Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. i tillfälle att vid den blifvande omarbetningen något mera känna R. o. Ad:s tanke; men om vi afgifva ett fullkomligt naket yttrande, blir Utsk. tvunget att gissa sig till meningen, och det måtte vara opolitiskt, så framt man vill att frågan skall slutas på annat sätt än genom riksdagslrumpeten.
Det är på denna grund jag anhåller att Frih.
Cederströms förslag må först framställas, på det att, om detsamma antages, sjelfva frågan 0111 §-debatten niå vara afskuren.
Afslås Frih.
Cederstiöms förslag, så hemställer jag att vi må företaga, ju förr desto hellre, sjelfva §-debatten.
Jag liar begärt ordet i anledn. af några bär fal
Ida yttranden.
Hr Lagerhjelm har sagt, att uttrycket, det betänk, vore oantagligt, icke skulle innefatta någon bestämmelse.
.Naturligtvis, och då ett
Stånd förklarat betänk, antagligt samt lågt detsamma på bordet, men ett annat Stånd utlåtit sig att det vore onnlagligt, måste dessa beslut innefatta bestämmelser, som komma alt blifva föremål för omröstning i förstärkt Const.Utsk.
Om man antoge som sannt, att beslutet om betänkts oantaglighet icke innefattade någon bestämmelse, hvad biefve väl följden om betänk, antoges i förstärkta Utsk,?
Jo, alt detta Stånd beslutat något, som ej innefattade en bestämmelse.
Det måtte väl ej vara den värde ledamotens tanke att så förfara med en fråga, som angår en grundlagsförändring.
Hamilton liar yttrat att fördomarna borde respecteras: de måste efter min öfvertygelse icke mera respecteras än hvarje annat missförstånd om hvad rätt är, ty fördomarna måtte helt säkert vara någonting på sidan om sanningen, eljest äro de icke fördomar.
De kunna ej hafva anspråk på respect eller aktning i högre mån än de hyllas af svagheten; ty förståndet uttager sin rätt, att sätta det sanna i stället för del falska.
I afseende på frågans behandling är åtskilligt ytlradt, som är vigtigt att på förhand utreda, så framt man skall komma till något resultat vid frågans afgörande.
Hvarken Hr Gripenstedt eller Gr.
Spens hafva ansett att Coust.Ulsk:s fördelning af valdislricten, särskildt för stad och särskildt lör land, vöre stridande emot beslutet om samfällda val, som i förstärkta Const.Utsk. blifvit fattadt.
Häruti måste ligga en förvillelse; ett af två: antingen är icke Svenska folket detsamma i städer och köpingar som på landet, eller äro icke samfällda val lika verkliga, örn de skola skiljas mellan städer och köpingar å ena sidan, och folk på landet å den andra; ty Utsk. har verkligen tillåtit sig 2:ne distinctiva åtskiluader, i stället för att enligt voteringen i förstärkta Const.Utsk. det beslöts att valen skola ske samfäldt.
Den ai April f. ra.' 2G1 samfäldt måste icke innefatta delar inom sig.
Att icke Svenska folket i massa, både släder och land, kan sammanträda för att förrätta val, det faller af sig sjelf!; men att districten skola vara helheter för sig, innefattande så väl städer, soin land, det föijer också af begreppet om samfällda val.
Jag vidhåller således hvad jag yttrat om den frågan och ansel' att densamma, såsom stående i strid emot Ständernes beslut, måtte ifrån betänk, afskiljas, innan R. o.
Ad. öfvergår alt tala och besluta öfver detaljerna; instämmande alltså med Gr.
Spens att den frågan först mätte afgöras.
Skulle emot förmodan R. o. Ad. vilja bibehålla fördelningen emellan districter lör städer och köpingar och districter för landel, ehuruväl dessa komma att något korsa hvarandra, i thv att köpingar, alltid mer eller mindre atliigsne ifrån städerna, dock skola höra till desses valdislrict, samt land och köpingar tillhöra särskildta distiict, hvilka icke kunna med hvarandra förenas; så följer af sig sjelft, alt den frågan uppstår: huru bör sjelfva betänk, i så besynnerligt fall komma att uppställas?
Jag skulle då tro, att ehvad fråga väckes om bibehållande af Utsk:s uppställning eller mitt förslag 0111 alskiljande af hvad dit, i min tanke, icke hör, så borde man ingå i frågan om valbarheten och huru distrieten skulle komma att välja, samt hvilka som kunde komma att blifva representanter för Svenska folket; hvarvid jag skulle tro, att 0111 R. o. Ad. vill komma till något resultat och bereda framgång för ämnet, så borde i detta läll som gemensam tanke beslutas, att valen skulle bestämmas till ^:del af R. o. Ad., -J-:de 1 af Preste- och -jldel af BorgareSi:n, -jtdel af besuten allmoge, samt den sista eller femte femtedelen af besuttne ståndspersoner.
Då har man bibehållit dussenia, och då kan ej heller uppslå någon fråga att tjenstehjon eller stattorpare skulle kunna blifva representanter; ty ingen annan bör kunna föra andras talan, än den som äger alt öfver sig sjelf och sitt råda.
Sällan torde någon fråga hafva förekommit, som blifvit mera invecklad, och ur hvilken man har mera svårt att reda sig, än denna.
Man har sagt att det icke ginge an alt förkasta detta betänk, en bloc, emedan tvänne principer deri förefunnos, som blifvit bifallne af förstärkta Const.Ulsk.
Men jag ber att få förnya min eriuran att det var ett verkligt misstag att dessa principer bänskötos till nämnda Utsk., emedan endast redactionsförslag till ändringar i grundlagen kunna så behandlas.
Och af ett begånget misstag kan man ingalunda blifva bunden att begå än flera.
Om man enligt 56 §:ns föreskrift ville göra anmärkn:r vid hvarje särskild § inom de 4 RiksStm, för att sedermera hänskjuta desamma till förstärkt Disk., så skulle mun, just af mångfalldighelen af dessa anniarkmr och »sammanhanget af' desamma, fä eli praktiskt D c 11 21 A p r i 1 f. m. bevis på rik I ig heten af hvad jag yttrat, att l8og års lagstiftare icke synas hafva tänkt sig möjligheten af en alldeles ny grundlags stiftande, — ty jag vågar påstå, alt ingen ny grundlag kan tillskapas efter de former, som finnas föreskrifna.
— Man har velat att saken skulle öfverlemnas till nästkommande Ständer, emedan man tycker det vore synd att den frågan skulle för fa I la , och emedan man vill hafva henne öppen för att då åter kunna behandlas.
Men de, som yrkat detta, förutse sjelfve att lion då kommer att förfalla, och hafva äfven tillkännagifvit att de med sina röster dertill vilja bidraga; och jag hemställer om ej just detta vore rätta sättet att få frågan att för lång tid förfalla?
Deremot, om hon afsloges nu, kunde Standerup hos K.
M. i lind. anhålla om nedsättandet af en comité för att inarbeta ett sammanhängande och fullständigt förslag att nästa Ständers pröfning underställas, icke nödvändigt bygd t på förstärkta Const.Utsk:s beslutade grunder, utan fastmera på de opinioner, som inom Stånden blifvit yttrade.
Men om detta förslag icke nu förkastas, så kan ingen comité' nedsättas, emedan det vore orimligt att begära utarbetandet af en K, propus., så länge Ständernes eget förslag ligger på bordet oafgjord t, och jag dessutom förmodar, att icke någon Konungens rådgifvare skulle våga tillstyrka Konungen att under ett sådant förhållande sjelfmant afgifva en nåd. propus., emedan flan derigenom helt visst skulle blottställa , sig för anmärknir af ett kommande Const.Utsk.
De fleste anse ifrågavar. förslag oantagligt, och ingen enda ur dermed fullt nöjd och belåten.
Men icke deslomindre vill man att detsamma må hvila, kanhända för möjligheten af en förändring i allmänna opinionen.
Men 180g års Const.Utsk. förklarade i det mern., sorn beledsagade Reg.
F;n, att det velat försvåra möjligheten till grundlagsförändringars införande, på det alt sådane ej genom vindkast i opinionerna skulle kunna lillvägabringas.
Olden lyda: **CJtsk. har velat öppna en möjlighet alt förbättra den”(grundlagen)”när ett mer än tillfälligt allmänt tänkesätt derom hunnit stadgas.”
Men om förslaget, som nu så allmänt ogillas, kunde vid nästa riksdag vinna allmänna tänkesättet för sig, så skulle det ju endast ske tillfälligtvis.
— Vidare säger samma Utsk.: ”Och på det icke under något tillstånd af våld eller folkyrsla en statsförändring må kunna med sken af laglighet genomdrifvas, har Utsk. fastställt den grundsats, att hvarje sådan föreslagen förändring icke förr än å den nästföljande riksdagen skall kunna antagas.”
Deraf kan man alltså tydligen finna, att meningen varit, det förslaget skall godkännas af 2 på hvarandra följande riksdagar.
Nu har en talare helt nyligen förklarat, alt man ej bör på förhand tillkännagifva huru man i framtiden tänker att handla, och i anledn. deraf vill jag hemställa, om vi, genom alt låta detta förslag blifva hvilande, böra blottställa oss för möj - Deli 21 A (i r i I f. m. 263 Jiglieten att, till följe af en utbruten folkyrsla, tvingas att antaga hvad man i allmänhet nu ogillar.
Låtom oss allisa, medan allt är Ingni oell stilla, begagna vår lagliga rätt och förkasta hvad vårt förnuft ogillar.
För min del är jag irke emot att jetnkningar ske i våra grundlagar; men de höra ske med varsamhet.
Lossa vi alla hand på en gång, är det omöjligt alt förutse statskroppens framtida rörelser.
Emedlertid kan mati trösta sig med den öfvertygelse!!, att det arbete i alla fall icke är förloradt, sorn nu blifvit nedlagdt på representationsfrågan.
— Slutligen vill jag blott återkomma till den förklaring, att jag anser ingen böra samtycka till bordläggning af förändringar i grundlagen, dem han ogillar, och vill endast tillägga, att om man skulle ingå i detaljerad granskning af detta förslag, så skulle ännu ett år icke förslå för målets behandling.
Milt tal skall ej blifva långvarigt; men jag anser mig nödsakad yttra några ord om den punkt, vid hvilken Gr.
Hamilton fästat sig.
Han har trott, alt Ståndet vore i sitt handlingssätt rörande della förslag bundet af de voteringar, sorn ägt ruin i förstärk t Coust.- Ulsk.
En talare har förut uppläst bevekelsegrunderua för den omröstning, som i förstärkta Consl.TJtsk. ägt rum.
Jag anhåller att få återkalla dessa i Ståndets minne, för att deraf erfara hvilken deras åsyftning var och huru man ville att saken skulle af Ständerna behandlas.
Del heter nemi : ’’För händelsen af ett sådant bifall tror Const.Ulsk. sig ock böra hemställa, alt till volering i förstärkt Const.Ulsk. må framställas propostr, hvilka icke längre, un det närvar, ändamålet att bereda möjligheten af ett jemkmngsföi slag fordrar, ina ingå i frågans detaljer; RiksSttn naturligtvis deras rätt öppen lemnud, att vid granskningen af det jernkningsförslag, som på den nu sökta grunden af Coust.Utsk. kan uppgöras, göra alla de fordringar gällande, hvilka icke genom den nu föreslagna voteringen blifvit uttryckligen förkastade.”
Om Ulsk., då det afgaf sitt betänk., hade tillagt: ”Denna hemställan är så att förslå, alt 0111 grundsatsen af allmänna val antages, så är det Ständerna lörmenadt att kunna vid denna riksdag ogilla de förslag, som Utsk. på den Ingda grunden uppbygger;” om, säger jag, Utsk. tillagt denna mening, så skulle utan tvifvel ett smålöje och ett ogillande beslut blifvit följden.
Nu likväl, sedan denna votering är gjord och man kommer till pröfningen af den byggnad, sorn på grunden är uppförd, då, säger man, äro Ständerne bundne vid ett visst förslag till byggnadens beskaffenhet.
Men jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på elt förhållande, som jag ej hört någon härstädes omtala.
Om alla 4 Stånden varit sig emellan ense att gilla grundsatsen af samfällda val, så hade frågan utan omröstning i förstärkt Coust.Utsk. stålt i samma skick, hvari hon nu kommit genom densamma. aG4 Den ii A p r i 1 f. m.
Men fastän sjelfva grundsatsen varit af alla 4 Stånden antagen, så kunde de likväl hafva tillämpat den på 4 olika sätt.
När Utsk. återkommit med sitt jemkningsförslag, månne
Ständerne varit förhindrade att förena sig om hvilkendera som helst af de 4 olikheterna, eller att ogilla Utsk:s förslag att sammanjemka dem alla till ett helt?
— Ingalunda!
Ständerne hade då, lika väl som i andra frågor, kunnat förklara jemkningen vara oantaglig.
Nu är genom den anställda voteringen ingenting annat gjordt, än alt grundsatsen af samfällda val är antagen.
Sättet huru de skola verkställas är oafg jordt, och Stånden följaktligen icke bundna vid något visst förslag af dem, som TJtsk. möjligen kan uppgifva.
Hr Cederschjöld har omförmält huru otänkbart det är att uppgöra ett grundlagsändringsförslag, som icke hänför sig till någon viss gifven § i den lag, hvilken derigenom skulle förändras.
Deri har talaren rätt; men sådan måste följden blifva, när man begår den oförsigtighelen alt rösta öfver grundsatser, som ej äro i bestämda lagparagrafer uttryckta.
Det kan då hända, att änskönt man antagit grundsatsen, blifver man ej ense om något visst förslags godkännande.
Följer dernäst att afgöra, om Ståndet kan, vid den första r iksdagen då ett grundlagsförslag är afgifvet, detsamma ogilla.
Cederström säger dertill nej såsom vi veta, och han är en man, hvilken icke låter sin öfvertygelse förändras, såsom vi äfven veta.
Men vi känna jemväl af 6 särskilda händelser, dem jag i förra plenum uppräknade, att Const.Utsk. sjelft samt alla 4 Stånden hafva vid denna riksdag varit af motsatt mening, eller alt ett sådant förslag kan genast ogillas.
1 öfverensstämmelse dermed har förstärkta Const.Utsk. jemväl röstat.
Den som nu säger alt detta ogillande vid första riksdagen är Ständerna förmenadl, han förklarar följaktligen för olagligt hvad de 4 Stånden hvart för sig beslutat, hvad Const.Utsk. oförstärkt framställt och hvad det förstärkta Const.Utsk. genom omröstning afgjort.
Återstår nu den frågan: skall man, fastän man ogillar förslaget, likväl lägga det på bordet till en annan riksdag?
Sjelfmotsägelsen i ett sådant handlingssätt är redan anförd, farorna deraf likaledes.
Men då talare omförmäla hvad de vilja göra vid nästa riksdag, borde de ihågkomma, att det är någon, nemi. döden, som kan göra alla tilltänkta tal vid en koramande riksdag om intet.
Det är då kanske mera skäl att tänka efter hvad vi böra göra medan vi lefva, och det niålte vara att icke gilla hvad vi anse för orätt.
Ännu ett skäl finnes härtill, och det är, alt man ej otydligt hotat oss, i händelse vi skulle förkasta detta förslag.
För min del finner jag just häruti elt skäl till förkastelse.
Jag låter icke afskräcka mig derifrån; ty jag söker ej gunst och jag hoppas att samma tänkesätt finnes hos pluraliteten af detta Hus.
Det är klart att vid förslagets pröfning mäste första fiå - Den 21 April f. ra. a65 fingar) blifva om förslaget i sin helhet skall förelagas eller icke.
Sker det förra och varder förslaget i sin helhet fcrklaradt oantagligt, så inträffar icke den händelse man omförmält, att vi skulle komma till alt rösla öfver hvarje särskild punkt, på salt Gr.
Spens förmodat, ty alla punkterne äro då på en gång afgjorda.
Ater den motsatta meningen vinna, eller att förslaget skall föredragas punktvi', så sker det visserligen icke naket, ly Gr.
Spens har sjelf gjort åtskilliga anmärknir, Hr Mannerskantz likaså.
Jag har gjort så manga anteckningar, att jag med deras anförande skulle kunna underhålla R. o. Ad. i runda 7 fjerdedel timme, utom det att Hr Cederschjöld föi klarat del lian trodde ett år skola åtgå, innan han hunnit uttömma det förråd af anmärkntr, hvartill delta förslag gåfve honom anledning.
Hvilken skulle väl följden af denna delaljeiade granskning blifva?
Jo! hvad jag redan sagt, voteringar både öfver proposrr och contra-propostr, samt slutligen eli mera osammanhängande förslag, än det Coust.Utsk. redan framlagt.
Jag hemställer till en hvar, om det är klokt alt förfaia på ett säll, sorn tydligen skall leda till en sådan utgång.
Jag tycker att Utsk:s vänner och fländel' skulle efter denna 3 dagars långvariga träffning kunna säga, alt de blifvit öfvermannade men icke öfvei vunne, med ett ord säga allt hvad de vilja till deras egen och förslagets heder, innan det jordas, men tillåta oss andia alt omsider komma till detsammas begrafning.
Jag hade ämnat afhålla mig ifrån deltagande i nu pågående långvariga discussion öfver Coust.Ulsk:s förslag lill representationens ombildning derföre, att jag icke hade liar intagit säte och stämma när Const.Utsk:s betänk.
N:o 38 (öiedrogs och således hvarken delar med eder, mine herrar! förljensten af alt då hafva afstålt R. o. Adis sjelfskrifna representationsrätt eller förebråelsen för det då begångna felet att göra detsamma, ulan alt dervid fästa ett bindande uttryckligt förbehåll, att nemi. valen lill representanter skulle ske ståndsoch classvis, inom RiksSl:n, i och för valen till riksdagsmän, förökta med ett 5:te Stånd, uppfattande den orepresenterade medborgareclass, som man allmänligt och med mycket skäf anser böra representationsrätt ei hålla.
Underlåtenheten af att fästa ett sådant förbehåll förundrade ganska mycket mig, sorn på afstånd följde riksdagens gång, helst jag derförut hos detta och ett annat RiksSt. hade tyckt mig varseblifva symptomer af misstroende mot Const.Utsk. uti dessa RiksSt:s åtskilliga gånger gjorda vägran att åt detsamma öfverlåta afgörandet af grundlagsenligheten utaf åtskilliga frågor, å hvilka talmännen vägrat propos; men jag afstod från min föresats och har begärt ordet, då denna långvariga discussion, 24 H. 34 Den 21 April f. m. eTter Irvars snara slut jag med så mångå delar längtan, tycktes vilja aflägsna sig från ämnet och urarta till personliga tvister.
Jag har äfven på visst sätt, då jag här så ofta yttrat mig i andra ämnen, funnit mig förbunden att bryta tystnaden, sedan en talare förklarat, "att lian tyckte sig förmärka att hvarje minut, sorn denna discussion fortgått, förvärfva! åt den åsigt, han i frågan hyser, en och annan ny ledamot."
Jag vill ej att någon skall misstaga sig 0111 den åsigt af frågan jag hyser, än mindre alt man skall tro mig vilja undandölja den.
Min fasta öfvertygelse ar, alt den coristitotionella monarkien är utaf all regeringsform den bästa, då monarken i densamma ar tillagd erforderlig makt att bevaka och skydda allas rätt.
Denna regelingsform allena kan gifva samhällets moraliska princip en öfvei vägande vigt oell upprätthålla minoritetens lagliga rätt mot majoritetens öfvervälde.
Mätte den eonstilutionella monarkien aldrig aflägsna sig ifrån eller lemna ur sigte denna dess höga bestämmelse, med hvilken den ensamt och ensam förmur göra folken ädla och lyckliga!
I republiken deremot finnas blott 2:ne makter eller partier, nemi. del herrskande, som förtrycker, och det svagare, som förtryckes, intilldess detsamma i sin tur kan blifva det starkare, då det alltid later del förra erfara vedergällningsrätten, stundom känna tyngden af sin hämnd.
I republiken utgör den politiska striden om makten, att medlens beskaffenhet alt ernå densamma blir likgilltig blott de leda till målet, hvarföre ock folklynnet der oftast blifver hardt och slutet, samt öppenhet och förtrolighet, om ej bannlysta, dock sällsynta.
All tids historia bevittnar delta, äfven vår egen under den s. k. frihetstiden, då monarkien endast fanns lill' namnet, ty i verkligheten var väldet oinskränkt och ensamt lios regerande och administrerande Ständer.
Del förslag lill nationalrepresentationens ombildning, Const.Ulsk. nu oss gifvit, betryggar i intet afseende emot vådan af, att representationen kunde öfverskrida sin bestämmelse och jemte att vara en lagstiftande tillika blifva en regerande, ja en allenastvrande makt i Staten; tvertom, då ingen garanti är gifven derför alt nationens stora moraliska och särskildta materiella intressen blifva vederbörligen representerade, skall vid 1 iksdagsmannavalen en strid och slitning dem emellan uppstå, sorn nödvändigt måste inleda, ja tvinga till partier och factioner; ty den genom de allmänna valen oafvägda makt i Slaten, som ensam beslutar öfver budgeten och tillägger sig rätt att efter behag minska eller öka löner och anslag, bestämmer nära, synnerligen uti ett en k am in ar-sy steine för representationen sådan som i verkligheten Utsktsär, nationens särskildta intressen, och skulle derföre tvingas att uppbjuda all sin förmåga att vinna inflytande vid valen, väl vetande att när inga stora yttre eller inre politiska spänningar förefinnas, aggar egennytta och Den 21 April f. m. afund lill strid dem emellan.
Genom de allmänna eller samfällda valen påförer man oss ett ond!, hvaraf så mångå andra conslitutionella slater lida, nemi. behofvel af en valcensus, hvilken, då elen är hög, vållar den ständiga aldrig hvilande striden om dess nedsättande, och nar ilen nr låg föranleder till alt valen allmänneligen blifva köpin, en lycka för det land, sorn endast inom sig finner köpslagare.
Icke ett enda af de beslut R. o. Ad. hade fat lat och för sin gemensamma tanke förklarat, såsom grundvalar för den nya representationens byggnad, har af Consl.[Jtsk. blifvit akladt och afsedt, ly jag kan icke ditrakna Ulsk:s naiva förslag alt bilda represenlationen på 2 kamrar, när dervid icke blifvit följdt R. o. Ad:s uttryckliga beslut alt båda dessa kamrar skulle blifva af lika styrka.
Det lärer således af allt della vara påtagligt, att R. o. Ad. icke kan antaga Const.Utskts förslag till representationsförändring.
Då j ig nu, såsom jag tror, med mycket skäl klandrat elelia representationsförslag, bör jag alven erkänna alt jag icke tror möjligheten af, att en så talrik personal, till intressen och bildning så olika sammansatt som den, hvaraf Consl.Utsk. består, äger förmåga alt i ett amne af sådan omfattning som detta kunna åstadkomma och i detalj utföra ett representationsförslag, bygdi på en stor och djuptänkt idde och sammanhängande i alla dess delar.
Jag anser det omöjligt oell tror att, om äfven grunden eller hufvudidei-11 för förslaget varit annan än den nu är och verkligen god, så hade förslaget likväl på manga ställen fått brutna länkar, och det således af yttre tillfälligt sammanhållande omständigheter skolat berott, om det hela, sall i verkställighet, kunnat sammanhänga.
Det hade åtminstone ovillkorligen fordrats för rimligheten af att kunna lyckas, alt Consl.Ulsk., för utförandet af ett sådant arbete, vid denna riksdag af R.
St., såsom fallet var år 1809, ensamt och allenast med hänsyftning härpå blifvit sammansatt, och det anser jag icke, med all personlig aktning för dess ledamöter, förhållandet hafva varit.
Är det nu, såsom jag tror, hardt nära omöjligt för ett Const.Utsk., så sammansatt som vår grundlag bjuder, att uppgöra elt godt och fullständigt förslag till representationens ombildning, så är det klart, att ännu omöjligare blifver det för elt så talrikt RiksSt. som delta, alt, med förkastande af Coust.Utskrs nu föredragna förslag, här i dess slälle inprovisera elt annat som vore antagligt.
Så väl för Const.- Utsk., som för de 4 RiksSltn, hvilka samtliga ganska väl egna sig till att granska men icke att författa något stort och noga sammanhängande verk, lärer det vara ett oeftergiflig! behof deraf, att förslaget till en ny representation uppgöres af en eller några få utmärkta män.
RiksSltn äga sedan öppet, efter skedd granskning och hvarandra korsande förslag lill förändringar deraf, samt efter remisser och Den a i April f. ra. återremisser till Ulsk., att i sista instansen antaga antingen det af Utsk. troligen på mångfalldigt sätt modifierade förslaget eller det primitiva i sin helhet.
Men nu äro vi icke uti en sådan lycklig belägenhet, ty vi hafva icke något grundligt och helgjutet primitivt förslag, utan äro tvungne, efter min uppfattning af grundlagens stadgande, alt å bordet till nästa riksdag låta hvila ett oantagligt förslag till representationsförändring, försedt med ett sådant videtur af R. o. Ad. vid denna riksdag.
För närvarande och intilldess Const.Utsk, inkommer till Ständerna med sitt jemkningsförslag i anleda, af RiksSt.-ns olika beslut i frågan, påfordras dock icke någon annan åtgärd af R. o. Ad., än alt nu förklara Coust.Utsk:s förslog vara oanlagligt; till fattande af hvilket beslut jag, med fullkomlig öfvertygelse om dess nödvändighet, får tillstyrka bifall.
I anleda, af ett yttrande af en mig föregående talare, alt en sådan åtgärd, som jag nu har tillstyrkt, skulle anses såsom ett lättsinnigt handlingssätt, torde jag endast behöfva anmärka, att härtill saknas allt fog, enär omöjligheten af att här uppgöra ett fullständigt nytt representationsförslag, innefattande R. o. Ad:s gemensamma tanke, är foten hvar ända lill påfallande begripligt.
Ingen beskyllning för lättsinnighet har gjorts BondeSt., som utan all förändring antagit förslaget, oaktadt dess många uppenbara fel i redactionen, och att äfven sådana fel i lagar äro betydliga, hafva vi nu och ofta erfarenhet utaf genom det stridiga sätt, på hvilket särskilde ledamöter tolka våra grundlagar.
Åtskillige röster i salen hördes yrka proposition.