Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
PresteStåndet af d. i5 December näsllidet år, har till Utskottet 122 S t a t s - U t s k o 11 c t s blifvit remitteradt ett af Herr Biskopen.
Doctor Wallin afgifvit Memorial, innefattande hemställan oin understöd till Stockholms Stads StorKyrka med ungefärligen iooo R:dr om året; i hvilket afseende Herr Biskopen anfört: att Kyrkan antingen vore en enskild Församlings tillhörighet, eller Statens, men i förra fallet skulle den ock ensamt disponeras af Församlingen och, blott på vilkor, som densamma medgifvit, upplåtas till allmänt bruk och nyttjande.
Af Riksdagsordningen, sorn stadgade Gudstjenstens hållande derstädes för R.
St:r, skulle då lika litet följa, att
Kyrkan borde sakna ersättning, som att de i Grundlagen stadgade, men frivilligt åtagne RiksEmbeten skulle skötas utan Lön.
Vore åter Kyrkan Statens Egendom syntes den ock böra af Staten underhållas, i likhet med Landets Domkyrkor, som långt mindre anlitades och hvilka af dithörande
Församlingar utan all underhållsskyldighet samt ofta utan all slags afgift begagnades.
Om, å ena sidan, en sådan förmån på många ställen dels redan förorsakat, dels nödvändigt skulle förorsaka
Domkyrkornes förfall, enär de med blotta Statsbidraget måste ej allenast underhålla sig sjelfva, utan äfven ConsistoriiHus, BiskopsBoställen, Leclorers och Sysslomans Embetsgårdar, så skulle å andra sidan, der allt Statsbidrag saknades, ett sådant förfall i tidernas följd lika oundvikeligen inträffa, till obotlig skada både i allmänt och enskildt hänseende.
I ett sådant predicament vore Storkyrkan, hvilken, oagtadt Församlingens största och villigaste ansträngningar, dock stuteligen ej kunde motstå Betänkande!), N:o igr. 123 tidernas åverkan, påskyndad i märkelig måtto genom dess begagnande för Nationens stora och tätt återkommande Högtider, då den toges i besittning på ett sätt, att icke allenast VeckoGudstjensterne under de långa fcnheredelserne måste inställas och Församlingsboerne genom de vidsträckta öfvei byggnaderne utestängas från sina drygt hyrda bänkrum, utan äfven läktare, pelare, väggar, monumenter, orgelverk m. m. genom fugt, damm och ali den våldsamhet, sorn vid sådant timrande vore oundvikelig, toge för hvarje gång en märkbar skada.
Kyrkan hade, sedan sista lliksdagen, blifvit ut- och invändigt reparerad för en Summa af 33,974 R:dr i sk. 5 r.
B:co; men då denna kostnad med omkring 10,000 R:dr öfverstigit förslaget, hade det fortgångna arbetet väl ej kunnat inställas, men åtskilligt måst förbigås, såsom t. ex. förgyllningen af Läktarne och renoveringen af den dyrbara Ehrenstrahlska Taflan, hvilken, om ingen åtgärd snart med henne vidtoges, skulle blifva ohjelplig.
Dessutom vore, sedan år i8n, dels de förfallne PresteBoställena totalt reparerade, dels ett nytt Skolhus inköpt, för tillsammans nära 30,000 R:dr; och då KyrkoCassan förut icke allenast var alldeles medtagen, utan betydligen skuldsatt samt den contribution af 1 sk. på hvarje BevillningsRiksdaler och £ per mille al Fastighetsvärdena, hvilken Fösamlingen på Allmänna SockneStämmor åtagit sig för en tid af först fem och sedan tio år, vore, ehuru för mången ganska tryckande, döck otillräcklig till Skuldens amortissement; kunde svårligheten alt utfinna de erforder - 1Stats-Utskottets lige medlen äfven lätt inses.
Sedan de vid Kyrkan förutvarande vaDprydiiga Salubodar blifvit borttagne, samt, efter Kyrkogårdens förläggning utom Hufvudstaden, inga lik. vidare nedsattes i stora Grafven, voro ock derigenom Kyrkans inkomster betydligen förminskade, hvilka, då den nu för det mesta berodde på tillfälligt uppjagade Bänkhyror, ej kunde i denna form påräknas såsom för framtiden bestående, och kunde i allt fall ej på långt när motsvara behofvea.
Deremot hade, efter tidernas påfordran, Lönerne måst ökas för Kyrk,'Rådets Notarie, Organisten och en talrik Kyrkobetjening; och om i sådant sakernas skick intet biträde vore att förvänta från Statens sida, så skulle S:t Nicolai Församling bittert beklaga, att den ej med likgiltighet kunnat åse det vördnadsvärda Templets förstöring, hvilken sålunda blott fördröjd genom de enskilda uppoffringarne, dock en annan gång skulle ovilkorligen intläfFa, då en dylik reparation ej 2:ne gånger gjordes på detta sätt.
Motionären hoppades dock, att en sådan National-olycka och nesa skulle afböjas och ej såsom förande en isolerad KyrkoMenighets talan, men i Fäderneslandets namn, och i namnet af den Helgedom, som vore jemnårig med Rikets Hufvudstad och Lagbundna Samfundsordning, samtidig med fosterjordens vigtigaste öden, heligaste minnen och yngsta förhoppningar, påkallade han ofvanberörde vinga men hjelpliga understöd • åt de åldriga murarne, inom hvilka det Svenska Folkets förnämsta högtider begås, oeh hvilket understöd blott svarade ungefärligen mot halfva räntan af de nyss för Kyr - E c t ä n k a n d e n, Nto igr. ia5 kans iståndsättande förskjutne medel, hvaremot Församlingen, iklädande sig hela det öfriga skuldbeloppet, utan vidare anspråk framgent ansvarade för Kyrkans värdiga underhållande.
För bedömandet af denna fråga har Utekottet ansett sig böra upplysa, att vid sistlidne Riksdag StatsUtskottet, uti dess under den i3 Kov. i8a3 afgifne samt af R.
St:r bifallne Utlåtande, i anledning af yrkad ersättning för reparationskostnaden å StorkyrkoFörsamlingens Orgelverk, ådagalagt, att sjelfva Kyrkan blifvit bygd och äfven undergått åtskillige förändringar pa Sveriges fordna Regenters, eller, som är detsamma, på allmän bekostnad, hvartill äfven enskiltes
Donationer stundom bidragit; att StatsVerket icke obetydligt biträdde Församlingen till dess Presterskaps aflönande, att förhållandet således icke är att Kyrkan ovilkorligen tillhör Församlingen, enär någon ovilkorlig öfverlåtelse eller GåfvoBref till styrka för sådan uppgift ej kunnat företes, och så mycket mindre vore att förmoda, som inom Stockholm icke finnes någon annan Kyrka med tillräckligt utrymme för sådane NationalHögtidligheter, som i Storkyrkan anställas och hvartill jemväl sjelfva inredningen vittnade att den varit ämnad; hvadan och då nyttjande*rätten af denna Kyrka blifvit upplåten åt SlorkyrkoFörsamlingens Innevånare, utan någon dermed förenad Statens afsägelse, att den vid högtidliga tillfällen begagna, och detta icke blott under den då uppgifne tiden, men äfven många gånger tillförene egt rum, utan att någonsin pretention å Församlingens sida blifvit gjord om I2Ö Stats-Utskottets ersättning för hvad Kyrkan med dess Inventarier lidit af ett sådant begagnande, det ansågs att berörde reparationskostnad både kunde och skäligen borde afFörsamlingen ensam vidkännas, enär Församlingen deremot begagnade en Kyrka, sorn den icke bygt, och äfven någon gång i sednare tider Kyrkans prydnader, utan församlingens bekostnad, blifvit förbättrade.
Af hvilka skäl SlatsUtskottet dessmindre kunde tillstyrka bifall till motionen, som Församlingen af ett sådant bifall kunde hemta anledning att äfven framdeles göra påståenden om ersättning, till äfventyrs mera utsträckta än den då ifrågastäldte.
Då, enligt hvad sålunda utredt blifvit, StorkyrkoFörsamlingen icke lärer kunna tillerkännas något så beskalfadt bidrag af allmänna medel, som H:r Biskopen, Doctor Wallin påyrkat, bär, uppå ofvanåberopade af 11.
St:r förut godkände skäl, Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka, ntt något understöd af StatsVerket må StorkyrkoFörsamlingen meddelas.
Den ii Junii 182g.
Reservationer: Af Herr Rådman Lundgren:
'''Då StorkyrkoFörsamlingen enligt Herr Biskoppen Doctor Wallins uppgift, onekeligen har haft så dryga kostnader för Kyrkans både in- och utvändiga Reparationer, hvaraf en del återstå, samt den begagnas vid .Nationens Stora Högtidligheter, då inredningar dertill ofta förekomma, hvilka förorsaka skada så väl å sjelfva Kyrkan som Orgelverket, tyckes det vara billigt alt, endera efter Mo - Betänkanden, N:o igr. 127 tionärens yttrande, något lämpeligt årligt anslag dertill af Staten bestämmes, eller tjenlig ersättning för hvarje gång Kyrkan begagnas till andre än Församl ingens egne Gudsljenster, och hvilket jag härmed får tillstyrka.” Af Herr ContractsProsten Ostberg.- ”Jag reserverar mig emot H.
StatsUtskottets Betackande, ur det skäl, att, då St.
Nicolai eller Storkyrkan i Stockholm kan jemföras med Domkyrkor i allmänhet uti Pukets öfriga Provincer, och dessa Domkyrkor njuta betydliga anslag af Staten, anser jag billigt, att det årliga biträde Motionären yrkar, varder beviljadt, hälst StorkyrkoFörsamligens Ledamöter måste vidkännas ganska dryga kostnader vid Kyrkans och dess Ornamenlers iordningsställande efter hvarje Högtidlighet som för Statens räkning der anställes.” Af Herr Professoren Bexell.- ”Då såsom Ledamot i II.
StatsUtskottets utgifts-afdelning, jag icke allenast deltagit i behandlingen af detta ärende, utan äfven lika med afdelningen tillstyrkt afseende å motionen ; då vid frågor om ökade StatsUtgifter och i samma nion om ökade bördor på mina egne och på mine Skattdragande Medborgares skuldror, jag anser det för en mig åliggande samvetsplikt att genom en redlig sanningsforskning förskaffa mig sakkännedom; har jag på en sådän grund Jagt mitt omdöme och allemnat min röst.
Orubbligt qvarstående vid min både i afdelningen och i H. Utskottets Plenum uttalade öfvertygelse, får jag såsom Reservation emot det i H.
Utskottets plenum fattade beslut åberopa efterföljande afdelningen förslag till betänkande: 128 Stats-Utskottets ”Då, enligt hvad sålunda utredt blifvit, Storkyrko Församlingen icke lärer kunna tillerkännas något så beskaffadt bidrag af allmänna Medel, sorn H:r Biskoppen, Doctor Wallin påyrkat, har likväl, i betraktande af de utgifter, som
Församlingen tillskyndats och ytterligare tillskyndas i anseende till R.
St:rs begagnande af Kyrkan innevarande
Riksdag och deraf uppkommande reparationer å Kyrkans inredning och prydnader, Utskottet ansett sig böra vördsamt föreslå : alt en Summa af 5oo R:dr B:co må, såsom Kyrkohjelp, till StorkyrkoFörsamlingen öfverlemnas, att af de till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel utgå.” Af Herr ContractsProsten Agrell: ”Att Storkyrkan skall af allmänna medel blifvit anlagd och till en del underhållen, hvarken bestrides eller medgifves.
En närmare utredning af detta förhållande är en rättsfråga, sora må bero af Vederbörandes pröfning och afgörande.
Men om ock Staten i större eller mindre mån deltagit i Kyrkans fundation och conservation, är sådant en omständighet, som inträffar med de fleste äldre Kyrkor i Riket, utan att Staten derföre tillegnat sig någon eganderätt eller fri disposition af dylika Tempel.
De stora kostnader, hvilka Församlingen i sednare tider användt till Storkyrkans inredning och * förskönande, utan allt anspråk på bidrag af Statsmedel, bevisar åtminstone, att
Församlingen ansett sig ega obestridelig rätt till sin egen Kyrka.
Skulle Staten tro Betänkanden, jV:q 191.
129 tro sig Kafva någon bättre rätt, må saken genom ordentelig rättegång afgöras, och örn Kyrkan Församlingen fråndörnes, torde ersättning för nedlagda kostnader Församlingen tillerkännas, hvilken ersättning säkerligen skulle blifva en betydlig Fond förden nya Kyrkobyggnad, som Storkyrko-Församlingen då blifver nödsakad att uppföra; men intill dess Rättegången afgjord ar, förbehålles Församlingen fri disposition af sitt Tempel, och skälig ersättning af Staten vid de tillfällen, då Kyrkan upplåtes till begagnande till andra an Församlingens egna Gudsljensler.” Herr DomProsten Holmström; ”Emot Utskottets beslut reserverar jag mig och anser det vara ett Statens åliggande, alt hålla StorkyrkoFörsamlingen skadeslös för de omkostnader, som blifva en följd af Kyrkans begagnande vid Nationens stora högtidligheter.
Om Statens tillgångar icke medgifva något större eller mindre årligt anslag för detta ändamål, så vöre det väl åtminstone en rättvis fordran, att R.
St:r förklara sig villige och skyldige att betala hvad i och för det Allmännas skull den enskildta Församlingen hädanefter kan komma alt bekosta.” Varandes likaledes af Herr Lagman Noreus samt Herr Aspelin reservationer anmäldla emot Utskottets förestående Beslut, N:o 192. R. H. St:rs Förstärkta StatsUtskotts Memorial, rörande beräkningen af SlatsVerkets 3 B. 9 (3o Stats -Utskottets Inkomster, i vissa delar, intill dess den vid nästa Riksdag skeende Statsreglering bl ifver gällande.
Till följd af erhållne Remisser från samtelige Respective RiksStånden, har Förstärkta StatsUtskottet, i den ordning GrundLagarne föreskrifva, till afgörande företagit de frågor i afseende på beräkningen af StatsVerkets inkomster, hvaruti resp.
RiksStånden stannat uti olika Beslut, samt verkställt votering öfver följande af RiksStånden godkände Propositioner: i:a Voteringen.
Den, som bifaller StatsUtskottets Förslag i dess senare Utlåtande N:o ia3 rörand c Mantalspenningar nes utgående och beräknande till 3i5,ooo R:dr årligen, voterar J a.
Nej; komma, med antagande af Utskottets tillstyrkande i första Memorialet N:o 54 med dervid bilagde Betänkande Litt.
A. i samma ämne, MantalsPeuningarne att beräknas till 3oo,ooo R:dr. Efter VoteringsSedlarnes öppnande hafva befunnits 55 Ja och 64 Nej; Och sorn Nej vunnit; altså är MantalsPenningarnes beräknande, enligt StatsUtskottets tillstyrkande i Memorialet N:o 54 med dervid bilagde Betänkande Litt.
A. i samma ämne, till 3oo,ooo R:dr, Rifallet.
Betänkanden, Nio 192. i3i a.-dra Voteringen.
Den, sorn bifaller, att NumerLotteri-Inrattningen tills vidare bibehålles, voterar Ja.
Nej; kommer samma Inrättning att med l834 års utgång upphöra.
Desse Propositioner hafva blifvit besvarade med 67 Ja och 5?.
Nej; och då således Ja vunnit, kommer NummerLotteri-Inrättningen att tills vidare bibehållas. 3.dje Voteringen.
Den, som bifaller, att SjöTulIsMedlen i RiksStaten upptagas och beräknas brutto till 2,100,000 R:dr, voterar Ja.
Nej; kommer samma InkomstTitel alt upptagas till brutto 2,200,000 R:dr.
Voteringen häröfver har utfallit med 54 Ja och 65 Nej; i följd hvaraf och då Nej vunnit, SjöTullsMedlen komma att i RiksStaten upptagas till 2,200,000 R:dr B:co. 4-de Voteringen.
Den som bifaller, att Saltpetergärden, som till 5 U af hvarje helt hemman nu finnes bestämd, skall än vidare fortfara; och att denna gärds inlösande med penningar, till enahanda pris, hvarefter Kronan upp - löper all bevisligen inom Landet tillverkad Saltpeter, såsom i StatsUtskottets Utlåtande i Bilag.
C. till dess Memorial N:o 54 föreslaget blifvit, bestämdt föreskrifves, voterar Ja.
Nej; anses Saltpetergärden böra upphöra; om Nådigt bifall hvartill R.
St:r i sådant fall lära bos K. M:t i underd. anhålla; och ett serskildt anslag komma att af R.
St:r anvisas till Saltpeter-Näringens bestånd och bedrifvande jemte uppköp af Saltpeter.
Och som Voteringen härom utföll med 52 Ja och 67 Nej; i följd hvaraf
Nej vunnit; alltså komma R.
M:t i underd. anhålla om Dess Nådiga bifall till Saltpetergärdens upphörande, samt serskildt anslag att anvisas af R.
St:r till Saltpeter-Näringens bestånd och bedrifvande jemte uppköp af Saltpeter.
Della har Förstärkta StatsUtskottet skolat hos R.
H. St:r vördsamt anmäla.
Den 1 Julii 182g.
Betänkande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande N:o 66, angående inrättning af en Paquet-Post. (U.-A.) Högiofi . R. och A., Högv.
PresteStåndet samt Vällofl.
BorgareStåndet hafva till Utskottets förnyade handläggning behagat återlemna ofvannämnde Utlåtande Beta utan den, N:o ig3. r 3 > med åtskillige deremot gjorde anföranden, uti hvilka hufvudsakligen blifvit yrkadt och anmärkt, att Paquet-Posten bör gå hela året igenom en gång i månaden, eller i händelse sådant ej ske, den då heldie bör gå under vinterniånaderne än ora sommaren; att den, uteslutande, endast bör gå om vintern; att PaquétPost-inrättningen äfven bör sträckan åt de Norra Provinserne samt gå till Gefle, antingen öfver Falun eller öfver Upsala; att en dylik Paquet-Post borde inrättas åt Carlstad; äfvensom att den från Ystad borde utsträckas åt Malmö, då genom denna sednare Stads nästan dageliga communication med Lund, Aeademien derstädes äfven af denna Inrättning kunde draga nytta, samt att Paquet-Poster äfven borde gå åt så väl Helsingborg som Gottland; att denna Post icke alls bör komma i beröring med Ångbåtarne, hvilket af Utskottet föreslaget blifvit, utan gå samma väg som BrefPosten, på det att de, t. ex. i orterne emellan Stockholm och Norrköping boende äfven må kunna begagna denna inrättning och af hvilken förmon de vore i mistning, derest Päquet-Posten under somrnarmånaderne befordrades med ÅngFartyg; att emellan de orter, som äga communication med hvarandra mader sommarmånaderne Paquet-Post icke synes tarfvas, men deremot böra vidtaga, då Ångbåtfarten upphör och fortfara till dess den åter begynner; att ifrågavarande inrättning torde medföra större än de af Utskottet beräknade kostnader och tilläfventyrs årliga kännbara förluster, hvadan det föreslagne försöket borde inställas; men, om det komme att äga rum, då uttrycke - 134 Stats-Utskot te t * ligen måtte bestämmas, att fovtskaffningen af denna Post icke får hvälfvas på de till Bref-Postens skjutsande indeldta Hemman, såsom redan nog betungade; att, derest Paquet-Posten, med afseende å kostnaden, icke kan gå liela året igenom, en gång i hvarje månad, den då heldre, än att endast under Sommaren vara i gång, må gå hvarannan månad bela året om; att, till förekommande af Paqueters skadande under transporten, PostVagnarnes Korgar eller Lådor, deruti Paqueterne förvaras, måtte sättas på fjedrar; ått Taxan så bestämmes, att den blifver lindrigare för Böcker och litterära producter, än för andra saker; att,
då Utskottet underlåtit, att taga i betragtande Statens ansvarsskyldighet för Paqueter, i händelse de skulle förkomma, hvaraf följt, att ej heller någon bevakningskostnad blifvit beräknad och det äfven torde vara osäkert, huruvida Skjutsen kan erhållas efter Gästgifveri-Taxa, då ej sådan skjuts får begagnas, Utskottet måtte närmare utreda desse förhållanden; samt sluteligen, att icke någon synnerlig förlust synes vara att befara vid meranärande Inrättning, enär den serskilda anstallt, som af enskilte blifvit träffad till Paqueters förande emellan Stockholm och Norrköping nu under loppet af sex år skall burit sig.
Utskottet har uti dess i ämnet afgifne utlåtande medgifvit den nytta, som ifrågavarande inrättning, lika med alla anstalter, hvilka leda till en lifligare communication orter emellan, ofelbart bör medföra, men då dermed är förenad en utgift af allmänna medel, har Utskottet icke trott sig böra fästa sig, ute - Be tänka tiden, N:o 193. r35 slutande, vid den första omständigheten, ulan då det ännu vore ganska problematiskt, huruvida en sådan nnstallt, af Staten ombesörjd, icke skulle leda till minskning i beräknade Statsinkomster, böra afgifva ett sådant Förslag, som åtminstone inskränkte den möjJiga förlusten.
Derföre har Utskottet föreslagit
Sommarmånaderne till försökets anställande, då lindring i skjutsningskostnaden vinnes derigenom, att
Paketer kunna på de enskilte ägarnes bekostnad, medelst Ångbåtars begagnande fortskaffas till de orter, hvarifrån de sedermera genom PaketVagnar vidare skulle fortgå; och då flere af anmärkningarne antyda, det tillfällen under Soinmarmånaderne gifvas, att med SjöLägcnheter få Paket och sändningar befordrade, har Utskottet trott sig böra anmäla, att det, ur samma synpunct, tillstyrkt, att PostPaketvagnarne borde gå till och genom de inre delarne af Riket, der coramunication sjövägen saknas.
Utskottet anser dock att försöken med For- eller Post-Vagnars införande böra ske uti en mindre scala.
Blefve utslaget dervid förmånligt, då och icke förr, borde i Utskottets tanka, inrättningen utvidgas.
Dertill fordrades icke att afväg ta nästkommande Riksdag, utan sådant kunde ske, sedan ett års erfarenhet vore vunnen, 1 händelse R.
H. St:r nu till K.
Mit inginge med underd. anhållan, att, sedan vederbörande anmält, att det första årets försök lyckats utan bety del ig förlust för det allmänna, K.
M:t då täcktes låta utvidga inrättningen, så att denne post icke allenast afginge en gång i hvarje 136 Stats - Utskottets månad fram och tilbaka hela året igenom, ritari oek Utsträcktes så ut Norra Orterne öfver Upsala till Gefle som andre Pukets Provinser, deni K.
M:t i Nåder funne kunna vara i behof af en PaketPost.
På detta sätt fördröjdes en Inrättning, sorn länge varit väntad, endast ett år, att sättas i större scala, örn den funnes bära sig, men betydligare förluster undvekos i motsall fall.
Skulle likväl någon ändring eller utvidgning i hvad föreslagit blifvit nu genast böla ega rum, tror Utskottet densamma lämpeligen böra inskränkas derhän, att den åt Södra Orterne gående PostPaketVagnen, i stället för att ifrån Christianstad, gå directe till Ystadj afginge från förstnämnde Stad öfver Helsingborg, Landskrona > Lund, samt Malmö åt Ystad > derifrån den återvände öfver Christianstad; en ändring, som, jemte det att den medförde en ganska obetydlig ökad kostnad, då omvägen uppgående till ett ringa miltal, satte flere Städer i beröring med PaketPosten än det första Förslaget innehåller.
De till BrefPosten indeldte Hemman, hvaraf en del redan äro genom sträng postföring nog hardt betungade, synas icke kunna åläggas, alt fortskaffa Pa— ketPosten och enär Håll- och ReservHästar icke heller dertill torde böra användas, lärer befordrande af denna Post icke kunna på annat sätt verkställas, än efter träffande öfverenskommelse!' med enskilde personer.
Utskottet tror således den i förslaget upptagne Skjutskostnaden , uppgjord efter hvad för Gästgifveriskjuts erlägges, Betänkanden, N:o 19I.
137 till äfventyrs vara för ringa , oell böra förslagsvis ökas ined en fjerdedel.
Skulle PaketPosten komma att gå äfven vintcrmånaderne, så, utom att Skjutskostnaden och Condueteurernes månateliga arfvoden då komma att utgöra dubbelt belopp emot hvad förslaget nu upptager, ökas ock kostnaden med anskaffandet af Kälkunderreden för Vagnarne.
Vägarne i Riket äro ock vissa årstider så beskaffade , att på ena hållet erfordras hjul och på det andra medar, hvilket ofta nog torde komma att medföra svårigheter för PaketPostens jemna gång och göra ett större antal hjul- och kälkunderreden bchöfligt, att på vissa ställen finnas i förråd.
För öfrigt och i anledning af derom väckta frågor , anser Utskottet: 1:0 alt fjedrar under Vagnskorgarne icke medföra någon synnerlig nytta men väl kostnad, helst vid uppgörandet af det reglementariska flere saker lärer förbjudas alt medtagas, såsom Krut, våta varor, med undantag af medicamenter, samt allt, som genom gnidning kan antändas, hvartill kommer, att foror och transporter i allmänhet gå på åkdon utan fjedrar. a:o Att hos K. M:t i underd. anhålles, att vid Taxans uppgörande, Böcker och litterära produeter företrädesvis emottagas vid Postvagnarnes afgång från hvarje Station, samt att taxan så lindrigt som möjligt är och med afseende på Inrättningens bestånd utsättes.
Och 3:o att frågan om ersättning för Paketer som förloras, är ett Reglementet för Paquet-Posten 138 Stats-Utskottets tillhörande detailäiende, sora icke synes vara föremål för R.
Detta allt underställes R.
St:rs pröfning med tillkännagifvande, att Hedervärda BondeStåndet under den 5 sisth Mars bifallit Utskottets i ämnet förut nfgifue Utlåtande.
Det är anledning till anmärkning emot föredraganden för Handels- och FinanceÄrenderne, hvarom Remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Den 3 Julii 182g.
Det är anledning till anmärkning emot Föredraganden för Handels- och FinanceÄrenderne, hvarom Remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Remiss till Utskottet den 20 sistl.
Junii, uppå en underd. ansökning om upplåtelse af en Betan kanden, N:o ig6. i3g Örebro Slott tillhörig Tomt, för uppförande af ett nytt Scholashus i Örebro Stad. (I.-A.) H os K. M:t hafva Dess Bef:de i Örebro
Län samt Biskopen i Strängnäs Stift, å Consistorii vägnar, i gemensam underd. skrifvelse, anmält, att, då förberedande anstalter skolat träffas till uppförande af den nya Skolhusbyggnad åt Carolinska Trivial-skolan i Örebro, hvartill K. M:t i Nåder täckts gilla och fastställa behörig ritning, förslag blifvit väckt, att en liten jordlägenhet, belägen vid nya Quaien och tillhörig Örebro Slolt samt den K. M:ts Bef:de anslagne Boställsjord, innehållande n,Ö36 qvadratalnar och således mindre än ett Geometriskt Tunneland, kunde för everldeliga tider få upplåtas till Tomt åt den nya SkolByggnaden.