Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa anmärkningar äro förnämligast följande: att Comilén icke åstadkommit något annat till Giftermåls-Balkens förbättrande, än ett stadgande om lika giftorätt för paan och qvinna , och ett annat om ogift qvinnas fullmyndighet vid en viss ålder, det förra sammanhängande med förslaget i Ärfda-Balken , att syster ärfver lika med bror, hvilka nya, men (emligen lätt gjorda, uppfinningars värde ingalunda vore af Comilén bevisadt ; att föröfrigt de gamla akten - LagUlskoltels Betänkande N:o 74. 25 skapslagarne blifvit till deras grunder ovidrörda, fastän deras redaction vöre förändrad, men säkerligen icke förbättrad ; —■ att hela den gamla oredan i bolagsreglorna för mans' och hustrus egendomsrätt qvarstår oförminskad} — att grundoatlsen om deras bos samfällighet syntes vara på god tro antagen , såsom oundviklig 5 — att grunderna för mannens målsrnansrätt och hustruns omyndighetstillstånd ej blifvit undersökte; — att Comitén infört ett nytt begrepp om trolofning, hvilket i så måtto tillvägabragt en försämring af gamla Lagen , att alla de barn , hvilka nu legitimeras såsom aflade af fästehjon , innan lysning tillkommer, skulle komma att anses såsom oäkta} — att barn, aflade under blott äktenskapslöfte, alldeles icke kunna, enligt Comiténs förslag, legitimeras, utan påföljande äktenskap; — att, med åsidosättande af tidens upplysning och mensklighetens kraf, den barbariska skillnaden emellan äkta och oäkta barn blifvit bibehållen } — att man ej ens behjertat den onaturliga contrasten emellan en Lag, som gör det oäkta barnet arflöst, och en annan , som berättigar föräldrarne att ärfva ett sådant barn ; — att här, liksom öfverallt i Comiténs arbete, motiverna , som åtfölja förslaget, innehålla , för det mesta, endast berättelser om hvad som i texten blifvit sagdt, och ej sällan oförändrade upprepanden deraf eller temligen 56 LagUtsiotlets Betänkande N:o 74; behöfliga förklaringar deröfver; — att, der gamla Ijagens förordnanden äro bibehållne, något annat motiv dertill ej blifvit anfördt , än att man icke funnit skäl till ändring deruti; — att alla de tvifvel forskningen väckt mot gamla lärors tillförlitlighet och alla de meningar, som sysselsatt tänkares be* mödanden till samhällslärans fullkomnande, äro lemnade utan uppmärksamhet
;— attden gamla grundsattsen om äktenskapets oupplöslighet blifvit bibehållen i hela sin kraft , med försvårade, men icke lättade utvägar til! upplösande af olyckliga äktenskap;— att det lilla Cornitén gjort i den stora frågan omen bättre Domstols-Inrättning ej är bygdt på någon märkbar grundsatts; — att man i första instancen bibehållit
Domare med Nämnd, i en tid, då man ej kan återgå till den verkliga domsrätt hos Nämnden, som i dess upp-, rinnelse utgjorde dess väsende; — att förslag till en hufvudsakligen bättre och ända2 målsenligare organisation af
Domstolarne i allmänhet ej kommit i åtanka; — att den vidlyftighet i behandlingen af utsökningsmål, sorn , enligt nu gällande Lag , eger rum , är oafhulpen ;— att man infört den nyhet, att Domar, som hos högre
Rätt öfverklagas, ej behöfva af den klagande fullgöras, inom tiden till fataliernes bevarande; — att Domars verkställbarhet är ansedd i allmänhet ej förr cga rum, än Öfver-Rälten dömt f och dömt LagZJlslottets Betänkande N:o 74. 27 lika med Under-Rätten ; — att något annat satt till lagligt kungörande af stämningar oell kallelser å personer, som treskas eller undanhålla sig, ej är föreslaget, än den i gamla Lagens stadgade olämpliga utvägen, att fästa stämningen på den frånvarandes husdörr;—1 att den ofta inträffande nödvändigheten, att i en och samma tvist flera gånger meddela sin vederpart fattade beslut och till communic?.- tion utställde handlingar, ej är i förslaget undanröjd ; att de ändringar, som blifvit föreslagne i läran om laga bevis, ej leda till förbättrande af de brister, hvarmed Lagarne i denna del äro behäftade ; — att man tillagt protocoll, som , på föreskrifvet sätt hos någon Rätt är fördt så oemotsägligt vitsord, alt bevisning deremot ej tillätes; — och att en annan del af bevisningsläran , hvari behofvet högt påkallar det sorgfälligaste bemödande om förbättring, nemligen läran om bevisningskraften af enskilda personers betyg och handskrifter , blifvit af Gomitén alldeles yanvårdad.
Efter dessa här i korthet sammanfattade, men i Motionen vidlyftigare utvecklade anmärkningar, har Motionairen vir dare anfört , alt ett Lagverk, behäftadt med så väsendtliga fel i dess hufvudgrunder och bearbetadt efter en så origtig method, svårligen kan anses tjenligt alt läggas till grund för en ny Lagstiftning, än mindre, att i sin Jiclhel såsom sadan antagas, om det ock i 28 LagXJtskotteis Betänkande Nio 7 i. sina detailer innehåller förbättringar, obero* ende af det hela och för öfrigt så beskaffade, att de, utan -vetenskapens biträde, redan kunnat hermas från allmänna tänkesättets högt yttrade fordringar.
Om nu detta .Lag-Verk lika litet vid någon annan Riksdag, sorn vid denna , blefve genom Nådig Proposition Ständerna förelagdt ; så uppstode den frågan, hvarföre så mycken tid gått förlorad i afbidan på ett arbete, af hvilket man ej hade att vänta framgång, och huru något må kunna uträttas till undanrödjande af de hinder, som mött Lagarnes förbättrande.
En Comité, som på behaglig tid arbetar, för att sammansätta ett helt Lag-Verk, hvilket först då skall i hela sin vidd komma under Lagstiftande rnagtens skärskådan , när det en gång blifver helt och hållet färdigt, syntes vara en alldeles förfelad och missförstådd anstalt.
De ämnen, som kunde blifva föremal för Comiléns verksamhet , borde icke rimligen vara så beskaffade , att ej någon tid kunde föreläggas, inom hvilken deras utarbetande bör vara medhunnet.
Det borde antingen kunna fordras , att Lagförslaget skall helt och hållet vara färdigt till något visst Lagstiftande församlingens sammanträde, eller åtminstone föreskrifvas, att vid hvarje sammanträde, som under Comiténs fortfarande inträffar , de delar af arbetet, som hunnit blifva färdiga , skola Lagstiftningen då föreläggas ; ty örn arbetet LagUtskottetx Betänkande N:o 74. 29 i sin omfattning vore sådant, att det ej kan styckevis behandlas, utan miste från början till slut öfverskidas i sin helhet; så måste den uppställning af planen, hvilken i sådant fall bör föregå detailernas utarbetande, låta serskildt uppfatta sig och granskas , innan den blifvit utförd genom hela sin fulländning.
Behöfdes åter ingen sådan plan, så kunde
Verkets serskilda delar lika väl hvar för sig skärskådas och pröfvas, som de kunnat utarbetas.
I båda fallen blefve det tillfälle att göra förslaget till föremål för Lagstiftande magtens granskning, innan det ännu hunnit blifva färdigt i hela dess vidd.
När pröfningsåtgärden hos Lagstiftande församlingen sålunda fördelades, blefve denna åtgärd visserligen ändock för hvarje Riksdag serskildt ett ganska drygt och tidspillande arbete, och det vore lycka, om hvarje gång så stor del a£ Lagverket kunde pröfvas, som under mellantiden borde hafva hunnit utarbetas.
Ville man åter hafva Comiténs hela åtgärd slutad, innan dess förslag företägges Lagstiftningen, så blefve det dock omöjligt, att under en enda Riksdag medhinna granskningen af det hela ; och man kunde antaga, att lika lång tid skall åtgå, innan denna granskning hunnit fullbordas, som för Comitén åtgått till förslagets utarbetande ; och slutade sig då granskningen på det sätt, att arbetet helt och hållet ogillades, eller åtminstone en 30 LagUtskottets Betänkande Nio 745 någorlunda betydlig mängd af anmärkta' ofullkomligheter föranledde till en ny bearbetning; så kunde ännu en Lag-Comité komma att lägga hand dervid, och en ny mansålder förlöpa, innan den efterlängtade nya Lagboken ser dagsljuset.
— Om nu Kongl. Majit, sorn, efter tryckningen af den sista och ännu mer efter den första upplagars af Lagförslaget, ofelbart redan hunnit se si-i na Rådgifvares mening om arbetets värde stadgad, funnit detsamma icke tjenligt för ändamålet; så torde Rikets Ständer med skäl, i händelse af underdånig hemställan, förvänta, det Kongh Majit täckes i Nåder tillkännagifva, det ifrågavarande förslag ej kommer att genom Nådig Proposition till Ständerne öfverlemnas.
— I anledning bär-, af föresloge Motionairen en sa beskaffad underddnig hemställan, jemte underdånig anhållan, att, i händelse det utarbetade f urslaget icke vunnit Kongl. Maj.ts Kådiga bifall, den för ordnade Lag-Comitén då. måtte upplösas samt Konungens Rådgifvare i Justilia} Ärenden erhålla Nådig befallning, att, i samråd med Rikets Ständers Justitice- Ombudsman, i fall de sådant d> stunda, men utan annat, på Statens bekostnad , lemnadt, biträde, inom förelagd tid hafva uppgjort planen till ett nytt Lagverk, ej mindre får brottmål, än får tvistemål, men företrädesvis får de förra j LagVtskottets Betänkande N:o 74» 31 med motiveradt framläggande af de grundsatlser och den ordning, som skola vara att i arbetet följa, och hvartill hurde ett lika motiveradt utmärkande af alla de stadgande n, i nuvarande Lag, som med den nya planen ej blifva förenliga, äfvensom attén sadan plan för arbetet, af Kungl. Maj'.t i Kader gillad, må genom Kådig Proposition vid den Riksdag, som näst efter 3 är infaller, till Ständernas bepröfvande ofverlännäs, Men skulle Kongl. Majit antingen! icke finna en sådan utväg lämplig, eller ock anse det utarbetade förslaget så beskaffadt s att det kan, med eller utan förändringar , läggas till grund för Kongl. Maj:ts och Ständernas beslut om antagande af en ny JLag; eå ansåge likväl Motionairen nödigt att tillstyrka, det underdånig anhållan hos Kongl, Maj-.t må göras om författande af en sådan Öfversigt af Lagverket och dess grunder samt skiljaktigheter från nuvarande Lag, att Ständerne, efter erhållen del af denna Öfversigt, må vid nästa Riksdag kunna bestämma sin mening om förslagets beskaffenhet, innan granskningen sträckes till hvarje serskild del deraf, helst det på annat sätt syntes omöjligt, att någon dylik gransk-' ning, med hopp om framgång, anställa, och Ständernes åtgärd vid en Riksdag i allt fall föga torde kunde hinna längre, än till den ifrågavarande Öfversigtens eljer planens be - 5?
LaglhskotMS Betänkande N:o 74. dömande , för att derefter först vid en följande göra början med pröfningen af arbetets serskilda delar; hvarjemte i underdånighet borde anhållas, att viss tid till Brottmåls-Lagens fulländande förelägges Lag'.
Co/nitén, och denna tid ej tilltages längre, än att Lagförslaget, af Kongl, Maj:t gilladt, må kunna vid nästa Riksdag
Ständerna föreläggas, dtföljdt af en sådan öfversigt, som i afseende på Civil-Lagen är nämnd.
Vid granskning och öfvervägande af dessa Motioner och deraf föranledde anföranden, har Utskottet ansett de serskilda, men med hvarandra oskiljaktigt sammanhang egande frågor, som sålunda blifvit väckte, lämpligast kunna upplagas under följande punkter, Öfver hvilka, hvar för sig, Utskottet nu får till llikets Ständer vördsamt afgifva sitt Utlåtande : 1:0 Huruvida Lag-Comiténs förslag till Allmän Civil-Lag skall sä väl till grunder, som innehåll och uppställning, af Rikets Ständer under innevarande Riksdag granskas och prof vas, eller om en sä - LagUtskottets Betänkande NV, 74. 35 sådan profning bor uppskjutas tilt nästa Riksdag, samt, i förra fal let, huruvida ett serskildt fog- Ut" skott md för detta ändamål till* sättas.
Om elei å ena sidan är otvifvelaktig! t' att förbättrandet af Fäderneslandets allmänna
Lag är ett af de vigtigaste ämnen föe Fikets Ständers omsorger ; att hehofvet af en sådan förbättring länge varit känd oell insedt, hvarföre ock till dess afhjelpande en Lag-Comité blifvit förordnad ; att uppfyllandet af denna Comité» ändamål så mycket mera af nationen nu med otålighet •väntas, som förhoppniogarne om Snar fullbordan af Comiténs uppdrag tid efter annat! ■vållat uppskof med åtskilliga af allmänna tänkesättet högt påkallade hufvudsakliga lagförlindringar, hvilka eljest tvifvelsutan redan hade blifvit tillvägabragte ; samt alt det således är angeläget, att den väckta frågan om antagandet ef en ny Lag, med all den skyndsamhet sakens beskaffenhet medgifver, befordras till slutligt afgörande; så måste det dock, a andra sidan, erkännas, att förhastande och brådska i detta magtpåliggande ärende kan leda till vida större olägenheter och •vådor, ari de, sorn äro att befara af en var— Mih. lill Rih-St.
Prat, isig od> 7 Sami. i A/d, pära B\t öde lid» 34 LagUtskotteti Betänkande N:o 74; samhet, hvilken kunde bära utseende af me? än nödigt dröjsmål.
Att hos ett folk införa en om än icke till grunden ny, dock i många väsendtliga sattser och bestämmelser förändrad och omskapad
Lag, har 1 alla tider med rätta varit ansedt för ett med möjliga äfven3 tyr föiknippadt företag , vid. hvars verkställande största omhugsenhet och grannlagenhet mäste användas.
Till hufvudvilkoreh för en lycklig utgång af ett sådant företag hörer, efter Utskottets tanka, att den nya Lagen, innan den framställes till antagande, är af folket så tillräckligt känd , att en allmän' mening om dess tjenlighet och företräde framför den förut gällande Lagen kunnat bildas och stadga sig.
Detta vilkor tror Utskottet , för sin del, bär icke vara uppfylidt.
Det sista af Lag-Comitén utarbetade förslag till allmän Civil-Lag, i manga vigtiga delar be-; tydligen afvikande från det första, har nena-* ligen, ehuru för mer än 2 år sedan frih trycket ötgifvet, ännu ej hunnit blifva bedömdt af allmänna opinionen , hvars röst dock, i ett ämne af denna beskaffenhet, torda böra företrädesvis inhemtas.
De olikartade omdömen öfver arbetets värde, som af mer och mindre sak-kunnige personer blifvit fällde och kommit i omlopp, synas hafva åstadt kommit en fördom, som, ehvad den blifvit: fattad för eller ernot förslaget, ej lärer kun^ na annorledes liafvas, än genom närmare ©3 JLtigffli slottets Hetdnlande N:o 7^> 3g' gen kännedom om arbetets hait.
De anmärkningar, hvilka, i Följd af Kongl. Maj:t$ förordnande, redan blifvit afgifne, äro af allmänheten annu mindre kände än förslaget,' och man bör dock förmoda, att sl Val dessa, som de, hvilka ännu äro att förvänta, ^skoia lända till vägledning och omdömets berigtigande. __ Vid sådant förhållande, och då hoest sannolika anledningar ingifva det hopp , att hela Lagarbetet kan å nästkommande Riksdag, så framt ej händelserna skulle alltför snart påfordra Rikets Ständers sammankallande till Urtima Möte, fullbordadt samt af Konungen, efter Stats-Rådets och Högsta Domstolens hörande, prof Vad t, till Ständer— nes granskning i Nåder öfverlemna»» 'tvekaC
Utskottet ej att tillstyrka det någon granskning af Lag-Comiténs förslag till Allmän UiviU Lag' ej mi förrän vid hästa Riksdag af Rikets
Ständer företagas» i hvilken händelse frågan om tillsättande af ett serskildt Lag-Utskott för denna Riksdag förfaller» a:o Huruvida ett serskildt
Utskott nu må jorbr ändå , m-ed Uppdrag att genast borja Civil» 56 LagUtskottets Betänkande Nm 74, Lagförslagets granskande och afven efter Riksdagens slut dermed * fortfara, intill dess jemväl Criminal-LagfÖrslaget inkommit och blifvit af Utskottet prof vadi, samt att derefter, minst sex månader f öre den dag, som till nästa Riksdags början utsattes, sitt slutliga Betänkande frän trycket utgifva, Ehuru Utskottet ej tviflar, att ju denna åtgärd skulle bäst och säkrast leda lill det önskade målet, derest nemligen det föreslagna Utskottet kunde få egenskap af ett Rikets Ständers Lag-Utskott, som egde att med Utskotts rätt, för Rikets Ständer -vid. nasta Riksdag, framlägga ett fullständigt utarbetadt Betänkande öfver Lag-Comiténs förslag, hvilket då, utan vidare omgång, kunde af Ständerne tagas under öfverläggning till antagande eller förkastande ; så enär likväl Grundlagen, efter Utskottets mening, ej godkänner något annat sätt för Utskotts orga-’ niserande, än genom val bland alla fyra Ståndens medlemmar under varande Riksdag , och ej eller tillåter, att tiden för Utskottens verksamhet utsträckes öfver dea Riksdag, för hvilken de utväljas, långt mindre medgifver förordnande af ett Utskott, som skulle ega att framlägga sitt arbete för LagVtsiollels Betänlanile N:o 74. 37 framtida Ständer och såmedelst förnärma desgas rätt, anser Utskottet den föreslagna utvägen ej vara antaglig.
Då nemligen det ifrågaställa Utskottet, vid nu anförda förhållande, ej kunde tilläggas annan egenskap än en af Rikets Ständer till Laggranskning uisedd Comité , kunde ej eller dess utlåtande hos kommande Ständer till omedelbart afgörande upptagas, utan måste i allt fall i Grundlagsenlig ordning till då blifvande
Lag utskott remitteras och der ytterligare bearbetas.
Om då än, genom en sådan Comités förordnande, någon högre grad af fullkomlighet i granskningen vore att räkna, vunnes likväl icke det egentligen åsyftade ändamålet, att undanrödja de svårigheter, hvilka nu synas möta den föreståen» de Laggranskningen hos Ständeme. _ På dessa skäl grundar sig
Utskottets tillstyrkande, att den föreslagna åtgärden J såsom icke Grundlagsenligt verk-i ställbar, ej må af Rikets Ständer vidtagas. 5:o Huruvida de grundsattser, sorn i Lag-Comiténs f örslag blif vit följde, i afseende på giftorätt, arfsrätt, testamente,arfvejord och bård,myn. 58 Jj-igl/lslottets Jietiinkande ^Sf:o 74.'
Vighets-tillstånd, credit och itid sökningsföphallanden sami Dom-* stols-Inrättningen, nu skola serskildt framställas till Rikets Ständers -profning och beslut.
Vid denna fråga företer sig först den anmärkning, alt de grnndsattser, på hvilka en Lag är bygd, ej lunna, då de ej arn serskildt uppgifne, annorledes sökas och finnas , än genom de serskilda Lagbestämmelsernas granskning och jemförande med hvarandra, emedan grundsattserne ej annorledes i Lagen uttryckas , än genom de Lagbud, som från grundsattserne utgått.
Föratttillvägabringaden yrkade serskilda framställningen af grunderna för ifrågavarande förslag, blefve det således nödvändigt att genomgå och granska förslagets hela innehåll.
Att ett så vidlyftigt arbete ej kun nät eller kan under denna Riksdag af LagUtskottet medhinnas, utan åsidosättande af Ut skottets egentligare bestämmelse, lärer ej behöfva ådagaläggas, Men om ock deri åtgärd, sota af Utskottet blifvit fordrad, varit verkställbar, så skulle den likväl, efter Utskottets tanka, ej hafva ledt till det ändamål Motionairen åsyftat.
Utskottet delar nemligen deras rnening, hvilka anse grunderne till en Lag , sorn är i fråga att stiftas, ej kunna på förhand definitivt antagas och fastställas.
Otvifvelaktig!
Lagutskottets Betänkande N:o 74. 39 &r väl, att en öfverläggning hos Rikets Ständer öfver Lagförslaget i dess helhet ingalunda kan med framgång företagas, utan att öfverläggning föregått angående hufvudgrunderne, åtminstone för hvarje serskild
Balk, då den till granskning förekommer.
Men lika olämpligt, sorn del, efter Utskottets tänka, skulle blifva, att pröfva de serskilda Lagbestämmelserna, utan att förut hafva godkänt deras grunder, lika olämpligt vore det ock, att förut bestämma hufvudgruntlerua för en Lag, sorn först 10, 15 å 20 år derefter komme att granskas och antagas; ty 'deraf skulle den olägenhet uppstå, att man, vid pröfningen af principerne, saknade dea alltid nyttiga och ofta oumbärliga ledning för omdömet som vinnes derigenom , att man ser hvarthän principerna leda i tillämp - ningen, hvilket måste vara så mycket nödvändigare, som det ej lärer kunna nekas j att mången i sig sjelf ovedersägligen rigtig abstract theoretisk satts i användandet leder till sådana följder, att den måste antingen helt och hållet öfvergifvas eller åtminstone jerokas.'
Då Utskottet således håller före, att Lagförslagets grunder ej böra gillas eller förkastas, utan i den mon de derpå bygdå Lagbestämmelserne, i sammanhang dermed, gillas eller förkastas, får Utskottet, — sorn, i enlighet med denna åsigt och med föranledande af åtskillige under innevarande Rikts - ija LagUtskottets Betänkande No 74. möte väckta motioner, dels redan afgifvSt, dels konrner att afgifva sitt yttrande öfver flera af ifrågavarande grunder, hvilka på sådant sätt i sjelfva verket aro eller blifva vid denna Riksdag underkastade Rikets Ständers bepröfvanda, —. tillstyrka, att något serskildt beslut angående grunderne för oftaberörde för» slag ej må af Rikets Ständer fattas, och således någon serskild framställning af samma grunder nu ej ega rum, 4: o Huruvida Lag-Cornitén hor upplö. sas samt Lagarbetets fullbordande öfverlämnäs till Justilice.
Stats.ML nisterns och Konungens Rådgif vares i Ju st i t ice-Åren d en omsorg och behandling, sd och huruvida en serskild Gransknings-Comité ma för ord nas, Då Ijag-Comiténs förslag till ny Brott» måls-Lag ännu är ofulländadt; då de anmärkningar, som emot Ci vil-Ragförslaget redan arn eller hädanefter blifva infordrade, synas böra i främsta rummet undersökas, öfvervå'gas och besvaras af dem , som förslaget författat, Jielst La§Ulskoltets Betänkande N:o 74. <ji' de ändringar eller tillägg , som ml finnas nödige, lämpligast kunna af dem i förslaget införas; då de kostnader, som för Lagarbetet redan blifvit använde, skulle vara frugtlöst förspillde , om aroetet afstannade utan att vara bragt till slut; da anledning ej är att betvifla de
Comiterades nit och skicklighet för det uppdrag dem blifvit anförtrodt 5 och då de Justitise-Minisierns samt Konungens Badgifvares i Justitiee-Arenden embeten åtföljande göromål ej lära lemna tillräcklig lid öfrig för utförande af de delar af Lagarbetet, sorn ännu ej hunnit utarbetas; tillstyrker Utskottet, ätt Lag-Comitén må fortfara, så länge Kongl.
Maj:t anser behofvet deraf ega rum , ej endast för det återstående af Lagverket, utan ock för granskning af vederbörandes anmärkningar samt för behandling och bearbetande af allt hvad med ärendet eger gemenskap; i följd hvaraf något yttrande öfver frågan örn förordnande af en serskild Gransknings-Coraité ej är erforderligt. 'jto Huruvida någon viss tid till Lagarbetets fullbordande bor Comitén föreläggas. 42 LagUtskottets Betänkande N.-o 74.
Enär, såsom nyss är anfördt, anledning saknas att betvifla , det ju Comiterade opåmint söka att, med all skyndsamhet, som skäligen kan äikas, fullgöra det åliggande de sig åtagit, så och då föröfrigt det granlaga värf, som blifvit dem anförtrodt, ej är af den egenskap, att mattet af tid och ansträngning, som till dess utförande må erfordras, kan förJ ut beräknas eller bestämmas, anser Utskottet det yrkade föreläggandet af visa tid vara hvarken nödigt ellet lämpligt. 6:6
Huruvida underdånig anhållan hos Kongl. Mayl må göras om författande af en sådan allmän Öfversigt af Lagförslaget och dess grunder samt skiljaktigheterf rån nuvarande Lag, att Ständernes ejter erhållen del af denna Öfversigt , må vid nästa Riksdag kunna bestämma sin mening örn förslagets beskaffenhet i dess helhet, innan granskningen «/ arbetets serskilda delar företages.
Då Utskottet, såsom redan här ofvan i Utlåtandet öfver 3:dje punkten är yttradt, a.n* Lo gUt skottets BetiinkantU N:ö 74^ "45 #pr cl et vara ej allenast nyttigt, utan äfven oundgängligt, aif en lätt åskådlig allmän öfversigt af hela Lagförslaget , eller en korrt uppställning af elen plan, efter hvilken arbe. tet blifvit utfördt , jemte uppgitt af de grundsattser oell åsigter, från hvilka Lag-Comitén utgått , förbereder, leder och sammanhåller granskningen af detailerne, får Utskottet på ilet sätt tillstyrka bifall till den härom väckta motionen , atp Utskottet föreslår, det måtte Rikets Ständer hos Kongl.'
Maj-.t i underdånighet anhålla , att Lag-Comitén kunde få sig uppdraget, att, sedan hela Lagförslaget blifvit färdigt och kommit i det skick , i hvilket Kongl, Maja, efter Stats-Rådets och Högste Domstolens hörande , finner detsamma böra genom Nådig Proposition till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, författa och i god tid före nästa Riksdags början från trycket utgifva en tydlig och lätt öfverskådlig framställning af arbetets plan samt allmänna grundsattser och motiver , tillika med uppgift och jemförel. ge af de väseudtligaste skiljaktig - \k Bil. till LagUtskottets Betänkande N:o 74, lieterne emellan den nu gällande Irgens stadganden och dem, som till antagande föresils, jemte skälen till dessa senares afvikelser fran de förra ; sa att denna framt ställning må kunna, under fortgången af Rikets Sländers granskningsarbete , ehvad det kommer att å en eller flere Riksdagar för sig gå, tjena till stödjepunkt } ledning och rättelse.
En Ledamots serskilda mening bifogas» Stockholm den 17 Junii 18129- Reservat ion af Herr Professor Bexell.