Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
December, då gjord i afsigt att få Höglofl. Ekon.-Utsk.-ts Betänk, N:o 9 för andra gången bordlagdt, eller, då detta icke ens lyckades, återremitteradt af det enkla skäl, att Utsk:t behandlat motionen uti snart sagdt motsatt anda och mening emot motionärens; samt detta med tillika förändrad rubrik och oriktig nummer, hvarigenom motionen blifvit förvrängd och samtlige Riks-St:n missledda i afseende å icke allenast »syftet», utan till och med om sjelfva innehållet af motionen; serdeles då man nogsamt vet, att flertalet fäster föga uppmärksamhet å en utaf ett Utskott afslagen motion, ulan egentligen blott läser rubriken derå; och detta så mycket mera i förevarande fall, som motionen, genom den förändrade rubriken, fått utseendet af att behandla ett mindre behagligt ämne, eller om »befordringsväsendet», ehuru den afsåg e. o. tjenstemännen, deras ställning och befordringslagarne.
Ännu mera, då under diskussionen man lade serdeles vigt på ett ömtåligt, uti motionen citeradt, spe cielt fäll.
Jag hade största skäl till min förmodan att, — serdeles inom det Höglofl.
Stånd, der motionen blifvit väckt, och under skyddet derjemte af att mina åsigter om det rätta och passande äro så allmänt kända, hvarigenom jag visste mig tryggt kunna anse mig fredad ifrån suppositionen af mindre goda bevekelsegrunder (hvilket ock med ridderlig öppenhet yttrades af Utsk:ts Ordförande, Hr Gr.
Björnstjerna), — att bordläggning andra gången skulle ske, icke till följd af min egen, utan med anledning af utaf Utsk.-ts närvarande ledamöter gjord begäran, för att blifva i tillfälle att närmare, än vid en uppläsning, kunna taga del af motionärens då meddelade upplysningar i ämnet, isynnerhet sorn: l:o Utsk:t »varit tveksamt om syftet med motionen»; 2:o Motionen, en ibland de sednare väckta, icke ännu var tryckt, ej endast då densamma inom Utsk:t behandlades, utan icke en gång då Utsk:s-Betänk:t förevar till afgörande; 3:o
Ett i och för motionens närmare utvecklande af mig hafdt anförande då ännu icke medhunnits att till Utsk:t eXpe - 262 Den 3 Februari f. m. dieras, och deraf jag den 20 Dec. endast kunde förevisa korrekturet till det ännu ej färdigtryckta protokollet; och slutl. 4:o
Den af mig sedermera för fullständigare utredande af motionen den 20 Dec. gjorda framställning naturligtvis icke kunnat vara Utsk:t samma dag bekant, hvarföre först bordläggning andra gången och, då detta ej medgafs, återremiss af motionären begärdes för möjligheten af att sätta Utsk:t i tillfälle att erhålla del utaf den upplysningsvis gjorda framställningen; Men Ekon.-Utsk:t tycktes ej vilja mottaga några upplysningar för skingrandet af sin »tveksamhet» om »syftet med motionen.»
Denna behandling af en behörigen väckt och till Utsk. vederbörligen remitterad motion synes mig böra på det högsta ogillas, till förekommande af prejudikat för framtiden (hodie mihi, eras tibi); hvarföre jag ock härmedelst icke allenast med mera utförlighet, än såsom vanligtvis är fallet vid en reservation, mig reserverar, utan äfven uti protokollet nedlägger min protest, under åberopande af dels mina förut uti frågan hafda anföranden, dels ock de talares, hvilka under diskussionen rörande andra motioner återkommit till ogillandet af Ekon.-Utsk:ts förfarande härutinnan.
Med ytterligare förklarande derjemte, att jag, efter innerligaste öfvertygelse, är förvissad derom, att en noggrann undersökning uti motionärens »syfte» varit, serdeles för den närmaste framtiden, af stor nödvändighet påkallad, härvid citerande några ord af Hr Frih. Rudolf Cederströms reservation emot ett utaf oftabesagde Utslcs äfvenledes afslående Betänk.
(N:o 26).
Cederström beklagade nemi. »obefintligheten af en lagstadgad representation för häradet;» — jag åter obefintligheten af lagstadgade befordrings-lagar; hvarföre Hr Friluns slutord väl passa härvid: »hvars förverkligande jag, alltså, då den närvarande tiden ej bedömts dertill lämplig, vill med förtröstan öfverlemna åt en, måhända snar, framtids bepröfvande och omsorg.»
Jag befarar ock i sanning, att saknaden af behörigen formulerade befordrings-lagar snarligen skall gifva sina mindre behagliga följder tillkänna, uti hvilket fall jag äfven nu tager mig friheten fästa uppmärksamheten uppå det af mig ifrån min egen studenttid uti mitt anförande den 20 Dec. omnämnda exempel uppå hotet af en akademisk lärare om möjligen utestängd framtida befordran på tjenstemannabanan för 19 till honom uppkallade studenter, derest de ej ville följa en af honom gjord uppmaning att frångå ett af dem vid ett föregående tillfälle visadt sjelfständigt uppförande; — och af hvilka endast tvenne bade svagheten att uppoffra sin sjelfständighet uti förevarande fall.
För att icke alltför länge trötta det Högloft Ståndet med en fråga, visserligen fallen vid denna riksdag, ehuru dess behandling skulle kunna gifva mig anledning till begagnande af 56 § R. O., sista kategorien, — får jag dock, med föranledande af mitt muntliga anförande under sista plenum, och för att visa huru annorlunda motionen behandlats inom Högv.
Preste - Den 3 Febrnari f. in. 263 St:t och Vällofl. Borgare-St:t, ifrån hvilka begge respektiva
Stånd jag nu erhållit protokolls-utdrag angående diskussionen uti denna fråga; väl bemärkande att någon vidlyftig diskussion ej gerna kunde förekomma, då Utskits afslående Betänk, blifvit af tvenne Riks-Stånd bifallet.
Högv. Preste-St:ts Prot.-Utdrag är af följande lydelse: »Utdrag af Protokollet, hållet hos Högv. Preste-St:t vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 22 December 1865. § 2. S. I).
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 9, i anledning af väckt motion om en undersökning af befordringsväsendet.
Doktor
Säve erhöll på begäran ordet och yttrade:
Då detta Betänk, sista gången föredrogs, tog jag mig friheten att begära detsamma på bordet lör andra gången, emedan motionären för mig förklarat, det han, innan Betänk:t afgjordes, önskade lemna en del upplysningar, hvilka skulle ställa hans motion i en annan dager, än Utsk:t i sitt Betänk, deråt gifvit.
Dessa upplysningar hafva nu blifvit mig meddelade, och det synes af dessa uppenbart, att Utslut gifvit motionen en orätt rubrik, och i öfrigt icke riktigt uppfattat motionärens mening.
Icke ens numret på ifrågavarande motion har blifvit i Betänk:t rätt uppgifvet, enär deri upptagits, att motionens nummer skulle vara 113, då rätta numret är 102.
Hvad nu sjelfva motionen angår, så lemnar jag derhän, huruvida argumenteringen i densamma må vara något tvetydig och oklar; men motionens syftemål synes mig dock vara klart.
Motionären har tyckt sig finna, att de extra-ordinarie tjenstemännens ställning är svår.
Sedan de med stor kostnad aflagt de nödiga emhetsexamina, få de under sin tjenstgöring i de respektiva embetsverken under loppet af många år sysselsätta sig endast med renskrifning, utan att vinna någon praktisk duglighet; och deras befordran är mycket osäker.
En militär får åtminstone i de lägre graderna befordran efter tur och anciennitet; men så är icke förhållandet inom de civila embetsverken.
Derjemte har motionären påpekat det behjertansvärda förhållandet, att vid reorganisationen af ett visst embetsverk alla de extraordinarie tjenstemännen afskedats.
Att en undersökning i dessa afseenden, på sätt motionären önskat, väl torde vara af nöden, lär väl svårligen kunna bestridas; men derjemte måste jag erkänna och beklaga, att motionären ej tillräckligt utvecklat, huru de öfverklagade olägenheterna skulle kunna afhjelpas; och då nu två Stånd bifallit Betänk:t, samt en återremiss således troligtvis icke kommer att medföra något resultat, har jag icke något yrkande att framställa.
Professoren Ribbing:
Om den i Betänk:t omförmälda motionens nummer genom skrif- eller tryckfel blifvit oriktigt uppgifvet, vet jag icke.
Ett dylikt misstag kan lätt ega rum; men torde i allt fall intet betyda för sakens behandling.
Hvad angår den rubrik Utsk:t gifvit åt motionen, kan mot densamma 264 Den 3 Februari f. m. på sin höjd anmärkas, att den har ett generellare syfte än motionen, men då det generella omfattar det speciella, kan rubriken icke anses oriktigt uppgifva hvad med motionen åsyftas.
Beträffande derefter Utsk:ts Betänk., kan jag icke underlåta, att uttala min förundran deröfver, att någon begärt ordet för att begära motionen på bordet.
Mig synes nemi. saken vara mycket enkel och klar.
Motionären yttrar ordagrannt: »bort med alla examina och betyg samt kunskapsprof i och för inträdes vinnande uti Statens och Enskilda verk;» yrkar vidare, uttryckligen: »att Cheferna må kunna befordra hvem de finna för godt;» begär slutligen: »att detta Chefens godtycke, som skulle utgöra befordringsgrund, ej ens skall vara fritt, utan utsättas för pressioner och de underordnades opinionsyttringar.»
Jag hemställer, om det under sådana förhållanden varit möjligt för Utskottet att bifalla motionen.
Om åter motionären, enligt den siste värde talarens påstående, menar motsatsen af hvad han säger; så må Utsk:t ursäktas, om det trott, att i detta fall, såsom ock vanligen plägar ske, språket är afsedt att uttrycka, icke att fördölja en persons tankar, så mycket mera som Utsk:t ej har anledning att godkänna de högst graverande beskyllningar, motionären, vid sådan tolkning af hans motion, måste anses hafva utan alla bevis framkallat emot de civila ernbetsverkens chefer med afseende på deras förfarande vid de extra ordinarie tjenstemännens befordran.
Häruti instämde flere af Ståndets ledamöter.
Säve:
Med anledning af den siste talarens ytt rande beder jag att få göra några få anmärkningar.
Motionären har naturligtvis icke på fullt allvar sagt, att alla embetsexamina borde afskaflas, utan blott, att, då de extraordinarie tjenstemännens befordran är så osäker, som motionären uppgifvit, vore det så godt, att de icke förspillde en måhända i många fall onyttig tid och kostnad på examinas afläggande.
Detta blir fullkomligt tydligt af motionärens vidare tillägg vid slutet af sin argumentation: »Hvarthän detta dock i längden skulle bära, inses nog, ifall man vill se med öppna ögon.»
Icke heller har motionären yttrat, att de extraordinarie tjenstemännen städse äro föremål lör godtycklig behandling, utan blott påpekat det anmärkningsvärda förhållandet, att så många extraordinarier antagas, men så få vinna befordran; samt ansett dessa omständigheter vara nog anmärkningsvärda, för att en gång blifva grundligen undersökta.
Emedlertid beklagar jag, att motionären nu icke så utvecklat sitt ämne, att Utsk:t ansett sig i följe deraf böra föreslå någon åtgärd till afhjelpande af de uppgifna olägenheterna.
Sedan diskussionen härvid förklarats afslutad, blef Betänk:t af Ståndet bifallet, Ut supra.
In fidem, S. H. Almqvist.
Den 3 Februari f. m. 265 Från det justerade conceptprotokollet rätteligen afskrifvet; betygar.
Stockholm och Högv. Preste-St:ts Cancellie den 31 Januari 1866.
Ex oflicio E. Heurlin, Högv.
Ståndets Registrator.”
Härmed tager jag mig derjemte friheten citera begynnelseorden af Hr Biskopen m. m. A. F. Beckmans reservation emot Ekon.-Utsk:ls Betänk.
N:o 39, serdeles som desamma synes mig lika väl passa till min motion, som till den vid hvilken de äro afgifna: »Då afläggandet af examina ingalunda kan anses såsom vilkor för inhemtande af kunskaper och bildning.» — Afven min tanka, uttryckt uti min ifrågav:de motion.
Vällofl. Borgare-St:s Prot.-lJtdrag lyder, som följer: »Utdrag af Protokollet, hållet hos Vällofl. Borgare-St. vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 22 December 1865. S. I).
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o Ekon.-Utsk:ts Betänk.
Hr Lovén:
Då jag var en bland dem, som vid föfedrag ningen förra gången af detta Betänk, begärde detsamma på bordet, anser jag mig skyldig nu tillkännagifva anledningen.
Först och främst hade motionen i ämnet då ännu icke kommit Ståndet tillhanda, och hos mig hade tvekan uppstått, om Utsk:t verkligen fattat syftningen af motionärens förslag.
Detta var orsaken till den äskade bordläggningen.
Sedermera har jag varit i tillfälle att med hvarandra jemföra så väl motionen, som det Utlåt., Utsk:t deröfver afgifvit; och ehuru min tveksamhet ännu icke blifvit alldeles häfd, då Utlåtit upptager å motionen en annan nummer, än densamma erhållit inom det Riks-Stånd, der den blifvit väckt, hvartill kommer, att rubriken i visst afseende är mindre fullständig, finner jag dock, då man bedömer förhållandet i och för sig sådant det blifvit här framstäldt, mig icke kunna komma till annat resultat än Utsk:t.
Men som jag har mig särskildt bekant, att motionären inom det Stånd han tillhör vid motionens remitterande afgaf ett skriftligt anförande, deruti grunderna för densamma närmare uppgifvas, kan jag ej annat än beklaga, att detta icke kommit till Utsk:ts kännedom, så att Utsk:t blifvit i tillfälle att fullständigare, än som synes hafva skett, uppfatta meningen af motionen.
Då emellertid trenne
Stånd redan afgjort saken genom bifall till Utskds Betänk., vill äfven jag för min del icke motsätta mig dess godkännande.
Vidare anfördes ej, och Betänk:t bifölls.
Ex protocollo E. W. Björkman.»
Och anhåller jag slutligen få påpeka det egna förhållandet att, derest den af mig åsyftade komité, i afseende å för närvä - 26f)
Den 3 Februari f. ni. rande saknade befordrings-lagar, blifvit i nåder tillsatt, jemnt 100 år förflutit sedan R.
Sl:r genom »Ståndens Stora Deputations» underd. skrifvelse till H. M:t Konung Adolphe Friedrich af den 29 Sept. 1766 uti 14 punkter atfattad, i underd. anhållit om nådig stadfästelse å deras gjorda framställningar i afseende å befordringslagarne, med begäran derjemte om upphäfvandet af 1756 års »Kongl.
Tjenstebetänkande»; hvilket ock skedde, jemte bifall till den underd. skrifvelse!) i öfrigt, medelst nådig Förordning af den 12 Nov. 1766.
Ett i allo kuriöst dokument, innehållande föreskrifter likväl, hvilka ända till våra dagar blifvit tili en del iakttagna, men nu, genom Nåd.
Kungörelse af den 12
Maj 1865 torde anses i allo vara upphäfda.
Föredrogs Frih. Klinckowströms, Rudolf, den 31 sisth Januari på bordet lagda förslag om Riks-Ståndens sammanträdande till gemensam öfverläggning, rörande Bevilln.-Utskits Utlåt.
N:o 2, i ani. af K. M:ts Nåd.
Propos. ang. med Frankrike afslutade Handels- och Sjöfartstraktater.
Frih. af Uggl as, Gustaf: Jag begärde Frih. Klinckowströms motion på bordet, för att göra mig underrättad om någon allmännare önskan inom representationen förefanns, ang:de en sådan gemensam sammankomst.
Jag har sökt skaffa mig upplysningar härom, så väl bland R. o.
Ad:ns ledamöter som inom de andra Stånden, och funnit allas meningar, fastän ganska skiljaktiga i afseende å sjelfva hufvudfrågan, eller Franska traktaten, dock sammanstämma deruti, att något gagn icke skulle vinnas af ett dylikt sammanträde.
För min del hyser jag icke heller någon benägenhet för detsamma, emedan jag är ölvertygad om att dess enda följd skulle blifva en ytterligare tidsutdrägt.
På grund häraf vågar jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på afslag å Frih.
Klinckowströms förslag.
Klinckowström: Frih. af Ugglas anser att ingen vidare utredning i denna fråga skall kunna vinnas, men jag tror mig komma sanningen ganska nära, då jag säger att Bevilln.- Utsk., långt ifrån att hafva gjort den utredning af frågan, som R.
St:r haft rätt att vänta, behandlat densamma ganska knapphändigt, och jag försäkrar deri ädle Frilen, att frågan hvarken i tidningar eller brochurer fått sin fulla belysning.
Hen är kommen från Regeringen i ett outredt skick och har, som sagdt, knappast undergått någon behandling i Utslct.
På det att den samhällsnyttiga frågan således måtte få den utredning den förtjenar, vågar jag fortfarande anhålla om bifall till min motion, samt att densamma ofördröjligen måtte kommuniceras Med-Stånden, på det öfverläggningen må kunna ega rum innan frågan företages till behandling i Stånden.
Den 3 Februari f. m. 267 Frih. a( Ugglas:
Om det under diskussionen härstädes hade visat sig att R. o. Ad:ns ledamöter någorlunda allmänt önskat ett sådant sammanträde så skulle jag icke sätta mig deremot, men jag har kommit till den öfvertygelsen att en dylik önskan icke förefinnes hos It. o. Ad.
Jag ber dessutom att få tillägga att ett af Itiks-Stånden redan beslutat företaga hufvudfrågan till behandling nästa Ons dag, hvarföre man, om förslaget om en gemensam sammankomst antages, antingen skulle ifrågasätta att detta Stånd ville frångå ett redan fattadt beslut, eller ock sammanträda om Måndag eller Tisdag, hvilket dock torde möta svårigheter.
På dessa skäl får jag fortfarande anhålla om afslag.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till ifrågavarande förslag och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till förslaget, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utlöllo med talrika och starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Klinckowström hegärde votering.
Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Frih.
Klinckowströms förslag om Riksståndens sammanträdande till gemensam öfverläggning, rörande Revilln.-Ulsk:ts Utlåt.
Propos. äng. med Frankrike afslutade Handels- och Sjöfartstraktater, samt inbjudnings aflåtande till de öfriga Riks-Stånden i frågan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner Nej, afslår R. o. Ad:n detta förslag.»
Nej — 96.
Bonde-Ståndets den 31 sisth Januari på bordet lagde Prot.-Utdrag
N:o 131 för den 27 i nämnde månad, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga RiksStånden att förena sig i Bonde-Ståndets beslut rörande Usta punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 26, ang. regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel.
Sedan undertecknad tillkännagifva, att IL o. Ad. samt Presteoch Borgare-Stånden bifallit Stats-Utskottets i den ifrågavrde punk - 268 Den 3 Februari f, m. ten gjorda hemställan, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. torde vid sådant förhållande finna den gjorda inbjudningen icke kunna föranleda till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande SfatsUtsk:ts den 27 och 31 sistl.
Januari bordlagde Utlåt.
N:o 29, ang.
Riksgälds-Kontorets förvaltning under den tid, som förflutit sedan början af 1862—1863 års riksdag.
Usta—5:te punkterna.
Utsk:ts samtliga hemställanden biföllos. 6:te punkten.
Ilr Wolffelt, Mauritz Constantin:
Jag beder att få upplysa R. o. Ad. derom, att Bankirhuset J. N. Schröder et C:ni numera, genom skrifvelse af förliden månad, a (stått från allt anspråk på sin förmenta fordran å de 3,750 Pund St., hvarom nu föredragna punkten af Betänk:t förmäler.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., biföll R. o. Ad:n Utsk:ts tillstyrkande.
Frih. Klinckowström, Rudolf, begärde härefter ordet och yttrade:
Då jag har den äran att vara på den afdelning af StatsUtsk:t, som behandlat denna fråga, och då jag algifvit reservation emot beslutet, anser jag mig böra upplysa om förhållandet härmed.
På sidan 52 i Betänk:t, öfverst på sidan, stå några ord, som jag anhåller få uppläsa: »Likaledes har Utsk-.t ansett att, då de förberedande åtgärder, som under sista månaderna af den tid Utskds förevarande granskning omfattar, blifvit af Fullmägtige vidtagne för att, sedan endast den fixa fjerdedelen af 1864 års jernvägslån ingått, anskaffa ytterligare medel till jernvägsanläggningarnes fortsättande, torde böra pröfvas i sammanhang med hvad i denna fråga vidare blifvit af Fullmägtige åtgjordt, dessa förberedande åtgärder nu icke må blifva föremål för bedömande.»
Denna mening afser nemi. de åtgöranden, som Pullunge vidtagit till den 26 Oktober 1865, men icke det sednaste lånet, som af K.
M:t blef godkändt i December 1865.
Jag deremot har varit af den öfvertygelsen att det varit Stats-Utsk:ts pligt, att då frågan gäller décharge för Fullm:ge, Stats-Utsk:t skulle granska Fullmägtiges åtgärder ända lill den tid, då Betänk:t lernnades till R.
St:r, samt att detta varit ännu mera nödvändigt då fråga var om att afsluta ett stort lån.
Den 3 Februari f. m. 269
På grund häraf anhåller jag att få uppläsa min reservation.
Den lyder sålunda: »Vördsamt får jag härmed reservera mig emot Stats-Utsk:ts beslut, att ej, vid granskningen af Fullmägtiges uti Riksgäldskontorets förvaltning, vilja infordra och genomgå Fullmägtiges protokoller efter den 26 sistlidne Oktober, för att få kännedom om och kunna till R.
St:r anmäla huru
Fullmägtige förfarit vid ingåendet af sednare delen af det lån, högst 35,000,000 Rdr Rmt, som R.
St:r vid sednaste riksdag beslutade skulle upplånas till fortsättandet af jernvägsbyggnaderna inom riket, och hvilken lånedel, enligt hvad Post- och Inrikes-Tidningar för den 4 dennes, N:o 3, förmäler, blifvit afslutadt med bankirhusen Erlanger &
Söhne och Gebrilder Bethmann i Frankfurt arn Main samt H. J. Merck &
Corop. i Hamburg äfvensom Nordtyska banken derstädes, medelst kontrakt om upptagande af ett fonderadt amorteringslån å nio millioner Vereinsthaler, motsvarande 24 millioner Rdr Rmt, och å hvilket kontrakt Kongl. Majit under den 15 sistlidne
December behagat meddela Sin nådiga garanti.
Anledningarne till denna min reservation mot Stats-Utsk:ts beslut, att ej för Rikets närvarande
Ständer framlägga denna ofvan antydda låneoperation, äro följande: l:o.
Tror jag det vara Rikets Ständers rätt att erhålla en på sanna förhållandet stödd kännedom om det sätt, hvarpå Fullmägtige fullgjort sina åligganden, så nära som möjligen kan ske intill den tid, då décharge för dem och nya val till Fullmägtige skola ega rum. 2:o.
Ar det af vigt för Rikets Ständer att veta i hvad mån och på hvad sätt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret bevakat
Rikets fördel och iakttagit de af R.
Skr i 171 § af Reglementet för Riksgälds-kontoret gifna föreskrifter rörande ifrågavarande låns upptagande, på det Ständerna kunna bedöma, huruvida det sednast negocierade lånet fullt är att påräkna till dess nominal-belopp, eller om endast en del deraf och huru stor, är ställd på option, och kanske först efter längre tid erfares att denna del ej utgår, i hvilket sednare fall den felande summan af lånet genom andra af R.
St:r beslutade åtgärder torde böra asskaffas.
Vidare, hvilka förbindelser till ränte- och amorterings-liqvider kontraktet innehåller, på det nödiga medel måtte dertill kunna i tid disponeras. 3:o.
Mig synes äfven såsom borde det vara angeläget för R.
St-.r att kunna bedöma, på grund af Fullmägtiges ifrågavarande låneoperationer, huruvida Ständerna kunna eller böra anförtro åt desse Fullmägtige nya, kanske större, låneoperationer, för den händelse nya lån äfven under denna statsreglering skulle ifrågakomma.
Då det afslutade lånekontraktet lärer skola tillsvidare hemligthålias, anser jag detta likväl ej varit ett hinder för Stats-Utsk:t att erhålla del af de med lånets afslutande gjorda uppgörelser och bestämmelser, genom af Utsk-.t utsedde förtroendemän, hvilka genomgått Fullmägtiges protokoller och delgifvit Utsk:t deraf allt 270 Den 3 Februari f. m. hvad, utan att träda hemlighållandet för nära, kunnat rörande detta lån varit nödigt tor R.
St:r att få lära känna, för bedömandet af Fullmägtiges åtgärder, och för lånefrågans beskaffenhet.»
Jag tror det nemi. vara af vigt, och under riksdagens fortgång skall det sannolikt fblifva nödvändigt för R.
St:r att taga kännedom af detta lån för att bestämma huru stor del af de upplånta millionerna äro fixa och huru mycket beror på option, emedan ju derpå beror, hvad R.
Sl:r med säkerhet kan påräkna.
Vidare måste ju R.
St:r bestämma huru stora anslag skola utgå för årliga annuiteter och när de skola afsättas, vidare måste bestämmas huru man skall kunna anskaffa de omkr. 2 millioner, som ännu fattas i de högst 35 millioner, Fullmägtige hade uppdrag att upplåna, ty af Utsk:ts kalkylationsvis uppgjorda beräkningar har detsamma kommit till det resultatet att endast 33 millioner äro hittills upplånade.
Således återstå 2 millioner, och möjligen ännu något mera.
I flere tidningar har man läst artiklar, som varit sårande för Fullrmge, och det var af ren grannlagenhet jag i Utsk:t väckte frågan om att granska Prot. äfven efter den 26 Okt. 1865.
Utsk:t delade icke denna min åsigt, men jag har ansett som en skyldighet att meddela Stånden detta förhållande, på det R St:r måtte komma till klar insigt om huru FDIlrmge bevakat R.
Stms rätt i denna fråga.