Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En Disconts rörelse är likväl af den natur att den vissa tider kan hafva behof af ett extra Ordinairt lånebiträde när betydligare uppsägningar af insatte Capitaler inträffa'
Rättigheten att kunna få begagna ett sådant teinporairt Pånebiträde i Banken borde derföre vara af Riksens Ständer medgifven, likväl utan risque för Banken sorn icke eller uti någon
Discontens förvaltning eller vinst och förlust derå torde deltaga.
I följd af detta och i sammanhang med hvad Utskotten för upprättandet af privata Ränker tillstyrkt, får till Ridderskapet och Adeln jag vördsamt föreslå, att en uppå privata
Ailm till ett belopp af 300,000 R.dr Banco
Discont inrättas i Stockholm Jor hvilken Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente och Octroij på Femton år begär es; Lånerätt i Banken lemnäs åt denna Difcont f ör en lika flor fumma forn ÄctieCapitalet är, emot Difcont
Dir e tteur emes en får alla och alla för en å Difcontens vägnar vtgijna Förbindel/er att inom yisfa tider de lyjtade fmnmoma med tre procent« årlig ränta återbetala, hvarvid fåfom Hypothek biloggas nöjaktige handlingar forn
Difcont en innehar i publika papper eller fäkre fkuldfedlar för femtio procents högre värde än lånefumman utgör.
Demi» D fe oät kommer' ait mot laglig ränta utlåna fina. tgya Jamt fritsala pcrjöners siler allmänna Inrätt - Den 32 Julii /. m, 507 flingan mot lindrigare
Ränta mottagne penningetillgåvgar.
Men biträdet från Banken får aldrig ut' lånas.
Difconten tillätes beräkna lika flor fäntai forn Banco Difconten blifvit tillagd.
Bilagor till PleniProtocollet för den 22 Julii, eftermiddagen.
Herr Marks von Wurtenberg, Guflaf Adolfi De Handlingar Directeuren J. D. Löfving genom trycket låtit till allmänhetens kännadom komma, och hvilka till Riksens Högloft.
Ständer blifvit öfverlemnade, visa nogsamt billigheten af den för honom föreslagne Belöningen, och styrka rättvisan af dan grundsats, att en erkänd förtjenst emot
Fäderneglandet ej bör lemnäs åt glömskan, utan förva-r ras i en tacksam hugkomst.
Hvad Directeuren Löfving såsom Svensk Medborgare uträttat inom den bana; som hatt
Den 22 Julii e. m♦ v till föremål förädlandet af vår förnämst* product, Jernet, för att derigenom bereda ett fullkomligare försvarsmedel, förtjenar ofelbart Riksens Högiofl Ständers benägna uppmärksamhet.
Hans uppfinning af den nya och före 1789 okända methoden att med skyndsamhet gjuta runda skrot och Ammunition; att för en sådan operation, hvartill enligt gamla methoden erfordras 210 dagsverken på 12 Skeppund* gjutning, blott 9 dagsverken härpå behöfde efter Löfving* sätt använd**; så *tt un; der loppet af Ett år dymedelst alltså kunde praesteras lika mycket Ammunition, tom annars upptagit en tid af Femton år; samt hans upptäckt att, genom Mallmernas väljande och pro* portionerande, gjuta Jernkanoner, hvilka uthärda den starkaste skjutning utan att sprängas, innefatta förtjenster, som visserligen bör* komma i åtanka, desto häldre, som han ifrån ungdomstiden vinlagt sig om kunskapers förvärfvande i Jernhandteringen, och derefter öfver 30 års tid med sina vundna insigter i detta yrke gagnat Fosterlandet, samt dessutom oegennyttigt meddelat sina rön Och uppfinningar utan att derföre ännu hafva njutit någon slags belöning.
Nu mera, nära Sextiosex år gammal, stadd i hehof och utan att äga utsigt till bergning vid tilltagande ålder, har han flytt till Riksens Ständers ädelmod* En värd Ledamot af Hedervärda BondeStåndet har för hans återstående dagar föreslagit
Ett tusende Riksdaler Banco årlig pension.
Den 22 Julii e. m. 539
För min enskilt» del anser jag den tjenst, Directeuren Löfving genom sina utmärkta och hedrande uppfinningar, nu och för kommande tider, gjort Sveriges Rike, förtjena denna gärd af Nationens välvilja, deraf han, i afseende på|dess höga ålderi troligen icke lärer kunna i många år få sig begagna.
Blifvande» Höglofl, Ridderskapets och Adelns bifall till iifrågavarande pension ett ojäfaktigt bevis på Första RiksStåodets alltid ådagalagda ädla och patriotiska tänkesätt.
N:o- 2.
Friherre Anckarfvärd, Carl Hindric:
Då ConstitutionsUfskottets Betänkande, rörande den sist förfiutne 'Femåriga förvaltningen af StatsRådsEmbetet föredrogs kunde jag icke föreställa mig, att det lindrigare behandlingssätt som allmänna meningen ansåg Utskottets Betänkande böra påkalla, skulle för Riksens Ständer försvåra eller stänga vägen för derifrån hämtade anledningar till underdåniga önskningar inför Thronen.
Då man tyckes vilja försvara sig uti den tankan, att de framfarna misstagen icke borde påkalla den åtgärd hvartill StatsFörfattningen med anledning af ConstitutionsUtskottets
Betänkande kunnat föranleda, var man likväl icke derföre öfverens, att ingen ting borde försökas till framtida förebyggande af simma anmärkninganledningar; man föreställde sig icke, att nedläggandet af anmärk - 54a Den 22 Julii e. rn, ningar emot personalen, skulle komma nit utgöra ett oöfverstigligt hinder för Thronens nalkande med itpplysningar och önskningar i anseende till Sakiörhällanden.
Att söka tilltalets utväg torde ej vara det rätta, så länge påminnelsens är oförsökt; och det är af denna grund jag trodde, att det skulle gått *n, i underdånighet förelägga Kongl. Majit ConstitutionsUtskottets
Betänkande utan någon anmärkning, utan något anmälande, blott såsom en upplysning om de't utslag, som genom Riksens Ständers granskande beredning vunnits.
Det var ifrån denna synpunkt jag hämtade anledning till den af mig gjorde hemställan i detta afseende- ConstitutionsUtskottets
Betänkande framställde äfven åtskillige anmälanden i anseende till förhållanden , hvilka Utskottet anmärkt såsom grundlagsstridige, men likväl af egenskap att, efter Utskottets mening, icke tarfva någon åtgärd uti sådan anmärkningsväg som den, hvartill 107 § lemnar tillfälle.
Dä det egenteligen icke är ConstitutionsUtskottets bestämmelse , att vägleda Riksens Ständer till andra önskningar än sådane hvartill, 107 §. lämnar" anledning, så kan man likväl icke finna annat än att ConstitutionsUtskottet velat fästa Riksens Ständers uppmärksamhet, å sådane förevarande omständigheter hvars rättelse påkallas af omsorgen för landets väl: det förefaller mig besynnerligt, om
Ctt sådant tillkännagifvande ifrån ConstitutionsUtskottet, skulle uti formerna finna ett hinder -att göra sig gällande , och jag inser derföre icke huru Riksens Ständer, sned något bibe1' ■ . 1 - ' Den 22 Julii e. nt.
541 hållande af aktning för det dyrbara förtroende att vara Folkets ombud, kunnat undgå att,' utaf dessa ConstitutionsUtskottets anmälanden hämta anledning, att till Kongl.
Maj t i underdånighet framställa önskningar om rättelse, först och främst i alla de fall gom ConstitutionsUtskottetg
Betänkande anmäler, och sedin i sammanhang dermed uti allt, hvad som med rättvisa och billighet kunde önskas annorlunda än det är.
Jag föreställde mig åtminstone icke, att en sådan önskan skulle mötas af det hinder som nu inträffat, då frågan genom Herr Grefven och Landtmarskalkens vägrade proposition, såsom Grundlagsstridig till någon del blifvit ansedd.
Vid afgifvandet af mina tankar rörande ConstitutionsUtskottets Betänkande, frånträdde jag i vissa delar villigt, den utväg toni 107 §. med anledning af ConstitutionsUtskottets Betänkande lämnade under förhoppning, att det Förslag till underdånigt önskningar jag vid tillfället tog mig friheten framställa, icke skulle annorlunda än genom Majoritetens stridiga mening kunna förkastas.
Constitutions-i Utskottet har nu rättvisat Herr Grefvens och Landtmarskalkens vägran af proposition i detta ämne, och för mig återstår således ingenting annat än att vörda det tillstånd, som StatsFörfattningens tolkare behagat stadga; att reservera mig deremot, och att angifva skälen för mina tankar härutinnan.
Delade begrepp, delade åsigtcr, delade in - 54* Dm 22 Julii e. m. tressen, tillböra alla Samhällen , och de Constitutionella inrättniogarne hafva säkerligen den fria utvecklingen af dessa stridiga Opinioner till hufvudföremål; det är genom deras ömsesidiga beröring
Samhällets behof och fordringar skola ådagaläggas, det är ifrån påståenden och motbevis som sanningen sluteligea framträder och allt godt, allt varaktigt måste ifrån denna källa hämtas.
Det torde böra förlåtas mig om jag efter denne inledning, om jag efter denna redovisning för mina begrepp förs till den slutsatts, att omöjeligt kunna begripa huru en fri StatsförfattningsFormer kun« na emot dess principer vara i sådan motsägelse, att framställningen af önskningar till Throi nen för Folkets bästa ifrån De6i ombud skulle uti Formerne finna ett hinder sedan principen för önskningarne erkänne* på sätt Utskottet framställt-, jag tror också icke att det vid detta tillfälle är formerne som äro hinderliga, utan endast det tillfälliga omdömet i anseende till deras tydning, jag inser ganska väl huru en önskan ifrån Riksens Ständer till Kongl. Maj:t kunnat med anledning af ConstitutionsUtskottets Betänkande genom ett anpat behandlingssätt ifrån Stånden lätteligen tillvägabringas, mön jag inser det försent.
Jag har nu ej den lyckan att, fatta och begripa ConstitutionsUiskottete spetsfundiga afhandling om striden emellan godkända principer och deraa tillämpning af tvistige ansedde begrepp om formen; jag fattar icke grunderne för ConstitutionsUtskottets gillande af Herr Grefven och Den 22 Julii c. m, 543 v » Landtmarskalkens åtgärd medelst den vägrada proposition, och jag reserverar mig emot detta ConstitutionsUtskottets beslut.
Jag känner icke mer hvilka utvägar kunna begagnas, för att genom verkställande makteng bitrede vinna de förbättringar i Samhällsskicket som tämmeligen allmänt anses vara nödige; jag ser med verkeligt bekymmer huru liten fördel Folket skördat af vårt förändrade Statsskick; jag ser skatterna uti betydlig mohn ökade; jag ser vid våra Riksdagar nya anslag beviljas , utan någon serdeles föregången pröfning, huru ändamålsenligt de förre varit använde, och utan att några nya utvägar utfunnits till ökande af de skattdragandes nog mycket medtagne inkomstkällor; jag ser med en verkelig farhåga huru riktningen för de financiella Ärendernes framtida bestämmande af Styrelsen handlöst öfverlemnats åt striden emellan delade interessen, utan ledning af den medlare, sorn Styrelsen allena kunnat föreställa; jag ser med oro att af verkställande makten ingen tanke yttras, ingen åtgärd vidtages till beredande utaf ett lyckligare Samhällstillstånd; jag ser huru den enskildta förmögenheten dageligen förminskas under en jämt tilltagande Statsluxe; jag ser huru sakerna* gång till det minsta sagdt är den samma som före sista Regementsförändringen; jag har trodt mig understundom finna stora administrativs misstag, och jag ser ingtn utväg, att för framtiden förebygga dem , om önskningames väg är stängd.
Svenska Historien framställer en alltför 544 Den 22 Julite, m, besynnerlig bana af beständigt omväxlande of-* vergångsperioder ifrån frihet till envälde och derifrån till frihet; den framvisar Svenska Folket, aåsom aldrig lidande förtrycket, men tillika icke magtigt att, uti några påliteliga inrättningar stadga friheten.
Parti-anda, en illa beräknad Statskonst och kanhända mycken egennytta hos de rådande, voro utan tvifvel ordsakerna till den sista öfvergången från friheten till enväldet, och denna Styrelseform har i Sverige alltid varit lika vådlig och olyeklig för den styrande, som för de styrde.
Öm Representanten uti sina husliga kret-^ str, uti sitt hvardagliga umgänge, utaf de mäst upplyste medborgare ej sällan hördt farhågor för framtiden yttras; om han hört allmänna rösten fordra, att det vigtiga StatsSecreterare-* Embetet med anledning af StatsFörfattningens både ordalydelse och anda förvaltades, af på Stat uppförde Embetsmän och ej af tillfälliga föredragande; om han ofta hordt sättas i fråga huru längR-jdessa skatter * Och dessa mera än skatterna tryckande skatteskyldigheterna skola kunna utgöras?
om han ofta hördt klandras det sätt hvarå en del allmänna medel blifvit använde; om han trodt sig sakna plan och bei räkningsgrunder för många fall och händelser^ och om han hördt många andra tro detsamma % om han hördt allmänt klagas huru kostsamme och för landet tryckande våra Riksdagar äro under deras närvarande förmer; om han hördt huru ofta man varit enie derom att våra Riku möten Den 21 Julii e. m. möten omöjeligt kunna frambringa några sammanhängande verkningar , då de uti Stånd*- inrättningen visa ett osammanhang, som är *å påtageiigt, att d«t säkerligen en gång kommer att läggas det närvarande slägtledet till mycken last, att gå länge hafva underkastat gig dess menliga följder; om han hört mången tänkare yttra huru felaktig vår Economiska Lagstiftning ej sällan visar sig; om han sett trycktvånget missbrukas och om han sluteligen ser huru sjelfva Lagstiftningen genom ConstifutionsUtskottet medelst en hårdragen klyfning utaf principe och form, frånkännes rättigheten attj inom sig afhandla den frågan , huruvida landet väl kan fordra, att det varande tillståndet med oförfalskide färgor skildradt nedlades inför Thronen; så får mati icke längre förundra sig om någon misströstan i hoppet* ställe hos honom skulle inträda.
Jag tillstår upprigtigt att jag icke mera vet hvad som är att uträtta, sedan formerna förklaras stridande emot framställningen af en sådan önskan som den, hvilken af Herr Grefve v. Schwerin och af mig varit föreslagen.
Jag bar uti mitt Fädernesland varit ögonvittne till en tidpunkt af mycken allmän oro, jag har sedt följderna af ett missnöje som icke ägde den utvägen att af verkställande makten begära hjelp, och det är allt för möjeligt att intrycket ifrån dessa tider, till den grad verkat på min inbillning att jag vid bedömmandet af det närvarande, utaf en Bil. till Ridd. o. Ad.
Pr. VI Band, 35 545 Ben 24 Julii e. m. alltför liflig hugkomst i mitt omdöme villseföres af det framfarna.
Jag har allt sedan jag i dessa ämnen börjat tänka oafbrutit föreställt mig nödvändigheten, att för utvecklingen af Sveriges krafter införa ett förändradt StatshushållningsSystem; jag är hänförd af den mening, att Sverige uti sitt ifrån Europa skilda läge, kunde bilda ett lyckligt af de stora politiska verldshändelserna till det mästa oberoende land; Jag hartrodt att detta Samhälle hvilket allt sedan dess tillvaro som Stat synts hysa inkräktningsbegäret och i brist deraf försvars omsorgen till sådant hufvudföremål att Samhällsförkofran derigenom uti betydeJig mohn blifvit åsidosatt, skulle genom förändrade grundsattser, och endast genom ett sådant vilkor kunna betydeligt stiga i nu bristande inre styrka och förmåga; jag har trodt att nästan hvar enda gren af Statsinrättningen, hos oss behöfde omskapas för att mera ändamålsenligt kunna fylla sitt föremål; jag har trodt mig såsom «n obestridelig historisk sanning kunna antaga , att' de rökverk som af smickret understundom åt Regenter tändas, på intet ställe verkat till den oupplösliga förening emellan Konungars och Folks intressen hvarförutan Statsskickets bestånd ej hvilar å någon säker grund; jag har derföre trodt att Folkrepresentantens föremål , alltid borde vara ett oförfalskadt yttrande af sine tänkesätt och meningar i afsigt att upplysa; jag har med ett ord trodt, alt det vöre Folkrepresentantens åliggande att tillkännagifva Styrel - Ben 22 Jvtii c, tn> 547 gens brister, lika så väl som landets öfriga be-i hof, samt att det är Styrelsens pligt, att uttänka medlen till det felaktigas afhjelpande och att dertill verksamt bidraga; jag hade trodt att b:hofvet af Förslag till ett förbäitradt Representationssätt, äfven lämpeligast till Thronen kunnat frambäras i anledning af den ventilerade fråg3n angående decharge för StatsRådet.
Om en sådan underdånig önskan kunnat anses innebära en indirect förebråelse emot StatsRådet, att icke härutinnan hafva sjelfkrafdt påmint om
Rikets rätt och bästa, så kan jag icke finna anledning att hylla en sådan ömtålighet, hälst Riksens Ständer i och med det samma meddelst en sådan åtgärd villigt erbjudit sig att emellan Ministeren, och sin egen bristfälliga sammansättning dela ordsakerna hvarföre så litet godt kunnat uträttas.
Jag har länge varit af den mening , att Sveriges uppkomst och trefnad ovilkorligen påkalla en Förändring uti dess representativa förmer; en förändring som kunde tillvägabringa en kraftfull och tillika allvarsamt redovisande och ansvarsskyldig Ministére; samt en FolksRepresentatioa, hvars beståndsdelar åtminstone voro beräknade att bilda ett sammanhang för att kunna uppfylla sitt föremål , att controllera Styrelseåtgärderna, och att för beviljandet pröfva behofven för Skattebidragen.
Vi hafva nu så många Riksdagars erfarenhet, huru litet vi sjelfva och våra CoostilutionsLJtskott förmått till något högre mål begagna den uti Cotastitudonen förbehållne 548 Den 22 Julii e. m. rättigheten att föreslå ändringar uti Statsförfattningen, och tiden syntes mig således vara inne, äfven sorn tillfället för mig visade sig lämpeligt att till
Konungen framställa äfven den önskan att något Förslag i sådant hänseende åtminstone till nästa Riksdag kunde Riksens Ständer föreläggas; men CoostitutionsUtskottet har genom sitt nu ifrågavarande Betänkande stängdt denna utväg; jag reserverar mig emot detta dess förfarande, och jag vågar tro att Nationen deråt icke lärer komma att lämna sitt bifall.
Jag nödgas helt öppet förklara det jag vid detta Riksmöte blifvit full— kommeligen öfvertygad om omöjeligheten , att under våra närvarande former uträtta något allmänt gagn; jag föreser huru folket nödvändigt skall komma att ledsna vid våra långa och kostsamma Riksdagar, hvars verkningar nästan uteslutande visa sig uti ökade bör* dor och ej sällan förhastade eller osammanhängande slutliga åtgärder; och jag anar med oro de vanskeliga följderna af ett sådant tillstånd; jag har som Representant fyllt min pligt då jag velat varna deremot; och jag går åtminstone med fullkomligt samvetslugn tillbaka uti det enskildta lifvets förhållanden, nöjd, om jag finner mig kunnat något gagna med min upprigtighet; och ännu nöjdare om jag af en ljusare framtid tillrättavisas uti mine nuvarande omdömen om de ovilkorlig* fordringarna för befrämjandet af stadga, säkerhet och styrka för det Nya Sverige och för Dess Nya Dynajli.
Den 22 julii e, m. N;0 3.
Herr Rappt, Cath Vid Allmänna Besvärs- och EconondeUtskottets Betänkande rörande en jämnare fördelning af Extra Roteringspligten , vågar jag ödmjukast framställa följande anmärkningar: 1:0
Först torde det tillåtas mig tro, att omnämnde
Betänkande erhållit en allt för stor vidlyftighet , hvaraf följer, att ehuru grundeligt det samma i verkligheten är, skall det ändå blifva ganska svårt för vederbörande Autoritet eller Embetsman att föreslå den blifvande lnstruction för Roteriogens verkställande, på de grunder som Utskottet framlagt.
Isynnerhet hade underrättelsen om gamla Ordinarie Roteringens uppkomst kunnat undvikas, hufvudsakeligast af det skäl, att den, efter min tanka, ej är så aldeles rigtig.
Utjkottet fäger, att denna Indelning är upprättad efter Hemmantalet, och sådant är likväl icke förhållandet, ty 1 Småland, vid Kr&nobergs , Jönköpings och Calmare Regementet, befinnas väl de fleste Rotar bestå af i| Mantal , men der finnas också några få, sorn bestå af ij, ganska många af 1^, och några af 2 Mantal till och med 2 jjadels.
2:0- Vid hela utvecklingen af frågan om hvad sort Jord som borde beläggas med extra Rotering eller icke, framställer sig belt enkelt och klart, att enligt Riksens Högloflige Stan - 55a Ben. si Jain e, m. ders beslut af 1810, är det al! sadan jord, sorn, enligt Rikets gällande Författningar, ej var pligtig att draga rotering, sorn bör beläggas med elier förblifva vid den så kallade Extra under krig; endast mtd de undantag sorn i beslutet finnas intagne för visse i tjenst varande Militairers Boställen. 3:0.
All Krono, Kronoskatte, Skattefrälse och Frälsejord i hela Riket, med undantag af den i Skåne och Halland , som ej befinnes roterad, antingen af uragtlåtenhet eller af andra händelser vid Indelningsverkets upprättande, eller af den ordsak, st t Hemman af sådan natur, efter den tiden blifvit från ödesmål upptagne eller i egenskap af Nyhemman uti Skattläggning ingått, hafva varit och äro pligtige att antaga Ordinarie rotering.
Att sådane fötekommande Hemman eller Hemmansdelar af de blifvande Extra RoteringsJemkningsCommissionerne observeras och ä Förteckning upptagas, torde vara både nyttigt och rigtigt äfvensom att de, med åläggande af en billig vacance-afgift till
Staten i proportion af deras förhållande till den allmännaste Ordinarie Rotering i orten (om jag så får uttrycka mig,) besparas intill dess den så nödvändige och nyttiga jämkningen af Ordinarie Indelningsverket kan , enligt Kongl. Maj:ts och Biktens Ständers Beslut företagas och i ordning bringas 4:0.
T et är derföre ganska rätt att Höglofl.
Utfkottet lörcslagit, det den 1S11 såda - Ben 2s Julii e, m, S5i na hemman ålagde Extra Rotering upphörer, och att de, i degs ställe anses till Roteringspligt, enligt sin natur} men hvad beträffar hemman af samma natur, som i Ordinarie gamla Indelningsverket befinnas upptagne i Rote, som bestå af högre Hemmantal, än som i Orten är allmännast, och hvarvid inträffadt i vissa orter att 1811 års Extra RoteringsCömmissioner af misstag, frånskiljdt de så öfverskjutande Hemmansdelarne den gamla Roteringen och ålagt dem den extra; vågar jag vördsammast upplysa storheten af detta misstag, och den derigenom uppkomna olagliga rubbning af gamla Indelningsverket, samt det i följe deraf sådana Rotar öfvergångne lidande.
Uti Jönköpings och Calmare Län blefvo såsom ofvannämndt är, tvärtemot ordalydelsen af Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction för Extra KoteringsCommissionerne af den 11 Februarii 1811, alla gamla Rotar som i Hemmantal utgjorde mera än i?
mantal, de öfverskjutande deiarne fråntagne eller med Extra Rotering belagde, och efter krigets slut blefvo de enligt Höglofl.
KammarCollegii Circulaire af 1814 affordrade och mäste utgöra Rotefrihetsafgift, och kan hända utgöres den ännu i vissa Orter, som jag likväl ej känner.
Jag har vågat vara vidlyftig i framställningen, af denni del af saken, för att viss, huru betydliga äfven misstag kunna blifva, Den 22 J/tili i e. m. och huru lätt de kunna inträffa om ej den största uppmärksamhet användes vid detta och dylika Economiska äreoders utveckling.
I de magraste och mäst vanlottade delarne af Riket, och der förut den hårdaste ordinarie Rotering<*n från ålder varit införd, blelvo nu ioo:de tals vaomägtige hemmansagare ytterligare betungade , hvilka trodt, och kanske ännu tro, att det »kedt i följd af Konungens och Riksens Ständers beslut.
Utskottets tillstyrkan att till Kongl. Maj.t i underdånighet öfverlemna, att genom de blifvande RoteringsjäinnkningsCom* missionerne, med de Extra Roteringsskyldige låta contrahera om andra p'aestationers utgörande, i stället för uppsättandet af manskap; kan jag för min del ej gilla.
Maj:t och Riksens Ständer äga visserligen, att på sätt för Fäderneslandets och Arméens brukbarhet är nyttigast, besluta om Extra Roteringspligtens utgörande.
Jag hop’ pas derföre, att ett sådant beslut måtte fattas.
På små Landtdagar och Socknestämmor kunna mindre vigtiga ting afhandlas och framställas, men att en sak af denna betydenhet, tt denna vigt för Fädernaslandets försvar skall så partielt behandlas, efter olika åsigter, det tror jag vara skadeligt i flerfaldig» afseenden.
Förleden vinter och vår då jag hade den äran var3 L damot i allmänna Besvärs- och EcooomiUtsk et, och i den afdelning der detta ärende förevar, yttrade jag mig vid öf - Den 22 Jltlti e. m, 555 verläggning örn nyttigaste sättet hvarpå Extra voteringen borde föreslås till utgörande, och på hvad sätt som helst.
Extra Roteringspligten kommer att utgöras, måtte det af Riksens Höglofl.
Ständer föreslås, att ske lika öfver hela Riket, och sålunda af Kongl, Majtt i Nåder gilladt, äga bestånd till verkelig styrka vid påkommande krig, och små Riksdagar i Landsorterne i detta ämne ej mera förefalla.
Jag yrkar således återremiss af Utskottets Betänkande, och anhåller ödmjukast att desse mine anmärkningar må åtfölja återremiesen. till PleniProtocollet för don 29 Julii, Herr Treffenberg, Curry Gabriel: Sedan nu Höglofl Bevillnings-Utskottets Betänkande, afgående Postverket och de der - förmiddagen.
N:o 1. 554 Den 29 Juli i J. m. af inflytande Bevillningsmedel inkommit, t<?rde jag, så väl i anledning af detsamma, som af Utskottets utlåtande öfver min motioD, rörande ett bättre uppbörds- och Controllsätt vid nämnde verk, i ett sammanhang, få äran göra någre Reflexioner.