Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I samma stund Sveriges Konung och Ständer, å Svenska nationens vägnar, med representanterne för Norrska staten afslutat det fördrag, som innefattas i Riksakten, voro i verkligheten, äfven om Riksakten derom icke innehölle ett enda ord, Svenska Grundlagarne i alla delar deraf, som ej blifvit i det emellan nationerne slutne förbundsfördraget uptagne, underordnade detta fördrag.
Svenska folkets enskilda lagar uphörde att gälla i de delar, hvaruti de voro stridande mot begge folkens, genom Unionsaklen antagne, gemensamma lag, och undanrödjandet af den ännu i orden qvarstående stridigheten, d. v. s. hvad Utsk. föreslagit, kan således endast i formelt hänseende kallas en lagförändring.
Om ock våra Grundlagar fortfarande bibehålla föreskriften, att RiksStyrelsen skäll föras af Svenska Statsrådet, då Konungen är hindrad, men Riksakten deremot stadgar att i sådant fall RiksStyrelsen föres af Svenska och Norrska Statsrådet gemensamt, bör likväl, såsom jemväl tillförene skett, det sednare stadgandet, men icke det förra, tillämpas, — ett förhållande hvars rättsenlighet så mycket mindre borde bestridas, som Riksakten, såsom tillkommen år 1815, är yngre än våra Grundlagar.
Utsk:s förslag att rätta Grundlagarnes ordalydelse till öfverensstämmelse med Riksakten, kan följaktligen, Den 8 April (. m.
203 pä sätt jag nämnt, icke heller tilläggas nägon vigt i annat hänseende än formelt.
Jag får anhålla om ursäkt derföre, att jag ännu en gång begärt ordet, men här framställas satser så vådliga, att jag aldrig under min riksdagsmannabana hört sådana, aldraminst af ledamöter uti ett Const.Utsk., framkastas.
Här har ytterligare en ledamot af Const.Utsk. upträdt med ingenting mindre än den förklaring, att vi i Grundlagen hafva stadgande om InterimsRegering och att vi det hafva haft alltsedan 1815.
Jag kan icke annat än ytterligare uttrycka min förvåning deröfver, att en sådan förklaring här kunnat afgifvas.
Jag vet icke huru många Riksdagar sedan dess förflutit, men det skulle i sanning vara ganska litet smickrande för de föreg:de Const.UtsIcns Ordhde och ännu mindre för den, hvilken f. n. är dess Ordhde, och som under 3 eller 4 Riksdagar fungerat i denna egenskap, om i vår Grundlag skulle anses vara stadgadt något annat än orden der innehålla; jag hänvisar då Hr Carleson att ytterligare genomläsa stadganderne om huru Regeringen skall föras, och efterse, huruvida ett enda ord finnes derom, att Regeringen i något fall skall föras icke efter föreskriflerne uti Grundlagen utan efter den i Riksakten.
Att ändringar uti våra Grundlagar skola kunna ske på annat sätt än genom de 4 Ståndens sammanstämmande beslut och Konungens sanktion, det har för mig allt hittills varit obekant, och det har varit
Hr Carleson förbehållet att derom nu lemna mig uplysning, hvilken, då den kommit från en ledamot af sjelfva Const.Utsk., visserligen synes hafva bordt kunna göra anspråk pä att vara tillförlitlig.
Att det ganska väl behöfves en förän dring uti InterimsRegeringens organisation, har jag så mycket mindre förnekat, som jag just förklarat att den är af behofvet påkallad och att man genom framläggandet af detta förslag, att
Tbronföljaren skulle vid vissa tillfällen äga rättighet att öfvertaga Regeringen, velat förebygga att InterimsRegeringen skulle alltför ofta påkomma.
Jag har äfven förklarat, att jag anser det högst behöfligt och särdeles nödvändigt att ändra missförhållandet melian Riksakten och Grundlagen.
Det lärer väl icke kunna nekas, att denna stridighet mellan Grundlagen ech Riksakten slutats dermed att Grundlagen måst gifva vika för Riksakten.
När så är, och man anser öfverensstämmelse dem emellan äfvensom alt Riksaktens bestämmelser om InterimsRegeringen tarfva förändring, kan väl icke bestridas att Const.Utskis förslag är i detta afseende ett steg framåt, emedan det innehåller möjlighelen att ernå hvad man åsyftar.
Om under nuv:de förhållanden skulle väckas förslag lill förändring i Riksakten, för erhållande af en förbättrad InterimsRegering, så måste talmannen derå vägra propos., derföre att det vore stridande mot Grundlagen.
Om deremot väcktes ett förslag till grundlagsförändring, som vore stridande mot Riksakten, så måste äfven det falla, emedan monicke ensidigt kan förändra stad - 204 Den 8 April f. m. ganden i Grundlagen, hvilka hafva inflytande jemväl på Norge och de med Norge träffade öfverenskommelser.
Deremot kan man göra såsom här är föreslaget, nemi. att på alla ställen i Grundlagen, der frågan förekommer, intaga att den skall behandlas på sätt i Riksakten är föreskrifvet om InterinisRegeringen.
Då bl ifver allt formelt och riktigt, ty om man sedermera i Riksakten på ett konstitutionelt sätt och enl. lagliga formen vidtager de förändringar, som man anser nödvändiga och rätta, så strider dessa förändringar icke mot Grundlagen, hvilken säger att det skall tillgå på sätt Riksakten föreskrifver.
Det är således just för att komma till en laglig lösning af denna fråga som Const.Utsk:s förslag blifvit framställdt.
Då nu icke någon talare hade ytterligare anmält sig. yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i ani. af Hr Cederschiölds begäran de särskilda §§:ne i Utskis förslag torde få genomgås, i ändamål att dervid ytterligare anmärkn:r må kunna framställas; hvarjemte IIr Gr. o. Landtm, hemställde, om någon ville vidare yttra sig om 39 §:n Reg:sF:n.
Härvid anmälde sig och anförde Frih. Cederström, Anders:
Ehuru visserligen den In terimsStyrelse, som blifvit här så mycket omordad, icke kan, enl.
Riksakten, komma i fråga vid något annat tillfälle än då Konung dör, ty något annat fall står icke i Riksakten omtaladt, kan jag icke för min del neka till att jag skulle önska, att i det fall då Styrelsen, enl. nu gällande stadgande, skall föras af Statsrådet, den i stället måtte öfverlåtas åt Kronprinsen.
Jag skulle tro, att det vore i många hänseenden både lämpligare och bättre.
Men jag kan ingalunda godkänna, att i det förslag Const.Utsk. framlagt, i st. f. ordet: »Kronprins», begagnas uttrycket: »till thronföljden närmast berättigade Prins.» Följden deraf skulle möjligen kunna blifva den, att, i händelse Konungen vöre till ålder kommen, men ännu icke hade några manliga arfvingar och således ingen Kronprins i sjelfva verket funnes, skulle den till thronen närmast berättigade
Prinsen i de omnämnda fallen äga att öfvertaga Regeringen.
Det skulle likväl kunna hända, att landet bereddes den glada fröjden att kunna vänta sig en Kronprins, och att denna väntan ginge i fullbordan.
Då skulle följden blifva den, att om den förut till thronföljden närmast berättigade Prinsen förestod Regeringen, måste Han, i samma ögonblick en Kronprins föddes till verlden, afträda från Regeringen, emedan
Han då icke längre vore den lill thronföljden närmast berättigade.
Detta vore väl i sjelfva verket icke lämpligt.
Men i alla fall anser jag det icke riktigt att någon annan än Kronprins förer Styrelsen, ty just med afseende på det fall jag anmärkt, skulle, i betraktande af den äregirighet som finnes hos många regerande personer och som historien visat ofta vara af beklagliga följder, den makt som lemnades i händerna på den tillförordnade
Regenten kunna begagnas såväl till den blifvande Thronföljarens sora landets skada.
Jag skulle Den 8 April f. in. 205 derföre önska, att i st. f. orden: »till thronföljden närmast berättigade Prins», måtte insättas ordet: »Kronprins».
Det är för öfrigt en annan anmärkn. jag önskar göra mot 39 §n.
Der står nemi.: »äfvensom alla lediga [ärli oende-sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Regenten dertill förordnar», i st. f. att nuv:de Grundlagen bar uttrycket: »alla lediga sysslor.»
Detta har Utsk. velat förklara dermed, att Utsk. ansett olämpligt att Regenten skulle på förordnande kunna tillsätta sysslor, hvarifrån Han Sjelf skulle kunna afsätta.
Det tror jag likväl vara mindre farligt, än alt lemna Regenten rätt att tillsätta sådana sysslor för ständigt, då Konungen blott en kortare tid är aflägsnad från Regeringen.
Jag anser landet kunna fordra den moraliska skyldighet af Konungen, att Ilan så tillsätter sysslorna att landet dermed kan vara belåtet; och då en Regent blir förordnad med all konungslig makt och myndighet, och således endast är Gud ansvarig för Sina gerningar samt följaktligen äger att mot Statsrådets önskan tillsätta dylika tjensler, tror jag det vara lämpligast att de blott tillsättas tills vidare, ty sedermera kan ju Konungen sanktionera dem.
Hvad åter de lediga förtroende-sysslorna beträffar, anser jag, att ang:de dem motsatsen bör äga rum; ty med afseende på dom äger alltid Konunsen rätt att derifrån afsätta, och således torde ingen fara i delta afseende vara att befara.
Jag skulle således föreslå, att orden: »alla lediga förtroendesysslor endast tills vidare», utginge och i stället sattes orden: »alla lediga sysslor, med undanlag af förtroende-sysslor, endast tills vidare.» Frih.
Flere ledamöter halva yrkat att det skulle stå: »Kronprins», i st. f.: »till thronföljden närmast berättigade Prins.» Anledn:n hvarföre man icke användt denna benämning lärer vara den, att den egentliga och bestämda meningen med ordet: »Kronprins» icke är så alldeles afgjord.
I Norge är förhållandet annorlunda, ty der slår uttryckligen i 34 §:n af Norges Grundlov: »att närmaste Thronföljaren, om Han är den regerande Konungens son, skall bära titeln af Kronprins.»
I Svenska Grundlagen finnes intet sådant stadgande, således är det obestämdt hvad man egentligen menar med ordet Kronprins.
Af denna anledn. tror jag att Utsk. haft ganska rätt då Utsk. icke begagnat denna benämning, utan i stället: »den till thronföljden närmast berättigade Prins.»
Den härefter förekommande 40 §:n lemnades utan anmärkn., men då 41 §:n upnämndes, yttrade Hr Cederschiöld:
Denna g kan gifva anledn. till en otydlighet i afseende på Thronföljarens myndigbetstillstånd.
Der står: »Konungen vare myndig vid fyllda 18 år.
Lag samma vare för den till thronföljden närmast beiättigade Prins.»
Men om denne, efter den distinction jag nyss hörde mellan Kronprins och annan Prins, icke skulle vara Kronprins utan Broder t. ex. till Konungen, och sedan en Kronprins födes, och denna Konungens 206 I)en 8 April f. m.
Broder vore 18 8r fyllda, d. v. s, myndig enl. denna g, så frågas, om Han då blir omyndig, sedan Han efter Kronprinsens födelse uphört alt vara Thronföljare.
Detta är ett förhållande som icke är i g.-n uttryckt.
Det enda som i afseende å detta stad gande är af vigt för Grundlagen och det allmänna, är att den person som uplräder såsom Regent också är fullmyndig person; och detta stadgande kan väl således icke blifva underkastadt någon tvetydighet, ty det står att den till thronföljden närmast berättigade Prins är myndig vid fyllda 18 år.
Derom kan icke tvistas.
Således om Han behöfver träda i verksamhet såsom Regent, så är han myndig ifall han fyllt 18 år, derom är Grundlagen fullkomligt tydlig och då vet jag icke af hvad mera göres behof.
Hr Carleson: Om Hr Cederschiöld gjort invändning der emot, att denna mening blifvit intagen i §:n, skulle jag mindre undrat derpå än att han gjort den anmärkn. som nu förekommit.
Såsom svar på denna Hr Cederschiölds anmärkn. torde endast behöfva erinras, att det icke tillkommer Grundlagen att afgöra hvad inflytande det ifrågav:de stadgandet kan i privaträttsligt hänseende medföra.
Sedan äfven de öfrige §§:ne i Utsk:s förslag blifvit genomgångne och dervid någon ytterligare anmärkn. icke blifvit framställd, yttrade Hr Gr. o.
Landtm, att han, innan öfverlägghingen förklarades vara fulländad, finge i ani. af Gr.
Anckarsvärds yrkande, att hans anmärkn:r måtte få åtfölja den återremiss till Utsk:t som Gr:n önskade, anmärka att enl. 81 §:n Reg:sF:n, återremiss icke kunde äga rum i annan form, än att Ståndet förklarade vissa anmärkn:r utgöra Ståndets gemensamma tankar; hvarföre ock Hr Gr. o.
Landtm, finge hemställa om icke Gr:n medgåfve att de af honom gjorda anmärkn:r framställdes såsom förslag till Ståndets gemensamma tankar.
Efter härtill af Gr.
Anckarsvärd lemnadt medgifvande förklarades öfverläggningen fulländad.
Jag får vördsamt anhålla, att det måtte framställas särskild propos. på min i afseende å InterimsRegeringen gjorda framställning.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att det folie af sig sjelft, att alla de förslag till gemensamma tankar, som blifvit framställda, måste blifva särskilta föremål för R. o. Ad:s pröfning.
Vid nu börjad framställning af de förslag till R. o. Ad:s gemensamma tankar, som under öfverläggningen förekommit, omnämnde Hr Gr. o. Landtm., att H.
Exc. Hr Gunther yrkat, att i det föreslagna 1 mom. af Reg:sF:n må uttryckas alt HiksStyrelsen af Regent föres i Konungens namn, och att Gr.
Anckarsvärd yrkat, att de i samma Den 8 A p r il f. m. 207 mom. förekommande orden: »Sina lii k en», skulle förändras till: »de förenade Rikena.» Härvid anmälde sig och yttrade Gr.
Jag ber att få ändra milt uttryck: »do förenade Rikena», till »Sverige och Norge.» IIr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att sedan nu Gr.
Anckarsvärd afstått från sitt i detta afseende framställda förslag, något annat förslag i fråga om orden: »Sina Riken», icke förekomme än det af Ilr Cederschiöld afgifna, som afsåg att dessa ord måtte utbytas emot orden: »Sverige och Norge»; att för öfrigt Gr.
Anckarsvärd jemte Erih:ne Stael von Holstein och Cederström yrkat, att, i st. f. orden: »den lill thronföljden närmast berättigade Prins», skulle införas: »Kronprinsen»; att Frih.
Cederström yrkat, att, i st. f. de i sista meningen af 1 mom. 39 §:n Reg:sF:n förekommande orden: »lediga förtroende-sysslor», skulle införas: »lediga sysslor»; alt Ilr Cederschiöld yrkat, alt i de fall samma §:s 2 mom. förutsätter, Regeringen bör föras af Slatsrådet och endast de unionella frågorna behandlas af InlerimsRegering; alt Gr.
Anckarsvärd yrkat uteslutande af den i sistnämnde mom. förekommande mellanmening: »till bestämmande af de .genom föreningen mellan Sverige och Norge upkomno konst itutionella för hållanden»: att II.
Exc. Hr Gunther yrkat uteslutande af 3 mom. i 39 §:n Reg:sF:n; och att dernäst i fråga om 41 §:n Reg:sF:n ett yttrande blifvit afgifvet af Hr Cederschiöld, som dock icke dervid framställt något förslag till gemensam tanke.
Härvid anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld:
Det var endast min mening att fästa Coust.Utslcs upmärksamhet derpå, utan att yrka att det skulle blifva föremål för någon Ståndets gemensamma tanke.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm., såsom det sista af de i fråga vide förslagen till gemensamma tankar, hade framställt, att II.
Exc. Ilr Gunther yrkat, att uti 91 §:n Reg:sF:n orden: »i öfverensstämmelse med Riksakten», skulle utgå, anmälde sig och yttrade II.
Jag anhåller att få afstå från den första af de af mig föreslagna gemensamma tankar, nemi. den som rörer det uttryckliga stadgandet om att Styrelsen skall föras »i Konungens namn», då jag af Gr.
Lagerhjelkes yttrande finner, att dessa ords införande i 39 §:n skulle kunna föranleda och göra behöflig en omredaction af 42 §:n, och jag äfven på den grund förmodar det icko vara lämpligt, då med ordet Regent icke kan förstås annat än den som skall föra Regeringen i Konungens namn.
Då jag instämt med Hr Gunther i det yrkande, att Regeringen skulle föras »i Konungens namn», och min åsigt om det rätta i detta afseendo icke blifvit i någon mån förändrad genom Hr Gr.
Lagerbjelkes anförande, så måste jag vidhålla samma min åsigt och derföre uptaga den i eget namn samt 208 Den 8 April f. m. begära propos. derå, att Ståndet måtte antaga den såsom sin gemensamma tanke.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf nu, att alla i fråga vide förslag till gemensamma tankar skulle blifva underkastade R. o. Ad:s pröfning i den ordning de af honom blifvit framställde, samt hemställde först om R. o.
Ad. behagade, i öfverensstämmelse med H.
Exc. Hr Giinthers nu af Hr Cederschiöld uptagna förslag, såsom Ståndets gemensamma tanke förklara, att i det t morn. af 31) <§:n Rog:sF:n bör uttryckas, att RiksStyrelsen af Regent föres i Konungens namn.
Nej, blandade med många Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg
Sedan Hr Gr. o. Landtm, härvid tillkännagifvit, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m., uplästes till justering och godkändes följande voterrs-propos.:
Den som anser R. o. Ad. i afseende på Const.Utskrs i Blem.
N:0 8 afgifna förslag böra såsom sin gemensamma tanke förklara, att i det föreslagna 1 mom. af 39 §:n RegrsFrn bör uttryckas, att RiksStyrelsen af Regent föres i Konungens namn, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder ofvannämndo förslag till gemensam tanke af R. o. Ad. afslaget.
Nej — C 3.
Propos. till antagande af Hr Cederschiölds förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att, i st. f. de i 1 mom. af 39 §:n Reg:sF:n förekommande orden: »Sina Riken», bör införas: »Sverige och Norge», blef härefter framställd och besvarad med starka
Nej, blandade med Ja ; hvarpå Hr Gr. o.
Landtm., förklarade det han ansåg
Vidare hemställde Hr Gr. o. Landtm, propos. till antagande af Gr.
Anckarsvärds förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att i st. f. orden: »den till thronföljden närmast berättigade Prins», bör införas: »Kronprinsen»; och ropades härvid starka
Nej jemte åtskilliga Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Den som antager Gr.
Anckarsvärds förslag, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke i afseende å det i Const.Utskrs Blem.
N:o 8 afgifna förslag, måtte förklara, att i st. f. orden: »den till thronföljden närmast berättigade Prins», der de förekomma, bör införas: »Kronprinsen», röstar Ja; Den 8 April f. m. 309 Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner
Nej, varder förenämnde förslag till gemensam tanke af R. o. Ad. afslaget.
Propos. till antagande af Frih.
Cederströms förslag, att R, o. Ad. malte såsom sin gemensamma tanke förklara, att i st. f. de i 1 mom. af 39 §:n Reg:sF:n intagne orden: »lediga förtroendesysslor», bör intagas: »lediga sysslor», blef härefter framställd och besvarad med starka Nej, jemte några Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit
Den sedermera framställda propos:n till antagande af Hr Cederschiölds förslag, att R. o. Ad. i afseende på 2 mom. af 39 §:n Reg:sF:n, måtte förklara såsom sin gemensamma tanke, att vid de fall nämnde mom. förutsätter, Regeringen bör föras af Statsrådet och endast de unionella frågorna behandlas af InterimsRegering, besvarades med starka
Efter härvid af Hr Cederschiöld begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande voterings-propos.
Den , som antager Hr Cederschiölds förslag, att R. o.
Ad. såsom sin gemensamma tanke i afseende på 2 mom. 39 §:n Reg:sF:n i det af Const.fJtsk. i Mern.
N:o 8 afgifna förslag, måtte förklara, att vid de fall, nämnde mom. förutsätter, Regeringen bör föras af Statsrådet och endast de unionella frågorna behandlas af InterimsRegering, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde förslag till gemensam tanke af R. o. Ad. afslaget.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som folier : Ja — 31.
Jag vågar vördsamt anhålla att till prot. få nedlägga min reservation mot det beslut som R. o, Ad. nu fattat, enär, efter hvad jag under discussionen yttrat, detta var den vigtigaste frågan af alla, som förekomma i Betänk.
Jag begagnar äfven detta tillfälle att anmärka, att då man nu beslutat det Riksstyrelsen af Regent icke skall föras »i Konungens namn», förefaller detta beslut temligen oväntadt inom detta Hus, hvars majoritet i allmänhet, efter hvad jag trott, gör anspråk på alt vara sanna »rojalister».
Från hvarje sann rojalist måste dock otvifvelaktigt den åsiglen vara oskiljaktig, att Regeringen alltid skall föras i Konungens namn så länge Riket äger en Konung i lifvet.
Då nu likväl det beslut blifvit fattadt, att uti vissa fall Regeringen icke skall föras uti Konungens namn, fastän Konung finnes t V. II. 14 210 Den 8 April f. m. lifvet, så vill det synas som skulle R. o. Ad:s i dag segrande majoritet icke hafva bestått af sanna roja!ister.
Gr. Lagerberg, Carl Sven:
Som jag till alla delar gillar den åsigt Hr Cederschiöld framställt, — nemi. att R. o.
Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke uttrycka, det InterimsRegeringen ej bör hafva att göra med något annat än de förhållanden som röra Sveriges och Norges unionella angelägenheter, och som genom sista voteringen blifvit undertryckt, får jag nedlägga min reservation till prot:t.
Då härefter framställdes propos. till antagande af Gr.
Anckarsvärds förslag, alt R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att i 2 mom. af 39 §:n Reg:sF:n, mellanmeningen: »till bestämmande af de genom föreningen emellan Sverige och Norge upkomne konstitutionella förhållanden», bör utgå, ropades starka Nej, jemte åtskilliga Ja: hvarpå Ur Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit
Vidare framställdes propos. till antagande af II Exc. HrGönthers förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att det af Utsk. föreslagna 3 mom. af 39 §:n Reg:sF:n bör utur §:n uteslutas, och ropades härvid starka
Slutligen framställdes propos. till antagande af H.
Exc. Hr Gtinthers förslag, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke måtte förklara, att uti 91 g:n orden : »i öfverensstämmelse med Riksakten », böra utgå; och ut föl 1 o svaren härvid med starka Nej, jemte åtskilliga Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, det han ansåg
Sedan sålunda alla de förslag till gemensamma tankar som i anledn. af Const.Utskis i Mern.
N:o 8 afgifna förslag till grundlagsändringar blifvit framställde, hade blifvit afslagne, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att detta grundlagsändringsförslag, såvidt på R. o.
Ad. berodde, komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Plenum kl. 6 e. m. Just. ett prolts-utdrag för förmiddagens plenum.
Jag anhåller att få af säga mig min befattning såsom Suppleant i BankoUtsktt med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af en Suppleant i BankoUtsk. efter Hr von Knorring.
Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskts d. 26 sisth Mars och d. 6 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 11, i ani. af väckt motion, angtde anläggning af en elektrisk undervattens-telegraf emellan Skåne och ön Rögen.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskts d. 30 sisth Mars och d. 6 dennes på bordet lagda Betänk.
Nto 27, i ani. af väckt fråga om förändring af 1 och 5 §§:ne i 3 Kap.
HandelsBtn.
Föredrogs och bifölls StatsUtskts d. 30 sisth Mars och d. 6 dennes på bordet lagda Utlåt.
Nto 52, i ani. af K.
Propos., i fråga om anslag till uprätthållande af den Arméens PensionsKassa åliggande pensionering.
Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskts d. 1 och 6 dennes på bordet lagda Betänk.
Nto 71, i ani. af väckte motioner om åtgärder till befrämjande af Sabbalhens helgd.
Det kan natur ligtvis icke vara min mening att vid detta tillfälle visa vigten af Sabbathens helgd.
Det finnes troligen ingen af R. o. Ad., som icke upfattat densamma.
Det kan icke heller, såsom B. o. Ad. lätteligen finner, vara min mening att på något sätt yrka, att genom R.
Stts åtgörande skall framkallas en positiv lagstiftning, hvarigenom Sabbathens helgd må finna en säkrare väg till folkens hjortan.
En positiv lagstiftning i detta afseende är redan framlagd icke blott för Svenska folket, utan för hela verldens folk, 212 Den 8 April e. ra. och min öfvertygelse är, att huru mycket än folken söka att lagstifta, skola de aldrig finna någon lagstiftning som är bättre än denna.
Men onekligen lider samhället deraf, att menniskorna vändt sina öron från den gudomliga lagens hud, det 3:dje budordet, och trampat det under sina fölter, samt bestämt just Sabbalhsdagen till den dag, då de öfverlemna sig till allt det okristliga inom samhället.
Jag anser det derföre vara nödvändigt, att samhället söker åstadkomma sådan lagstiftning , som återhåller det våldsamma öfverträdandet af den gudomliga lagen och lägger band på sinnet, så alt
Sabbathsdagen icke användes till tillfredsställande af de råaste njutningar och nöjen.
Det är min anhållan att få nämna, det jag aldrig väntat mig, att inom Ekon.Utsk. någon framställning skulle göras för att förekomma lidens anda i afseende på denna fråga, men jag hade likväl väntat, att Utsk. skulle taga steget så långt att det föreslagit R.
Sf:r att till K.
M. aflåta underd. skrifvelse, med anhållan, att K.