Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade derföre önskat, at til uplysanve af Rust- och Rotehällares samt Ryttares och Soldaters ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, och tk undanrödjande af de stora olägenheter, som upkomma af obestämda föreskrifter och saknad 1422 Den Zo Mars. saknad kännedom af gransen emellan rättigheter och skyldigheter dem emellan, Högloft.
Mffoltet hade föreslagit, at hos Konungen den underdäniga anhållan matte göras, der Herrar Landshöfdingarne borde anbefallas, at, uppå sseende anmälan af Nustoch Rotehållare, Soldater, Ryttare och Batsman, meddela yttrande, som i grund af Författningarne bestämde förenämnde rättigheter och ssyldigheter til ömsesidig rättelse, samt at det borde åligga wederbörande Krono-Betjening, at da olika begrepp derom upstod, under åberopande af hwad Författningar stadga och i grund deraf, emellan Rust- och Rotehållare, Soldater och Ryttare behörige l^igvi. cler upgöra.
Härmed förenade sig Herr Iliam, kebr, Herr Klingspor, OerUt, och Friherre 8tael von hollstein, hwilken sistnämnde anfag wore nog, allenast de sturne LontraÄ^rne höllvs i helgd.
Herr Lergbman, m b r osin 8 LFNU8, nplaste följande DiÄLmsn: Wid Allmänna Beswars- och Oeconomi^-Utssottets afgifne Betänkande, i anledning af Herr Ofwerste-Lieutengmen Baron ^nncl^ KiomoiialLr, rörande wista mitzbruk wid Jndelnings-Werker, utbeder jag mig fa göra någre anmärkningar, dem jag öfwerlemnar til Herr Grefwens och Landtmarssalkens samt Högloft.
Ridderssapets och Adelns uplysta granssning.
Om man ock wil medgifwa, at de rid efter annan med Lavalleris-Negementerne ssedde förändringar kunnat warit högst nödwandiga; följer icke deraf, at de bordt falla Rusthailarne til last.
Dä vesta, efter Lön - Den ZO Mars. 1425 contraÄerns, upsatt karle» och haft-munderingar, bewärings-persedlar m. m. hade sädane icke bordt c-r88ei-38 eller lil bruk afskaffas, innan de funnits försiitne eller obrukbare, och i fall en alholm nödwändighet fordrat deras förändrande, hade kostnaden derwid bordt bestridas af Staten och aldeles icke blifwa Rusthällarnes.
Af sa wäl den anled» ning Herr Baron l?'uncks lVlemorial som den nog allmänna klagan gifwir, tror jag Utskottet kunnat förestå en Författning härom för det tilkommande, som frikallade Rustande fran flike oskälige kostnader, och jag anhaller, at sadant blifwer Utskottet updragit.
Det kan wäl synas, som de kormslketer, hwilka Herr Baron kmmk. föreslagit til iakttagande da Rust- och Rotehållare skulle sammankallas lil hörande i frågor om förändringar uti deras eontraÄer, wore til en del öfwerflödige; men erfarenheten har wisat, huru Rust- och Rotehållare ivid dylike tilfällen blifwit behandlade, och at deras vfwerläggningar warit rätt ofta ingen ting mindre än frie. k^ulraten hafwa blifwit, al de, emot mängas ofta de flestas nekande, ansetts bifallit de gjorde ?ropo8icic>ner.
Jag får derföre förestå, ar Urskottet marte anmodas prcheÄoiA, huru hädanefter bör förhallas, när sadane ?ropn8irioner blifwa Utgörande; hwarwid åtminstone til de fleste delar och sine grunder Herr Baron kunell upgift synes böra följas.
I alla fall bör en förändring j LontrEsr icke blifwa antagen för längre tid än til nästa Riksdag, och dä framläggas til Riksens Ständers gillande.
Dä det nu brukeliga romontoring-sätt för O-rvallerio-Regemenrerne sä mycket klandras, mätte wäl nägot annat upfinnas, och sä wida Utssoklel ej kan upgifwa nägv! bättre än dee 1424 Den zo Mars. af Herr Baron linnck föresiagne, detta, åtminstone i der närmaste/ följas.
Widkonmiande KxL,eiris-Mören, sa hafwa ärligen er Regements- af n dagar och 2:ne Oompagniu-Mören, er om wären och er om hösten, hwardera af z dagar, blifwir hällne.
I sednare tider har man sammanflagit de 2:ne fed, nare med Regemenrs-Möter, hwarigenom de af i?
dagars längd upkommir.
Ar, såsom stundom stedt, widare förlänga Regemenrs-Möter med en eller flere dagar i stället för Kyrko-krxeZLicei , rror jag wara mindre förmonligr för liouppe», som derigenonr saknar all ösning emellan Regements-Mören: en tid af mer än i r mänader.
Ar Rorarne förlora derpå, är rydeligt, i der de nödgas fournera sä manga flera dagars malsäckar.
Di förekommande af de mänga klagomal som upkomma emellan Rotar och Manskap öfwer för mycket fordrad och för litet gifwen Möres-kost, får jag förestå: det Rnstoch Rokehällare blifwa xroponeraäe, at förpläga deras Manstav efter Fält-Staten, da de säkert bewiljade dubb.l porrions- eller sa kallad tobaks-stilling, i stallet för drickspenningar.
Karlen wandes dä wid det pi ovianterinAS-sätt, som brukas i fält.
Han bör under Mötet wara förswarligen född; men han kommer dit för sin öfning och ej kil at frästa, hwilker ofra mäste ste pä en fattig Rotebondes bekostnad, fom under tiden kanste saknar en brödbeta för sig och barn.
— Jag kan ej förena mig nied Herr Baron tckmck deruti, at icke någon LomxaZnie-OltiLer får närwara wid Ivuc-.rururing: en sadan mäste finnas tilstädes; men jag anser högst nödigt förekomma, at han, eiler hwilken annan Tjensteman som hälst, tager minsta befattning wid <-'ontrackers »prackande emellan Rotar och Manstap.
Slu - Den zo Mars. 1425 Sluteligen och som Herr Baron tunells Nemonaler icke omförmäla något miftbruk wid Jndelnings-Werker, som ej wid någon Riksdag förut warit aklagadt, och igenom en eller flere Kongl. UesoluoonLi , antingen pä Allmogens, Rust- och Rotehällares eller enstildtes beswär, blifwit til fortfarande förbju. dit; men defte Uesolmionei? dels kommit i glömsta, dels för deras alder blifwit ansedde kraftlöse, sa får jag underställa, om det icke wvre lämpeligt:ak Riksens Högloft.
Ständer hos Kongl. Mahr göra underdånig anhållan, at et sammandrag af Vefta och alla andra Författningar, rörande Jndelnings-Werket och Rust- och Rorehallares styldigheter och rättigheter, blifwer författadt och til wederbörandeS efterrättelse allmänt kunnigt gjordt.
Herr 8iIverstoIpe, foklin Oa vill, yttrade sig:
Uti de frän Allmänna Befwärs-och Oeconomiss-Utstottet äterkomne Friherre kuncks ivismorjgler är nämndt om Embetsiuanna-wäld.
Detta kan endast hafwa afseende pä Konungens Befallningshafwande eller pä Ol-iocrarne af den indelte Armeen, emedan inga andra Embetsmän äga befattning med wederbörande Jordägares Rustningsoch Roterings-styldigheter.
Dä således genom 0- bestämda bestyllningar en stugga för wäld och egennytta kastas pä indelta ORcerarns, och sedan iag öfwer zo är warit tjenstgörande wid er indelt Regemente, anser jag för en skyldighet, ar ti!
Ridderffapets och Adelns ompröfwande hemställa, huru obehörigt det är, at genom obestämda bestyllningar kasta ffugga pä en witz Oass Medborgare, dä man deremot har tilfälle, at, enligt de nu gällande Författningar, stalla för laga answar den 1426 Den Zv Mars.
Embetsman, som pä något sätt wisar wald och egennytta.
Jag provocerar äfwen hwilken som halst, at wisa, det någon wäld eller egennytta blifwir utöfwad af någon Oikicerare wid den Lorps, der jag har den äran at tjena.
Friherre kunck. har yrkat, ar det stall wara ^omps^nis-Olkicerawe förbudit at befatta sig med Kecruters blifwande Lontracksr, ellet Ät Wid Kecriitenn^s-Möten wara närwarande; men något hwar lärer inse nyttan af, at Lämpälle-.
OikicerarnS; hwilke genom syners förrättande a Ryttare- och Soldare-Torpen bättre än de Nustandes LoinpaznieFullmaqtige känira Torpens bestaffenhek, mä enligt Herr Ofwerste LerZNmans yttrande kil uplysningars meddelande wid Kecriiterin^s - Mören wara närwarande.
I anledning af hwad Herr Grefwe O^IIenborZ anfört, at han såsom Rusthållare warit nödsakad, ar med mar och drickespenningar biträda sine Ryttare wid infallande
Mören, sa anser jag för en skyldighet, ar, emedan Grefwe Lilienborg har Rusthäll wid den Loipz der jag tjenar, meddela den uplysning, at wid infallande Mören med Lif-Negements-LiiAaasn blifwer Ryttare-Hästen af?a38svolance-Lassan fouragsracl och Ryttaren försedd med god proviant, sa rilräckelig ar han knappast orkar den förtära, hwaremoc de Rustande erlägga endast 6 R:d. ärligen, för det deras Ryttare och hästar blifwa pä sädant sätt under er 17 dygns
Möre samt under marchen til och ifrån Möres-ställer af kasssvolsnce - Lassa» med proviant och fourage försedde.
At detta ej kan efter nuwarande waru-priser bara sig, at kassevolancs-LontraLet säledes är för de Rustande högst förmånligt, och at dek sä wal Den ZQ Mars. 1427 för Ståls.
Werkst som för Regementets exercics more nyttigare, om detta Lontin kunde uphäfwas, samt at de rustande hädanefter sjclfrve unVcrhölle sine karlar och hästar, lärer Höglofl.
R.dderssavet och Adeln lätt kunna finna.
Afwen får jag förena mig med hwad sa wäl Oeconomis och Beswärs Utffottct som Herr Ofwerste Le,^l>m»n hemstält, rörande en underdånig anhällan hos Kongl- Maj:r, om at en fullständig Nädiq
Författning malte utfärdas, innehallande alla Rust- och Rotehällares Rustnings och Noterings-ffyldigbeter, jenne wederbörande Embetsmäns dermed ägande befattning.
För öfrigt anser jag mig böra styrka til bifall a det nu upläste Allmänna Befwärs- och Osconomie.
Utjkottets Betänkande.
Friherre 8tael von hollstein.
Om Friherre ^unck i sitt l^emorull hade yttrat, at xenLi-elc vexationer af indelta OkticLi-are beginges, hade han gjort oförswarligt, men nägot sadant uttryck finnev ej i hans lvlemoiial, Det är lyckligt ar man kan saga, alde äro sällsynte, men de hafwa dock existerat, ty man har exempel at Ofticerarc: blifwit ftälde inför Ratta och förlorar timsten.
När Friherre tunck ingen angripit och icke eller gjort någon generel bestyllning, lärer icke eller någor fel böra honom tilwitas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition til ater-remiss af Betänkandet, ätföljdt af de gjorde anmärkningarne, hwilken Bifölls "
FS Sjette Bandet.
N:» Av. 1428 Den zo Mars.
Föredrogs a nyo Bewillnings-Utskottets den 29 Mars pä borver lagda kvlemorial, innehallande Utskottets Förflag til jemkning af Riks-StanDens beflut, rörande bränwins-bränningen och den för densamma til erläggande afgifren; och blef, efter företagen granskning xuiEe.wis, delta Betänkande gilladr och antagit, utom i nedanstående delar, hwarwid dels Anmärkningar gjordes, dels Förändringar beflötos. Wid den kunLk af Betänkandet, hwari Utstöttet förklarade, at den hos Nidderskapet och Adeln gjorda Anmärkning, rörande Pannerymdens inskränkning efter 1800 Ars Författning, wore stridande emot z Stånds Besiut, samt derföre föreslog, at denna Anmärkning matte förfalla, yttrade Friherre Damil ton, carl, at han warit en ibland dem som tyäst ifrat för bibehällandet af den genom i8vo Ars Författning bestämda Pannerymden.
Denna fraga syntes och wore wäl blott Oeconomist, men den stöde i sä nära gemenstap med beräkningen öfwer afgiften, at den ej ifrän Bewillnings-Frägan kunde ffiljas.
Friherre Amilton wille derföre ej, genom ett ytterligare motständ werka omgängar och upffof, eller tilstyrka Ridderssapet och Adeln, at til Nämndens afgörande hänskjuta denna Fräga, men han wille endast til krotocollet förklara, at han oförändradt förblefwe wid sin mening, at en inskränkt Pannerymd bordt bestämmas.
Grefwe De la 6ar6je, kacob, förklarade, at sedan Utskottet erhällit del af Ständens i detta afseende stadgade tankar, hade det ej annorlunda an Betänkandet mwisar kunnat förfara.
Herr Den ZO Mars. 1429 Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde derefter kroposmon rjl antagande afUrstoctets Förslag, hwilken bifölls.
Wid den följande kuuQsn, hwari Utstotket förestår, at sedan genom Nämndens Bestut blifvit afgjordt, ar Jnwänarne l Stockholm och Götheborg ej stola fa bränna Bränwin, - Oi, reÄionen mätte anfwara för och erlägga den afgift, som i Bewillningen pä desse Städers Jnwanare warit beräknad, yttrade sig: Grefwe Oe la 6ar6ie, stscob.
Bewillnings-Utskottet har trott sig kunna ålägga Spanmals-OireÄion denna afgift, sa wäl pä den grund, at den mäst rättwifa billighet synes fordra, arden som begagnar en förman äfwen derföre bör til Staten erlägga hwad Staten i annat fall af den som densamma ätnjöi skulle upbära, som ock at denna virEion af alder innehaft rättigheten ar besörja Bränwins-cli'8tiIlerinHen i Stockholm.
Denna äixtilIerinA8-rart har SpaNMäls-OireUionsn Ut-arrenöerat at Bryggare-SoLieteten, hwilken derföre betalt i6,OOO R:d.
Ehuru nu, da införseln äfwen af 6i8tiIIera6t Bränwin är fri och tilläten, samma 8umma ej möstigen kan ernas, tror jag dock, ae åtminstone hälften med säkerhet bör kunna paräknas, och at winsten af Krono-Brännerierne fullkomligen fyller återstoden i den päräknade Summan.
Friherre Oeöerström, stacol).
Da det är Spanmäls-OireÄionen alagdt, ar i Stockholm och Götheborg förbränna endast ett wisst inskränkt Quantum Säd, blifwer det äfwen swärt at älägaa
Direckionen betalningen af denna afgift.
Ester mia i4zo Den ZO Macs. min öfwertygelfe kan OireLtionen ej komma ut dermed.
Nar det ar tillåtit, at ifrån Landet fritt införa och försälja Bränwin, kunna ej Krono-Brännerierne med fördel tillverka.
Om Spanmäls-OiroLtion rätt calculerar, skulle det wara en möjlighet at den funne sit interesse uti at aldeles icke bränna.
Jag anhäller derföre, at fa weka, huru del stall sörhällas, i fall Spaumäls-OircAioiisii skulle inställa Bränningen, om den i alla fall wore förpligtad at betala, och om icke, hwar fyllnaden i Bewillnings-Summan stall tagas.
Herr iliam, ?ekr.
Det naturligaste swaret pä dessa frågor, är, at det dä ätergär til hwad det borde wara, at Städernes Jnnewänare fa bäve bränna och betala afgiften.
Herr krjnt^scklölä, ?aul. Som jag upgifwir det nu föreslagna sattet at fylla bristen i Bränwins-Bewillningen, anser jag mig afwen stylvig ar upgifwa min at afgiften skulle kunna utgä.
Jag har calculerm, ar 800,000 Kannor skulle ifrän Landet til Stockholm kunna införas.
Dä dertil lägges en tillverkning af 400,000 Kannor pä Krono-Brännerierne, är likwäl icke Stadens behof upfyldt, och om Sommaren, dä pä Landet intet Branwin tillverkas, blifwer det nödwändigr brist pä Bränwin. vireÄionen kan sälrdes icke sakna afsättning pä sin tillverkning, och mäste således derpä winna.
Nar Dertil lägges winsten af cUstillermZen, kan man wara säker pä, at vircÄionsn kg» erlägga den päraknade Summan.
Grefwe Den zv Mars. -4Zr Grefwe Oe la Qarclie, Irrcob. Hela Bränwins-Skatten för bäve Stockholm och Göthe» borg utgör ej mer an 19,000 R:d.
När Span» mäls-vireÄion j vesta bagge Städer fär förbränna ZO,ooo Tunnor, kan den wisserligen påräkna en betydlig winst.
När dertil lägges, hwad jag redan haft äran anföra, clistillcrings-winsten, hwit» ken jag räknar blott til hälften emot hwad den warit förr, synes mig ingen fräga wara at icke Afgiften urgär.
Jag tror mig detzurom med sä» kerhet weta, at Bryggare-Societeten redan bjudit 6200 N:d för ckstillerinZen, och jag är för min del vfwertygad, at anbudet kan och bör ökas.
Herr ?rintL8cböiä utbad sig, at til sitt förra yttrande fa tillägga, at om vireLttonsn äf» wen icke ffulle kunna päräkna en säker afsättning af Bränwin i Stockholm, wvre den sä mycket säkrare i Götheborg, emedan den deromkring liggande Skärgärden alltid consumerar ett gansta betydligt Quantum.
Friherre Legerström, ^g,cod, medgaf at om Spanmäls-vireÄionen altid säkert kunde rilwerka Bränwin, förfölle äfwen hans Anmärkning, men om detz tillverkning af Landet undersäldes, da den funne sig nödsakad at densamma inställa, frägade han ä nyo, om vireQionen stulle anses stylvig at betala.
Herr klingspor, 6er6t, yttrade, at han trodde det icke bero af OireÄiouen, at bränna ellers ej, och at det wäl mätte wara en förmän, ester OireAionen sä ifrigt arbetat för at winna denna rättighet.
Grefwe »4Z2 Den zo Mars.
Grefwe körner, ^stolk 6örrn.
För min del har jag warit och ar ännu afven tankan, at det ej kan wara någon fördel för Krono - Brannerierne at bränna, när ifrån Landet Bränwin fritt kan fa införas.
Tilwerknings - Kostnaden niaste Llifwg drygare änLavdrmannens, och vir-, pionen en gang finna sig nödsakad, at ej begagna den nu wunna rättigheten.
Jag har äfwen i allmänhet yttrac mina twifwelsmä! rörande rigtigheren af calculerns öfwer hela Bränwins- Bewillningen.
Men derom är nu för sent at widare yttra sig.
Sedan genom Nämnd blifwit afgjordt, at Stockholms och Götheborgs Städer ej fa bränna, när de Veconomiffa Författningar af g
Stånds sammanstämmande Besim blifwit stadgade, och när Ridderffapeks och Adelns ssiljagkiga tanka rörande Bewillnings-Fragan ej kan hafwa nägot annat inflytande, än at fåken a nyo til Nämndens afgörande mätte öfwerlemnas, får jag hemställa vm wi kunna eller böra göra annat, än, oaktadt förslagets brister,, detsamma bifalla, när wi ej kunna göra bättre.
Genom ett fayant Beslut winna wi Åtminstone tid.
At positivt älägga OireAionen at bränna, om det ock ffedde med förlust, finner jag lika omöjligt som yrattwist.
Skulle den ej bränna, lärer den icke eller wara i tilständ at betala Afgifken, och Stats'Werket kommer da i mistning af sina inkomster, men sa som sakerne nu blifwit ställde, ser jag derföre ingen hjelp , utan man mäste täta hwao som ej kan rättas.
Hans Lxcel lsnce Herr Grefwe kuutk.
I det hufwudsakliga instämmer jag med Grefwe men, dä jag hörr ätffillige wärde Ledamöter - Den zo Mars.
-4ZZ möter yttra den fruktan, at Landtmannen skulle kunna undersälja Krono-Brännerierne, får jaa förklara, at jag ej tror förhållandet wara sädant.
Der ar allmänt bekant, at en bränwinsbranning-, anställd med en efter scuemiligua grunder gjord inrättning , ger mera bränwin af hwar lunna säd, an den som göres efter gammal stenman.
Jag medger at bränsle och dagswerken äro dyrare, men winsten ar deremot större.
Jag kanner, under den tiv jag med Brännerierne haft befattning, at man der bekommit ända til 21 kannor och derutöfwer ur tunnan.
Jag lemnar derhän hwad enskilte kunna fa.
Deremot bör man göra afseende pä en omständighet, at drank-förfäljningen i Scaderne ar betydlig, och at da man af hwarje sädes-tunna kan räkna pa z tunnor drank, och deras wärde afdrages ifrån rilwerknings-kostnaden torde det wara tydligt, at nägon underfäljning ej kan äga rum.
Friherre l^säerström, ^acob.
Della cslculer synas mig ej wid detta tilfälle kunna komma under öswerläggning.
Jag fäster mig allenast wid Grefwe klörners upgift, ar Staten skulle komma i mistning, hwartil jag aldrig kan samtycka.
Jag önskade derföre, at dek fastställdes, at lVlLZALinsOireÄionen, antingen den tilwerkade bränwin eller ej, skulle answara för afgiften.
Efter en kort ytterligare öswerläggning bestöts, uppå derom af Herr Grefwen och Landtmarskalken gjord l^oposition, at ordet owilkorligenstulle tilläggas framför orden: erläggas och answaras genom Allmänna öäaZLLins-oireLtionen.
Wi - »4Z4 Den Zv Mars. Widare, och efter derom af Herr Grefwe Ve la 6arclie gjord anmärkning, beslöts, ar i ölomentet, rörande den för
Hemmanen efter deras storlek proportionersöe afgiften , orden: och en witz ela sincation a hemmanen eller i jcmnförelse mok -eras större godhet och wärde, aldeles skulle Utgä.
Under denna öfwerläggning hade blifwit anmälde och införde En Deputation ifrån det Högwördige PrästeSrändet, anförd af Bissopen m. m.
Herr vnLtor VVeiclinan, hwilken tilkännagaf, at da Präste-Slam det med de öfrige rexpeÄive Standen delade den gemensamma fägnaden,ar se de huftvudsakliga Nikswardande arenderna nalkas sil flur, och der äfwen hoppades, at alla ssulle förena sig i Nationens önsta», ar snart se detta Riksmöte fullandadr, hade Präste-Ständet för sin del fattat det beslut, at anmoda Herr Grefwen och Landtmarssalken jemte de öfrige Ständens Talemän, at hos Hans Kongl.
Majit i underdänighet anhälla om utsättande af en dag til Riksdagens slutande.
Derjemte hade Präste-Ständec afgjort frägan om Branwins-Bevsillningen, samt beflurar, at dä Lxpeciitions - Utssotret nu blefwe öfwerhopadt af göromål, de öfrige Utskottens (Hncellier borde detsamma biträda.
Uppå alla dessa beslut upläste Herr Bissoppen PrästeSländers kroloLoll8 Utdrag, hwarefter Deputationen afträdde och pä öfligt sätt mbeledsagades.
En Deputation ifrän det Wällofl.
BorgareStänder, anförd af Riksdags-Fullmägtigen frän Göthe - Den zs Mars. i4Z5 Götheborg Herr Zanteson, hwilken meddelade Borr gare-Ständels beflut, at anhälla hos Kongl. Maj:t vm ursäktande af witz dag til Riksdagens Mutande; afwensom Borgare-Srändets anmärkningar wid Bewillnings-Utffotrets förflag kil en lvlinimi afgifts erläggande för hus i Städerne.
Deputationen ulbeledsagades och afträdde.
Hans Lxcellencs Herr Grefwe kuutk vtbad sig fa proponera, at dä Ridderstapel och Adeln nu kände de beflut Präste- och Borgare-Ständen nu fattat, da ingen pä Riddarhuset wore som icke önstade flut pä denna längwariga Riksdag, och sädan äfwen wore Landsorternes enhälliga önffan, Nidderflapet och Adeln äfwen i detze beflur mätte instämma, samt genom en Deputation derom underrätta de öfrige respeckive Skänden.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde härom proposition, hwilken enhälligt bifölls.
Uplastes til justering följande underdäniga flrif. welse til Kongl. Maj:t.
Srormägtigste Allernädigste Konung?
Sedan Eder Kongl. Maj:t uti Nädigt swar af den ?:de nästlidne Martti uppä Riksens Ständers underdäniga strifwelse den 2o:de förutgängne Februarii, rörande Landt-Tulls-Jnrätrningen, med Nädigste afsigt at bereda Riksens Ständers i detta ämne tagne beflut en ofelbar och warakrig werkstallighet, ansett sig böra i Räder wända deras upmärksamhet pä omständigheter, de der, i fall Eder Kongl. 1456 Den Zv Mars. Kongl.
Majit funnit sig lagligen kunna til afgörande pröfning företaga Riksens Ständers underdåniga anmälan i detta mål, kommit hos Eder Kongl. Majit i er noggrant öfwerwägande, fä Riksens Ständer, med djup underdånig wördnad för Eder Kongl. Majus i ofwanberörde afseende utmärkta Nådiga ömhet om Dest undersalares wäl, samt derwid tillika i Nader yttrade höga rättwisa och granlagenhet om Grundlagarnes orubbliga helgd, härmed i underdänighet meddela er närmare utredande af de betänkligheter, som Eder Kongl. Majit Nadigst behagar upgifwa, och hwilka egenreligcn bestå uti följande: i:o. Huruwida den inkomst til et förmodadt belopp af 71,529 R:d. 21 st., som skulle erhallas genom Sjö-T"Uens förhöjande pa ätskillige waror, hwaribland aro inkoinmande ruclimawrier, skäligen nia kunna beräknas uti ersättningen för LandtTulls-afgisterne, eiler .om den icke snarare borde anses såsom en tilgäng at fylla de brister uti den påräknade Sjö-Tulls-inkomsten, hwilka kunde inträffa genom förändrade handcls-förhallanden, eller genom någon wid et eller annar tilfälle nödig blifwande nedsättning af afgifterne pa witze högt belasta, de tilwerkningar.
Da en betydlig del af ofwanberörde
Summa utgör och i sig innebegriper /icci.-ier samt andre sadane medel, hwilka förut influtit såsom LandnTull, och således nu endast äro hädanefter anwiste til upbörd wid Sjö-Tullen, samt, i anseende lil de dryga Bewillningar, som Riksens Ständer sig wid denna Riksdag i öfrigt ataga, någon särskild Bewillning i stället för den del af nämnde Summa, som Den Zo Mars.
1437 som innefattar werklig förhöjning a Sjö-Tullen, icke synes kunna aga rum, hwaremot säkre anledningar sig förete til det hopp, at en dylik förhöjning a Sjö-T"llen lärer utan swarighet kunna utgå , halst dels den rättighet nu mera blifwit til E« der Kongl.
Mahr i underdånighet öfwerlaten, at emellan denna och nästa Riksdag efter förändrade förhallanden fran en Miikel til en annan öfwerfiyrkg Sjö-Tullen, i den man Eder Maj:t stulle finna någon af dem dermed för högt betungad, dels siere Artiklar, som förut warit til införfel förbudne, hädanefter komma at med Tull beläggas, hafwa Riksens Ständer, wid betraktande häraf, icke funnit anledning til någon ändring uti hwad deras afgifne underdäniga Betänkande härom innehäller. 2:y.
At i beräkning borde tagas den förhöjda kostnaden af en efter Landt-Tullarnes afstaffande högst angelägen och oundwiklig ucwidgning af Sjövch Gränse-Tulls- samt Kustbewakningen, och nödige medel derril anflas.
Ständer kunna wiherligen ej annar än medgifwa, at denna kostnad oundgängeligen erfordras, och anse derföre, at de 66,000 R:d., hwilka för närwararande äro assam til Landr-DillsBetjeningens aflöning, men fom, efter hwad i underdånighet anmält blifwit, stulle wid Betjeningens afgång indragas, och komma Landet samt Städerne til godo, böra afstas til Eder Kongl. Majus
Nådiga ^position , at dermed bestrida de Utgifter, som stola anwandas til en förbättrad