Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från denna för orten förmonliga rörelse har den, i motsatt förhållande, allt mer och mer förändrat sig till verklig landthandel, som numera idkas icke blott af hermnans-ägare, utan jemväl af torpare och drängar, och hvarvid merendels så tillgår, att landt-handlaren, vid marknader och deremellan i säljarens hemvist, verksläller uppköp af ortens produkter sällan mot kontant betalning, dock med löfte om sådan, efter skedd försäljning; men då denna ej utfaller efter önskan, och då landt-handlaren, ofta för att kunna bli af med varan och måhända lika ofta af stegrad vinningslystnad, ser sig nödsakad eller låta förleda sig, att, i stället för penningar, taga bränvin, likörer och lux-artiklar, måste säljaren låta nöja sig med den betalning, som kari fås, äfvensom landt-handlaren söker att, hvad han kan, prångla på den förre af sitt hemförda kram.
När härtill kommer, att dessa handelsföretag, merendels verkställda utan nödig beräkning af tid och omkostnader, ofta inleda i skuldsättning samt vingleri, och att landt-handeln från jordbruket rycker en mängd ynglingar samt återlemnar dem frånvande all trägnare och mödosammare sysselsättning, så visar sig samma handel, sålunda handhafd, vara af temligen eftertänklig art.
Då detta öfverklagade förhållande
Lill en del velat härledas från Norra Ångermanlands aflägsenhet från köpstad, har fråga uppstått om en köpings anläggande derstädes, hvartill 12 Eder Kongl. Majit äfven läckts lemna Nådigt tillstånd.
Hvad förra berättelserna innehålla angående gårdfari-handelns skadlighet gäller äfven för närvarande. 5 4.
Politisk författning.
Kammar-verk.
Under de sist förflulne fem åren har något hemmen icke ingått i skatt eller blifvit af öde upptaget eller i ödesmål förfallit, hvaremot 4« nybygges-anläggningar beviljats, äfvensom hemmans-klyfningar årligen fortgått, under iakttagande af författningarnes föreskrift om undersökning rörande besutenheten.
I afseende på skiftes-delningarnes fortgång inom denna landsort talar det förhållande, att, ehuru
Länets alla hemman förut funnos storskiftade, under nämde tid eller de första fem åren efter det Eder Kong], Maj.ts Nådiga skiftes-stadga vidtog att vara gällande, icke mindre än 271 remisser blifvit sökte och af Eder Kongl. Majrts befallningshafvande beviljade till laga skiften, af hvilka flere äro afslutade och andre under verkställighet.
Verkningarne häraf skola tvifvelsutan yttra sig uti en jordbrukets friare utveckling, sedan det tvång upphört, hvari ägoblandning och beroende af grannar förut hållit landtmannen fjeltrad, och som onekligen vid många tillfällen förlamat hans verksamhet.
Då bruk och vattenverk här i Länet ganska sparsamt äro till vatten-uppdämningar å andras ägor berättigade, kan härutinnan något hinder för jordens odling icke sägas vara för hand.
Arrendatorernes antal är ringa och kan, i saknad af tillförlitlige uppgifter, förhållandet emellan dem och sjelfegande jordbrukare ej med noggranhet bestämmas, men torde i en del af Länet kunna antagas som 1 till 20.
Utom ett skatte-hemman, som innehafves af Hernösands hospital, finnes i öfrigt icke någon fastighet eller lägenhet de härstädes varande läroverk och fromma stiftelser underslagen.
Antalet af post-hemman uppgår till 23 och af gästgifvare-gårdar till 5o.
Utom hvad tabellen innehåller rörande värdet af allmänna besvär och onera, bör här anföras, att, vid jemförelse emellan detsamma och hemmanens uppskattnings-värde, jordbruket finnes vara nog betungadt och att denna moder-näring såmedelst hindras i sin fortkomst, emedan utaf den behållna afkastning och den arbetskraft, som dertill påräknas, en stor del bortgår i utskylder och andre praestationer, jemte det, under jordbrukets försummande, sådane binäringar tillgripas, som förr inbringa penningar, hvilket är händelsen i de svagare sädes-orterna, der en måhända öfverdrifven brädsågning måste, till krono-utiagors och andre utgifters afbördande, öfvas.
I synnerhet bära nybyggena med möda sin skatt, som, fastän, i anseende lill deras belägenhet i Länets aflägsnasle och ofruktbaraste delar, bestämt efter den i författningarne medgifne lägsta grund, likväl synes vara för hög, enär det egentligen är för mulbetet eller några å skogen glest spridda myror, som nybyggaren skattar, ty det dåliga åkerlandet gifver antingen svag gröda eller missväxt, och skogs-produkterna kunna, för aflägsenheten ej med fördel afsätlas.
I delta vidsträckta och glest bebodda
Län, är eljest, ibland allmänna besvär och onera, skjutsningen ganska lung oell hinderlig för hufvudnäringcn, och genom den sysslolöshet och de tillfällen till hvarjehanda ulsväfi lingar, som under hållningen äga rum, är åtminstone hållskjutsen tillika i moraliskt afseende förderflig, och Konungens Befallningshafvandes bemödande att ställa gästgifvare-skjutsen på entreprenad liar hittills fruktlöst aflupit.
En del socknar i Länet, belägne io å 20 mil ifrån stora landsvägen, kunna ej utgöra sig ålöpande skjuts-skyldighet, utan är den, emot viss afgift på selandet, fördelad på landets öfrige invånare.
I anseende till vägarnes längd samt mängden af större och mindre vattendrag, är ock under den korta och dyrbara sommartiden, väg- och bro-byggnaden, samt under de långa och svåra vintrarne, snöplogning och skottning högst betungande för jordbrukaren, som i allmänhet också besväras, dock på en för jordbruket mindre angelägen årstid, af långväga tionde- och gärdes-spanmåls forslor; äfvensom mycken tid jemväl förspilles vid pastoraliernes lefvererande å sarskilte terminer, der de icke äro, genom öfverenskommelse till färre artiklar reducerade.
Värdet af de i tabellen uppförde onera är funnet utaf Kronans räkenskaper, vederbörandes uppgifter till bevillnings-laxering samt krono-betjeningens för hvarje socken meddelade upplysningar.
Politi.
Någon allmän anstalt till ordningens och sedlighetens vidmakthållande har, under de sista fem åren, ej ansetts af behofvet påkallad, hvaremot inom åtskillige församlingar öfverenskommelse!’ blifvit för detta ändamål träffade samt af Eder Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande fastställde.
Och då 1758 års ännu gällande by-ordning, i anseende lill förändrade förhållanden, funnits i flere delar mindre lämplig, har Läns-styrelsen varit betänkt, att om ny by-ordnings ulfärdande föranstalta.
Alla lands-församlingarne befinna sig ännu i saknad af skol-inrättningar, så alt föräldrarne sjelf - — <4 — ve vanligen mäste besörja sina barns undervisning i läsning och de första religions-begreppen; men, stundom anlitas ock särskilde skol-lärare, hvilka turvis besöka byarne; varande för dem, som åstunda räkne- och skrif-konstens inhämtande, enskilt biträde inom socknarne att tillgå, eller begagnas för någon tid de i städerna befintlige publike-sbolor.
Något undervisningsverk för nyttiga slöjder finnes icke.
Öfver helsolillslåndet vaka närmast, jemte krono-beljeningen, de numera inom hvarje församling inrättade sundhets-namder, och äro till helsovurdens handhafvande fyra provincial-läkare i Länet anställde, hvarjemte i de fleste socknar barnmorskor blifvit antagna.
Oaktadt smittkoppor under de sista åren varit gängse, har vaccinationen dock i allmänhet icke blifvit handhafd med den omsorg, som man förväntat och hvartill af Läns-slyrelsen meddelte anmaningar bort föranleda.
I Hernösands stad, der hospital också finnes, har Länet ett väl ordnadt lazarett och kurhus.
Då församlingarnes fattig-kassor äro för obetydlige, att gifva en afkastning i allmänhet svarande mot fallig-försörjningens behof och, utom Länets begge städer och tio större socknar, de öfrige lörsamlingarne ännu ej försedt sig med fattighus, afhjelpes bristen genom sammanskott af spanmåi eller andre födoämnen till de mindre behöfvande, genom barns och ulderstegne eller sjuklige fattighjons inackorderande hos enskille, och genom andres underhållande vissa dagar på hvarje hemman, vid hvilket förhållande och då klagan från egentliga fattighjon icke försports, jag anser fattig-försörjningen i Länet tillräcklig och nöjaktigt inrättad, enär anledning dessutom är, att församlingarne, i brist af fattighus, hvilkas kostsamma inrättande och underhållande, vid ett mindre antal fattige, gerna undvikes, mer och mer antaga utvägen af fattighjonens inackorderande och således efter hand afskaffa den så kallade sockengången, såsom mindre lämplig.
Gäslgifverierlie befinnas i försvarlig ordning, och är en fullständigare dagboks-kungörelse utfärdad samt nödig tillsyn öfver efteriefnaden deraf vederbörande anbefalld.
— Till underdånig följd af Eder Kongl. Maj:ts befallning hörde, rörande utvägar till förhöjde premier för rofdjurs blödande, hafva Länets invånare, genom utsedde deputerade, under den n Februari 1831, åtagit sig, att dels pastoratvis, dels socknevis, genom sammanskott af hvarje matlag, som äger kreatur, erlägga premier eller så kallade skottpenningar för inom pastoratet eller socknen, utom skallgång, dödade björnar, vargar och lodjur till det af Eder Kongl.
Majit i Nåder stadgade belopp eller tolf R:dr för björn, nio R:dr för varg och sex R:dr allt Banko för lodjur; och har beslutet härom vunnit Eder Kongl. Majrts Nådiga fastställelse. — 15 — Uli elen i Hernösands stad för Länet inrättade sparbank uppgår insättningarnes belopp till 3522 R:dr 3i sk.
Af de inom Länet befintlige 5g särskilta socknar äro numera 22 försedde med sockne-magasiner, hvaremot i de öfrige så kallade sparlårs-inrfittningar dels redan blifvit vidtagne, dels komma att äga ram, sedan reglementen derföre, under den 7
Maj 183 f, vunnit Eder Kongl. Majlis
Nådiga fastställelse.
Sistnämd# magasinerings-anstalt, som i flere fall och i synnerhet derigenom anses förmonligare för orten, att, medelst densamma, el t större qvantum spanmål blir, i behofvets stund, att påräkna, än genom sockne-magasinerna, enligt nu gällande reglemente för desse, har vunnit allt mer och mer förtroende, och är fråga jemväl väckt, att, utom hemmans-ägare, som redan äro det, göra torpare och andre hvilka å landet besitta jord, delaktige i sparlårs-inrältningen.
Å landet finnes icke någon privilegierad krog. § 5.
Hernosands städj belägen på Hernön i granskapet af Ångerman-elfvens utlopp i Bottniska viken, har två goda hamnar invid staden, förenade genom deL emellan
Ön och fästa landet löpande sund, som fordom kunnat med fartyg genomfaras.
Handel och sjöfart, handtverkerier och strömmings-fiske, jemte ringa jordbruk, äro de närings-fång, hvarpå staden i synnerhet grundar sitt bestånd.
Utrikes handel och sjöfart drifver staden enskilt med sex egna fartyg från 51 till 124 lästers drägtighet, och i Wifsta varfs bolag, med fyra fartyg från i45 till 200 läster, hvarmed utskeppas bjelkar och bräder, jemte smärre partier tjära och jern, till sådane platser, der dessa produkter förmodas kunna med bästa fördel afsättas, och som under vintertiden erbjuda fraktförtjenst i Europas södra farvatten.
Retour-laddning, när sådan medhafves, utgöres vanligen af salt för hemorten eller till afsättning å andre platser.
Staden har dessutom 5 fartyg som segla på Östersjön mestadels med bräder.
Stadens inrikes handel, förnämligast sysselsättande sig med uppköp af ortens landtmanna-produkter och deras föryttrande i hufvudsladen, hvarifrån specerier och kramvaror samt, i sednare tider, betydliga partier bränvin återhämtas, har icke vunnit den betydenhet, som den, i betraktande af stadens förträffliga läge, af dess lätta vatten-kommunikationer efter Ångermanlands — 16 — hafskust samt den io mil segelbara Ångerman-elfven, och af d.en ymniga produktion, som det omgifvande landet alstrar, både bordt och kunnat ernå.
Såsom orsaker härtill uppgifvas en för långt drifven landthandel och den år ifrån år fortsatta gårdfarihandeln.
Handtverkerierna, inskränkte till hvad stadens och landets invånare behöfva, erbjuda, med vilkor af flit och ordentlighet, sina idkare en säker utkomst.
Fisket idkas af 85 borgare, hvilka, i saknad af staden tillhörande fiskvatten, dels arrendera Kronans fisklägenheter, dels, efter öfverenskommelser med allmogen, dess skatlefisken begagna.
Genom de sednare årens höga fiske-arrenden och då fångsten icke eller varit öfver medelmåttan, har, bland denna del af borgerskapet, en allmännare fattigdom börjat förmärkas.
Den strömming, som af stadens fiskerskap fångas och insaltas, åtgår till det mesta för stadens och landets eget behof, och det är endast vid ymnigare fiske, som något kan, jemte kustboernes fångst, afiåtas till Stockholm och Gelle.
Beträffande handelns närvarande skick, har landets hufvudsakligaste export-artikel, träd varorna, de sista åren, å utrikes ort fallit till ett ovanligt lågt pris, äfvensom fraktfarten varit föga lönande.
Brädhandeln besväras ock af medtäflare bland åtskillige andre städers grosshandlare, som, genom hållna ombud eller till orten afskickade expediter, tid efter annan, dragit en stor del deraf under sig.
Och då härtill kommer, att staden år 1831, åter förlorat tvenne utrikes gående fartyg, har sådant allt haft till följd en ytterligare minskning i den vanliga utrikes exporten.
Den inrikes handeln, som vid här ofvan antydde förhållande borde hvila på en säkrare grund, har dock, för likaledes anförde orsaker, lill stor del frångått stadens handlande, hvilka nu mäste betraktas såsom lätlande med ortens landthandlare, derigenom den påräknade förtjensten nedsättes och ofta uteblir, handels-röielsen förlamas och mångens obestånd åstadkommes.
Stadens inflytande på landets kultur, näringar och konstflit kan således icke vara af betydenhet.
Särskilte prohibiliva författningar till stadens förmon finnas icke.
Per medium uppgår tolags-afgiften till 36o R:dr, hamnpenningar till 5o R:dr, mudder-penningar till 15o och bro-penningar till 12 R:dr årligen, och de ringa våg-penningarne tillfalla vågmästaren, såsom lön.
Af stadens odlade jord, användes en mindre del till kål- och kryddgårdar, hufvudsakligen till husbehof.
Det öfriga besås vanligen med korn hvart sjunde år till det tionde och igenlägges derefter för hö-växt.
Här — 17 — Här varande gymnasium samt lärdoms- och närings-skola hevistas af ett betydligt antal stiftets ungdom, som undervisas af skicklige och för lärdom kände lärare.
Här finnes äfven ett boktryckeri, som drifves af en sättare och en tryckare.
För sjukvården, lönar staden en läkare; hvarförutan, genom aflidne Rådmannen E.
Nybergs i lifstiden gjorde testamentariska disposition, två fri-sängar underhållas å lazarettet för fattige sjuke bland stadens invånare.
Ä stadens fattighus underhållas 16 personer för ålder och bristande arbets-förmåga, äfvensom ett mer än dubbelt antal medellöse och behöfvande erhålla understöd qvartaliter, hvarjemte ett visst antal fattige borgare- och sjömans-enkor samt deras barn, efter Nybergska testamentet, njuta årliga pensioner från 30 lill 5o R:dr Banko.
Under samma tak med fattighuset, är ett nytt arbetshus inrättat på stadens bekostnad, jemte en fattig-skola, hvarest emellan 5o och 80 fattige barn erhålla undervisning efter Bell-lancasterska metoden af en dertill antagen, med lön äfven af staden försedd lärare: varande till upphjelpande af denna maktpåliggande skol-inrättning, utaf aflidne Rådmannen And. Rydqvist, genom testamente af den 23 April 1831 en everldelig fond anslagen af tretusende R:dr Banko, hvaraf årliga räntan skall utgöra en tillökning i lärarens löne-förmoner.
Ett mindre gästgifveri underhålles af staden till resandes förskaffande derifrån.
Sundsvalls stadbelägen uti Medelpads landsskap, vid den så kallade Selångers-ån, och omgifven af flere socknar emellan Indahls- och Ljungaclfvarne, hvilka begge förena sig med hafvet vid inloppet till stadens goda och beqväma hamn, äger således ett fördelaktigt läge för handel, sjöfart och handtverkerier, som, jemte jordbruk och strömmings-fiske, utgöra de näringsfång, hvarpå staden i synnerhet grundar sitt bestånd.
Den vidrige konjunkturen oaktadt, har trädvaru-handeln på utrikes orter snarare till- än aftagit, så att, efter medel-beräkning för den tidrymd, som denna berättelse omfattar, exporten årligen, från Sundsvall och underlydande landt-hamnar, utgjort, utom ålskillige andre träd-effekter af mindre betydenhet, i3,65r stycken bjelkar, 15,205 tolfter bräder af olika dimensioner, 2815 stycken sparrar, 23o st}'cken spiror och joo tunnor tjära, jemte 1555 skeppund stångjern, samt 8 skeppund spik; och har värdet af nästlidet års export, då 65 laddningar utklarerades, uppgått, efter gällande tullLandsli.
Femårs-Berättelse för IVester-Norr lands Län. 3 — 18 — taxa, lill 172,226 R:dr Banko.
Förnämsta export-artikeln liar, utom något specerier, medicinalier och viner m. in., bestått af salt, hvaraf årligen från utrikes orter blifvit införde omkring 3ooo tunnor; utgörande värdet af de under sistlidet år importerade varor 14,611 R:dr Banko, likaledes efter tulltaxan beräknadt.
Stadens inrikes handel sysselsätter sig ock hufvudsakligen med föryttrande af landets trädvaror, deraf, efter medel-beräkning för de sista fern åren, till inrikes orter och förnämligast på Stockholm afskeppats 5,3o5 st. bjelkar, i,335 st. sparrar, 654 tolfter diverse bräder samt 5,3o4 gevärsstockar m. m. och deremot återhämtas specerier, tobak, mjöl, kramvaror och bränvin m. m.
Afsättandet af landets öfverskotts-produkter utaf viktualier, kan numera anses nästan helt och hållet hafva frångått staden och kommit i landthandlares händer.
Den länge sporda klagan öfver intrång i stadsmanna-näringarne af kringfarande vestgöthe-handlande har icke eller funnit skäl till tystnad.
För sjöfarten äger staden 10 egna däckade fartyg, af tillsammans 65o lästers dräktighet, samt en tredjedel i Wifsta skepps-varfs bolag.
För utrikes exporter belraktas dessutom andre Svenska städers skepp och i synnerhet Norrska, äfvensom hamnen, i sådant ändamål, varit besökt af några främmande nationers fartyg.
Stadens inrikes gående fartyg finna också en icke obetydlig sysselsättning med öfverförande till Stockholm af jerntillverkningar från omkringliggande bruk, hvilka i och invid sladen hafva sina upplags-platser.
Strömmings-fisket idkas i de till staden donerade fisk-hamnar och sysselsätter 104 af stadens borgare, hvilka under de sednare åren i sitt yrke rönt ombytlig framgång.
Den erhållna fångsten, som icke motsvarat hvad i förra tider varit vanligt, öfverföres merendels af fiskarena sjelfve till Gefle hvarest den finner en förmonligare afsättning än i hemorten.
Deremot hämtar allmogen sitt behof al denna vara hufvudsakligen utaf kust-socknarnes invånare, hvilka som binäring idka strömmings-fiske och afsätta sitt öfverskott, vid de tvenne årliga marknaderna i staden uti Juli och September månader.
Den tobaks-fabrik, som funnits i staden är för aine år sedan nedlagd i följd af ägarens inråkade obestånd.
Stadens inkomster uppgå, per medium, af tolag, till 3oi R:dr, vågpenningar 200 R;dr, mätare-, packare- och stads-afgifter 140 R:dr, samt hamn - — *9 — och bro-penningar, 400 ^:c^r årligen.
Några prohibitiva författningar till stadens förmon finnas icke.
Den i staden befintliga Apologist-skola besökes af stadens och kringliggande lands-byggdens söner, hvilka, till antal af emellan 60 och 70 i terminen, under handledning af a:ne niLiske oell skicklige lärare, njuta un dervisning i de läroämnen, som, enligt Skol-ordningen, tillhöra denna inrättnings omfattning, i hvilka ämnen ungdomen, vid de årliga examina, i allmänhet visat sig hafva gjort hugnande framsteg.
Ej utan förundran och bekymmer, hafva således stadens invånare erfarit att den komitte, som i nåder haft sig uppdragen regleringen af Rikets undervisnings-verk, funnit anledning att föreslå indragning af nämde läro-anstalt.
1 stadens fattighus underhålles och vårdas 6 ä 7 medellöse personer, som af ålder eller sjuklighet sakna arbets-förmåga, och åtnjuta öfrige fattige årligt understöd af fattigmedlen, med hvilka jemväl bestrides kostnaden för flere i torftighet lemnade fader- och moderlösa barn, som, till erhållande af föda och uppfostran, blifvit inackorderade hos enskilte dels i staden och dels på landet.
Sjukvården besörjes af stads-läkaren och af den i staden boende provincial-läkaren.
Angående handtverkeriernes och handelns tillstånd, stadens inflytande på landets kultur, näringar och konstflit, samt användandet af stads-jorden, gälla de för Hernösands stad gjorde anmärkningar.
Hernösand å Lands-Ganziiet den 12 December 1833.
MÖRNER. S. HILLBERG.
Uträkning öfver Medium af nedannämndc Fem årens Markegångs Taxor, uti Wester norrlands Län.
Gistad Spanmäl med 4 kap- par på Punnan:
En Tunna Råg ....
För Sr 1828.
För år 1829.
För år i83o.
För år i83i.
För år i832.
7 16 — 8 — — 8 16 — 12 — — 9 36 — 9 4 — En Tunna Korn .... 6 — — 6 24 — 6 36 — 10 — — 7 24 — 7 16 10 En Tunna Ärter ....
7 IG — 8 — — 8 16 — 12 — — 9 36 — 9 4 — En Tunna Hafra 3 16 — 4 — — 4 8 — 5 16 — 4 42 — 4 16 5 Ett Lispund Smör . . . 4 12 — 4 12 — 4 32 — 5 — — 4 — — 4 20 10 Ett Lisp. torrt Kött 2 24 — 2 12 — 2 12 — 2 — — 2 — — 2 9 7 Ett Lisp.
Talg .... 4 12 — 4 12 — 4 16 — 5 — — 4 8 — 4 19 2 Ett Lisp.
Humla . . . 4 4 4 4 16 — 5 4 — 4 13 7 En Oxe sådan sorn i Landet linnes . 16 16 15 14 13 14 38 5 Ett Får 2 2 2 2 2 — — En Gås 1 — 1 — 1 — — 1 — — 1 — — 1 — — Ett Höns — 10 — — 10 — — 10 — — 10 — 10 — — 10 — 20 st.
Ägg 20 — 20 — — 20 — 20 — — 20 — —2 20 — En Tunna bättre Lax . . 33 16 — 36 — — 36 — — 48 — — 41 16 — 38 44 10 Ett Lisp. dito . . 2. 37 4 3 — 3 — — 4 — — 3 21 4 3 11 9 En Tunna af den så kallade Forsslaxen, som fångas of- va oföre Sollefteå Forssen 27 16 30 30 40 33 16 32 6 5 Ett Lisp. dito 2 13 4 2 24 — 2 24 — 3 16 —i 2 37 4 2 32 6 En Tunna Lax af den i Tu- na Elf och Medelpad 33 16 36 36 48 41 16 38 44 10 Ett Lisp. dito .... 2 37 4 3 •J 4 3 21 4 2 32 6
En tunna salt Sik 21 16 — 22 — — 22 — — 21 24 — 20 — 21 17 7 Ett Lisp. dito ....
1 37 4 1 40 — 1 40 — 1 38 — 1 32 — 1 37 6 Ett Lisp.
Åhl 3 — — 3 8 — 3 8 — 3 16 — 3 16 — 3 9 7 En Tunna Strömming . . 10 1— — 9 32 — 9 32 — 10 8 — 8 32 — 9 30 5 Ett Lisp. dito . . . — 40 — — 38 8 — 38 8 40 8 34 8 38 6 Ett Lisp.
Tonfisk . . 1 24 — 1 24 — 1 24 — 1 24 — 1 16 — 1 22 5 ioo st.
Neyonögon . . . — 32 — — 32 — 32 •— 36 — — 36 — — 33 7 Ett Lass Hårdvallshö om 4® Lisp 6 6 6 24 10 10 _ / 33 7 En Kjälfva Halm, som hör innehålla orne Lisp. . . — 5 — — 5 — — 5 — — 8 — — 6 _| I — 5 j 10 Ett Lisp.
Skjälspäck . . En Tunna Tjära ....
En Tolft Halfbottens bräder En Tolft Plankor En Sågstock Ett Lass Tallved . . . Ett Dränge Dagsverke . . Ett Öke dito . . Båtsm ans- Ut r edni ngsPer sedlar:
En Kapprock af blått Valmar En Kappsäck af Segelduk, Skinn eller Väf . . .
En nåckad Rya eller Ylletäcke En Hängmatta af Buldan Bekläclnads-Persedlar: En Tröja af blått Valmar
En dito af grått dito .
En Väst med ärmar af blått d:o En dito af grått dito .
Ett par Långbyxor af blått d:o Ett par dito af grått dito En blå och hvitrutig halsduk En Hatt Ett par Läderskor Ett par Ullstrumpor En Skjorta af Blångarn En dito af Lärft . . En Släpklädning af Valmar Hemkalls-Per sedlar: En Tunna Spanmål . .
Ett Lisp. matvaror, bestående af hälften kött och hälften smör Landsh.
Femars-Berättelse för VFester-Norrlands Län.
För år 1828.
F£ t r år 829.
För år i83i. j För år i832.
Medium. 2 36 — 3 — — 3 16 —. 3 16 3 8 — 3 4 , 4 44 — 5 — — 5 — — 4 36 — 4 24 4 40 2 32 — 2 32 — 2 40 — 3 — — 3 — 2 40 3 24 — 3 24 — 4 — — 4 — — 4 — 3 38 5 — 15 — — 15 — — 15 — — 16 — 16 — 15 5 — 20 — — 20 — — 20 20 — —• 20 — —— 20 — — 24 — — 24 — — 24 — — 24 — — 24 24 — 1 “ 1 ' 1 * 1 ’ ■— 1 — 1 — — 10 — — 10 — — 10 10 — 10 — 10 3 16 .— 3 16 ,— 3 16 _ 3 16 3 16 . 3 16 — 2 16 — 2 16 — 2 16 — 2 16 — 2 16 2 16 — 2 40 —* 2 40 — 2 40 2 40 — 2 40 — 2 40 — 4 32 4 32 4 32 4 32 4 32 4 32 4 — — 4 — 4 — — 4 — — 4 — 4 — .— 3 40 — 3 40 — 3 40 3 40 1—i 3 40 3 40 — 3 8 — 3 8 — 3 8 3 8 .— 3 8 3 8 3 4 — 3 4 — 3 4 — 3 4 — 3 4 3 4 — 2 20 — 2 20 — 2 20 — 2 20 — 2 20 — 2 20 — — 12 — — 12 — — 12 — — 12 — — 12 — — 12 — 1 24 — 1 24 — 1 24 — 1 24 — 1 24 1 24 — 1 14 — 1 14 — 1 14 — 1 14 — 1 14 — 1 14 — — 39 — — 39 — — 39 — — 39 — —.
39 — 39 — — 39 — — 39 — — 39 — — 39 — — 39 39 1 12 — .1 12 — 1 12 1 12 — 1 12 1 12 —. 8 — — 8 — — 8 — 8 — — 8 — — 8 — — 6 — — 6 24 — 6 36 — 10 — — 7 24 — 7 16 10 3 18 — 3 12 3 22 3 24 3 3 15 2
Ved och Lysnings-Ämnen:
En famn Björkved af nya målet, omkostnadsfritt lefvererad i Garnizonsort En famn Alilved dito .
En famn Tallved dito .
En famn Granved dito Ett Lisp. Talgljus å 7 st.
] Ett Skålp. gula Vaxljus En kanna Rofolja . . Ett Lisp.
Rågmjöl En Tunna Korngryn Ett Lisp. salt Kött Ett Lisp. fårskt dito Ett Lisp.
Koksalt Ett Lisp. salt Fläsk .
Ett Lisp. torrt dito En mark mjukt Bröd En Dag-Portion . . En Dag-Ration . .