Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
DA fråga bär är om embels-och tjenstemän i Stockholm, hvilka icke lära vilja betala högre bevilln., än någon annan, så lärer del icke vara orätt, att de hafva representanter inom Taxerings-komiléen,' enär de erlägga bevilln. till ett ganska betydligt belopp.
Jag tror således icke, att §:n bör förändras.
Hvad åter de 50 personerne angår: sä lärer förhållandet i allmänhet vara, att sällan eller aldrig äro alla tillstädes i Taxe ringskomiléer, hvilka borde der inställa sig, utan tverlom lärer det som oftast inträffa, alt alltför få infinna sig, så att udda antal icke lärer komma att saknas.
Jag tror följaktligen, att R. o.
Ad. bör desto heldre bifalla Utsk:s förslag, som de, hvilka oftast uteblifva från Taxerings-komitéerna, måhända tillhöra Slåndspersonernes serskilda klasser.
Hr Aminoff: Enl. den erfarenhet jag inhämtat, under mitt fleråriga deltagande uti Taxeriugs-komitéen i Stockholm, såsom komitéens Ordf., har jag kommit till den erfarenhet, att det af Utsk. nu gjorda tillägg, att äfven embets- och tjenstemän böra finnas bland komiléens ledamöter, är af behofvel påkallad, hvarigenom någon motvigt kan erhållas mot de hittills öfvervägande förhållanden för vissa gifna klasser inom Städerne.
, Hittills hafva vanligen embets- och tjenstemän saknats inom Taxerings-komitéen pä den grund, att om de och blifvit valde, hafva de måst afsäga sig förtroendet, emedan de af sina tjenstebefattningar varit förhindrade, hvarföre de ock blifvit af komitéen befriade.
Taxerings-komitéen har således måst gå i saknad af deras närvaro, som i många afseenden varit nyttig, synnerligen genom deras närmare kännedom om andra skattskyldiges ställning inom samhället.
En talare har sagt, att Taxerings-komitéen är sällan fulltalig och deruti har lian rätt.
Under den tid då komitéen uti Stockholm utgjordes af 72 ledamöter och dä beslut skulle fattas utan något bestämdt gifvet antal ledamöters närvaro — inträffade engång den händelse, att endast 13 ledamöter voro tillstädes samt fattade beslut.
Detta i min tanka högst oriktiga förhållande gaf mig anledn. vid förra riksdagen, att inom Bevilln.Utsk., hvars medlem jag då var, föreslå en förminskning af ledamöternes antal från 72 till 48 och att intet beslut må kunna fattas så framt icke 24 ledamöter oberäknadt Ordf. äro närvar.
Utsk. antog förslaget och R.
St. godkände detsamma.
Jag tillstyrker, att embets- och tjenstemän böra finnas bland Taxerings-komitéens ledamöter, såsom i många afseende både nödigt och nyttigt.
Afven jag tillstyrker vördsamt godkännande af Utsk:s förevar, förslag.
Lika med föreg:de talare anser jag en förbättring åstadkommas derigenom, att man i Förordn. be - Den 14 Maj e. m. 481 stämdt uttrycker, alt embets- och tjenstemän skola vara ledamöter i komitéerna.
Orsaken, hvarföre de afsagt sig detta bestyr, anser jag ligga deruti, att de å ena sidan ansett detsamma betungande, och å den andra, att de för erhållande af tjenstledighet icke såsom giltigt skäl kunnat åberopa den omständigheten, att de blifvit valde till ledamöter i Taxerings-komitéen, serdeles som delta bestyr tillförene dem icke ålegat, men då sådant i Bevilln.-fördn. bestämdt uttryckes, medför det skyldighet för dem att emottaga förtroendet och rättighet derjemte, alt i och för närvaron i Taxerings-komitéen, från sine tjenstebefattningar erhålla ledighet under den tid komitéens arbeten pågå.
Efter de uplysande aumärkmr jag haft tillfälle nu åhöra, och isynnerhet efter Frih.
Leyonhufvuds yttrande, afstår jag från den begäran om återremiss, som af mig blifvit i denna sak framställd. R. o.
Ad. biföll ifrågavar. §. §§ 89 och 90.
Ridd.-Sekret, tillkännagifvit att Preste- och BondeSt:n bifallit dessa §§:r, blefvo desamma af R. o. Ad. bifallne. § 91.
Föreskriften i den gamla § häruti den förevar, blifvit bibehållen och lyder sålunda: ”[ de städer, ”der Gymnasium finnes, skall ibland PresteSt. en Lektor väljas till ”taxeringsman”.
Enl. senast utkomna Skolförfattningar har skillnaden emellan Gymnasium och fullständig lärdomsskola blifvit uphäfven.
Jag tror således icke, att ordställningen i denna § är riktig, hvarföre jag anhåller om återremiss på det att §:n måtte få följande ordalydelse:
I de städer, der Gymnasium eller fullständig lärdomsskola finnes, skall bland PresteSt. väljas en Lektor eller lärare till taxeringsman.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs propos. om R. o. Ad. ansåge den emot 91 § gjorde anmärkn. föranleda till återremiss, besvarades med ja och nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. § 92.
Underd.
Ridd.Sekret. tillkännagaf att Preste- och BondeShn bifallit denna §.
Uttrycket ”Akademiska taxeringar” är onekligen en bra besynnerlig svenska och jag skulle derföre önska, att det kunde blifva rätladt.
Dessutom vet jag icke orsaken, hvarföre
Akademistaten skall taxeras i en serskild komité. 89 §:n bestämmer, huru Taxerings-komitéerna för Upsala och Lunds Universitetsstäder skola sammansättas, och då är det väl öfverflödigt att göra en serskild bestämmelse för Akademistatens taxering.
Jag hemställer derföre, att
Ståndet ville återremittera denna §, och anser alt den bör hell och hållet uteslutas.
482 Den 14 Maj e. m.
Ilr Aminoff: Jag (Inner visserligen, alt 89 §:n andra inom. omnämner hvad som äfven är infördt i den 92 §, men skulle man göra den förändring, som den siste värde talaren yrkat nemi. att 92 §:n skulle utgå, så åstadkommes derigenom en rubbning i Bevilln. -förordms paragrafering, hvarföre jag anhåller alt den 92 §:n mätte få qvarstå uti förordn.
Emellan dessa 2:ne §§:r företer sig den skillnad, att i den 89 §:n omtalas sammansättningen af Taxerings-komitéerna för städerna, i hvilkas Taxerings-komiléer skola finnas 8 borgare, och i 92 §:n föreskrifves, att i de Akademiska komitéerne skola finnas 8 ledamöter af Akademistaten.
Dessa båda komitéer äro således olika till sin sammansättning.
Då nu den förra §:n blifvit bifallen, torde det äfven vara lämpligt alt bifalla den sednare.
Skulle en förändring göras, så att i Universitetsstäderna Akademistaten taxerades af stadens Taxerings-komité, måste väl antalet ledamöter af Akademiska lärare och borgare vara lika.
Emellertid och som R. o. Ad. bifallit '89 S:n anhåller jag om bifall till den 92 §:n.
Af Utsk:s förslag kan jag icke finna, att någon motion om ändring i detta stadgande blifvit väckt.
Uti denna omständighet finner jag ett ytterligare stöd för bifall till bibehållande af denna §, hvarom jag således anhåller. iv'. R. o. Ad. biföll den ifrågavande §:n. §§ 93, till och med 101.
-Se k re t. tillkännagifvit att Preste- och BondeStm bifallit dessa §§:r, blefvo desamma af R. o. Ad. bifallne. § 102.
Undert. Ridd.-Sekret. tillkännagaf, att BondeSt. bifallit denna §, men PresteSt. ansett det deri föreslagna tillägg, ang:de pröfning af taxerings-ledamols förfall, böra uteslutas.
Jag finner Utsk:s föreslagna tillägg i §:n hvarken riktigt uttryckt eller ens lämpligt att bibehållas.
Ulsk. har nemi. föreskrifvit, att en till ledamot i Taxerings-komité vald person må icke utan laga förfall, som af den väljande auktoriteten pröfvas, detta updrag sig afsäga.
Jag har mig icke bekant, att någon Auktorité är eller bör vara väljande, utom dä någon till Taxeringskomité vald ledamot af R. o. Ad. afgår, i hvilket fall suppleant, enl. 101 §:n, skall väljas fnför Ridd.Direktm, hvilken det då åligger alt sammankalla R. o. Ad:s i staden vistande ledamöter i och för delta val.
Således är det ledamöter af R. o. Ad., hvilka välja, men de utgöra likväl icke någon auktoritet.
Det är följaktligen tydligt, att Utsk. i §:n icke uttryckt hvad som egentligen bordt med bestämmelsen uttryckas.
Förmodligen afses, att den auktoritet, inför hvilken valet sker, skall pröfva det anmäldta laga förfallet, men en sådan pröfning synes icke lämpligen böra tillkomma denna auk to - Den 14 Maj e. m. 481 (toritet, utan den bör väl ske såsom hittills af Taxerings-komitécn, sorn, i händelse förfallet icke godkännes, anmäler ledamoten till böter.
En annan olägenhet af Utslcs förslag beslår i tidsutdrägt, om den auktoritet, inför hvilken valet egt rum, tillerkännes en dylik pröfningsrätt.
I öfverensstämmelse med PresteSt. anser jag den gamla redaktionen bättre, än den af Utsk. föreslagna, och anhåller, det R. o. Ad. ville, med ogillande »f Utslcs förslag, bibehålla den gamla redaktionen.
Palmstjerna anhåller jag att få tillägga:
Om Utsk:s förslag i 102 §:n godkännes, göres derigenom förbudet att afsäga sig förtroendet att vara ledamot i Taxerings-komitée helt och hållet illusoriskt.
Om jag nemi. föreställer mig, att en person vill undandraga sig detta förtroende, behöfver han endast åtaga sig detsamma vid valet, men sedermera då han erhåller kallelse till inställelse i komitéen, svarar han: jag har efter valets förrättande fått laga förfall och kommer icke.
Utslcs förslag skulle komitéen icke tillkomma rättigheten att pröfva detta förfall, utan pröfningen skulle updragas den auktoritet, som förrättat valet, men då kan inträffa, att denna auktoritet icke är samlad och följaktligen kommer denne ledamot att befrias från Taxerings-bestyret.
Stadgandet är således olämpligt, men äfven om man skulle gilla Utsk:s åsigt, är redaktionen oriktig, i thy att Utsk. bordt hafva begagnat orden: den valförrättande auktoriteten, och icke ”den väljande”.
Jag anhåller, att R. o. Ad. ville förena sig i det beslut PresteSt. fattat.
Händelsen är den, att om det upgifna förhindret skall pröfvas af Taxerings-komitéen, så måste komitéen vara fulltalig, hvilket icke är händelsen, emedan de personer som anföra sina förhinder alltid göra sådant skriftligen.
Föröfrigt är Taxerings-komitéen ingen domstol, som kan eller bör pröfva de lagliga skälen.
Rättast är, att den utsedde ledamoten, gör anmälan till den myndighet som valt honom, och som bäst kan bedöma de upgifna skälens giltighet eller icke.
Om det gamla stadgandet fortgår att vara gällande, så blifver förhållandet hädanefter som hittills, synnerligen hvad komitéens arbeten beträffar uti Stockholm, att flere veckor åtgå, innan komitéen kan börja sina arbeten på afdelningar, der ordningen och nödvändigheten fordrar, att alla ledamöterne äro nä.rvar:de. Utsk:s förslag är grundad på goda skäl och jag tillstyrker dess antagande.
Afven jag anhåller, att R. o. Ad. ville förena sig i det beslut, PresteSt. i fråga om denna § fattat.
Palmstjerna anser jag det af Utsk. föreslagna tillägg i §:n olämpligt och icke så upstäldt, att man ens vet, hvilken auktoritet egentligen menas.
Men om man antager meningen vara den, att förfallet skall pröfvas af den korporation, som valt taxeringsmännen, så skulle denna korporation tillerkännas en makt, som icke öfverensstämmer med våra lagar, ty denna korporation skulle 6 H. 31 482 Den 14 Maj e. m. då tillkomma icke blott att pröfva hindrets laglighet utan äfven alt fälla den till böter, hvars anmälda förhinder icke godkändes.
En sådan rättighet vill man väl icke öfverlåta åt någon annan än rikets i allmänna lagen upräknade embetsmyndigheter.
I enlighet med nu gällande stadgande hafva Taxerings-komitéerne, när en eller flere dess ledamöter uteblifvit, icke ansett sig tillkomma alt pliktfälla de uteblifne, utan komitéerne hafva endast anmält förhållandet hos K.
Beth :de och meddelat sitt omdöme öfver det anmälda förfallets laglighet eller icke, hvarefter K.
Bef:h:de fällt till böter, om skäl dertill förefunnits, och delta förfarande synes mig äfven rigtigt.
Dessutom bör man ihågkomma, att mången gång kan en ledamot hvarken inför Taxerings-komitéen eller den väljande korporationen styrka sitt förhinder, och utan att rådrum lemnäs honom härtill, skulle han eljest måhända ganska orättvist ådömas böter.
På dessa skäl anhåller jag, att R. o. Ad. måtte förena sig om det beslut PresteSt. fattat.
Jag förenar mig med Hr Aminoff i anhållan, alt R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s förslag, hvilket jag anser leda till en förbättrad kontroll deröfver, att ledamöter i Taxerings-komitéerne iakttaga inställelse, men jag måste äfven godkänna Gr. Lagcrbjelkes anmärkn., att Utskrs gjorda tillägg bordt innehålla icke den väljande utan valförrättande auktoriteten.
Jag anser likväl denna Gr:ns anmärkn. icke utgöra hinder för Ståndet, att bifalla förslaget med förändring likväl af de här nu omnämnda ordalagen.
Deremot kan jag icke dela den af några talare yttrade betänklighet emot öfverlåtande åt Taxerings-komitéerne af rättigheten att pröfva en uteblifven ledamots laga förfall, emedan jag betviflar, att denna rättighet kommer att missbrukas, och jag anser denna omständighet af ringa vigt emot fördelen att kunna genom det föreslagna tillägget bringa komitéernes arbeten till ett snart slut.
Jag har sedan längre tid tillbaka icke varit ledamot af Taxeringskomitéer, men jag är det deremot af Stockholms Stadsnämnd och har der nyligen erfarit, hurusom nämnden under månader icke kunnat fatta något beslut derföre, att erforderligt anta! ledamöter saknats inom nämnden, hvilken måste åtskiljas, ehuru en ganska vigtig fråga då skulle afgöras.
Jag trodde mig äfven finna att inom Stadsnämnden, rättigheten att pliktfälla uteblifne ledamöter utöfvades snarare för litet än för mycket.
Jag ser således icke någon våda i Utsk:s förslag, och då något är bättre än intet, tillstyrker jag antagandet af samma förslag.
I fråga om hvad som blifvit yttradt, att Taxerings-komitéerne ega rättighet alt till böter fälla uteblifne ledamöter, torde jag få erinra, att Taxerings-komitéerne icke tillkomma denna rättighet utan blott skyldigheten alt anmäla förhållandet lill OfverStålhållaren, eller K. Bef:h:de, som derefter bestämmer om böterne böra utgå eller icke.
Enl. min åsigt bör bestämmas, hvem som skall bedöma laglighelen af ett anmäldt förfall.
Har Den 14 Maj e. m. 483 någon lill ledamot i Taxerings-komitée vald person förhinder, måste anmälan derom, anstå intilldess komitéen blifvit organiserad, enär det n« är obestämdt hvar den bör göras, hvarföre jag föreställer mig, alt Utskts föreslagna tillägg afser endast dem, hvilka vilja afsäga sig det erhållna updraget, ty förhållandet mäste vara annorlunda med dem, hvilka från komitéen uteblifva, utan att anmäla laga förfall, sedan de mottagit kallelsen.
Någon auktoritet bör väl fin nas, som pröfvar afsägelses laglighet.
Men komitéen bör anmäla förfallolöst uteblifven ledamot till böter, i händelse skäl dertill förefinnes.
På denna grund anhåller jag, att det föreslagna må få qvarstå med den skillnad, alt i st. f. väljande införes ordet valförrättande.
Af SI. o. Ad. infinna sig få ledamöter vid valförrättningen, och då måste Ridd.-Direkt:n förrätta valet.
Jag anhåller om bifall till §:n med den förändring jag nyss nämnt.
Jag bestrider ej behörigheten af den kontroll, som med det föreslagna tillägget afses.
Men jag befarar, att tillämpningen torde möta någon svårighet.
Man bar omtalat huru det skall tillgå inom Stockholms stad, hvarest finnes en Direktion för vårt Ständ, men man har icke sagt huru det skall tillgå inom rikets öfrige Städer.
Om de väljande icke infinna sig huru går del då?
Man har påbjudit eli möte utan att vinna ändamålet men deremot förlorat lid.
Mig synes att ju mera man kunnat närma föreskriften i denne § till den som finnes i 57 §:n, ju bättre hade det varit.
Då emedlertid meningarna äro delade, anhåller jag, alt II. o. Ad. ville återremittera §:n, pä det att Utsk. må komma i tillfälle att i öfvervägande taga, huruvida del beslut, PresteSt. fattat, är riktigt eller icke.
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. til) bifall å ifrågavar. §, ropades nej; hvarefter II.
Ex. hemstälde om 11. o. Ad. ansåge de gjorda anmärknrne föranleda till §:ns återremitterande, samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med några nej, förklarade del han funnit ja öfvervägande. § 103.
Underl. Ridd.-Sekret. lillkännagaf, alt Preste- och RondeSt. bifallit denna §.
Uti denna § har del blifvit älagdt (jfverStålh:n och Landslune, att förordna en eller flere lämplige personer för att, vid hvarje Taxerings-komitée, kronans rätt iakttaga och bevaka.
Hvilka kunna anses lämplige?
Det mätte vara sådane, hvilkas embelspligt det är, alt utöfva denna kontroll; ty af någon annan kan man svårligen fordra ansvar för kontrollens utöfvande.
Skulle dock Landsh. förordna någon annan, lärer väl följden blifva, att den tillförordnade afsäger sig förtroendet.
Men om han äh mottager det, hvad ansvar har han väl för befattningens utöfning.
Vidare har Utsk. föreslagit, att flere personer måtte förotdnas för hvarje 31* 4Si Den 14 Maj e. m. komitée.
Om nu desse äro af olika meningar, huru skall det då gå?
Den ene finnér skfd alt bevaka kronans rätt; den andra deremot, alt efterskänka den.
Ar det meningen, alt Taxerings-komitéerne skola arbeta på afd:r, och alt hvarje afdeln. skall hafva sin bevakare eller kontrollant?
Jag befarar, att hela förslaget är mindre lämpligt, och anhåller derföre om återremiss.
Jag tillstyrker bifall till denna § och anser det nödigt, att ÖfverStåthrn har tillfälle eller rättighet att förordna flere lämplige personer till bevakande af Kronans rätt.
Taxerings-komitéerne inom Slockholm utgöras af ett större antal personer, hvilka sammanträda på afdeln:r, och såsom man vet, beredes arbetet på afdelum, samt blir sedermera i komitéens plenum pröfvadt.
I plenum kunna icke ärendena behandlas med erforderlig sakkännedom och drift och derföre är det nödigt, att på afdelmne, hvarest ärendena beredas, också personer böra finnas, som bevaka kronans rätt.
Jag känner icke, om inom Götheborg komiléen sammanträder på afdeln.-r, men i småstäderne sker del icke, och der fordras det följaktligen icke mera än en beyakare.
Uti Bevillmsförordn. står föreskrifvet, hvad jag ock anser vara rätt, att personer skola förordnas, men icke någon viss tjensteman, ty jag känner icke någon sådan, hvars embetspligt det är, att vid Taxeringskomitéerna i städerne bevaka kronans rätt.
Skulle §:n bifallas, kan K.
Befh:de förordna en Stadsfiskal eller Kronofogde eller någon tjensteman vid Lands-kont.
Enl. min åsigt är det riktigt, att man åt vederbör, auktoriteter, hvilka skola bevaka Kronans rätt, öfverlemnar att bestämma detta, eller att förordna den person, som dertill befinnes lämplig.
Möjligen kan en tulltjensteman blifva förordnad, t. ex. i en stapelstad, att bevaka Kronans rätt vid taxering af handlandes rörelse enär denne tjensteman mer än någon annan är i tillfälle att bedöma den.
Jag anser Uts.k:s förslag välbetänkt och förnyar derföre min anhållan om bifall.
Palmstjerna har så fullständigt ådagalagt nyttan och nödvändigheten utaf antagandet af Ulsk:s förslag, att för mig endast återstår alt med honom förena mig.
Hvad Slockholm serskildt beträffar, får jag vitsorda Frihms upgift, alt Taxerings-komitéerna arbeta på afdeln:r till antalet motsvarande stadens upbördsdistrikter.
Nu tillgår sålunda, att hvarje upbördskommissarie för hvarje upbördsdistrikt är närvar:de, ehuru han dertill icke har någon embetspligt, och denne tjensteman meddelar de nplysningar han eger, utan att dock vara berättigad att å Kronans vägnar föra någon talan.
Bifalles Utsk:s förslag, eger ÖfverStåthrn rättighet att förordna Upbörds-kommissarierne alt såsom Kronans ombud på afdelmn bevaka Kronans rätt.
I rikets öfriga städer finnas icke så beskaffade tjenstemän, hvilka i och för sin befattning äro behörige eller berättigade att å Kronans vägnar upträda vid taxeringarne, och då återstår ej annat, än hvad Frih.
Palmstjerna föreslagit och hvilket jag anser riktigt, och derföre tillstyrker jag bifall till §:n.
Den 14 Maj e. m.
Äfven jag får för min del i allo för ena mig med Frih.
Det torde näppeligen kunna bestridas, att på många ställen obeskrifligt stora missbruk till Kronans eller samtlige skattdragandes skada ega runi.
Det torde derföre vara af vigt, alt personer finnas vid komitéerna närvande, hvilka kunna bevaka Kronans rätt; och då synes mig icke heller något lämpligare, än att OfvcrStåth:n och Landshrae, hvar i sin stad, ega all utse dessa personer.
Utan alt jag på något sätt vill göra någon inskränkning i valet af dessa personer, tror äfven jag, att lör Stockholms stad upbördskommissarierne äro de lämpligaste. dag anhåller om bifall till §:n.
Jag förenar mig med hvad Hr Frih.
Palmstjerna yttrat, som till alla delar öfverensslämmer med den erfarenhet jag inhemtat vid taxeringar, såväl i Stockholm som i andrasläder.
Jag förenar mig äfven med Hrr Printzensköld och Rosenblad, men jag tror likväl, alt upbördskommissarierne icke böra åläggas ali Kronans rätt bevaka, emedan de ej medhinna, att så noga som sig bör, följa alla de förekommande ärender.
Min tanka är, att det bör vara särskildta personer, som bevaka Kronans rätt.
Jag yrkar bifall lill Ulsk:s förslag.
Om, såsom någre talare synes hafva åsyftat, del hittills Varande förhållandet föranledt anmärkmr, och man genom l!lsk:s förslag velat undanrödja sådant, har, enl. min åsigt, Utsk. gått längre, än beliofvet egentligen påkallat.
Betraktar man sammansättningen af Taxeringskomitéerna på landet, så'finnér man uti dem 2:ne kontrollerande ledamöter, nemi.
Kronofogden oell Häradsskrifvare!).
Den förstnämnde är skyldig, att tillhandagå med uplysningar och båda dessa tjenstemän äro pliglige att tillse, det Kronans räll vid förrättningen icke blir förnärmad.
För mig vill del synas, som om saknaden af en dylik föreskrift i afseende på de tjenstemän, hvilka vid förrätlningarne varit protokollsförande, icke varit serdeles stor, ty desse personer, när de vid förrätlningarne varit närvar:de, måste till följd af deras embetsäligganden bevaka Kronans rätt; men den egentliga bristen i förordningen har bestått deruti, alt hvarken Landsinne eller OfverStållen haft sig ålagdt alt i städerna förordna personer till bevakande af Kronans rätt.
Dessa embetsman har endast ålegat, all förordna protokollsförande vid Taxeriugs-kömiléerne inom städerne, utan att desse tillförordnade varit pliglige att reservera eller bevaka Kronans rätt.
Jag skulle derföre anse nödigt att stadgandet utsträckes sålunda, att desse tillförordnade blifva ålagde samma skyldigheter vid dessa förrättningar, som Kronofogdar och Häradsskrifvare på landet.
Nu har man i stället infört en tredje kategori i förordningen, dä Utsk. föreslagit, alt en eller flere lämplige personer skola förordnas, för alt vid Taxeringskomitéerna Kronans rätt bevaka.
Della skulle kunnat undvikas, om bevakningsskyldigheten ålagts protokollsföranden i Taxerings-komileen.
Såsom skäl för det föreslagna tillägget bar raan åberopat den omständigheten, att Taxerings-komitéerne å en del orter arbeta på afdelmr.
1 afseende härpå får jag erinra, att om förhållandet är 486
Den 14 Maj e. m. sådant, måste viii afdelnmes arbeten sedermera granskas i komitéens plenum, och således måste vid det tillfället en kontrollant i och för bevakandet af Kronans rätt vara fullkomligt tillräcklig, isynnerhet om hvarje afdclms skyldighet sättes i öfverensstämmelse med hvad som eger rum pä landet.
Att en förändring är behöflig, medgifver jag visserligen, men jag tror äfven, att den kan åstadkommas med mindre kostnad och omgångar, än som blifva en följd af Ulskrs förslag, hvarföre jag anhåller om återremiss.
Palmstjerna: 1 allmänhet, såsom jag upfattat Utsk:s förslag i denna §, är väl ändamålet dermed endast, att ställa förhållandet vid Taxerings-komitéerna inom släderne i likhet med det som eger rum vid sådana på landet.
Vanligen är förhållandet olika i städerna och på landet.
Inom Stockholms stad t. ex. är arbetet mera omfattande, och derföre sammanträder komiléen på afdelmr.
I landsorternas städer åter, sker icke sä och der föras taxeringslistorna utaf en person, hvilken derjemte är protokollsförande men det erfordras dessutom ännu en annan person för att lemna uplysningar, hvilka för komitéerne äro nödige för bedömandet af deras rörelse, handel och förmögenhet, hvilka skola taxeras och hvarförutan en noggrann och jemlik taxering är omöjlig.
Enligt denna § är det just en sådan person, K.
Bef:h:de skola utse för att vara tillstädes vid Komitéens sammanträden, och hvilket förtroende han kan för flera år erhålla.
Skulle denna person icke första året ega erforderlig kännedom om personers ställning i samhället för alt derigenom åstadkomma en hillig och rättvis taxering, kan han likväl småningom förskaffa sig den.
Skulle komiléen möjligen anse de uplysningar denne person har att meddela vara icke tillfredsställande eller af beskaffenhet, att komiléen icke å dem finnér sig höra fästa något afseende, blir det denne persons skyldighet att bevaka Kronans rätt i Pröfnings-komitéen med anförande af skälen derför.