Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gäller bl a: arrak, kryddor, kaffe, band, färger, garn, gryn, handskar, lakrits, mattor, mandel, metallarbeten, plommon och sviskon, porslin, russin, silke, socker, strumpor, tobak och snus, tråd, tvål, vin och vävnader.
2: o Varornas kvantiteter sammanräknas av det som finns i lasten även om där är flera godsägare.
§ 2 Vid inrikes sjöfart och även på saltsjön skall följande iakttagas: 1: o Varor, inhemska eller utländska som sänds från en tullplats till en annan stad, köping eller lanthamn där tullbevakning finns, skall de och även fartyget förpassas och även barlasten förses med tullpass.
2: o Varor, inhemska eller utländska som från tullplats förs till ort utan tullbevakning avlastas i fartyg om 15 läster och däröver skall tillika med fartyget underkastas förpassningsskyldighet.
3: o Varor inhemska eller utländska som förs i mindre båtar är frikallade från förpassning.
4: o Inhemska varor, som avlastas från ort utan tullbevaknig till annan sådan eller till tullplats är befriade från förpassning så vida de inte besöker tullplats, där anmälan görs.
5: o Utländska varor får inte transporteras från ort utan tullbevakning utan att anmälan görs hos närmaste tullkammare.
§ 3 Vid inrikes frakt, endast på insjöar, floder och kanaler eller landsväg gäller följande: 1: o Inhemska varor av alla slag och även fartygen är befriade från förpassningstagande.
2: o Utländska varor som inte överstiger maximikvantiteten är jämte fartygen befriade från förpassning.
3: o Är kvantiteten större görs anmälan hos närmaste tullkammare och särskilda tillstånd avvaktas.
Undantag är om varorna strandat på orten eller återförs till staden efter en marknad och redan tidigare haft förpassning § 4 Rörande förpassning, av varutransporter från eller till Norge över gränsen eller sådana tillverkningar som gårdfarihandlarna medför, inrikes transporter av trävaror från Blekinge, svenskt brännvin från Saltsjön och inom Norr- och Västerbottens län, finns särskilda föreskrifter.
§ 5 Förpassning skall för att vara gällande åtfölja godset.
Saknas förpassningssedel betalas dubbel sjötull och böter.
Även kronans transporter skall förpassas så snart varorna överstiger skeppsbehovet.
§ 6 Med fartyg i denna stadga menas alla däckade eller odäckade fartyg av 5 lästers dräkt och däröver, samt även smärre farkoster och båtar som nyttjas till varutransport.
Med skeppare menas alla personer som för sådana båtar.
Artikel II Villkoren och sättet för meddelandet av förpassning.
§ 7 För att erhålla förpassning, skall godsägaren hos tullkammaren i avsändningsorten inlämna daterad och undertecknad inlaga, där godsets beskaffenhet beskrivs.
Där skall stå mottagarens namn, och med vilken skeppare godset avgår.
Gäller det landsvägstransporter skall antalet lass meddelas samt vägen och de städer foran skall passera, om varorna är inhemska eller utländska.
Tullbevakningsbetjänten intygar att transporten innehåller vad som står i inlagan.
§ 8 Efter ilastningen skall skepparen lämna inlaga efter Formulär litt B, angående fartygets status, besättningens antal, fraktens sammanlagda värde och om lots används.
När de särskilda förpassningarna blivit fästa med sigill vid skepparens inlaga utfärdas huvudpasset.
Skulle flera varor senare ilastas skall de ha särskild förpassning.
Överstiger kvantiteten den tillåtna och det finns flera ägare skall formannen avlämna till tullkammaren angivningsinlaga efter Formulär Litt C.
§ 9 Vid varje huvudpass, skall tullkammaren fästa en s k passedel, innehållande de viktigaste föreskrifterna i avseende på förpassade varors transport.
§ 10 När det gäller utländska varor finns ett särskilt villkor.
De skall ha inkommit i landet inom två år före den dag de förpassas.
Förpassning får inte ske förrän Sjötullkammaren meddelat att varorna är förtullade.
§ 13 Skall utländska varor under förpassning sändas av annan än den som förtullat varorna, skall hos Tullkammaren den förra ägarens kvitterade försäljningsräkning visas.
§ 15 Skall varor fraktas till marknad eller annat ställe på landet, skall förpassningen ställas på den sista i vägen liggande tullkammare.
§ 16 Har någon kontroll blivit uraktlåten av tullkammaren på avsändningsorten, må varans ägare eller mottagare disponera varan utan dröjsmål.
Tullkammaren i lossningsorten skall med nästa post anmäla sådan felaktig förpassning till Generaltullstyrelsen.
Förs varor med falsk förpassning eller med falskt förtullningsbevis är de förbrutna.
Den som verkställt eller hjälpt till vid sådan förfalskning straffas efter allmän lag och har för alltid förlorat sin tjänst.
§ 17 Utfärdade förpassningar skall genast antecknas i journalen och för säkrare kontroll skall tullkamrarna sända avskrift till den tullkammare dit förpassningen är ställd och till Generaltullstyrelsen.
Artikel III Bevakning på inrikes segelfart vid varutransporter i saltsjön § 18 Skeppare som kommer från en inrikes ort till en annan i saltsjön, bör innan gods intas anmäla sig hos tullkammaren på stället.
De ombesörjer visitation och bevakar ilastningen.
Börjar man inlastningen innan tullbetjänten anlänt bötas 10 riksdaler och lossas lasten på egen bekostnad.
§ 19 Förpassat fartyg bör genom tullkammarens försorg bevakas och när det är segelfärdigt utvisiteras.
Då intygas på huvudpasset att varorna avgått.
Avseglar skeppare utan visitation och bevis bötas 20 riksdaler men godset får utan hinder föras till sin ägare.
Även barlastade fartyg skall visiteras.
§ 20 Skeppare som under resans gång ändrar sin bestämmelseort har rätt att lossa hela lasten.
Dock skall underrättelse sändas till Tullkammaren i lossningsorten, till den Tullkammare som utfärdat skepparens pass och till Tullkammaren dit lasten blivit förpassad.
Förpassad skeppare har rätt att under resan anlöpa tullplats och lossa större eller mindre del av lasten samt inta fyllnadslast.
Tullkammaren skall ha kontroll på lossningen och lastningen.
Lastning och lossning av utländskt gods är förbjudet.
Inhemska tillverkningar och alster får lossas och lastas under resan i skärgården och lanthamnar om anmälan görs Beträdes skeppare med att ha lossat eller lastat gods till utländsk ort eller inlastat varor ur fartyg som kommer från utlandet straffas han enligt Vår förnyade Seglationsordning.
§ 21 Även om frihet från förpassningsskyldighet i särskilda fall är medgiven åligger det var och en som anländer till tullplats att undergå visitation.
Seglar eller ror någon tullen förbi bötar han 10 riksdaler och 1 riksdal för varje läst över 10 läster.
Skepparen är ansvarig för böterna, men i mindre båtar där ingen viss person för, skall alla i båten gemensamt svara för böterna.
§ 22 Då förpassat fartyg undergått visitation, må tullkammaren när misstanke om missbruk finns, försegla luckor med tullsigill.
Sigillens antal antecknas på skepparens huvudpass.
Man får inte försegla sådana utrymmen i fartyget att lasten kan taga skada.
Skärgårdsbevakningen har rätt att var som helst ett fartyg anträffas gå ombord och begära skepparens upplysningar och eventuellt försegla lasten eller låta bevakningen medfölja fartyget.
Möter de motstånd eller hinder från skepparen eller besättningen ansvarar skepparen ensam och bötar 100 riksdaler.
§ 23 Förpassad skeppare skall efter ankomsten till lossningsorten lämna sina förpassningar till tullkammaren, som jämför med huvudpasset.
Är allt i ordning skall utan dröjsmål visitation göras och bevakning av lossningen förordnas.
Förpassad skeppare får inte lägga till vid annat ställe än laga hamn och inte sedan det blivit mörkt.
Skeppare på förpassningsfria fartyg skall också lägga till i laga hamn, där tullbetjäningen övervakar lossning och lastning så att inte olovlig ut - eller införsel sker.
Vill skepparen lägga till på annan plats anmäler han det och tullkammaren förordnar särskild bevakning.
För olaga anläggning pliktas.
§ 24 Vid visitation skall tullbetjäningen noga undersöka att tullsigillen som är satta på varorna inte är brutna.
Böterna är mellan 50-100 riksdaler, om skepparen inte kan bestyrka, att skadan skett utan hans förvållande.
§ 25 Lossning ur förpassade fartyg är inte tillåten utan bevakning av tullbetjänt.
Varor som skall till våg eller packhus skall mätas och vägas innan de förs iväg.
Vin, brännvin och andra drycker skall vid hamnen undersökas och mätas före avhämtningen.
Inhemska varor kan så snart de blivit undersökta disponeras av mottagaren.
Vägrar skepparen undersökning får han böta.
§ 27 Innehar skeppare i sitt fartyg förpassat gods och mottagaren inte anmäler sig undersöks godset som vanligt och sedan lämnas det i skepparens vård fritt eller mot bestämda tullavgifter.
Vägrar skepparen att betala dessa avgifter behåller Tullkammaren varorna i sin vård.
Genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och anslag på tullkammarens dörr säljs så stor del av lasten på
auktion, att det täcker tullavgiften och auktionskostnaderna.
Återstoden hålls inne ett år, sedan tillfaller godset Oss och Kronan.
Befaras att godset skäms eller blir förstört, skall auktion snarast genomföras och intäckterna levereras till Tullkammarens kassa, för att sedan tillfalla ägaren, om han hör av sig inom föreskriven tid.
§ 28 När lossningen är slutförd skall den s k kolvisitationen göras, då man letar efter eventuellt gömt gods.
Bevis över visitationen görs på huvudpasset.
§ 29 I fall där varor med förpassning sjöledes avgår till lanthamn, där tullbevakning inte finns, skall vid 10 riksdalers bot, åligga förpassningstagaren att inom 14 dagar återställa förpassingen vid den lägligaste tullkammaren.
§ 31 Skulle någon under resa i saltsjön, råka i sjönöd och vara tvungen att söka utländsk hamn, skall han så snart han återkommer till svenskt vatten, uppsöka tullkammare och vid äventyr av konfiskation, bevisa att han inte har andra varor än de han hade vid avseglingen.
Han skall i märkrullan beskriva vilka orter han lagt till vid.
Har några varor blivit lossade i utrikes ort skall tull betalas.
Kan besättningen edligen visa att de varit i sjönöd och för att rädda lasten sökt utländsk hamn, går skepparen fri.
Skulle så inte vara fallet bötar skepparen 250 riksdaler.
§ 32 Skulle skeppare som endast har förpassning till inrikes sjöfart, hittas i utrikes vatten, utan att hamnat där av nöd, skall han inbringas till närmaste Sjötullkammare och skepparen ställas under sjötullrätt.
Böter mellan 100 och 250 riksdaler.
Artikel IV Bevakningen av varutransporter i det inre av landet samt på landväga resande.
§ 33 För seglatser och varutransporter på insjöar, floder och kanaler skall §§ 19, 22, 24, 25, 26, 27, 28, och 30 gälla.
§ 34 Avgår förpassat gods landvägen från stad, där tullportsbevakning finns åligger det formannen att vid 10 riksdalers bot, visa upp sina förpassade varor och få tullbetjäntens intyg på varornas riktiga utförsel.
§ 35 Skulle transporten inte bli av skall den förpassningstagande lämna tillbaka förpassningen inom 4 dagar till tullkammaren som utfärdat den.
§ 36 I Stockholm, Göteborg, Norrköping, Jönköping, Örebro, Södertälje och Hova skall bevakning vid tullbommarna fortfara.
De posterade tullbetjänterna skall anställa visitation på alla som passerar utom kungliga personer och utländska sändebud.
Skulle någon vägra, anhålls han tills visitationen är genomförd.
Personer som anländer nattetid får förvara sina låsta koffertar under bevakningstullkammarens vård till påföljande dag, då de efter visitation kan avhämtas.
Visitation är inte tillåten i kurirers och postförares väskor, men med skyndsamhet skall undersökas, vad de för övrigt medföra.
§ 37 Föreståndare för inrikes bevakningstullkammare skall, vid äventyr av suspension eller tjänstens förlust, bemöta resande och forslande hövligt och bredvilligt och även ha tillsyn över underlydandes uppförande, så att anledning till klagomål över dröjsmål eller förolämpande med ord och gärning inte uppkommer.
§ 38 I alla andra städer än de ovannämnda, må resande som begagna landsvägen ha obehindrad in- och utfart, utom då de medför förpassade varor.
Lantmannen med sina produkter får ostörd och utan uppehåll genomfara sådana städer och orter, men emballerade köpmansvaror har tullbetjänterna alltid rätt att undersöka var som helst, så att inte oförpassat gods som borde vara förpassat medförs.
§ 39 När transport med förpassat gods passerar någon stad, skall vid 10 riksdalers vite förpassningen uppvisas för tullbetjänt eller i hans frånvaro Borgmästaren, och utan betalning påtecknas, varefter resan får fortsätta.
Till samma ansvar döms den som tar en omväg runt stad som borde genomfaras.
§ 40 Ankommer med förpassning utländska varor till någon av de i § 36 nämnda städer för att där kvarstanna, bör förpassningen visas och påtecknas i den tull där infarten sker och bevakningen därifrån medfölja till packhus eller ställe där varorna skall besiktigas, mätas och vägas.
§ 41 I de andra städerna skall ägaren genast lämna förpassningen till tulltjänsteman som skyndsamt kontrollerar godset.
Böter om han underlåter att låta visitera sina varor eller att förpassningsinlagan eller destinationen varit oriktig.
§ 42 Kommer förpassat gods att under transporten stanna i annan stad än dit förpassningen tillåter, skall anmälan göras hos Tullkammaren för kontroll.
Stannar blott en del av godset utfärdar tullkammaren förpassning för resten och förseglar varorna.
Bevis avgår till tullkammaren i så väl förpassningsorten som destinationsorten.
§ 44 Vill resande för sin egen säkerhet och för att undvika uppehåll vid tullbevaknings stationerna, kan han begära att varorna plomberas.
Då äger visitationen inte rum förrän vid slutstationen.
Artikel V Övriga verkställighets föreskrifter.
§ 45 Vid visitationer på fartyg eller vid tullbom har resande rätt att inneha utländska persedlar för eget bruk.
§ 46 Den som misstänks att ha oegentligheter för sig, får endast visiteras av överbetjänt vid tullverket.
Hittas inget olovligt gods bötar tjänstemannen från 10 till 200 riksdaler.
§ 47 Beträffande för övrigt tullbetjänts personliga säkerhet, deras och andra vederbörandes undersöknings behörighet, beslagares åligganden och förmåner, värdering av anhållna eller förverkade varor, fördelning av auktionsbeloppet för gods som blivit förbrutet, fördelning av inflytande bötesmedel, förvandling av dessa vid bristande tillgång samt laga domstol och rättegångsordning i mål rörande överträdelser av denna stadga, skall tjäna till efterrättelse de föreskrifter, som Seglations Ordningen och Förordningen mot olovlig in- och utförsel, innehåller.
Rosersberg den 10 augusti 1825 CARL JOHAN
Formulär till förpassningsinlaga Litt A Formulär till Skeppares angivnings inlaga.
Litt B Formulär till Formans angivningsinlaga Litt C
Kungörelse angående den, under Kongl Maj: ts resa till Norge, i Nåder tillförordnade Regering.
Stockholm den 30 augusti 1825 Då Vi med den Högstes bistånd skall göra en resa till Norge och regeringsärendena skall ha sin vanliga gång under Vår bortovaro, förordnas följande personer: Till ordförande Vår kärälskelige Son Kronprinsen samt Justitiestatsministern greve Fredric Gyllenborg, En av rikets herrar greve Mathias Rosenblad, En av rikets herrar greve Anders Fredric Skjöldebrand, Hovkanslern David von Schulzenheim.
Skulle Vi finna nödvändigt att Kronprinsen gör en resa eller på andra grunder inte kan delta i regeringsarbetet må Regeringens ledamöter föra regeringen.
Skulle någon av dem genom sjukdom eller annat laga förfall hindras tillkallas någon annan av Statsrådets ledamöter att inträda.
Stockholm den 30 augusti 1825 CARL JOHAN
Cirkulär hur förfaras bör då vid Nämndemanna val två eller flera personer fått lika många röster.
Stockholm den 31 augusti 1825 Vid nämndemansval inom Mörrums och Ellerholms församlingar inträffade det att två personer fått lika många röster.
Hovrätten över Skåne och Blekinge har anhållit om Kongl Maj: ts föreskrift, hur man skall bete sig.
Ändringen i Rättegångsbalken den 18 december 1823 avsåg inte en sådan händelse.
Nu förklaras att lottning genast skall anställas innan valförrättningen avslutats.
Stockholm den 31 augusti 1825 H af STROKIRCH
Kungörelse angående befrielse från Lots- och Båtavgifters erläggande för sådana Fartyg som har sandsten som huvudlast.
Stockholm den 22 september 1825 På förekommen anledning har Kongl Maj: t tillåtit befrielse från erläggande av allmän Lots- och Båtavgift, för svenska fartyg som innehar järnmalm som huvudlast eller gå barlastade att hämta gruvlast.
Samma gäller svenska fartyg som har sandsten som huvudlast.
CARL af WIRSÉN
Kungörelse, att den, under Kongl Maj: ts frånvaro, i Nåder tillförordnade Regering kommer att upphöra.
Stockholm den 25 oktober 1825.
Sedan Vi nu lyckligen anlänt från Vår resa till Vårt Konungarike Norge kommer den tillförordnade regeringen att upphöra.
Till yttermera visso har Vi detta med egen hand underskrivit och med Vårt sigill bekräftat.
Stockholm den 25 oktober 1825 CARL JOHAN
Kungörelse angående förbud mot älgars dödande.
Stockholm den 6 december 1825 Till förekommande av älgsläktets utödande har Vi funnit för gott att i likhet med Artikel 4 § 3 i Stadgan om Jakt och Djurfång av den 13 april 1808, stadgat att älg under tio års tid, alltså till den 1 januari 1836 inte får dödas annat än i inhägnade djurgårdar.
Ansvar för överträdelse blir vad som står i Artikel 5 av nämnda stadga.
Stockholm den 6 december 1825 CARL JOHAN
Förordning och Reglemente angående Styrelsen och Förvaltningen av Amiralitets Krigsmans Kassa.
Stockholm den 20 december 1825 På Vår befallning har deputerade av Vår flotta sammanträtt, utarbetat och till oss överlämnat projekt till ett nytt Reglemente för Amiralitetets Krigsmans kassa.
Efter prövning har Vi gillat och stadfäst följande Reglemente.
Artikel I Om kassans inkomster och utgifter.
§ 1 Amiralitetets krigsmanskassa grundades 1642 genom sammanskott av Amiralitets Staterna.
Sedan av Sveriges forna regenter med synnerlig nåd omfattad, med donationer understödd och genom Kongl Författningar, som Staternas egen kassa ansedd och försäkrad om skydd och hägn för allt intrång och sammanblandning med andra verk och stater.
De bibehålls oförkränkt nu och i framtiden vid dess fonder och inkomster till understöd för Vår Flottas Stater, deras i fäderneslandets tjänst förlamade, vanföra, gamla och orkeslösa ämbets- och tjänstemän samt deras änkor och oförsörjda barn jämte Lots- och Fyrings Staterna samt all Gemenskapen vid Vår Flotta.
§ 2 Av krigsmans kassans behållning kommer 250.000 riksdaler varje år att utgå till änke- och gratialskassan.
Särskild redogörelse skall upprättas Den övriga behållningen tillhör Pensionskassan.
§ 3 Inkomsterna till pensionskassan består i: 1: o Räntan på utlånat kapital.
2: o Våra och Kronans anslag av Lotsverket.
3: o Avgifter av båtsmanshållen i riket bestående av böter för försummade generalmönstrings avräkning, underlåten rekrytering, förverkade båtsmanslöner bl a.
4: o Inskrivningspengar vid antagningen av lotsåldermän 1 riksdaler, mästarlots 24 skilling, secundlotsar 12 skilling och av all gemenskap 16 skilling.
5: o Årliga avgifter av lotsåldermän 32 skilling, mästerlotsar 16 skilling, secundlotsar 8 skilling, gemenskapen och städernas båtsmän 8 skilling, 6: o Prismedel 7: o Centonal 1 % av löner på löner, pensioner, arvoden traktamenten m m.
8: o Pensionsavgift: 4 % av den pension, var och en vid avskedstagandet tillkommer med undantag av klericiestaten och skollärare, vilka ej komma i belägenhet att ta pension.
9: o Avancementspengar eller befordringsavgift 2 % av tillkommande löner och för öppna brev på karaktärer.
§ 4 Pensionskassans utgifter bestå av: 1.o Pensioner till lotsstaten och fyrmästare samt all gemenskapen vid flottan 2: o Pensioner till flottans alla ämbets- och tjänstemän samt betjänter jämte lotsofficerare 3: o Löner till kassans tjänstemän och betjänter.
4: o Nådår eller begravningshjälp efter alla med döden avgångna pensionärer.
§ 5 Änke- eller gratialkassans inkomster bestå av 1: o Räntan på utlånat kapital.
2: o Vårt och Kronans anslag av statsverket för kassans förlorade Arm- och Lastpengar från Pommern.
3: o Passageraravgift för all till utrikes ort förpassade personer 4: o Alla sakören som vid flottans krigsrätter och andra domstolar med stöd av krigsartiklarna döms.
5: o Tomtören, som åborna på de s k båtsmanstomterna på Kongl Djurgården vid Stockholm är betalda 6: o Gratialsavgift 1 % av den pensionssumma var och en vid avskedet tillkommer
§ 6 Änke eller gratialskassans utgifter bestå i: 1: o Gratialer till änkor och oförsörjda barn efter flottans ämbets - och tjänstemän samt betjänter, jämväl lotsofficerares 2: o Nådegåvor till dem av gemenskapens änkor, vilkas män genom vådliga händelser förlorat livet.
3: o Diverse utgifter, som skrivmaterial, ljus och ved, hushyra, trycknings- och inbindningskostnader, porto m m
§ 7 Vederbörande kontors och ämbetsmän, som räkna ut löner eller andra inkomster, iakttar dessa kassafonders tillkommande bidrag.
Efter varje slutad sjöexpedition skall redogöraren på lika sätt leverera centonalen av sjöavlöningen.
Artikel II Om kassans styrelse och förvaltning.
§ 8 Direktionen har sitt säte vid flottans huvudstation i Karlskrona, där kassan alltid skall befinna sig, består av en ordförande, en föredragande civil ledamot, som utnämns av Oss och tre valda ledamöter.
Ordförande är alltid den på stationen närvarande befälhavande amiralen.
De tre ledamöterna väljs av flottans samtliga stater i Karlskrona, nämligen två militärer av regementsofficers grad och en pensioner av militär eller civilklassen.
Alla underskriver utgående expeditioner i den ordning, vars och ens rang tillkommer.
§ 9 Vid tillfällen då ledamöternas kommenderingar eller andra laga förfall räcker mer än tre månader äger direktionen att kalla och adjungera andra ledamöter av samma grad, som de frånvarande.
Helst de som varit ledamöter tidigare.
Så snart den ordinarie återkommer avgår den adjungerande.
§ 11 Vid varje års slut avgår den ledamot som varit längsta tiden.
§ 12 Amiralen utfärdar kallelse till samtliga stater i Karlskrona och val av efterträdare sker genom votering med slutna sedlar.
Avgående ledamöter kan väljas på nytt så vida de inte undanber sig.
§ 14 Ingen i styrelsen erhåller arvode.
§ 15 Ingen i styrelsen kan heller erhålla lån ur kassan, så länge de innehar sin befattning.
§ 16 Skulle någon ledamot till borgenär avstå sin egendom avgår han genast från direktionen, samma gäller om han blir dömd för neslig gärning vid domstol.
§ 17 Skulle någon ledamot begått underslev vid kassornas styrelse, eller överträtt detta reglementes föreskrifter tilltalas han vid behörig domstol.
Blir han förklarad skyldig upphör han att vara ledamot i direktionen.
§ 18 Krigsmanskassans betjäning utgöres av den personal, som den av Oss nu fastställda löningsstaten upptar.
§ 19 Kamrer och sekreterare utnämns av Oss medan övriga tjänstemän tillsätts av direktionen.
Tjänsterna annonseras ut i Post- och Inrikes tidningar.
Sökande inom verket har företräde framför främmande, om de visat sig ha samma kvaliteter.
§ 20 Blir någon av tjänstemännen dömd för ärerörigt brott, blir han för alltid skild från tjänsten.
Samma gäller den som beträds med försumlighet eller fel i tjänsten och trots varningar inte bättrar sig § 21 Den vid andra ämbetsverk vanliga Tro- och Huldhets samt Tjänstemanna eden bör varje befordrad avlägga innan tjänsten tillträds.
Artikel III Om Direktionens och betjäningens skyldigheter och arbetsordning.
§ 22 Då Vi över alla ärenden som angår Vår Flottas Krigsmanskassa vill ha insyn skall Vi ålägga Direktionen att lämna Oss en klar och riktig åsikt av varje ärende som till Vårt avgörande skall hemställas.
Blesserade, gamla och orkeslösa tjänstemän, gemenskapens samt statens änkor och barn har rätt att av Direktionen vårdas ömt och laglikmätigt samt att de kassans säkerhet, bestånd och förkovran med nit och oavlåtlig uppmärksamhet befordras.
Den av Oss utsedda civila ledamoten föredrager alla mål och ärenden samt har inseende över kontoret, ombudsmannen och kansliet.
§ 23 Kamreren blir ansvarig om Direktionen av honom blir missledd och fattar fel beslut.
De skall skriftligen utlåta sig över varje hans handläggning.
§ 24 Han är under Direktionens överinseende huvudman för arbetet inom kontoret och kassan, ansvarar för arbetets driftiga gång, och har tillsyn över betjäningen.
Han skall fördela arbetet och tillse att det utförs med ordning och skicklighet som kassadelägarna har rätt att fordra.
Skulle någon av betjäningen sätta sig emot hans befallningar, anmäls sådant till Direktionen.