Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetare beträffar, hvarje Husbonde, eller den hans plats företräder, måtte, såsom redan utkomne författningar stadga, vara förbunden att, så snart han har anledning misstänka någon a£ sitt Folk, vara med sjukdomen behäftad, genast tillkalla Läkare, för att låta den misstänkte visiteras. 5:0
Att, om uti någon församling, i Stad eller på Landet, anledning till Venerisk smitta skulle visa sig, Pastor tillika med Kyrkoledet i församlingen då gemensamt böra rådgöra och besluta, om antingen blott den misstänkte personen, eller ock hvärja menniska inom hela Församlingen bör undergå visitation.
Skulla Pastor och Kyrko-Rådet då anse nödigt, att visitationen biifver allmän, bör anmälan derom“genast göras hos 378 Besv. och Ekon.
Betånkanien.
Kongl Makts Befallningshafvande i Länet, som besörjer om Läkares sändande till Stället. 4_:o Att å Auctioner inga Linne-,Gång-eller Sängkläder, som tillhört eller varit nyttjade af någon med smittosam sjukdom behäftad och genom döden afgången perion, böra få säljas förr, än de blifvit renlvättade, eller på annat tjenlig! sätt befriade från allt, som «kuHe kunna utsprida smitta. — 1 händelse Riksens Höglofl.
Ständer finna för godt bifalla, hvad sålunda blifvit föreslaget och tillstyrkt; så torde underdånig skrifvelse till Kongl. Maj.*t få härom afgå, sned underdånig anhållan, det Kongl. Majrt i Nåder täcktes låta utfärda en sådan kungörelse, hvarigenom det härmed åsyftade ändamål kunde i möjligaste måtto vinnas.
— Hvilket allt likväl vördsamligen hemställes till Riksens Höglofl.
Ständers ompröfvande.
N:r 77.
Stänclers Allmänna Besvärsoch EkonoviiXJtskotts
Betänkande rörande föreslagen ändring af Tjenstehjons flyttningstid.
Uti detta ämne hafva till Utskottet blifvit remitterade, Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln'.
1:0 Memorial af Herr T.
Elgenstjerna, B av. och Ekon.
579 sorn föreslagit, att flyttningstiden för Tjenstehjon måtte förändras tift slutet af Juni månad, i stället för den nu varande i slutet af September, hvilken sistnämnda årstid skall vara ganska olämplig, i anseende, dels dertill, att L,a idtmannen då är mest i behof a£ dagsverkare till inbergning a f vårsäd och jordfrugter, hvilka på de åtta dagar, som till tjänstefolkets af- och tillflyttning då förspillas, ofta blifva bortskämde och färderfvade genom regn oell frost, dels ock derigenom, att de Landtbrukare, som bo i trakten af staden Södertelje, hvarest årligen vid Michaelitiden hålles marknad, icke kunna ifrån marknadens besökande afhålla, hvarken de afflyttande Tjänstehjonen, ej heller dem, som stadna qvar i tjensten, och hvaraf således förluster för husbondfolket beredas. 2:0 Memorial af Herr Bo Oxehufvud, som ansett Tjenstehjons flyttningstid böra utsättas till den 1 Juni, då vårarbetet vanligen är slutadt, och de inflyttande tjenstehjonen kunna få inberga och uttröska grödan samt uppstilla fodret.
— Dessutom tror Herr Oxehufvud, att nu gällande tjenstehjonsstadga torde behöfva någon granskning och förbättring, hvarefter den genom flera Exemplars kringspridande borde för tjenstefolk göras mera kunnig, hvilket ändamål äfven skulle befrämjas, om nämnde stadga blefve vid de årliga husförhören uppläst och förklarad. 5:0 Memorial af Herr G. A. Liljehorn, sorn yttrat, att den uti i/j Cap. 2 §.
Han - 500 Bcsv. och Ekon.
Betänkandeiu delsBalken utsatta tid för Tjenstehjons flytt» ning vid Michaelsmässan vore nu mera alldeles olämplig, sedan dan så nyttiga och gagneliga Potatesplariteringen blifvit i Riket införd, och de i sednare tider påbörjade circulations methoder, uppodlingar samt moss. lupna ängars upptagande blifvit jordbrukarens trägna och angelägna höstarbeten. —■> Bergningen och upptagningen af potates, som vanligen inträffar i slutet af September och början af October, skall icke kunna verk. ställas d«n tiden, emedan tjenstehjonea då begagna deras så kallade frivecka; hvarföre ock det ofta, likasom våren 1814 och 1816, skulle inträffat, att denna vext, hvilken Herr Liljehorn ansett i värde och gagn vara svarande emot fdel af hela brödfödan för den arbetande Classen, blifvit förderfvad af regn och fro t.
Circulationsarbetet och nyplöjningar skola påbörjas om hösten vid Michaelitiden, så framt dermed skall medhinnas, innan frost och käla göra sådant omöjligt.
Grödan å nyplöjningar, hvilken merändels sent mognar, och vid inträffande regnaktig väderlek, un* der de nu mera tidigare vintrarne, till stor del står ute vid Michaelitiden, skall, af brist på arbetsfolk, då icke kunna inbergas; och ofta blifver sådant för sent, då nya Tjenatefolket ankommit, och skörden redan är af regn och väta bortskämd; hvilket förhållande af enahanda orsaker skall inträffa, jemväl med vårsäd och sen vårsådd i sidländ åker.
— Månaderna September, October Best). och Ekon.
Bclänkanclen.'* gg t och November, följaktligen äfven Michael ismässo-veckan, hafva således blifvit förvandlade till de mest angelägna och dyrbara arbetstider för jordbrukaren, medelst det samfäldta vårsädets inbergande, vårfrugters upptagande, vårjordens tillbrukaade, plöjningars och dikningars verkställande rrs. m., hvilket allt i Herr Liljehorns tanka gjorde Michaelitiden till den mest otjenliga af alla årstider för tjenstfolks ömsande; utom det, ait mörka qvällar, och merändels svåra vägar, samt stormväder till sjöss, alltid skola göra flyttningar och transporter om hösten svåra och obeqväma: — deremot har Herr Liljehorn ansett Midsommartiden vara den lämpligaste för folkflyttningen; hvarföre såsom skäl blifvit uppgifna: att Landtmannen då är mest ledig från de angelägnaste gÖromålen, vägarne torra, nätterna ljusa; folk och dragare mera umbärliga; de nya tjenstehjonen sjelfva
Anna fördelar af handläggningen vid sädens, höfodrets och jordfvugternas oskadade inbärgande, m. m. och att man alltså borde kunna påräkna mera flit, drilt och arbetsamhet hos de nya, än hos de gamla, som ännu bortflytta.
För öfrigt trodde Herr Liljehorn, att, om Midsommaren blefve bestämd till tjenstehjons flyttningstid, hvilket vore hans önskan och förslag, då skulle förekommas den för jordbrukare ooh Bönder stora skada, som de nu få vidkännas derigenom, att de, till anskaffande af tjenstefolkslonerna, Michaelsmässotiden nödsakas bråska med att till städerna införa en del af den för 502 Besv. och Ekon.
Betänkande». ut nyligen inbergade grödan, hvilken i detta hänseende mäste säljas till underpris.
Och om hinder för den föreslagna flyttningstidens entagande skulle anses möta genom den nu varande tid til! husförhörens och mantalsskrifningarnes förrättande, så kunde de förra allt för val flyttas och jemka* framför Midsommaren, och de sednare något efter Michaelitiden; äfvensom, i händelse någon viss landsort skulle vara i behof af annan tid för Tjenstehjons ombyte, sådan termin då kun» de serskildt för ders provincen bestämmas, på det en enda orts fördel icke måtte bereda ofta oersättliga förluster för nästan alla andra orter i Riket.
Ifrån HögvÖrdiga PrestStåndet: 4:0 Memorial af Herr Comministern Eric I.
Bergegren, som anfört, att då ingen anledning eller orsak vore känd, hvarföre Lagens ord i 14 Capitlet 2 §.
HandelsBalken: att rätta legostämman skall vara från Mi~ chaelsmcissodag till sannna tid året derefter, så i staden som å landet, icke få gälla äfven för Stockholm, så hemställde Herr Comministern, om icke, till fördel både för Husbondfolk och Tjenare, en enda flyttningstid jemväl i Hufvudstaden borde iakttagas.
Från Vällofl. BorgareStåndet: 5:0 Memorial af Herr Ebel, Fritz, som, efter gjorda framställningar, i det hufvudsakligaste af enahanda beskaffenhet, som Herr Liljehorns här ofvan intagna, emot olämpligheterna af nu varande flyttningstid för tjenstefolk på landet, föreslagit, det tiden för Besv. beli Ekon.
Betänlcanclen. ggr tjenstcfolks uppsägning och efterhörande derstädes, måtte utsättas att radika från den i April till den 5 eller 6 i samina månad och sjelfva flyttmngstiden förändras tili den 15 Juni, och räcka i fyra dagar, eller till och med den r8de; till styrka för hvilket förslag Herr Ebel anfört samma skäl, som dem Herr Liljehorn uti sitt ofvannämnda Memorial begagnat.
— Och hvad beträffade tjenstehj ons flyttningstid i städerna, så trodde Herr Ebel, att den borde blifva olika med den på landet, emedan en lång och bedröflig erfarenhet nogsamt skall visat de skadliga följderna deraf, att en och samina flyttningstid på Landet och i Städerna är bibehållen, och att just denna omständighet vore orsaken dertill att så många menniskor, som begifva sig från Landet till Städerna för att söka tjenster, blifva olyckliga, enär icke alla kunde få employ, utan till betydlig del måste blifva lösdrifvare, och såsom sådana falla Correctionshusen och Fattigvården till last, genom hvilket allt Jordbruket förlorade en mängd arbetande händer, utan att Städerna, hvilka bland sina egna lägre folkklassers barn kunde äga tillgång på Tjenare, vunno något genom det stora tilloppet af tjenstsökande från Landet.
Brån Hedervärda BondeStåndet: 6:0 Memorial af Riksdagsmannen Olof Månsson från Blekinge, som af skäl och anledningar, hvilka vid Herr Liljehorns Memorial bär ofvan blifvit intagne, föreslagit, att flyttning stiden för Tjenstefolk på Lan - 304 Essi), och Ekon.
Betänkande/i, det måtte förandras från Michaeli till medlet af Juni månad, såsom för Jordbrukets hand* teringar mera lämpelig osh nyttig; och, på det svårighet att vid den tiden anskaffa penningar till de afflyttande
Tjenstehjenens löner icke måtte anses blifva ett hinder för den nya flyttning sti dens antagande, så kunde tiden för orlofssedlarnes ingifvande och de nya T;enstehjonens städslande utsättas till slutet af April eller början af Maj, eller ock förr, med lemnad rättighet för husbonden att vid den tiden utbetala, antingen hela lönen eller någon del deraf, allt efter som Tjenstehjonets uppförande varit.
Emot detta förslag har Riksdagsmannen Johnn Magnus Wessing, med hvilken samtelige Fullmägtige från Malmöhus och Carlstads samt Pehr Nilsson från Christianstads Län sig förenat, gjort den anmärkning, att för skogsorterna, der kreaturen tidigt om våren på obanade stigar afföras till fäbodarna, ofta flere mil från bostaden, skulle folkÖmsning midsommartiden blifva högst olämplig och förderflig, samt dessutom de längsta dagarne på hela året gå bort uti så kallade slinkdagar; hvaremot, om den nu varande flyttningstiden framflyttades en månad, eller om det ej vore mer än trenne ( 3 ) veckor, Jordbrukaren sluppe att, såsom nu sker, vara i saknad af nödiga arbetare till inbergning af vårsäden och jordfrugterna, hvilka nu öf* ta blifva förderfvade, dä de af brist på folk, måste stå ute och bortfrysa.
Besv. erch Ekon.
Betnnkanäen. 385 Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson frän Södermanland har önskat, att .flyttningstid?!! måtte bestämdt utsättas tili den i November; äfvensom Riksdagsmannen Hans Michaelsson från Gefleborgs
Län förklarat sig icke hafva nå-got att påminna dervid, att flyttningstiden blefve utsatt till in uti September eller till den i November; men Elans Michaelsson hade af samma skal, sorn Riksdagsmannen Wessing, alldeles bestridt flvttningstidens utsättande till mediet af Juni Månad.
Dock ansåge Michaelsson bäst vara, om den vanliga tiden för folkömsningen blefve bibehållen; Och häruti hade Riksdagsfullmägtige från Vester Norrland, Jemtland, Norrbotten, PehrPehrsson från Stockholms Län, Jon Jöransson från Öland och Fehr Bengtsson från Halland instämt. 7:0 Memorial af Riksdagsmannen Leonard Roman, frän Carlstads Län, som förklarat, alt, då Tjenstehjons flyttningen vid Michaelitiden ofta medförer Sädens samt Jordfrugternas förderfvande genom brist på nödiga arbetare, att vid inbergningen i rätter tid biträda, och flyttningstidens utsättande till den 1 Novembor eller till Nyåret skulle i hög grad medföra hinder och skada för Eergsbruksidkaren, som, till anskaffande af Materialier för sitt yrke, förnämligast påräknar sistnämnde årstider, dä Tjenstfolket är för honom lika oumbärligt, som vid bergningstiden för Jordbrukaren, vore Roman af den öfvertygelse, att Midsommaren är den Bihang till RiksSt.
Prot, >8>7_l8:3i Sami.
N;r 49- 5°* 306 Besv. och Ekon.
Utsk Betänkcinden. tjenli gaste tiden för Tjenstehjons flyttning, em dan det vore af vigt, att samma Tjenstefolk, som inbergar årets gröda, jemväl toge befattning med fodrets uppstillande under vintern5 och trodda Riksdagsmannen Roman, att de anmärkningar, hvilka emot den sålanda föreslagna flyttningstid kunde göras för de Landsorter, der kreaturen öfver sommaren betås och vårdas vid de så kallade fäbodar, förtjente så myckst mindre afseende, som det vore allmänt kähdt, att vallhjonen derstädes bestå nf antingen mycket ungt eller mycket gammalt Folk, sorn visst icke bunde komma under benämning af lagstadde Tjenstehjon och föliaktligen icke heller höra till d eras Glass. — Riksdagsmannen Romans förslag hade likväl blifvit bestridt utaf flera Ledamöter af det Hedervärda BondeStåndet, hvilka ansett förslaget alldeles olämpligt'; och Riksdagsmännen Nils Månsson från Malmöhus - samt Anders Christophersson från Kronobergs
Län hade bestämdt yttrat, att den x November vore i deras tanka den tjenligaste Folkflyttningstid.
Med föranledande af de flera skal, som. af Författarne till ofvanberörde
Memorialer blifvit nyttjade för tilivägabringande af bifall till deras gjorda förslager, hvilka alla, med undantag af Herr Comminister Bergegrens, gå derpå ut, att flyttningstiden på landet för Tjenstefolk måtte blifva bestämd till Juni månad, har Utskottet företagit en noga granskning af berörde skäl, och dersvid funnit Resultaterna sådana, att de, efter Besv och Ekon.
TJtsk, Belänkanden. 387 TJtskottets omdöme, lära pä intet sätt kunna föranleda det åsyftade bifallet.
Det nu i fråga varande vigtiga ämne har äfven vid 1800, 1809 och 1815 årens Riksdagar utgjort föremål för Riksens Hög 1 o 11.
Ständers öfverläggningar5 och ehuru Riksens Höglofl.
Ständer då icke funnit för godt, att antaga någon annan flyttningstid för Tjenstehjon på landet, än den i 14 C3P 2 §.
HandelsBa!ken utsatta, tror Utskottet likväl, med fästadt afseende på de förändringar sorn Jordbruket och Lan dt hushåll ningen un* dergått sedan år 1734. då Sveriges Allmänna lag gillades och antogs, sig nu böra föreslå en annan tid till ifråga varande flyttning; men att Juni månad icke är dertill tjenlig, det torde Riksens Höglofl.
Ständer benäget inhemta af följande omständigheter, bland hvilka, utom dem, sorn Utskottet nu får tillägga, en del hafva vid ofvannämnde 3'.ne Riks. dagar blifvit af Riksens Höglofl.
Ständer ansedde såsom hinderliga för den, jemväl dä yrkade förändring af Tjenstehjon? på landet flyttningstid till Midsommaren. 1:0
Är för Jordbrukaren i allmänhet Juni Månad den svåraste tiden att anskaffa penningar till Tjänstefolkets löner; och följaktligen skulle mångå besvärligheter, och jemväl Rättegångar eller lagsökningar derigenom kunna uppkomma. 2:o Om TjenStehjons flyttningstid inträffade i Juni månad, då ej allenast sjöfarten är 1 bästa gång, utan ock ombyte af Tjenstefolk plägar ske i Danmark, der Svenska Tjen - 308 -Bera. och Ekon.
Betänhandsn* steh jon gerna ernof tagas, och äga ett "stort företräde, skulle sådant befrämja utflyttningar till utrikes orter, serdeles vid sjökusterna, och fölidsn deraf blifva, att, i detta folkfattiga Land, Jordbrukaren komme att sakna nödiga arbetare, och arbetslönerne 'att ornatejigeii uppstegra?. 5:0 Ilar uti Juni månad, dä de längsta och vackraste dagar för vårt klimat inträffa den idoga och omlän samma Landtmannneu så många och angelägna göromål för sig eller sitt Folk, att Utskottet anser det skola blifva ett stort förderf, om åtta dagar den tiden skola frugtlöst förspillas på Tjenstehjens ombyten.
Då infaller
Trädesjordens beredning, husbyggnad, stängning, dikning, rödjning, nyodling i allmänhet, vedupphnggniug och kolning i Bergslagrorterna, fikerier i Skärgårdarna, till hvilkas yttersta gränsor Folket derstädes tidigt om våren utflytta, Linsåning i de Norra Provincerna, Torfskäring till bränsle, L .rslåning i Skåne, och flere andra nådiga göromål. 4:0
Uti cfc Norra och Vestra orterna, Dalarne, samt några Bergslager, der en del a£ Tjenste folkel tillika med Boskapen öfver Sommaren vistas vid de så kallade Fäbodar, ofta på flera mils afstånd från Bostäderna, skulle betydliga olägenheter inträffa i afseende på hjordavård och vallgång, om Tjenstefolket skulle bortflytta i Juni månad; och enahanda biefve förhållandet på de Orter, der stora utmarker nyttjas till gemensam betesplats för flera Hemmans och Byalags kreatur. jBesv. och Ekoni TJtsk.
3Q9 5:0
På de ställen, fler en del af Innevånarne nrödsakas söka uppehälle medelst arbete utom Orten vissa tider på året, såsom t. ex. Fryksdals Harad i Vermland, några.
Socknar i Dalarne, med flera Provincer, skulle flyttning i Juni månad blifva högst besvärlig och olämplig. 6:0
Som i flera Landsorter den osed redan börjat insmyga sig, att Tjenstehjon, heldst da gifta, söka undandraga sig årstjenst, i hopp att genom Spanntalströskning eller andra betings-arbeten föda sig öfver vintern; sä vore all anledning att befara, det Tjenstefolk^ ombyte i Juni månad skulle ännu mer'skada Jordbruket, och fresta sådana personer att sätta sig inhyses, då de ej allenast skulle under de långa arbetsdagarna och ningen ti Ipreja sig öfverdrifven dagspenning, utan ock kunna hopsamla så mycket, som kunde behöfvas, för att någon tid af året lefva i lättja; och hvarigenom således äfven skulle uppkomma mindskning i Tjenstefolkets antal, och förhöjning i Lönevillkoren för dem, som kunde blifva Lagstadde, och 7:0
Att den af somliga befarade brist på nit och omtanka vid bergning, insamling och uppsiillning af säd och foder, hos ett Tjenstehjon, som skall bortflytta, ej kan blifva något, till den föreslagna tidigare flyttningen, föranledande skäl; emedan det alltid skall bero på en vaksam husbonde, att så väl i dessa, som andra fall, hålla Tjenstefolket till'deras skyldigheters fullgörande antingen det skall öfver vintern <]varbli£va, 3Q0 Besv. och Ekon.
Bctiinkandcn. i bans tjenst eller derifrån bortflytta.
På dessa skäl och grunder kan Utskottet alltså icke tillstyrka bifall till Tjenstebjons på Landet flyttning i Juni månad.
I afseende åter på dylika Tjenstehjon» nu varande flyttningstid, Michaelsmässan; får Utskottet anföra, att då erfarenheten nogsamt visat, det ej allenast mycken vårsäd, i synnerhet ärter och hafra, ulan ock Jordfrugtcrne, bland hvilka den på i7Öo:talet i Riket införda Potatesvexten förtjenar ett utmärkt ruin, kunna blifva bortskämda och gå förlorade derigenom, att vid Michaelitiden, då Tjenstefel ket bortflyttar, Jordbrukaren ick e äger tillgång på tillräckligt antal arbetare till sädens inbergande och Jordfrugt. rnas upptagande i rätter tid, innan de af regn o h frost angripas, och stundom på 2 å 3 dygn förderfva?, förmodar Utskottet, att Riksens Häglof!.
Ständer benäget torde inse, det sådana medel och utvägar böra vidtagas, hvarigenom, så vidt i mensklig förmåga står, åt den idoge och omtänksamme
Jordbrukaren bör förvaras hoppet, att icke genom brist på nödiga arbetare se sig betagas tillfället, att i god tid rädda och insamla det betydligaste ef hans lifsuppehälle till nästa skörd.
Det nu för tiden antagna sätt, att bruka jordén, samt våra tidigare vintrar, föregångne af mera regnaktiga och kyliga höstar, r.u än förr, lära äfven fordra, att
Jordbrukaren derefter lämpar sin arbetsstyrka och icke genom en för tidig inindskning af densamma förstorar följderna af klimatets hårdhet.
Våra för - Besv. och Ekon.
UtsJi.
Betänkanclen.
391 fäder, hvilkas lärdomar alltid skola i månpa af eenden vara oS'S nyttiga, räknade, allt tills år 1755, deras ira October 12 dyga sednare, än vi efter så kallade nya Stylén nu räkna vår.
De hade deras Tjensiehjoos flyttningstid äfven vid Michaelsmägsan; men huru betydliga och vigtiga för Landlmannen äro icke 12 dygn om hösten, då dagarne ännu äro temmeligen långa, och mycket vid Jordbruket återstår att göra, innan regn, snö och frost infalla, — Detta allt i förening med den, vi 1 så väl sednare årens Riksdagar, som jemväl vid den nu varande, af flera bland Riksens Höglofl.
Ständers Ledamöter yttrade önskan och åstundan, alt få tiden till Tjenstehjons på Landet flyttning utsatt till slutet af October eller början ef November, har föranlåtit Utskottet, att härpå göra allvarligt afseende.
Det är derföre, som Utskottet nu får hos Riksens Höglofl.
Ständer vördsammeligen föreslå och tillstyrka, att
Tjenstehjons flyttningstid måtte blifva bestämd till den 24.
October, hvarefter T;enstehjonet sednast innan månadens slut bor hafva ingått uti dess nya tjenst, och således vara på stället innan den i 1815 års Bevillningsförordning utsatta Termin till Mantals- och Skattskrifningen infaller.
Ständer finna för godt, att gilia och antaga detta, till befrämjande af jordbrukets förmoner, gjorda förslag; så torde deraf äfven få följa, att tjenstehjon i Stockholm, der 2ne flyttningstider på »ret äga J3esv. och Ekon.
Betänkanden. rum, böra få flytta flen 24 April och flen z[\
October, men uti fle öfriga städerna på samma tid som på Landet.
Och hvad uppsägnings* och städseitiderna beträffar; så finnér Utskottet ingen anledning; att deruti föreslå någon ändring, emedan Utskottet icke har sig bekant, att fle nu varande medföra någon olägenhet, och icke eller tror, att den föreslagna förändrade flytiningstiden kan förorsaka någon sådan.
För öfrigt får Utskottet nämna, att genom utsättande af tjenslehjons flyttningstid i Städerna till ofvanberörde tider, städernas invånare skulle tillskyndas den fördel, att vid flyttning ur hus och i hus flen 1 April och r October, blifva biträdde af eget tjenst folk, och således undvika den stora olägenhet, som saknaden af de på samma tid b ortflyttande tjänstehjonen nu mast* medföra.
Slutligen och hvad angar Herr Comminister Bergegrens hemställan om en enda flyttningstid om året för tjenstefolk i hufvudstaden, och Herr Ebcls tillstyrkan af olika flyttningstid i städerna och på landet; så, enär det förra skulle kunna medföra de olägenheter, hvilka velat förekommas genom de i Publica tiorierne af den g Augusti 1732, och den 27 Januari 1735, samt 3 §.
6 Art* af 1759 års Tjenstehjonsstadga, jemförd med 4 §. 8 Art. af 1805 års Legostadga, tillåtna 2:ne flyttningstider i Stockholm, och det sednare skulle ej allenast inskränka flen tjenande cJassens rättighet, att inom landet söka förskaffa sig sin bergning, hvar held st dess Besv. och Ekon.
Eetänkcindcn.
393 sjenst kan bebqfvas, utan ock betaga Städernas Innevånare dan förmon, att äga tillgång på dugtiga och i deras näringar andvändbara Tjenare; anser Utskottet betänkligt, att tillstyrka bifall till Herrar Ber gegrens och Ehels i dessa afseenden gjorda motioner; äfvensom Utskottet finnér den af Herr Oxehufvud väckta fråga, om nu gällande tjenstehjonsstadgas granskande -och förbättrande, samt uppläsande vid husförhöreu, ligga utom gränsen för Utskottets befattning; förmodandes Utskottet, att Herr Oxehufvuds Memorial, hvilket blifvit remittéradt tili Lag» och EkonomiUtskotten gemensamt, lärer, om så nödigt anses, få af förstnämnde Utskott i det afseendet upptagas.
— Dock varder detta ålit, jemte några Ledamöters serskilda tankar, vördsamligen öfverlemnadt till Riksens Högh Ständers närmare ompröfning.
Stockholm dan 15 Mars 1818.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts Frotocoll hållet vid Ultima Riksdagen * Stockholm den 13 Mars 1818* §.4.
Herr Comminister Bergegren inlemnade ett så lydande skrifteligt Anförande:
Jag skulle förmoda, att naturen af denna sak ar i sig sjelf nog talande till dess försvar.
Täta ombyten och förändringar afen godsak kunna väl aldrig anses, ännu mindre i sjelfva verket vara och förblifva nyttiga.
Sä ock 394 Eesv. och Ekon.
Betänkanden. täta ombyten af tjenstår.
De blifva i san» ning en otjenst.
En tjenare, sorn är van vid, och känner ett hushålls inre tillstånd och yttre Ekonomiska angelägenheter, är alltid i. tillfälle att bättre uppfylla sina pligter än den ovane och okunnige.
Jag ville ock förmoda, att erfarenhetens röst afven här icke är så alldeles svag.
Mången tjenare har af obetydliga anledningar, genom ett förhastadt och sedan ångradt steg, uppsagt tjensten, då försynthet, eller ock må hända litet högmod å ömse sidor, hindrat återföreningen.
Också har det handt och händer, att, utan något missförstånd emellan HusbondFolk och Tjenare, dessa begärt Orlofssedel irr det tvetydiga skälet, att vilja se sig om i %’erlden.