Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Disconten så länge dess Octroy räckte , då det fordras högst 7 år, innan hela Utrednngen är verkställd, synes mig vara nog strängt och Curatois-arfvodet alldeles för högt beräknadt.
Dessutom, om det också skulle ske på detta sättet, hvar skola de 120,000 R:dr tagas till CanalArbeset, som härigenom för detsamma förloras, om
Disconten öfverrages af Banquen utan motsvarande ersättning?
Antingen Staten eller Banquen skulle ju tillsläppa dem, om ej CanalArbetet skulle afstadna •, Staten kan ej lemna det, det veta vi} Banquen måste således göra det, och i den händelsen vöre det att taga in med den ena handen och gifva ut med den andra. ar Jag förklarar för min del, att om det , i anseende till den blifvande Financeplanens verkställighet, anses oumgängeligen nödigt, att Götha Canal Discont måste indragas och öfverlemnäs till Banquen, kan sådant, efter min tanka, ej ske utan den största orättvisa, om ej Bolaget tillerkännes ersättning för den Discontvinst de, i anledning af Ständers beslut, ägf rättighet att påräkna.
Den 17 Martti, t. m.
219 Jag tager mig äfven friheten fästa Hög. loflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den stora olägenhet, som skulle uppstå för de Vestra och en del ai de Södra Orterna i Riket, om Disconten skulle flyttas från Götheborg, och framtida omsättningar besörjas af Directeurer , som ej gjort utläningarne.
Mängden af de skyldige äro deromkring boende, hafva kanske här inga relationer, och äro torde hända oftast här till namnet okände:
Deremot, om Utredningen får verkställas i Götheborg, under samma Direction som förr, likväl med den Controll af Ombud å Banquens vägnar, som förr är nämnd, skall den vida lättare gä för sig , och förlusten på Debitorer blifva den minsta möjliga, kanske alldeles ingen.
Det torde också förtjena anmärkas, aft i den händelsen Disconträttigheten nu fråntogs Bolaget, utan all ersättning för Bolaget, skulle äfven kunna hända, att ActieAgare i Cana* len upphörde med vidare inbetalning å sina Actier, och raisonerade så här:
Att om man den ena gången tager ifrån oss
Discont-rättig* heten utan någon ersättning, kan man en annan gång taga alltsammans, och då är det bäst att genast förlora de redan insatta 6© Procent; och jag frågar: huru skulle det i den händelsen se ut med CanalArbetets fortgång ?
Hvad åter angår Götheborgs
Discont, ani ser jag den fullkomligen hjelpt med ett Lån af Banquen på i503ooo R;dr på kort tid mot 320 Den 17 Martti, e. m. tre procents
Ränta samt förlängning af 2 och ett halft års tid till dess Utredning, hvilket jtg således tillstyrker.
Malmö Discont, sorn är fullkomligen banquerodtte, har i mitt tycke njutit väl mycken faceur af det Högloflige Utskottet; likväl iörenar jag inig dermed till alla delar.
Sluteligen får jng , i allt hvad för öfrigt rörer Götha Canal
Discont, alldeles förena -mig med hvad Herr; Hulphers, uti dess Betänkandet åtföljande serskiita yttrande, anfört, samt hos Hög väl borne Herr Grefven och Landt* Marskalken , i gritnd af de Anmärkningar jag nu gjort, anhålla om Betänkandets återremitterande Friherre Boye, Ludvig:
Min pligt är att respectera Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod i ett ämne, der så mycket blifvit ta* ladt ; jien jag anser angeläget vara, att med några ord skingra den förvillelse, som jag trott mig finna i en värd Talares mening.
Om jag ej alltför orätt förstått Hstr Mannerstams tankar, så vill han , att vi skola anse oss hafva , genom de preliminaira beslut, som först vid denna Riksdag blifvit tagna , i frågan om FilialPisconterne , bundit vår pröfning i hufvudgakliga skälet till en tendence, stridig mot hvad vår pluralitet af Talare i dag yttrat-
Det är visserligen möjligt, att jag origtigt uppfattat förståndet af hans yttrande; meO ifall det valdt sådant, så bör jag erinra, att hans Anmärk* Den 17 Martil e W. 22 j ning innefattar en fullkomlig förvillelse.
Jag tior mig känna ålla de preliminaira besiut, som blifvit tagna ; och förhållandet är, att sömma beslut långt ifrån att ligga i stridighet med den Liberalitet , för hvilken nästan a'la Talare i dag, med Patriotismens varma, lfrat , bära stämpeln af fullkomlig öfverensstämmelse dermed; ägande gemensam tendctice till försvar emot RestnctionsSystemets hårdheter.
I öfrigt vill jag alldeles medgifva, det Herr
Mannerstam möjligen har rättiden upplysning han meddelat, i frågan om beloppet af TreprocentsSedlarne, hvilka han förmäler ej uppgå till mera än omkring 3 Millioner; men har han rätt, så har Utskottet orätt, sorn icke, hvarken i Betänkandet, eller i de dervid bifogade Tabeller, lemnat en tydlig uppgift i frågan derom.
Om. då jag bemödat mig att förstå Tabellerna, jag misstagit mig, ehuru jag trott mig följa dem , så ligger felet i .Tabellernas otydlighet; och det är då d tta fel, som missfört både mig och alla de flere Talare, hvilka ansett beloppet uppgå till 4 Millioner eller derutöfver.
Boye har verkligen orätt hört eller förstått m tt yttrande, och jag har icke sagt, att Ridderskåpet och Adeln genom preliminaira åtgärder bundit sin pröfning i hufvudsakliga beslutet, angående FilialDisconterne, till en tendence, stridig mot den i dag allmänt yttrade tankan. 322 Den 17 Martti, e. m’.
Jag har endast i fråga om Concours för Disconterne fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att sedan Riksens Ständers Fulimägtige vidtagit en åtgärd i afseende på dessa Disconter, hvilken lagt hinder i vägen för deras Liqvider, och Riksens Ständer, under 4 Månader efter deras Sammankomst, låtit den fortfara, torde det af detta och flera skäl, icke nu mera vara lämpligt eller billigt att öfverlemna dem åt sitt öde och låta en Concours uppkomma, hvilken skulle göra oredan större än den nu är, och må hända af alia utvägar vara den mäst stridande mot den Liberalitet , som Herr Friherren i detta afseende synes önska.
Förvillelsen lärer så.edes vara å Herr Friherrens sida i detta fall, likasom den otvifvelagtigt är det angående beloppet af TreprocentsSedlarne, hvilkas ännu oinlösta belopp uti alla tre FilialDisconterne icke uppgår till 3 Millioner.
Till Herr Friherrens upplysning kan jag nämna , att dess irring torde härleda sig deraf, att han förmodligen inräknat de bokförda
Lånen ibland TreprocentsSedlarne.
Herr Carpelan, JVilhelm Maximilian, ha* de inlemnat ett Memorial, hvilket upplästess aå lydande:
Det sammansatta Stats - och BancoUtskobi tet har för Riksens Ständer framlagt en plan till reglerandet af Disconternas affairer.
Redan vid sjette raden begynner en lång och invecklad mening, hvaraf dock dea slut* Den 17 Martii, e. tn. *23 sats kan dragas, att principerne till närvarande förslag skola framdeles utvecklas; de begära blott att Riksens Ständer skola godtroc get underteckna, och när detta är gjordt, få de nöja sig med hvilka grunder de finna för godt att framställa.
Jag saknar i hela det framgifna Betänkandet allman Åsigt, indelning af Ämnet, ri.gtig Calcul och Rättvisa, hvilket de serskilt reserverade meningarne nogsamt bei visa.
Detta vore nog för att yrka dess åter: remittering.
Utskotten hafva sjelfva medgifvit, att denna fråga borde gemensamt afhandlas med den öfver det allmänna Myntvärdets upprätthållanlande ; men som åsigterne häri varit olika, det vill säga, ämnet ej fullkomligen utredt, hafva Utskotten framlagt denna fråga , som på det nogaste har samband med det allmänna Mynt» värdet och uppgjort ett Förslag, hvars gagne-! lighet eller skadelighet man icke vet.
Utskotten säga likväl att detta ej rubbar de stadgade grunderna för allmänna Planen &c. — men, frågas billigt:
Hvilka äro degsa grunder?
äro de af Riksens Ständer pröfvade och antagne?
Leda de till någon båtnad för Nationen?
Jag vill bevisa att hvarje förändring med Disconterne skall hafva ett skadligt eller nyttigt inflytande på Nationen, allt efter som det företages.
Emedan det RörelseCapital, sorn genom
Disconterne en gång blifvit satt i omlopp och 224 Dm 17 Marta , é. in. Sorn i synnerhet i de Landskap, där dessa fudnits, ' stigit till en betydlig del af'hela Landets* ej kan dragas ur allmänna Rörelsen utan att göra ett betydligt inflytande på alla varuvärden och En kiItas (inanciella ställning — således förorsaka en Revolution i ali enskiié Oeconomie, sorn slutehgen lordrar en förändring äfven i den allmänna j sd måste operatio* nen vara skadelig.
Hvarje förändring, sorn ett Mynt eller MyntRepresentanterne und rgår, verkar alltid onde på Nationen; jag menat med förändring, af ett Mynt, alla de händelse?, som hafva in. flytande på dess mer eller mindre ymnighet i allmänna Rörelsen , äfvensom de händelser, sorni bidraga att en del af de i omlopp varande MyntRepresentanter hastigt förlora sitt värde och med detsamma gå ur allmänna Rörelsen.
Detta har varit händelsen med de Capitaler, sorn genom Disconterne ingått i allmänna!
Rörelsen och såsom Mynt eller Bytesmedel blifvit nyttjade i all inländsk handel.
Denna händelse har också förorsakat den mäst obehagliga ställning i Oecanomiskt hänseende, sorn knappast har sin like — D ss längre fortfarande sku.le otvifvelagtigt förstöra större delen af Landets industrieusa Innevånare, oberäknadt al’a de- sorn härpå mer eller mindre lida förluster
Då, enligt den uppgift förenade Stats- och BancoUtskotten gifvit pä Defi 17 Martil, e. m. 225 på Disconternes i omlopp satte Cap»fnler pått till nära S Millioner och således utgör närmare en Fjerdedel af hela Rikets Rörelsekapital, blifver hvarje förändring med Di.contem» af slott inflytande, i synnerhet i de Landsorter, där de varit inrättade, och där deras löpande Sedlar ofta utgjort större M ssa än Banquens.
Det vore således högst skadeligt för dessa Landskap" att förlora det Rörel eCapital so rl under Riksens Ständers Garanti och uppsigt blifvit d‘ m tillskyndad».
Att missbruk blif-' vit begångna är icke deras fil, utan deras , som derpå uppsigt haft, och blir således de sednareö skyldighet att godtgöra.
Det blir således Riksens Ständers skyldighet, tj allenast att garantera allt det i omlopp satta Myntets värd» , utan äfven, att då Disconterne indragas, draga försorg att ej Rör IseCap talet drigenom i någon Landsort kommer att minskas.
Om dessa Cap:taler indragas på 1 eller 5 år, ger detsamma resultat, fastän man i sednare fallet får vänta derpå i 5 år ; ersättes
DiscontSedlarne med andra af samma Numeraire och Valeur, lider den enskdta och allmänna Oeconomien ingen rubbning \ om detta sker på 1 eller 5 år, gör det hvarken minskning eller förökning af det allmänna RörglseCapitalet, emedan beslutet örn der s inlösen återger dem den Credit de förlorat, så mycket mer, som derå betalas Ränta, sorn Utskotten föreslagit.
Då Disconternes Sedelmassa utgör sä stor Ridd. 0. Ad, Fröt, IV. B. II.
Af4, 29, jo 226 Den 17 Martii, e. m. del af den allmänna MyntMassan* att hvarje förändring, som dermed göres, har ett betydligt inflytande på alla Varuvärden i allmänhet, som äfven på hvarje Individues financiella förhål* lande, bör denna fråga under en allmännare synpunct och gemensamt med frågan om allmänna Myntvärdet och PenningeRörelsen afhandlas, hellst ingen redig allmän åsigt af ämnet kan fattas, utan att begge dessa ämnen få en gång under skärskådande öfvertagas.
Det är i följe häraf jag begär en Återre-' miss af dessa Utskotten* Betänkanden, samt föreslår att dessa ämnen väl vid omröstningen till sina detailler kunde serskilt företagas, men vid beredandet gemensamt discuteras.
Men som den tryckande nöden i anledning af den missCredit
DiscontSedlarne vunnit är allmän, och derföre högst nödig, att ju förr dess hellre afhjelpa, får jag med anledning af hvad förut är vidrördt föreslå, hvad långt för detta bort ske, att Disconternes alla Obligationer till sitt innehåll och fordna Valeur af Riksens Ständer garanteras, då framdeles med så-mycket mognare betänkande kan afgöras, huru och på hvad sätt detta bäst kan ske Genom detta beslut ensamt skulle de genast vinna den Credit, som för Landets Oeconotnie blir högst välgörande.
Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, hade inlemnat ett så lydande Anförande: Hvad Högloflige Stats- och BancoUtsköttens; till Riksens Ständer afgifna Betänkande Den 17 Mart , e. m. 3 2? ängar, om allmänna PenningeRörelsen och MynÉvärdets upprätthållande, som angår FilialDiscoaterne, så föreriar jag mig med den sers k i 11 a mening, sorn en Ledamot Friherre jacob Cederström der afgifvit; ty hvilken säkerhet gifves
Väl lör en Svensk Medborgare* om Lagar skulle stilias, gällan
Je blott lör tillfället % Ett sådant prejudicät vere at' större fara, ari öm Stalén på FilialD sconterne ännu förlorade några Millioner Papperssedlar* Mycket vådligt 3nser jag äfven om Disconternes Rörd.' seCapital på 5 år skulle indragas* utan motsvarande mynt i omlopp; villervallan blefve då förskräckligare, än den hittintills varit; dé Gä!dskyldige*.som ännu hade någon behållning* skulle troligen förlora denna rest och Staten belastas med en mängd till sina Finander förstörda människor* som då på annat sätt, vid en snart äf behöfvet påkallad Riksdag* måste understödjas.
Min tanka är ock* som jag tror* öfverensstämmande med möjelighefen* nemligen ätt alla indragningar af RörelseCapitälet ske Småningom, på det åtgärdérrie icke matte blifva alltför mycket tryckande eller förstörande* ty i annat fall förfelas ändämålet.
Vidare syries mig sammansätta Utsköttefi förfarit på ett sätt för mig obegripeligf, i så måtto, att de icke gittat uppge, eller soni tillgång beräknat, Götha CanalDiscönts fordran hos CanalVetkef; en fordran* söm nu tillhör Disconfetis Fordringsägare, eller Staten* 6m den skall t deras rätt inträda * och kan följigféligen icke till CanalBolaget börtSkäfffcSs * 228 17 Martil, g. »». hvi'ket man likväl gör, då man tillgången icke upptager.
Af dessa anledningar begär jag Återremiss till Utskotten , och hoppas att derifrån få förvänta någon plan, sorn icke förvärrade
Vårt tillstånd, och b sparade oss möd.n, att åter sandas, om H a 10 månader, till ny Riksdag.
Herr Svedenstjerna, Eric Thomas, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes 3 så lydande:
Om man opartiskt betragfar den ställning, hvari samtelige Disconternes Penningeväsende sig befann vid den tid Högloflige Stats och BancoUtskotten fingo sig uppdraget att föreslå medel och utvägar till dess i ordning bringande ", så lärer man billigt, hvarken kunnat fordra en skyndsammare åtgärd deivid, eller begära att det Förslag, sorn Riksens Högloflige
Ständer nu är öfverlemnadt, skall vinna all-i mänt bifall.
Med någon uppmärksamhet på de nya och ovanliga förhållanden , som uppkommit sedan
Disconterne inställde sina betalningar, på de tillfälliga händelser, som, jemte allmäntla Lagens föreskrifter, verkat på deras tillgångar och återverkan af allt detta på det allmänna Penninge-väsendel, lärer man säkert få medgifva, att det Höglofl. sammansatta Utskottet , hvad medel det ock måtte föreslagit till Discontaffairernes reglerande, alltid råkat i fara att fela mot någon principe och att träda för nära, ej allenast enskilte, utan ock vissa alls
Den 17 Martil, e. m. 229 manna inferessen.
Det är således icke för att klandra det Högloflige Utskottets åtgärder, titan med den rena öfvertygelse, ait i ett ämne af sä stor' vigt och omfattning, som detta, afven de obetydligaste inkast emot förutfattade meningar skulle möjeligen kunna leda till nya forskningar, som jag vägar utbedja mig H rr Grefvens och LandtMarskalkens saint Höglo?!/ Ridderskapets och Adelns tillstånd att vid det Högloflige sammansatta Utskottets Betänkande få göra några Anmärkningar.
Utskottet säger i Ingressen till dess Betänkande, ”att regleringen af Rikets Penninge”väsende borde på ett uteslutande sätt blifva ”föremålet för dess ö verläggningar; att det, i ”följd häraf, stadgat den allmänna grund, hvarifrån Utskottet, i anseende till beräkningarne ”af PenningeSedelstocken , borde utgå vid utarbetningen af dess Förslag till Myntvärdets ”upprätthållande, samt tillika fastställt, såsom ”en härifrån sig härledande principe, att några ”nya biträden ifrån Banquen icke borde komma ”i fråga, så framt härigenom rubbades den ”grundval, på hvilken nämnde Förslag skulle ”komma att byggas.”
Då nu Högloflige
Utskottet antagit dessa hufvudgrunder för dess financiella åtgärder i allmänhet och således äfven för Discont - affairernas Reglering, så hade det visserligen varit att önska, d t dessa grunder blifvit något mer utvecklade till Rikets Högloflige Ständers Plena fram-.tällda, hvarigenom de kunnat komma i tillfälle att från samma synpuncter, som det Högloflige
Utskot - $39 Den 17 Martil, e m. fet, betrakta det nu egentligen ifrågavarande ämnet.
Häglof] 'Utskottet fqrkhrsr dock prsaken, hvajriöre detta ej nu varit moje ligt, da, sorn det vidare heter i inledningen till B tän? kandet, ”under öfverläggpjngarne framställda ”skjljagtigä åsigter af sjelfva hufvpdämnet, samt ”de medel och utvägar tji) Myn'värdets upprätt”hållande, hvilka hos Utskottet kommit i fråga , ”ännu icke yunnit den utveckling
. att här^f ”kunnat bildas en sammanhängande plan ” — Af allt detta tycker jag mig kunna draga den slutsätt?, att Höglofl.
Utskottet, vid Betänkandet? ^fgjfyande, val hade beslutit att Rikets fenningeyäsepde Och Myntvärdets upprätthållande borde blifva första ögonmärket tor dess åtgärder, och 1 följd deraf fastställt den prin£ipe, atf inga nya biträden af Banquen borde yneddelas, sorn kunde motverka dessa åtgärder} men ^tt om sättet och medlen ännu ingen ting var afgjordt.
Upplysningsvis pcb endast i förbigående torde jag fä nämna, att jag på intet ställe i Petänkandet kan finna, om ejler till hvad belopp Utskottet vill indraga det före
Disconternes inftäUda utbetalningar circulerande RörelseCapi. falet.
Pett? är dock en vigtig omständighet och af stor inflytelse på Rikets Pennipge-vägende, ont dermed ej blott skall förstås den {lel»n , spm rörer StatsInkQinsterqe och Banquens Pgtsndom , utan ä^v?n den delen, sorn Omfattar fennlngeCircuiationen i Handel och Näringar, från hvilka sednare både Staten och Bgnquen dock skola i naturlig ordning hämta deras styr, kä. §å länge (nan härom saknar något bestämdt från Höglofl, Utskottet, grundadt åP Dm 17 Martti, e. m. 23* minstone på sannolika beräkningar, och i ovisshet, humvii-ia dess påtänkta medel till Mynt' värdets upprätthållande ej skulle kunna blifva menligt för en viss del at Rikets Penningevä6ende , samt då tillika
Disconternas affairer o* nekeligen ingå i det sednare; så lärer ali dea ledning man kunde äga af allmänna Grunder får en FiriariceRe.gl«ring i dess vidsträcktaste bemärkelse, hittills saknas tor det här specD elt ifrågavarande ämnet.
Det torde således Vara tillåtit, att, likasom det Höglofl.
Utskottet, behandla det efter ett slags arbitrage, och utan att binda sig vid några principer blott tillse, hvilka mått och steg till
Discont-sakernas iordningställande efter vissa, billighetsgrunder närmast kunna förena stridiga interesgen.
I anledning häraf torde få anmärkas; 1:0
Att det hvarken synes mig instämmande med Lag- eller billighetsprinciper, att un-: der san ma categori innefatta tvänne
Discont ter, af hvilka den enas obestånd redan är gifvet och den andras ännu beroende af omständigheter, hvilka hvila på utgången af den vigtiga frågan om Götha Canal-arbetets fortsättande.
Till styrka för detta påstående får jag åberopa ej allenast hvad en värd Ledamot af detta Stånd, Herr Grefve Spens, i sitt Memorial vid början af Riksdagen anfört, utan ock de serskildta meningar härom, som åtfölja Höglofl.
Jag medgifver dock, att genom arbitrage på billighetsgruni der denna anmärkning kunde till en del förfalla, då det säkert lärer svaras mig , att ver - 232 Den 17 Mirtii , e. m. kan af Malmö och Götha Canal
Disconters nästan på sam na gång in tällda betalningar, var för ögonblicket och är ännu densamma.
Men så vida torde dock denna anmärkning blifva gällande, som det beror af Riksens Höglofl.
Ständer att för det tillkommande bestämma Fordringsägarnes rätt efter nämnde
Disconters olika tillgångar. 2:0
Kan jag ej heller fatta, atf dpt företräde till betalning o.h de bättre villkor Höglofl.
Utskottet föreslagit för Innehafvarneaf Disconteranes Assignationer än för Innehafvarne af deras Obligationer eller Fordringsägare på Afskrif»ingsRäkning, står att förena med den principe hvarpå allmänna Lagen i dylika fall sig grundar.
Men jag låter så mycket hellie denna anmärkning alldeles falla, som Utskottets Förslag i den delen synes fullkomligt öfverensstämmande med Allmänhetens ömkan, och dessutom har sin upprinnelse från en biliighetsgrund, hvilken är mängden af Fordringsägare och sannolikt de minst förmögne, till största fördel.
En sådan företrädesrätt, lemnad åt Innehafvarne af Götha CanalDisconts Assignationer , är så .mycket billigare, som dessi, en lång tid antagna i Kronoöppb irden, vunnit en stämpel af gångbart mynt, sorn mig vetterligen Malmö Disconts Assignationer aldrig ägt. 3:0
Att det af Utskottet föreslagne sätt till Jiqvider;<nde af fordringar för Disconterms utgifne Obligationer och på afskrifnings räkningen i Götha CanalDiscont, icke lärer rätt kunna Ben 17 Martil, e. m. 233 bedömmas, utnn i sammanhang m^d den stora Financeplanen, hvars ännu outvecklade grunder Högloft.
U skonet ensamt har sig förbe ållén.
Om man.
1. het en at de beräkningar Lits- oifet meddelar öfver Dis,ci nternes tillgångar, skulle antaga att alla andra financiella åsigter borde försvinna för den, att i det s-rängaste bevara B nquens rätt, så synas mig d biliighefsgrunder, so u Högloflige Utskottet i afseende på Assignat i ongrnes inlösen hafva följt , här vara nog mycket åsidosatta.
Det är ganska möjeligt och jag vill ingalunda bestrida att Bmquen lör öfvertagandel af Disconternes skulder brhöfver fördelen af Räntans indragning på . de samina under den tid af fern år, som är föreslagen, att m< d en femtedels årlig afbetalning infösa dem.
Jag medgifver äfven, att ett*basrigare realiserande af de
Discontina papper , som förut till hela deras belopp ej ingått i det allmänna RörelseCapitalet, skulle i siri mån kunna verka på Myntvärdet.
Men jag kan genom.ingen slags ca:ctil komma derhän , att de Summor, som för Banquen besparas, genom allmänna Lagens ändring i det, som rörer ■■å väl Räntans godtgörande' till den dag
Disconterne upphörde att betala, som Gälds qvittande mot Gäld, äro af den vigt för Myntvärdi t och det Allmänna , att en
Lag för tillfället behöfver stiftas.
Det vore öfverflödigt att inför detta upp ysta Samfund framställa vådaa af Lagarnas omstörtning eller Suspension, då nödvändigheten af ett så våldsamt steg endast är supponerad, men ingalunda styrkt med bevis.
Huru skall 234 Den 17 Martil e. m. det väl kunna förena med billighetsgmnder , att sedin allmänna Lagen, för Liquider med
Disconterne, varit gällande vid pass 5 månader och ännu flere veckor torde förlöpa innan den genom Riksens Högloft.'Ständers beslut kunde upphä^vas, det då törst skulle ske, sedan en del al Disconternes Gäldenärer begagnat sig sif den ännu fortfaraade rättigheten , att med
Discontpapper till fullt belopp liqvidera sina skulder.
Om jag antager att ett sadant beslut aldraförst kunde gå i verkställighet den t Maji, så biel följden deraf den , att jag, soltiden 30 April betalade min Discont_skuld med Pis* conternes Papper, realiserade deni till fullt be» lopp, då den, som två dagar derefter hade en dylik skuld och dylika Papper, förlorade på de sednare omkring 15 Procent.
Man skal! här* emot utan tvifvel invända, att Innehafvare af Obligationer, som ej hafva
Discontskulder att betala, få vidkännas en sådan förlust, och att samma förbindelser i olika personers händer, genom fortfarande .af nu varande Lag, skulle få ett olika värde.
Men då man befinner sig i den ställning, att i alla fall leia mot en principe, så måste man väl, liksom i valet aftvänrie andra ting, stanna vid det minst skadliga.
Om den Liqvidationsmethod, som nu är gällande, får fortgå, så skola derigenom Discontliqvider-. ne ej allenast underlättas och påskyndas, utan Låntagare i Disconterna, genom möjligheten att till sin förmån begagna dessa papper, göra dem mer efterfrågade , och deras Innehafvare skola, som nu sker, säkert om dem träffa en för begge Parterne förmånlig öfverenskommelse.