Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilr Lagerhjelm har redan omtalat huru det gått med näringsärenderne i andra länder, der man velat lägga dem under de allmänna domstolarne.
I Frankrike har man infört s. k. cours commerciales, i Tyskland, handelsgerichte.
Man har der icke funnit sig belåten med den allmänna juridiska kunskapen, huru väsendtlig denna än må vara, på det alt formerna skola rätteligen iakttagas och intet beslut fattas, stridande emot allmän lag.
Man har likväl funnit att denna kunskap icke varit tillräcklig för att behandla alla ärender så som hvarje särskildt yrkes bäsla fordrat.
Såsom nämndt är hafva vi i Sverige afskaffat de s. k. hallrätterne för varuförädlingen; men vi komma förmodligen äfven att lära oss inse behofvet att dem återupprätta.
I den gamla tiden blandade man stadsdomstolarne med lagfarne och i näringsyrkena kunnige ledamöter, eller s. k. litterata och illitlerata rådmän.
Sådan är äfven på landet sammansättningen af häradsrättens domare och nämnd af män, som dels äro lagfarne dels sakkunnige.
Denna skillnad uttryckte man i de Tyska städerna med benämningen af die Herren von'
Feder lind die Herren von Leder.
De sednare ansågos dä icke mindre behöfliga än de förre.
Men numera råder beklagligtvis — må uttrycket förlåtas mig — en juridisk högfärd, som gör att man tror det juridisk kunskap skall förslå att bedöma allting.
.lag erkänner emedlertid att mera juridisk kunskap kan erfordras än som måhända bibehållit sig inom bergstingsrätterna, hvarest så föga lagskipning förekommer och att bägge dessa skäl kunna föranleda till ifrågavar:de domstolars indragning — men jag tror dock icke att man för juridikens skull får åsidosätta sakkännedomen.
Jag förnyar således min vördsamma anhållan om återremiss.
Hr von Hartmansdorff har såsom ett bevis för oriktigheten af mitt yttrande att bergstingsrätterne skulle vara de sista återstående undantagsdomstolarne åberopat krigsrätterne.
Det är sanni att sådane linnas; men till deras upptagande och bedömande höra mål, som angå disciplinära förhållanden, således af den särskilda beskaffenhet, att något dylikt icke kan komma ifråga vid bergstingsrätterne.
Man har vidare talat om, att orsaken hvarföre man önskat dessa särskilda domstolars upphörande vore ett hat till dem derföre att de voro privilegierade.
Jag vill i viss mohn medgifva detta påstående, ty jag kan icke tänka mig såsom nyttigt eller hedrande för ett land, att rättvisan kan få namn af privilegierad.
Den mäste vara allmän, och den domstol som är god nog för en, vara god nog för alla.
Det är vidare nämdt att det vore väl om personer, som icke äro studerade finge vara med i domstolarne; eller ”die Herren von Leder”, såsom de, enligt talarens uppgift, i Tyskland lära benämnas.
Hvad den saken beträffar behöfver man i nu förevar:de fall icke hysa någon fruktan; ty då bergsmålen skola öfverflyttas till häradsrältcrne, så har man ju i dem nämndemänner, hvilka sakna vetenskaplig bildning, och således motsvara hvad talaren menar med ”die Herren von Leder”.
Hr von Hohenhausen, Mich, Silv.:
Jag är fullt öfver - 576
Dea 10 Oktober. tygad derom, att den talare som sednast hade ordet, lika litet som jag och alla audra ledamöter af detta hus, önskar en förändring blott för förändringens skull, utan endast önskar förändring då sådan påfordras för att åstadkomma en förbättring i sak.
Men på sätt under diskussionen visat sig, hafva samtlige ledamöter varit af enahanda tanke.
Man har nemi. insett och erkänt att till följd af mindre göromål, uppstår mindre praktisk öfning vid rättsfrågors handläggning vid bergstingsrätterne, hvilket föranleder dertill att, i allmänhet, mindre juridisk kunskap och domarevana der är att förvänta än vid de allmänna domstolarne.
Pä grund af denna öfvertygelse hafva också alla de ledamöter, som i frågan sig yttrat, hållit före att ifrägakomne domstolar borde upphöra och deras göromål öfverflyttas på de allmänna domstolarne.
Men derjemte har man önskat att den sakkännedom, som dessa rätter nu inom sig ega, måtte på samma gång medfölja till den domstol, som hädanefter komme att handlägga bergsärender.
Sådant kan ju ske på sätt här blifvit antydt, derigenom att, vare sig bergmästaren, geschwornern eller öfvermasmästaren får uppdrag att då bergsärender förekomma, vara tillstädes vid domstolen., med skyldighet för honom att muntligen till prot. eller skriftligen yttra sig öfver målens beskaffenhet och med rättighet för honom att för sakens utrönande få framställa frågor till parterne.
Sättet för detta deltagande kan nu bestämmas på olika sätt, vare sig att han blir ledamot i rätten eller att han blott betraktas såsom en person, der skall i saken höras; men det är vanskeligt och lärer icke gå för sig att inom ett RiksStånd så här på fri hand uppgöra ett förslag i detta hänseende, utan torde betänk, böra till LagUtsk. återremitteras.
Min enskilda tanke är den att R.
St. jemte vidblifvande af sin vid 1840 års riksdag aflåtna underd. anhållan hos K.
M. om bergstingsrätternes upphörande borde derjemte begära att vid målens öfverflyttande på de allmänna domstolarne, det måtte blifva sörjdt derföre att sakkunskapen äfven varder öfverflyttad.
Det är nemi. högst vigtigt att den finnes vid denna den första instancen, der den första undersökningen göres, som grundlägger rättegången.
Jag förbigår hvad här blifvit yttradt om krigsrätterne och vill endast, i anledn. af Hr Åkermans uttalade förhoppning att hallrätlerne utan all sköns olägenhet kunnat afskaffas, hafva äran förklara alt jag ty värr ej kan dela denna hans förtröstan.
På sätt här blifvit upplyst har man i flere främmande länder funnit behof af att återtaga de icke sä långt förut afskaffade handelsdomstolarne.
I Preussen yttrade sig detta behof så lifligt, att man på flere ställen, jag tror det var först i Stettin och sedermera i Berlin m. fl. städer inrättade enskilda kompromissdomstolar för att handlägga vissa handeln och näringarne rörande mål, hvilka parterne ansågo icke blifvit genom bristande sakkännedom så behandlade som sig vederbort vid de allmänna domstolarne, hvarken till skyndsamhet eller sakkunskap.
Till följd häraf och på grund af de ansökningar derom som från alla håll ingifvas, beslöt regeringen derstädes ungefärligen vid samma tid som i Sverige hallrätterne afskaffades, att inrätta s. k. handelsgerichte.
Jag har blott velat nämna detta och instämmer för öfrigt i deras mening som yrkat återremiss.
Hr Den 10 Oktober. 577 Hr Printzensköld, Carl:
Om också icke vid de dom stolar, hvilkas indragning här blifvit ifrågasatt, ät ender förekomma af disciplinär beskaffenhet, så kan Hr Akerman väl icke bestrida att dit höra mål, till hvilkas behandling ovilkorligen fordras speciel sakkännedom.
Jag vill i det fallet lill Hr Akerman framställa ett exempel.
Om en bruksägare instämmer sin hammarsmed, med påstående, att han skall ansvara för vårdslöshet, derföre att han genom oskicklighet bortsmidt jern för ägaren, hur vill då Hr Akerman, som i brukshandteringen icke äger den rin ° n gaste sakkännedom, sig bete? skall Hr Akerman icke då blifva nödsakad infordra utlät, från bergmästaren, gesch worn erniel ler fast hälldre från öfvermasmästaren, till hvars omdöme Hr Akerman då måste sätta blindt förtroende utan alt kunna kontrollera dess riktighet.
Deremot om man i domstolen insätter personer, hvilka studerat bergsvetenskapen, så skulle ovilkorligen derigenom en säkerhet för parterne uppkomma att deras tal och svar med tillräcklig sakkännedom uppfattas och att deras yttranden skola föranleda den i saken kunnige tjenstemannen alt framställa sina frågor så, alt domstolen sättes i tillfälle att bedöma målet och ali deröfver fatta eli med sakens verkliga förhållande öfverensstämmande beslut.
Det juridiska studium är visserligen ganska vigtigt och nyttigt, det förskaffar den studerande kännedom om allmänna stalsrättsliga förhållanden som han derförutan icke kunnat vinna; men det oaktadt kan han icke utan ali särskildt ägna sig åt det fack, som bergsvetenskapen omfattar, vinna den kännedom om alla dithörande förhållanden, som sätter honom i tillfälle att med full sakkännedom bedöma de tvistefrågor, som hittills af bergstingsrätlen varit behandlade.
Då nu här icke blifvit satt i fråga att dessa räller skulle bibehållas utan tvärtom alla talare äro ense om att de i deras närvande skick borde indragas, dock under den uttryckliga önskan att man måtte tillse att vid de domstolar dit bergsärenderne öfverflyttas, måtte finnas edsvurne ansvarige tjenstemän all tillgå, hvilka borde deltaga i domsluten, eller åtminstone vara skyldige att för tillfället biträda domaren med sakens utredande och för öfrigt tillhandahålla alla de upplysningar, som kunna vara behnflige för att sälta domaren i tillfälle att afgifva ett rättvist domslut, — så förslår jag sannerligen icke hvarföre man vill sätta sig emot en ålerremiss, sorn åsyftar ett så nyttigt och nödvändigt ändamål, som det ifrågavar:de.
Jag tillstyrker lika med de fleste talarne alt ålerremiss af delta betänk. måtte beviljas. O -no" o Hr Akerman:
Mandet om ursäkt att jag sa ofta uppträder, men antalet af mina motståndare gör det för mig nödvändigt.
Jag vill visserligen icke bestrida alt vid bergstingsrätlerne kunna förekomma mål, hvilkas bedömande erfordrar en sådan sakkännedom, hvaraf häradshöfdingen oftast icke är i besittning, men dessa äro undantagsmäl, enär de aldra fleste mål som bergstingsrätterne handlägga äro skuldfordringsärenden på grund 9 H. 37 57S Den 10 Oktober. af förlag, samt brottmål, således af den för hvarje domare vanligaste beskaffenhet; om dä någon gång elt mål förekommer, dervid domaren är i behof af den ofta omnämnde särskilda sakkännedomen, är det väl icke svårare för honom all densamma sig förskaffa än det är vid andra tillfällen dä särskild sakkunskap erfordras.
.lag vill nu endast erinra om de många fall, då kännedom för målets bedömande i läkarekonsten är behöflig.
En sådan besitter naturligtvis icke domaren, men han infordrar då upplysningar och utlåtande från läkare, ej sällan till och med frän sundhets-colhm, och på detta sätt går det ganska väl för sig att döma i dylika mål.
Jag skulle emedlertid icke nu vara envis att motsätta mig återremiss, om jag trodde att dermed något kunde vinnas; men först och främst är riksdagen snart slut (åtminstone hoppas jag det) så att LagUtsk. troligen ej får rådrum, alt vidare handlägga ärendet, och för det andra ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå att ingen enda ledamot inom LagUtsk. varit skiljaktig i denna fråga; och att det således är att förmoda det Utsk. fortfarande förblifver vid sin en gång uttalade mening, ehvad än här må yttras för åstadkommande af ändring i betänkandet. nllr Lagerhjelm:
Jag ämnar icke yttra något i anledn. af Hr Åkermans sista anförande.
Jag glömde endast att då jag sist hade ordet nämna all blaud de ärender LagUtsk. rätteligen uppräknat såsom nu tillhörande bergstingsrätlens handläggning, förekommer en klass nemi. utsökningsmulen, hvilka både kunna och böra behandlas af de allmänna domslolarne, utan att en särskild embetsman dervid behöfver vara tillstädes.
Jag nämner detta emedan del verkligen är med sanna förhållandet öfverensstämmande.
Det är således endast de återstående ärenderne eller öfrige tvistemål samt brottmålen, som äro af beskaffenhet att särskild sakkännedom erfordras för all kunna rätt bedöma dem.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad samt Hr Gr. 0. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bi folie LagUlsk:s förevande betänk., ropades ja och nej; hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. ansåge de emot detta betänk, gjorde anmärkn:r föranleda lill återremiss, samt då härvid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna att R. 0.
Ad. med öfvervägande ja besvarat den sednare proposm.
Justerades 4 prot.-utdr., rörande denna dag fattade beslut. H. R. 0.
Ad. åtskiljdes kl. £ till 1 e. m.
Den 12 October.
579 Tliorsdagen elen 12 October 1848.
Justerades 2:ne prot.-utdr. för d. 10 dennes.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i LagUtsk. efter N.o 2183, Hr Gripensvärd, Jacob Olof; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 167, Hr Geete, Sten Porse. Öppnades jemväl
Hrr Electorers lista vid val af en Suppleant i StatsUtsk. efter N:o 2258, Hr af Georgii, Carl Evert; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1675, Hr Adlerbjelke, fullm.
Föredrogs och bifölls ett från Exped.Utsk. inkommet mera.
N:o 21, ang:de ett tillägg i åtskilliga riksdagsbesluts §§.
St;s underd. skrifvelser till K. M. N:o 218, ang:de tillökning i krediti vet för manufakturernes och fabrikernas understöd; N:o 219, ang:de bestämmande af hvad med ”matlag11 bör förstås; och N:o 220; ang:de skyldighet för krigsfolk att deltaga i byggande och underhållande af kyrkobyggnad med hvad dertill hörer.
Äfvenledes upplästes till justering och godkändes följande från Exped.Utsk. inkomne förslag till §§ i riksdagsbeslutet.
N:o 40, ang:de ändring i bestämmelscrne rörande stämpelskyldigheten; och N:o 41, om upphäfvande af författningarne, ang:de 10:de-pennings erläggande af arf, som föres ur stad.
Härefter anmäldes till justering, men bordlädes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Exped.Utsk:s under N:o 42, afgifua förslag till § i riksdagsbeslutet om ändring i 2 § 17 cap. Ä.B. Vidare upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till §§ i riksdagsbeslutet:
N:o 43, om förändring af lagens stadganden rörande leslaments-friheien m. m.; N:o 44, ang:de ändring i K. förordningen om fattigvården i riket; 37* 580 Den 12 October. N:o 45, om ändring i K. stadgan, ang:de försvarslöse och lill allmänt arbete förfallne personer; N:o 46, ang:de rättighet för judar att vittna; N:o 47, ang:de lag mot uppror och olotliga sammankomster; N:o 48, ang:de skyldighet att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll, att emot bestämd summa få densamma återlösa; JN:o 41), ang:de lag för utrikes vexlar; N:o 50, ang:de besvärstid vid klander emot syn, som af en skild person hålles med dess landtbo; N:o 51, ang:de förklaring af 3 mom. i K. kungörelsen d. 18 December 1823; samt N:o 52, aug:de förändring af nu föreskrifna borgenärsed.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern. och betänk:n, nemi. från Conslilution s-Utskottet: N:o 36, med utlåt, i anledn. af Talmannens i BondeSt. vägran af propos. på remiss af en inom Ståndet väckt fråga om aflåtande af underd. skrifvelse till K. M. om Helsinge regementes hemförlofvande; Lag-Utskottet: N:o 93, i anledn. af väckte motioner, ang:de verkställighet af spö- och ris-straffen samt den uppenbara kyrkoplikten; N:o 94, i anledn. af väckte motioner om minskning i det antal nämndemän, som i Häradsrätt erfordras för all rätten må anses domför; N:o 95, i anledn. af väckte motioner om förändring i förfaltningarne ang:de utmätning; N:o 96, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förordningen d. 13 Juli 1818, aug:de handskrifna iuvisningar eller s. k. assignationer; N:o 97, i anledn. af återremiss utaf en punkt uti betänk.
N:o 75, öfver väckte motioner om förändring i konkurslagsliftuiugen; Lag- samt Allm.
Besv.- och E kon.U tskotten:
N:o 63, om sammanjemkning af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:ns betänk.
N:s 52; samt N:o 64, i anledn. af inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, rörande Utsk:ns betänk.
Upplästes och lades till handlingarne, ankomne prot.-utdr. från de öfriga RiksSt:n nemi. från PresteSt. af d. 30 sisth September samt d. 2, 3, 7 och 10 dennes, från BorgareSt af d. 2, Den 13 Oclober. 581 3, 5, 6, 10 och 11 denues, samt från BondeSt. af d. 3 sisth Maj, d. 30 sisth September samt d. 2, 3, 5 och 10 dennes.
Justerades pleniprol:n f. d. 3 , 5 och 9 sisth Augusti. H. R. o. Ad. åiskiljdcs kl. £ till 8 om aftonen.
In iidem prolocolli, Albert Munck.
- Fredagen den 13 Octobcr 1848.
Justerades eli prot.-ntdr. för gårdagens plenum, samt pleniprot:u för d. 10 samt d. 12 dennes f. och e. m.
Föredrogs och godkändes Exped.Ulsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda under N:o 42 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, om ändring i 2 § 17 cap. A. B.
Föredrogs och lades lill haudlingarne Const.Ulsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda mern.
N:o 36, med utlåt, i anledn. af talmannens i BondeSt. vägran af propos. på remiss af en inom Ståndet väckt fråga om utlåtande af underd. skrifvelse till K. M. om Helsinge regementes hemförlofvande.
Föredrogos och biföllos LagUtskcs nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde betänk.:
N:o 93, i anledn. af väckte motioner, ang:de verkställighet af spö- och ris-straffen samt den uppenbara kyrkoplikten; N:o 94, i anledn. af väckte motioner om minskning i det antal nämndemän, som i häradsrätt erfordras för att rätten må anses domför; N:o 95, i anledn. af väckte motioner om förändring i författningarne, ang:de utmätning; samt N:o 96, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förordningen d. 13 Juli 1818, ang:de handskrifna invisningar eller s. k. assignationer.
Föredrogs och lades lill handlingarne LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 97, i anledn. af återremiss 582 Den 13 Oktober. utaf en punkt uti betänk.
N:o 75, öfver väekte motioner om förändring i konkurslagstiftningen.
Föredrogs och bifölls LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda betänk.
N:o 98, i anledn. af väckt motion, aug:de förtydligande af 12 Cap. 7 § A.B. och 6 Gap. U.B. Föredrogs och bifölls Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 63, om sammanjemkning af RiksSlms skiljaktiga beslut, i anledn. af Utskms betänk.
Föredrogs och lades till handtingarne Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Ulsk:ns i gårdagens plenum på bordet lagda mein.
N:o 64, i anledn. af inom RiksSlm fattade skiljaktiga beslut, rörande Utskms betänk.
Anmäldes och lades på bordel ett från Bevilln.Utsk. inkommet mern.
N:o 35, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, sorn R.
St. beslutat upplaga lill bestridande af rustningskostnader. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 7 om aftonen.
Lördagen den 14 Oktober 1848.
Justerades 5 prot.uldr. för gårdagens plenum samt pleniprotm för d. 15 och 19 sisll.
Föredrogs Bevilln.Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 35, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som R.
St. beslutat upptaga till bestridande af rustningskostnader. R. o.
Ad. fann detta mein. icke hos R. o. Ad. föranleda till annan åtgärd, än alt läggas till handlingarne.
Den 14 Oktober. 583 Anmäldes och lades på bordet ett från Const.Uisk. inkom- ■ met mein.
Nto 37, med utlåt, angtde Talmannens i BorgareSl. vägran af propus, på en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskilliga till slatsregleringen hörande punkter. 11. H. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 e. tu. lii lidem protocolli, Jlbcrt Manck.
Måndagen den 10 Oktober 1848.
Plenum kl. 7 e. m. Justerades eli prot.uidr. för d. 14 dennes samt pleni-prol:u för d. 23 och 24 sisth Augusti.
Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., på bordet Exp.Ulskts under
Nto 23 afgifna mern. med skrifvelseförslaget Nio 221, angtde förändring i föreskrifterne, rörande utmätningsumgälder.
Upplästes till justering oell godkändes Exp.Ulskts förslag till R.
Sits underd. skrifvelser till K. M.t
Nto 222, angtde förändrad lydelse af 5 § i K. förordningen om socknestämmor i riket d. 29 Augusti 1843; samt Nto 223, om uppsättande af 2:ne nya årgångar predikotexter.
Föredrogs och lades lill handlingarne Const.Ulskts d. 14 dennes på bordel lagda meni.
N:o 37, med utlåt., angtde Talmannens i BorgareSt. vägran af propos. pä en inom Ståndet väckt fråga om uppskof med pröfningen af åtskilliga till statsregleringen hörande punkter.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsktn inkomne mern. och utlåten, nemligen från
Sta ts-U t sk ot te 11 Nto 334, angtde aflöning för den hos Hemliga Utsk. anställda kanslipersonal och vaklbeljening; Nto 335, angtde omlryckning af lista bandet utaf BorgareStts prottr; Nto 336, angtde en förändring i riksgtskontorets pensionsslat. 584 Don 10 Oktober.
Stats- och Be vil 1 n i n gs-U t s k o t te n: N:o 92, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande en i Ulsk:ns utlåt:n N:ris 62 oell 87 förekoniniande flaga.
—^ Pr otocoll, hållna § llOB Högloflig e r ’ r r Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823.
STOCKHOLM, Tryckt lios Olop G kahn, i8s5.
Lördagen den I Martil.
Plenum kl, 10 förmiddagen.
Herr Gripensvärd, Fredric idolph, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes så lydande; (Se Bilagan N:o i.) Lades på bordet.
Som Taxeringsman uti Linköpings, Jönköpings och Stockholms Lån har jag funnit, huru olika BevillningsFörordningen tillämpas, i synnerhet vid principen af Fastigheters värdering.
Det är väl bland ledningar för sådan värdering föreskrifvet, att Taxeringsmän böra göra afseende på de inom frenne år skedda köp, men jag har aldrig ansett det förenligt med min ed, att denna föreskrift skulle ålägga mig att värdera sådana försålda Egendomar eller Hemmansdelar e er köpesumman, utan trott att jag såsom Taxeringsman skulle tillse, att, jemte det Statens rått iakttogs, hvarje skattskyldig skedde lika rätt, och att alla lågenheter, som nied hvarannan åro 4 Den l Martil, jemförliga, borde lika värderas.
Med denna öfs vertygelse får jag föreslå, att i en blifvande BevillningsFörordning, blott den föreskrift må blifva gällande, ,att vid värdering af ali jord bör håfvas afseende på jordmönens beskaffenhet^ afsättningstillfål 1 en m. rn., så att ingen lågenhet värderas till mindre ån den efter Taxeringsmännens samvetsgranna bedömande, kunde komma att gälia om den vore till salu; i följd hvaraf alla andra föreskrifter borde, såsom endast förvillande, ur Eevillnings-Förordningen uteslutas.
En värd Ledamot, Hans Excellence Herr Grefve von Engeström, har vid motionstidens början till Högh Ridderskapet och Adeln ingifvit ett anförande^ deruti han förklarat, att lian vid flera föregå-» ende Riksdagar gjordt samma framställning, och äfven årnade vid blifvande Riksdagar dermed fortfara^ i hopp att den slutligen skulle vinna afseende.
Jag går att följa detta exempel.
Uti Riksdags-J.f slutet af år 1818, finnes Rikets Ständers underdåniga önskan, att guld, silfver och broderier på miiitaira och civila uniformer skulle afskaffas.
Jag får nu å nyo göra motion örn afskaffande af guld och silfver på miiitaira och civila uniformer, med undantag af Konungens Lif- och HusTroupper samt de högre Embetshsännens, jemte gradtecknen på de militair» Den I Martil, 5 uniformerna.
Jag anser öfverflödigt, att framställa de oeconomiska, moraliska och äfven Statsskäl sorn föranledt denna motion.
De igenfinnas uti sist förflutne
Riksdags motioner och OeconomieUtskottets Protocoller, der nuvarande OeconomieUtskott lärer finna ledning för sitt bedömande af ämnet, om det förtjenar något afseende.
Herr af Uhr, Glihåf, anförde skriftligen:
(Se Bilagan N:o 2.) Lades på bordet.
Herr Berghman, Ambrosius Magnus, hade inlernnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande:
Friherre Ridderfiolpe, Fredric, upplåste följande tvenne Memorial:
(Se Bilagorne N:ris 4 och 5S) 6 Ben x Martil.
Friherre Rudbeck, Alexander, hade inlem* nät ett så lydande
(Se Bilagan N;o 6):
Herr Gripenvaldt, Augujt, hade inlemna! ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande:
Herr Rosenblad, Bernhard, anförde skriftligen : (Se Bilagan N;o 8J Herr Rosenblad tilläde derefter mundtligent
Denna plans föremål skulle vara att gifva fasthet och trygghet åt all enskildt ägande rätt, och detta är troligen också allas gemensamma önskan, ehuru delade våra åsigter om medlen, och äfven våra begrepp om hvad, som nu verkligen utgör denna ägande rått, kunna yara, Dessa olika åsigter och begrepp måste Den x Martiu 7 för att medelst conilicten kunna åstadkom'tna ömsesidig upplysning och derigenom frambringa det sanna och råtta, hafva en gemensam punkt, der de kunna mötas.
Sådan finnes endast i en fullständig, ämnet omfattande plan, denna må för öfrigt vara utgången från hvilken synpunkt och under ledning af hvilken åsigt som hålst.
Materialierne till en sådan plans uppgörande, äga Stats- och BancoUtskotten, men dessa Utskotts constitutionella förhållanden tillåta dem ej, att opåmint afgifva densamma.
Statsutskottet åger blott att föreslå hvad det anser Stats- och Riksgåldsverkens behof fordra.