Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men som de Bewillnings.afgifter hwilka skol» utgöras, böra med tilförlitelighet kunna päräknas, pä det Staten eller det werk, dit de böra ingä, och som hafwa sina wista utgifter bestämde, ej mäga dertill sakna en oumgängclig tilgäng eller ställas i den förlägenhet att för en yppad brist afbida en osäker ersättning; sä bör och likmätigt den plikt Utskottet tilhörcr, noga tilscs och Lfwerwägas, om det ändamäl, som äsyftaS, mä kunna med tillbörlig säkerhet pä det föreslagna sätt stä att winna.
Den Summa som i Bcwillning kommer att fördela-, är wäl ännu icke gifwen; men i betraktande af Rikets nu warande belägenhet, genom äsamkade nya skulder, tilökade utgifter, en inskränkt Handelsrörelse i de flesta orter och bäde aftynade och nedlagdt Näringar, samt dels förlorade och dels förstörde Prpvincer, hwilka sistnämde längt ifrän att kunna bidraga till Rikets hjelp, snarare tarfwa biträde och understöd, sä framt de icke skola fbrgäs i nöd och elände, kan man lätteligen utan minsta willrädighet föreställa sig, att den Bewillning, som wid sistledne Riksdag blcf Skagen, nu är otilräckclig och att dermed de behof ej kunna be* sörjas hwilka fbr Riket äro omngängeligc, säsom ock, 940 Den 2g September. akt ben Bcwillning som kan blifwa faststäld kommer pä ctt känbararc sätt att träffa cn minstad folkstock, än hittils stedt.
Följden lärer säledcs blifwa ostridig, att Herr Lantessons försiag sä wäl i anseende till Minimum som ölrrximun» mäste kkas.
Did Minimum förekommer likwäl att de rin, gare och fattigare Classcrnc, som utgöra största delen af Kikcis Jnwänare, i det närmaste redan blifwit päfbrde jhwad de förut i Bcwillning crlagdt och torde derföre föga tillökning dem kunna äläggas.
— Det är derföre pä lelaximum som hoppet af bristcrncs fyllande stall Hwila.—
Men hwad säkerhet will man wänke», att en Bcwillning stall kunna till erforderligt belopp bestäm» mar och ntgä, som bör grunda sig pä cn behällen ärlig inkomst?
Den som nogsamt och med redelighek will upfylla sin Medborgerliga plikt är ofta utur ständ, att till den tid Taxeringarnc komma att förrättas, för det förflutna äret upgifwa sin bchällning.
— Är dek
Landt» mannen och en större Egcndoms-Jniichafware^ sä kunna hans Spanncmäl och öfriga Productcr wara till större delen vsälldc,-och följaktligen bchällningen icke gifwen.
Ett lika förhällande kan äfwen inträffa med Bruks - och andra Närinas-Jdkarc; Och för en Handlandes widlyftiga rörelse, kunna ännu flera hinder möra, att upgifwa sin bchällna winst.
Dessutom beror Landtmanncns och en Egendoms Innehafware» inkomst af Ärswäxttn och Spanmäls-pri sernrs - Den 2Z September. 94 t serneS förhällandc; och samma omwäxling de är o underkastade, kommer alksä Bewillningen att undergä.
Alka andra Näringar, beroende af tidernas skick och olika omständigheter, en bunden eller fri rörelse, en hämmad eller obehindrad Segelfart, äro jämwäl likställe för ett lika ombytt, som nödwändigt mäste werka en lika förändring i BcwillningcnS belopp.
Men detta är likwäl icke den enda owisthet, wid en behållen inkomsts beräknande.
Oä den ena kan hafwa sin bchällning bcspard, kan en annan anwända sin inkomst till nya byggnader, till kostsamma upodlin» gar och andra widsträckta företag samt äfwcn kill äsamkad skulds betalande.
— Nägol band kan icke dcrpä läggas; men hwad Cmuroll skall härä kunna sökas och utrönas, och huru skall en Taxeringsman med bästa wilja och redcligaste upsät att hwarken förfördela det allmännas eller ben cnstildtas rätt, kunna ingä i en hwars cnskildta hushällsgrenar, samt prbfwa och affluta, hwad han bör och kan betala?
Och när brist pppas i den Bewillning som bör förwäntas och behofwen kräfwa, hwilka icke upskof täla, huru stall den dä stä akt ersätta?
Oct är uppä beha med mänga flera stäl^ som Zag derföre, för min del, icke kan anse
Herr 8ante8- lons förslag befordra det ändamäl, som Höglofl.
Utstottct har att befrämja, och kan säledcs icke eller af mig tilstyrkas.
— Oet beror dock pä Höglofl.
Utskottets mognare ompröfwande, om mina twifwels näl icke förtjena afseende och huruwida en säkrare biwcrcyacksc, om en lyckligare framgäng häraf, än hwaruti jag stao» nat, mä stä att förwanta.
Enred-» 942 Den 25 September.
Emedlertid förenar jag mig med de grunder» till en allmän Bcwillning som uti flera serskildta och till Högloft.
Utskottet inlemnade Förslag blifwit upgifne och hämtade ifrän dea synliga förmögenheten, sä att Dewillningcn mä ankomma pä 2:ne Hufwud - Tittlar, af hwilka den ena innefattar en personel afgift, dermed sä wäl
Lön - och Betalnings-afgiftcn, Slottshjcl, pen och Mcdicinal-afgiften, som bfwerflöds- och de flera serskildta afgifter, hwilka hittils blifwit utgjorde, sammanfläs; och den andra en reel eller förmögenHetsafgift, grundad pä Egendomars wärde, sä i Städcrne som pä Landet, Löner, serskildt? rörelser och afkastnin gar, m. m.
— Men huru beha förslagen i de delar, der skiljaktighet finnes, mäga förenas uti ett sädant beslut, som mä anses säkrast och lämpeligast, samt med billighet och rättwisa närmast instämmande, det beror af en widare öfwcrläggning, sedan Hbglofl.
Utskottet vin det ena och andra, stadgadt stna tankar.
L. supra Lx ?rotoco1Io L. L.
Utdrag af Protocollet, hället uti Riksens Högloft.
Sanders B-willningSUtskokt wid Riksdagen i Stockholm den I4tde September 1809. S. O.
Herr Borgmästaren upläste »ch ingas ett sä lydande anförande'till Protocoilet: Oen Den 25 September. 943 Den Minimi - Bcwillning, !som detta Högloft.
Utskotts
Beredning förestagit af Städerncs Jord, befinnes mycket skiljaktig emot den principe, som i hela den öfriga IVIinimi-beräkningen dlifwit följd, ätminstone finnes icke uti nägon bel afgjftcn sä mängdnb.blad tillagen öfwer den förra Beivillningcn: ben har dlifwit indelt i z:ne grader, ben högsta 15 gänger, den dernäst 9 dito, och den lägsta 6 dito högre, än förr warit.
Jcmförcs häremot den tillökta Bewillningen pä LandtEgcndomarne; sä är det högsta, som derpä är utsatt, en 6 gänger högre, sedermera en Z dito, 1^ dito och slutcligen en half gäng högre Bewillning, än hittilS derföre utgätt, när härtill bifogas att 4>.del för det per» sonela afgär pä Landet, och intet derföre pä Stadsjorden, sä dlifwer disproportionen emellan dcssaS afgiftrr än märkeligarr.
De upgifne skäl, hwarföre Stads-jordcn sä öf. tverbrifwit upskattas emot Jorden pä La-ndet, är den godhet, som hon skall äga emot den andra, och de lindrigare onera den ätföljer; i det hela wägar jag tro detta wara ett misstag, ty innan de Hemman hwaraf SkäderneS Jord bestä, blefwo Städerne anflagne, wörö be wäl icke af bättre naturlig beskaffenhet, än de andra Hemmanen i allmänhet i samma tratt:
SälcdcS om de senare haft en lika brukning, borde de än hafwa ett lika förhällande i godhet; härwid medgifwes likwäl, att Statsjorden pä de fleste ställen dlifwit mycket förbättrad, dels genom en kostsammare och bättre odlingSmethod, och dels genom en ymnigare tilgäng af göd, ningS-ämnen, dock olika efter Städernas beskaffenhet.
Städerne hafwa altid en större och lättare tilgäng pä tjenliga ämnen till Jordbrukets förbättring, än de smärre; uti de förra är en större folkmängd inom en trängre krets, och en större frequence af främmande folk 944 Den SZ September. folks som bidraga dertill, och dessutom hafwa bkfle Staber merendels icke mera jord, än wänga äf de mindre och behöfva derföre upköpa mycket fourage till underhällande af kreatur till sina hushälls-förnödenhcter, samt hästar till sina körslor och bcqvä».lighcrer, detta ökar. sä tilgängen af gödsel, att deras jord deraf kan fä den styrka, som erfordras till den ymnigaste produktion, men i de mindre Städer, där folkmängden icke är sä stor emot dest jord, saknas dessa förmäncr, och derföre undcrhälla de sällan flere hästar och andra kreatur, än som af ägornas afkastning födas; säledcs blifva deras , utwägar att odla föga förmänligare än i Landsorten deromkring.
I anseende till de oner», som åtfölja Stads» jorden sä mäste dess ägare 1:0 under den tid jorden skall brukas, till en stor del emot dyr lega skaffa sig Körare och andra arbetare, samt med mera kostnad bcsörja stängselen och annan wärd af sina ägor, än man pä Landet fär vidkännas, 2:0 efter ben natur jorden ägde, innan Staden anladcs, till Kronan utgöra Äkcrjkatt och Krono-Tionde, z:o till Prcsterfkapct tionde och aflöning, 4:0 undcrhälla en sä besvärlig skjutsning för hvarje sitt hemmantal, som öfwerstiger su 6 Han- ^ man vid nästa fkjutS-ombyte pä Landel, 5:0 hälla och utreda öfwer twänne Krono-Bätsmän emot hvarje sitt Hemmantal, eller ock derföre betala vacauce-afgift, dä ett Hemman pä
Landet merendels ej deltager i mera än 2:trcdjcdclar i en Soldat, 6:0 i allmänna vägars underhällande fä de ätminstone deltaga sä drygt som pä Landet, och 7:0 fä de erlägga sä kallad skyltull för all den afkastning dest jord gifven Wänne allt detta tilsamman icke kan qvadrera emot Landt-cgendomarncS besvärligheter, och för öfrigt kan Städernes jord pä längt när icke anses äga de förmäncr, som ätfölja Frälsejord.
S anlkdlling häraf och som en myckenhet Laudttgendomar - Den L5 September.
945 mar till sin storlek» Jordmän och odling samt andra förmäner finnas till fullo efter Hemmantalet wara sä goda, som de bästa Hemman StatSjord, i en och samma Landsort, sä kan Med stäk frägaft hvarföre de sirka skola Taxeras till en wi§ afgift efter Hemmantal, och det senare efter Tunneland» och som man tagit till hufwudgrund att efter billigheten upgbra nu blifwande 'Bevillning, sä tycke?
det mara stridande deremot, dS, man endast för benämningen af en Egendom beskattar densamma anttorlunda än en annan as lika förhäklande.
Jemte dche anmärkningar fär jag ödmjukast anföra en detpdelig olägenhet, som genom Tunnelands»taLeringen tilskyndas de Städer, som ej hafwN annan jord, än ett witzt dertill anslagit Hemmantal, emedan bettna jord har i skera Städer blifvit fördelad i witz» hägnader, under namn af lotter, söm genom köp och arf dels hela och dels styckade tilköMmit deras nUwarande ägare, och blifivit sammanlagde, hvarvid ägaren
Nog känner sitt lottctal, Men ej antalet af Tunnelan, den, af orsak, att alla de sammanlagde lotterna ej warit af lika Areal storlek, och derföre kunna hwarken LaxeringSmäN, eller Ägarne deraf med säkerhet upgifwa beloppet af en sädan hägnads tunneland, utan alt refning dcrä skulle föregä, som medförde mycken kost» träd och förordsakade oreda wid Taxeringarne. stiger äberopand?
af detta mitt i ödmjukhet tzjorde anförande, kan jag ej annat än bestrida antagandet af det föreslagna Bewillningssättet af SkäberNes jord, och derjemte wördsammast anhälla, att Städtrnes Jord mä som 1800 ärs BcwillningS-Förordniag stadgat» med en wist utsatt afgift för hvarje Hemman, beläggas, men för be ägor, hwarä ej är utsatt HemTredje Band.
N:c> 121, 122. mantal
Den 25 September. mantal betalas efter Tunneland.
Delta trot jag mig mod sä nipcket större ffäl fordra som beredningen pä sätt samma Förordning förcskrjfwit, utsatt Bcwillningen för Landtegcndomarne, allenast med den skillnads att Hemmantalen efter deras beskaffenhet, blifwit päö lagde mindre och större afgiftcr, som äfwcn kan jagt» tagas med Städernas Jord.
Lustaf Xberg.
Härmed förenade ffg Wällofl. Vorgarc-Siändets Lfrige härwarande Ledamöter, utom Herr Rödman kreLn och Herr Grosshandlaren L-mreslon , hwilka instämde med de andra z Rcspcckive Stäubcns Ledamöter llti bet Bcflut härom, Höglofl.
Ulffottcts Betänkande, utwisar» lflt kupra. Lx sstotocollo L. 6.
Utdrag af Protocollct hällct uti Riksens Höglofl.
Ständers Bcwillnings - Utö skott wid Riksdagen i Stockholm d. inte September 1809. < S. O. Följande anföranden ingäfwos och up» ästesr Memo - Den 2g September. . 947 Memorial!
Naturliga begreppet säger mig oskrpmtadk att tzN wänn ista kör kunna chara förutan alt sadant som förstenar namn af öfcherflödswaror i hivad bemärkelse . som häldst.
Men som af forntidens alster blifwit äkffillnad gjord emellan förmögnare-, wälmäcnde, medel, !,ättigt förmögne, och behöswande folk, och densia sktljaktighet undfält wcdcrkagne namn af olika Matzer eller Ständ, i afseende .pä- ben c.na delens företräde i förmögenhet och härkomst, framför deN andra, hwartill kommer storsta antalets ojämförliga intrader, i anseende till Verns höga börd, fönvärfwade förtjenster, befordrande till större eller Mindre Smbckcn Med hwilka ärlig
Lön och andra Inkomster Leo följäkstge, som öfwcrstjuta det belopp, hwilket bör ritgä till bet nödwändiga i gemensamma husbälls-lefnaden, och till nägot nyttigt behof anwändas.
Sä anffaffar en dylik förmögm nian sig kostbarheter af ätstillige stag; » dertill har hast ock räd och lägenhet.
Andra äter, fast än mindre förmögn'c,-mcn r afseende pä gradcrnc, eller EmbctsmanNa g öro nial, äfchcn i högre Ständ, än deN sä kallade Allmogen eller gemene man, eftersträfcha och förskaffa stg 'sädanc Varor och persedlar, som sine likar af börd och härkomst, äga bäve till lysande nöjen och egne stds-fördrif.
Bondfolket i allmänhet, ehuru minst bemedlade, synes och wilja efterfölja sicka exempel hchad dfwersidd beträffar.
Jag medger alt det hwarken kan fä Namst af slöseri eller mitzbruk af Försynens godhet, som lemnat alla och en hwar frihets akt efter egen urskiljning förwärfrva sig det som nyttigt, prydligt och förnöjande är bäve till smak och mnsccnde.
Men dä med allmän röst Nf bifall tilförmc stadgadt warit, ast ben ehö det wa. m M8 Den sg SeptelNber. 'ka mä, som af namngifne öfwerflödS.waror sig kega» gnar, skulle derföre erlägga ärlig Bewillning efter hwarje tings olika wärde, svin undsätt namn af öfwekflöd, nemligen för nyttjandet af Equipagrr, större och mindre brillanta Mcublcr, Penduler, ätskillige stags Stdentpger och nipper, med mera dylikt.
Utländska Wl» ner och andra stakka drycker, som icke äro i hemorten tilwerkabe.
För Caffe, Chocalade, Horter och Engelskt öl, för Fick-Uhr af Guld eller Silfwer, för Tobaksnyttjande, öfwcrsotzpS betjening, säsom Laqucjer och dplike personer och ändteligen för wiste flags Hund-kreatur m. m. som kan ivara nödigt att beräkna serskildt Bevillning före; sä pästär jag, att heta Rikets Jnwänarr af alla Ständ, som slike öfwerflöds-waror-, fast än i mer och mindre män begagna, mätte för en sädan dem tilförene bewiljad rättighet, ärligen utgöra färs skildt Bewillning i män af hwad förut i detta ämNe är stadgadt och bestämdt, hwilket blir en ansenlig
Summa till inkomst för Skaten, Utan nägon bethdclig känning för den eller de, som af bfwerflövsswaror sig begagna will.
Och om detta mitt yrkande winner bifall, det jag hoppas, sä bdrde Krono- och Stads-Betjeningen i hwarje ort undfä befallning att noga efter» se, det nägot mistbruk eller fördöljande af hwad som i rätt ordning bör upgifwas icke sker.
Sluteligen anhäller jag ödmjukast att detta Me» moria! mätte fä ätfökfa Bewillnings^UtskottetS häröfwer meddelande Betänkande till StändetS klenum.
Stockholm den 4 September 1809. klric Lvsnskon frän BohuS-Län.
Sven billsson frän Christianstads Län.
Höns kksrmsnslou frän Westerbotten.
Den 25 September. S4S Memorial l
Det har 9 annat än kunnat förefalla bäbe mig pch hwarje Patriotiskt sinnad Medborgare besynnerligt, att Berednings-Utskottet, i anledning af nägra beh Le» hamöters mening, att nägon afgift till Staten icke bör erläggas för nyttjande af dfiverflöds-iyaror och. onyttig gran lät, en flik mening bifallit, dä likwäl under dea förflutna tiden till Stats Caflan lnfiutik en.
Summa af ZOO.OOO Riksdaler och. därutifwer frän dem, som haft röd och lägenhet att uti Luxen deltaga.
Jag kan. där-, före. ej underläta, att till Höglofl.
Utskottet yttra m!a ofbrgrjpeliga tanka, att benna inkomst ej bör berifwas Staten, särdeles i denna tid, dä. sä, mänga brister yp-, ya sig, till hwars fyllande den snarare bör bidraga,, fyin äger tillgäng att förskaffa sig ett onyttigt öfwerflöd, än den fattiga och tarfweliga, som knappast ä-. ger, eller kan förwärfwa sig dek nbdwändigaste till stya behofwcr; Och hwadan jag med full och werkelig hfwertygelse om riktigheten af denna Satts, yrkar att HWofl.
Utskottet med ändring i Berednings-Utskottet-, Beslut, mätte tillstyrka hos Riksens Höglofl.
Ständer, fortfarande af BewillningS erläggande för öfwerflöd-- ryår or, under särskild Articlr..
Om emot förmodan, benna min tanka iche skulle kunna af Höglofl.
Utskottet antagas, wägar jag dock anhälla, att ben samma härifrän mätte med Betänkandet blifwa följaktig till Riksens Ständers kisas.
Stochholm den. is:de Augusti 1829. kekr joksnslon frän.
Södra Helsinge - Laob.
Gefleborgs gZn. lupr» ' kx krotocoilc» Li- 6. Inzmsn - Den 28 September.
Alla ofwanrniagaa »frän Bcwilliiiugs-Mskotlcr inkomna handlingar lav^s pä bordel.
Hans Excelk cnc c Herr Gr c f w e X u v. t
Ir ^ utbad sig fä an häll', att när Bewillningsfrägan till deDitivt afgörande upfages, dermed mätte för/aras lika sv,m med R-iksdagSrorbnitzgen och sitffottets prcZcct till granskning punttewis för eka gas; hwilkctz Herr Grcfwcn och L a u d k - M a r-e s? al ? eN medgaf.
Företogs ä nyo allmänna De>wärsr och Ecviisx imic Utffvttcts Betänkande, rörande BränwinL-bräniiingsrättigheten och allmänna M-agaziner, hwilkcf ben iPdö Sspl-.mker blifwit lagdt pä bordet.
Innan detta mäl till ventilation företogs, tilkännagaf Herr Grcfwen och Landt-Marskalken, att L anledning af Riddcrskapcls och AdclnS i förmiddag pks träde önskan, att erhälla underrättelse om de i Bantzuen deponerade paektärarS innchäll, innail de yttrade fig om deras utlemnandc, wille Herr Landt-Marffalkcn annroda Riddcrskapct och Adeln alt i morgon klockan 7' I in silena, sammanträda,, endast för att emottaga Friherre siljer!^ och Banco-UtstotlctZ berättelse, och afgöra detta ärende.
Derefter uplästcs det af Herrar Sspteslbn, fäglin och ('lllwenlton i Borgare - Ständet inlemnade och med de öfrige Sländetz communiccrade Memorials röray - Den 25 September. rörande sörcwarande ämne, hwilket äfwcn d. 14 September ladis pä bordet, Friherre Ltjsrnltestt, Larl 6ukak, hade inlcmnat ett Memorial, hwilket uplästeS sä lydande:
Ödmjukt Memorial!
Ehuruwäl att jag för min del anser Kongl.
Förordningen af den 15
Innu är 18OO till sina grunder och föreskrifter om Bränwins-bränningen i allmänhet wara gagnande, kan jag likwäl ej undgä att wid detta tilfässe anmärka en och annan bristfällighet deruti som kräfwer rättelse.
^ I synnerhet förtjcnar det upmärkfamhet, att Krono-Bränncrierna i Stockholm och Furusund moro oumbärlige för allmänna Magasins-inrättningens beställd.
Jag mcdgifwcr gerna nyttan af denna inrättning, häldst om ben grundade sig pä inhemska SädeSförrädcn, men jag kan alldeles icke mcdgifwa nägon National-winst därmed, att Kronan eller Staten befattar sig med Bränwins tillverkning, twcrtom mäste
Tollisson af motstridiga intressen skada allmänheten, hwilket erfarenheten ocksä wisat, enär bäde Utländsk Spanmäk och Bränwin blifwit in först, isne i afsigt pä winst, fastän brist pä dessa waror inom Landet icke för handen warit.
Ett olyckligt krig har dessutom ädagalagdk, att wära egna tilgängar pä Spanuemäk sträckt sig wida öfwer hwad man i allmänhet förmodat, serdeles wid beräknandet af nästledit ärs fwaga wäxt.
I an - 9ZS Den 2Z September, I anledning häraf förestär jag ho- Högwälbor, ne Herr Grefwen och Landt-Marstalkey samt Högloft, Riddcrstapet och Adeln i ödmjukhet , om icke Riksens Ständer böra i underdänighct föreställa Kongl, Maj-k vm nödwändighcten deraf, att jämte förbud om in, försel af UtlänHst Spannemäl och Brännvin, Kronog
Drännerierna numera matte uphöra, och Allmänheten förunnas, att obehindradt tillverka och afyttra stna u,tj. Dränwjn förädlade waror.
För öfrigt förefaller det mig oftast wara mer skadligt än' gagnande, att förbjuda eller insträyka.
Dränningen, under dea tillätne tiden.
Ett förbäktrabt
Åkerbruk, tiktagande odling,, samt rik tilgäng pä PotatoeS och andra jordfrukter, försäkrar ost att med Guds hjelp, nägra sädane trpchande omständigheter och brister icke stola sig förete, att Na, tronen bör afhälla- ifrän att fritt anwända stye pro, ducker, hwilket äfwen lägger hinder i wägen för ben sänrnare nyttan af mcrbcrörde tilwerkniug; jag propo,. »erar derföre i lika ödmjukhet, att den af Ätta mana» der förut stadgade Bränwins-bränniygSrtiden kunde o« afkortad fä begagnas, med försäkran derom att Jord, och HemmanS-ägare icke stola anwända till mindre nö, diga behof, de tilgängar som för lifwets uppehälle fin, »as oyndgängeligen obdwändige.
Stockholm den 24 Grxtember 1309^ (jari 6ukt. 8tjsrnsteZt°.
Herr Virgin» ^rveö, habo lvlemyak följande Memorial hwilket upkästeS:
Ld - Den 25 Gepte,nber. 955 Hdmjukt Memorial?
Wid de mesta Riksmöten har BränlpinS-brän-, Ningen warit ett' ämne för Stäavernes öfwerläggningar.
Bränwius-bränning är o stridigt ett oundwi.keligt ondtr Mn man kan. gira betz följder drägelige, äfwcn uytt.ige, om Fbrfattningariie derom lämpaS efter rätta allmänna och cnMldta hushälls-gruiider.
Den werkarö kraftigt till högre Spanmäls-priser och detta äter till omtanke och odling.
Ingen oländig mark-lipbrötS med dryg kostnad om intet ägaren hoppades fä den. ersatt, genom ett nägorUnda högt SpanmälL-pris.
Jag för min del odlade intet 520 Tunneland ödemark om intet hoppet af ersättning och winst fört, mig till detta företag.
«Iru,ndnärkngcn Landtbruket tzftog.
LandtmannenS undcrgäng blefwe säker, dä all hen säd han ärhöll mäste säljas för lägt pris till bestridande af Skatter och Bewillnlngar..
Man inwänher kan hända den Arbetande Ctaffens lidande däraf? denna Elaff lider mera af brist nstd ett lägt pris under saknad af all arbetsförtjenst, än att fä denna förtjenst för en efter Spanmälspriset lämpad dagspenning.' —, Högt pris gör dfwersiöd när all handel och tillför; sel är fri.
Dä jag nn tror mig wisat,. att Bränwinsbränning pä wiht sätt kan blifwa nyttig, sä, fär jag förestä först: att namnet Bräywinsskatt alldeles mä utestutas.
Att förwandla ben säd jag med mitt arbete frambringar, är en fri Mans oemotsägeliga rätt; men dä Stats,Werke t nödwändigt brhöfwer deffe Medel, sä mä denna Skatt utgä under annat namn, t, ex. HemmanS-Skatt eller nägvt dylikt. Zör det andra: ZNM M4 Don 2Z September.
Ingen inskränkning af tid till Branning, utan ben Kers af Hemm-uis-ägaren, när han finner dcn bäst passande för stil Hushällnmg och Ladugärd.
Man kan kaga till exempel detta Hr.
— Höfodret tvär allmänt riket.
Allmogen har under stjutsningei'. lämnat större delen pä Landswägcn.
Dcn zo April upphörde Bränningen.
Han har sedan haft endast Halm, utan all tillhjelp af Drank, följden blir nödwändigt utmagrade kreatur, illa körd Äker och mitzwaxt.
— Dä LaduHärdrn är grunden för all Landthushällning, hwem infer icke dä nyttan för Landtmannen af flere kreaturs födande, för dek allmänna af fullkomlig tillgäng pä WctualicLwaror mom Riket.
Det ffullc tyckas som Bränwinkbränningcn bor» Le wara en utcstutanbe rättighet för Landtmannen en->^ Last.
Det är han, som med fikt arbete förskaffar
Säd.
Mä det icke dä ensamt tillätas honom förädla dcn.
Skadsbocrne kunna dock lika med Landtmannen, esker behag fä förwandla den Säd de frambringa pä Leras Jord, ehuru deras frambringande af säd är stri-- Lande mot den afsigt, hwarföre de fingo donation af Jord.
Städernas
Borgerskap hafwa rru gansta liten förmän af Bränwmsbrännings -rättigheten, som nierän-, dels uplätcs till Arrendatorer; Och förödandet af Wed Wid Stads-Brännerierna byrdc äfwen nu komma under betraktande, dä denna nbdwändighets - wara stigit W ett mängdubbclt pris.
Kronan kunde i Tull för infördt Bräniyin i Släderne erhälla full ärsättning för hrsad dctze betala i Bränwinsstatt.
Men det är ej enligt mine tänkesätt akt förcstä AZgon förändring i andras sä kallade rättigheter, ehuru biitiga beha tyckas wara.
^ Endast
Den 2Z September. ZZS' Endast wid Stads-Bränncrierna fär jag göra den nvdwändiga erindran, att om Regeringen finner jrstränkning af tidon till Bränwins-bränningen nödwändig, bet dä endast mä drabba S'ädcrnc och ej Landet.
Jag har genom exemplet af detta är, wisat följs ben af inskränkningen för Landet.
Landtmannnen bchöfwer wisst qvantum Bräntvin till sitt Hushäll och till fbrwandling i penningar.
Han mäste nu pä denna korta tiden honom tillätes bränna, taga den bästa Säden, dä han annars kunnat längsamk och efter behag anwända stö
Säd, Potatocs rc. till förlängd nytta för sig och sin Ladugärd, Hwar Författning bör hafwa efterlefnad och ordning till ändamäl; men aldrig har nägon blifwik mindre efkerfölgd än Bränwins-Författningar; ty de hafwa warit stridande mot sakens natur.
Jag anhällcr detta Memorial mätte communi(. eras öe andre Respcctive Ständen. A. VirZIn.