Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Således och ehuru kanske Hr Dalman icke saknar anledn. till sitt yrkande att få yttra sig i saken, beklagar jag med Gr. Posse, alt Hr Dalman icke från början öfvervarit dis-, missionen, i hvilket fall frågans afgörande ej blifvit uppehållen genom de anmärknlr, hvarmed han nu tyckes vilja framkomma.
Likväl skulle jag tro, att om Hr Gr. o.
Landtm, täcktes framställa propos., huruvida discussionen i ämnet, hvartill hörer hela förslaget och icke blott den nu förevar, punkten, må förklaras slutad, skulle ingen hafva något att deremot invända, då redan icke få af Ståndets ledamöter framställt ganska utförliga anmärknlr; och troligen blefve det ingen mer än Hr Dalman, som skulle begära att få yttra sig öfver förslaget i sin helhet och att särskildt vid hvarje punkt göra sina anmärkmr.
Jag beklagar visserligen också, att jag ej varit i tillfälle att öfvervara den säkerligen interessanta discussion, som öfver detta betänk, förefallit; men ämnet är mig-tillräckligen bekant för att af mig kunna bedömas, utan att jag afhört liela den discussion, som nu fortfarit 3lne timmar.
För min del är jag af den tanke, ätt sedan R. o. Ad. beslutat, att ämnet skall punktvis pröfva*., är just derunder det bästa tillfället att justera sina tankar och göra sina särskilda anmärkmr.
Detta anser jag vara den redigaste föredragnlsordning; och den säkraste upplysning måtte val stå att vinna, då man hör de särskilda förslagen uppläsas och sedan jenanför dem sinsemellan, för att utvälja det hs - 444 Ben ui December f. m. sta.
Jag lan således ej annat finna, än att det behandlingssätt, som på Hr v.
Hartmansdorffs begäran blifvit beslutadt, är det rätta och det, som lemnar hvar och en tillfälle att söta göra sina åsigter gällande.
Gr, Liljencrantz, Gust. Fredr.:
Då jag måhända skulle bryta emot formen, om jag uppskjöt att afgifva mitt yttrande i ämnet, tills 3:dje punkten förekommer, så anhåller jag att få tillkännagifva, det jag hyser den opinion, att vi gjorde klokast, om vi så mycket som möjligt närmade oss till de ide'er, som ligga till grund för BonöeSt:s beslut, och således antoge det förslag, som Hr Lefre'n gjort, att frågor rör:de Bankens skuldsättning må afgöras enligt 69 § Reg.F. och icke, att sådana frågor, efter Hr Rosenblads förslag, må behandlas enligt 87 §.
För min del anser jag, att då vi ej äro sinnade att antaga BondeStrs förslag, vi åtminstone böra söka att komma det så nära som möjligt, för att icke beröfva oss hoppet att få redactionsförändringen af denna § vid nästa riksdag antagen.
H. Ex, Hr Gr. o. Landtm, hemställde, för att förenkla frågan, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen rör;de Stdra mom. slutad.
IL Ex, Iir Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara den af BondeSt, vid detta mom. gjorda anmärkn.
Ropades nej. H. Ex, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara Gr.
Posses anmärkn.
Ropades ganska starka ja , blandade med några nej.
Sedan votering blifvit begärd, anhåller jag alt få uppgifva den contrapropos., att ordet skola i sednare meningen af Utsk:s förslag bör förändras till må.
H, Ex, Hr Gr, o. Land tm. yttrade,’ det han egentligen ansåg det tillhöra den, hvilken begärt votering, alt föreslå contraproposm.
Jag anhåller, att contrapropostn må blifva, alt R. o, Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarar den anmärkn,, att orden; skola i ali Kronans uppbörd, böra utbytas mot orden: ma 1 ali Kronans uppbörd.
Jag täger mig friheten fästa uppmärksamhet på det, enligt min öfvertygelse, förvrängda förhållande, som nu i afseende på contrapropostn ägt rum, att Ståndets ledamöter icke afvaktat Hr Gr, o, Landlrms propos, om hvad sorn bör utgöra contrapropostn, innan de D en 32 December f. in. 445 derom framställt förslag.
För mig synes det klart, att det tillhör Hr Gr. o. Landtm, att framställa votertspropostn, och först sedan en sådan votertspropos. blifvit framställd, och då den ej godkännes, anser jag det tillkomma Ståndets ledamöter att föreslå någon annan contraproposm.
Jag föranledes till denna anmärka, af hvad sorn tilldrog sig i sista plenum, då discussionen om hvad sorn borde blifva contrapropos. räckte ett par timmar.
Det är till förhindrande deraf, som jag nu begärt ordet och önskar, att detta yttrande må blifva intaget i dagens prot.
Jag skulle blott vilja hemställa, huruvida någon contrapropos. vid denna votering kan komma i fråga.
Här är endast fråga om att komma till en gemensam tanke, och så länge någon anmärkn. emot Utskrs förslag återstår, kan ingen contrapropos. äga rum, utan alla anmärkn:r måste särskildt pröfvas, såvida icke någon af dem godkännes, innan man hinner genomgå dem alla.
Jag tror således, att voter:spropos:n bör innehålla: vinner nej, kommer en annan anmärkn. att till Ståndets bifall framställas.
Emot 2:dra punkten lärer, sedan Hrr v.
Hartmansdorff och Rosenblad jemnkat sig derhän, att de vilja antaga Utsk:s förslag, icke någon annan anmärkn. finnas, än den jag föreslagit, att Utskrs förslag måtte godkännas med den förändring, att orden: och inga andra uteslutas.
Propostn synes mig således böra blifva, att den, som instämmer i min anmärkn., voterar ja, och vinner nej, ogillas denna anmärkn.
Hr Lefre'n: Äfven jag, som i motsats till Gr.
Posses förslag yrkat bibehållandet af orden: och inga andra, instämmer i Hr v.
Hartmansdorffs mening; och då således endast 2tne anmärkntr emot Utskrs förslag söka göra sig gällande, inser jag ej nödvändigheten att upptaga dem särskildt, utan tror jag, att de kunna inflyta i samma voter:sproposm.
Jag önskar endast förklara, att jag fullkomligen instämmer i Gr. v. Fersens nyss yttrade åsigt, och på sådan grund icke ansåg mig tillständigt att föreslå någon contrapropos., hvilket jag sedermera gjort endast i anledn. af Hr Gr. o. Landtm:s yttrande, att contrapropos:ns uppgifvande berodde på den, som begärt voteringen.
Jag måste qvarblifva vid den tanken, att någon contraproposm icke bär bör äga rum; och i fall ingen anmärkn. gillas, faller del af sig sjelf, att Constit.Utskts förslag blir hvilande till grundlagsenlig behandling.
Det är visserligen sannt, att det måhända är formenligast alt låta contrapropostn endast blifva den, att anmärkn. förfaller.
Men då den olägenhet, sora i 446 Den 32 December f. m. sista plenum förekom, här icke kan inträffa, emedan endast alne olika meningar finnas, så vida icke någon, med ogillande af Gr.
Posses förslag, vill jemväl ogilla det förtydligande af Constit.Utsk:s redaclion, som innehålles i det förslag, hvarom Hrr Stuart, v. Hartmansdorff, Lefrén och jag öfverenskommit, så skulle jag tro, att man vunne tid genom att upptaga vår mening i contrapropostn; och i saken vunne man bestämdt, ty sedan klockan nu redan är nära 3, skola, efter den nu förekommande voteringens slut, så få ledamöter blifva uppe, att, i fäll Gr.
Posses anmärkn. icke gillas, svaret på den propos., Hr Gr. o.
Landtm, sedermera skulle framställa, konime att ber o af en slump.
Jag tror således, alt man vunne både i tid och sak, om den contrapropostn antoges, som Hr Stuart uppgifvit.
Upplästes till justering följande voter:s-propos:n:
Den, som förklarar såsom R. o. Adis gemensamma tanka den anmärkn., att 2:dra morn. i Constit.Ulskrs förslag till förändrad redaction af yi § Reg F. skall erhålla följande lydelse: ”R.
St:s Banks sedlar skola, vid anfordran, med ”metalliskt mynt efter ordalydelsen inlösas.
Dessa sedlar ”skola uti all Kronans uppbörd och i alla betalningar till ”staten emottagas lika med Rikets metalliska mynt,” voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver denna anmärkn. icke af R, o. Ad. förklarad såsom dess gemensamma tanka.
Emot den nu upplästa voter:spropos:n vill jag blott erinra, att de anmärkncr, som komma närmast till Ulsk:s förslag, synas böra få företräde, och att således den anmärkn., som Hr Stuart och jag gjort, bade bort främst komma under ompröfning.
Uppå derefter gjord framställning blef den nyss upplasta voter:spropos;n af R, o, Ad. godkänd.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer; Ja —- 16.
Nej — 5, H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 4 e• rola fidem protocolli F, O. Silfverstolpe, Den 22 December e. m. 447 Måndagen den 22 December i834.
Fortsattes pröfningen af Conslit.Utskts memor.
N:o 68 med ändringsförslag vid 72 § Reg.F. samt elt deraf föranledt tillagg i y5 § Riksd.Ordn.
3:dje mom. upplästes, så lydande:
För bancolags stiftande eller ändring fordras alla fyra R i k sS l: n s samtycke och Konungens s a n c t i o n.
Beslut om sedelstockens fö ihällande till metalliska inlösnings fonden må ej kunna vidtagas, med mindre samtliga RiksStrn äro derom ense.
I frågor om Bankens vård, rörelse och förvaltning i öfrigt gälle tre R i k s S t: s sammanstämmande beslut; men stadna två Stånd emot två, förblifve vid hvad förut finnes stadgadt.
Då jag i förmiddags yttrade mig i detta ämne, föreslog jag R. o. Ad. att förena sig i det beslut, BondeSt. derutinnan fattat.
Men sedan jag afhörtdiscussionen, har jag funnit, att meningarna äro skiljaktiga; hvaremot jag trott dem kunna sainmanjemnkas uti följande förslag, hvilket jag altså nu har äran framlägga och tillstyrka.
Posse uppläste derefter berörde förslag, så lydande:
Bancolag må ej stiftas, ändras eller upphäfvas, ej heller beslut om sedelstockens förhållande till metalliska inlösningsfonden vidtagas, med mindre, i likhet med hvad i 87 § Reg.F. stadgas om allmän civil- och criminal- samt kyrkolags stiftande, Konungen och trenne RiksSt. derom blifva ense.
T alla öfriga frågor, rör:de Bankens vård, rörelse och förvaltning, gälle tre RiksSt:s sammanstämmande beslut utan Konungens sanction; men stadna två Stånd emot två, förblifve vid hvad förut finnes stadgadt.
Jag framställde i förmiddags anmärkntr uti frågan, i ändamål att förmildra redactionen i BondeSt:s beslut, emedan jag trodde mig finna, att R. o. Ad. delade en sådan tanka.
Sedan en modification nu blifvit af Gr.
Posse uppgjord, förenar jag mig med honom i tillstyrkande af det förslag, han afgifvit.
Emot det förslag, Gr.
Posse nu uppläst, har jag icke något att anmärkt!, utan är för min del benägen att antaga detsamma.
Jag anhåller hos Gr.
Posse, det han behagar ännu en gång uppläsa sitt förslag, på det jag må vara säker att hafva fattat det rätt. 448 Ben 25 December c. m. Gr. Posse:
Till efterkommande af den siste talarens önskan skall jag å nyo uppläsa mitt förslag.
Ifrågavar. förslag blef derefter af Gr.
Posse uppläst.
Sedan jag nu förvissat mig örn förslagets innehåll, har jag icke något att deremot erinra.
I fall jag icke hörde orätt, har Gr.
Posse i sitt förslag uteslutit ordet rörelse.
Jag ber om upplysning, hvarföre sådant skett.
Det är ganska riktigt observeradt, att jag uteslutit ordet rörelse.
Jag har gjort det derföre, att jag anser det fullkomligt öfverflödigt, då orden vård och förvaltning innefatta jemväl begreppet rörelse.
Skulle likväl andra tinna det ifrågaställa ordets bibehållande af mera vigt än jag, skall jag för min del gerna återupptaga detsamma.
Då jag anser för mycken tydlighet aldrig kunna skada, hemställer jag, om icke det anmärkta ordet må inflyta.
Jag föreställer mig visst, lika med Gr.
Posse, att förvaltning jemväl innefattar rörelse; men i framtiden kan ett annat begrepp komma att göra sig gällande, och det är med afseende derå, som jag förblifver vid min begäran.
Efter iakttagande af denna ändring, förenar jag mig i öfrigt till antagande af förslaget.
Det är, såsom jag redan yttrat, likgiltigt, om ordet rörelse inflyter; men sedan flera förenat sig om mitt förslag, såsom det för närvar, lyder, finner jag mig bunden dervid, såvida icke dessa ledamöter jemväl medgifva tillägget.
Den af Hr Dalman anmärkta uteslutning af ordet rörelse undföll verkligen min uppmärksamhet.
Jag finner för min del af föga vigt, antingen detta ord borttages eller qvarstår; men då det sednare möjligtvis kan åstadkomma mera bestämdhet i begreppet samt fullständighet, torde det derföre böra i den nya redactionen bibehållas.
Sedan Hr Stuart förklarat sig icke hafva något emot det begärda tillägget, och HrLefre'n jemväl enskildt yttrat sig deri instämma, medger jag, att ordet rörelse må införas i förslaget. R. o. Ad. förklarade det af Gr.
Posse nu upplästa förslag såsom Ståndets gemensamma tanke, endast med tillägg af ordet rörelse efter orden:
Bankens vård.
Förslaget till förändring i y5 § Riksd.Ordn. upplästes, så lydande:
Till grundlags och bancolags stiftande, m. m.
Till följd af det nyss fattade - Den 22 December e. m. 44g de beslutet kommer det föreslagna tillägget i y5 § Riksd.- Ordn. naturligtvis att förfalla. R. o. Ad. förklarade som sin gemensamma tanke, att, till följd af den utaf R. o. Ad. gjorda anmärkn. vid förslaget till förändrad redaction af 72 § Reg.F., det i anledn. af sistnämnda förslag föranledda tillägg i 75 § Riksd.Ordn. ansågs böra förfalla.
Företogs till pröfning Stats- och Oecon.Utsk.ms d. 1 t dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 48 i anledn. af väckt motion, angrde voteringen i Skåne.
Under åberopande af min vid betänk, fogade reservation yrkar jag ålerremiss.
Grunderna för min begäran utgå derifrån, att jag anser det vara en moralisk förbindelse för R. o. Ad. att gå motionären till mötes uti bans rättvisa påståenden i denna del, bland grunderna hvarför han jemväl åberopat det beslut, jemte motiverna derför, som R. o.
Ad. uti denna fråga vid sista riksdagen fattade.
Här är altså för detta Stånd nu endast fråga om återupplifvande af ett beslut, som Ståndet vid sista riksdagen fattade.
Jag har i Utsk:n sökt göra detsamma gällande; men jag erfor ett sådant motstånd, alt jag nödgades inskränka mig till afgifvande af min reservation.
När vi fästa uppmärksamheten å det motbjudande förhållande, att det vid sista riksdagen, emot detta Stånds mening, af de öfriga Irenne RiksSt:n fattade beslut, hvarå någon påföljd från den andra statsmagten ännu icke ägt ruth, och uti hvilket beslut
Ständerna obestridligen öfverträdt sin rättighet, då de frånkänt rotehållare i Skåne lillgodonjutande af de vilkor, under hvilka dessa åtagit sig ett drygt onus: att detta beslut likväl skall qvarstå och förebäras såsom hinder för en återgång till ett rättsenligt afgörande af denna fråga; då man besinnar detta, och med bedröfvelse måste sakna närvaron af de personer, hvilka, såsom invånare af den ifrågavar. orten, anse sig vara närmare förbundna att försvara ortens rättigheter, uppstår en ökad anledn. för oss alt söka iakttaga deras rätt, hvilka, sjelfva satta utom Representationen, icke äro i tillfälle att göra den gällande.
Jag har visserligen icke något interesse i frågan, och icke den sakkännedom om loenia förhållanden, som kan stadga öfvertygelsen om hvilken som vunne eller förlorade på jemnkningen; men att hindra en undersökning om ett förhållande, i afseende hvarå Ständerna erkänt,'att det tillkommit på oriktigt sätt, och hvari lättelse är nödig, dertill kan jag icke begifva mig.
Jag förnyar altså min anhållan om återremiss, i ändamål, på sätt min reservation uppgifver, alt tillvägabringa en underd. skrifvelse till K. M., med anhållan, det K. ÄI. ville, utan hinder af R.
St:s vid sisla 17 H, S 7
Pen »* December e. m. riksdagen » detta ämne fattade beslut, låta, efter rotebål» Jarnes hörande i behörig ordning, uppgöra och för nästa Eu St. framlägga, till den åtgärd So § Reg.F. föranleder, ett förslag till rotejemnkning i Skåne, hufvudsakligen grundad derpå, att det rotehållarne gifna löfte om en femtedels nedsättning i roteringen må uppfyllas.
Att roteringen i Skåne fordrar jemnkning har så ofta blifvit upprepadt och erkändt, att icke någon numera lärer vilja bestrida detsamma; men jag får fästa Uppmärksamheten derå, att, ehuru R.
St:s vid sista riksdagen fattade och K. AI. underställda beslut i frågan af uppgifna orsaker ännu icke kommit till verkställighet, densamma emedlertid, så fort sig göra later, är att förvänta.
Under sådana förhållanden, och då ännu icke utrönt är, om det redan fattade heslutet i ämnet är verkställbar^ synes det mig icke försigtigt att nu ändra detsamma.
Jag tror det altså vara klokast att för närvar. lemna saken in statu quo.
Om deremot en anmälan från K.
M. vid nästa riksdag afgifves derom, att det af R.
St. förut fattade beslutet icke kunnat verkställas, då synes mig anlcdn. vara för handen att vidtaga nytt beslut; men utan en sådan synes det mig vara inconsequent att nu upphäfva det förut fattade beslutet.
Äfven jag har reserverat mig emot detta betänk.
Lika med den siste talaren anser jag det visst icke i allmänhet vara rätt, att Ständerna ändra förra Ständers beslut, hvilka icke ännu blifvit af K.
M. definitivt afgjorda; men i närvar, fall tror jag undantag höra äga rum.
Ständerna beslöto nemi. vid sista riksdagen, att rotehållarne i Skåne så vida mätte tillfredsställas, att det till dem utfästade löftet måtte uppfyllas, ’’i den män som tillgång dertill funnes;” men denna önskan är ofullständig, enär den är vilkorlig och endast tillerkänner de ”mest lidande” åtnjutandet af ett löfte, hvilket var gifvet åt ailä.
Häruti ligger en bestämd orättvisa, och deruti bär för mig skälet funnits, hvarföre jag kommit till den Öfvertygelse, alt en förnyad framställning till K. AI. må äga rum derom, att det rotehållare i Skåne gifna löfte ovilkorligen må Uppfyllas.
Ett annat skål, som på mig verkat, är, att den ordinarie roteringen i Skåne tillkommit i en form, som är stridande emot grundlagen.
Vid 1812
Ars riksdag ingingo nemi. några enskilda riksdagsmän till K. M., med enskild anhållan, att den extra roteringen måtte utbytas emot ordinarie; och på grund häraf utfärdades en skrifvelse, som hade den ordinarie roteringen till påföljd.
Den tillkom altså emot 80 § Reg.F., som stadgar, att endast Konung och Ständer samfäldt kunna vidtaga ändringar i afseende å den indelta krigsmagten.
Den enda fullkomliga rättvisa, som nu vore att iakttaga, är den, att roteringen Den aa December fri m. antingen måtte återgå till extra, eller bero på frivilligt åtagande; men då sådant möjligen skulle kunna förorsaka icke blott nedsättning af försvarsstyrkan i Skåne, utan äfven kostnad för staten, hvilka båda resultat jag icke önskar, så är jag af den tanka, att en dylik åtgärd icke bör vidtagas.
Men då jag altså frångår denna ytterlighet af rättvisans kraf, hemställer jag, om man går för långt, då man fordrar uppfyllandet af det gifna löftet om en femtedels lindring?
.lag har härvid icke afsett rotehållarnes verkliga behof, ty jag tror, att rotehållarne i Skåne icke äro i allmänhet hårdare tryckta af roleringsskyldigheten, än rotehållare inom Rikets öfriga provinser; men det är af vigt, att ett af Konungen gifvet, men ouppfyldt löfte icke oupphörligen må ligga och, gnaga på föreställningen, tiil påföljd af en naturlig missbelåtenhet, ty jag är säker, att detta ämne aldrig lägges ad acta förr, än någon rättvisa deri vidtages.
Man har vid alla riksdagar sett, huru frågan gått igen.
Äfven vid denna hafva de rättvisa anspråken blifvit af Hr Hallenborg framställda.
Jag har sagt, att jag icke tror dessa kunna bifallas; men grunden för klagomålen är riktig, och något måste vidtagas, hvarföre jag begär återremiss.
Jag önskade att icke länge upptaga R. o. Ad:s tid uti ett ämne,, som så ofta varit föremål för Öfverläggning; och jag ber derföre till en början att erhålla upplysning om det beslut, BorgareSt. i frågan fattat.
Någon underrättelse, hurti detta betänk, blifvit af BorgareSt. afgjordt, har icke ankommit.
Jag instämmer hufvudsakligen med Gr. Posse.
Jag kan icke dela den åsigt, som skulle K.
M. tveka alt sätta det vid sisla riksdagen af Ständerna fattade beslutet i verkställighet, enär K.
M. uppgifvit, att hindret, hvarföre verkställigheten icke redan följt, bestått deri, att extra roteringen i provinsen ännu icke vore afslutad.
Detta synes visa, att K. M. delar Ständernas åsigt.
Jag ber att få tillägga några reflexioner.
För det första tror jag nemi., att Skåne icke är så hårdt roteradt som andra provinser.
Vidare känner jag, att om roteringen förefaller tryckande, så äga invånarne att derom göra anmälan, och då förefaller det mig i sanning Besynnerligt, ätt, oaktadt någon klagan från rotehållarne icke försports, man likväl vill göra denna fråga tili en opinionssak.
För min del, med den kännedom jag inhemtat om förhållandet, tror jag, att hela ropet orri orättvisa härleder sig från en misscalcul; ty hade Sverige haft krig, så hade man funnit förändringen fördelaktig.
Jag tror altså, att de fördelar, hvilka skulle tillskyndas en eller annan medelst den yrkade återgången, icke lomme att 452 Den 22 December e. m. uppväga olägenheterna deraf för de flesta.
Den ifrågavar. pålaga, som blifvit ålagd provinsen Skåne, liknar de extra gärder, som i forntiden ålades Sveriges inbyggare; och då jag icke kan godkänna en åtgärd, sorn är orättvis, sorn förnärmar 3:dje mans rätt, utan att denne deröfver blifvit hörd, kan jag icke finna de för bifall af betänk, anförda skäl förtjena något afseende, utan'tror, lika med Gr. Horn, att
Representationen icke bör tröttna vid att påyrka, det rättvisa må vederfaras Skånska rotehållarne.
Någon gång måste väl dessa yrkanden vinna afseende.
På de af Gr.
Horn och Hr Hjärne anförda skäl förenar jag mig altså med dem i anhållan om återremiss.
En talare, som försvarat betänk., har utgått från den åsigt, att Skåne icke är högre roteradt än andra provinser; hvadan han ansett denna provins hafva åtnjutit all rättvisa, oaktadt han icke kunnat neka, alt skäl till klagan förefunnits i afseende på sättet för pålagans tillkomst.
Jag tror mig känna, att ett stort missnöje i nämnde afseende äger rum; och om än detta missnöje icke blifvit nog högt uttaladt af rotehållarne eller inom Representationen, påkallar det likväl sjelfmant R.
Jag anser det för samhällets skull säkrast, att, då man vet sig vandra på en olaglig väg, man icke må afvakta några högljudda reclamationer, förrän man förmår sig att rätta olagligbeten; och måhända är det för oss mera vådligt, än för många andra, att tillåta bestämda skäl till missnöje ulan rättelse qvarstå, Jag är öfvertygad, att samma missnöje skall fortfara, äfven sedan de vid sista riksdagen beslutade alternativer blifva för rotehållarne framlagda; och det torde icke vara väl betänkt att på det sättet behandla Skåne, som gjort så många uppoffringar för landet.
Förslaget till ordinarie roterings införande i stället för extra väcktes af några få invånare från provinsen, och orsaken dertill, att en mängd icke vägrade hörsamma kallelsen, berodde på de oroligheter, som den tiden omgåfvo oss.
Men till lön förderas beredvillighet böra de nu tillbaka vinna afseende å sina fordringar.
En ledamot har yttrat, att blott kriget var förbi, så framträdde anspråken.
Man hade väl rätt att någon gång vänta fredens återkomst; och då Skåne icke underlät att dertill i sin mån bidraga, synes det icke billigt, att mansa skall belöna provinsens patriotiska uppoffringar, att den har skäl alt ångra desamma.
Det torde dessutom icke vara nyttigt, att man underhåller så missnöjda tänkesätt hos en gränsprovins af den vigt för vårt land, som Skåne; och jag tillstår, att jag med tacksamhet erfarit, hurusom Regeringen gått ganska visligt tillväga, då hon icke påskyndat verkställigheten af förra Den 22 December e. m. 453 Ständernas beslut.
Modification derutinnan
Ian nu äga rum; oell jag får ånyo påminna 0111 det, från de öfriga Ståndens, skiljaktiga beslut, R. o. Ad. vid sista riksdagen fattade, så lydande; ”Att en ny, af rättvisa och billighet påkallad och ”af föregående Ständer begärd, allmän jemnkning i den år ”1811 verkställda extra rotering äfven måtte öfvergå pro”vinsen Skåne, utan afseende å den derstädes för närvar, ”provisoriskt bestående ordinarie rotering, hvilken sålunda ”upphäfves; men att, efter skedd och i laga ordning stad’'fastad jemnkning med hela extra rotehållsskyldigheten för ”i5rji nummer inom de 2tne länen, de extra roteringsskyl”dige mätte sockne- och bäradsvis höras, hvar och en för ”sig, öfver den propos. att, emot erhållande af -ytdels minskning i sin extra rotehållsskyldighet, åtaga sig det ständiga ”knektehållet, sålunda till en tredjedel i numerärbeloppet ”nedsatt, och att den, som från de utlysta sammankomster”na i detta ändamål uteblifver, lemnar intet eller vilkorligt ”sval', måtte anses icke hafva på förslaget ingått, utan a 11— ”så vilja förblifva vid den oförmedlade extra roteringsskyl"digheten; dock att under tiden den närvar, ordinarie rotehagen kornme att orubbad förblifva.”