Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan dock ej inse, att någon stor svårighet härvid möter.
Den som ej tycker om att hafva hvar volum serskildt, kan ju låta sammanbinda dem uti ett band.
Om någon olägenhet häraf skulle anses vid låsningen uppkomma, år den åtminstone ej större, ån den som ofta inträffar i afseende på många vettenskapliga skrifter, den de i hela verket anförde noterna förekomma på ett ställe vid arbetets sint.
Det år Vigtigt att indela Protocol - Den 25 Jami aril, len uti s;ne nummerföljder, emedan det annars blir omöjligt att med Protocollens tryckning följa discussionernes fortgång.
1 de beslut om tryckning af Bihanget till RiksStåndets Protacoll, som innefattas uti Hedervärda BondeStåndets och Vålloflige BorgareStåndets nyss upplåsta ProtocollsUtdrag, ser jag ej någon betänklighet för Högloflige Ridderskapet och Adeln att instämma, utom i afseende på upplagans storlek, som icke låmpeligen kan bestämmas förr, ån prenumeration på satt jag föreslagit, föregått; ty om 5oo eller flere prsenumeranter antecknade sig, vore det ju orimligt att inskränka Upplagan till endast boo Exemplar.
För öfrigt och som 2
Stånd redan fattat beslut i afseende på tryckningen af sina Protocoll, kunna äfven vi lörordna om tryckningen af våra; och jag hemställer således om någon remiss i detta afseende till RiddarhusUtskottet kan vara nödig, då skyndsamheten, som år egenteliga ändamålet med det af mig framställde förslag, derigenom förfelades.
Om genom antagande af mitt förslag, skyndsamhetens ändamål skulle förfelas, år jag färdig att detsamma- återtaga; men efter min tanka förhåller det sig icke så.
Jag ser icke hvarföre ej Ridderskapet och Adeln skulle kunna uti sjelfva remissen begära ett skyndsamt svar, och jag tvekar ej att tro det RiddarhusUtskottet skulle uppfylla denna Önskan.
Orsaken hvarföre jag anhållit om remiss till nämnde Utskott år, att Herr Cederschjöld sjelf hånskjutit verkställigheten af sitt 13* Den s5 Januarii, förslag till RiddarhusUtskottet, och jag har derföre trott att inhämtande af detsammas utlåtande i ämnet icke vore öfverflödigt.
Härefter ankom en Deputation från det Högvördiga PråsteStåndet, anförd af Biskopen öfver Wexiö Stift samt Comrnendeuren af Kongl. Nordstjerneorden och Theologie Doctorn Herr Friherre Ludvig Mörner, hvilken tillkånnagaf, att PråsteStåndet så mycket häldre instämt uti BondeStåndets beslut, angående en underdånig tacksågelse-Adress till Kongl. Maj:t, som PråsteStåndet redan nåsllidne gårdag efter upplåsande af Kongl. Msj:ts Nådiga Berättelse, örn hvad i Rikets Styrelse sedan sista Riksdag sig tilldragit, beslutat, att begagna första tillfälle till tolkande af enahanda underdåniga tänkesätt.
Herr Grejven och LandtMarskalken ytt— rede, att Ridderskapet och Adeln uti ifrågavarande ämne tagit sitt beslut, skulle detsamma blifva PråsteStåndet meddeladt Sedan Deputationen blifvit på vanligt vis utbeledsagad, förklarade Herr Grefven och Landt Marskalken att ehuru Ridderskapet och Adeln vid föregående Riksdagar understundom utan att höra RiddarhusUtskottet fattat beslut angående sättet för tryckningen af Ståndets Protocoll, likväl och då icke allenast Herr Cederschjölds motion, utan ock de från Borgare-och BondeStånden ankomne ProtocolhUtdrag rörande tryckning af Bihanget, samt nämnde Riks - Den 25 Januarit\ >33 Stånds Protocoll, innefattade åtskilige serskildte omständigheter och förslag, med hvilkas närmare granskning och utredning Ridderskapet och Adeln icke torde finna lämpligt att nu genast sig befatta, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade remittera alltsammans till RiddarhusUtskottet, med anmodan, att med Utlåtande deröfver, samt bestämdt och fullständigt förslag till tjenligaste sättet för Verkställandet ef ifrågavarande tryckning skyndsammeligen till Ridderskapet och Adeln inkomma.
Vid alla Riksdagar som jag bevistat, hartryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll alltid varit uppdragen åt enskild man: tvånne gånger åt Herr Silfverstolpe cch en gång åt Herr Rothlieb.
Om nu denna fråga skall till Utskottets handläggning remitteras, förflyta en, till två månader innan tryckningen af Protocollen hinner komma i gång.
Dä vi höra att de andre Stånden uppdragit åt sina Secreterare att ombesörja tryckningen af sina protocoll, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln äfven skulle finna för godt att i nämnde afseende lemna RiddarhusSecreteraren ett dylikt uppdrag.
För öfrigt får jag förklara , ett jag instämmer i Herr Cederschjölds förslag om Protopollens tryckning i tvånne nummerföljden Den 25 Jtinutirii, Undertecknad RiddarhusStcreterare:
I anledning af hvad Herr Grefve von Schwerin nyss anfördt, torde det tillåtas mig gifva Höglofliga Ridderskapet och Adeln Ödmjukast tillkänna, att det år omöjligt, både för mig, och öfrige, vid Ridderskapets och Adelns Canzli anställde, personer, att under Riksdagens lopp taga befattning med Protocollens tryckning på ett sått, sorn kunde svara emot Högloflige Ridderskapets och Adelns billiga fordringar och allmänhetens väntan.
Jag tager mig friheten vid detta tillfälle erindra om RiddarhusDirectionens hemställan, att RiddarhusUtskottet måtte under påstående Riksdagar uppdragas inseendet öfver tryckningens verkställande och samma befattning, sedan Riksdagen tillåndagått och såvida något af tryckningen då återstod, öfverlemnas åt RiddarhusDirectionen, Derigenom vanns den fördel, att en auctoritet fick uppsigt öfver tryckningen, hvilken således otvifvelagtigt skulle ordentligen fortgå.
Hvad sjelfva redactionssåttet af Protocollen beträffar, instämmer jag fullkomligt med Herr Cederschjöld deruti, att ändamålet af skyndsamhet vinnes, då Protocollen fördelas uti 2me) nummerföljder, så att de kunna på en gång tryckas på tvenne Tryckerier.
Om åter efterverldens fördel afses mera, ån det närvarande ögonblickets, vägar jag tro Friherre
Boije hafva rätt deruti, att låsningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll skall blifva vida min* Den 15 Januarii, dre angenäm , då man nödgas söka på tvenn» ställen hvad som bör läsas i ett sammanhang.
Pröfningen af sättet, huru tryckningen bör ske, ankommer helt och hållet på Högloflige Ridderskapets och Adelns eget godtfinnande; men i irågan om, åt hvilken verkställigheten bör öfverlemna», supplicerar jag att Ridderskapet och Adeln derom täckes förordna i enlighet med RiddarhusDirectionens hemställan.
Grefve von Schwerin i Jag bestrider helt och hållit den sats, att större säkerhet och mera skyndsamhet i afseende på tryckningen vinnes derigenom, att uppsigten deröfver lemnäs åt RiddarhusDirectionen, än om den anförtros en serskild person.
Vi hafva sett, huru härmed förut tillgått, då Ridderskapets och Adelns Protocoll för sista Riksdag, efter 5 års förlopp ännu icke åro alldeles färdigtryckta.
Ingen Önskar att något dylikt måtte å nyo inträffa.
Jag gör mig det hopp, att då det förr lyckats med Protocollens tryckning genom en enskild persons försorg, den på samma sätt hädanefter må kunna till allas nöje verkställas, i löljd hvaraf jag ock tager mig frihet föreslå Ridderskapet och Adeln att anhålla hos Herr Cederschjöld, det han ville benågit åtaga sig inseendet öfver tryckningen af våra Protocoll under innevarande Riksmöte.
Jag anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade härom framställa proposition, samt att, derest Herr Cederschjöld ej skulle vilja åtaga sig denna befattning, Ridderskapet och Adeln då ville anmoda RiddarhusSecreteraren att ombesörja tryckningen, åtmin - »56 Deri 23 Jamia) ii. »tone intill dess RiddarhusUtskottet hunnit er~ ganiceras och trådt i verksamhet.
Det uppdrag Herr Gr*fve von Schwerin föreslagit skulle mig lemnäs, får jag vördsamt undanbedja mig, och hoppas att det icke måtte åt någon enskild person anförtros.
Just det exempel sista Riksdagen härutinnan företer, har afskråckt mig och fÖrmodeligen något hvar, att lemna en enskild man ett dylikt uppdrag.
Långt bättre år att uppdraga inseendet öfver tryckningen åt en auctoritet; orh jag hemställer derför, om icke HÖgloflige Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, att, då RiddarhusUtskottet nu snart sättes, åt detsamma öfverlemna ifrågavarande befattning, samt, att den blifvande RiddarhusDirectionen kunde anmodas fullborda, hvad af tryckningen vid Riksdagens slut möjligen kan återstå.
Undertecknad Riddarhus-Secr eter are: Sedan Herr Grefve von Schwerin inskränkt sitt yrkande dertill, att Riddarhus-Secreteraren skulle hafva befattning med tryckningen endast intill dess RiddarhusUtskottet blifvit organiseradt, vill jag visserligen icke undandraga mig sådant, och vågar äfven hoppas, att under denna korta tid uti uppdragets behöriga verkställande kunna lyckas.
Jag skall derföre, om Höglofl.
Ridderskapet och Adeln så befaller, härutinnan med största nöje efterkomma des* önskan.
Grifve De la Gardie, Jacob: Som «£
Den *5 Januarii.
Grefve von Schwerins yttrande och den farhåga han synes åga, den tanka möjligen kunde uppstå hos Ridderskapet och Adeln att samma långsamhet sorn förut, kunde inträffa, om inseendet Öfver tryckningen lemnades åt RiddarhusDirectionen, anser jag mig såsom Ledamot deraf böra upplysa, att Directionen aldrig haft sig uppdragit ombesörjandet af tryckningen utaf sista Riksdagens Protocoll, och att Directionen blott åtog sig inseendet deröfver, når den enskilde man, åt hvilken denna befattning ver anförtrodd , brast i sina skyldigheters fullgörande.
Jag år öfvertygad, att om inseendet öfver tryckningen blir uppdragen, enligt hvad RiddarhusSecreteraren yttrat, först åt honom och sedan åt RiddarhusUtskottet samt derefter åt Riddarhus-Directionen, detta år det enda rigtiga sått att få Protocollen tryckta med ali möjlig, ej mindre skyndsamhet ån noggranhet* Grefve von Schwerin:
Jag får förklara, att jag ej hos mig känt minsta böjelse att nämna något, som kunde vara någon af RiddarhusDirectionens Ledamöter personligen oangenämt.
Jag har blott velat omtala förhållandet med Protocollens tryckning, och år fullkomligt nöjd, sedan Riddarhus-Secreteraren åtagit sig bestyret intill dess RiddarhusUtskottet blifvit organiseradt och i verksamhet försatt.
Herr Grefven och LandtMarslalken yttrade, att, då Ridderskapet och Adeln tilläfvertyrs torde vilja uti förevarande ämne genast fatta »itt beslut, trodde Herr Grefven och »3® Den a 5 Januarii.
LandtMarskalken sig först böra hemställa, huruvida Ridderskapet oell Adeln ansåg tryckningen af Ståndets Protocoll böra verkställas på sått Herr Cederschjöld föreslagit, uti tvenne jemte hvarandra löpande nummerföljder?
Ropades starka Ja3 jemte några Nej.
I anledning hvaraf Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade, att efter hvad han tyckte sig finna, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog derefter, att Riddarhus-Secreteraren kunde uppdragas, att genast gå i författning om berörde Protocolls-tryckning och densamma besörja, intill dess RiddarhusUtskottet blifvit organiseradt, då beinålte Utskott sedermera borde under Riksdagens lopp om nämnde tryckning föranstalta, och att hvad efter Riksdagens slut af tryckningen återstod, måtte af Riddarhus-1 Directionen öfvertagas och fullbordas.
Bifölls, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde vidare, otn icke ett lika antal exemplar af Ståndets Protocoll vid denna som vid sistledne Riksdag kunde få uppläggas?
Jag hemställer om icke Herr Grefven och LandtMarskalken skulle täckas göra proposition äfven om Protocollens Den 20 Januarii, 154 anmälande till prenumeration, hvarigenom Upplagans storlek båttre skulle kunna beståmmas.
Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade , att då Ridderskapet och Adeln redan beslutat, att åt Riddarhus-Utskottet uppdraga tryckningens besörjande , frågan om praenumeration äfven låmpnirigen syntes kunna åt nämnde Utskott öfverlemnas.
Herr Cederschjöld,:
Jag inser ej någon olägenhet af handlingarnes annoncerande till praenumeration och hemställer om icke en sådan annonce kunde utfärdas nu genast, Hans Excellence Herr Grefve af TVetterstedt; Då grunden till Herr Cederschjölds motion år vinnande af skyndsamhet vid tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll, hemställer jag, om icke Protocollens anmälande till praenumeration skulle motverka ändamålet; ty först erfordras tid för praenumerationens verkställande och sedermera ytterligare tid för inhämtande af dess resultat, emedan den samma annars vore utan ändamål.
Jag tror derföre, det man icke bör uppskjuta att bestämma upplagans storlek och anser 5oo Exemplar nu likasom förra Riksdagen kunna tryckas, hvilket, enligt min tanka, år ganska tillräckligt.
Det år visserligen öfverflödigt att trycka mera ån 5oo exemplar.
Man skall annars snart nödgas hyra rum för att I40 Den 25 Januarii. gömma maculatur.
Det är svårt nog att rymma hvad vi hafva i behåll af våra Protocoll för föregående Riksdagar.
Sannt ar, att 5oo ex emplar af Ridderskapets och Adelns Protocoll hitintills varit öfverflödiga; men orsaken dertill har troligen varit, att dessa så sent blifvit färdigtryckta, att de derföre förlorat allt interesse.
Om åter Protocollen anmältes till prenumeration, med underrättelse att de arkvis utlemnas, förmodar jag att afsättningen skall blifva större och kostnaden för deras tryckning i samma nion mindre.
Månne ej allt detta rör verkställigheten af Ridderskapets och Adelns beslut, och således tillhör RiddarhusUtskottet. jHerr Grefven och LandtMar skalken föreslog å nyo, att frågan om utfärdande af prenumeration på Ståndets Protocoll, måtte till RiddarhusUtskottets ompröfning och föranstaltande öfverlemnas, hvilket bifölls. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde derefter, 0111 Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti de af Borgare- och BondeStånden, i afseende å Bihangets redaction och tryckning, jemte priset derå samt expeditionssättet af de ifrån Utskotten till RiksStånden inkommande handlingar, fattade beslut.
Ropades Ja» Den s5 Januarii, 14* Herr Cederschjöld:
Ännu en sak får jag underställa Högloft.
Ridderskapets och Adelns pröfning, nemligen: om ej vid tryckning af Protocollen någon abreviation, förmedelst vissa strophers uteslutande kunde införas, såsom t. ex. af Högloft, och dylikt.
Detta skulle ofelbart lända till besparing af både tid och kostnad, då sådana öfverflödiga ord sammanräknade, ofta intaga flera ark af Protocollen.
Verkställigheten af en så beskaffad förkortning skulle lämpeligast kunna öfverlemnas åt RiddarhusSecreteraren.
Herr Grefven och Landt Marskalken ytt_ rade, att då det torde leda till en både vidlyftig och mindre nödig discussion, om Ridderskapet och Adeln nu skulle öfverväga och granska alla de möjliga förkortningar, hvarigenom tryckningen kunde, så mycket möjligt vore, påskyndas, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke RiddarhusUtskottet kunde anmodas, att i detta afseende vidtaga de för ändamålet mäst lämpliga åtgärder.
HerrGrefven och LandtMarskalken hemställde slutligen, att, på sätt Herr Cederschjöld föreslagit, hvarje Ridderskapets och Adelns Ple. niProtocoll må, så vidt sig göra låter, justeras vid början af följande Plenum, under det Ståndet samlas, samt att, när denna tid icke beflnnes för justeringen tillräcklig, en a två efter - Den 25 Januarii. middagar i veckan må, allt efter behofvet, till Plenum, endast lör Protocolls-justering be» stämmas.
Herr Grefven och LandtMar skalken till™ kannagaf, att vid andra anteckningen en tvistig fråga uppstått, hvars beskaffenhet och prof-' ning
Han ansåg sig böra till Ridderskapet och Adeln öfverlemna.
Herr ErkeBikopen m. m.
Doctor C. von Rosenstein, hvilken både vöre Hufvudman och den enda af Adeliga Ätten Rosén von Rosenstein N:o 2o55. C., hade utfärdat fullmagt för en Adelsman, att representera sistnämnde ätt, men man hade icke ansett sig vid anteckningen böra utfärda Pollet åt den hvilken anmält sig såsom fullmägtig:
Herr Grefven och Landt Marskalken finge nu underkasta denna fråga Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömande.
Då jag just var den, som väckte frågan om ErkeBiskop von Rosensteins behörighet, att för Adeliga Ätten Rosén von Rosenstein utfärdade Fullmagt, anser jag mig skyldig att redovisa mina åsigter i ämnet.
RiddarhusOrdningen stadgar ingenting bokstafligen i detta fall; och det återstår således endast att härutinnan sluta ef - Df.n z5 Jnnuarii. »43 ter den analogie, samma Riddarhusordning i andre hänseenden lemnar.
Jag har nemligen tyckt mig finna, att den som personligen tillhör ett Stånd, icke borde kunna intaga säte i ett annat.
Då dessutom RiddarhusOrdningens 7 §. stadgar, att den som blifvit förklarad förlustig
Säte och Stämma å Riddarhuset, ej må utgifva Fullmagt, och ErkeBiskopen von Rosenstein, genom 52 §.
RegeringsFormen och z3 $. Riksdagsordningen, enligt hvilka Grundlagar han är PrästeStåndets sjelfskrifne Talman, blifvit beröfvad möjligheten att intaga säte härstädes, lärer han ej eller kunna genom Ombud härstädes representeras.
Sannt ar det visserligen, att RiddarhusOrdningen förbjuder endast dem att utgifva Fullmagter, som genom något fel blifvit frånkände rättigheten att sjelfve intaga säte och stämma å Riddarhuset; men ehuru RiddarhusOrdningen omtalar blott moraliska hinder, tror jag att då ett fysiskt finnes, detsamma måste vara ännu mera verkande.
Af den senare egenskapen anser jag hindret vara för Herr ErkeBiskopen von Rosenstein att utfärda fullmagt, då ingen lärer vilja påstå, att han på samma gång kan sitta både här och i PrästeStåndet, Friherre Cederström, Jacobi Jag skulle förmoda att denne fråga är lätt sliten.
Är nemligen Adeliga Ätten N;o so55 C. Rosén von Rosenstein bland lefvande Ätter?
Och då det icke kan bestridas att ju så förhåller sig, så länge Erkebiskop von Rosenstein lefver, så är hans rätt till stämma här, enligt 1 Rid - t44 Den i5 Januarii. darhusOrdningen obestridlig.
Denna §. lyder så: ’’På Riddarhuset äger hvar och en introducerad Ätt, genom dess Hufvudman, Säte och Stämma, efter den i Matrikeln stadgade ordning.
” Då i öfrigt Fullmagter blifvit godkände, som äro utfärdade af både Biskop Mörner för Friherrliga Ätten Mörner af Tuna, ehuru hufvudmannen har personlig röst i PrästeStåndet, hvilket deremot ErkeBiskopen alldeles icke äger, och af Herr LandtMarskalken för Grefliga Attén De Geer till Löfsta, hvarigenom är visadt, att personer, som icke sjelfve kunna utöfva deras Riksdagsmannarätt, likväl äro berättigade att fullmägtig föro dna; så yrkar jag att pollett äfven måtte utfärdas till den person, som ErkeBiskop vön Rosenstein lemnat Fullniagt att för Adeliga Ätten Rosén von Rosenstein
N;o 2o55 C. härstädes taga Säte och Stämma.
Dessutom bör man ihogkomma, att sedan den fullmägtige här inträdt, är han ej mera personens utan Svenska Folkets Representant.
Herr Cederschjöld: i §.
RiddarhusOrdningen, som Friherre Cederström uppläst och åberopat, gäller visserligen, fastän med flera inskränkningar.
I afseende åter på hvad Friherren rörande den af Biskop Mörner utgifna Fullmagt anfört, så är det den stora skillnad emellan denne Biskop och ErkeBiskopen von Rosenstein, att den förre har söner, men icke den sednare; och jag tror att det var å sin Sons vägnar, Biskop Mörner utfärdat fullmakt för sin Friherrliga Ätt Hvad Den 25 JcinuaVii, Hvad sluteligen angar LandtMarskal kens rätt att utgifva fullmakt; så är denna rätt af praxis sanctionerad, hvilket jag anser tillräckligt att vid detta tillfälle anföra. t Friherre Cedarström:
Om Biskop Morners ifrågavarande fullrnagt uppläses, hiifver det bäst utredt, att den är utfärdad af honom å sina egna och alldeles icke å dess Sens vägnar.
Friherre Boije, Ludvig; Jag får bekänna *tt det äfven synts oförenligt med mina vanliga begrepp, att en person kunde vara medlem i ett Stånd och på samma gång principal för någon i ett annat.
Jag tror dock rätta sidan af frågan vara denna:
Kan Herr Carl von Rosenstein betagas rättigheten att utgifva fullmakt?
Och till besvarandet af denna fråga, här jag tagit ledningen af ett exempel, som framställt sig för min tanka; och sorn jag ber att få nämna.
Om PrästeStåndet hade den liberalitet att antaga en Adelsman till Notarie och han vore den enda af sin Att: månne en sådan hans befattning skulle fråntaga honom hans Representationsrätt?
Nej! visserligen icke Och är det väl möjligt, att innehafVaren utaf en högre befattning skulle aga mindre rätt, än den, som blifvit anställd vid en lägre plats?
När Erke— Biskoppen såsom Talman och ledare af sitt Stånds öfver]äggningar, derföre icke är röstägande deltagare deruti, så upphöra hos mig alia betänkligheter; och jag anhåller att Herr Gref - Ridd. o. dd.
Prat. I.
B. 10. 14S Den a5 Januarii. ven och LandtMarskalken behagade göra pro.-; position, att pollett måtte utfärdas för den person, som på grund af ifrågavarande fullmakt sig till erhållande deraf anmält.
Förhållandet med det af den siste värde Talaren anförde exempel är likasom med de fläste, att det nemligen alldeles ingenting bevisar.
Jag tror att om en Adelsman blef Notarie i PrästeStåndet på lifstid, och denna syssla vore förknippad med lön, värdighet och öfrige förmener likasom ErkeBiskops pens, så skulle han ej tveka att låta sin Riksdagsmannarätt hvila Hvad i öfrigt angår den invändningen, att Biskop Mörner utfärdat fullmakt såsom Hufvudman, och ej i egenskap af Förmyndare; medgifver jag gerna att så torde hafva förhållit sig; men då bon i alla fall är berättigad att utgifva fullmakten, anser jag det vara en småsak, om deruti var uttryckt eller icke, att den blifvit utfärdad å hans Sons vägnar.
Då RiddarhusOrdningen ei stadgar den skilnad, som Herr Cederschjöld nu uppdragit, så tror jag också ej, att Ridderskapet och Adeln nu kan göra lex in rasti.
Frågan huru förhållas skall, när Adeliga Biskoppar ej äro välsignade med barn, har RiddarhusOrdningen ej förutsett.
Denna fråga kunde för framtiden bestämmas, om man så anser nödigt; men jag tror, att för närvarande är det öfverensstämmande med både Ridderskapets och Adelns rättvisa samt Erke - Den 25 Januarii, *47 Biskop von Rosensteins personliga egenskaper, att ej vid detta tillfälle excludera den person, åt hvilken han lemnat sin fullmakt,' Herr Grefven och LandtMarskalken yttJ rade, det han, i anledning af den i ämnet förefallne discussion, ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , att Pollett finge utgifvas till den af ErkeBiskopen von Rosenstein förordnade fullw mägtig för i^deliga Ätten Rosén von Rosenstein N;o ao55 C.
Ropades starka Ja, jemte några Nej, Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Fortsattes den, den 25 dennes, började Sippiäsning af Riksens Ständers Revisorers den |6
December sistlidit år afgifneBerättelse, angående Revisionen af Banco Verkets räkenskaper för åren iSlg och 1820 intill slut; och beslöt Ridderskapet och Adeln, det skulle denna berättelse med de öfrige RiksStånden commutiiceras.
H5gloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj-' des klockan a eftermiddagen.
In fidem Protocolli O, J, Lagerheim, i4&
Den 27 Januarii.
Måndagen den 27 Januarii* Plenum klockan 10 förmiddagen.
An maltes och emottogs Ilans Excellence HofCanzleren m. rn.
Herr Grefve af fFetterstedt, hvilken, å Kongl. Maj:ts höga vägnar aflemnade dess Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, angående den föreslagne tacksägelseAdressen; Gifven Stockholms Slott den 20 Ja« nuarii 1835.
Herr Grefven och Handt Marskalken an» modade Hans Excellence Herr HofCanzleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad.
Sedan Hans Excellence Herr HofCanzlern blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes Kongl. Maj;ts högstberörde Nådiga skrifvelse, hvaraf inhämtades, att Kongl. Majit, af anförde orsaker, med liflig erkänsla för de tänkesätt, som dels gifvit anledning till den väckte mor tionen om afgifvande af en TacksägelseAdresse till Kongl. Majit, dels Kongl. Majit trott säkert skulle yttras vid dess slutliga antagande af alla fyra RiksStånden, ansett
Sig icke kunna emottaga den föreslagne tacksägelseAdressen.
Jag anhåller att få till Ridderskapets och Adelns Protocoll uppgifva orsaken till min begäran att Ben 27 Jamia f ii. propositionen om underdånig
Tacksägelseadresse matte 'blifva lagd på bordet.
Hans Maj-.t
Lade uti sitt ta! från Thronen meddelat Rikets 'Ständer den för Svensta Folket så glädjande underrättelse af Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens beslutna förening med Prinsessan Josephina af Leuchtenberg, Konungens af Baijern DotterDottcr.