Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af Friherre Anckarsvårds, Carl Henric, Memorial, om indragning af Minister - platser vid de fleste fråmmanr de Hof.
Upplåstes ett från RiddarhusUtskottet inkommet Memorial, så lydande:
(Se Bilagan N:o fl.) Lades på bordet, Den n April e. m.
Herr Grefven och Landt Bl arfsviken till— kånnagaf, att Herr Nordenanckar, Gustaf, och Grefve von Rosen, Carl Axel, anmält sig vara hindrade att vidare fortfara med de dera i Bevillnings- och RiddarhusUtskotten, uppdragne befattningar, den förre i anseende till des» förestående afresa från Riksdagen och den sednare i anseende till dess tjenstgöring hos Hans Kong!.
Höghet KronPrinsen; i anledning hvaraf Herr Grejven och LandtBlarskalken anmodade Herrar Electorer att, innan nästa Plenum sammanträda, för att utvälja en Ledamot i Bevillningsutskottet efter Herr Nordenanckar, samt en Ledamot i RiddarhusUtskottet efter Grefve von Rosen. * Justerades följande:
Ridderskapet oell Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den xi April 1820. S. D. Remitterades till Stats■ och Banco Utskotten: Friherre Wirséns, Gustaf Fredric, den 7 dennes . förmiddagen på bordet'lagde Memorial, innefattande svar å Friherre Björnstjernas samma dag till Stats- och BancoUtskotten remitterade anförande, angående erinran till benoåite Utskott, att till RiksStånden afgifva förslag till 344 Den ii April c. m. grunderne för den blifvande Finance-planen; jemte de af åtskilige Ledamöter^ rörande samina ämne, denne dag meddeldte yttranden.
S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 5 dennes afgifne, samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden:
N:o 8^, i anledning af väckt fråga om in-; dragning af den såkallade Proste-tunnan.
N:o g4, i anledning af väckt motion om förhöjning i Rotehjelpen för svaga Profår inom Kronobergs
N:o 85 , angående belöning till f. d. RiksdagsFullmågtigen Peter Andersson i Domvalla för dess Curmethod i Veneriska och andra sjukdomar.
S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 3 dennes afgifne samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o 82, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den i5 sistlidne Februari meddeldte Betänkande, uti den genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Utskottet öfverlemnade fråga, em inrättande af ett nytt Fögderi i Wermlands Län- fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär sistnämnde Betänkande redan Den ii April e, m. blifvit af de öfrige trenne RiksStånden bifallit,' äfven för dess del dervid låta bero.
S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 3 dennes afgifne samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N:o St>, i anledning af väckt motion om anslag å Stat till ved för LandsCanzlierne och LandtRånterierne, blef samma Utlåtande, i anledning af de utaf Friherre Cederström, Jacob, dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremitteradt.
Föredrogs å nyo oell gillades RiddarliusUtskottets den 26 sistlidne Mars afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Memorial, angående vackt fråga om föreslagen förändring af Bänkindelningen i RiddarhusSalen.
Utdrag af Protocollet, hållet hos- Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen dert 11 April 1823, * ' t A , S, D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från StatsUtskottet inkomne samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåsandens
Af den 29 sistlidne Mars: N:o 92, i anledning af väckt fråga om belöning till Herrar Fullmäktige i RiksgäldsCen-»
Den 11 April e, m. toiret för deras hafde möda yid utredningen af f. d. FilialDisconterne.
N:o g5, angående yrkadt anstånd med inbetalningen af innevarande års Allmänna Bevillning.
N:o 87 , angående allmogens ersättning för anskaffade kläder till VargeringsManskapet.
N:o 89, om en MilitaireLärares anställande vid Upsala Academie.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 3 dennes afgifne, samt den 7 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande N;o ,88, i anledning af väckt motion om ökadt anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket, blef samma Utlåtande, i anledning af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremittera dt.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 5 dennes afgifne, samt den 7 derpå följde ef• termiddagen på bordet lagde Utlåtande N:o 91, angående medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl.
Kronprinsens förestående förmälning och verkställde utrikes resa; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att samma Utlåtande, i anledning af de utaf åtskil lige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar , till StatsUtskottet återremittera.
Den ii April e, m. 3^7 S. D. Remitterades till StatsUtskottct'.
' Grefve von Flåtens, Baltzar Bogislaus, denne dag; väckte motion, att StatsUtskottet måtte anmodas, så fort sig göra låter anvisa nödige tillgångar, hvaraf 5oo,ooo R:dr må kunna förskottsvis utbetalas, till bestridande af de i och för Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens förestående förmälning erforderlige kostnader; uti hvilken remiss de öfrige respective Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet ooh Adeln förena.
Ut Supra. S. D. Remitterades till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oecono mie-Utskotten:
Grefve Posses, Carl Henric, Memorial, innefattande svar å Herr af Klintbergs, Carl, den 7 dennes förmiddagen till bemälte Utskott remitterade anförande, i anledning af Grefve Posses motion, rörande vissa grunder för en blifvande Näringsfrihet.
S, D. Föredrogs och bifölls RiddarhusUtskottets den 5 dennes allåtne Memorial, deruti hemställes, att Herr LifMedicus Johan Petter Westring må, under N:o 2291, ibland Ridders- och Adelsmän å Riddarhuset introduceras.
C t Supra. 548 Den ii Jpril e. ni.
Ridderskapet och Adeln åtskiljde» klockan J till 10 om aftonen.
Plenum klockan 5 eftermiddaagen.
Öppnades Herrar Electorers Listor till val af en Ledamot i BevillningsUtskottet efter Herr Nordenanckar, Gustaf, samt en Ledamot i RiddarhusUtskottet efter Grefve von Rosen, Carl Axel; och befanns af Herrar Electorer hafva blifvit utsedd till Ledamot i Bevillnings-Utskottet: N:o 5oi, Herr Påhlman, Fullmäktig Herr Rothlieb, Axel, Major; samt i Riddarhus Utjkottet: N:o 1978, Herr Paykull, Fullmäktig Herr von Troil, Knut, ProtocollsSecreterare, Den i4 April•
h 549 Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 7 dennes eftermiddagen på' bordet lagde Memorial och Utlåtanden: Från Lag-Utjkotteti 'Af den 10 sistlidne Martil: N:o i4, om Domares skiljande från befattning med värdering å fastighet, som pantvis lagfares.
N:o i5, om afskaffande af den stadgade plikten för den som icke vid andra Uppbördsmötet sig infinner, och anmäler sin oförmögenhet att utskylderne erlägga.
Af den i3 sistledne Mars: N:o 16, rörande befrielse för parter från skyldigheten att, genom Ombud, hos Kongl. Maj:t, ÖfverRätter och Collegier, ingifva och till communication uttaga sina skrifter och besvär.
Af den 18 sistlidne Martil: N:o 18, rörande gjord hemställan att ter-* minen för Civile Embetsmäns afskeds erhållande, med rätt att bibehålla sina löner oafkortade, måtte nedsättas från 70 till 65 års ålder.
N:o 19, angående afvittrings-bevis för efterlefvande Makar, i händelse af nytt giftermål.
N:o 20, rörande tjenlige Författningars vidtagande emot allmänna förbrytare. 35o Den i4 April.
Frän Allmänna Besvärs- och OeconornieUtskottet; Af den 52 4 siftlidne Martil i N.o 16, ornön Tjörns befrielse från Kronoskjutsning.
N:o 17, angående skyldighet för Posfc mästare, att, emot ersättning, hålla Postbok med Landtboer.
N.o ig, angående åliggande för Frälsehemman , att, lika med andra hemman, deltaga i Krono-, Håll- och Reservskjuts.
N:o 20, i anledning af yrkade förändrin. gar uti nu gällande Författningar, rörande Kronoskjutsen.
Af den 26 sistlidne Martil: N.o 18; om vissa förökade afgifter till Vad^ stena Krigsmanshus- och AmiralitetsKrigsmans-' husCassorne.
N:o 21, i anledning af vackt fråga om en frimarknad vid Svinesund.
N.o 22, angående vackt fråga om Utvidgad rättighet till begagnande af Strandväg.
Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 18 sistlidne Mars Den 14 April, afgifne samt elen 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o i4, oin lumpsamlings-skyldighetens upphäfvande samt om förärjdrade anstalter till lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof.
Herr Riben, Carl Wilh elni:
Den, om man så behagar säga, lumpna hamdeln med lumpor, har liksom annan handel i Sverige varit underkastad ett visst skråtvång.
17.08 års af OeconomiUtskottet åberopade Förordning, går så långt i reglementariskt stadgande, att den till och med ålägger husbonde att åt en viss tjenstepiga anförtro samlingen af lumpor, för att öfverlemna den åt vederbörlig lumpsamlare och det emot likaledes bestämdt högst ringa pris.
Utskottet har insett de olägenheter, som härröra från de nu angående lumpsamlingen gällande Författningar, men jag tviflar att
Utskottet valt det rätta sättet till dessa olägenheters afhjelpande.
Utskottet har uti första punk (en af sitt förslag yrkat, att ingen lumpsamlare måtte få öfverträda gränsen af det Län der han bor eller pass erhållit; men då Utskottet med fullt skäl uti femte punkten ansett endast välfrajdade personer bora sig med lumpsamling få befatta, så vet jag icke hvarföre en lumpsamlare skall vara den enda medborgare, som, ehuru välfräjdad och med pass försedd, icke får resa från ett Län till ett annat. 352 Den i4 April.
Uti tredje punkten har Utskottet trott det böra åligga Pappersbruks-ägare att sjelfve besör,. ja transporten af utom läne-gränsen insamlade lumpor.
Jag instämmer så mycket hellre häri, som det måtte falla af sig sjelf, att den som köper en vara, går i Författning om att få den lefvererad, der den kan användas.
Sådant synes mig likväl icke. hafva behöft upptagas bland föreskrifter.
Den uti fjerde punkten omnämnde controll
Iror jag icke vara af nöden.
Om det får bero på hvar och ens fria vilja att sälja, så skadar det icke, att mångå' vilja köpa, och Pappersbruks-ägare lära väl ej skicka ut uppköpare, till större antal än pappers-tillverkningen kräfver.
Den uti Sjette punkten å Pappersbruksägare lagde förbindelse, att till lumpsamlare företrädesvis antaga mindre arbetsföre personer, synes mig mindre billig.
En lumpsamlare är Pappersbruks-ägarens commissionair, och ägare till Pappersbruk, bör, som andra myndiga menniskor, lå i sin tjenst antaga den, för hvilken han hyser mesta förtroende.
Jag instämmer för öfrigt i Friherre Cedsrströms särskilta yttrande, och anhåller om återremiss af Utskottets Betänkande.
Grefve Posse, Arxid:
Det är med före varande ämne som med många andrå, att stridiga interessen dervid mötas.
Här äi!
Pappersbruks
- Den i4 April. 353 bruks-ägarehs fördelar i vissa fall motsatta ali— mänhetens.
De förre söka naturligtvis den största frihet i lumpsamlings-rättigheten, och dea senare ater önskar dess inskränkning, för att undvika de olägenheter, sorn lumpsamlares kringstrykande, enligt erfarenheten, förorsakar.
Ifrån desse olika synpunkter Ilar OeconomieUtskottet betraktat målet, och i Betänkandet trott sig finna en medelväg.
Yäl har jag nu hört åtskilliga anmärkningar deremot af en värd ledamot framställas; men de halva icke förändrat mina åsigt er i detta ämne, helst preemisserne och conclusionen i anmärkningarne stå, efter hvad jag fattat, icke rikligt tillsammans.
Den värde talaren har först klandrat, att OeconomieUtskottet velat inskränka lumpsamlings-rättigheten; mea sedermera förenat sig med Friherre Cederström, som inom Utskottet varit af olika tanka med pluraliteteö, och gått vida längre än Utskottet i nämnde rättigheters inskränkande.
Den värde talarens första anmärkning al' riktad mot Utskottets hemställan, att lumpsamlarne icke skulle f å öfverskrida gränsen af det Län, af hvars styrelse de i föreskrifven ordning erhållit pass till lumpsamlirtg.
Det är dock visserligen icke Utskottets mening, att förbjuda lumpsamlare mera än andra välfrägdade personer, att färdas öfver länegränsen; men Utskottet har velat motverka, att de icke i egenskap af lumpsamlare, hvilket • oftast är detsamma som med pass försedde lösdrifvare, skulle kunna un-- Ridd. o. Ad.
Fröt. 3 Band, 23. 554 Den 14 April. der en längre tid, och utan att vederbörandé möjligen kunde å deras vandringar fästa nödig uppmärksamhet, fara ifrån gård till gård omkring hela Riket; för ätt, såsom ofta skett, bedraga den lätt-trogna allmogen.
I öfrigt har den värde talaren anmärkt; att det ej vöre behöfligt, att till visst antal bestämma de för hvarje Pappersbruk erforderlige lumpsamlare.
Jag tror deremot, att denna åtgärd är högst nödig; och j:ig grundar denna tro derpå, att inom Östergöthland, der den redan är vidtagen, erfarenheten visat dess nytta.
Pappersbruks-ägarne äro derigenom icke förmenta rättigheten, att antaga så många lumpsamlare, som för deras Bruksrörelse verkeligen erfordras; men lättjefullt folk, som hellre kringstryka än arbeta, finna icke så lätt möjligheten atf tillfredsställa denna deras böjelse, då de icke mera äga försvar i en, efter Brukslnspectorens godtycke utlemnad, och således utan svårighet, erhållen antagnings-sedel att samla lumpor.
Hvad skada förorsakas då genom den föreslagna åtgärden.
För min del anser jag de framställda anmärkningarne icke vara af beskaffenhet, att verka till återremiss af Utskottets Betänkande.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning af de utaf Herr Riben dervid gjorde anmärk-* ningar, till Utskottet återremitteras.
Den 14 April, 555 I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande; hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 18 sistlidne Mars afgifne samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om sättet att reglera marknads-tiderne.
Grefve Spens 3 Carl Gustaf, anförde skrifteligen : (Se Bilagan N:o 1.)
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconomieUtskottets Betänkande, i anledning af de utaf Grefve Spens dervid gjorde anmärkningar ? till Utskottet återremittera.
Friherre Winen, Gustaf Fredric, anför. <r$e skrifteligen; (Se Bilagan N:o 2.) Åtskillige yttrade härtill deras bifall. 556 Din 14 April-, Herr Tham, Wollrath, uppläste följande % (Se Bilagan N.o 3.) Hvarefter Herr Tham tilläde munteligen:
I afseende på Herr Friherre Wirséns nu uppläste Memorial, anhåller jag endast att få anmärka, att för mig, som ej är i författning att med säkerhet kanna Bankens ställning, torde det få anses förlåtligt, om jag ej kunnat bifoga calender till hvad jag anfört.
Hvad åter angår Herr Friherrens yttrande, att de af mig föreslagne Filial-Disconter skulle för behofvet blifva otillräckliga derigenöm, att hela
Discontfonden endast utgör 6 millioner, torde jag få tillägga, att Riksens Ständer år 1818 stadgade, att denna fond skulle få okas med det belopp, som genom de förra FilialDisconternes indragning kunde komma Banken till godo: att Riksens Ständers sednaste Revisorers Berättelse innehåller, det en half million nu till sådan
Diseont-förökning kunde användas : att troligen minst en half million blir att ytterligare tillgå, genom nämnde Filial-Disconters fullkomliga upplösning; att ytterligare tillgång torde kunna beredas genom upplösning af Allmänna Magazinslnrättningen, samt genom användandet i Discontväg, af hvad som i afbetalning på fastighets- och odlingslån inflyter; samt ändtligen, att Discontens tillgångar visserligen icke såsom nu, skulle till en del ligga obegagnade, om utgreningar deraf flyttades till Götheborg och Skåne, ochde nyttiga varulånen åter blefve tillåtna.
Jag anhål
- Den i4 April. 357 ler få fäsfa Ridderskapefs och Adelns uppmärksamhet på grunden af det systeme, som 1810 antogs för Götha Canal Discont, hvilken hade till ändamål rörelse-capitafets ökande, och grunden till det nu föreslagna realisations-systemet, hvars första naturliga verkan troligen skulle bli en kännbar förminskning uti rörelse-capitalet, samt att få göra en jemförelse emellan dessa båda på credit grundade systemer.
Genom det olyckliga krig Gustaf Adolph började och på ett oförnuftigt sätt fortsatte, voro landets innevånare nära förtviflm.
Om jag un_ dantager de få personer, som uttänkte planen att genom en revolution frälsa landet, emotsågo de öfriga med hemskhet den stund, då Sverige som rof skulle delas emellan sina fiender, då dess sjelfständighet och ära för alltid skulle upphöra.
Den lyckliga revolutionen frä'sade vårt fädernesland, pris vare de hedersmän, hvilkas mod, ståndaktighet och patriotisme skaffade räddning: välsignelse och ära följe dem i Svenska häfderne, och måtte Ridderskapet och Adeln aldrig till Riksdag på detta runa samlas, utan att med tacksamhet påminna sig dessa Riddersman!
Förlåten mina Herrar, utbrottet af en. känsla, dea jag ej kan tillbakahåila!
Den glädje denna lyckliga händelse åstadkom, väckte enthousiasm hos medborgaren.
Nationen kände sig åter stark och sjelfständig, den ägde förtroende till sig sjelf och var mägtig till hvarje förelag, sorn ansågs tjenligt, att till någon del ersätta förlusten af Finland.
Dä uppgjordes lätt planen till Götha Canal och dess Discont» Förtroendet man 553 Den i4 April, och man emellan stadgade crediten, och systemet grundades på densamma och på en gynnande handels-conjunctur, den landets läge och Europas ställning orsakat.
Med det obetydliga creditivetpå Banken af 800,000 Riksdaler Banco uppgjordas en calcul, hvilken, om jag rätt minnes, gjorde troligt, att Disconten efter några års förlopp skulle kunna röra sig med 7,000,000.
Så länge en gynnande, handels-conjunctur räckte, gick allt efter uträkning; men då allmänna freden förändrade handelns gång, och de beslut sorn Rikets Ständer år 1816 vidtogo, fullbordade dess skad eliga inskränkning, då försvann. förtroendet tillika med crediten, och det derpå grundade systemet ramlade.
Sverige är nu lugnt, dess förening med Norrige, och fredens hopp, orsakar, att Nationen kanske för myckel; känslolöst åskådar andra Nationers olyckor och oroliga tillstånd, och endast sysselsätter sig med kalla cälcnler på vinst, af silfver eller papper.
Under sådane förhållanden är det ifrågasatta realisations-systemet uppgjordt.
Till dess Verkställande fordras ej mindre än circa 8,000,000 Riksdalers Banco lån.
Crediten och, förtroendet är slut: hvad erbjuder man väl i stället? jo, del uti Bankens styrelse, pant af alle dess fordringar, Nationens förnämsta egendom, visshet om 5 procents vinst, hopp om dess ökande till g, och då man med hopp om denna höga ränta vill locka capitalisten att taga actier, lofvar man sorn en följd deraf ett ökadt rörelse-capital och låg ränta.
Då medborgarne lugnt kunna öfverlägga, Den 14 April. 3^9 böra de äfven lugnt besluta, men detta lugn må V) öfvergå till liknöjdhet, eller stanna vid blotta ziffrans beräknande och allraminst bör denna tjena till enda ledaren för beslutet, då beräkningen är högst osäker.
Jag respecterar högeligen hvarje Representants omdöme och öfvertygelse; men varm för Fäderneslandet, må det förlåtas mig, om jag varmt yttrar min egen fasta öfvertygelse uti ett ämne, som sätter Fäderneslandets väl på vågspel; jag tror mig dertill berättigad, då intet enskildt interesse är mäktigt att verka på mig, och då jag högt tillstyrker alla sådana mått och steg till myntets stadgande, som aro oberoende af Bankens skuldsättning och kunna förenas med medborgares val.
Grefve von Rojen, Axel'.
I Herr Thams sista yttrande har jag funnit ett ställe, hvaruti jag ej kan med honom instämma, nemligen då han omtalar 1776 års realisation och dervid vidrörer tvänne mot hvarannan stridiga ämnen; vår fraktvinst under Amerikanska kriget, som för densamma var så gynnande, och missväxten i början af 1780-talet, som åter motverkade realisationen.
Jag tror, att dessa båda saker kunna i qvittningsvåg gälla lika vi-d åsigten af realisationen j men då de inträffade efter denna se nare, lära de ej ingått i Herr RiksRådet Grefve Liljencrantz beräkning, som säkerligen var bygd
Den i4 April. på andra grunder.
Jag föreställer mig att fran fotade sin plan på tvenne andra hufvuksakliga omständigheter:
Sillfisket och Sveriges florerande Ostindiska handel Jag har vid detta tillfälle velat i minnet återkalla resultatet af dessa näringsgrenar; men jag anhåller att vid justeringen af detta Protocoll få till z:fFran uppgifva sjelfva resultatet.
Hvad jag nu med visshet tror mig kunna upplysa är, att intill år i 790, vår vinst genom OstIndiska handeln uppgick till omkring r,200,00a R:dr i Silfver, eller Hamb. Banco.
Vid föista perioden steg vål icke vinsten af Sillfisket till en lika summa; men vid den sednare gick dea derutöfver, så att ungefärligen 2*5 millioner
I silfver lades på handelsvågen till vår förmon.
På dess grundpelare uppförde, efter hvad jag för. jmodar, Herr Grefve Liljencrants sin byggnad ; och jag tror ej att hans ljusa blick kunde undgå inse, att Krono-bråqnerierne åtminstone skulle cgera förrnonligt på realisationen, genom det ait de våekte och riktade omtankan på jordbruket ocH genom dess främjande minskque införseln af utländsk spannemål.
Oaktadt dessa fre stora fördefar, år jsg dock öfvertygad, att Herr Grefve Liijencrautz’s realisationsplsn ej skulle låtit sig utföra, örn Bankens publicitet kommit i fråga.
Ty ehuru dess tillgångar då som nu, voro med en heudighetsslöja betåckte, känner man dock, att fondens förhållande till sedelstocken ej var tuotsvarande det i Financeplanen uppgifne.
Detta år hvad jag i korthet vefat anföra, Den i4 April icke blott såsom ett tillägg och erinran vid Hr Tharns yttrande, utan ock för att ådagalägga min öfvertygelse, att äfven i financelåran, fordne tiders erfarenhet, torde våge lika mycket, som det mäst lysande och förhoppningsfulla, men ej försökta förslag.
Jag högaktar andras meningar och rnedgifver sanningen deraf, att jag i kännedomen af Financevettenskapens theorier, år ganska inskränkt.
Jag tar mig derföre friheten anhålla hos dem, som hafva mera vidsträckt fattning ån jag, att öppet framställa det alternativ, huruvida, då 1776 års realisation, som företogs i en tid, når Sillfisket och den Ostindiska handeln m. ra. lemnade de måst gynnande resultat,' sådant oaktadt icke kunde bestå; huruvida då den nu ifrågavarande realisationen, grundad på ett utländskt lån, skulle kunna sträcka sina lyckliga åtgärder så långt, sora man föreställt sig.
Jag har nog ofta och fullständigt pä detta rum tagit mig friheten framställa raina åsigter af sjelfva hufvudåmnet, för att ej nu dermed behöfva trötta Höglofl.
Jag vill således endast tillåta mig några anmärkning gar vid de slutsatser de bägge sista värde talar ne trott sig kunna draga af några facta de framställt.
Herr Tham har ansett exemplen a£ Österrikes och Danmarks sista myntoperationer endast nyttiga för oss, såsom afstyrkande från deras efterföljd.
Österrike har med stora uppoffringar sökt vinna en förbättring i sitt mynt, hvaraf verkan också varit attAViener AVåhrung, 3^2 Den i4 April, garn innan NationalBankens upprättande stod noterad mot silfver till 35o Florener för i oo, sedermera stigit till 260 för 100, I Danmark har RiksBankDalern namnvärde eller pappersmyntet, på de sista 8 åren erhållit ett fördubbladt värde, då således sedlars blotta kistlåggning under denna tid gifvit 100 procents vinst.
Dessa rnyntlörbättringar äro operationer, som ej kunna jern töras med dem man i ett annat land yidtog, om man sökte bibehålla myntet vid dess irmehafvande värde, lika hindrande det från förbättring, sorn från försämring
Men derföre, att vi sålunda böra vid en myntbeståmning taga oss till vara för nämnde landers felsteg i verkställigheten, äro vi ej hindrade ifrån, att följa deras efterdöme i att söka bereda våra näringar det oundgängliga medlet för deras förkofran, ett fast myntvärde.
Herr Tham Kär vidare anfört,, att Svenska jordbrukets tillväxt, daterar sig ej från realisafionsperioden, utan från Riksgåldssedels-tidehvarfvet.
Jag äger ej nog speciel sakkännedom, för att kunna granska riktigheten af denna uppgift.