Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hufvtidsaken är ju, att medel finnas till Konungens disposition.
Sedermera beror det på Honom, att säga:
Jag vill alt det skall ske så eller så; oberoende af hvad R.
St. i det fallet önskat; ty Konungens rätt att utfärda skolordning, kunna R.
Honom icke betaga.
Jag ber att få instämma i det hufvudsakliga af hvad Frih. Palmstjerna anfört.
StalsUtsk. har, efter hvad mig synes, gått något för långt, då det ulan andra skäl, än dem, som i detta utlåt, förefinnas, har tillstyrkt R.
St. att anslå denna förökning af 90,000 r:dr b-.co, det tredubbla beloppet af hvad K. M. begärt.
I likhet med hvad jag i f. m. yttrade, hade jag önskat, att detta utlåt, blifvit i sin helhet föredraget; men då nu motsatsen är beslutad, så är jag verkligen tveksam huruvida jag vill bevilja dessa 90,000 r:dr eller icke.
Jag har med särdeles tacksamhet sett det nit och det intresse för den allmänna uppfostran, som lifvat StalsUtsk., då det föreslagit ett så stort anslag till skolornas förbättrande; men jag tror alt StalsUtsk. i denna sak tillstyrkt en summa, hvilken på samma gång är verkligen å ena sidan mycket för liten, och å den andra mycket för stor.
Den är för liten i så fall, alt StatsUtsk. dermed afsell en fullständig reglering af Svenska skolverket, i sammanhang med ökade löner för lärare i allmänhet.
Jag tror icke, lika med Hr von Hartmansdorff, att meningen varit att utvidga rikets skolor, åtminstone ej till antalet; ty jag finner tvertom, då jag jemför den nuvar. slaten med del förslag lill en ny, som är framstäldt i den K. proposm om statsverkets tillstånd och behof, att den nuvar. staten har 4 skolor mera än den nya.
Jag får dervid tillägga, att den nya staten har ökat lärares antal, då den i de mindre apologistskolorna förhöjt lärares antal från 3 till 4; då deremot får medgifvas att en större mängd af apologistskolor, som nu hafva 3 till 4 lärare, hädanefter skulle fä blott 2:ne.
I hänseende lill den stora reform, som den K. proposm omtalar, och som StalsUtsk. ej tvetydigt har hänsyftat på, är denna summa för liten.
Jag vill derpå blott anföra ett enda exempel.
Enl. nuvar. stat bestrides vid Gefle skola oell gymnasium Den C Maj e. ni. 407 undervisningen af 14 lärare.
Skolungdomen der uppgår lill 140 å 150 lärjungar, och för dem skulle efter den nya staten undervisningen bestridas af 8 lärare.
Huruvida sådant är möjligt kommer erfarenheten ali utvisa.
Jag tror det icke och t vidar i det aldra längsta derpå.
Jag tror att, då man gifver ett så stort anslag som 90,000 r:dr, man likasom ålägger Regeringen att skyndsamligen verkställa den förespeglade reglerigen; men jag tror ej att delta utförande ligger i Regeringens makt, så vida den vill grunda sig på erfarenheten, som sig bör, då en så stor förändring på en gång skall åstadkommas.
Regeringen hade också ganska visligen icke begärt mer än 30,000 r:dr, och jag tror detta anslag såsom öfvergång vara ganska tillräckligt.
Jag är deremot fullt öfvertygad om, att i fall R.
St. anslå 90,000 r:dr årligen, så kommer icke öfver ^ alt deraf hinna för hvarje år användas.
Jag ber att i anledn. häraf få uppläsa några få ord ur doktor Stenhammars reservation, deri han, i afseende på detta anslag, säger: ”Af slatsråds-prot, (sid. 28) inhemtas alt det förslag lill löneslat för den efter nya metoden organiserade elementarskolan, som i bilagan N:o 4 finnes samma prot. bifogadl, icke är att betrakta såsom definitivt, att det tvertom endast får betraktas såsom ett utkast, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvilket ny lönereglering bör uppgöras.
” ”Hvarken lärer det kunna antagas, att alla anspråk på en utvidgad undervisning och i följd deraf ökad lärarepersonal vid några af de i det tind. förslaget upptagna lägre skolor, kunna vid den slutliga regleringen afvisas; ej heller upptager förslaget för åtskilliga af de högre läroverken fulla antalet af de lärare, som med hänsigt till lärjungarnes antal erfordras, enl. l:sta mom. bilagan N:o 2.
Ett större antal lärare komma otvifvelaktig! all anställas vid den definitiva regleringen, och kanske misstager jag mig ej betydligt i den förmodan, alt, så framt icke, lill förfång för orternas innevånare, flera skolor indragas eller förvandlas till lägre, nära nog samma antal lärare blifver nödvändigt hvilkendera metoden man må använda.
Större behof komma att uppslå för lönestalens reglering till följd af det nu anförda, och alltså äfven behof af större anslag”.
Då man kastar sig in på den banan att reglera i stort genom löneförhöjning för skollärarne, så blir deraf en nödvändig följd, liksom Frih.
Palmstjerna och den reservant, hvars ord jag uppläst, anfört, att en indragningsstal kommer att upprättas till pensionering af bortgående lärare.
Jag har börjat med att säga, att jag nitälskar varmt för läroverkens framgång här i landet.
Jag har visat det förr, och jag skall visa det så länge jag lefver; men jag vill att det skall ske på ett ändamålsenligt sätt.
Om man beviljar denna stora summa, så skulle dermed vinnas ökade löner, hvilka naturligtvis icke komme att lemnäs med mindre än att lärarne måste afstå från den förhöjda tjenslårs-beräkningen.
Det är ett bland vilkoren.
Jag önskar detsamma, icke derföre alt jag sjelf så mycket inser nyttan deraf; men derföre att PresteSt., för hvars erfarenhet i detta 408 Den (i Maj e. m. fall jag har mycken aktning, har i allmänhet tillstyrkt det; skolrevisionen har ock sä gjort.
Jag tror icke för min del på den omtalade fördelen af skolans skiljande från kyrkan, ty denna hemtar från den förra kanske sina hästa tjenare, och skolan har i dem vårdare söm förslå hennes sak.
Jag återupprepar att min öfver tygelse är all dessa 90,000 r:dr omöjligen kunna förslå, som Ulsk. säger, (ill den slutliga regleringen.
De stora byggnader, eller förändringar af byggnader, som mäste göras för att utföra den idée, som ligger till grund för den stora reformen, komma de redan att medtaga sä stora summor, alt kommunerna omöjligen kunna åläggas att dem bestrida der byggnadskassan saknar nödiga tillgångar.
I stifts-städerna äga gymnasium och trivialskola sina särskilda ofta ansenliga byggnader, der troligen på få ställen den ena skall kunna lemna utrymme ål bådas lärjungar.
Bott uppförandet af en enda ny byggnad kan medtaga halfva årsanslaget.
En summa af 50,000 r:dr har blifvit begärd endast för utvidgandet af en skola, den nya elementarskolan här i hnfvud staden, som saknar egen lokal.
Man kan deraf se i smått tilt hvilka stora företag detta leder.
På grund af hvad jag anfört, får jag således anhålla om [»ropos. på älerremiss af denna punkt.
Del lärer ej lida något tvifvelsmål, att ju StatsUtsk. i sina öfver detta ämne gjorda beräkningar uteglömt ganska vigtiga punkter.
Så saknar jag t. ex. all hänvisning till något kostnadsförslag för uppförande af nya skolbyggnader eller för den blifvande apteringen af de gamla lärohusen lill undervisnings meddelande deruti efter den af Disk. åsyftade lärometod.
Jag hyser således en stor farhåga, ali det förordade anslaget af 90,000 r:dr, oaktadt dess betydliga belopp, ändock Olifver för ändamålet mycket otillräckligt.
Om man läser den reservation, som riksdagsmannen Strindlund i ämnet afgifvit, så finner man det han har fästat uppmärksamheten dervid att, på samma gång som man tillråder alt bevilja ett anslag af 90,000 r:dr, man tillika vill betunga den skolbesökande ungdomens föräldrar med en afgift, som de förr icke vidkänts, jemte det de troligtvis få lof alt utgöra de hittills bruklige.
Någon fördel ansågc han alltså icke dervid tillgodokomma den skolbesökande ungdomen eller dess målsmän.
Genom det nu afgifna förslag har bemälde reservants i förväg yttrade farhåga i detta afseende vunnit bekräftelse.
Jag tog mig friheten i f. m. söka fästa de då fåtaligt närvar, ledamöternes uppmärksamhet på det i betänk, förekommande uttrycket, alt inga andra afgifter skulle upphöra, än dem K.
M. funne kunna af läroverken undvaras.
Alltså lära de nog qvarblifva, tillika med den nya pålagan.
Likväl beviljades den af Ulsk. gjorda hemställan derom.
Man hoppas alt derigenom få in en vacker summa till skolverkets underhåll.
Vi få väl se huru dermed går.
Men den punkten, såsom afgjord, bör blott i förbigående beröras.
Nu åter är fråga om alt öka skolornas inkomster med 90.000 r:dr.
Enhvar torde med någon förundran bemärka Den 0 Maj e. m. 409 huru ansenligen SlalsUlsk. funnit för godt att höja del af K.
M. äskade beloppet.
Hvarifrån har väl StatsUtsk. tagit sig befogenhet, att öka, och till sådan grad öka ifrågavar. anslag?
Denna förfrågan må Utsk. sjelft besvara.
Och huru kommer det sig att Utsk., som så ofta haft tillhands skälet af bristande tillgångar alt åberopa för tillstyrkande af diverse anslag, nu behagar se bemälde tillgångar genom riktiga förstoringsglas, så alt de i detta fall synts Utsk. vara 3 gånger så rundliga och tillräckliga, som hvad K.
M. beräknat?
Må Utsk. detta förklara.
Jag ser emellertid särdeles mänga anledmr till en ålerremiss härå.
Om jag vågade tro, att R.
St. ville helt enkelt bevilja de 90,000 r:dr till förbättrande af skollärarelöner, och sedermera frånskilja allt det andra påhänget af vilkor; då kunde visserligen saken för mig framställa sig i ett annat skick.
Det måste erkännas, att berörde löner äro ganska knappa och väl behöfva förbättring.
Alltså borde det vara oss alla verkligen glädjande, om R.
St. ville till detta ändamål anslå ett betydligare belopp än hittills; jag vågar likväl hysa den förtröstan, all om äfven en återremiss beviljas, måtte man väl aldrig kunna undgå att till rättvist afhjelpande af eli så oförnekneligt behof gifva ett tillräckligt anslag.
Men derest åter R. o. Ad. skulle bifalla ifrågavar. punkt, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit; så hoppas jag åtminstone att det H.
Ståndet, då straxt härpå kommer i fråga att öfverväga de vilkor, dem Utsk. önskat vid detta anslag måtte fästas, noga besinnar innehållet deraf och ej med förhastande antager något, som sedermera befunnes mindre välbetänkt.
Jag får börja med att förklara min öfvertygelse vara att, ur den synpunkt som K.
M. utgått vid framställningen af Sin propos. lill R.
St. i detta ämne, hade de 30,000 r:dr som af K.
M. varit föreslagna oek varit tillräckliga till nästa riksdag.
K. M. hade nemi. endast afsell, att den förändrade organisation af läroverken, som här kunde komma i fråga, skulle ske småningom och i mån af afgång; i den mån nemi., som lärarne vid de olika läroverken skulle linna lämpligt, eller som del med dem kunde uppgöras, att på de dervid fästade vilkor ingå på den nya lärometoden.
StatsUtsk. deremot har utgått från en helt annan synpunkt.
Det har hufvudsakligen äfsett att man på en gång, eller så fort sig göra låter, skulle kunna komma ifrån den förhöjda tjensteårsberäkningen; och för ett sådant ändamål är det, som StatsUtsk. har föreslagit det stora anslag, som bär nu blifvit framsläldt.
Hvad angår beräkningen af detta anslag, och då jag förmärkt att ingen af StalsUtsk:s ledamöter var närvar., då Frih.
Palmstjerna gjorde sina anmärkmr emot denna beräkning; så, ehuru jag visserligen ej har noga ingått i kalkylerna, anser jag mig dock böra uppgifva huru jag fattat, att StatsUtsk. uppgjort sina beräkningar i detta hänseende.
1 den framställning, som af chefen för ecclesiastik-depart. gjordes till K.
M. rör:de detta ämne, var sagdt alt, utom dc 10,000 r:dr sorn fordrades för Stockholms läroverk, 410 Den C
Maj e. m. skulle behöfvas en summa af nära 125,000 r:dr, hvaraf 00,000 r:dr beräknades såsom inkomst af skolafgifterna , och 65,000 skulle utgå såsom anslag.
Sedan nu StatsUtsk. föreslagit att den afgift, sorn af lärjungarne skulle utgå, på annat sätt borde bestämmas, nemi. så, att ingen minimisumma för densamma fastställdes; så var det naturligtvis ej längre möjligt att antaga summan till 60,000 r;dr.
Då förefaller det mig klart, alt det varit nödvändigt att i samma mån höja den summa som skulle utgå af statsmedlen.
Då nu StatsUtsk. höjt anslaget från 65,000 r:dr till 90,000, så är det klart att Utsk. beräknat summan af skolafgifterna lill 25,000 r:dr mindre.
Detta i afseende på den beräkning, som jag trott mig finna att StatsUtsk. gjort.
För min del skulle jag tro de summor, som nu blifvit anslagna, blifva i det aldra närmaste tillräckliga för en reglering af läroverken.
Enligt de beräkningar, som jag varit skyldig att göra under den tid, jag hade den nåden att föredraga dessa ärenden inför K. M., hade jag trott mig finna, alt, om denna stat, ungefärligen sådan som den blef framlagd för K. M., antoges, skulle summorna blifva tillräckliga.
Man har sagt att det skulle fordras stora summor lill byggnader.
Till en början finnas dock ganska betydliga byggnadsfonder, som för detta ändamål stöde alt använda.
För det andra, om K.
M. antoge en läroplan, ungefärligen sådan som den hvilken i statsrådsprot. blifvit framlagd, så skulle icke så stora byggnader eller förändringar behöfvas, som man vilt förespegla.
I det framställda förslaget hafva visserligen några af klasserna blifvit afsedda att förenas, men åtskilliga klasser hafva ock blifvit afsedda att fortfara, hvarigenom man blir i tillfälle att begagna de rum, som nu förefinnas vid läroverken.
Jag är alldeles öfvertygad, alt om R.
St. bifalla de nu föreslagna 90,000 r:dr, med rättighet för K.
M. alt fritt disponera de besparingar, som på dem uppkomma, dels under det första året, och dels derigenom all icke alla lärare vilja ingå på att afsäga sig sin förhöjda tjenstårsberäkning; så skulle dessa besparingar jemte de byggnadskassör, som inom stiften finnas, vara fullt tillräckliga för de byggnadskostnader, som komma alt erfordras, så vida dessa besparingar och kassor ordentligt och väl administreras.
På dessa skäl, jemte dem som blifvit anförda af Hr von Hartmansdorff, med hvilken jag i detta hänseende helt och hållet förenar mig, får jag tillstyrka R. o. Ad. att bifalla den nu föredragna punkten litt. a), under tillkännagifvande att äfven jag för min del har åtskilliga anmärkntr att göra i afseende på punkten litt. b), särdeles derå, alt StatsUtsk. såsom vilkor framställt en del saker, som alldeles icke böra vara vilkor utan ovilkorligen böra bero af K.
M. alt i administrativ väg bestämma.
Palmstjerna har jag ej heller kunnat finna några skäl anförda som specielt klart motiverat StatsUtsk:s förslag i denna punkt.
En värd talare har väl velat uppställa en beräkning, hvaraf man kunde se ungefär - Den C Maj e. m. 411 ligen, alt denna summa skulle kunna, möjligtvis och undef vissa omsländigheter, blifva tillräcklig.
Om nu emellertid, oaktadt inga motiver hafva blifvit anföcda, R.
St, likväl skulle bifalla hvad SlatsUtsk föreseslagit, och R.
M. således finna Sin propos. vara bifallen till tredubbelt belopp emot det begärda; så hvad skall man tänka om ett sådant bifall.
Man måste tänka att något ligger derunder.
M. säger:
Jag behöfver 30,000 r:dr b:co, och R.
St. dertill svara: vi gifva 90,000 ndr b:co, utan att motivera denna förhöjning; så måste K.
M. naturligtvis vid föredragningen göra Sig Sjelf den frågan: hvar ligger motivel?
Anföres då intet motiv, så är det klart att man måste gå tillbaka till den R.: proposm.
Der finner man klart, alt hela anslaget är hegardt för en reform; och del är ock klart att, när man gifver ett tredubbelt belopp mot hvad som begäres, så är meningen den alt gifva reformen en tredubbel fart.-
Det vore godt, om man vore viss på att reformen vöre fullkomligt riklig; men hvad sjelfva hufvudfrågan beträffar (hvaruti man nu emot sin vilja inkastas derföre att SlatsUtsk. ej anfört några motiver), med den förhåller det sig så; alt tänkesätten inom detta hus äro ganska mycket delade i detta ämne.
De äro delade inom Ulsk., de äro delade inom pressen, och — hvad som värst är — de äro delade inom män af yrket.
Vi hafva vid flera föreg:de riksdagar haft tillfälle att höra de olika meningarna derom, och här äi; natur ligtvis ej stället att nu orda derom, enär StatsUtsk. gått R.
St. i förväg i denna punkt.
Jag går tillhaka lill hvad jag börjat med, nemi, att då inga motiver i utlåt, äro anförda, så vore det önskvärdt alt få höra några; och då kan ej resultatet af min framställning blifva annat, än hvad Frih.
Palmstjerna yrkat, nemi. en återreraiss.
Det kan visserligen ej förefalla mig oväntadt, att StalsUtsk. skulle blifva hardt klandradt när det vågat tillstyrka ett anslag af tredubbelt belopp mot hvad K.
M. begärt; synnerligen då flera ledamöter bär yttrat att SlatsUtsk. ej anfört några motiver.
Det torde således vara en skyldighet för mig, att anföra de motiver, som de värde ledamöterne anse saknas i utlåt.
Likväl, när jag det gör, (ager jag mig friheten att hänvisa de värde ledamöterne till hvad StalsUtsk. åberopat, nemi. de tillstyrkanden, som blifvit gifna till R.
M. då ärendet i statsrådet föredrogs i afseende på regleringen af skolorna, d. v. s. det prot. som är bifogadt R.
M. propos. i ämnet.
SlatsUtsk. ansåg att med det anslag af 30,000 r:dr som R.
M. begärt, ingenting hufvudsaklig! skulle kunna vinnas, i afseende på såväl den nödiga löneförbättringen, som för skollärarne är behöflig, liksom äfven i afseende på hvad som behöfdes att bringa skolverket framåt i allmänhet; emedan med detta anslag endast var afsedt att sälta några färre skolor i gång efter den nya metoden, hvilken R.
M. i Sitt förslag hade ovilkorligen bundit vid anslaget.
SlatsUtsk. har ansett, att icke något sådant ovilkorligt samband borde förenas med anslaget.
SlatsUtsk. har ansett alt skolreformen borde 124 Den 6 Maj e. m. fä fritt framgå, och alt öfverlygelsen om hvilketdera sältet vore bättre sålunda skulle göra sig gällande; men StalsUtsk. liar trott att det vore R.
St. värdigt, äfven i en lid då tillgångarne ej äro mycket stora, alt R.
St. då concentrera sin kraft för eli så vigligt ändamål som skolundervisningens framgång.
Det är R. o.
Ad. nogsamt bekant, alt skollärarne i allmänhet äro ganska klent lönta, så illa, att för alt få dugliga personer in på den banan, det har varit nödvändigt, alt meddela dem en förhöjd tjensteårsberäkning inom kyrkan.
Alt detta ej i allmänhet verkar förmånligt på våra församlingar, det torde numera vara temmeligen erkändt.
Klagomålen deröfver hafva blifvit större år från år.
Det är således nödvändigt, alt så mycket som möjligt skilja skolan från kyrkan; hvilket dock ej kan ske, utan alt man ställer skolorna pä en oberoende punkt i den frågan.
De flesta unge män som egnal sig åt skolundervisningen hafva gjort det för att vinna framgång inom kyrkan.
Derpå kan hvarken skolundervisningen eller kyrkan vinna.
Delta är således ett vigtigt motiv för StalsUtsk. alt hafva tagit steget fullt ut och tillstyrka hvad som i det den K. proposm bifogade statsråds-prot. är uttryckt såsom behöflig! för att vinna delta resultat.
Enl. delta prot. skulle, för alt komma till denna normalslat (som äfven är utlåt, bifogad) fordras cn summa af 125,000 r:dr tillökning i anslaget.
Dessa 125,000 r:dr skulle enligt ifrågavar. prot. tillvägabringas på så sätt, att 60,000 r:dr skulle fås genom de dertill beräknade skolafgifterna och 65,000 genom statsanslag.
StatsUtsk. har dock ansett bestämmandet af delta belopp för skolafgifterna vara för strängt.
Svenska undervisningsverket har alltid varit så släldt, att vägen der varit öppen lika mycket för den fattige, som för den rike.
Det har varit en stor fördel af dessa undervisningsverk.
Också hafva vi i alla lider sett statens högsta embeten vinnas af personer, ulgångne från de lägsta klasserna i samhället.
Det hafva vi att tacka det sätt för, hvarpå våra undervisningsverk varit ställda.
StalsUtsk. har ansett att den fördel, som derigenom vinnes, ej borde försvinna genom ett sådant antaget minimibelopp af 60,000 r:dr, så att hvarje elev betalade minst 10 r:dr om året; ty följden deraf skulle naturligtvis blifva, att när detta minimum är uppnådt, så äro ock skolorna stängda för alla de fattiga ynglingar, som icke hafva råd att betala någon särskild afgift för skolgången.
Derföre har StatsUtsk.
, med biträdande af den K. proposm i den delen alt högsta beloppet af hvarje skolafgifl skulle bestämmas till 20 r:dr om året, likväl föreslagit att skolstyrelserna skulle få rättighet att nedsätta denna afgift till 5 r:dr eller ock att alldeles borttaga den, när behofvet så kräfver; så att StatsUtsk. har ej velat bestämma något minimum i den vägen.
Enär StatsUtsk. utgick från den synpunkten, var det nödvändigt att höja denna summa af 65,000 r:dr, som ansågs behöflig för skolornas organisation i sin helhet.
Derföre är den summan höjd till 90,000 r:dr, med beräkning att skolafgifternas belopp skulle komma att uppgå lill 35,000 r:dr i st. f. 60,000.
Ilar har inom det II.
Ståndet blifvit anmärkt, dels alt den - Den 6 Maj e. m. 413 na summa är för hög, och dels att den är för låg.
Hvad det beträffar alt den är för hög, så beror det på det allmänna tänkesättet, huruvida man bör och vill på en gång reglera skolväsendet, hvilket dock naturligtvis kommer att gå småningom, emedan man ej kan afskeda de gamle lärarne; men i alla fall bör man uttrycka sin opinion hvart man vill i den frågan.
Således är enligt min öfvertygelse denna summa ej för hög, om man vill på en gång gå framåt.
Vill man åter fortfara att gå försöksvis lill väga, dä är det visserligen förenligt med de åsigterna, att man nedsätter den summan till hvad K. M. begärt.
Då stats-regleringen är så uppgjord att, äfven med denna tillökning uti elemenlar-läroverkens anslag af 90,000 r.dr, hela den verkliga förhöjningen i anslag på den ordinarie statsregleringen icke uppgår till mera än 120,000 r:dr, och då tillgångarne verkligen medgifva denna förhöjning, så skulle jag tro det vara skäl för R.
St. att, genom beviljande af detta anslag, bidraga till vinnande af en stor fördel för samhället. 1848 års Ständer skulle derigenom bereda sig ett vackert minne hos efterverlden.
StalsUtsk. har här uppgjort en öfvergångsstat, för alt visa huru det skall slå sig ut att börja med.
Deraf synes, att det är SlatsUlskts mening alt, oberoende af införande af några nya lärometoder, skaffa de lärare som verkligen äro för lågt lönade — och man kan ej neka till att det är förhållandet, enär det (innes för närvar, lärare som äro betydligt lägre lönade än vaktmästare i R.
St:s bank — att skaffa dessa lärare, säger jag, en tarflig bergning, allt med förbehåll att de afsäga sig den förhöjda tjensteårsberäkningen.
Dessutom finnas i denna öfvergångsstat aila de lärare upptagne, som nu äro på stat uppförde.
Likväl då normalslaten eller den som finnes i det den K. proposm bilagda prot. träder i verket, uppstår der en minskning af icke mindre än 56 lärare; hvarigenom naturligtvis en tillgång kommer att uppstå i framtiden, då de ordinarie nuvar. lärarne afgå antingen genom döden eller till kyrkan.
Detta blir således en tillgång att så småningom ordna hvarje läroverk på det sätt, som K.
M. finner lämpligt elier har förklarat lämpligt.
Här har blifvit förklaradi, att kostnaderna för lokalernas apterande här ej voro beräknade.
Denna anmärkn. är visserligen till en del redan besvarad af Hr Silfverstolpe, men jag tager mig dock friheten fästa Hrrtnes uppmärksamhet derpå, att om detta anslag af 90,000 r:dr beviljas för alt utgå genast från den tid då den nya statsregleringen tager sin början, d. v. s. från och med nästa år, och dä det å andra sidan händer, alt de beräknade utgifterna för de ökade lönerna lill lärarne ej kunna så hastigt komma alt ulgå; så uppstår derigenom en reservfond, hvilken, tillika med de kassor, som inom hvarje stift finnas för skolors uppförande, bildar en tillgång, som ej blir så obetydlig.
I alla fall, dä man vet att skolhusen äro uppförda af sliftskassorna och det naturligtvis fortfarande skulle komma att så ske; så blefve delta blott ett understöd tili dem, sora nu finnas.
Skulle de nyare metoderna införas, så är det egentligen att slå ned väggar som kom - Den 0 Maj e. m. mer i fråga, för afl få på det sättet större utrymme; oell dermed kan jag ej finna att någon så förskräckeligt stor kostnad är förknippad, så att tillgångar dertill ej böra fattas.
Här liar af en föreg:de talare Frill.
Cederström, Rudolf, som i detta afseende åberopat riksdagsmannen Strindlunds reservation, mycket blifvit omtaladt, att man betungar föräldrarne med afgiftcr.
Jag liar redan förut yttrat, alt det ej varit StatsUtskis mening att betunga föräldrarne; ty alt betunga, dermed menar jag att lägga en afgift på dem hvilka ej kunna bära en sådan.