Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skadar visserligen icke, att de få 2:ne exemplar, men det är utan tvifvel öfverflödigt och kan jemväl medföra skada, om andra, som behöfva handlingarne, icke få dem.
Någon af StalsUtsk:s ledamöter torde benäget uplysa, huruvida den dubbla föreskriften tillkommit af förbiseende eller med flit. 106 Oen 22 Augusti.
Vidare anser jag mig böra anmärka, alt bland embetsmyndigheler, som skulle bekomma Riksdags-handlingarne, icke finnas up(agna stiftens eller Stockholms stads Konsistorier.
Jag kan ej tro, att Utsk. afsett, det de skola vara belåtna med de exemplar, som utdelas lill ”Universiteten i Upsala och Lund-jemte hvarje annat med bihliolhek försedt allmänt läroverk,” enär det finnes Dom-Capitel i släder, hvarest Gymnasium icke är, såsom i Upsala och Lund.
Om Kathedral-skolorna derstädes ega bihliolhek, känner jag icke.
Konsistorierna äro likväl sådana myndigheter, som böra komma i åtnjutande af ifrågavartde handlingar; hvarföre jag anhåller, att föreskrift derom måtte införas på tjenligt ställe, hvilket torde vara i 2:dra punkten litt. e., der orden ”samt Konsistorierna” böra inflyta efter orden ”K:s Beflude i hvart och ett af Rikets län.”
Jag vet icke säkert, om dessa mina anmärkntr, så vida de af R. o. Ad. gillas, äro sådana, att deröfver genast kan beslutas eller om Utlåt, måste för deras skull återförvisas.
Det kan visserligen sägas, att om de sistberörde exemplaren ej bortskänkas utan möjligtvis blifva försålda, inverkar det på Riksg:s-Kont:s inkomster.
I sådant fall, lärer återremiss icke kunna undvikas, men eljest kan beslut genast af R. o. Ad. fattas.
Jag har endast begärt ordet för att uptaga en af Hr von Hartmansdorff gjord anmärkn. derom, alt de Kongl. Kolhrna på 2:ne ställen i mom:tet 2 fått sig tilldelade exemplar af Riksdags-trycket.
Detta har Hr von Hartmansdorff trott härleda sig från ett förbiseende, men så är icke händelsen, ty om vi genomgå 3:dje mora., så finna vi, alt flera Werk utom de Kongl. Kolhrna på samma sätt fått sig tilldelade 2 å 3 exemplar af riksdags-handlingarne.
Så t. ex. har Högsta Domstolen fått 2, Banken 3, Riddarh.-Direkhn 2 ex. o. s. v. Hvad Hr von Hartmansdorffs andra anmärkn. beträffar, tror jag, fika med Hr von Hartmansdorff, det vara skäl alt göra en sådan förändring af stadgandet, alt äfven Konsistorierna få sig exemplar af Riksdags-handlingarne tillerkände, men jag anser ej att Betänk. endast för denna obetydliga förändrings skull behöfver återremitteras.
Jag beklagar att ingen af ledamöterna i StalsUtskrs Riksg:s-afdeln. år närvar:de för alt till besvarande uptaga de emot Betänk, gjorda anmärkntr.
Hela förslaget år upjofdt af nämnde afdeln. på grund af de upgifter Hrr Fullmäktige r Riksg:s-Kont. aflemnat och har ej i Utsk:s plenum undergått någon serskild granskning, utan blef der genast godkändt, såsom det vid flera föreg:de Riksdagar jemväl tillgått.
Skulle R. o. Ad. finna de af Hr von Hartmansdorff framställda anmärkntr böra föranleda till någon åtgärd, anser jag, i motsats till Frih. Klinkowström, att denna åtgärd bör blifva återremiss, ty det är alltid vanskligt alt så här, för alt sä säga, på stående fot fatta definitiva beslut och redigera dem.
Den 2'J Augusti.
Cederström, Hild.:
Jag har visserligen tillhört Riksg:sAfdelmn på den lid, då delta Utlåt, afgafs; roen jag erkänner, alt, dä Afdeln:u likasom sedermera StatsUlsk. till alla delar biträdde Fullmäktiges i "Riksg:s-Kont. hemställan, så trodde jag, alt man skulle kunna dervid trygga sig, livadau jag icke lill den grad uoga inträugt i granskning af alla de bär gjorda vidlyftiga bestämmanderne, alt jag kan påstå, det ingen föiäudring deruti år af liehofvet påkallad.
Några ord till svar torde dock tillåtas mig.
Hvad först Hr von Hartroansdorffs främst ställda anmärkn. vidkommer, så bär Frill.
Klinkowström redan till en del densamma besvarat: oell om roan närmare genomläser förslaget, finner man, alt i 2:dra mom. upräknas de embetsverk och myndigheter, sora erhålla exemplar af både prot:n och Lillängen, samt att de i 3:dje mom. upräknade embetsverk och myndigheter erhålla endast exemplar af bihaugen.
Detta förklarar förhållandet med de Kongl. Kolhna, hvarom anmärkn. blifvit framställd.
Hvad derefter beträffar frågan, huruvida icke Konsistorierna böra erhålla exemplar af Lillängen, så kan jag för min del icke bestrida billigheten deraf.
Sådan utdelning måtte likväl icke f. n. ega rum; ty om så vore förhållandet, hade Fullmäktige i -Riksg:sKont. utan tvifvel ej uteglömt dem i sin upgift.
För öfiigt förenar jag mig i Hr von Troils hemställan om ålerremiss, ifall R. o. Ad. skulle finna de gjorda anruärkmne böra föranleda till fattande af annat beslut, än bifall å Utsk:s hemställan.
Om en återförvisning skulle för anleda dertill, att de öfriga Stånden jemväl ändrade sina beslut i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s, så vore detta naturligtvis bäst.
Men jag befarar, att Med-St:n redan afgjort saken oell bifallit Utlåt.
, vid hvilket förhållande en återförvisning härifrån ej skulle till något tjena*, utan vore det då rådligare att genast i ämnet besluta.
Derest R. o. Ad. skulle finna lämpligt, att genast vidtaga de rättelser, Ståndet kan finna nödiga, vill jag hemställa till Hr von Hartmansdorff, huruvida han icke skulle vilja inskränka sig dertill alt endast fordra, det Kousistoiierna skola komma i åtnjutande af bihangeu till RiksStms prot.; emedan det icke torde vara lämpligt att, lill följd af Hr von Hartmansdorffs första anmärkn., frångå Utsk:s förslag.
Jag har ingenting emot alt Koll.-na få för mycket.
Men eller all anledn. taga de icke mot mera än ett exemplar, emedan de hafva ondt om utrymme.
Jag inskränker mig derföre alt begära, det äfven Konsistorierna måtte få sina exemlar.
Medan jag har ordet anhåller jag alt få göra en ytterligare anmärkn., som jag förra gången underlåt.
På sid. 25 är det föreslaget, alt högst fyra kompletta exemplar af riksdagshandlingarrie skulle tillställas Kongl. Bibliotheket, för all öfversäudas till några 108 Den 22 Augusti. andra länder i utbyle mot de gåfvor Kongl.
Bibliotheket från dem undfår.
Jag befarar att 4 exemplar äro alltför få.
Om vi länka oss, att af dessa 1 går till våra grannar i Norrige, 1 lill Danmark, 1 till Preussen och 1 till Hannover, så är det medgifna antalet redan slut.
Men som flera andra samhällen finnas, hvilka kunna vilja tillbyta sig våra riksdagshandlingar, hemställer jag, huruvida det icke vore skäl att öka exemplarens antal till 10, naturligtvis under förbehåll att tillgång derå finnes.
Då jag gjort resor i främmande länder, har jag någon gång blifvit tillfrågad ang:de förhållandet med våra riksdagshandlingar, om de tryckas och om tillgång å dem finnes, hvaraf jag hemtat anledn. till den anmärkn. jag nu tagit mig friheten göra.
Hr von Troil: StatsUtsk:s hemställan i det af Hr von Hartmansdorff sednast vidrörde hänseendet är hell och hållet grundadt på Hrr Fullmäktiges i Riksg:s-Kont. framställning, hvilken äter blifvit föranledd af Kongl. Bibliolhekarien Arfvidssons anmälan, alt från åtskilliga främmande bibliothek gåfvor blifvit lemnade till det Kongl. Bibliotheket, dervid framförts den önskan alt såsom gengåfvor erhålla våra riksdagshandlingar.
Bibliothekarien
Arfvidsson begärde för denna önskans opfyllande endast 3 å 4 exemplar och då icke heller Fullmäktige i Riksg:s-Kont. ansett ett större antal behöflig!, fann Utsk. icke skäl att öka detsamma.
Då nu denna fråga blifvit föremål för öfverläggningen, anhåller jag alt få fästa upmärksambeten å en annan omständighet, hvaröfver man i Utsk. diskuterat.
Fullmäktige hafva nemi. hemställt, att de exemplar, som skulle afsändas lill främmande länder, skulle inbindas i enkla pappband med cloth-ryggar.
Jag för min del ansåg det vara med Svenska Statens värdighet mera förenligt att inbinda dessa exemplar i något bättre band än pappband, men pluralileten inom Utsk. var för tillfället fallen för hushållning och Utsk:s hemställan blef bifallen.
Skulle nu R. o. Ad.
Hnna lämpligt att, på grund af redan gjorda anmärkmr, återremittera Utlåt., tror jag att den af mig nu vidrörda omständighet är förtjent af alt ännu en gång tagas i betraktande.
Skulle åter R. o.
Ad. vilja i denna serskilda fråga genast besluta, anhåller jag att de främmande bibliotheken mätte anses värdiga att erhålla de ifrågavande exemplaren i något prydligare band än papp-band.
Som detta Utlåt:s afgörande tyckes vara förenade med svårigheter, tager jag mig friheten anhålla, alt frågan måtte få hvila på bordet.
Häruti instämde Frih. Klinkowström.
Jag hemställer till de ledamöter, hvilka nu, vid öfverläggningens slut, begärt frågan på bordet, huruvida de icke skulle vilja tillåta hennes återförvisning, desto hellre som Hr von Troils sednaste anmärkn. afsåg en utgift för Riks gålds-Kont.
Jag har tagit till princip, alt, då bordläggning af någon fråga blifvit liegård, för min del medverka der - Den 22 Augusti. 109 till, alt diskussionen icke åter uplages.
Afståendet från skedd bordläggning kan nemi. vid vissa tillfällen leda till öfverraskningar och förhastade beslut, ehuru sådant vid detta tillfälle visst icke är alt befara.
Af denna anledn. tror jag principen emedlertid böra vidhållas; och må det bordlagda ärendet alltså förblifva hvilande lill nästa pleni-dag, eller den dag, föredragning deraf kan anses af Ståndet tjenligen böra äga rum.
Tersmeden förklarade sig afstå från sin begäran.
Då har jag en önskan att til lägga, och den är, att de ledamöter, sorn vilja hafva en fråga bordlagd, måtte genast komma fram med begäran derom och icke göra det, sedan öfverläggningen nalkas sitt slut och endast afgörandet återstår.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att StatsUtsk:s förevar:de Utlåt, enl. derom gjord begäran komme att ytterligare hvila på bordet.
Vid föredragning af StatsUtskis den 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
JYs 237, angide kostnaderne för tryckning af prot:ne vid innevaride Riksdag jemte dertill hörande Bihang, blef äfven detta Utlåt, på flere ledamöters begäran ånyo bordlagdt.
Föredrogos och bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde den 19 dennes f. in. bå bordet lagde Utlålin och Hetänkib, nemi. från Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.U t skotten:
JYs 3, angide väckt fråga om ändring i vissa delar af föreskriflerne ronde Fyr- och Båk-afgifteus erläggande; JYs 4, i ani. af väckt fråga om reglering af Posliljonernes löne-vilkor; JYS 5, i ani. af K. M:s Nåd.
Skrifvelse, angide en, vid verkstäld rotering af Köpingen Trelleborgs jord, i denna Köpings ordinarie
Båtsmanshåll upkommen öfverskjulande mindre rote-andel.
Bes v.- o. Ekon.Ut skotte t:
JYs 115, i ani. af väckte motioner, dels beträffande Elemenlar-läroverkens samt de s. k. paedagogierne eller mindre Stads-skolorne, och dels om tillägg till (öreskrifterne i afseende på Studentexamen; samt JYs 116, i ani. af väckte förslag om utvidgande af en del Elemenlar-läroverk. 110 Den 22 Augusti, Anmäldes och lades pä bordet nedannämnde frän Utsk:n inko. m.ne Ullålin, Mern. och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet:
Jtä 242, i ani. af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokat-Fiskalen i K.
KaromarRm, Prot:s-Sekret:n C. Printzensköld för det aktorats-arfvode, hvaraf han galt i mistning genom den Presidenten J. P. af Biltberghs slerbhus-delegare medgifna befrielse frän Presidenten i lifstiden ådömd ersättnings-skyldighet för en del af aflidne Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans; JVS 243, i ani. af erhållne ålerremisser å Betänk.
M 26, ang:de K. M:s Nåd.
Propos. om framlidne förre Depart:s-Chefen i K. General-Tull-Styrelsen, Kansli-Rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande frän bemälde Kansli-Råd ådömdt ersättningsansvar i målet ronde den efter aflidne Tullförvaltaren M. F.
Finér yppade balans.
Ekon.Utskolten: JV? 1, ang:de arfvode för en af de förenade Utsk:n antagen serskild Sekret.; och 2, i ani. af väckt fråga om inrättande af ett Statistiskt Embetsverk samt anslag dertill.
Hr Gr. o. Landtm, med tillkännagifvande att Frih. af Ugglas, Curt Gust., såsom ledamot af Const.Utsk. begärt och erhållit 8 dagars ledighet från morgondagen, anmodat Hrr Elektorer alt utse en ledamot att i nämnde Utsk. inträda under Frih. af Ugglas^ frånvaro, åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. 10 på aftonen.
' Den 23 Augusti. lil Onsdagen den 23 Augusti 1854.
Justerades 5 prot.-utdr. för d. 22 dennes oell pleni-prot. för d. 31 sistl.
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter; och hefunnos dertill utsedde i Constitutions-Utskotlet: alt inträda under de ordinarie ledamöterna JU 311.
Frih. af Ugglas, Curt Guslaf, för 8 dagar från och med d. 24 Äng., och JU 2,145.
Hr Tersmeden, Nils, för 3 veckor från och med d. 24 Aug., beviljade ledighet: JV2 189.
Funck, Fredrik Alexander; JYs 678.
Banko-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten 2,253.
Hr von Holst, Fullm.
Manderström, Carl Adolf, beviljade 14 dagars ledighet från och med d. 21 Aug.: JU 1,976.
Hr von Knorring, Erik Oscar.
Riddarhus-Uts kottet: efter JU 1,931.
Hr von Echstedt, John Fredrik; JU 2,132. B.
Hr af Klercker, Johan Reinhold.
Föredrogs ånyo StalsUlsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt.
JVs 230, i anledn. af erhållen ålerremiss å Betänk.
J\2 124, ang:de väckt fråga om förändring i nn gällande stadganden i afseende å del åtskillige af K.
Kammar-R:ns tjenstemän tillkommande anmärkms- och aktorals-arfvode.
Då R. o. Ad. redan afslagit StalsUtsk:s Betänk.
J\l 124, anhåller jag, alt Ståndet måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut, isynnerhet som Utsk. uti det nu föredragna Utlåt, icke andragit några skäl, som skulle kunna föranleda till beslutets frånträdande, utan fastmera endast till innehållet anmält, men icke vederlagt de anmärkmr, som af PresieSt. vid skedd ålerremiss af ärendet blifvit framställda; hvilken omständighet torde ytterligare stärka an!edn:n till det beslut, som jag nu haft äran förorda. 112 Den 23 Augusti Hr von Hartmansdorff, Äng.:
Äfven jag instämmer uti den anhållan, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt i ämnet fattade beslut.
Uppå härefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt, alt med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut lägga Utsk:s förevande Utlåt, till handlingarne.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt.
JV2 233, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
Al 148, ang:de väckt fråga om uplåtelse åt K. Serafimer-OrdensLazarettet af plats för tvätt-inrättning från K. M:s och Kronans af K.
Karolinska mediko-kirurgiska Institutet disponerade egendom N:ris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed, beviljande åt nämnde K.
Institutet af anslag, motsvarande den hyresafgift, som för nämude plats nu erlägges.
Vid denna frågas första behandling hos R. o. Ad., tillstyrkte jag, alt Ståndet mätte bifalla StatsUtsk:s då aflålna Betänk., som innefattade ett afstyrkande.
Enär likväl 3:ne
Stånd återremitterade ärendet, samt dymedelst lillkännagåfvo, att de icke voro nöjde med Utsk :s första hemställan, ansåg jag mig icke böra inom Utsk. framställa nyssnämnde yrkande, eller afgifva någon serskild reservation; men då, såsom vi alla känna, en återremiss icke innefattar ett definitivt beslut, vågar jag anhålla, alt R. o. Ad. mätte genom afslag å det nu afgifna Utlåt, benäget omfatta den sats, som Utsk:s första Betänk, framställde, isynnerhet sora Sundhets-Colkro tillförene ansett den ifrågavar:de lägenheten icke böra, såsom Utsk. nu föreslagit, K. M. och Kronan för alltid _afhändas.
Någon vidare utredning i afseende å platsens umbärlighet för Karolinska Institutet anser Utsk. icke behöflig, och Utsk. tillägger, att en sådan torde icke heller kunna vinnas.
Det synes likväl vara nog vågadt, att sålunda på förhand förklara, det en utredning icke skulle, derest vederbör:de auktoriteter blefve på K.
M:s anmodan uti ämnet hörde, kunna erhållas; ty först efter en grundligare utredning ar man i tillfälle fatta ett på full sakkännedom foladt omdöme i frågan.
I annat fall blifver man lätt utsatt för att begå förhastanden, som sedermera ej kunna godlgöras.
På de af mig nu anförde skäl anhåller jag om afslag å'Utlåt.
Al 233.
Det förundrar mig icke, alt Frih.
Cederström, hvilken, första gången då ärendet förevar, icke lyckades få detsamma afgjordt på sätt han då önskade, nu försöker förmå R. o. Ad. fatta ett beslut, stridande emot den åsigt, Ståndet förra gången uttalade, men jag förmodar alt Ståndet skall inse, det SialsUtsk. haft skäl att göra afseende på de från 3:ne
Stånd vid återremisserna framställda anmärkmr.
Det Den 23 Augusti.
Det förhåller sig ingalunda på sätt Frih.
Cederström omför» mäll, att Sundhets-Kolhm afstyrkt eller att Professorerne vid Karolinska Institutet salt sig emot ifrågavar:de förslag, och jag anhåller, all lill vederläggning häraf få nämna, alt Sundhets-Kolhm förklarat, alt det vore för detsamma likgiltigt, om den ifrågavar:de platsen öfverlemnas på femtio år eller för alltid.
Hvad åter beträffar Professorerne vid Karolinska Institutet, tager jag mig friheten, att ur Utsk:s Utlåt, citera följande rader: ”derjemte och då, med anledn. häraf, K. Lazarells-Direkl:n år 1837 hos K.
M. gjort underd. ansökning, alt ifrägavar:de å den åt K.
Karolinska mediko-kirurgiska Institutet uplåtna tomt belägna plats måtte antingen för alltid eller för någon längre tid af minst femtio år, åt Lazarettet för anläggning af en tvättinrättning uplåtas, vederbör:de cmbetsmyndigheler, K. SundhetsKolhm och Professorerne vid K. Karolinska Institutet, blifvit i ämnet hörde, af hvilka de sistnämnde förklarat, alt berörde plats med derå varande smedja vore för Institutets behof umbärlig, och derföre dittills varit åt enskild man utarrenderad, samt icke heller för framtiden syntes för Institutet ega annat värde än genom den årliga inkomsten, hvarföre det vore för Institutet likgiltigt, antingen platsen till evärdelig ägo eller endast för femtio år uplätes, så vida Institutet i båda fallen tryggades vid åtnjutandet af den påräknade erforderliga afkastningen.”
Häraf synes frågans verkliga ställning, och då Utsk. ansett, all Karolinska Institutet bör fortfarande åtnjuta den årliga inkomst, som del hittills haft af tomten, har Utsk., i öfverensstämmelse med hvad 2:ne RiksStånd vid återremisserna föreslagit, hemställt att, enär, i händelse arrende-afgiften skulle af Serafnner-Lazarettet fortfarande utbetalas, antalet af de personer, hvilka der annars kunde för sjukvård emottagas, blefve i motsvarande mån inskränkt, åt förstnämnde
Institut måtte anslås 200 R:dr, hvarigenom Lazarettet, utan minskning i Institutets inkomster, komme att innehafva full egande-rält till den plats, hvarå en tvättinrättning kunde upföras.
Cederström har nu yttrat, alt man borde hafva frågan utredd, men då den, hvad de (ill Utsk. inlemnade handlingar äfven borde visat Frih.
Cederström, verkligen blifvit utredd, synes det mig icke vara skäl att låta Lazarettet uti 3:ne år blifva urslåndsalt att emottaga så många sjuka, som det eljest skulle kunna göra, i händelse denna obetydliga summa blefve beviljad.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, och i öfverensstämmelse med de åsigter R. o. Ad. uti återremissen uttalade, anhåller jag om bifall till Ulsk:s Utlåt.
Jag begärde ordet för alt framföra de skäl, hvilka, i motsats emot hvad Frih.
Cederström anfört, tala för bifall till Ulsk:s Utlåt., men sedan Hr Bildt fullständigt utredt ämnet, återstår för mig föga att tillägga.
Jag vill endast nämna, att, om den ifrågavar:de tvättinrättningen skall i enlishet med nutidens fordringar upföras, den kommer alt kosta minst 6 å 7,000 R:dr; att Lazarettet icke kan åstadkomma en sådan inrättning med 11 H. 8 114 Den 23 A ugusti. mindre, än att det blifver i besittning af tomten; alt SundhetsKolhm och Professorerna vid Karolinska Institutet förklarat, att tomten är för Institutet obehöflig, att båda dessa anktoriteter tillstyrkt öfverlemnande! med vilkor, att Institutet i ersättning erhåller den summa,som lägenheten i arrende inbragt, samt att Sundhels-Kolhm icke hade haft något annat att erinra än att, då lägenheten vöre en K. M:s och Kronans tillhörighet, Koll:m aDsett sig böra endast tillstyrka, all densamma finge till Lazarettets disposition användas för en tid af 50 år.
Men dä frågan blifvit R.
St. underställd, tror jag icke något hinder möler uti ifrågavartde hänseende.
Inom Utsk. och afdelnm voro alla ledamöter, med undantag af Frill.
Cederström, ense derom, att Serafimer-Lazarettet borde komma i besittning af den ifrågavande tomten.
Den enda orsaken, hvarför man icke ville tillstyrka en direkt åtgärd var den, att det syntes åtskilliga ledamöter, all då en fråga af denna beskaffenhet blifvit af Sundhets-Kolbii president väckt, det varit -lämpligare, att denne person vändt sig till Regeringen, i st. f. till R.
Förhållandet var likväl det, att ärendet egentligen för första gången förekom efter Prof. Huss’s hemkomst från en resa förl. höst, och så sent, att K. M. hade till R.
St. aflåtit Sin Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, och alt Sundhets-Kolhii President, som icke ansåg sig vid denna tidpunkt böra besvära K.
M. med någon anhållan, fann det vara lämpligare, att sjelf hos R.
St. väcka frågan.
Jag anhåller vördsamt om bifall till Utlåt.
Mitt första anförande var så till vida ofullständigt, som jag, vid min begäran om afslag å Utlåt., icke derjemte anhöll det-R. o. Ad. malte för sin del besluta, att R.
St. uti aflåtande underd. skrifvelse ville anhålla, det K.
M. läcktes låta verkställa fullständig utredning i ämnet, samt derefter lill R.
St. afgifva den Nåd.
Propos., hvartill förhållanderna kunna föranleda.
Uti Hr Bildts anförande har insmugit sig ett litet miss tag, hvilket understundom ganska lätt kan hända äfven den noggrannaste.
Den värde ledamoten har omnämnt de i ämnet aflålne återreraisserne, såsom utgjorde de definitiva beslut.
Så är dock icke förhållandet, och vid andra tillfällen har den värde ledamoten i likartade fall noga skiljt här emellan, på sätt jag äfven ansett och anser fullkomligen formenligt och rikligt.
Således hoppas jag enahanda åsigt jemväl nu må göra sig gällande.
Den siste värde talaren har funnit en oriktighet uti mitt yttrande så till vida, som skulle jag hafva anfört, alt Sundhets-Kolhra helt och hållet afstyrkt tomtens öfverlemnande.
Detta misstag tror jag mig icke hafva begått, i det jag endast erinrat derom, att Sundhets-Kolbm ansett tomt-andelen icke böra till Serafimer-Lazarettet öfverlemnas på mer än 50 år; hvilket tydligen tillkånnagifver den åsigt, att tomten icke borde för alltid Carolinska Institutet afhändas.
Nu citeras visserligen hvad Kolhii Ordförrde motionsvis begärt; men han har härvid endast uttalat sin individuella önskan; men med all aktning så väl för Ordförande-kallets betydelse, sorn för personens utmärkta egenskaper, kan det väl icke påstås, att Ordför:dens Den 23 Augusti. 113 mening alltid och nödvändigtvis måste vara Kolhii ?
Åtminstone hade sådant i det speciella fallet bordt upgifvas, jag begär ej mera.
Denna håga blef visserligeD redan år 1837 hos K.. M. anhängiggjord; men under den långa lid, som sedermera förflutit, har K.
M. icke funnit för godt, att derom göra någon framställning.
Hvad bevisar sådant, om ej, att K.
M. bedömt platsen vara för Karolinska Institutet af det Värde, ali den ej borde detsamma fråntagas?
Hr von Troil förmenar, att vederbörtde ieke velat besvära K.
M. med begäran, att vid denna Riksdag göra någon Propos., ronde eli ämne af så underordnad beskaffenhet, som det ifrågavande, och att denna omständighet utgjorde orsaken lill akloriteternes och regeringens tystnad i delta mål; men jag hemställer, om del icke kan fullkomligt mätas lika med propos:r om afstående af jord, än för utvidgande af någon kyrkogård, än för upliyggande af något skolhus?
Och alt sädane mål förekommit och handlagts både vid denna och föreg:de lliksdagar, derom behöfver säkerligen Hr von Ttoils mångåriga erfarenhet i StatsUtsk:s ärender icke af mig mer än åberopas.
Således synes det mig, att om K.
M. ansett ärendet vara af någon vigt, hade vi helt säkert erhållit någon propos. derom.
Det är sagdt, att Professorerna vid Karolinska Institutet, i ämnet hörde, förklarat det platsen vore för detsamma umbärlig.
Dock synes det mig, som Sundhets-Kolhm, hvilket har öfverinseende! så väl öfver Karolinska Institutet, som öfver Serafimer-Lazareltet, borde kunna se saken mera uti sitt sammanhang, samt alt Kolhii tillstyrkande, det tomten måtte endast på 50 år Dplåtas, har Sitt grund deruti, att Kolhm ansåg, alt platsen, ehuru f. n. umbärlig, likväl kunde för Institutet i en mera aflägsen framtid blifva behöflig.