Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Baron Stael anser, att i stöd af Riksens Högloft Ständers Beslut ig 12 , hafva Discont Assignationerne ingen garantie , eller äro ej att anse som något Riksmynt; likväl äro de i stöd af Konungens Nådiga Bref af den 27 Mars 1811 alltsedan mottagne uti alla Stats-Verkets uppbörder , och denna emottagning har vid tvänne derpå föl jon- < de Riksdagar godkändts.
Härvid torde böra nämnas, att ifrån I8n till nu, hafva Götha Canal-Assignationerne, hufvudsakligen använde vid Canal-arbetet, nästan utan undantag varit emellan 6 och 800,000 R:dr.
Den tankan, att hos Daglönare sällan träffas ett så stort Capital som 5 eller 10
R:dr, kan jag så mycket mindre dela , då jag ofta hafvit tillfälle öfvertyga mig om motsatsen, som är en gifven följd af den vid Canalen fattade principe med Betings-arbetens inrättande:
Följden har varit, att ej endast enskilte Arbetare med en erkänd måttlig aflöning gjort ej obefydlgia besparingar, utan ock att ibland Arbets-Comtnenderingarne, med lika noggran Aflönings-berakning, funnits Soldater, som hemgått med 40, 50 och 60 R:dr allt efter som Karlen varit sparsam ; och allt detta, vållat af Karlens flit, samt Befälets omtanka och tillsyn.
Jag kan ej tro att dessa sannt aktningsvärda Medlemmar i Samhället, Den 30 December. 65 J sorn, under nitikst efterkommande af Konungens bud och Fosterlandets kraf, med mödosamt och ihärdigt sträfvande, samlat en Sparpenning åt väntande Makar och Barn, antingen moraliskt eller politiskt betragradt, icke böra stå framför de flästa andra, tvärt emot hvad Baron' Stael tror, då deras antal torde vara det största, och de kunna säkert med den minsta Summa förnöjas.
Hvad angår Förslaget, att Discont-Assignationer och Obligationer böra till liqviderande af Discont-skulder emottagas, så bifaller jag dft så mycket heldre, som det pä en gång är Lagligt, billigt och nyttigt för Staten, för Verket och enskildta.
Götha Canal-Disconten realiseras härigenom visserligen ganska lätt och utan fara för Fordrings-ägare, om i öfrigt lagligen tillvundne Rättigheter hållas heliga.
Baron Stael har yrkat granskning å Låntagare, Cautionister och Lån-Summor; Listorne derå äro och blifva att tillgå.
För min del önskar jag upprigtigt, att ej blotta åsyn af arbetet måtte afskräcka derifrån.
Baron Stael liksom framkastar möjligheten af Styrelsen af Götha Canal-Discont, eller alla
Disconter äro lika med Malmö Disconts.
Man skulle med S3mma slutkonst och möjlighet kunna säga:
Alla Lefveranteurer till Kronan, äro lika! för mia del är jag ännu ej sä i fiendskap 6)6
Den 30 December. med Människo-Naturen, att jag kastar skugga på Personer utan bevis, eller ställer ali Mannisko-åtgärd uti den mörkaste synpunct!
Äfven som jag ej skulle upptagit
Höglo fl ige Ridder* skåpets och Adelns tid med hvad pä visst sätt kunde synas personligt försvar, om ej i detta ögonblick, det vore af vigt hvad tanka Lagstiftningen fattar om den eller den Styrelsen, och de i förra Plenum framkastade misstankar icke blifvit yttrade utaf en af Riksens Ständers Revisorer, som både haft tillfälle och varit skyldig underrätta sig om rätta förhållandet.
Riksens Högloflige Ständers Revisorers Yttrande är kändt, och huru står det tillsammans msd Baron Staels yttrade möjligheter.
Åtminstone borde då Baron Stael hafva underrättat, att han varit af annan tanka än Pluraliteten af Herrar Revisorer.
Nu faller der besynnerligt att Baron Stael finner märkeligt, att Decharge blifvit meddeldt.
Nogare torde värdet afdeframstälde möjligheterna kunna bedömmas, när uppgifterne granskas.
Ett Län af En Milion stiges vara gifvit ät samma Canals-Direction , hvarföre Canal-arbetet med flera dertill hörande Efjecter är0 pantsatte.
Länet till Canai-arbetet var vid IglJ års Riksdag 852,972 R:dr, och för den Summan upptagit uti alla Ständernas och Utskottens Calculer.
Denna Summa har i följd af Riksens Ständers Beslut och dymedelst stadgade grunder, måst stiga till hvad den nu 'är, och Hypothek har aldrig på /något vis kommit i fråga härföre.
Detta borde viii ej vara okändt af en Riksens Ständers Revisor i Stats- Banco* och \Den 3 o December* och Riksgalds-Verken , äfven om
Iian ej erkändt Revisionens Berättelse.
Hvad angår Pantens precaira värde, aå åtager jag mig visst ej att öfvertyga Baron Stael i och för det öfriga lior ämnet ej hit.
Att enligt Baron Staels Förslag) ett Banquens Ombud förordnas till öfversigt af Götha CanalDisconts Förvaltning, långt ifrån att bestridas, kan ej annat än önskas af mig och öfrige
Di» rectioner, med de grunder för våra årgärder vi från början gjordt oss till Lag.
'Och får jag Vördsammast anhålla att des* sa mina välmenta LJpplysningar måtte till ve* derbörande Utskott få åtfölja Herr Baron Staels ' Memorial af den 27 dennes.
Friherre Staél von Holstein,Corfitz Ludvig :
Att ingå uti en fullständig vederläggning af hvad Herr Grefve Von Platen nu anfördt anser jag icke va* ra nödvändigt:
Det må af Utskottet pröfvas, Vid Irenne omständigheter har jag dock fästat upp* märksamhet, och vill deröfver något yttra mig.
Herr Grefve v. Platen synes vilja bevisa Sanction af Götha Canal Assignationer, genom Konungens Befallning att dessa Assignationer skulle emottagas i den Uppbörd, som till Stats-Verketingeck. jag deremot anser detta vara ett det kraftigaste bevis att Discont-Assignationerne i allmänhet alldrig blifvit garanterade hvarken af Konung eller Ständer.
En Historisk uppgift om förhållandet, hvilken jag icke väntar art Grefve von Platen ämnar bestrida, skal! närmare visa skälet Ridd. och Ad.
Prat, 1, B. £3: g-J.
Den 30 December. härtill.
År 1811 låto Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret ett Circulaire afgå till Landshöfdingarne med förständigande, att i Remisserne från Ränterierne till Riksgälds-Contoiret in* ga Discont-Asignationer finge medsändas.
Landshöfdingen i Malmö gjorde Föreställning häremot, emedan han befarade det
Krono-skatterne i sådant fall icke skulle kunna iiidrifvas, emedan större delen af CirCulerande Penninge-Massan i Länet utgjordes af sådane Sedlar:
Icke dessmindre förblefvo Herrar Fullmägtige vid Sitt fattade Beslut, med det tillägg, att derest någon dylik Assignation befanns i Remissen, skulle den Varda återsänd, och Räntmästaren ålagd att på egen bekostnad insända ny Remiss.
I detina sakernas ställning, var det som Götha Canal-Direcrion utverkade sig Konungens Befallning, att Canal Assignationer skulle i den Uppbörd, som till Stats-Verket ingeck, emottagas:
Hvilka slutsatser skall man nli häraf draga?
Jo! otvifvélagtigt dessa: att Discont-Assignationerne icke voro af Ständerne godkände och garanterade} ty i sådant fall hade väl Konungen förständigadt Riksgälds-Fullmägtige att icke vägra emottaga ett godkändt Papper; men sådant skedde icke ehuru Riksgälds Fullmägtige, såsom Konungens Undersåtare, icke kunnat våga Sätta sig emot Konungens Befallning, att ställa sig Lagen till efterrättelse» Tvärtom, Konungen sjelf inskränkte denna rättighet blott till Götha Canals-Assignationer, med uteslutande af de andra Disconternas, ehuru deras rättigheter äro enahanda, så väl som ock endast till den Uppbörd, som hörde Stats-Verket till 5 Den 30 December. hvarutaf följer, att om uti Stats-Contoiret funnits några Hundrade Tusende R:dr den dagen, då Disconten upphörde med inlösandet, hade val Konungen blifvit satt i nödvändighet, att honorera detina Summa; men derföre likväl alldeles icke de, som funnos i folkets fickor:.
Härtill kommer äfven, att Riksens Ständer, vid I812 års Riksdag, högtideligen förklarat dem icke vara gällande Mynt, hvilket synes deraf att då Commerce-Rådet Santesson gjordt den Motion, att de som förfallskade Götha Canäl-Assignationer skulle med samma straff umgälla sitt brott, som de, hvilka förfalskade Banco-Sedlar, nemligen ända sitt lif i Galgen; så fann Constitutions Utskottet intet skäl tillskyrka denna Motion , emedan . dessa Assignationer icke voro Rikets Mynt, och intet af någon annan beskaffenhet, än hvarje annan löpande Sedel eller Invisning.
Äfven inkommo flera Ledamöter af Riksens Ständer till Banco-Utskottet nied hvarjehanda påminelser emot Disconternas Rörelse, hvaribland äfven jag sjelf, sorn yrkade, att dessa Assignationer icke måtte tillåtas vara courante utan ovägerligen innom viss kort prescriptions tid, i Banquen uppvisas, och deremot Banco-Mynf utbytas, till förekommande, dels af de många förfalskningsbrott med dessa Asäignationer; dels emedan Banquen härigenom förlorade sin andel i vinsten på denna Rörelse , samt ändteligen alt lättheten att i behofvets Stund fabricera Mynt-representativer utan motsvarande Valu-1 fa, vore frestande:
På allt detta gjordes likväl intet afseende.
Banco Utskottet förklarade, atf då en hvar, sorn hade någon behållning!
BanquenV 66o Den 30 December. ägde rättighet derpå assignera, kunde deras Couranta egenskap icke forändras, och större belopp än hvartill Valuta fanns, hvilket kunde åstadkomma öfver-Assignering, vore icke anledning befara, i anseende till de svåra påföljder öfver-Assignering medförde , samt då dessa Assignationer icke voro Mynt, och det således stöde i en hvars fria behag elem emottaga eller icke , så kunde på den fria viljan icke något band läggas.
Mera behöfv.es val icke anföras såsom bevis att de allsingen Garantie äga.
Hvad åter den senare omständigheten angår ,■ att Grefve von Platen väntat bättre kännedom af mig, rörande Discont-Verket, som af Revisorerne i Banquen lått så utmärkt godt vitsord, helfst enär jag sjelf varit en af dessa Revisorer.
Härvid får jag erindra , att Revisorerne i Banquen ingalunda varit Revisorer-, i Disconterua.
De hafva der.om icke fått eller kunnat fä annan kännedom än den ds inhämtat af Herrar BancoFullmägtigés Berättelse och de årliga Revisioner, som Banquens O.nbuch bevistat och hvarom de afgifvit sitt Utlåtande.
Enligt dessa har Directionen ställt sig Reglementet till efterrättelse och fått Decharge.
A t de senare inkomna Månatliga Memorialer har ej annat vin en generel Uppgift öfver det Activa och Passiva tillståndet kunnat inhämtas.
Man ser deraf, att S kuhlén består uti ett visst antal utelöpande Assignationer, g proCents-Sedlar samt upptagne
Lån på lö» pande Räkning; deremot tillgången uti Jnnebafvande Reverser, af dem, som fått Lån i Disconten; och när dessa öfverstiga Skulden så bör man sluta att allt är förträffligt.
Annorlunda kan Den 30 December. det likväl visa sig om det utrönes att dessa Skuldsedlar äro urgifne af osäkre Personer; cm Panter äro emottagne, som intet äga något värde , m. m.
Men denna Detaille har icke tillhört BancoRevisorerne , att utan gifven anledning forska, efter det är Banco
Fullmägtiges åliggande att vaka öfver
Discont-röfelsen i Riket och tillse det Bariquens rätt blir förvarad.
Det misstroende jag yttrad t om Götha Canäls DiscontAdministration, har först uppkommit hos mig utaf det, som i allmänna Papper blifvit infördt, sedan jag upphördt aft vara Revisor.
De öfriga anmärkningar af Grefve von Platen må ankomma på Utskottets pröfning.
Grefve von Platen , Baltzar Bogislaus :
Då vi äro öfverens derom, att ifrågavarande ämne mi till Stats- och Baned-Utskotten öfverlämnäs samt jag dessutom redan föi klarat, det jao för närvarande icke ämnade ait något i liufvudsakcn framsilia, viii jag endast, i anledning af hvad Friherre Stael von Holstein nyss yttrat, hafva äran upplysa, att de vid rgog års Riksdag,'i afseende på Götha Canal-Bolag och dess Discont vidtagne åtgärder, sedermera vid tvä,ane efterföljande Riksdagar blifvit af Riksens Ständer gillade, hvadan samma åtgärder och beslut ovillkorligen böra medföra kraft och verkan.
Riksens Ständers Revisorers Yttranden, angående Götha Canal Discoms Förvaltning, äro .för väl känd?, för att af mig behöfva inför Ridderskapet och Adeln å nyo upprepas.
Huru m
Den 30 December. långt Revisorernas granskning af Canal-Disconten blifvit utsträckt är mig obekant, men att tillfälle till en fullständig granskning varit Revisorerne beredd kan inhämtas, dels deraf, att Canal Discontens Ställning blifvit hvarje Postdag till Herrar Banco-Fullmägtige uppgifven, dels äfven deraf att Discontens Contoir, hvarest alla möjliga Disconten rörande Handlingar och Upplysningar kunna erhållas, är i sjelfva Banco-Huset bslägit.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Friherre Stael von Holsteins ofvannämnda Memorial , jemte de i anledning deraf af Grefve von Platen och Friherre Stael von Holstein i dag afgifne Yttranden , måtte till Stats och Banco - Utskotten remitteras, hvilket bifölls.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att bland de på bordet sedan sista Plenum hvilande Mål, befunnos trenne af Friherrarne Sparre, Fock och Anckarsvärd ingifne Memorial , innefattande anmärkningar vid allmänna Besvärs- orh Oeconomi:-Utskottets i samma Plenum af Ridderskapet och Adeln åtterremit<. terade Betänkande , angående fortfarande af den fria Husbehofs-Bränvins-bränningen; men sorn 56 §. i Regerings Formen stadgade, att enär sådana Anmärkningar i Ståndens Plena göras, hvilka hindra antagandet af ett Utskotts första gången afgifne Betänkande, Utskottet bör er« hålla del af dessa Anmärkningar för att Betänkan - Den 3 o
December. 6 63 det derefter ytterligare granska och jemka; hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken om icke Ridderskapct och Adeln ansåg det vara med Grundlagens stadgande öfvcrenstämmande, att vid alla tillfällen, då Ridderskapet och Adeln på grund af gjorde anmärkningar behagar återremittera ett Utskotts Betänkande, sådana anmärkningar, hvilka Årerremissen föranledt, alltid böra på samma gång till Utskottet åtfölja, hvarigenom Utskottet sättes i tillfälle att ämnet med första å nyo upptaga och afgöra.
Bifölls, Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade , att i anledning häraf borde Fnherrarne Sparres, Focks och Anckarsvärds i sista Plenum på bor det lagde ofvannämde Memorial, åtfölja den då beslutade Återemiss till Allmänna Besvärspch Oeconomie - Utskottet.
Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande : Friherre Anckarsvärd har i förra Plenum framställdt nödvändigheten af ändring i den principe för Bränvins-brännings friheten , som Riksens Ständer vid 181? års Riksdag bestämde, och uppgifvit att i Redactionen af Beslutet i denna fråga , bör j stället för Missväxt och Krig, stå: befarad Hungersnöd eller Krig.
Om jag, lika med Friherre Anckarsvärd, hunde finna en Barbarisk åsyftan i denna förra <564 Den 30 December, Redaction, skulle jag visserligen yrka dess förändring, men då i^iS års Oeconomie-Utskott, i dess Betänkande tydeligen utredt meningen med ordet Krig, och att det förutsätter ett Krigstillstånd, ej endast för Sverige utan för andra Magf%r, hvarigenom, i händelse af behof, Införsel vore omöjelig, så kan jag härutinnan ej finna någon Barbarisme.
Med den betydliga Fond Magazins-Directionen äger, bör ett Förlag af Spannmål al.tid kunna finnas i Magazinen , och med våra ofta inträffande min» dre ymniga Skördar, kan ej Magazins-Directionen med dessa Förlag stadna j någon förlä, genhet.
„ Befarad hungersnöd, som Friherre Anckarsvärd uppgifver, såsom måttstock för frihet att utöfva Bränvins-bränning, är, efter min tan» ka , ett allt för obestämdt uttryck; hvilken farhåga är det sorn skall tjena till grund för Beslutet?
Denna fråga bör först vara afgjord, emedan i annat fall origtiga begrepp kunna leda till beslut af de skadeligaste följder för Landet, Herr Landshöfdigen Friherre Fock yrkar förbud mot Bränvins-bränningen, emedan han befarar hungersnöd; denna Friherre Focks farhåga äger åtminstone ej något stöd i allmänna begreppet, om innevarande års skörd.
I Rikets mäst Sädesgifvande Provincer, såsom Skåne , Öster- och Westergöthland har den utfallit, om ej ymnig, åtminstone rikare än vanliga år, och ingen enda Province j Riket öfver dagar total missväxt> ehuru Rägskörden i allmänhet varit **• v Deri 30 December. mindre gifvande.
Att, sedan förleden Sommar, alla Förråder blifvit uttömda, behofven skulle blifva stora innevarande
År, var ej svårt att förutse, likasom att de kunde fyllas »f Årets Skörd, om ej Magazins-Directionen gjordt försök att nedsätta Sädes-prisen till det orimmeliga af 12 R:dr R:gs för en Tunna Råg, hvilket förorsakade att Landtmannen beredde sig tili Bränvins-bränning och derefter inrättade sin Ladugård.
Hade ej Magazins-Directionen vidtagit denna, i min tanka, felaktiga åtgärd, utan genast förliden Höst höjt priset efter hvad omständigheterna fordrade, så hade den nu ägt tillräckliga Förråd.
Att Jordbrukaren, nedtyngd af så mångfaldiga bördor, äfven skall böja sitt hufvud under denna Magazins-Directionews missräkning, är ingalunda enlig med den ofta predikade lära: Att Jordbruket såsom Moder-näring skall skyddas.
Af nu anförde orsaker har äfven brist för Hufvud-Staden uppkommit, ty innan Vintren inföll, hade dess behof bordt vara uppfyldt, och Skånes och ÖsterGöthlands tillgångar voro dertill fullkomliga, ehuru dessa Provincers Jordbrukare ej till vanpris ville sälja sin Säd.
Att Stockholm, dit ali Landets Rikedom strömmar, skall någon gång dä det behöfver Spannmål, fordra den till ett pris, tiU.och med lägre än det, hitfördt från andra Europeiska Länder, kan erhållas, är en orättvisa mot hela den öfriga Nationen.
För den fattige äger jag 666
Den 30 December. lika omt hjerta, som någon annan, och billigar omsorgen för deras välj men att under omvården för dem, äfven skall inbegripas fördelar för Stockholms rika Innevånare , på bekostnad af Svenska Jordbrukaren, är en lära som aldrig min öfvertygelse kan gilla.
I anledning af hvad jag nu haft äran anföra, och till ytterligare stöd för min mening i detta ämne, åberopar jag de skäl, hvarpå Oeconomie-Utskottet grundadt sitt Betänkande, och tror derjemte, att om efter Friherre Focks uppgift, några Län behöfva understöd , kunna behofven fyllas, om ej af tillgångarne innom samma Län, åtminstone med visshet af den, som i andra Provincer befinnas:
Med ett nu blifvande Bränvins-Förbud skulle motsatsen af det sökta ändamålet blifva en följd, och den strida Säden, som nu sparas, hastigt användas innan Förbudet hinner atr utfärdas. Vinsten skulle falla på dem , som äga stora Bränvins-lager och på Lönnbrännarne; och förlusten på den redan nog tryckte Jordbrukaren, hvilken i förtröstan på Consequence i Riksens Ständers Beslut, derefter inrättadt sin hushållning.
I dessa skäl grundar sig mitt nu uppgifna Yttrande, hvarigenom jag ådagalagdt mig vara lika
Vän af mitt Fädernesland , som den , hvilken ifrar för Förbud mot Bräuvins-bränning.
Jag anhåller att detta mitt Anförande till Oeconomie-Utskot-, tet må blifva remitteradt.
Den 30 December, 667 Friherre Sparre, Sixten, anförde skrifte1 igen:
Jag hade trodt att denna fråga ej komme att uti Stånden vidare vidröras, än blott till afslag eller antagande af Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottets Betänkande, sedan det blifvit Stånden communiceradt.
Men då alltsedan åtskillige Ledamöter inkommit med nya Förslager till ändringar af Utskottets Betänkande 3 sa vill jag upplysa det:
Här äro Landshöfdingar, hvilka till Konungen ingifvit uti detta ämne de Rapporter, att uti hela deras anförtrodde
Län intet Bränvin tilLerkades af annat än Potatoes och sådan
Säd, som nödvändigt till densamma vid hvarje Brann erfordras.
Ytterligare har jag erfarenhet af, det många Landthushållare redan på förhand låtit tillreda åtskillige Tunneland jordrymd, för att derå plantera IIvitbetor till Bränvins-tillverkning.
Vore det då billigt att allmänt inställa sådan tillverkning öfver hela Riket, hvilket skulle förr eller senaie aldeles undergräfva och hindra dessa Patriotiske Jordbrukare, att fullfölja redan började Odlingar eller att aldrig ens kunna börja några nya.
Det enda Förslag till ändring uti Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets nu af - 663 Den 3 o December. gifne Betänkande, som jng skulle kunna gilla, vore derföre: Öfverlemna till Konungen fritt att niir sorn hellst kunna inställa Bränvins-bränningen, antingen Province-vis eiler ock Personelt, da Konungen, genom Lanrfshöldingarne eller andra pal itel ige Police-Rapporter, kotnme-i erfarenhet af, att en eller annan skulle i hög grad missbruka detta eijest för Jordbrukaren och Odlaren sa nödvändiga stöd.
För öfrigt anser jag icke otjenligt om de Allmänna Krono-Bränoerierne inställdes, sedan det är upplyst det Bränvirs-tillverkningen af Pot.toes i betydlig mohn tilltagit, och derjgénom ingen brist pä Bränvin nu mera äger rum.
Likvist önskade jag för min del hellst ingen ändring uti clet Allmänna Besvärs- och Oe- Conömie-Uttkottets afgifna,Betänkande.
Herr Grefven och Landt Marsh dien hemställde, att de af Friberrarne Wrang 1 och Sparre nu upplasta Anföranden måtte, såsom innefattande svar på cle emot Oeconomie-Utskottets nyssnämnde Betänkande, om Bran vins-bränningen framställde Anmärkningar, äfven Iå åtfölja den i detta ämne beslutade Äterremiss till Utskottet, hvilket bifölls.
Friherre Cederström, lindolf, anhöll, att den del af Fiiherre Wrnngels Anförande, hvilken angeck Stockholms Stad, måtte af Friherre Wiangel från det öfriga afskilja och serskildt läggas pä bordet.
Den 30 December, 66 9 Friherre Wrangel förklarade:
Att sorn elen sf honom, rörande Spannmåls-béhofvet för Stockholms Stad yttrade ranka, hide med sjelfva Hufvud-ämnet oskiljaktigt sammanhang, ansåg han berörde mening icke kunna utur Memorialet frånskilj ts.
Företogs till Remitterande Grefve Anckarsvärds, Michael, deri 27 dennes på bordet lagda Memorial, innefattande det Förslag, att vid de kommande Riksdagar Talemäns-Taff larne måtte afskafFas, samt endast Talemäns Klubbarne bibehållas.
Friherre Cederström, Rudolf, förklarade, att om Grefve Anckarsvärd vid 1 £09 års Riksdag framställdt ifrågavarande Förslag, hade sådant tillskyndat
Staten vida större besparing ärs nu, hellss kostnaden dertill vid sistnämnde Riksdag troligen uppgeck till mångdubbelt belopp emot den, som för sådant ändamål vid närvarande Riksdag åtgår j samt an höll, att Statsutskottet måtte anmodas att upplysa till hvilken Summa kostnaden för TafFiarne vid föistnämnde Riksdag uppgeek.
Grefve Anckarsvärd, ftliöatnel, ansåg den af Friherre Gederström väckte traga, icke äga något sammanhang med den af Grefve Anckarsvärd framställde Motion , men förklarade, att upplysning angående kostnaden till TafFiarne vid igo.) Ars Riksdag, gerna matte från Stais Ut.
Dzn g o
December. skottet infordras, samt tilläde, det Grefven med förenämnde Utgifters bestridande icke haft deri ringaste befattning, äfvensom han för sitt 13 Månaders vistande härstädes icke hegardt eller erhållit den minsta ersättning, icke en gång för resan till och ifrån Stockholm.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att så väl Grefve Anckarsvärds ofvannämnde Memorial, som den i anledning deraf uppkomne
Discussion måtte till Stats-Utskottet remitterasj hvilket bifölls. Föredrogs till remitterande så väl Hert?
Cederskjölds, Pehr Gustaf, den 27 dennes på bordet lagde Anförande , innehållande Anmärk-* ningar vid Herr Rosenschölds, Eberhard, angående Financerne förut afgifne Memorial, som äfven Herr Munck af Rosenschölds svar på Herr Cederskjölds berörde Anmärkningar.
I anledning af de Anmärkningar Herr Cederskjöld gjorde i sista Plenum, vid den af Herr Munck af Rosenschöld förut gjorda Motion, rörande Reglerandet af Svenska Financerne, har jag i synnerhet fäst min uppmärksamhet vid den puncten, deruti Herr Cederskjöld tycks vilja bevisa,- atf Svenska S:eölarne, sorn genom Handeln med Finland dit öfverflyttas,- Den 30 December. 671 till lika belopp hit återkomma, och således ej bör förorsaka minskning uti det i Sverige varande Rörelse Capitalet.
Sjelf född i Finland, der ägande nästan fast öfverallt Relationer, till hvars berättelser jag bör sätta all trovärdighet, nyligen återkommen från det Landet; och ofta, sedan .sista kriget med Ryssland skiljde det från Sverige, varit der, uppehållit mig der flera månader å rad, samt ej med liknöjdhet sökt skaffa mig alla de underrättelser om Finska Handeln, som i flera afseenden kunnat vara mig upplysande; anser jag det för min pligt, att här meddela dem, pä det de, som äga en mindre kännedom af rätta förhållandet, måtte bli i tillfälle göra några slutsatser.
Med hvarje gång jag varit i Finland , på de senare åren, har jag märkt, huru Svenska Sedlarne blifvit allt mer och mer gängse och de
Ryska minskats i Landet och liksom för svunnit ur Allmänna Rörelsen, oagtadt der blifvit en Banque af Ryskt Mynt imättaÖ, hvars ändamål skall vara att utsprida mindre Skiljemynts-Sedlar eller de så kallade Finska Banco-Assignationer, för att derigenom undanrödja behofvet af Svenska Små-Secilar; att göra Utlåningar af Ryskt