Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan man dertill antaga, det ordinarie Adv.Eiskalen, om äfven af naturen utrustad
Den 21 Oktober f. m. 201 nied den bästa helsa, skall göra ett sådant undantag från mensklighetens vanliga gång, att han aldrig blir hemsökt af sjukdom, som beröfvar honom förmågan att under längre eller kortare tid förvalta Adv.FiskalsEinb.; kan man antaga att denne tjensteman, också emot menskliglietens vanliga gång, ej heller någonsin skall af något annat laga förfall hindras från utöfningen af sin tjenst?
Kan man icke det, och kati man således icke förekomma, att ju händelser helt oförmodadt inträffa, som utgöra lagliga hinder för Adv.- Fiskalen att sjelf förrätta sitt embete, så skall man förgäfves förneka den stora vigt., som ligger deruppå, att inom Kont. finnes en vice Adv.Fiskal, som, jemte det lian med Adv.Fiskalen delar de till Kont. hörande göromål, så att af dem inga blifva efterliggande, kan, i händelse af laga förfall för Adv.Fiskalen, dennes ställe företräda.
— Säkerligen skall man svara mig, att allt hvad vice Adv.- Fiskalen hittills uträttat, det åligger nu den blifvande nye Kanslisten, som derföre i denna sin egenskap erhållit högre lön och således är underkastad en trägnare tjenstgöring.
Men denna högre lön motsvarar icke den af 1,200 Rdr Rmt, som vid Kongl. KammarR:ns sednaste reorganisation år 1831 bestämdes för vice Adv.Fiskalen såsom en lämplig vedergällning för de göromål och den skyldighet att vara ordinarie Adv.Fiskalens suppleant, som med hans tjenstebefattning voro förenade; och huru vill man då att samma göromål med samma ansvar skola öfvertagas af en Kanslist för en mindre aflöning, och det i en tid, då lefnadskostnaden blifvit mer än fördubblad sedan 1831, samt lian äfven i det hänseendet är mindre väl lottad än vice Adv.Fiskalen, att han icke, såsom med denne varit händelsen, får innehafva annan tjenst, som kan fylla den brist kanslistbefattningen leinnar uti tillgnngnrne för hans anständiga bergning.
— Man måste vara temmeligen sanguinisk i sina förhoppningar, för att kunna tro det möjligt, att för så godt pris, som Kongl.
KammarRm föreslagit, erhålla en person med den duglighet och erfarenhet samt med de insigter uti både juridiska och kamerala värf, som erfordras för att kunna på ett för det allmänna gagneligt sätt dels biträda vid dels ock understundom ensam öfvertaga förvaltningen af Kongl.
KammarR:ns Adv.FiskalsEinb.
Man kan visserligen, kanske lätt nog, finna en person, som mottar denna kauslisttjenst på de vilkor, som blifvit föreslagna, ty till hvilken befattning, om än aldrig så ringa och mager, saknas väl sökande?
Men eger han väl derföre de egenskaper, som äro nödiga för att kunna fylla vice Adv.Fiskalens ställe?
Jag tror mig af egen erfarenhet veta, att det fordras tid till förvärfvande af så beskaffade egenskaper; att de således icke följa med den kauslistfullniagt man erhåller, utan alt nykomlingen väl behöfver icke blott ett, utan flera års tid för att inhemta de kunskaper och den praktiska skicklighet, som göra honom till en duglig tjensteman, så att det icke blott för honom sjelf, utan äfven för Staten är angeläget, att han i första gradens tjenst får uttrampa sina läroår för att sedermera i den andra graden kunna på ett värdigt sätt framlägga frukterna 202 Den 21 Oktober f. m. af livad han lärt, och slutligen såsom
Konhts föreståndare fullt motsvara de anspråk det allmänna då har rätt att göra honom.
Man hade egt rätt att förvänta så pass omtänksamhet af Kongl. KammarR:u så väl för sitt eget anseende som för det allmännas rätt och sannskyldiga bästa, att Kongl. KammarRm icke skolat föreslå en indragning, som lätteligen kan hafva till följd, att en så vigtig och ansvarsfull tjenstebefattning som Kongl. KammarRms Adv.FiskalsEmb., måste understundom ligga alldeles nere eller också falla i händerna på nybörjare inom tjenstebauan, hvilka äro ingenting mindre än vuxna de göromål, som tillhöra Adv.FiskalsEmb:ts handläggning.
— Sedan genom Kongl. Förordnm d. 10 April 1828 ett icke obetydligt antal ärender frångått Kongl. KammarOolh, ansåg sig detta Embetsverk kunna undvara den der då anställde vice Adv.Fiskal, hvilken befattning derföre, uppå Kongl. Colhii egen framställning, biel' indragen.
Det dröjde likväl icke mer än några få år förr än Kongl. KammarColl. måste hos K.
M. utverka ett årligt arfvode åt en särskild person, som biträde vid handläggningen af Adv.FiskalsEinKts göromål, hvilka den ordinarie Adv.Fiskalen icke ensam kunde medhinna.
Den är jemväl nu föreslagen att återställas på stat, om man också undvikit att återgå till dess fordna benämning, enär af K. M:s Nåd.
Propos. inhemtas huruledes Kongl. KammarColhii Adv.FiskalsKorit. skulle komma att bestå af en Adv.Fiskal samt 2me Kanslister, af hvilka sednare den ene vore inom Kont. fullkomligt öfverflödig, så vida han icke skulle till gagnet, om också icke till namnet, föreställa den fordne vice Adv.Fiskalen inom verket.
— Jag har tjenstgjort inom Kongl. KammarColhii Adv.FiskalsKorit. och kan således af erfarenhet förklara, det göromålen derstädes hvarken till antal eller beskaffenhet stå framför dem, som tillhöra Adv.FiskalsKont. inom Kongl. KammarRm, der tvertom fiskaliska åtal understundom förekomma af så vidlyftig och invecklad beskaffenhet, att något enda dermed jemförligt mål knappast någonsin förekommer till handläggning af Kongl. KammarColhii Adv.FiskalsEmb.
— Det hade icke varit olämpligt om Kongl. KammarRm, för hvilket det förhållande jag nu upgifvit inora Kongl. KammarColl. ej bordt vara obekant, derifrån hemtat en varning att icke, genom den nu föreslagna indragningen, blottställa sig för nödvändigheten att om några få år vandra samma cirkelgång, som Kongl.
Detta sednare verk hade åtminstone till sin ursäkt, att en mängd ärender, hvaraf nästan alla skulle handläggas af verkets Adv.FiskalsEmb. öfverflyttades till andra embetsmyndigheter och deribland till Kongl. KammarRm, som erhöll den drygaste anparten, hvarefter detta sistnämnde verks Adv.Fiskal fick på sin lott den handläggning af dessa ärender, som förut tillhört samme tjensteman inom Kongl. KammarColl.
En sådan ursäkt har Kongl KammarRm icke att åberopa, då ingen minskning, men väl betydlig tillökning skett uti detha Embetsverks göromål, hvaraf också blir en naturlig följd att hädan - Den 21 Oktober f. m. 20:l efter snarare en ökning än en miskning är att emotse uti goromålen inom verkets Adv.FiskalsKont.; och då ligger uti Kongl. Kammarlt:ns åtgärd, att det oaktadt föreslå vice Adv.Fiskalstjenstetis indragning, ett misstag af ännu svårare beskaffenhet än det af enahanda art, som Kongl. KammarColl. hade begått.
De skäl, som här blifvit anförda, borde hafva utgjort en tillräcklig anledning, att afslå det al KammarRm upgjorda förslag, hvilket af K.
M. blifvit gilladt; men på samma grund, som jag förut upgifvit, får jag högtidligen förklara, att jag ingalunda anser Föredraganden vara orsaken till ett sådant misstag.
Hvad aflöningen beträffar, ber jag att få ådagalägga huru pass rättvis
Kam maritin varit vid fördelningen af lönerna, och huru pass välvillig den varit emot en tjensteman, som väl ålminstone borde hafva försetts med en lön, som någorlunda kunde anses tillräcklig för lefnadskostnadernas bestridande.
Jag vill gå till sjelfva kärnan af KammarRms förslag.
Der finna vi följande förhållande:
KammarUm har tillstyrkt nedsättning af aktorats-arfvodet med en sjettedel; detta arfvode har efter 10 års beräkning i medeltal utgjort 555 Rdr 41 sk. 1 rst Bko.
Nu ber jag att få uplysa derom, att för närvarande icke finnes något balansmål under handläggning, så att, så vida icke vederbörande tjenstemän i hast hafva den beskedligheten att tillgripa Kronans medel, så finnes ingen sportel-inkomst.
Emellertid har KammarR:n i sitt förklarande af år 1853 upfört ordinarie Adv.Fiskalen till en lön af 5,600 Rdr Rmt; men då de fråntagit honom 555 Rdr 41 sk. 1 rst., så måste väl hans lönetillökuing vara så mycket mindre som hans förlust i sportel inkomst, och således blir den nya lönen 1,507 Rdr 22 sk. 11 rst.
Den nuvarande lönen på stat har blifvit uptagen till 1,700 Rdr; men den utgör sällan mer och sällan mindre än 1,400 Rdr.
Skillnaden häremellan och den lön, som enligt KammarEms förslag skulle tillfalla Adv.Fiskalen utgör 107 Rdr, hvadan KammarR;n således haft den välvilja emot sin Adv.Fiskal att öka hans lön med 107 Rdr, säger 107 Rdr! Adv.FiskalsKont:ts gamla ordinarie inkomster utgjorde, enligt KammarR:ns egen beräkning och då jag härvid inberäknar
Kansliets andel i utslags-lösen, 4,108 Rdr 44 sk.
Bko; men nu har KammarR:n föreslagit en löneinkomst för Adv.Fiskalen och Kanslisten af 4,100 Rdr, hvadan Ådv.FiskalsKont. sålunda af sin ordinarie inkomst fått släppa till 8 Rdr 44 sk., utom den sjettedel af aktorats-arfvodet, som förut tillkommit detsamma.
Det är på sådant sätt, som detta kont. blifvit belnandladt.
Att F’öredragandcn icke gjort någon förändring deruti, förvånar mig ingalunda af skäl, dem jag tillförene anfört.
Det enda han kunnat göra, naturligtvis till följd af den allmänna tillökningen i lönerna, har varit, att han föreslagit Adv.Fiskalens lön till 3,000 Rdr i stället för 2,600, som KammarR:n föreslagit.
Måhända skulle det kunna tillåtas mig att görn den vördsamma erinran, att en jemförelse här kunnat ega rum emellan KammarR:ns och KammarColhii Adv.Fiskal, och att det således ligger en slags obillighet deruti att det förra verkets Adv.Fiskal blifvit försedd med 500
Rdrs mindre 201 Den 21 Oktober f. m. inkomst än det sednare verkets.
Jag vet väl, att man svarar mig, att Kammarllms Adv.Fiskal i sina aktorats arfvoden eger en tillgång, som den andre icke kan räkna sig tillgodo.
Men jag hemställer likväl, om det är lämpligt, eller ens bort ega rum, att anse Sveriges upbördsmannakorps vara så qvalificerad, att man med visshet kan och bör antaga att balanser årligen skola inträffa, hvilka till fördel för Adv.Fiskalen gifva en inkomst af 500 Rdr.
Detta är, enl. mitt förmenande, ett sätt att betrakta Adv.Fiskalens inkomster, som icke tyckes stå tillsammans med det förtroende man bör hysa till tjenstemän, hvilka Regeringen sjelf tillsätter; och det ser verkligen ut som om man ville stämpla dem derhän, att de årligen skola skatta till Adv.Fiskalen, i stället för att jag föreställt mig, att man borde betrakta upbörds-balanser såsom sällsynta tillfälligheter, hvilket också är händelsen.
Ty med undantag af Drottninghus-balansen, hvilken icke tillhörde Staten, harpa de sednare 10 åren någon balans icke inträffat.
Jag tror således, att det är en nog mycket sanguinisk förhoppning, att Adv.Fiskalen skall kunna på detta sätt beräkna en inkomst-sportel, som gör hans lön lika med Adv.Fiskalens i KammarColl.
Det lönar dock icke mödan att vidare orda härom, ty saken kan icke hjelpas; men då jag i min motion tror mig hafva ådagalagt, att en skicklig och duglig tjensteman är af behofvet påkallad till biträde åt Adv.Fiskalen, har jag ansett mig vid detta tillfälle icke böra underlåta att påpeka hvad vigt man fästat vid detta förhållande.
Jag ämnar emellertid icke begära återremiss, emedan derigenom ingenting skulle vara att vinna; utan jag vill blott begära den förändring i StatsUtsk:s förslag, att den tjensteman, som i enlighet dermed skulle förrätta vice Adv.Fiskals göromålen, måtte om man också anser honom böra förlora sin egentliga benämning, erhålla den honom anslagna lön af 2,000 Rdr, motsvarande hvad enahanda tjensteman inom KammarColl. har fått sig tilldeladt, jemväl de 300 Rdr, som nu blifvit föreslagne att utgå till Kanslisten.
För min del hoppas jag att åtminstone inom några år blifva qvitt en plats, der jag ser att frukterna af min verksamhet blifvit så som nu skett upskattade af ett embetsverk, som bort vara bäst i tillfälle att bedöma densamma: jag har således ingenting att förlora; men det vill synas mig, som om, när den nya regleringen trädt i verkställighet, det kommer att blifva kinkigt nog för Adv.Fiskalen att erhålla det biträde af Kanslisten, som han eger rätt att påkalla.
Men jag lemnar alla betraktelser häröfver å sido; de, som hafva föreslagit denna dråpliga förändring, torde sjelfve få vidkännas följderna af densamma.
Jag inskränker mig således för närvarande endast till den anhållan att den föreslagna Kanslisten må erhålla 2,000 Rdr i lön och 300 Rdr i arfvode.
ITr Gr. o. Ordf.den framställt att Hr Printzensköld yrkat, att Utsk:s ifrågav:de yttrande måtte bifallas med den förändring, att aflönings-förmånerne för Kanslisten bestämdes till 2,000 Rdr såsom lön och 300
Rdr såsom arfvode och ersätt - Den 21 Oktober f. in. 205 ning för renskrifning, eller tillhopa 2,300 Tidr Ernt, blef propos. till bifall å Utsk:s yttrande utan förändring först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o.
Ordf:den hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande roed den af Hr Printzensköld vrkade förändring, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka
Då nu förekom Utsk:s tillstyrkande i fråga om löneförhöjning för nuvarande vice Adv.Fiskalen J. W. Lind, yttrade:
Hr Liljehöök: Ridd. o. Ad:s föreg:de beslut innefattade, att Kanslisternas löner skulle blifva 2,000 Rdr, och att till renskrifning skulle alsättas ett belopp af 300 Rdr.
Då beslutet är af den beskaffenhet, att det icke kan träda i verket förr lin den nuvarande vice Adv.Fiskalen afgår, anser jag det vara alldeles nödvändigt, att denne tjenstemans löneförmåner under den tid han är i tjenstgöring sättas till samma belopp, som den blifvande Kanslistens, och att således det ifrågav:de arfvodet i stat upföres, emedan detta eljest icke skulle komma att ske, i fall nemi. vice Adv.Fiskalen skulle qvarstanna öfver den nu inträdande statsreglerings-perioden.
Sedan Hr Gr o. Ordf:den framställt hurusom Hr Liljehöök i afs:de på Utskts förev:de tillstyrkande föreslagit den förändring att aflöningen för vice Adv.Fiskalen Lind bestämdes för nästa statsreglering till 2,000 Rdr såsom lön och 300 Rdr såsom arfvode och ersättning för renskrifning, eller tillhopa 2,300 Rdr Rmt, blef propos. till bifall å Utsk:s före vide tillstyrkande först framställd och besvarad med starka
Nej, jemte ett eller annat Ja; hvarefter Hr Gr. o. Ordf:den hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla Utslcs tillstyrkande med den af Hr Liljehöök föreslagna förändring, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Uppå Hr Gr. o. Ordfidens härefter framstälda propos. upskjöts fortsättningen af öfverläggningen om StatsUtsk:s förev:de Utlåt, till eftermiddagens plenum.
Föredrogs och begärdes på bordet ett från Hederv.
BondeSt. ankommet prot:sutdrag
N:o 423 innehållande inbjudning till de öfrige RiksStånden att förena sig i BondeSt:s fattade beslut vid föredragning at Allm.
N:o 121, i anledn. af väckte motioner rörande SeglationsOrdn.-n den 15 Maj 1843.
Slutligen anmäldes och lades på bordet ett från LagUtsk. in - 20G Den 21 Oktober e. m. kommet Betänk.
N:o 47, i anleda, af väckt motion om stiftande af lag, ang:de allmänt kyrkomöte.
Högloft. R. o.
In fidem protocolli, Alberl Munde.
Onsdagen den 21 Oktober 1857.
Lagerbjelke, Gustaf, fortfor att såsom främste närvarande ledamot, i Hr Gr. o.
Landtnäs ställe, föra ordet.
Uplästes till justering Exped.Utsk:s under N:o 136 inkomna Förslag till R.
Skrifvelse till K. M., ang:de stämplade pappers-afgiften, och blef detta förslag jemte bilaga, innefattande förslag till Förordning i ämnet, af R. o. Ad. godkändt Uplästes till justering och godkändes Exped.lTtsk:s under N:o 137 inkomna Förslag till R St:rs Förordnande för Häradshöfdingen C. Wester att vara JustitieOmbudsmans Suppleant.
Äfvenledes uplästes till justering samt godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne Förslag till R.
N:o 138 ang:de val af R.
Stms JustitieOmbudsmans Suppleant ; N:o 139, angule förhöjning i Kronans lösnings-pris för inom Riket tillverkad Salpeter till likhet med priset å utländsk vara; N:o 140, i fråga om kostnads-ersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjenste-ärenden; N:o 141, ang:de förtydligande af Kongl. Kungörelsen den 11 Aug. 1854, i fråga om ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för extra förrättningar; N:o 142, i anleda, af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de understöd Den 21 Oktober e. m. 207 af allmänna medel för uppehållande af gästgifveri vid Malmägens by i Jemtlands län; och N:o 143, ang:de åtgärder till ordnande af skjutsnings-besväret.
Fortsattes pröfningen af Stat,sUtsk:s Utlåt.
N:o 136, ang:de reglering af utgifterne under KiksStatens Sjunde Hufvudtitel.
I fråga om 9:de punkten, ang:de anslags-förhöjning för Kongl KammarR.n:
Mom. f, rörande OfverRcv.Deparl.,; och mom. g, rörande ifrågasläUl öfverflyllning af ålskillige tjenstemän å Allm.
IndragningsStalcn.
Dessa morna' biföllos.
Mom. h, ang:de den erforderliga tillölcningen af KammarR-.ns anslagssumma.
Detta mom. bifölls med den rättelse, som föranleddes af lt. o. Ad:s förut fattade beslut.
Mom. i, ang:de en af Hr Printzensköld, Carl, väckl motion.
Detta mom. lades till handlingarne.
10:de punkten, ang;de anslags-förhöjning för Öfver JnlendenlsEmbclet.
Då härvid först förekom Utsk:s tillstyrkande beträffande ifrågastähl tillökning i OfverlntendentsEmbetels personal, yttrade:
Jag anhåller, att få fästa Högloft.
Ståndets upmärksamhet på en sak, som förefaller mig mindre välbetänkt i Utsk:s Förslag.
Utsk. har nemi. med bifall i öfrigt till den af K.
M. begärda tillökningen i OfverIntendentsEmb:t.s personal föreslagit, att de för en Kanslist och en Kammarskrifvare begärde 1,000 lidr i st. skulle anvisas till biträde vid räkenskaps- och renskrifnings-göromålen.
Härvid har likväl
Utsk. förbisett det egentliga ändamålet med dessa platser, hvilka ieke allenast skulle ombesörja förekommande renskrifning, utan äfven vårda embetets arkiv di, och derigenom skulle man få en embetsman, som vid inträffande förfall för Sekreteraren kunde ingå i hans ställe, hvartill för närv:de icke finnes någon tillgång inom verket.
Utsk. har tillstyrkt sjelfva summan, och vid sådant förhållande vågar jag anhålla, att K. o.
Ad. äfven ville bifalla de af K.
M. föreslagna benämningarne.
Utsk:s förslag i denna punkt står i full conseqvens med Utsk:s sätt att gå tillväga vid föreg:de tillfällen.
Utsk. har icke för denna stätsreglerings-period velat bestämma några löner på stat, och har derföre i st. f. att fastställa en viss lön för en Kammarskrifvare och en Kanslist, ställt ett arfvode till samma belopp till K.
Hvad angår den omständigheten 208 Den 21 Oktober e. m. att någon ordinarie embetsman icke skulle vara att tillgå för att vid inträffande förfall för Sekreteraren ingå i hans ställe, så händer det ofta vid Rikets Collegier att man i brist på en ordinarie embetsman nödgas förordna en extra ordinarie embetsman att bestrida Sekreterarens tjenst, och då sådant kan gå ari der bör det äfven kunna låta sig göra vid ÖfverluteudentsEmb.
Den siste talaren bär visserligen rätt då lian yrkar, att man vid bestämmandet af anslagen till detta embetsverk bör gå till väga på samma sätt som vid öfriga embetsverk, men med afs:de på de arkiv och de handlingar som finnas i OfverlntendentsEmb. är det af stor vigt att det finns kontinuitet i tjenstemanna-personalen, och att Ofverlutendenten kan engagera en person, som derigenom att lian kan hoppas på en stadigvarande plats blir intresserad af att taga kännedom om de ganska vigtiga frågor der förekomma rörande Kronans hus och byggnader.
Jag anser derföre att K. o.
Ad. i detta fall bör bifalla K. M. Propos., synnerligast som man derigenom skulle gå OfverIntendeutsEmb:ts egna önskningar till mötes.
Hr Hjerta har enl. min tanka fullkomligt rätt i hvad han yttrat, och då Hr Liljehöök yrkat att man skulle gå tillväga på samma sätt med detta embetsverk, som med åtskilliga andra, så får jag fästa hans upmärksamhet på att förhållandet här icke är alldeles lika.
Vid öfriga embetsverk, der redan finnas ordinarie embetsman, kari man utan att neka för ärendernas gång, låta den af K.
M. begärda lönetillökningen utgå under form af arfvode till extra ordinarie tjenstemän, men här der det icke finnes någon ordinarie tjensteman, som kan företräda Sekreterarens ställe, låter det sig göra utan olägenhet.
Jag instämmer derföre med Pir Hjerta.
Sedan härefter Pir Gr. o. Ordfiden framstält, att i afs:de på föregtde delen af förev:de tillstyrkande som innehöll: »att de för en Konduktör 1 Kanslist och Kammarskrifvare samt en Vaktmästare äskade löne- och arfvodes-belopp af R.
St:r beviljas», endast blifvit yrkadt bifall; men att i afs:de på den efterföljande delen, innehållande »dock att beloppet för Kanslisten och Kammarskrifvaren, 1,000 Rdr, anvisas till biträde vid räkenskaps och renskrifnings-göromålen» blifvit yrkadt dels bifall dels afslag, blef förstnämnde del af Utsk:s tillstyrkande, uppå derom särskildt framstäld propos., af R. o. Ad. bifallen, och efter sedermera, i fråga om den sednare delen, framstälde propos:r först till bifall, hvarvid ropades starka
Nej, blandade med Ja, och sedan till afslag, hvarvid ropades starka Ja, jemte några Nej, förklarade Hr Gr. o. Ordhden, det han ansåg den sednast framstälde proposm besvarad med öfvervägande Ja.
Beträffande sedermera mom. a, ang:de Öfverlnlendenlcns aflöning, yltradc:
Hr I) en 21 Ok t ob e r f. ra - 209 Hr Gripenstedt:
Det är ogerna som jag upträder i denna fraga, ty man skulle kunna anse mig hafva personliga skäl att önska Öfverlntendenten godt; men då i alla fall dessa personliga bevekelsegrunder snart komma att uphöra, så finner jag mig derigenom så rnyeket mera oförhindrad att yttra mig endast med afs:de a sjelfva sakens beskaffenhet.
Jag får då säga att jag anser denna tjenst väl vara förtjent af den aflöning som K.
M. för densamma föreslagit; ty man må icke föreställa sig att den numera är så obetydlig, som man ifrån äldre tider varit van att anse den.
På sednare tider har ÖfverlntendentsEmb. utöfver hvad som förr tillhörde detsamma fått sig updraget vården och underhållet af alla Kronans hus i landsorten, utgörande ieke blott de 24 läns-residensen utan äfven alla Kronaus magasiner, äfvensom flera broar, och att häraf måste upkomma betydligt förökadt arbete och ej sällan kollisioner med embetsmyndigheterna, är lätt att inse.
Då nu Öfverlntendenten också härigenom kommit i ett inspekterande förhållande till så höga myndigheter som Landshöfdingarne, och således han hafva anspråk på att åtnjuta en motsvarande samhällsställning, så anser jag att 0,000 lldr icke är för mycket i förhållande till den lön som andra Chefer åtnjuta.
Jag anhåller derföre om bifall till K. M.
Propos. i denna punkt.
Efter först till bifall å förev:de mom. framstäld propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja. hemstälde Hr Gr. o. Ordf:den om lt. o.
Ad. behagade bestämma aflöningeu för Öfverlntendenten till 0,000 Bdr Rmt, och ropades härvid starka
Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Ordhden förklarade att han ansåg
Då härefter förekom mom. b, ang:de Intendentens aflöning, yttrade:
Jag vill blott uplysa att denna löneför höjning enl.
K. M:s förslag hvarken kommer att tilldelas den nuv:de
Intendenten eller de af hans efterträdare, som i likhet med honom med denna tjenst förena åtskilliga andra befattningar af allmän egenskap, utan att den endast är afsedd för den som helt och hållet egnar sig åt denna tjenst.
Intendenten nr Chefens närmaste man i detta embetsverk och han borde väl således åtminstone sättas i # samma förhållande som Kamrerare och Sekreterare i öfriga verk, och jag anser derföre att B. o. Ad. utan scrupler kan bifalla det af K.
M. begärda anslaget.
Jag vet mycket väl att denna lönetillök ning icke är afsedd att komma den nuv:de Intendenten till godo, men om 11.
St:r bifalla K. M. Förslag, så vet jag icke, huru den nuv:de innehafvaren kan frånkännas den lönetillökning, som på så sätt blifvit platsen tilldelad.
Då vidare den lönetillökning, sora nu gifves, endast afser en period af 3 år, så hemställer jag om det icke vore skäl att bifalla Utslcs Betänk. IX II. 14 210 Den 21 Oktober c. m.
Jag yrkar icke på någon förändring i Utsk:s förslag, utan har endast i förbigående velat meddela uplysning om den rätta meningen med det begärda anslaget.
Eörev:de mom. blef uppå härefter framstäld propos. af E. o. Ad. bifallet.
I fråga om det nu förekommande mom. c, ang:de Sekreterarens aflöning, anförde:
StatsUtsk. liar här nedsatt lönen för Sekrete raren vid ÖfverlntendentsEmb. till 2,400 Rdr, ehuru K.
M. föreslagit denne lön till 3,500, i likhet med Colkii Sekreterare.