Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
, dels ock emellan RiksSt:n inbördes, så tror jag, att, till undvikande af de obehagliga och för Representationens eget anseende möjligen menliga följderna af ett sådant förhållande, åtminstone R. o. Ad., för dess del, bör antaga BondeSt:s inbjudn., helst jag förmodar, att derigenom någon särdeles betydlig minskning i beloppet af den påräknade brännvinsbränningsbevilln. icke skall uppkomma; deremot befarar jag, att ett afslag å denna inbjudn. skulle komma att medföra både ledsamma och tidsödande communicationer Stånden emellan, enär BondeSt:s talman vägrat godkänna den voter:spropos., som Bevilln.Utsk. till frågans afgörande föreslagit.
Likaledes lärer, vid sådant förhållande, beinälde talman förmodligen undandraga sig undertecknandet af R.
St:s härom aflåtande skrifvelse till K. M.
Men jemte det jag således tillstyrker antagandet af inbjudn., anser jag mig likväl böra öppet förklara, det jag högligen ogillar de olämpliga uttryck, som inom BondeSt. blifvit fällda emot Bevilln.Utsk. i följd af dess förfarande uti detta mål.
Jag fästade mig icke så mycket vid sjelfva saken, nemi. det förändrade beslut, som Bevilln.Utsk. vill åstadkomma i afseende på tiden för idkandet af brännvinsbränning, emedan jag icke anser den frågan vara af särdeles märkvärdighet, utan fastmera dervid, att Utsk. föreslog Stånden att besluta i ett ämne, hvaröfver de redan fattat sina beslut, hvilket, efter mitt begrepp, är en grundlagsvidrighet.
Jag tror åtminstone, alt BondeSt:s talman handlat lagenligt genom sin vägran att framställa propos. lill antagande af Utsk:s förevar, memor. Gr. v. Fersen har ånyo försökt bevisa, att Bevil!n.Utsk:s förevar, tillstyrkande icke innehåller något frångående af hvad redan i afseende på tiden för idkandet af brännvinsbränning blifvit beslutadt.
Jag torde derföre få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på den af 04 Den 4 Maj e. m. alla 4 Stånden godkända § af brännvinsförfattningen, sorn innehåller tariffen för brännvinsbeskattningen och hvarest den mening förekommer, att de, som vilja begagna kortare bränningstid af 3 månader, beskattas till hälften af hvad tariffen innehåller, hvilket stadgande jag uppfattat så, att hvem som helst, utan afseende på pannerymden, kunde få begagna sig af rättigheten att bränna 3 eller 6 månader mot erläggande af hälften mindre skatt i förra fallet, än i det sednare.
Nu har Utsk. föreslagit, att vi skulle ändra detta beslut, så att ägare af brännvinsredskap från 20 till 90 k:rs rymd skulle vara utestängda från rättigheten att bränna 3 månader mot erläggande af hälften af den i tariffen bestämda afgiften.
Jag hemställer till 11. o. Ad:s eget bedömande, om detta icke är att upprifva eller ändra 'ett redan fattadt beslut.
Det var af sådan anledn., jag ansåg betänk, böra återremitteras, första gången detsamma förevar; och är det af samma orsak, sorn jag nu anser det vara rättast af R. o. Ad. att, sedan initiativet dertill blifvit lemnadt genom BondeSt:s inbjudn., åter upptaga frågan och afslå det förslag till underd. skrifvelse, som R. o. Ad. biföll förra gången, frågan förevar.
Jag har begärt ordet blott för att upplysa den siste värde talaren, att om förbållandet vore sådant, som han framställt detsamma, hade Bevilln.Utsk. begått en olaglighet genom förslaget, att endast vissa personer skulle få begagna sig af rättighetan att bränna 3:ne månader emot erläggande af halfva afgiften, sedan Stånden förut förklarat en slik rättighet tillkomma hvar och en; men att förslaget ingalunda innehåller en sådan mening skulle talaren hafva funnit, om han ej förbisett den lilla strophen:
"i händelse husbehofsbrännerimedlen ej skulle uppgå till den af R.
St. calculerade summan.*’
Detta lilla vilkor måste äfven vara ett beslut, som R.
St. fattat; och jag kan icke se, hvarföre Ständerna skola hafva mera kärlek för det ena än det andra af sina beslut.
Sedan Ständerna en gång fattat ett be slut, böra de se till, att detsamma må kunna verkställas, och sådant kan lagligen ske genom antagande af BevillnlsUtskls tillstyrkande med det dervid fästade vilkor; men utan detta vilkor är tillstyrkandet olagligt.
Jag får börja med den förklaring, att jag, då denna fråga förevar, ej var tillstädes på Riddarhuset och således icke kunde afgifva mitt yttrande mot det beslut, som fattades.
Jag kan icke instämma uti Gr. v.
Fersens argumentation, utan tror fullt och fast, att ett sådant tillägg, hvarom här är fråga, icke allenast är olagligt, utan äfven orimligt, emedan det innebär ingenting mindre, än alt tvinga medborgare att bränna mer än de De n 4 Maj e. ra. 65 vilja, för att åstadkomma större skatt åt Kronan.
Äfven ligger der en orimlig motsägelse emellan denna tanke och den inskränkn. i brännvinsbränningen, man velat åstadkomma, eller huru kan man väl säga: ni får ej bränna 3 månader, ty ni skall ovilkorligen skatta för 6; men Ständerna hafva redan sagt, att brännvinsbränning får idkas på 3 måhader emot skatt till hälften af hvad tariffen bestämmer, och då är det ju orimligt att säga, att de, som bränna med pannor öfver 20 k:rs rymd, skola skatta för 6 månader, äfven om de ej vilja bränna mer än 3 månader.
Jag kan icke annat än ogilla denna argumentation och får förklara mig instämma i deras tanke, som tro, att
Ståndets första beslut i frågan måste vara gällande utan några addilionella tillsatser. R. o. Ad. beslöt, att, med antagande af BondeSt:s inbjudn. , instämma i nämnde Stånds beslut.
Mot det af R. o. Ad. nu fattade beslutet, frångående det beslut, R. o. Ad. redan fattat, får jag vördsamt reservera mig.
Jag hoppas, att detta beslut och de följder, som deraf kunna uppkomma, skola en gång leda oss i afseende på brännvinsbeskattnlsfrågan till en mera systematisk behandlingsform och icke till en sådan inveckling af occonomiska och beskattn:sfi'ågor, som hittills ägt rum, och hvarigenom de paralysera hvarandra.
Ilvad som i detta full är det fördelaktigaste, lemnar jag åt en hvar att bedöma; men Bevilln.Utsk. bör det åtminstone icke tillräknas, örn ej den caleulerade bevillmssumman ingår till fulla beloppet.
Jag anhåller, att denna reservation må i prot. intagas.
Föredrogs ånyo Banco- och LagTJtskms d. 27 sisth April på bordet lagda betänk.
Nio 5 i anledn. af Riksd fullm Peter Pehrssons motion om upphörande af Bankens forum privilegiatum.
Derigenom, att detta betänk, så sent inkommit, återstår icke för Stånden att kunna vidtaga någon åtgärd till befrämjande af det af motionären åsyftade ändamålet.
Jag anser mig således, på det att R. o. Ad. nu, på sätt som vid förra riksdagen, mätte uttrycka sin opinion i detta fall, endast böra anhålla om Hr Gr. o. Landtmrs propos. till afslag å betänk.
Banco- och LagUtsk:ns betänk.
Nio 5 afslogs.
Ånyo föredrogs Banco- och LagUtshms d. 27 sisth April på bordet lagda memor. med förslag till sainmanjemnkn. af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande 22 II. 9 66 Den 4 M a j c. m. af Utskms under N:o 4 afgifna utlåt, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk.
K:o 2 med förslag till lag för offentliga bolagsbanker.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, föreslog, att detta mål måtte punktvis föredragas.
Gr. Frölich, Hav.:
Jag skulle nästan tro, att det går an att framställa detta utlåt, uti en enda propos.
Så vidt jag förstår, hafva Utskrn gjort sitt bästa att sammanjemnka de olika meningarna; men ty värr hafva Ståndens olika meningar varit så disparata, att jag får förklara, att, oansedt det stora bemödande, som jag och flera ledamöter med mig haft ospardt, för att komma till en god lagstiftning för enskilda banker, detta bemödande vid denna riksdag kan anses vara förfeiadt.
Jag anser det äfven vara alldeles nödvändigt, att mentor, punktvis företages till afgörande.
Genom detsammas bifallande en bloc, på sätt den siste värde talaren yrkat, skulle tillsättandet af förstärkta Banco- och LagTJtsktn icke kunna undvikas, hvilket deremot torde blifva öfverflödigt, om 11. o. Ad. i vissa delar instämmer uti hvad Borgare- och BondeStJn rör:de detta ämne Leslutit. R. o. Ad. beslöt, att målet skulle föredragas punktvis.
Vid nedannämnda punkter uppstod discussion:
Den af Utsk:n föreslagna blifvande 9 §:n.
Af den anledn. att BondeSt. förbigått de flesta frågorna i lagförslaget, utan att deröfver yttra sig, voro Utsktn nödsakade alt, vid sammanjemnkn:sförslagets uppgörande, anse 2:ne Stånds beslut såsom pluralitetens af RiksSttn, och af samma anledn. funno följaktligen Utskin sig icke kunna undgå att uti detta förslag upptaga den af Preste- och BorgareSt:n gillade 7 5 i memor.
A:o 4- BondeSt. har nu likväl bestämdt förklarat, det Ståndet, som afslagit Utsk:ns förslag i afseende på denna §, ansett en sådan § icke böra i lagförslaget införas; och då R. o. Ad. redan förut fattat samma beslut, får jag, vid sådant förhållande, vördsamt anhålla om den propos., att Ståndet måtte vidblifva detta beslut och ogilla den af Utskm föreslagna 9 § i sammanjemnkn:sförslaget, motsvarande berörde 7 §. R. o. Ad. vidblcf sitt förut i denna del fattade beslut, 3:dje mom. i den af Utsk:n föreslagna blifvande 1 §.
Jag inser visserligen behofvet af att, så mycket möjligt är, förena sig med Utskrn, på det förslaget måtte utgöra ett någorlunda sammanhängande helt.
Af denna anledn. har jag äfven vid detta tillfälle bifallit åt - Den 4 M a j c. m. skilligt, sora jag, dä memor. förra gängen förevar, ansäg mig böra bestrida; men den §, som nu är för R. o. Ad. föredragen, anser jag vara af den vigt, att jag icke kan handla på samma sätt, utan nödgas hos Hr Gr. o.
Landtm, anhålla om den propos., att R. o.
Ad., med afslag å Utskms hemställan, vidblifver sitt förra beslut i denna §. R. o. Ad. vidblef sitt i denna del förut fattade beslut.
Deri af Ut sk: n föreslagna blifvande 28 §.
Hr Stuart: 3:ne Stånd hafva redan beslutit, att solidarisk bank icke får träda i verksamhet, förrän -Jtdel af teckn:ssumman är satt i säkert förvar.
Ehuruväl jag för min del visserligen anser detta stadgande vara så strängt, att någon solidarisk bank svårligen idler kunna uppkomma, oin en sådan skyldighet skall varda dessa banker ålagd, måste det dock genom 3:ne
Stånds sålunda redan lättade beslut anses vara af R.
St. afgjordt, alt berörde stadgande skall infö ras i banklagen.
Jag hemställer derföre, om numera någon annan åtgärd kan af R. o. Ad. vidtagas, än att låta dervid bero. R. o.
Ad. beslöt att låta bero vid hvad Utsk:n i denna del föreslagit.
Dessutom lät R. o.
Ad. äfven bero vid hvad Utsk:n yttrat i afseende på frågan örn förbud emot grundfondens Ökning, utan K. M:s tillstånd, utöfver den i privilegium utsatta tecknrssumma.
Alla öfriga delar af memor., hvilka erfordrade någon åtgärd af R. o. Ad., blefvo af Ståndet bifallna.
Ånyo föredrogos såväl Lag- och Oecon.Utsktns d. 27 sisth April på bordet lagda memor.
N:o 07, med anmälan af RiksStrns beslut rör:de Utskms memor.
N:o 5i, somPresteSt:s d. 3o i samma månad på bordet lagda inbjudning i ämnet.
Jag förmodar, att såväl borgare- sorn BondeStm förklarat, det någon votering i förstärkta Lag- och Oecou.Utsk:n icke bör äga rum; och under denna förutsättning anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., huruvida icke R. o. Ad. finner för godt att låta bero vid hvad de öfriga Stånden uti ifrågavar. hänseende beslutit.
Då frågan är af osconomisk beskaffenhet, skall jag icke hafva emot, att ingen skrifvelse till K. M. i detta ämne kommer att afgå; men då det beslut, som R. o. Ad. går att fatta i anleda, af detta betänk., kan leda till ett ganska betänkligt prejudicat, så anser jag mig, för min del, böra uttala min öfvertygelse om hvad beslut R.
x 63 Den 4 Maj e. ro. o. Ad. lämpligast bör taga.
Frågan är den, att sammansatta Utsk:n bade afgifvit ett jemnkn:sbetänk. i anledn. af 3:ne Stånds olika meningar.
Utsk:n ansågo då, att vid ett sådant förhållande måste enligt Riksd.Ordms föreskrift, derest icke ett Stånd fogade sig efter de andra Stånden, frågan afgöras genom votering i förstärkta Utsktn.
Jemte detta betänk, föreslogos votertspropos.T. Stånden vidblefvo sina förut fattade beslut och 3:ne
Stånd godkände voter:spropos:na; men BondeSt. fattade det, efter min tanka, alldeles grundlagsvidriga beslutet alt förklara frågan vara förfallen, i stället för att, om EondeSt. haft att anmärka mot jemnkn:sbetänk., detsamma bade bort återremitteras, för att sätta Ståndet i ti 11— fälle att, 2:dra gången betänk, förekom, fatta sitt definitiva beslut; men att första gången betänk, förevar fatta ett beslut, afvikande från det beslut, Utsktn tillstyrkt, anser jag rakt stridande mot Riksd.Ordnls föreskrift.
Nu har en ledamot af R. o. Ad. föreslagit, att vi skulle låta bero vid detta BondeSt:s olagligen fattade beslut.
Derpå kan jag icke ingå; men i fall R. o. Ad. skulle så besluta, får jag reservera mig emot sådant beslut, ty då uppstår det förhållan de, att 3:ne Stånd, som fattat lagliga beslut, låtit bero vid det 4-de Ståndets olagliga beslut, hvilket förfarande innefattar ett ganska vådligt prejudicat.
Frågan är nu af ringa vigt, men kan en annan gång blifva af större vigt, och då skulle vi önska, att man icke hade ett sådant beslut att åberopa.
Sedan äfven ett prot.utdr. från BorgareSt. af d. 3o sisth April blifvit uppläst, af innehåll, att Ståndet, med antagande af PresteStrs inbjuda. i hufvudsaken, låtit den förevar, frågan förfalla, beslöt It. o. Ad. att låta bero vid hvad Presteoch BorgareSt:n beslutat.
Vid förnyad föredragning bifölls BancoUtsk:s d, 25 sisth April på bordet lagda memor.
N:o i33 med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 4 art, 4 afd. i i83o års bancoreglemente.
Företogs till pröfning BancoUtsk:s d. 25 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o i34 i anledn. af de inom RiksShn gjorda anmärkn:r vid Utsk:s under N:ris ii4 och n5 afgifna memor.
Jag tyckte verkligen, att BancoUtsk:s förra betänk, i detta ämne icke var ett sådant mästerstycke, att det behöft försämras genom den enda förändring, som här blifvit föreslagen.
Jag anhåller derföre, att den åtminstone icke må blifva antagen.
Jemte det jag förenar mig uti den af Hr v. Troil gjorda anmärkt)., fortfar jag i den Dcu 4 Maj c. m. % öfvertygelse, jag förut yttrat om behofvet att förena bruksförvaltnings- och arbetschefsbeställningarna hos en person, som äger skicklighet att leda an sådan förvaltning som vid Tumba, och att för detta ändamål fulimägtige må berättigas att tilldela någon viss proc. af bruksvinsten åt bruksförvaltaren, enär hans interesse derigenom kommer att gå i bredd med brukets bättre drift, i stället för att det hittills varit hans fördel, ju sämre bruket drifvits.
Af dessa skäl, och då det skulle vara hardt, om de slöra fördelar, sorn bruket i sednare tider gjort, skulle gå förlorade, anhåller jag, alt i stället för 4;de punkten i Utskrs memor. följande stadgande måtte antagas:
"Bruksförvaltare, som hädanefter tillsättas.”
BancoUtk. har, vid återremissens besvarande, underkänt åtskilliga inom detta RiksSt. gjorda, efter min åsigt ganska grundade anmärkmr vid memor.
N:o ii5; men deremot har Utsk. godkänt den ifrågavar. utaf en ledamot af BorgareSt. framställda mindre vigtiga anmärkn. vid 4:ife punkten af detta memor.
Lika med Hr v. Troil anser jag dock Utsk:s på grund häraf förändrade förslag i detta afseende innefatta en verklig församling.
Med tillkännagifvande af denna min åsigt får jag förklara, att jag helt och hållet instämmer uti Hr Rosenblads förslag till redaetion af omförmälda puukt, hvilken redaction jag förgäfves sökt att inom BancoUtsk. få antagen.
R o. Ad. biföll Utsk:s memor.
N:o n5 med den förändring, att usta, i6:de och iy:de punkterna skulle ur förslaget utgå och /\:de punkten erhålla följande lydelse:
"Bruksförvaltare, som framdeles tillsättes, kommer att "förena med den oeconomiska förvaltningen högsta ledningen "på stället af papperstillverkningen; och må fulimägtige kun"na tilldela honom, utöfver bruksförvaltarelön efter i83o års "stat, någon viss proc. af behållna bruksvinsten, efter af”drag af alla kostnader.”
"På fullmägtiges pröfning beror att på evpectancestat "öfverflytta nuvar. förvaltare, med bibehållande af nu inne"hafvande löneförmåner, intilldess han till annan tjenst blif"ver befordrad."
Jag skall vördsamt anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täckes framställa den propos., huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja inbjuda de öfriga Stånden att sig med R. o. Ad. förena uti dess beslut i afseende på 4'de punkten af memor.
Jag äger någon förhoppning, att en sådan inbjudn. skall vinna bifall. R. o. Ad. beslöt den af Hr Rosenblad föreslagna inbjudning.
Ånyo föredrogs BancoUtsk:s d. 3o sisth April på bordet $ v/f Den 4 Maj c. ra. lagda utlåt.
N:o 135 i anledn. af de inom RiksSttn framställda anmärkntr vid Utsk:s under N:o 107 afgifna betänk. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis föredragas.
Då nu äfven föredrogs ett från BondeSt. ankommet prot.- utdr. af denna dag, innehållande inbjudn. till R. o. Ad. samt PresteSt. att instämma i BondeSt:s rör:de BancoUtsk:s utlåt.
N:o i35 fattade beslut, fann R. o. Ad., att, vid föredragningen af hvarje punkt, BondeStts motsvarande beslut borde uppläsas. itsta och 2:dra punkterna.
Dessa punkter, hvilka af BondeSt. blifvit gillade, biföllos äfven af R. o. Ad. 3:dje punkten.
BondeSt. bade åt denna punkt gifvit följande lydelse:
"I stället för de nu brukliga bancotransportsedlar, äfvensom sedlarna A 3 och 2 r:drs valör, utgifvas från Banken, i "den mån ett för vexlingens oafbrutna underhållande erforderligt antal af någon sedelsort hinner förfärdigas, sedlar, att inlösas med silfverspeciemynt, endast å följande bestämda "summor, nemi.: "å 32 sk. b:co att inlösas med § r:dr specie. "å 2 r:dr -J „ "å 6 r:dr 32 sk 2^ ,, "å 10 r:dr 3^ „ "å 33 r:dr 16 sk ra^ „ "å 100 r:dr b:co 37^ „ ”å 5oo r:dr b:co '87^ „
"Dock äga Bancofullmiigtige att, i händelse utom dessa ”valörer någon annan skulle linnas vara för allm. rörelsen "särdeles nyttig och nödvändig, låta, enligt de af R.
St. nu "stadgade grunder, utgifva sedlar å 1 högst a andra valörer emellan 2 r:dr och 100 r:dr b:co.” Hr Stuart, Carl Gust.:
Jag kan för min del icke tillstyrka R. o. Ad. att instämma uti BondeSt:s beslut i denna punkt.
Detta Stånd har nemi. ogillat den sedelvalör på 16 r:dr 32 sk., sorn TJtsk. föreslagit, och i stället antagit en valör på 10 r:dr b:co.
Fastställandet af en sådan valör öfverensstämnrer dock icke med den grundsats, Utsk. i allmänhet sökt iakttaga vid uppgörandet af förslaget till de särskilda sedelvalörerna, eller att några sedlar framdeles icke skulle komma att af Banken utfärdas å samma valör i riksg:s som andra sedlars b:covalör, Efter BondeSt:s förslag skulle deremot sedlar utgifvas både å 6 r:dr 32 sk. b:co eller motsvarande 10 r:dr riksg:s och på 10 r:dr b:co, hvilka sålunda lomme att motsvara i5 r:dr riksg:s.
Jag erkänner visserligen, att Utsk. icke varit fullkomligt conse<jueiit, då Den 4 Maj c. m. det tillstyrkt utgifvandet af sedlar å 100 och 5oo r:dr b:co.
Jag får likväl, till mitt urskuldande, äran förklara, att jag icke deltog i Financeafdeln:s beslut härom; och då detta ämne förekom till afgörande i Utskrs plenum, voro åsigterna så delade, att jag och de, som tänkte lika med mig, nödgades yrka bifall å afdeln:s förslag i dess helhet.
Jag anser mig derföre nu böra föreslå den förändring uti hvad
Utsk. i detta afseende hemställt, att de nya sedelvalörerna måtte blifva följande, nemi.: en å 3a sk. b:co,att inlösas med-£r:dr silfv.sp. motsv. 1 r:dr r:gds n ä 2 r:dr \ 3 „ „ å 6 r:dr 32 sk. ... 2^ 10 ,, a 16 r:dr 32 sk. ... 6^ 25 „ å 33 r:dr 16 sk. . . . 12A 5o „ ,, å 66 r:dr 3a sk. ... 25 100 ,, ,, å 333 r:dr 16 sk. . . in.5 5oo,äfvensom en å 666 r:dr 32 sk. . . 2Öo 1,000 r:drr:gds, i fall en sådan valör skulle finnas vara nödvändig; men anser R. o. Ad. någon högre sedelvalör än å 5oo r:dr riksg:s icke erfordras, så skall jag icke fortsätta mitt yrkande i afseende på den sista af mig föreslagna valören.
Deremot synes det mig vara högst angeläget, att sedlar utfärdas å 16 r:dr 32 sk. och 33 r:dr 16 sk. b:co.
I händelse R. o. Åd. skulle bifalla, hvad jag nu föreslagit, bör sista mom. i denna punkt förändras till följande lydelse:
"Dock äga Bancofullmägtige att, i händelse utom dessa valörer någon annan skulle finnas vara för allm. rörelsen särdeles nyttig och nödvändig, låta, enligt de af R.
St. nu stadgade grunder, utgifva sedlar å en, högst 2:ne andra valörer emellan 2 r:dr och 333 r:dr 16 sk. b:co.” i Hr von Troil, Emil:
Jag är nästan i allo förekommen af den siste värde talaren, från hvilken jag endast skiljer mig deruti, att jag icke anser behöfligt, att sedlar utgifvas å högre valör ån 333 r:dr 16 sk. b:co, helst de nya sedlarna blifva vida lättare och beqvämare för remisser, än de gamla äro.
Jag tror, att Utsk. i det hela gått ganska riktigt till väga vid uppställningen af denna §.
Det har utgått från cn riktig ide', som det följt consequent rör:de de 5 lägre valörerna, hvaremot det vid de 2:ne högre valörerna tagit dem jemna i b:co, men ojemna i riksg:s.
Det är endast häruti en rättelse behöfves, på det samma princip må genomlöpa alla valörerna , och denna rättelse vinnes, om , på sätt Hr Stuart föreslagit, i stället för de af Utsk. föreslagna valörerna å 100 och 5oo r:dr b:co tages en a 66 r:dr 02 sk. b:co, motsvarande 100 r:dr riksg:s, och en å 333 r:dr 16 sk. b:co lika med 5oo r:dr riksg:s.
Jag får derföre anhalla om propos. till antagande af denna punkt, så förändrad som Hr Stuart föreslagit, dock med uteslutande af den af honom föreslagna valören å 666 r:dr 32 sk. b:co, såsom öfverflödig.
D c n 4 M a j e. in. Hr Rosenblad, Bernh.:
Jag anhåller att få visa nå» gra af de olägenheter, som uppkomma af Hr Stuarts förslag.
BondeSt. har ganska riktigt antagit de begge valörerna 6 v:dr 32 sk. h:co lika med io r:dr riksgtsoch ior:dr h:co lika med i5 r:dr riksg:s, emedan det gifves få valörer, som i allm. rörelsen uro så begärliga sorn dessa.
Af Riksg.» cont:s sedlar hafva inga varit sfi begärliga som tior riksgis, och af Bankens transportsedlar inga mera begärliga än lior b:co, hvilket visar, alt allmänheten har största behof af dessa hegge valörer, men ingen olägenhet deraf, att den ena kallas tio riksgts och den andra tio b:co.
Vid ett sammanträde för några dagar sedan, der äfven Hr Stuart var närvar. äfvensom ledamöter af BondeSt., hvilka borde anses representera den större delen af allmänheten , sorn lättast skulle kunna narras, smålogo dessa ledamöter öfver den försigtighet, som Utsk. iakttagit för att förekomma, att de icke måtte blifva narrade af valörer på lika tal i riksgSs och b:co, emellan hvilka valörer de redan äro vana att gora skillnad.
Jag skulle derföre anse det betänkligt att borttaga valören å io r:dr b:co, men deremot likgiltigt, om någon valör å iö r:dr 32 sk.
Irco finnes eller icke, enär detta belopp motsvaras af en sedel å 6 r:dr 32 sk. och en å ior:drh:co.
Hvad valörerna å G6 r:dr 32 sk. och 333 r:dr 16 sk. beträffar, vill jag gerna dela Hrr v. Troils och Stuarts tanke i detta fall.
Jag får blott fästa uppmärksamheten derpå, att i händelse dessa valörer, med uteslutande af de såsom dessa motsvarande af Utsk. föreslagna, antagas, stämplar måste omgöras, föranledande tiil tidsutdrägt med utgifvandet af de nya sedlarna; men om R. o. Ad. skulle anse denna betänklighet mindre väsendtlig, skall jag för min del icke göra något yrkande i afseende derpå, utan endast inskränka mig till den anhållan, att valören å io r:dr b:co må varda bibehållen.
Jag tror, att vi lättast kunde komma till resultat i denna punkt, om Hr Gr. o. Landtm, täcktes gifva oss propos. forst på inledningen deraf och sedan på hvarje valör särskildt.
Jag kan ej annat än fortsätta mitt yrkande, att några sedlar icke måtte varda utgifna å io r:dr b:co på samma gång, som sedlar å 6 r:dr 32 sk. nämnde mynt eller io r:dr riksg:s af Banken utgifvas.
Det ur väl temligen svårt att med bestämd säkerhet kunna förutsäga, huruvida 2:ne sådana, till värdet olika sorter to r:drssedlar skola komma att för den mindre upplysta delen af folket medföra förluster genom lättheten alt, åtminstone i början, blifva bedragen på dessa sedlar; men deremot torde med någorlunda visshet kunna påstås, att, i sådant fall, benämningen af b:co och riksgts kommer att iXdagligt tal fortfara.
Härigenom skulle ett af de hufvudsakligare ändamålen med den nya Den 4 Maj c. ra. hya sedelutgifningen, éllér upphörandet åf b:cobenämningen, således förfelas.
Utsk. har utgått från denna synpunkt, då det föreslagit sedelvalörer på jemna tal i riksg:s, men pä brutna tal i b:co.