Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
12: o Det är fritt för var och en att försälja böcker och öppna bokhandel efter anmälan till Hovkanslern.
§ 2 1: o Enligt detta stadgande har varje författare frihet att kungöra sina tankar för mänsklig kunskap i tryck.
2: o Skrivarten är författarens eget val.
3: o Det är varje författares och utgivares rätt att allmänt utge skrifter, dock med helgd för andras äganderätt.
4: o Det är var och en tillåtet att utge rättegångar och andra allmänna ärenden rörande handlingar, protokoll och beslut som genom lösen utlämnas åt vem som så önskar, antingen han har med saken att göra eller inte.
Tjänsteman får inte förhindra eller fördröja sådant utlämnande och det är tillåtet att från arkiv avskriva alla slags handlingar.
Följande undantag finns: Protokoll hållet hos kungen i ministeriella ärenden, statsrådsprotokoll, hemliga utskottets protokoll, banko- och riksgäldsverken rörande hemliga ärenden.
Den som har sådana handlingar om hand och lämnar ut dem straffas efter allmän lag och särskilda stadgar.
Gör någon annan det bötar han 100 riksdaler eller mer.
Ministeriella handlingar och diplomaters personliga anteckningar yngre än 50 år får inte tryckas utan regeringens tillstånd.
Inte heller enskilda brev, om de inte behövs för rättegångsmål.
Vid vilket rättegångsärende som helst har den ena parten rätt att innan dom fallit efter eget val genom tryck kungöra inlagor, besvär och anklagelser.
Han är skyldig att meddela den andra partens förklaringar och domstolens utlåtande, så att en fullständig upplysning om hela saken råder.
Protokoll och handlingar i förlikta brottmål får inte tryckas utan båda parternas tillstånd, eller om de är döda först 50 år efter deras död.
Inga utdrag ur kyrkoböcker eller andra själavårdande handlingar, som rör enskilda personers liv och seder, får ges ut om de kan skada personen.
Sådant som rör styggelser eller sårar blygsamheten, innehåller hädelser mot Gud och Överheten får inte tryckas.
Det blir för vidlyftigt att omtala alla ämnen, mål och ärenden, utan det står var och en fritt att inom denna lag göra allt som inte finns uttryckligen förbud för.
Det anses straffbart om skrivsättet är smädligt eller skändligt.
§ 3 Vid prövning av en skrift skall i tvetydiga fall hellre frias än fällas.
Mera fästa uppmärksamheten på innehållet än på framställningssättet.
Missbruk mot tryckfriheten anses alltid: 1: o Hädelse mot Gud, straffas enligt missgärningsbalken och skriften konfiskeras.
2: o Förnekelse av Gud och livet efter detta enligt den evangeliska läran.
3: o Gäckeri med gudstjänsten, Guds ord och sakramenten.
4: o Allt lastligt yttrande om konungens person eller gärningar, drottningen och tronföljaren.
5: o Smädliga uttryck mot kungahuset.
6: o Smädliga uttryck om Rikets Ständer.
7: o Uppmaning till myteri eller upplopp.
8: o Smädliga uttryck om Rikets tjänste- och ämbetsmän i deras ämbete.
9: o Smädliga eller till osämja med främmande makter syftande omdömen.
10: o Allt kungörande av vad som rör statens underhandlingar med främmande makt utan regeringens tillstånd 11: o Angrepp på enskild man, som går hans ära och namn för när.
12: o Lögnaktiga framställningar för att vilseleda allmänheten.
13: o Sedernas vanhelgd vare sig genom läror till någon last eller skändliga framställningar om lastens utövning, som syftar till att främja ett fördärvligt levnadssätt.
Stränga böter i pengar eller motsvarande kroppsstraff och konfiskering,
§ 4 Bevakning över skrifters lovliga allmängörande.
1: o Hovkanslern har högsta ansvaret.
2: o Därför skall så snart en skrift börjar spridas, ett exemplar lämnas till hovkanslern eller hans ombud.
3: o Anser hovkanslern eller hans ombud, att skriften strider mot vad som är tillåtet, får han belägga upplagan med kvarstad.
4: o Till ordningsmål räknas om tryckeri anläggs utan tillstånd, eller boktryckare försummar att sätta ut sitt namn, tryckningsort och årtal, eller om han inte lämnar ett exemplar av skriften till hovkanslern eller hans ombud i tid.
5: o Så snart förbrytelse mot denna lag upptäcks, skall hovkanslern anmäla hos justitiekanslern, som låter väcka åtal i domstol.
7: o Utgivare av dagblad är ensamma underkastade författaransvar och bötar dubbelt vid förbrytelse.
8: o Anser hovkanslern att det dagblad är vådligt för allmän säkerhet eller förnärmar enskild person, skall han genast inställa utgivningen.
Efter anmälan och förhör till Kongl Maj: t och Justitiekanslern, beslutas om utgivaren i framtiden får bedriva tidningsutgivning.
9: o Kvarstad gäller endast för den del av tidskriften, där själva förbrytelsen står.
10: o Den som sprider skrifter belagda med kvarstad, straffas lika som författaren.
11: o Samma stadgar gäller för skrifter på svenska språket, som kommer hit utifrån.
12: o Skulle hovkanslern upptäcka något som strider mot stadgan, när det gäller skrifter på främmande språk, belägger han skriften med kvarstad och avvaktar Kongl Maj: ts beslut.
Alla bokhandlare skall lämna förteckning på skrifter på främmande språk som inkommer i landet.
§ 5 1: o Lagligheten av åtalade skrifter skall prövas av en jury på 9 personer vid den domstol dit åtalet lagts.
Förhör med alla parter bör fullborda rannsakningen.
2: o Därefter väljer parterna 4 väl kända ojäviga personer var och domstolen fem.
Sedan utesluts en person av vardera parterna och en av domstolens personer utan anförda skäl.
3: o De övriga sammankallas och avlägger en ed, att de efter bästa förstånd och samvete skall utlåta sig och med obrottslig tystnad bevara vad som i överläggningarna yttras.
4: o Domaren framställer denna fråga: är skriften brottslig?
Tvåtredjedels jaröster behövs för fällande dom.
10: o Är en skrift anklagad för brottslig beskaffenhet av sådan grad, att urbota bestraffning fordras och författaren av sådant stånd att han endast kan dömas i hovrätten, förvisas ärendet dit.
11: o Är enskild person angripen i en skrift utom sitt ämbete skall han begära sin rätt enligt allmän lag.
12: o Är någon skrift utkommen här eller från utlandet, med innehåll som kan föranleda missnöje hos andra makter är det Kongl Maj: t som beslutar om indragning.
Då prövning skett i tryckfrihetskommittén och de inte anser att skriften bör beslagtas, bör boktryckaren få någon ersättning för sina extra kostnader.
14: o Skulle tryckfrihetskommittén bli ställd till ansvar avgörs det i Svea Hovrätt.
Domen skall genast efter avkunnandet tryckas med alla hithörande handlingar och ges ut till allmänheten på statens bekostnad.
15: o Alla mål som berörs av denna lag skall skyndsamt avgöras.
Är någon anklagad för flera brott, skall dessa behandlas enskilt.
Är den skyldige inte redan dömd till dödsstraff eller livstids fängelse skall han undergå sin bestraffning.
Böter skall inte förvandlas till annat straff än fängelse på fästning, så att 16 riksdaler motsvarar 1 månads fängelse.
16: o Böter (som är mycket höga) tvåskiftas mellan åklagaren och närmaste inrättning för de fattiga.
Underskrivet av talmännen.
Kungörelse angående Göta kanalbolags, Malmö och Göteborgs diskontverks utredning genom statens försorg.
Stockholm den 18 juli 1818.
Sedan Rikets Ständer inhämtat Göta kanalbolags och Malmö och Göteborgs diskonto verks oförmåga att själva fullgöra sina åtagande, har Vi beslutat, att utan att höra aktieägarna, företaga en utredning genom statens försorg.
Staten har ingen skyldighet i detta hänseende, men har ändå ansett sig böra biträda, såsom ända utvägen att avhjälpa den penningförlägenhet, som annars skulle drabba både gäldenärer och borgenärer.
Ständerna har förbehållit sig att göra en oberoende utredning utan fordringsägarnas gottfinnande eller lagliga anspråk, som motprestation mot att staten gör denna uppoffring.
De har i ämnet fattat följande beslut: 1: o Staten övertar utredningen av Göta kanalbolags och Malmö diskonter.
Dessa diskont oktrojer kommer att utan särskild ersättning förfalla.
2: o Lånen skall vara reglerade efter 5 år.
3: o Alla av direktionerna ordentligt bokförda assignationer, som är i omlopp hos allmänheten, skall vid uppvisandet inlösas till fulla beloppet med bankosedlar.
4: o Göta Kanalbolags och Malmö diskonters övriga kapitalskulder skall betalas med ränta, så att en femtedel betalas kontant och resten i riksgälds obligationer med en fjärdedel årligen.
7: o Om något överskott mot förmodan skulle finnas, när skulderna är betalda skall de i första hand tillhandahållas av borgenärerna och därefter av aktieägarna.
8: o Staten övertar även utredningen av Göteborgs diskont och ombesörjes av riksgäldskontoret.
Utredningen skall vara verkställd inom 5 år.
Utelöpande assignationer skall inlösas mot bankosedlar till fulla beloppet.
13: o Riksbankens kapitalfordran på 200.000 riksdaler skall betalas på samma sätt som de andra skulderna med en ränta på 3 %.
15: o Innan skulderna är betalda erhåller inte aktieägarna någon utdelning.
16: o Utredning av de tre diskonterna skall utföras som nu stadgats och betalas av Riksens Ständers Bank, som för ordentlig och särskild likvidation mellan banken och riksgäldskontoret varje år.
17: o Detta är kungens och ständernas gemensamma beslut och förklaras som gällande författning.
18: o Till låntagarnas bekvämlighet bör inrättas likvidationskontor i Malmö och Göteborg.
Stockholm den 18 juli 1818 CARL JOHAN.
Beslut gjort, samtyckt och föravskedat på allmänna urtima riksdagen i Stockholm, som slutades den 21 juli 1818.
Genom öppet brev och påbud av den 1 oktober 1817 sammankallade Vår dåvarande konung Carl XIII, på grund av den bekymmersamma ställning rikets diskontoverk befanns sig i, till urtima riksdag.
Vi har infunnit Oss den 20 november i Stockholm för att överlägga om de viktiga ämnen som meddelat oss dels genom propositioner, dels väckta inom Riksstånden och stannat för följande beslut.
§ 1 Sedan Vi åkallat den Högstes beskydd och välsignelse över Vårt företag, har Vi den 27 november mottagit konungens berättelse om vad som sig i riket tilldragit, sedan sista riksdagen.
Konungens proposition angående statsverkets tillstånd och behov har den 5 december överlämnats till statsutskott.
Vårt första åliggande har varit att bedyra konungen Vår underdåniga vördnad och erkänsla, såväl för Hans landsfaderliga omvårdnad i allmänhet för riket och särskilt för de betydande spannmåls undsättningar han givit åtskilliga behövande landskap.
Dessa har blivit räddade från den hotande faran av hungersnöd.
Sedan frambär Vi Vår underdåniga tacksamhet till kronprinsen, Vår nuvarande konung, för hans ädla uppoffringar och outtröttliga bemödanden till att understödja och främja konungens välvilliga avsikter.
Vi ådagalägger Vår glädje och lycka över dåvarande arvprinsen, nuvarande kronprinsen, som under tiden blivit myndig och kallas till ett nytt stöd för den svenska tronen.
Vi tacka också för konungens omtanke, att vid de bekymmersamma omständigheterna i Vår inre penningställning sammankalla Rikets Ständer och för att lindra bördorna ge anstånd med att driva in kronoutskylder.
§ 2 För att ge ytterligare utveckling åt Riksens Ständers vid 1812 års riksdag fattade beslut, har Vi enhälligt och för framtiden stadgat och bestämt att kronprinsen Joseph Frans Oscar vid alla de tillfällen då konungen genom sjukdom hindras att befatta sig med regeringsärendena inträder i utövningen av regeringsmakten och i kungens namn för rikets styrelse.
Detta beslut har även konungen bifallit och stadfäst.
§ 3 Den glädje varmed Vi samlades kring Vår milde och älskade konungs Carls XIII: s tron, under varma böner om förlängandet av Hans dyra dagar, förbyttes i den djupaste sorg, då Han efter en kort tids sjukdom den 5 februari klockan 10.14 om aftonen kallades till en bättre värld och inför den Högste nedlade sin dubbla krona.
Vi prisar dock Försynen, som unnade Oss tillfredsställelsen att övervara den avlidnes sista stunder.
Vi vet, att minnet av de många och stora välgärningar, Han under olika tider bevisat sitt land och folk, skall i detta folks trogna hjärtan evigt förvaras.
Det är Oss också stor tröst att Vår nu regerande konung Carl Johan genom nationens fria enhälliga val kallats till Carl XIII: s efterträdare på den svenska tronen.
Han uppsteg på tronen och avgav sin konungaförsäkran den 7 februari i rikssalen.
Han mottog där Vår tro och huldhets ed.
Vi hyser den uppriktigaste och varmaste kärlek och tillgivenhet för honom.
Och skall med vördnad och tacksamhet värdera, att änkedrottningen i sin tryckande sorg, äger i honom ett säkert stöd.
Den huldhet Hans Kongl Maj: t redan innan sitt tillträde till regeringen omfattat för riket, försäkrar Oss att Svea Folk under Hans spira får leva lyckliga dagar.
§ 4 Statsutskottet kommer att för konungens hovhållning utbetala 320.000 riksdaler årligen och 100.000 till kronprinsen.
I änkedrottningens giftemålskontrakt av år 1774 erhåller hon 60.000 riksdaler årligen.
Dessutom har Vadstena slott och Starby Kungsladugård tilldelats änkedrottningen.
Då Vi vet att slottet är bristfälligt och behöver inredas och förses med möbler och husgeråd samt arrendekontraktet för ladugården något måtte rubbas och förändras, är Vi betänkta att hitta någon utväg att ge henne en skälig ersättning.
Till följd av en skrivelse till Ständerna 1809 äger änkedrottningen i sin livstid rätt att bebo Rosersbergs kungsgård och i kraft av salig konungens testamente nyttja de möbler och inventarier som där finns, hoppas Vi att Hon med sitt ädla tänkesätt finner sig i den rätten och därmed ger staten lättnaden att slippa iståndsätta Vadstena slott.
Förutom de 60.000 riksdalerna och arrendet för Starby kungsladugård på 200 tunnor spannmål, hälften råg och hälften korn, jämte betalning för mantalsdagsverken, får hon som kompensation ytterligare en summa av 1.000 riksdaler årligen.
§ 5 För Vår nu regerande drottning har Vi, vilket Gud fördröjer, om hon blir försatt i änkestånd fastställt en årlig underhållssumma på 60.000 riksdaler samt utsett Ulriksdals lustslott till hennes änkesäte att under hennes livstid begagnas och disponeras.
§ 6 Med odelat bifall har vi beslutat uppföra den av konungen och kronprinsen önskade minnesvård över Den älskade och djupt saknade kronprins Carl August.
En tjänlig inskription skall inristas, som värdigt tolkar nationens gjorda förlust och utmärker dess vördnad, tacksamhet och tillgivenhet.
Minnesvården skall resas på Kvidinge Hed i Skåne där Hans Kongl Höghet slutade sina dagar den 28 maj 1810.
Vi har anslagit en summa av 10.000 riksdaler.
§ 7 Statskontorets behov uppgår till 5.474.847 riksdaler 22 skilling 1 runstycke.
Vid sammanräkning av inkomsterna från ordinarie ökning av post, tull, stämplade papper och husbehovsbränningen samt bevillning för att fylla statsbristen blir summan 5.
847 riksdaler, 22 skilling och 1 runstycke.
Vid reglering av statens utgifter har vissa huvudtitlar undergått förändringar, ökade anslag till Kongl slottets polis, lys- och renhållning, till ved och kol, nya löner för en division i Göta Hovrätt, för en lagman i Skåne samt flera civila tjänstemän, ved och ljus för Kungl Kollegierna, löneförhöjning för militärstaterna, inkvarteringspengar för flottan, livmundering för infanteriet, till gymnasiet och skolverken, till fria konsternas akademi, till tjänstemäns och vederlikars änkor och omyndiga barn, till ljus i kronans hus i huvudstaden, till fångars skjuts och underhåll, till mantalsskrivningsprovisioner, till spinnhusen i landsorten, till allmänna byggnader och reparationer i huvudstaden, till nya arbets- och förbättringsinrättningar, till pension åt kronprinsens f d lärare bergsrådet Hermelin tillsammans 5.474.847: 22: 1.
Följer 94 poster: bl a tryckkostnader, kostnader för upplåtande av Kungsholms kronobränneribyggnader till kurhus för Stockholms stad och län, flera enskilda personers arvoden, understöd för kyrko- och prästgårdsbyggnad i Torneå, enskilda personers pensioner, medel till fullbordande av hamnen i Malmö, Carl XIII: s begravning, kostnad för Carl Johans kröning, medel till att iståndsätta Riddarholmskyrkan, engelsmannen Thomsons försök med ett nytt järnberedningssätt, åtskilliga omständigheter rörande salpetertillverkningen, reglering av postverkets avlöningsstat, kostnaden för deputerade som bevistade kröningen i Norge, kontrollstämpling av guld, silver och tenn, inrättande av arbets- och förbättringshus i Borgholm och Vadstena, om särskilda anstalter för att hjälpa huvudstadens obemedlade folkklasser att kunna köpa grovt bröd.
§ 8 Utom statsbristen på 1.626.452 riksdaler behöver riksgäldskontoret till ersättning åt kungen för använda medel att gottgöra den utländska skulden med avbetalning och ränta summa 450.000 riksdaler.
Till statsverkets skuld till banken för förskott till krigskostnader för år 1811 behövs till avbetalning och ränta 750.000 riksdaler.
För att undvika att bevillningen höjs, har beslutats att banken till nästa riksdag skall uppskjuta sin fordran av 250.000 riksdaler.
Hela bevillningsbehovet är 2.576.452 riksdaler 11 skilling 6 runstycken.
För att fylla detta behov har Vi åtagit Oss en bevillning av 2.580.000 riksdaler, vilket är 40.000 riksdaler mindre än 1815 års bevillning.
§ 9 Vi har överlämnat förslag till Kongl Maj: t om hur sjötulltaxan skall förändras för att uppmuntra den inhemska näringsfliten.
Posttaxan för inrikes brevväxling har Vi höjt med 25 %, vilket ger statsverket ökning på 40.000 riksdaler.
Vi har överlämnat åt Kongl Maj: ts omsorg att företaga gemensamma anstalter för postverksamhet med andra länder.
Stämplade pappersavgiften har Vi i huvudsak bibehållit, men gjort tydligare genom ny författning.
För husbehovsbränningen har Vi också bibehållit samma grunder som blev stadgade 1815.
Vid allmänna bevillningens fördelning har Vi huvudsakligen följt förut gällande grunder, men för att fylla bristen tillagt en artikel om bevillning på överflödsvaror.
Då de åtgärder, som Ständerna vid förra riksdagen önskade, att frivilliga sammanskott inom länen för veneriska smittans hämmande, lasaretts anläggande och kuranstalternas utvidgande, visat sig inte uppfyllt målet, har Vi för att sätta en gräns för den vådliga smittans utbredande, anmält, att istället för frivillighet, en avgift på 3 skillingar av varje mantalsskriven person må erläggas.
§ 10 Prästeståndet har fullföljt sin förbindelse från 1810 att erlägga 3 % årligen till Vadstena krigsmanshuskassa eller amiralitets krigsmanshuskassa av bevillningen för eklesiastike ämbets- och tjänstemäns löner.
§ 11 1.500.000 riksdaler har i Riksgäldskontoret avsatts för oförutsedda händelser, att utbetalas till konungen.
1 / 3 vid utomordentliga tillfällen och behov och resten vid utomordentliga försvarsanstalter.
2.000.000 riksdaler finns i Vår bank att lyfta i de fall som åberopas i särskild paragraf.
§ 12 Den förnämligaste orsaken till den överklagade penningförlägenheten är det vacklande begreppet om sedlarnas värde, vilket vanligen mäts efter växelkursens förhållande.
Men Vi har också funnit att Bankens befattning som växelbank måste tills vidare vara inställd.
Vi har beslutat att någon utväxling av silver från banken tills vidare inte må äga rum.
Att det representativa myntkapitalet som bestämts av denna regering skall vara oförändrat till nästa riksdag.
Att omedelbara bidrag för jordbruk, handel och näringar skall utvidga området för sedelmyntets verksamhet.
Flera lånefonder beskrivs t ex fastighetsfond, odlingsfond, metallånefond, manufakturlånefond, magasinsdirektionens kreditiv, kanalbyggnader, strömrensningar, biträde till kyrko- gymnasie- och skolbyggnader i flera städer.
Kopparskiljemynt skall präglas så, att av 1 skeppund koppar blir 166 riksdaler 32 skillingar.
§ 13 Göta kanalbolag och Malmö och Göteborgs diskontoverk har kommit i den belägenheten att deras skulder vida överstiger tillgångarna.
De senare har blivit oförmögna att uppfylla sina åtaganden.
Staten har ingen förbindelse att ersätta diskontborgenärernas förluster eller skyldighet att ta befattning med utredningen, dock Har Vi likväl trott att staten inte bör undandra sitt biträde, att som enda utväg avhjälpa den förorsakade penningförlägenheten och förekomma att enskilda personer drabbas.
Vi tror att flera av borgenärerna tillhör den mindre bemedlade och fattiga klassen.
Även om det varit Oss motbjudande att lagen som skyddar person- och egendomssäkerheten, för något visst tillfälle förändras, har Vi ändå ansett första villkoret för att staten skall ta befattning med diskonternas utredande vara, att det likvidationssätt som av Oss antas och gillas skall förklaras som gällande lag.
Staten, som tar ansvar för skulderna, blir den enda fordringsägaren.
Vi har alltså beslutat att staten övertar och genom riksgäldskontoret ombesörjer utredningen av Göta kanal bolags och Malmö diskonter.
Att utredningen av Göteborgs diskont även övertas av staten.
Att dessa tre diskonters utestående lån infordras inom 5 år.
Alla bland allmänheten utelöpande assignationer skall vid uppvisandet till fulla beloppet inlösas med bankosedlar.
Övriga kapitalskulder skall gottgöras till fulla beloppet med 1 / 5 kontant och resten i riksgäldskontorets obligationer på 4 år.
§ 14 För Södertälje kanal och slussverks inrättning har Vi till Kongl Maj: t överlämnat förslag att statsverket beviljar fortsatt stöd till nästa riksdag, så att aktieägarna får 5 % ränta.
Från Vår bank utlånas 50.000 riksdaler mot 3 % ränta att återbetalas 1823.
Samma lånesumma beviljas Hjälmare kanalbygge under 4 år, med säkerhet i själva kanal och slussverket.
Villkoret är 3 % ränta.
Återbetalningen får nästa riksdag bestämma, dock skall aktieägarna först ha sina 6 % i ränta årligen.
Göta kanalverk får 300.000 årligen från 1818 till 1820 eller om ingen riksdag inträffar, då tills nästa riksdag.
Ingen inskränkning i arbetsplanen får äga rum utan Kongl Maj: ts medgivande.
Alltså kommer bolagsdiskonto oktrojen att förfalla utan särskild ersättning och kassans skuld på 1.083.877 riksdaler att avskrivas, mot att staten inte har någon skyldighet att ersätta aktieägarnas ränta efter byggnadsåren.
§ 15 Vårt statsutskott har överlämnat ett förslag, som Vi i alla delar gillat om magasins inrättningens organisation.
Det innehåller allmänna grunder och Vi anser att en fullständig reglementarisk författning bör upprättas.
Vi beviljade år 1815 1.000.000 riksdaler för allmänna magasinsinrättningen och under vissa villkor ännu 1.000.000 riksdaler mot 3 % ränta.
Den sista miljonen skall inte användas utan att särskilda behov föreligger och anmälan göras hos Kongl Maj: t.
Om revisorerna vid granskning upptäcker att bankens kreditiv är överskridna må bankfullmäktige inställa betalningarna eller påbjuda indrivning på vanligt sätt.
Dock får endast hälften av kreditivet indragas och ingen våda därav hända.
I anledning av Kongl Maj: ts proposition om särskilda utvägar för att upphandla spannmål, så att spannmålsbrist undviks, har Vi beslutat följande: 1: o De till inköp av myntbara metaller anslagna 1.000.000 riksdaler årligen skall för detta och nästa år användas till inköp av spannmål helst inom landet och spridas till behövande orter.
Så snart som möjligt skall det vara betalt och miljonen återgå till dess egentliga bestämmelse.
De kontanta medel som inflyter i bankosedlar till banken från magasinsinrättningen skall användas för uppköp av silver.
2: o Likvider om köpt spannmål av magasinens förråd skall betalas med myntat eller omyntat silver till ett värde som fullt motsvarar vad som gäller för bankosedlar.
Varje kvartal skall magasinsinrättningen kungöra värdet.
3: o Kongl Maj: t äger rätt att uppta lån i silver till ett belopp av 2.000.000 riksdaler mot 6 % ränta inom eller utom landet.
Efter 5-10 år skall kapitalet avbetalas med 1 / 5 varje år.
§ 16 Om fabrikernas understöd har Vi till Kongl Maj: t avlåtit följande skrivelse.
Till de s k stående lån, som skall understödja nya anläggningar av här i riket förut okända uppfinningar och inrättningar i fabriks- och slöjdväg har beviljats 200.000 riksdaler.
De skall kallas förlagslån.
Lån till enskilda personer skall inte längre beviljas utöver den allmänna fördelningen.
Ett särskilt anslag på 100.000 riksdaler har beviljats glastillverkare.
§ 17 Vi har liksom förra Ständerna ansett att en fullständig omskapning av tullverkets styrelse och förvaltning är angeläget.
Allmänheten har länge efterlyst detta, men det fordrar vidsträckta undersökningar och upplysningar, som Vi inte hunnit med.
Tullverkets tjänstemän bör överflyttas till rikets stat.
Inrikes- eller lanttullarna kommer att upphöra från nästa år.
Vi anhåller att det samma sker i Norge, så att gränsbevakningen på den sidan inte behövs.