Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad det ifrågavar. betänk, beträffar, erkänner jag, att ett misstag af Utsk. blifvit begånget; men jag, som icke tillhör Utsk. och som på Utsk:s uppgift grundat mitt yttrande i ämnet, finner dock uppgiften mindre underlig, enär jag minnes, att uti R. o. Ad:s prot. för antingen sisla eller i8?.3 års riksdag samma factum finnes anfördt.
Utskrs uppgift, att de andra Stånden ej hafva 2:ne upprop, instämmer likväl åtminstone så tillvida med förhållandet, att ej mer än ett upprop äger rum i BorgareSt. och ej heller i PresteSt.
Yäl har det händt, att PresteSt:s Talman conversationsvis och amicalt framställt den frågan:
Är det några flera af mina bröder, som icke voterat; men jag hemställer, om icke det är mer att anse såsom ett amicalt sätt att vara, än såsom en antagen form.
Jag tror således, att pluraliteten af de andra Stånden ej hafva mer än ett upprop; men efter en remiss blifvit begärd af Hr Rosenblad, ber jag att få nämna, att i andra constitutionelia länder, åtminstone uti Norrige, som jag vågar citera, ehuru sådant kanske väcker obehag, tillätes icke metan ett upprop och får ingen votera, som ej öfvervarit dis— missionen.
Jag anhåller, att detta anförande må få åtfölja Hr Rosenblads yttrande till Ridd.Utskottet.
Jag anhåller att, i anseende till hvad den siste värde talaren anfört, få fästa uppmärksamhet på ett förhållande hos oss, som icke finnes hvarken i Norrige eller i andra länder, att nemi. beslut här kunna fattas äfven om blott en ledamot qvarstadnat i plenum.
Exempel derpå känner jag väl icke; men det är bekant, att ofta de mest vigtiga beslut blifvit fattade af en tiondedel af personalen på Riddarhuset.
Alan har jemväl sagt, att vid slutet af förra plenum, sedan andra uppropet hade försiggått, blefuti Den 17 Juni f. m. en annan, i nu omnämnde betänk, förkommande fråga, hvilken, såsom jag tror, angick sältet att välja ordför. i Ridd.- Utsk., beslut fattadt af 4 närvar, ledamöter.
Det är möjligt, att förhållandet icke var sådant; men en dylik händelse kan dock inträffa, ty intet hinder finnes för t. o. m. en ensamt närvar, ledamot att afgöra här förekommande mål.
Hr Tham, Wollrath:
Jag utber mig att få nämna några ord, hvilka jemte nu afgifna yttranden torde få åtfölja den af R. o. Ad. redan beslutade återremissen af Ridd.- Utsk:s ifrågavar. betänk., rörtde åtskilliga förändringar i Ridd.- Ordn.
Såsom skäl till försvar för detta betänk, har jag hört åberopas dels främmande länders exempel, dels våra öfriga RiksSt:s bruk och sedvanor.
Jag anhåller derföre att få anmärka, huruvida dessa exempel äro adasqvata med R. o. Ad:s sammansättning.
I främmande länder består hela sammansättningen af kamrarna af valda personer, hvilka, lediga från alla andra sysslor, hafva tillfälle att sysselsätta sig endast med hvad inom kamrarna förekommer.
I de 3 ofrälse stånden hos oss är förhållandet enahanda.
Deras ledamöter äro valda och skiljda från alla andra göromål, samt kunna derföre vara närvar, vid alla discussioner.
Man har sagt, att ingen borde få votera, sorn ej öfvervarit discussionen i ämnet.
Jag skulle gilla det, om målen afgjordes första gången de komma under discussion; men då alla betänkm tryckas, skulle jag anse oformligt, oriktigt och orimligt, att för dem, hvilka hafva enskilda göromål eller embeten att sköta, dem de ej kunna öfvergifva för att ständigt bevista B. o. Ad:s öfverläggningar, afskära rättigheten att yttra den öfvertygelse, hvilken de fattat eft - lika grundlig undersökning, som under discussio.jen kan nstadkommas.
Det är på denna grund, jag instämmer i deras mening, som yrkat återremiss af Utsk:s betänkande.
För att i någon mån svalka Hr Rosenblads häftighet emot Ridd.Utsk., får jag, i egenskap af secreterare i Utsk., tillkännagifva, att det verkligen varit till följd af mitt förbiseende, som ett undantag för BondeSt. icke uti Utskrs betänk, influtit vid den deri gjorda uppgiften, att 2Cne upprop ej äga rum hos de öfriga Stånden.
Jag skall ej underlåta att, då betänk., jemnlikt R. o.
Ad:s beslut, till Utsk. återkommer, derom upplysa, och jag kan försäkra, alt sådant icke härrört af den ringaste afsigt hos mig att missleda R. o. Ad.; ty såsom representant fastar jag alldeles ingen vigt vid det beslut, som i denna fråga blifver fattadt, och dessutom var jag så säker derpå, att Utsk:s tillstyrkande ej'skulle vinna bifall, att jag ej trodde , att en så obetydlig omständighet, som den ifrågavar., skulle kunna i någon mån inverka på beslutet.
I alla fall hade det så helt och hållet legat utom min karakter att genom en oriktig uppgift söka utverka ctl af mig önskadt lesultat, atl Deli 17 Juni f. m. i63 / rlcn endast kunnat ske genom ett förbiseende, som jag anhåller, att R. o. Ad, matte ursägta.
Någon remiss af nu gjorda anföranden i detta ämne torde derföre ej behöfvas; ty jag skall fästa Utsk:s uppmärksamhet vid misstaget, och prot. kommer att upptaga, det jag varit orsaken dertill.
Till förekommande af discussionens vidare utsträckande ber jag att få upplysa Hr Tham derom, att ifrågavar. betänk, är återremitteradt och att alla de skäl, han anfört, då blefvo uppgifna af de talare, som yttrade Sig emot betänk., d. v. s. just af den sidans talare, som Hr Tham tillhör.
I anledn. af Hr Dalmans svar på min anmärkning emot Ridd.
CJtsk. anser jag mig böra förklara, att jag aldrig satt i fråga, hvarken att Utsk. eller dess secreterare med afsigt framställt ifrågavar. oriktiga uppgift, men att jag såsom ledamot af R. o.
Ad. tror mig hafva rätt alt fordra, det Utsk. sjelf tillser eller tillhåller sin secreterare, då han erhåller förtroendet uppsätta Utsk:s utlåt:n, att deri inga andra uppgifter än de, sorn med verkligen sanna förhållanden öfverensstämma, få inkomma, och anser jag mig derjemte böra lästa uppmärksamhet derå, att Ridd.Utsk:s särdeles vid denna riksdag afgifna utlåt:n varit så få, att, utan synnerligen stegrade anspråk på den aflönade secreterarens noggrannhet och nit, han kunnat uppfylla, hvad i detta hänseende varit hans ovilkorliga pligt. R. o. Ad. beslöt, att Hr Rosenblads anförande, tillika med hvad i anledn. deraf blifvit yttradt, skulle åtfölja den i plenum d. 12 dennes beslutade återremiss af Ridd.Utsk:s förslag, rör:de afskaffandet af andra uppropet vid val och voteringar.
Uppå derom af H. Ex. Hr Gr.
Landtm, gjord framställning biföll R. o. Ad.
Hrr von Wa h ren d o rffs, Martin, och Sandelhjelms, Paul, begäran att få afsäga sig sina platser såsom ledamöter, den förre i Oecon.Utsk. och den sednare i Bevilln.Utsk.; och anmodade H. Ex. Hrr Electorer att nya ledamöter i dessa Hrrs ställe skyndsamligen utse.
Strömfelts, Carl Melcher, begäran att entledigas från sin befattning såsom elector.
Föredrogos ånyo och lades till handlingarna Oecon.Utskrs den 9 dennes på bordet lagda ut!åt:n: N:o 68. öfver gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o 43 i anledn. af väckt fråga derom, att jord-och strandägares rätt till hafsfiske måtte uti den under utarbetning varande fiskeristadgan varda bibehållen; N:o 72. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s be - 264 Den 17 Junit m. t tänk.
N:o 5?. , ang:de upphörande af exped.kronofogdetjcnsterna ni. m.; N:o 73. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s utlåt.
N:o 3p, i anledn. af väckt motion om Jemtlands återläggande under WesterNorrlands län.
Ånyo föredrogos och biföllos Oecon.Utskts d. 9 dennes på bordet lagda utlåttn:
N:o 69. i anledn. af väckta motioner om åtskilliga ändringar i K. stadgan d. 9 Nov. 83o, angtde hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttaga; hör; N:o 70. i anledning af vackt fråga om återläggande af Råneå socken under Luleå sjötullskammaredistrict; N:o 71. i anledning af väckt motion örn förklaring af i:sta punkten uti K.
Kungörelsen d. 27 Aug. 1828, angrde afgift till sjömanshusen; N:o 74. i anledn. af väckt motion om förändring i tiden för allm.
Gudstjenstens förrättande.
Oeeon.Utsk:s d. 9 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 75 , i anledn. af erhållen återremiss å Utskts betänk.
N:o 28, rör:de Arieplougs och Arfvidsjaurs Lappmarkers förläggande till Norrbottens län, m. m. 1 Ista punkten: Hvad Utsk. i betänk.
N:o 28 i denna del föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet.
2:dra punkten:
I detta ämne tog jag mig friheten att yttra mig, då det förra gången var före.
Om R. o. Ad. gillar Utsk:s betänk., får jag blott deremot reservera mig, emedan jag anser denna önskar, redan af förra Ständer vara till K. M. framförd, samt K.
M. redan gjort allt livad i detta afseende kunnat tillgöras, och säkert ej skall underlåta hvad som möjligen vidare kan tillgöras, hvilket dock, med iakttagande af det vilkor, Utsk. nu tillagt, att nemi. den nya indelningen ej må till förökning af länens eller dess embetsmäns antal föranleda, skulle blifva nästan omöjligt; ty troligen skulle genom en förändrad indelning sådana förhållanden uppkomma, som skulle gifva anledning till dels minskning och dels förökande af tjenstemänneris antal i länen.
Ifrågavar. reglering af länegx-änsorna är jemväl till den grad svår att åstadkomma och involverar så många förändringar, att jag anser, att den största noggi-annhet dervid bör iakttagas.
Ehuru jag så mycket sorn möjligt söker undvika att här ingå i specialiteter, ber jag att uti ett särskildt fall för R. 0.
Ad. få förklara, huru de mest oöfvervinnex-liga hinder möta de föi-ändiingar, Utsk. åsyftat.
Jag vill taga till exempel de båda Skånska länen, hvilka hafva den * Den !•) Juni f. m. a6ä den mest oriktiga reglering, som något län kan hafva.
Detta liar länge utgjort ett föremål för dels provinsens styrelses och dels Regeringens omtanka; men det har visat sig, att en förändring skulle så djupt ingripa i alla andra förhållanden, att den nära nog är en omöjlighet.
Förläggandet af några hemman från ena länet till det andra skulle hafva tillföljd, att man nödgades göra en ny indelning af all väg- och brobyggnad inom de härader, hemmanen tillhört eller lomme att tillhöra, och rubbningen af sådana indelningar verkar så mycket på alla andra förhållanden inom socknarna och häraderna, att densamma skulle medföra vida större olägenheter än de, som uppkomma i följd af de orikliga gränsorna.
Detta har gjort, att dylika gränsregleringar på de flesta ställen ansetts omöjliga att verkställa, och ehuru jag vid flera tillfällen, både under resor och då jag såsom embetsman handlagt frågor i detta ämne, funnit, att nuvar. gränsereglering är alldeles olämplig, är jag dock fullt öfvertygad, att en förändrad reglering skulle möta så många svårigheter, att den ej kan verkställas.
Detta har varit skälet, hvarföre jag tror, att en förnyad önskan i detta afseende ej bör framställas, helst jag är öfvertygad, att K. M., på grund af R.
St:s redan ingångna önskan, gör allt, hvad möjligen ske kan med bibehållande af invånarnes nuvar. rättigheter; och jag hemställer således till R. o. Ad., huruvida en förnyad uud. skrifvelse i detta ämne kan vara lämplig.
Sedan Allm.
Besvärs- och Oecon.Utsk. i sitt förevar.förnyade betänk, tillagt det vilkor, att den nya administrativa och camerala indelningen af Riket ej må föranleda till förökning af länens eller dervar. embetsmäns antal, får jag vördsamt anhålla om H. Ståndets bifall till detta betänk.
Vid en blott hastig öfverblick på chartan öfver Sverige visar sig genast oformligheten af lä-* nens nuvar. indelning.
De olägenheter, som denna indelning medför, äro alltför ögonskenliga och alltför väl kända, för att jag skulle kunna tro dem behöfva för Ståndet framställas.
Exempelvis tror jag mig blott böra nämna, huru olämplig indelningen af Elfsborgs samt Götheborgs och Bohus län är.
Götheborgs stad ligger nemi., såsom bekant är, i södra delen af Bohus län, hvilket sträcker sig nära intill portarna af Wenersborg.
Jag tror, att åtminstone inom dessa län en förändrad indelning lätt kunde ske på det sätt, att hela södra Dalsland, en stor del af Westergöthland samt norra delen af Bohus län komme att erhålla Uddevalla till residencestad, samt Götheborgs stad blefve residenc.e för den öfriga delen af Bohuslän och sydvestra delen af Westergöthland äfvensom större delen af Halland.
Jag tror, att inga särdeles betydliga olägenheter vid verkställigheten af en sådan förändrad länsindelning skulle förekomma, och det hinder 8 H. 34 Den 17 Juni f. ra. häremot, som Frih.
Ehrenborgh uppgifvit bestå uti nödvändigheten af en förändrad indelning af vägbyggnadsskyldiglieten samt åtskilliga andra onera, tror jag kunna undvikas, såvida hela härader anslås till samma län; hvarförutan, då R.
St. endast till K.
M. framställa en und. anhållan, att undersökning i berörde hänseende må anställas, K. M., i fall så stora olägenheter, som Hr Frih. omnämnt, skulle förekomma emot förändringen af den nuvar. indelningen, icke lärer underlåta att å R.
St:s framställning göra det afseende, som omständigheterna föranleda.
Jag anser det dock i allt fall ej vara utan nytta att fästa Styrelsens uppmärksamhet på ifrågavar. förhållande, såsom ett ämne af stor vigt för hela landet, och jag anhåller derföre om bifall å Utsk:s betänkande.
Jag har begärt ordet för att i anledn. af hvad Hr Stuart yttrat säga några ord.
Just det exempel, han anfört, ger mig anledn. att ytterligare motsätta mig framställandet af en und. önskan i detta afseende.
Han har nemi. omnämnt olämpligheten af Götheborgs och Bohus läns indelning, och det förhåller sig verkligen så, att detta län har en högst besynnerlig figur.
Men man bör erinra sig, att detta landskap tillkommit oss på ett lagligt sätt, och att åtskilliga förhållanden der existerat före dess förening med Sverige, som äro aldeles olika med de förhållanden, som finnas i Elfsborgs län.
Det har derföre befunnits nära nog omöjligt att tillvägabringa en förening af dessa län, ehuru sådant ofta utgjort föremål för Styrelsens omtanka.
I afseende på sjelfva saken har jag ingenting emot, att ifrågavar. und. önskan afgår; men jag anser, att om R.
St. skola från Regeringens sida hafva att hoppas bifall till sina önskningar, böra de vara angelägna om, att dessa önskningar framställas i den form, att de hos Regeringen kunna vinna practiskt afseende, hvaremot oftast, i anseende till de former vårt representationssätt olyckligtvis tvingar oss begagna, sådana önskningar till Regeringen framkommit, alt Regeringen med bästa vilja ej kunnat gifva dem gehör.
Jag har sjelf såsom ledamot af Regeringen varit i tillfälle att finna, det förhållandet verkligen varit sådant och att, om delta icke alltid inträffat, åtminstone -§:delar af de önskningsmål, som från R.
St. inkommit, varit högst illa utarbetade och således ej kunnat leda till det af R.
St. åsyftade resultat.
FJr af Billbergh, Joh.
Sedan jag anmälde mig, har jag hufvudsakligen blifvit förekommen af Frih.
Ehrenborgh.
Jag hade ämnat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på olämpligheten af att framställa sådana und. önskningar, som antingen äro öfverflödiga eller åsyfta sådana åtgärder, hvilkas verkställbarhet eller ändamålsenlighet ej bestämdt kan på förhand bedömas.
Det är redan upplyst af Frih. Den i-j Juni f. m.
Ehrenborgh, ali R.
St. förut framställt enahanda önskan , som nu är i fråga, och att K.
M. derpå gjort allt det afseende, omständigheterna medgifvit, men att förekomna svårigheter varit orsaken, hvarföre åtgärderna i delta hänseende ej fått en längre utsträckning.
Såsom tillägg vid de skäl, Frih.
Ehrenborgh omnämnt såsom hinder för förändring af den oformlighet i nuvar. länsindelning, som vi alla medgifva, lager jag mig friheten framställa, huru mycket en sådan förändring skulle ingripa i äganderätten.
En dylik förändring förutsätter, att lägenheter skulle komma att lyda under andra län, än de nu tillhöra.
Såsom en följd deraf skulle ej allenast jordeböcker och räkenskaper utbrytas, hvilket i sin mån gåfve anledning till vidlyftighet och misstag, utan jemväl en ännu större olägenhet uppstå deraf, att hvarje län har mångfaldiga särskilda ceconomiska författningar, som angå äganderätten.
Dessa författningar kunna ej allmänt vara kända i ett annat län och kunna ej heller utbrytas, emedan en handling ofta rörer hela länet och således ej såsom jordeböckerna kan fördelas.
Derigenom skulle i afseende på äganderätten uppkomma en villervalla och osäkerhet, som jag fruktar vore mer menlig för det allmänna, än förändringen i andra afseenden kunde blifva fördelaktig.
Emedlertid och då det står fast, att Regeringen använöt sin omsörg för att åstadkomma en förbättrad reglering af länegränsorna samt att sådant skett gå grund afR.
St:s redan derom framställda önskan, hemställer jag lika med Frih. Ehrenborgh, om det ej vore, minst sagdt, olämpligt, att förnya en framställning derom, hvilket skulle antyda, att R.
St. varit i okunnighet om hvad i ämnet blifvit tillgjordt eller döfva för derom gjorda framställningar.
Jag anhåller således ora afslag å detta betänkande.
Äfven jag inser visserligen, att många vådor och olägenheter skulle kunna uppkomma genom en förändrad länereglering, och jag finner således, att sådant endast högst varsamt och efter noggranna undersökningar bör ske.
Jag skulle också derföre, om R.
St. ej förut hade ingått med und. begäran i detta fall, yrka afslag på detta betänk.; men sedan detta skett, tror jag, att betänk., såsom det nu är uppstäldt, i ett afseende är oskadligt och i ett annat medför en fördel.
St. hafva nemi. förut framställt sin begäran om en ny läneindelning, utan att dervid fästa något slags vilkor.
När Utskrs betänk, i detta ämne förra gången förevar, tog jag mig friheten att fasta uppmärksamhet derpå, att bifall dertill möjligen kunde hafva till följd tillskapande af nya landshöfdinge-embeten; och då jag sammanlade detta med ett i södra delen af landet gängse rykte, ansåg jag nödigt, att, i fäll någon skrifvelse i ämnet skulle till K.
M. aflåtas, man dervid gjorde det tillägg, att regleringen ej mätte leda till någon ökning aG8 Den 17 Juni f. m. af länens enibetsmäns antal.
På denna anmärkning har Utsk. fästat det afseende, att Utsk. tillstyrkt ett sådant tillägg i den Und. skrifvelsen.
Jag anhåller således om bifall till betänk, på den grund, att jag anser nödigt, att genom en und. skrifvelse med detta vilkor förekomma, att ieke den skrifvelse, som R.
St. förut utan vilkor inlemnat, må gifva anledning till nya utgifter för statsverket.
Jag ber vördsamt att äfven få erinra derom, att denna skrifvelse är högst vilkorlig och således ej kan komma att medföra de många olägenheter, tvenne värda talare här förespeglat.
Förslaget innehåller nemi., att en sådan ny indelning skall ske endast der, den finnes vara af beliofvet påkallad.
Det är således fullkomligen öfverlemnadt åt
Styrelsen att bedöma hvilka förändringar äro af beliofvet påkallade; och, som jag nyss nämnde, består den väsendtliga fördelen uti tillägget till den förra skrifvelsen, på det vi må vara säkra att slippa flera landshöfdinge-embeten, i anseende hvartill jag tror, att denna framställning just i närvar, ögonblick kunde vara af någon nytta.
Jag hade icke ämnat att yttra mig till förmån för betänk., och är egentligen uppkallad af en värd ledamot här midt öfver, som påmint R. o. Ad., att under den tid, han deltog i Styrelsen, åtminstone -§:delar af R.
St:s önskningar inkommit i den form, alt Regeringen icke derpå kunnat fästa afseende.
Som jag är ledamot i det Utsk., som egentligast har till föremål att bereda sådana önskningsmål, ber jag att få yttra, det jag med samma värda ledamot instämmer deruti, att man från vår fyrdelade
Representation ej har att vänta utarbetade förslag till någon ingripande reform i våra statsförhållanden; men då jag medger, att intet från en större synpunkt utgående förslag kan utarbetas, emedan localinteressen göra sig gällande inom Stånden, tror jag likväl, att de många inkommande önskningarna kunde vara en anledning för Regeringen att en gång se till, det verkliga reformer äro af nöden.
Jag tror icke, att en Regering bör vara inactiv derföre, att mindre betänkta önskningar framställas, utan att sådant bör blifva en ytterligare anledning för Regeringen att vara uppmärksam på dess åliggande att bringa i form all den oformlighet, som genom representationssättet uppkommer.
Hvad detta betänk, särskildt beträffar, önskar jag bifall till detsamma.
Det är i anledn. af Hr af Billberghs yttrande, angrde svårigheten att utbryta jordeböcker m. m., hvilket en förändrad lönereglering skulle göra oundvikligt, som jag begärt ordet för att erinra, hurusom vid sönderdelningen al Örebro och Carlstads län samt den i sednare tider skedda fördelningen af de Norrländska länen samma olägenheter förefunnits, samt att såväl för Wermland som Norrland Den 17 Juni f. ra. fördelarna af den, nya läneindelningen varit alltför påtagliga , för att man skulle kunna betvifla, huruvida densamma fullt motsvarar de ökade göromål, som denna förändrade indelning för en och annan tjensteman kunnat medföra.
Ett dylikt exempel som.
Götheborgs och Wenersborgs län, hvilka jag förut citerat, förete äfven Calmar och Carlskrona län, hvilka utan olägenhet synas kunna förenas.
Här är dessutom icke fråga 0111 en generel förändring af alla Rikets län, utan om en partiel reglering, och troligen har icke någon haft för afsigt att hos K.
M. anhålla om en förändrad indelning af länen i de orter, der den närvar, indelningen linnes vara afpassad efter locala förhållanden.
Ingen af de värda talare, som uppträdt emot mig, har kunnat förneka oformligheten af den nuvar. länsindelningen, äfvensom jag ej hört någon bestrida vigten af en ändamålsenligare och efter förhållandet i särskilda orter afpassad reglering.
Jag får derföre förnya min anhållan om propos. på bifall till Utsk:s betänkande.
Jag har begärt ordet hufvudsakligen för att yttra något i anledning af hvad en värd talare här midt öfver egentligen riktat emot mig.
Jag har verkligen sagt det, han upptagit såsom af mig yttradt; jag vidhåller det, och jag är i visst afseende glad att hafva sagt det, då jag finner, alt denne talare till en del gjort mig rättvisa i fråga om de till K.
M. ingående önskningsmålen.
Jag vill dock blott hålla mig vid den sak, som nu är ifråga, nemi. territorialindelningen.
Jag vill ej lägga Oecon.- Utsk. till last, att det ej utredt detta mål närmare, än som skett.
Jag vet, att Oecon.Utsk. är så öfverhopadt af den mängd motioner, som vanligen dit inkommer, att dess tid är fullkomligen upptagen genom den handläggning, alla dessa motioner måste erhålla, och att Utsk:s tid altså icke räcker till att undersöka målen med all den grundlighet, som för åtskilliga bland dem vore önskvärd, Men jag är öfvertygad, att om de handlingar blifvit begärda, som äro att tillgå i detta vigtiga ämne, skulle talaren sjelf äfvensom hela Utsk. hafva vunnit den öfvertygelse , att Regeringen i detta ämne gjort så mycket, att säkert någon underlåtenhet i detta fall ej kan läggas Regeringen till last.
I öfrigt får jag förklara, att om jag äfven för min del stundom icke gillat Regeringens förfarande, och i åtskilliga fall tillskrifvit benne underlåtenhet, kan jag likväl ej hysa den tanka, alt Regeringen alltid förbiser det nyttiga, som kunde göras; och jag tror äfven, att någon gång kunde, oaktadt vårt oformliga representationsskiek, R.
St:s önskningar ställas i den form, att deras förslag kunde practiskt begagnas, hvilket nu sällan är fallet.
Jag yrkar afslag å Utskrs betänkande.
Jag vilt ej förlänga discussionen, utan anhåller blott att få nämna, det jag instäm - 370 D e n 17 Juni f. m. mer i hvad Hr Stuart anfört, på grund hvaraf jag vågar tillstyrka bifall å förevar, betänkande.
Jagskall deremot anhålla att få förena mig med de värda talare, som begärt afslag å TJtsk:s betänk., synnerligast i anseende dertill, alt det af Gr.
Cronhjelm omnämnda tillägg uti den föreslagna underd. skrifvelsen nu influtit.
Jag anser, att det vore högst besynnerligt af R.
St. att göra den framställning, att man vid en reglering, som vore af behofvet påkallad, skall göra afseende på, om det behöfves en länsman mer eller mindre för att tillvägabringa förändringen; och säkerligen skulle en förbättrad indelning i följd af ett sådant vilkor blifva overkställbar.
Jag ber att derjemte få fästa uppmärksamhet derpå, att det Stånd, för hvilket denna fråga måste vara af största vigt, nemi. BondeSt., afslagit betänk, i denna del och således ej tyckes önska en förändrad indelning, eller åtminstone inser, att de olägenheter, som nu äga rum, ej uppväga dem, som genom förändringen skulle uppkomma.
Detta torde vara ett talande skäl för afslag å betänkandet.