Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Wrede säger, att Bonde-Sl:s ledamöter inom Utsk.-n gillat hans förslag, samt alt denna omständighet borde bevisa, huru antagligt det vore för allmogen och folket i allmänhet.
Det har varit till stor fördel för Frih:ns förslag, att han sjelf af Elektorerna insatts i det Utsk. som handlagt frågan, emedan tillfälle derigenom beredts honom, som redan fått utbreda och försvara detsamma i första instantien, eller Vetenskaps-Akademien, alt äfven göra likaledes i den 2:a och 3:e, nemi. inom »Utsk:n och på della rum.
Jag har talat med en bonde i Ekon.-Utsk., hvilken, då jag gjorde honom uppmärksam på en mängd med detta förslag förknippade svårigheter, svarade, aft Frih. Wrede, som är en lärd man, talat så väl för saken, att denne bonde icke kunnat göra annat, än tiga.
På samma sätt förmodar ^g, alt händelsen äfven varit med flere andre af Bonde-Stjs ^i^jjiemmar inom Utskm.
Hr Gripenstedt har yttrat att skadliga vanor och fömcynar borde motarbetas, om de än voro aldrigLså gaiöla.
Om fH Gripenstedt varit närvarande för några dagar sedan, då jag motsatte mig qvacksalfveri så väl i afseende på själen som kröppen: sår hade han kunnat finna att jag icke är fördomars försvarare^ * Jag anhåller, att slutet på denna öfveAägghing anätte blifva Betänk:s återremitterande.
De anmärkmr, FrilfiUPalmsjerua och Gr.
Mörner gjort, öfverlemna!' jag, jemte hvad jag sjelf anfört, åt Ståndets bedömande, då det nu skall afgöra, huruvida återremiss bör ega rum eller icke.
Att i vissa orter slången utgör delningsgrunden i afseende på jorden, kan icke gerna vara mig obekant, och borde så mycket mindre sättas i fråga, som sjelfva den författning, jag åberopat, innehåller bestämda föreskrifter ang:de delta längdmåtts storlek och indelning.
Men deraf följer icke alt Tiofots-stången f. n. någonstädes såsom mätnings-instrument begagnas, och detta har icke heller Frih. Wrede kunnat påslå..
Om det absoluta systemets anhängare äro nöjde med att | ref nyttjas vid mätningar, så kan jag å min sida vara ganska belåten med att samma instrument, utgörande en 50 fots kedja, begagnas.
Det är likväl likgiltigt, antingen man kallar detta mått £ ref, eller femtio fot; och ej måtte systemet någonting förlora deruppå att de gamla hittills antagna benämuingarne i sådant fall qvarstå.
Jag har endast motsatt mig förslaget derföre, att jag anser allt, som härvid är öfverflödigt, snarare vara skadligt än gagneligt, och jag har icke kunnat komma från den gelsen att de nya benämuingarne af lief och Stång är flödiga.
Vill R. o. Ad. att de skola godkännas, sä toi praktiken göra hvarken till eller ifrån, emedan desamml ofverfy 150 D e u 8 Juli f. m. ej på länge och kanske aldrig torde vinna någon större eller allmännare användning.
Det är detta påstående, som jag vågar vidhålla, och den, som lefver sedan en följd af år gått till ända, torde blifva i tillfälle bedöma, huruvida jag ej haft rätt.
Mina anmärkn:r hafva icke gällt beräkningen för längdmåttet i allmänhet.
Jag har tvertom från början yttrat, att jag ansåg K. M:s Propos. i detta afseende böra antagas.
Men att det tillägg Utsk:n gjort, beträffande den nya benämningen ref, är öfverflödigt, och att det, som är öfverflödigt icke gagnar lill något, anser jag vara fullkomligt klart.
Sedermera har man förklarat, att det alldeles icke vore för längdmåttet som refven blifvit föreslagen, utan för ytmåttet, och med anledn. af detta förklarande uppstod en diskussion ang:de detta sednare mått, hvarunder Frih. Wrede yttrade, att 1000 qv.-fot vore en jemn yta för utsädet af en kanna, men att deremot
T:l:det icke vore någon sådan i afseende på utsädet af en tunna.
Det förra har jag aldrig bestridt; jag har blott sagt att
T:l:det från början varit tillräckligt för utsädet af en tunna korn, ty tunnan innehöll då icke 56 utan 63 kannor, och det är en sådan tunna, som ännu i dag utsås på ett vanligt T:l:d. Gr. Sparre:
Det är redan af Frih. Wrede och flere andra talare erkändt, att, i afseende på mätningen af längder, skulle stången eller refven icke vara så särdeles nödvändiga; hvaremot de för uppmätandet af ytor vore alldeles oundgängliga.
Man har sagl, att ändamålet skulle kunna vinnas derigenom att man bestämde ytorna i qv.-fot; men jag hemställer tili eder, Mine Hrr, hvilka tal vi då skulle få?
Om vi t. ex. skulle omnämna en egendom, sorn innehölle 4 eller 5 tusen T:l:d, så skulle vi få tal af en ansenlig längd om vi skulle multiplicera det för att få yt-innehållet bestämdt i qv.-fot.
Om delta skulle leda till klarhet vid bedömandet af jord-arealer, lemnar jag osagdt.
Man har vidare yttrat, att den föreslagna qv.-refven möjligen kunde blifva af nytta vid framdeles skeende skiften; men att den alldeles icke skulle vara tjenlig för de redan verkställda, utan i stället för dem blifva i så måtto skadliga, att de för egarne af reducerad jord skulle medföra kostnader.
Hvaruti skulle dessa kostnader bestå?
Kunde man icke ganska lätt genom reduktionstabeller få handledning vid dylika förrättningar; och sådana tabeller komma snart att finnas i alla boklådor.
Jag ber dessutom att få fästa upmärksamheten derå, att här icke är fråga om att borttaga T:l:det.
Tvertom; under det ljtsk:n i öfrigt tillstyrkt att hittills brukliga mått skulle under en viss tid af 6 eller 7 år få begagnas, hafva Utsk:n alldeles icke föreslagit någon sådan gräns i afseende på T:l:det.
Utsk:n hafva deremot tillstyrkt, att i alla landtmäteri-beskrifningar skola de särskilda jordrymdernas innehåll utan någon inskränkning utföras i särskilda kolumner i T:l:d och qv.-ref, och jag ser icke, hvarföre anhängarne af T:l:det böra finna sig oroade, då man sålunda alldeles icke velat aflägsna T:l:det, derest det icke af bruket ut - Qus 8 Juli f. Ja - in doras såsom mindre lämpligt än qv.-refven.
Att T:l:det för öfrigt icke är någon lämplig mätare torde vara obestridligt, då det icke är en jemn qvadrat, hvars innehåll man således icke kan finna genom sidans multiplikation med sig sjelf.
Det har äfven blifvit sagdt, att det skulle för folket medföra stora olägenheter att på en gång lära sig alla dessa nyheter.
Förhållandet är emellertid alldeles motsatt; ty förmånen af decimalsystemets införande på en gång i mått, mål, vigt och mynt, består just deruti, att det för folket underlättar möjligheten att lära sig alla de nya bestämningarna.
Andamålet skulle deremot icke vinnas om systemet blott i ett afseende och icke i alla infördes, och det är äfven af detta skäl som R.
St:r, på sätt Hr von Hartmansdorff yttrat, vid sista riksdagen i underd. skrifvelse lill K.
M. anhöllo, att K.
M. måtte låta utarbeta och till Rikets näst sammanträdande St:r framlägga ett förslag, grundadt på decimal-systemets vetenskapliga och fullständiga tillämpning på rikets mått, mål, vigt och mynt.
Den grundsats, som uttalas i detta beslut är mer än 30 år gammal, och har förut varit uttalad och åberopad under loppet af flere Riksdagar, hvadan förslaget således icke kan anses vara tillkommet i en hastig vändning.
Fördelen af decimalsystemet ligger vidare deruti, att man på beräkningarne af mått, mål och vigt kan använda de beräkningar, man förut har.
Ty, Mine Hrr, detta system är ju redan hos oss infördt: vi räkna ju alltid 10 ända till 100, och kan man väl på allvar vilja gendrifva ett dylikt system med sådana argumenter som att Odins Disar voro 12, eller att årets månader äro 12 o. s. v.?
Eller fruktar man väl, att, derföre att vi vilja införa ett räknesystem, som grundar sig på våra tio fingrar, ett tal, som är ännu äldre än 12-talet, vi äfven vilja förändra månaderna i året, eller dagarne i veckan?
Man vill icke påtruga folket tiotals-räkniugen, utan man vill blott efterkomma de af folkets ombud vid flere riksdagar uttalade önskningar att få en sådan räkning införd, och för alt icke dermed åstadkomma några olägenheter har man iakttagit alla de föreskrifter, som i K.
M:s Propos. äro framställde.
Införandet skulle nemi. ske under loppet af sju år, under hvilka allmogen skulle ega rätt att vid sina leveranser få sin spanmål upmätt på båda sätten, hvarjemte äfven vid alla räkningar och mätningar begge methoderna skulle iakttagas.
Jag finner således icke något skäl anfördt, som kan föranleda en återremiss af Utskrns förslag i denna del; och da det Stånd, om hvilket man just hyser så mycken ömhet i afseende på de olägenheter, som man tror detsamma skulle komma att vidkännas, snart nog, efter hvad jag hoppas, skall visa att detsamma icke har betänkligheter mot systemets genomförande, tror jag att man icke eller inom detta Stånd bör motsätta sig detsamma.
Då diskussionen redan så länge fortgått, anser jag mig icke böra med många ord uptaga R. o. Ad:ns tid.
Den fråga, som nu utgör föremål för Ståndets öfver - 152 Den 8 Jul i f. n>. läggning är stor ach vigtig, och liar redan vid flera foreg:de riksdagar varit behandlad.
Vi befinna oss i den ställning, att indelningen af vära sorter i mått, mål, vigt och mynt icke allenast sins emellan äro olika, utan jemväl samt och synnerligen olika med det allmänligen i hela verlden gällande räknesättet.
Syftningen af hela den nu ifrågavarrde reformen går derpå ut, att bringa sort-indelningen i full harmoni med räkne-systemet, samt derigenom vinna den oskattbara fördelen att slippa hela beräkningen i sorter, hvilken är till den grad svår, att de Hesla, som gått i skola, ja till och med bevistat universiteterna, hafva möda alt fatta densamma.
Det finnes promoverade och lärda män, hvilka, 10 år efter det de slutat sina studier, skola, i fall jag ber dem uppmäta t. ex. ett hus efter vissa dimensioner, dervid få några och fyratio operationer; och ändock skola de staka sig.
Jag har haft prof derpå vid många tillfällen.
Det är så svårt att i våra sorter göra en uträkning, alt jag fördenskull tror att man bör undanskaffa deni.
Men då man vill borttaga dessa olikheter och indela sorterna efter räkne-systemet, är det nödvändigt att hvarje tiondedel får sitt särskilda namn.
Det är i allmänhet riktigt och lämpligt att hushålla med nya benämningars införande; man gör dermed blott skada i st. f. nytta.
Men om decimal-systemet införes, tror jag dock, att namnen komma efter af sig sjelfva.
Hvad denna fråga specielt beträffar, så innehåller K. M:s Propos. namn på fotens 10:del, på tiondedelen af denna del o. s. y.
Utsk:n hafva icke förändrat detta förslag, men deremot tillagt en tiofaldig multipel af foten, benämnd stång, och af stången, hvilken de kallat ref.
Systemet är således konseqvent för längdmåttet lika väl som för de andra sorterna, och ett konseqvent genomfördt system blir alltid gagneligt för framtiden.
Pä grund af dessa skäl, får jag, för min del, tillstyrka förslagets antagande.
Grefve Sparre har i sitt sista anförande återkommit till detsamma, som föregående talare anfört, nemi. alt söka bevisa angelägenheten af de ifrågavande benämningarne i och för ytmåttens bestämmande, och Grin har dervid anmärkt, att om man pndast inskränker sig till qv.-foten, så skola derigenom så stora summor uppkomma, att man dermed icke kan reda sig.
Efter hvad mig är bekant, är likväl förhållandet f. n. jast det, att landtmätarne vid sina första beräkningar begagna qv.- foten, ehuru de sedermera reducera de dervid upkomna summorna till T: 1:d och K:l:d; ty att såsom räkneenhet begagna K:l:det skulle medföra alltför stora besvärligheter.
Då således, efter hvad jag nu haft äran uplysa, alla hittills uprättade kartebeskrifningar äro uträknade i T:l:d och K:l:d, är det klart att ej obetydliga svårigheter skola upkomma, derest dessa T:l:d och K:l:d måste reduceras till qv.-ref och qv.-stänger etc.
Samme talare har äfven sagt, det han hoppades, att BondeSt. snart genom bifall till förslaget skulle visa, att den del af allmänheten, som detta Stånd representerar, vore med detsamma Den 8 Juli f. ra. 153 belåten.
Att ett sådant bifall gifves är väl möjligt, och jag tviflar ingalunda derpå; men jag är liba öfvertygad, att om en ali* män obelåtenhet sedermera upstår, kommer skulden att kastas på de s. k. herrarne, som narrat bönderna till ett sådant beslut.
Om jag ville från detta ämne gå till éii annan fråga för dagen, så kunde jag erinra derom, att, sedan Regeringen nyligen efterkommit
Stunas i deras underd. skrifvelser framställda önskningar, härledda tilläfventyrs just af motioner väckta inom det hederv.
Ståndet, och utfärdat en.författn., i den antydda syftningen, men dock med vida lindrigare bestämmelser, än som af Ständerne blifvit ifrågasatt, hafva Konungens Rådgifvare blifvit derför antastade af Ledamöter just af förenämnda Stånd.
Sådant är nemi. förhållandet med den nya fattiglagen, hvilken, ehuru något mildrad, är bygd på det af R.
St:r sjelfva utgifna förslag.
Tilläfventyrs kommer framtiden att lemna enahanda erfarenhet i afseende på det förslag till förändring, som nu är å bane.
Jag ber blott att till förtydligande af hvad jag nyss nämnde, ang:de svårigheten att mäta jord-arealer efter qv.-fot, få tillägga några ord i anledn. af Gr.
Om jag nemi. ville sluta köp om en jordegendom, och dervid lade det vanliga beräkningssättet af 200 R:dr för T:I:d till grund för värderingen, så hemställer jag, derest vi skulle uppgöra denna beräkning enl. qv.-fot och efter det nya myntet, om icke detta skulle blifva högst svårt, då en qv.-fot, efter 100 öre på R:drn, komme alt blifva värd Jb| öre.
Jag tror derföre
\ att det både för tanken och vid upgörandet af affärer kommer att leda till enkelhet och reda om en enhet i afseende på yt måttet finnes, som är större än qv.-foten.
Då nu öfverläggningen förklarades fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm, att, jemte det flere ledamöter yrkat bifall till Utsk:ns ifrågavartde förslag, att nu gällande foten må fastställas såsom enhet för längdmåttet samt att indelningen för samma mått må blifva följande: 1 ref fördelas i 10 stänger, 1 stång i 10 fot, 1 fot i 10 tum, och 1 tum i 10 linier, hade Hr von Hartmansdorff yrkat återremiss och Gr.
Mörner antagande af K. M. Nåd.
Propos. i denna del, hvilket var detsamma som bifall till -Utsk:ns förslag med uteslutande af indelningen i ref och stång, så att endast fot, tum och linier bibehöllos.
Mörner, om det icke vore skäl att låta punkten i sin helhet återremitteras, utan att göra något undantag deri?
Utsk:n komme derigenom i tillfälle att mera obehindradt behandla saken i ett sammanhang; hvilket, för frågans lösning, torde vara väsendtligt.
Propos. till bifall å Utskms förevande förslag blef härefter framstäld och besvarad med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
Hr -von Hartmansdorff begärde votering. 154 Den 8 Juli f. m.
Uplästes till justering och godkändes en sålydande voter:spropos. :
Den som bifaller Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ns förslag, att nu gällande foten må fastställas såsom enhet för längdmåttet, samt att indelningen för samma mått må blifva följande: 1 ref fördelas i 10 stänger 1 stång i 10 fot 1 fot i 10 tum 1 tum i 10 linier röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o.
Ad. de emot Utsk:ns ofvanberörda förslag gjorde anmärkmr föranleda till återremiss.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Nej — 11.
Fortsättningen af förevande måls pröfning upskjöts till eftermiddagens plenum.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Mern., nemi. från Bevillnings-Utskottet: N:o 15, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af Betänk.
N:o 3, ang:de tullbevillningen; N:o 16, i anledn. af Riks-St:ns olika beslut, ang:de tullbevillningen; Allm.
N:o 107, i ani. af väckt motion om utverkande af förklaring utaf Kongl. Br. d. 1 Juni 1854, uti hvad det rörer ansvarspåföljden för bränvins tillverkning å Söndag; samt Serskildta Utskottet: N:o 11, i ani. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 8, med förslag till förordning, ang:d vilkoren för bränvins tillverkning. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | lill 3 e. m.
Den 8 Juli e. m. 155 Lördagen den 8 Juli 1854.
Justerades pleni-prot. för d. 27:de sistl.
Fortsattes pröfningen af Lag- samt Allmr Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns Utlåt.
N:o 4, i ani.' af dels K. M:s Nåd.
Propos. om antagande af decimal-system för mått och vigt, samt dels trenne särskilde hos Vällofl. Borgare-St. och Hederv. Bonde-St., ang:de mått och vigt, väckte motioner.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:ns förslag rör:de enheten för ytmållel samt indelningen af samma mått.
Vidare förekom
Utskms förslag rör:de enheten för rymdmåttet samt indelningen af samma mått.
Jag ser icke Frih. Wrede här, eljest hade jag haft den önskan alt erhålla upplysning om lämpligheten af det framställda förslaget i punkten C, men då så icke är, sä har jag ingenting att erinra.
Frih. Klinkowström, Bud.
Vid den nu ifrågavande punkten, der det sammansatta Utsk. uti sitt Betänk, och i enlighet med K. M:ts Nåd.
Prop. föreslagit att kubikfoten skulle blifva enhet för rymdmåttet, synes mig vara betänkligt att icke det nu varande måttet för torra varor nemi.
T:n blifvit bibehållen.
Af flera skäl tror jag det vara betänkligt att borttaga detta mått, hvilket ingår i så manga bestående förhållanden, vid kronoräntors utgörande till korporationer samt embets- och tjenstemän, äfvensom vid kontrakter och konventioner ej allenast emellan enskildte utan äfven emellan menigheter och embets- och tjenstemän.
Dessa konventioner, hvilka grunda sig på länga tidsbestämmelser och erhållen Nåd. sanktion, kunna icke levereras i andra än de i konventionerne fastställda mål.
Det är visserligen sannt att denna fråga egentligen icke kan komma under öfverläggning förr än den punkt, som innehåller förestående stadgande, föredrages; men jag har ansett nödvändigt att fästa uppmärksamheten derpå nu, på det att möjligen denna fråga kunde blifva återremitterad till ny behandling inom de sammansatta Utsk:n.
Jag tror att T:ns bibehållande för spanmål och torra varor är så mycket mindre farligt att bifalla äfven i detta system, ehuru konsequent det än må vara genomfördt, som Vetenskaps-Academien har i dess alternativt tillförne upgjorda förslag förordat spanmåls-tunnans bibehållande och indelning i 100 mätt, fastän detta förslag nu frångåtts; men jag anser det vara af så stor vigt att T:n bibehälles och så betänkligt för landet om den borttages, att jag anser mig böra vördsamt utbedja mig att R, o. Ad. täcktes bevilja en ålerremiss på denna punkt. 156 Den $ Juli e. m. Gref. Sparre, Erik:
Den siste värde talaren har egentligen såsom skäl för återremiss i denna punkt och emot K. M:ts Nåd.
Prop, samt Ulsk:ns på densamma byggda förslag anfört att en mängd kontrakter voro upgjorda, om spanmål t. ex., hvilka beräknats efter T:a, och att det förhållande att dessa kontrakter voro på lång tid upgjorde skulle göra det nödvändigt alt bibehålla T:n.
Jag skall först upptaga della skäl för att söka utreda huruvida det må anses vara tillräckligt för ogillande af förslaget.
Just för att förekomma de olägenheter, som alltid kunna upkomma vid en förändring, har K.
M:t äfvensom Utsk:n föreslagit att mått skulle förfärdigas innehållande 3 kubikfot likasom mått på 3 kannor.
Med dessa mått, af hvilka 3 kubikfotsmåttet innehåller 30 kannor, mates således den gamla T:n fullkomligt väl, nemi. med tvänne 3 kubikfotsmått och ett 3 kanns-måtf, Hvad tvekan kan då i det af Frih. Klinkowström anförda skäl förfinnas emot förslagets antagande?
Just denna omständighet eller att kannan bibehåller ett så "Vigtägt rum vid alla rymdmätningar och att, då kannan ingår uti tunnmålet, hvarje mätning med detta mål lätteligen låter verkställa sig, är hvad sorn bestämt Utskms åsigt om möjligheten alt afskaffa Tunnemåttet.
Man skulle kunna sliga, och Frih. Klinkowström, har äfven så gjort, att T:n skulle kunna bibehållas äfven om decimalsystemet i öfrigt infördes: K.. M:t har i sin Nåd.
Prop. tillkännagifvit att orsakerna, hvarföre T:n blifvit föreslagen att borttagas, äro dels den att Tunnemålet i Sverige icke är af normal beskaffenhet, utan af olika rymd i olika orter, och dertill den grad att samma vara oftast icke allenast inom olika provinser utan äfven inom samma provins mates med olika Tunnenrål, och dels att dess inpassande i decimalsystemet icke rätt väl låter sig göra, T:n har dessutom andra väseltfliga olägenheter.
Derigenom att T:n icke hänför sig till ett bestämt kubikmått såsom fallet är t. ex. med kubikfoten, har densamma under olika tider erhållit olika omfång och mätningen med densamma har skett på olika sätt.
I Utsk:ns Betänk, finner R. o. Ad. en utförlig historik i detta afseende, hvilken jag således icke vill upprepa.
Deraf synes att T:ns rymd inom kort tid och af olika skäl undeiv gått förändringar som man knappt kan föreställa sig, så att den ömsom höll 50 ömsom 52, 54 och slutligen 56 kannor.
Härtill kom att kannans storlek icke heller var ursprungligen bestämd, utan den reglerades först år 1665, då den bestämdes att utgöra en viss del af kubikfoten, nemi. ^idel.
Först sedan den tiden fick T:n en bestämdare rymd, men denna rymd var likväl så litet reglerad, att man mätte än ufed råge än utan; stundom''skakades och stoppades T:n, och, då den mättes med råge, skedde, det stundom med 2, stundom med 4’’-lappars råge för råg och korn och 3 eller 6 kappar föv malt^ Redan åtskilliga förordningar från slutåt af 17:de ahli nihl ra de t utvisa att spanmålen vid leveringen gf afrad mattea med råge, men i handeln utan råge.
I förontlningcn af den 8 Okt. 1733 be - Dén 8 "luli e. ni. 15? 4 \
Stämdes alt afradan skulle mätas med en råge af 2 kappar för råg och korn och 3 kappar för malt.
Tillika stadgade 1733 års förordn. att mätandet skulle ske med skylling och skakning, så att all dea spanmål, som möjligen kunde rymmas i T:n, skulle bringas in deri. 1737 års förordning åter förbjöd skakning, men bestämde deremot att rågen skulle vid handel likasom vid afrad blifva 2 kappar för råg och korn och 3 kappar för malt.
Ar 1739 återigen sladgades likaledes, att skakning icke skulle ega rum, men rågan bestämdes till 4 kappar för råg och korn och 6 kappar för malt.
Allt detta, Mine Hrr, har härrört deraf, , att T:n icke hade en till kubikinnehållet bestämd storlek.
Det 'säkraste sätt att förekomma sådana omkastningar är att rymden \af T:n bestämmes med direkt afseende på längdmåttet.
En ku* 'hikfot spanmål måste rymma hvarken mera eller mindre än en k,nbikfot.
En råge derpå låter ej tänka sig, ty figuren, som bestämmes genom benämningen, vore derigenom förlorad.
Dessutom, då man talar för bibehållande af T:n, hvilken T:a vill man behålla?
Af Betänk, synes, att vi hafva 5 slags Tunnemål för torra varor, nemi. den enkla T:n, spanmåls-T:n, malt-T:n, salt-T:n, T:n för stenkol, bränkol, gips, kalksten och krita, och T:h för färsk sill, och dessutom T:n för våta varor.
Dertill koYbmer, att jordfrukter, t. ex. potatis, mätas ömsom med 24, 32, 36, 40 och 42 kappar.
Jag har mig serskildt bekant, att vidvdomslol förekomma tvister, ronde köp om jordfrukter, då säljaren varit boende i en provins, der den mindre T:n för jordfrukter är bruklig, men köparen i en provins, der den större T:n begagnas, och köparen, troende att han köpt efter den T:n, som begagnas i hans ort, har funnit sig bedragen då varan blifvit levererad efter det mindre Tunnemålet.
Om nu dea förändring vidtages, att man stadgar samma T:a öfver hela landet, skulle icke då olägenheter upkomma, om. det gamla namnet bibehölls?
Innebyggaren i de provinser, der T:n haft olika mål med den, som nu antages, skulle endast med stor svårighet vänjas vid begagnande af den nya T:n, om man bibehöll detta namn.
Bättre är då onekligen och ledande till mindre förvillelser att antaga en helt ny benämning jemte nytt mått, allenast detta är med det gamla jemförligt.
Denna åsigt är redan erkänd, och jag får till bemötande af Frih. Klinkowslröms anmärka, derom, att Vetenskaps-Akademien i sitt äldre utlåt, alternativt föreslagit
T:ns bibehållande, återföra i Ståndets minne, att R.
St:r hafva i anledn. af den K. Propos., som med stöd af nämnde K.
Vetenskaps-Akademies utlåt, afgafs och i hvilken T:ns bibehållande alternativt föreslogs, förklarat, att T:n icke borde bibehållas, just till förekommande af den förvexling, som ansågs skulle blifva en följd deraf, att den gamla benämningen gafs åt ett nytt begrepp.
Jag tror således icke, att i de nu gjorda anmärknme innefattas tillräckliga skäl för ogillande af Utskms på K. M:s Propos. grundade förslag i denna del och vågar således för min del tillstyrka bifall dertill. 158 Den 8 Juli e. m.
Jag begärde ordet för att svara på Frih. Klinckowströms anförande.
Han stödde sig på Vetenskaps-Akademicns utlåt, af år 1822.