Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bewillnings-Utskottet funnit nödwändigt förestå, au TaxeringsCommikteer. i städerne stola utgöras af fyra clas.. ser inwänare, samt att hälften deraf stal! bestå af borgerskap allena, hwarföre dä icke tillika rättwist, billigt och bestämdt stadga, att alla desse taxerings män stola för hwarje class enskildt af sjelfwa classen wäljas, om icke annorlunda, der röst ägande finnes som dit höra?
allmän omröstning, som förefläs säsom ett alternativ, har den obehagliga följd, att, der stridande intereften kunna förmodas, hwilket icke är absolut omöjligt, dä de mä handa nägon gäng pä något ställe wisat sig, utsä frön till en misisämja, hwarigenom sjelfwa saken, der det moraliska sjelfberoendet saknades, skulle kunna leda; och hwad ar defturom klarare än att, der detta sed. nare walfätt prkas och werkMes, Borgerstapet, 474 Dsn 3 Augusti. som ofelbart utgör hufwudtalet uti alla stader, genom sin deciderade öswerwigt i röstberäkningen, bestämmer sä wäf malsättet, såsom ock tillsätter alla raxeringsmännen as de fyra classerne? hwad more dä, h oad är dä ändamälet och werkan as de trenne öfrigas deltagande i taxerings förrättningen, pch more det ej billigt, akt den ena classen, som till hufwudtalet i taxeringen fullt upwäger de trenne öfriga sammantagne, till dem afstod den i sig siels phetydljga förmänen, (för att ej kalla det e« rättighet) att fä, hwar för sig, utan sräga om denna allmänna omröstning, tillsätta en siettedel afvek hela?
Jag mäste medgifwa att exempel af en sadan allmän omröstning wid raxeringsmanswal (mig >v«tterligen) icke funnits mer än s en enda stad i hesa Riket, att den troligen ej mera yrkas eller nägonstädes sättes i kraga; men detta enda exempel zör tillfyllest atr wisa den förra författningens brist i denna del, och i framtiden söka förekomma missbruken af en icke nog tydlig eller rättwis före' skrift.
I anledning häraf
Stthäller jag, att detta mitt ödmjuka anförande, i händelse att Högloft. Bewillmngs.
Utstottets betänkande Ltterremitleras, mätte fä åtfölja detsamma till rättelses erhållande' i de »Unxter jag anmärkt» och de delar hwilka dermed
Aga oskiljaktigt sammanhang, ^>erk VVirkön, Lustaf kreftric, hade försåtkat följande yttrande som vplästes: Riksens Högloft.
Ständers Bewillnings-lltffott har, oaktat den betydliga tillökning i stats-ur gif - Den 3 Augusti gifterna, som ansett- nödig och af Riksens Stan, per bliswit bewiljad, sann äfwen, oansedt den brist i förra arens bewillningssumma, som nn ar företagen att, under topper af de följande till nästa Riksdag, ersättas, likwäl icke funnit anledning, hwarken att ater införa landttulls afgiften etter akt föreflä någre andre indirekta bestattnjngs grunder.
Utom en mindre betydlig tillökning genom förhöjd afgift ä stämpladt papper och en större tillökning pä bränwinet, har återstoden af det erforderliga beloppet blifvit beräknad att ulgä likmätigt den pry« secterade bewistnings stadgan.
Afgiften af söner, egendom och rörelse har ock, i följd häraf, blifwit gansta tryckande.
Den bewillnings utskyld a» synbar förmögenhet, Utan att stuld fär aftäknas, som Utstyttet i 2.'dra grtikeln föresiagit, har förmänen af den säkraste beräkning och cvntroll; men dä beloppet, som efter henna grund stall ukgä, erfordras »»öfwer yn lag proportion till capital-förmbgonheten, förlorar det. ra bestattnings sätt stn mästa auwändbarhet.
Det lärer wara för att gifwa någon rättelstz häråt, som Utstotter projekterat, qtt läntagare mi erhälla rättighet af längifware godtgöra sig ben andel i bewillningcn som, ä den ärliga räntan, för läntagit capital belöper, men af läntagare för. stjutes.
Hä en sadan liqvidation stall äga rum, är vet wisterligen wida lämpligare, alt ben beror mellan enstilve, än att, efter principen i den nu gällande bewillnings stadgan, den stulle för hwar, se individ» upgöras directe med staten, som hän. wistes <m söka Lifferencen, emellan den synbara för»
Mö» 476 Den 3 Augusti mögenhekens rätta warde och innehafwarens werkliga ansel deri, pä andra hander, med mycken ofäkerhet och »n ofullständig conrroll.
Men en ny olägenhet har blifwit en följd af denna förändring.
Utskouer har, i anseende litt vei höga betalnings, beloppet, icke kunnat »noga att förestå en progressiv afgift för större sörmögenhet. z:de Artikeln i projectet innehäller föreikrislen i denna del.
Och dä, med tillämpning af den nast föregående, afkomsten af ullante capitaier icke behöfmer upgiswas, sa följer ock deraf, att capikalister undgå att betala alt bc,vtllning efter z.-dje artikeln, oacktadt deras inkomst i ränror upgär till dec belopp, der progresnons afgisten widtagcr.
Detta innefattar sn orättwisa nior de öfrige skattdragande, och jag Hemstäs.er, om ej hwar och en, skattskyldig bör äligga att upgifiva sin inkomst af utlänte capitaler pä det att, oaktadt dera icke bekaltes bewiilning efter 2.dra Artikeln, progressions afgisten likwäl mä kunna pafordras, der räntan af utläningen, ensam eller tillago den skattskr) diges öfriga inkomst, upgär till det belopp, att sadan afgift, likmätigt tariffen lill z.dje artikeln, bör äga rum.
Om Utskottets princip tnbehälles, att progressions afgisten. för synbar förmögenhet äfwen bör Utgå utan skulders afdragande, sa minskas wäl icke pä ett direcr sätt be gäldbundne fastighets ägarneö utskyld genom en sädan nu förestagen än. dring i capitalisters beskattning; men en billigare fördelning äger likwäl ruin, som ökar producten sf bewillningen, och således snart eller sednare tjenar till nedsättning i de öfrige afgifterne.
Den Z Augusti. 4??
Kör att ej uppehålla Ridderskapet o^ Apeln Nied de erinringar, hwattill egentelioast fietfwa redactivnen af författningen ansetts gifwa anledning, anhälles att ett, med bibehållande af. dest qrunder, vmstrifwit exemplar deraf, mätte fä åtfölja äterremisten af projectet till Bewillnings-Utskottet, föe att af Utskortet pröfwas.
Sluteligen hemställes ock, att Riksens Srrs«- der hos Kongl. Maj:t anhalla, det Kamar-Collegium och Stars-Contoiret mätte i näder anbefallas, att, gemensamt med fullmägtige uri Riksens Ständers Riksgälds-Conroir, ritt Kongl. Majtts uädiga pröfning och fastställelse första formulaire till sädane exkract och sammanvrag öfwer den ärliga bewillningen, hwaraf fullständiga uplysningar mä kunna winnås om producten af hwarje artikel m. m., och Riksens Ständer w.id deras nästa sammankomst således icke sakna tillförlitelige grunder för nödige beräkningar.
Härwid war fogadt ert förslag till Bewiklningsförordning, hwilket förstag skulle till Bewillnings-Utskottet öfwerlemnas.
Gre'we ve la Laräis, )acob, upläste följande skristliga anförande:
Med li a öfwertygelse om Utstottets asstgter, som aktning för des widlyfkiga och mödosamma arbete, torde det likwäl killäras mig, - ait anföra de anmärkningar jag derwid trott' mig böra göra: i fall Utskottet skulle finna Någon förtjena dest noggranna bedömande, och ändring deraf blefwe en följd, i den kommand» författningen, har jag trot; Den 3 Augusti. ' mig böra upställa anmärkningarne i ven srdniNg, fvm betänkandet 06) projecket nu är framläMNadt^ De 4 hufwudgrUNdertte ä hwilka Utstottet up< fört hela bewillnings byggnaden; r.o capitation, 2:0 afgift för synbar förmögenhet, z:o progressiv afgift för den större, samt 4:0 en bewillning ä witzö mer eller mindre warande öfwcrflöds artiklak gillar jag fullkomligen, Men tror, art wid den g:dje ärtikcln bör vwillkorligen skuld afdragas; det up» gisne medlet, art läntagaren af längiftvaren agde Återtaga hwav han härutinnan utgäfwe, wägar jag tro lika omöjligt att »verkställa för hwarje behöf» wande läntagare, som ven slutsats i mitt tanke är ogrundad, att en obillighet, som sadan ansedd, min» flas eller förändras r atk wara orättwis, i dett män den drabbar siere eller färre personer, Aelet i en författning, som erkänner dbillighetett af en sak, men ven änvä ytkar och päbjudrr, är altid lika, och jag rror, alt det är en pligt söka afwända, med den rätt lag och stadgar gifwa, alt, hwilket som sädank katt anses.
Den yttrade framställning rörande landt-tullar» nes återställande, kan jag ej med Utstottet se nyt» tan utaf; äfwen med atffiljande af de olägenheter hwilka sä.wal hwad tid, fom andre omständigheter röker, gelwm deras äter införande skulle drabba serdeles Landkmannen, syneS mig, att cn inkomst som i betjeningenS aflöning, arfwoden, med ett ord urbärandel och intägten, enligt Utskottets egen up, gift, stulle, om den ock upsattes till 600,000 R.dr kosta 250,020 och således endast lemna staten e» hchällning af 352,002 R;dr, ej är den fom bör sökas, Den 3 Augusti. 4?s sch att flere andre, der afdragen öro mindre, och behällningen således större, böra snarare mökjas och antaga-?.
Den latitude som lemnäs Herrar Pastor att sjekfwe hindrade, är en annan öswerläta beswäret wid mantalsskrifningen, tror jag wiflerligen kan mara nödwändig; men jag anserPastor da pligtig utse en person, för hwars göromäl härwid, han helt och hället sjelf answarar, Alt Mantals.CoMmiSsarier och ä de orter hivarest Haradsikrifmarena Veras tjenster förrätta, böra hafwa förbättring i deras högst knappa löningswil» kor, anser jag af en lika stor rättwisa som uddman» vighet, om den noggranhet stall wäntas, hmillen är fa nödig och som nu ty wärr till statens sä stora förlust pä siere stallen lärer hafwa felat» men jag tror att den sörestague procenten är nog hög; jemre Len som förut trll samma ändamäl wid bränwins ofgiftxns debiteringar är pätänkk, lärer den Utgö» ra nära 40,000 g!rdt.
Jag sär i der ställer föreflä, atr sä mät till minstning häruti, som ock till en något jämnare fördelning, Landshöfdingarne blefwo upvragne, alt i män as hwckr och ens göromäl, längre eller kortare resor, mer eller mindre besmör, tilldela Manlals-Commisiarien eller HaradSfkrifwaren ett kämpadt arfwobe, dock aldrig öfwer Z procent af hmad, as bewikningsmedel i ränteriek, ifrån hwar och enö distriek inlämnas; mg tror ett jämnare fördelning deraf skulle upkomma, dä somlige Häradsstrifware hafwa flere, och midstracktarl härader, än andre, och arfwodrt altid efter min tanke, bör lämpas, sä wäl efter mödan, som de resekostnader harr i och för sin tjenst nödgas widkännas. r Art - 48s Den 3 Augustt 1 Art.
Wid den har uptagne personal-bewillningen esler capitation, tror jag werkeligen förhöjning kunde och borde aga rum, lämpad efter nuwarande myntwärde, och deraf upstegrade arbctslegor; jag tror i sädant fall 2 A procenrs förhöjning borde tilläggas sä »val ä mans som qwinsperson. 2 Art. i T.
Den har yrkade afgift af 4 procent,ä emvekömans löne-wilkor, synes mig öfwerdrifwen, strang och obillig, särdeles hwad penninge-löntagaren »vidkommer; ej längesedan, hafwa Riksens Stander, med full öfwertygelse vin desie personers i alla afseen" den otillräckelige miderhäll, bewiljat dem en tillökning af ZZ^ procent, och nu ater afdrages en del deraf genom en ökad bewillning: jag önstade staren wvre nog rik, att ej med ena handen nödgas äterraga hwad den, med den andra, äc sine tjensteman gifwer, men dä sädant i sakernes närwarande stick ej lärer kunna göras, tror jag, att nya tyngder pä redan genom penningewärdet och ökade warupris nog nedsatte löner, borde lättas »nen ej förfwäras, och om embetsman skulle m.ed 4 procent af sine löner, deltaga i bewillningen, denna skyldighet åtminstone aldrig sträckte sig längre än till dem, svin innehafwa boställen eller indette spannemalslöner.4 iblano de öfrige arv fa som kunna draga denna ökade utgift, synnerligen som ibland dem gifwes de, hwilka ej erhållit den 1810 lofwade tillökning af zzf procent: nar härtill lägges den ranta de arv nödsakade betala för utlagde accorder, centonal-aft Den 3 Augusti. 48r giften m. m., tror jag ökade skal stola förete sig till en minstning i en redan nog hög statt.
Samma lindring som har ofwan är yrkad för penninge löntagaren, synes mig äfwen bör lämnas ät dem hwilka njuta pensioner, gratialer och benädningar.
I denna samma artikel pålägges en ökad benMning för de af patron! cecielia- i Skäne, hwilka hafwa kronotionde; jag torde harwid fä anmärka, att deste rättigheter aro ej gafwor, utan härröra af deste egendomars för secler tillbaka till Regeringen gjorde försträckningar och län, hwarä äfwen documenterne Åtminstone pä flere stallen jag kanner, ännu arv i behäll; dä kvrkornes widmagthällande, äfwen ombyggande om sä fordras, samt räntan för läner, genom denna tionde - spannemäl gäldas, dä för denne inkomst säsom ökande innehafwares förmögenhet, afgift redan ester 2 Art. erlägges; synes mig en werklig obillighet wara^ att pä en ränta, den jag för gjordt län, enligt försäkringar, lag och stadgar upbär, en ny statt stall läggas, och min lika sä lagliga som päräknade inkomst derigenom förminstas.
Jag wet ej om ä alla ställen förhällandet är fullkomligen lika; men tror, att de juS.rättigheter, hwilka äro af den natur jag omnäml, böra i sädane fall lindras. 2.
Jag ser ej något stäl hwarsöre
L den sä kallade minimi-afgiften, wista closter ej betala efter inkomst dä andra äter äro dertill owilkorligen förpliktade.
Jag Andra Del.
N:o 51. 4-^2 Den 3 Augusti.
Jag saknar äswen ibland de i denna H. irp^ räknade sarstildte closter af borgare, de sä kallade genannt borgare, hwilka i wista landsorter finnas tämmelig mycket; jag kanner cu socken i hrvilken.äro z, och i en enda by pä ert annat ställe, hwarest I3il funnos 8, och der liv i st u kstad hnruackva ve borde taxeras der de beständigt bodde, eiler i deli siad hwarest de borgarebief ägde.
Arbetare i ftäderne berala ester der nu lemnäLe förflag, i proporston emot andre, mindre nii,- än efter igro ärs bewillning^ dä sjclfwa bewitlningen genom statens behof ar förökad, da alia ar^ bekslegor äro betydligen förhöjde, dä för wista personer och lagenheter asgisterne arv ökade med Zo' procent, ja deruiöfwer, synes mig wistertigen intet ffäl att minsta i den nu under händer warande förfatkning, afgiften för somlige.
I allmänhet torde den anmärkning kunna göras, are be.-villningar i closter för Stockholm och Götheborgs handlande, ar i proportion mindre ökad an för de öfrige ftäderne.
Flstare äro upförde til lika med arbetsfolk;'
Let gifwes likwät orter hwarest detta näringsfäng är gansta indrägtig?; i8io ärs
Ständer ansägo derföre nödigt att deröfwcr öka deras bewillning och utsätter delta r claster, pä det rätkwisa mätte ste alia; jag tror samma skäl böra gälla ännu, och sinner ingen orsak, art wid ett allmänt behof mera lindra för cn clast an för en annan.
Mindre rärtwis synes mig äfwen den sörminsiade ^willning nuwarande Bewillnings -UkstolL '
. till Den 3 Augustia 483 iillerkänt gesäller, i synnerhet dä ben L somlige örter gäk till nära ivo procent.
Jmet skäl finner jag ej eller/ hwarföre kann Marjungfturs och kaMmarljenares bewillning ar förminskad/ dä deremot kockars är lill 25 procent höjd/ samt mästares wid bruk och manufacturer, till nätä Zvo procent i högsta ctasten.
Dä pä sädant wis, en del claier medborgare hlifwit sä högt upsatte mot förut, synes mig någor stal bott anföras, i de sall, dä ingen tillökning skevi/ äfwensom när minskning ägt rum; delta senare är fället med akare i alla städer.
Äll annan bewillning af hus synes mig obillig/ än den jag erlägger för deraf njutne hyror, cilidre inkomster eller fvrmäner^ 3 tz.
Jag hade ej trott att rustljenstmarkerne såsom ägande egenskap af grundskatt, eller kanske i sjelfva weckel warände bet, kunde höjas: jag -förmo» dar/ otti Uskotiet täckes nogare undersöka deras natur och skälet af deras tillkomst, det äswen torde finna för godt att äter nedsätta afgiften Lill hwad ben warit, eller 8 tz°-
Den Med Zo procent ökade afgift för ut och insockne hemman i Skäne, Halland och Blekinge, säsoM särskild bewillning/ syneS mi§ nog hög, da benna afgift aldeles intet drabbar någre andre hemman/ äf hwad natur de wara mä, och de likwäl draga, inqvartering, rorerings/ och til! någon del äswen skjutnings skyldigheten lika med alla anora; något afseende borde kikwäl härö göras, synnerligen för landskap/ bwuka af serfflldre omständigheter wto. 484 Den 3 Augustt. widkänts större tyngd an något annat, af sista ro» teringens upsaltande.
Samma anmärkning s«m i 2 §- rörande arbetsfolk är anförd, kan astren hitlämpas.
Hwarsöre krögare pä lander ära lindrade kan jag pä intet wis inse skälen till: jag önstade de aldrig wore till, men som ert oundwikligt ondt böra de älminstone i proportion af alla andra, be ala lika, om ej mera. 8 §- Der undantag som här göres för de, hwilka hafwa sina penningar insatte i fonder som gifwa 5 procent eller derunder, eller ock hos enskildre utfatt dem till lägre ränra, eiler ock i Disconter insatt dem för z procent, synes mig ej billig; och som jag med säkerhet wet personer gistvas, hwilka i dylika fonder tecknat sig för eller äga ico a ,zo, voo R:dr ser jag intet skäl hwarsöre de för bewillning ä sä betydeliga summor böra wara aldeles befriade, da för egendom sä dryg afgift erlägges; följden blir, att den ena betalar inut, och den andra, dä han derjemte för betydlig del lame penningar, köpt sin egendom, nödgas betala bäde för sig och penningkarlen. 9 §- Wid betalningen af sidoarf, wet jag intet stal hwarsöre nuwarande Utstött gjort ytterligare undantag, än de, 1810 ars författning utstakar, dä likwäl ökade behof fordra en högre bewillning. 3 Art. r §- Dcn i andra momentet yrkade progrctziva af gif.
Den 3 Augusti. 485 gift för embets och tjenstemän synes mig as flera stal böra förswinns. 5 Art. 12 Mom.
Jag häller före, akt äfwen wid berednings.
Communen, den stattstyldige bör ripgifwa^alla de personer för hwilkas bewillning han answarar. 17 Mom.
Den häruti yrkade pligt för Hlradsstrifwaren anser jag, i wista orter ber 2 a z Härader hafwa en gemensamt, lika omöjlig för honom att upfylla, ssm wid werkställigheten onyttig; da längden, i likhet med hwad deste arne sednare arén stjedt, af honom understrifwen blifwit till pastor öfwerlämnad, tror jag ändamälet wunnit; antingen kan han ej medhinna wara pä alla ställen, eller ock stall flrifningen inom ett widsträckt
Härad ga gansta långsamt.
Om detta moment stulle utgä, lärer äfwen 18 och 19 moment, förfalla; bewakandet af Kro. nans rätt, som mätte hafwa warit det ändamäl Utstolket äsyfkat, kan ju likwäl observeras wid slutliga Taxerings?Con,miteen. 20 Mom.
Jag önstade denna puncts utgäenbe: den syneS mig nog härd, dä uteblifwande ifrän ett friwilligt biträde ar belagt med böter: jag har sjelf aldrig försummat de flere gängor jag warit kallad i sädane förrättningar, men tillfällen kunna gifwas dä, utan att kunna upgifwa precist af lagens gillade stal, en ledamot kan finna stg hindrad. 2 § 486 Dm 3 Augusti. 2 §.
Domaren bör enligt min kauka här aldeles intet nämnas; ulan att Landshöfdingen, i walet af en stick,ig ordförande i sitt ställe bör wara bunden till någon hwilket likwät här synes wara meningen, dä han namneS framlör alla andra; kan det ju ofta Handa, att ett criminal mål just wid det ti liyilet fordrar ett extra Aing, och följakiejigefl Domarens derwaro, 17 Monj.
Bewillning för bättre eller sämre abyggnad synes mig högst obillig; dä lagen alägger mig byggnads styldigher ä säterier, da min rakt deraf genom annar förhällande förwerkas. fär jgg fräga om det nägonsin kan blifwa en billighet, att för det jag, anstngen till besparing af stog, kill byggnadens waraltighe, eller sill säkerhet mot slvswäda, bygger af stm, jag derföre stall erlägga en drygare afgist an min granne, hwilken mera klok och töruiseende, lärer nedröta sitt hus, men utsätter derigenom sparre capitaser sitt inrättningar, som mä hända gift wa honom »8 a 2» procent inkomst om äxet.
Man stulle till och med mäst falla pä den tankan, att en mindre sainwetsgrann husägare, hwilken kils hetydeligare summa assecurerat sitt hus, ffulle finnq en lönande förman alt dera sätta eld, för att bespara bewillningen, utsä asiecurance summan, vH Len till mera lönande ändamål . anmanda. z6 Mom.
Redan i8-y yrkade jag i Utstottet, att jprdsgaren borde answara för bewilsnjngen af alla q dest ägor Den z 2lugusif. 48?
-ägor boende; men pluraliteten stadgade ett annar beslut: hä ert efter min ranka dylikt fe! nu aler förestås, magar jag göra Ridderstapet och Aoeln upmärlsam ä den förlust som stalén deraf tider.
Da spannemäleii ett eller annat är want i lag! pris, skynda ofta en mängd frista unga mennijkor akt som inhyseshjon bygga kojor, och nedsätta stq med jordägaxens tillstånd
Lade pä frälse och krvnoägor, genom sn obetydlig potatoes plantering, och en öfwer all hösma upbrNgk arbetslega, förtjena de genom nägra fa dagswerken studer de tider yä landkmannen oinöje, ljgen kan undwara deras biträde, ett tillräckligt underhäll, för öfriga riden af äret, och undandraga sig oftast den statt som de till Kronan skulle erlägga; om nu äter jordägaren owilkorsigen more pligtig derföre answara, med rättighet, alt den oenom arbete af den stattssyldige återtaga, more Kronan atrid säker akt stätten erhälla» och om än an. falet af backstugu och inhyseshjon derigenom förminskades, ser jag derwid endast en ökad wurst genom större tillgäng ä tjenstefolk, en minskning fästin» gar för staten, och jag tillägger, för allmogen tyngande rparelser.
Z8 Mom, Till undwikande af sterfaldige misibruk och lisl en lättnad för den mindre uplyste delen af allmänheten, önstade jqg, att emot veu här utsatta taxa, alla deherssedlar mätte wara tryckte; äfwen önskade jag,^ att i likhet med hlvad nnd Urtima Riks, dagen i Orebro bestöts, tryckte formulairer för Be^ rednings och Taxerings längderne mätte blifwa; en stor redighet skulle derigenom winnås.
Mantals --Com - 488 Den Z Augusti.
Commisiarien eller Häradsstrifwaren borde för det nu föreslagne ökade arfwode, införa personalen urur mantalslängden och för desi enlighet dermed answara.
Z -T4 Mom.
Männe den här föreflagne omwäg, dä Konungens Befallningshafwande ar hindrad, ej ar altför läng, och att någon wäda wore, om i sädant fall Landshöfdingen sjelf ursäge en Ordförande i sitt ställe; jag styrkcs sä mycket mer i denna kanka, som 6 momentet owilkorligen utsätter alt prö,fniugs- eller Läne-CommittLen stall sammanträda en mänad efter sedan handlingarne ifrän Taxerings» Committeen inkommit, och orter gifwas, der dä ett förhållande efter 4 momentet blefwe en omöjelighet. 6 §. i Mom.
Den stillnad af instantier som här är utsatt för dem som söka ändring utiTaxeringsCommitlöens fattade beslut, fruktar jag, för mänga blir swär att begripa, kan hända till och med omöjlig i »verkställigheten; männe ej det wore bättre, att alla mål ginge till Läne-Committeen, och Landshöfdinge-Embetes befattning endast sträckte stg till de fel eller inisttag som wid stelfwa upbörden kunde inträffa; jag anser den i 2 momentet kemnade uplysning ej tillräcklig. z Mom.
Jag hade trott, att en besparing för stattstyl» dige kunnat blifwa, om omwägen til Kamar-Colle gio - Den z Augusti. 489 gro kunnat undwikas, och klagomalen i sädane fat! i likhet med hwad Kongl. Majit för enffiften nädigst stadgat, gatt directe till Kongl. Maj.t.
Kamar - Collegii p trande hade dä alkid af Kongl. Maj:t infordrats, men en för drygt pä förd skattdragande filippik beswaret och kostnaden af sakens bewakande äfwen i nämnde Collegio. 6 Art. 3 4 Mom.
Wid de här anförde orden:
Studerande som tillika informera andre, äro frie för bewillning, da de ej hafwa öfwer iso R:dr i lön, synes mig böra tilläggas: eller dest wärde i waror eller förmäner 5 Mom.
Efter här införde ordet: egendom, tror jagangelägit är tillägga: eller annan särskildt inkomst
För öfrigt får jag ytterligare, hwad angar pro« grefiiva afgiften utan afdrag ä intecknad skuld, helt och hällit conformera mig med det i min tanka lika uplysande som sanna och wäl grundade betänkande, hwilket Herr Prosten Illult till Bewillnings-Utskottet inlemnat, hwarwid flere derwarande ledamöter sig förenat, och hwilket äfwen Stän. derne meddeldt blifwit; ett annat förfarande skulle efter min öfwertygelse wara en werklig orattwisa, qwäfwa all häg för egendomsköp och odling, och långt ifrän att bidraga till det ändamäl som jag bör iro Utskottets pluralite äsyftat, frugtar jag det ännu mer skulle upmuntra (den mindre wäl tän - , 49» Den I Augusti.» tankande) kapitalister», att endast armanda sine penningar i sädane .inrättningar eller sonder, der an, tingen afgisten är ringa, elier winsten med lätthet kan .undandölja^.
Sjelfwa staken synes mig äfweu förlora a eik enligt författningen öfwerensstämmande förhållande; ty »md progressiva inkomsten hlir ju statens winst wida större af en längifw.we, som dä betalar för hela läne-eapitalet, än af ds mähändr 20 särskildta, till hwilka det är Märit.