Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers lianens för bristande Jern a Söderhamns Wäg, ock etter öfwerwägands af alla förekomna omständigheter, hwarom et särffilldt Lx-r-stium kroracolli widare skulle förmäla, forsin del ansett, dels uran ändamål wara, dels ganska ömmande, ar en siik ersättning utkrafwa, sedan en del af dem som bliswit skyldige kände, genom döden algatt och efter sig leiimat Enkor och Born, och uplyst blifvit, det de öfrige ingalunda arv i rilsiänd at ersätta ens en rmga del as 1'mouens tordran; hwarlämte och som detta synnerligen rörde en af Borgare, Standetö wld Riksdagen närivarande iedamok, Borgare, Smidet utbad sig at i anseende til anförda bemekande omstandig, heter, detta nial hos Högloft.
Ridderskapet och Aveln och sina öfriga rel^eÄivs Med,Ständer sä recommsnckera. ve^utsrionen beswarodes och afträdd-.
Härefter fortfors til sint med upläsningen af ofwanberörde blxirsAum krotveolli.
Friherre 8illverscki5Iä, d^ils.
Det torde tillaras mig erindra Högloft.
Niddcrskapet och Adeln om icke detta amne ar as den angelägenhet, ar det ge, nast borde til afgörande företagas.
Riddecffapec och Adeln hördes häruti allmänt instämma.
Friherre 8i!kverscbölä tilläde, at ämnet mors sa mycket wigtigare, som twänne af RidderstkapetS och Adelns Fullmägtige i Riksgälds-Oontoirer moro här wid Riksdagen närwarande: och om dek ansageS nödigt ak Herr lVlgjaren Ltacl afhölle sig frän befattningen med Riksgälds-OnrairetI göromål, sa hade Ridderskapet och Adeln i Stockholm, alldeles ingen Fullmägtig af sic Stand.
Hans LxcsIIsnes Herr Grefwen och Land t - Marskal ke» gsorde krojaoliiivn, at detta mål genast skulle företagas, hwilken med enhälligt
Friherre ve 6eer, 6ar1.
Dä det nu ar afgjordt at saken skall företagas genast, urber jag mig ak fa anföra nagra ord: dä man atagit fig en föregående skyldighet, tror jag, at densamma framkör alla rättigheter bör upfyllas, äkmindstone jag för min del skulle i femma belägenhet ej anse mig kunna tiltrada min Rtksdagsmanna rätt, förr, än lag för mig wisat redo, och min Kiksdagsmanna-rätt kunde ända likawäl pä Riddarhuset iakttagas. ^ag får allrsä j ödmjukhet hos Hög. koft.
Ridderskap» ock Adeln hemställa, om icke dä lVlg^o, 3»ael tils widare mäste wara jäswig, at fit Fullmägtigskap utönva, de här nanva,anoe RidderskapetS och Adelns Fullmägtige mätte wänligen anmodas, at med första sig kil Slockholm begifwa och lillråda sörrvallningcn af Rckögälds-Lomolksrs göromäk.
Herr Grcfwen och Landt-Marffalken.
Wid detta riifälle upstar lwanne frägor: den ena, huru förhallas bör i anseende til en Fullmägtig, som är (lgpm; den andra, i anseende til en Fullmägrig, famar fran Riksgälds-Lomoirek vepuksrsä.
Hivad den sednare beträffar, torde Högloft.
Ridderskap» och Zldeln stang. at Kongl.
8ecrersr»ren van ingeström såsom stspmeracl ej lärer kunna begifwa sig ifrån Riksdagen» Da bliswer frägan allenast om Friherre vs^erbjellrs, och lag får härmed lilkannagifwa, at han i detta amris inlemnadt följande skrift, som Ridderskap» och Atzeln torde behaga höra sig söreläsaS.
I den händelke, RikSgäldSiOontoirsrs förwaltning i Slockholm ikulls befinnas utan någon Ledamot a Hög. löst. Ridderskap»!? och Adelns magnar, och Högloft» Ridd.rikapcc och Adeln skulle anse nödwandigt, d», äfwen under dea k'.d, nuwarande Riksdag ännu kunde förstöra, ätmmdstvne en Ledamot af dest medel bor derstädes wara at rifga:
Sä, för at ga Högloft.
Ridderskapettz gch Ade.iitz afW härukinngg lii möces, fao lag 477 med förklara, dsc jag ar beredd, at nasta mecka afresa lil Slockholm för at inlaga dek rum uti RiksgäldöCcmmirek, hwilket, a Högloft.
Ridderskapets och AdelnL magnar, jag ännu tiis widare innehar; och will, i förcnämnde fall, läka min rätt, at bewista der återstående af Riksdagen, för denna gängen wara hwilande.
Norrs köping b. sz.
Maji ittLv. ^ob. Luft. lbeZerbjelke.
Herr von 5>Lbulk2enbeim, Osviö (den äldre).
De as Friherre Or Loer anförda skal aro högeligen bindande, och som Friherre lagerbjelke behagat ftels förklara sig nöjd ac oföroröieligen för Riksgälds, Werkcrs angelägenheter begifwa sig til Stockholm, sä undwikes dymedelst al! belänkelighel at göra lag in caiu.
Hittils har det ej niindre för Fulimägiiga wid RikögaldsLvnkoirsran wid Languen, warit obetagek at wara Riksdagsmän; men jag skulle i ödmjukhet wittja underställa Högloft.
Ridderskapets och Adelns ompröfwande, om icke för alla Stand en gemensam författning och Kongl. Kundgörelse more af nöden, at hädanefter ingen Fullmägkig wid Riksens Ständers Werk, såsom sjelf redogörande, kunde wara, eller waljas til Riksdagsman.
Utom möielighecen as en äiwentyrlig inflytelse, sa beror samteliga Riksens Ständers gemensamma säkerhet deruppå, ar berörde deras Werk asalia wederbörande Fullmägriga ordenteligen och oafbrutet wardås.
Härwid ropades
Herr killberZ, ^reäric Otto.
Am satz fattat saken rätt, sä består den af twänne frågor.
Den ena, om de i Hemliga Utskottets LxrrsÄum krokucolli nämnde Fullmagkige i Riksgälds-Lonwirel skola afhälla sig fran stensten: och den andra, om de som äro häp skola resa utbaka.
I den förra fragan är min tanka § <Lk den som ej fullgjort sin skyldighet mä göra reds fö» sig; och hwad don sednare angar, rycker jag, arden som ar F-ullmägtig bör lemna Riksdagen och göra sm rjenst.
Har kan han inrct sa och da är dec bäst han reser dit der han har lön.
Friherre Lilkverscl, Zick, Kils. Jag för min del har mm at påminna deremot, at Friherre I.,- Aerdjelks reser til Stockholm för at tillråda sit Fullmägngskap sa wida han dec sielf behagar; men sinner tillika, ar sädaar honom såsom Or^ur ej boede kunna åläg» ga§.
Deremot sinner jag, at om någondera kan fa et sädank aliggande, är det Herr von Engsström som ej är Oapur, uran siccex pa Riddarhuset såsom Fullmagrig för en annan Ärr.
Hanö Lxcellence Herr Grefwe» och Landt - Marskalken.
Hemliga Utskottets Lxcrstkam keorocolli innefattar de bägge frågor, som nu warit under öfwerläggnjng, och jag kar först tiURiddcrskapers och Adelns afgörande proponera den ena, om icke Ridderchapek och Adeln skulle anse ljenligast at Herr lVlrjoren 8rs^l och förre Riksdagsmannen knur kerton ina tils widare afhälla sig frän göromäien i RiksgäldsLonloiror?
Denna kro^osinon blef enhälligt bifallen.
Hans Lxcellencs Herr Grefwen och Landt-Marskalke n.
Den andra frägan är den, hu» ruwida Friherre I^agerbjslks såsom Lapur IHmilise pa Riddarhuset mä kunna aläggas at begifwa sig frän Riksdagen och uphöra med utöfningen af sin Riksdagsmanna -ratt?
De Fullmägtige, hwilke såsom vspursraäL pä L^ntoirers wägnar, befinna sig wid Riksdagen »ärwarande, lara härstädes behöfwas för at med uplyöningar gä Hemliga Utskottet tilhanda.
479 Grefwe borner-, (^arl 6obrie!.
Herr kroksstor von LciwstlLenbeim hur wäckt dcn tredje fragan, ..ngaende hemställande lil Kongl. Mäste at en Fullmä-stig i ?)stkögalds - Omoieer ei mä kunna wäljas ri!
R-ksdagsmaii, och fär jag förklara, ac jag harull med honom instämmer.
Friherre I)e 6eer, (larl, conformeraste sig äfwen med Herr von Lebull/.snbcim och an sä g en sadan underdånig hemställan wid delta tilfälle pastande.
Liisverlellolst begärde kropoluicm pä delta ämne.
Harull hördes äiskillige instämma.
Herr von Rosenstein, chilrl.
Som den» na staga egenreligen rörer de iwänne öfriga Standell, hwilkag Niksdags.Fullmäglige wäljas, torde Riddcrfka. per och Adeln chlara mig föreställa, vin ej den tilläggning äfwen wore nödig, ar e» Adelsman, som wors Full-- mägkig i Riksgälds-stloniviret ej eller borde tillatas at ffjlija sig ifrån sin befallning med göromalen derstädes för at resa lii Riksdag.
Jag underkastar delta Höglost» Riddcrfkapets och AdelnS egel uplysta eftersinnande.
Herr Grefwe,, och randt - Marskalken.
Som delta ar en ny staga, torde jag fa densamnia hoö Kongl.
Mauk anmäla.
Harwid hördes någor rop as Ja och Nes. Friherre l-Ijerk-r, lAans.
Som denna staga rörer et Riksens Ständers enskilldta Werk, lärer den förmodeligen kunna utan en sädan underdånig hemställan uptogas.
Härmed förenade sig åtskilligt.
Herr Grefwen och La ndt.Marssalksn»
Jag har redan yttrat mig i detta ämne.
Hanö Lxcellsncs Grefwe Ruuth, föreslog, at den af Herr vin Lcliulrronlieim wäckca fråga, äfwen matte blifwa gällande i afseende pa Fullmäglige i 6-irigu-n.
Begärdes pä Bösket.
Herr Lillberg, kreäric Otto.
Sedan dek har kommit sä laugt, at en sräga är vsmilsrsä, sä bör hon gä.
Mange instämde harull.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken förklarade ar frägan wore hwllande.
Friherre loll, ^ ren OkirlKopbsr, som förut hade anmält sig, upropades och yttrade sig: Sedan Hans Lxcsllsncs Herr Grefwen och Landt - Marskalken förklarat, at fåken wore hwilande, har fag ej något at anföra.
För öfrigt synes mig detta löpa nog mycket in i Lolcktikutionsn.
Herr ^ölsrfxarre, 6 sorg, begärde ödmjukeligen, at som den warde Ledamoten yttrat fårhaga, at man skulle löpa in i Lonliilmionsn, han bertil matie säga sina skal.
Friherre bisarra, blane, jämte stera, conkormsrsäs sig med Herr ^älerljiarre och kt starkt rop upkom ibland Riddersikapet och Adeln.
Friherre ve Ossi-, Oarl, förenade sig med Herr ^älerlfrsrre och yttrade sig ef kunna medgifwa, «t den wäckca fragan gar in i Oonstirurionsri.
Friherre 48r friherre 'vall.
Jag har begynt med dek an« förande, ar sevan Hanö Lxcsllencs Herr Grefwe,, och Landt-Marskalken förklarat fig ej kunna göra ^rox>okiriem, innan han inhämrak Hans Masts Naditza yt« krande, och sragan allisa more hwllande, ware det ae löpa in i Lonlljlu, inuen ak aker willja uptaga densamma.
Netra kror jag mig hofwa warit ber«rtk!gad at förklara.
Jag får a swen tillägga, a c Höglofllge Riddcrffapec oä'
Adeln ej torde böra inga i Bi stut rörande de Fullmägtigc, som af de aiidra Ständen ucwäljas,, 06) lag kror mig ej genom detta mit yttrande hafwa förolämpar någon af Ridderskapccs och Adelns Ledamöker.
' Herr vnn Lebiulrrienfieim, vsviä (den yngre), prvlestsrsäe mot sakens nedläggande.
Friherre kjerrs, Vrs 6 ri c. Sedan Hog« lofllge Riddcrskapet och Adeln beflutic, ak Herr Alsjor Lissl riis widare e> bör deltaga i gåremålen inom Riksgälds - 6onroirei, får jag ödmjukeligen hemställa, om Riddcrskapet 06) Adeln ej skulle finna nödigt, ac andra Elafien borde sel nitsrim walsa en annan Full, riiägcig i hans sta>le.
Herr Aälerlparre, Axel, med stera, con« kormsrsäe stg med Friherre LlssrrL.
Hans LxcsIIencs Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjorde häruppä xroxolliion, hwilken med Ja och Nej befivaradcs.
Friherre ve 6ser, (larl.
Jag finner wäl at det ej egenteligen torde anga mig hwad den Clafien skulle behaga göra, men jag hemställer ödmjukeligen kil RidderEapels och Adelns ompröfwande, om et savank 61 4Z2 wal icke skulle gifwa anledning lil misinöje, och om det more mödan wardt, at nu wäija en Inierims Fullmäglig för den korrm lid, som af Riksdagen torde äresta.
Och öfwerlemnar jag kil Ll-lstsn sjelf, om den ej stolle behaga lara denna äsiundan salla.
Friherre lbljsrcs, kHeäric.
Sedan Ridderstkpet och Adeln hade beslutik, at lVIsjor Lissl stulle afhälla sig ifrän sit Fullmägtigstap, trodde jag, at et sädgnt inierims wal, bief en följd, och detta ivar orsaken til mit förslag.'
Herr ?iper, Larl Ulric.
Os Oscr har redan sagt hwad jag ärnat anföra.
Jag sär nu allenast tillägga, at Herr lVlsjor Lissl först mätte blist wa hörd.
Herr H61 sr sparre, ^xsl.
Hwarföre skulle RiksgaldS-vireänonen nu wara mindre fulltalig i NikSgäldS-Lonroirels bekymmersamma belägenhet genom yppade smek, hwarö sammanhang wi ej känne, och som möjcligt wis kunde wara widsiräckkare, an wi enS wåge förmoda?
Herr kinetcbulö, Osrl kHestmc.
Det hos Ridderstapet och Adeln nu förcwarande ämne, hartmanne sidor, Len första är redan wisad.
Jag conkormersr mig deruti med Herr lVlsjor Lillbsrg, al nar man har en skyldighet, sä bör den upsyllas, och för öfrigt har jag den lankan, ak detta ar et Oeconomieum som ligger i hwart stånds ston, at för sina egna Fullmägtiga asgö, ra.
Den andra Punkten är den, at ingen ma bliswa dömd ohördan.
Herr iVOjor Lissl är angifwen men ej hörd.
Jag förenar mig derföre lil alla delar med Friherre Os 6ssr; men at lV4sjor Lissl ma afhälla sig stan Riksgälds-Conroirer, dec sinner jag gansta billigt.
Det ar m, skyldighet pä alla ställen, at wisa redo för sina goro.
4§Z inas.
Jag förenar mig med Hemliga Urskotteks klxtrsQumkrorocolli, at Herr Major 8rasl lils widare mä afhälla sig.
Herr Grefwsn och Landt - Vlarskalken.
Kanske at Friherre klljariL torde behaga läka förfalla sik yrkande om en inrerims Fullmägtigö wal efter Herr Major Lrsel?
Friherre llljerrg.
Allt för gerna, men jag får den äran tillika förklara, at jag ingalunda welat döma Major Lissl ohördan.
Häruti hördes mänga af Ridderskapet och Adeln in, stamma.
Lil iverscbölö, !Xlils.
Dä det ar afgjordt, at Major Zlsel bör afhälla sig ifrän sin befattning med Riksgälds» (lonroirst, bör det wäl ock afgöras, om någon annan skall resa til Stockholm för ak upsylla hans tjenst.
Herr Grefwe» och Landk.Marstalken.
Dek är redan förklaradt, at Friherre lagerbjelke ar nöjd at resa.
Herr von Lngsltröm kan, såsom RiksgäldS>Lomvirsts Oexnrersä, ej skilljas härifrån.
Friherre Zilkvsrtebolö.
Dä yrkar jag va dek kraftigaste wal af en imerims Fullmagtig i Major Lisels ställe.
^ Herr ^älerf^srre, i^xel.
Jag kror mig ej behöfwa göra någon relervsklon som skulle innebära en förklaring, ak jag ej welat döma Major 8rae> ohördan.
Jag har aldrig pästätt honom wara brottslig, uran blott jäfwig; och detta är bekräftadt, genom en redan bifallen kroxolmvn.
Jag har blott yrkak och 484 yrkar ännu at OireKion ma göras fulltalig, snarare M äil någonsin.
Friherre Dliorr, Dags, förenade sig med Friherre I)s treer, och wodde derjamle, ak ja snart man walde en annan i Mch>r Slssls ställe, sä more han so. som j sörlid dömd.
Harwid hördes ganska manga ropa:
Nej, blott jasivig.
Friherre Ikorr, Hemställde aswcn, om icke bäga ge Herrar Fullmägkige borde anmodas at afresa.
Hans Lxcsilanes Herr Grefwe» och L ari d t marsk a! k e n.
Jag hav gjort krop«chnon onr Jjdderstapct sch Adeln behagade aä inrerim wä sa ester iVchsior 8r-re!; derpå har swaraks
Friherre bjelke har förklarat sig nöjd ac resa, och Herr vo» LngLstrom lärer förmodeltgeu äswen snart kunna resa.
Herr ^älersparrs, /öxsl.
Anses den ?ro» pnstrinn asistagen, sa anhäller jag ödmjukeligen, al Herr von Lageström matto alaggas at resa.
Herr von Lekulrrsnbsim, (den aldre)» Torde hända skulle Ridderstapet och Adeln lättast kom. ma jftän denna saken, om Herr Grefwen och Landkmar stal ken behagade göra jorsrägan i Hemliga ll,-statret, om Herr von Lngsliroms biträde derstädes widare b<- höfweS, h ware sier Ridderstapet och Adeln kan sig närmare utlära.
Dg olika tankar hördes derom hos Ridderstapet och Adeln, proponsraäs Herr Gresiven och Landrmarstaiken om Ridderstapet och Udel» behagade walsa M änrsrims Fullmägtig i kVlasor §t»slz ställe.
Ja och Ne). .48; Friherre 8reel vnn bl nilses in, Oorkitr ZäuäviA, ansä^ >j »agot wal esker Herr lVlijar 8nel bora äga ram, sa länge han el blijm, hörd och falk sig fört lara; och trodde, at da Herr vun blnAsstrvm nu jvore ifrän befarmingcn med Riksgälds - kl nrriirec fran» rvarande, more det samma skal at wäija en Ledamot oster honom.
Herr Dillberg.
Jag har ej siktat fåken sa, ak platsen är ledig, uran ac tVIsjur 8.ari blott afhaller sig frän ösmo, läggningarna.
Ar Pla st,, ej ledig, sä ser jag >j, al Ridderstapec och Adel» kan wäija en ny Fullwagtig.
Herr 3rZ!bsmmar, Larl /^clnl^b, trodde, at et wal more sa mycket mera öfwerfiödigt, som för» zrwdelioen ingen jlulle wiilja mottaga et fadanr förtroende, ungefärligen ätta dagar.
Friherre lchilbiriH, äörim.
Rkdderskapet och Adel» kände ännu ej om Bonde - Stander malt nä» gon esler sin Fullmagstg i Riks-chids-Omoirer; man Lunde »vänta lil betz underrättelse härom blifwit inhämtad.
Grefwe läervenb-iupk, (liss, trodde at det ,wore kj nljgast at först inhämta uplySningar innan detta .ämne asgöreg.
Dä Friherre bjelke förklarat sig nöjd ar resa sä kunde ha» iu afwcn derom anmodas; och hwad Herr vvn lBgcsträm beträffar, kunde förfrågan göras, om han widare behof,ver ga Hemliga Ucskotter med undcrräkkelfer kilhanda.
Jnril des kund>?ai) härom är inhämrad, tilstyrker jag för min del, at fåken mä bliswa hwilande.
r Friherre Oe 6sar, Lsrl, tuppnnsraäs ej, et Aet wope et formeligt, utan blott et ime-stm» wal, som g85 »iu more i fraga; men hemställde tillika, om dek ej more öfwerflödigt at det samma företaga, da endast atta eller fjorton dagar af Riksdagen torde återstå, och föga någon skulle finnas, som pä sä korn tid wille Fullmagtigffapet fig ataga.
Ehuru tankarna aro Mljaknga, får jag likrväl hemställa, onl Ridderjlapet oeh Adeln ej skulle behaga afgöra denria fak utan votering.
Nej och Jas Herr Grefwe» och Landt - Marskalken, lofwade at genast i dag underrätta sig om Herr von Lageström more ledig, at til utöfning af fit Fuchnägtigffap afresa.
Herr Klinxk^orr, (Zjsrär, trodde sig nästan kunna försäkra, at Herr von Ln§sström snart more resfärdig.
Friherre 8il5vsrfcIiöI6 hemställde om icke votering häröfwer kunde i eftermiddag anställas, pä det de wjgriaare mål och öfwerlaggningar, som iförmid» tzag kunde förefalla, icke mätte afbrytaö.
Herr Grefwen och Landt - Ma rskalken fö, reställde at sädant more emot de wanliga RiksdagS-korrnalikelsrnL) och at vorsrin§ borde företagas genast ef^ ter äelibsrariorien.
Friherre Ickjerr», k^gns, instämde med Friherre Lilkverlckölcl, at votering deröfwer mätte anställas och trodde, at et imsrims wal efter lVlsjor 8tes! wore en sspldigher emyt allmänheten. q8?>
Friherre 6eäe> ström, (lias, yrkade, at da en Ledamot begärt vniering, det were hans rättighet, at dm samma skulle werkställaS.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalken hemställde a uno om Ridderskapct och Adeln ej skulle be» haga assia frän votering.
Friherre bk järta, I^reäric.
Det torde tillalas mig at föreslå en medclwäg, som anjlke torde förena RidderskaprtS och 7!de!nö tankar.
Det more den, ak lara saken hwila oafgjord lil dest man erhällit de underrättelser, om behofwet as Herr von klngesträms nar» warö härstädes, hioilka Herr Grefwen och Landl-Mar stkalken loswat inhämta.
Herr Grefwen och Landt - Marskalkeii gjorde häruppå proposition, som med Ja bcswaradeS. .s Friherre Lilkvertckiölö.
Frägan om tvål af Fullmägtig ester Herr kellajor Zrac! borde wäl först afgöras.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken^
Friherre kreäric lkkjorra har föreftagit, at man skulle wanka med malets afgörande, och min kropostrion der» uppå har bliswit af Ridderskapct 06) Adeln bifallen.
Friherre 8ilkverfck> ölä.
Detta wal hade redan för en mänad sedan bordt för sig gä, men om dek ef sker, sar jag i ödmjukhet hemställa, om icke Högloft.
Ridderskapct och Adeln skulle behaga walja llvsvi,, torer at öfwerse Fullmägtiges förwalrning.
Friherre kkjsrra, klaas, corikormsraäs sig med Friherre Lillverlrkälö. 488 Friherre , <71 as, begärde gkvgo lirioli pä Friherre 8 lfverscttuläs sednare först g. Harwid ropades
Nej och Ja, äfwcn hördes sa, ken begäras pä bordet.
Herr Grefwe» och La»dt , M arika lkeir.
Som sake» är begärd pä bordel och har gemersldp med den första fräga», sä mäste den för der närwmande hwila.
Härefter upropades och asg;ck tis de andra Etandett en ve^ursiion under anförande af Grefwe Oxsnlijorns, ^3cvl) 6ui!as, som stalie c lkanra giftva RiddcrstapetS och Adelns osivanfattade best », i afseende pä lVIäjvrsn Llael cch sörre Riksdagsmannen b-aur kortkor,.
Utdrag af krotocolletj hållet inför Long!, Majtt i Riksens häglof!.
Ständers Hemliga Utskott, wid Riksdagen! i NorrkäpinS den 22.
Maji r8oo« Ibland de ämnen, som Kongl. Majtt i näder täckts förelägga-Riksens Ständers, i stöd af 47. lili Regeringsformen af den ar.
Augusti 1772, wid denna Riksdag, Nadigst östade Hemliga Utskott, är frägan om mynt-oredornas ufsta stande af yttersta wigt bade för närwarande och ttlkommande lid.
Konungen har i näder täckts föreställa hwad 0- lägenhetcr och lidande, ej mindre Rikets innewanare i gemen, än Stats- och Ri?sgälvs-Werken enstilldt, deraf fatt widkännas, at Credit - Sedlarnas gångbarhet fäsona mynt borrtjagat myntet ur rörelsen, der intagit - 489 tagit desi rum, och genom ständiga förändringar, under et> djupt nedfallet wanwärde, försatt hwar man c osäkerhet vm wärdet af hwad han ager: upjagat priserna pä fastigheter, '.varor och arbets-löner, samt under gränslöst stegradt Agio och Cours wid wäxelköp, wallat de känbaraste förluster wid Uländska Riksstuldens och Jnteresiens betalande, samt stegring och höga pris pä alla utifrän inkdmmande nödtorfter.
Til afhjelpande af besia tryckande olägenheter, som störa Rikets Lreäik och förstvaga Rikskroppen, har Kongl. Maj:t förklarat
Desi nädiga önskan och åstundan, at Rikets fastställda 8po-!s-mynt ater ma blifwa det enda gängbara och LroKr-fedlarna afskaffaS, samt i detta afseende, af Riksens Ständers Hemliga U skott i näder äskat et alstvarligt bemödande för at utfinna och förestå fädana medel och utwägar, som efter nuwarande omständigheter kunde finnas lämpeliga, samt för myntförändringens framtida beständ de säkraste.
Majrt tillika i näder förklarat sig beredd, at af alla krafter understödja detta wigtiga vndamal.
Hwad Kongl. Majtt i denna
Desi nädiga före- , ställning täckts yrka, innefattar et nytt wedermäle as Kongl.
Mgjrts outtrötteliga nädiga omwärdnad för Sit Lands wälgäng och utgör föremålet för hela Ri< Lets gemensamma önskan.
Af den kännedom, Hemliga Utskottet om och Riksgälds - Werkens belägenhet inhämtat, har Hemliga Utskottet jämwäl funnit, at intetdera af desi» Werk kan äga bestånd med en inkomst i Lreclir sedlar, i stället för mynt, hwaruti penninge-utjkyllderna böra utgå.
Riksstyrelsens och Förfwars-werkets handhaft wande, saint uprätthällandet af Rikets Lcellir fordra allisa äfwen, at ordnirrg och säkerhet i Rikets Mynt wäfende äterställas. 66 49» .
Huru et sä granlaga och angelaget warf ma knur na företagas och utföras, sä at en deraf oundwikelig upoffring, den ma ske pä et eller annat satt, blifwer dräglig för Rikets Innewänare, har hittils utgjordt ämnet för Hemliga Utskottets omtanka och öfverlägga ningar; och dä en werkelig Osäll - Sedlarnas inlösen med mynt ar hwad Konungen i näder aftal, och tillika det enda säkra medlet at grundeligen bota dek tryckande onda, har hos Hemliga Utftottet naturligen bordt förekomma, at möjeligheten til werkställande af en sadan Plan berodde af et kraftigt biträde af Riksens Ständers Sancpis, samt at, i den män detta biträde, med bibehållande af det angelägna kms"- Werkets äterwUnna sjelfbestånd, kunde utsträckas, skulle den oundwikeliga upoffeingen blifva drägelig.
I sädant afseende, och sedan Riksens Ständers 8mcv
Utskott pä begäran meddelt dest utlätande i detta wigtiga amne, hafwa hos Hemliga Utftottet be kymmersamma Lfverläggningar upstätt, om, och med hwad äevslvalion Osäll - sedlarna borde inlösas.
Hemliga Utftottet har icke undfallit, at i deri män afdraget för HZio ökas wid Lrsäir-sedlarnas inlösen, L samma män blifva ^mornstsmencs- och lisalitLkionL-konäsllia drägligare för Rikets Innewänare at utgöra, och kssstlgricmen läktare at »verkställa; men Hemliga Utftottet har ock insett, at et afdrag utöfver gränsorna af billigheten icke skulle öfwerensstämma med Riksens Ständers afsigt.
Ä ena sidan ar ostridigt, at dä Osäll, sedlarna, nästan ifrån det, at de först utfärdades, ehuru dä utgörande Obli^-illonsr med ränta, omlupit e-mot myntet med en skillnad etter sä kalladt ^Z>o, som tid efter annan, under ensidiga förändringar af stigande och fall, ansenligen tiltagit, och fluteligen upnätt gräselig höjd; afseende derpå, wid desia Sedlars rsslilsrsnäs, destomera borde göras, som Osäll. sedlarnas inlösen lil högre wärde, än de emot myntet nägon tid ägt eller äga, ställe betunga Rikets Innewanare med en lika sä obillig som dryg tilvkning i Lontridutionerna, under det, at gäldbundne Näringsidkare, Förlagtagare och alle
Gäldenärer för egendoms köp efter ^ögt Uporifna priser i Lreäit-sedlar, stulle försättas i kannbaraste lidande, samt Lapitaliller och ^Zioteurer, med flera, deremot, i mynt föröka hwad de under högt Xgio i Lrellic-sedlar samlat.