Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Hr von Hartmansdorff vid återremissen beledsagat sitt yttrande med tillstyrkande af en und. skrifvelse, så skulle jag inom Utsk. hafva varit den förste att yrka en sådan åtgärd.
Nu har jag icke yrkat den, icke derföre ali jag icke nu anser en sådan åtgärd lämplig, men derföre att jag icke fallit på den lankan förut.
För öfrigt torde äfven härvid böra tagas i betraktande, huru de ifrågavarande tjenstemännen utnämnas.
För en person, så föga initierad i den högre förvaltningens grenar som jag, må det vara förlåtligt om jag icke känner huru dermed tillgår, och i sådant fall hemställer jag till dem af Husets ledamöter, som för närvarande tillhöra eller som förut hafva tillhört den högre förvaltningen, om Den 15 Mars. 373 det är skäl att Sveriges Rikes Ständer i delta fall vidtaga några åtgärder.
Bland de anmärkn:r, som under denna discussion förekommit, återstår att upplaga en, nemi.
Hr Printzenskjölds.
Hr Prinlzenskjöld har med skäl sagt, alt man borde göra åtskillnad emellan egentlig stämpelafgift och den nu till form af charl.sigill, förvandlade afgiften för diplomcr och fullmakter, hvilken förut utgick under namn af cancelligebiihr; men dermed kan det hafva sin fullkomliga riktighet, ulan att derföre Svenska statsverket, eller Cancelliet, äger mera rätt, att med denna afgift belasta hvarken Norrska undersåter eller de utländningar, som äro i Sveriges och Norriges gemensamma tjenst.
Jag vågar vördsamt förnya min anhållan om proposition i enlighet med det förslag, som jag till prot. diclerat.
På det att vi måtte helt och hållet slippa alt laga i beräkning frågan om en motion i ämnet, får jag begära Gr.
Cronhjelms motion på bordet.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla ifrågavar. punkt af Utsk:s utlåt, och blef denna propos. besvarad med starka ja, blandade med många nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, del han trott sig finna, att ja härvid varit öfvervägande.
Innan omröstningen börjas, an håller jag, att Frih.
Palrastjernas förslag måtte blifva uppläst.
Till följd häraf upplästes följande af Frih.
Palmstjerna skriftligen aflemnade förslag till beslut: 1:0.
Hvad angår de consuler, generalconsuler och agenter, som äro Sveriges Rikes undersåtare, bifalles Utskottets betänk. 2:0.
Hvad angår dem, som äro Norrske undersåtare, anser R. o. Ad. det af sig sjelfl förstås, alt de icke kunna åläggas att till Svenska statsverket erlägga stämpelafgift. 3:o.
Hvad angår de embetsmän, af dessa cathegorier, som hvarken äro Svenske eller Norrske undersåtare, så beslutar R. o. Ad., att R.
St. må genom lind. skrifvelse lill K.
M. öfverlemna att, tills vidare och intilldess frågan kunnat emellan båda rikena i behörig ordning uppgöras, bestämma beloppet af och förfarandet med slämpelafgifter, som af dem erläggas.
Milt förslag åsyftade blott, att R, o. Ad. icke skulle fatta ett beslut, som kunde på något sätt anses träda Norrmännens rätt för nära.
Under sakens närvarande skick vill jag afstå frän min mening, på det att vi ej måtte få allt för många att tvista om.
Landtm, yttrade, att, sedan Hr von 374 Den 15 Mars.
Hartmansdorff nu afstått från sitt förslag, R. o. Ad. torde finna, att Frill.
Palmstjernas förslag borde intagas i contrapropos.
Den som bifaller hvad Bevilln.Utsk. i dess utlåt.
N:o 29 yttrat i afseende på Hr Rosenblads motion om nödvändigheten att vid bestämmande af afgifterne å Svensk-Norrske consulers diplomer m. m., införa stadganden, som icke förnärma Konungariket INorriges rätt, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, fattas af R. o. Ad. följande beslut: l:o.
Hvad angår de consnler, generalconsuler och agenter, som äro Sveriges Rikes undersåtare, bifalles Utskottets betänkande. 2:o.
Hvad angår dem, som äro Norrske undersåtare, anser R. o.
Ad. det af sig sjelft förstås, att de icke kunna åläggas att till Svenska statsverket erlägga slämpelafgifter. 3:o.
Hvad angår de embelsmän af dessa cathegorier, sorn hvarken äro Svenske eller Norrske undersåtare, så beslutar R. o. Ad., att R.
St. må genom und. skrifvelse till K.
M. öfverlemna att, tills vidare och intilldess frågan kunnat emellan båda rikena i behörig ordning uppgöras, bestämma beloppet af och förfarandet med stämpelafgifter, som af dem erläggas.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 19.
Nej — 29. 8:de punkten, ang.-de de inom BorgareSt. framställde anmärkn-. r i afseende på den af Utsk. föreslagna förenkling af S och io §.
Jag bestrider visserligen icke bi fall till denna punkt af Ulsk:s betänk., men som den står i närmaste sammanhang med den nästföljande, så medgifver jag antagandet med förbehåll, alt
Ståndets bifall lill den nästföljande icke må vara derigenom förhindradt.
Jag hemställer till den siste värde tala ren, om icke i st. f. denna reservation, det vore så godt att denna punkt föredrogs efter den nästföljande.
Jag har intet emot det förslag, som Gr. Cronhjelm framställt, om Hr.
Gr. och Landtm, samt Ståndet finner det antagligt.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han trott, att denna punkt, då den deri omnämnde fråga blifvit genom 3 Stånds beslut afgjord, och icke vore af bevillnings natur, ej kumle erfor - Den 15 Mars. 375 dra annan åtgärd än att läggas till handlingarne, men att också icke något hinder vore för det ifrågaställde uppskofvet, hvadan H. Ex. finge hemställa, om R. o. Ad. bifölle, att pröfningen af ifrågavarande punkt blefve uppskjuten tills Utsk:s i öfrigt ronde 5 och 10 §§ afgifne utlåt, undergått pröfning.
9:de punkten, ang:de gjord anmärkning derom, att uti S § i rubriken till eller vid hvarje handling den afgift, sorn tillförene enl. io § utgått, borde särskildt utmärkas.
De ifråga härom af Hr Printzenskjöld och D:r Sandberg afgifne, vid Utsk:s utlåt, fogade reservationer upplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, som derefter yttrade:
I sjelfva saken saken får jag vördsamt föreslå R. o. Ad. att vidtaga en medelväg mellan del sätt, som Utsk. föreslagit, och det som reservanterna yrkat, nemi. det som Högv.
PresteSt. vid återremissen ansett vara det rätta, eller att vid hvarje särskild handling upptaga båda afgifterna särskildt och sammanförda i en summa.
Derigenom vinnes den fördelen, att afgiftens hela belopp väl blifver synligt på ett ställe, men manbar tillika åstadkommit den reda, som reservanterna åsyftat, nemi. alt se hvad som är charta:- afgift och hvad som motsvarar cancelligebiihren.
Då tror jag också, att alla ytterligare anmärkn:r skulle kunna förekommas.
För att ännu ytterligare ådagalägga nödvändigheten alt vidtaga den medelväg, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, får jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på förhållandet med de för en kort stund sedan så mycket omtvistade consulsdiplomerna, hvilket torde visa, att, i händelse ingen förändring uti den af Bevilln.Utsk. föreslagna redaction verkställes misstag och tvetydigheter, måhända ännu större än den, jag antydt, kande komma att äga rum.
Efter Ulsk:s förslag skulle nemi. alla ”Fullmakter, constitutorialer, protocollsutdr. m. m., hvarigenom embeten, tjenster, beställningar och sysslor med verklig lön, vid civile, militäre, ecclesiastike samt andre stater, af hvad namn de vara må, förses roed stämpladt papper till 1proc. af lönen.”
Nu har Utsk. sammanslagit de förut bestämda fem proc. såsom stämpladt papper med den fordna canceligebiihren, som utgjorde 1l£ proc. och på detta sätt kommit till summan 12| proc.; men för consulsdiplomer är likväl i de flesta fall en bestämd charta utsatt ifrån 100 till 200 r:dr, hvilken charta dock endast motsvarar den fordna cancelligebiiren.
När nu ett diplom utfärdas, så frågas:
Skall för detsamma, om lösen tillförene utgjort 100 r:dr, stämpladt papper till detta belopp endast utgå, eller skall det derjemte med någon annan chartaeafgift beläggas?
Möjligen skulle den som frågar, erhålla svaret:
Det måste naturligtvis en ytterligare chartasigillata äga rum, efter som en sådan afgift tillförene varit fastställd.
Huru skall då denna beräknas, fågar man åter igen.
Jo, efter stadgandet, som rörer fullmakter, consitutorial etc.
Men när man går dit, så får man se, att i st. f. det chartan för - 376
Den 15 Mar;. ut var 5 proc, af lönen, så hafva R.
St. nu bestämt den till icke mindre än 12^ proc. utan att orsaken linnes med ett enda ord antydd eller upplyst.
Man måste således tro, att en sådan förhöjning verkligen blifvit beslutad, och då skulle ett consulsdiplom, som tillförene varit löst, för det första med en chartasigillata af fem proc: af lönen och derjemte en cancelligebiilir af 100 r:dr, nu deremot komma att lösas med en chartaeafgift af 12^ proc. utaf lönen och dertill särskildt med 100 r:dr eller högre enligt tariffen.
Eller ock, hvad som är lika om ej ännu mera troligt, skulle diplomet, till förlust för staten, endast komma alt med den charta, som motsvarar cancelligebiihren, beläggas.
Sådana tvetydigheter hafva uppstått af den förbättringslust, som Utsk. ådagalagt, och jag hemställer då, om icke nödvändigheten bjuder, att ett förtydligande sker, så framt icke den som tillämpar författningen skall blottställas för att misstaga sig, till skada understundom för Kronan och understundom för den som afgiflen skall erlägga.
Alt i den utsträckning bifalla reservantens mening, som att nu upphäfva beslutet ronde 5 och 10 §§:s sammanslående, anser jag icke kunna komma i fråga, då denna åtgärd af 3 Stånd redan är beslutad.
Dessutom torde icke meningarne kunna vara delade derom, alt detta sammanslående bör äga rum, emedan detta utgör det enda sättet att kunna få en ha stig åskådning af det belopp, hvartill alla embetsmän i Sverige böra debiteras med chartasigillata.
Här synes endast vara fråga om huruvida man, på sätt PresteSt. i återremisscn föreslagit, skall icke allenast i rubriken till sjelfva §, utan äfven för hvarje särskildt der förekommande post, afskilja hvad som varit chartasigillata och hvad som varit cancelligebiihr.
Enligt den promemoria jag erhållit, har likväl, sedan detta betänk, inkommit, PresteSt. fattat följande beslut: ”Enär såväl de egentliga charlasigillataafgifterne, som de i st. f. cancelligebiihr och sportlar utgående afgifterne blifvit i 5 § sammanförde, bör detta i rubriken öfver §:s innehåll uttryckas samt tillika vid hvarje särskild handling utmärkas sålunda, alt båda afgifterne särskildt upptagas och derjemte i en summa utföras.”
Nu kan således icke mera detta sammanslående upphäfvas, emedan det är alla fyra Ståndens beslut, och jag kan i alla fall, på goda grunder, icke tillstyrka det.
Det är således endast fråga ora redactionen, och om två Stånd i denna fråga skulle stanna emot två, så kan saken likväl icke förfalla.
Enligt de promemorior jag från de öfriga RiksStånden erhållit, hafva Borgare- och BondeSt:n bifallit Utsk:s betänk., och PresteSt. fattat det beslut som jag nyss uppläste.
Då nu frågan icke kan förfalla, så måste, om R. o. Ad. instämmer i PresteSt:s beslut, votering i förstärkt Bevilln.Ulsk. oundvikligen ske.
För öfrigt vill jag visst icke afstyrka R. o. Ad. att åtlyda uppmaningen alt äfven i dag instämma i PresteSbs beslut.
Jag anser mig vördsamt böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att PresteShs beslut icke kan i lie - Den 15 Mars. 3 77 liela sia vield antagas.
Att upptaga afgifterna i två collini mer, och sedan utföra dem i en summa, låter sig nemi. icke alltid göra, emedan det. finnes handlingar, som utgå från Konungens Cancelli, hvarpå afgifterna icke kunna på förhand bestämmas, i anseende dertill ali de bero på arktalet af de utgående expeditionerne.
Detta är förhållandet med domar och resolutioner.
Jag skulle derföre anse det vara bäst att blott besluta upptagande af chartasigillata afgiflen i två columner, utan att sammanslå de särskilda summorna.
Det blir dä lätt för hvar och en, som utfärdar en expedition, att addera tillsammans de två eli.sigill.afgifterna, som för densamma böra erläggas.
Jag tillstyrker således instämmande i PresteSt:s beslut, med den förändring jag nu föreslagit.
Mig synes, att denna öfverläggning om cn så klar sak redan är litet för lång.
Jag skule för min del tro, alt Ståndet, som redan bifallit betänk., att de särskilda afgiftcrna utföras i särskilda columner, icke nu ändrar sitt beslut, och jag befarar sannerligen icke behofvet att utse en nämnd lill förstärkt Hevilla.Utsk.
Dessutom kan jag icke föreställa mig, äfven om 11.
St. härutinnan icke något stadgade, annat än att K.
M. vid författningens utfärdande skulle besörja denna rättelse; hvarefter Kammarrätten och Stalscont. dermed få befattning.
Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte i allo förena sig med PresteSt.
Det har alldeles ingen fara med den anmärkn., som Hr Printzenskjöld här gjort, ty det är klart, att då beloppen icke kunna bestämmas, så sätter man icke ut dem, hvarken i det ena eller andra fallet; man omtalar blott huru mycket sorn för arket skall betalas.
Skulle det nu hända, på sätt Gr.
Cronhjelm befarar, alt två
Stånd stanna emot två, så kommer väl frågan att förfalla och det gamla förblifva gällande, hvaraf jag ej inser någon särdeles olägenhet.
Öfverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle ifrågavarande punkt.
Åd. behagade instämma i det af Högv.
PresteSt. i detta ämne fattade beslut, att enär såväl de egentliga charlasigillata algifterne, som de i st. f. cancelligebiihr och sportlar utgående afgifterne blifvit i 5 § sammanförde, detta borde i rubriken öfver §:s innehåll uttryckas samt tilllika vid hvarje särskild handling utmärkas sålunda, alt båda afgifterne särskildt upptagas och derjemte i en summa utföras.
Dessa propos:r biefvo i anlcdn. häraf förnyade, och då dervid den sednare propos., som innefattade instämmande i PresteSt:s beslut, besvarades med starka ja, blandade med nej, förklarade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att han trott sig finna, att densamma blifvit med öfvervägande ja besvarad. 8 H. 48 378 Den 15 Mars. 10:de punkten, ungide Statsministrarnes fritagande fran afgift för e xcellencevärdigheten.
Bifölls. 11 :te punkten, ang:de gjorde anmärka r dels i fru ga ani redactionen af Utsk-.s förslag, i de båda händelser, att Ina. antingen genast erhålles, eller först framdeles kommer att åtnjutas, och angide transporter och bylen, dels och rör-de särskilde stadganden i afseende å chartasigilluta afgifternes beräkning vid militärbefordringar, äfvensom de i sammanhang med sistnämnde anmärkrr.r föreslå gne nya föreskrifter, och slutligen att något visst regementes stat borde bestämmas till grund för charteringar vid befordringar inom arméen.
Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut i delta ämne.
I den upplästa punkten al Ulsk:s betänk, har Ulsk. icke påkallat något frånträdande af det beslut R. o. Ad. fattat lill följd af Ulsk:s förra betänk., hvilket Ulsk. nu vidblifvit.
För den händelse, alt någon af Husets ledamöter skulle hafva mindre reda på del förhållande, hvarom här är (råga, torde jag få upplysa derom.
I 10 § stod nemi. förut uppfördt ett regemente, efter hvars löner afgifterna skulle beräknas i afseende pä denna §, och i 5 § stod ett annat, och förmodligen hade händelsen gjort, att just till det i 10 § uppförda normalregemente blifvit antaget det som hade de största lönerna.
Nu har Utsk. ansett, att ett regementes officerare icke borde betala afgifler för större lön än de verkligen erhålla, och detta är orsaken till Ulsk:s förslag i denna punkt.
Ex Hr Gr o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att ifrågavar. punkt lades till handlingarne.
12:te punkten, ang:de gjord anmärka, derom, att doctorsbref borde lika med cammendeursbrcf charteras; och 13:de punkten, ang:de förändrad lydelse af stadgandet rör:de charlering af stadsf scalers fullmakter.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 14:de punkten, an gide chartwafgiften för Svensk mans af Konungens lief. hide eller magistrat utfärdade pass till utrikes resa, och utlandsk resandes af Statsministern för utrikes ärenderne utfärdade pass att i Riket inkomma.
Jag vågar för min del vördsamt hemställa, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligast alt utan något yttrande lägga denna punkt till handlingarne, ty, på sätt jag i min reservation ådagalagt, äro verkligen pass utfärdade af Statsministern för utrikes ärenderne belagde med högre charta än 3 r;dr.
Skulle R. o. Ad. gilla punkten, så skulle della Den 15 Mars. 379 också innefatta ett gillande af det yttrande, som Utsk. här meddelat, hvilket är oriktigt, hvarföre jag hoppas att min nu gjorda hemställan bifalles.
Cronhjelm: Sedan R. o. Ad. i afseende å den pag.
10 uppförda första punkten beslutat, alt till alla delar instämma i PresteSt:s beslut, så synes mig R. o. Ad:s åsigt böra vara enahanda, så väl i afseende på denna som nästföljande punkt, hvarföre jag för min del gerna bifaller, att desamma läggas till handlinga me.
Denna punkt hlef, uppå härefter framställd propos., lagd till handlingarne.
15:de punkten, ang:de stämplade puper sa]giften för deduetioner och coiitradeductioner.
Härefter företogs och lades till handlingarne den nyss uppskjutna 8:de punkten, ang:de de inom BorgareSl. framställda anmärkn:r i afseende på den uf Ulslt. föreslagna f örenkling af 5 och i o §§.
Vidare förekommo: lö:de punkten, ang:de befrielse från stämplad t papper för studerandes vid acadeinierne och elementarläroverken ansökningar ani stipendier, anmälanden till examinas undergående och examensbetyg.
Då pä sätt inom PresteSt. blifvit anmärkt, den ifrågavar.
§:s ordalydelse varit sådan, att den vid olika academier blifvit olika tillämpad, sä synes mig sorn Utsk. hade bort fästa mera afseende, än som skett, pä del yrkande, som Prosten Sandberg inom Utsk. gjorde, och som han äfven i sin reservation inlagil, att nemi. eli förtydligande af denna § borde af Utsk. föreslås.
Jag tager mig friheten hemställa, att R. o. Ad. måtte besluta ett sådant förtydligande, pä det att den tvetydighet, som § nu innehåller, mätte försvinna.
Jag anhåller, alt Ridd.secrel. måtte få upplysa hvad beslut PresteSt. sedan har fattat.
I fall Ståndet instämt med de öfriga 3:ne Stånden, så är det redan ett R.
Ridd.secret. upplyste, att Högv.
PresteStrs prot.- utdr. ang:de pröfningen af Bevilln.Utsk:s ullål.
N:o 29 icke bland de särskildt omnämnde delarne af detta utlåt, upptog förevar, punkt, men att uti slutet af detta prot.utdr. var intaget, att
Ståndet funnit för godt att utlåt.
N:o 29 i dess öfriga särskilda delar godkänna.
Detta Stånd har redan fattat sitt beslut öfver förevar, punkt.
Jag har dervid ingenting att yttra, men deremot tror jag, att frågan är af beskaffenhet, att tre Stånds beslut icke är afgörande derutinnan.
Frågan är nemi., huruvida vissa ansökningar skola beläggas med eli.sigill, eller icke. 380 Den 15 31 a r s.
Det är följaktligen fråga om en bevillningsgrund, i afseende på hvilken 3 Stånd beslutat, att chartabeläggning skall ske, men det fjerde befriat dessa ansökningar från charta.
En sådan fråga bör efter min tanka underkastas omröstning i förstärkt Statslltsk.
I såsant afseende tror jag således, att denna punkt icke kan af R. o. Ad. godkännas.
I enlighet med den promemoria jag erhållit, får jag upplysa, att Pre-leSt. godkänt Utskrs förslag i detta afseende.
I öfrigt vill jag icke bestrida Hr von Hartmansdorff® yrkande i detta fall, äfven under äfventyr att i detta fall afvika från PresteSt:s beslut. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att då, enligt den meddelade upplysningen om innehållet af Ilögv.
PresteSt:s prot.utdr., nämnde Stånd numera godkänt ifrågavarande, punkt, densamma redan blifvit af samtliga RiksStm godkänd, och att II.
Ex. vid sådant förhållande finge hemställa, om R. o. Ad. behagade lägga denna punkt lill liandlingarne; hvilket bifölls. 17:de punkten, angide uteslutande af rubriken ”Fullmakter se constituturial” ur 6 §; och 18 punkten, ang;de lydelsen af rubriken ”Testamenten” i samma §.
Dessa punkter biföllos. 20:de punkten, äng de betydelsen af ordet ’’ Landtbo tider”1 i i mom. 5 punkten af 7 §.
21:sta punkten, besittning pä viss tid'’ efter ordet ”äganderätt” i f inom. 1 punkten af 7 §.
Jag anhåller, att Ridd.secret. ville upplysa huruledes denna punkt blifvit afgjord af PresteSt.
Ilär är blott upplyst hvad Borgare- och BondeStm samt R. o. Ad. beslutat.
1 anledn. häraf tiilkännagaf lindert.
Ridd.secret., att PresteSt. vid pröfningen af Utsk:s utlät.
N:o 29 godkänt ifrågavar. förslag; hvarefter denna punkt af R. 0. Ad. lades till handlingarne.
22:dra punkten, ang:de den i 7 mom. af 7 § befintliga tariff öfver vexlars char terin g. Bifölls. 23:dje punkten, ang.-de olämpligheten deraf att, i fråga om förändrade controllföreskrifter till betryggande af stämplade pappersafgiftens behöriga erläggande, inskränka yttrandet till endast det förklarande, att It.
St. låta vid nu gällande föreskrifter bero.
Just den mängd särskilda yttranden och anmärkn:r, som inom Stånden blifvit fram - Den 15 Mars. 381 ställda, och de mer eller mindre invecklade förslag, som från flera håll blifvit försökta, öfvertyga mig, alt det för närvarande är ganska svårt, att komma till någonting fullt ändamålsenligt.
Det sisla försöket, som Utsk. i della betänk, framställt, innefattar derpå åtskilliga prof. Jag vågar lill R. o. Ad. hemställa, om icke R. o. Ad. ville förena sig i det beslut, som BondeSt. fattat och låta vid de hittills gällande föreskrifter bero.
Bland de af Utsk. upptagna och af Gr.
Mörner åberopade många anmärknane i afseende på den ytterligare eli.sigill.-controllen utgår ingen enda derpå, att denna controll är obehöflig.
Tvertom äro alla ense om motsatsen, och man skiljer sig blott i fråga om sättet.
När så är förhållandet, torde också Utsk:s conclusion vara ganska riktig, alt nemi. det icke vore lämpligt ali inskränka sig lill alt vid gällande föreskrifter låta bero.
Jag tillstyrker derföre, att denna punkt måtte bifallas, helst den siste talaren icke lärer kunna förneka, att conlroller äro i detta afsende af behofvet påkallade just i afseende på de embets- och tjenstemän, öfver hvilka den värde talaren i kraft af sitt embete är öfverdomare, emedan erfarenheten beklagligtvis mer än tillräckligen bevittnat, att Kronan fått vidkännas högst betydliga förluster genom af dem underlåten chartering.
En värd talare här midt emot har anfört, att Utsk:s sista försök lemnar ett prof på, att man i detta fall icke kan komma till annat än ändamålslösa föreskrifter.
Detta calhegoriska bedömmande af de 48 ledamöternas i Bevilln.Utsk. arbete lemnar jag åt andra alt pröfva; men då K. M. i sin skrifvelse förklarat sig vilja inhemta Ständernas yttrande öfver Kammarrättens förslag, så skulle jag anse det Ständerna föga värdigt att på den K. skrifvelsen endast svara, att de vilja vid ett närvarande förhållande låta bero.
Denna åsigt anser jag äfven delas af Gr.
Mörner, då Grefven uppmanat Huset att förena sig i BondeSt:s beslut; ty efter de handlingar, som nu kommit mig tillhanda, har BondeSt. ulan anmärkn. eller förändring bifallit denna del af betänk.
Jag har visserligen icke uttalat någon förkastelsedom öfver Bevilln.Utsk:s ledamöter och deras åtgärder, fastän jag tagit mig friheten yttra den åsigt, att detta försök till controller å ch.sigill.afgiften icke vore tillfredsställande.
Hvad angår det beslut, som BondeSt. nu fattat, så tror jag icke det bevisar, alt BondeSt. frångått sitt förra beslut, utan tvertom, och att, då man icke linner lämpligt att föreslå några nya föreskrifter, man låter de gamla fortfara, sä vida man icke vill hafva inga controller alls.
Såsom jag fattat BondeSt:s beslut i denna promemoria uttryckt, så innefattar det, att Ståndet bifallit de delar af betänk.
N:o 29, i hvilka Ståndets beslut erfordras.
Föröfrigt torde möjligen till R. o. Ad. hafva inkommit ordentligt prol.utdr., om hvars uppläsande jag i sådan händelse torde få an - 382 Den 13 31 ars. hålla.
För min del kan jag icke finna annat, än atl den K. skrifvelsen måste besvaras, och alt
Ständerna böra yttra sig öfver ändamålsenligheten af Kammarrättens förslag; men icke innefattar det något dylikt yttrande, om Ständerna endast låta vid närvar, förhållande bero, helst den ifrågavarande punkten af betänk, icke afser någon bevillningsgrund ulan endast ett reglementarisk! stadgande, hvaruti Ständerna icke hafva någon lagstiftande makt; hvarföre de endast hafva att afgifva eli svar på den K. skrifvelscn.
Ridd.secret. tillkännagaf, att prot.utdr. rörnle BondeSl:s i anledn. af förevar, utlät, fattade beslut ännu icke till R. o.