Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta säll alt behandla frågan får jag bestrida, och då Hr von Haitmansdorlf nu begärt en bordläggning, som ej kan nekas, när betänk. nu för andra gången förekommit, så får jag i öfrigt anhålla om bordläggande af detta betänk, i den ordning, som grundlagen liar bestämt.
Hr Ek strömer, Carl Joli.:
Sedan bordläggning af betänk, blifvit af (vänne ledamöter begärd, oell således ej lärer kunna vägras, har jag intet att i saken yttra, utan instämmer blott i deras begäran.
Frih Boye, Ludv.:
Jag är förekommen af Frih. Cederström.
Mig synes, att hvilken myndighet sorn helst, som algor en fråga, då någon upplysning fattas, felar derutinnan, och jag är således af den tanke, att svar bör inväntas, hvarföre jag understödjer den af Hr von Hartmansdorff och Frih. Cederström framställda begäran.
Hr Munck af R o s e n s c h ö I d , N i I s Rudolph:
Iden ena delen af livad jag ämnat yttra, är jag redan förekommen af Frih.
Sprengtporten med flera andra talare; jag vill således blott nämna, att ifall Hr Landtm, skulle anse, alt Don 4 November f. 111. (li n af Hr von Hartmansdorff väckta frågan lian hlifva föremål för öfverläggning, så anhåller jag, alt den inålte få hvila på bordel, på det alt ingen snrprise må inträffa, hvaröfver man beklagade sig, då passevolance-frågans afgörande Lief uppskjutet.
Man skulle nästan tro af Frih.
Cedi inströms yttrande, alt R. o. Ad. hade framställt lill PresteSt. någon fråga, sorn skall besvaras.
Om så är, så tillstår jag, alt del hell och hållet undfallit mig.
Om del aler är en jemkningsfråga från StalsUlsk. lill de andra Stånden, så ser jag ej att dermed behöfver göras något uppskof.
HvadPre-teSt. deruti beslutar måste jag anse nära nog likgiltigt, icke för saken, men för delta Stånds behandling af frågan.
Jag kan således ej finna annai, än all, så framt icke Fiih.
Cederström kan visa, atl någon fråga blifvit från della Stånd till de andia Stånden framställd, vi alldeles icke äro nödsakade all afvakta prot.ntdr. örn deras beslut, för att här kunna afgöra frågan.
Jag förnyar således min framställning om att (lågan mätte sättas främst på listan i nästa plenum.
Som StalsUlsk; i det nu föredragna jemkiiings-hetänk. föreslagit så väl R. o. Ad. och PresleSt. i vissa delar, som äfven borgare- och RondeSltn i åtskilliga fall, att frångå sina beslut, så förefinnes samma skäl för de andra Stånden alt uppskjuta med frågans afgörande, intill dess R. o. Ad. fattat sitt beslut, sorn äger ruin för della Stånd att afvakta de öfriga Ståndens beslut.
Jag hemställer lill herrarne, hvart det skulle laga vägen, om de andra Stånden vidloge samma åtgärd, som llr von Hartmansdorff nu har föreslagit.
På det sättet skulle vi aldrig få någonting afgjordt under denna riksdag, och iag förenar mig alltså uti Gr.
Frölichs anhållan, att målet måtte sättas främst på föredraga.listan i nästa plenum.
Hr Stjerngranat, Gustaf: Som StalsUlsk. uti 21 , 23, a/fi 26, 28 och 2g:de punkterna hemställt till R. o. Ad. och PiesleSt., huruvida de skulle medgifva att voteringarne må äga rum, men deremot till BorgareSt. och BondeSt. i motsatt fall hemställt, alt voteringarne mätte få förfalla, och frågan mig veterligen redan har förevarit i BondeSt., och vi ej skulle komma till något resultat, såvida hvarje
Stånd för sig, utan alt invänta andra Stånds beslut, skulle företaga della mål, så får jag instämma med Hr von Hartmansdorff.
En talare har yttrat, det jag skulle hafva begärt uppskof med denna frågas afgörande intill dess R. o. Ad. lått inhemta de öfriga Ståndens beslut, oell att, om de öfriga Stånden för deras del vidtoge Dcn 4 November f. ni. enahanda åtgärd, sluille följden blifva, att vi ej bomme lill något slut i frågan.
Jag yttrade icke beslut, utan jag sade: intill dess prot. utdr. i detta ämne bade från de öfriga Stånden inkommit.
Skulle det nu emot all förmodan bända, att något Stånd förklarat sig vilja vänta på oss; så är det klart, att vi ej kunde uppskjuta saken längre.
Men sådant lärer ej kunna inträffa, då StatsUtsk. hemställt till de Stånd jag omnämnt, att voteringarne må förfalla, hvarigenom ali justering af voter:s-propositionernä lärer blifva öfverflödig.
Jag tror således icke, alt någon olägenhet kan härröra af bifall till den hemställan jag gjort.
Om R. o. Ad. ej skulle dertill samtycka, så måste jag deremot bestrida målets saltande främst på listan till nästkommande plenum, såsom Gr.
Frölich föreslagit, emedan vi väl åtminstone böra vänta så länge vi kunna, för all få underrättelser från de öfriga Stånden.
Derföre må betänk, hellre stå i den ordning, som det nu på listan innehar.
Jag lade ganska väl märke till Hr von Plartmansdorffs ord, att han begärde uppskof intill dess prot.utdr. från PresteSt. inkommit, och jag får nu förklara det jag anser dessa ordalag desto farligare, som det möjligen skulle kunna hända, att detta prot.utdrags inkommande hade kunnat fördröjas en längre lid efter sedan PresteSt. fattat sitt beslut.
Nu har Hr von Hartmansdorff gjort ett amendement till sitt förslag, som, 0111 det genast blifvit framstäldt, åtminstone hade visat, alt icke någon afsigt hos honom bort supponeras alt uppskjuta saken in infinitum; men då Hr von Hartmansdorff på en annan sida sagt sig vilja vägra min begäran att få målet främst på listan i nästa plenum, så röjer sig omisskänneligen den afsigt, hvartill jag förra gången tog mig frille ten att attendera, nemi. att uppskjuta statsregleringen.
Jag vågar öppet, utsäga det, och lemnar till Hr von Hartmansdorff att ådagalägga för Ståndet, att hans afsigt ej är sådan.
Hvad beträffar en annan värd talares yttrande här midt emot, så tycker jag mig äfven deruti finna någon förvillelse i delta fall, då han trott, att det ena Ståndets föredragning af ärendet nödvändigt måste ske före det andra Ståndets, lån framställning är gjord både till R. o. Ad. oell PresteStåndet.
Vill man nu afgöra livilketdera Ståndet, sorn skall yttra sig först, så vet jag verkligen ingen annan grund för bestämmandet deraf än rangordningen, och smil detta Stånd anses vara det första, så måste det då också först yttra sig.
Någon annan grund för denna frågas afgörande vet jag verkligen icke; ty ostridigt är, att då denna fråga är framställd lill jemkning emellan Stånden, så finnes intet annat sätt att bestämma preferencen dem emellan un rangordningen.
Om åter denna ej skulle gälla, så tror jag att roan kommer till det simpla stadgandet, som finnes Den 4 November f. m. (55 i grundlagen, all i hvarje Stånd målen skola föredragas i samina ordning, som de inkomma.
Det torde för öfrigt ej vara ratt att ingå i sjelfva saken, men hvar neli en lärer kunna inse, att R. o. Ad. och i synnerhet den sidan af Ståndet, emot hvilken jag nu talar, har för afsigt att få en liten grund för sin blifvande åtgärd i denna fråga, hemtad ifrån det flögv.
Ståndets heslut.
Jag får öppet förklara, att jag genomskådar mycket val denna plan, men bestrider så långt jag förmår att sådant må blifva förhållandet, och att jag emotsätter mig ett dylikt försök, som det hvilket sist gjordes i delta Siflnd.
Jag ger detta öppet tillkänna, på det att man ej må tro, att man ej kan ungefärligen se, hvartut nieningen syftar.
Jag förnyar min anhållan alt målet må ställas främst på listan i nästa plenum, sedan den blifvit understödd af Frih Tersmeden.
Såsom bevis derpå, att det i vissa punkter är oundgängligen nödvändigt för 11. o. Ad. alt afvakta Borgare- och BondeSlCns beslut, innan R. o. Ad. kan fatta sitt eget, tager jag mig friheten att anföra i4:de punkten i betänk., der Utsk. slutar med att hemställa, att så framt Borgare- och BondeSlrn vidblifva de af dem i hufvudsaken fattade beslut &c. Har är det ganska tydligt, allde tvänne nämnde Stådens beslut väsendtligen måste inverka på de öfriga Ståndens; ty derest Borgar e- oell BondeSltn frångå sina beslut, så förfaller all fråga derom hos R. o. Ad.
Det är således ostridigt, att i händelse R. o. Ad. nu fattar beslut att sätta detta mål främst på föredraga.listan för nästa plenum, så måste det ske under det förbehåll, att de punkter, der R. o.
Adis beslut kan oell måste komma att modifieras efter de beslut, som MedStånden fatta, måste utbrytas och anses hvilande intill dess prot.utdr. ifrån de öfriga Stånden hafva ankommit.
Om dessa prot.utdr. inkommit, så är då intet hinder för discussionens fortsättande, men äro de ej inkomna, så kan R. o. Ad. icke lätteligen falla något beslut häruti.
För ruin del aktar jag ej nödigt att analysera de afsigter, sorn kunna ligga till grund för Gr.
Frölichs och de med honom instämmande ledamöters yrhande, att man skall fatta beslut om detta betänk., innan man ännu vet hvad de öfriga Slånden svarat på de framställningar, sorn blifvit gjorda till dem.
Dessa afsigter äro så genomskinliga, att de ej behöfva någon analyse, men Yn ledamot har här påstått det enda grundlagsenliga vara, att låta frågan hvila lill nästa plenum.
Honom får jag erinra, att 47 §:n Riksd.Ordn. innehåller följande: ’’Uti plena förediages först de för RiksSt:n gemensamma ärendena och sedermera hvarje Stånds enskildta, alla i den ordning de, hvart slag för sig, inkommit, så framt ej Stånden der16 U. 9 66
Dcn 4 Nbvcmlier f. m. om annorlunda f ö i- o r d n n.,J Som '•abbes Sländön äga att annorlunda derom (Örurdmt, oell det nr kl.ui alt Slån-, den vilja förordna derom i fö n fl.enlig ordning, sa altman ej t förväg kommer lill bedu!, sorn silida emot MadSlåndens; så förnyar jag min begäran, ali 11, o. Ad. innllr uppskjuta sitt beslut i frågan, inlili dess prot.utdr. ölvei de andra Ståndens beslul kommer R. o. Ad. tillhanda.
Hr von Troil, E m i 1: 1 afseende på lämpligheten af den propos., som Gr.
Frölich begärt, har en invändning blifvit gjord af Hr Ekströmer, hvilken måhiinda af en eller annan ledamot torde anses förtjena afseende; men jag får då äran upplysa, att alldeles samma invändning emot målets företagande kan göras äfven hos Borgan - och BondeStm.
Man behagade endast slå upp sidan 8 i brinn!;, och börja med nedersta raden, så finner man der rn villkorlig hemställan gjord till Borgare- och BondeSlai- Jag lior ej alt något hinder finnes för ett Slånd att godkänna de villkorliga beslut, som Utsk. föreslagit.
— Jag begärde egentligen ordet för att i någon män söka alt utreda grundlagarnes syftning och föreskrift i detta ämne.
Jag tror alt den finnes omisskänneligen uttalad i 47 §ln Riksd.Ordntn, som tydligen föreskrifver, att del, så vidt sig göra låter, bör så tillställas, att alla mål blifva samtidigt inom RiksSt:n afgjorda.
Det är visserligen ganska sanni, att den olika skyndsamhet, med hvilken Stånden albeta, ofta gör detta omöjligt, men jag skulle likväl tro, att ett sådant beslut, som Hr von Hartmansdorff’ begärt, skulle slå i uppenbar strid emot hvad grundlagarne åsyfta.
Jag torde få uppläsa sista raderna af 47 §ln Rdksd.Ordn., sorn innehålla, att Landin), och Talmännen böra dagen förut ”sinsemellan öfverenskomma om följande dagens föi edragningsamnen, på det desamma må i möjligaste måtto hos alla Stånden tillika afgöras.”
Alt nu besluta det målen skola företagas suecesivl och ej på samma gång inom de särskildta RiksStm synes uppenbarligen vara stridande emot grundlagens syftning och klara ordalydelse.
Något undanlag ifrån den föreskrift, som i 47 §:n lemnäs, tror jag ej böra äga rum i andra mål, än sådana, som enskildt röra något RiksSt., såsom t. ex. då del är fråga om ett Stånds privilegier eller förändring uti representationssättet.
Då hafva också sådana uppskof vid alla riksdagar uppkommit, men det är först vid denna riksdag, som man äfven i andra frågor, såsom t. ex. statsregler.-frågor, tagit för grundsats alt vilja skjuta elt Slånd framför del andra.
För min del anser jag detta ej allenast olämpligt, alan äfven stridande emot grundlagarnes fö i esk r i fl er.
Hr Stjerngranat:
Det är alldeles icke, såsom Gr.
Frölich tyckes tro, för alt i de andra Ståndens beslut söka någon grund för R. o.
Ad;s, som jag förenat mig med Hr von HartmansdorffJ jag gjorde del endast deiföre, alt om D e n \
November f. in. alla fyra Stånden samtidigt fattade sina beslut öfver de punkter, som jag omnämnt, neni!, dni 21, jj, 24,28 celi 2(), så skulle resultatet blifva att RiksSttn kömme alt »u till vidi byt' 0111 röle. alt det blelve Borgare- och Bonde.
Silo, sorn korinne alt vägra votering, samt R. o. Ad. och PresleSt., sinn komme att bifalla votering.
Jag kan således icke se hvad resultat nian skulle ,vinna igenom att 1111 företaga detta betänk., utun jag förnyar min anhållan, att det. samma måtte uppskjutas intilldess prot.utdrag ilian de öfriga Stånden ankommit.
Att uppläsa en grundlags’ paragraf ar något helt annat, än att bevisa, att man rulteligen tillämpar densamma.
Jag förmodar alt Frih.
Cederström, vid närmare eftersinnande, skall finna sig ieke hafva bevisat hvad han tycktes åsyfta, nemi. alt det ej skulle vara "grundlagsenlig! alton boidläggi delta betänk., för att företaga de! till afgörande i nästa plenum.
Alt uppskof må kulina äga ruin, att Ståndet må af förekommande anledntr kunna förnya bordläggningen, det vill jag visserligen icke neka; men jag bestrider hvarje propus., hvarigenom detta ärende töredroges på ett sådant sätt, alt det aldrig blefve afgjordt.
Detta inträffar, i händelse R. o. Ad. beslutar alt först efter de andra Stånden afgöra frågan; ty de öfriga Stånden hafva samina rätt, som detta Stånd alt uppskjuta målet.
Det är på denna omständighet jag vågar fästa R. o. Ad;s uppmärksamhet, och är fullt öfvertygad om att ej någon sådan propos. i afseende på förändring i föl edragniiigssultet bär kommer all göras, hvaraf möjligen kunde blifva en följd, alt detta ärende ej under riksdagens lopp hinner alt alsin t as.
Boye; Genom den af Frih.
Cederström upplästa grimdbigsparagralen är det gifvet, alt det ankommer på Rik.St:n sjelfva att bestämma när de vilja företaga målet.
Jag kan likväl icke finna annat, än att Frih.
Sprengtporten vi.serbgen bar lätt uti, alt det är annat att uppläsa engrundlagsparagraf och alt lätt tillämpa densamma.
Nu är förhållandet del, ali åtskilllge ledamöter tillämpa paragrafen på del sätt. att de begära uppskof, då deremot andre ledamöter bestrida del.
Jag tror att Hr Landtm, gjorde R. o. Ad. en verklig tjenst, oin lii- Landtm, ville framställa propos. ■inpå. hot livida Ståndets linning nu är alt tillämpa 47 §:n till uppskof.
D i ko litner det att visa sig på hvilkendera sidan pluraliteten är, och då står det alltid fritt för den andra att göta upp och bestämma sin åsigt; och med deli sinnesstämning, som nu råder, lärer ingendera sidan underlåta det.
Några ledamöter hafva tillåtit sig, alt bär tala om sina motståndares afsigter.
Jag anser 111ig ej'behöfva att försvara mina.
Mången gång för - 68 Dea 4 November f. m. ut hafva de blifvit anfallna, utan att jag funnit det R. o. Ad, trott på. sådana framställningar.
Jag hoppas ock att Ståndet icke heller, vid detta tillfälle, skall göra det.
Om likväl något skulle i detta hänseende behöfva bevisas, så torde den lagfarne man, sorn gjort anmärka, mot mina bevekelse" tunder, erinra sig, att bevisningsskyldighelen åligger käranden, således honom.
Beträffande hans påstående, alt R. o. Ad. såsom det första Ståndet bordt yttra sig först, så torde han erinra sig, att den, som sitter högst i rätten, yttrar sig sist.
För att gå ifrån formfrågorna lill saken, så, enär en talare yttrat, att man borde enligt 47 §:n Riksd.- Ordn. besluta samtidigt, bör han ej förglömma att der slår i möjligaste måtto.
Detta i möjligaste måtto bör väl betyda detsamma som, så vidt skäligt är; ty att göra hvad som är möjligt, men ej har skäl för sig, lärer väl ej böra begäras af en Riksförsamling.
Att skäl förefinnes att vidtaga den föreslagna motsatta åtgärden, det hafva flera talare redan ådagalagt.
Dessutom får jag upprepa, det jag ej yrkat, på sätt Frih.
Sprengtporten förmenat, att man skulle vänta på de andra Ståndens beslut, utan blott på underrättelse om de andra Ståndens tillgörande.
Jag skall icke vidare besvära R. o. Ad. med framställningar i delta hänsede, ty jag förmodar, att Hr Landtm, lärer finna min framställning laglig och följaktligen göra propos. derpå, hvarigenom vi kunna komma till slut på saken.
Hr Lefre^n, Joli.
Jag instämmer uti den framställning, som af Hr von Hartmansdorff blifvit gjord oell af åtskilliga talare understödd.
Här har blifvit väckt fråga om moliverna för denna framställning.
Nå väl! jag skall blottställa mig för att helt öppet säga hvad som är mitt motiv.
Jag har nemi. märkt, att denna fråga beställsamt har blifvit använd såsom ett sätt att hos de öfriga tvänne Stånden göra den tanke gällande, som vore R. o. Ad:s och PresleSt:* beslut fattade i afsigt att mäslrn de öfriga Ståndens beslut och tillintetgöra deras beslutanderätt.
Jag har ifrån början allvarligen motsatt mig en sådan misstydning af Ståndens beslutanderätt, och afvisat, i hvad del på mig kunnat ankomma, delta sätt att väcka split emellan Stånden, Nu har R. o. Ad. af förevar, betänk, funnit, att Utsk. har gjort åtskilliga inbjudningar till de öfriga Stånden i anleda, af de beslut, som vid frågans förra föredragning blifvit fattade.
Om nu R. o. Ad. skulle, utan afseende på hvad dessa Stånd behagat tillgöra, vare sig att bifalla hvad StatsUtsk. föreslagit eller säga att de vilja qvarstå vid sina förra beslut; så fruktar jag att man för (örsta gången hade skäl att säga, att R. o. Ad. hade på ett mindre passande sätt företagit målet, emedan delta skulle innebära ett verkligt förnärmande af de öfriga Stånden.
Hafva vi begärig att StatsUtsk. skulle lill de öfriga Stånden göra en sådan framställ - Den 4 November f. m. 69 ning, så synes också billigt vara att afvakta resultatet af en sådan framställning.
Della är milt motiv; den som ej gillar det, må klandra det; men jng hoppas åtminstone och förbehåller mig, att inga andra motiver må påbördas mig, au det enkla motiv, sorn jag nu fi'iiuiställt.
Det är vid vissa tillfällen, som man är nödsakad att anspegla på motiverna.
Detta inträffar vid sådana tillfällen, då frågan synes vara en obetydlighet, men i sig sjelf kan vara af vigt.
Sådant är förhållandet här, mine herrar!
Det synes vara likgiltigt, om man företager denna fråga i nästa plenum eller sedermera, men för alla dem, sorn vilja följa ärendena med någon uppmärksamhet, för deras skull har jag ansett det vara min skyldighet att fusta deras uppmärksamhet på de motiver, som möjligen kunna ligga till grund för den motsatta sidans yrkande.
Medan jag har ordet, måste jag först och främst förklara, i anledn. af hvad jag hört en ledamot här midt emot yttra, att jag ej vill förmoda, att de andie Stånden skulle vilja byta röle med R. o. Ad. och PresleSt. i denna fråga.
Hvad Hr Lcfre'n framställt skall jag deremot söka upptaga lill närmare pröfning.
Först ber jag få förklara, alt jag alldeles icke, till följe af hvad Hr Lefre'n förklarat vara sin afsigt, har kunnat på förband pestera emot hvad han tili yttrat.
Det har blifvit sagdl, alt det finnes personer, som beställsamt velat göra denna fråga till någonting oroväckande.
Det må vara, men jag tror mig likvisst i det följande kunna visa, alt ulin beställsamhet — om det var jag, sorn menades — skall gå så långt, att jag skall söka gifva Hr Lefre'11 och deni, som länka lika med honom, ett ganska godt råd.
Hr Le fre'n har sagdt, att det skulle vara verkligen förnärmande, om man ej rättade sig efter hvad de andra Stånden i detta fall komma att besluta.
Det synes således, att man nu liar för afsigt, att foga sig efter de andra Stånden; men jag hemställer till den värde talaren, om det är någon anleda., åtminstone för mig, att förmoda att herrarues mening på andra sidan verkligen är sådan.
Jag har ej kunnat förmoda detta, men väl finnes det för detta
Stånd ett sätt alt gå till väga i denna fråga, hvarigenom vi gifva tillkänna alt vår mening, då frågan förra gången förevar, ej var att förnärma de andra Stånden.
För att sålunda gå till väga bör man, ju förr dess hellre, företaga denna fråga och anse allt hvad dervid förut är tillgjordt blott såsom en protest emot hvad som redan är beslutat, en protest kanske lagd i alltför oförsigtiga ordalag, men en protest, som a11tior— gerna för mig skall få förfalla, 0111 man ej vill gå längre på denna bana.
Å andra sidan, om herrarne behagat anse afslåetidet af de framställda voter.-propositionerna endast såsoai ett uttryck deraf, att Ståndet har önskat andra propositioner, ulan att vilja förnärma de andra Stånden, så bor - JO Den 4 November f. tn. <le, medan tiden ännu är öppen, inom detta Stånd en sådan handling äga ruin, att de andra Stånden derigenom blifva förvissade om, att R. o. Ad. ej haft för afs:gt att förhindra statsreglertn, — med ett ord sagdt, att nu utan öfverläggning lägga StatsUtskrs förra betänk, till handlingarna, och att Ståndets ledamöter i förstärkt ringarna öfver de gamla propositionerna.
Det är endast på detta sätt vi kunna ådagalägga, att icke någon sådan afsigt legat till grund för vårt beslut.
Här har för resten genom en tillfällighet, såsom jag förmodar, af Frih.
Sprengtporten blifvit gifven en liten skiftning i den af oss begärda propos., hvilken äfven blifvit af den andra sidan ganska skickligt använd.
Sprengtporten fann för godt att gå sin egen väg, och instämde ej uti den önskan, som jag framställt, att detta mål mätte sättas främst pä föredragn.listan för nästa plenum, utan begärde blott, att det skulle i vanlig ordning föredragas.
Skälet det till bar jag ej hört; det må vara ganska godt, men jag får för min del förklara, alt då andra ledamöter instämt uti min begäran, att målet måtte sältas främst på föredragn.listan i nästa plenum, så, om också Frih, Sprengtporten ej skulle vilja i delta fall obeliugadt förena sig med oss, nödgas jag likväl ändock vi ka flr Landtm:* piopos. derpå. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid:
Jag får börja med det förklarande, att jag tillhör dem, som önska att detta mål kunde ju förr dess hellre föredragas, derföre att jag anser frågan -vara af den beskaffenhet, att så länge den står öppen , inverkar den ofördelaktigt på riksd.ärendena i allmänhet, neli afven derföre, att om statsreglertn icke så tidigt kan blifva uppgjord, att densamma kan tillämpas redan vid början af nästa år, så kommer sådant alt inverka på mången enskilds rätt, nemi. på de tjenstemons räll, för hvilka löneförhöjningar blifvit föreslagna och beviljade.
Dl likväl målet nu af flere talare blifvit hegardt på hordet och denna begäran är laglig, så är det också deras rättighet att få sin önskan uppfylld.
Å ena sidan har man yrkat, alt målet borde uppföras främst på föredragn listan i nästa plenum, å den andra deremot har man begärt, att det skulle fä hvila, intill dess prot.utdr. ifrån de öfriga Stånden ankommit.
Farligheten af dessa propos;r har blifvit ifrågasatt.
Jag tior det vara R. o. Ad:s lagliga rätt att vidtaga hvilket föredragningssätt som helst, blott målet ej blir mer än tvänne gånger bordlagdt, men jag vet icke hvarföie frågan denna gängen skall sättas på spetsen.
Mig synes derföre bättre, att 1111 endast besluta en vanlig bordläggning hvaraf följden skulle blifva att målet sattes i den ordning på listan, som del nu hur.
-Den enda förändring, sorn jag dervid skulle vilja taga mig •friheten ali föreslå, vore deli, alt 0111 prot.utdr. från de öfriga Stånden skulle inkomma, förr än ordningen för detta Den 4 November f. m. 7 f måls föredragning inträffar, detsamma då niå lie sällas främst, pä listan för följande plenum.
Skulle man på andra sidan vilja ingå på denna medelväg, så kunde man undvika en votering, som eljest ovillkorligen synes mig fnieslå.
Att jag var angelägen att tidigt gora eli förbehåll emot misstydning, kom sig deraf, alt jag ansåg sådant vara för mig nödvändigt, dertill föranledd af erfarenhet; och den talare, sorn har förebrått mig delta, lärer nog veta, att lagen talar om reset vationskraf, och det är ett sådant, sorn jag ansåg mig böra iakttaga.
Jag vill ej ingå i sjelfva saken, såsom samme talare gjorde, ulan vill blott göra den anmärkn., att när saken förekommer lärer R. o. Ad. begagna sin rättighet, att möjligen modifiera de beslut, som tåla modification utan giundlagens förnärmande; hvaremot R. o. Ad. icke lärer låta skrämma sig af, eho det vara må, till att fatta andra beslut, än dem, sorn öfverensstämma med R. o. Ad;s öfvertygelse om grundlagarnes mening och hvad de anse vara deras pligt J ig fortfar att yrka bifall till Hr von Hartmansdoi ffs motion.
I händ«