Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anckarsvärd har icke kunnat frångå sin tanka , att en underdånig anhållan af Rikets Ständer bör anses som en föreskrift för Konungen, och jag vill ej nu derom disputera, men jag kan ej medgifva, att mitt förslag skulle kunna räknas till löjligheter.
Bland löjligheter anser jag inconsequenser vara af de största, och ingen politisk löjlighet större, än att tro liberalitet blott bestå uti opposition emot allt hvad Regeringen föreslår, och ej i liberala grundsatser.
Jag har med särdeles tillfredsställelse hört, att Herr Munck af Rosensköld afstått från yrkande af proposition på sitt förslag, och att vi således få återkomma till profningen af Utskottets Utlåtande.
Jag anhåller dock få upplysa, att af Konungen undersökning är anbefalld om så väl Canalen, hvilken går förbi Carlberg, som Rörstrandsviken vid Mälaren.
Denna undersökning har fordrat 88 Ben 5 October f. m. mycken tid, och liusägarne hafva Blifvit hörde, huruvida de vilja påkosta pålning eller ej.
De fleste hafva svarat, att de vilja bekosta densamma „ och skall nästa Onsdag afgöras, med huru mycket sjelfva Staden vill dertill bidraga.
Derefter kommer saken först till pröfning hos Konungen, och således lär den önskan Herr Munck af Rosenschöld yttrat, visserligen vinna påföljd, utan att något derom nu bchofver ordas eller beslutas.
Hans ExceTlence Herr Grefven och landtMar skal ken hemställde, att, då Herr Munck af Rosenschöld afstått från sin motion, densamma alltså måtte få förfalla.
Ropades Ja. 9 Punkten.
Allmänna Garnisons Sjuk-- Huset.
Herr Munck af Rosenschöld uppläste följande:
Jag har tvekat, i anseende till ännu rådände fördomar, om jag vid detta tillfälle skulle uttala mili öfvertygelse,.
Men fast detkej åligger min Embetsmannabefattning, tillhör det dock min pligt, sorn FolkRepre-. sentant, att sätta alla andra considerationer å sido, än den för det allmännas väl, för att kunna bidraga till afhjelpande af ett ©ndt, sorn årligen bortrycker hundradetals af fäderneslandets kraftfullaste söner, inom, Den 5 Oe löher f. in. en Corps af blott Tre Tusen man, oell som för många synes vara både elt oundvikligt ondt, och bota, att blifva ett permanent.
Frågan rörer den stora sjukligheten och dödligheten bland Stockholms Garnison.
Förödelsen kan sättas i bredd med den på Batavia, Surinam, och sådane orter, dit man nödsakas skicka trupper, med visshet, att inom fa år de fleste äro genom sjukdom bortryckte.
Hvad Naturen genom climat och jordmon gör der_, det gör här mest menniskoåtgärd, isynnerhet genom förvandling af sjöar och vikar till träsk, och bildning derigenom af osunda ångor eller miasmer, som vid kasernerne, särdeles vid Fredricshof och der bredevid, åstadkomma isynnerhet intermittenta och remittenla febrar, hvilka i sjukrum, med sammanpackning utan motsvarande luftomväxling, lätt förvandlas till så kallade nerv- och rötfebrar, (som för sitt botande framför allt behöfva ren och äfven kylig luft samt renlighet i all sin vidd,) eller ock öfvergå i långvariga, men ofta dödliga chroniska sjukdomar, såsom vattusot m. m.
Att äfven andra sjukdomsorsaker hos en del individer verka, såsom ett omättligt njutande af bränvin, isynnerhet i ett allt för stort missförhållande till den portion af föda, som nju^ tes, ett och annat rums flygtighet, äfven förkylning, kanske nu mera äfven så väl ibland af för varm beklädnad, som af för tunn, m* m.j nekar jag icke.
Men jag tror icke, 90 Den 5 O c t ober f. m. att dessa omständigheter åstadkomma en så allmän sjuklighet, isynnerhet af nämnda miasmatiska febrar, hvilkas natur ge anvisning på den allmännast verkande orsaken till dem; och när man considererar den omvårdnad, som soldalen nu mera här njuter framför i de fleste andre länder, måste mer allmänt verkande orsaker sökas.
Men dessa finnér jag, åtminstone till betydligaste delen, i dessa träskagtiga vikar och platser framför nämnda kaserner, denna bergshöjd bakom en del af dem, hvilken, jeni te byggnadernes egen höjd och hopträngdhet, hindra de uppstigna ångor att fördela sig, hvilka derföre vid lugnt väder eller vissa vindar slå sig ned och qvarstadna öfver dessa byggnader.
Sjukligheten var derföre vida mindre, ehuru vården om soldatens hälsa var i öfrigt mindre, den tiden, då Garnisonen låg mera spridd, dels inqvarterad, dels uti från hvarannan aflägse kaserner.
Yisserligen verka på Garnisonsmanskapet äfven de allmänna sjukdomsorsaker, som sprida sjuklighet och dödlighet i så rysvärd mon öfver hela Stockholm, mera än i någon annan stad i Sverige eller hufvudstad i Europa, oaktadt dess, åtminstone i vissa afseenden, sunda läge.
Men sjukdom och död härja i en betydligt större proportion bland Garnisonsmanskapet, än bland Stockholms öfrige Invånare, isynnerhet i förhållande till manskapets ålder, inom hvilken annars den minsta dödlighet af sjukdom D c ii 5 O c t o b e r f. ta. dre, både för att bibehålla krafter, och isynnerhet, för att efter sjukdomar återhämta dem.
Då jag i Maji 1827 fick anledning undersöka dessa förhållanden i Stockholm, uppdagade jag, att från början af detta för sjukdomar och död här utmärkta året varit af ett lika antal personer icke så många in-* värtes sjuke bland de inspärrade på Södra Correctionshuset, som döde af Garnisonen.
När jag besökte det, voro af 47.S endast 2 invärtes sjuke, och nära samma förhållande; hade varit från början af året.
Detta var väl det mest afgörande bevis, att den stora sjukligheten bland Stockholms öfrige invånare ej var en nödvändig följd af en oundviklig epidemisk beskaffenhet i luften eller af någon allmän epidemisk orsak, hvarpå man ofta skyller, för att ursäkta uraktlåtenheten af nödiga åtgärder till sjukdomars förekommande.
Nej, Mine Herrar!
Den stora sjukligheten och dödligheten hafva sin grund hufyudsakligast i omständigheter, hvilkas undanrödjande knapt behöft konstens, utan blott sunda förnuftets biträde.
De i syn-, nerhet bidragande omständigheter till nämnde
Correctionisters allmänt goda hälsotillstånd voro rummens nyss verkställda ombyggnad och nya inredning, hvilka derföre, jemte Sängkläderne, voro väl genomvädrade, och än ej kunnat hinna att blifva impregnerade af instängd luft (samma orsak som tor-* de vålla, att dödligheten nu en tid varit Den 5 October f. rn. 91 plägar inträffa, så att en dödlighet inom flen åldern af hvar 2o:de man om året är rysvärdare, än en af hvar io:de, ja hvar 8:de, af alla åldrar tillsammanstagne.
När derföre i hufvudstäder minst hälften af barn dött inom 7;de året, har af ifrågavarande manskap mest emellan 20 och 45 år dött likså mångå inom lika många eller 7 år.
Hade samma corps lika länge vistats i krig, med ständig rörelse i fria luften, och den
Vård i öfrigt, som blifvit väre soldater tilldeld sedan vår Allernådjgste Konungs ankomst till Sverige, så hade troligen dödligheten inom en tidrymd af 7 år icke varit större, eller åtminstone sjukdom föga fått hafva någon del i den.
För öfrigt kan jag icke godkänna såsom hufvudsakligast, en ibland åberopad orsak, nemligen en stor del af manskapets klena och af liderlighet försvagade kroppsbyggnad, ty den eger ej rum hos mängden, och utomdess är det ty värr! just de starkaste, vanligen med de största lungor begåfvade menniskqr, som minst uthärda dålig luft, så väl uti, som utom Sjukhus, hvarföre de starkare soldater ej lära vara mer förskonade för febersjukdomarna och döden deraf, än de svagare, om de ock mindre ligga under för de chroniska.
Deremot skulle jag snarare antaga den mening, att storväxta menniskor, hvaraf Garnisonen till en så betydlig del hester, i allmänhet behöfva en större portion föda, än de min - Den 5 Octo ber f. m. 03 något mindre bland Garnisonens sjuke), men visserligen till någon del äfven ett sundare läge, än åtminstone ofvannämnde kaserners, äfvensom en ordentligare matordning och lefnadssätt.
Att dock förstnämnde orsak varit den hufvudsakligaste, visar sig deraf, att sjukligheten och dödligheten nu mera är större, med lika läge och lefnadsordning.
Men Correctionisterne voro utan tvifvel i allmänhet mycket svagare både till ursprunglig- constitution och till dess utbildning, än Garnisonsma nskapet.
Må denna digression ursäktas mig.
Föremålet för vår öfverläggning är nu, om den af Konungen föreslagna, men af StatsUtskottet afstyrkta tillökning uti anslaget till Garnisonsmanskapets sjukvård, må beviljas.
Jag tillstyrker, att den må beviljas, men endast mot vilkor, att besparingarne af hela anslaget användes till anstalter för förekommande af den stora sjukligheten, t. ex. till en kanals gräfning emellan Brunnsviken, vid hvilka ofvannämnde kaserner ligga, och hafvet, samt andra åtgärders förberedande af de kärrlika vattnens och platsars framför kasernerne oskadlighet, bergshöjders bakom kasernerne sprängning till en del, kruts afbränning, när de osunda ångor uppstiga' och stadna öfver kasernerne m. m., som jag redan 1827 föreslagit.
Ju mer af anslaget härtill användes, dess mindre behöfs deraf för de sjuke, emedan deras antal derigenom minskas. 94 Den 5 Octo ber f. m.
Grefve Brahe har vid ett föregående! tillfälle med ovedersägeliga Calculer ådagalagt, att om det hittills de sista år visade behof tages till grund, är den i nåder föreslagna tillökningen erforderlig.
Men jag hyser på goda skäl det hopp, att behofvet af denna tillökning snart skall upphöra.
Ty 1:0 det nya Garnisonssjukhuset (som i yttre prakt öfverträffa!' de rikaste länders, till och med i rummens höjd, och äfven derföre för väre tillgångar blifvit så kostbart, då man ej besinnat, att höga rum utan tillräcklig luftomväxling kunna vara mindre tjerilige, än mindre höga med en sådan) är under byggnadstiden så genomvädradt, att sjukdomarne der skola till en början bli mindre elakartade, och det lemnäs tillfälle till särskilta Convalescentrum, samt derigenom till förkortande af Convalescenttiden; 2:0 tilltagande upplysning bland Läkare skall för framtiden förmå dem, att, isynnerhet i typhösa febrar, använda mer frisk luft, som blott kostar mer ventiler, (ej blott ofvantill, utan isynnerhet närmare golfvet, der den osundare luften mest håller sig, och med motsatta drag) samt besväret att öppna fenster, äfven mer kallt vatten, och mindre medicamenter, samt alls icke granris, hvarå man ännu 1827 lät hålla entreprenadauetion för lefverering till Garnisonssjukhuset, hvars då varande låga rum än mindre borde medgifva denna tillökning i osunda dunster, döljande blott för näsan de Den 5 O
C t o b e r f. m. 95 'obehagliga, och chemien vedan för öfver /\o år sedan lärt oss, samt jag sjelf i en för 26 år sedan tryckt skrift om förvaringsmedel mot gångbara smittsamma febrar tillkännagaf, att sådane medel blott döljde men ej förbättrade den elaka luften, och äfven döljde orenligheten på golfvet.
Man kan väl invända, att det nya sjukhuset är förlagdt på en mindre sund lokal, vid Mälaren, än närmare saltsjön, för långt från kasernerne, samt hade bort delas i minst 3:nc afskiljda byggnader, på det
Cönvalescenterne mätte vara väl afsöndrade från de sjuke, och smittsamme sjuke från andre, äfvensom luftomvexlingen derigenom kunnat bli fullkomligare (då derjemte den fördel vunnits, att åtminstone en byggnad redan för flere år sen kunnat vara fullfärdig).
Men det lofvar det oaktadt blifva så mycket förmonligare än det gamla, nemligen för de sjukes vård och hotande, att man med säkerhet kan påräkna mindre kostnad för detta hufvudändamål, än hittills.
Det klandrade långa afståndet från kasernerne har hittils i visst afseende ofta varit en förmon, men blir det mindre härefter, ehuru vi lära ej så snart böra anse för en olycka, att vägen till mycket stora sjukhus i allmänhet är något försvårad för febersjuke. 3:o Sedan ofvannämnda, m. fl., mer och mindre allmänt och kraftigt verkande åtgärder till sjukdomarnes förekommande blifvit vidtagna, skall naturligtvis dess mindre kostnader behöfva användas på 9fi Den 5 O c to b er f. rw. de sjukes vård och hotande, emedan deras antal derigenom betydligen skall minskas, och jag vågar förutsäga det, till den grad, att ej halfva delen af nya sjukhuset och af hela ifrågavarande anslag skall erfordras; 4:o
En förbättrad medicinsk police i allmänhet i afseende på sjöar och vikar, födooch dryckesvaror, förströelser m. m. skall ej mycket länge kunna uteblifva, och äfven fördelagtigt verka på Garnisonsmanskapets hälsotillstånd.
På dessa m. fl. skäl tillstyrker jag ifrågavarande tillökning blott med förbehåll, att öfverskottet af hela anslaget till Garnisonsmanskapets sjukvård användes till kraftiga åtgärders vidtagande för dess hälsovård.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskacken gjorde proposition till bifall å cpde Punkten.
Ja, jemte några Nej. Herr Munck af Rosensköld:
Sorn jag bort åtminstone ett och annat
Nej, skall jag anhålla om proposition å min tillstyrkan, att den ifrågavarande tillökningen må beviljas, med vilkor, att besparingarne blifva använde för Garnisonens hälsovård.
För att kunua votera om ett tillökadt anslag, fordras, att en summa skall vara uppgifven, såsom före - Den 5 October f. ra. 97 remål för denna tillökning.
Som jag fattat Herr Munk af Rosenschölds förslag, var det endast hans mening, att hans tillägg skulle antagas, i händelse någon förökning beviljades.
Då nu likväl ingen ökning blifvit begärd, då ingen opinion yttrat sig för behofvet af en ökad summa, så tror jag, att det fordras en vidsträcktare öfverläggning, huruvida ett tillskott må fordras, i den mening Herr Munck af Rosenschöld yrkat, och om
Utskottets förslag om sjukvården skall förkastas, för att ensamt, på Herr Munck af Rosenschölds yrkande, få summan förhöjd.
Vid återremissen af Utskottets första Betänkande yrkade jag, att ett ökadt anslag på Stat måtte bestämmas för sjukvården vid Garnisonssjukhuset.
Utskottet har sedermera medgifvit, alt en sjuksäng på Garnisonssjukhuset måste stiga till högre belopp, än på SerafimerLazarettet, men likväl icke tillstyrkt det begärda anslaget, i den förhoppning, att sjukdomarne torde minskas.
Jag delar visserligen en sådan önskan äfvensom ett sådant hopp, men då dess uppfyllande heror af försynen allena, kan jag icke antaga det såsom stöd för ett anslags beräkning.
Jag vill emedlertid nu icke vidare yrka en ökad anslagssummas uppförande på Stat, emedan jag anser gifvet, att den i alla fall får lof alt utgå hädanefter som hittils, i fall sjuk 44 H. 7 98 Den o October f. m. doms-tillfällena icke minska sig.
Jag förenar mig derföre, för det närvarande och endast i stöd af den öfvertygelse jag här ofvan anfört, med dem, hvilka yrkat bifall å Utskottets Utlåtande.
Om jag icke bedragit mig rörande förhållandet i detta ämne, så understödde Grefve Brahe den af Kongl. Maj:t föreslagne tillökningen, första gången Utskottets Betänkande förevar.
Jag motsatte mig då denna tillökning på hvarje annat vilkor, än att de af mig förutsatta besparingar skulle blifva använde på Garnisonens hälsovård.
Då Grefve
Brahe nu sjelf afstår från yrkande af den i Konungens Proposition föreslagna tillökning, kan jag, å min sida, icke eller vidare yrka afslag å den samma.
Redan i sitt första Betänkande afstyrkte Utskottet all tillökning i det år i8a3 beviljade anslag för detta ändamål, och bland andra skäl anförde Utskottet jemväl den förmodan, uppkommen genom en noggrann undersökning af förhållanderna, att en sparsammare hushållning vid Garnisonssjukhuset skulle kunna införas.
I sitt senare Utlåtande har Utskottet qvarblifvit vid denna åsigt, och anmält att BondeStåndet bifallit det första Betänkandet.
Någon förändring i hvad vid sista Riksdag tillgjordes, har ej ägt ruin, Den 5 O c t o b e r f. m, 99 och förenar jag mig alltså med elem, hvillia yrka bifall å Utlåtandet.
I anledning af Herr Munck af Rosenschölds yttrande om Cassernernes dåliga läge, och deraf följande större sjuklighet inom Garnizonen, än hland Stockholms öfriga inbyggare, anhåller jag få lemna en upplysning i afseende på förhållandet emellan mortaliteten vid Garnisonssjukhuset, SeraphimerLazarettet och Flottans Sjukhus.
Detta förhållande är sådant, att mortaliteten vid Garnisonssjukhuset är i medeltal, årligen räknadt, 2 procent mindre än vid SeraphimerLazarettet, och vid Lazarettet 3 procent mindre än vid Flottans Sjukhus, oaktadt Flottans Cassern ligger vid saltsjön, på ett, efter Herr Munck af Rosenschölds utsago, vida sundare ställe.
Herr Munck af Rose?ischöhl:
Jag ber om ursägt att jag återigen tagit till ordet, för att yttra mig i ett egentligen medicinskt ämne.
Grefve Cronhjelms uppgift, att mortaliteten är något större på SerafimerLazarettet, än på Garnisonssjukhuset, bevisar ingenting, derföre att på förra stället emottagas patienter af alla åldrar, de fleste fattige, födde och uppfödde i hufvudstadön, samt således försvagade ifrån barndomen.
Deremot utgöras patienterne på Garnisons 44 7* 100
Den 5 O c to ber f. m. sjukhuset för det mesta af personer med en stark kroppsconstitution, och i den ålder, då sjukligheten och dödligheten pläga vara minst.
Jag har sjelf 1812 besökt militaira sjukhuset i Berlin, då knappt hvar 5o:de. af de sjuke genom döden afgick.
Något när detsamma har jag för 20 år sedan sett på militaira sjukhusen i England, och i det största af dem, oaktadt fullt af från den osunda öen Walcheren återkomne sjuke, dog icke hvar 2o:de.
Helt annat var likvällbrhållandet äfven der på de sjukhus, der personer af alla åldrar och af båda könen emottogos.
Hvad åter beträffar jemförelsen med dödligheten på sjukhuset å Castellholmen, så vill jag icke nu ingå i någon framställning angående orsaken dertill, ehuruväl jag tror mig känna den.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken erindrade, att discussionen syntes hafva öfvergått till ett annat ämne, än det, som blifvit för Ridderskapet och Adeln föredragit.
I öfrigt hade Ridderskapet och Adeln, efter hvad Hans Excellence fattat Ridderskapets och Adelns svar å den af Hans Excellence nyss gjorde proposition, redan bifallit den ifrågavarande 9 punkten.
Herr Cederschjöld„ Pehr Gustaf:
I anledning af de erindringar en värd Talare gjort angående sjukligheten i Stockholm, och Den 5 Octo ber f. in. iot siitten att minsta den, får jag upplysningsvis nämna, att jag i delta ämne afgifvit ett Memorial, hvilket genom Kongl. SundhetsColleginm blifvit inlemnadt till Kongl. Maj:t, som remitterat det till en Corn mittes handläggning.
Detta var för omkring i\ år sedan, och jag vet icke, om Committeen ännu lagt någon hand dervid; men om så sker, torde Stockholms invånare omsider kunna komma i åtnjutande af de sundhetsförmåner, naturen dem så rikeligen beskärt, och Stockholm då icke på mortalitetlistan längre nödgas intaga första rummet bland alla hufvudstäder i Europa.
Hvad sjukligheten i Garnisonen betäffar, så hoppas jag, att den i alla fall skall blifva mindre, sedan man börjat mera än hittills cassera svaga hectiska och med gamla bensår behäftade Soldater, hvilka egentligen äro sjukhusinventarier; och när man får en bättre och rymligare local, skall naturligtvis också convalescensen blifva kortare, i stället för att den nu synes merendels liafva utgjort två tredjedelar af den tid patienten varit på sjukhuset.
Då det ämne, som Herr Cederschjöld afhandlat, synes mindre tillhöra del, hvilket nu varit under ventilation, får jag blott i allmänhet nämna, att hvad jag nyss anförde om upprensning af Clara sjö, står i sammanhang med den omnämnda Gommitteens öfriga arbeten; och IOl Den 5 October f. m. att ett så vidlyftigt arbete, hvilket fordrar betydliga undersökningar och kostnader, icke kan gå så fort, som man synes önska, torde vara klart för hvar man.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. 10 Punkten.
Indeldta Arme’ens Befäl.
Herr Nordenfalk, Johan, anförde skrifteligen:
Det ämne, hvarom vi nu gå att öfverlägga, eller Löneregleringen för Indelta Armeen, utgör ett bland de vigtigaste inom Statsregleringen, vigtigt, emedan det innefattar en personal af öfver 4000 Tjenstemän, hvilkas ställning högt påkallar hjelp och förbättrade vilkor, vigtigt emedan det står i sammanhang med det till sina hufvudgrunder fridlysta Indelningsverket; och vigtigt, emedan det just derigenom företer så många betänkliga svårigheter vid verkställigheten.
Majtts Proposition angående StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad den rörde Löneregleringen, utgeck fränden grund, att de indeldte lönerne., inom aldra och 3:dje Hufvudtiteln, skulle försvinna och alla löntagare i stället uppbära penningar.
Den 5 Octo ber f. in.
StatsUtskottet har stadnat i den öfvertygelse, som jemväl lärer delas af majorilelen bland Rikets Ständer, att rätta tidpunkten ännu icke är inne för antagandet af denna grund, jemte de flere bestämmelser, som dermed stodo i sammanhang.
Imedlertid och då nu alla beräkningar och löneregleringar äro uppställde på grund af den gamla ordningen, anser jag mig icke numera, under närvarande omständigheter, kunna påyrka införandet af ett system, om hvars nytta så väl för skattdragande, som löntagande jag eljest är lika öfvertygad, som att densamma snart nog skall å håda dessa sidor inses och erkännas.
Då jag sålunda går alt bedöma förevarande Lönereglerings fråga efter de grunder, som blifvit följde, torde jag få för Ridderskapet och Adeln närmare utveckla Utskottets icke så alldeles tydliga Betänkande, och de resultat, hvartill det föranleder.
Jag erkänner visserligen med tacksamhet det arbete Utskottet nedlagt, och besegrandet af de svårigheter det haft att öfvervinna derigenom, att Kongl. Majrts Proposition, som utgick från en helt annan grund, icke eller kunde följas, när denna grund sattes å sido; men jag tror att Utskottets båda Utlåtanden blifvit mindre falt - Den 5 Octo ber f. m. liga derigenom, alt olika uppställning i calcul blifvit följd i de serskildta Utlåtanderne, oell att man icke i dem båda bar motsvarande punkter till jemnförelse sinsemellan.
Enligt de Stater, Kongl. Maj:t låtit uppgöra och till StatsUtskottet öfverlemna för Indeldta Arméens Lönereglering, uppgingo Indeldta Cavalleriets löner till 25o,346: 3a.
Infanteriets 825,266: 32.
S:a i,075,6i3: 16.
De redan tillgänglige tillgångarne härtill bestodo uti indeldta löner i hemmansräntor och krono-tionde 382,109: 47* 7* De uppskattade Boställenas afkastning ..... 4^0,310: 20.
1. samt det å i8a3 års
Stat redan varande penningeanslag 14^,459: 4^- 10.
Den sammanräknade tillgången 985,880: i5. 6.
StatsUtskottet anviste i sitt första Betänkande följande ökade tillgångar nemligen: 1:0 I indeldta Corporalslöner, hvilka i stället skulle ersättas genom Rotelöner .... 26,470: 22.
— Transport 26,470:
Den 5 October f. m. io5 Transport 26,470: 22.— 2/0 Nyttpenninge-anslag 24,i65: 42.6. 50}fåQ: jg. g. Sålunda de gamla och nya tillgångarna tillsammans i,o36,5i6: 32. — hvilken sammanlagde tillgång motsvarade summan af de Stater, dem Utskottel ansåg böra äga rum.
Bristen, jemförelsevis till hvad Kongl. Maj:t för Löneregleringen äskat, utgjorde således, enligt Utskottets förra Betänkande, 39,096: 32. — S:a [,075,613: 16. — eller en nedsättning, för Cavalleriet af 12,870. och för Infante liel af 26,226: 32.- 39)o96;32._ hvilka Summor igenfinnas uti de jemnförelse-tabeller, som åtfölja Utskottets förra Betänkande.
När man nu öfvergår till Utskottets sednare Utlåtande, och betraktar de summor, som der förekomma, så finner man väl deraf, att Utskottet tillstyrkt 1:0
Ett ökadt penninge-anslag af 23,834: 5. 6. 2:0 Har Utskottet upptagit Corporalslönen, högre än förra gången, med .... 2,263: 5. 8.
Transport 26,097:11. 2. 11 ' io6 Den 5 October f. m.
Transport 26,097:11. 2. 3:o Tillagt LifRegementets Grenadiercorps till fyllnad i dess Stat, behållningen af vissa indragne boställen, (hvilka jemte de flere, som varit till Statsverket indragne, ej ingått i den förr påräknade tillgången) hvilken behållning upptagits till. . 3,oo6: 42.
— Dessa 3:ne tillökningar utgöra tillhopa. ..... 29,104: 5. 2.*) *) Dessa i sednare Utlåtandet gjorda tillökningar 39,104: 5.
2. igenfinnas vid Tabellernes genoingående och jemnförande vara fördelade på följande sätt: 1) Utskottet hade förra gängen nedsatt Cavalleriets LöningsStater med ...... 12,870: — — hvilka det i sednare Utlåtandet återfått och derutöfver . . 6,898: ^ a 2) Tillökning på Infanteriet, nemligen; Andra LifGrenadierRegemen tet 669: 28. 8. BohusLäns . . . 3,255: 11. 6.
Calmare .... 3,544- ,0k De båda Skånska Regemen terne 400: ^g6g; ^ __ 3) I förra Betänkandet voro Boställs-afkastningar och räntor, förmodeligen genom misstag, upptagne högre, än vederborde 1,466: 32. — S:a 29,104: 5. 2.
Den 5 October f. m.