Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om denna seger öfver det förut rådande Creditsystetr.et blifvit begagnad med måtta, hade mycket ondt kunnat förekommas, men att dessa Disconters fall med ifver begagnades, att undandraga ali penningerörelse från de öfriga Städerne och från d« Landsorter som voro Hufvudstaden fråniägse, att i denna som genom sitt läge, Hofvets, EmbetsmannaCorpsers och Rikets penningeverks närvaro - af conjuncturen och händelserna minst lidit, concentrera alla Rikets pengar, att vägra de till 6in natur och verkan så nyttiga Discontlånen pl vahror och att på allt sätt för alla utom Stockholm försvåra åtkomsten af lån på namn: detta allt sammanlagdt är efter min öfvertygelse orsaken till penningenöden och allmänna förlägenheten; Handelns förstörande, näringarnes tvång och en våldsam peningeindragning hafva hufvudsakeligen verkat det onda, för hvilket man envist skyllar pappersmyntet och man skall lyc-^ kas att göra detta onda för ett halft Secel obotligtom under sådana förhållanden en Realisation skall göras med lanta utländska pengar.
Den ii April f, m. »49 Efter Planen inbjudes Actietagare med hopp om 9 procents vinst, ett i sanning förträffeligt medel, att fälla Låneräntan i Landet; hvem tviflar att ju alla möjeliga disponibla Capitaler skola dragas utur rörelsen, för att användas till Actier om dessa kunna göras begärliga, men hvem tror deremot, att 3 millioner Silfver R:dr kunna inom Sverige till insättning samlas, det felande skall då fyllas genom
Lån hos utländningen, följderna i rät linia skulle således blifva den skuldsatte Jordbrukareos förstörande genom Capitalernas uppsägande, utvandring till Finland af en mängd lånt silfver för våra der utan ränta nu befinteliga Bancosedlar, och det öfrigas årliga utvandring så väl dit med nu varande handelsförhållande sorn till utländningen i ränta för det lånta silfret; med hvad förmån ett Statslån kan göras till denna operation derom vittna Danmarks lån.
SkuldCapital erhålla 75 för 5 procenta ränta torde vara de förmånligaste vilkor som erbjudas och sådan förderfvelig skuldsättning vill man utan trängande behof påföra oss?
Må sparsamhet införas i alla Statshushållningens grenar, må ali den frihet införas uti alla medborgeiiga yrken, som kan stå tillsammans med laglig ägande och nyttjande rätt, må ingen MedborgareClass gynnas på de andras bekostnad, utan Nationen under Styrelsen afen Konung sorn vill sitt Folks väl, få under värt lyck.-? liga fredslugn utveckla sina krafter och sin håg för tillväxt: då skola medel sjelfmant erbjuda sig, att bereda myntets stadga och äf - Den 11 April J. ml ven realisation, om denna fordras till landets välstånd.
Att förut med lanta konstlade medel påtruga oss den är detsamma, sbm att kläda en illa sjuk i grann högtidsdrägt för att för allmänheten lata honom paradera, mattigheten skall blott fortare tilltaga och den sjuka skynda sm upplösning till möte.
Skall penningeoredan lem näs utan hjelp? visserligen eke.
Som medel till dess afhjelpande torde verksamt kunna bidraga. 1:0.
Bankens Publicitet. 2lo. Tjenliga stadganden mot Sedelstoc. kens okände utöfver en viss proportion emot Bankens Fonder. 3:0.
Dylika åtgjerder att oafskiljeligt fästa vid Banken alla dess verkeliga tillgångar» 5:0.
Upphandling för Bankens räkning åf silfver till och under viss minimicours , då goda Handelsförhållanden sådant medgifva. 5:0.
BancoDiscontens utgrening emellan Stockholm, Götheborg och Skåne, att med det största Creditif sorn Sedelstocken och Bankens tillgångar medgifva, men endast med detta Creditivets belopp, få emot 5 procents ränta biträda med lån på namfl, men framför allt på oförstörbara eller assecurerade varor.
Om Bankens -styrelse på dessa grunder Den 11 April f m. fotas, om tjenliga ekonomiska lagar öfverensstämmande med landets verkeiiga förhållande intöras utan afseende på en,kildt interesse, om executionslagarnes lärnpeliga förändring gifva skydd åt allmän och enskild credit, om införandet af ett härtill lämpadt enskildt creditsystem tillätes och slutligen om besluten blifva fasta och verkställigheten ordnas af stadig hand, då skola alla de förmåner i naturlig ordning och väg vinnas, som man nu vill söka i onaturlig.
Må philosophen uppställa hvad theorier han behagar, i det kalia norden kan han med sina misstag blott för en tid förvilla några ynglingar, men för theorier i Statshushållningen hvilka erfarenheten icke bestyrkt, och uti hvilka aritmetiska felagtigheter kunna upptäckas bör hvarje redlig medborgare förskona sitt Fädernesland.
England hvars Regering i flere år kunnat besolda 3;ne af Europas största magter, hvars Banquierer kunna försträckaandranationer summor öiverstigande hela vårt rörelsecapital och hvars
Bank med egna fonder kunde realisera vid alparicours; Österrike hvars rikedom i folk och egna produeter sätter det i tillfälle att lätteligen hela alla sår, som härjande krig och en enväldig regering detsamma tillfoga, och Dannemark som genom olyckor på bråd - Dtn ii April f m. den af undergång repar och uppiätthåller sig genom en med dess läge blomstrande handel, kunna aldrig i financiella åsigter tjena oss till mönster.
Under det flere medlemmar af Högloflig© Ridderskap©! och Adeln vid nu påstående Riks* möte sig ningen, har mången törhända väntat, att jag såsom Ordförande i MagazinsDirectionen, och med den sakkännedom årendernes behandling i detta Verk mig förskaffat, skulle öfver detsamma äfven yttra mina tankar; sådan har ock varit min afsigt; men sorn jag ejj velat gå någons omdöme i förväg, har jag endast stillatigande åhört discussionerne, Begagnande min rättighet såsom medlem af detta Stånd, må det nu vara min ordning, att få framställa några erinringar vid hvad i ämn©t blifvit anfördt.
Jag skulle aldeles för vida utsträcka mitt anförande, och dertill upptaga en längre tid, om en speciel granskning företogs af alla serskildta yttranden emot MagazinsDirectionens åtgärder.
De innefatta till en del sådane omdömen öfver inrättningens bestämmelse , och sådané påståenden om en menlig inflytelse på landets välstånd, sorn för hvaf och en eftertänksam af sjelfva sakernas tydliga förhållanden nogsamt Vederlägges» Den n April f. m.
För mitt ändamål är nog, att ibland mängi den af klagomålen öfver MagazinsDirectionens åtgärder uppehålla mig vid dem, som man allmännast lagt
* Man har sagt, att det understöd af Spannmål som Magazinslnrättningen meddelat provincernes Innevånare vid missväxtår eller annars, varit för undsättningstagarne sjelfve till eina följder skadligt, gjort dem gäldbundne, och blottstäldt dem, då skulderne borde betalas, för ruiaerande utmätningar.
En hjelp i nödens stund bb'r alltid värderad då den kommer, och värdet deiaf bör ej förminskas derföre att lånet är förbundet med återbetalningsskyldighet.
Med samma skäl kunde ock alla öfrige hjelpemedej, som Samfundslnrättningen alstrat, förkastas såsom skadelige, emedan förbindelsen till motsvarig gedtgörelse möjligtvis kan i längden bli besvärlig för dem, som haft samma understöd af nöden.
Det är möjligt, att undsättningsskyldige varit i trångmål, då deras skulder borde liqvideras.
klagan öf ver hård medfart, i afseende på skulder till MagazinsDirectionen, är dessutom, i högsta måtto obefogad, emedan undsättningsskyldige, i följd af flere Kongl. Majtts nådiga tillåtelser, varit berättigade, att till större och mindre del, äfven till hela beloppet, in natura linvik tbra SpannmåULånen j hvarjemte Kongl. M*j;t 15* Den ii April e. rn, likaledes förordnat, att hvad oundgänglige hushållsbehof erfordras, eller af redskap och dragare, nödvändige för åkerbrukets behöriga dritt, icke finge utmätas vid indrifvande af förfallne Spannmålsskulder.
Det är undsättnings^ tagaren, och icke Magazinslnrättningen , som vunnit på dessa liqvidationsvilkor.
Man har vidare sagt, att undsättningsprisen varit för högt beräknade, och högre än hvartill Spinnmål af enskildte blifvit försåld.
Det är möjligt att försäljningspriset på Kronans Spannmål någon gång kunnat händelsevis vara högre än priset hos någon Köpman i orten, hvilket kunnat härröra deraf, att den enskildte nedsatt sitt pris med detsamma som Kronan fixeradt sitt, eller att Köpmannen under den allmänna undsättningsepokeri erhållit Spannmål från andra orter till lägre pris.
Det hörer ej nu till mitt ämne att ingå i någon utveckling af nödvändigheten af en allmän Spanmålsundsättningsanstalt, eller tala om den våda, som efter min öfvertygelse, karr för det allmänna uppstå, om denna anstallt
Den ri April f. m. 155 upphäfves, och dess functioner komma att be^ ro på enskildte personers fria och arbitraira företag-
Min mening härom skulle visserligen möta mycken motsägelse af dem som yrka Magazinslnräftningens tillintetgörelse. jag respecterar hvars
Och ens öfvertygelse, fastän den kan strida mot min egen, och föreställer mig fördenskull att intet oöfyerlagdt nit motiverat utfallen emot MagazUielnrättningen, utan att något hvar af de värde talame tvifvelsu» tan, såsom sig bordt, väl ötvertänkt följderne lör framtiden af denna förändring, och huruvida de allmänna Spanmålsundsättningarne medfört nytta eller skada; men vid detta ifrande emot Statens mellankomst, såsom undsättningsgifva* re, kan jag ej tillbakahålla min förundran deröfver, att man så plötsligen förgätit, det landet under förflutne missväxtår, endast genom dessa klandrade undsättningar blifvit räddadt från hungersnödens rysliga följder, och att allmänna erkänslan derföre fier fa Heliga gångor blifvit inför Kongl. Majit uttryckt.
Om min utsago behöfver att styrkas, så åbe-i ropar jag alla de här närvarande Herrar Landshöfdingar, i hvilkas län tillståndet fordrat anlitande af Kronans Magaziner: de skota säkerligen lika med mig intyga, huru väsendtligen nyttigt det varit, att i tidpuncter af brist och förlägenhet, hafva säkra och tillräcklige förråd att påräkna.
Vårt Fädernesland har emedlertid just genom dessa Magazinsanstalter, hvilkas nytta en lång erfarenhet hitintills besannat. undvikit de ytterligheter, hvaruti ett ,land lätteligen kan låka, der inga åtgärder Ben n April f. m. från Styfel*eris sida vidtagas för Folkets bispringande med Spannemål vid utomordentlig» tillfällen.
Sjelfva det rika och mägtiga ’England, hvars Statshushållningsmaximer så ofta blifvit citerade, har i våra dagar visat följderna af detta systeme.
En Ledamot af detta Stånd har yttrat : all Magazins Inrättningen betydligen bidragit till Landtpiannens elände; och att den vida öfver behofvet inför skrifne utländske sp anmäl har under sednare årens ymniga skördar till den grad fält säde -priser ne , att productionsko/hiaden knappt varit ersatt, hvarigenom Jordbrukaren blifvit försatt i den majt ruinerande belägenhet.
Då MagazinsDirectionen år i g 18 nödsakades göra upphandlingar af utländsk spanmål, skedde sådant till afvärjande af en befarad spanmålsbrist, hvarmed landet om sommaren samma år hotades.
På Kongl. Maj-.ts til!
Riksens Siäoder under dåvarande Riksdag gjorde Nådiga Proposition, anslogo Riksena Ständer för detta ändamål z millioner Riksdaler till upphandling af spanmål inom landet.
Och en lika summa för uppköp af utländsk, 6panmål, om sådant skulle behöfvas.
Af de förstnämnde z millioner ställde Kongl. Maj:t 300,000 R.dr till MagazinsDirectiouens disposition, och Directionen använde deraf en tredjedel, med hvilken, jemte bidrag af Vsrketa äldre fond, den utländska spannemåln upphandlades.
Någon öfverdrifven upphandling »f utländsk spanmål är således icke skedd j och som en betydelig del af den utländske
Den il April f. m. i5j Spanmålea qvarstadnat i Kronans Mågaziner, derigenom att undsättningsbehofven i sjelfva verket blefvo mindre, än sorn befarades, har någon menlig verkan på spantnålsprisen i allmänhet icke eller kunnat uppkomma genom dessa lager, #när de icke blifvit försälde, och icke eller kunnat säljas till så låga pris , som spanmål för enskild räkning, af sednare årens ymniga skördar, blifvit afyttrad.
I öfrigt bör jag upplysa att under loppet af åren 1820* 1821 och i«22 icke någon utländsk spannemål för Magazinslnrättningens räkning blifvit införskrifven. k' Ett bevis på Magazinslnrättningens ötjertlighet och ouppfyllde bestämmelse har man jemväl velat finna deri, att Direetionen icke upprätthållit spanmålsprisen under de sednare åfens goda skördar.
På samma gång som försvararne af de mercantila intressena velat bevisa skadligheten af slika mesurer, såsom hinj dcrlige för den enskildte speculatiotlen och näringsfriheten , på samma gång framträda motsatte intressen, med anspråk på åtgärder från Magazinslnrättningens sida, hvilka borde ha till ändamål, att garantera jordbrukaren en ständig afsättning på dess hufvudsakligaste produkt, och bibehålla den vid ett skäligt värde.
Innan jag ingår i framställning af hvad Magazinslnrättningen i detta afseende gjordt och kunnat göra, bör jag först till deras upplys-, ning, som ogillat MagazinsDirectionens inblandande i spanmålshandel, anmärka; att idéen om spanmålsprisens så kallade upprätthålla!)- I5§ Dan Xi April f, to. de icke kommit från MagazinsDirectionen: att Riksens Ständer sjelfve vid 1810 års Riksdag ansett MagazinsDirectionen böra verkställa upphandlingar af spanmål , till förekommande af dess vanpris, och att för detta och andra inrättningens föremål, samma år, det första Creditivet på Banken af 300,000 R;dr anvisades: att vidare Riksens Ständer vidi8l5års Riksmöte, ”enige i den öfvertygelse,” såsom orden i deras underdåniga skrifvelse lyda, ”att Magasin» Inrättningen vöre ef hägda vigt, sä väl att förekomim möieUghettn af nöd, genom inträffande missväxtår, som får att flödja jordbruket och befordra dess Jligandederföre beviljade, att Inrättningens
JDisconträttighet i Banken skulle förökas med 700,000 R:dr och således bestämmas till en million R:dr, hvarförutan Riksens Ständer, jemte ett serskildt anslag af en half million för Spanmåis uppköp vid missväxter, dessutom bestämde ytterligare en half million *att användas vid inträffande ymnigare skörd, då, såsom orden i samma skrifvelse äfven lyda, till inhemfke Jordbrukares eije fl oundvike• liga förlägenhet, får saknad afsättning, Jlorre uppi köp för Kronans räkning borde göras: samt ändteligen, att Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag, i det af StatsUtskottet då'utarbetade och af Riksens Ständer till alla delar gillade Förslag, till Magazinslnrättningens organisation, jemväl yrkat, spannemåls upphandlande i oftanämnde ändamål.
Afsigten 'med dessa Riksens Ständers Beslut kunna ej misskännas. Huru många Jordbrukare hafva icke direct eller in~ direct njutit förmånerne deraf, så länge det Den ii April f, tn, varit möjligt att effectuera upphandlingarne.
Utan tvifvel voro desse Författningar ända-* målsenliga så länge något lif fanns i den enskildte Spannmålshandeln, och allmänna Maga? zinslnrättningen blott behöfde uppköpa det öfverskott som derutöfver var att tillgå, men då den enskifte Spanmålshandelsstagnation allt mer och mer tilltog icke allenasti Sverige utan äfven i hela Europa af helt andra allmänna inflytanden, än Mag* z:nsln rätt ningen, samt tillgångar genom gynnande skördar ännu mera ökades, kunde de anslagne medlen icke längre svara mot det åsyftade ändamålet.
Men om, såsom det blifvit påstått, dessa försök att höja Spanmålens värde hafva ledt till de förderfvelig» påföljder för producenterne sjelfve, som öfverklagas, hvilket jag likväl icke tror så torde af det anförda kunna åtminstone så mycket finnas, att skulden då icke bör stadna hos MagazinsDirectionen, som dertill endast varit verktyget, men icke orsaken.
Hvad dernäst angår ankligelserne mot MagazinsDirectionen, att den gjordt uppköp de år då sädén varit i högt pris, men deremot upphört att köpa sedan Spanmålen föll i vanpris, och sålunda g vikit Landtmannens förhoppningar om afsättning och Spanmålsprisens upprätthållande, så torde man dervid taga i betraktande, att sedan år 1815, då MagazinsFonden tillökades, de fleste efter den tiden skedd de upphandlingar varit föranledde af inträffade undsättningsbehof, och följakteligen måst anställas, utan att afseende kunde hafvas på det mer eller mindre höga pria hvartill Spand Den i i April f% m. målen exempelvis under åren 1816, i8i?§ 1818 och 181 9 kunde fås.
MagazinsDirectionen kunde då lika litet som någon annan förese att, under påföljande åren, Spanmålsprisen skulle nedfalla till omkring hälften lägre än hvad Spanmålen under förstnämnde år kostade, och om än MagazinsDirectionen agt denna profetiska förmåga, så hade den tjenat till ingenting; ty
Directionen var ju pligtig att använda sin fond och sin verksamhet då det allmännas nytta sådant påkallade, helst då fråga var att anskaffa säd till Undsättning, och något skäl till inactivitet från Directionens sida, under dylika omständigheter, kunde ju Directionen rimligtvis icke hämta från den förmodan, att landet en annan gång torde efter ymniga 6kördar än bättre behöfva Directionens biträde.
Att styra Spannmålsprisen, eller bibehålla dem vid den numerair som anses lämpelig, har aldrig varit MagazinsDirectionens o* vilkorliga åliggande och kan ej eller blifva det, emedan saken är omöjelig och aldeles overkställbar.
Directionen till efterlefnad gifne föreskrifter har också välbetänkt intet ovilkorligt stadgande derom ägt rum, helst i annat fall, skyldigheten att utföra så vidt omfattande företag, bordt förenas med anvisning på deremot svarande disponible fonder.
Om man ur säkra principer vill bedöma hvart - Den ii April f m. hvarthän Statens förvandlande till uppköpare af all skiljbar
Spannmål på slutet skulle leda, torde man finna, att dylika operationer äro högst äfventyrliga, fordra oerhördt stora pen- , ningetillgfingar, och änskönt med all försigtig* tighet exequerade, tillskynda Staten betydliga lörluster.
Säd provincerna emellan, kan det blifva möjligt att medverka till Spmnmålsprisens upprätihållande, meh så snart ett allmänt öfverflöd inträffar, och fråga blir att handla i stort, då blifva dylika försök utan märkbar nytta 1820 års skörd var så rik.
Och lemnade en så öfverflödig tillgång på Spannmål, att om MagazinsDirectionen än haft hela sin fond oanvänd, skulle
Huru vill man då med skäl yrka det vara ett fel hos förvaltningen, som icke är möjligt att utföra?
Hurti hindra Spannmålen att falla i värde, då alla ha öfverskott att sälja, och ingen, som behöfVef köpa, skaffar sig mer än hvad han för dagen behöfver, på den räkningen att priset den följande dagen ksn falla än mera?
dåden enskildte speculanten ingenting vill våga på en vahra, som han det en3 året efter det an-*- drä ser falla i priset, och för hvafs afsättlighet inom eller utom landet någon tid icke katt beräknas.
Vid en sådan cönjunctur> hvars in Bil. till Ridd. o. dd.
Pr. III Band. 11 i. l6c!
Den 11 Api'il f, m, träffande ingen kan förekomma, och sorn låtit känna sina verkningar öfver större delen af Europa, på samma gäng som hos oss, är landtmannens förlägenhet ostridigt ganska stor} men hvar och en som blott behagar tänka öfver saken, lär otvifVelagtigt inse, att MagaZins*
Directionen emot detta onda icke kunnat något uträtta.
Men Maga2insDirectionen hsr af denna ofverflödsperioden äfven haft sin känning.
In* rättningens fordringar, som i contant borde utgå, hafva blifvit förvandlade till nya Spannmålslager: större delen af den undsättningsSpannmål som j8i8 och 1819 requirerades, och som Directionen måste anskaffa, blef i Magazinen liggande, hvarigenom behållningarne ökades med mer än 65,000 tunnor.
Ridderskapets och Adelns tid med vidare detailler härom, utan får blott hänvisa till MagazinsDirectionens officiella Förvaltningsberättelser, i synnerhet den för år 1820.
Det ät klart att Magazinslnrättningen, thed så betydliga Spannmålsbehållningar, skulle råka i förlägenhet, då ingen utsigt visade sig, att dem använda.
De anbefaldte exportföretagen till utländske orter blefvo deraf en följd, och änskönt de icke kunnat verkställas utan förlust, lärer man medgifva, att de i flere afseenden gagnat Staten, och i ella händelser varit bättre att Spannmålen utomlands sål— ben il Aprilf.'rh\
Hiss till underpris, äh hemma i landet, eller att dert genom långvarig Magaimering blifvit skay dad och onyttig.
Man har påstått att MagazmsDirectionea genom dess felaktiga förvaltning beredt den ofördelaktiga ställning hvari Inrättningen sig befinner.
Att Magazinsinfättningen ickekan framställa något lysande resultat till ziffrän, medy gifvés gerna^ men om, eller huruvida förhållandet kunnat vara annorlunda än det är, må den billige och opartiske granskaren bedöma.
De till sin natur oundviklige förluster Inrättningen årligen får vidkännas, de tillfälliga som genom cohjuneturen serskildt uppkommit, hafva haft étt menligt inflytande på Inrättningens bestånd Sjelfva den ränta Magazinsinrättningen erlägger till Bankett för de derifrån förskjutna medel, hvilken frän ISi2 till i§22 års slut uppgått till 3.26,621
R;dr utgör ensamt eti Så betydande gfavatiön, att om också ingeri annan förlust på Magazinsrörelsen under några Och 30 år inträffade, skulle blotta räntebetilningaroe under samma tid hafva vuxit till lika belopp med sjelfva capitalet.
Ändtligen Här man Sagdt, att tillvarelsen af en Inrättning, sam i stort skulle handla med Spannmål, har afikräckt
Köpmannen från alla betydliga speciilatiofier , skaffat hödjlätdie orter tn sednare och 6fullkomligare undsättning än ont in/kildte uppmuntrats alt bcforja deh, och frambragt ett allmänt elände, sorn åtminjlone aldrig kunnat blifva värre} om priser och tillförsel fått reglerä j64 Den Ii April f m, fig enda/i genom concurrencen, utan att ex officio bej'örjas af ett allmänt verk.
Jag mägtar ej inse hvad skada MagazinsDirectionens Spannmålsupphandlingar tillfogat Köpmannen i allmänhet, ty om något localt undantag må väl ej vara fråga.
Den af MagazinsDirectionen inom landet uppköpte Spannmål under 6 års tid, från 1815 till och med 1820, har utgjordt något öfver 511,000 tunnor, som i medeltal för hvarje år gör circa 85,000 tunnor.
Huru obetydligt är icke detta parti, då man vet att endast provincen Skåne årligen kan afyttra flere 100,000 tunnor.
Här är icke stället att vidlyftigt undersöka orsakerna till stagnationen i Spannmålshandeln; men att Maga zinslnrättningens tillvarelse måste hafva en högst ringa andel deri, tror jag mig på goda skäl kunna påstå.
Bristen på capitaier och credit, den snabba omsättning af vahrulagren som handelsrörelsen hos oss gemenligen fordrar, äfventyret att under längre tid eonservera en så lätt förskämbar artikel som Spannmål t detta jemte bristen på Magaziner hos enskildte i förening med andra omständigheter förordsakar att
Spannmålshandeln icke kan utgöra ett ständigt föremål för speculationen, hvilket den likväl borde vara om landtmannen skulle kunna påräkna jemn afsättning.
Deremot intygar erfarenheten , att då conjuncturen börjat anvisa Spannmålen såsom en fördelaktig handelsartikel, har speculanter och efterfrågan icke saknats.
Den gamla satsen står ju. fast, att allt Den 11 April j. m, i65 gäller hvad det kan gälla: stundom mer, stundom mindre, allt som öfverflöd eller brist, tillgångar eller behof omvexla.
I afseende å den påstådde senare och ofullkomligare undsättning som Magazmslnrättningen skall skaffat nödstäldte orter, än om enskildte uppmuntrats att besörja den; så önskade jag att något factum blifvit uppgifvit till närmare upplysning.
Intill dess torde det tillåtas mig tvifla så väl derpå, som på tillvarelsen af det elände, som säges hafva blifvit frambragt genom undsättningarnes besörjande af ett allmänt verk.
Mig veterligen har ej hittills blifvit klagadt öfver för sent vidtagne anstalter till undsättningsSpannmåls anskaffande; så fort anmälan derom från något län ingått, har verkställighet följdt och tillgångar blifvit anvisade för behofven.
Vanligen hafva de senare snarare öfver- än understigit de uppgifna undsättningsqvantiteteme, som finnes deraf, att en del Spannmål ofta blifvit i Magazinen odisponerad.
Dess ändamål och bestämmelse ställer den i collision med många enskildta interessen. som aldrig på en gång kunna tillfredsställas.
Vid ett missväxtår fordrar den nödställde landtmannen att undsättas med Spannmål till det lin,drigaste pris; då han ett annat Den 11 April f. m. år har Spannmål att föryttra, fordrar han &H Kronan skall köpa den, och betala efter hvad han kallar skäliga pris; den enskildta speculanten åter äskar att
Staten icke bör inblanda *ig i hvad han anser tillhöra sin verkningskrets.
MagazmsDirectionen kan således icke undgå att vara en stötesten för mängas beräkningar, och ett föremål för mångas tadel