Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St.', näst förtröstan till den Allsmägtiges hjelp, fästa den säkraste tillit till K.
M:s visa och faderliga omsorger till liandhafvande af en kraftfull och sträng sundhetspolis, helst i större och folkrikare städer, samt en noggrann och omsorgsfull läkarevård i förening med sådana stadganden, som i allmänhet befordra måttlighet, renlighet cch ordning i allmänna lefnaden; hvarjemte R.
St. skulle förklara, alt de anse hvad gällande författningar föreskrifva, i afseende på förefallande spridda sjukdomstillfällen vid gångbara farsoter, kunna oförändradt bibehållas till sin kraft och verksamhet, endast med förbehåll, att allmänna communicationer icke varda stängda eller hindrade, äfvensom att allmänna omkostnader undvikas; i hvilket beslut PresteSt. inbjudit Medstånden att sig förena.
Sedan PresteSt:s deputation afträd t, justerades i prot.- utdr., rör:de den af R. o. Ad. nyss beslutade stora deputation till K. M., hvarefter R. o. Åd:s deputation, hvilken till i3 II. 8 58 Deri 3 September. de öfriga RiksSt. skulle framföra detta R. o. Adis beslut, afgick under anförande af Frih. Ehrenborgh, Casp. Willi.
Uppå begäran af Gr. v. Fersen, Hans, samt Frihlna Raab, Adam Christ., och Cederström, Ja c., lades ånyo på bordet LagUtskls d. i dennes på bordet lagda utlåtin:
Nio in. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskls betänk. Nio.-73 öfver Hr E. M. Lefflers motion , att då förmyndare förordnas af annan domstol än den underrätt, i livars domsaga förmyndaren bor, sistnämnde rätt må erhålla del af förordnandet; Nio 112. i anledn. af återremiss af Utskls betänk.
N:o öfver Riksd.fullm.
Peter Anderssons från Halland motion om bestämd föreskrift, huruledes förmyndare bör ansvara för ränta å myndlingens capital; N:o ii3. i anledn. af återremiss af Utskls betänk.
Nio y5 öfver Hr Salomon Rubins motion, angide ändring af 23 cap. 5 § sista mom.
Ärfdabln; N:o 114. i anledn. af återremiss utaf Utskls betänk.
N:o 76 öfver Hr Sal.
Rubins motion om stadgande, att, då domstol förklarar någon böra stå under förmynderskap utöfver den i lag bestämda myndighetsålder, sådant skall i tidningarna och från predikstolen kungöras.
Vid förnyad föredragning lades till handlingarna LagUtskls d. 1 dennes på bordet lagda memor.:
Nio 115. i anledn. af återremiss utaf Utskls betänk.
Nio 2 öfver Theol. Lect. m. m.
Lars Laurenii motion, det rättigheten att kalla huspredikanter måtte upphöra eller åtminstone varda i vissa hänseenden inskränkt; Nio 117. i anledn. af återremiss utaf Utskls betänk.
Nio 82 öfver väckta motioner om upphäfvande af kämnersrätt^!’, lagmansrätter och riddaresynerätter, samt om ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum, röride rättegisordningen.
Då nu ånyo föredrogs LagUtskis d. 1 dennes på bordet lagda memor.
Nio 116 i anledn. af återremisser utaf Utskls betänk.
Nio 28 öfver väckta motioner, anglde skärpning af stralfet för åverkan, samt Nio 68 öfver Riksd.fullm.
Erikssons motioä 0111 ett tillägg till 17 cap. i3 §.
Hand.bin, fann R. o. Ad. för godt att vid hvad Utsk. i memor.
Nio 116 yttrat låta bero.
Vid förnyad föredragning af Oecon.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda ytterligare betänk.
Nio 104 i frågan dels om rättighet till enskilda theatrars inrättande, dels ock om upphörande af de afgifter till K.
Theaterns och Hofcapellets cassör, som för representationer i landsorterna erläggas, blef Den 3 September.
39 detsamma ånyo lagdt på bordet af Gr. von Fersen, Hans, samt Frih. Cederström, Jac.
Ånyo föredrogos och biföllos Oecon.Utskts d. i dennes på bordet lagda betänkln och utlåt:n:
N:o io5. i anledn. af väckt motion om åtskilliga förändringar och rättelser i afseende å allmänna undervisningsväsendet, in. m.; N:o 106. i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af allt tvång i afseende på skyldigheten att till vissa bruk försälja eller lefverera kol; N:o 107. i anledn. af väckt motion om bchofvet af förändrade stadganden i afseende på tullafgifterna å från Finland och Ryssland till Sverige inkommande varor; .
N:o 108. i anledn. af väckt fråga om inrättande af en skola 1 staden Borgholm; N:o 109. i anledn. af väckt motion om inrättande af en apologistskola i Borås.
Vid förnyad föredragning begärdes ånyo på bordet af Gr. von Fersen, Hans, och Frih. Raab, Adam Christ., Oecon.Utskrs d. 1 dennes på bordet lagda ytterligare utlåt.
N:o 110 i anledn. af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på skeppsägares åliggande att uttaga s. k. fribref och Turkiska pass.
Föredrogs ånyo och lades till handlingarna Oecon.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda ytterligare utlåt.
N.‘o m , i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, rör:dc ett på R.
St:s begäran utarbetadt förslag till en låneinrättning för bergsmanshandteringen i Riket.
Företogs till pröfning Oecon.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 112, i anledn. af väckt motion om belåningsrätt uti publika fonder å torkad spannmål.
Det är visserligen icke för att bestrida bifall till detta utlåt., som jag begärt ordet, utan endast för att till prot. få yttra, att det är nied största ledsnad, som jag erfarit, att frågan örn spannmålsbelåningen vid denna riksdag rönt samma behandling, som vid den förra; och då jag icke kan frångå den öfvertygelsen, att en af de största häfkraflcrna för att få en riktig spanhmålsbelåning etablerad vore belåning af ritorr spannmål, kan jag icke annat än begära, att dessa korta ord må uti prot. varda intagna.
Oecon.Utskrs utlåt.
N.'o 112 bifölls.
Hr af SiIlen, Georg Axel, liad® inlcmnat ett så lydande anförande: 6o Den 5 September.
Då H. StatsUtsk:s utlåt.
N:o 225 i frågan om försäljning till skatte dels af kungsgårdar och kronolägenheter, dels af kyrkohemman och boställen hos H. It. o. Ad. till pröfning förevar, hade jag, såsom då vistande på landet, icke tillfälle att deröfver yttra min mening; men då jag nu uti Ridd.cancelliet fått den underrättelse, att detta utlåt, af H. R. o.
Ad. blifvit återremitteradt, tager jag mig friheten att dervid göra några anmärkningar, i hvad detsamma rörer min motion om kungsgårdars och kronolägenheters försäljande till skatte, med anhållan, att dessa anmärkningar måtte få åtfölja återremissen.
Sedan Utsk. uppgifvit, att vid 1818 års riksdag äfven förslag förevarit om försäljning under skattemannarätt af kungsgårdar och officersboställen, i anledn. hvaraf R.
St. genom und. skrifvelse d. 11 Juni samma år framställt den önskan, att K. M. täcktes, till utrönande, huruvida de fördelar, som genom en sådan försäljning voro att förvänta, kunde uppvägas af några dervid mötande betänkligheter, från vederbörande i nåder infordra alla nödiga upplysningar, på det R.
St. vid deras näst inträffande sammanträde måtte komma i tillfälle att berörde förslag till närmare öfvervägande upptaga; att K.
M. uti nådig skrifvelse af d. 18 Jan. 1823 så väl meddelat R.
St. K. Krigs- och KammarColhnas und. utlåt, i ämnet, hvarigenom K.
Collina samma förslag i und. afstyrkt, som äfven tillkännagifva, dels att K.
M. för dess del ansett några förändrade omständigheter och förhållanden efter 181 o års riksmöte icke hafva inträffat, som kunde föranleda till ändring uti det enligt K. brefvet d. 21 Maj samma år fattade beslut, att icke för alltid kungs-och kungsladugårdar från Kronan afsöndras, dels ock att K.
M. med den rätt, 80 § Reg.F. Konungen tillägger, icke fann skäl att bifalla, det officersboställen jemväl skulle till skatte försa fjäs, samt att R.
St. uti und. skrifvelse den 3o Sept. 1823 förklarat, det R.
St:s åsigter af detta ämne fullkomligt instämde med hvad K. Krigs- och KammarColkna uti ofvanberörde utlåt, anfört, hvadan Ständerna, med stöd af berörde grundlags-f), funno någon ytterligare åtgärd derutinnan å deras sida ”för närvarande” icke äga rum; så yttrar sig Utsk., att Utsk., med afseende å hvad sålunda förekommit, väl icke ansett sig kunna tillstyrka, alt, såsom motionärerna yrkat, kungsgårdar och kronolägenheter i allmänhet må till skatte försäljas, men att Utsk. dock trott, att, derest förhållandet med någon Kronans egendom skulle finnas sådant, att fördel för K. M. och Kronan skulle uppkomma genom egendomens försäljning till skatte i stället för densammas utarrenderande, sådan försäljning ock bör kunna äga rum, hvarföre Utsk. förestår, det R.
St. genom und. skrifvelse hos K. M. anhålla, att, i händelse någon kungsgård, kungsladugård eller annan till boställe icke anslagen kronolägenhet skulle finnas af den beskaffenhet , att verklig fördel för staten Den 3 September.
Gi uppkommer genom försäljning till skatte af sådan egendom, K.
M. måtte låta vederbörligen utreda förhållandet, och förslag i ämnet derefter till R.
Utsk. har genom detta utlåt, icke upptagit och vederlagt de af mig anförda skäl om nyttan för staten i statsceconomiskt afseende af kungsgårdarnas oell kronolägenlieteruas försäljande till skatte, utan endast, på grund af hvad förut i detta ämne förekommit, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till förslaget i sin helhet.
Betraktar man frågan så inskränkt, att man blott jemnför den blifvande skatten med det utgående arrendet af en kungsgård, så är det klart, att det skall visa sig för staten nyttigast, att förhållandet derutinnan förblifver vid hvad det nu är; men selman saken ur vidsträcktare omfattning , med afseende å jordens allmännare bättre skötsel, på köpeskillingscapitalet och den derå belöpande årliga ränta, på fördelen af eti tillökad folkmängd, som trifves och verkar under eget sjelfbestånd, och sotn ökar statsinkomsterna i samma mån, den tillväxer, samt fördelen för den skattdragande jorden att genom fleras deltagande uti de densamma åliggande allmänna skattebesvär vinna någon lättnad, så blifver utslaget ej tvifvelaktigt, att det är en allmän statens nytta, att kungsgårdarna och kronolägenheterna försäljas till skatte, om sådana föreskrifter för försäljningen varda gifna, att de icke försäljas till vanpris.
Alt så partielt, sorn Utsk. föreslagit, tillvägagå, afstyrker jag helt och hållet.
Det är blott fråga om tillämpning af en princip, som iårs Ständer redan gillat och sorn igenfinnes uti samma års skatteköpsförordn.
Man har ännu aldrig hört någon klandra beslutet att försälja kronohennnanen till skatte.
Till dem hade också staten äganderätten, likasom till kungsgårdarna och kronolägenheterna.
Enda skillnaden består deruti, att kungsgårdarna hafva friheter från de allmänna besvär, hvilka ålågo kronohemmanen.
I andra stater har det varit erkänt fejr en stats nytta, att kronogodsen blifvit försålda.
Jag erinrar mig också hafva läst (om jag minnes rätt, uti det på 1790-talet utkomna förtjenslfulla arbetet:
Läsning i blandade ämnen] en afhandling om fördelen, som visat sig i Danmark af kronoegendomarnas försäljning; och detta skedde der under en envåldsregering!
Och vi, med allt vårt skryt om constitutionelt statsskick, skola i detta fall stå efter!
Beklagligt är, om vi behöfva decennier för att framgå ett tuppfjät på förbättringarnas bana!
Hvad deremot angår boställens försäljande, instämmer jag uti II.
Utskrs tanka i denna del; ty så länge staten behöfver embets- och tjenstemän på landet, bör den också hålla dem tillhanda bostad, och kan jag af sådant skäl icke en gång tillstyrka försäljning af de indragna adelsfaneboställena.
Den tid kan komma, då man kan anse dem vara be - Den 3 September. hötliga, och denna tid bör icke få skäl att förebrå oss att hafva stängt vägen för återgången.
Såsom ofvan är nämndt anhåller jag om remiss häraf till II.
Remitteras till StatsUtsk. i sammanhang med den i sista plenum beslutade återremissen af samma Utsk:s utlåt. Wto 225.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att uti hållen talmans-conference blifvit bestämdt, att nästk.
Lördag den 6 dennes f. m. val borde förrättas såväl af de Electorer, hvilka äga att utse R.
St:s Just.ombudsman och dess suppleant, som af dem, hvilka skola utse Committerade lill tryckfrihetens vård.
Då de förra Electorernas antal af R. o. Ad. vore 12 och de sednares 6, hemställde II. Ex., om ej Ståndet vid det förra valet behagade välja 4 och till det sednare 3 suppleanter, då de första listorna lomme att innehålla 16 och de sednare 9 namn.
Upplästes och lades på bordet Constit.Utskrs memor.
N:o 33 till R. o. Ad., angtde en yrkad, men vägrad propos.
Likaledes upplästes och lades på bordet ett prot.utdr. från BondeSt. af d. 28 sisth Aug., innehållande tillkännagifvande af Ståndets beslut i anlcdn. af BancoUtskts memor.
N:o 3o samt inbjudning till de öfriga RiksSt. att instämma i den af Ståndet vid litt. a) mom. 4 i 2a:dra punkten, rörtde cassacreditiven, beslutade förändring, att utassigneringar och afbetalningar må verkställas med minst 5oo r:dr och på tal af jemna hundrade deröfver, då det ej är fråga om en rest. R. o. Ad:s deputation återkom samt anmälde, att den till Preste- och BorgareStrn framfört R. o.
Ad:s uppdrag, men att BondeSt. redan varit åtskiljdt. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 4: till 3 e. m.
Lördagen den G September 1834- Plenum kl. g f. m.
Företogs R. o. Ad. val af Electorer till utseende af R.
Sils Just.ombudsman och den man, som kommer att honom Den 6 September. 63 efterträda, i fall han innan nästföljande riksdag skulle med döden afgå; och befunnos hafva blifvit utsedde lill Ordinarie E lector er: N:o 5,i.
Gr. Posse, Arvid 73 röster. 2»o. Frih.
Bonde, fullm. Gr. von Fersen, Hans, 5o 382.
,, Franc Sparre, Bengt Erland . . 46 5io.
Gr. Sparre, Gust.
Adolph 46 792.
„ Lagerhjelm, Pehr 4g 1372.
,, Silfverstråle Gust 46 1600.
,, Braunerhjelm, Ferdinand . ... 5o 1979.
,, Brakel, Gust.
Anton 5o 2161. „ af Zellen, Nils 70 2262.
Bernh 47 2287. „ af Rolen ^ Joh. Sam 4.6 2298. „ af Billbergh, Joh. Pehr 54 Suppleanter: N:o 5g.
Rålamb, Claes 46 röster. 220.
Palmstjerna, Carl Otto .... 46 ,3 1476.
Hr Riben, Carl Willi 46 „ 133.
Gr. Snoilsky, Nils 45 33 sedan lottning blifvit anställd emellan de 7 Herrar, hvilka erhållit 46 röster.
Vidare företogs val af Electorer till utseende af Committerade till tryckfrihetens vård; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ordinarie Electorer: N:o 170.
Stael von Holstein, Otto Wilh. ....... 32g.
Adlerbeth, Jac 366.
„ Ehrenborgh, Casp. Wilh. . 2118.
A. Hr Lagerheim, Erik Julius. . 1117.
,, Cederschjöld, Pehr Gust. . 1191.
„ Anckarloo, Dav.
Gust. . . Suppleanter: N:o 2. Gr. Lewenhaupt, Gust ?.g röster. i5ig.
Hr von Döbeln, Joh. Wilh 29 ,, 2220. ,, af Ekenstam, Israel 29 „ sedan lottning blifvit anställd emellan alla de Herrar, hvilka erhållit 29 röster.
Hrr Bänkmäns lista till val af 8 Electorer efter Frih:na Strömfelt, Carl Melcher; Taube, Carl;jStael von Holstein, Fab. Willi.; Franc Sparre, Bengt Erland, samt Hrr Aminoff, Joh. Fredr.; Raab, Axel Arvid; Lannerstjerna, Adolph, och Hegardt, Christ.
Bernh.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: röster.
• 29 33 • 29 33 • 29 33 . 35 33 . 29 33 64 Den 6 September.
N:o >66.
Frih. Stjerncrona, Dav., 34i.
„ Lagerheim, Elias, 44-6.
Hr Netherwood, Wilh., 945.
Pfeiff, fullm Hr Ulfsparre, Carl Gust., 1481.
„ König, Carl Fredr., 1600.
„ Braunerhjelm, Ferdin., 1877 B.„
Carleson, Carl Fredr., 2093 A. „ af Wetterstedt, Niclas.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till B..
N:o 117. ang:de förre Kronofogden, Assessoren Hollste'ns, förre Landträntmästaren, K.
Räntmästaren Ahlgrens och Landskamereraren , Kammarrådet Hertzmans underd. ansökningar att, såsom pension, få åtnjuta fulla beloppet af deras innehafda löner; N:o 118. i fråga om de f. d. directörerna vid Eskilstuna fristad, Öfverste Palm och Öfverste]ieuten.
Nordevall tillagda pensioners öfverflyttande på allm. indragningsstaten; N:o 11g. ang:de framlidne Statscommissarien E. Widegrens arne oförsörjda döttrars underd. ansökning att till oafkortad! belopp få åtnjuta den sökanderna gemensamt med dei-as numera gifta syster tillagda pension.
Underrättad, att i sista plenum, då jag af illamående var hindrad att tillstädesvarä, R. o. Ad. skall hafva bifallit Gr.
Frölichs motion om upphäfvande och afskaffande af alla slags skyddsanstalter emot choleran, hvilka hittills varit dels anbefallda, dels tillåtna, får jag emot ett sådant beslut mig reservera.
Med all vördnad för pluralitetens tanka, qvarstår jag i den öfvertygelse, att de •§ af Svenska folket, som bo i orter, dit sjukdomen icke ännu hunnit sprida sig, böra framgent kunna trygga sig vid, att Konungen, jif vanlig omvårdnad för sitt folk och oansedt hufvudstadens tänkesätt, der opinionerna väckas och vexla för dagen, jemväl i detta fall går deras naturliga och billiga önskningar och fördelar till mötes.
Äfven jag är af den tanka, att nuvar. quarantainesanstalter icke fullt motsvara deras ändamål; men icke vill jag derföre sluta mig till, att invänarne på kusten från Torneå till Waxholm, från Södertelje till Ystad, skola sakna allt skydd af quarantainesanstalter, och ännu mindre kan jag begripa, från hvad rättsbegrepp man leder sig till fordran att betaga de städer, som hafva nog energi för att sjelfva gifva sig skydd, att betaga dessa utöfningen af en sådan förmåga, — en rättighet, som tillhör första ordningen af älla, den, att conservera sitt lif, så länge man kan.
Ju - Den G September.
G5 Justerades i5 prot.utdr. för d. 3 dennes.
I anledn. af justeringen af prot.utdr , rörtde remissen af K.
M:s nåd. propos. om beviljandet af ett creditiv lör bestridandet af de kostnader, sorn genom farsoten cholera föranledas, yttrade Hr Crusenstolpe, Magn.
Jac:
Då den K. propos. om anslag för, i afseende å cholerasjukdomen, föranledande kostnader remitterades utan föregången bordläggning, nödgas jag begagna tillfället af prot.utdrts justering, för att få afgifva några anmärkningar i ämnet.
Emot grundsatsen har jag icke något att erinra; icke heller hvad det begärda beloppet beträffar, ty jag är i afseende derå öfvertygad, att XJtsk. ser till, huru det står tillsammans med tillgångarna, och tror för min del, att man snarare bör bestämma förslagssuminan för hÖg än för låg.
Efter dessa premisser tror jag icke, att någon skall finna de anmai kningar obehöriga, som jag nu går att göra.
Uti den K. propos. förekommer: ”Utom till de statsutgifter, hvilka 43 § i kungör, af d. 12 Nov. 1831 omförmäler, nemi. till sjuka, hvilkas oförmåga att dem sjelfva betala varder, på det i författningarna redan föreskri fira sätt, af sockenstämmor behörigen intygad, de å kusterna vidtagna quarantainesanstalters kostnader utöfver quarantainesafgifterna, samt de militära bevakningsåtgärder till sjös och lands, hvilka tunna erfordras, hafva från de orter, hvarest sjukdomen redan härjat, understöd af allmänna medel blifvit begärda, för att upprätthålla icke blott sjukvården, utan äfven en vidsträcktare fattigvård, särdeles om en mängd barn, hvilka genom sjukdomen blifvit beröfyade föräldrars och anhörigas omsorg. K. M. har förutsett, att dylika understöd skulle varda behöfliga, och fördenskull i 43 § af berörde K. kungör. lofvas att, vid särdeles ömmande omständigheter, derom göra nåd. framställning till R.
Dessa omständigheter äro hittitls blott för få orter kända, och deras vigt, jemnförelsevis orterna emellan, ännu outredd; men behofvet att erhålla hastiga förskott har redan visat sig och skall, om farsoten ytterligare framtränger och tilltager, utan tvifvel ökas.
K. M. innefattar således jemväl dessa understöd under den summa af 5oo,ooo r:dr b:co, hvarå K. M. härmedelst af R St. äskar ett creditiv, att efter behofvet för cholerafarsoten begagnas, dels till statsutgifter emot vanlig redovisning, dels ät menigheter såsom förskott, hvilka de efter sina tillgångar torde böra återbetala innan nästa lagtima riksdag, då R.
St., i händelse af vederbörandes oförmåga dertill, sjelfva blifva i tillfälle att pröfva, i hvad mån ytterligare anstånd eller afskrifning må kunna å vissa orter beviljas.” _ , Allt hvad som behöfves till sjukvård och understöd för i3 H. 9 Den 6
S e p t e m b c r. dem, som blifvit värnlösa genom sjukdomen, derpå skall jag icke pruta; men att ytterligare bevilja statsanslag till quarantainesanstalter m. m., sorn antingen äro obehöfliga eller ock, enligt hvad erfarenheten visat, icke kunna så arrangeras, att de motsvara sitt ändamål, vore, efter min tanka, att fullkomligt bortkasta penningarna.
Jag anhåller således, att Utsk. må bestämma, det intet af creditivet må användas till quarantainesanstalter och militärbevakningar.
Jag äger till denna min begäran en ytterligare anledning deruti, att K.
M. vidtagit åtgärden att utskicka sina adjutanter för att undersöka civil-auctoriteternas förhållande, och man icke, genom anslag af medel, bör befordra en sådan al våra grundlagar hittills fullkomligt okänd mesure.
Slutligen får jag fästa uppmärksamheten å en omständighet, troligen tillkommen genom skriffel eller något dylikt.
Der står nemi. vid slutet af den utaf mig citerade delen af den K. propos., att återbetalningen af förskott till för ögonblicket, i anledning af farsoten, nödställda communer torde böra ske inom nästa ”lagtima” riksdag.
Det kan hända, i fall urtima riksdagar mellankomma, att en sådan ej inträffar på 3o år, och det synes mig derföre bäst att bestämma någon viss tid.
Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få åtfölja den beslutade remissen af K. M:s propos. till StatsUtsk. R. o. Ad. beslöt, att detta anförande skulle åtfölja den förut beslutade remissen till StatsUtsk. af K.
M:s ofvannämnda nåd. propos.
Då, med undantag af skillingssedlarna, de hittills i omlopp varande banco- och riksg.sedlar icke vidare komma att tillverkas och utgifvas, utan skola ersättas af andra myntrepresentativer, lämpade efter den fastställda mynlenheten, lärer frågan, huruvida och huru länge de gamla sedlarna böra fortfara att vara inlösningsbara, stå i omedelbart samband med hvad i ofvanberörde måtto vid denna riksdag blifvit eller blifver beslutadt; och får jag vid sådant förhållande, med den anledn. 56 § Riksd.Ordn. dertill gifver, vördsamt väcka följande motion.
Jag anser en preseriptionstid böra utsättas för de gamla sedlarnas gångbarhet.
Redan såsom fullmägtig i Banken, och under förutsättande afen blifvande realisation, väckte jag vid förra riksdagen inom Bancostyrelsen fråga härom; men tiden ansågs då ännu ej vara inne för denna frågas upptagande.
Mitt förnämsta motiv var, såsom det ock nu är, att förekomma brott och medborgares förluster, ett ädlare och i sjelfva verket rättsenligare föremål för lagstiftaren, än straffbestämmelser, sedan brottet redan blifvit begånget.
Utur samma moraliska synpunkt utgick jag, då vid 1823 års riksdag jag i BaacoUtsk. med framgång föreslog Den 6
So p 1 c m b c r. antagande af det pappersslag för nya sedlar, hvilket genom Hrr Bancofullmägtiges nitiska förfoganden utvecklats till en önskvärd fullkomlighet.
Behofvet i förening med anlag för brott och den lockande lättheten att det verkställa skola fortfara att skapa offer för galgen eller schavotten, hvarigenom tillika oskyldiga medborgare, särdeles enfaldiga personel-bland menige man, skola bedragas och lida känbara förluster, så länge de gamla, af vanligt papper förfärdigade sedlar, med sina enkla och lätt efterapade stilar, tillåtas att fortfara i allmänna rörelsen.
Också finner man, att de flesta, Som med efterapning af sedlar sig befattat, tillhöra den råä folkclassen och till stor del utgöras af correctionister.
Dessa personer skola ej våga försök att eftergöra de nya till papper och tryck konstgjorda sedlarna, hvartill skulle fordras en artistisk skicklighet, vida öfver deras förmåga; och genom utestängande således af nationens afskum från möjligheten af detta brott hoppas jag ock, att detta blefve icke allenast sälIspordt, utan troligen alldeles försvunne från våra brottmålslistor.
Äfven andra förmåner, ehuru underordnade, vore med ifrågasatta prescriptionstid förenade.
Man har uppgjort calcul öfver den utelöpande sedelstocken, såsom en nödvändig grund för beräkningen af den metalliska valuta, hvilken för utvexlingens verkställande skulle fordras.
Denna calcul måste stödja sig endast på gissning, så länge man är stadd i okunnighet om beloppet af de sedlar,’ som ännu verkligen existera eller möjligen blifvit förstörda.
Det är ej otroligt, att under loppet af sextio år genom åtskilliga händelser banco- och riksgäldssedlar försvunnit, utan att ägarne kunnat få dem af penningeverken, som dem utgifvit, ersatta. K. M. har ock åt denna omständighet gifvit den vigt, att calculationsvis en summa dertill blifvit uppgifven, dock, som mig synes, utan bestämda grunder, likasom BancoUtsk. ej heller kunnat förhållandet nöjaktigt förklara.