Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då återremiss af StatsUtskottets förevarande Betänkande redan blifvit begärd, får jag deri förena mig, men ej af det utaf Herr Riben anförda skäl, att StatsTJtskottet varit för inskränkt i dess tillstyrkan af utdelning af ifrågakomne RiksdagsProtocoll och Bihang, utan tvärtom derföre, all jag anser Utskottet hafva föreslagit en för stor utdelning deraf, i förhållande lill tillgångarne.
Då, enligt Utskottets uppgift, endast 187 completta exemplar äro qvar af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdagar; men Utskottet tillstyrkt, att 160 exemplar deraf måtte utdelas bland Ridderskapels och Adelns Medlemmar, och 25 exemplar afsättas för Landshöfdingarnes räkning; så skulle blott 2 exemplar återslå till framtida behof för Utskotten och allmänna Verk.
Och då detta antal är alltför otillräckligt, så föreslår jag, att Utskottet, vid återremissens besvarande, måtte tillstyrka, att åtminstone 20 exemplar af nämnde Protocoll behållas qvar i reserve till förefallande behof, som säkerligen skola ofta inträffa.
Jag har ej sällan rönt obehaget deraf, att man förslöst tryckta handligar; emedan man sedermera nödsakats återköpa dem Den 3 F e b r u a r i i e. m. 133 dyrt, eller lill och med omtrycka dem, med mycken kostnad.
I synnerhet äro Billingen till RiksStåndens Protocoll högst nödvändiga för blifvande Rikets Ständers Utskott; och nu ser jag af StatsUtskottets Betänkande, att af Bihanget till Protocollen för 1817 och 1818 årens Riksdag återstå blott 3io exemplar, och af Bihanget till 1823 års RiksdagsProtocoll endast sex.
Jag hemställer derföre, om icke åtminstone desse sex exemplar må bibehållas för Utskotten vid kommande Riksdagar.
I annat fall kunde det hända, att framställning måste göras om desse handlingars omtryckning.
Då är det bättre att behålla hvad man har, än blottställa sig för en sådan kostnad i framliden.
I anledning af hvad Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt nyss yttrat om nödvändigheten att för framlida behof förvara de i RiksgäldsContoret qvarvarande sex exemplar af Biliaoget till RiksStåndens Protocoll vid 1823 års Riksdag, får jag äran erinra, att StatsUtskoltet icke eller föreslagit någon utdelning af desse sex exemplar.
Betänkandet innehåller endast tillstyrkan, att 160 exemplar af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag samt 100 exemplar utaf bemälte RiksStånds Protocoll vid i823 års
Riksdag måtte utlemnas, för att bland Ridderskapets och Adelns Med - 134 Den 3 Februarii e. m, lemmar utdelas, på sätt Ridderskapet och Adeln finner godt derom serskildt förordna, äfvensom att 25 exemplar af RiksStåndens Protocoll, så väl vid 1817 och 1818 årens Urtima Riksdag, som vid 1823 års Lagtima Riksdag, af hvilka ett sådant antal af 25 exemplar är att tillgå, afsättas, samtett exemplar af hvardera slaget, efter reqvisitioner, hållas hvarje LandshöfdingeEmbete tillhanda.
Således är af Bihanget till sednaste Riksdags Protocoll, hvaraf blott sex complette exemplar finnas qvar, icke någon utdelning föreslagen.
Derjemte får jag upplysa, att ganska många exemplar af detta Bihang blifvit utlemnade till nuvarande UtskottsLedamöter, hvaraf åtminstone någon del förmodligen vid Riksdagens slut återlemnas, för att vara att tillgå vid framdeles inträffande behof, Herr Riben:
Jag utbeder mig att få instämma med Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt i klagan öfver det slöseri, som ofta äger rum .med trjmkta handlingar.
Jag har sjelf varit vittne till en sådan händelse under 1817 och 1818 årens Riksdag.
Ridderskapet och Adeln beslöt nemligen, på RiddarhusUtskottets förslag, att allt hvad som var qvar af 1809 års RiksdagsProtocoll hos Ridderskapet och Adeln skulle försäljas såsom maculatur.
Jag var då Secreterare i RiddarhusUtslsottet, och jag påminner mig att köparen var en Krydd - I) c n 3 F e 1j i' u a i i i e. m. 135 krämare, som tillät mig att för min vakning låta aflägga några exemplar, hvilka jag köpte efter vigt och ännu har qvar.
Emedlertid försvunno de öfrige.
De förut ulgifne exemplaren uppgingo ej till 20.
Resten gick, såsom jag redan nämnt, till eu Kryddkrämare såsom maculatur.
Jag önskar att man för framtiden mätte hushålla med sådane handlingar.
Det kan komma en tid, då man sätter värde på och behöfver dem.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt:
Jag vill blott, i anledning af hvad Friherre Palmstjerna anfört, förklara, att då jag talte om utdelningen af Bihangen till RiksStåndens Protocoll, var min mening ej att i detta afseende göra någon anmärkning emot StatsUtskottet, utan blott att, i anledning af hvad Herr Crusenstolpe emot Betänkandet anmärkt rörande utdelningen af Bihangen, fästa Ridderskapets och Adelns samt
Utskottets uppmärksamhet på nödvändigheten att för framtida Utskotts behof förvara ett antal exemplar deraf; och då af Bihanget till sisllidne Riksdags Protocoll ej finnes qvar mera än sex exemplar, kan säkerligen ingen utdelning deraf äga rum emellan 25 LandshöfdingeEmbeten.
Friherre Ridderstolpe, Fredrik:
I anledning af de upplysningar Friherre Palmstjerna och Herr Riben nu meddelat, samt Dea 3 februari i e. m. hvad Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt yttrat, får jag äran hemställa, om icke Herr Grefven och Ordföranden skulle vilja inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida det ej vore lämpligt besluta, att de UtskottsLedamöter vid denna Riksdag, som erhållit exemplar af Bihanget till sistlidne Riksdags Protocoll, böra vid Riksdagens slut återställa deni till RiksgäldsContoret, för att vid andra tillfällen begagnas.
Antalet af desse exemplar är så stort, att Länestyrelserne kunde få hvar sitt exemplar, hvilket jag anser vara högst nödvändigt, af det skäl, som jag i motionen redan anfört, att nemligen det är svårt för dem att rigtigt handlägga förefallande mål och dervid tillämpa Rikets Ständers och Kongl. Maj:ts beslut, då de ej äro i tillfälle att inhämta grunderne till desse beslut och de åsigter, som föranledt desamma.
Jag kan ej inse annat, än att vid tryckningen af StatsUtskottets ifrågavarande Betänkande något misstag ägt rum, hvarigenom Utskottets Utlåtande om utdelningen af Bihangen till Protocollen blifvit uteslutet.
Rätta förhållandet kan jag verkligen icke nu upplysa; men det vet jag, att när målet förehades i Utskottet, var detsamma, jemte Utskottets beslut, för mig fullkomligt klart.
Då återremiss af Betänkandet torde beviljas, blif - Den 3 Februarii e. tn. >37 ver det ej svårt för Utskottet att upplysa, huru härmed sig förhåller.
Emedlertid synes mig nu tiden kunna användas bättre, än med vidlöftigare discussion om detta lilla mål.
Herr Crusenstolpe:
Jag förenar mig med Herr Lefren i hvad han nyss anfört, med den erinran derjemte, i anledning af hvad Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt yttrat, att det icke var på de 6, utan på de 310 exemplaren af Bihangen, som min anmärkning om utdelningen hade afseende.
Herr von Hart mans dorff; August:
Om återremiss af detta Betänkande skall ske, anhåller jag att dervid få tillägga den anmärkning, att, till rättelse för RiksgäldsContoret, Rikets Ständer måtte bestämma ett visst antal exemplar af RiksStåndens Protocoll med tillhörande Bihang, som icke må utdelas, utan böra i RikägäldsContoret förvaras till begagnande vid framdeles inträffande behof, t. ex. sex exemplar för hvarje RiksStånd, och ett derutöfver för RiksgäldsContoret, eller tillhopa 25 exemplar.
Annars kan det inträffa, såsom Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt erinrat, alt dylika handlingar komma att saknas, och att man kanske nödsakas skrida till omtryckning deraf.
Till svar på hvad Herr Lefrén behagat yttra om det lilla må - i38 Den 3 Februari i e. in. letj får jag förklara, att jag ej anser det vara ett ringa mål, när fråga är om att behörigen till verkställighet befordra Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut.
Sådant åligger Länestyrelserne; och jag har förut nämnt, huru svårt detta är att rätt fullgöra, utan att hafva tillgång till handlingar, der man kan erhålla underrättelse om de åsigter och orsaker, som grundlagt dessa beslut.
Jag har kallat målet litet endast derföre, att det är lätt upplyst och utredt.
Dessutom står redan i Betänkandet en tillstyrkan af Utskottet, att 25 exemplar af ifrågavarande Riksdagshandlingar må afsältas för LandsliöfdingeEmbetenas räkning.
Friherre Ridderstolpe: Af Bihanget till Protocollen vid 1823 års Riksdag äro, enligt StatsUtskottets uppgift, ej flere än sex exemplar öfrige; och har Utskottet således ej kunnat deraf göra något anslag till LandsliöfdingeEmbeten.
Uppå derefter af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, blef StatsUtskottets ofvanberörde Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till bemäldte Utskott återremitteradt.
Företogs till pröfning StatsUtskottets, den 10 sistlidne Januarii under N:o 24 af - Den 3 Februarii e. ra. i39 gifne, och den 19 derpå fri Ijde på bordet lagde, Utlåtande, angående nedsättning i priset för de. exemplar af BondeStåndets tryckta Protocoll vid innevarande Riksmöte, å hvilka Ståndets Medlemmar utfästat sig alt prenumerera.
Förhållandet med detta Utlåtande är sådant, att Motionairen begärt en sak, som ej är tagen i betraktande af Utskottet.
Han har nemligen icke allenast begärt nedsättning i priset för de exemplar af BondeStåndets Protocoll vid denna Riksdag, på hvilka Ståndets Medlemmar utfäst sig att prenumerera, utan ock anhållit om vidtagande af någon åtgärd till dessa Protocolls afsändande till landsorterne, för att tillställas de Riksdagsmän af Ståndet, hvilka derpå prenumererat.
Denna sednare anhållan skall linnas uttryckt i motionen, enligt hvad Motionairen sjelf sagt mig; men den finnes ej alls omnämnd i Utskottets Utlåtande, icke ens i reciten.
Jag hemställer derföre om återremiss deraf, för att äfven få Utskottets yttrande i den nu förbigångna omständigheten.
— För öfrigt synes det mig vara oformligt, att ej utdela BondeStåndets tryckta Protocoll till dess Ledamöter, på sätt som sker inom de öfrige RiksStånden, utan betalning af Ledamöterne.
Det är väl sannt, att Ståndet redan beslutit att prénumerera på detta Protocoll för innevarande Riksdag; men jag un - Den 3 Februarii e. m. dersläller StatsUtskottets bedömande, om det ej är nödvändigt för Utskottet att föreslå, antingen att äfven de andre Ståndens Medlemmar skola prenumerera å deras Stånds Protocoll, eller ock att BondeStåndets
Ledamöter må bekomma exemplar af Ståndets tryckta Protocoll gratis, likaså väl som Medlemmarne af de öfrige Stånden sålunda erhålla livar sitt Stånds Protocoll.
Jag anser det dessutom vara af stor vigt, att några exemplar af desse Protocoll blifva i hvarje landsort utdeldte.
Friherre Palmstjernaj Carl Otto:
I anledning af hvad Herr Hjerta nu yttrat, får jag förklara, att, mig veterligen, Strindlunds motion och remissen från BondeSLåndet ej innehåller något annat ämne, än det som är upprepadt i rubriken af StatsUtskottets Utlåtande.
Jag anhåller derföre, att Herr Hjerta, om han känner att någon ting mera än detta i motionen och remissen innefattas, måtte uppläsa ordalydelsen deraf.
— Hvad åter beträffar Herr Hjertås anmärkning att BondeStåndets Medlemmar borde få sitt Stånds Protocoll utan betalning; så ansåg StatsUtskottet det icke vara Utskottet tillständigt att föreslå något sådant, sedan Ståndet redan förklarat sig vilja prenumerera på detta Protocoll. Det tillhörer Ståndet sjelf att först väcka fråga om nämnde Protocolls erhållande gratis.
Men då Strindlund i sin motion icke begärt något sådant, Den 3 Februarii e. m. i4i utan endast att prenumeranterne inom Ståndet mätte få exemplaren för nedsatt pris, liar Utskottet ej kunnat tillstyrka något annat.
Det var väl ej Utskottet tillåtet, att föreslå ifrågavarande Protocolls utdelning gratis till BondeStåndets Medlemmar, då ingen väckt motion derom, utan de tvärtom öfverenskomma att derå taga prenumeration, hvilket alltid förutsätter, att någon slags betalning skall äga rum.
Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus:
Jag får fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Motionäiren endast hemställt, om ej nu, såsom vid förra Riksdagen, BondeStåndets Medlemmar, som prenumererat på Ståndets Protocoll, kunde erhålla detsamma för nedsatt pris.
Denna motion har blifvit utan anmärkning från BondeStåndet remitterad till StatsUtskoltets Utlåtande; Riksdagsmannen Strindlund är sjelf Ledamot i samma Utskott; han har ej vid något Utskottets sammanträde varit borta derifrån; och han har således öfvervarit heslutet om ifrågavarande Utlåtande, Jag tar för gifvit, att om han hade hyst en stridig tanka mot hvad Utlåtandet innehöll, hade han icke underlåtit att gifva Utskottet sådant tillkänna.
Herr Lefren, Johan Pehr: Såsom Ledamot på den Afdelning af StatsUtskottet, der Strindlunds ifrågavarande motion blif - Den 3 Februarii e. m. vit hufvudsakligen handlagd, torde jag få upplysa en omständighet, som hittills blifvit härstädes förbisedd.
StatsUtskoltet har nemligen aldrig fått till sig remitterad från BondoStåndet någon serskild skriftlig motion i ämnet af Strindlund, utan endast ett ProlocollsUtdrag från BondeStåndet, som innehöll a:ne olika saker.
Den första var Ståndets beslut i en enskild fråga, som ej behöfde remitteras, nemligen att Ståndets Medlemmar skulle prenumerera på Ståndets tryckta Protocoll.
Men sedan detta beslut var fattadt, anmälte sig Strindlund och yttrade den önskan, att nämnde Protocoll måtte bekommas af Ståndets Ledamöter för nedsatt pris emot Boklådspriset.
Denna sednare fråga fann Ståndet vara af den beskaffenhet, att den borde behandlas afStatsUtskottet, emedan öfrige RiksStånden jemväl ägde att yttra sig derom.
Följaktligen remitterades denna sistnämnde fråga till StatsUtskottet, sora nu i det afgifna Utlåtandet tillstyrkt, att prenumeranterue bland BondeStåndets Medlemmar skola erhålla sine exemplar af ifrågavarande Protocoll för 33f procent bättre pris, än Boklådspriset.
Strindlund har sjelf varit i Utskottet tillstädes, när detta beslut fattades, och har då dermed förklarat sig nöjd.
Sedan har äfven BondeStåndet antagit Utskottets förslag; och Strindlund har förmodligen också härvid närvarit i Ståndet.
Utskottet måtte således hafva riktigt behandlat saken; och då tor - Den 3 Februarii e. m. i43 de mi för oss ingenting vidare återstå, än att äfven för vår del gilla Utlåtandet.
Friherre Anckar swärd, Carl Henrik:
Jag tror här icke är fråga om att genom anmärkningarne söka ådagalägga, att StatsUtskottet oriktigt behandlat denna sak.
Tvärtom anser jag, att
Utskottet gjort rätt och icke bordt handla annorlunda; men en annan fråga är, huruvida icke, då Utskottets Utlåtande till RiksStånden ingått, vid detsammas behandlande hos de öfrige Stånden kan komma i fråga, om det är rätt och billigt, att BondeStåndet skall lösa sine Protocoll annorlunda än de andre Stånden.
Jag kan ej anse detta för en enskild sak; och då här nyss förevarit ett förslag af StatsUtskottet till kostnadsfri utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll, samt man snart sagt måste borttruga desse, tror jag mig hafva fullkomlig anledning att yrka återremiss af Utlåtandet, med begäran, att Utskottet, i stället för nedsättning af priset å BondeStåndels Protocoll för Ståndets Medlemmar, måtte föreslå, att Ledamöterne inom detta Stånd må få hvar sitt exemplar deraf utan lösen, samt någon sådan anstalt vidtagas, att de kunde få exemplaren sig tillsände i landsorterne.
Jag anser, för min del, det vara ett vida större föremål, att få sådane Protocoll spridde och kände i landet, än om man besparar några hundrade Riksdaler, derigenom att BondeStåndet .44
Den 3 Februarii e. ra.
Atager sig en förbindelse, som vi i allmänhet ej skulle vilja åtaga oss.
På denna grund begär jag återremiss af Utlåtandet, och anhåller, att Utskottet dervid måtte fästa afseende på de härstädes nu gjorde förslag till nytt Utlåtande i ämnet.
Jag måtte hafva uttryckt mig orätt, emedan man misstagit sig om meningen af hvad jag sagt.
Jag nämnde blott, att då i BondeStåndet väcktes motion om, att prenumeranterne inom Ståndet måtte få för nedsatt pris lösa Ståndets Protocoll för denna Riksdag, hade Motionairen tillika begärt, att exemplaren måtte blifva Ledamöterne tillsände i landsorterne.
Det var denna del af motionen, som äfven blef Ståndsbeslut och remitterades till StatsUtskottet, men som blifvit bortglömd antingen vid remissens expedierande från BondeStåndet, eller ock vid Utlåtandets uppsättning i StatsUtskottet.
Derföre är det af vigt, att få Utlåtandet återremitteradt, till vinnande af rättelse härutinnan.—
Jag förenar mig föröfrigt belt och hållit i den åsigt Friherre Anckarswärd yttrat i denna sak.
Det är oformligt, att BondeStåndet, ensamt af alla RiksStånden, skall betala sine tryckta Protocoll. Jag tror att
Ståndets öfverenskommelse härom var ett ögonblicks beslut af god afsigt; men hvilket kan tåla ändring af de andre Stånden.
Följaktligen anhåller )aS Den 3 Februari! e. m. jag om ålerremiss, äfven för att få i denna omständighet ett nytt Utlåtande, i enlighet med de af Friherre Anckarswärd och mig nu yttrade grunder.
Om det är mig tillåtet nämna min enskilda känsla, när detta mål i Utskottet föredrogs, så var den, att jag ansåg BondeStåndet hafva genom prenumeration å sine Protocoll åtagit sig en utgift, som det ej behöft vidkännas; men af ömtålighet att ej såra genom förslag lill upprifvande af Ståndets beslut, ville jag, äfvensom flere af Utskottets Ledamöter, icke sätta detta i fråga.
Jag är således visserligen i det hela af saken utaf samma tanka, som Friherre Anckarsvärd; men jag vet ej om det ens är möjligt eller lämpligt för Utskottet, att inkomma med något förslag till upprifvande af ett beslut, som BondeStåndet redan fattat och ej underställt MedStåndens pröfning, utan blott tillkännagifva.
Jag får hemställa, om en återremiss af ifrågavarande Utlåtande möjligen kan hafva den af Friherre Anckarswärd och Herr Hjerta föreslagna påföljd, att Utskottet skulle tillstyrka, det BondeStåndet måtte få sine tryckta Protocoll gratis.
Detta är ju en ny motion, alldeles i strid med BondeStåndets beslut, och måste såsom sådan behandlas.
Utskotn II. i o Den 3 Februarii e. ni. tet lärer icke möjligen kunna handlägga mälet annorlunda, än sådant det från BondeStåndet blifvit remitteradt.
Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de ■vid StatsUtskottets ifrågavarande
Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda lill detsammas återremitterande.
Jag får vördsamt underställa Ridderskapet och Adeln, om vi icke kunde genast förena oss antingen om återremiss af Utlåtandet, eller om bifall dertill; ty jag tror mig serskildt med visshet veta, att det redan är af 3:ne RiksStånd bifallet; hvadan vårt beslut numera hvarken gör till eller ifrån i sjelfva saken.
Friherre Cederström, Jacob:
Då den fråga, som nu blifvit af Friherre Anckarswärd och Herr Hjerta vackt, ej varit föremål för BondeStåndets beslut, utan är en alldeles ny motion, kan den visserligen ej föranleda till återremiss af Utlåtandet.
Ej eller lärer det vara Ridderskapet och Adelil tillståndigt att genom anmärkningar upprifva ett enskildt beslut af ett annat Riksstånd.
Då ett Stånd fullmyndig! beslutar, måtte det ej vara med skyldig höflighet
Stånden emellan förenligt, att ett annat
Stånd vill Den 3 Febr tiar i i e. m. j^7 tillrättavisa det förra.
När nu BondeStåndet remitterat frågan till StatsUtsköltet, och detta utlåtit sig deröfver, samt BondeStåndet bifallit samma Utlåtande, bör återremiss icke hos oss komma i fråga.
Jag anhåller derföre om proposition till bifall å Utlåtandet.
Uppå derefter af Herr Grefven oell Ordföranden framställd proposition bl ef SlatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande af Riddelskapet och Adeln gilladt.
Då nu å nyo föredrogs StatsUtskoltets den 16 sistlidne Januarii under N:o 32 afgifne, samt den 21 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af BnncoUtskottets framställning, att aflöningen för Utskottets Sekreterare, Notarier och Canzlister jemte Yaktbetjeningen, måtte ifrån nuvarande Riksdag anordnas utaf de för Riksdagskostnaderne anslagne allmänna medel; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden gjord proposition, att, enär Ridderskapet och Adeln redan dea l sistlidne December gillat BancoUtskoltets framställning, i enlighet med hvad StatsUtskottet uti ifrågavarande Utlåtande tillstyrkt, StatsUtskoltets berörde Utlåtande borde läggas till handlingarne.
H H. 10* i43 Den 3 Februarii e. ra.
Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 16 och 19 sistlidne Januarii afgifne, samt den 21 derpåföljde på bordet lagde Utlåtanden: N:o 33.
Angående väckt förslag, att hvarje
Utskott måtte undfå några tryckta exemplar af de till dess handläggning remitterade motioner.
Rörande verkställigheten af den beslutade tryckningen af Landshöfdingarnes sednast inkomne så kallade FemårsBerättelser.
Till pröfning företogs StatsUtskottets, den 19 i nästlidne månad under N:o4i aflåtne, och den 21 derpåföljde på bordet lagde, Betänkande, i anledning af ett utaf Herr JjandtMarskalken samt Herrar Talmän upprättadt, och till Utskottet ingifvet, förslag lill så väl Herr LandtMarskalkens och Herrar Talmäns representationskostnad, sorn till utgifter för RiksStåndens Canzlier och Klubbar.
An char swärd, Carl Henrik:
Vid det nu upplästa Betänkandet anhåller jag få göra den anmärkning, att deri finnes upptagen en månatlig kostnad af 80 R:dr B:co för hyra af rum jemte ved och ljus för en Adelsklubb.
Jag har visserligen hört, att en sådan skall finnas utom den så kallade LandtMarskalksklubben; men den lärer ej Ben 3 Februarii e. m. 14g vara synnerligt besökt, och icke så nödvändig, att Staten bör belastas med kostnad för densamma.
Riksdagskostnaderne äro nog stora ändå, och böra, så mycket möjligt är, inskränkas.
Det är på denna grund, och som jag icke vet att något beslut blifvit af Ståndet fattadt om inrättandet af denna Klubb, jag föranlätes begära återremiss af Betänkandet, för att få Klubben afskaffad och utgiften derför besparad.
Hvad tillvarelsen af denna Klubb angår, måste StalsUtskottet anse den otvifvelaktig, då den var uppgifven i det af Herr Grefven och LandtMarskalken samt Herrar
Talmän underskrifna förslag till åtskilige Riksdagskostnader.
Men om Friherre Anckarswärd yrkar Utskottets yttrande om Klubben bör fortfara eller ej; är jag ingalunda emot en återremiss af Betänkandet för detta ändamål.
Herr Tham, Wolrath:
Den så kallade AdelsKlubben, för hvilken kostnaden uppgifves i Utskottets Betänkande utgöra 80 R:dr Banco i månaden, lärer finnas i Bergstrahlska huset, här midt emot, vid RiddarhusTorget.
Jag har under hela Riksdagen aldrig varit der; jag önskar ej att den må bibehållas; och har ej något emot att den indrages.
Men någon ny inrättning för denna Riksdag är den icke.
En sådan Klubb i5o Den 3 Februarii e. m. har existerat under flere föregående Riksdagar, i samma hus.
Isynnerhet lärer det ändamål dermed vara afsedt, att äldre personer af Ridderskapet och Adeln skulle på detta till Riddarhuset närbelägna ställe hafva tillfälle att hvila sig under och emellan långvariga Plena i Ståndet.
Under nästlidne Riksdag besökte jag en gång denna Klubb; men jag har sedan, såsom sagt är, aldrig varit der.
Jag vill ej söka motverka denna Klubbs afskaffande, tyLandtMarskalksSoireerne äro för oss tillräcklige.
Hvad jag nu sagt, har jag yttrat till upplysning i saken, Friherre Anckar swärd:
Jag har inga-» lunda ansett ifrågavarande Klubb vara en nyhet, utan vet ganska väl, att den vid flere Riksdagar varit bruklig.
Men just derföre, och emedan kostnaden för denna Klubb under sista Riksdagen uppgick ända lill 2000 R:dr B:co, har jag nu gjort anmärkning deremot, och tror, att, om ej Ridderskapet och Adelil önskar dess bibehållande, densamma katt utan olägenhet upphöra.
Herr von Hejnne j Georg:
LandtMarskolksKlubben är ej egentligen en Ridderskapets och Adelns Klubb, utan är mera ett samlingsställe för albi Ståndens Medlemmar, ehuru den hufvudsakligen besökes af Ridderskapets och Adelns, och den är dessutom långt aflägsen från Riddarhuset, Den 3 Februarii e. m.
x51 Den nu ifrågavarande Klubben åter är Ridderskapels och Adelns enskilta Klubb och belägen nära Riddarhuset.
Vid sådane tillfällen, sorn i dag, är det obehagligt att gå hern mellan Plena, när man har lång väg; då är det en resource att gå in på denna Klubb. Den har under flere föregående Riksdagar funnits i samma local, som nu, nemligen Bergstraldska huset här vid Torget.
Innevarande
Riksdag är den dock föga besökt; meri det torde komma sig deraf, att en stor del af Ståndet ej vet, att den existerar.