Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller i sådant fall, att det ifråga var. betänk, får uppföras pä listan närmast efter lagen om privatbankerna.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd förfrågan om icke Gr.
Sparres önskan vore, att del ifrägavar. målet må förekomma i morgondagens plenum, förklarade Gr.
Sparre, det han alstod från sin sednast gjorda anhållan.
Sparre och till Ståndet, om det icke må vara med delta mål såsom med holmarne, så att om Konungens Bef:h:de der bestämmer ordningen, Landtm, också här mätte bestämma ordningen för de mål, som äro i fråga.
Jag vidblifver min vördsamma hemställan, alt detta mål mätte komma främst på föredragningslistan i morgon. 6 H. 50 394 D en 22 Januari e. m. Då II.
Landtm, hemställde, om R. o. Aå. bifölle, att StalsUtsk:s på förmiddagen bordlagda utlåt.
JNm 159 finge uppföras först å föredragningslistan för morgondagens plenum, blef denua propos. med ja besvarad.
Föredrogs och bifölls StatsUisk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 105, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss å Iläradsskrifvaren J.
Thysenii und. ansökning om befrielse från gäldande af ådömde anmärkningsmedel.
Föredrogs SlatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
M:s nåd. skrifvelse, ang.-de Häradsskrifvaren J.
Thysenii frikallande från ådömd skyldighet att ersätta oriktigt afkortade konoulskylder.
StatsUtsk. har i sitt förslag till afskrifning i det mål, som R. o. Ad. nyss biföll, hemställt, att den anmärkningsprocent, som tillkommer Kammarätten, skall för Kammarrätten bibehållas, oaktadt afskrifningen göres.
I öfverensstämmelse med de beslut, som R. o.
Ad. i anledn. deraf fattat, anhåller jag, att Ståndet måtte, ifall den afskrifning, som nu bär är föreslagen, äfvenledes beviljas, medgifva, att för densamma Kammarrättens anmärkningsprocent likväl må komma att utgå.
Jag fäster uppmärksamheten dervid, att, hvad beträffar det förra beslutet om eftergift för Thysenius, så hade advocatfiscalen gjort påslående om utbekommande af den advocathscalan tillkommande procent.
Här deremot är icke något sådant påstående gjordt.
Deremot företer sig en annan omständighet nemi. att skälet, hvarföre man velat förklara Thysenius skyldig att återbära dessa 90 r:dr 1 sk. 1 r:st. har varit just det, alt ”vederbörande hafva försummat” att utsöka det motsvarande beloppet.
Jag vet icke hvilken vederbörande det varit, men det kunde hafva varit samma advocalfiscal, hvilken hade vederbort alt utsöka detta belopp.
Detta har jag velat fasta uppmärksamheten på, öfvertygad om alt Hr von Hartmansdorff nog tillrättavisar mig, i händelse jag gjort något misstag i detta hänseende.
Första raden i Utsk:s betänk, är af följande innehåll: ”1 anledn. af Ofverrevisionsdeparte meutets Provins-räkenskaps-contors, vid granskning af 1835 års landsbok för Blekinge län och kronoräkenskaperne för Ostra och Medelstads häraders fögderi, framställde yrkande, ang:de skyldighet för Häradsskrifvaren Thysenius” ete.
Det synes således, att påslåendet har härledt sig ifrån Kammarrättens Rcvisionscontor, och att följaktligen, enligt Kammarrättens instruelion, medlena äro af den beskalfenhet att anmärkning på dem borde äga rum, Det är derföre, som jag anhållit om ifrågar, tillägg till beslutet.
Den 22 Januari e. ra. 395 Uppå härefter af H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., blef StatsUtsk:s utlåt.
N:ol06afR. o. Ad. bifallet, likväl under det villkor, att
Thysenius skulle godtgöra vederbörande tjenstemän i K.
Kammarrätten den anmärkn.provision af de ifrågavar. medlen, hvilken, jemlikt den för K.
Kammarrätten utfärdade nåd. instruction, skolat nämnde tjenstemän tillkomma, derest samma medel verkligen till statsverket influtit.
Föredrogos och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 4 dennes f. m. på bordet lagde ullåt:n: N:o 107, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de afskrifning af de, i och för den i hufvudstaden sednast församlade Revisionen öfver Rikets elementarläroverk, utbetalte förskotlssummor; N:o 108, i anledn. af K.
M:s nåd., remiss å f. d. Kronofogden C. Wcsllingers och f. d. Häradsskrifvare!! G.
Lindforss und. ansökning om eftergift å ådömdt ersättningsansvar i följd af uraktlåten debitering och upphörd; N:o 109, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å f. d. vice Kronofogden J. P. Lundqvists und. ansökning om afskrifning af dess uppbördsbalance; samt N:o 110, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de den af H. Ex. Hr Frih.
Löfvenskjöld i und. sökta förlängning af arrendet å Sundbyholms kungsgård i Södermanlands län.
Vid förnyad föredragning bordlädes ånyo, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Råfelt, Anton, StatsUlsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 116, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R.
St., ang:de afskaflände af slafveriet på S:t Rarlhelemy.
Likaledes och på begäran af Frih.
Raab, Adam Christian, och Gr. Posse, Erik Arvidsson, lades, vid förnyad föredragning, ånyo på bordet StatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. bordlagda ullål.
N:o 117, i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
St., ang:de en förändrad reglering i afseende pä stapelsläderues tolag.
Föredrogos ånyo och bilföllos StatsUlsk:s nedannämnde d. 4 dennes f. m. på bordet lagde utlåt:n; N:o 118, i anledn. af väckt motion om ersättning lill Capi taine-lieutenanten August Gosselmans sterbhusdelägare för kostnader, dem han i lifstiden af egne medel fått vidkännas under cn för allmänt ändamål företagen resa till Södra America; N:o 119, i anledn. af väckt motion om utbjudande på entreprenad af tryckning för allmänna verks räkning; N:o 120, i anledn. af väckt motion om befrielse för vissa delägare i Marlebo myr från ansvarighet för återbetalningen till 396
Den 22 Januari e. m.
Staten utaf det lån, sorn kan erhållas för samma myrs aftappning m. m.; N:o 121, i anledn. af väckt motion om utgående lill fulla beloppet af det Häradsskrifvaren i Calix fögderi lillagde löneanslag m. m.; samt N:o 122, i anledn. af väckt motion om anslag för en slöjdskola i Christianstad. * Föredrogs StatsUtskis d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 123, i anledn. af väckt motion om anslag till befrämjande af slöjd-expositioner.
Sällan har för något vigtigl ändamål en så liten summa blifvit hegard, som den ifrågavarande, för befrämjande af slöjderna i riket.
StalsUtsk. har likväl afslagit motionen, med lillkännagifvande, alt om K.
M. finner ändamålet sådant förtjena, kan K.
M. dertill anvisa tillgångar af de 12,000 i':dr, som på 6:le hufvudtiteln för slöjdernas räkning vore lill K. M. öfverlemnade.
Denna summa af 12,000 ndr är för sitt ändamål så otillräcklig, att jag visserligen icke skulle tvekat att tillstyrka, att R. o. Ad. ville, med ogillande af Utsk:s utlåt, i detta afseende, bifalla Hr von Hartmansdorffs förslag om 1000 r:dr för befrämjande af slöjdexpositioner.
Jag får tillkänna gifva, att jag icke var närvarande inom Utsk. när detta betänk, afgafs, och att, om jag det hade varit, så hade jag tillhört reservanterna.
Raab anser jag, att ändamålet är ganska godt och summan liten, så att det är allt skäl i verldeu att bifalla densamma.
Detta anslag af 12,000 r:dr för slöjderna i allmänhet är visserligen så litet, att jag är öfvertygad om, att detsamma redan är taget i anspråk, och della anslag skulle snarare behöfva höjas, hvarigenom man hade tillfälle att komma till samma mål.
Fastän icke det är i den vidsträckta scala, som jag skulle önska, så kan jag icke annat än tillstyrka bifall till Hr von Hartmansdorffs motion, likväl med den förändring, alt 1000 r:dr årligen beviljas på tre år och icke på fem, såsom Hrfvon Hartmansdorff föreslagit. es O Hr Få hrmus, Olof Immanuel:
Jag kan icke med Utsk. instämma deruti, att den åberopade anslagssumman af 12,000 r:dr lämpligen kan anlitas för det föremål, som är i fråga.
Denna summa är till största delen redan afsedd för andra behof, och endast en ganska ringa del deraf disponibel för tillfälliga smärre utgifter.
Skulle då äfven ifrågavarande 1000 r:dr anvisas på denna anslagssumma, så hlefve ingenting för tillfälliga behof öfver.
Jag har redan vid remissen af Hr von Harlmansdorffs motion förklarat min mening, att det föremål, som motionären åsyftade, vore af ganska väsendtlig vigt för näringarne, och har derföre med ledsnad sett, att Utsk. fästat så liten upp - Den 22 Januari e. m. 3«J7 märksamhct dervid.
Raab tillstyrker jag R. o. Ad. alt bevilja det anslag, som är af Hr von Hartmansdorff föreslaget under det villkor, som Friherre Tersmeden dervid gjort.
Frih. Hermelin, A u g. Söderling:
Jag är förekom men af föregående talare och för mig återstår endast att instämma i det förslag, som Frih.
Tersmeden har framställt.
Frih. von Kramer, Rob. Fredr.:
Jag är skyldig att vid detta tillfälle upplysa, alt det var ganska knapp pluralitet inom lltsk., hvarigenom detta betänk, vann bifall, samt att jag var bland reservanterna.
Tersmedcns förslag.
StatsUtsk:s hemställan, och beviljades till slöjdexpositioners befrämjande ett anslag af 1000 r:dr årligen, alt utgå under 3 år.
Vid förnyad föredragning, biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 4 dennes f. m. på hordet lagde utlåt:n. N:o 124, i anledn. af väckt motion om anslag till ersättande af de utaf landtstats-tjenstemän ulgifue accord ; N:o 125, i anledn. af väckt motion om ersättning åt consistoriinolarier för ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagne anstalter i afseende på folkundervisningen; N:o 126, i anledn. af väckt motion om godtgörelse lill tjenstemännen vid K.
Bibliolheket för eu lill Cancelliposten Flink utgifven sportelersätlning; N:o 127, i anledn. af väckt motion om arfvode till magistratspersoner vid inventering af landtränteri-medel; N:o 128, i anledn. af väckt motion om ersättning till städerne för fångkostnader m. m.; samt N:o 129, i anledn. af Hr Klingsledts, G. F., motion om godtgörelse lill Landskaniereraren Kammarrättsrådet
Ferlin för af honom utbetald anmärkningsprocent.
StatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 130, i anledn. af väckt motion om anslag till utskrifning af registratur, som bort från K. M:s Cancelliexpedilioner aflemnas till Riksarchivet, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt, på begäran af Frih.
Tersmeden, Wilh. Fredr., och Frih. Raab, Adam Christian.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagde utiåt:n: N:o 131, i anledn. af väckte motioner om inköp af boställen åt länsmännen i Lane härads östra dist rict och i Säfvedahls härads vestra district inom Götheborgs och Bohus län; samt 398 Den 22 Januari e. m. N:o 132, i anledn. af en, med stöd af 56 § Riksd.Ordn.,, väckt motion om ersättning till 3:ne församlingar inom Linköpings stift, för utgifven s. k. skolmästareskäppa till rector och collega scholae i Westervik.
Vid förnyad föredragning biföllos Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns nedannämnde d. 8 dennes f. m. på bordet lagde utlåt:n: N:o 26, i fråga om anställande af ytterligare en lärare vid apologist-skolan i Haparanda; och N:o 27, i anledn. af väckt motion om utvidgning af Frösö skola.
Föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af Frih. von Krmmer, Rob. Fred r., och Frih. Ra a b, Adam Christian, Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:ns d. 8 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 28, ang:de väckte frågor om fyrbåkars uppförande på åtskilliga ställen.
Vidare föredrogs och bifölls Stats- samt Allm.
Besv. o. Ekon.Utskms d. S dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 29, i anledn. af väckt motion om befrielse för skattehemman å Gottland från skyldigheten att uppföra och underhålla strandridare— boställen.
Vid föredragning af Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 8 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 30, i anledn. af väckt fråga om Landtbruksacademiens indragning och den Aca— demien tilldelade fonds öfverlemnande till Riksg.cont., blef detta utlåt, ånyo bordlagdt på begäran af Hr Fåhrmus, Olof Immanuel, Hr Westerstrand, Pehr, och Hr von Hohenhausen, Mich.
Silvius. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 8 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 51, ang:de särskild vedergällning för Utsk:s notarie.
Slutligen föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Frih. Raab, A d a m
C h r i s t i a n , och Gr. Posse, Erik Arvidsson, LagUtsk:s d. 8 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 52, i anledn. af väckte motioner om dels en allmän organisation af domstolarne i Riket och dels indragning af lagmans-, kämners-, och riddare-synerätterne. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 9 om aftonen.
Den 23 Januari. 399 Thorsdagen den 23 Januari 1845.
Justerades 9 prot.utdr. för gårdagen, deraf ett för såväl f. som e. m. och de öfrige för e. m.
Upplästes följande af Hr Krön i ngss v ä rd, Carl Gustaf, inlemnade mern.
Såsom blefven angripen af en ros-svullnad, hvilken nu tvingar mig att blifva inneliggande och begagna läkarevård, föranlåtes jag vördsammast begära, att varda endtledigad från befattningen att vara Ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; under lika vördsamt förbehåll, att efter mitt tillfrisknande icke dess mindre få min riksdagsmanna-rätt till riksdagens slut utöfva. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Kröningssvärd.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 22 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 159, i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
St. om anvisande af medel till arfvoden m. m. för Lagberedningen.
II r von Hartmansdorff, Au g.:
Innan StatsUtskis be tänk. ang:de slafveriets afskaffande på S:t Barthelemy föredrages, tager jag mig friheten underställa R. o. Ad., om ej delta mål är af beskaffenhet att dess pröfning borde uppskjutas intill dess afgjordt blifvit, huru med denna ö skall förfaras.
Mig synes, alt om Ständernes beslut blifver det ön bör försäljas, eller Svenska Kronan afhändas, det vore lämpligast att den ifrågavarande åtgärden behandlades i öfverensstämmelse med ett sådant beslut.
Att något uppskof må blifva med afgöra ridel af delta mål, deremot bar jag ingenting alt erinra, dock ej så långt, som Hr von Hartmansdorff' föreslagit.
Den K. propos. ang:de öns möjligen blifvande försäljning har varit föremål för någon öfverläggning inom StatsUtsk., hvarvid Utsk. ansåg att några handlingar än ytterligare borde begäras, hvarom äfven skrifvelse afgått från Utsk:s ordförande till den Slatsrådsledamot, som af Konungen erhållit uppdrag att från R.
St:s Utskott mottaga meddelanden och dem besvara; men derpå har ännu ej erhållits svar.
Om detta svar ännu skulle dröja länge, och måhända riksdagen afslutades innan det målet kunde komma under R. o. Adis pröfning, skulle jag likväl önska 400 Den 23 Januari. alt frågan om slafvarnes på Barthelemy friköpande innan dess måtte bli afgjord.
Att detta mål icke nu pröfvas och afgöres, deremot har jag, som sagdt är, ingeuting att erinra, men alt skjuta upp dermed så lång tid, att det till slut icke kunde vid denna riksdag förekomma, det vore i min tanka icke rätt, synnerligast när frågan egentligen tillkommit genom Ständernes vid sisth riksdag hos Konungen gjorda framställning, hvilken föranledt Konungens nu afgifna propos. i ämnet, ai'hvilken anledn. det i flere afseenden torde vara ett Ständernes verkliga åliggande alt icke lemna densamma obesvarad.
Jag samtycker så myc ket hellre till del af Hr von Hartmansdorff begärda uppskof, som möjligen öns bibehållande åt Svenska Kronan derigenom kan befrämjas, då deremot, om detta mål genast företages, deraf kan bernias anledn. till beslut om densammas försäljning, hvilket jag anser icke böra aga rum.
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke StatsUtsk:s ordförande kunde anmodas föranstalta derom, att Utsk:s betänk. rör:de ön Barthelemys afliändande ifrån Svenska Kronan må till Ständernc inkomma före Konungens afresa till Norrige.
Jag instäm mer i hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, och får äran föreslå, med anledn. af Frih.
Palmsljernas anförande, att R. o. Ad. måtte t. v. uppskjuta företagandet af detta betänk.
Jag skall inskränka min be gäran dertill, att med afgörandet af detta mål må uppskjutas tills vidare, i fall del kan vinna R. o. Ad:s bifall.
Då härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs framställning, finge hemställa, om R. o. Ad. behagade besluta, att med pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 116 må lills vidare uppskjutas, blef denna propos. af R. o. Ad. bifallen.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 4 och 22 dennes på bordet lagda utlät.
St., ang:de en förändrad reglering i afseende på stapelstädernes tolag.
Det synes som Utsk., om jag så får uttrycka mig, alltför knapphändigt behandlat och affärdat denna K. propos., då det som skäl dertill endast anfört, att BorgareSt. vid remissen nästan enhälligt yttrat sig emot densamma.
Jag får då erinra, att redan vid 1834—1835 årens riksdag ingingo
Sländerne gemensamt (således äfven det Vallofl. BorgareSt.) till Konungen med den und. anhållan, det täcktes Konungen, efter fullständig utredning af äm - Den 23 Januari. 401 nel, derom framställa nådig' ]>ropos. vid R.
Vid sistl. riksdag, då motion af en ledamot af BorgareSt.
, om jag rätt minnes Hr Hegardt, väcktes derom, att Sländerne skulle anhålla, att Konungen ville vidtaga någon åtgärd lill följd af föreg:dc riksdags anhållan i detta ämne, svarade Ekou. Utsk., som behandlade dea motionen, det Ulsk. hade sig bekant, alt Konungen redan inhemtat flere aucloritelers yttranden, och att ärendet sålunda förbereddes; hvadan vid sådant förhållande, och i hopp att, utan någon vidare åtgärd å Slnndernes sida, ärendet skulle i sinom tid komma under Sländerues pröfning, Ekon.Utsk. afstyrkte allt påminnande om hvad Ständerne förut anhållit.
Detta betänk, bifölls af Sländerne, BorgareSt. inclusive, som således erkände principen, att en ny reglering af tolagsmedlen borde äga rum.
Hvad angår hufvudsnkc», får jag fästa uppmärksamheten derpå, att tolagen innebär en ganska stor afgift, hvilken icke allenast drabbar de handlande, utan äfven både städernes och landets innevånare i allmänhet, nemi. alla dem, som bidraga lill Rikets export och deltaga i consumtion af det, sorn importeradt blifvit.
Tolagen är icke tillkommen som ett privilegium: det är visserligen sant, att. vissa städer, i för dem utfärdade privilegier, fått rättighet sig tillerkänd alt uppbära en viss procent af utgående och inkommande varors värde som tolag, men de fleste tillåtelser i delta afseende hafva tillkommit efter 1809, således efter den lid, då privilegier icke mera kunna utfärdas, hvadan städerne icke eller hafva att några sådane åberopa.
Tvertom kan man skäligen inse, att tolagen är att jemnföra med bevillning, som icke ultin Sländerues bifall kan åläggas.
Vid sådant förhållande vill det synas mig, som hade SlalsUtsk. allt för hastigt alfärdat den K. propus.; och då jag icke vill, med den ringa utredning ämnet fått, yrka direele afslag pä Utsk:s utlåt, och bifall till K. M:s nåd. propos., inskränker jag mig till den anhållan, det behagade R. o.
Ad. för närmare utredning återremittera detta utlåt, till det Högl.
StalsUlsk.
Jag kan ej annat än förena mig med Frih.
Raab i begäran om älcrremiss.
Mig förefaller det som hade StalsUlsk. på allt för litet grundade skäl afslagit den K. propos., och det förundrar mig på det högsta, alt ej finna en enda reservant mot detta afstyrkande, hvarjemte jag anser mig böra förklara, det jag, ehuru ledamot af StatsUtsk. icke var närvarande, då detta beslut fattades.
Som redan blifvit nämnt, är Konungens propos. i detta ämne föranledt af en R.
St:s skrifvelse vid 1834 och 1835 årens riksdag, och de som påminna sig förhållandena vid den frågans afgörande då, torde icke kunna neka, att den väckte en temmeligen allmän uppmärksamhet, som den äfven förtjente.
Såsom det hittills tillgått med tolagens bestämmande, har det ofta berott på en eller annan stad att begära tillökning deruti, hvilket fi 11. 51 402 Den 23 Januari.
Konungen, om lian så funnit lämpligt, beviljat.
Mig synes, alt Konungen, genom afgifvande af delina propus., afsagt sig rättighet att i denna fråga ensam besluta, då tolagen till allmän belåtenhet skulle bli bestämd och sladgad till det belopp, hvarmed den nu utgår.
Delta är en åtgärd af Konungen, sorn efter min tanka förtjena?
Ständernes tacksamhet och bör bemötas på ett annat sätt än SlalsUlsk:s ifrägavar. utlåt, utvisar.
Jag yrkar ålerremiss, och önskar, att Ulsk. matte vid förnyad behandling af frågan komma till ett annat resultat, äu hvartill det kommit i förevarande betänk.
Frågan bar ingalunda, på säll bär yttrats, blifvit knapphändigt behandlad och affärdad, oansett sjelfva utlåt. deröfver icke är vidlyftigt, och reservationer hafva >ej blifvit anmälda, derföre att Utskis öfvertygelse, efter fullständig utredning af ämnet, blef, att den förändring, som Konungen, med anleda, af Ständernes anhållan, föreslagit, icke skulle vara så alldeles lämplig; att den uppfyllde del ändamål, som åsyftades.
Delta ändamål var allmän nylla och enkelhet för de trafikerande, i förening med städernes och landels gemensamma förmän.
Enkelheten för de trafikerande skulle måhända till någon del vinnas, men de trafikerande sjelfve, d. v. s. BorgareSt., och de af af detta Stånd, sorn äro ledamöter af StatsUtsk., och de sorn yttrat sig vid remissen af den K. propus, (hvilkas antal är ganska stort) hafva icke ansett beqvämlighelen för dem vara af den vigt alt den kunde uppväga de olägenheter, som i öfrigt, genom införande af nu ifrågasatta ordning, skulle uppkomma.
Genom antagande nemi. af det nu gjorda förslaget, skulle en ovisshct uppkomma ifrån del ena året till det andra hvad hvarje stad kunde hafva att som inkomst påräkna af tolagen.
Det är allmänt kändt, att tolagsmedlen äro anslagne till vissa ändamål inom slädcrne, såsom upprensningar af inlopp, uppmuddringar af hamnar, quaiers uppmurande, bryggors underhållande och nybyggande, inqvarteringskostn ad ers bestridande, äfvensom på en del ställen till aflöning åt magistratspersoner och vissa städernes embetsmän.
Delta är olika för olika städer, hvilket allt i K.
Conon.coll. utlät, i ämnet .blifvit särskildt, specielt och ganska vidlyftigt upptaget och i StatsUtsk. varit föremål för undersökning.
Ulgifierue för ofvannäraude ändamål äro af beskaffenhet all hvarje stad bar af nöden att något så.när veta hvad som år efter annat kan vara att påräkna såsom inkomst, för alt kunna reglera sin stal derefter, och anordna de allmänna arbeten, sorn äro ett villkor för lolagens bibehållande, och på mäuga ställen ett villkor för möjligheten att kunna drifva den utrikes handel, som en stapelstad hittills drifvit, nemi. för alt hålla hamnar och inlopp i det skick att fartyg kunna in- och utlöpa.
Denna iukomst, eller tolagen, skulle, om den K. propus. bifölles, icke allenast vid hvarje riksdag kunna af Ständerne bestämmas, i öfverensstämmelse med beloppet af den upp - Den 23 Ja n u a t i.
403 lord tolagen utgjort i hvarje stad, ulan Ständerne skulle äfven kunna nedsalta, minska och förändra della anslag, likasom aila andra statsanslag.
Della skulle måhända under vissa synpunkter kunna hafva sina goda sidor med sig, men i allmänhet skulle slädernes innevånare icke med så dane mått och steg blifva belåtne, enär de, hvart 3:dje år, enligt sista grundlagsförändringen örn riksdagstiderne, kunde befara att det möjligen skulle kunna sättas i fråga, huruvida anslaget komme att fortfara eller icke: ty man kunde j 11 hörja att tala om rätta sältet för dessa medels användande; fråga derom kunde komma under Statsrevisorers pr öfning, under SlalsUtskrs och slutligen Ständers, och desse Ständer kundo möjligen minska eller förändra en stads inkomst, till ganska stor skada för det allmäuua, oberäknad! de olägenheter, som ovisshelen alltid medför.
Jag har sett, der lolagsmedlen blifvit väl använde, stora arbeten företagas, just under vissheten alt desse medel för framtiden komme alt oförändrade uppbäras.
Man har upptagit lån, lolagsmedlen hafva anslagils lill amortlssement deraf, och medelst omtanka och god hushållning hafva arbeten blifvit utförde, sorn eljest icke trädt i dagsljuset; och således skulle, om förslaget anloges, olägenheter kunna uppslå, lill följd af den ovisshet, som skulle träda i säkerhetens ställe.
Jag ber att, som bevis på hvad jag nu sagt, fä anföra ett exempel.