Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen den enda §. i Grundlagen, som här kan komma i fråga; hvaremot 8r §. derstädes träder i verksamhet vid afgörandet, sedan återremissen blifvit af Utskottet besvarad.
— Föröfrigt anhåller jag, att discussionen nu måtte inskränkas endast till frågan om sättet för återremissen till Utskottet, och hemställer, om icke då första Proposition kommer att lyda till bifall å förslaget, ContraPropositionen må blifva: huruvida Ståndet anser återremiss af förslaget böra äga rum, och förenar sig i deras tankar, sorn yrka ändring deri.
Sedermera må afgöras, hvilka anmärkningar skola, såsom Ståndets gemensamma tankar, med förslaget till Utskottet afgå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, det Hans Excellence väl fann, alt 56 och 8x §§.
RegeringsFormen voro i någon strid sinsemellan, i afseende å behandlingen af ConstitutionsUt - i5G Den 9 Januari i. slottets Utlåtanden öfver Kongl. Maj:ts Propositioner, rörande Grundlagsförändringar; och sorn det icke vore möjligt, att på samma gång uppfylla båda §§:s motsatta ordalydelser, ansåg Hans Excellence med Dess pligt och samvetslugn öfverensstämmande, att vid detta tillfälle iagt— taga samma form, som tillförene i dylike fall varit nyttjad; i följd hvaraf och då flere särskilte anmärkningar nu blifvit framställde mot den af ConstilulionsUtskottet föreslagne nya redaction af 24 §■ Riksdagsordningen, Hans Excellence för dess del trodde, att Ridderskapet och Adeln borde afgöra först, hvilka af berörde anmärkningar Ridderskapet och Adeln kunde vilja förklara utgöra dess gemensamma tankar, och derefter, huruvida de anmärkningar, hvilka tilläfventyrs blefvo af Ridderskapet och Adeln antagne, borde på grund deraf till ConstitutionsUtskottet hänvisas, samt sluteligen, om den af ConstitutionsUtskottet föreslagne nyssnämnde nya Redaction borde, till den behandling 50 §.
RegeringsFormen föreskrifver, godkännas; hemställande Hans Excellence alltså, om Ridderskapet och Adeln ansåg de af Herr Crusenstolpe, Friherre Anckarswärd, Herr Hjerta och Grefve Frölich emot ConstitutionsUtskottets förslag framställde anmärkningar böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar.
Ja och Nej. Hvar - Den 9 Januari!.
Hvarefter Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Hans Excellence skulle meddela serskild proposition å hvar och en af de utaf nyssbemälte Ledamöter framställde anmärkningar.
Jag tror, att de fleste skulle blifva belåtne och finna sig vid, att instämma i Herr Hjertås förslag, oni proposition derå ensamt göres.
I anledning af Herr Hjertås förslag, får jag, i egenskap af Contrasignent af Kongl. Majrts ifrågavarande Nådiga Skrifvelse, fasta Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på samma Skrifvelses ordalydelse.
Om jag ej för mycket misstagit mig , innehåller Herr Hjertås förslag, att en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t skulle afgå, för att uttrycka Riksens Ständers underdåniga erkänsla för Kongl. Maj:ts begifvande till Riksens Ständers önskningar, alt BondeStåndet hädanefter alltid må tillsätta sine Notarier.
Men Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse innefattar ej något sådant begifvande för alltid.
Maj:t förklarar
Sig endast deri beredvillig att gå Riksens Ständers önskningar till mötes sålunda, att, utan afseende på förut iakttagit bruk, BondeStåndet må utnämna sine Notarier vid denna och nästa Riksdag; men ej vidare.
Motivet till Kongl. Maj:ts 9
H- >7 258 Den 9 Januari i. eoncession i detta fall var visserligen önskan att gå Riksens Ständer till mötes, men likväl under den förutsättning, att det af Kongl.
Maj:t föreslagna tillägg i 24 §.
Riksdagsordningen i grundlagsenlig form skulle behandlas och antagas.
Denna concession varar således ej längre, än till dess Riksens Ständer fattat deras beslut i afseende på nämnde förslag.
Mitt förslag till underdånig skrifvelse innehåller visserligen allt hvad Herr von Schulzenheim trott sig deruti finna.
Men jag skall ej ett ögonblick hysa minsta tvifvel om det handlingssätt
Regeringen för framtiden skall iakttaga i afseende på tillsättandet af BondeStåndets Notarier, sedan Ståndet a:ne Riksdagar fått utöfva denna rättighet.
Då våra Constitutionella förhållanden derförinnan uppnå en större utbildning, så måste man kunna taga för gifvet, att Konungens Rådgifvare icke mera skola vilja med Riksens Ständer strida om denna rättighets utöfning.
Om 10 år finnes i Sverige ingen Ministere, som lärer bry sig med att tillsätta Ståndens Betjening.
När ändamålet i allt fall vinnes, skola de icke vigtiga vilkor, som möjligen varit fästade vid den gjorda concessionen, snart glömmas, då Konungen af Riksens Ständer får emottaga en gärd af erkänsla för det Konungen i detta fall gått Riksens Ständers önskningar till mötes.
Jag får Den 9 Januari i. derföre anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition, huruvida Ridderskapet och Adela skulle vilja förena sig om en sådan underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, som jag vågat föreslå.
Då jag ej kan instämma deri, att någon annan skrifvelse i ämnet må till Kongl. Maj:t afgå, än den som kommer att innefatta underrättelse om Rikets Ständers heslut i saken vid nästa Riksdag; så får jag vördsamt hemställa, om ej Herr Grefven och LandtMarskalken skulle vilja göra den proposition, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer i det yttrande, som Herr Cederschjöld i ConslitutionsUtskottet afgifvit, och hvilket endast angar förändring af de motiver Utskottet anfört till stöd för den föreslagne Grundlagsredactionen.
Om en sådan proposition gjordes, föreställer jag mig, att dea skulle af fleste rösterne bifallas.
Jag skulle gerna instämma i Herr Hjertås förslag, om jag ej ansåg detta vara föremål för en ny motion; och jag vet ej, huru vi skola komma derhän, att kunna antaga det i Grundlagsenlig form.
Jag tror knappt, alt de ord Herr Hjerta nyttjat, kunna vara en nyttig ledning för ConstilutionsUtskoltet vid upp i7* - a6o
Den 9 Jan viar i i. sättningen af ett nytt Utlåtande; oell jag kan ej finna det vara enligt med förmerne, att Ridderskapet och Adeln ingår i pröfning af detta förslag, såsom det nu härstädes förekommit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det han, för dess del, icke kunde betrakta Herr Hjertås förslag annorlunda, än endast såsom innefattande en anmärkning mot den ifrågavarande nya redactionen, hvilken anmärkning skulle kunna, i händelse så pröfvades nödigt, af Ridderskapet och Adeln antagas såsom Ståndets gemensamma tanka.
För alt i någon mohn minska deliberationsämnena, så , om Herr Grefven och LandtMarskalken samt Herrarne det önska, afstår jag från allt anspråk, att mine anmärkningar må komma under ventilation, och är nöjd med, att proposition göres endast på Herr Hjertås förslag.
Vi få ej förklara förvår gemensamma tanka en anmärkning eller åtgärd, som har tillföljd ett bestämdt afslag på Kongl.
Maj:ts, af ConstitutionsUtskottet tillstyrkta, proposition; men detta skulle inträffa, om vi förena oss om antagande af Herr Hjertås förslag.
Han har sjelf trott följden deraf icke blifva sådan; men innefattar ej den af honom föreslagna tacksägelse-adressen till Konungen ett be - Den 9 Januari!. stämdt afslag på det af Kongl. Maj:t begärdta tillägg i r?4 §•
Riksdagsordningen?
RegeringsFormen äga vi ej, alt sålunda, om äfven indirecte, afslå en Konungens Proposition, sedan ClonstitutionsUtskottet tillstyrkt.
Konungens förslag.
Men nog få vi återremittera Utlåtandet, om vi kunna hitta på några anmärkningar deremot, som vi förklara för Ståndets gemensamma tankar, och hvilka ej innefatta tydligt afslag å Kongl., Maj:ts Proposition.
Jag utbeder mig att som hastigast få fästa Herr Lefrens uppmärksamhet derpå, att intet hinder möter för frågans behandling enligt 81 §.
RegeringsFormen, när saken återkommer från Utskottet.
Om Ridderskapet och Adeln antager mitt förslag såsom dess gemensamma tanka, föranledande till återremiss af Utlåtandet, så tvingar detta ej ConstitutionsUtskottet att gå in på samma mening, utan det kan, efter behag, antingen vidhålla sitt första Utlåtande och återkomma dermed till RiksStånden, eller ock afgifva ett nytt.
Derföre är ej förhållandet sådant, att någon anmärkning, som af Ståndet antages för gemensam, innefattar påföljd af ovillkorligt afslag å Kongl. Maj:ts Proposition.
Ridderskapets och Adelns instämmande i mitt förslag vore blott ett medel att fästa Utskottets uppmärksamhet på att saken äfven kan ?.6a
Den 9 J a n u a r i i. på detta sätt behandlas, men icke något hand på Utskottets fria yttrande-rätt.
Jag ber Ridderskapet och Adeln om förlåtelse, för det jag ännu en gång hegart ordet.
Jag är ej envis att söka göra mina tankar gällande; men min känsla säger mig, att Ridderskapet och Adeln är på vägen att hegå en olaglighet.
Derföre måste jag ytterligare erindra, att vi väl få göra anmärkningar mot ConstitutionsUtskottets Utlåtande, men ej sådane, hvilka innefatta rentafslag på Kongl. Maj:ts Proposition; hvartill vi ej, i frågans närvarande skick, hafva någon rätt.
Jag ber Ridderskapet och Adeln noga betänka detta förhållande.
Jag är ej emot återremiss, hlolt den blifver föranledd af sådane gemensamma anmärkningar, som icke innebära tydligt förkastande af hvad Kongl. Maj:t föreslagit och ConslitutionsUlskottet tillstyrkt.
Fullkomligt instämmande med den siste värde Talaren i att afstyrka Ridderskapet och Adeln från att antaga såsom sin gemensamma tanka hvad Herr Hjerta föreslagit, får jag blott förklara, att jag tror det ConstitutionsUtskottet ej skulle kunna derpå fästa något afseende, emedan förslaget innefattar förkastande af Kongl Maj:ts Proposition, sorn Utskottet förut tillstyrkt.
Jag hemställer Den 9 Januari). 263 derföre, om ej Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya Proposition, huruvida Friherre Anckarswärds, Grefve Frölichs och Herr Crusenstolpes anmärkningar mot ConstitutionsUtskottets Utlåtande af Ståndet förklaras för dess gemensamma tankar, och höra, med återremiss af Utlåtandet, till ConstitutionsUtskoltet afgå.
Jag förenar mig i den af Herr Cederschjöld nyss yttrade mening.
Hans Hcccellence Herr Grefven odh LandtMar skalken yttrade, att, ehuru det visserligen ankomme på Ridderskapet och Adeln att bestämma, om och hvilka anmärkningar borde förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, trodde Hans Excellence likväl, för dess del, alt det icke kunde anses vara mot formen stridande, att Ridderskapet och Adeln på en och samma gång förklarade alla de mot ConstitutionsUtskottets förslag framställde anmärkningar utgöra Ridderskapels och Adelns gemensamma tankar.
För min del har jag från början fattat Herr Grefvens och LandtMarskalkens mening så, som den sist blifvit förklarad; men det oaktadt kan jag ej instämma i, att alla fyra anmärkningar11c förenas i en Proposition.
Ty om jag också skulle gå in på att förena mig med Herr Crusenstolpe, Grefve Frölich och Fri - 204 Den 9 Januari i. herre Anckarswärd, kan jag dock alldeles icke förena mig nied Herr Hjerta i hvad han föreslagit.
Jag skulle tro proposition böra framställas på den ena anmärkningen efter den andra, utan att sammanslå dem.
Detta yttrar jag i afseende på formen för den begärda återrentissen; men jag får tillika förklara, att jag lägger ja till bifall å Utlåtandet, då det skrider till votering.
Det har verkligen, såsom jag befarat, inträffat, att inan här icke kan förena sig om en gemensam tanka till återremiss af Utlåtandet, emedan man ansett frågan röra en förändring i Grundlagen; och detta torde bevisa omöjligheten af att behandla denna sak såsom fråga om Grundlagsförändring.
Jag får derföre hos Herr Grefven och LandtMarskalken ödmjukeligen anhålla om framställning af den Proposition , huruvida ej Ståndet vill för sin gemensamma tanka förklara , att här alldeles icke är fråga om någon Grundlagsförändring.
Om denna Proposition vinner bifall, kan ifrågavarande återremiss sedan äga rum såsom af ett vanligt Utskotts Betänkande.
Hans Exccllmce Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att, på sätt han förut inför Ridderskapet och Adeln tillkännagifvit, ordningen förbehandlingen af förevarande mål fordrade, att Ridderskapet Den 9 Januarii. 265 och Adeln bestämde först, hvilka af de framställde anmärkningarne Ridderskapefc och Adelil tilläfventyrs kunde vilja förklara utgöra Ståndets gemensamma tankar, och sedermera, huruvida de anmärkningar, sora möjligen kunde blifva af Ridderskapet och Adeln antagne, borde, på grund deraf, till ConstitutionsUtskottet hänvisas, hvarefter Ridderskapet och Adeln blef i tillfälle att sluteligen afgöra, huruvida dea af ConstitutionsUtskottet föreslagne nya redaction borde, till den behandling 56 §.
RegeringsFormen föreskrifver, godkännas.
Jag hemställer, om ej den af Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagne sista proposition, nemligen den på bifall till Grundlagsenlig behandling af ConstilutionsUtskottets förslag, bör i ordningen blifva den första, helst det vid alla tillfällen är vanligt, att bifallspropositionen först framställes på ett Utskotts Betänkande.
Om liar ej förfares på detta sätt, få vi i denna sak 2 eller 3 eller till och med 4 voteringar; ty om icke första propositionen om alla fyra anmärkningarnes antagande såsom Ståndets gemensamma tankar vinner bifall, måste särskild proposition framställas å hvardera anmärkningen, först å Herr Crusenstolpes, sedan å Friherre Anekarswärds, derefter å Grefve Frölichs, och slutligen å Herr Hjertås.
Detta skulle förlänga närvä - 2 66 Den 9 Januari!. rande plenum till nästa morgon.
En Nejproposition, som icke hindrar någons mening att komma under pröfning, och göras gällande, bör dessutom äga rum vid alla möjliga voteringar; och den torde nu böra blifva: vinner Nej, kommer att närmare utrönas, hvilka anmärkningar Ståndet anser för dess gemensamma tankar, föranledande till återremiss af ConstitutionsUtskottets Utlåtande.
Grefve Puke_, Johan Carl:
Jag anhåller, att få instämma i hvad Herr von Hartmansdorff nyss begärt, eller proposition till bifall å ConstitutionsUtskottets Utlåtande.
Hans Eaccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att om, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit, Ja-propositionen komme att innehålla godkännande af den föreslagne nya redactionen, kunde Hans Excellence för dess del icke fatta, hvad som rätteligen borde i Contraproposilionen upptagas, emedan den ingalunda kunde ställas på remiss af de anmärkningar, hvilka Ridderskapet och Adeln förklarat utgöra dess gemensamma tankar, enär ännu icke ens vore utrönt, om eller hvilka af de gjorde anmärkningarne tilläfventyrs kunde blifva af Ridderskapet och Adeln an ta ene.
O Herr Lefrén:
Jag får äran fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på, Den 9 Januari i. 267 att Herr Grefvens och LandlMarskalkens bemödande är nu blott att få veta, hvad som bör blifva contraproposition, när förslagets antagande till Grundlagsenlig behandling är Ja-proposition.
Dertill fordras, att vi först bestämma, hvilka anmärkningar äro Ståndets gemensamma tankar, utan att vara mot Grundlagarnes föreskrifter stridande.
Sedan kan proposition göras på förslagets antagande eller återremiss, hvilket sednare blifver Contrapropositionen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han, på sätt Herr Lefren nyss anfört, ansåg Ridderskapet och Adeln nödvändigt först böra afgöra, hvilka af de gjorde anmärkningarne Ridderskapet och Adeln kunde finna för godt antaga såsom dess gemensamma tankar.
Lika med Herr Grefven och LaudtMarskalken, anser jag frågan nu endast vara om att utröna, hvilka anmärkningar Ståndet vill förena sig om, såsom dess gemensamma tankar.
Detta kan ej utrönas genom votering; ty härtill fordras enhällighet; pluralitetens beslut är ej tillräckligt.
Grundlagens föreskrift i detta fall afser att förekomma brådstörtade beslut, och bereda långsam och mogen pröfning, spmt öfverensstämmande öfvertygelse i frågor om Grundlagsförändringar.
När anmärkningar emot förslag härtill göras, a63 Den g Januari!. och desse ej enhälligt af ett
Stånd antagas såsom dess gemensamma tankar, förfalla anmärkningarne, och frågan hvilar till nästa Riksdag.
Nu bör således proposition successive framställas på hvarje af de mot ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag gjorde anmärkningar särskildt, då Ridderskapet och Adeln får tillfälle att, om så behagas, antaga dem hvardera med enhälligt
Ja; men hesvaras Propositionerna derå med Ja och Nej, så komma anmärkningarne att förfalla, och förslaget hlifver qvar, ehvad, pluraliteten kan vara för eller emot detsamma.
Jag kan ej instämma i den application den siste värde Talaren här vill göra af ordet gemensammaj som skulle det betj^da, att hvarenda Ledamot i ett
Stånd måste vaga ense med de öfrige om samma anmärkning, mot ConstitutionsUtskoctets förslag i afseende å Grundlagsfrågor, innan återremiss deraf kan äga rum.
En Lagstiftare så enfaldig, att han kunde tro en sådan händelse vara möjlig, hade bordt bortlägga pennan, och afstå från företaget att författa en Grundlag.
När skulle väl på sådant sätt en återremiss någonsin kunna äga rum, om det berodde på en enda Ledamot att genom sin olika mening hindra det?
Det är påtagligt, att pluralitetens beslut bestämmer, hvad som här anses för Ståndets gemensamma tanka, och Den g Ja n na ri i.
26g att således votering derom kan äga rum.
Jag tror alt ordet gemensamma har afseende på, att de öfrige Stånden kunna vara af olika tankar, men att hvarje Stånd inom sig bör förena sig om gemensamma anmärkningar; och det kan ej ske annorlunda, än genom utrönande af pluralitetens mening.
Jag anhåller följaktligen, att Herr Grefven och liandtMarskalken täcktes förnya den första allmänna propositionen på alla anmärkningarne.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de af Friherre Anckarswärd och Grefve Frölich samt Herrarne Hjerta och Crusenstolpe emöt den föreslagne nya Redactionen af 24 §•
Riksdagsordningen framställde anmärkningar böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, och således till ConstitutionsUtskottet hänvisas.
Jag får reservera mig emot den mening, att genom votering och Ståndets pluralitet må kunna bestämmas, hvilka anmärkningar böra anses för Ståndets gemensamma tankar.
Pluralitetens beslut är dertill ej tillräckligt; det fordras gemensamhet, det vill säga fullkomlig enhällighet i Ståndets tankar.
Jag be - 270
Den 9 Jauuarii. strider således votering, och anhåller, att Ståndet blott tillfrågas, särskidlt för hvarje anmärkning, om det erkänner någondera för sin gemensamma tanka.
Svarar då någon
Nej, så är det ej gemensam tanka; utan anmärkningen förfaller.
Jag tror, såsom en värd Ledamot redan anmärkt, att orden gemensamma tankar skulle vara utan all betydelse, om ej dermed förstås pluralitetens tankar.
Jag kan ej inse någon händelse, der, i fråga om återremiss af ConstitutionsUtskoltets förslag till Grundlagsförändring, ett Stånd af 5 å 600 personer skulle stanna i fullkomligt gemensam eller enhällig tanka, och icke någon enda vara af olika mening.
Pluraliteten måste bestämma, hvad som i dylika fallskall anses för Ståndets allmänna tanka.
Nu är redan i denna fråga votering begärd; och jag anhåller således, att få veta, huruvida Ilr Grefven och JjandtMarskalken medgifver votering, eller ej?
Äfven jag är af den mening, att med uttrycket gemensamma tankar kan ej förstås annat, än pluralitetens; men deremot instämmer jag med Grefve Frölich deri, att alla anmärkningarne böra förenas i en proposition; dock endast för att derigenom undvika votera 3 eller 4 gångor.
Jag vill endast reservera mig emot all tydning i Ståndet af Grundlagens ordalydelse.
Om man här förklarar orden gemensamma tankar betyda detsamma, som pluralitetens tankar; så har man tillåtit sig en förklaring af högst farliga följder.
Det ligger i naturen af hvarje votering, att blott en enda röst ofta bestämmer pluraliteten.
Är väl äfven då dess tanka Ståndets gemensamma?
Jag för min del får tillProtocollet högtidligen protestera emot en sådan afvikelse från Grundlagens ordalydelse.
Jag får hemställa till Ridderskapet och Adeln, att, om ifrågavarande anmärkningar antagas för Ståndets gemensamma tankar, sådant likväl ej är af den vigt att Ståndet sedermera måste dervid förblifva, eller deraf har något hinder för att framdeles öfver frågan fritt besluta.
I annat fall skulle jag visserligen ej nu besvära med att söka göra mitt förslag härstädes gällande.
Men nu skulle jag tro att man genom en enda votering kunde afgöra, om Ståndet anser alla de gjorde anmärkningarne af den natur, att Ståndet unnar dem blifva af ConstitutionsUtskottet betraktade.
Det är ej något afslag å Kongl. Majrts proposition; det är endast en åtgärd att meddela ConstitutionsUtskottet fyra bestämda åsigter, som Ridderskapet och Adeln tror förtjena Utskottets uppmärksamhet, ►
Den 9 Januari i. och hvaröfver Ståndet vill inhemta Utskottets Utlåtande, huruvida de förtjena vidare afseende.
Skulle derföre icke voteringsproposition på alla fyra anmärkningarnes antagande af Ståndet, såsom dess gemensamma tankar, nu kunna af Herr Grefven och LandtMarskalken på en gång framställas?
Ja-propositionen torde höra blifva bifall till förslagets antagande, ty så bjuder Grundlagen; Nej-propositionen må innefatta förklarande af de gjorde anmärkningarne för Ståndets gemensamma tankar, föranledande till återremiss af berörde förslag.
Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det han, för dess del, desto heldre ansåg det i 56 §.
RegeringsFormen förekommande, af någre Ledamöter anmärkte uttryck: gemensamma, tankarj innefatta alldeles enahanda betydelse som ordet Pluralitetens, emedan om med gemensamma skulle förslås Ståndets alla Ledamöters enhälliga tanka, af en slik tolkning skulle följa, alt en enda Ledamots särskilda tanka kunde omintetgöra alla de öfrige Ledamöternes derifrån skiljaktige, men sinsemellan sammanstämmande, åsigter och beslut, hvarigenom alltför stor magt blefve lagd i en enda persons hand.
Ridderskapet och Adeln torde benäget tillåta mig, att yttra nå - De n 9 Januari i. några ord i anledning af Herr Grefvens oell LandlMarskalkens sednaste förklaring, att orden i 56 §.
RegeringsFormen, ”Ståndets gemensamma tankar” betyda plura/itete‘ns, och icke Ståndets enhälliga tankar, emedan i sednare fallet en enda Ledamot af Ståndet skulle få alltför stor makt, att ensam förekomma återremiss till ConstitutionsUtskottet af Utlåtanden i Grundlagsfrågor.
Jag vill dervid blott erindra, att stadgandet afser icke fråga om att med Ja eller Nej afgöra ett förslag till Grundlagsförändring, utan endast, huruvida en gjord anmärkning vid ett sådant förslag skall gå till Utskottet eller ej; och att kunna hindra detta, involverar visserligen ej någon betydande makt, och verkar icke stort på öfrige Representanternes rätt.
Den 23 Maji, 153 röngar, som dem vållat, om orsakerna till des^ sa Författningars utgifvande och anmärkningar deröfver, sa kunna väl dessa ämnen icke ina nehälla hemligheter, som mindre böra komma till Ståndens, an ConstitutionsUfskottets kännedom, hvilken det äfven är betagen i vissa vigtigare föremål, som icke få uppenbaras.
Hvilken Auctoritet som hellst är förbunden att gifva bestämda svar i sådana ämnen 60m hos dem få andragas, och deruti upptaga de omständigheter, som af den sökande kunna uppgifvas Högloflige ConstitutionsUiskottet vill ensamt vara frikalladt ifrån en sådan skyldighet, och efter eget godtycke dömma öfver hvad som bör komma under granskning.
Här är ej fråga om någon af Riksens .Stans der utöfvande Domaremagt ; men Nationen äger rätt att genom sina Representanter ut, trycka Opinionens tänkesätt om de- Embetsmäns åtgärder och skicklighet, som fått sig uppdragit det höga förtroende, att gå sin Konung i underdånighet tillhanda med sina råd, samt deltaga i beslut i ämnen , som röra Fäderneslandets bästa och hvarje Enskilts deraf beroende väl.
Allt annat förhållande skulle vara ett ingrepp i Konungamagtens helgd och Ständernas fri och rättigheter.
Ehuru jag lefver i den glada förhoppning, att de Riksens Ständer, som det tillkommer att afgöra ifrågavarande ämne, nogsamt lära inse olämplig, heten af den nu föreslagna nya Redaction, och i följe deraf den afslåj kan jag dock icke 154 Den 23 Maji, annat än för min del i förhand protestera emot dess antagande, såsom efter min tanka stridande mot den afsigt med dessa åsyftas, Märkligt är, att