Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De ställen i nya Concours Lagen, hvilka Eiscals-Ambetet Håller före, vid en sådan granskning i synnerhet förtjena Höglofl.
Ranco-Utekottets uppmärksamhet, äro : <l:dra Cap. 6 och 18 §§., angående afträdd fast Egendoms försäljning.
Enligt Eiscals-Ämbetets omdöme, är det icke förenligt med Eanquens rätt och de åt detta "Verk förundte privilegier, hvarken att försäljningen uppehälles till dess Inställelsedagen är förbi, då den eljest, enligt Eörfattningarne, . tidigare kan för sig gå, eller att en ovillkorlig verkställighet deraf sedermera må hero af andra Inteckningshafvare. 2.dra Cap. 20, 21, 2 2 och 23 §§., rörande lyftning för prioriterade fordringar under anslagstiden eller innan
Dom i Concourssaken gifven är samt om borgens ställande derföre.
Desse §§. kunna ej i anseende till det särskildta förhållande, som företer sig med Ranquens Eösörepanter, i hela sin vidd tillämpas på Ranquen, och hvad beträffar Rorgens ställande för lyftning i Concourser, så Synes Ranquen, genom ett bestämdt stadgande derifrån böra frikallas, på det frågan derom ej må bero af Sysslotnäns eller Med-Eorgenägers godtfinnande; varande Ranquen förut, ge - Ranco-Utshottcts Betiinkanderit 85 norn Kongl. Brefvet den 20 November 1766, fritagen från skyldigheten, att i Rättegångsmål ställa Borgen för kostnad och skada. 5 Cap. 10 §.
Vidkommande Inställelse*-' dag i Concoursmål å Bandet.
Då enligt denne §, Borgenärerne, i fall Urtima Ting icke äskas, skola kallas till andra Rättegangsdagen af det Ting, som näst efter 6 månader infaller, är rätta Inställelsedagen icke hos Banquen känd, förrän Tings-Terminerne blifva i Allmänna Tidningarne införde; men dermed dröjes nu understundom och gan. ska ofta så länge, att Tinget redan är börjadt, innan Kungörelsen derom i Tidningarne influtit.
Det är således angeläget, att någon viss tid för Tings-Terminernes kungörande i Tidningarne utsattes, i likhet med hvad 2 Gap» 2 §.
RättegångsBalken stadgar, i afseende på publication derom inom Häradet.
I annat fall förfelas ändamålet med Kongl.
Brefvet d. 12 Augusti 1760 och Banquen sättes ur tillfälle alt å Inställelsedagen behörigen låta iakttaga sin rätt. 5 Cap. 11 §•
Beträffande särskild kallelse till Inteckningshafvare och veterlige Borgenärer i allmänhet.
Om afsigten med detta stadgande, hvad Banquen angar, skall kunna behörigen vinnas, är den ytterligare föreskrift nödig, att Domaren i kallelsen bestämdt utsätter beskaffenheten och beloppet^ af den fordran, för hvilken Banquen blifvit, som Fordringsegare i Goncoursen uppgifven, samt när fordringen grun - 8(j Banco Utskottets Betänkandet}. dar sig på Inteckning! hvilka fastigheter b'if* vit för densamma pantsatte och så vidt ske kan, i livars namn Länet är upptaget, helst det täta ombytet af egare till Banquens Pati^ ter och likheten emellan flere Låntagares namn, Särdeles bland Allmogen, ofta vålla antingen atf Gäldenären icke igenfinnes i Banquens
Böcker eller att vederbörande stadna i villrå-- dighet, hvilken af Banqnens
Låntagare med lika namn är den i kallelsen omnämnde Cessiqnantep. —~ Latal ier knnnq således lätt gå förlorade i följd af de ofullständiga kallelser, Banque:) nu erhåller, hvilka sällan innefatta mer än att Banguen blifvit uppgifven som Fprdringsegare.
Afven synes
Domstolarne böra ålägga?
draga försorg derom, att kallelserne i tid af-; sändas, s| att de kunna komma Banquen till-, handa åtminstone så långt före inställelsed. agen, som g §. utsätter för sista införande deraf i Tidmngarne, till förekommande af de olägenheter, sorn ett sednare delfående nu. stundom medför. 5 (]ap. 24, 25 och 40 §§.
Om tiden för anmärkningars framställande mot Gäldenären och öfrige Borgenärer samt sluteliga utförandet och bestyrkandet af hvars och ens talan jemte förbud tpot begagnandet i Högre Batt af andra bevis än de som vid förste Domstolen yarit företedde.
Desse §§. konna icke lämpas på Banquen, sorn jemlikt Kongl. Brefvet den 17 Februarii 174*» eSe? aU> sedan rätte Concours-Domaren Banco-Utskottets Betcinkänden. 87 dämt emellan öfrige Borgenärerne, hos sitt privilegierade Forum, Högloft.
Svea Hof-Rätt, visa sin fordrans beskaffenhet, hvarefter Högloft.
Hof- Rätten har att bestämma, hvad rum Banquen för samma fordran bland sine Medborgenärer njuta bör, hvaraf följer, att det är först hos välbemälde Kongl. Hof Rätt, som Banquen behöfver fullända sin bevisning, 5.te Cap. 39 §. angående Handlingarnes insändande till Hof-Rätten, då
Vad emot Råd’ stufvu- eller Härads-Rätts
Dom i GoncoursjVlål blifvit erlagdt.
Vid denna §. synes böra tilläggas, att då pröfningen af Banquens fordran blifvit till Högloft.
.Svea Hof-Rätt öfverlemnad, böra Handlingarne, eller de delar deraf, sorn angå nämnde fordran och de ämnen» hvilka dermed hafva gemenskap, till Högbemälte Kongl. Hof-Rätt insändas, så vida icke saken genom
Vad blifvit dragen under annan Öfver-Rätt och Handlingarne icke kunna skiljas; hörandes dock, i sistnämnde fäll, omförmälde ÖfverRätt, sedan den i saken dömt, Acten till Högl, Kongl, Svea Hof-Rätt inskicka, 6:te Cap. 1. §, om redovisning fö.r Boets förvaltning.
Hen här lemnade föreskrift, att, om Borgenär vill klandra Sysslomans redovisning, tvisten derom bör pröfvas af den Rätt, sorn i saken dömt, torde böra förklaras sålunda; att om Banquen vill anföra klander mot redo,.
Visningen, Högloft.
Svea Hof-Rätt bör SS JBanco-Utskottets
Betdnkandm* idetsama upptaga och afgöra, utan afseende på hvilken Domstol, sorn dömt i sjelfva Concours-målet.
Slutet af denria §. stadgar ock, att om Gäldenär gitter visa, att Boet genom’, olaglig förvaltning tagit skada, densamma skall varda honom godtgjord, men bestämmer ej af hvilken.
Det tyckes val ligga i sakens natur, att ingen annan än den, sorn tagit active del i den olag» liga förvaltningen, kan komma att derföre an" svara, men det torde dock , till förebyggande af Bättcgångar, hvarpå man har exempel, bö« rä tilläggas: ”ä£ den eller dem, som genom vidtagne åtgärder eller beslut dertill vållande varit,’’ på det icke Banquen, som sällan karr deltaga i öfverläggningar och beslut om förvaltningen af de Bort, deruti den är fordringsegare, icke oskyldigt må blifva inblandad i dylika jedovisnings-tvister. 6:fe Gap. J. §. om Borgens ställande, för hvad som lyftes innan Domen vunnit laga kraft.
Härvid får Bissals - Ämbetet allerödmjukast åberopa, hvad förut är anlördt 1 frågan om Borgen för lyftning under anslags-tiden. 6.te Cap. 5.
§. rörande ränta för prioritet rade fordringar.
I 20. §. 2. mom. af 1798 års Kongl. Stadga om Coneourser, förordnades, att ränta på intecknad fordran icke fick tilläggas förmåns-rätt för flere än 3:ne år, eller Bångifvaren för hvad han derefter för längre tid af räntan låt blifva innestående, ega annan rätt till betalning, än ointecknade fordringar tillbom; och i gvar pä 1Banco-Utskottets
Bet link anden* 8* Herrar Banco-Fullmägtiges underdåniga hem* ställan, om icke i anseende dertill, att obetaidte interessen, å Banquens intecknade lÅn, icke möjligen kunde för de flere dervid stadgade omgångar, inom Irenne år fran sista betalnings - dagen, indrifvas, Kongl. Maj:t i nåder skulle täckas förunna Banquen frihet och undantag från hvad omförmälde §. och morn, uti Concours-Stadgan, rörande denna omständighet, ! allmänhet föreskref, behagade Kongl. Maj:t, genom här ofvan åberopade nådiga Skrifvelse, af den 20 Februarii 1799,1 nåder förklara, att Kongl.
Maj:t icke ansåg nödvändigt att bevilja något undantag för Banquen från tillämpningen af Concours-Lagens allmänna föreskrift härutinnan, enär en tid af frenne år lemnade Banquen tillräckligt rådrum, otn ej att indrifva den förfallne räntan, åtminstone att om dess utkräfvande i laglig ordning åtgärd vidtaga, i hvilket sednare fal! den en sådan ränta tillhörande förmåns-rätt icke förlorades, ehvad medlen derefter förr eller sednare in,- flöte, hvarom , till undanrödjande af olika begrepp, Kongl. Majit jemväl lät afgå Bref till samtlige Dess och Rikets Hof-Rätter.
Genom denne nådiga Förklaring, jemte ordalydelsen i 1798 års Concours-Stadga, har Banquen således hittills varit tryggad mot förluster ; men då ofvanberörde Gap. och §. af nya Concours - Kagen bestämdt innehåller, att förmåns.rätt till ränta för intecknad fordi an, sorn före Contour sens början upplupen är, ej galler för längre tid än tre år, kan Banquen qq Bartea •
Utskottets Betänkanden, hädanefter icke hoppas att blifva skadeslös i detta hänseende, sä vida icke Kongl. Majtt och Rikets Ständer täckas förändra detta stad* gande, i öfverensstämmelse med 1798 års
För* fattning och den deröfver i nåder meddeldte Förklaring, helst det med exempel lätteligen ian visas, att oaktadt ali använd uppmärksam*
Ret och drift af så väl Ranquens egne Tjenstemän, som vederbörande Domare, och fastän, inga ovanliga händelser i öfrigt inträffa, en Ranquens fordran, för hvilken ränta i rätt tid Uteblifver, icke kan hinna att genom Pantens försäljning å Råneo-Auction, inom frenne år, från sista nöjaktiga Ränfg-liquid, indrtfvas; hvaremot om under Eagfa rten eller vid Auctionen, någon tvist e ler annat hinder af hvad beskaffenhet sorn he st skulle uppkomma, tiden inom hvilken den pantsatte Egendomen kan blifva försåld icke möjligen står att beräkna. 8-de.
Cap, 6. §. angående efterlefvande Ma* kas ansvar för Roets gäld.
Meningen med stadgandet i denna §•; att Enka, som Egendomen rätteligen afträdt, njuter befrielse från ali gäld, sora under äktenskapet tillkommit, ändå att lion och Mannen, en för begge och begge för en, sig till gäldens betalning förskrifva hafva, synes vara, att all den Egendom Enkan vid cesslons-timman eger, bör användas till godtgörande af de skulder, till hvilkas betalande hon på anförde sätt jemte Mannen sig förbundit, så att befrielsen endast afser nennes framtida! ansvar med dtft Egendom, hon sedermera kan ärfva eller Banco ZJtskottels Betänkt aT\<ler\r g i förvärfva.
J2n bestämd förklaring i detta hänseende torde dock vara nödig, helsten motsatt tolkning skulle för Banquen och särdeles för Banco- Disconten blifva af ett menligt in’ flytande.
Och slutligen g. Cap. 2. §. rörande särskildt underrättelse till Inteckningshafvare ochsVetertige Borgenärer, om utfärdade års-stämningar.
Hvad Fiscals - Ämbetet vid 5 Cap. 11 §. anfördt, angående angelägenheten af fullständige Kallelser och deras tidiga insändande, gäller äfven här.
Uti den under samma dag, sorn Concours» Hagen, eller den 13 Julii 1818, af Kongl. Maj:t i nåder utfärdade Förordning, angående Inteckning i Fast Egendom, förekommer ock åtskilliga stadganden, gom i mer och mindre mån medföra olägenhet för Banquen och särdeles för dess Låntagare och Med-Borgenärer; Dock som Herrar Banco - Eullmägtige redan Jios Kongl. Majit gjort underdånig framställ, rung, rörande de vigtigaste af dem, anser Fiscals-Ärnbetet sig böra uppskjuta med vidare, yttrande härutinnan , intill dess F*scals Ämbetet erhåller del af Kongl.
Majus, öfver nämn^ de framställning, snart förväntade nådiga Beslut, då Eiscals-Ämbetet uti särskildt Memorial torde i ett sammanhang få anföra hvad i anledning af Intecknings-Fprordningen kari yara att andraga, Genom nådig Skrifvelse till Herrar Banco Fullmägtige, af den 22 December 1818, hat?
Majit i nåder förklarat, gtt med de i 9 - Banco^Vlskolteis BetXiikanden. afseende å Banquens Forum gällande Författningar öfverensstämmer , att blott de Banquen rörande inål, hvilka innefatta sådane tvistiga ämnen, som tillhöra Domarens pröfning, böra afKgl,' Svea Hof-Rätt upptagas och afdömas; men att i öfrigt alla mål rörande frågor, hvilka angå verkställighet af redan gifna beslut och hvad i sammanhang dermed yppas, böra till vederbörande Exeeutorers handläggning öfverlemnas; i följd hvaraf Kongl. Maj:t icke funnit 6kä 1, att i nåder bifalla Herrar Banco-Fullmägtiges underdåniga framställning, att enär vid executiv försäljning af en i Banquen beländ Egendom eller disposition af köpeskillingen för densamma, Banquens rätt antingen af Gäldenäler eller Med-B;orgenäter sättes i fråga; Kongl. Maj:ts Befallnigshafvande ej måtte ega att deröfver meddela Utslag, utan, med Handlingarnes insändande till Banquen, öfverlemna pröfningen deraf till Högloft.
Svea Hof Rätt.
Banquens rätt i dylika fall kommer således att pröfvas vid ofta aflägsna Executionssäten, der Banquen antingen icke har något Ombud eller med kanske icke ringa kostnad nödgas anlita fremmande biträde.
Denna olägenhet är dock mindre betydlig, enär Banquen alltid eger öppet, att inom Trettio dagar efter delfåendet, besvära sig öfver Konungens Befallningshafvandes Utslag, derest det gått Banquen emot; men ej mindre i förenämnde händelseän i andra mål rörandeBanquen , som af Kongl. Majus Befallningshafvande afgöras och hvilka, sedan Lagsökningarna Banco•Utskottets Betänkanden.
S3 för Odlings-Lån kommit i gång, icke äiro fåj måste besvären fullföljas hos den Kongl. Hofrätt, under hvars Jurisdiction Executorn hörer, och i anseende till den korta tid, sona i 30 Cap. i §.
Rättegångs-Kalken är bestämd för Rev isions-sökande, är det icke möjligt att Rariquen så tidigt kan erhålla kännedom om de beslut, Kongl. Hof-Rätterne utom Slockholm, i sadane besvars-mål, meddela, att Ranco-StyStyrelsen kan hinna pröfva om Revision bör besökas eller icke.
En så beskaffad pröfning är dock i 24. §• af Resolutionen den 23 Junii. 1711 föreskrifven , enär deruti stadgas, att Revision ej må sökas, utan föregången anmälan hos Herrar Bancö - Eullmägtige och Cornmissariatet, samt framställande af skälen pro et contra.
För att undanrödja det äfventyr af fataliernes förlust, eller åsidosättande af nyssnämnde Resolution genom öfverlätande åt AdvocatEiscalerne i sist omförmälte Kongl. Hof-Rätter, hvilka der bevaka Ranquens talan, att sjelfve bedömma , om Revisions-sökande bör ega rum eller ej, som af ofvananförde förhållande blifver en följd, synes det således böra stadgas, att besvär Öfver Executorernes Utslag i mål, som röra Ranquen, alltid böra fullföljas hoS Ranquens priviligierade Forum, Kongl. Maj:ts och Rikets Hög'ofl.
Svea Hof-Rätt, utan afseende på under hvilken Kongl. HofRätt Executorn eljest hörer, eller ock tiden för Revisions-sökande i de andre Kongl.
HofRätterne i anseende till Ranquen förlängas. 94 Banko* UtskoitetÉ Bctiinkandehi N:o 6. / . ' ■ Ankom den 24 April 1825.
Rikets Ständers Stats- öch Banco-Utskötls
Béi tänkande till Rikets Högloft.
Ständer, i anledning af Motiöner inom Vallöf.. Borgareoch Hedera- Bönde Standert, rörande ytterligare allmänna anstalter för Sedelvexling i Landsorterne, jemte dem bom redan ftnnaå vidtagne-. np .
, ■J- vänne särskilde, inom Vällofh Borgare-Stari* tlet af Herr E.
Leffler, och hos Hederv.
BondeSlåridet af Riksdags-Fullrnägtige ifrån Orebrd Län, Pehr Pehrsson, Olöf Andersson foch Jonas Jansson, väckte Motiöner i detta ämne, hafva blifvit remitterade, den förstnämnde tiil Statsöch Bancö-Utskotten och deri sednare ensamt tili Banco-Utskotteb
Under anförande äf jjerehandä olägenheter, genom bristande tillgång i Landsorterne, till utbyte eller för vexling af slitne småsedlar, och med förmälan, att de åtgärder, söm vid föregåen* de Riksdagar till afhjelpande deraf vidtagits, icke skola uppfyllt deras bestämmelse, ej eller deri tillgång, sorn efter sista Riksdag funnits i Landh Ränterierne till utbyte af sådäné sedlar svarat fernot behofvét, hafva förslag, blifvit framställde, äf Herr Leffler: att tjenlige anstalter måtte fogas till en mera utvidgad invexling af gamle förslitbe Sedlar, så val Banquens, sorn fock Riktgälds-Cohtoirets, i fall desse sednare kömino att Banco-Utskottets
Betänk anden. 95 x allmänna rörelsen fortfara; hvilken för vexling borde sträcka sig äfven till 20, 10, 5, 3 och 2 Riksdalers Sedlar, och besörjas uti Ränteriernej samt något skäligt arfvode, af Banque» och Riksgälds-Contöiret, utbetalas till Räntmästarne för ett sådant extra besvär.
Och utaf Bonde-Ståndets ofvaniiämnde Riksdags-Fullmägtige, hvilkas Motion har afseende endast på Banquens Sedelmynt i ätt BanqUen inåtte hos någon tjenlig person inom hvarje Rän, t. eX.
Räntmästaren, nedsätta en efter ortens rörelse och behof afpassad summa, af alla slags smärre sedlar från 10 R:drs till och med 8 sk.-s valeur, samt denne persons arfvode beräknas efter Samma grundet, sorn för Remisslage vid insändande af Allmänna medel äro bestämde; då till förekommande af missbruk, vederbörande kunde åläggas en sträng månadtlig coUtroll, och Kongl. Majrts Befallningshafvande dessutom anmodas hålla liand deröfver, ait invexlin-i gen i jemn ordning och med opartisk redlighet förvaltades; eller ock annan controll i detta afseende föreskrifvas, som af Barico-Utskottét ansågeS lämpelig.
Utskotten få, i anledning af hvad sålunda blifvit framstäldt, lemna Rikets Höglofl
Ständer den upplysning, att sedan i följd af fattadt Beslut vid sista Riksdag, anhållan genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 11 Junii I818 (Bill. till Riks. St. Prof. lo Sami. pag» 45 3 ) hos Kongl. Maj;t gjordes, i afseende å ett Underlättadt utbyte af förslitne Banco-Sedlar i Ortefne, så har Kongl. Majit, efter derom af DesS Och Rikets Stats-Clontoir framstäldt förslag, funnit 96 Banco- ZJtskottets Bttankariden. godt i Kader förständiga Dess Befallningshafvaii? der att noga tillse, det uppbördsmännen ej måtte, för egen beqväm]ighets skull, göra svårigheter vid emottagande af de skattskyldiges betalningar i met eller mindre slitne småsedlar, utan tvärtom dem villigt härutinnan till handa gå; hvaremot åter nya smärre Banco Sedlar borde ifrån Kongl. Stats» Contoiret, vid de till Orterne skeende remisser utspridas; -äfvensom Kongl. Maj.t tillika ålagt DesS Befallningshafvande!', att genom successiv omvex» ling, med biträde af Kongl.
Stats-Contoiret, stan» digt uti Kand t-Ränteri erna hålla tillgänglige fbr Allmänheten i ä 2000 R:dr i nya Banco- eller Riksgälds-Sedlar, att emot gamle och förslitne utbytas.
Om hvilket allt, till iagttagande af hvad dervid på Kongl.
Stats-Contoirets åtgärd ankomme, Kongl.
Majit uti Nådigt Bref af den 2 2 Maji 1819, Stats-Contoiret förständiga!.
Stats-Contoiret har sedermera, uppå inkomne skrifvelse! från Kongl. Majds Befallningshafvander i åtskillige jLän, angående Små* sedlars för vexling, gifvit dem tillkänna, att de egde med Bosten till Kongl. Stats-Contoiret in* sända Ett. ä Två Tusende Rulr till omvexling, hvarefter lika summa i nya småsedlar med omgående Post skulle blifva dem tillsänd; och att, sedan större Sedlar, eller förslitna af mindre valeur blifvit vid Kändt Ränteriet invexlade, des* sa finge till Kongl.
Stats-Contoiret insändas, för att utbytas mot nya, samt dermed fortsättas successive, i den mån behofvet kräfde.
Uppå anmälan af Kandt.Räntmästaren i Gö* t he* BancO'Uiskottcts Betänkanden, 97 thebotgs och Bohus Län till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derstädes, om hinder och svå~ righeter, sorn skola mott vid verkställigheten af den, i följd af Kongl.
Maj:ts ofvan åberopade Nådiga Bref, Landt-Räntmästarne ålagde invexling af förslitne småsedlar emot nya, gjordes samma ar 1819, af Kongl. Majus bemälde Befallningshafvande, hos Kongl. Majrt underdånig hemställan, att antingen denna invexling måtte inskränkas dertill, att Räntemästaren endast i Allmänna Uppbörden skulle emottaga förslitna Sedlar, eller ock aflöning bestås för det biträde han, i verkställigheten, af den säräkilde invexlingen, erfordrade?
öfver hvilken hemställan Kongl. Stats-Contoitet sig yttrat och anfört.- att den af Kongl. Majit pubudne förenämnde anstalt, tili förslitne Småsedlars invexling i Landsorterne, äfven så väl i ■Götheborgs och Bohus Län, som i de öfrige Länen, borde kunna verkställas utan att medföra de hinder och olägenheter nyssbemälde Räntemästare uppgifvit, eller fordra särskildt lönadt biträde; allenast med iagttagande deraf, att för den successiva vexlingen i Ränteriet åt Allmänheten, bestämdes vissa dagar, en eller 2:ne i veckan, då Räntemästaren i Götheborg, ehuru han hade trägnare göromål än de fleste andre, kunde vara ledig att derom besörja, utan att hindra3 i sine öfrige befattningar?
heldst om ock berörde in. vexling, till en början, och intill dess de Undet en längre tid i omlopp kornne och förslitne smärre sedlarne i denna ort kunde ombytas, medför? de för Räntrnästaren någon tillökning i göromå.
Bihang till Riks, Ht.
Prat, ane Sami, jV:o 7, g8 Banco-Utskottets Betänkanden. len, derifrån han icke mer än Ämbetsmän i allmänhet borde sig undandraga, då Kongl. Maj:ts ech Kronans tjenst det kräfde, densamma likväl snart skulle ininskas och blifva foga betydlig; på hvilka grunder Kongl.
Stats-Contoiret ansett den gjorde hemställan icke förtjena vidare afseende, utan tillstyrkt, det Kgl. Majus Befalningshafvande måtte i nåder anbefallas att, efter omständigheternas föranledande, såsom lärnp'igast funnes, utsätta viss tid å en eller tvänrie dagar i veckan, då det skulle Räntmästaren såsom en tjenstepligt åligga, att besörja den af Kongl. Maj:t stadgade in vexling i Xiandt-Ränteriet.
Och förklarade Kongl. Maj:t, uti nådig Skrifvelse af d. 23 Sept. 181g, sig hafva bifallit denne Kongl. Stats-Contoiret s hemställan, samt derom låtit Dess Befalningshafvande i Götheborg förständiga.
Är 1820 väcktes fråga hos Kongl.
StatsContoiret af Kongl. Majus Befalningshafvande på Gottland, örn föreskrift i afseende på invexlingen af förslitne småsedlar, till förekommande af förlust, i fall desse sedlar derefter skulle blifva i Banquen casserade, såsom oduglige; i anledning hvaraf Kongl. Stats - Conloiret, som inhemtat, att beloppet af sådane casserade sedlar från Wisby Ränteri, utgjort 24- skillingar B:co, såsom svar å Kongl. Majtts Befalningshafvandes Skrifvelse, till Dandt-RänU mästarens förständigande, meddela: att, då Sedlar till invexling inlemnades, hvilka voro så skadade, att Räntmästaren med säkerhet ej kunde bedörnma deras läglighet, de samma, ej Banco Utskottets Betänkandert.
99 annorlunda an reservations-vis borde emottagas, och innehafvaren derå teckna sitt namn, på det att derest Sedeln såsom falsk, i vederbörande Verk casserades och sålunda återginge, valuta derföre icke matte utgifvas.
Hos Kongl. Majit har för öfrigt Dess Befalningshafvande i Vermlands
Dan, till nådigt bifall, år 1821, anmält, ett af Auditeuren vid Vermlands Falt jägare - Regemente , J. G. Darsson gjort anbud, att inom detta Dan hålla nya Srnå-sedlar Allmänheten tillhanda, dels emot utbyte af gamle söndrige och förslitne, och dels till vexling af större Sedlar, så framt han af Statens medel ständigt finge innehafva ?ooo B:dr B:co , och dessutom biefve berättigad att af dem, som med vexling betjenades, erhålla en lämplig ersättning för sitt besvär; hvilken vexl ings-anstalt Kongl.
Majit på de af Kongl. Stats-Contoiret, uti afgifvet underdånigt Utlåtande, anförde grunder, ogillat, med förständigande till Kongl. Majus Befalningshaf vande i Vermland, att, på satt genom Kgl. Brefvet af den 22 Maji 1819 funnes i nåder föreskrifvet, befordra tillfälle för Sedel-vexling inom
Dånet, genom vederbörande Tjenstemän.
Till hvad belopp förenämnde så val genom Stats-Verket beredde utvägar, som de i Rikets Ständers Banque vid anmälan tillgänglige Förskotts.surnrnor , blifvit efter sista Riksdag för de särskilde
Dänens behof begagnade, är att inhämta af följande Tableau *!). *) Meddelas å ett särskildt Blad, löo Banco Ut slottets Betunkanden.
Häraf, jämte hvad i det föregående blifvit anfördt, lära Rikets Högh Ständer finna fullkomligen utredt, att sådane anstalter, både från Stats - Verkets och Banquens sida, före detta finnas vidtagne, som, derest de i mån af hvarje Rands* orts behof, blifva af Vederbörande Rans-Styrelser begagnade, fullkomligen kunna afhjelpa den öfverklagade svårigheten, att i Otterne få emot nya utbyta gamla och förslitna Sedlar; och att, då enligt Kongl. Stats - Contoirets här ofvan åbe* ropade tillkännagifvande, både större Sedlarne och förslitne af mindre valeur kunna till Kongl.
Stats* Contoiret för utbyte insändas, samt Randt-Ränterierne i Riket fått sig uppdraget, att verkställa Sedel-vexlingen, utan att något särskildt arfvode derföre till Räntemästarne ansetts lämpligt ellef nödigt, det följaktligen helt och hållet beror på hvar och en Randsorts Styresman, att för dess innevånare bereda erforderlig tillgång på nya både Banco- och Riksgälds-Sedlar , så att några an* dra anstalter, än de sorn redan finnas för detta ändamål, icke äro erforderlige.