Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dinds sanik Herr Lagman ^lannorllam gjorda anmärkningar, i deras nu upläste särMre yttranden öfwer Lag-Urskottets betänkande, lMra wäl grundade. alksä får jag i ödmjukhet förestå, om icke Ridderska. pet och Adeln med godkännande dcöaf, wille till Lag-Utskottet återremittera betänkandet med anmodan derjemte till Utskottet, att inkomma med ur, latande, huruwida de anse Justitiä-Ombudsmannen haswa smarat emot Riksens Ständers förtroende eller icke, hwilker nödwändigt mäste åligga dem efter stutad granjlkning as hans embets åtgärder Grefwe Strömfelt, klans fredric: dä hwarken den iOO § af Rrgerings-Formen eller d/n zz H Riksdags Ordningen, hwilka omtala JustitiaOmbndsmannens Rlksdagsberätlelse, och i hwilken sednare stadgas, att samma berättelse bör kill Lagutskottet förtvisas, ålägga Lag-Ucskotlet den pligt, att afgifwa något omdöme huru Justltiä-Ombudsmannen silk Embete ulöfwat, har, vä sadan grund, Utskottet ansett sig ej äga skal atl inga nti grauEning af annat, än de Uti dest berättelse anmälte ämnen.
Herr von Zckultxenkeim, David, yttrade sig: Riksens Högloft.
Ständers Justitiä-Ombudsman har i sin afgifna berättelse anfört flera slags öswertradelser as lag och författningar; och Högloft. Lag-Ul skol - S-a Dm s Junis.
JottetS betänkande hav således: icke anna? kunnatz än hlifwa sierfaldigt.
Nägra mål finnas wara als detes judicieila, och andra höra egenteiigen lill tztzncHryica ^uhiica» hwarwid exceutive embetsman icke n,agrat förekomma wista förolämpa i >!qar° As det sednare slaget är det föröfwade misthrukek wid, spannemälsmärningen.
Det är kändt, akt landtb Mannens, antingen till skatt eller till försäljning» förda span mål, till exempel 12. tunnor rag, ömsom kunna mätas till ir tunnor och ömsom lill iz dito.
Afwer en sa ffadelig oordning har ofta klagan blisrvit förd, och höga regeringen har sökt förekomma sadana misibcuk genom mälkärilens kröning» som flere gängor blifwit öswersedde, samt genom söre-- Ansler huru mätningen ske skulle, förutan sädens Prchning och skakning, eller obehöriga strykning, Äfryen förutan aila brukliga konftgrep, inrager denuttz Wäl käriiet iyskyfiade säden en större rymd, än
Len som hålles utur säck» i synnerhet högre ifrån» Nglttmnan, Ulla försök, alt genom förordningars ännu noggrannare ordalydelse, samt Mrpade' answar för Zronbetjening,. upsyningsmän och mätare, hindra 0». likhet i mäcninqen, samt att förekomma smek och Mejerier i dymäl, blifwa altid, fruktlösa och owerk-, samma, sä länge den af hushällare länge önffada och föreslagna wigren icke i stället för det osäkra^ viäitek af sädén widtages»
Det är stridande emot en tillbörlig sfwerensstämWelfe och ordning, att sä-r den, som kan wara olika kärnfull, samt mer och Mindre sammanpackas, skall altid mätas, men detz närmaste produce eller förädling, fäsom Djös och gryn, Dm 9 Juni!» ZLll Zryn- ffall deremot wäqas.
Dek är wi§t, att all upbörd och tionde finnes beräknad efter tunneta» let, och den benämningen kmide allid färblifwa densamma; men wigten af en tunna, räg ut'ästes kill iZ lisp^ eller kanskp »3 ^ dito och för ca kunna korn kill n lif», eller blott ic> Z dito,, per medium till k 2 lifix Hlyad som uri wigle,, felade, skullo nödwändigt ersättas, och hwad öfwerwäqde det förordnade beloppet- godrgjordes antingen direcrc med öfwerloppS spannemälen eller i penninaar» TunneWattek kunde ändock wid lefvereringar nyttjas, och kärilets wint bade inbrännas och lätteligen pröfwas»
Ult smek härwid kunde omöjeligen döljas, son, wid Mätningen swärligen kan i bitvis ledas, och finnes Utom dest »mqängen att tvinna rättelse sä bcswärlig och kostsam, akt den förolämpade med harm yödgas lida ali öfwergården'' oförrätt
Den förderstpelig» mätnings principen sträcker sig ej endast till den nu i fraga warande spannér malen, utan ock till flera lan dt mann arva ror, som kunde förtjena Herr Iustitiä-Ombudomannens öf« wersigt» En parm hö, hwars innehåll lärer wara stadgadt till iger. lrsp., kan efter wederbörandes wundna benägenhet, synas wara upsyld'med i6s lisp», dä en annan gäng icke 220 dito skola första» Wid räntehalms lesycrering stkall icke eller mindre Väld föröftyas.
Om Högtoflige LagUtstkottet" betänkande, om der nu i öftverläqqning warande mäler ffall återremitteras, sa witte jag wördsammast underställa» om icke Allmänna Beswärs- och Oeronormä-Utffvttek bor-.
522 Den 9 Jurin bordc, lill öfwerlradelsers förekommande wid spannemäls lcfverering och försäljning, rädföras.
Skulle ock mi» nu gjorda motion finnas wa» ra af någon wigt, sä bleswc kanske tjenligt, akt densamma de öfrige respecirve Ständen meddelades, innan deras beslut moro ragne, likasom senast hände wid mäler vin sängars förande, hwarmcdelst Herr Baron klak.anfc>n8 kloke anmärkningar ej tomms att begagnas. Zerr Landt Ncarskalkeir erinrade, att orsaken hwarföte Friherre kkalcansons anmärkning kunde synas hafwa kommit för sent, ej läge uti bristande communicalion, uran deruti, alt Skänden afgjort Oeconomiä Utskottets betänkande pä en och samma dag.
Grefwe borner, ^stolpkr Loran:
Jag instämmer för min del i de ledamöters yttrade lanta, som i likhet med de inom Utskottet förekom» ne särskilde meningar, hade önskat ifrän
Lag utskottet en fullständigare upgift om Justitia Ombudsmans åtgärder.
När »genom instruktion det är honom älagt, att granska inrättningarna wid arrester och hospitalet är det också utan rwifwel en billig wänran, alt något omdöme blir fäldt öfwer hans fatt alt upfylla detta åliggande, och jag tror art ett sädant yttrande isrän ett Utskott skulle äfwen bidraga alt uppå deha ämnen närmare fäst» allmänhetens upmärksamhet.
Om för öfrigt Justilia Ombudsmans åtgärder icke wid denna Riksdag synas af mycken betydenhet, ar dek sä mycket mindre underligt, som de updrag han uti Regeringsformens no Z erhållit, ärv, igenom den nu till Lag - Den y I"nii- Z2Z LagwerketS förbättring tillsatte Lag Comité, sä mycket under beredning , att något förekommande steg j den wägen warit alldeles öfwerflödigt.
Men att weta, hurnwida de lili Justikiä Ombudsmans diarium innehallna ärender blifwik »vederbörligen behandlade, hurnwida han uptagit hwad han bordt eller nplyst rätta fö»halandet af de till honom inkomna ansökningar, äro frågor, man, efter min tanka, bordt eller kunnat wänra ark af Lag-Utskotlet fä tillräckligen npiysta.
Ntaf en högtagtad ledamot yrtrade önjkan om spannemälens wägninq, ehuru af etk ostridig! wärde, synes deremot, dels i anseende till Lag-Urffottets bestämmelse, dels i anseende dertill, att detta ämne redan af Riksens Ständer wid rgoy ätS Riksdag blifwit som en Suckan franistält, mindre höra till Lag-Utskottets befattning.
Hurnwida samma önffan nu skulle kunna förnyas, är nägra ting hwaröfwer jag nu ej tänkt yttra mig utan endast att äterremisi af Lag
Utskottets betänkande marte äga rum med afseende pä hwid Herr Doctor »östren särskildt yttrat. friherre Lissl von »ollstein, LorsttL I^uäviZ: löictsnien sä krotooollum!
Herr Gre-we b/lörner, har, i sikt anförande, yttrat, att Justitiä-Ombudsmannen, af det skäl, icke egenteligen tagit någon befattning med undersökning af laqskipningen emedan den tillförordnade Lag-CommitkLei, nu wore fystelsatt med ändringar och förbättringar wid lagwerket; denna orsak, synes mig, ganska olämpelig dä det är osäkert, vär detta werk en gang bliswcr färdigt, att emedlertid - Den 9 Juni!. rid läka domaren skipa rätten ester behag, är kvät af den wadeligaste påföljd för alimanhelcn; inriL Letz nya lagar komma, böra de nnwarsnde ordenkeligt haubhafwas.
Dek är dertöre intet underligt att man funnit högst ywäntadk at Justikiö Ombudsmannen i Letz embetsberättelse anför, dek laqskips ningen more pä den bästa grund, dä det iikwäk förhåller sig twärkom, dä man fran alla landsorter hörer samma klagan; i offentliga papper fin» nes fädank vmnamt, och hela ailmänhete» kan witsorda oredan och kräfwer rättelse.
Embctet är af denna anledning inrätta dr, och 96 tz- RegeringSs
Formen bjuder uttryckelig?,,, att han skall ha siva t il syn öfwer kagarnes efterlefnad af domare och tzmbetsmän, samt att i kaga ordning lära ulika!»
Hem, som stna embetspligter ej behörigen fullgöra.
.Skulle derföre Lag « Utskottets betänkande i detta ärende bli aterremitteradk, anhaller jag^ att, detta mitt anförande mätte blifwa följagkigt, samt LagAtjkottet anmodar^ att noga upgifwa hnruwiva Jusiieiä - Ombudsmannen genom någon forskning eller anstäldt aral i »ägor matto i detta fall ställt stg till efterrättelse,, hwad Regerings«Formen och Jnstruction bjuda.
Herr !_,!r.gorbeim, olok Dä jag, un der den öfverläggning, som hos Högiofi.
Ridderskåpet och Adeln, i anledning af Lag - Utskottets, Hfrägawarande betänkande, upstädt^ tror mig finna anledning dertill, att Utskottets betänkande ätfoljdt af derwjd redan gjorda anmärkningar, torde blifwa till Utskottet aterremitteradk, får jag Utbedja mig Högiofi.
Rjdderffapet och Adelns, benägna Den s Junii. Z2Z rillatelse, att framställa en anmärkning» som ehuru i sig sjelf obetydlig, likwäl, i händelse af äterremisi, torde fä åtfölja betänkandet till Ulstottet.
Kongl» MajU har, genom nådig förklaring af den 28 Nov. i8n, öfwer rärra förståndet af 4 §- i 1798 ars Concoursstadga, fastställt, langiss wareS rätt till betalning af löftesman, enär län» gifwaren inom de i Concoursstadgan omnämnde 12 mannder» ingifwit ansökning, vin betalnings er» hällande af löftesmannen, till Kongl. Majits Befallningshaswande.
Riksens Ständers JustiriäDmbudsman har, i anledning deraf, framställ den fragan hnruwida längifwaren genom stamnings urtagande a löftesmannen hos wederbörande domars pä landet kunde anses hafwa bewarat sin rätt, eller icke?
W>d pröfningen häraf, har Lag - Utskottet af anförde skäl tillstyrkt» art enahanda rätt till betalning matte wara längifwaren förunnad, dä han inom den förestrifne tiden af 12 mannder endast Uttagit stämning hos domaren a löftesmannen, som blifwit längifwaren bewiljad i ozwannämnde Kongs, förklaring» genom ansöknings inlcmnande ril!
Kongs» Majus Befallningshafwande.
Likwäi hafwä några af Utffottets ledamöter härutinnan i sä marko warit af skiljaktig tanka, ark de ansett stämningett icke blott böra wara uttagen utan jemwäl lagligett lillstäld löfie^Mäunen, innan förutnämnde i2 mäs nader till anda gatt, sä wida laugifwarens beta!» ningsrätt skall wara behörigen försäkrad.
Denna mening synes mig af flera stal, wara gansta rigrig.
Dels öfwemlsflämmer den med de i II Cap. Mär re« - 526
Den 9 Iunii. tegangS-Balken angående stämnings giltighet, i all» mänhet lagde grunder, och dels hämtar den stöd deraf, att a en ansökning, ingifwen till Kongl.
Majtts Befallningshafwande, följer ett ordenteligt beslut, mcddeldt af Landshöfdinge-Embetet, hwtlket beslut likwäl icke är l längifwarens magt, alt förr eller senare erhälla, än Kongl. Maj:ts Befallningshafwande sjelf för godt finnér, att det meddela, Hwaremot en stämnings bewiljande af domaren ingalunda i min ranka är att anse såsom nä» got Härads Rättens beslut, enar domaren ensam icke en gäng lagligen är berättigad, att fatta ell beslut.
Det torde således böra åligga längifwaren att icke blott uttaga, utan jcmwäl med löftesmannen inom föreffrifwen tid kommunicera den uttag» ne stämningen, pä manligt och i lagen föreffrifwit sätt, derest langifwareus bekalningsrätr emot löstesmanneu skall anses behörigen sörwarad.
Den tanke Lag-Utffottet framstäidk, synes mig för mycket utsträckt, och icke innefatta elt sädant förhållande, som i vfwannämnde Kongl, föi klaring, angående lagsökning hos Kongl. Majus Befallningshafwande, uptageS.
Hwad för öfrigt angär den af ätffillige wärde ledamöter nu yttrade Åstundan, art ett allmänt omdöme mätte meddelas öfwer Justiliä-Ombudsmannens embetsförwalming, öfwer det sätt, hwarpä han fullgjort den honom, af Riksens Ständer updragne, i sanning wigtiga och magtväliggande befattning, sa instämmer jag för min del fullkomligt deruti, under förmodan, att detta omdöme, pä en gäng -lifwer för Justitiä Ombudsmannen, itllfrids stäl - Den 9 Iumi. Z27 ställande, och för Riksens Ständer wardigt och länrpeligk.
I anledning af de salunda wid Lag Uiskottcts memorial gjerda anmärkningar, blef delsauima, uppå framstäld proposilion, till Urffotter ätersörwisadt.
Det i plenum den z Junii pä bordel lagda, och sedan sista Riksdag hwilande betänkande fran Constitnlions-Ulffolket, rörande sattet till grundlagsfrågors afgörande, blef ä nyo föredragit. Zcrr Landt - Marskalken rillkännagaf harwid, ari enligt till honom ankomne billerttr ifrän Erke-Biskopxen samt Bonde-Ständers Secreterare, hade Preste- och Bonde--Standcn afsiagrt deria betänkande, och trodde sig häraf äga någon anledning, ali fräga om RiddersVapek och Adeln i sä beskaffade omstäiidiqherer ansäge någon handläggning wid della mäl wara af nöden.
Zrihcrre cederström, kscob, ansäg enligt Regerinqs-Focmen, proposilion till bifall eller afflag ä beiänkanket böra göras.
Herr LandtMarskalken yltrade sig, att om Ridderskapel och Adeln behagade uptaga mäler till afgörande, sä hade hes Herr Landt-Marskalken an» mätningar att kala blifwrt gjorda, i anledning Hwaraf, han först upropade: Zerr stotklieb, carl kreöricst, som upläste följande dictamen: Walborne Herr Landt-Marffalk! sa ock Högloflige Ridderskap och Adelf Uki Högloft.
Constitulionö-Utffottels, wid sista - §28 Den y Iuml. sta Riksdag afgifva, och nu till Zlidderskapet vch Adelns pröfning öfweriemnahe betänkande/ angarns de sältet alt behandla frågor om ändring i grnndlagacNe, är tillrackeligen utredt och uplyst, allvy» lika frågor' icke Utan wada att föras utur deras a» syftade riktning kunna behandlas enligt Zö §.
Re» Zerings-Formen, och att, dä i della afseende nä» gon annan bestämd föreskrift icke finnes hwärken i Regerings-Formen eller Riksdagsr Ordningen wi» dare, an all Riks-Skändens sammanstämmande be» stut fordras till grundlags stiftande, uphäfwande elter ändring, Let är nödigt till winunande as et! stutellgt resul'at, alt stadga en bestämd reglementarisk form för grundlagsfrågors behandling och af» görande.
Med askgren fästad pä detta förhällande, har bemälle Csnstimiions-Utlkott till nu,varande
Ständers pröfning dch beslut tillika öfwerlcmnat ett sörsiag lill de föreskrifter som Utstottet ans.tt reda till ändamalek.
Wid detta förslag skulle, enligt min tanka, fö» ga wara all anmärka, om icke Utskottet deruti sy» nes hasma Ukgält fran en princip, som förntsättek en, iConstitulions-Ukskotteks hand, lagd bestutande ratt, hwilken jag wagar anse mindre lämpelig och stridande mot de principer enligt hwilka öfwerläggs ningssätket i allmänhet inom Riks-Ständen är vr» ganiseradk.
I Z punkten sörestaö, att Ulskoktet skulle ä» ga rättighet: att bestämma hwilka anmärknin» gar tvid en grundlagsfråga, kunna leda tilt någon annan ej förberedd förändring och följakteligen böra anses som en ny frästa, hwilken bör hwitå till nästa Ständers sam» mankomst.
Här - Den-s Junit.
Häruti igenkännes wäl Utskottets altid yttrade och pä santra grunder byggd» omtanka, att Motarbeta hastiga och således oftast omogna beslut 0M ändringar i grundlagartie.
Men manne Utskottets rättighet i dylika fal! kalr sträcka sig lili fat» rande af ett drsiuuivk består?
Ehuru jag icke inser någon wada harwid kunna npstä wid en fräga af sadan egenskap som denna, sär jag dock hemställa, huruwida en sädan argärd wore enlig med de för andra ärenderS behandlu'g och afgörande fö» keskrifne former och sm en eorporakrvn, organiserad endast för att utreda och bereda wista till dest granskning öfwerlemnade frågor kan annorlunda, än fouk cn hemställan till sina principaler, afglswa resultatet af sina arbeten.
Om emot förmodan, RiksStänden ej skulle kunna sörena sig Nli asgörandet af en sadan fräga som Venna / skulle ej Z Ständs pluralitet kunna bestämma en beslut, och om 2 Ständ stannade einor 2 , frägan anses wara i sitt förra skick uran afseende pä de gjorde anmärkningar?
Wid redackion af en ny § i RiksdagS-Ordningen, torde äfwen böra iakttagas, alt denna puntt icks såsom i Utskottets betänkande, bestämdt förutsätter, att sadane anmärkningar göras, som jknlie föra den ventilerade frägan Utur sin afsedda riktning, ulan borde den sa upstätlas i nya §- f!s. atr om Utskottet fann de gjorde anmärkningar af egenskap, alt medföra en oberedd förändring, ägde Ulskottet att fadant hos Riks-Ständeu anmäla och sitt yttrande afgifwa, huruwida de borde anses för en ny fräga.
Uti 4:de puncrcn förcjläs, «rr dä ctr Först» Del.
N-'o 34". szo Den 9 Jun». sädant Utskottets förslag, font i den Adje omnäMnes, äterkomMer, och anmärkningar wid de delar, som wid samma Riksdag kunna afgötas, blifwa hoS RikS-StändeN gjorda, skall bestämmas huruwida de anses som Ständens anmärkningar» och se» Dan de soM sädana lill Utskottet blifwit äterremitt terade och U skottet med dest yttrande inkommit, skall detta yttrande eller förslag icke annorlttnda ätt till bifall eller ässing nägonsin kunna framställas.
Dä ett Utskott, enligt hwad jag redan haft äran anföra, uti intet sall kan anses äga ett afgörande, Utan endast förefläende ever beredande Magt, innefattar Utan twiswel, detta förslag, en inskränkning i RiksStändens fria och obehittdrade afgörande rätt.
Om Constirutions-Utskottet, öagtadt siere wid ett fräga gjorde anmärkningar, förblifwer rvid sin en gäng ytltade tanka, hurU skulle detwih tillgå?
RikS.Ständen blcfwo dä, för att icke hindra antagandet af den del af ett förslag, soM wore enlig med deras öfwertygelse, satte i nödwän» Vighet, a» utan afseende pä egna anmärkningar, antaga den som wore stridande deremot; och för att icke förfela wissa äsyftade föremål, skulle de se sig oftare nödgade, ait bifalla än anslä, dä deraS bifall innefattade endast en formalilö, e) ett eget afgörande beslut.
Dessutom i händelse ett Stand biföll ett fran Utskottet af sadan egenskap framstäldt lörstaa, och ert annat Ständ afslog detsamma, huru skulle dä det äsyftade resultatet winnaotz Genom desse, troligen inträffande händelser, fruktar jag, att wänga gagneliga och efter tidernas skick nödige förändringar i gnmdlagarne, dels skutt k Den y Juni!» 5Zt ke aldeles förfelas, dels fördröjas och det gäml» vfullkomliga, fortfara alt wara gällande»
I anledning af hwad jag nu anfötk, katt Med alt skäl as mig fordras, akt jag framställer nätzöt fullkomligare i stället för hwad jag wägat klandra»
Men jag erkänner uprigtigk min ringa förMäga der» till och min »vacklande öfwenygelse om fultkomligheten af hwad jag will förestå, och utur ständ ack Utfinna nägor annat sätt att dcfinktive afgöra grundlags frågor, sar jag ödmjukast hemställa, VM icke ! det fall 4 H af Constitnkionö-Utffottetö betänkande omnämner, dylika frägvr kunde afgöras genom en Nämnd, sammansatt af ConftitUtions-1l:j?ottek6 Ledamötek och wista frän hwarje Ständ utsedde, pä sätt Sp och 71 § § Regeringsformen föressrifwa, dä sikiljacklighcter upstä emellan Riks-Ständen om Skats-Reglcringen och Bewillningen, hwatwid äft wen borde iafttagas, as UrjVottet, wid berörde §§ wid sista Riksdag, föresiagne ändringar.
Da frågor om uphäfwände eller ändring af wista delar af grundlagarne öro i alla afseende!» sä wigliga och af ect lika stort om ej i wista fall större inflytande pä samhällsbyggnaden än beffarlningssrägor, synas de äfwen fordra att de behandlas med lika noggrannhet och i enlighet med Riks-Siandens olvi?- korliga beslutande rätt» L>m Högloff» Ridderstkapet och Adeln bestntar, ätt Zlcrremitkeka Constitutionc-Uiffökkets stetänka»»» de, får jag ödmjukast anställa, att detta mitt anförande Mä remistcn fä åtfölja.
Friherre sk WetterstsZti, Gustak- rsttrade ssK MUnttligen?
532 Den y Juni!.
Anförande:
Dä jag nu, i crr ämne af sä stor och allmän wigt -om det isräaawarandc. gar alt utbedja mig nägra ögonblick af Höglost.
RidderMpet och Adelns Upmärksamhet, -jker det med ett billigt mitztroende sill mitt eget omdöme, under ett fonfatt hopp om Den wälwilja fom Ridder-lkapet och Adeln mig ofra wisa k, och med c» rättwis ak ning för de wärde ledamöter af Rikets Ständer, fom deltagit i Consiitnkions-UtMttels förstag afden , 6 Ociober i 810, och hos hwilka jag altid hoppas fä bibehålla cit gammalt anspråk pä wanskap och förtroende.
IlrMtker har, som orden lyda, nied npmärksamheten fästad lika myckel pä grundlagens helgd som pä Riksens Ständers rättigheter, trott sig finna i anseende till behandlingen af grundlagsfrågor, någon motstridighet mellan de stadgande,, som mnchällas i 56 § Regeringsformen och hwad fom j de 81,82 och 84 § § föreffrifwes.
Uiffokter har, ^>f betra Ml, ansett sig böra hemställa till Riksens Ständers pröfning och beslut, hurnwida icke en norm borde i förwag bestämmas för dylika frägors taqliga afgörande, och, i delta andamäl upgifwit rr 'örflag, som hnfwndsakligen innefattar, art de ändringar eller förbättringar i grundlagar ne, som wid en Riksdag bliswit wäckte, och innehällas i det betänkande Consiitutions-Urffortct kill Riksens Ständer afgistver, ma, under loppet af samma Riksdag, till följe af de i Ständer, först individuell och sedan siändswis deremot gjorde anmärkningar, twenne särsikildta gängor af fftfkolret kunna omarbetas och fammgniemkgs, för att stuteliAen, utan sörändrinZ Den 9 Imrii. 533 eller rättelser, lil! bifall ekler afskaf i Ständeu framställas.
Jag söcmodar, och al: synes bestycka dorina min förmodan, alt anledningen tili denna föreslagna mclbod blijwit hämrad fränden hufwudsakeiiga grundsatts, otc noa frägor fjälle »frän de gamla och redan hwilande funna asskiljas; men jag twiflar va att hwad U-skoiter föccstagit möjeligen kan leda kill det äsyftade ändamälet.
Utom det alt gränslinjen alkid ska blistva svär, om ej omöjelig att npdraga mella» det som fPall anses ledande ttll etc förtydligande af stadgandet eller til! en förbältrina af redactionen, och dek, som bör bstragtas under synpnncsen af cgenreligen nya motioner, hwilka kill e,i framlida pröfning borde upfiljutas, innebar Uiskoltets sörstag, arr under loppet af samma Riksdag, sammanjemka de gjorda anmärkningarna, i möjligaste matto, som orden lyda, efter hwars och ens åstundan, redan ett begifwande som förutsätter möjligheten af nya sragorS urtagande i detta salunda sammanjemkade förslag.
Sjelfwa omarbetningen af samma betänkande, som hwilat sedan sista R ksdag, förbinder sig naturligen med begreppet vin något nytt, ry redaclion och förtydligande af stil äga ett inskränkt område.
Således astvjkes, enligt min öfwertngelse pä detta sätt, frän den princrp hwarifran Utskottet welat utgå.
Det skulle desimom möjeligen kunna hända, att en enskild man kunde fa sin mening, wtd samma Riksdag, yttrad, intagen i Constitntions Utskottets omarbetade betänkande och afgjord, dä deremot Konungen, om hwarö propsikioner ej ett ord finnes omsörmalt i Utskottets förslag, skulle se deras af gö - Zz4 Den s IunU. förande till den nästföljande Riksdagen hänskjutit, Viii Constirutions-Ukskotlet i sitt för tredje gången lill Rlks-S'änden afgifne förslag, hwilket owilkorligen hör lill afflag eller bifall framställas, skulle intaga en erkändk ny fraga och sammanpara den med flera andra, hanlande sedan sista Riksdag, fä skulle Riksens Ständer, pä sätt af en wärd ledamot redan bliswit anmärkt, antingen nödga?
antaga akt, föp att befordra nyttiga och oumgängeliga förändringar, samt dymedelst bryta stadgade former, el* ler ock förkasta allt, för att ät formerad helgd, up« offra sjelfwa sakens ivärde.
Jag kan således icke sinna nägon annan m? iväg, än walet mellan de twenne, att Riksens Ständer anse och behandla Constitutions-UlskottetS för* stag till ändring och förbättringar l nrundlagarne, j likhet med alla andr- Utskotts hetäukanden, hwitkek synes afwika fran Regeringsformens allmänna esprit, eller ock art det förslag som, i förenämd? afsigt af Urskorret wid flutet af en Riksdag blifwit gjort, mä, wid början af den nästföljande, till bifall eller afflag underställas Riksens Ständers pröfning, I sednare fallet bör Constikukions-Utskottet as de gjorde anmärkningarne i Riks-Srän* den, äswcnsom af de nya motioner som under Riks* dagens lopp, till Utskottet kunna öfwerlemnas, formera ett helt som sedermera underställes Ständernas granskning, och derefter, äter omarbetade, öfwerlemnas till plena, wid Riksdagens flut, såsom Uttrycket af Riksens Ständers gemensamma tankar i afseende pä grundlagssrägorne, för att, pä sätt förut omförmält är, wid den följande Riksdagens hör?
Den y Junis, 535 början oförLndradt antingen gillas ekler förkastas.