Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men sådant oaktadt, och ehuru man bör förmoda att bemälde embetsman icke underlåtit alt fästa vederbörandes uppmärksamhet på det vigtiga ämnet, har man dock icke försport, att någon den ringaste åtgärd blifvit al
Regeringen vidtagen till föranstaltande af den ifi ågaställda undersökningen eljer frågans förberedning i något afseende. R.
St. sakna äfven uti Regeringens propostr om statsverket, sä ordinarie soia extra-ordinarie behof, ali framställning 0111 anslag till ifrågavar. ändamål.
Vid sådant förhållande synes, som om Regeringen alldeles icke hafL ens tanke på något företag i denna riktning, och att det följaktligen torde vara för Regeringen särdeles olägligt att från R.
St. få mottaga en erinran 0111 behofvet deraf.
Då jag städse utgår från den synpunkten, D t 11 29 Mars e. ra.
5a3 att det Sr politiskt orätt, alt till en Regering, för livilken man icke har lyckan att äga förtroende, öfverlemna betydliga summor lill disposition, och dä inconsecjve nsen häraf är större, i samma man som Regeringen visat större likgiltighet för det ändamål, hvarom är fråga, och alla specialhestämmelser saknas för an vä ndandet; sä kan jag, oaktadt min förbindelse till StatsUtsk. för dess benägenhet att tillstyrka min motion, dock icke lenina min röst för det ifrågavar. betydliga anslaget af i5o,coo r;dr, utan begär endast en måttlig summa af t. ex. 10,000 r:dr för förberedande undersökningar nied afseende å ett för häl t rad t vngsysteme.
Jag har visst icke någon anledn. förmoda, att detta mitt yttrande kommer alt hafva inflytande, hvarken på R. o. Adts, eller de öfriga Ståndens beslut, men jag har ansett det vara min pligt såsom representant, att öppet yttra min mening och min rätt att få densamma i prof. förvarad.
Med den erfarenhet, vi äga om den höga grad af sparsamhet, sorn BorgareSt, iakttag, t vid beviljande af alla anslag i och för allmänt nyttiga ändamål och för Statens behof, är del en verklig tillfredsställelse, åtminstone för mig, alt erfara, att BorgareSt. vid delta tillfälle afvikil från denna princip, i det att Ståndet, mod öfverskridande af StalsUlskts förslag, beviljat till det allmänna nyttiga ändamål, hvarom fråga är, ett anslag af icke mindre än 200,000 r:dr.
Jag kan icke annat än på tiel högsta tillstyrka, att R. o. Åd. måtte i detta beslut instämma och öfverlemna delta anslag till K.
M:s disposition, lör att efter sig företeende omständigheter användas der det pröfvas nyttigast.
Det klander, sorn Hr Dalman tillåter sig mot Regeringen, derföre att den icke till R.
St. aflåtit propus. i timnet och icke låtit verkställa undersökning lill utrönande hvarest behofvet vore störst, är så mycket mera (‘förtjent, som Hr Dalman icke torde vara obekant, att R.
St. vid föregående riksdagar icke anslagit några medel till Regeringens disposition, för alt användas till sådana undersökningar, som han ansett nödvändiga.
Då jag tillstyrker bifall till det högre anslag BorgareSt. beslutat, kanjig likväl icke undgå instämma med Frih.
Cederström i fråga om nödvändigheten att fusta sådan! villkor vid anslags beviljande för ifrågavar. ändamål, hvarigenom säkerhet vinnes, alt bela den omlagda vägen äfven blir underhållen.
Hvad särskildt angår frågan om anslag till Calixvägen, så lärer väl ingen kunna bestrida, att det är Statens skyldighet alt, så vidt på densamma beror, söka tillvägabringa och underlätta coinmiinicationen i landet, för alt derigenom framkalla industri och välmåga bland landels innebyggare.
Efter de upplysningar SlulsUtsk. erhållit, och som äfven ligga lill grund för Borgai eSt:s beslut, skulle Calixvägen olvifvelaktigt medföra gagn lör de norra orterna, och måhända äf - 5*4 Den 29 Mars e. m. ven bidraga till det resultat, att malmen från Gellivare grufvor kunde på densamma transporteras.
Staten uppoffrar 7000 r:dr för denna väganläggriing, under förbehåll att ortens innebyggare skola underhålla vägen, så hade Staten derigenom beredt det allmänna en slör nytta.
Jag tillstyrker derföre antagande af BorgareSt:s inbjudning.
Hr af Dalström, Gustaf Jacob: Jag förenar mig med Hr af Ekenstam uti anhållan, att R. o. Ad. ville biträda BorgareShs beslut och anslå en summa af 200,000 r:dr till omläggning af vägar i allmänhet; men jag kan icke förena mig med Gr.
Posse, som yrkat att anslaget skulle utsträckas till härads- och sockenvägar.
Del vore lyckligt nog örn anslaget vore tillräckligt för att omlägga de större landsvägarna inom landet.
Icke heller kan jag förena mig med Frih.
Cederström om det af honom yrkade tillägg uti skrifvelsen till K. M., nemi. alt menigheterna först skola höras, innan vägarne blifva indelle till underhåll af menigheterna.
Det är en åtgärd, som alla tider ägt rum, och som är grundad icke allenast i sjelfva saken, utan äfven i gällande författningar.
Jag finner derföre mindre lämpligt, att, när summan öfverlämnäs lill K.
M:s disposition, man sätter i fråga, huruvida man i påföljande åtgärder skall förfara enligt lag och författningar.
Jag anhåller om bifall till BorgareSl:s beslut.
Jag har ingenting vidare alt anmärka emot Frih.
Cederström; bevisning mot min mening, än att Hr Frih:n icke upptagit hvad jag sagt, utan någonting annat.
Jag liar aldrig sagt, att den som har ett kortare vägstycke, t. ex. en backe, att underhålla, kan förbindas att underhålla det längre vägstycke, sorn uppkommer deraf att vägen omlägges; mea jag har sagt, alt bifalla Regeringens sida till en väggomläggning förutsätter pröfning af alla omständigheter samt menigheternas hörande, så alt det faller af sig sjelft, alt frågan 0111 underhållandet af den nya vägen måste ovillkorligen af auctoritelerna vara prof - vad och afgjord, innan K.
M. kan lemna anslag dertill, och att detta är så enkelt att StalsUtsk. icke beböft framställa något derom.
På samma sätt förhåller det sig med Calixvägen.
Hr Frih:n tyckes vara af den tanken, att anslaget dertill icke borde utgå under annat villkor, an att orten åtager sig vägens indelning; men nu hemställer jag: kan man indela en väg, som icke är anlagd ?
Deraf torde finnas, att Frih.
Cederströras tillägg i ena fallet är obehöflig! och i det andra overkställbar!.
Förevar, fråga är tvifvelsutan af en betydlig vigt.
Vi hafva att lacka Hr
Dalman för det han under 2:ne riksdagar har fästat sin uppmärksamhet och derefter R.
Sl:s uppmärksamhet på denna vigtiga angelägenhet.
Det har gått Hr Dalman vid förra riksdagen, som det D c n 39 Mari c. m. i vårt land alllid brukar att gå, nemi. ali, när första gången en vigtig (råga uppstår, så vinner den icke allt det afseende den förtjena!'.
Hr Dalman har således, såsom lian sjelf nämnt, haft den oturen vid förra riksdagen, att, oaktadt han fick understöd af Öfverdirecteuren vid landtmäteriet, icke se sin motion så omfattad, alt den föranledde en underd. skrifvelse till K. M.; deruti har Hr Dalman räll; men kan han deraf draga den slutsats, att Regeringen icke fästat tillbörlig uppmärksamhet vid denna omständighet, när R.
St. ingen skrifvelse derom afiäto; ty del är väl för mycket begärt, att Regeringen skall så omsorgsfullt betrakta hvarje sak, att Regeringen icke slulle få förbise de motionärers framställningar, hvilka misslyckats i sina bemödanden.
Jag är visserligen icke den, som har att göra med denna sak, betraktad från Regeringens sida; men jag finner det besynnerligt, att man beklagar sig deröfver, att Regeringen icke kommer med begäran om anslag i vissa fall; och när Regeringen begär anslag, så blir klandret ändock icke ute.
IIr Dalman har vid denna riksdag haft framgång för sin motion ; och jag lyckönskar icke blott Hr
Dalman, ulan äfven det allmänna, som är på vägen att få uppbära frukterna af Ilr
Dalmans fosterländska bemödanden i detta fall.
Det enda sorgliga, som här företer sig, är att Hr Dalman, som gemenligen är conseqvent, icke synes önska, att hans motion måtte vinna egentlig framgång.
StatsUtsk. synes mig hafva tagit i noggrannt^fvervägande vigten af Hr Dalmans motion, och BorgareSt., som vid denna riksdag icke kan beskyllas för öfverflödighet uti beviljande af anslag, har till och med ökat med 33-i- proc. det af Utsk. tillstyrkta anslagsbeloppet.
Jag måste, oaktadt motionären icke synes vårda sig mycket 0111 sitt eget barn, upptaga detsamma för min enskilda del, till all den vård, jag med min röst kan detsamma egna.
Jag önskar derföre, alt, oaktadt motionären lernnar motionen åt sitt öde, detta öde måtte blifva fördelaktigt för motionen, och alt R. o. Ad. måtte instämma i BorgareSt:* beslut.
Det är blott en ledamot, som bestrid t allt anslag till vägars omläggning, men han har dock velat bevilja anslag till undersökning om sättet och orterna för sådana omläggningar.
Det är nemi. samme värde talare, som väckt motionen.
Antingen har han med denna motion blott åsyftat ett slags skåderätt, eiler och tycker han, att för mycken medgång är fa ilig, och vill derföre hålla igen, då BorgareSt. gifver mer än StatsUtsk. föreslagit.
Men en hvar som vet hvad väganläggningar kosta, och som tillika känner, att backiga och illa anlagda vägar i Riket aro så många, för alt icke säga alla, känner ock att behofvet i detta hänseende fordrar myckel.
— När nu BorgareSt., som aidel, hvilket företrädesvis bör vara angeläget om lättad 10- Den 29 Mars c. m. reise inom landet, inbjudit R. o. Ad. all förena si" om 5o,ooo r:dr högre anslag iin StalsUtsk. föreslagit; sa kan jag icke annat än vördsamt tillstyrka, det R. o. Ad. måtte bevilja denna summa.
Men på det att icke rösterne måtte söndra sig derigenom att en yrkar ett villkor, och en annan ett annat, så anhåller jag ali 11r Frih. o. Landtm, täcktes först göra propus, på beloppet af den summa R, o. Ad. behagar anslå, och all villkoren derefter måtte få komma under öfverläggning.
Sprengtporten har yttrat, alt jag skulle hafva begärt, att menigheterna skulle dela en ännu icke anlagd väg, men som vore i fråga alt omläggas.
Något sådant har jag icke yrkat.
Det må vara Hr Frilen föi behållet att på det sältet upptaga andras yttranden.
Jag liar förklarat, alt medel icke böra beviljas till vägomläggningar eller anläggning af vägar, med mindre menigheterna förklara sig nöjde att, efter vägens anläggning, företaga ny vägdelning.
Man kan icke dela vägen förr än den finnes, emedan det beror på vägens beskaffenhet och öfriga omständigheter i hvad mån det ena vägstycket bör blifva längre än det andra ; men om icke menigheterna i förväg förklara sig villiga alt underkasta sig ny vägdelning, så kunde de sedermera bestrida en sådan delning, hvaraf följden blefve att vägen icke komme att delas och icke heller blefve underhållen; men om deremot i lag bestämmes, alt den omlagda vägen skall emellan väghållningsskyIdige delas, så är del klart, alt om man vill ändamålet, måste man äfven vilja de i lag bestämda villkoren derför.
Ehuru smickrande det är för mig att någon min ringa åtgärd af Hr
Lefren ställes under rubrik af fosterländska bemödanden, så befarar jag likväl, att jag vid detta tillfälle icke kan vara nog lycklig förtjena detta loford, så vidt det förmodligen hufvudsakligen åsyftar, att Regeringen, i följd af min motion, skulle erhålla ett betydligt anslag.
Jag har nemi. icke yrkat, att något större anslag nu genast skulle ställas lill Regeringens disposition.
Jag har icke yrkat annat, än hvad som synes af StalsUtsk:s betänk.
JN':o 354 pag. 45.
Af den der upptagna resumé utaf motionen synes tydligt, att den åsyftat en skrifvelse till Regeringen, hvarigenom Regeringens uppmärksamhet blefve fästad på nödvändigheten ali ordna denna del af communicationsiinierna i landet, och att, förr än en sådan proposition af Regeringen blefve framställd, det icke fallit motionären in, att något större anslag en bloc skulle ställas lill Regeringens disposition.
Jag har utan tvifvel mycket illa uppfattat sjelfva afsiglen med delta anslag, om jag kunnat föreställa mig att hvarken med i5o,ooo r:dr eller 200,000 något sådant ändamål varit afsedt, alt dermed i någon be - Den Jg Mars e. ra. tydligare man de backiga ocb eländiga vägarne lunna omläggas.
Jag tror nemligen, att kostnaden kommer alt uppgå till mångå millioner, om fråga Liefve att bekosta dessa vä gom läggningar.
Jag skulle derföre tro, att det utaf SlatsTJtsk. föreslagna anslagsbeloppet bör på så sätt komma att uppfylla sitt, ocb således ett betydligt ändamål för landet, att länestyrelserna derigenom komme i tillfälle att meddela alla tillgängliga upplysningar för att understödja dylika företag, ocb att man således möjligtvis kan komma att göra några framställningar inom länen lill menigbeterna att sjelfve företaga så beskaffade vagomläggningar, då de kunna af dessa allmänna medel få åtskilliga smärre kostnadsbe lopp ersatta.
De väsendlligaste svårigheterna ocb betydligaste tvisterna yppa sig i afseende på jordersältningarna, hvarom allmogen är till den grad angelägen, att jag i en dylik händelse måste tvista med en jordägare om en jordlapp, som icke belöpte sig till en rtdrs värde ocb hvarför jag erbjöd honom flerdubbel ersättning.
Hufvudföi emålet för anslaget synes mig vunnet derigenom, att om anslaget beviljas, hafva R.
.St. hannat till Styrelsens disposition en summa, hvarigenom sjelfva den allmänna andan för sådana företag inom provinserna kunde komma att uppmuntras och befrämjas; och i sådant afseende ar det min öfvertygelse, att 15o,ooo rtdr, som StalsUlsk. föreslagit, är en lämplig summa och fullkomligen tillfyllestgörande, åtminstone lill en början ; oell är det på denna grund jag icke kunnat öfveilyga mig om lämpligheten att ingå på BorgareSlis tillägg, aldraminst innan R.
St. fått erfara hvad nytta sorn härf] u t i t af denna summa, och på livad sätt den blifvit använd och fördelt, samt lill hvilka resultat den kunnat leda; ty 0111 dessa i5o,ooo ndr komma att uppoffras företrädesvis för en enda väg, som kan synas mera inflytelserik, så är, efter milt begrepp, hela anslaget förfeladt, då vi veta huru litet det skulle förslå för vägomläggningar i allmänhet.
Således tror jag, alt man bör fästa afseende i första rummet på den möjliga nytta, som med anslaget kan vara förenad, ocb derföre yrkar jag bifall till Utskis förslag; men då BorgareSt. särskildt gjort en inbjudning, att R. o.
Ad ville förena sigom ett anslag a f 7,000 r:dr till nya Calixvägen, så tror jag man gerna kan biträda denna inbjudning, derföre alt den omfattar ett helt nytt föremål, nemi. en ny väganläggning; då deremot det förra anslaget är afsedt för omläggning af sådana vägar, hvilka genom en sådan åtgärd kunna göras mera farbara oell följaktligen befordra en lättare communication.
Jag anhåller således hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. till bifall å Utskts betänk, i delta hänseende, jemte bifall till BorgareSl:s inbjudning, så vidt den afser anslag till den piojecterade nya vägen emellan öfre och nedre Calix socknar.
Utaf de flera motioner, som 5i3 Den 29 Ma rs e. m. varit väckta i della hänseende, sä väl vid denna, som föregående riksdagar, synes allmänna opinionen vara stämd för detta ämne.
Vill man företaga vägarnts förbättring, så torde det höra medgifva*, att den summa, som BorgareSt.
Beviljat, visserligen är behöflig.
Jag inser icke något skäl alt nedsätta denna summa, då man är öfverlygad att nytta dermed skall åstadkommas.
Jag äger ingen nnledn. förmoda, att missbruk uti dispositionen af dessa medel skulle komma alt äga rum, såsom ett skäl att ångra anslagets beviljande.
Om man kunde föreställa sig, att dessa medel skulle komma alt användas blott på en enda väg, eller för ett localt intresse, då medgifver jag alt man gjorde försigtigast att ej anslå några medel ; men om man hyser denna öfvertygelse, vet jag icke hvarföre man skall anslå i5o,ooo r:dr och icke snarare afslå alltsammans.
Jag är icke så lycklig att kunna förutse ett sådant förhållande, och mäste tillstå, att på samma grunder, som StatsUlsk. sjelft uppgifvit, och som tyckas hafva legat lill grund för de motionärers åsigt, hvilka intresserat sig för ämnet, och då ett så stort anslag som i5o,ooo r:dr blifvit tillstyrkt af StatsUlsk., men BorgareSt., som bäst bör känna communicationernas beskaffenhet i landet och nödvändigheten af deras förbättrande, ökat detta anslag; så vet jag icke hvarföre man ej kan instämma uti BorgareSt:s beslut.
Jag instämmer med de värda talare, som ansett summan försl böi a bestämmas, och alt de villkor sedermera böra utsättas, som för rättighet att kunna erhålla del af anslaget må anses af nöden.
Jag skulle varit mycket böjd föi- alt tro, att Frih.
Cederström icke fästat nog uppmärksamhet vid den omständigheten, att här icke är fråga örn alt lemna anslag till nya vägars anläggning, utan i fråga 0111 Calixvägen, i afseende hvarpå StatsUlsk. förklarat det villkor böra bestämmas, att icke något anslag dertill skulle utgå, med mindre ortens innevånare åtaga sig vagens underhåll. llr von llartmansdoi-ff:
Till någon del förekommen af Hr Lagerhjelm, vill jag hemställa till Gr.
Anckarsvärd, om han icke fastat sig vid en bisak och förbisett, hufvudfrågan, då han tillstyrkt antagande af BorgareSt:s inbjudning i afseende på Calixvägen, men deremot afstyrker hennes antagande i afseende på den större summan af 5o,ooo r:dr till vägars omläggning.
Efter min förmening borde ett anslag, sådant som delta, helst användas på sådana vägar, der det gjorde mesta nytta, d. v. s. på dem, som mest befaras; ty då komme det till nytta för den största delen af Sveriges innebyggare.
Hr Grefven har ansett summan otillräcklig, äfven 0111 hon höjdes till 200,000 rtdr.
Det må vara, men säkert är, att fyra gånger 5o,ooo rtdr räcka bättre till D e n 2g M a r s e. m. till än fre gånger 5o,ooo r:dr.
Det är således i öfverensstämmelse med Hr Grefvens egen åsigt, som jag vidblifver min anhållan om instämmande uti BorgareSt:s beslut.
Till en början tager jag mig friheten fästa II. o. Ad:s uppmärksamhet vid en i sig sjelf ganska obetydlig ovarsamhet i redactionen, då det heter anläggning af backiga vägar, i stället för o inläggning af desamma.
Hvad sedermera angår Gr.
Anckarsvärds yttrande om anslagets otillräcklighet, och hvilket yttrande egentligen föranledde min anhållan om ordet, så torde jag dervid få äran erinra, att om 200,000 r:dr är en för ändamålet otillräcklig summa, hvilket jag visserligen anser den vara, så måste ett anslag af i5o,ooo r:dr vara ännu mera otillräckligt; och om något till nytta för landet ledande resultat skall vinnas uti en så vidtomfattande fråga, som denna, och med hänseende jemväl till vårt lands bergiga beskaffenhet och öfriga locala svårigheter för ett beqvämare communicationssätt till lands, så bör man väl hellre anslå, lika med BorgareSt., 200,000 r:dr, än, lika med Utsk., endast bevilja i5o,ooo.
Hvad åter angår den reflexion af Gr.
Anckarsvärd, att anslaget borde fördelas någorlunda jemnt öfver hela landet, så att icke vissa orter uteslutande komme i åtnjutande deraf, så får jag blott erinra derom, att som icke backar och berg äro jemnt fördelte öfver hela landet, så är det äfven naturligt, att några provinser komma att erhålla vida större del utaf anslaget, än andra, och alt några måhända alldeles icke blifva delaktiga deraf.
Att sådana ställen, som äro mest befarna, först böra blifva föremål för Regeringens omsorg och för användandet af detta anslag, synes äfven vara naturligt.
Jag tillstyrker således antagande af BorgareSlts inbjudning — nemi. att 200,000 r:dr för ifrågavarande ändamål måtte ställas till K.
M:s disposition; hvarjemte jag instämmer uti BorgareSt:s inbjudning i fråga om det obetydliga anslaget till anläggning af den ifrågaställa nya vägen emellan öfre och nedre Calix socknar.
Hr von Hartmansdorff täcktes benäget ursägta mig, om jag icke kan antaga en så beskaffad bevisning, som han mot mig användl; ty han har haft godheten att i det närmaste uppräkna mina egna åsigter i afseende på sjelfva vägomläggningen och sättet att dervid förfara.
Utun att äga något särdeles stort anspråk på anseende för arithmetiska kunskaper, torde likväl
Hr von Hartmansdorff behaga tillerkänna mig förmågan att kunna räkna så långt, som förutsattes för att veta, att 200,000 är mera än i5o,ooo, och att jag således icke af den anledning, som Hr von Hartmansdorff tyckes hafva förmodat, inlåtit mig uti denna strid: men jag har yttrat, och fortfar uti delta yttrande, att 200,000 r.dr är en högst obetydlig summa för 22 II. 67 53o Den 29 Mars e. ui. vägomläggningar i allmänhet, och alt jag derföre icke kan betrakta ett anslag af 200,000 r:dr eller i5o,ooo r:dr annorlunda, än såsom en utväg att uppmuntra menigheterna att sjelfve företaga sådana arbeten; ty om de skola af Staten bekostas, så räcker så den ena som andra summan snart sagdt till ingenting.
En hvar vet, och jag bättre än alla andra, att jag icke tagit magistergraden, och att jag således icke på disputationsbanan kan äga samma anspråk, som åtskillige andre ledamöter; men jag ber Hr Lagerheim vara öfvertygad, att jag känner lika väl sorn han, att lika så ojenint som vår Herres gåfvor äro utdelade oss emellan, lika ojemnt äro naturhindren fördelade öfver jordytan; och att det således icke kunnat ingå i min åsigt, att dessa 200,000 eller i5o,ooo r:dr skulle på skillingen eller rtdrn blifva lika utdelade öfver alla Sveriges vägar.
Hvad således
Hr Lagerheims bevisning har åsyftat, lemnar jag derhän.
En annan värd talare, Hr von Hartmansdorff, har äfven anmärkt mot mig, alt jag tillstyrkt 7000 rtdrs användande för Calixvägen, och att det vore inconseqvent, att tillstyrka det mmdre, och afstyrka det högre beloppet ; men det må tillåtas mig, att med arithmetikens tillhjelp, såsom bevis för min sats, anföra att 7000 r:dr är mindre än 5o,ooo r:dr, att jag vill anslå det mindre beloppet, och ali det är på denna grund jag icke ansett ändamålsenligt eller riktigt att bitiäda BorgareSt:s inbjudning till högre belopp än 7000 r:dr.
Det är icke första gången jag nu har äran förklara, alt regleringar i för stark scala för ett land, sådant som Sverige, aro svåra att åstadkomma.
Jag tror att vid hvarje särskildt tillfälle bör öfvervägas, huruvida vägen, som skall omläggas, är backig, eller sank, eller djup, eller sandig; och jag tror derföre, att då R.
St. besluta att till Regeringens disposition ställa ett anslag af i5o,ooo r:dr eller 200,000 r:dr, så må det vara åt Regeringen öfverlemnadt att bedomina, vid hvilka tillfällen biträden till vägomläggningar må äga rum.
Jag instämmer uti den önskan, att anslaget måtte blifva fördelt så myckel som möjligt.
En värd ledamot har sagt, att backar icke finnas öfverallt.
Detta yttrande föranleder den förmodan, som trodde den värde ledamoten, att detta anslag endast afsåge backars borttagande; men så är ingalunda förhållandet, ty det afser vägars omläggning och förbättring, påkallade af hvad orsak som helst.
Uti det mig nådigst anförtrodda län finnas visserligen icke många särdeles besvärliga backar, men vägarne larfva icke destomindre på flera ställen omläggning af andra orsaker, som jag icke skall underlåta att anföra, derest jag kommer att ingå till Regeringen med tind. anhållan 0111 biträde tilt vägarnes förbättrande, och hvilka skäl utan tvifvel skola vara lika talande, som det, att vägen går öfver eu backe.
Jag är egentligen före - Den Qg Mars e. m> bommen utaf Gr.
Posse, men får blott tillägga, att XJIs!<. icke talat blott om backiga väga r, ty bär slår uti ryck lisen: ’’a 11 för anläggning oell förbättring af backiga eller eljest ”för communicationen mindre tjenliga delar af de allmänna ”landsvägarna i Riket, matie lill K.
M:s disposition etc.”
Man hehöfver icke äga mycken kännedom af de södra delarna af Sverige, för att finna, att der äro vägar, som, utan att vara backiga, behöfva vida mera understöd än de backiga vägarna i de norra orterna.
Jag instämmer i det beslut, som BorgareSt. fattat, nemi. att för ifrågavarande ändamål ställa 200,000 r:dr till K. M:s disposition.
Jag förutsätter, alt på de ställen, der förhållandet så medgifver, skola menighelerna bidraga till arbetets utförande; men föreskrifterna derom anser jag höra till sådana reglementariska bestämmelser, som icke behöfva blifva föremål för något beslut af R.
Det är blott för att få den äran svara Gr.
Posse några ord, som jag anmält mig.
Hr Grefven ansåg ordet backar icke böra bibehållas uti betänkandet, utan att man borde öfverlemna åt K.
M. att bedomina och afgöra vid hvilka tillfällen anslag lill vägomläggningar niå beviljas.
Jag faster mig hufvudsakligen vid backar, hvilkas kringgående Utsk. egentligen haft för ändamål med tillstyrkande af anslaget.