Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af den siste värde talarens yttrande, hvilket jag finner hafva sin riktighet, får äfven jag anmäla min reservation.
Afven jag får anmäla min reservation emot det beslut, R. o Ad. nu fattat.
Jag anhåller äfven att min reservation måtte blifva uti prot. antecknad.
Posse, Gustaf Maurits:
Afven jag får till prot. anmäla min reservation emot det af R. o. Ad. nu fattade beslut.
Mot det beslut R. o. Ad. nu fattat anhåller jag att få anmäla min reservation.
Föredrogs ånyo särskildta Utsk. d. 22 och 25 dennes på bordet lagda utlåt.
Jf? 6, ang:de Hr Dalmans motion om bränvinsbränningen under nästkommande April månad.
Ehuru det icke vore svårt att vederlägga de sofismer och den advokatur, hvarpå Uisk. grundat sitt afstyrkande af min motion, vill jag dock icke uptaga tiden med en granskning af Ulsk:s Betänk., emedan Bonde- och BorgareStm redan lagt detta Betänk, till handlingarne och K.
M. utfärdat en författning, sorn» visar att Regeringen icke kommer att vidtaga några hämmande åtgärder emot den i April månad hotande bränvinsbränningen.
Jag anhåller endast att på förhand få till prot. anmäla min reservation emot Betänk., enär jag förutser att detsamma kommer att utaf Ståndet bifallas.
Afven jag ämnar icke yrka någon förändring uti Utsk:s förslag, emedan tiden nu är alldeles för långt framskriden för att man skulle kunna vänta att Regeringnn nu mera skulle utfärda någon sådan förklaring utaf Kungörelsen af d. 13 Juli sistl. år, som här varit föreslagen, men jag nödgas likväl förklara, att jag anser det serskildta Utsk. hafva behandlat denna fråga på ett sätt, som jag nästan ville kalla oförsvarligt; ty om Utsk. hade afgifvit sitt yttrande om Hr
Dalmans motion på samma gång som det yttrade sig öfver Doctor Sandbergs, så hade det ännu varit möjligt att komma till det lyckliga resultat, hvartill jag åtminstone hade hoppats att den skulle leda; men då Utsk. afgaf sitt Den 1 Mars f. m. 35 lielänk. i anledn. af Doctor Sandbergs motion förbehöll det sig att framdeles få inkomma med yttrande öfver Hr Dalmans motion.
Hade jag sutit uti Kisk., skulle jag icke hafva sett något hinder för att på en gång behandla dessa båda motioner, ty det var tydligt och klart för en och hvar, som tänkte på saken och önskade komma till något resultat, att det var nödvändigt att i denna fråga hastigt fatta sitt beslut.
Jag vågar påstå, att det ligger temligen nära till hands att Utsk. hade bordt säga, att om än R.
St. icke vilja bevilja Doctor Sandbergs motion, hvilken vi tillstyrka, så hafva vi likväl ansett oss böra förklara att vi icke gilla Hr Dalmans motion. R.
St. hade då varit i tillfälle att genast fatta sitt beslut, ang:de Hr Dalmans motion, men sedan Betänk, genom Utsk:s sätt att handlägga denna fråga kommit 2 månader eller åtminstone 6 veckor sednare än jag hade förmodat, så linner jag i likhet med den siste värde talaren och de öfriga RiksSt:n, som redan afgjort denna fråga, att det icke vidare lönar mödan alt uptaga tiden med att discutera denna fråga, emedan den föreslagna åtgärden numera omöjligen kunde med något sken af rättvisa företagas.
För öfrigt får jag med den siste värde talaren instämma deruti, att motiverne, hvarpå detta Betänk, grundar sig, äro af den beskaffenhet att jag hade väntat mig att åtminstone Ktsk:s Ordfönde skulle deremot hafva reserverat sig, helst dä jag ihågkommer detta yttrande han för några dagar sedan afgaf öfver ett Betänk, från Ekon.Utsk., hvilket han förklarade och med åtskilliga bevis styrkte vara af den mest underhaltiga beskaffenhet.
För min del får jag upriktigt bekänna, att äfven jag fann de motiver som lågo till grund för detta Ekon.- Ulsk:s Betänk, ganska underhaltiga, men dock i vida ringare grad än de, som nu blifvit utaf serskildta Utsk. anförda.
Jag vill icke vidare yttra mig uti denna sak ehuru det skulle vara ganska lätt att nagelfara dessa motiver och visa att de endast äro sammansatte af sofismer och motsägelser.
För öfrigt må R. o. Ad. i denna fråga fatta hvilket beslut som helst, afslå Betänk, eller med ogillande lägga det till handlingarne eller till och med bifalla detsamma, det är mig likgiltigt, och jag anhåller blott att få emot ett sådant beslut anmäla min reservation.
Det är verkligen hardt, i synnerhet då man har ondt i bröstet, att fä höra så skarpa ord uttalas emot ett Betänk., afgifvet utaf det Utsk., hvars Ordför:de man är; men då Hr Hjärne har sagt att Betänk, är oförsvarligt, så menar han troligtvis alt det icke kan försvaras, och jag vill då icke eller emot honom försöka det, enär jag föreställer mig att han icke vill taga några skäl.
Jag anser det vara orätt att uptaga tiden med discussion om en fråga, som redan de facto genom 3 Stånds beslut är afgjord, men ingen lärer dock undra på att de Hrr, som väckt en fråga äro missnöjde, då den icke vunnit bifall, och att vid detta tillfälle deras tankar icke gillas af representationen i allmänhet synes deraf att frågan icke gått igenom.
Jag anhåller att R. o. Ad. jemväl måtte lemna sitt bifall till Ulsk:s Betänk. 3* 36 Den 1 Mars f. m.
Ehuru jag reserverat mig emot Ulsk:s Betänk., vill jag dock icke försöka att här göra min mening gällande, emedan jag på förhand tager för gifvet att sådant vore fruktlöst, utan jag lägger på deras ansvar, som förkastat hufvudsaken, nemi.
Doctor Sandbergs motion, äfven skadan som kan npkomma deraf att Hr Dalmans ringare framställning tillika underkännes.
Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å särskildta Utsk:s förevande utlåt, framstälda Propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit
Föredrogs ånyo särskildta Utskrs d. 23 och 25 dennes på bordet lagda utlåt.
JM 7, i ani. af väckt motion om belöning för upfinning af ett instrument, som utvisar mängden och gradtalet af tillverkadt bränvin.
För min del är jag visserligen icke emot att Ulsk. må anställa försök med den machin, som här blifvit omtalad, äfvensom att R.
St. måtte dertill anslå medel, men deremot skulle jag föreställa mig, att huru vigliga ämnen än blifvit till det serskilda Utsk:s handläggning öfverlålne, så har detta Etsk. dock icke fått sig updraget att inträda på Stats-reglerings gebietet och föreslå dit hörande frågor.
För alt således bringa denna fråga i enlighet med formen, får jag föreslå alt R. o. Ad. med anledn. af ifrågavande utlåt, ville fatta följande beslut:
St:r för närvar:de icke vidtaga någon annan åtgärd i anledn. af Hr Lektor Sundéns motion, än alt medgifva särskilda Utsk. att låta anställa försök med den af Hrr Edlund och Styffe upfunna afverknings-mätare, och möjligen med andra, som kunna hos Utsk. anmälas, samt att derigenom förorsakade utgifter till högst 1,500 R:dr B:ko få betäckas utaf de till Riksdagskostnaderna bestridande anslagne medel.
Jag anhållar vördsamt om Hr Gr. o.
Landlra:s propos. på detta förslag.
Lager bjelke och instämmer till alla delar uti det förslag han upgifvit.
Ehuru jag med anledn. af den föreskrift, sorn ligger uti 34 § R. 0. sista mom. der det stadgas att Utsk. icke bestämmer ärendets beskaffenhet, då jag dertill lägger den föreskrift, som ålägger serskildte Utsk. att befatta sig med ärenden, som angå bränvinsbränningen, skulle tro att Utsk:s förslag ganska väl kan försvaras, är jag dock fullkomligt tillfreds med det af Gr.
Lagerbjelke väckta förslag och anhåller om propos. derå.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, för R. o. Ad. upläste det af Gr.
Lagerbjelke afgifna förslag till beslut, samt derjemte hem - Den i Mars f. m. stälde om R. o. Ad. behagade bifalla detsamma, blef denna propos. besvarad med Ja.
Uplästes ett af Frih. Hermelin, Fredrik, inlemnadt sålydande Mern.:
Hos Högloft. R. o. Ad. får jag, i anledn. af resa till utrikes ort, vördsamt anhålla om befrielse från min befattning såsom Ledamot af Riddarh.Utsk., med bibehållande af min Riksdagsmanna-rält. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodades, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Riddarh.Utsk. i st. f.
Frih. Hermelin.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåtm, Mern. och Betänk., nemi. från Stats-Ulskottet J\s 49, ang.
Riksg:s-Kont:s befrielse från skyldigheten att erlägga postporto för emottagna fribref samt betala arfvoden för delta verks posträkningar; JVS 50, i ani. af väckt motion om förbättring af soldaternes vid Södermanlands Reg:te löneförmåner; JV2 51, i ani. af väckt motion om en gralification åt Reg:tsskrifvaren Carl Leopold; JM 52, i ani. af väckt motion om statsbidrag för reparation af Westerhejde kyrka å Gottland; JM 53, i ani. af väckt motion om anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k.
Lif-räddnings-bålar; JM 54, i ani. af väckt motion ang:de nedsättning uti arrendet för Skällnora Kungsgård; JM 55, ang:de aflöning för en extra-ordinarie Kanslist.
JV2 52, i anledn. af väckte motioner om ändring i K.
Kungörelse d. 9 Aug. 1851, ang:de skyldigheten att deltaga i Fjerdingsmanna-bestyret; JM 53, i anledn. af väckte motioner om meddelande af Slapelstadsrätt för Köpingen Döderhultsvik; JM 54, i anledn. af väckt motion om förbud mot förrättande af auction å dag, som näst föregår Sön- eller Helgedag; M 55, i anledn. af väckte motioner om uphäfvande af 25 § i Kongl. Fiskeri-Stadgan d. 29 Juni 1852; JV2 56, i anledn. af väckte motioner om förändring i Kongl. Förordn. d. 7
Maj 1842, ang:de behörighet att föra befäl å Svenskt handelsfartyg; 38 uen X Mars f. m.
Jt? 57, i amerin, af väckt motion ora skyldighet alt för ångfartyg begagna stenkol i st. f. ved; M 58, i anledn. af väckt motion ang:de vissa af behofvet påkallade Bergsförfattningars skyndsamma utfärdande. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. § till 3 e. in.
Justerades 9 prot.utdr. för förmiddagens plenum.
Föredrogs Const.Utsk:s d. 25 sistl.
Febr. f. m. på bordet lagda mern.
JY§ 4, med upgift å hvilande förslag till ändring i Grundlagarne.
Detta Mern. blef, uppå derom af flere ledamöter gjord begäran, ånyo bordlagdt, hvarefter,Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att Talmännen vid deras sednaste sammanträde, öfverenskommit att hos RiksSt:n hemställa, om de icke funno lämpligt, att på samma dag företaga ifrågavande ärende till afgörande och dertill utsätta nästa Onsdag d. 8 dennes, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla, att Consi.Ulsk:s nu föredragna Mern.
JVs 4 finge nämnde dag ånyo förekomma och då uptoges främst på föredragmslistan.
Föredrogos och biföllos StatsUlskis nedannämnde d. 25 sistl.
Febr. f. m. pä bordet lagde Utlål:n: JVS 37, ang:de föreslagen förhöjning af förre Bokhållaren vid Riksg:s-kont. J. E.
Lindbergs pension; JVs 38, i ani. af väckte frågor om afskrifning af det Öjaby och Härlöfs samt Wederlöfs och Dänningelanda församlingar tilldelade belopp utaf staden Wexiös byggnadslån; JVs 39, ang:de afskrifning af ett förre Exped:s-Fogden C. J. Moritz beviljadt vattenaftappnings-lån; JVs 40, i anledn. af begärd afskrifning af ett för aftappningen af kärrtrakten Mören i Calmar län beviljadl lån; Den 1 Mars e. m. 39 JVs 41, i ani. af väckt fråga ora boställinnehafvares berättigande, att för odlingslån gravera vid odlingen icke belägen fastighet ; JVs 42, ang:de ifrågasatt restitution till Ifäradsskrifvaren J. F.
Dahlström af ett honom ålagdt ersätlningsbelopp; JVs 43, i ani. af väckt motion, ang:de skyldigheten att underhålla en till följd af fästningsbyggnaden vid Carlsborg anlagd väg; JVs 44, ang:de föreslagen tillåtelse till det för Hammars Sockens allmänna byggnader erforderliga virkes hemtande från dervarande Komminister-boställes skog; JVs 45, i fråga om införsels beviljande för bytesfordran i Skånsk ränta; JVs 48, ang:de tryckning af ett nyligen uprältadt register öfver PresteSt:s prot. vid 1834 och 1835 årens lliksdag; samt JVs 47, i ani. af väckt fråga om de till stipendier för Folkskole-lärare-elever anslagne medels användande till förbättring af Folskole-lärarnes löner.
Föredrogs StalsUtsk:s d. 25 sisth Febr. f. m. på bordet lagda utlåt.
M 48, ang:de nedsättning af räntan å fonden för Hjelmare kanals och slussverks underhållande.
Jag har med min röst icke kunnat biträda det beslut, som StatsUtsk. nu föreslagit för R.
Jag ber att med några ord få redogöra för de skäl, som hindrade mig alt biträda detsamma.
Då Hjelmare kanal-direktion under Riksdagen 1828, 1829 och 1830 gjorde ansökan att fä afskrifning på de statsbidrag, som bolaget dels såsom lån, dels såsom Statsanslag erhållit till kanalens ombyggnad, så beslöto R.
St. denna^afskrifning med vilkor att bolaget visade sig inom en tid af högst 6 år ifrån kanalens fullbordande halva till fond för densammas framtida underhållande samlat och afsell en summa af åtminstone 15,000 R:dr.
Kanal-direktionen har också gått i författning om denna summas anskaffande i behörig tid och erhållit tillstånd att denna summa skulle få intecknas uti egendomarne Stora Wallby och Ockelby.
Denna summa skulle stå inne i everdeliga tider, afsatt för denna fonds vidmakthållande och förökande och räntan skulle tilläggas intilldess räntan af fonden upgick till ett belopp, som kunde vara tillräckligt för det afsedda ändamålet.
Riksdag ingick kanaldirektrnen till R.
St. med en beräkning, som visade att det var ganska möjligt alt med denna fond såsom grundplåt, om jag så får säga, vinna ändamålet.
Direktm visade alt om man utlånade dessa medel och lade ränta lill ränta efter en upgjord plan, fördelad i 75 perioder eller serier och omfattande en tiderymd af 200 år, så skulle dessa medel efter nämnde tids slut upgå till en kapitalfond af mera än 2,000,000 R:dr, hvaraf räntan skulle användas till 40 Den 1 Mars e. m. slussverkets underhållande.
Denna beräkning var icke gjord under förutsättning att dessa 2,000,000 skulle få slå stilla under denna tiderymd af 200 år, utan blott för att visa huru man med denna lilla af 15,000
R:dr ursprungligen bestående fond skulle kunna få en summa tillräcklig för kanalens underhållande.
St. godkände äfven det i sammanhang härmed upgjorda system för förvaltning af fonden, sorn framlades till dess pröfning, men R.
St. funne det vara olämpligt att Fullmäktige i Riksg:s-kont. skulle hafva besvär med att förvalta dessa penningar och samla ränta på ränta, utan ålade derföre kanal-direkt:nen att sjelf göra denna förräntning samt laga så att först efter vissa tider summorna i runda poster öfverlemnades till Riksg:s-kont.
Man ansåg - naturligtvis af vigt att en sådan utlåning ifrån kanal-direkt:ns sida skulle ske under rigtigt säkra och betryggande vilkor och med afseende derpå ansåg man räntefoten icke böra beräknas högre än till 5 för hundra.
Man vet att före år 1841 var räntan i allmänhet högre än nu nemi. 6 proc. och att 5 proc. dä var en lindrig ränta; men man fann obil lighelen deri att göra räntan fix, utan man bestämde endast att räntan ”tills vidare” skulle utgöra 5 proc.
Nu har det visat sig vara ganska svårt för Direktmen att utlåna dessa penningar för 5 proc. ehuru sådant hittills verkligen gått för sig.
I det lånereglemente, som K.
M. fastställt för detta verk äro ganska stränga vilkor för enskilte låntagare, men då det dessutom har varit tillåtligt för direktmen att upköpa säkra obligationer och deponera dem i Riksg:s-kont., är detta en fördel för direktmen och för Staten som man bör göra allt för att kunna göra till godo med afseende på den större säkerhet som dessa obligationer äga framför enskilda personers förbindelser, hvilka lätt föranleda upsägningar och trassel.
Vid 1854 års slut är en af de 75 serierna slutad.
Nu inträder således med delta års slut en ny tidsperiod.
Detta har gifvit motionärerna anledn. att inkomma med anhållan till R.
St. att direktionen hädanefter kunde få antaga sådana obligationer eller andra förbindelser, som löpa med mindre eller 4,j proc. ränta, hvarigenom det skulle blifva möjligt för denna direktion att hädanefter kunna i Riksg:s-kont. hypothisera obligationer.
Nu har Utsk. ansett att detta icke borde tillåtas och Utsk. har dervid yttrat att Staten synes ”äga grundade anspråk att icke behöfva vidkännas några ytterligare upoffririgar för samma kanal och slussverk samt dess framgena underhållande.”
Om man något närmare ser på saken, så är det troligen för en hvar ofattligt huru en sådan nedsättning af proc. under den kommande tidsperioden, som omfattar tiden ifrån nästa års början till och med är 1857, kan hafva något inflytande på statens inkomster; ty Slaten eger ingen skyldighet att underhålla kanalen, ingen skyldighet alt återupbygga kanalen, om den skulle ramla ned, med ett ord, Staten eger ingen annan skyldighet, än den som kunde komma i fråga om direktionen kommit in till Staten och framställt sådana skäl, att
Slaten fann det nödigt att gifva något understöd åt kanalen.
Man har vid denna frågas behandling inom Utsk. låtit förleda sig af den beräkning, som framlades vid 1840 och 1841 års Riksdag.
Man har trott att meningen Den 1 Mars e. m. 41 med denna beräkning verkligen varit att samia z,uou,oOO Riur.
Det är likväl icke tänkbart att ett sådant verk, som en kanal skulle kunna stå i hundra år utan reparation.
Detta har icke heller varit meningen, och Riksg:skont:s reglemente visar oss ganska tydligt att det är förutsatt att denna beräkning öfver fonden för kanalens underhållande endast är upgjord för att visa att denna fond verkligen är tillräcklig för att underhålla kanalen.
Då nu Statsverket ingenting förlorar vid den ifrågasatta nedsättningen af räntefoten, så kan jag icke finna alt det kan vara billigt att låta direktionen försöka att göra det omöjliga möjligt.
Det är omöjligt att i närvarande ögonblick utlåna penningar med full säkerhet för så hög ränta som 5 proc., när man har ett sådant låne-reglemente, som denna direktion har sig ålagdt att följa, och jag tror derföre det hade varit billigt, om StalsUtsk. sagt, att under den tids-period, som nu inträder, det må vara direktionen tillåtet att förränta de penningar, som inflyta till fonden till minst 4} proc.
Det faller af sig sjelft att om kanaldirektionen kan erhålla högre ränta än 41 proc., den då tager den.
Jag kan icke föreställa mig alt det kan vara rimligt att tänka sig en gång alt icke kanaldirektion skulle vilja hafva 5 proc., om den kunde få det, ty denna summa är ju kanalens tillhörighet, ehuru den icke får användas till något annat än ett upgifvet ändamål.
Om man tänker sig att denna fond icke skulle läcka lill, så finge kanalbolaget af sina öfriga medel fylla summan.
Icke är det troligt alt om kanalen äfven skulle ramla, R.
St. skulle vilja anslå några betydliga summor till dess ålerupbyggande, dä så nyligen eii jernväg blifvit beslutad emellan Orebro och Hult, hvarigenom denna trakt är så gynnad med kommunikationer att det icke är troligt att man kunde förvänta nya statsanslag dertill.
Det är af delta skäl, som jag anhåller om återremiss.
Lagerbjelke, Gustaf och Gr.
Mörner, Carl, framstäld begäran, blef StalsUtskis förevaride Utlåt, ånyo bordlagdl.
Föredrogs Gr. af Ugglas, Carl Fredrik Ludvig, d. 16 sisth Febr. på bordet lagda motion, angide åläggande för Riddarh.- Ut^k., att inkomma med förslag lill vallag för R. o. Ad.
I det plenum, då representationsförslaget förevar, förordade Gr. af Ugglas detsamma uti ett vackert och prydligt föredrag, men kom till det för mig, likasom för många af Eder Mine
Hrr hell oväntade resultatet, alt man borde förkasta detsamma.
Man frågade hvarföre? och man fick snart svar.
Det var derföre att detta förslag icke innehöll någon valordning för R. o. Ad.
Med liten kännedom om sammansättningen af detta hus, med liten blick i rigtniugen af dess tänkesätt, hade det icke varit svårt att inse på hvilka grunder denna valordning skulle blifva byggd.
Troligen insåg Grin dessa grunder.
Jag har sä mycket mera skäl till denna förmodan, som det förslag, som Hr Gr. af Ugglas framställt innehöll att hufvudmännen skulle välja representanter.
Det var förmodligen af den orsak, alt Grin icke gillade att hvar och en 42 Ken i Mars e m. af R. o. au.
sKtille välja represenlanler, utan ville alt blott oell bart hufvudmännerna skulle göra det, som Hr Gr:n förkastade det hvilande förslaget.
Jag respekterar hvar och ens öfvertygelse oell
Hr Gr:ns äfven, men det synes mig litet originell att förkasta en Riksd.- Ordn., för det art man icke har någon valordning, och nu föreslå en valordning, då man icke har någon Riksd.Ordn.
Det är alldeles som om man skulle vilja bygga förstugan till ett hus, utan att veta om detta hus skall upföras eller hvar det kommer att upföras.
I fall nu R. o. Ad. eller Riddarh.Utsk. skulle upgöra ett förslag lill en valordning och R. o. Ad. skulle antaga detsamma; hvad skulle detta hafva till följd?
Icke skulle ett förslag, som vi i narvande stund kunde upgöra, binda R. o Ad, för kommande tider.
Detta förslag skulle vara rakt utaf noll och intet värde.
Detta hvad deu första delen af Hr Gr:ns motion angår.
Hvad åter beträffar den senare delen af motionen, så afser den något, som R. o.
Ad. verkligen kan besluta.
Det är något, som vi här i närvarande stund kunna afgöra och begära K. M:s Nåd. sanction på och som sedermera kan blifva lag för R. o. Ad.
Jag vill icke utlåta mig öfver grunderna till den valordning, som Hr Gr:n föreslagit; jag vill icke tala här om lämpligheten eller olämpligheten af densamma.
Jag vill endast hålla mig vid möjligheten af en sådan valordnings genomdrifvande här.
Min öfvertygelse är att orsakerna, hvarföre R. o. Ad. förkastade den Riksd.Ordn., som för få dagar sedan här förevar, var den, alt R. o. Ad. icke ville afsäga sig sin sjelfskrifvenhet.
Denna grund medgifver jag är för mången ganska naturlig; man vill på ett eller annat sått ingripa i Fäderneslandets angeälgenheter.
Det är, om jag så får säga, derföre att man känner med sig sjelf en viss slags stolthet, vid känslan deraf, art hafva en röst i fäderneslandets angelägenheter, och jag är fullt öfverlygad derom, art delta var den hufvudsakliga orsaken dertill art R. o. Ad. förkastade en Riksd.Ordn., som hade ganska mänga förljenster framför den närvande.
Skulle nu R. o. Ad. vid samma Riksdag kunna antaga en sådan Riddarh.Ordm., derigenom hela R. o. Ad. tvert afsäger sig sin sjelfskrifvenhet för art i stället välja några representanter?
Jag är öfverlygad om, att detta vore alldeles omöjligt; åtminstone skulle jag, som med min röst sökt bidraga till art genomdrifva del förslag, som nu fallit, bestämdt säga nej dertill.
Jag är för min del af samma tanka som Hr Gr:n, att det behöfves en reorganisation af R. o. Ad., jag anser att det behöfves vissa förbättringar i Riddarh.- Ordn., men jag tror art detta bör ske på andra grunder än dem, som Hr Gr:n föreslagit.
Vid förra Riksdagen väckte jag en motion i delta ämne.
Denna motion beslöt R. o. Ad. alt företaga först sedan det hvilande representationsförslagets öde var afgjordt.
Hufvndgrunderna i denna motion voro dessa, all R, o. Ad:s sjelfskrifvenhet bör bibehållas, men sora R. o. Ad. utgör en del af representationen för Svenska folket, så bör äfven samma R. o. Ad. lemna detta folk en borgen ali de äro mägtiga detta representantkall.
Hvar denna borgen borde sökas det framställde jag icke då, men jag tror art man bör se tili grunderna, hvarifrån R. o. Ad. har utgått, och dessa grunder äro jordegendom och tjenst i Staten.
Den 1 Mars e. m. 43 jag alt den adel, som äger jord och den som tjenar sitt fädernesland bör på detta rum ega representationsrätt.
Vill man lill dessa båda grunder äfven lägga ett högre vetande, så har jag icke något deremot; men denna motion innehöll icke allenast en ny organisation af R. o. Ad., utan den afsäg i allmänhet förbättringar i hela Riddarh.Ordn.
Så t. ex. anser jag för min del alt Elektorsvalen f. n. icke verkställas på ändamålsenligt sätt.
Jag anser att de första Bänkmansvalen i många afseenden äro olämpliga.
Jag tror att R. o. Ad. bör direkt på detta rum välja sina Elektorer och dessa sedermera välja Ulsk:s ledamöter.
Vidare tror jag äfven, att hvad som skett vid många Riksdagar, nemi. att Suppleanter tillsättas inom Ulsk. vara ganska lämpligt, men dessa Suppleanter böra icke tillsättas så som det nu har skett, jag vill icke säga rent af emot Riddarh.Ordn., men åtminstone pä sidan om densamma.
I Riddarh.Ordn. finnes ingenstädes sagdt, att Suppleanter i Utsk:n böra tillsättas, men tvertom har man all anledn. tro att Riddarh.Ordn. icke afsell några sådana.