Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström behagat uppgifva; de sökande hafva aldrig begärt något lån, utan genom Landshöfdinge-embetet anmält behofvet af ett anslag, med begäran om undersökning af detta stora arbete, samt att berörde anslag måtte lemnäs till lika stort belopp som det sökanderne sjelfve till företagets fullbordande tillskjuta. 1840 års StatsUtsk. beräknade summan till 90,000 r:dr b:eo, och 45,000 r:dr utgjorde alltså delägarnes behof, för att kunna utföra det af Konungen fastställda arbetet.
Frih. har vidare anfört, alt det icke kunde hänga tillsammans, att delägarne i arbelsföretaget först under Sept. och Nov. månader nästl. år fått del af landtmäteriförrättniugen.
Hr Frih. i detta fall lill de handlingar, hail som Fullm. i Riksg.eont. bort känna, i st. att Den 27 Å ugujsti. 597 framkomma med oriktiga uppgifter.
Ar 1839 uppgjordes de jordtaxeringar, hvaröfver vissa strandägare yttrat missnöje, men det var först i slutet af sistl. år, sorn koslnadernes fördelning på de särskilda delägarne blifvit af landtmätare fullbordade.
Frih. säger, alt sedan contractet blifvit faststäldt, vore det icke passande att deruti söka ändring.
Man begär icke eller någon ändring i villkoren, annorlunda än att desse må bli förmånligare, på det att contractet må blifva uppfyldt, hvilket ibland annat innehåller, alt om arbetet icke blir utfördt, uppstår som följd deraf för delägarne, att penningarue skola återbetalas lill Riksg.cont., tillika med derå löpande ränta, för all den tid de varit från Conl. utclemnade.
Beträffande den i motionen omnämnda svårigheten för Riksg.- cont:s tjenstemän, sä är hvad som i detta hänseende blifvit anfördt visserligen icke ett blott påfund af motionären, utan bar sitt upphof frän det Commissariat, hvars öfverstyrelse Frih. tillhörer, och ber jag att nu få uppläsa sjelfva verba formalia härom: ”Om man nu genomgår de insända repartilionslistorne, finnér man, att endast någre få possessionater komme att ansvara för några betydligare belopp, hvaremot det öfvervägande antalet intressenter skulle erhålla så små andelar i lånesumman, att dessas särskilda bokföring vore en uppenbar orimlighet.
Sålunda skulle t. ex. en låntagare blifva bokförd för ett capital, stort 44 sk. 2 r:st., en annan för ett capital af 1 r:dr 7 sk. 10 r:st., en tredje för 1 r:dr 37 sk. 5 r:st. o. s. v. Att nu på hvarje särskild sådan post uträkna först huru mycket derföre borde årligen inbetalas, samt sedermera, huru mycket af de skeende inbetalningarne utgjorde ränta, och huru mycket afginge på capitalet, klefve måhända nära nog ständig sysselsättning för en särskild tjensteman.
Åtminstone blef det, enligt Coinmissariernes tanka, omöjligt för Riksg.conl:s Bokslutskamererare att, jemte sina öfriga, på sednare tider betydligt ökade göromål, kunna medhinna denna särskilda bokföring.”
Del som nu blifvit uppläst, hoppas jag återförer i Frih:s minne hvad som i denna sak passerat inom det embetsverk, Frih. tillhörer.
Sedermera har Frih. yttrat, alt comilerade uppställt ansvarsförbindelsen.
Detta är sant, men den är godkänd af Konungen , och Frih.
Cederström torde ihågkomma instruetionen för Riksg.cont:s Fullmäktige, hvari det bestämmes, att Konungen skall godkänna, men Hrr Fullmäktige endast granska skuldförbindelsen.
Det är äfven sant, att en förbindelse är ingången om ett arbetes utförande, men den var naturligtvis ingången under de villkor som då förefunnos. Ibland
Sländernes föreskrifter var äfven den, att en del af arbetet skulle vara utfördt under loppet af vissa år, och delägarne hade vidtagit alla anstalter för att kunna uppfylla denna föreskrift.
Man anhöll under loppet af sistl.
April månad om medlens utbekommande; hinder mötte, och Frih. kan icke vara okunnig om desamma, helst de voro af beskalfenhet alt Konungen fann för godt att 598 Den 27 Augusti. träda emellan och förklara, att Riksg.contls Fullmäktige icke ägde att af delägnrne fordra så beskaffad förbindelse som den Frih. låtit utskrifva.
Det är således icke delägarne, utauRiksg.- cont:s Fullmäktige, som äro orsaken till den förlust som uppkommit, icke delägarne som uraktlåtit uppfylla de föreskrifter som blifvit dem meddelade.
Den siste talaren nödgar mig alt åter uppträda, för att lemna honom en upplysning, och för att åter till h#nom skicka de yttranden han tillagt mig, men jag icke haft, ty dem må han behålla för sig sjelf.
Jag ber att fä uppläsa det med Styrelsen för väg- och vatten-byggnader om Emm-åns upprensning afslutade contract:
”Sedan i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om understöd af statsmedlen till upprensning af Emm-ån, Rikets sednast församlade Ständer beviljat, dels ett anslag af 10,000 r:dr b:co, och dels ett låneunderstöd af 35,000 r:dr samma mynt, att under vissa villkor användas lill omförmälde strömrensningsarbete, hvarmed åsyftas att förekomma de för jordbruket inom Järeda, Gårfveda, Molilla, Tveta, Mörlunda, Högsby och Fliseryds socknar vanliga öfversvämuingarne af detta vattendrag, samt K. M. under d. 20 Sept. 1841 i nåder gillat och fastställt den af Hr Capitainen C. A. Olivecrona, pä grund af föregångne ansökningar och mätningar, är 1810 för ifrågavar. företag uppgjorda, barbos i bestyrkt afskrift bifogade arbetsplan med tillhörande ehartor, profilrilningar och kostnadsförslag, genom hvilket totalkostnaden för nämnda arbete blifvit beräknad till 55,915 r:drb:co; så hafva, till fullgörande af R.
St:s, för utbekommandet af dylika anslag och låneunderstöd, gifne föreskrifter, undertecknade, af intressenterna uti ifrågavar. arbetsföretag, enligt äfven bilagde sammanträdets protocoll, behörigen utsedde comiterade, med Styrelsen för allmänna väg- och vatten-byggnader å K.
Protocoll, hållna hos H ö g 1 o f 1 i g e Riddcrskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, År 1854.
Elfte Häftet,. s T O C K n O L M. Tryckta lios Johan Hörberg, i83/J.
Fredagen den i Augusti 1834- Plenum kl. 9 f. m. U. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Ilrr Electorer att anställa val af en ny ledamot i StatsUtsk, efter Hr Hagelstam.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna utlåt, med förslag till liufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning.
D. Om användandet af sådana till Banken utgående capitala fbetaln ingar, som, utom de medel, hvilka kunna från discontfonderna öfverflyttas, icke blifvit af Utsk. afsedda att omedelbart på lika vägar utgå. 2 6: t e punkten:
Att den årligen ingående betalningen för lyftade piastrar, capitalafbetalningen å de s. k. si Ifver fastighetslån en samt ca p i talbetalningen å de 4>400,000 r:dr, för hvilka Riksg.- cont:s obligationer sistl. riksdag blifvit utfärdade, utgörande tillsammans ett belopp af i gg,666 r:dr 3a sk., hvilket dock sannolikt ett eller högst 2: n e år före nästa lagtima riksdag, då Bankens piasterfordran blifvit godtgjord, nedsättes till i33,ooo i*:dr, böra företrädesvis användas till förstärkande af Bankens si Ifver för råd, så snart vexelcoursen, enligt ofvanför uppgifna grunder, sådant medgifver; att
Banco-styreisen äfven må vara tillåtet att till begagnande af en för silfverköp synnerligen fördelaktig conjunctur anticipera på det följande årets inkomster; att hvad som ej ett år kunnat användas, må också kunna reserveras till de följande, men utan att under tiden inberäknas uti eller på annat sätt gravera Bankens utelöpande sedelstock; hvaraf följer, att sådana reserverade medel äfven kunna, efter sig företeende förhållanden och under vilkor endast, att proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken icke dymedelst öfverskrides, göras fruktbärande i sådan lånérö - 4 Den i Augusti f. m. reise, som medgifver deras snara åtcrindragning rid påkommande behof.
Uti slutet af denna punkt lärer en redactionsförändring blifva nödig i afseende å hvad deri talas om proportionen emellan metalliska eassan och sedelstocken.
Jag föreslår altså, att punkten må erhålla följande lydelse: ”Att hvad som ej, &c. , efter sig företeende förhållanden, göras fruktbärande i sådan; lånerörelse” &c. &c. Melfanmeningen : ”och under vilkor endast, att proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken icke dymedelst öfverskrides,” kornrne altså att utelemnas.
9.6:Le punkten bifölls med den af Hr Cederschjöld föreslagna redactionsförändring. 2 7tde punkten:
Bankens vinst för år 1835 och de följande åren må oafkortad! förblifva under dess styrelses disposition intill nästa riksdag, dä af R.
St. beror att om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna.
Ridd.Sec-ret.: 2y:de punkten är af samtliga öfriga PuksSUn bifallen.
Oaktadt 3:ne
Stånd bifallit denna punkt, kan jag likväl ej underlåta alt deremot göra den anmärkning, att jag anser det onödigt, att Bankens vinst derstädes qvarsladnar från riksdag till riksdag.
Jag tror, att man genom detta öfverflödiga sämmanhopande af medel i Ranken åstadkommer en eljest onödig ökning i bcvillningen, som sålunda blir en skatt till realisationen.
Örn jag ansågedet nödvändigt, att Banken sålunda lade upp sin vinst, skulle jag icke säga ett ord; men då Banken alltid äger sig öppet att, innan den lemnar ifrån sig vinsten, deraf behålla, hvad den behöfv.er, ser jag icke något hinder emot, att Banken nästpåföljande år lemnar öfverskottet af den vinst, som från det föregående finnes.
Detta var endast reservationsvis anfördt; men jag hemställer, om icke vinsten kunde i låneväg utgifvas.
Jag föreslår i sådant afseende det tillägg vid slutet af lyAe punkten: ”Dock skall, derest hela bancovinsten ej kan tilt utlåning eller i creditivväg återgifvas rörelsen, återstoden det följande året aflemnas till Riksg.cont.”
Hr Hegard t* Christian Bernh.:
Då 3:ne Stånd bifallit Utskis förslag i denna punkt, torde det icke vara behöfligt att vidare derom discutera.
Jag måste dock förklara, att jag motsätter mig Hr Cederschjölds förslag.
Jag anser det vara högst angeläget, att Banken får behålla sin vinst.
Riksg.cont. kan gerna något vänta.
Hjelpen blir desto större efter 5 år.
Jag skulle dessutom tro, att Hr Cederschjölds förslag är öfverflödigt, enär beslut redan blifvit fattadt, att denna vinst får i låneväg utgå.
Den i A u g u s I. i f. m. Gr. Frölich, Dav.:
Jag förenar inig med Hr Hegardt, och vill anföra ännu ett motiv för afslag ä Hr Cederschjölds project.
Antagandet deraf skulle involvera principen, alt Banken oupphörligen borde accumulera sin vinst för att åter utgifva den i låneväg och sålunda öka deni oändlighet.
Banken skulle på sådant sätt slutligen blifva ägare till bela landet.
Jag yrkar altså samma beslut, som de 3:ne öfriga Stånden fattat.
Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att efter 18J2 års bokslut ägde Banken en behållning af en million utöfver grundfonden.
Nu är denna behållning ännu större; och sedan vi uti io:de och 11 :te punkterna beslutat, att inga nya sedlar få utgifvas, ser jag icke, huru berörde vinstmedel skola komma att i rörelsen utgå, så framt de icke öfverlemnas till ltiksg.cont.
Rian har talat om nyttan af att vid nästa riksdag hafva en sådan sparcassa i Banken.
För min del fruktar jag, att det endast skulle gifva snillena anledning att påhitta nya utvägar att disponera den.
Jag har ännu en fruktan, den nemi., alt här kunna uppstå financierer, hvilka kunna drifva den sats att, sedan Bankens ställning så förbättrat sig, att Banken äger 9 eller 10 millioners grundfond, bör man realisera till bättre pris; hvadan planer möjligen kunna blifva uppkastade till en successiv myntförbättring, såsom det äger rum i Brödrariket.
Det är för att utesluta behofvet af ofvanberörde snilleproducter, samt för att förekomma nyss omförmälda villomening, som jag beder att i pro t. få min tanke i detta hänseende förvarad till kommande lider.
Jag kan icke dela Hr Cederschjölds mening.
Jag tror icke, att man skall komma i någon förlägenhet om utvägar att disponera medlen, utan att dessa skola blifva nogsamt af Stats Utsk. utpekade.
Sålunda tror jag, att den reserverade bancovinsten skulle vara ganska välkommen till betalande af lliksg.cont:s obligationer.
Då man har tyckts vara öfverens om principen att icke disponera bancovinsten, förrän man vet, hvad dea utgör, mäste bifall till denna punkt deraf vara en följd; och jag tror icke, att det skulle gifva någon tänkande statsman anledning lill speoulationer på en myntförbättring.
Vinsten skulle dertill icke förslå långt, och jag vet icke, huru det skulle kunna tillgå.
Hr Cederschjölds förutsättning i detta afseende torde således verkligen vara en irrmening, likasom hans jemnförelse emellan vår realisation och den i Brödrariket.
Den sednare tillgick på ett helt annat sätt.
Vexlingen skedde nemi. der icke efter någon bestämd och oföränderlig utvexlingsgrund, utan var beräknad att ske efter en viss cours, som småningom skulle nedsättas eller falla 6 D c n i Augusti f. m. allt närmare och närmare det belopp, hvilket stadgades såsom pari.
Beträffande hvad
Hr Nordenanckar yttrat om närvar, bancovinsten, kan det vara ganska bra att lägga på minnet; men frågan är här blott om vinsten för kommande år.
Äfven jag nödgas motsätta mig Hr Cederschjölds föreslagna tillägg.
Jag anser det oriktigt att för staten påräkna Bankens vinst, då det är fråga om att consolidcra realisationen.
Jag tillhör icke dem, som tro, att en så stor mäng 1 af utländskt silfver skall inströmma i Banken.
Sådant beror derpå, om vi få goda skördar och fördelaktiga handelsconjuncturer.
Men säkert är, att Bankens vinst alltid är en tillgänglig ressource, om detta ej inträffar.
Undanrycker man denna, äro våra beslut om creditiv för spanmnålsbelåning, liypotheksföreningar etc., dessutom vid de fördelaktigaste conjuncturer endast till på papperet, utan att komma till någon verkställighet.
Jag anser således, att icke någon rubbning uti Utsk:s förslag i denna del bör äga rum, utan tillstyrker bifall å detsamma.
Min mening har icke varit att göra anmärkningar mot Utsk:s förslag, utan jag liar endast velat fästa uppmärksamheten derpå, att Bankens skuld till Riksg:scont. uppgår till nära en och en half millian.
Liqviderandet deraf medtar 3 års vinst, så att det derefter icke blir mycket att aflemna till Riksg.cont. i annat än liqvidationsväg.
Jag har blifvit missförstådd, då man trott, det jag yrkat någon anticipation å Bankens vinst.
Jag har endast påstått, att den skulle inlemnas lill Riksg.- cont. året efter sedan den tillkommit, samt blott i den händelse, att vinsten icke kunde i låneväg användas.
Jag anhåller att få veta, huru Hr Cederschjölds förslag lyder.
Den af Hr Cederschjöld föreslagna redaction upplästes, innehållande, att efter slutet af den utaf Utsk. framställda 27;de punkten skulle tilläggas: dock skall, derest hela bancovinsten ej kunde till utlåning eller i credi ti vväg återgifvas åt rörelsen, återstoden det följande året aflemnas till Riksg.cont.
Jag förklarar, i consequens med hvad jag förut yttrat och, ehuru det är förgäfves att numera yrka sådant, enär 3:ne Stånds beslut finnas deremot, att jag anser det vara rättast att anslå en viss proportion af Bankens vinst till understöd åt Riksg.cont.
I anledn. af hvad Hr Nordenanckar yttrat om en fordran, som Riksg.cont. skall D c n i Augusti f. m. äga hos Banken, får jag förklara, att sådant, åtminstone för Bancofulhnägtige, är fullkomligt obekant.
Nog veta vi, att en grundfond finnes, hvarå ränta skall betalas, men icke, att Bankens räntevinst skall användas till betalning af någon skuld till Riksg cont.
Jag skall innan kort väcka motion i ämnet och då söka utreda detsamma närmare.
Jag anser Riksg.cont. kunna, utan våda för Banken, erhålla en del af hennes vinst, helst vid sista riksdag en summa af 200,000 r:dr anslogs för Riksg cont., hvilket så mycket mera nu behöfver ett sådant understöd, som ränte- och capitalafbetalning till Banken fr. o. m. nästa år kommer att äga rum å de af Riksg.cont. aflemnade obligationer på 4>400j000 r:dr. Härigenom ökas
Bankens inkomst betydligen, och ett lämpligt bidrag af dess vinstmedel för allmänna behof synes vara blott en rättvis afgift för de stora förmåner, Banken åtnjuter af staten.
Då emedlertid 3 Stånd i denna del fattat beslut, inskränker jag mig för närvar, till den önskan, alt R. o. Ad. må besluta, det
Bankens vinstmedel icke blott få, utan skola i låneväg återgifvas rörelsen.
Det är väl sannt, att 3 Stånd beslutat, att Bankens vinst skall reserveras intill nästa riksdag; men den vinst, som redan sedan sista riksdag är samlad, är af helt annan natur, och derom är ännu icke beslutadt.
Grundfonden bestämdes vid sista riksdag till 4;4°°>000 r:dr.
Enligt sednaste bokslutet utgjorde den 5,4oo,ooo r:dr, och med innevar. års slut tordén ytterligare ökas med -i million.
Då uppgår den till nära 6 millioner.
Nu har man antagit
Bankens grundfond till 2 millioner r:dr silfver, motsvararande 5-j million sedlar.
Ett öfverskott befinnes då af 600,000 r:dr, och det är detta, som föreslås att öfverlemnas till Riksg.cont.
Jag skulle vilja i allo åberopa den siste talarens yttrande; men för vinnande af liden inskränker jag mig till afseende å endast ofvannämnde öfverskott, samt yrkar altså ett tillägg till denna punkt, af innehåll, att den öfverskjutande skillnaden emellan 2 millioner r:dr silfver samt den fond, Banken vid innevar. års slut kan äga, må öfverlemnas till Riksg.cont.; anhållande jag, att MedSt:n må inbjudas att härom med R. o. Ad. sig förena.
Ett sådant beslut medgäfve lättnad i skattebördorna, liölle en större summa uti rörelsen och medförde icke någon våda för Banken.
Den siste talarens åsigt är fullkomligt öfverensstämmande med min.
Jag tror dock, att man icke bör nämna 2 millioner i silfver, utan den summa, som bestämmes såsom grundfond.
Jag får endast fästa Hrr ö Deri i Augusti f’. m. Nordenanckar.1! och Lagerhjelms uppmärksamhet derå, att i 2Sale punkten är såsom grundfond föreslagen en jemn summa af .) millioner.
Om detta är af de öfriga Stånden bifallet, torde man böra rätta sig derefter och antaga denna summa i stället för 2 millioner r:dr silfver.
Jag instämmer i den siste talarens framställning.
Jag har svårt att finna, huru det uppgjorda förslaget låter förena sig med 2y:de punkten.
Denna punkt bestämmer nemi. endast, att Bankens vinst från i835 skall reserveras intill nästa riksdag, då deremot det framställda förslaget till tillägg bestämmer sättet att använda den tillgång, som kan finnäs utöfver grundfonden, t
Denna fråga tror jag lämpligen böra behandlas vid den punkt, som angår grundfonden.
Hvad åter beträffar dea vinst, som hittills uppkommit, är den genom föregående Ständers beslut redan disponerad; oell om detta icke blifvit behörigen verkstäldt, är det en efterräkningsfråga, som i sådan ordning bör å bane bringas.
Jag skulle föröfrigt tro, att det mäste vara svårt för R. o. Ad. att besluta något, ang:de Bankens tillgångar utöfver grundfonden, innan BancoUtsk. fått yttra sig öfver beskaffenheten af dessa tillgångar; ty att i detta afseende grunda sitt beslut på enskilda ledamöters uppgifter, tror jag icke vara riktigt.
Jag anser altså frågan i denna del böra hvila, tilldess vi derom kunna erhålla erforderliga och bestämda upplysningar.
28:de punkten är bifallen af Preste- och BorgareStrn.
BondeSt. har antagit densamma med den förändring, att Bankens s. k. grundfond borde bestämmas till i stället för 5 millioner.
Hr Lefre'n: Lyckligtvis hafva 3
Stånd redan fatlat beslut öfver denna punkt i enlighet med den första octrojen, som bestämmer rättighet för Ständerna att disponera Bankens behållna saldo, i stället för, såsom nu i många år skett, dess supponerade saldo.
Skulle man nu frångå den med Bankens grundforfattningar öfverensstämmande naturliga princip att icke assignera på en vinst, som ännu ej uppstått, så befarar jag deraf vådor för Banken, om icke i verkligheten, åtminstone i opinionen.
Jag har icke velat underlåta att i mitt eget Stånd bestämdt uttrycka denna grundsats.
Jag kan ingalunda inse, att den motion, jag väckt, kan vara i strid med förut fattade beslut öfver förevar, punkt.
Jag har nemi. endast föreslagit ett sätt att disponera Bankens till i835 upplupna vinst; och detta sätt kommer ju alltid Banken till godo, då hon derigenom får betala in sin skuld.
Jag hemställer likväl till den D c u i A u g u 11 i f. m. 9 den talare, som instämt med mig, om det icke är bäst, att vi förena oss om en särskild motion i ämnet.
Hvad beträffar den siste talarens förmenande, som skulle Hr Cederschjölds föreslagna tillägg stå i strid med Bankens grundförfattningar, så får jag lästa uppmärksamheten derå, att frågan ieke ar att anticipera på Bankens vinst, utan att stadga, det öfverskottet af Bankens vinst för det ena året skall det påföljande öfverlemtias till Riksg.cont.
Vinsten är väl lika ”behållen, ” fastän den endast är ett år gammal, som om den vore fem år.
Jag anhåller, att Hr Nordenanckar motion må hvila på bordet.
Den torde genom en remiss till vederbörligt Utsk. blifva bäst utredd.
Emedlertid kan förevar, punkt, oberoende af den väckta motionen, bifallas; ty denna sednare har endast afseende å Bankens vinst före 1835.
Jag delar Frih.
Ehrenborghs öfvertygelse, att den upplöpande vinsten väl kan behöfvas till fullgörande af hvad Ständerna beslutat i anseende till silfverköp m. m., som Banken kan blifva nödsakad att vidtaga i och för realisationens uppehållande.
Beträffande öfverskotten å grundfonden, så hör det icke till denna, ulan till den 28:de punkten.
Att icke den utaf Ilr Nordenanckar väckta motion strider emot 1668 års bancoförfattning torde jag få ådagalägga med sjelfva författningens ordalydelse, som är ganska väl känd.
Der står i 74:de punkten: ”Och "lära R.
St., som, under K.
M:s nådigste protection, dess ”handhållande och försvar sig uppå tagit hafva, öfver be”mälde salderade gevinst sedan disponera, som det med K. ”M:s och Fäderneslandsens heder och nytta till publicos usus ”bäst kan användas.”
Att nu disponera en sådan behållen ge vinst kan jag icke inse vara mera stridande emot fortgången på en ordentlig bana, än hvar och en annan disposition af uppkommande öfverskott på annan väg, än de ingått.
Att med Bankens vinst oupphörligen öka dess förmögenhet, skulle vora att göra Banken rik, under det landet blefve fattigt.
Utsk. synes förutsätta, att oredan i vårt penningeverk är en följd deraf, att staten disponerat bancovinsten; och skulle Utsk. under samma förutsättning förundra sig öfver min motion, förklarar jag, att jag förundrar mig öfver Utsk:s okunnighet om verkliga förhållandet.
Man har anmärkt, att beloppet af Bankens vinst icke kan vara bekant.
Sådant ger sig dock ganska snart, ty vid årets slut får man veta, hvad Bankens behållna vinst utgör och det är icke fråga om att disponera den förr.
Detta kan ske i full öfverensstämmelse med 27.’de punkten, ty den handlar endast om en tillkommande tid; hvaremot den nu väckta frågan har afseende å den redan förflutna tiden.
Jag har n IL a IO Den i Augusti f. m. visst icke emot, om saken göres till föremål för ny motion; men den kan ganska väl afgöras såsom tillägg till förevar, punkt.
En ledamots rätt att bordlägga frågan är visserligen obestridlig; men att remittera den till Utsk., då hvar och en derom äger en erforderlig kännedom, synes mig fullkomligt ändamålslöst.
Sedan 3 Stånd bifallit punkten, vill jag deri icke föreslå några förändringar, utan blott anföra, att jag lika med Utsk. anser, att man icke bör anvisa på hvad som icke ännu finnes; men derföre vet jag icke, huru man kan vilja upplifva 1668 års författning i denna del, då man gifvit den örfilar i alla andra §§.
Jag erkänner lika med Hr Cederschjöld olägenheterna deraf, att stora summor hopas i Bankens händer; men, som sagdt är, dä 3 Stånd redan bifallit punkten, skall jag icke emotsätta mig densamma.
Det är dock i fullkomlig öfverensstämmelse med den grundsats, att Ständerna vid en blifvande riksdag må disponera den då salderade gevinsten, som nuvar.
Ständer äga disponera, hvad sedan sista riksdag är salderadt; och det är detta jag förmodar att Hr Nordenanckars motion åsyftar, hvilken gerna för mig må hvila på bordet till nästa plenum samt då antingen remitteras till Utsk. eller afgöras i sammanhang med förevar, betänk.
Man har velat anse den af mig väckta fråga såsom alldeles ny och oberoende af förevar, lytde punkt.
Men då Ständerna genom stadgandet vid io:de och ii:le punkterna fixerat sedelstocken, ser jag icke, huru liqvid emellan Banken cch Riksg.cont. skall kunna ske, utan medelst bancovinsten för i835 och i836.
Således står min motion i nära förhållande till denna punkt.