Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man hade swart at för fadana stil utstöta deni ifrån förmältningen, och det ar för at undwika stvärigheterna wid en obestimd tid för et sadant förtroende, som lag proponsrat, at Fnllmägtige mätte blifwa amdulaeoriste; men will ej nacka någon utdrägt i AödVerstapetS och Aoelus öfwerläggning, utan förbehåller mig allenast, at den orsak jag nämnt, mätte för min rakning i krotocoller antecknas.
Herr 8 t ellt förklarade, at de stäk Grefwe ^körner anfört hade werkat pä hans tänkesätt, och hemställde, at Fullmägtige mätte blifwa ambulatoriste, samt ombyte sts wtd hwarannan kevisto-u.
Herr Herr Grefwen och Landt-Marskalken.
Herr Liboria har hemställt, at wära Mcdständer mätte osördröjeligen blifwa underrättade om det be» sint Ridderstapet och Adeln täger i detta ämne.
Grefwe »sm i Iron.
Jag ser ej hwarföre det skulle stc osördröjeligen, eller hwad wara Medständcr skulle kunna besluta rörande wära enstillda Fullmägkigar.
För öfrigt anser jag Fullmägtige böra ombytas.
Ja^g tror menskliga tänkesätten äfven wara ambulatorista.
Tiden til ombytet ankommer pä Högloft.
Friherre Loys, Lrio ^olagusson.
Aag förenar mig med Herr lckajor Ltoät, i fall Ridderfkapet och Adeln antager den principen, at Fullmägtige stola ombytas ester en wist ordning; men wagar dä förestå, at de utgående mä kunna äter inwaljas wid samma tilsälle; ty eljest stulls Werket kunna förlora en Fullmägtig, som redan igenom den wunna skicklighet och ivana wvre för styrelsen af mycken wigt.
Herr Grefwen och Landt - Marskalken»
Det ftopenäerar af Ridderstapet och Adeln at votera, men jag hemställer, VM tankarna icke skulle kunna förenas, och får alltfä först proponera om Högloflige Ridderstapet och Adeln bifaller at dest Fullmägtige i banco-och Riksgälds - Werlen blist wa emellan Riksdagarna ambulatoriste.
Ropades Za.
Friherre vnn l^snrinAsftguisn.
Med dell tilläggning, som Herr Liberia gjort, angående oom' municatisn med de andra Ständen» LM i,Y4 Herr 2ibakb.
Jag har yttrat min mening, Men förklarar, ar da en annan ar Ridderskapets och A-clns willja, och wäl uttryckta willja, jag wisst icke yrkar Votering, som blott skulle fruktlöst förspill,.', en dyrbar lid, me» hemställer ä nyo al wart beslut
Se öfriga Stånden meddelas.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalk en.
N» förekommer den andra fragan om riben kil- de§a ombyten. Grefwe A/I örn sr, Larl 6 a briel.
Wid öswerwägande af den fragan, huru länge Fullmägiige böra wid Fullmagligskgpet förblifwa; kommer ber »lycket an pa, om lvsvistunsrna hallas hwarr annat eller hwarr tredje är.
Skulle de hallas hwart annat ar och ombytet af cn Ledamot fke wid hwarannan Ksviston, sa skulle tolf är utgå innan alla tre Full. mägtiqewore ombytte.
Det ä.^enclsrsr af Riddersskapct och Adel» at afgöra detta.
Jag för min de! bär endust ansett nödigt, at et ombyte matte ske.
Hwad angar den fragan om Fullmägtjga kunna äter rnwäljas, samtycker jag bertil, under förbehåll, at dermed förhalles Ilka som wid wal til Ivsvilorcr, at blott en Person ma inwäljas och blott för en gang.
Herr 8 te är hemställde, om ej lämpligare ivS' re, at wlss tid för FullmägkigaZ ombyte äsrerminsra. äes- Han förcstog i sadank alste, de 6 ar, hwaref» ter lisvilorsrne tillika med Riddarhus ^ Oircäkionen skulle förordna andra, samt äter och för er, gang in-> wäija En, om sä behagades.
Herr 2ibsrb.
Det är upgifwer som en regel, at inge» Fuiimägtig får öfwer 6 är grvcnbljswa, men tillika (omslaget ak de fölst ukwalve icke förrän ester 6 är »momas.
Häruti befinncs en motsägelse: ty antingen stall da hela Corpsen pä en gang ombytas eller komma i annar fall trvänne Ledamöter ar längre gwarbliswa.
Första gängen lotta alla tre, andra gången twa, och ben tredje gar steijstrifwen ut, men det först efter ro är.
Det är af högsta »ödwändighek, ac allt hmad de förestående ombyten af Ledamöter beträffar. noga förutses och stsrSrminerar.
Ridder stupet och Adeln stolle bäst komma ifrån saken, om det stadgades, at lotmingen börsås istoz.
Friherre vs 6ssr, ILobsrr, anstg nödigt, at först äsci^sraeisL, huru osta lisvinonsrnL stulle hällas.
Herr vnri R^ossnstsin.
Frägan om tiden til ombyte as Fullmägtiga tyckes böra bero af tiden til Ksvilmns! nar anställande, och denna sidsta således först böra asgöraS.
Nyst har bliswik föreslaget, at ombytet stulle kaga sin början wid första Ksvilion nästkommande ar rstoi- Detta är i min ranka alldeles vradligk.
Andringen stulle dä infalla under sjelfwa werksiäliigheten af lvsalis-nionen, och sag anser äfwentyrligt, at wid denna tide punkt bor rtraga någon af de Ledamöter, som tagit kännedom af fåken och beredt befluken, samt i der stället inwälja en annan, för hwilken alltsammans ar nytt» Jag tilstyrker derföre, ar den fastställda lottnjiigcn icke matte-begynnas förr. än wid R,sv1lionen eller i80s.
Efter någon sämnkning gjorde Hans vxcsl. isncs Herr Grefwe» och La n d t-> M arffal. ken följande kro^olltion: r>9ä Bifaller Högloft.
Ridderskapet och Adeln, at en af dest Fullmagtiga i Languen, och c„ i Riksgälds» LoniO-rer wid hwarje Ksvilian ombytes i ben ordning, at wid hwnrje af de första twänne ltevilionorester ar igor utgår en Fullmägiig genom Lottning, men wid hwarje päföljande ltsvilion dm äldste , samt at derwid iakltages det en utgående Fullmägtig kan för en enda gang äler lnwäl>as.
BeswaradeS med Ja.
Herr Grefwe,, och Landt, M arskalken hemställde, om icke Ridderskap» och Adeln behagade genom äs^u,arion meddela detta bestut at de andra ret^eAivs Stånden, sa snart de twa återstående iVlornsnrerna af Betänkandet wore afgjorda; och om Ridderskap» och Adela, sedan »u besluter wore, at deras Fullmägtige i Langusn skulle förblifwa »enne ti! antalet, och den återstående tiden af Riksdagen wore korrt, Herr Grefwe» och Landt-Marffalken ej finge göra anslag til klockan 4 i eftermiddag at »välja Lsnro-Fullmägriga.
Herr 2iberli.
Den hos ost wäckta sraga, om et förökadt antal Fullmagtiga, kunde möjligtwis til öfwerläggning hos de andra Sranden förekomma, och blefwe deras Bestut et annat än det har ragna, hade Niddcrskapet och Adeln också sin ratt förbehållen at föröka antalet of sina Fulkinägtiga, i hwilker falk twänne wal deraf komma at anställas, hwarföre jag har den aran hemställa, at de til i eftermiddag utfäkta wal upskjutas rkl dest wara Medständerö bestut i detta ämne blifwit ost meddelade.
H97
Herr Zroät nied flere ropade harti!
Nej, och anmärkte at de öfriga SrändcnS brsiut ej behösde afwagtas.
Herr Grefwe» och Landt - Marffalken»
Nej, be öfriga recheQiva Standell erhålla del häraf, blott a6 rioricisrn.
Herr liberia hemställde, em icke tiden til R,svilionernLs hällande först bolde afgöras. Herr Greswen och Landt, Marffalken swarade härtil Ja.
Derefter uplasteö 2:dra delen af rista I^Iomenrs^ hwilket Bifölls.
Andra lVIomsnrer uplastes» Grefwe dornar, Larl 6abrisl.
Denna punkt innefattar et samråd emellan Fullmagtiga i klan^usn 06) Riksgälds-Lonroirsr.
Jag för min del har ej något deremot at påminna, men förbehäller allenast at kanea Fullmägtige ensamme mä äga äocillon i allt hwad LsnguLn angär, och Riksgälds-t^onroirers
Fullmägtige dermed ej taga befattning.
Uppå denna tilläggning gjorde Hans LxcelIsnce Herr Grefwe» och Landt, Marskalken xroxolirion, hwilken med Ja befwarades. z. lVIomontst uplästes. Grefwe lVlärner.
I denna §. förestås at samma Ksvilorer matte öfwerse Lancjurn och Rikör i>98 gölds ^nnroiiek.
Jag har flera ganger haft förtroende ar wara Heviior i Languon.
Jag här fminik dertil myFtli tid behöflig, och tror sä mycket mera der» ti! nu orga, som twänne Riksdagar bljfwit hallna ut« om Stockholin och verifloaiionerns sedan sidsta Kovilion således behöfwa igenomgas.
Jag sör min del a-ckr alitsa häldst särskillda llovilorer för hwardera Wreket böra förordnas.
Ju mindre blandning Werke» emellan, ju bättre.
As den uplästa §. finnér jag ock en större myndighet an cilförene wara HsvHorsrlss tilerkänd.
At deras myndighet något ökes, tror jag ej kunde wara ur wägen, sa wida den ej sträckte stg längre, an at esker kkezlsment-r och luliruAivL>sr rätta och återställa hwad af Fullmagtiga kunde wara feladk eller öfwerflkridet; men ak ställa en Ständers Fiillmägrig under Domstol, hwilket i iVInmenrek ftresiaS, det har aldrig förr warit killäcer, och dcrkil kan jag ingalunda samtycka.
Häldre skulle jag
La inga i deri jäinnknjng, at i händelse en Fullmägtig funnes hafwa afwikit fran InfiluLki-merr och kegiemsmers föreskrifter, Hsrikorsr skulle blott och allena kunna förklara honom obehörig at fortfara med der honom af Stander kilerkända förtroende.
Herr 8 recl r.
Uci detta lVlomsnr sf Hemliga Urstottcis, Betänkan.de aco orden tydliga, akde e.i ringar lvLviiorerns kunna göra bkifwa gällande, sa wida de aro grundade pä den sör dem utfärdade Inlbru6, an.
Om alitsa anmärkningar göras pa annan grund, än strckil5ims enligt R.eglememes, böra ds ej kunna äga någon kraft.
Hemliga U-.skoccet har haft under öfverläggning den frägan, huruwida Rsviturerus sfulie. i fall af begangna felaktigheter, kunna chillja Fullmägtiga frä.i det dem updragna förtroende; mrrr Uistottet har funnit, at Revilorsrns derigenom skulle bliftva en Domstol, och funnit et sadan! fest stag stora betänkligheter underkastadt, samt i sölje deraf bestukit häldre protoners för Rsviiorerna den rät, kighecen ar ti! laga beisrande i Swea HoftRatk anmäla, om någon eller någre Fullmagtige uppenbar!!, gen of försummelse eller egennytta felat emot glfna fö. restrifter i Reglementen och InstruÄiunsr.
Grefwe lVIornsr.
Jag har hört atRrvi» larsons äga anmärka och rälta enligt utfärdade Reglementen ; derom har jag ej hyst något twifwelsmäl, och har jag ej deremot något at påminna; mm at stalla Ständers Fullmägriga under Domstol, deruti kan jag för min del aldrig inga.
Wid pröfning af Fullmäqtigas begangna sel kunde frågor upstä om utgifter och operationer, som innefattades ibland Ranstuens Hemligheter, och Hos Rörken skulle i sadan händelse ej kunna döma, emedan den ej agde rilkrade til L-mcpaens Doeumenisr i sadana ämnen.
Jag tror allrfa, at det högsta som kunde göras, wo, re at Revisorerns ägde i tydliga Lslus skillja dem fran Fullmägtigskapet.
Herr Klingsporr, Qsrär.
Jag för min dcl kror den föreslagna answarigheten ej skulle skada.
Flere aro rädde för riltal i Hof-Rarken, an för ak mista Ståndets förtroende.
Ds 6esr, Robert, consormsraäs sig med Grefwe IVIärner.
Herr von Rosenstein, dl ils. Dä Hem, liga Utskottet föreslagit en och samma Revition för Rantum och Riksgä!ds»Lonroicrst, har det stett af 1200 twanne anledningar: besparing i kostnaden och den nara gemenskap, som igenom KoaliUtsanon upkommer emellan Vesta Werk.
Tiden har deremot blifwlk ökad til irenne mannder, och lärer dä bl isma tiiräcklig, haldst Ivevllionon af Riksgälds.Weckel bljfwer mindre wib. löftig och befwärlig, enär Ooäu Sedlarna uphöra.
Da sag nu har den äran at kala inför Ridderskapet och Adeln, anhaller sag ac fä nämna en omständighet, hwilkcn, i händelse af bifall, sedermera synes böra afgöras.
Det är fördelningen bada Werke,, emellan af kostnaden ivid de gemensamma KLvistvnsrna.
Friherre 6o^e, Lric hohansson.
Jag önskar uplysning huruwida Kevisorsrris hafwa den myndighet sig anförtrodd, at asskillja en Fullmägtig ifrän der honom updragna förtroendet, i fall de skulle ansett honom ej swarak deremot?
Grefwe Mörner.
Hittils ej.
Friherre 60^^» Om ej Betänkandet tllstyr, ker en sadan rättighet för Ksviinrsr, skulle jag dock för min del anse ben nödig.
En mindre skicklighet at styra sa angelägna Werk som Riksens SränderS Läncjue och Riksgälds-Lomoirer, skulle kunna rödja sig hos Fnllmägtiga, som i annat afseende fullkomligen förtjena Ridderskapets och Adelns förtroende och aktning.
Om Kevilurerns blifwa den warfs, sä wore wisterligen för Werket nyttigt, at de kunde insätta en annan Fullmägtig.
De skäl, som kunna föranleda dem bertil, kunna wara helt andra än sådana gröfre förseelser, som böra komma under laga Domstolö pröfning. l22l Hans LxcsI!si,L2 Herr Grefwe» och Landt-Marskalken.
Deagan är nu först, om samma ?^:vitorer skola öjwerfs Languon och Riksgälds-LanrnIiek.
Deras myndighet
Utgör den sedna» re frägau.
Grefwe Zcrvmkslt, I?reäril: Heorg.
Jag får öomjukeligcn erinra, hwad säkerhet blifwer för Ivevilareruaz godtycke emot Fullmägkiga.
Herr 8 re clr.
Hemliga 'Utskottet har trott, at bägge Werke» kunde utan mindsta äfwentyr öfwer, seS gs samnia I^evilarsr.
Skulle slira ksvitorse för hwardera Werke» förorduas , fa blefwe kostnaden Dubbelt större, och ds Ledamöter af Hemliga Ulskoktet, som sjilsme warit ksviivrer, hafwa, da detta ämne förewarit, förklarat, at Ksvrstonsn otwifwelak^ trge pä trenue manader skulle medhinnas.
Jag til» styrker alitsa bifall ril lVlomantsk.
Hvad angar frägan om Revisorers magt ak förklara Fullmägkiga owärdiga sit förtroende, får jag ödmjukeligen elinra om möjligheten as en Loaliciov ibland lvevilorernr emot en Fullmägkig, och heniställa, i fall en Fullmägtig af vem ajsätteö, hwar han skall hämta skydd emot en skyms?
Friherre Lr>)re, Lrie ffakanHlon.
Jag anser de af Herr lVk,joran L^eclc befarade olägenhet ter fällan böra inträffa.
Dä Ivsvitorerriss krorocoll innehåller de skäl och anledningar, som förorsa» kat en Fullmägtigö assättande, sa more wäl en sadan sammansättning ibland Krviinrer til en Fullmagtigs förföljelse, som den Herr iVUjor Lieäc frlckcat, mindre naturlig» rs>. 12,02 Herr Steck t.
De: wore alltid säkrare, om Swea HA-Rätt finge döma.
Hans Lxeelience Friherre äVgcirrmeiKer, (larl ä L m. Men Swea Hof-Ratk får ej se Läi^uLQS ?.o,ocollsr och Hmdlingar.
Herr Grefwe» och La ndt - M a > stallen.
Rchderstaper och Adeln rorde behaga pamin» na sig, ak sörsta sragan är om samjällda ld-vito-sr.
Grefwe I-I »mil ron.
Jag snikar ar för, ordnandet, af samfällda kavl-arer för bägge Werke» skulle pa allmänna Ochniooen icke göra behaglig werkön.'
Ochninren har hikkildogs warit lör l,m^uan och emot Riksgälds Lamlstree.
Jag rror at man bör relchEsrr opinionen, til och inev när dea ej ar uplyst.
Herr van kol o oste in.
I anledning af hwad en wärd Ledamot »i st jagt om dek olika för. troende Riksens- Skändeis K^czus erch RiksgäldöiLontoirsr hiklilS njMir al 2l mä hetcn, wägar jag för Riddc-skwec och Arela p rra mina landar.
Det kan icke nrkaS, at styrelsen as Riksgälds W--rk> t icke wwnm si.mma allmänna bifall, hwaraf Ilmo -Fullmägtigc i lang tid fäck fägna fig.
I g kror Ukwa-, ar der mindre härrör af Riksgälds Fullmä 'tiaas för. hällande, hwilke funnik sig i e» ganska brydsam ställning, än af anma omständigheter.
Den nu bestuma kndlwirsren stal! förekomma manga obilliga onrdömen, och arergifwa förtroendet.
H-ndelser hofwa i Lefia dagar kildragik sig, hwilka hoS Zstlmänheten wäckt en grundas oro; men de hofwa upkommit icke genom Herror Fullmägtigas förwallonde, me» 12?; genom nägra brotksiiga Personer bland Betjeningen.
Da ingn, widare cilökning sker af Riksgälds-sedlar, och de sias ukgifwands snart kommer at uphöra, före. kommes en xrf de största anledningar ti! misitioende, och den ärliga redogörelsen inkör Allmänheten genom nygift af Riksfkulden skal! wäcka och stadga et all» maur förtroende.
Jag hoppas ar Riksgälds Merker dä skall dl isma ansrdl med lika aktning, fom R^s^uen hitt ls hafr, och således intet jkäl frän denna sida kunna hämtas emot en gemensam
Revision af bägge Werken.
H rr 8 sä'.
Hrr von Rosenstein har pä goda skal anfört, at RikögäldS-Oom. st er utan twifwel mätte fä er lika förtroende med Ranguen, sedan Lonrvireis nuwärande dt la genhet uphört.
Och jag wet ej någon orsak, hw rföre icke opinionen skulle falla, när det ena W-nkct dlefwe lika jämnr styrdk soin der andra.
Dec ena och det andra -ar lika mycket Ständers Werk, och jag kan ej bearipa, hwarlöre icke Riksgälds,Lonioirek skulle undfå förtroende hoS an. dra an dem, som satt sig söre at R-ksgälds»Lcmroirec alltid skall wara et dåligt Werk. Grefwe kk-, mil kan.
Jag wet ej huru bagge Werken kunna haswa gemenskap med hwarandro.
Konungen har omdud i Riksgälds-OonroirLk, men icke i Laponen, blott detta gör redan tilfyllest at werka pä Allmänna Opinionen.
Grefwe kk örner.
Jag war den förste, som proponersäs Höglost.
Ridderfkapet och Udeln ak särskillde Revisorer för hwardera Werken mätte förordnad.
Jag bekänner uprikclgr; jag tycker ej om at der gamla goda och nyttiga förändras; och tror ej at kostnaden för smskillda Ixsvilioner bör särdeles komma i beräkning.
Jag får ästvcn ester den erfarenhek jag äger, rilkännagifwa, at tre Manader ingalunda ärs tilräckiiga
Lil llsvilions förrättande inom bägge Werkön.
Sadanm hasum orsakerna warit kl! min ?roovluion; men skulle Höglofl.
Nidderstapet och Adeln besluta, ar bägge Morken revideras as samma Person, önskade jag almindstone, at dec ultryckcllga serbrhäl! berömd matte fastas, at nägon blandning Werke» emellan icke matte aga rum, och förestår således, ar Rrv stvnsrna mätte sfs sarchlllct med b nguen och särstilldt med RiksgäldsOonroirer; och at för Languon ofgisweS särsVillv berättelse, hwitten pä wänlig! sätt sörwaras i Riddarhuset, för ak stdnmcra lil Riksens Ständer öfwerlcmnas.
Herr 8:säk och Grefwe schamil rån instämde häruti.
Herr Grefwen och LandtMarskalken gjorde krnziosiiior!, at Ivavilinnerns i Lar^non ech Riksgälds-Lomoiret mätte af samma Revisorer förrättas, men under det af Grefwe Märner sörestagna förbehåll.
Herr 8keär.
Sedan Ridderskap?! och Adcln bifallit at
Kevrlmnsrna marte blifwa samfällda för bägge Wereen, torde Ridderskap?! och Adel» böra wara betänkte pa dcsta Ksviiorers utwäljande.
Herr Grefwen och Landt-Marftalken.
Detta är en särskilld staga.
Det acertrar ännu at afgöra om Teviiortzrnss magt i afseende pä Fullmäg. rigas förwalrnmg.
Herr k^s^leeriströlel, vstkloff.
De skäl, som utaf Hcrr Landshöfdingen ivoiLnlicin och Herr 8-oät äro anförda, och den erfarenhet jag a.,r kilsalls förwärfwa mig mid de kilsällen jag warit hed,ad med Högloft.
Nkddcrskapets och AdtlnS förtroende, til Le nc<> WrrketS öfwersetnde', hafwa öf» wertygak ivig, si I^srilorerns icke böra äga någon magt al ajfärta elier cns sux^snäsca en mägtig
Kevckorer skulle ni d sadan rättighet blftwa bade Anklagare, Domare och böx^Lukorcr.
En magt, alltid wadelig c,t loinna en och samina Oor^e, 06) i alla fall widsträcktarc, än Riksens Ständers !2mcoIlftkoct någonsin, ägt, eller bör äga.
I händelse mammina» elier imchag någon gang kunde hända, bkifiree ser den lic andr ingen uprattcise söre Riksens Ständers saminankomst möjlig, som han tilafwenkyrs icke hinner uplefwa.
Pa sadan grund kilstyr-» ker lag bifall pä H mliga Ugkotlets Bekaitkande, at örn, emot ali förmodan, någon Fullmägkig skulle uägoii ga!'g ftnuaö sä förgäten as sin Ed, också owgrdig det honom lemoade förtroende, ac han j afseende derpä icke borde bi behagas, han dä ma uti Högloft.
Swea Hof-Racc lagligen nltalaS.
Grefwe IV! or ner.
Jag får den äran ödmjukeligen erinra, al icke jag pro^onsrsr en wjd. stracktare myndighet för Revisorer, än de riisörenL ägt.
Jag skulls ingalunda wilha derföre beskyllas; men dä fräga upkounuir om Riksens Ständers Fulkmägtigas ställande under Domstol, har jag häldre wedik lemna Rsvilorsrna rättigheten at fötklara dom förlustiga förtroendet, sa mycket mera, som Hos-Ratten, esker min kanka, icke kan fä tikgaug lil Lrn-. huslis krokosoilsr; och jag har häruti af twälms 1206 onda endast wast der mindsta; men skulle Högloff.
Riddrrjkapet och Adeln samtycka ak k'vjjorsrns ma äga endast lila mimdigher sam riiförene, sa förklarar jag mig dermed fullkomligen nöjd.
Grefwe, stk > m l I r o n.
Jag wet ej huru Hos,Rätten kan b!isma er korum i sadana mål.
E.u
Domstol kan ej döma utan ^Äor, och lck-uguenz /.Lk-r kunna ej för HofrRätten företes men jag grille prd^oneia -k medium, aken Fnlmagklg, som för» brutit si; mot Reglementet, kunde as en Keviston iu8- ^snstara; , och om Imgaonston bekräsladeö af den andra, fa wore Fuilmägtigen affart.
Herr 8 röör.
Jaa har warit en af dem, som bidragit lii Hemliga U.skotlcts tristyrkande i decia amne, och anser mig således döra kilkännagstrva, ak jag ansett mest förenligt med en laglig yroeoclurc, om en Divistnn frän Hos Rätten af sirvit rsrna rec;uirsrs<!L8 , at, enligt nödiga bestor, soln för den sainma skulle upwisaS, döma öfwer Fullmägkigas af. wlkelse fran Reglementen; man har alwen trott at al! den för Kanc;u2n5 säkerhet nödiga tysthet vä detta sätt skulle blifrva brwarad.
Herr Grefwe kälamsträn har föreslagit ek mociium, bestående i en Fuilmägksgs jns^onston wid en str:viston, och coust m tion ders wid en annan.
Jag skulle akmmdstone häldre deruti inga, an at exlLixlera lstrvilorernas magt pa sätt, som har förut blifvit föreslaget.
Men jag fruktår, ar äfwen derks »vors ofullkomligt.
Genom förändring i rider och omständigheter krm inträffa, at jag och siere nu finna en FullmagkigS brott stora, och nasta Dang komma andra Keviloror, som döma helt annorlunda derom.
Jag hemställer ri! de Herrar, som känna Aminen bättre än j'g, om det ej stnnesfi It>ocr> Författniuaarna, at en ldoision af Swea H,f.
Ratt agn- döma öfwer föib.yrclstr of Fullmäg, liga. k Herr b! o V le e n sten! ä , vsrklok, yttrade sig Lt si d iirz fnnnes > 8énc' F rj'uttninqarna«
F therre von ^LNtinA8barLteir.
Sedan jag hört Herr'.-rsts-.tm t^r^iecujlvöiäl, yttrande, c >nsoimerar jag Ntig Med Hcmlrga Urflsrrecö Bela» lande.
Grefwe lVlärner, (7grl 03 briel.
Et fada r.t prLjuclicsk kror jag aldrig fmwits.
Wi hatwe inom Osi en Man, som författar i;.mHueri8 Historia, H rr Lanea - Oommirtsriea Lilverstaixs.
Jäg -pä> kallor hank intygande härom.
Herr 8 re 6 r.
Jag bekänner irvrigkigt, at jag ej sjelf rätt noqa känner kärejnon» sorfakkningor, utan får i dttta nial R.otersrs mtg pä Hörr Prosten ^orri!!!, H rr Lagman l^rlesnsfom och Herr ^ssLslor 8uZI>.', hwilka^? ord warit: ok L visaiejns agde rakt retirera en Divib^n af Hos-Ratke», ak inom 820- <juea och under tnsthetö
Ed döina ! frager om Fallmägkigas ofwilelscr frän InlirnLkioner.
Herr 8 i! verK oI zac, I? raöri c. Zsf Herr Greswcn och Hof-Marstaiken lVIäiner pokallod at upgitwa, huru det i förra tider förholmö med 8 mev- Fullmägtigaö ställande ti! answar för stim Förrättningar, bör jqg wid del Herr kdl-ijoisn 8-sär behagat anstra och med ali reljwÄ för dr af honom nämnda Personer, i ödmjukhet gifwa Häglof!.
Riddrstla - 1228 pet och Adeln, sanningen lil styrka, wid handon, ar aldrig ek kadant bedömande gifwiks, four jlulie Swea Hos - Rätt coristirueosk någon Oivisinn lii en siik förrättning inom ksnyusns murar, Wäk har der nä» gon gang häiidt, ak, iör stna orsaker, kwänne eller st-«- re af H)f-Rä,-iöns derkil autnrikcrLäo Ledamöter kunnat inom Lsncc» Husek göra sig af Verisic -rinner och Handlingar undtrrackade om det, som lil ek fvr-wgrands amne uplysningswis hörde; men aldrig med rgägon Domsrätt pa si älick, och ej elier i »agon fräga, som Lanen-Fullmagkiga angatt.
Deremot har det wäl ocksä i förra riorr häudr, ak kan^nsns Fuklmägrige fäkt akiagai! rinok sig inför Hos» Räck--,>, såsom i bör» jan af della Leoulum, för er ti! dä warande ägaren af idl-oelevpings Mäfiingobruk, Hostui knen -Vkei R.seniij«rnä, möfwer Författningarna uklrmu^dr län.
Men äfwen derra asdömdcS pä manligt wis af Languens rätta korum, inom Swea Hof-Rätt.
Herr 8 ro ät.
Detta synes mig wisa ak en Division af Hof.
Rätten kunnat conllirueras at filta inom 8an<gu2r>, under TyflhttS fötbiudciftr.
Herr § i! v erst o'^2.
, Hlldrig med domsrätt.
Herr van Ivuksnsioin, IVi>8 Twänne omständigheter böra komma i öfwerwägande wid den fräga, som nu ssrehafwes.
Den ena, säkerheten af Lanejuenr goda förwaltning:
Hen andra, de Medborgares säkerhet, hwi -ke bi isma hedrade med Riksens Sländers förtroende, at som Frrllmägrige warda 8 nrjnen.
Desie böra aga stimma witzhet för sin walfard och heder, som hwar Swensk Undersatd - jurer.
Man bör icke hysa någor misilromde lii de wärda Man, son* LL09 som Riksens Ständer utse, at som Rsvisorsr Aranda Fuilmägtiyaö göromål.
Jag är atmindstone laugt derifrån.
Men förwaltningen rörer ofta ämnen, om hwilka meningarna äro delade, och i menskliga swagheten ligger at läkt sinna sel hos dem, som hösa en annan öfwerkygelse än den demandes.
Der samma är icke ar befara af en laga Domstol. Swea Hofr Räck är dek lagliga sorum i alla mål rörande ksn<;aen.
Intet annat skäl kan anföras emot desi domörättighet öfwer kanea-Fullmägkiga, änden hemlighet, som wid Rättegången kan blifwa nödig.
Manga Lxsmpe! gifwas af Hemliga rättegangär i wara HofNätler, och huru wal Hemligheten blifwit bewarad, derom witmar war Historia.
F era sädana Räkleaängar hafwa förefallit, soni til deras beskaffenhet af All» mänheten äro ännu alldeles okända.