Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I BewillmngS Utffottetefter Fnherrarne Uurk och lSarnekovv. N:o. 222 Friherre kuke fullmägtig Herr akklmtederz, Miltaelm, Landshöfdingc; och izos Herr von Lltkall, ^scob kottsr, Bruks, Patron, i Expeditions-Utffottet. efter Herrar von Lckantr och UaAerkselm.
N.-y. 66 Herr Uillsotiök af Godlared, fullmägtig Hert Uagerkaoim, Olok Kolarn, Kammarjunkare.
52Z Herr löotklieb, Larl kreäric, Protocolls-Secreterare.
Justerades Pleni Protokollet för den 6 Julii.
I afseende pä de deruti uptagne mäl rörande beklädnads skyldigheten för indelte armeen hade Grefwe 6^IIIent)0r§, polian UlenninZ, inlämnat följande förklarande som uplästes: Fränwarande dä i sista pleno, Högloft.
Ridderstapel och Adeln ansäg
Min motion angående beklädnads skyldigheten föy indelta grmöen säfom ett mäl n2 Den 9 Iulii. mäl icke tisthörande Riksens Ständers åtgärd böra förfalla, får jag med anledning af 20 §.
Riksdags.
Ordningen wid Protocolis justeringen anmärka, att jag warit fränwarande och sä mycket mindre i beflutet deltagil som jag ansett tillämpning af 44 K. i Niksdags-Ordningen harwid dordi äga rum.
Justerades följande frän Expeditions ^tstottet inkomme Expeditioner till Kongl. Maj:t: 1:0.
Om nagra af Riksens-Standers Justitia Ombudsman föreslagna Lig-förändringar. 2:0.
Om förändring i 4 Cap. 6 och 7 §. §.
Mistgernings Balken. Z.-o.
Om förändring i 7 Cap. r §.
Jorda Balken. 4:0.
Om lösen för gravations bewis. 5:0.
Om ersättning ät Majoren keuterlkölc!.
Anmältes och infördes pä manligt sätt en deputation frän Hcderwärda Bondeståndet, anfördas Riksdagsmannen lläk»n k>ers8on frän Jönköpings Län, hwilken npläste och aflemnade ekt prokvcolls. utdrag af denne dag, innehållande att Bondeständer bifastil Lag- samt Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Utskottens gemensamma betänkande angäende landrmäns och jordbrukares handelsfrihet, samt tillika beslutat, att genom en deputation utbedja sig de öfrige respeclive Eländens wälwilliga afseende pä de kraftiga skäl som till enahanda bifall synas föranleda.
Pepulationen asträdde. äerr Den 9 Julli- nz Zerr Landt-Marskalken yttrade fig, att se. dan nu mera Oeconomiä-Utffottets betänkande angående Tullverket inkominit, och Ridderffapet och Adeln beftutik, art under en wist iynpunctderöswer höra Bewillnings-Uiffotket, more nu tiden inne att företaga Oeconomiä-Utffottets betänkande om husbehofsbränningen, hwilket äfwen i afseende pä BewillniZs-Nlffottcts arbete wore as nöden.
Konungens Nädiga Proposition rörande bränwins-bränningen i Riket upläjies a nyo.
Herr Landt - Marskalken erindrade att den.
Ne Nådiga Proposition blifwit kill Oeconomiä-Utskottet remitterad, hwilket inkommit med ett betan, kande, som, ester gjorde anmärkningar blifwit akerremitteradt.
Detta betänkande byggdt pä andra grunder an Utskottet uti sikt sivar pä äierrcmisien framställt, förmodade Herr Landt - Marskalken icke widare behöfwa upläfas.
Ridderffapet och Adeln instämde häruti, och blef alitsa Oeconomiä-Utffottets sednare, den 9 Ja. nii pä bordet lagda betänkande upläst.
De den ig Junii wid detta betänkande gjorde och pä bordet lagda anmärkningar ansäg Ridderskapet och Adeln uppå framställd fraga af Herr Landt-Marjkalken icke behöfwa upläfas. -Herr Drufva, Ikure, Upläste till protocollet följande: Walborne Herr Landt-Marffalk sä ock Högloft.
Ridderffapet och Adeln' Dä Riksens Ständers huswudfakeliga före.
Andra Del- N:o s. mäl
Den 9 Julli. mål lärer blifwa, akt enligt Kongl. Majus Nådiga Proposition i underdänchhet förestå en för landets bebof nödig och oundgänglig husbehofs branwins ttllwerkning, som icke ma begagnas till
Rikets och der allmännas skada genom en sä oinskränkt bränwinsbränning som medtager inwänarnes behof af tillgäng pä spanmäl kill bröd och befordrar en omältelig branwins sörlarina, sä u beder jag mig Högloft.
Rid-derstapek o h Adelns tälamod nar jag i dag ivid mälecs afgörande äler wägar yttra mig härom.
Som de grunder hwilka jag i mina ame dictamina i detta ämnet förut framställt wunnit bifall inom pluraliteten af detta Ständ, anser jag för en skyldighet att de samina framställa lämpade efter allmänhetens önskningar mera detaillerade och pä satt och med wiikor, hwilka wid en tilläten husbehofs brännvinsbränning synas böra betragtas; och som de i nägra fall afvika frän Högloft, allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Urstoltets betänkande same äro mera enlige med rZr>o ärs branwins förord, ning, äro de i den ordning upstallde ack de stola kunna tjena till grund för en blifvande bränwinsförordning, sä framt de af Högloft.
Rivderstapet och Adeln anses förtjena bifall, och äro följande: i:o. Ingen branwins branneripanna fär i stad eller pä landet öfverstiga 90 kannors rymd eller storlek, wid matningen af en panna med wänlig hast Lfrän bottnen lill halsen, och ä en panna aned conist hart ifrän bottnen up till kransen; dock sä att wid all matning afseende icke göres pä 2 till högst 3 kan - Den 9 Iulii. Z kannors större rymd för det sä kallade kokrummet. 2:0.
En bränwinspanna hwars höjd understiger en tredjedel af dest diameter, fär ej öfwerstiga hälften af den pannerymd agaren ar berättigad att nyttja efter den här nedanföre antagne beräkning. Z:o. Hwar och en som äger rättighet till bränwins bränning, äger att begagna en distillerspanna af 6 kannors rymd, utan serstild afgift eller beräkning i den pä bränwins tillwerknings pannan tillätne storlek. 4:0.
Pä landet kommer all bränwinsbränning att åtfölja jorden pa det sätt, att inga andre än de, som antingen äga hemman eller hemmansdelar eller efter contractec bruka andras hemman eller hemmansdelar, under wilkor atr fä tilliverka bränwin, erhälla rättighet denna tillwerkning utöfwa. 5:0.
Uti Städerne, med undantag af Stockholm, Götheborg och Carlscrona, om hwilkas bränwinstillwerkning serflildt warder förordnadt, kommer bränwinsbränningcn att grunda fig pa hwarje stads folknummer pa det sätt, att 80 mantalsskrifne personer fä begagna en panna af femtio (Zo) kannors storlek, illo personer sextio (6o) kannor, 180 personer (70) Sjuttio kannor, 242 personer (,go) Åttatio kannor och Zos personer (92) kannor, hwarutöfwer ingen panna i Stad får nyttjas, ej eller någon som är under femtio (50) kannor 6:0.
Den 6 Jul» 6:0.
All bränwins branning i Städerne mä werkställas med särstildte pannor af förenämnde storlek, hwar för sig eller uki sammansatte werk, ett eller flere, alt efter som Stadens fleste husägande innewänare derom öfwerenskomma, dock sä, att om flera pannor nyttjas inom samma werk, den tillökning i afgiften kommer att iagltagas som i följande 17 mom. för landet ar stadgadt. 7:0.
All bränwins tillverkning i Städer och pä landet dör endast uckfwas (8) äkta märiader hwarje är, samt under Jnnii, Julii, Augusti och September mannder uphöra och följagteligen under deste mänader wara aldeles förbuden. 8:0.
Ägare af hemman samt de brukare af andras hemman som erhällil rättighet till bränwins bränning, men icke sjelfwe wilja begagna denne rätt, stall det wara rillälit upläta densamma hel och hällen, men icke styckad till någon pä ägorne böende annan person, sä wida denne sielf icke äger rättighet att bränwins bränning idka, börande dock hemmans ägaren eller den lill bränwins bränning berättigade hemmansbrukaren, blifwa answarig för den afgift som för rättigheten att tillwerka bränwin kommer all äga rum. y:o.
Sä bestaffade hemmansägare eller hemmansbrukare, som efwan äro anförde, hwilka innehafwa flera hemman eller hemmansdelar, de där med ägarens elier brukarens egne bade folk och dragare bris mas - Den 9 Julli- n? was och Mas, och aro belägne inom en wils afstånd isrän det ställe där ägaren eller bi akaren är wistande, boende eller mamalsstrifwen, blifwa be» rattigade, akt pä ert ställe uköfwa bränwins tillwerkning för desse inom förenämnde afstånd belägne hemman eller hemmans delar till sä stor pannerymd som swarar emot hwad för desse egendomar sammanräknade är tillätit all gagna, utan alt likwäl den titlförene förestrifne högsta panne rymden 9a kannor derwid fär öfwerffridas om ock för sädane hemman san manräknade en större pannerymd sig belöper, i hwilken händelse den öfwerffjutande pan. rikrymden kommer alt nyttjas i serskildt panna. ro:o.
Rättiahcken att försälja bränwin som lösligen blifvit tillwerkadt, emellan alla städer och landet, föiblifwer obehindrad och inbördes, likwäl utan minuterings räte för den andras område; och ma ej eller ägare eller brukare af hemman eller hemmansdelar pä landet, som bränwin tillwerka, af» yttra mindre än ett stop hemma i dess hus eller mindre än en kanna om han förer det lill
Stad att där försäljas. r r:o.
Om försäljningen af det bränwin som i Stad tillwerkas, mä den, som rättighet till en sädan lillwerkning sig förwarfwat eller de sammansatte bolagen disponera, aftala bränwin i större eller mindre partier, dock icke under ekk stop i sänder, eller akt någon bränwins minutering dermed mä utöfwas annorledes än här nedanföre warder sörordnadt. 12:0.
Den 9 Jul». 12:0 Afgiften för rättigheten att fä tilkwerka och distillera bränwin pä landet, fördelas dels pä hemmannen och dels pä brännvins pannorne efter den kannerymd som hwar och en hemmansägare eller brukare kan blifwa tilläkit enligt följande Tariff.
Som utwisar kannetalet i anseende till egendomens warde ej mindre än den högre pannerymd som til! undwikande af för mycken ändring af redskapen förestäs till etc wist maximum i classen emot den tillökning i afgift som Bewillnings-Utjkolket kan firma skäligt att förestå.
Lörsta Classen.
Egendomens wärde till och med 500 R:rpannerymd2O kan:r 7Z0 — 25 — 1222 Z2 Maximum kill 50 kannor^2Ooo 3Z —.
IZ222 42 4OS0 4A IZ222 Zv — Andra Classen.
l 6220 R:r — 5 A kan:r I 7202 62 - till7Zkannvr^ 8022 6Z - ! 9222 ^ 70 - >12222 75 ^ Tredje Classen.
Ii 1202 N.r 78 > ,2222 8l - till 90 — ^lzooo 84 - >14222 87 - >15220 90 - hwarwid iagktagas att den sista pannerymden i första och andra classerna ingär i denpäföljandeclastens maximum, sä alt 50 kannors panna kan ökas till 75 kannor och den sistnämnde ti!! 90 kannor för den derä belöpande afgift, hwaremot den som icke äger sä stor panna, honom efter ofivanstäende Tariff för dest hemmans warde tillkommer, endast betalar afgiften efter den werkeliga pannerymd, hwaraf han sig begagnar, och kommer wid alt detta att iagttagas h-vad i arbra mom. om serskildt inrättade pannor är förordnad!, sä att de endast till hälften emot ofwanstäende Tariff, mage begagnas, men fulla afgiften derföre likwäl beräknas. iZ.o. Sä wal afgiften för bränwins tillwerkningen pä landet, som den deremot swarande pannerymd kommer akt bestämmas efter del wärde, hwartill egendomen wid allmänna bewillningens utgjörande blifwer taxerad. 14:0.
I Städerne betalas brännwins afgiften osmén efter pannerymden i samma gradation som för landet blifwer fastställd och i stället för afgift efter hemmanswärdet kommer en serskild afgift att erläggas af hwar och en i Staden mamalsfkrifwen person. 15:0- Hwar och en som äger rättighet att tillwerka bränwin blifwer det tilläkit i flera pannor dela den pannerymd som honom tillkommer att gagna emot det att panne afgiften erlägges etter pannornes sammansiagne rymd, dock mage icke sädane pannor pä serffildle ställen utan blott inom ett och samma brännerie nyttjas. a6:o. lss Den 9 Julii 16:0.
Den som icke will tiilwerka bränwin och der» till äger redskap, becalar endast hemmansafgiften, men finnes han hafwa bränwinsredskap i fin gärd, Utan qtt den i behörig ordning är förseglad, be» talar han lika panneafgist, som more bränwinsbranning af honom uköfwad, änskönt han föregifva ftuile att den icke af honom gagnad bliswit. 17:0.
De som äga landiegendomar af högre warde an den summa som swarar emot högsta pannerymLen, 90 kannor pä hwarje panna, arv berättigade att för den öfwerskjurande summan af egendomens warde nyttja eii eller flere, pannor, dock icke någondera öfwer 90 kannor till det sammanfiagne belopp, som emot egendomens warde swarar; och kommer för sädane tillökade pannor att erläggas en högre afgift pä pammymden, än i den händelse da detta kannetal stiger högre än lill 90 kannor, hwilken tillökning i afgiften kommer att uti ett billigt förhållande af Bewillnings - Utskottet närmare utstakas» 18:0.
Om bränwins tillwerkningen och disiilleringen i Stockholm.
Götheborg och Carlscrona och sältet till desi uröiwande, lärer dec öfwerläcas Kongl. Mafit efter
Desi Nädiga godtfinnande och till Statens bästa fördel förordna, hwarwid i afseende ä afwerknings qvantum af spannemäl i jemförelse med desie städers inantalsstrjfne perfondr, samtpan» nornes storlek samma förhållande och grunder komma att tjena till efterrättelse, som för de öfrige städer arv fastMdte. 19:0.
Den 9 Iulii. 121 iy:o.
Ifrån nyssnämnde z:ne staders lager af bran» win bör icke saljas mindre än en half ankare ät hwar köpare, hwadan nägon utminukering > smärre partier eller rättighet till kroghällning för desse brännerier icke fär äga rum. 22:0.
Med undantag af gastgifwerier och ftattlagde krogar, hwarmed förstäs sädane, som hafwa serskild jordeboksränta stg äsakt, och lika med gästgiswe» rierne icke kunna belagas att sälja bränwin; böra alla krogar pä landet pä det strängaste wara förbudne; men enär pä nägvt ställe i afseende pä rörelse eller andre behof, det skulle anses oundwikeligt eller nödigt, akt en krog eller näringsställe skulle tillätas bör en sadan icke fä wara närmare belägen kyrka, stad, gästgifweri eller skattlagd krog an en half mil.
Ester föregången undersökning wid Tings-Rätten, åge Konungens Vefallningshafwande att om nödwändigheten af en sädan krog eller näringsställe sig utlaka, men bör underställa sitt Utslag Kammar-Collcgii bepröfwande förr än rättigheten fär gagnas, om den as Konungens Befallningshafwande blifwcr tillstyrkt. 21:0.
, Wid större landlegendvmar och bruk mä för agarnes egen betjening, egne handtwerkare och tjenstefolk som ä egendomen gagnas, samt ankommande främmande betjening, kunna inrättas wärdhus hwa» rest bränwin wid spisning fär till dem försäljas, men allt branwins salu till andra, ware pä det strängaste förbudet. !22 Den 6 Julli 22:0. Wid Ting, upbörds stämmor, auctioner, möten och andre folksamlingar rä landet, som hällas pä andre ställan än Gastgifwaregärdar, ma icke branwin af eho den ware i nörre eiler mindre partier lill salu hällas; äswensom de pä wista stallen, wid Auction brukelige sä kallade siagsupar warda strängeligen förbudne. 23:0.
Wid marknader pä landet bör icke branwin fä försäljas af andre än gästgifware eller sädane nä. ringsidkare som pä fart ofwan omförmälc är erhållit branwins minuterings rättighet. 24:0.
I städerne stall Konungens Befallningshafwande sedan Macistrakeu blifwtt hörd bestämma icke allenast antalet af de krogar där bränwin fär minutera^ utan äfwen de ställen inom staden, hwarest sädane krogar fä anläggas.
Pä källare och sä kallade wärdshus, där mat gifwes samt lika beskaffade mindre näringsställen och markelenterier, sär branwin förytkras under förtäring af mat.
Landshöfdingen äger pröfwa behoswet och mängden af sädane mindre näringsställen och marquetenterier efter stadernes olika beskaffenhet till folkmängd och andre omständigheter.
I alla sädana frågor såsom hörande till ordningsmål bör den mistnöjde hos Kongl.
Maj-.r anföra sine underdäniga beswär och söka rättelser 25:0.
All branwins försäljning under Gudstjenst det ware sig i stad eller pä land ware pä det Den 6 IM. *2z strängaste förbuden med undantag likw-äl af staderne pä Källare och wärdshus dä mat under Gudstjenst gifwes. 26:0.
Hos Kongs. Maj:t lara Riksens Ständer anse nödigt i underdänighet anhälla, att förbud emot bränwins tillwerkning icke mätte fä äga rum för längre eller körnare tid, utan högst wigtige orsaker och dä Rikets behof af spannemäl icke kan fyllas pä annat sätt an genom besparing af den, som i annat fall stulle ätgä till bränwins branning. 27:0.
Enär ett sädant förbud emot bränwins bran, ning under en eller flera monader af den tillätna bränwins bränningstiden blifwer ansedt nödigt, kommer denna förbudstid ask stallas pä sä mänga mänader, räknade frän Ockober mänads början som nödwändigheten fordrar, äfwensom sörbudstiden allid kommer att wara i oafbruten fortsättning och således utan mellanskof af rillätne eiler icke tillätne bränneri terminer, hvarförutan Riksens Stander torde anse nödigt hos Kongl. Majit underdänigst anhälla, att enar bränwinsbranning för längre eller korrtare tid anses böra inställas, Kongs. Maj:t täckes derom sä tidigt som möjligt ar meddela allmän underrättelse, pä det hushållare mäge bliswa i tillfälle derefter ställa de härmed i sammanhang stående enstildre hushålls anstalter. 28:0.
Alla inskränkningar mi bränwins lillwerkningstiden böra wara lika och inträffa under samma tid t alla fläder och pä landet. 29:0. is4 Den 6 Julli. 29:0.
Den hemmanen pä landet ätföljande bran» wins afgift, sann hwad städernes mantalstrisne personer erlägga, sommer altid att utgå antingen bränwin får tillwerkas, eller för längre eller korrka» re lid inskränkes. go:o.
Wid inträffande förbud -mot branwins brätvinS tillwerkningen kommer vanne afaiften alt minstas i förhållande tilt den minskade bränwinsbrännings liden, sa att för hwarje manad af den sednare en åttondedel af panne afaiflon förswinner.
Sädane aro de grunder, regler och förcskrifter hwilka efter min olörgripeliga ranka kunna komma i betragkande.
Säkert äro flere föreskrifter nödige som undfallit mig. men som af delta Stånds ledamöters uplysta bedömmande icke lara undgä att anmärkas och widkagas.
Art det som rbrer controll, tillsyn och werksamhat öfwer den blifwan»
Le författningens noggranna efterlefnad, jemte det answar och de påföljder som aswikelfer derifrån böra aläggas förbrytaren, lära Ri sens Högloft.
Stander finna lämpligast att i underdånighet öfwerlemna till Kongl. Majus Nädiga granstning. bepröfning och stadgande hälst tid och omständigheter i öfrigt icke synas tillåta Riksens Ständer a t ingä Uti skärskådande af allt det som hörer till detta stadgande, och lärer Kongl. Maj:t täckas widiaga dem sä alfwarsamma som ärendets angelägenhet och beskaffenhet fordra till winnande af säkerhet för lydnad och werkstallighel som med andamälet instämmer.
Hwad Den 6 Julli. 12Z Hivad sluteliaen beträffar den delen af Konungens
Nådiga proposition svin äsyftar de lagars och författningars öfwerseende, hwilka kunna hindra fylleriet och annan dermed förenad osedlighet, hwiiket ämne blifwir förwist till handterande af Höglofl. Lag-Ukstotret, sä lära Riksens Höglofl.
Ständer sedan desi utlärande inkommi., taga det samma un. der öfwenvägande. Zerr Lohet, Lukas, anförde strifteligen: Walborne Herr Landk-Marstalk!
Ridderstam och Adel; Jag har ej begärt Ridderstapet och Adelns upmarksamhet för at. gransta elter gilla de olika förslag som arv gjorde as Oeconomiä.
Utskottet om bränwins tillverkning.
Detta ämne är redan tillräckeligt afhandladt förut och ända mera i dag ibland ost—hwilka förslag jag förmodar erfarenheten och en stor kännedom af landets behof och tillgångar upgjort; hwarföre förutser af samma ordsak häruti grunden för bifall eller afflag.
Dä denna tillämnade författning betragtas under fin veconomista synpunct, frägar jag om den ej kan anses mera oeconomist än hittills stedt, och således mera tillhöra den execmiva magkens, omsorg änden lagstiftande maqtens förutseende, som ändä framtiden kan göra owifl.
Anninstone tycker jag att hädanefter förändringar af denna nu tillämnade lag mätte öfwerlemnas utan inskränkning ät
Regentens godtfinnande för att kunna Atwidga och förbättra efter lid och orter densamma, således 126 Dm 6 Jultt. beskattningen derföre efter samma grunder som Riksens Ständer antaga uti desi nu wantadö författning.
Dä en lag stiftas, tyckes wäl rättwksan fordra dest wälgörande kraft lika allmänt pä alla statens medlemmar, om an den skulle werka pä ett olika satt-
Dä kan man först saga att alla begag» na sina förmoner under samma lag.
Denna sats skall säkert bifallas af dem som ej bestrida ett olika förhållande i Rikets oecönomie frän Torneä alf till Öresund.
Jag förestår således att hwad förslag som kommer i detta amne att antagas, antingen Oeconomia-Utstottet eller af de andras.
— NonungenS rätt wara förbehållen, att gifrva pannerymden den widd som förändrade tider och olika orter kunna medgifwa, öfwerlemnad länewiS emot en afgift proportionaliter med den som kommer nu framdeles af AiksenS Stander att fastställas, och härpä bcgäres proposition innan något förslag kommer under Ständets pröfning.
Herr klack, Larl, förklarade sig instämma med Herr Loisst och önsta, att ät Kongl. Majtt märke öfwer!emnås, att om Han sunne omständighererne sadant tillöka Ukwidga bränwins bränningen under de tider dä Riksens Ständer icke aro tillsammans.
Friherre tVrrmFel, klsnnin^, likaledes.
Herr Landt Marskalken föreställde alt hufwudsaken först borde afgöras, hwarefter den af Herr Loisst wäckte fräga ssrstilt kunde till pröfning förekomma.
Grefwe Den 9 Iulw r-7 Grefwe (-MenborZ. polian blenninZ, upläste följanoe:
Sevan, i afseende pä en allman yttrad önskan isrän alla Riks-Standen, Oeconomiä-Utjkottet an. sekt sig böra frångå desi första betänkande rörande bränwins tillwerkningen och deremot till grund för desi sednare nu förewarande betänkande antagit de principer för en inskränktare bränwins bränning som ifrän alla Riks Stand blifwit yrkade, har det warit owäntadt, att ett förslag nu skulle framställas, som veste principer motsäger.
Hufwudprincipen i Ul-kottets betänkande har warit, akt anse bränwins bränningen icke som en näring utan egenkeligen såsom en husbehofs anstalt: däriftän hafwa utgatt de tillstyrkanden, betänkandet innehåller, och da Utskottet följt Riks Ståndens icke olydelige föreskrift i vetta afseende, anser jag det wara inconsequent, att, som jag rrodt mig finna wara förestagit, partiell äter stänga denna principe, och till en del rubba grunderne för belänkandet, men likwäl bibehålla wiste förslag som fota sig pä desie rubbade grunder.
Deste nya till förändring föreflagne grunder, aro en utwidgad rättighet för större egendoms ägare att begagna flere större bränwins pannor pä ett ställe till större pannerymder tillsammans, än den endast tillame af 90 kannor pä ett ställe, emot en tillika förestagen afgift ä hemmanen.
Om detta kan wara enskilt nyttigt för dem, som derigenom komma i tillfälle att begagna bränwins bramin, gen som näring, bör likwäl denna förändring sa mycket mindre medgifwas, med twäng till en hemmans afgift, som densamma skulle ej allenast föranleds - r28
Den 9 Julli leda till en widsträcktare bränwins branning, hwil« ken man welat förekomma, ulan äfven upmana andre till en dryg hemmans afgift twungne alt i inrättande af bränneri taga sin stada igen.
Man hade icke hafl anledning befara en widsträktare bran, wins tillwcrkning genom det första förkastade be» tänkandet som wäckte sä synnerlig upmärkfamhet, än genom nu föresiagne förändringar, hwilket betänkande likwäl, äfwensom det nu förevarande, innehålla principer i anseende till hemmansbrukare, grundade pä rättwisa och billighet.
Den som will lemna mer afseende pä dem an enskild branwins brännings fördel, mäste medgifwa, att det blifwec alsingen princip i beskattning, dä till exempel ett mantal deladt emellan 4 äboer tillägges rättighet till större pannerymder tillsammans an agaren af tjugu gänger större hemmantal eller tio mantal, men agaren af veste tio mantal icke dest mindre älagges mera an tjugu gänger större hemmantals afgift än förenämnde halfva manial utan motswarande branwins brännings rättighet, och med skyldighet till erläggande deraf, utan afseende om bränwins bränningen förbjudes eller icke, hwilket alt jag i mitt betänkande ätsöljande, särstilte mening närmare detailleradt, m?n hwilket förhållande innefattade der. emot mindre obillighet dä ingen hemmans afgift i betänkandet är älagd; om dä säterier i synnerhet icke i afseende pä jord utan pä serskilte rättigheter komma art upgä till högre wärde än andre hemman, blifwer hemmans afgiften för dem efter wardering, icke efter hemmantals beräkning ytterligare tryckande, halst det stundom kunde inträffa, alt nä gon - Den 9 Julli. 129 gon bränwins brännings idkare, gerna "medelås en högre wärdering pä sin egendom, för akt derigenom winna rättighet tili större och flere' bränwins pari»
Nor, som under jemnförelfe med denna wärdering, sannolikt beredde en högre obillig wädering för desi icke bränwins brännande grannars egendomar.