Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af en tillfällighet visste jag icke att något, som rörde detta komitébetänkande, skulle i afton; föredragas, och jag har nyss ankommit midt under den nu pågående diskussionen.
Jag är således fullkomligt oberedd att möta de gjorda anmärkningarna, men anser mig dock böra yttra några ord med anledning af hvad vid detta tillfälle anförts.
Det är klart att ett betänk, så omfattande och ingripande i så många ämnen, som det af komitén afgifna, icke kan tillfredsställa alla, och jag vill till och med icke försvara hvarje deri förekommande ord, men då några reservationer ej blifvit afgifna, följer deraf, att jag, såväl som komiténs öfriga ledamöter, bära ansvaret för belänk:ts hufvudgrunder.
Komiténs hufvudtanke har varit att det vore af vigt för Sverige att hafva en alltid stridsfärdig armé, något så när tillräckligt stark för att med hopp om framgång kunna möta en fiende.
Vår armé, sådan den f. n. är, består af en liten stam, visserligen god, men ej tillräckligt öfvad, samt af en talrik beväring, högst ofullständigt öfvad.
Första åtgärden har derföre varit att söka, såvidt förhållandena medgifva, uppdrifva stammens nummerär och öfning; den andra att skaffa den en krigsduglig förstärkning.
Hade det varit tänkbart att kunna åvägabringa en sådan förstärkning genom en tillräckligt utvidgad vapenöfning för hela beväringsstyrkan, hade det naturligtvis varit det bästa; men då det icke låter sig verkställa, har komitén, som ansett, att allt för genomgripande åtgärder i denna rigtning ej skulle leda till ett önskadt resultat, inskränkt sig till att föreslå en fullständigare vapenöfning för en del af beväringen.
Mången torde invända, att den föreslagna förstärkningen är allt för ringa; men derigenom sk lille dock något, och i förhållande till våra tillgångar, icke så obetydligt vinnas.
Det genomgående syftemålet i komiténs betänk, är dernäst, att den ständigt stridsfärdiga delen af armén sknlle kunna inom kortare tid betydligt ökas.
Detta grundar sig på den allmänna vapenöfningen för beväringen, och denna grund för vårt försvar har komitén lemnat orubbad.
Ingen annan förändring har i detta afseende blifvit föreslagen, än att j:del af beväringen skulle erhålla tillräcklig öfning, för att genast kunna gå i fält.
Den 27 November. 17t
En talare har nämnt, att flen arméstyrka, vi skulle kunna sålunda uppsätta, endast belöper sig till 70,000 man.
Itet är fullkomligt sannt att komiténs organisations-förslag egentligen afser denna styrka, men dessa 70,000 man äro beräknade på ett belt annat sätt än vanligen är fallet, ty bland dem finnes inga s. k. »icke stridande.»
Om man kastar en blick på de betänk:t åtföljande bilagor, skall man finna till hvilket betydligt antal de icke stridande, endast vid infanteriet, elter en ganska låg beräkning, uppgår, och då man i allmänhet bör en armés numerär uppgifvas, måste derifrån afräknas en icke obetydlig proc. »icke stridande», som tillböra armén och äro för den nödvändiga.
Vid det uppgifna antalet af 70,000 man, enligt komiléns förslag, eger deremot icke ett sådant förhållande rum, utan der är hvarje man »stridande».
Det är 70,000 soldater eller »bajonetter», utom befäl och spel, samt efter afdrag för rekryter, vakanser och sjuke.
För min del skulle jag gerna sett, om styrkan kunde ökas och om organisationen kunde beräknas för 100,000 man, men jag tror att komitén under närvrde förhållanden bort inskränka sig till den föreslagna styrkan.
I de af talaren omnämnda grunder, hvarpå en armé-förökning skulle kunna byggas, kan jag icke till alla delar instämma.
Det är visserligen sannt, att belälet utgör kärnan och, om jag så får uttrycka mig, den ledande tanken hos armén, men å andra sidan är truppen en lika väsendtlig faktor i en duglig armé.
För alt åstadkomma ett godt arbete, måste äfven verktyget vara godt; det är ej nog att hafva ett lämpligt material dertill.
Hvad vi i synnerhet behöfva, är en arméstyrka, som i hvilken stund som helst är färdig till försvar.
Vårt lands geografiska läge är nemligen sådant att våra stränder inom kort kunna blifva hotade af en fiende; det är då af aldra största vigt, att utan någon lång beredelsetid kunna bjuda honom spetsen.
Ju större den styrka är, som man straxt kan ställa mot fienden, desto bättre; men en mindre, fast god trupp gör i sådant fall vida mera gagn, än en större med otillräcklig öfning och osäker sammanhållning.
Finnes tid tili förberedelser, till att något utbilda den mindre öfvade delen af beväringen, kan och bör man redan från början uppträda med en större styrka.
Enligt komiténs förslag skulle 50 bataljoner af tillsammans 40.000 man infanteri när som helst kunna uppställas.
Denna siffra, som i och för sig kan synas obetydlig, är det dock icke i jemförelse med hvad vi nu ega.
I närvide stund kunna vi nemligen icke hastigt mot fienden uppställa mer än 20,000 man, ty vår beväring är icke tillräckligt krigsbildad för att utan vidare öfning med framgång deltaga i fäderneslandets försvar.
Samma talare har yttrat, att det vore förmånligt, om de föreslagna 50 bataljonerna finge befäl för 100.
En sådan tanke har icke varit främmande för komitén; men komitén har icke 172 Den 27 November. ansett sig böra nu föreslå en så stor tillökning i,befäls-personalen som för ändamålet skulle erfordras.
1 allmänhet tror jag att många, som nu anse att komilén i ett eller annat afseende föreslagit alldeles för litet, skulle om de egt att pröfva och afväga beholven för försvarsverket i alla dess rigtningar, lika med komitén fått nedsätta sina fordringar och nöja sig med att föreslå det aldra nödvändigaste, det som under närv:de förhållanden hade någon utsigt att kunna erhållas.
Icke så få torde de å andra sidan vara, som tycka att komitén i detta hänseende redan gått nog långt.
Beträffande de anm:r, åtskillige talare framställt emot de delar af betänk:t, som afse kavalleriets organisation, så vill jag icke ingå i någon afhandling om manöver-reglemdet, enär jäg icke tillhör detta vapen.
Jag ber endast att få nämna, att den af komitén föreslagna nedsättning af sqvadronernas antal från 5 till 4 på hvarje bataljon, icke grundar sig på föreställningen, att en svagare sqvadron alltid skulle blifva kullriden af en starkare, ehuru det ofördelaktiga uti att hafva betydligt svagare sqvadroner än fienden blifvit af komitén anmärkt.
Ett faktum är emellertid, att hvarje gång under de sednare 20 åren någon del af kavalleriet blifvit satt på fält-fot, har den 5:te sqvadronen blifvit sprängd för att öka de 4 öfriga.
Det har derföre synts ändamålsenligt att äfven på fredsfot organisera bataljonerna på 4 sqvadroner.
Med den nummerstyrka, komitén föreslagit, skulle sqvadronerna, efter afdrag för vakanser, rekryter, remonter, sjuke och behöfligt antal manskap och hästar för depöterna, kunna gå i fält med ungefär 90 man, eller den styrka hrr kavallerister anse vara ett maximum för en god manöver.
Detta maximum behöfver man sannerligen icke frukta för att det icke snart skall nedgå, då erfarenheten visar, att ett fälttågs mödor hastigare nedsätta styrkan vid kavalleriet, än vid infanteriet, emedan vid det förra vapnet icke endast manskap, utan äfven hästar, och ofta till högst betydligt antal, blifva otjenstbara.
Af komiténs betänk, har jag funnit, att meningen är att öka totalsumman af arméens befäl.
Under sådane förhållanden kan jag icke annat än finna det i högsta grad orätt, alt man börjar med att minska den närv:de styrkan, såsom det blifvit föreslaget med afseende å Kongl. Wermlands Fälljägare-reg:te.
Det är i hög grad oförsigtigt, ty om först en minskning å en korps medgifves, så är det icke sagdt att man beviljar en derefter föreslagen förökning af en annan korps.
Riksdag förfor man på alldeles enahanda sätt, i det man föreslog, att Smålands Husarer skulle sitta af, ehuru detta förslag icke vann R.
För min del måste jag bekänna, att jag anser, att man under de sednare åren gått till väga på ett högst orättvist sätt vid behandlingen af likartade minsknings-åtgärder, såväl inom arméen som flottan.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. ville remittera den Kongl. Propos:n jemte yttranderne till Stats-Utsk:t., dock med förbehåll af öppen rätt för R. o. Ad. att utan hinder af remissen fatta beslut öfver det af Frih. Klinckowström väckta förslag om tillsättande af ett särskildt Utsk. för behandling af samma Kongl, Propos. jemte den i förra plenum remitterade Propos:n, ang. förändring i grunderna för bevärings-inrättningen samt om bildande af en landtstorm.
M:ts nedannämnde den 22 dennes bordlagde Nåd.
St:r: l:o ang. berättigande för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Stats-Rådet m. m.
Jonas Waern, att vid afskedstagande! erhålla pension å Allm.
Indragnings-staten; och 2:o i fråga om afstående åt Båtsmansenkan M. Ch.
Säf af ett efter hennes afl. man Kronan tillfallet dana-arf.
St:r, ang. nedsättning i bevilllningen för reseagenter.
I öfverensstämmelse med hvad jag, vid annat tillfälle, nyligen här yttrat, anser jag klokheten numera bjuda, att, till dess mera känsla för rättvisa och billighet gör sig gällande hos andra folk, Sverige icke vidare gör eftergifter för dem annat än då de göra deremot svarande å sin sida.
Erfarenheten har lärt oss, att det icke är på de vackra och oegennyttiga föredömenas väg, utan på underhandlingarnes, på köpslagandets, som äfven föråldrade och onyttiga skrankor och hinder mot nationernas friare samfärdsel ännu bäst undanrödjas.
Af detta skäl och då det vore önskligt, att pålagor af den art som den å utländningar, hvilka sluta handel om varor äfven för egen del — möjligen en Krupp från Essen, en Brown från Sheffield, en Carlsund från Motala eller en Göranson från Gefle — icke i vårt eller något land underkastas andra kontroller än öfriga resande utländningar; då, om afgifterna endast nedsättas till hälften, rättigheten för Franska Regeringen att pålägga Franska handlande eller deras ombud motsvarande afgift, om jag icke misstager mig, ändå qvarstår; då chikanen eller den vexatoriska kontrollen för många kännes tyngre än afgiften; samt då det torde vara tvätydigt om 17:de §:n i Bevilln.-Stadgan nu kan och bör tillämpas å alla de makters undersåter, med hvilka fördrag äro afslutade, äfvensom huruvida samma § icke äfven kan vara hinderlig för nya öfverenskommelsers afslutande; 174 Den 27 November. vågar jag vördsamt hemställa, om icke i detta ämne följande förslag kunde i stället antagas, nemi.: att vid slutet af Bevilln.-Stadgans 24:de § tillägges en punkt så lydande: »Har Konungen träffat öfverenskommelse, hvarige nom stadgadt blifvit, att Svensk undersåte, i annat land, icke betungas med annan skatt eller afgift än inföding derstädes vidkännes, ege för sådant lands undersåte afgift af den beskaffenhet, hvarom i 16:de och 17:de §§:ne förmäles, icke rum.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., remitterades K.
M:ls ifrågav:de Nåd.
Propos. jemte yttrandet till Bevilln.-Utsk:t.
Hypotheksbanken underd. ansökning om krediti vrätt i R.
St:rs Bank för Allm.
Hypotheksbanken.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern.
N:o 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Ful!m:ge i Riksg.-Kont. afgifna Berättelse.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern.
N:o 4, ang. riksdagskostnadernas bestridande af ftiksg.- kontoret.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, uppstått och allägsnat sig samt Ordförande-platsen intagits af den enl. matrikeln främste närv:de ledamoten, Gr.
Posse, Arvid, föredrogs och bifölls Stats-Ulsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern.
N:o 5, ang. godtgörande af Hr Landtm:s och Hrr Talmäns riksdagskostnader.
Efter det Hr Gr. o. Landtm, återkommit, föredrogs punktvis och bifölls Stats-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern.
N:o 6, ang. förskott å aflöningen för den hos Riks-St:n och Utsk:n anställda betjening.
Föredrogs Konst.-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Mern. N:o 2, ang. det hvilande förslaget till ny R.
F. Detta Mern. begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., i enlighet med hvad Riks-St:ns Hrr Talmän vid hållet sammanträde öfverenskommit föreslå, behagade besluta att till afgörande
Den 27 November. 175 företaga Meirr.t i det plenum, som komme att hållas Måndagen den 4 nästk.
Föredrogs Konst.-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Mern.
N:o 3, med uppgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne.
Sedan detta Mern. af flere ledamöter blifvit ånyo begärdt på bordet, anmälte sig och yttrade Gr. Posse, Arvid:
Då de ärenden, som behandlas i detta Mern., äro af beskaffenhet att besluten öfver dem kunna vara beroende af beslutet i afseende å Konst.-Ufsk:ts Mern.
N:o 2, hemställer jag att ifrågav:de Mern. måtte på föredragningslistan uppföras till afgörande näst efter Mem:t N:o 2.
I ani. häraf hemställde Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. måtte besluta, att Konst.-Utsk:ts il'rågav:de Mern. skulle på föredragningslistan för plenum den 4 nästk.
December uppföras näst efter samma Utsk:s Mern.
N:o 2; hvilket bifölls.
Efter föredragning af Stats-Utsk:ts den 25 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 7, i ani. af väckt motion orri den s. k. extra statsregleringens bestämmande för Irenne år m. m., framställde Hr Gr. o.
Landtm, propos. på bifall till Utlåtit och, sedan dertill svarats många ja, jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 8, ang. regleringen af utgifterna under Riks-Statens första hufvudtitel.
Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Utlåt:n: N:o 2, i ani. af verkställd granskning af R.
Shrs Just.- Ombudsmans embets-förvaltning från sednaste till iunevide riksmötes början; och N:o 3, i ani. af väckt motion om ansvar för utgifvare af tryckt skrift eller tidning, i afseende på annonser om försäljning af lotteri-sedlar.
Efter föredragning af Lag-Utsk:ts den 25 dennes på bordet lagde Utlåtin: N:o 4, i ani. af väckt förslag om utarbetande af ordningsstadga för städerne; och 176 Den 27 November.
N:o 5, i ani. af väckt motion om utarbetande af en kommentar öfver Strafflagen; lades dessa Utlåt:n till handlingarne, med förklarande att de deri omförmälda motioner ansågos tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts behandling.
Föredrogs Frih. Klinckowströms, Rudolf, den! 25 dennes väckte och bordlagde förslag, om tillsättande af ett särskildt Utsk. för behandling af K.
Propos:r, dels ang. förändring i grunderna för bevärings-inrättningen samt om bildande af en landtstorm, dels ock ang. grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked, samt om arméens vapenöfningar och under-officers-bildningen, äfvensom af andra dylika till R.
St:r möjligen inkommande Nåd. Propos:r.
Då de ärenden, för hvilkas behandling Frih.
Klinckowström föreslagit nedsättandet af ett särskildt Utsk., förut handlagts af en utaf K.
M. tillsatt komité, som deråt under lång tid egnat en noggrann pröfning, samt ärendena sålunda redan äro utredda, kan jag icke finna hvartill den föreslagna åtgärden skulle gagna, och anhåller derföre om afslag å Frih.
Det är visserligen sannt att, såsom siste värde talare anmärkte, en komité varit af K.
M. nedsatt för utarbetandet af förslag, beträffande landtförsvaret; men när K. M., på sätt Nåd.
Proposm innehåller, sjelf begärt att R.
St:r måtte yttra sig i fråga om de af K.
M. framställde grunder, synes det mig alldeles gifvet, att R.
St:r måste uttala ett omdöme i frågan, och att, på det detta omdöme må kunna blifva af något värde, det icke gifves annan utväg än att nedsätta ett särskildt Utsk.
Detta måste så mycket mera vara händelsen, sorn Stats-Utsk:t, dit den Kongl. Proposm blifvit af ett eller 2:ne Stånd remitterad, af öfriga göromål är så upptaget, att det icke kan åt denna fråga egna en noggrann pröf ning.
Stats-Utsk:ts behörighet att behandla denna Propos. kan dessutom sättas i fråga, då icke i ani. af Proposm några utgifter under denna statsreglerings-period skulle föranledas.
Att Lag-Utsk:t, dit Proposm äfven blifvit remitterad, lämpligen kunde behandla densamma, synes mig betänkligt, enär i nämnda Utskott icke finnes några ledamöter med tillräcklig sakkännedom i ifrågavarande ämnen.
Jag har rådfört mig med flera personer i afseende å mitt förslag.
Dessa personer hafva alla ansett, att nedsättandet af ett särskildt
Utsk. vore enda utvägen för åstadkommande af den för afgifvandet af ett sakkunnigt omdöme i dessa vigtiga frågor nödiga pröfning; och det är med ani. deraf jag fortfarande anhåller att R. o. Ad. behagade bifalla den af mig gjorda framställning.
Den 27 November. 177 Gr. af Ugglas, Ludvig:
Jag anser mig böra understödja Frih.
Klinckowströms förslag, ty ifrågav:de ämnen äro så omfattande, att för deras behöriga granskning skulle åtgå mera tid, än ett vanligt, af öfriga göromål öfverhopadt Utsk. skulle kunna deråt egna, hvartill kommer att. om ett särskildt Utsk. nedsattes, deri kunde inväljas personer med erforderlig sakkännedom.
Jag anhåller att få göra den förändring i min framställning, att om, såsom jag hoppas, densamma af R. o. Ad. bifalles, R. o. Ad. täcktes inbjuda MedSt:n att förena sig i samma beslut, och icke, såsom jag förut föreslagit, allenast kommunicera sitt beslut med de öfriga St:n.
Gr. Ehrensvärd, Albert:
Äfven jag anhåller att Höglofl.
Ståndet behagade bifalla den af Frih. Klinckowström gjorda framställning.
J)e ärenden, som skulle blifva föremål för det särskilda [Jtskds behandling, äro nerol, af beskaffenhet att djupt ingripa i vårt lands förhållanden, och deras pröfning torde derföre böra öfverlemnas åt personer, som skulle utses med särskildt afseende å deras insigt i ämnet.
För den händelse R. o. Ad. skulle besluta nedsättandet af ett särskildt Utsk., får jag hemställa, att deri punkt i Frih.
Klinckowströms förslag, enligt hvilken äfven »de andra dylika Nåd.
Propos:r, sorn R.
St:r under Riksdagens lopp måhända hafva att från K.
M. förvänta», skulle tillhöra detta Utsk:s behandling, mätte utgå, på det icke till nämnde Utsk. skulle komma att remitteras alla de Kongl. Propos:r, som R.
St:r i afseende å landtförsvaret lära ega att förvänta.
Jag vill endast upplysa Gr.
La gerberg derom, att enligt mitt förslag skulle till det särskilda Utsk:t remitteras icke alla Kongl. Propos:r i afseende å landtförsvaret, utan endast de, hvaruti K. M., — såsom händelsen är med den Propos., som närmast föranledt mitt förslag, — utan att äska några anslag, begär att R.
St:r måtte uttala sin åsigt om grunderna för landtförsvaret.
För min del tror jag att Gr.
Lagerbergs anmärkning är riktig, ty från K.
M. torde kunna komma Propos:r, som ovilkorligen böra till Stats-Utsk:t remitteras; och jag hemställer derföre att den anmärkte punkten i Frih. Klinckowströms förslag måtte utgå.
Jag vill icke påyrka antagandet af mitt förslag i den anmärkta delen, utan medger att den af Gr.
Lagerberg föreslagna förändring må vidtagas, då R. o.
Ad. H. I. 12 178 Den 27 November. i allt fall har sig obetagen rättigheten att till det särskilda Utskottet remittera de Propos:r, som anses böra dit hänlöras.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att som olika yrkanden blifvit gjorda i afseende å Frih. Klinckowströms förslag, det torde vara lämpligast att först deröfver besluta och sedermera till afgörande företaga frågan om inbjudning till de öfriga Hiks-St:n; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, fönnälte, att under öfverläggningen hade yrkats dels bifall till förslaget med den förändring, att derifrån skulle uteslutas orden: »äfvensom för de andra dylika Nåd. Propos:r, som R.
M:t förvänta,» så att förslaget komme att erhålla följande lydelse: »att R St:r täcktes besluta, att ett särskildt Utsk. måtte tillsättas för behandling af K.
Propos:r dels ang:de beväringsinrättningen och landtstorm, [dels ang:de grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, och att detta Utsk. måtte sammansättas af fyra ledamöter från hvartdera af Riks-St:n;» dels ock af Hr v. Francken, att förslaget måtte afslås.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till det ifrågav:de förslaget med ofvannämnda förändring och, då dertill svarades starka ja, jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Slutligen blef propos. på aflåtande af inbjudning till MedSt:n, att i det nyss fattade beslutet sig förena, af Hr Gr. o. Landtm, framställd och med ja besvarad.
Föredrogs ett från Borgare-St:t ankommet prot.-utdrag, N:o 44, med, utom annat, kommunikation af en utaf Hr Gahn väckt motion, N:o 138, om tackjernstionde-skattens upphörande inom bergslag.
Sedan ett prot.-utdrag rörande Stats-Utsk:ts Mermr N:ris 4, 5 och 6 samt Utlåt.
N:o 7 blifvit justeradt, åtskiljdes R. o. Ad. kl. f 9 e. m.
Den 29 November. 179 Onsringcu den 29 November 1865.
Justerades 6 prot.-utdrag för den 27 oell prot:t för den 8 dennes.
Hrr Elektorers lista vid val af fyra ledamöter i Riddarh.-Utskit efter JV2 150.
Frill, von Otler, Fredrik Wilhelm; » 158. » von Essen, Reinhold Jakob; » 263.
Hr Planting-Gyllenbåga, Erik Wilhelm Casimir; och » 1805. » Stjernspetz, Per Arvid Henrik; samt en suppleant i samma Utskott efter » 1983.
Hr Heijkenskjöld, Selim Lennart; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamöter: 62.
Gr. Taube, August Gustaf; » 215.
Frih. Lilliecreutz, fullm.
Frih. von Essen, Reinhold Jakob; » 86.
Hr Stuart, Fredrik Gustaf August; » 2118.
B.» Lagerheim, Leopold Otto Gottfred Ernst; Suppleant: b 1642.
Hr Ridderstad, fullm.
Gr. von Schwerin, Carl Gu staf Filip.
Föredrogs ånyo och företog3 punktvis till afgörande StatsUtsk:ts d. 25 och 27 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 8, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-statens första Hufvudtitel. lista och 2:dra punkterna.
Om, på sätt den Stats-Utsk:ts Mern. bifogade tabell utvisar, det i nu föredragna punkten omförmälda anslag skulle såsom å den för innev:de statsregleringsperiod upprättade riksstat definitivt beviljas, så blir tillökningen å [örsta Hufvudtiteln 231,000 rdr, men 180
Den 29 November. jag kan icke finna annat än, att anslaget bör, såsom varande af öfvergående natur, tillböra extra statsregleringen och således voteras endast för ett år.
Posse, Arvid: I ani. af Frih. Stael von Holsteins anförande får jag upplysa, att detta anslag finnes uppfördt å ordinarie statsregleringen redan från föreg:de Riksdag. lieträffande hans anmärkning att det skulle vara af öfvergående natur, så hafva i Stats-Utsk:t lemnats upplysningar, hvarigenom man erhållit kännedom och visshet örn att det ingalunda är af sådan beskaffenhet; de staten tillhöriga möbler, hvilka förvaras i de Kongl. Slotten, och i värde uppgå till mera än 800,000 rdr, medföra nemi. en betydlig underhållskostnad, och är derföre ett ständigt anslag för detta ändamål af nöden.
Jag har redan tillkännagifvit, att den tabell, som finnes bifogad Stats-Utsk:ts Meni., utvisar, att ifrågav:de anslag vid förra Riksdagen uppförts å ordinarie stat, och är således den af Gr.
Posse lemnade upplysning alldeles obehöflig.
Jag lager mig friheten anmärka att Frih.
Stael von Holstein misstagit sig i sin uppgift att K.
M. först nu begärt detta anslags uppförande på difinitif stat. K. M. föreslog det redan vid sednaste Riksdagen, emedan det visat sig, att anslaget var alldeles nödvändigt; och ehuru R.
St:r då ej fnnno skäl att bitalia K.
M:ts framställning mera än för innev:de statsreglerings-period, lärer dock de af Stats-Utsk:t för ett ständigt anslag anlörda skäl vara så ovedersäglige, att jag hoppas det R. o. Ad. härtill lemnar sitt bifall.
Jag tror i alla fallhatt de upplysningar, som den föreg:de värde talaren meddelat, utvisa, att detta anslag icke för det närv:de är uppfördt å ständig stat, och jag anser fortfarande det vara af öfvergående natur samt derföre böra beviljas för endast ett år.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, och dels bifall till samma hemställan med den förändring, att det ifrågav.de anslagsbeloppet skulle beviljas endast för ett år och på extra stat; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring och, då dertill svarades starka ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Stael von Holstein sin reservation. 4:de punkten.
Den 29 November. 181 5:te punkten.
Oaktadt Stats-Ufsk:t i denna punkt icke har tillstyrkt, livad K.