Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ringare del af säden, sorn behöfves för att befordra Potäterne till nöjaktig Bran*, vins-afkastning, kan tagas endast af den blifvande hafran, som dertill utmältes, och tölj-1 den är, att den strida och bästa säden blifver i behåll till vida större qvantum än förut, och Brännvin erhålies derjemte i samma förhållan. de.
Jag är så mycket säkrare om deta resul. tat, som m>n egen lilla erfarenhet, jemförd med åtskilige mine Grannars, i den ort jag bor, öfvertygar mig derom:
Län, som vid mitt tillträde år 1807 aldrig lemnat mera an 200 å 250 tunnor säd i årlig afkastning med uselt framfödande af circa 50 Boskapskreatur och et! dylikt antal får, likväl genom fortsatt BrännJ vinsbränning, så långt Författningarne det tillåtit, samt derpå grundade uppodlingar, hunnit uppdrifva min Ladugård sä vida, att den innevarande år består utaf ett fördubbladt an-i tal, både af Boskapskreatur och Spanska Får, hvilka alla icke allenast aro af en större och förbättrad race, utan finnes jemväl öfverflödig fodertillgå^g för året.
Sädesafkastningen, sorn likväl icke ännu till fullo är uttröskad, lemnar, efter säker beräkning at trafvetal och den hittills verkställda aftröskning, qos Tunnor Spann, mål; men en sak, sorn förut aldrig varit påtänkt vid denna F,gendom, är att den jemväl i år renderat 900 tunnor Potntoes samt medelst Drank väl underhåller 50 Svinkreatur, hvilka Den 24 Martil, e. nu 415 framför andra
Af nyssnämnde Potatoesförråd, har från medlet af sistledne November, med tvänne 90 kannors pannor, Brännvin blifvit tillverkadt , utan att medtaga annan säd, än endast hafremalt i den ptoportion, jag förut tagit mig friheten nämna, och samma för-: hållande kommer jemväl att fortfara till och med Maji månads slut; med fullkomlig bespa-' ring af all den strida och bästa säden, hvilken till afsalu och andra behofver kommer att användas.
Då jag, för att söka bevisa nyttan utaf PotatoesBränningens friare utöfning ä landet, vågat framställa resultatet af min enskildta hushållning , såsom den säkraste grund för mig att på erfarenheten stödja min öfvertygelse härutinnan , får jag den äran jemväl tillkännagifva, det jag till underhållande af förut beskrif* ne PotatoesCultur samt derpå grundad BrännvinsBränning , nyligen uppfört ett större Bränneri och Mälthus, med alla dertill hörande Inrättningar och Redskaper.
Denna kostnad, sammanlagd med öfrige utgifter till anskaffande af flere Kreatur af diverse sorter, hvilka såmedelst kunna underhållas, uppbyggandet af nya hus för dessa, hvälfde källare till Potäternes förvaring, med mera, utgöra ett för mig högst betydande Capital.
Blifver rättigheten mig och mångfalldiga andra i samma ställning betagen, att till mer än hälften begagna detta, genom den andra 90 kannors Brännvinspannans iörbudna nyttjande, så är det klart att minst 4iö Dea 24 Martti) e. nu hälften af den utgifns Summan jemväl är föf. lorad, då någon ersättning derföre icke kati vinnas, samt de öfverflödige
Kreaturen* hvilka 'då icke kunna underhållas, säkert till vanpris* eller på annat mindre båtande sätt* måste försäljas elier afhändas:
Och dessa förluster ärö likväl ej att jemföra emot detri* som derigenom uppkomma, att mitt
Åkerbruk årligen blifvfef i saknad af ett storrö Gödsel-förråd * sotil i motsatt händelse méd hvarje år tilltagit.
För ittitt enfaldiga begrepp fratnställer sig
Öéti tankärt* att då PötätöesBränningen väl förut Varit omtalad, men likväl icke förr än i sedhare åren med något alfvar blifvit practicefad; skulle på samma sätt, sorti kännedomen deraf redan hunnit sprida sig i Skärte, Blekingen* Cälrtiare Och Jönköpings
Län* densamma irlbörti ganska korrt tid äfvert blifva antagen 5 dö öfra PrÖVincerfle i Och då effécten deraf är ett i högsta grad tilltagande Åkerbruk med besparing af den feeJare sädöh* sorn förut blifvit använd till Brännvinsbränning , måtte någon allmän fördel derigenom icke kunnä Uppstå* att* ined härtimande härutaf, betägä dem* som hafva lust och drift ätt föröka sid Production, tillfället dertill genom ändring äf fcil Författning* sorti så nyligen blifvit stadgad 1 detta afseende, och i förlitande hvarpå mången Landthushållare användt dryga Förlags» Summor* hvilka Utan dess vållande skulle gå förlorade* Till Den 24 Martii, e. in. 41?
Till mölnare bedömmande af dem, som inse detta fullkomligare, hemställer jag , huruvida hastigt och otta ombytta Principer och föreskrifter uti Oeconomiska ämnen befordra allmänna säkerheten samt underlätta eller förqväfva den enskilta Industrien.
Det tyckes väl åtminstone, att om man ock nied liknöjdhet behagar anse de olägenheter och förluster, som Enskilta kunna tillfogas, genom vidtagne
Författningars alltför täta ombytlighet, de likväl borde få vara så länge gällande, till dess man med visshet och pålitlighet hunnit blifva öfvertygad, om de lör det
Allmänna verkligen äro nyttiga eller sKadliga, samt pröfningen deraf icke inskränkas endast till förhållandet innom de närmast intill Hufvudstaden belägne Provincer, utan de öfrige jemväl, såsom delar af det hela, få komma i beräkning; Och vågar jag i anledning härutaf ödmjukast underställa , om icke 1815 års Kongl.
Förordning, •angående BränvinsBränningen i Riket, måtte orubbad få äga bestånd, åtminstone till nästa Riksdag, på det verkeliga Resultatet derutaf fullständigare må kunna inhämtas, hvartill den korrta tid, som Högstberörde Förordning hit-, tills existerat , tilläfventyrs varit otillräckelig.
Den betydeliga årliga inkomst, som derigenom i progressift förhållande sjelfmant tillskyndas Kongl. Maj:t och Kronan för begagnandet af en vidsträcktare Pannerymd, torde ej eller böra lemnäs utan afseende} hvaremot all slags progression uti afgiften vid fråga om den inskränkning uti Pannerymden, som Högloflig© Ridd. 0. Ad.
Afd. 53, 54. 418 Den 24 Martil, e. w.
Allmänna Besvärs- och OeconomiasUtskottet föreslagit, skulle blifva så mycket mer tryckande för Innehafvarne af större jordbruk, som de, enligt sakens natur , hafva af nöden en större Husbehofsbränning, utan att derföre böra belastas med en högre progressiv beskattning, då, de dessutom i andra afseenden, hvad beskattningen beträffar, visserligen icke blifvit förglömde.
Till styrka för hvad jag nu haft den äran anföra, torde jemväl med skäl kunna åberopas den nyligen af Herr Major Stjernsvärd till Allmänna Besvärs- och OeconomiasUtskottet dedicerade tryckta Skrift i detta ämne.
Det nit, som under larfvén af Patriotisme ifrar emot en friare Brännvins-tillverkning här i Landet, lärer af den sakkunnige anses hafva deruti erhållit sin tillbörliga stämpel i hvarjemte af de derstädes verilicerade
Facta erhålles stöd af den öfvertygelsen, att om inhemska Landtmän, utan ensidigt Förmyndare-tvång, få använda sina med svett och möda ur jorden hämtade producter på sätt de för sig finna nyttigast} så vinna dessa sednare en fortare tillväxt, och i sådant fall lärer ingen, utan att vara okunnig om sin egen fördel, till Brännvinsbränning emplojera säden, utan Potäterne.
Ridderskapet och Ådeln ej skulle finna skäl, -att genast afslå Höglofl.
Utskottets Betänkande , med bibehållande af förut gällande Författningar i detta ämne, saken måtte blif 1 - Den 24 Marfii, e. ni.
419 va återremitterad, och mine nu anförde Besvär dervid fä blifva följaktige.
Friherre Wrangel3 Henning, anförde skrifteligen: Till Riksens Ständers Öfverläggningar å» terföres nu den så ofta förändrade BrännvinsFörfattningen, hvars ombytlighet, i anseende till dess inflytande på den enskilta hushållningen, verkat och verkar den största oreda i det Allmänna.
Man har klagat öfver Importens skadelighet, Myntförsämring och den nöd, tili hvars afhjelpande Representanten nu rigtar sin forskning emellan hopp och fruktan, mot det mål, der Fäderneslandets öde skall ber stäminas för varande och kommande Generationer.
Månne icke täta förändringar i oecod norniska Författningar i sin mohn gifvit anledning till denna klagan?
Vi åberopa städse frihet och sjelfständighet; men kränka ofta dessa dyrbara ord, genom de förändringar, som till» skapas af människors olika interessen.
Under Moralens larf framkallas
Brännvin nets olyckliga verkningar.
Jag medgifver sanningen af Brännvinets skadlighet i flere afseeru den, och skulle vara den första att medverka till ett totalt förbud af denna varas tillverkande , så vida dess nyttjande äfven kunde afskaffas; men innan man derom blifver öfvertygad, och då.Nationens lynne, genom vana och climat, hellre uppoffrar sista skärfven, än att neka sig denna dryck 3 så trorjrg, att det» 420 Den 24 Martil, e tu. ta sträfvande efter omvändelse vore utan båtnad.
Ehuru ingen nekar vigten af Oeconomiska Författningar, så lemnar man dock ofta föga uppmärksamhet åt de Ö! verläggningar, hvartill de föranleda; men jag vågar likväl fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid de skäl, som hos mig stadgat de Anmärkningar, jag nu går att göra vid OeconomiaeUtskoftets Betänkande.
Utskottet medgif. ver, att hvarje L<gs högsta ögnamärke bör vara, att leda sinnena till fattande af rätta grundsattser, om de förut saknas eller missledas af ögonblickets falska beräkning; denna vackra phrase bör ej stå utan tillämpning ; den bör först undersöka nyttan eller skadan af de Lagar, som varit stiftade, innan den framträder, för att förändra dem; ty följderna afenOeconomisk Författning skola ej sökas i ti 11 förlig liga anledningar, de skola sökas i tidens och erfarenhetens slutsattser , och ej vankelmodigt öfverföra Statshushållaren från den ena ytterligheten till den andra.
Då man följer Brännvinets Historia endast sedan 1809; så frågar jag, om ej denna korrta tiden nu är tillräcklig för att bevisa de skadligaste följder af ombytlighet i en Författning, sorn, då den ej kan umbäras, äger den enda ofelbarhet i dess stadga och oföränderlighet.
1809 års BrännvinsFörfattning fick en utvidgning i samma progression, som Penningetillgången.
De förändringar, som sedermera Den 24 Martil, e. m. 421 ägt rum, de olika åsigter, hvarunder man bea traktat
Brännvinsbrännings-handteringen äro så allmänt kända , att jag ej med ett upprepande deraf vill upptaga Ridderskapets och Adelns tid. iS15 års Ständer, uppmärksamma på följ.' derna af de föregående årens Import, funno att förra Ständers önskan ej tillräckligt mot-j verkat det onda , som lemnat de djupa sår, hvaraf Fäderneslandet ännu blöder j de ville bibehålla nyttan af närvarande BrännvinsFörfattning, men hindra den skada, som följde början af dess kungörande, då förbud mot all Bränning skedde, och gaf tillfälle åt den ut. ländska Brännvins-öfversvämning, som nära tvänne år härjade Landet och lemnade öppet fält åt egennyttan på bekostnad af Nationen.
Då vid denna oftanämnde Riksdag Anmärkningame vid dessa åtgärder besvarades dermed , att sjuklighet under 1812 års Riksdag hindrat Föredraganden , att känna Ständernas önskan; så var det väl ej underligt, om da ville uttrycka den så tydeligt, som möjeligt, för framtiden.
Utskottet har, såsom grund för sitt Betänkande, yrkat, att bruket af tvänne 90 kannors
Pannor vida öfverskrider den tillverka ning, som innefattas uti ordet Husbehofsbrän^ ning, och att således den ena borde försvinna j men då många Consumenter finnas, hviD ka ej äro Producenter; så kan Brännvinsbränningen ej inskränkas till Husbehof, hvarmed jag menar det för Jordbrukaren och hans folk* 432 Den 24 Martil, e'. m.
Om ej utländskt
Brännvin skall ersätta denna brist, så måste dess tillverkning i Sverige vara mera utvidgad , nemligen innom de gransor, sorn naturligen uppkomma af sjelfva Författningen } jag tror således att ordet Husbebofsbtänning borde förändras till Inskränkt Brännvinsbränning.
Om någon erfarenhet kunde bestämma Brännvinsbehofvet i Sverige, så tror jag den visat sig under nuvarande BrännvinsFörfattning.
Consumtionen har under dess tillämpning snarare minskats än ökats, och inga inländska Lager hafva förorsakat förlägenhet för Landtmmnen och således definitionen af inskränkt Brännvinsbränning blifvit iakttagen uti 1815 års Författning.
Utskottet anser de så kallade BrännvinsFabriquer såsom mäst Sädesödande , då likvisst af erfarenheten är kändt, att liten Pannerymd öder mycken säd, och afkastar vida mindre Brännvin, än en större , de mindre Pannorna fordra ofta lika mycket arbetstid, bränsle och säd, som lika kannerymd förenad i en Panna, men Productionen blifver vida mindre.
Enligt denna sanning, borde ej mindre än 40 å 50 kannors Pannor få begagnas, just till besparing af födoämnen, men aldrig har
Utskottets tillstyrkan, att Brännvinsbrän-r ningen skulle upphöra 3:ne SommarMånader, kan väl vara rigtigt 5 men att man skal! skatta för en otillåten Bränningstid, är så stridande mot allt det begrepp, jag ägerosn rättvisa, att Den 24 Martii, e, m. 423 med lika skäl kunde Fordras en afgift förden 90 kannors Panna , som Utskottet nu vill indraga.
Drank från tillåtne tiden, må utan åtal eller bevisningsskyldighet alla årstider förvaras , såsom högst nyttig för kreaturen , anser jag således origtig, och man skulle kunna tro, att denna tillåtelse endast hade till föremål, att hemligen gynna Lönnbrär.nare , emedan de framställde fördelarne af besparad skadad
Drank, i min tanka, är ett gift för alla kreatur, f ör att ytterligare bevisa nyttan af den närvarande BrännvinsFörfattningeu, vill jag föra uppmärksamheten till de af naturen mindre bördiga fält, som Potatoes_oa!ingen gjort frugtbara , men hvars följder skulle upphöra att gagna och öka Sädesförråden i samma mon, sorn BrännvinsFörfattningen hindrade deras an-; vändande, då man af ett tunneland Jord, plan-: terad med Potatoes, kan frambringa lika mycket Brännvins„ämne, som frenne tunneland bes sådda med Rågj så frågar jag, om en Författ. ning, hvilken ensamt frambringar dessa Resultater, bör undergå en förändring, hvarigenom Sädes consumtionen ökas 1 samm^ mohn, som Potatoes-productionen minskas.
Det enda m&del , hvarigenom den sämre 424 Den 24 Mar lii, e. m.
Jorden kan uthärda dess dryga beskattning , är Potatoes-odlingen, och Ägaren häraf ber väl ej underkastas en Författning , sorn sätter honom i den hårda belägenhet, att antingtn kasta Skörden törruttnad på gödselhögen eller begagnas såsom foder åt kreaturen, hvartill denna växt är alltför ädel och otjenlig , då man med Turneps och andra för kreaturen bättre födande Rotfrukter lärt sig, att begagna hvart och ett slag till sitt rätta ändamål.
Af hvad jag nu anfört , torde finnas en grund för Utskottets Betänkande , att tillåta större Pannerymder för PotatoesOdlaren j men, ehuru jag sjelf har min Brännvins-tillverkning grundad ensam på denna Jordfrugt, kan jag ej annat, än, i likhet med Utskottet, ogilla en sådan Tvångslag , som hindrade det fria användande, som hvar och en bör äga af sin Jord och dess produeter.
Om således den nu gällande Författning får i naturlig och ostörd ordning fortfara, sparas kostnaden, sorn till förändring gen erfordras och skall den ej tvinga Landimannen att åter förändra sin hushållning, till hvars fullkomnande han användt flera års mödor och hvarefter han inrättat sin Ladugård.
Att temporelt göra uppoffringar, då frågan är att frälsa Fäderneslandet, anser jag för
Den 24 Martil, a. m. 4 25 en pligt5 men att genom Lagar jemt blifva prässad , kan jag ej anse för en Patriotisk, åtgärd.
Fri Näringsrättighet har jag alltid trott vara ett Lands enda uppkomst ; således böra Städerne visserligen äga rättighet till Brännvins-bränning och att få begagna tvänne 00 kannors Pannor innom ett Verk, emedan de, lika litet som Landtmannen, böra bringas till större kostnad vid Productionen.
Utskottets föreslagna vilkor, då Förbud mot Brännvms-bränning bör ske, anser jag för det lämpligaste och i alla alseenden rättvisaste vilkoren för en vis Regering; instäl; landet af Götheborgs och Carlskrona KronoBrännerier, finner jag vara ganska rigtigt.
Den tid under närvarande Riksdag , som fråga va* rit att inställa Brännvins bränningen, ödelädes mera Spannmål, än om fråga derom aldrig uppstått.
Sedan den fria Brännvins-bränningen åter blifvit befästad, hafva i manga Orter Spannmålsprisen fallit och Tillverkningen afstadnat, såsom ej lönande.
Till slut får jag göra den frågan , om Landet skall ersätta den minska, de Skatt, som uppkommer genom den ena 90 kannors Pannans försvinnandei så talar äfven detta för dess bibehållande.
Med anledning af dessa mina Anmärkningar, får jag anhålla om Återremiss af Utskottets Betänkande och att 1815 års BrännvinsFörfattning må bibehållas oförändrad i de delar jag anmärkt, hvarigenom sluteligen stora inhemska Sädesförråder skola besparas och vi 426
Den 2*4 Martil, e. nu upphöra att anlita främmande Länder om de Producter, vår egen jord erbjuder oss:
Harigegenom skola .äfven individuella egennyttans förslager, hvilka äro nära följeslagare till fördärfvet, då de utsträcka sin omfattning till Statens oeconomiska handläggning, äfven försvinna.
De större Egendotuarne fordra tvänne 90 kannors Pannor, om Dranken för Ladugården skall vara tillräcklig, hvars förlust är allt för stor, då man kan anse den öka Födo-tillgårsgen med en fjerdedel, och de större Egendomarnes undergång bör väl ej utstakas af afvundens skenheliga Patriotisms eller all säkerhet förn: kas Landtmannen äfven i en oeconomisk Författning.
Måtte en gång våra Beslut grundas på stadga efter noggranna Öfverläggningar, samt interes^et bannlysas från de Ständer, hvars ädla åsigt bör vara Folkets väl.
Ehuru med desto större tillfredsställelse jag bör, för min del, godkänna Förslaget, att till Regeringens omsorg Öfverlemna bedöman■*det-, när och huruvida inskränkning bör med Brännvins-bränningen företagas, som detta fullkomligen instämmer med hvad jag hafvit äran proponera i det Memorial, sorn föranledt denna Motion*, får jag likväl vördsamt hemställa, om icke vid detta uppdrag, man vill fästa en Cautel, som bildar, å den ena sidan, en allt för Den 24 Martil, e. in'.
427 oinskränkt tillit, å den andra ett i sina följder äfventyrlig! misstroende
Den förra genom att icke reservera någon ovilkorlig årlig Brännvins-bränning , svarande till de nödvändigaste Ladugårdsbehofver, äfvensom till det Minimum, hvarunder af inga Considerationer Consumtionen skall låta sig nedtvingas.
Den sednare åter, att åt Regeringens välgörenhet icke lemna öppet, att skåda detta ämne under annan synpunct, än den yttersta nödens, sedan in- och utländska Spannmålsbristen, hvarigenom skulle kunna hända, att medelst antina gen egna knappa och genom Brännvinsbränningen ännu mer förminskade tillgångar, eller genom å utrikes Handelsplatsar uppstegrade höga priser eller genom begge tillika, HandelsInteresset, Penningeväsendet och allmänna välmågan skulle illa tilltygas, utan att för ändamålet något hufvudsakligt vunnes; ty i hungersnöd , att äga ingen Spannmål eller sådan, att af den hungrige ej kunna lösas, kommer nästan på ett ut.
På en alltför partiel åsigt af saken grundar sig, efter min oförgripeliga mening, de resoneringar, hvarmed Betänkandet söker understödja Städernes nuvarande Bränneri-frihet.
Utskottet har varit för upplyst att tillerkänna S:äderne dertill någon i sakens natur liggande rättighet, men söker deremot att prydeligen antyda den som ett ovägerligt postulat hos Civismen och LandtmannaUrbaniteten.
Jag hoppas dock att förnärma ingendera genom att vilja, om jag kunde, frånkänna Städerne detta 428 Den 24 Martil, e. m. yrke, som icke är deras, och som, i fall det icke utsträcktes till fabrication, icke skulle där vara på långt när af den fördel man vill påstå} men hvaraf deremot indragningen är af den allmänna öfvervägande nyttan, att böra bringa Bränvinet, detta nu mera oundvikliga onda, till dess minsta möjliga skadlighet; höjden af denna skadlighet, i strict ceconomiskt och politiskt hänseende, står ju i rigtigt förhållande till vidden af Consumtionen, icke blott den straff bara intermittenta, som kallas fylleri, utan den till dagens allmänna ordning hörande, så kallade nyktra • men som i vårt land likväl i all ärbarhet medtager ett brödämne, svarande till millioner kannor Brännvin om året.
Nu! hvar finnes väl emot den förra ett bättre Correctiv, åt den sednare ett säkrare moderations-medel, än att hålla Bränvinet i ett jemnare högre pris, gifva det en lättare, en mera säker Debit, sorn bägge delarne måste blifva otvungne absolute följder af Städernes från Landtbygden årliga uppköp, blott att emot inpractiserande af Utländskt Brännvin kraftige anstalter vidtagas?
Om detta allt tages i Patriotiskt besinnande , om derjemte Städerne behaga öfverräkna bland härvid möjeliga ersättningar: l:o Den, att på Argumentet af denna förlorade egna tillgång hos deras Husfolk och öf. rige flerfalldige relationer inskränka den hos dem nu så öfverdrifna förtäringen, hvartill
Den 24 Martti, e. m. 429 deras egen öfverdrifna tillverkning gifvit både anspråken och sedvanorne. 2:0
Den af en troligen härigenom utvidgad Bytes-handel, af på Ved och äfven Spannemål billigare Torgpriser &c. Då borde detta Förslag unna6 att stå i förening med den allmänna viljans fordringar till vederläggning af Sagornas skildring af Svenska Folklynnet; som skulle, ehuru snällt och beskedligt man skrapar under egen bättre försedd gryta , likväl med en viss förtrytelse sniglas åt hvad som möjligen skulle kunna ligga i de andras.
Utskottet befarar att härigenom en alltför stor afsaknad skulle i Städerne drabba Ladugårds-interesset.
Men sådant är icke att befara, om åt dem efterlåtes att till producerande af Foderväxter begagna den jord de med andre förbindelser innehafva, hvarigenom för sitt ändamål skulle vinnas mycket iner än af Dranken, hvars fördelar af sina vedei börande visserligen mångordigt beprisas , men i lika diagonalsyftning, som den hvaraf mången nykommen liten Verldsborgare smekas för ett intresse , som ligger i en helt annan Physionomie.
Jag är derom till fullo öfvertygad, att huru länge BränneriSystemet, med 43© Den 24 Martti) e. mt sina bräckligheter vankar fram och åter, mellan palliativer , skall det sluteligen stadna vid denna RadicalCurmethode, hvartill jag derfö, re utbeder mig att i väre Protocoll få förvara denna välmenta påminnelse. * Herr Anckar sparre, Ingemar August, upp. läste följande:
Utan fruktan för de hårda Domar några värda Ledamöter behagat fälla öfver de, sorn hysa olika tankar mot dem, yttrar jag min mening i hvad som rörer Brännvinsbränningen i allmänhet.
Jag tror att Brännvinsbränning till verkeligt så kalladt Husbehof kan fullkomligt verkställas tned 40 å 50 kannors Pannerymd på hvarje Egendom, hvarigenom tillfället till öfverflödig Brännvinsförtäring minskas.
HvarjeSvensk känner nogsamt, hvilka rysliga olägenheter, som denna dryck tillskyndat vårt land ; den har hos otaligt mångå Medborgare mördat både physiska och moraliska egenskaper, hvilka kunnat gagnat både dem sjelfve och Staten, men nu berpfvade sådana företräden, ser man åtskilige personer nästan kunna sättas i bredd med djuren och stundom derunder, blott genom ett olyckligt begär till och en öfverflödig tillgång på, en dryck, som egenteligen såsom medecin tycks vara ämnad till en välgörande verkan.
Då man stundom får se män, som varit verkeliga snillen, försatte under medelmåttan och stundom under dåligheten, igenom det för Svenskarne ofta så förledande Brännvinet, må - Den 24 Martn, e. m. 431 ste man lifligt känna allt det olyckliga, som det samma medför.
I öfrigt hemställer jag till de deruti sakkunnigare, att bestämma det Minimum, som kan anses utgöra verkliga behofvet i fråga om Brännvinsbränning.
I härn delse de af flere värde Ledamöter emot Utskottets Betänkande gjorda Armärkningar skulle, som jag förmodar, föranleda till detsammas återremitterande, torde det tillåtas mig få yttra den önskan, att när Utskottet inkommer med sitt ytterligare Betänkande i ämnet, Utskottet då ville upplysa, huru många de äro i hela Riket, som nu innehafva och nyttja (vänne 90 kannors pannor.
Man blir sedermera närmare i tillfälle att kunna bedömma, huruvida deras andel är så stort, att någon förändring af nu gällande Författningar erfordras, eller af någon nödvändighet påkallas. 43* Den 24 Martii, e. nu Grefve von Lantingshausen, Albrecht:
Då frågan här förevar om Brännvinsbränningens fortfarande eller inställande , var jag af sjukdom hindrad att vara tillstädes, och får således nu reservera mig emot det då vidtagna beslut.
I afseende åter på de reglementariska föreskrifierne, hvarom nu egentligen är fråga, instämmer jag i den serskilda mening, Herr Prosten Säve innom Utskottet yttrat.
Om •derföre Betänkandet blifver till Utskottet återremitteradt, skulle jag önska att anledning der^ till hämtades ifrån de grunder , Herr Prosten