Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En allmän plan vill jag dock försöka angifva; tager jag miste uti den, anhåller jag om sakkunnigares benägna öfverseende.
Den theoretiska undervisningen kan försiggå vid teknologiska instituten, vare sig i Stockholm eller Göteborg, vid universiteten, äfvensom vid de högre tekniska skolorna.
Lika godt hvar de hithörande kunskaperna inhemtas, blott eleverna vid inträdet i bergsskolan visar sig besitta dem.
Fordringarna å theoretiskt kunskapsmått måste vara bestämda för tillträde till den praktiska undervisningskursen.
Den praktiska undervisningen uti bergsvetenskapen jemte tillämpningen på bergshandteringen bör få sin plats vid en speciel tillämpningsskola.
En sådan måste derföre upprättas.
Föremålet för dennas verksamhet måste blifva, dels att meddela de vetenskapliga grunderna för alla inom bergshandteringen i dess vidsträcktaste mening förekommande processer, dels att inhemta praktisk färdighet och öfning för utförandet i stort af dessa processer.
Tillämpningsskolan måste derföre vara belägen uti en ort, der tillfälle finnes att i verkligheten se och utföra de processer, som tillhöra malmbrytning, malmsmältning, metallförädling, skogshushållning ni. m. m. m.
Endast på denna väg kunna vetenskapligt bildade och praktiskt kunnige bergsmän bildas.
Undervisningen vid tillämpningsskolan skulle särdeles lättas och göras
Den 18 April f. m. mera fruktbringande, om eleven före inträdet i densamma vore tillförbunden att hafva någon viss tid tjenstgjort på ett eller annat sätt vid något bergverk; dylik tjenstgöring torde böra föreskrifvas skola såsom regel ske under tiden mellan de theoretiska och praktiska studierna.
Dylikt är det allmänna utkast till en blifvande organisation af bergsundervisningen, som jag är i stånd att lemna.
Min åsigt är att, om nu bergsskolan Hyttas från Fahlun och (örenäs med teknologiska institutet i Stockholm, skall erfarenheten snart, eller inom några få år, gifva vid handen, att den praktiska undervisning i bergshandtering, som der kan erhållas, ej blifver tilllyilestgörande, utan att en speciel tilllämpningsskola måste annorstädes på ett eller annat sätt ordnas.
Innan jag slutar — jag
Ilar redan allt för länge tagit R. o.
Ad:s tålamod i anspråk — får jag med några ord vidröra två föregående talares anföranden.
De af Hr Nordenfalk anförda skälen för flyttningen af bergsskolan från Fahlun till Stockholm voro hufvudsakligen: a) att K. M:ts Regering föreslagit denna flyttning nu för tredje gången, och b) att de hörde auktoriteterna tillstyrkt den.
Mot dessa s. k. skäl har jag nyss genmäit, att emot de officiela auktoriterna stå andra auktoriteter, som uttalat motsatta åsigter, och emot dem står framför allt alla tiders erfarenhet rörande sättet att bibringa praktisk undervisning.
Att K. M:ts Kegering föreslagit flyttningen, har tydligen berott på de officiela auktoriteternas yttranden, jag dristar säga, vilseledande yttranden; att granska moliverna för vissa auktoriteters tillstyrkanden, vill jag ej ingå uti; de ligga till dels inom det personliga gebitet.
Det öfriga af Hr Nordenfalks försvar för flyttningen bar likaledes redan af mig blifvit vederlagdt.
Hvad Hr Nordenfalk yttrat om den »förvåning och ledsnad» han erfarit till följd af Stats-Utsk:ts behandling af denna fråga; såsom ock att Hr Nordenfalk ej kan anse Stats-Utsk:t haft »allvar» med den slutsats, hvartill det kommit, samt att behandlingen af denna fråga vid föregående och denna riksdag utgör ett »curiosum» uti riksdagshistorien, anser jag mig ej böra upptaga till besvarande, lika litet som jag anser mig på något vis förnärmad af det anathem, Hr Nordenfalk uttalat öfver »motståndarne till flyttningen.»
Hr Frih. v. Schulzenheim har lemnat en bedröflig beskrifning på det nuvarande tillståndet vid Fahlu bergsskola.
Om denria beskrifning är med verkligheten öfverensstämmande, hvilket jag i öfrigt lemnar derhän, bevisar den blott, att en ny organisation af den praktiska bergsmanna-undervisningen är al behofvet högt påkallad.
Det är ju ock förnyad organisation StatsUtsk:t påyrkar, men derjemte att en plan för densamma må först vara uppgjord, innan anslag derföre beviljas; motsvarar ej organisationsplanen ändamålet, en fullt ändamålsenlig praktisk bergsmannaundervisning, förfelas ju syftet med de anslagna medlen.
Schulzenheim uppgifver att i utlandet äro bergsundervisningsanstalter upprättade i större städer, t. ex. i England uti London och Glasgow; i Frankrike uti Paris och Lyon, äfvensom ock Den 18 April f. m. 257 ock i Berlin och Petersburg; detta är mig bekant, men jag känner ock derjemte, hvad England och Frankrike angår, att undervisningen i dessa länders bergsskolor är hufvudsakligen, om ej uteslutande, theoretisk, samt att eleverna efter fullbordade theoretiska studier äro förbundna att und»r viss tid praktiskt inhemta tillämpnings-insigter vid bergverken och dithörande etablissementer, under inseende af de s. k. bergverksingeniörerne.
Bergsskolorna i Berlin och Petersburg äro så nyligen upprättade, att jag ej sett några uppgifter om deras verksamhet.
Europas berömdaste undervisningsanstalt i bergsvetenskapen ligger dock i den lilla Sachsiska staden Freiburg; men denna stad är belägen i midten af ett bergverksdistrikt, inom hvilket tillfällen till praktisk undervisning uti bergshandteringens snart sagdt alla grenar finnas att tillgå.
Slutligen får jag fästa mig vid Frih. von Schulzenheims beskyllning, att Slats-Utsk:ts nu ifrågavarande förslag endast går ut på att »undanskjuta» frågan om förbättrad undervisning för bergshandteringens idkare.
Jag kan tvertom å Utskits vägnar försäkra, att frågan om bergsundervisningens befrämjande inom Utsk:t omfattades med lifligt intresse, samt ansågs såsom en trängande nödvändighet; och att Utslr.t villigt skulle föreslagit vida större summa än som blifvit af K. M:t äskad, blott Utsk:t haft fullständig plan för undervisningens ordnande att lästa sig vid.
Utsk:t ansåg att det korta uppskof af några månader, intilldess nasta riksdag kommer att sammanträda, endast skulle vara en vinst, emedan K.
M:t dessförinnan kunnat genom utsedde sakkunnige kommitterade låta utreda förhållandet.
Jag anhåller hos Ifr Gr. o.
Landtm, om propos. å bifall till Stats-Utsk:ts Betänk.
Det hade utan tvifvel varit önskligt, att bland Stats-Utsk:ts personal funnits flere bergsmän, som med speciel kännedom om den fråga, vi nu behandla, kunnat tillhandagå med värderika upplysningar.
Förmodligen är det denna brist i Utsk:ts sammansättning, som föranledt, att Utsk:t icke kunnat inse nödvändigheten eller nyttan deraf, att landets förnämsta bergsskola flyttas till en stad, der bergsbruk icke finnes, lika litet som Utsk:t kunnat erkänna sanningen af den åsigt, en föregående talare uttalat, att det är troligare, att eleverna vid en bergsskola skulle »slå mindre dank» här i Stockholm än i en landsortsstad.
Under diskussionen öfver denna fråga inom Utsk:t hafva alla dess ledamöter villigt erkänt bergshandteringens stora betydelse såsom en landets modernäring, och äfven varit ense derom, att för denna handtering borde anläggas en tilllämpningsskola.
Utsk:t har också i sitt Betänk, antydt en sådan uppfattning, meri har deremot icke, såsom flere talare här velat påstå, yrkat, att bergsskolan måtte ligga qvar i Fahlun.
Utsk:t kar nemi icke ingått i bedömande af frågan, huruvida Fahlun vore den rätta platsen för en bergsskola, utan har enil.
IV 17 258 Den 18 April f. m. däst uttryckt den åsigt, att en stad, der bergverk icke finnes, vore en derför olämplig ort, samt har i slutet af sitt Betänk, hemställt, att R.
St:r måtte i und. skrifvelse anhålla, det K.
M:t behagade låta utreda, huru undervisningsväsendet i bergshandteringen bör för framtiden ordnas, och hvilka kostnader dermed må vara förenade, samt hvilken bergverksort må för läroverket befinnas lämpligast, utan att Utslct dermed föreslagit hvarken Fahlun eller någon annan ort.
Det kan icke annat än förundra mig, att just
Hrr bruksegare icke funnit sig nöjda med ett så beskaffädt utlåt, som det förevarande, i hvilket den åsigt finnes tydligen uttryckt, att vid ordnande af undervisningsväsendet i bergshandteringen, man bör i första rummet söka att få detsamma på ändamålsenligt sätt ordnadt och först i andra rummet fästa sig vid kostnaderna.
Jag tycker verkligen, att Hrr bruksegare icke kunna med skäl begära mera.
Jag får för min del på de af Utsk:t anförda skäl; hvilka här blifvit af Hr Huss ytterligare utvecklade, påyrka bifall till Utsk-.ts hemställan.
Derjemte, får jag förklara, att, äfven om jag ville bifalla K. M:ts Propos. om årligt anslag i och för bergsskolans förflyttning till hufvudstaden och förening med Teknologiska Institutet, jag under inga omständigheter skulle vilja bifalla det af K.
M:t äskade, ganska höga belopp för ytterligare byggnader vid Teknologiska Institutet.
Jag tror, att hvar och en, som har kännedom om det utrymme, som der redan finnes, ganska lätt kommer till den åsigt, att i den nu befintliga byggnaden kan beredas fullt tillräcklig lokal för bergsskolans elever, såvida den stora våning, som nu begagnas af Institutets föreståndare, utrymmes och denna erhåller hyresersättning.
Om en sådan åtgärd vidtages, skulle de nybyggnader, som erfordras vid Teknologiska Institutet, om bergsskolan kommer att dit förflyttas, kunna inskränkas till uppförande af en mindre byggnad för ett kemiskt laboratorium.
För min del kan jag icke instämma i den siste värde talarens förundran deröfver, att bruksidkarne icke funnit sig belåtna med det uppskof med denna vigtiga frågas afgörande, som Stats-Utsk:t åter förordat.
Deremot kan jag icke annat än förundra mig deröfver, att Utsk:t, sedan frågan varit föremål för en så omfattande utredning och då alla instämma deri, att en ny läroanstalt för bergshandteringen behöfs och- att man icke kan låta det närvarande tillståndet på obestämd tid fortfara, kunnat, det oaktadt, tillstyrka frågans uppskjutande; till och med den talare, som först yttrade sig mot K.
M:ts Propos., ansåg en reorganisation af bergsundervisningen absolut nödvändig, emedan Fahlu bergsskola i sitt närvarande skick icke uppfyller behofvet.
De skäl, som blifvit anförde för bergsskolans förflyttning till hufvudstaden och förening Teknologiska Institutet, synas åtminstone mig så öfvervägande, att jag icke kan tveka att bifalla K.
Om bergsskolan flyttas till Stockholm, Den 18 April f. m.
259 mäste naturligtvis dess elever för erhållande af praktiska insigter i de till bergshandteringen hörande ämnen under flera veckor uppehålla sig vid bruk och grufvor, men för vinnande af öfning i den vigtigaste delen af den svenska bergshandteringen eller jernförädlingen, måste de ju äfven göra det för det närvarande, fastän skolan är belägen i en bergslagsort och förhållandet är således i detta fall hufvudsakligen detsamma.
De fördelar, som för öfrigt erbjudas derigenom, att bergsskolan är belägen i Fahlun, öfvervägas ofelbart af dess sammanband med Teknologiska Institutet, hvarest den förberedande och i allmänhet den theoretiska undervisningen på ett vida ändamålsenligare sätt^kan ordnas.
Bergshandteringen har, ehuru vigtig den är, blifvit vanlottad på anslag lör dess befrämjande och utbildning, och jag måste derföre på det högsta förorda bifall till K. M:ts Propos. i denna fråga.
Jag har sökt att genom en sam vetsgrann pröfning af handlingarne i nu förevarande fråga bilda mig en säker öfvertygelse, och resultatet af denna pröfning har blifvit, att jag kommit till samma slut som det, hvari Utsk:t i denna fråga stannat.
Det torde vara allmänt erkändt, att Fahlu bergsskola icke uppfyller sitt ändamål, att den behöfver reor ganiseras, men huru denna reorganisation skall ske, är deremot ej lika klart, och män af facket hysa derom, såsom handlingarne utvisa, skiljaktiga åsigter.
Man har trott, att den skulle kunna verkställas genom en blott och bar flyttning af bergsskolan till hufvudstaden.
Jag kan dock ej tro, att detta en samt för sig skulle medföra det önskade resultatet, ty jag anser att i första rummet bör en reorganisation af sjelfva undervisningen vidtagas.
Ej heller kan jag finna det lämpligt, att en tillämpningsskola förläggas på ett ställe, der eleverna icke kunna dagligen hafva för ögonen just de föremål, med hvilka de hufvudsakligen böra sysselsätta sig.
Häraf följer dock ej, att
Fahlun än den lämpligaste platsen för en bergsskola; ty det är möjligt, att lämpligare ställen kunna finnas, men man har åtminstone ej ännu kunnat uppvisa något sorn bättre synes uppfylla ändamålet.
Schulzenheim har yttrat, att undervisningen vid en bergsskola bör hufvudsakligen vara theoretisk, ej praktisk.
För min del vågar jag hysa en alldeles motsatt åsigt, ty jag föreställer mig, att vid en tillämpningsskola, hvilket en bergsskola nödvändigt måste vara, böra de theoretiska studierna vara undangjorda förut, och theoriens användande på praktiken bör der vara hufvudsak.
De theoretiska insigterna skola inhemtas antingen vid universitet eller Teknologiska Institutet, men man får ej slå tillsammans en praktisk tillämpningsskola med någon af dessa högre undervisningsanstalter; ty de böra verka sjelfständigt och ej hafva några utvexter vid sidan.
Att förlägga bergsskolan till Stockholm vore för öfrigt, såsom en föregående talare påpekat, likartadt med att flytta navigationsskolorna från stapelstäderna till uppstäder eller landtbruksskolorna 260 Dea 18 April f. m. in i städerna, för att der lemna dem en liten täppa till experimentalfält för praktiska öfningar.
Såsom ett skäl för bergsskolans flyttning till Stockholm liar man anfört den besparing för Statsverket, som deraf skulle uppstå, ock hvilken beräknats ända till 100,000 rdr.
För min del tror jag icke någon besparing skall uppkomma, ty fastän kostnaden för nödiga nybyggnader i Fahlun skulle bestiga sig något högre än för tillbyggnader vid Teknologiska Institutet, måste dock för anskaffande af den nödiga apparelj, som behöfves för att åskådliggöra för eleverna proceduren vid bergshandteringen, ganska betydliga summor erfordras.
Efter hvad jag hört uppgifvas, finnes vid bergsskolan i S;t Petersburg i och för undervisningen en konstgjord grufva med alla dertill hörande machinerier och dylikt, och skulle något likartad!, om ock i mindre skala än i Petersburg, inrättas vid Teknologiska Institutet i Stockholm, komme säkerligen kostnaden derför att uppgå till ett ganska stort belopp.
Man har äfven lagt mycken vigt på den omständighet att bergsskolans förflyttning till hufvudstaden blifvit förordad af åtskilliga auktoriteter.
Huss bar redan påpekat beskaffenheten af dessa auktoriteters uppgifter och huru litet hållbara deras skäl äro.
För öfrigt får jag fästa uppmärksamheten derpå, att andre läraren vid bergsskolan, samt bergshauptmannen vid Kopparberget, hvilken varit skolans styresman under flera år, äfvensom sjelfva chefen för bergsstyrelsen uttalat sig mot flyttningen.
Härtill skulle kunna läggas, efter hvad jag tror mig veta, att bland lärarne vid Teknologiska Institutet äro flere, som ogilla flyttningen.
Hvad särskildt Bruks-societeten beträffar, får jag erinra derom att vid dess sammankomster, der omröstningen sker efter riksdalertalet af medlemmarnes tillverkningssummor, besluten vanligen bestämmas af två, tre, fyra personer, hvilka antingen på grund af egen stor tillverkning eller på grund af fullmakt frän andra hafva en öfvervägande röstöfvervigt; hade i denna fråga omröstningen skett per capita, torde utgången blifvit helt annorlunda.
Frih. von Schulzenheim har yttrat, att bergsskolans elgver skulle, om skolan flyttades till Stockholm, få tillfälle att studera de rika samlingar, som der finnas, och få tillfälle till beröring med vetenskapsmän, och att de deraf skulle skörda stor nytta.
Jag kan dock ej annat än tro, att studier i det praktiska lifvet skola i detta läll ega företräde framför studiet al samlingar, och för öfrigt kunna ju äfven de bästa sådana ej skänka eleven någon insigt i byggnaden af en grufva eller i smältningsprocessens gång.
Och hvad umgänget med vetenskapsmän vidkommer, lärer unga elever, de må vistas hvar som helst, icke kunna påräkna mycket deraf.
Hr Frih:n har vidare yttrat, att eleverna nu under sina resor kring bruken endast få se, men icke röra, hvaremot han antager, att de skulle hafva stort gagn af besök i Stockholms mekaniska verkstäder.
Jag fruktar dock, att de älven der skola få inskränka sig till att se på, men icke Den 18 April f. m. 261 röra; ty svårligen lära Hrr Bolinder eller Lindberg tillåta deni att i sina verkstäder lägga hand vid arbetet.
Många andra här framställda anmärkningar skulle visserligen förtjena att upptagas, men då Hrr Akerman och Huss redan så fullständigt besvarat desamma, inskränker jag mig till att på de skäl, jag nu anfört, yrka bifall till Utsk:ts hemställan.
Under diskussionen öfver denna vigtiga fråga har jag haft den ledsnaden att höra flera a( mina anförda skal blifva föremål för motskäl, och jag har mot ett par af de herrar, sorn framkommit med dessa, på några voteringssedlar antecknat några anmärkningar.
Den förste af dessa lappar har jag egnat Hr Akerman, den andre Hr Huss och den tredje Hr Olivecrona.
Af Hr Akerman, som hr af olika tanke med det kollegium, hvars styresman han nyligen upphört att vara, har jag visserligen lärt något, men icke sådant hvaraf jag funnit mig öfvertygad.
Ilan uppräknade att, utom koppar, tillverkas i Fahlun guld och silfver, svafvel, vitriol och rödfärg, och han skulle kunnat tillägga hagel och Fahlu-bränvin m. m., som väl kan vara intressant att se, huru det tillverkas, men icke rörer det jernhandteririgen.
Hr Akerman sade vidare, ätt det skulle inverka på bildningen att insupa luften i Fahlun.
Det skulle kanske vara svafvelrökens inandande, som skulle medföra så fördelaktiga verkningar på bergsmannakunskaperna och förståndet; men jag fruktar att vinsten deraf är mindre, än om eleverna vore i Stockholm, der de hade tillgång till rikhaltiga bibliothek och finge höra många lärda mäns föreläsningar.
Jag vill icke förneka, att i Fahlun finnas skickliga lärare, men de äro för få.
Om deremot skolan förenas med Teknologiska Institutet, som redan har ett stort antal utmärkte lärare, kan jag ej förstå, hvarför icke studierna kunde lika väl tiedrifvas här som i Fahlun; ty om man fäster så stor vigt vid att skolan skall ligga i bergslagen, så är väl icke Fahlun, utan Filipstad, Nora eller något annat ställe deromkring, den rätta platsen, der en skolas inrättande dock, efter min tro, skulle komma att kosta en eller par millioner, i stället för att nu ganska mycket skulle kunna göras med de af K.
M. begärda 106,000 rdr.
Jag beklagar
Fahlun för den förlust i ekonomiskt hänseende staden, genom skolans förflyttning derifrån, skulle göra; men jag kan icke anse detta böra hindra flyttningen.
Huru mycken vigt jag än vill tillmäta ett yttrande af Chefen för ett verk, anser jag det dock motvägas af den motsatta åsigten hos verkets alla ledamöter.
Hvad Hr Huss’ yttrande beträffar, vill jag blott anmärka, att för den praktiska delen af kursen skulle hädanefter liksom hittills tre månader vara anslagna, ock jag kan icke finna det i något afseende svårare eller kostsammare att, för genomgående af denna kurs, resa ut från punkten Stockholm, än från punkten Fahlun, utan det är tvärtom lättare att komma från den förra utgångspunkten.
Ett yttrande har upprigtig! gladt mig, 202 Den 18 April f. m. nemligen att Stats-(Jtsk:t skulle vilja tillstyrka anslag, om fullständiga upplysningar i saken lemnades.
Jag tager fasta på det ordet; men jag fruktar att det går dervid, som ordspråket säger om bonden och hans häst, att »medan gräset gror, dör hästen».
Vi måste komma ihåg, att vi snart få tullfrihet på alla varor, och det är då af vigt att vi hafva skickliga arbetare, som kunna bestå i täflan med de utländska, på det vi icke må komma att hemta alla jern- och stålvaror från utlandet.
I afseende på Hr OliveCronas yttrande, som jag icke fullkomligt uppfattade, har jag icke något skäl att upptaga detsamma till Vederläggning.
Irågan nu vara tillräckligt utredd och jag hoppas att R. o. Ad., som alltid visat sig vara för bildning och framåtskridande, icke förnekar hvad K.
M. begär för denna gren af undervisningsväsendet, och jag tillstyrker alltså bifall till K. M:ts Propos.
— För öfrigt anser jag att en jordbruksministér bör inrättas.
Vid de två föregående riksdagarne har striden i detta ämne endast rört, huruvida bergsskolan skulle vara qvar i Fahlun eller förflyttas till Stockholm. K.
M. säger också i sin Nåd.
Propos., att »innan frågan huruvida bergsläroverket skall utgöra en afdelning af Teknologiska Institutet eller bibehållas i Fahlun, blifvit afgjord, kunde något beslut om dess organisation icke heller fattas.» Stats Utsk:t har nu framkastat ett tredje alternativ, nemligen att förlägga skolan till någon bergverksort; och jag kan knappt föreställa mig annat, än att detta måtte afse skolans inrättande på landet, hvarest den möjligen, om man hade nog medel för en vidtomfattande organisation, skulle kunna blifva bättre; ty vinsten af att flytta den från Fahlun till en annan landsortsstad kan jag icke förstå.
Om en sådan anstalt skulle kunna jemföras med ett landtbruksinstitut, så borde, liksom vid detta, allt hvad till handteringen hörer, såsom grufva, masugn, verkstäder för smiden efter olika methoder, valsverk m. m., kunna sammanföras på ett ställe, hvilket dock skulle blifva en alltför kostsam anläggning.
En talare har föreställt sig, att med K. M:ts Propos. endast en flyttning af skolan till hulvudstaden vore afsedd, men deri innefattas äfven en ökning i lärarekrafter, dels direkte, dels ock indirekte genom sammanslutningen med Teknologiska Institutet.
Det är en sanning, att olika meningar förefinnas angående organisationen, men dessa förekomma egentligen i afseende på kursernas längd, men icke i afseende på läroämnena; och en sammanjemkning deraf bör så mycket mindre möta motstånd, som styresmännen för de båda anstalter, som skola förenas, äro eniga om nyttan af deras sammanslutning.
Det är förut anmärkt, att den praktiska öfningen måste inhemtas på annat ställe, äfven om skolan icke flyttas, ty i Fahlun finnes icke tillfälle dertill.
Man har åberopat förhållandet vid landtbruksinstitut och navigationsskolor, men vid de förra kan allt, som till undervisningen hörer, sammanföras på Den 18 April f. m. 263 ett ställe, hvilket, såsom förut är anmärkt, icke kan ske vid en bergsskola; och vid de sednare måste eleverna under sommartiden pä annat håll inhemta den praktiska undervisningen.
En talare har anmärkt, att man i en fråga, sådan sorn denna, icke bör fästa sig endast vid auktoritetstro; men man kan dock icke frånkänna sakkunniga personers omdöme dess vigt, och äfven om man velat påbörda Bruks-societeten att vara partisk, är den likväl sammansatt af personer, hvilkas insigter och omdöme man icke kan jäfva.
De i afseende på kursernas theoretiska och praktiska delar framställda anmärkningar äro redan besvarade.
Jag vill blott fästa uppmärksamheten på en sak, som icke är utan sin betydelse, nemligen den benägenhet, som alltmer visar sig, att sammanslå de mindre jernverken till större förädlingsverk och förlägga dessa utom bergslagerna, såsom vid Göteborg, Trollhättan, i Skåne eller på Gotland.
Skulle på ett eller annat af dessa ställen större jernförädlingsverk verkligen uppstå, så förlorar bergslagerna sin betydelse som bästa platsen. för bergsskolan såsom ett för bergshandteringen nödigt högre undervisningsverk.
Det kan väl hända, att äfven lägre skolor behöfva inrättas, men tiden bör icke förhalas att ju förr dess heldre ordna en högre läroanstalt.
På grund af hvad förut blifvit anlördt och jag nu haft äran yttra, anhåller jag, att II. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, bifalla K.
Klinckowström, Rudolf:
Det kan synas förmätet af mig att deltaga i diskussionen öfver ett ämne, hvari jag måste hafva nog ringa insigter, då jag är så lycklig att icke vara brukspatron; men då jag med min röst bidragit tili det beslut, hvartill Utsk:t kommit, vill jag icke lemna de ledamöter i sticket, som sökt visa att
Utslets förslag har goda skäl för sig.
Fastän det kan låta obehagligt, isynnerhet för dem som velat undanskjuta Irågan, att höra ånyo omtalas theoriens förening med praktiken, anser jag dock detta vara af så stor vigt, att jag icke kan underlåta att derom säga några ord.
Theori utan praktik är en plog utan dragare och praktik utan theori är en dragare utan plog.