Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Svaret är påtagligt.
Så äfven förhåller det sig med användandet af förenämnde, lör detta Land, så rika Skogstillgang.
Om geno» n en fullkomlig TTandels-frihet, Köparnes antal ökades, skulle prodnkternes pris äfven tilltaga, hvarigenom icke allenast de närmast kusten belägna Skogar ei holle ett värde som de nu sakna, utan ock transporten gjordes möjlig från de längre in i Landet belägna.
Detta har för några år sedan visat sig i Götheborg, dit timmerflottor anländt, sorn på 20 mils afstånd, långs åt sjöar och strömdrag, blifvst nedfloltade till Wenerns strand, och derifrån åter 20 mil, eller tillsammans 4°> förde till Götheborg lör att exporteras.
Svenska Skogshushållningen är i ling grad vanvårdad.
Att Skogome öfver hufvud tagit för det närvarande i stor proportion öfverstiga verkliga beliofvet, har blifvit bevist.
Alt de enskilta intressen sorn tala tor ett ökadt begagnande af denna nationela rikedom, öfverväga dem, som yrka inskränkning deruti, är för påtagligt, att behöfva bevisas.
Alla Skogsägare i Riket förorättas om ej trädet betalas till eli lämpligt pris; del ar blott Svenska Skeppsägarens och Redarens intressen , sorn deremot fordra lågt pris på produkten, ingen eller obetydlig medtäflan af främmande Exportörer.
Hvad afseende förtjenar väl detta sednare mot
Statens allmänna fördel , den stora folkmassans välmåga, Den 15 April.
459 jemte den genaste vägen lill Financernes, Landtbrukets och alia Näringars upphjelpande. odlingens framsteg, populationens tillväxt, handelsbalancens och penningeverkets förbättring, genom ökad production och export.
Säkrast befordras ändamålet genom privates äganderätt till skogarne, och deraf följande friare disposition, samt en oinskränkt exporträttighet för alla JNationers fartyg.
Orimligt i alla afseenden är förbudet att utföra Ma sier och Storverks-ti än.
Det är just detta förbud, som förorsakat brist på dylika Skogseffecter, ty det är naturligt att skogsägaren, då lian ingen vinst deraf kan hämla, nedhugger trädet, så fort det blifver lagom stort till en Bjelke, sorn blott med Svenska Skepp får utföras.
Endast tillåtelsen att exportera Master och Trän af hvad storlek sora helst, kan förmå honom att låta en del af sin skog uppväxa till fullkomlig mognad.
Kronoskogarne ligga nu Slaten till kostnad, då deras afkastning ej en gang ersätter Jägcri-Bel jeningens lön.
De skatter de hysa, ligga obegagnade, och då Jägeri-Betjeningen ej kan förslå att dem bevaka, plundras de på ett olofligt sätt, i stället att förståndigt skötas och gifva afkastning.
Upplåtas de till äganderätt, kari Staten deraf vinna både köpeskilling och ständig skatt.
Den enskifta vården otn egendom, skall på skogarne verka en förståndigare skötsel och ur skogarne skall hämtas en betydlig export-artikel, som, då den ökar enskilta förmögenheten, äfven skall bidraga till Reglering af Statens penning-verk.
Långt ifrån det Skogarne under äganderättens värd, förenad med fri Handel och Export skulle förödas, skulle de enligt min tanka, just derigenom mera fredas och vårdas.
Det som skall säljas till utrikes Orter, måste vara mogna träd.
Bonden tillgriper då intet annat, utan spar det såsom en dyrbar egendom; hvaremot lian rut 460
Den i«5 April.
Det är bland hufvudgrunderna för StntsOeconomien, att på allt möjligt sätt befordra sätter intet värde derpå, utan följer sina förfaders vana, att med svedjande förstöra liela den trakt, som på annat sätt ger ingen eller ringa afkastning.
Denna försäljning af trädvaror till Export skulle aldrig med Landets sanna fördel kunna verkställas, innan Skogarne kommit under ägande-rätt.
En mångfaldigt förökad Jägeri-Stat skulle icke förslå att vaka öfver företaget, och de försnillningar, sorn dervid ej kunde hindras, skulle förtära Statens egendom, ulan att någon deraf droge fördel.
Komma åter dessa Skogar under äganderätt, blifva de snart använde till Export, derest Exporten genom lämpliga handelsförfättningar befordrades.
Statens directa vinst uppkommer genom köpeskillingar och nya grund-räutor; men lika vigtig vore den indi— l'ecta genom en ökad export, en förståndig skötsel af Skogarne och ett lägligt begagnande af de många tillfällen de lemna till afkastning, allt beroende af en utvidgad Handels-frihet och derjemte uppmuntrad industri.
Hvad angår upplåtandet till äganderätt af Boställshemman, som nu besittas genom arrende, hvilket jag i mitt förra Memorial föreslår, är sådant förStaten och Jordbrukets uppkomst vigtigt af samma skäl, att deras skötsel ined full omsorg och till en sann odlings befordrande aldrig kan vinnas, innan disponenten blir ägare.
Indelnings-Verkets grund blefve derigenom icke rubbad, enär de deraf utgående årliga räntor alltid förblefve Embetsmännens Löneanslag, och man vid försäljningen kunde fästa sådana villkor, att
Boställsinnehafvares fördel igenom denna åtgärd befordrades.
Skattelöseskillingen, som efter väl uträknade grunder, borde bestämmas, blefve en direct Capital-vinst för Staten: och Landets Den i5 April. 461 -försäljningen af egna Proclucter; att genom utskeppningen deraf bereda National-Rikedom, hvilken, spridd bland alla classer i Samhället, föder kärlek till Fosterlandet, och danar denna patriotism, som alltid uppkommer genom välmåga och åtnjutande af en frihet, som ej är Laglöshetens yra, af en säkerhet, som i Constitutionen äger sitt kraftiga stöd.
Då Rikets sjelfbestånd till en stor del livilar deruppå, att den nuvarande Penningeförlägenheten afhjelpes på ett sätt, som svarar emot ändamålet, som upplifvar alla Näringar och derigenom befordrar en med hvarje år stigande Production, synes mig att en tillgång, som med skäl kan anses såsom den betydligaste, också bör begagnas och alla de svårigheter undanrödjas, som hindra dess antagande.
Den i Danska Annalerna odödlige Bernstorff inskränkte Tjenstemanna-Staten, och med vinst läge i den högre afkastning, en ägare alltid är i Stånd att af egendomen indraga, än en Arrendator.
Jag medgifver, att det för Staten skulle medföra väl icke lika stor, men dock betydlig fördel, örn besittningen någorlunda närmade sig till äganderätt, så att Arrendetiden icke vore kortare än 60 år, hvarvid också en viss städja vid första tillträdet borde betalas, och arrendet erläggas endast i spannmål, samt vid Arrendets slut, förre Arrendatorn eller hans rätts innehafvare äga företräde till prolongation emot samma Arrendesumma , som någon annan högst ville gifva.
Alla Oflieers-Boställen lära utgöra 7385 mantal. 462 Den i5 April. de indragne Lönerna understödde och uppmuntrade Näringarne:
Yaru-produeterne ökades och deras utskeppning återbragte Speciemynt.
Riks-Skulden afhetaltes och förmögenheten spriddes bland alla Folk-classer, som ännu vörda och välsigna hans minne.
Skola hos oss Nationens Representanter handla i ett motsatt förhållande, och icke en gång begagna de rikedomar sorn finnas inom oss sjelfva?
Det närmast Sverige belägna Land, delen ordentligare Skogs-hushållning blifvit införd och Skogarne uppskattade till sitt värde, är Seland.
På denna föga Skogrika Ö har innehållet af Skogsmarken, som utgör ej fyllest af Sveriges Skogsrymd, blifvit uppskattad tili i3 millioner R:dr i Silfver.
Uti ett annat mer aflägset, men ännu mindre skogrikt Land, Frankrike, har man nyligen sett Styrelsen uti försäljningen af blott en del Kronan tillhörige Skogar, finna en tillgång af 4°° millioner Francs, eller mer än 66 millioner R:dr Hamb.
Banco, till Statens allmänna Skulders betalande.
Skall det endast i Sverige vara omöjligt att på ett klokt sätt disponera denna Rikets mäst dyrbara egendom?
Örn vi ännu äga ett ovanligt hardt climat, om urgamla nästen för köld, frost och fuktighet stå alldeles orubbade, om Sverige ännu köper
Säd och Victualie-Varor af andra Nado - Den i5 /tpeil. 463 ner, om vår Folkmängd än i dag på intet sätt svarar emot Landets vidd, om liela vidsträckta trakter af Sveriges odlingsbara jord , ännu äro obebyggda och ouppodlade: böra vi deröfver vara förundrade när vår Hufvudnäring under seklers förlopp legat fängslad af Monopoliska SkråFörfattningar, och de rika Producter af Trävaror vi äga att föryttra, genom sjelfva Lagarna, dels alldeles icke få utföras med främmande Skepp, dels äga frihet dertill endast uti viss qvantitet, och i bestämd proportion till den öfriga lasten, då den består af Jern, dels disponeras af vissa Corporationer, och i de flesta fall, vid utförandet med utländska fartyg, böra erlägga tredubbel utgående Tull*), emot den, som af Svenska Skepp 1 dylikt fall erlägges, ehuru denna Tull äfven med egna Skepp är, i proportion af värdet, mångdubbel mot Tullen för andra Svenska varor.
Enligt Markegångs-Taxorna är medelpriset för en cubik fot träd uti form af ved , för inrikes Consumtion i i3 Län **), sedan Productionskostnaden blifvit afdragen , icke 2 runstycken.
För samma cubikfot under form af Mast-timmer eller Bräder, erhåller Producenten, vid inlastningen till export, minst 8 sk., eller vid pass 48 gånger så mycket.
Utförd och försåld i Engelsk hamn, gäller denna cubikfot 1 R:dr *) Ända till Sex R:dr Hamb.
Banco för en Bjelke. **) Dessa Län äro: Norrbotten, Westerbotten, Wester-Norrland, Jemtland, Gefleborg, Stora Kopparberg, Wermeland, Örebro, Jönköping, Kronoberg, Kalmar, Blekinge och Gottland, 464 Den i5 April. i Banco, det vill säga 6 gånger mer än vid. inlastningen och vid pass doo gånger iner än i form af huggen Ved på Productionsorten.
Det är således endast våra egna Författningar, som tvinga Landtmanneii att sälja de Skogs -effecter, som exporteras till så låga pris Svenska Skeppsägaren behagar att utsätta *).
Detta är icke allenast orimligt och skadligt, utan till hög grad orättvist.
Sådana Lagar demoralisera hela Nationer, då de deremot som äro billiga och rättvisa, medföra den mäst välgörande verkan, äfven på folkets lynne och tänkesätt.
Hit kan lämpas b vad ett stort snille sagt: ”Det gifves ett medel att *) Adam Smith säger: '‘Nar en Nation ger sina egna Köpman, Handtverkare och Manufacturister ett slags Monopoliitm på den inhemska försäljningen, höjes Manufactur- och Handelsvinsten, utöfver ett billigt förhållande till Jordbruksvinsten * och deh förra drar följagtligen fräd Jordbruket en del af det capital, som på detta sistnämnde förut blifvit användt, eller i annat fall derpå skolat användas.
Detta icke allenast nersätter det Verkeliga värdet af Jordbrukets produet, utan minskar äfven dess vinst.
Jordbruket göres på detta sätt till mindre förmånligt, men deremot Handel och Manufacturer till mera förmånliga än de eljest skulle vara $ och hvar och en lockas af sitt eget intresse, att draga både sitt Capital och sin industri ifrån det förra, till dessa sednare yrken.
Att i någon män motarbeta den ena Medborgare-classens fördelar # för att derigenom gynna den andra, är Uppenbart stridande emot den rättvisa och jemnlika behandling, som Regeringen är skyldig sina undersåtare af alla Stånd.
Den i5 April. 465 att upplysa alla Folk, ett medel, som är det kraftigaste och säkraste, och detta medel äro Lagarne.
Stifta goda och rättvisa Lagar, och var viss att hos Folket skapa upplysning, lydnad för Öfverhet, känsla af skyldigheter, kärlek för Fäderneslandet, nit för dess väl och bestånd, seder, samfundsdygd och en sann medborgerlig anda.”
Om till exempel Lagarne tilläde
Jordbrukaren rättighet att efter vissa gynnande föreskrifter, äga uteslutande rätt att betala Fabriquantens, Fabriquesldkarens eller Köpmannens varor, vore obilligheten lika stor, men skadan likväl mindre, emedan Moder-näringen är just den, som skall föda de öfriga.
Yid betraktande af dessa hos oss ännu gällande monopoliska Författningar, hvem instämmer icke med den store Fredric II i Peussen, då han säger: ”Sverige måtte vara ett mägtigt Land, emedan dess Innevånare i Secler arbetat på sin undergång utan att kunna vinna målet.”
Om vid detta Riksmöte det beslut Fattades, att handeln med Trädvaror blefve fri till utförsel, och att alla Kronan tillhörige Skogar, som ej redan blifvit disponerade, enligt vissa af Riksens Ständer antagna grunder'"'), skulle styckas och i mindre trakter, *)
De stadgar som nödvändigheten påkallar för Skogarnes skötsel, sedan de kommit under ägandeRidd. 0. Ad.
I Afd. 5g, 60. 466
Den i5 April. på allmän Auction till den mestbjudande försäljas mot köpeskilling och årlig skatt, på rätt, torde böra inskränkas tiil några få förbehåll, blott de rigtigt handbafvas, jemte sådana underättelsers meddelande, sorn klart upplysa om bästa sättet att vårda Skogen.
Skogshushållningen i Tyskland kynes mig kunna anföras såsom ett upplysande Exempel lill efterföljd.
Der äro Skogarne indelte i hyggen, och den trakten instängd, som skall fredas.
Marken upphackas och besås med tjenliga trädfrön.
Skogen fördelas i 70, 80 å 90 delar, eller så mångå år, som efter olika local och jordmån beräknas till dess återväxt.
En Skogstrakt, som redan är gallrad och gles, bör icke genom vidare gallring anlitas.
Det enda rätta är att förfara på förenämnde sätt, så att Skogen uter är tillväxt innan man återkommer till det afhuggna stället.
Denna methode kan under nuvarande disposition af KronoSkogarne icke verkställas.
Huru förpligta aflägset boende personer till ett enda hämtningsställe ?
Huru med JägeriBetjen ingen vårda den öfriga vidsträckta delen, under den tid den bör sparas, enligt planen?
Huru uträkna tillgångar emot bebofven för stora folkmassor m. m. ?
Detta allt blir dels öfverflödigt, dels kan med lätthet verkställas, då Skogarne komma under ägande-rättens vård.
Några Parker finnas så belägne, attén concentrerad bevakning är både lätt och möjlig.
Dessa torde derföre böra bibehållas för Kronans enskilta behof.
Dessutom torde blifva nödigt föreskrifva: 1:0 Att KronoSkogarne böra på öppen Auction emot årlig ränta under Skattemanna-rätt, till den mestbjudande försäljas, dock icke i större lotter än 5o, högst 100 Tunnland. 2:0
Att ett bestämdt minimum af 8 skill, Ban - Den i5 April.
467 sätt jag uti en medföljande Note tagit mig den friheten att föreslå, så bidroge, enligt co må utgöra räntan af hvarje Tunnland Jord eller Skog, och således SkattelöseSkillingen bestämmas till 6 gånger räntan eller En It:dr Banco; så väl räntan sorn SkattelöseSkillingen beräknade i Spannmål , efter ett medium af ett vid köpet nästförflutna ic åren.
I 3to Att Auctionerne höra genom Allmänna Kungörelser öfver hela Riket lillkännagifvas, och Auctionsställena blifva KammarCollegium, LandsContoret och den närmast Skogen belägna Gästgifvaregård eller annat lika tjenligt ställe. /po Att Bruksägare höra pu de närmast intill Bruken belägne Skogar äga Optionsrätt till högsta anbudet på så manga Tunnland Skog, som till Brukens drift blifvit profvade nödvändiga. 5:0 Att för Bruksägare, som nödgas tillhandla sig större partier af Skogarne, betalningen af SkattelöseSkillingen, får på en tid af flera år utsättas, hvilken af Konungen, efter förutgången pröfning för hvarje särskildt fall bestämmes, dock icke utöfver i5 år. 6:0
Att andra enskilte inom en kortare tid, af högst 10 år, böra erlägga SkattelöseSkillingen för hvad de inropa.
Alla böra för Köpeskillingarna med den derå löpande räntan ställa fullgod och laglig säkerhet, samt vid inropet betala minst yg, 7:0 Att Kronans Öfrige Allmänningar och Parker helt och hållet fridlysas. 8:0
Att anstalt malte fogas alt de ännu oafrnätte och ej på Charta lagde KronoSkogar, må så fort som möjligt är, blifva det.
Äfvensom att de, hvilka ej blifvit afvittrade, enligt r8o5 års Skogs - / 468 Den 15 Jpril. min öfvertygelse, denna åtgärd, säkrare än alla Finauce-operationer, att lifva industrien, öka productionen och just derigenom förhättra Myntvärdet.
Detta vore väl ännu blott en början, men den är ljus, kraftfull, lofvande den säkraste framgång.
Alla tiders erfarenhet ger den gla - Ordning, ofördröjligen frånskiljas enskiltas ägor, och förses med lagliga Rör och Rågångar. 9:0
Att alla sådana Författningar upphäfvas, som hitintills hindrat Enskiltas TrävaruHandel med främmande Nationers Handlande, äfvensom med egna Landsmän. 10:0 Att Sveriges RörelseCapital icke må genom Skogarnes försäljning åt Landets Inbyggare inom kort tid försvinna ur rörelsen, de derföre inflytande medel anvisas till allmänna företag, såsom sådana större Odlingar, som öfvergå enskiltas förmåga och betydligt bidraga till hastig production (emot viss betalning för visst arbete), hvilka QdJingsMarker sedan kunna delas och försäljas till den mestbjudande; Strömrensningar, Försvarsverkets i— ståndsättande och upprätthållande; Löne-tillökning för de militaira och civila Embetsman, hvilka, i brist af nödiga tillgångar, ännu icke kommit i åtnjutande af den Löneförbättring Riksens Ständer, vid i8i5 års Riksdag, beslöto, och slutligen minskning i Bevillningen, så att de inflytande penningarne med skyndsamhet å nyo spridas i rörelsen.
För den andel, hvarföre, efter sig företeende omständigheter, kunde anses nödigt att anskaffa Silfver till Banquens behof, borde utlånas en lika summa i Discontväg, så vida säkre Lånsökande sig dertill anmäla.
Den i5 April. 469 da förhoppning, att en förändring af redbar gagnelighet, endast den en gång påbörjas, icke kan i det hela med framgång motarbetas, och låter ej qvarhålla sig inom trånga gränser.
Det är likväl icke endast i financielt och oeconomiskt afseende, som Nationen häraf skulle draga brtydliga vinster.
Sjelfva Nationalcaracteren vunne äfven en förbättrad rigtning.
Förskaffa en aflägsen, förgäten, förtryckt Menighet tillfälle till arbete och förtjenst, till en båtande gemenskap med mera cultivcrade Landskap, till sjelfvalda förkofringsmedel; den skall antaga ett annat lynne, den skall framgå med stora steg till sin förädling.
Alla dessa ändamål böra vinnas.
Ständer äro i den lyckliga belägenhet att sjelfve kunna bidraga till allmänna välfärden.
Af dem beror det att genom visa åtgärder, grundade på ädla, oegennyttiga och kraftfulla beslut, dana denna patriotisme, som blir en följd af idogheten, hvilken alltid uppkommer, då den blott skyddas, men aldrig då den utstakas, föreskrifves och tvingas.
Således böra alla andra interessen än Fäderneslandets upphöra.
I ett samfund af så många vördnadsvärda och upplysta Medborgare gifves säkert ingen enda, som icke med ädel stolthet skall veta sig vara en del af Staten, som icke i denna egenskap skall lifva 470 Den i5 April. till manliga beslut, och allmänt nyttiga företag.
— Intet drag är mera bestämdt uti Nationallynnet, än det, att vilja vara en Nation, att veta sig äga i Lagen grundade rättigheter, äfvensom deraf härflytande pligter; att uti denna känsla ligger en borgen för Nationens sjelfständighet.
Igenom dessa tänkesätt har en osviklig trohet till den Regent, som vunnit förtroende, blifvit det andra caractersdraget i Folkets lynne.
Det är genom begagnandet af den kraft begge dessa medel gifva, som sannolikt det ädla beslut skall vinna stadga, att anhålla hos Kongl.
Maj:t, det sådana monopoliska föreskrifter, som skada ModerNäringen må upphäfvas, äfvensom de tillgångar begagnas, hvilka rigtigt använda, kunna förbättra Myntvärdet, lindra Menighetens bördor, samt småningom sprida frugtbarhet och välmåga lill våra mäst aflägsna Landskap.
Må mig tillåtas att vid delta tillfälle återkalla i minnet de märkvärdiga ord, vår vördade Konung uti ett offentligt tal yttrat: ”Serskilta Lagar bära nästan alltid stämpeln af ensidighet; detta tir ett grundfel, det svåraste att undvika, emedan det åtföljer menskliga svagheten, och emedan hvarje class i Staten är af Naturen böjd alt lämpa ärendernas gång efter sin fördel.
Delta oförgätliga yttrande synes mig kraftigt böra förena allas bemödanden till ett enda mål:
Fosterlandets viii.
Man skall icke allenast känna sig upphöjd öfver egennyttans små afsigter, ulan lifligt uppfordrad, och äfven mägtig att likna de mönster, som för det allmänna bästa, hvarken frukta motstånd, fa - Ben i5 April. 471 ror eller förlaster.
Det är så Landets Söner skola känna sin lycka att vara Svenskar, sin pligt alt förtjena detta namn, och sin kraft alt det försvara. » Grefve Gyllenborgj Joban Henning_, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
Då, vid saknad af erforderlige insigter i förevarande ämne och tillräckligt rådrum, jag nu till Höglollige Stats- och BancoUtskottens pröfning framställer några anmärkningar vid Högloll.
Utskottens Betänkande, angående Allmänna Penningerörelsen m. m., förväntar jag af Höglofl.
Utskottens benägenhet en ursägt för möjeliga misstag i bedömande af Utskottens åsyftanden, äfvensom af deras upplysning en tillfredsställande utveckling af hvad deri, såsom mindre tydeligt eller obestämdt mig förekommit.
Det vore att utan ändamål upptaga llögloflige Ridderskapets och Adelns lid, att nu upprepa hvad jag i anmärkning vid Utskottens Betänkande om FilialDisconternes utredning, deremot anfört, och med hvilken utredning, förevarande öfverläggningsämne står i nära sammanhang, sedan hufvudgrunderne i förra Betänkandet, äfvensom de man önskar finna i det förevarande, synas vara af Opinionen mera allmänt gillade, och då vid delta förhållande, och Riksdagens annalkande slul, rådrum icke lärer gifvas till framställning af en ny Financeplan och förändrat Förslag lill
Disconlernes ulredning, utan gransk - 472 Deri i5 April. ningen af den framlagde lärer blifva egenleliga föremålet för våra öfverläggningar, inskränker jag mig nu till pröfningen. i :o Huruvida nied den grundprincipej hvarifrån Utskotten yttra sig böra utgå, att nemligen RörelseCapitalet skall till nästa Riksdag bibehållas vid sitt nuvarande och pag. 24 och. s5 i Betänkandet, beräknade belopp; Utskottens Betänkande instämmer och förhållandet fullständigt utvecklar; samt 3:0
Om det med Discontregleringen föregifne åsyftade ändamål, att nemligen bereda Disconternes Debitorer, en vid Lånbetalningar skonsam behandling, blifver genom f öreslagne åtgärder behörigen uppfylldt, och hvad i detta afseende vidtagas bör; men örn jag misstager mig i yttrande af tvekan både i det ena och andra afseendet, hade jag mindre varit att ursägta, om, som jag förmodade, Utskottens Betänkande varit beledsagadt med provisionelle Calculer, sorn något närmare utredde årliga förhållandet af Banquens inkomster och utgifter, för att derifrån hämta en ledning för en säkrare beräkning.
Banquens årliga inkomster beräknas till 1,200,000, som likväl torde kunna något högre beräknas, och som de årligen ökas kunna för fem år eiler till nästa Riksdag säkert upptagas till 7,000,000, deraf utgår till 1820, de sista Riksdag beviljade Fastighets- och Odlingslånen, samt årliga biträdet 3oo,ooo R:dr till Götha Canal; men ifrån 1820 finnér jag icke någon annan af Utskotten föreslagen Lane - Den i5 April. 473 utgift, än jemte Odlingslån, som jemlikt Betänkandet pag. a3 skulle endast af Capitalafbetalningen på Fastighetslån utgå, de temporaira biträden af 600,000
R:dr till JernContoiret ocb. 400>000 R:dr till ManufacturDisconten, som äro föreslagne, och hvilka i anseende till egenskapen af temporaira
Lån icke torde i calcul böra till fulla summans belopp upptagas.
Det förekommer således sannolikt, att om ett ganska betydeligt öfverskott, skall såsom behållning komma att i Banquen qvarstå och indragas, om ock 5oo,ooo R:dr årligen skulle till Silfverinköp användas, och då verkställigheten af Silfverhandel, till detta större belopp, är ganska problematisk, blifver det nödigt ej mindre, att dessa medel i Låneväg utgå, än att bestämma sättet för deras användande för det belopp, som till inköp af Silfver icke tarfvas, liellst i annat fall flere millioner skulle före nästa Riksdag, ifrån Penningerörelsen indragas, hvarom man torde af Utskotten få vänta en närmare utveckling och en tablau i afseende på RörelseCapitalets förhållande, äfvensom i hvad Utskotten i grund af deras förklarande ansett sig böra lemna Rörelsen i stället för Disconlpapperen, som Utskotten beräknadt till 3 Millioner ingå i RörelseCapitalet och hvarpå Utskotten Pag. a5 förklarat böra göras afseende.
Utskottens beräkning, att, de utgifvande