Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sluteligen får Lag-Utskottet uppå Herr DomProsten DoÄor jeclL-ui8 samt Herrar Professorerne vväklms och med åberopande af de irenne Ofrälse--Standens remiss i Vecta amne, gjorde erindran, om icke i fraga warande Answarighets-Lag ffolat af öLuco Utskottet och Lag-Utffottet gemensamt utarbetas, uplysa at Lsncc» Utskottets vepui-r^Ze wid sammanträde med Lag-Utskottets Utsedde Ledamöter, efter härom wäckt fraga, en sadan åtgärd til Lag-Utskottet ensamt öfwerlemnar; i anseende hwartil nämnde erindran torde förfalla.
Da hwad hos Hederwärda Bonde-Ständer i detta ämne anmärknings-wis ar andragit, och gifwit anledning til ater-remlssen fran samma Ständ, allenast innefattar almänna yttranden, ar det föreflagne answaret för kLnco-Fullmägrige ffulle wara oförenligt med närwarande liders hyfsning och wärdigheren af Riksens Ständers Ombud, finnér -Lag-Utskottet sig til swar hära blon behöfwa äbe ropa - IO4 Den 2 Mars. ropa dest i början af detta semoria! meddelte utlåtande, som troligen närmare stal ådagalägga, ar Utskottets algard härutinnan warit enlig desi ?rin. cipl r, som wid andre tilfällen noga blifwit af Lagstiftaren följde.
Sedan genom Lag-Utskottets förra Memorial blifwir xrojkÄerLcir at, i de mål der någon af Lanquens hemligheter kunde förekomma, Kongl. .HofRättens och Högste Domstolens Ledamöter, tillika med Riksens Ständers kustus-Ombudsman, i afseende pä hans åtgärd ffulle aflägga Tysthetsed, har Utskottet trott sig nu böra wördsammeligen hemställa, om icke, i den händelse berörde ?rojeck antages, lonnulair til en fädast
Ed kunde uprättas; äfwenfom da i? §. af Answarighets-Lagen en L-rnco - Fullmäglig, hwilken reser och blifwer ec dygn borra frän Sraden, utan förut skedd anmälan hos Ordföranden och desi bifall, samt derigenom försummar sammanträde, eller annorledes afhäller sig frän Fullmägkiges sammankomster, uran ar äga och tilkannagifwa giltiga skäl, derföre ålägges böter; men nägot stadgande i detta fall för Lanco-Fullmägkiges Ordförande har af Lag-Utskottet icke kunnat widtagqs, i anseende dertil, at Fullmägtiges instl-uAion, j hwad til
Lag -Utffottets kunffap kommit, icke uptager et flikc sörhällande ä Ordförandens sida. Lag-Utskottet får öfwerlemna ril Riksens Högloft.
Egit afgörande huruwida samma skyldighet bör äga rum för Ordföranden, i sä matto, at det wid dylike tilfällen, ffulle äligga honopr enahanda anmälan, som nämnd är, hoS Fullmägtige och lika eller större böter om sadan^ - Den 2 Mars. roz dant underlätes ell-er sammanträde försummas.
Stockholm den i6:de Februarii i8io.
Nidderfkapets Pa Högwördigs Presteoch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters wägnar magnar Larl 6. 8tjerr>8te6t. lL. /l. ^Imc^ui8t.
Pa Wallofl. Borgare- Pa Hederwärda BonStandets Ledamöters Ve-Standets Ledamöwägnar ters magnar k. H. 6rLVLSmulrl.
Lrlc Oloson. isob. I^OliribLrZ8c)n. kro^Q til Ansmarighets-Lag för Riksens Högloft.
Ständers Fullmägtige i Landen. r. §.
Wid det samråd, som enligt 50 §. i Regerings-Formen äger rum med Riksens Ständers Fullmägtige i kaninen och Riksgälds-Lontoiret, i afseende pa Riksdags utsättande a annan Ort, an Hufwud-Staden, böra Fullmägtige noga öfmerwäga och iakttaga hwad för Ständerne och dec Allmänna kan efter sig företeende omständigheter mara mäst lämpeligt och nyttigt:
Ankommande det pa Riksens Ständer, som a det näst derefter infallande Riksmötet samlas, at sjelfwe pröfwa huruwida Fullmägtige, en eller flere, da ffulle finnas hasma i något fall handlar mot sin pligt, sa at de gjort sig förlustige af Ständernes förtroende, eller sig sa förgätt, ar Fullmägtige derföre böra undergå ransakning och Dom. s. §. 106 Den 2 Marv. 2. H. i.
Enligt 6z §.
i Regeringsformen, böra för oförsedda händelser, twenne särskildt tilrackelige
Summor afsättas och anflas för upgifne rilfallen: hwad angar den ena Summan, som stal wara tilgangelig dä Konungen lil Rikets förswar eller andre högst wigtige och angelägne ändamål, sedan hela Stats-Rädets tankar deröfwer blifwit inhämtade, finner den wara oundwikeligen nödig, sa, i händelse berörde summa blifwer i L3nguen3 ward, och Fullmäktige i sadant fall utlemna densamma, innan det i Regeringsformen omförmäla hörande stedt; ware den eller de härutinnan brottslige, för altid förlustige Riksens Ständers och annat allmänt Medborgeligt förtroende, samt dömmes lil Fästning utan arbete, pä twa ar; answare jemwäl en för alla och alla för en, som i befluret deltagit, med hwad de äga eller framdeles ärfwa och förwärfwa, för de medel, hwilka pa stikt sätt obehörigen blifwit utlemnade:
Ar en sadan brottslig Fullmäktig derjemte Embets- etter Tjensteman, skiljes han fran sit Cmbere etter Bensten, utan at samma eller annan publicus befattning mera aterfä. 2:dra Nom.
Tillåta Fullmäktige i LAnguen, at Riksens Ständers Anordning a andra Summan, hwilken Konungen wid infallande
Krig der äger lyfta, brytes, elier Summan af Fullmäktige utbetalas förr, än de uti sistnämnde §. af Regeringsformen stadgade åtgärder ordentligen föregått; ware den brottslige skyldig til enahanda straff och ersättning, som r mom. i denne §. innehåller.
Den 2 Mars. 107 zchje ^om.
Hafwa en eller flere af Fullmaglige wid ofwanberörde obehörige förhållande tilstyrkt Anordningens upbrytande eller Summans utbetalande, men sadanr genom pluiglitctcn8 b flut blifwit hindradt; straffas den eller, de sig häri förbrutit, likaledes med förlust af Riksens Ständers sörtroende , twä ars Fästning utan arbete, och skiljes fran Embetet eller tjenste», om sädant särflildr innehaswes, efter hwad 1 »rom. i denna §. stadgas. Z. §.
Fullmäktige, at af försummelse eller egennytta hafwa underlåtit, öfwerflridit eller afwikit ifrån de förestrifcer, som kkrnco-Utflotter ekler kevisorerlie meddelt och aro grundade pä de för dem Utfärdade instruKioner, eller at hafwa felat emot någon gällande Författning eller Beslut angående blanco-Werkst, hwilka i er eller annat afseende til Lanco-Fullmäktiges åtgärd kunna lampas, äga Riksens Ständer eller deras Kcvi^nwr makt, ar en sadan Fullmägtig fran sin befattning tils widare skilja, och anmäle genast mäler til Laglig handläggning / dä den felakrige, urom ide fall, har särflildt upgifwas, fälles til answar och er-, sättning, efter omstandighecerne, enligt 13 Op. Handels-Balken. 4- H Finnes en eller flere Fullmagtige, i hwad til llxmWnns angelägenheter hörer, hafwa emottagir och ärlydt nägon annan befallning eller föreflrift, ifrän eho det wara mä, an af Riksens Stander, deras LInco-lltflott eller stevi8orar, och icke deremot gjort kraftige föreställningar; Om befallningen än - Den 2 Mars.
Dä icke atertagits, ej wägrat åtlydnad, samt, i fall saDant jemwäl fruktlöst aflupit, icke genast och owilkorligen det tilkannagifwit och aflemnat sin ffrifteliga xwtsst, de af Nidderstapet och Adeln, hos Riddarhusvireckion; deas Preste-Ständek, hos Preste-StänDets Lancellw, och Stockholms Stads ^on8i8torium; De af Borgare-Stander och de af Bonde-Standet hos hwardera af desi Stånds Lgnccllie - OireÄion; — straffes han eller de såsom ofwanföre i i:sta niom. 2 §. sagdt ar.
Tilstyndas genom
Full inagtiges förhållande harwid Landen eller desi Lreckie något lidande, stola de brottstige, jemte skadeersättning, dömmas til Fästning pa fem ar, med eller utan arbete, efter omständigheterne. 5- §> Ej mage Fullmägtige tillåta någon fran Konungen eller Regeringen, i afsigt at med dem i et etter annat ärende underhandla, utstickad Embetsman at Fullmägtiges öfwerläggningar biwista: , Wägrar det utskickade Ombudet at derunder aflägsna sig, stola Fullmägtige med all öfwerläggning i hans närwaro upstjuta och afstuta 8e88ionen.
Förhalla Fullmäktige sig annorlunda, etter yttras af en eller flere någon mening emot hwad således ar förestrifwit, hasme de eller han förwerkac Riksens Ständers förtroende, derifrän Bevisoierno ftraxt kunna hwar och en af de felaktige stilja;-, hwarpä maler genast i Hof-Muen anmäles 6. §.
Underlåta Fullmäktige, som Banco-Werkets vfwerstyrelfe tilkommer, at wid någon staga af wigt höra eommi8Lari-ttet, hwars stristeliga Utlåtande - Den 2 Mars. 129 tande derom bör biläggas Fullmägtiges Lrotocoll; eiler åsidosätta Fullmägtige den noga tilsyn, som dem aligger, at Lanco Werket efter Lanco-Ordningarne och den anragne Arbets-merlloclen blifwer förwaltadr; — förhälles med deras answarighet i hwarse af dessa fall pä satt uti z §. omförmäles. 7- §.
Reser Fullmägtig och blifwer öfwer et dygn borta fran 'Staden, utan förut stedd anmälan hos Ordföranden och desi bifall, böle Fem R:daler:
Om han derigenom försummar sammanträde, eller annorledes afhäiier sig frän Fullmägtiges sammankomster, utan at äga och tilkännagifwagiltjgtstal; ware för hwarje forsummadt sammanträde förfallen til Tio Riksdalers böter, som afdragas Arfwvdet och tilfalla Lauguens Armbösse-medel. 8. §.
Intet beflut ma fattas, dä icke twä tredjedelar af Fullmägtige äro tilstädes.
— Alla voteringar stola ste öppet til LrotocoUet.
Den eller de, som, närwarande, ej yttrat sig, anses hafwa bejakat beflutet.
Wid propositioner frän Konungen eller Regeringen, bör dens eller deras mening, som til äfwenkyrs finnes frän Llnraiitetens stiljaktig, ätfölja underdäniga Utlätandet; dock med ute- , flutande af alt, som rörer Languens hemligheter.
— Sker något afsteg frän hwav i en eller annan mätto jatunda är stadgadt, äger samma answar rum, som i z H. bestämmes.
9- §- Ilo Den 2 Mars» 9- §.
Om det stutte inträffa, at Lanco-Futtmagtiq i någor af förut nämnde fatt sig förbryrer, emellan RLvZ8ionLiiiL, etter da Riklens Ständer ej aro tilstäves, anmäles och beifras sadaur af Riksens Ständers >.stitiD-Ombudsman. ro. §.
Finner någon sig befogad, at öfwer HofRättens
Uchag i dessa mål hos Kongl. Maj:t anföra underdåniga B.Iwar, är sadam honom obetagit; dock kommer den til answar fällde, lawida fragan icke rörer sadan förseelse, som i 7 §. omtalas, ehwad öfwer.
Hos-Rättens beflut klagas elier icke, etter stimma besiut af Kongl. Massk ändras, ak warda sttljd fran att befattning med Banco-Fullmägriges göromål, inti-l dest'Riksens Ständer etter B-visorcrne derom meddelt deras ^yttrande.
Stockholm den 16 Februarii izio.
Ridderstam Pä Högwörvige Prestepers och Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters wagnar wägnar Larl 6.
Ltlernstcclt. L.
Pä Högtärade Borgare- Pä Hederwarda BondeStänöels Ledamöters Sranders Ledamöters wagnar wagnar k. kB Lrovcsnnibl.
Ojonas ^nttersson. sött. lglolinbörAson.
Ständers Lag-Utstotts krotocoll, hallir den lö Febr. I8ic>.
S. D. Wid nu förehafd ssisterinZ afUtstot tets - Den 2 Mars. m ters förnyade projE til Answarighets-Lag för Ni» kels Högloft.
Fullmägtige i äöeropade Herr 8tLt8-8ecrLter3.reu l-iSNnorstserna, i afseende pä biläggande! af någon Fullmagttgs sar» ffildta tanka wid deras underdäniga uttalanden til Kongl. Maj:t, sin, da.detta ämne förra gängen hos Utffottet förewär, anförde ffiljaktige mening, som, pä Herr 8tul3 86LretLiL,eu8 nu gjorde begå» rån, skulle genom ?rotocoil8 Utdrag ätfölja Utfforlets Utlärande til Ue8pL<lkive Riks»Ständen, i hwilket afseende samma mening här införes, sä ly» dande: "Utaf Peredningeus
Betänkande om projecterads answar och straff för kanea-Fullmägtige, enar de icke iakttaga de skyldigheter, som dem i ln8tr.uckionen blifwa föreskrifne, finner jag, at, med anledning af den upgift derä, som af tt-mco Utskottet, blifwit Lag»Utskottet meddeld, Beredningen förestå,git bestraffning jemwäl för den händelse, dä Fullmägtige ffulle underläta, at, wid beswarander af Konungens Nådiga ^»posirioner, j fall af ffilj» aktighet, jemwäl deras underdäniga utlärande, til» lika insända den eiler de särstildte meningar, som en eller flere af Fullmägtige yttrar.
I denna omständigheten kan jag för min del icke bifalla Beredningens Betänkande, emedan jag anser et sädant experions-sätt icke böra Fullmag» lige Uti In8lruck>olien förestrifwas.
Jag tror, at dä Rikets Ständers Fuilmagtige i LanljUL-i,, aro Rikets Ständers Uepresenttmter, och i sädan egenstap, emellan Niksdagarne, i alt hwad Uanguen rörer, Utöfwa Rikets Stan» ders makt, sä widt Staudernes dem mevöelde ln Ltiuciiou - ris Den 2 Mars. struLion medgifwer: och relationen emellan Konllttgen och Lauoo-Fullmägtige är vensamma som emel» län Konungen och Rikets Stander, fa bör ock i följd deraf, expeclit,on8-sanet fran kgnco Fullmägtige ti!
Konungen blifwa enahanda med cx?eciitions-sattet fran Rikets Ständer til Konungen, det wil säga, at Lanco-Fullmägtige med swar pä Konungens Nådiga ?iop08itioner, enligt pluralitsk6N8 beflut författadt, ensamt bör til Konungen in» ga, utan ar följas af den eller de särstildte meningar, som en eller flere af Fullmägtige yttrar.
Er annat och sadanr expeäitions-sätt, som Beredningens Betänkande om straff för underlåtit iakttagande deraf, förutsätter, ar, efter min ranka olämpligt och af ingen nytta, men ffnlle kunna blifwa gansta stadligr, om, i framtiden, Riket annu en gang stulle blifwa sa olyckligt at fa en Konung som nied Krigiste afsigrer förenade despociste tänkesätt.
En sadan Konung, kunde da af en etter någre Umco-Futtmägtiges ät sig beredde och hans afsigler gynnairde färstildr utlåtande, som blifwir honom genom öanco-Fullmägtige kungjordt, ehuru obehörigen, hämta anledning och stöd at widraga steg, stadlige för Kaninen och desi bestånd, samt roadelige och förderfwelige för Riket.
Jag stulle derföre önsta, ar Rikets Stander matte anmoda Lanco-Utstötte:, ar wid uprättan» det af den ln8truckion 7 som af Utstottet kommer för L^co-Fullmägtige at utfärdas, iakttaga, at et fädant exxeäitionL-sätt icke mätte Fullmägtige Uti Ln> Den 2 Mars. nz instruÄionen förestrifwas, hwarom, pä denanledning, som nu förekommit, jag är sinnad göra motion j mitt Ständ, llt sugra.
Ux protocollo Job. kjolmberg88 on.
Ständers Lag'-Utstötts.
Betänkande, i anledning af Kongl. Majus til Rikets Ständer framställda Nådiga krvpoLilion, angående Afgärda Bys räck at söka och erhålla Skifte i Skog och Utmark.
Sedan hos Kongl. Maj:t Riksens Stander i underdånighet wäckt fraga, om ändring i 4 H. 19 Cap. Byggn.
B./ som betager afgärda By den ratt, at söka Skifte med Bolby i Skog och Utmark, och Kongl. Maju i anledning af^sts-Rädets yttrande, ar det af Riksens Ständer i berörde afseende förestagne Stadgande icke skulle egenreligen uttrycka den asyfrade Lagförändringen, eller innefatta, den tydlighet, som til förekommande af misstag- wore nödig i Räder förständiga!
Riksens Stander, at hwad de i underdånighet föreslagit icke kunde bifallas; har Kongl.
Majit i.
Nader behagar til deras öfverläggning i särskildt B»po8!tion framställa er i andra ordalag förfarradr förslag, til stadgande i detta ämne, hwilket, enligt Högste Domstolens utlärande, Stuts-Rådet i underdånighet rilstyrkt.
Och ehuru Lag-Utskottet, genom det uti dest Betänkande under den zo nästl.
Augusti, upgifnr Sjette Bandet- N:o>8. ' och ri4 Den 2 Mars. och af Ke8peÄiv6 Riks-Standell godkände Förslag: "2lt ägare ti! afgärda
By mätte föckla"ras berättigad söka Skifte med sina fa wäl "fom Gdalbyns grannar, uri Skog och Utmark, "med lika påföljd, fom när fayant af någon "i Gdalbyn äskås:" egenteligen haft för afsigt at, medelst orden:
'Sina fä wä! fom Gdalbyns grannar," i möjligaste korrthet uttrycka den tanke, at hwarken Odalbyn sjelf såsom wanligrwis afgärda byns närmaste granne, eller någon annan imil endera eller begge gränsande, skulle kunna undandraga sig Laga skifte, enär det af ägare uti afgärda byn äskas; sa framt sadant icke redan a någon sida wore werkstäldt och behörigen stadfastadt, i hwilken händelse rubbning deraf icke kan blifwa en påföljd af nägonderas delningspastaende:
Dock som, tvid nu förehafd ytterligare granskning, Lag-Utskottet sinner, at den för Lagförandringen af Kongl. Majus i Nader xroponeule ordalydelse, nemligen:
"At ägare utaf afgärda hemman mä lika med Bolby, äga rätt at söka och erhälla Skifte af Skog och Utmarkk, fä wäl med Botbyn, fom andra Hemman, med hwilka afgärda Hemmanet innehar gemensam mark, sch »jute derwid afgärda Hemmanet, efter sit öre-, eller hemmantal, hälften mindre än Bolby, samt äge fedan Bolbys rätt derä", pä tydligare sätt bestämmer Lag-Utskottets och Rik» sens Höglofi.
Ständers werkliga mening, samt följaktligen länder til förekommande af försök til rnitzcydning, som til äfwentyrs någon skulle wilja rilbjuda; altsa får Lag-Utskottet wördsamligen lillkyrka, at Kongl. Majus Högstaberopade Nådiga kropv8mon matte af Riksens Ständer bifallas och Den 2 Mars. nz som gällande Lag anlagas. Stockholm den r6 Februarii i8io.
Ridderffa- Pä Högmördige Prestepels och Adelns Ledamö- Ständers Ledamöters rers magnar wägnar 6. Stzsrnsteät.
L. »ori^uist.
Pa Högtarade Borgare- Pa Hederwärda BondeScändets Ledamöters Ståndets Ledamöters magnar magnar k. bl. Lrovosmubl. keter äsrnström. soli. »olmberZscm.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af OapitLinen Laron e. L.
Ltael von »oistejns hos Högloftige Ridderffapet och Adeln ingifne til Lag-Mskottet renrittoracls ^lemnrial, innefattande dels fräga, hurumida dä, genom det nya sättet at adla, endast äldsta Sonen blifwer Adelsman, den adlade personens
Döttrar förlorat sin rätt at taga lika arf som Brödren, för det Fadren blifwit adlad, utan at de andre Barnen, utom äldste Sonen, haft någon förmon deraf, och dels hemställan, ar Systrar marte efter Landsrätt ärfma lika med Bröder.
Ester det vfwanberörde I^emott-il til Lag-Utskottet ankommit, har Herr LgyitLMLn Lsron Ltael voll »öistein den ; Januarii innewarande ar hos Högloft.
Ridderffapet och Adeln afiemnat er ytterligare anförande, fom innefattar anmärkningar mot n6 Den 2 Mars. mot Utskottets Betänkande den 26 sistledne November, angående ben hos Hederwarda Bonde-Ståndet likaledes wäckte staga om arf emellan Syskon, efter Landsrätt, och i anledning af hwilket anförande samma Betänkande af Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifwit til Lag-Utskottet ater remitterat.
Hwad nu angar den i förstnämnde matto upgifne omständighet, stadgas tydeligen uti i tz. af 2 Cap. Arfda-Balken, at om Fader eller Moder dör, ärfwe Frälsemans och Bondes Ton efter Landsrätt rwä lotter och Dotter rredjung; Men efter Stadsrätt tage preste- och Borgare-Son halft och halft Dotter.
— När Lagen således nämner den aflidnes Son och Dotter utan at fästa sig wid deras Stand, följer deraf orwifwelaktigt, i likstämmighet med hwad om Arfsrätt L allmänhet förvrdnas, at deras Ständ, ester hwilket arftvet faller, men icke dens fom ärfwer, tjenar til grund för arftägten; och med bibehållande af benna grund, under skilnad emellan Lands- och Stads-rätt, kommer ock en i adligt Stand uphöjd persons dotter, utan afseende derpå, at numera endast äldste Sonen ärfwer Fadrens Adeliga wärdighet, at åtnjuta arf efter den sednare pä enahanda sätt, som wid arfsdelningar efter adlade personer hittils ägt rum.
Beträffande ater den i Memorialet ytterligare gjorde hemställan, at Systrar kunde efter Landsrätt arfwa lika med Bröder, och det sednare af Herr Lap'it3men karon 8tgel von wolstein ingifne anförande mot Utskottets Betänkande i detta ämne, anser Utskottet sig til swar dera endast behöf wa - Den 2 Mars. 117 wa leda upmärksamheten pa de omständigheter/som föranledt Uffortel til sin hemställan härutinnan/ och widare omförmälas i förra Betänkandet, hwilket efter hwad redan til Utffottets kunffap kommit, blifwit af Wälloflige Borgare-Stander och Hederwärda Bonde-Stander owiikorligen bifallit.
Ridderssa- Pa Högwördige Prestepers och Adelns Ledamö-- Ständers Ledamöters ters wägnar wägnar Larl 6.
Lt^srnsteät. bl.
I^Lrnguist.
Pä Högrärade Borgare- Pä Hederwärda BvndeStandets Ledamöters Ständers Ledamöters - wägnar wägnar k.
Oeevesmiibl. blric Olossson. l^olmbsi-Zsson. Riksens Högloft.
Ständers Lag-Utffotts Betänkande i anledning af Kongl. Mahrs lil Rikets Ständer framställde Nådiga kroposirion, angående stadgande af någon
Lag i afseende pa tiden, inom hwilken häcklade personer bora ställas för Rätta.
"Sedan Kongl. Maj-.t ansett betänkligt til alla delar bifalla hwad Riksens Ständer uti underdånig Skrifwelse af den 24 sistl.
November rörande ofwan anförda ämne i underdånighet hemställt, har Kongl.Maht, efter Högste Domstolens och Lrsts - Rådets hörande, ril Riksens Ständers öfwerläggning i Nader framställt, det stadgas matte, at ransakning öfwer - n8 Den 2 Mars. iver hacktade personer, som inför Stads-Domstol ställes för rätta, borde företagas sist inom atta bagar frän den, dä arresteringen med orsaken bertil blifwit hos Domaren behörigen anmäld, sa framt den häcktade genom wederbörandes föranstaltande til Staden ankommit, samt at Oräinaris Domare a Landet, da han får underrättelse om et til hans åtgärd hörande brottmål, hwaruci nägön person ar häcktad, och han i anseende til Laga hinder, finner sig icke kunna inom rrenne weckor undersökningen företaga, genast ivid berörde underrättelses undfående bör sadanr anmäla hos ÖfwerDomstolen, som efter föregången pröfning af de upgifne hiydren, derest de godkännas, äger förordna en skicklig och pålitlig Lxirs Domare inom Domsagan eller derinwid, om tilgang dertil finnes, eller i annor händelse någon annan, och hwilken da kommer at, under förrättningen, af allmänna medel åtnjuta ssjuts för Twä hästar samt En R:d. i Dag-ti3ck-imente; men som pä Gottland^vch i be Norra Domsagorne uti Westerbotten, Ångermanland och Jemtland, hörande under Swea HofRätt, samt den af Lagmannen Lundli» innehafwande
De msaga uti Wermeland, under Götha HofRätt, dels cominunicrttion ernellan Under-Domaren och Hof-Rätten gar längsammare, dels Domsagorne äro synnerligen widsträckte, har Kongl.
Maj:t welat i Nader förestå, ar, derest personer af förenämnde egenskap uti berörde
Domsagor finnas eller ock wore hugade at begifwa sig dit, samt ätaga sig ar derstädes qwarbliswa, förse dem med förordnande at, när Oi-clmaiie
Domaren är hindrad, da hälla Urtima Ting i broktmäl, om den anklagade ar häcktad, emot ätnjutande af ssjuts och Den 2 Mars. n och trgAamenw, pä sätt förberörd! är; dock borde Orämsrie Domaren wid hwarje sadan händelse, gifwa det, jemte de hinder, som för honom upstatt, tilkanna hos Hos-Ratten, som agde tilse, atmihbruk derwid icke ffedde."
I anledning af fran samtelige Respk-clive RiksStanden erhallne
Remisser häraf, får Utffotter wördsamligen förklara, at, da Högftberörde i Nåder föreslagna stadgande» äsyfta och, derest de såsom Lag warda fastställde ofelbart i stor mon stola befrämja det för sa wäl
Samhällets som enskildes bästa och säkerhet sa wigtiga ändamål, as, .genom styndesamt företagen ransakning, den ostyn dige snart ma befrias fran fangenffap, och för oen brottsiige dess förtjenta straff snarr följa pä werkelin öfwerträdelse och missgerning, men hans lidande genom langwarigt fängelse ej uröfwer Lagens ändamål förökas, Utffotter således anser sig äga fullkomlig anledning tilstyrka, der ma, genom Riksens Ständers bifall til detta af Kongl. Mahr i Nader fastställda förslag, detsamma såsom gällande Lag warda antagit.
Hwarjemte, och joni Helsingelands manne Domsagor bestå, den Norra af Fem, den Södra af Sex Tingslag, mycket spridda samt aflägse fran orclinaris Postgången, och. de i sadant afseende ffch ligen torde kunna med Ångermanland jemnföras, samt erfarenheten winnar, at kxtra Domares förordnande derstädes gansta ofra behöfs, Utfforrer tror sig böra likaledes ril Riksens Högloft.
Ständers ompröfning hemställa, om icke i sammanhang med deras lil högst vmförmälda Nådiga kropo sittorr - rro Den 2 Mars. sition förklarande bifall, Riksens Stander kunde hos Kongl. Maj:t andraga den underdäniga önskan, det tacktes Kongl.
Maj:t i Räder förordna, at äfwen för Helsingelcmd en dylik Lxtia Domare ma utses, som dock i bagge Domsagorna kunde ivid sig yppande nödiga tilfällen biträda.
Stockholm den i6 Februarii i8ic>.
Ridderska- Pa Högwördige Prestepets och Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters rvägnar magnar 6arl 6.
Lt^ernsteZt.
L. tternriuist.
Pa Högtarade Borgare- Pa Hederwarda BondeSlandets Ledamöters Ståndets Ledamöters magnar Vägnar k. n.
Lris Olsson. goli. HolmbsrZSSon.
Nidderskapet och Adeln arffiljdes klockan 8.
In iic!em krotocolli 6. 8 il vs rs tolxo.
Lördagen den 3 Mars. klenum kl. ; is förmiddagen. kckaMsn Friherre ^xel l.ÄZsrbgslke hade inlem nät en sa lydande: FuA - Den z Mars.
:2i Fullmagt för Ofwerste-lEitLNLnten wid Orlogs-Flottan, Högwalborne Friherre .jokan l.gZel-.
K^LtKc.- , ut wid tönningen til Listor för walet af Tryckfrihets-Lomminen uttaga min Lott, som för godt erkännes.
Stockholm den z Mars i8lv.