Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot återremiss har jag likväl intet att erinra.
Grefve Pojfe:
Den siste värde talaren har instämt med de öfrige deruti, att billighet och rättvisa påkalla , att Kronobetjeningen måtte erhålla ersättning för oftanämnde trycknings-1 kostnad.
Jag tror mig således göra honom ett nöje, då jag åter upprepar sättet , hvarpå ett beslut derom kan bringas i verkställighet. 42 §.
Riksdagsordningen ger tillkänna , huru det skall tillgå med infordrande af erfordqrlige upp} lysningar.
Desse upplysningar, kunna de fleste Landshöfdingar nu redan lemna, och för de öfrige erfordras^icke lång tid ,, för att insända Den 18 Junii f, m. dem.
Det är icke eller något constifutionsvidrigt deruti, att ett beslut, sådant sorn detta, fattas, i anledning af eo enskilt motion.
Då ingen bestämd summa varit gifven, har det varit omöjligt för Utskottet att taga befattning med målet.
Det är icke ovanligt, att sådane anslag begäras, men för dylike utgifter, är åt Kongl. Maj:t en serskilt summa anslagen, under namn af Extra Utgiftsmedel.
Så länge en sådan utgift ej lått den stadga, att den kan beräknas, kan den ej eller på Stat uppföras.
De upplysningar som man yrkat, att StatsUtskottet borde hafva infordrat, hade väl kunnat begäras, men likväl förefaller det mig, som om motionerne borde hafva varit mera utarbetade, och jag föreställer mig, att om utgifterne hade varit mera bestämde , hade de blifvit i motionerne uppgifne.
Grefve von Schwerin, Fredric
Bogislans:
I anledning af Grefve Posses anförande, får jag äran nämna, att om än Ridderskapet_ och Adeln beslöt att anslaget skulle beviljas, vore StatsUtskottet likväl ej i tillfälle , att så hastigt, som det förmodas, af Landshöfdingarne erhålla upplysningarne; ty först och främst tår StatsUtskottet ej sätta sig i direct beröring med Landshöfdingarne.
En sådan begäran skall nödvändigt gå genom Styrelsens organer, och för det andra så, ehuru Landshöfdingarne äro här, äro icke Embetena bär, och en sådan Den 18 Junit J. m. uppgift måste, för att äga vitsord , lemnäs af Embetet.
Grefve Pojffe: I anledning af Grefve von Schwerins yttrande, får jag förklara, att jag ej föreslagit, att Utskottet skulle sätta sig i direct beröring med Landshöfdingarne; tvärtom har jag åberopat 42 §.
Riksdagsordningen, och således yrkat , att upplysningarne genom HofCanzleren skulle infordras.
Jag nämnde väl, att många Landshövdingar, som äro här, redan voro i tillfälle att meddela desse upplysningar, men deraf bör icke slutas, att blott enskildta promemorier af Landshöfdingarne skulle lemnäs, ty möjeligen kunna de vara förgedde med behörige uppgifter ifrån LandshöfdingeEmbetena.
I öfrigt bör jag upplysa , att orsaken , hvarföre ej Landshöfdingarne hos Kongl. Majit anmält detta ämne, är den att, när underdånig skrifvelse derom skulle uppsättas, anmärktes, att motion i samma ämne redan var väckt i Stånden, hvarföre man lät frågan förfalla.
Friherre Ankarfuävdi Jag tror att Herr Lagerhjelm uppgifvit en utväg , hvarigenom man kan låta bero vid StatsUtskottets utlåtande.
Då Kongl. Majit disponerar Extra Utgiftsmedlen , finner jag, att om Landshöfdingarne uppgifva behofvet, de kunna af Extra Utgifts* medlen blifva försedde med så stort anslag , som kan erfordras.
Jag anser det vara omöjligt för StatsUtskottet att anslå en summa, då behofvet icke är pröfvadt af Styrelsen , och uppgifter ej finnas från alla Landshöfdingarne.
Den I o Junii /. m. 455 Omöjligheten, att nu kunna få sådane, har jag förut ådagalagt, och jaa ser ej något, som hindrar att bitalia StaisUtskottets Betänkande och ändå för Kronobeijcningen få lindring.
Herr von Heijne,, Georg-, Jag vågar till Riddeiskapet och Adeln hemställa, om det är möjligt för Sia sUtskottct , att vid hvarje enskilt motion skatta sig sädane upplysningar, som motionen ej föranleder till.
Den nu varande motionen är af den natur, att StatsUtskottet förmodligen med nöje skulle hafva tillstyrkt anslaget, om saken kommit ifrån Regeringen och summan varit uppgifven , samt de förhållanden varit utredda, som kunnat bestämma Utskottets öfvertygelse.
Friherre Cederftrim:
Det har blifvit yttrade, att afsigten vinnes , derigenom att den erforderliga summan genom Konungen bestämmes, att utgå af Extra Urgiftsmedien, utan serskilt anslag.
Jag får fästa uppmärksamheten dervid, att desse medel redan före detta äro beräknade, och att deras användande icke lärer vara obekant för StatsUtskottet, och om öfverskott på dem skulle finnas, bör det väl icke användas till ett sådant ändamål.
I händelse öfverskott ej finnes, är det helt enkelt, att medel till denna utgift icke finnas; skulle åter emot förmodan öfverskott finnas, är det likväl klart, att i händelse utgiften icke anvises deruppå, den ej eller derutaf kan utgå.
Om ock nu Riksens Ständer anvisa till Extra Utgiftsmedlen, stadnar ändå sednare delen af Betänkandet, 456 Den 18 Tuni i J. m, om löneförhöjningen för Kronobetjeningen på Gottland och i Bohus Län , uti samma förhållande.
Behofvet deraf är nu för andra gången erkändt, men ändå icke afhulpit; och jag hemställer om det är klokt af Representationen att, då den erkänner behofvet af en Lönetillökning för Uppbördsman, och då man nyligen haft exempel på en stor balance uti Bohus Län , icke söka att genom beviljandet af bättre löner, i möjligaste mon förekomma sådane händelser.
Grefve von Hofen:
Jag får yttra min öf vertygelse, att sedan StaisUtskottet icke ansett Kronobetjeningen värdig att erhålla något anslag, hoppas jag att om Ridderskapet och Adeln icke instämmer i samma öfvertygelse,4?det af Grefve Posse gjorde förslag, att genom HofCanzleren infordra upplysningar i detta ämne, icke skall draga ut mer än högst en månad, inom hvilken tid Riksdagen säkerligen icke lärer vara slutad Jag får äfven upprepa hvad Grefve Posse yttrat , att då Landshöfdingarne här voro samlade, uppstod fråga om, att i detta ämne ingå med en underdånig skrifvelse till Kongl, Majtt, men som motion derom redan var gjord, ansåg man detta såsom öfverflödigt.
Friherre of Nordin, Carl Johon-, Titeln af extra utgifter gifver tillkänna dess ändamål, och jag kan ej annat am.e än att det nu ifrågavarande mindre bidrag, bör höra till denna titel, så mycxet snarare, som besparingar finnas för De n 18 Junii f m, 4S7 närvarande på berörde titel att tillgå, och jag tror således något hinder icke vara för bifall å Betäokandet, då det derjemte är öppet för Herrar Landshöfdingar, att hos Kongl. Msj:t anmäla detta ämne.
Om , som Grefve Posse föreslagit, det skulle åläggas StatsUlskottet att hos HofCanzleren begära upplysningar, rörande beloppet af utgiften, komme Utskottet ändå alltid i saknad af Kongl. Maj.ts pröfning, huruvida Han anser anslaget nödigt , hvilket jag dock tror vara af vigt att känna, ty, då det är fråga om bidrag af Staten, anser jag det vara angeläget att deras nödvändighet alltid förut af Kongl. Majit pröfvats.
Friherre duckar/värd:
Cederström har origtigt fattat min mening, om han trott mig hafva velat hänvisa på Extra utgiftsmedlen, uti anvisningsväg; sådant är icke möjligt då inga anvisningar kunna af Ständerne göras på en titel, hvars benämning bestämmer dess egenskap; men jag förenar mig med Friherre af Nordin, så mycket mera , som han yttrat möjligheten af hvad Friherre Cederström betviflat.
Jag kan ej annat än fortfara i min tro, att StatsUtskottet ej bordt tillstyrka ett anslag af denna natur, och på så obestämda grunder.
Jag skulle tro, att det icke går an, att ifrån elen ytterligheten att hel* tryckningskostnaden tynger Kronobetjeningen. på en gång öfvergå till den, att obegränsad tryckningsrätt på Statens bekostnad beviljis utan föregången pröfning; och jag tror att denna pröfning icke kan 4?8
Den 18 Juni i /, m. ske utan genom Regeringens försorg.
Det äromöjligt att det annorlunda kan tillgå.
Samma förhållande är med, löneförhöjningen.
Några ömande omständigheter böra icke vara det, som skall verka på Riksens Ständer , utan måste det uteslutande vara det pröfvade förhållandet som talar.
Detta är det likväl omöjligt för Riksens Ständer att känna; derföre böra sådane framställningar alltid passera Regeringen , som är i tillfälle att jemföra förhållanderna der löneförhöjning begäres, med dem der den icke begäres och sålunda se om löneförhöjningen blifvit begärd med fog.
Jag yrkar bifall på Utskottets Betänkande.
Herr von Heijne :
Oaktadt, 1 afseende å de 100,000 R:dr, som äro ansiagne till extra utgifter, ingenting kan bestämmas, huru de skola användas, utan detta ensamt beror på KonJ ungens pröfning, finnas likväl på detta anslag så måoga särskildte behof, att jag är öfvertygad att om Kongl. Majit finner detta nödvändigare, än andra, Hans Majit äger tillfälle att fylla detsamma, om Landshöfdingarne derom göra anmälan.
Deremot är det omöjligt för StatsUtskottet att tillstyrka något anslag, ty jag tror ej att sådane handlingar, som skulle erfprdras, kunna hinna inkomma inom den tid, Riksdagen bör kunna räcka , och icke lärer Riksdagen böra förlängas, endast för att få denna sak i så fullkomligt skick framställd, som skulle behöfvas för någon annan åtgärd af StatsUtskottet, än den betänkandet innefattar.
Friherre Ced r/Ironi■ Örn Ridderskapet och Den 18 Junii f, m. 4% Adelö vid beslutet i denna del, skulle ^finna sig föranlåtet, att begära det deona utgift måtte bestridas af extra utgiftsmedlen , intill dess rätta beloppet hinner utrönas och utgiften kan uppföras på Stat, har jag visserligen ingenting annat deremot att invända , än att anslaget då blott är teinporairt, men saken är då åtminstone afhulpen för ögonblicket.
Hvad åter angår Friherre Ankarsvärds anmärkning rörande lönetiilökningen för KronoBetjeningen på Gottland och i Bohus
Län, får jag upplysa, att denna fråga redan vid sista Riksdag varit öfverlemnad af Konungen till Riksens Ständer; och då behofvet nu är erkändt, då frågan således icke nu är om sakens rigtighet, utan huruvida med densamma skall uppskjutas till den allmänna regleringen; synes mig ett sådant uppskof i högsta måtto orättvist; ty regleringen kan blifva uppskjuten i mänga år och genom uppskofvet kan Staten komma att lida mångfalldigt 6törre förluster, än den utgift den skulle få vidkännas, genom den föreslagne lönetiilökningen.
Herr von Hartmansdorff, Augufi:
Het för sta, som i denna sak borde utredas, är om
KronoBetjeningen verkeligen är berättigad till någon ersättning för tryckningskostnaden?
Och i sådant fall, om det icke är LandsSecreterarne och LandsKamererarne som böra lemna den.
Tryckningen är ej annat än en ersättning för Kungörelsernes utskrifning.
Denna åligger LandsSecreterarne och LandsKatnerarne.
Vill man antaga, att de äro berättigade till godtgörelse för denna I 46a Ben 18 Juni i f. m. tryckning, så kunna flere andra Sfven göra dylika anspråk, till exempel Häradshöfdingarne för deras Kungörelser, som de nu låta skrif?’ va.
På 6ådant sätt skulle Staten gång efter annan få betala tryckningskostnader, som varit opåräknade och hvartill medel ej finnas anslagne.
Ridderskapet och Adelö torde således finna, att detta mål är af sådan beskaffenhet, att det hade bordt af Kongl. Maj:t, såsom EmbetsVerkens Chef, vara pröfvadt, och Riksens Ständer understäldt, innan derom kan beslutas, emedan det sammanhänger med EmbetsVerkens organisation.
Mig synes lika med Friherre af Nordin, att inga åtgärder sorn angå den* na organisation och dess aflöning, böra upptagas till beslut förr än Kongl. Maj:t yttrat sig deröfver, hvilket i denna sak icke ägt runi.
Jag anser således Betänkandet böra bifallas.
Herr Munck af Roseiifkjöld:
Utan att inlå ta mig uti ämnet, hvilket jag ej haft tillfälle att granska, vill jag blott göra en anmärkning vid ett yttrande af en värd Ledamot Herr Friherre af Nordin, att nemligen Riksens Ständer ej skulle äga rätt, att disponera medel till de Embetsmän, som höra till den administrativa delen, utan att sådant först underställdes Kongl. Maj:tg pröfning.
Jag tror denna satts vara origtig och stridande emot Ständernas constitutionella rättigheter, emedan Riksens Ständer kunna disponera medel till hvem som hälst, och till hvad som hälst, utan att först behöfva underställa det Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Den 18 Junit f. m. 481 Herr Hjerta, Guflaf: Utan all fråga, äga Riksens Ständer rätt, att till hvilka bruk sora helst, disponera medel 3 mendet finnes i denna, som i andra saker, en viss utveckling af tiden, som man måste lemna frihet att göra sig gällande.
Detta är felet här.
StatsUtskottet har länge fästat sin uppmärksamhet vid otjenligheten derutaf, att enskilte motionairer framkommit med sådane förslag, som tillhört administrationen att framställa- Derföre har StatsUtskottet alltid sökt göra gällande den regel* att då det tillhörer Regeringen att tillhålla sine underhafvande att göra sina skyldigheter, bör den äfven tillse, att de äro rigtigt lönte.
Detta har varit grunden för Utskottets förfarande, och den tror jag icke är origtig.
Här äro tvenne saker i fråga; den ena om löneförhöjning åt KronoBetjeningen på Gottland och i Bohus Län, den andra om tryckningskostnaden för Kungörelserne.
Jag hemställer om, då vi från Kongl. Majtt erhållit proposition angående löneförhöjning för KronoBetjening i andra
Län, men icke för desse, Utskottet då bordt tro den vara af behof för desse.
För min del anser jag saken så: är Regeringen 0- verksam, i bevarandet af Embetsmännens rätt, är afslaget ett satt, att hjelpa det.
Är hon åter verksam derföre, vore ett bifall till den enskilta motionen ett bevis på misstroende och i det fallet vore det, att ej låta Regeringen Vederfaras rättvisa.
Hvad den andra frågan angår, tror jig med Herr von Hartmansdorff^ att man först bör veta om vederbörande hafva någon rätt att fordra ersättning för tryck - 462 Den l § Junii f, m. ningen.
Jag tror äfven att man bör afse om den ökat eller minskat besväret och kostnaden.
Den tideD då kungörelserne skrefvos behöfdes monne då ej en skrifvare till, hvilken minst kostade 50 R:dr?
Jag tror att KronoBetjeningen, liksom hela mänskligheten, blott haft nytta af tryckningen; mig synes att han derigenom sluppit hafva det besvär att skrifva kungörelserne Således kan jag ej finna annat, än att StatsUtskottet gjordt hvad det bordt göra, och att Riksens Ständer kunna i allt bifalla Betänkandet.
Herr Lagerhjelm'.
Jag får vördsamt hemställa hvartill en återremiss skulle tjena.
Väl hafva flere Ledamöter af Ridderskapet och Adeln anvisat sättet att erhålla upplysningar enligt RiksdagsOrdningens föreskrifter, hvarigenom detta ämne skulle blifva utredt-
Denna utväg har likväl icke varit Utskottet obekant.
Men hvad kan man väl få veta mer eller annat, än hvad Konungens Befallningshafvande önskade att erhålla.
Att någon pröfning af sådane önskningar först måste äga rum, är klart.
En sådan bör då ske hos Kongl. Maj* eller något Collegium.
Att sådane anmälanden ifrån Regeringen icke saknats, deruppå kan Konungens proposition om StatsVerkets tillstånd och behof lemna exempel.
Då StatsUtskottet ej uti den fått någon anmälan om denna sak, har Utskottet varit beröfvadt den nödiga förutgående pröfningen, som Riksens Ständer äro i behof utaf, och förr lärer icke frågan, till hvad belopp och huruvida denna Den 18 Junii f. m, 463 utgift skall uppföras på Stat, knnna afgöras.
Hvad angår löneförhöjningen i Bohus Län och på Gottland, har Utskottet ej saknat anledning till uppskof, efter en ny reglering af Rikets Embeten och tjenster är under arbete.
Under tiden är väl Kongl.
Maj.t i tillfälle att förse de Embetsmän, som derutaf äro uti behof, med någon ersättning.
Ett beviljande af Utskottet vore étt bestämmande af löner, hvil ka det ännu är nog tidigt att bestämma.
Grefve Possr; En värd Ledamot har trott, att
KronoBetjeningen vöre obehörigt belastad med utskrifningen af tryckningskostnaden af Kungörelserne, emedan sådant vöre LandsSecreterarnes och LandsKamererarnes skyldighet.
Jag tror deremot motsattsen.
LandsSecreterarnes och LandsKamererarnes skyldighet är blott att expediera Kungörelserne till underlydande KronoBetjente, och deras, att i föreskrifven ordning göra dem kända inom Fögderierne och Districterne.
Deraf följer, att KronoFogdarne skola utskrifva eller låta trycka ett exemplar för hvarje Kyrka m. m.
Från denna grund har man utgått, och i följe deraf påföras LandsSecreterarne och LandsKamererarne äfven deras anpart vid fördelningen af tryckningskostnaden.
En annan Ledamot har anfört, att en stor förmon tillskyndas
KronoBetjeningen genom tryckningen; men manne han erinrat sig att den tiden då Kungörelserne icke kunde tryckas, de voro mycket färre, så att de af KronoBetjeningen sjelf utan biträde kunde expedieras.
Herr Lagerhjelm har 4«4 Ben 15 Junti J, nt, ansett att uppgifterne som borde infordras, skulle blifva obestämde, och att de blott komma att innehålla beloppet af hvad man önskade att erhålla.
Visserligen skulle de innehålla hvad man önskade, men denna önskan skulle grunda sig på verkliga fada.
Uppgifterne skulle styrkas med utdrag ur räkenskaperne, bilagde med Boktryckarnes qvittencer.
Friherre af Klinteberg, Wilhelm, förenade sig med Grefve Posse.
Herr Grefven och Landt Mar[hålken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad.
Ropades Ja, Hvarefter Herr Grefven och Landt Mars kalrken, under tillkännagivande, det StatsUtskottets Utlåtande, som redan en gång varit återremitteradt, och från Utskottet återkommit, nu borde utan vidare återremiss slutehgen pröfvas, gjorde proposition till bifall af berörd#
Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt■ Marjkalken förklarade, att, som efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Före - Den 18 Junii f tn. 46* FÖredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lägde Memorial och Utlåtanden: Från Stats- och Banco-Utjkotten:
Af den 31 sistledne Maj. N:o 244.
I anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelser , angående den så väl isto sorn sednast år 1822 förrättade granskning af Götha CanalBolags, Götheborgs sunt Malmö f, d.
Discontlorättningar.
Angående de af Herrar Full— mägtige vidtagne åtgärder för verkställigheten af Riksens Ständers Beslut om f. d FilialDisconternes öivertagande af Riksgäldskontoret.
N 0 226 I anledning af Herrar Revisorers anmärkning, rörande ti 11 åtoe omsättningar af lagsökte och till lagsökning förfallne lån, N
I afseende på frågan om decharge för Directionen öfver Götha Canal Bolags f. d. DiscontContoir i Götheborg.
I afseende på frågan om decharge för Directionen öfver Götha Canal-Bolags f. d.
Prat. V. Band. 30 Den iS Junii f. m, N;0 229.
Angående förre Kamerersren vid Götha Canal-Bolags f. d. Discont-Contoir i Götheborg, C. A.
Iggeströms ansökan om afskrifning och eftergift af dess iråkade balance.
N:o 230.
I afseende på frågan om decharge för Directionen öfver Götheborgs f. d. DiscontVerk.
N:o 233; Angående den af ÖfversteLieu-' tenanten Tornerhjelm hos Herrar Revisorer förde klagan öfver förment lidande vid Hqvi<den af dess skuld till Malmö f. d. DiscontVerk.
N;o 234.
Rörande föreslaget arfvode för Öfver-Cornmissarien Ek, för dess biträde vid Discontgöromålen.
FilialDisconternes gäldenärer, Från Banko- Uiskottei:
Af den 5 dennes: N:o iS.
Angående bestämdt stadgande /furu i sådane fall, då en å Bankens Auction försåld fastighet inropas af förre ägaren s vid liqviden bör förhållas.
f Den 13 Junii J. m. 4 g j Frän Lagutskottet:
Af den 24 sistledne
N;o 79.
I anledning af väckt fråga om rättighet för fordringsägare, att sjelfve välja utmätningsman.
Vid förnyad föredragning af Stats- och Banko Utskottens deli 31 sistledne
Maj under N:o 23 r afgifne samt den 11 deanes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående inlöste Douppletter och Trippletter af Malmö f. d.
DiscontVerks på Banken dragne assignationer; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne.
Stats- och BancoUtskottens den 31 sistledne
DiscontVerk.
Herr Brakel, Giiftaf Anton, anförde skrif— teligen : (Se Bilagan N;0 4.)
Friherre af Klinteberg, Wilhelm:
I den o behageliga stund, di vid 1817 års Revision 468 i)t n 18 Junii /, m.
Disconts belägenhet yppades, blef den obehageligs befattningen mig uppdragen , att hos Regeringen gifva tillkänna Verkets belägenhet.
För att bestrida kostnaden till den af mig, i följd häraf, företagne resa till Stockholm , lemnades mig 2000 R:dr, utan någon föreskrift om redovisning.
Icke destomindre fann jag mig vid återkomsten hafva ett öfverskott af 5oo Rtdr, hvilka jag återlemnade, med tillkännagifvande att hälldre , än att någon anmärkning skulle komma i fråga jag ville till dem lägga äfven det belopp, som lör resan åtgått.
Jag finner nu, att Stats Utskottet fört
Directionen till hst, att ej redovisning blifvit gjord för denna summa.
Jag ber, att blott få framställa en jemförelse öfver den summa som blifvit anmärkt och de fördelar
Disconten vann genom mitt uppdrag.
Under mitt vistande i Stockholm, gjorde jag mig underrättad huru förhållandet var med Discontena contanta Fond hos Ombudet här.
Det upptäcktes då , att i stället för 3 å 400,000 Rtdr som bort finnas contant, funnos blott oaccepterade invisningar.
En af Directeurerne hade deraf assignerat omkring 134,000 R:dr på per* söner, hos hvilka ingen fond fanns.
Genom brefvexling med Advocat-Fiscalen Kruse, som å Bankens vägnar då qvarstadnade i Malmö , att vårda
Discontens angelägenheter, kom Directionen i tillfälle, att affordra omförmäldte
Directeur de tillgångar han ägde uti contanter, effecter och fastighet, hvilken sednare ännu är under RiksgäldsContoirets disposition.
De an, togos då till summans belopp 104,000 R:dr, I)en 18 Juni i /, m.
469 ehuru de sedermera ej blifvit fullt realiserade till samma belopp.
Det var således genom den enskilta uppmärksamhet, jag då kom att fästa vid denna angelägenhet, tom förberörde summa kom Directionen tillhanda.
Jag frågar nu, Örn det varit lämpeligt af Fullmägtige, att fästa sig vid en så obetydelig summa, som 1500 R;dr, enär en mångdubblad kom Verket, genom min åtgärd, tillhanda, och jag förklarar än, att jag oansett detta, och oansett obehaget af sjelfva uppdraget, häldre bekostat resan för intet, än att särskildte gånger hafva blifvit ett föremål för klander och anmärkning.
Herr Munck af Rosenfkjåld, Eberhard:
Riksdag var jag den enda Ledamot, som framställde Malmö
Disconts felagtiga förvaltning.
Utskottets pluralitet gjorde deruppå intet afseende, men minoriteten åberopade mitt, hos Ridderskapet och Adeln häfda och då redan i Protocollen tryckta yttrande, såsom 6in mening, ehuru det ej var Utskottets Betänkande följagtigt.
Det oagtadt, beslöto Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, att hos Kongl. Mrj:t anhålla om undersökning.
Saken remitterades till då varande justitite Canzleren Grefve Wachtmeister handläggning, hvilken förklarade, att ej anledning vore till åtal.
Med så liten varsamhet och så litet allvar, behandlade man då den redan nog kända Discontförvaltningen.
Som jag då med d<“n stränghet jag, som Riks. dagsman, ansåg såsom min pligt, behandlade detta i mitt omdöme vigtiga mål, så är det nu 47® Ben K
Juni i f m, för mig en pligt och en fägnad att lemna ett motsatt vitsord åt Interims-Directionen.
Jag kan intyga, att om denna Direction i det hela hade handlat annorlunda, ån den gjort, hade icke allenast mångå enskilte blifvit ruinerade, som nu blifvit frälste, utan äfven Staten förlorat många tillgångar, som nu blifvit besparade och hvilka icke kunnat så väl kännas och användas, om förvaltningen residerat i Stockholm.
Herr Grefven och LandiMarjkalken frågade, om Riddersknpet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarsknlken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades.
Anmältes och emotogos s:ne Kongl. Majds Öfverste Kammarjunkare, Herr Friherre E. F. von Saltza och- Herr Grefve J. H. Tawast, af hvilka den förre, å Kongl. Maj'ts
Höga vägnar kallade Ridderskapet och Adeln, att i morgon kl. 5 eftermiddagen infinna sig i Storkyrkan, för att derstädes bevista Hang KongL ®«n 18 Junti f, mt Höghet Kronprinsens Högi Förmålniags-akt, med tillkännagivande derjemte, att Kongl. Majd i Nåder behagat bjuda ioo af Ridderskåpets och Adelns Ledamöter, ad om aftonea samma dag soupera å Kongl. Slottet.
Herr Grefven och LandtMarfkalken anmodan de Herrar Öfverste Kammar-Junkare , att till Kongl.
Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet.