Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således icke något skäl att stödja sig på, hvad som vid återremissen förklarades för Ridderskapets och Adelns tanka.
Jag anhåller blott, att få erinra om innehållet af 56 §. i RegeringsFormen, sorn stadgar, att enär emot ett ConstitutionsUtskottets Betänkande, rörande Grundlags-förändringar, anmärkningar i RiksStåndens Plena göras, böra de, hvilka hvarje RiksStånd särskilt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Utskottet hänvisas.
Utskottet åligge då att samtelige RiksStåndens tankar till ett helt Utlåtande sammanjemka, hvarefter RiksStånden böra om ett enahanda Utlåtande sig förena.
Häraf synes tydligt, att den anmärkning Ridderskap©! och Adelil förra gången detta ämne här förevar, förklarade för dess gemensamma tanka, icke kan anses innefatta något Ståndets beslut, utan endast var en anmärkning, som lill ConstitutionsUtskottets vidare behandling remitterades.
— Om för öfrigt rättigheten, att efter Full - l6g Den 18 Junii f. m. magt representera å Riddarhuset någon gång åstadkommit olägenheter, har den deremot också vid andra tillfällen medfört förmåner.
Skulle nu mera blott Capita äga att representera, kunde de öfrige Ledamöternes af Ridderskapet och Adeln rättigheter skäligen betraktas såsom noll.
Jag anser således för min del, att upphäfvandet af representationsrätten efter Fullmagt skulle på det högsta förnärma Ridderskapets och Adelns fri- och rättigheter.
I anledning af hvad en värd Ledamot sig yttrat, får jag erinra, att borttagandet af all rätt att gifva eller taga Fullmagt, verkade på intet sätt till inskränkning i den rätt hvarje Adelsman har, att då ej Caput, eller någon honom närmare Ledamot af Familjen, sig infinner, taga Säte för Familjen.
Adelns representations-rätt har, i sin ursprungliga grund, aldrig varit annan, än den, att af hvarje Familj skulle samma rätt blott af en enda utöfvas, icke af flere; och vi veta ganska val, att då man först företog sig att antaga representationsrätt på Fullmagt, så var detta ett missbruk, som härrörde från partietidernes olyckliga täflan, af det ena partiet, att vinna pluralitet på det andra.
I sednare tider har icke en sådan orsak existerat; men så tror jag just icke heller, att Fäderneslandet haft någon fördel deraf.
Med trygghet öfverlemnar jag, om det just var så rätt, då, till exempel vid 1809 års Riksdag, nio Ledamöter af en familj voro Representanter.
Mig synes att det Vore en orimlighet att, då vi tala om Den 18 Junii f. m. 169 att förbättra vårt representationssätt, likväl behålla så uppenbara brister.
Grefve Possej Claes Fredric : Jemte det jag förenar mig med Grefve Mörner deruti, att den anmärkning Ridderskapet och Adeln, förra gången detta ämne discuterades, förklarade för dess gemensamma tanka, ingalunda kan anses såsom något Ståndets i sjelfva saken bindande beslut, ber jag att få upplysa det Ridderskapets och Adelns representationssätt, enligt 12 §. i Riksdagsordningen, icke tillhör de andra Ståndens handläggning.
Fråga om förändring deruti skall till RiddarhusUtskottet remitteras, samt derefter bero på Ridderskapets och Adelns enskilta beslut och Konungens Sanction.
ConstitutionsUtskottet har äfven iakttagit detta förhållande, enär Utskottet icke stadgat några grunder för förändringen af Ridderskapets och Adelns representations-rätt, utan endast i allmänhet yttrat den önskan, att antalet af Ridderskapets och Adelns Representanter måtte varda minskadt.
RiddarhusUtskottet har, till följd af Högloflige Ridderskapets och Adelns aflåtne Remiss, redan uppgjort grunderne för ett förändradt representations-sätt, men ännu icke hunnit få dess förslag färdigt.
Jag hemställer således, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga gifva ConstitutionsUtskottet det svar att Ridderskapet och Adeln vill vara betänkt på, att sjelf vidtaga de förändringar i dess representalions-sätt, hvilka Ståndet kan finna lämplige. 170 Den 18 Junii f. ra.
Härefter upplästes, i anledning af flere Ledamöters derom yltrade åstundan Ridder» skåpets och Adelns ProtocollsUtdrag af den 27 sistlidne Maj, hvaraf inhämtades, atf vid föredragning af ConstitulionsUtskottets jemte Memorial af den 12 i samma månad, aflåtne förslag till en förbättrad NationalRepresentation Ridderskapet och Adeln funnit för godt, att till ConstitutionsUtskottet återförvisa berörde förslag, i anledning af Friherre Boijes dervid gjorde anmärkning, att, i stället för det af Utskottet föreslagne sätt, att genom val minska Ridderskapets och Adelns vid Riksdagar representerande Ledamöter, den nu befintlige rättighet, att genom Fullmagt öfverlåta representationsrätten på en annan, måtte upphäfvas, hvilken anmärkning Ridderskapet och Adeln förklarat utgöra dess gemensamma tanka.
Friherre Cederström, Jacob: så framt Ledamöterne af detta Stånd blott voro Representanter för sina Familjer, skulle jag ej hafva något hufvudsakligt att mot detta beslut invända, men då de, enligt 1 §.
Riksdagsordningen, representera Svenska Folket, kan jag alldeles icke deruti instämma.
Den anmärkning Ridderskapet och Adeln förra gången förklarade för dess gemensamma tanka, kan så mycket mindre anses innefatta ett beslut, som något beslut i ämnet icke ens förr än nästa Riksdag får af Ståndet fattas. Hvad 1 Den 18 Junii f. m. 171 ConstitutionsUtskottet åter angår, äger detsamma blott att jemka sitt Utlåtande efter RiksStåndens särskilta tankar, men ingalunda, att, såsom andre Utskott är tillåtit recencera RiksStåndens tankar, och förblifva vid sin mening.
Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad.
Ja, Hvarefter Hans Excellence, under tillkännagifvande, att de öfrige RiksStånden redan till alla delar bifallit ConstitulionsUtskottets ifrågavarande förslag, hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade, till den behandling 56 §.
Regeringsformen stadgade, godkänna berörde Förslag, i hvad detsamma angick de Irenne Ofrälse Stånden, samt uppskjuta pröfningen af frågan 0111 förändring uti Ridderskapets och Adelns representationssätt, intill dess RiddarhusUtskottets i detta ämne infordrade Utlåtande inkommit.
Herr Rothlieb, Carl .Fredricj uppläste följande: 172 Den 18 Junii f. m.
Inför Högloflige Ridderskapet och Adeln får jag i ödmjukhet framställa ett ämne, som, i fall det deruti innefattade förslag skulle få den lyckan, att af Ridderskapet och Adeln anses för antagligt och godkännas, enligt min öfvertygelse lemnar Ridderskapet och Adeln tillfälle, att gifva Nationen ett förnyadt prof af de upphöjda och liberala principer, hvilka', under serskilta perioder, alltid tjent till ledning för Ridderskapets och Adelns åtgärder och beslut.
Jag har med visshet hö'rt sägas, alt under denna Riksdag fråga blifvit väckt uti Riksens Ständers ConstitulionsUlskott derom att Riksens Ständer måtte hålla sina öfverläggningar för öppna dörrar; att ConstitutionsUtskottet godkänt och antagit principen, men att i frågan om sättet för verkställigheten, och liuruvidt eller till hvilka publiciteten skulle utsträckas, två Stånd stannat emot två, hvarföre något bestämdt resultat i hufvudsaken icke uppkommit.
Jag vågar derföre underställa Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning, om icke Ridderskapet och Adeln vill, för sin del enskilt, förklara, att dess sammanträden och öfveriäggningar, likasom det är brukligt i de båda Parlamentshusen i England, och i de Deputerades Kammare i Frankrike, hädanefter skola hållas för Öppna dörrar, det vill säga, att Åhörare, med biljetter, vid vissa tillfällen erhålla inträde uti Ridderskapets och Adelns samlingsrum; Ståndet dock obetaget, att, när så nödigt pröfvas, förklara Den 18 Junii f. m. 173 sina öfverläggningar slutna.
Ridderskapets och Adelns samlingsrum är af den beskaffenhet, att detta genast kunde verkställas, då i Riddarhussalen redan finnes en Läktare, och om så skulle behöfvas, ännu tvenne Läktare der kunna anbringas.
1 När Konungen sammankallar Riksens Ständer, blifva de vigtigaste Allmänna ärender, sorn skola förekomma, snart af Folket kända, och af sättet, äfvensom när dessa Ärender afgöras, bero Fäderneslandets väl och sjelfbestånd.
Det är ju då naturligt, att Folket med uppmärksamma blickar följer sina Representanter; att det är nyfiket och otåligt få kunskap om desse Representanters åtgärder och beslut? men huru länge måste icke nu Allmänheten vänta på de underrättelser, hvilka den har så mycken rätt att fordra?
huru många förvrängda, ja falska, berättelser utspridas icke , helst i Landsorterne om Riksens Ständers göromål i allmänhet, och om Riksdagsmäns förhållande enskilt? och hvaraf kommer den alltid under'Riksdagarne förde klagan och yttrade missnöje deröfver, att Riksens Ständer ingenting uträtta, om icke deraf, att resultaterne af Riksens Ständers mödosamma arbete icke blifva allmänt kända, förr än efter Riksdagens slut, och hvarigenom Folket under tiden är stadt uti en oroande ovisshet.
RiksStåndens Protocoller utgifvas väl af trycket, men, i anseende till deras vidlyftighet, binna de ej på flera veckor att justeras, och innan de hunnit att af trycket utgifvas, hafva månader 174 Den 18 Junii f. ra. förflutit; oell sedan de ändtligen utkommit, huru många af Allmänheten hafva väl tillfälle, eller bry sig om, att sysselsätta sig med en för dess vidlyftighet tröttande leetur.
Om Allmänheten deremot ägde tillträde till Riksens Ständers öfverläggningar, så blef en af dess billigaste fordringar uppfylld, dels derigenom, att på stället upplysning kunde erhållas om öfverläggningarne och besluten, dels derigenom, att Tidningsutgifvare kunde i allmänna Blad genast införa de mest vigtiga och interessanta discussioner, och deraf härflytande resultater, hvilka på detta sätt blefvo innan kort bekanta Öfver hela Röket.
Det kan väl anmärkas, att Ridderskapet och Adeln blott utgör en fjerdedel af Representationen, och att den snara publiciteten af Ridderskapets och Adelns öfverläggningar således ej skall svara emot det åsyftade ändamålet; men sorn alla allmänna ärender, hvilka kunna komma under Riksens Ständers pröfning, utan undantag hos Ridderskapet och Adeln discuteras och afgöras, blef Allmänheten dock till det mesta tillfredsställd, och genom Ridderskapets och Adelns beslut i detta afseende blef vägen öppnad lill vidtagande framdeles af en lika beskaffad Författning hos de öfrige RiksStånden.
Inom detta Samfund, sammansatt af Statens mest upplyste, kunnige och er färne Män, hvarken kan eller bör man tillåta mig den förmodan, att icke betänksamhet vid yttranderättens utöfning, varsamhet i uttryck och delicatesse i alla afseenden skola iakttagas; men månne icke, om man kände, att några hun - Den 18 Junii f. ni. 175 drade upplyste och kunnige jiersoner af andra Medborgare-classer afhörde och ägde förmåga att bedömma, våra discussioner, samt genast allmängöra dem, den grundlighet, den varsamhet, som bör utmärka ett Folks Representanter vid behandlingen af Fäderneslandets angelägenheter, kanske skulle extenderas; och Talaren alltid moget öfverväga, väl betänka sig, innan han beträdde Talareplalsen, samt öfverläggningarne derigenom förenklas och betydligen förkortas?
Jag vågar tro det, och äfven detta torde kunna anses såsom ett ej ringa skäl för min framställning.
Dessutom skulle genom denna publicitet tillfälle uppkomma för de yngre bland Ridderskapet och Adeln eller så kallade extra Capita, hvilka ännu icke hunnit till de år, att de kunna erhålla inträde såsom Representanter, att på förhand inhämta upplysning och kunskap om Allmänna Ärcnder och deras behandling, och då de uppnådde den i Lagarne stadgade ålder för utöfningen af Representations-rättigheten, skulle de redan äga en erfarenhet, till hvars förvärfvande, om detta vigliga kall, att vara FolkRepresentant, med besked skall utöfvas, fordras bevistandet af flere Riksdagar.
Men ännu ett annat talande skäl.
Ridderskapet och Adeln fick tillfälle, att hos Arfvingen till Thronen, Hans Kongl.
Höghet KronPrinsen, i underdånighet anhålla, att Hans Kongl. Höghet ville med sin höga närvaro hedra våra Sammankomster, och då denne ädle och upplyste Furste, med den honom egna uppmärksamhet, redbarhet och oväld, afhörde våra 176
Den 18 Junit f. ra. öfverläggningar, så skulle det för Ridderskapet och Adeln blifva en stor tillfredsställelse, att vinna Hans bifall, att få böra, det Han kunnat genast inför Sin Store Fader förklara:
Jag bar bivistat Ridderskapets oell Adelns rådslag.
Jag bar inhämtat en tillfredsställande upplysning, om och huru Rikets angelägenheter behandlas. Jag har funnit Ridderskapet och Adeln värdige, att vara ett fritt Folks Representanter; värdige de Riddersmanna-naran de ärft eller förvärfvat.
Hvad jag nu tagit mig den friheten, att inför Ridderskapet och Adeln framställa, är visserligen till sina följder af cn större och allmännare syftning; men likväl af den natur, att frågan för det närvarande blott enskilt rörer Ridderskapet och Adeln, och är således helt enkelt att anse såsom ett Ståndets oeconomicurn.
Jag anhåller derföre ödmjukast om remiss af detta mitt Anförande till Riddarhusutskott, med anmodan, att
Utskottet i sammanhang med de tillägg och ändringar i RiddarhusOrdningen, hvilka Utskottet lärer vara betänkt att föreslå, ville deröfver sig yttra; och, om förslaget finnes antagligt, projectera en särskilt §. derföre i RiddarhusOrdningen, jemte de ändringar, som i öfrigt deraf skulle blifva en följd; hvarefter Ridderskapet och Adeln redan vid denna Riksdag kunde fatta sitt beslut, hvilket om det, som jag hoppas, vinner Konungens och Nationens bifall, skulle lioja den sköna opinion, som Ridderskapet Den 18 Junii f. ra. 177 v och Adeln, genom bemödandet att uppfylla sin stora och ädla bestämmelse, redan äger bos denne Konung och denna Nation, ett bifall, deruti Ridderskapet och Adeln * skulle finna den ljufvaste, den ärofullaste belöning.
Jemte det jag anhåller få understödja Herr Rothliebs Motion, tror jag mig böra begära en erinran lill RiddarhusUtskottet, alt snart afgifva det Betänkande, som redan vid sista Riksdag begärdes öfver Herr Munck af Rosenschölds Motion, om afskaflfande af Bänkmännen.
Grefve Possej Claes Fredric:
Den af Friherre Boije ifrågaställde påminnelse till RiddarhusUtskottet torde icke behöfvas, emedan Utskottet redan afgjort så väl frågan om Ridderskapets och Adelns Representations-sätt, som den angående Bänkmännens afskaflfande, och lära Utskottets Utlåtanden i denna veckan till Högloflige Ridderskapet och Adeln inkomma.
I anledning af nu förefallne discussioner, anhåller jag att få göra en i sammanhang dermed stående motion, hvilken jag ytterligare begär mätte till RiddarhusUtskottet få remitteras.
Här är satt i fråga, att större delen af Ridd. o.
Prot. VII B.
II Afd. 12. 173 Den 18 Juni i f. m.
Ridderskapets och Adelns Ledamöter skulle betagas sin medfödda representationsrätt, genom det stadgande, att representationen på Riddarhuset genom Fullmagt skulle upphäfvas.
Det är underligt, att i den stund man föreslår en allmän förändring af Sveriges representationssätt, på den grund, att åtskillige medlemmar af det Svenska Samhället förut icke äro representerade, ledes man till förslag, i följe hvaraf en representationsrätt, som af andra redan äges, skulle dem afhändas.
Denna rätt är numera visserligen den enda af värde, som odelad njutes af Ridderskapets och Adelns alla Ledamöter.
Skall den ock afhändas, så anhåller jag, att RiddarhusUtskottet, när det sådant tillstyrker, måtte åläggas, alt föreslå ett medel, hvarigenom ersättning kunde vinnas för familjernes yngre ättemän för denna förlorade rätt, hvarföre jag föreslår, att sedan de ej mera äga någon fördel af sitt tillfödda Adelskap, det må stå dem fritt, att detsamma frånträda, och utan hinder af sin födsel få inträda i de andra Stånden, och der kunna, på samma grunder som deras medlemmar, få åtnjuta rättigheten, att deltaga i Statens representation.
Öppnas ej en sådan utväg, anser jag förslaget lika obilligt och orättvist, som jag i öfrigt anser detsamma oklokt och stridande mot Ståndets privilegier, samt genom gammal häfd stadgade organisation.
Jag får den äran tillkännagifva, att, innan Utskottet företagit detaillerne af ett nytt representationssätt till prof - I Den 18 Juni f. m. ning, Utskottet ansett sig först höra till Ridderskapet och Adeln afgifva ett förslag till grunderne för en förändrad representation.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då Ordföranden i RiddarhusUtskottet nu anmält, att det af Friherre Boije omnämnde Betänkande i denna veckan från RiddarhusUtskollet inkommer, torde någon erinran derom icke vara af nöden; hvarjemte Hans Excellence hemställde, att Hei’r Silfverstolpes Motion måtte lill RiddarhusUtskottet remitteras.
All ersättning förutsätter förlust af någon laglig rätt; men här har någon sådan icke existerat, ty hvarken ger födseln eller Diplomet representationsrätt för mera, än den familj man tillhör.
Herr Silfverstolpe yrkade, att dess motion mätte till RiddarhusUtskottets Utlåtande öf■Verlemnas.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LundtMarskalken gjord proposition, blefvo Herr Silfverstolpes och Friherre Boijes yttranden till Riddarhus-Utskottet remitterade.
Vid förnyad föredragning af Stats- och Bevillnings-Utskottens den io dennes aflåtne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde Igo Den 18 Junii f. m. hemställan om slutlig åtgärd af det Förstärkta Stats-Utskottet vid frågan rörande en stadgad afgift till veneriska smittans hämmande: fann Ridderskapet och Adeln, det berörde fråga borde, på sätt Utskottet föreslagit, till det Förstärkta Stats-Utskottets afgörande öfverlemna s
Då nu å nyo föredrogos StatsUtskottets den io dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, tvänne Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkanden: 1) Angående ersättning åt Deputerade af RiksStånden, som komma att afresa till Norrige, för att bevista Hans Maj:t Konungens Höga Kröning derstädes. 2) Angående RiksHufvudbokslutet; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 29 sistlidne Maji och den 5 dennes af Ridderskapet och Adeln hifallne, Utskottens ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo och gillades Stats-Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, angående StatsRegleringen i allmänhet, samt Ben 18 Junii f. m. igi förslag till RiksStat för 1819 och följande åren intill nästa Riksdag.
Hans Excellence Hr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att StatsUtskottet aflemnat RiksStaten för år 1809 och de följande åren intill nästa Riksdag, samt hemställde, om ej Ridderskapet och Adeln behagade tillåta Hans Excellence, att, å Ridderskapets och Adelns vägnar, berörde RiksStat underteckna.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande öfver väckt motion, angående ut växling i Landsorterne af nya smärre Banco- och Riksgäldssedlar.
Grefve von Rosen, xlocel:
Jag instämmer så mycket hellre uti hvad StatsUtskottet uti förevarande Betänkande anfört, som jag funnit den ifrågaställde utväxlingen af smärre sedlar i Landsorterne nästan omöjligen kunna verkställas, utan att åtskilige olägenheter och missbruk i anledning deraf skola uppkomma.
Den person jag utsåg att ombesörja denna axling, ställde väl full säkerhet för sin befattning; men beständiga klagomål öfver honom inkommo, hvaribland, utom hvad Utskottet anfört, äfven var, alt han skall tagit särskild betalning af dem, som tillväxlade sig 182 18 Junii f. m. nya sedlar.
Detta förhållande har val ej kunnat bevisas, men jag anser det ganska troligt, emedan växlings-anstalten icke skäligen kan verkställas för det ringa arfvode, som bestås.
Jag tillstyrker således bifall å Betänkandet Hans Eoccellence Hr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets Utlåtande, hvilken proposition jned Ja besvarades, Föredrogos å nyo och gillades följande från Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomieUtskotten inkomne, och den i5 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: 1) Af den io dennesI anledning af väckt motion om förändring i Indelta Regementernas beklädnadssätt. 2) Af den 8 denneSj I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Utlåtande, angående väckt fråga om inrättande af en BergverksSkola.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och EkonornieUlskottets den i3 dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde Den iS Junii f. m. anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om försuttne BergsmänsPrivilegiers ersättning, och inrättande af en nj Bergslag i Norrbottens Län; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne, Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den i3 dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande väckte motioner örn en friare liandel med Svenska Skogsproducter.
Grefve Frölichj
Det torde tillåtas mig upplysa, att förevarande fråga om en friare handel med Svenska Skogsproducter har sammanhang med ett annat redan pröfvadt ämne, sorn innefattas i BevillningsUtskottets Betänkande, angående grunderne för de blifvande Tullafgifterne.
Detta af trenne Riksstånd bifallne Betänkande bestämmer Tullafgifterne för Svenska Skogsproducter.
Uti EkonomieUtskottets förevarande
Utlåtande är åter egentligen blott fråga om export-rättiglieteu af dylika varor.
Utlåtande lärer vara af tvenne RiksStånd bifallit, hvaremot BondeStåndet skall antagit andra principer.
I händelse ProtocollsUtdrag rörande 134 Den Junii f. m. detta ämne frän BondeSlåndet ankommit, får jag således anhålla, att detsamma må varda uppläst.
I anledning häraf upplästes BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 16 dennes, innehållande, att BondeStåndet, vid pröfning afEkonomieUtskottets ifrågavarande Betänkande, funnit godt, alt, med godkännande af Presidenten Friherre Edelcranlz’s till Utskottets Protocoll yttrade särskilta mening, antaga det beslut, att Riksens Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet bestämdt tillstyrka följande förändringar uti nu gällande Författningar, angående handeln med Skogs-effecter: 1) Att alla Skogs-effecter, äfven masteträd och gröfre bjelkar, må blifva tillåtne, att både med egne och främmande fartyg utföras, utan inskränkning i dimensioner eller myckenhet. 2) Att utgående tullen för dessa varor med Svenska skepp må bestämmas till närmaste likhet i proportion af värdet med utgående Tullen för andra Svenska Producter; och 3) Att utgående Tullen med främmande skepp, som nu för dessa varor är tredubbel, äfven måtte nedsättas, i jemförelse med hvad Svenska skepp erlägga lill närmaste likhet med Svenska Producter, hvilka, efter nu varande Tariff, merendels betala blott dubbelt
Den 18 Junii f. m; 185 i utgående Tull med utländska fartyg.
Hvarjemte BondeStåndet, i öfverensstämmelse med dessa grundsatser, bifallit Utskottets förslag, alt Riksens Ständer må till Kongl. Maj:t frambära deras underdåniga önskan om rättighet för Gränsorterne intill Norrige, att till detta Rike få exportera deras Skogseffecter.
Jag instämmer fullkomligen uti den princip BondeStåndet lagt till grund för dess beslut, men tror kanske, att Ståndet gått något långt, emedan, om alla slags trädvaror utan undantag skulle få exporteras, äfven omogen ung skog kunde komma att fällas, och ved utföras, hvilket åter i en framtid tilläfventyrs skulle blifva skogsödande.
Jag vågar derföre i afsigt att förena alla skiljaktiga meningar, och derigenom kunna vinna ett allmänt beslut, hemställa, att Ridderskapet och Adeln i stället för första punkten i BondeStåndets ProtocollsUtdrag, täcktes besluta: att fri utförsel äfven med främmande skepp må tillåtas för alla slags förädlade trädvaror , samt masteträd och bjelkar, de sistnämnde dock icke lill mindre dimension, än 12 tums skarp fyrkant, hvarunder allt slags såg- och byggnadstimmer, äfvensom alla bjelkar borde, vid confiscations påföljd, vara till export förbudne.