Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dumontska methoden förut var uppgifven i Sennefelders större handbok öfver lilhografien, som icke allenast uppgifver huru tryckta skrifter af alla slag, så nya som gamla, genom en der beskrifven technisk behandling kunna med lätthet reproduceras såsom annat stentryck, utan äfven innehåller bifogade prof af sådant tryck i särskilda plancher.
Att denna method redan till någon del är känd äfven bär i Sverige, inhemtas af den upplysning, att genom öfvertryck en Bankens egen sedel blifvit eftergjord, och således så länge som dessa sedlar tryckas med boktryckarsvärta existerar ingen större säkerhet mot deras efterapande, än att hvilken stentryckare som helst, med någon talent, kan med mycken lätthet eftergöra dem, med undantag af valtenslämplingen.
Utan att pä något sätt gå grannlagenheten mot Hr Akerberg för nära, tror jag att häruti ligger skälet, hvarföre Ständerne icke hafva anledn. att bevilja honom någon belöning för en upptäckt, som icke är något annat än hvad hvar och en i dessa saker någorlunda verserad man känner.
Hvad åter beträffar den frågan, huruvida något premium bör tilldelas för ali kunna göra sedlar ocfterapliga, torde del vara bäst att, i saknad af all annan ledning, till någon del åtminstone, (idera sig till hvad Hrr Bancofullm. , som haft tillfälle närmast undersöka saken, anse såsom* sin oenskilda öfvertygelse.
1 afseende på de medel, hvarigenom Hr Akerberg möjligen kan tillvägabringa ett sådant resultat, som han lofvat, så kunna de ej vara flere än tvenne: antingen skall det ske genom någon chemiskl technisk behandling, som i sådant fall bör kunna inom ganska kort tid verkställas, eller skall någon kostbar machin anskaffas, förmodligen ifrån England.
Men för alt få veta huru sedlar der tillverkas, behöfver intet premium anslås.
Hemligheten i dessa sedlars tillverkning är blott att de falla sig dyrare att trycka än andra, emedan de tryckas antingen i bokpress med flere färgor och så kalladt congrew-lryck, eller ock medelst gravyr.
Skulle Ständerne besluta att, till vinnande af större sä - 636
Den 19 4 p r i! e. m. kerhet, bekosta ett' sådant tryck, så är det min öfvertygelse, att Bankens talenlfulle sedeltryckare känner allt hvad dertill behöfves.
Jag tillstyrker, att betänk, måtte afslås.
Många ledamöter hördes ropa på propos. H. Ex. Hr Gr.
Sorn jag tillhörde majoriteten inom Utsi;., som röstade för del af Utsi;, föreslagna premium och arfvode, så anser jag mig skyldig alt redogöra för skälet, hvarför jag dertill lemnade mitt tillslyrkande.
Hr Åkerbergs skrift har gjort det uppseende, ali Utsk. icke ansåg sig konna underlåta alt tillstyrka den lilla summan af 1,000 r:dr och några månaders arfvode, uppgåendeo till ungefär lika mycket, väl värd alt utgifvas , äfven i fall Hr Akerberg skulle visa, att han ej kunde eftergöra Bankens sedlar.
Jag tror, att man i allmänhet gör sig oriktiga begrepp om sältet alt förekomma efterapning af en banks sedlar, att dämma af de yttranden, som här under discussionen blifvit fällda.
Man säger, att hvad den ena monniskan gjort, det kan den andra göra efter.
Det är äfven Hr Brolings argument; jag gör mig icke denna föreställning.
Jag föreställer mig, att man antager en s. k. vals, med hvilken man frambringar krumelurer, som äro mer eller mindre upplösbara.
Det är ungefär som jag lager bilden af ett kaleidoskop; jag vänder det tusen gånger i min hand och får aldrig åter samma bild för ögat.
Om jag begagnar en vals för att göra krumelurer på sedlar, så får jag aldrig samma figur tillbaka.
Hvad säkerheten beträffar emot efterapning i papperets vattring, så tror jag den icke vara mycket att räkna på.
Engelska och Skollska privätbankssedlar utgifvas på ovattradt papper, och hela svårigheten alt eftergöra dem ligger i de krumelurer, som på desamma äro anbragte.
Man säger, alt dessa sedlar skulle bli mycket dyra, om de förfärdigas på annat sätt än nu; delta är icke förhållandet med nyssnämnde privatbankssedlar, af hvilka 4,800 icke kosta mer än 3 £.
Jag har uppvist flera af våra sedlar i Engelska banken , der eli conior finnes, der blott personer arbeta, som veta huru sedlar efterhärmas, och de sade, att våra sedlar äro lätta att efterapa.
Deremot har ingen kunnat göra efter de Americanska dollars-sedlarne, och på samma sätt förhåller sig med de Ryska rnbelsedlarne.
Under sådane förhållanden tror jag, att BancoUtsk:s majoritet gjort rätt att tillstyrka den obetydliga uppoffring, som blifvit föreslagen, helst, ifall falska sedlar utkomme i rörelsen och Utsk. ej hade tillstyrkt utbetalningen af det ifrägavar. beloppet, man skulle hafva skyllt på Utsk., och jag skulle ej velat hafva detta på mitt samvete.
Sedan numera 3:ne Stånd bifallit betänk., lärer en återremiss tjena till ingenting.
Utsk. har gjort hvad det kunnat, och jag tillstyrker bifall till betänk.
Cederström har önskat återremiss, på det att Hr Akerberg skulle bli förekallad och lemna upplysningar.
Jag skall hafva äran lill Hr Presidenten öfverlemna en ifrån trycket ulgifven, af Hr Åkerberg författad skrift, der han Den 19 April e. m.
C37 vI(rar hvarjehanda och ivckes gerna vilja hafva de 8,000 ruhne.
Hvad beträffar den der valsen, så är den här förut känd, redan för flere år tillbaka, och i Ryssland lill begagnande införd, men den är betydligt dyr och kan ingalunda anskaffas för 1,000 r:dr, som Hr Akerberg vill hafva i förskott.
Han har nu vunnit sin önskan enligt 3 Stånds beslut; jagjiar, efter allt som passerat, ingen anledn. all tillstyrka, att Hr Akerberg må fä mera penningar än han redan erhållit, ty de 500 r:drne, som han bekommit, är alltför tillräckligt; lian har dermed fått roa sig rätt bra.
Då man vet att i England och America bättre sedelmynt blifvit införd!, så kan man derifrån förskaffa sig profver och införa förbättringar i detta hänseende hos oss, och det kan ske utan buller och bång.
Jag anser mig böra lemna några upplysningar i anledn. af Gr.
Björnstjcrnas uppgift.
Han har omtalat ett slags machin, hvarigenom otipplösbara krokIinier kunna åstadkommas.
En sådan finnes äfven i Banken hos Hr Broling, och är af samma beskaffenhet, som Gr.
Björnstjerna omförmäler.
Men det är klart, all om än olika figurer sättas på hvarje slags sedlar, sä måste lika figurer dock sättas på hvarje sedel af samma slag; ty huru skulle allmänheten eljest kunna igenkänna, att det vore en riklig 10-r:drs-sedel eller 2-r.drs-sedel eller någon annan.
Figurerne mäste äfven så vida vara lika, emedan sedlarne skola tryckas.
Om det är skäl för R.
St. att gifva penningar åt en hvar, som gör uppseende, och när uppseende är gjordt, att underhålla honom sä länge att han hunnit visa det han ingenting kan; så tror jag, att R.
St. genom detta anslag gifvit en uppmuntran ät dylika personer, hvilken kan blifva nog dyr.
Jag vill derföre hemställa till Frih.
Cederström, att han måtte instämma med dem, som yrka afslag A Ulsk:s betänk.
I anledn. af hvad som blifvit nämndt om det s. k. congrewska trycket, får jag upplysa, alt detta äfvenledes är väl kändt i Banken.
Det finnes pä det nya chartwpapperet.
Innan dylika stämplar af Bancofullm. föreslogos och af K.
M. fastställdes, voro prof å nämnde tryck redan i Banken att tillgå. H.
I anledn. af den siste värde talarens yttrande, ber jag få anföra, alt i och för den omtalta valsen har man en kopparplåt, på hvilken man aftrycker sedeln, och det är just deruti, som sjelfva conlrollen ligger.
Den anmärkn. äter, som man gjort derom, all bemälde Akerberg borde först visa, alt han verkligen kunde tillverka så och så mänga sedlar på sä och så lång tid, innan ifrågavar. premium honom tilldelades, betyder ingenting, ty detta beror helt och hållet på den blotta handkraften.
Frågan är alt kunna göra plåten, och det är valsen som gör denna.
Vill man sedermera göra en ny plåt, så kan man icke få samma figur, och det är deri, som största conlrollen ligger; ty genom efterapning kunna endast suddiga exemplar erhållas, och man måste hafva sjelfva plåten för att afdraga rena exemplar.
Den method, som Gr.
Björnstjerna har 633 Den 19 April e. m. föreslagit skulle här införas, är möjligen en säkerhet för Bankens; tjenstemän att kunna controllera, huruvida en sedel är eftergjord eller icke, men den kan omöjligt vara någon säkerhet för allmänheten, i tily att allmänheten icke kan gifva sig lill att jemföra, huruvida den rätta krumeluren finnes å sedeln anbragt eller icke; och då i alla fall sedlarne tryckas efter den plåten, som först blifvit förfärdigad af den omtalta machinen, sedan denna blifvit så ställd, alt den gör den oupplösbara figuren såsom man vill hafva den; så blifva ju alla sedlarne lika, och man kan då genom öfvertryck eftergöra dem, oaktadt de äro försedde med den oupplösbara krumeluren, lika bra som man kan eftergöra Bankens nuvarande sedlar.
Jag kan på dessa skäl icke annat än tillstyrka afslag å Utsk:s betänk.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm., att det blifvit yrkadi dels återremiss, dels bifall lill Utsk:s utlåt, utan förändring, dels bifall dertill, på det sätt, att R. o. Ad. skulle instämma i BorgareSt:s beslut, dels afslag å utlåt., men att derjemte skulle beslutas, att Bancofullm. må använda omkostnader, för att förskaffa sig kännedom om alla de upptäckter, som i afseende på sedellillverkning äro gjorde eller framdeles kunna göras, dels ock afslag ä såväl Utsk:s utlåt, som BorgareSt:s inbjudning.
Det har blifvit yttradt, att 3:ne
Stånd redan skulle hafva bifallit betänk., och vid sådant förhållande afstår jag från min begäran om återremiss.
Landtm, erinrade, att äfven Hr Bildt begärt återremiss; hvarpå Hr Bildt yttrade:
Då jag inom Utsk. delat majoritetens åsigt, att betänk, borde bifallas, vill jag nu, sedan det blifvit upplyst, att 3:ne
Stånd redan hafva det gjort, frånträda min anhållan om återremiss och förena mig med Gr.
Björnstjerna i begäran alt betänk, måtte varda bifallet.
Då härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ånyo uppgaf de yrkanden, hvilka, sedan återremiss ej vidare var ifrågasatt, borde blifva föremål för propos., anmälde sig och anförde H. Ex. Hr Gr.
Som jag icke var uppkommen, då fråga om antagande af BorgareSt:s förslag framställdes, får jag upplysa, all samma förslag äfven i BancoUtsk. förevar, men att man der icke ville lemna ett allmänt premium, emedan man då icke kunde ifrån täflan utesluta Hr Broling.
Jag lemnar derhän huruvida detta skäl var grundadt eller icke; jag har dock trott mig böra nämna förhållandet.
I anledn. häraf erinrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, derom, att R. o. Ad. förklarat öfverläggningen vara fulländad.
Jag har visserligen yrkat afslag både å Utsk:s betänk, och BorgareSlis inbjudning; men om R. o. Ben 19 April e. m. 639 Ad. skulle vilja afslå betänk, med det tillägg, att åt
Fullmäktige öfverlemnas att använda de kostnader och de åtgärder, som äro lämplige för alt få ett förbättradt sedelmynt, så anser jag ett sådant beslut vara godt; ty det hindrar icke, utan befordrar hvad nyttigt vara kan.
Jag anhåller om propos. först på Utsk:s betänk. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att propos:rneskulle framställas i den ordning han nyss omnämnt förslagen, samt hemställde således nu, om II. o. Ad. bifölle BancoUtsk:s utlåt.
Propos. till bifall å förevar, betänk, på det sätt, att R. o. Ad. instämde i BorgareSlis beslut, framställdes härefter och besvarades äfven med starka nej, blandade med ja.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s utlåt, samt besluta, att Bancofullm. må bemyndigas att använda omkostnader, för alt förskaffa sig kännedom om alla de förbättringar, hvilka i sedeltillverkning äro gjorde eller framdeles kunna göras; Ropades starka ja, blandade med nej. Sedan II.
Landtm, tillkännagifvit, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat den sist gjorde proposm, begärde H. Ex. Hr Gr.
Björnstjerna votering, hvarefter R. o. Ad., uppå derom gjord framställning, biföll, alt ja-propos:n skulle innefatta bifall till Ulsk:s utlåt, och nejpropos:n komme att innehålla den propos., som II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, ansett vara bifallen.
Jag fattade icke rätt sjelfva ordalagen.
Stod der blott: ”använda omkostnader”?
Det borde väl stå: ”använda de omkostnader, som erfordras” etc.
Hrr ledamöter, som äro ense i sjelfva saken, om de ej ville begagna dessa uttryck, såsom varande lämpligare.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf, det han vid proposms framställande sökt begagna de ordalag, som blifvit nyttjade då förslaget afgafs, men att vid voler.proposms justering blefve tillfälle att i dessa ordalag göra den jemkning, som kunde anses behöflig.
Upplästes till justering samt godkändes följande förslag lill voter.propos.:
Den som bifaller BancoUtsk:s utlåt.
N:o 51, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslås förenämnde utlåt., men beslutar R. o. Ad., att Bancofullm. må bemyndigas att använda de omkostnader, som C40 Den 19 April e. m. kunna erfordras, för att förskaffa sig kännedom om de förbättringar, hvilka i sedelmyntstillverkniug äro gjorde.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med Ja — 11.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 258, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de colonien S:t Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning.
Jag instämmer i den delen af SlatsUtsk:s tillstyrkande, att ön S:t Barthelemy återställes under Sveriges administration oell drätsel, men jag gillar icke hvad Utsk. tillstyrkt i afseende derå, att R.
St. skulle i uud. åt K.
M. uppdraga att försälja nämnde coloni.
Jag skulle snarare yrka, om dertill fans någon utväg, alt B.
M. begärde
Dess åtgärder för alt tillskynda Sverige colonier, och detta emedan jag anser det öfverensstämma med Sveriges ställning såsom en handlande stat och såsom en sjömakt.
Hvad Utsk. yttrat i afseende derå, alt föga anledn. nu synes vara för handen att emotse en förbättring uti nu rådande conjuncturer, deruti tror jag Utsk. har orätt; snarare vill det synas mig, som om de sednare tilldragelserne i Norra America skulle komma att förändra förhållanderne i dessa delar och som skulle den tidpunkt icke vara aflägsen, dä coloniens ägande kunde vara af största vigt.
Jag vill således för min del tillstyrka den delen af StatsUtsk:s betänk., som innehåller, att colonien skall återföras till Svenska statsverket, med alla dertill hörande bifrågor, men afstyrker försäljningen af densamma.
Till de anmärkmr, som jag vid det tillfälle, då K.
M:s nåd. propos. i detta ämne här pä Riddarhuset förekom, hade äran framställa emot lämpligheten af colonien S:t Barthelemys afskiljande från Sverige genom försäljning, utber jag mig att ytterligare få lägga några andre.
Utom de politiska och commerciella skäl, hvilka tala för coloniens bibehållande, och som af den siste värde talaren blifvit vidrörde, skulle jag äfven för min del anse ett sådant afskiljande af colonien från moderlandet i så måtto betänkligt, som det beror pä en tydning af vära grundlagar, om det rätteligen kan äga rum.
Den 78 § af Reg.F. innehåller nemi.: ”Ej må någon del af Riket kunna derifrån söndras genom försäljning, förpantning, gåfva eller å annat dylikt sätt”.
Man må visserligen säga, att colonien icke utgör en del af Riket; men den utgjorde likväl en slags integrerande del af vår stat, vid den lid, då 1S09 års grundlag stiftades, och det måste dä åtminstone bero på en i sig sjelf icke medgifven tolkning af grundlagen, om det må anses alldeles öfverensstämmande med dess ordalydelse, att en försäljning af colonien äger rum.
Denna omständighet utgör för mig en betänklighet.
Den 19 April e. m.
C41 En annan betänklighet skulle jag vilja skada derutinnan, alt colonien utgjorde en dependence af vår stat vid den tid, då vi ingingo föreningen med Norrige; och alt enligt de allmänna statsrättsbegreppen förbundsstater icke utan inbördes medgifvanden torde kunna anses fullt berättigade alt så obehindradt förfoga om sina respective territorier.
Dessutom befarar jag verkligen, att ett afyttrande af colonien i fredstid utan rätter nöd (historien företer visserligeirett och annat exempel derpå, ehuru de icke äro särdeles många) skulle kunna synas hos våra Ständer ådagalägga någon bristande uppskattning af värdet utaf Svenska medborgares rätt, då man ställer densamma under cathegorien, att kunna på detta sätt öfverlåtas.
Jag kan således för min del icke tillstyrka hvad Utsk. i den 2 punkten har hemställt, men gillar helt och hållet och till sin princip hvad Utsk. yttrat i den första; anhållandes jag blott få anmärka, att de skäl, som Utsk. anfört, hvarför colonien aldrig hade bort från Svenska statsverket skiljas och hvarföre
Utsk. nu äfven tillstyrkt dess återförande dit, stå i en absolut strid med Utsk:s tillstyrkande att afyttra colonien.
Då StatsUtsk. behandlade denna fråga, var Utsk. af den öfvertygelse, att K.
M. bäst kunde bedömma de politiska förhållanden äfvensom de statsrättsfrågor, som i afseende på ön S:t Barthelemys afträdande eller afskiljande från Sveriges rikes länder skulle kunna uppkomma eller vore att förvänta; hvadan Utsk. äfven ansåg sig icke böra ingå i någon närmare granskning af dessa frågor, utan blott böra se på det gagneliga af sjelfva saken.
Utsk. tog för detta ändamål den nogaste kännedom af förhållanderne på ön, dels genom de upplysningar, som kunde vinnas i räkenskaperne för åren alltifrån 1812 till 1844, dels ock genom muntliga samtal med Gouverneuren på denna ö.
Utsk. kom då till den öfvertygelse, att ön S:t
Barthelemy under nuvarande förhållande vore af intet ekonomiskt värde, såsom icke varande af de colonier, der några plantager kunde äga rum, utan en ofruktbar ö, hvars hela värde bestod uti den hamn, som der funnes; att under krigstider denna hamn visserligen kunde vara af vigt, emedan handelsfartyg af alla nationer då kunde der inlöpa, upplägga sina varor och afsätta dem på andra orter; men att under vanliga förhållanden densamma vore af alldeles ingen nytta, och alt följaktligen af besittningen af sjelfva ön inga inkomster vore alt hemta, utan endast utgifter, hvilket äfven erfarenheten under de sista 20 åren besannat, under hvilken lid ulgifterne i och för ön kunna calculeras till omkring 20,000 r:dr b:co årligen.
Vid sådant förhållande, och då de politiska och stalsrältsliga frågorna af K. M., innan Dess nåd. propus, i ämnet till R.
St. afgafs, voro bedömda, så återstod för Utsk. ingene ting annat, än att tillstyrka antagandet af den K. propos.; anseende Utsk. ali Riket skulle göra en vinst, om ön kunde på förmånliga villkor till någon annan stat afträdas, hvilken kunda finna med 9 H. 81 (142 Den 151 April e. m. sitt intresse förenligt att äga denna s. k. coloni.
Under åberopande af hvad jag nu haft äran anföra, tillstyrker jag R. o. Ad. att bifalla Ulsk:s utlåt.
Stackelberg, Robert:
Jag bar begärt ordet, för att lill alla delar instämma i hvad Gr.
Sprengtporten i ämnet anfört, emedan jag anser delta vara en pligt af mig emot det folk, för hvars styrelse jag tinder någon tid stått i spetsen, och hvilket beslår af meuniskor, som äro Svenskar lika såväl som vi. flvad först beträffar ön S:t Barthelemys försäljning, sä tror jag icke, att R.
St. dertill äro berättigade, utan att först hafva häröfver hört öns befolkning; ty man kan väl icke sälja dessa menniskor såsom man säljer en fårahjord!
Hvem vet om icke till och med en und. skrifvelse till K.
M. skulle kunna verka till öns bibehållande och frångående af den K. propos.
Hvad dernäst nämnde ös drätsel eller inkomster vidkommer, så är det väl sant, alt ön icke lemnar några cölonialproducler, men den kan i commereielt hänseende, i händelse af eli sjökrig mellan främmande makter, vara för Sverige af största vigt.
Under de 5 åren, som jag var gouverneur på S:t Barthelemy (det är sant att colonien var den enda ö i det vattnet, som hade fri hamn), under dessa 5 års tid belupo sig inkomsterne lill 386,368 piaster, hvaremot utgifterne i och för coloniens underhäll etc. icke uppgingo till mera än 146,295; hvaraf synes, alt ön den tiden lemuade en årlig inkomst af ungefär 40,000 piaster.
Jag tror, att om sådane conjunclurer framdeles äter inträda, det skall blifva ganska lätt för colonien att medelst penningarnes öfverlemnande till Sverige etablera en fond, som kan blifva tillräcklig alt under missgynnande conjunclurer bestrida öns omkostnader. H.
Jag tror mig äga någon kännedom derom, att äfven om R.
St. skulle tillstyrka K.
M. alt sälja colonien S:t Barthelemy, så skulle man svårligen finna någon makt i Europa, sorn ville öfvertaga densamma; ty denna coloni är af intet värde för andra makter.
England har nemi. en så stor mängd af colonier, att de snart sagdt äro lill besvär.
Frankrike har äfven en mängd öar, som nästan kosta mera, än de gifva i inkomst; och de öfriga roakterne skulle icke gerna vilja blanda sig in uti en främmande ö-grupp, hvilket kunde ganska mycket complicpiera deras politiska förhållanden, ulan att göra dem det minsta gagn.
Under sådana förhållanden mäste jag säga, ali jag anser det tjena till ingenting ali underhandla om öns försäljning, utan all jag då anser det vara Sverige värdigare, att i dessa vatten hafva en hamn, der Svenska flaggan svajar, och får jag på denna grund förena mig med de
Hrr, hvilka hafva talat för bibehållandet af denna coloni.
För öfrigt instämmer jag helt och hållet i hvad Ulsk. föreslagit i afseende på öns återställande under Sveriges administration och drätsel, lika med Frih.
Stackelberg fullt öfvertygad om, att statsverket under de politiska förhållanden, som nu tyckas utveckla sig, derpå skall göra en god affär, enär ett enda års krig är tillräckligt att mer än 1 O-dubbelt Den 1 lf Å p r i 1 e. ra. 643 ersätta den lapprisumma af 9,000 piaster, hvartill omkosterne i och tor ön nu uppgå.
Ur von Troil, Sam.
Jag är af föregående talare förekommen oell anhåller nu blott att, lika med dera, fä tillstyrka afslag ä den delen af Utsk:s betänk., som handlar om ön S:l Barthelemys försäljning.
Men då jag gör detta, sker det på grund af de commercieila och politiska skäl, sorn här blifvit andragne, men ingalunda på dem, som Frih.
Sprengtporten här framställt, emedan jag icke tror, att vi hvarken af vära unionella förhållanden eller af vära grundlagar äro förhindrade att afyttra nämnde ö, derest vi så för godt skulle finna.
Man har yttrat, alt det icke vore öfverensstämmande med Sveriges värdighet alt försälja ön St.
Jag är öfvertygad om, alt Konungen är lika mån om Sveriges värdighet som R.
St. det äro, och likväl har Konungen framlagt en nåd. propos. i detta hänseende för 11. St., hvilken nåd. propos.
StalsUtsk. har tillstyrkt.
Af betänk, synes det, att det icke är första gängen, som en dylik åsigt gjort sig gällande, utan att ett beslut i enahanda syftning varit faltadt till och med redan är ISIS, eller vid en tid, då colonien St.
Barthelemvs inkomster länge hade varit ganska betydliga.
Sedan denna lid har åter en period inträdt, under hvilken colonien icke gifvit några inkomster, utan tvertom kostat K. M. betydligt, som haft densamma sedan år 1812.
Efter de upplysningar man om denna ö kunnat inhemta, är det gifvet, alt det endast är vid sådane tillfällen, då de stora sjömakterne äro i krig med hvarandra, sorn den kan lemna någon vinst.
Frågan är således, huruvida den vinst, som vid dylika undantagstillfällcn kan uppkomma, kan ersätta eller möjligen öfverskjuta de förluster, som under vanliga förhållanden tillskyndas moderlandet.
Jag tror icke att för ett sådant spel, om jag sä får uttrycka mig, det är skäl alt afstyrka denna del af K.
M:s nåd. propos., utan får jag på grund häraf, äfvensom under åberopande af hvad Frih.
Palmstjerna i ämnet yttrat, dertill tillstyrka bifall.
Jag får dessutom fästa uppmärksamheten derå, alt denna fråga först i StatsUlsk. gick igenom i sin helhet med en ganska knapp pluralitet, och att den sedermera blifvit af blott 2me Stånd bifallen, hvaraf föijer, att om R. o. Ad. nu skulle, i följd af de betänkligheter, som här hafva uppstått i afseende på öns försäljning, återremittera detta mål, frågan då måste, enär den redan förut i sin helhet blifvit af det 4;de Ståndet ålerremillerad, af StatsUlsk. ånyo upptagas, och hvad utgång saken då kunde få, är svårt alt förutse.
Man vet hvad man har, men man vet icke hvad man kan få.
Deremot om 11. o. Ad. nu behagar bifalla betänk, sådant det är, så finnas 3 Stånds beslut, oell man risquerar dä icke att bela frågan möjligen kan gå om intet.
Bland de skäl, som här blifvit an förde för den mening, att colonien St.