Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I Kansliet skall finnas en förteckning över alla på bordet lagda mål med deras akter och handlingar.
§ 50 Varje ledamot har rätt att stående och från sin plats fritt tala till protokollet och utlåta sig i alla frågor.
Var och en yttrar sig i den ordning han begärt ordet.
Ingen tillåter sig förolämpande uttryck.
Sker det skall lantmarskalken eller talman varna eller vid allvarligare fall låta saken förfalla.
§ 53 När ett ämne slutligen skall avgöras, skall alla handlingar läsas upp, om någon ledamot det önskar.
Lantmarskalk och talman skall inhämta om Stånden anser överläggningarna avslutade.
Om propositionen besvaras med blandat ja och nej, kan ingen förvägras votering § 56 Intet ärende må nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut.
Nya frågor får inte väckas sedan riksdagen pågått en månad.
§ 57 1: o De allmänna beslut, som ett Stånd fattar, meddelas de övriga genom utdrag ur protokollet.
Vill någon ledamot som inte instämt i beslutet, anmäla sin tanke, gör han det genom särskilt memorial.
2: o Protokollsutdragen utskrivs i fyra exemplar, varav tre går till medstånden och ett kallat " Löparen " sänds kring och påtecknas av varje stånds sekreterare och sedan förvaras i Ridderskapets och Adelns arkiv.
§ 58 Vid justeringen kan ingen ändring göras, men tillägg är tillåtna.
Med ståndets bifall kan ledamot utesluta vissa egna uttryck, dock inte sådana på vilket beslutet tydligen sig grundar.
§ 59 Alla Riksståndens protokoll skall så snart möjligt tryckas.
§ 61 Vid val av konung eller tronföljare, väljer varje stånd 16 personer till en nämnd med uppdrag att vid förefallande skiljaktigheter bestämma valet.
Varje stånd väljer för sig.
Är de överens om en person är han utkorad.
Utfaller valet så att en person får hälften av rösterna, blir han vald.
§ 62 Skall Ständerna tillsätta förmyndare för en omyndig konung väljs 16 personer till en nämnd, som med sluten vallista upptecknar de män de anser vara värdiga.
Därefter väljs den som fått flest röster och vidare den som fått näst flest röster till antalet stämmer med vad man antagit.
§ 63 1: o Ständerna skall vid varje Riksdag förordna en för kunskap och redlighet känd man till deras ombud.
Han skall ha tillsyn över lagarnas efterlevnad och domare och ämbetsmän samt i laga ordning tilltala den inför Riksrätt som brister i sin ämbetsutövning.
2: o Denna ombudsman väljs av en nämnd bestående av 12 elektorer från varje stånd, som inte åtskiljs förrän valet är genomfört.
3: o Justitieombudsmannen njuter samma säkerhet under Riksdagarna som Riksdagsmännen för sin person och befattning
§ 64 Vid varje Riksdag skall Ständerna genom omröstning välja 12 ledamöter av varje stånd till en nämnd, som dömer om Högsta Domstolens samtliga ledamöter gjort sig förtjänta att få fortsätta sitt viktiga kall.
Med slutna sedlar genomförs omröstning.
Man frågar: Skall någon uteslutas?
Svaras ja, uppför var och en lista på Högsta Domstolens ledamöter som han anser bör entledigas.
De tre som får de flesta rösterna emot sig ställs under ny omröstning.
Man röstar bort den som får 2 / 3 av rösterna emot sig.
§ 65 Till Tryckfrihetens vård skall Ständerna varje Riksdag förordna 6 för kunskaper och lärdom kända män jämte Justitieombudsmannen.
§ 66 Vid varje Riksdag väljs samfällt och inte genom elektorer bankofullmäktige, tre från varje stånd.
Det åligger de valda att förvalta bankens medel enligt Bankofullmäktiges Reglemente och redovisa inför revisorerna.
Vid skiljaktigheter avger de sina röster till protokollet och om rösterna blir lika avgör ordföranden.
§ 68 Vid varje Riksdag skall varje stånd för sig förordna om revisorer, som mellan riksdagarna enligt instruktion skall överse och granska Statsverkens, Bankens och Riksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning.
De skall vara 6 från varje stånd och skall sammanträda så ofta att varje revision omfattar två års avslutade räkenskaper.
§ 70 1: o Man kan inte vara revisor för flera verk samtidigt.
2: o Fullmäktige och Revisorer kan inte motta befallningar från andra än Ständerna och de njuter samma säkerhet som Riksdagsmän.
§ 71 De röstsedlar som används skall vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria från all tvetydighet i anseende till personers namn.
§ 72 Ingen expedition över Ständernas beslut får göras förrän de blivit uppsatta i Expeditionsutskottet och behörigen justerade och underskrivna i Ständerna.
Från Ständerna utgående akter och handlingar undertecknas av lantmarskalken och talmännen allena, men riksdagsbeslut skall undertecknas av samtliga Ständer och beseglas.
Expeditioner från utskotten underskrivs av den främste närvarande ledamoten.
§ 73 Uppstår tvister mellan Stånden i någon fråga, skall varje Stånds beslut genom protokollsutdrag remitteras till utskottet som haft befattning med frågan.
Det skall försöka sammanjämka och genom nya förslag försöka lösa de skiljaktiga meningarna.
Lyckas de inte förstärks utskottet, så att de blir 30 i varje stånd.
§ 74 De allmänna Stadgar och Förordningar som Konungen och Ständerna gemensamt beslutat skall endast underskrivas av Konungen.
§ 75 Om två Stånd står mot två Stånd vid besluten förfaller frågan och kan inte tas upp vid denna riksdag.
§ 77 Blir någon riksdagsman vid pågående Riksdag eller under resa dit och därifrån ofredad, straffas brottslingen enligt edsöreslagen.
§ 78 Riksdagsman kan inte straffas för gärningar och yttranden i Riksstånden utan att 5 / 6 av hans stånd medger det.
Frikallelse från författaransvar som Regeringsformen anger gäller.
Men om någon överfaller den andra med hugg och slag eller nyttjar vapen har han förverkat livet och skall utan att njuta Riksdagsmanna skydd överlämnas till domstol.
Riksdagsman kan inte häktas för mindre förseelser eller för skuld.
Dock är hans egendom inte frikallad från laga utmätning Ingen får värva någon som kommer från landsorten till riksdagen till krigstjänst, utan husbondens medgivande.
§ 79 Ingen av Riddarhuset och Adeln, som har rätt till säte och stämma i Riksdagen eller någon från de andra stånden som är lagligen valda, kan nekas tillträde till Riksdagen.
I krigstid kan dock militära personer beordras av Konungen att lämna pågående Riksdag.
Annars får ingen utan tillstånd lämna Riksdagen.
Längre ledighet än 2 - 3 veckor tillåts inte.
§ 80 Riksdag må ej räcka längre än 3 månader.
Tiden kan vid behov förlängas med 1 månad, om 3 Stånd är överens om förlängning.
§ 81 Lantmarskalken och talmännen träder inför Konungen och ber att han skall avlysa Riksdagen och uppkalla Stånden till Rikssalen.
Efter avslutad gudstjänst nedlägger Stånden sin tacksamhet och välgångsönskningar för Konungen.
Därefter uppläses riksdagsbesluten.
Kungen hemförlovar Ständerna.
§ 82 Innan Ständerna skiljs uppvaktar de Konungen och det kungliga huset genom deputerade och tar sedan avsked av varandra.
Till yttermera visso har Vi detta med Våra namns underskrifter stadfäst och bekräftat i Stockholm den 10 februari 1810.
M ANKARSVÄRD, JAC AX LINDBLOM, H N SCHWAN, LARS OLSSON.
Allt som föreskrivit står vill Vi till orygglig Grundlag anta, och befaller alla som Oss och Våra Efterträdare med huldhet, lydnad och hörsamhet denna Riksdagsordning erkänna, iaktta, efterleva och hörsamma.
Detta har Vi med egen hand underskrivit i Stockholm den 10 februari 1810 CARL
Universal angående vederbörande domares skyldighet att noggrant iakttaga vad i Kongl Förordningen den 23 mars 1807 blivit stadgat om stället för uppenbar Kyrkoplikts undergående.
Stockholm den 11 mars 1823.
Befallningshavande i Blekinge har anmält att verkställigheten av kyrkoplikten ibland skall utföras på en ort som ligger avsides och medför dryga omkostnader vid fångtransporten.
Enligt förordningen av den 27 mars 1807 skall kyrkoplikten hållas i den församling där brottslingen straffas och inte där brottet blivit begått om avståndet är stort.
Stockholm den 11 mars 1823 H A v STROKIRCH
Kungörelse angående tillägg i den vid Kongl Förordningen om Lots- och Båt-inrättningen i riket och den1820 fogade förteckningen på lotsplatser och farleder.
Stockholm den 20 mars 1823 Den 4: de innevarande månad har Kongl Maj: t förordnat att vid Trelleborg skall anställas lotsar och därför görs ett tillägg till förteckningen av lotsar av den 20 juni 1820 samt taxan för en tyska mil.
Stockholm den 20 mars 1823 VICTOR von STEDINGK
Kungörelse angående rättighet att i öppna sjön uppfiska förlorade skeppsankare.
Stockholm den 3 april 1823 Kongl Maj: t har i en skrivelse av den 12 mars meddelat, att för undanröjande av författningens rätta tillämpning och uppmuntran av en nyttig industri förklarat, att varje svensk har rätt att inom svenskt område i öppna sjön, uppfiska skeppsankare som blivit övergivna av dykeri- och bärgningskompaniet, skeppsägare eller assurandörer.
Då ankaret uppfiskas skall det genast anmälas hos befallningshavanden i orten och tre gånger kungöras i Post- och Inrikestidningen.
Infinner sig ägaren inom natt och dag efter sista kungörelsen och kan styrka sin äganderätt, skall ankaret återlämnas till honom mot att han erlägger bärgarlön på 25 % av värdet och
gottgör kostnader som till ankarets vårdande kan ha uppkommit.
Anmäler sig ingen ägare inom rätt tid tillfaller ankaret upphittaren.
Stockholm den 3 april 1823 VICTOR von STEDINGK
Kungörelse angående ett särskilt tillskott, som kommer att för alla brandförsäkrade hus och byggnader i städerna erläggas och före den 1 November innevarande år till Verket inbetalas.
Stockholm den 5 april 1823 Efter de stora och härjande eldsvådor, som inom loppet av endast ett och ett tredjedels år inträffat i Göteborgs Förstad Masthugget, i Uleåborg, Norrköping och Borås och där brandskadeersättningarna uppgått till inte mindre än 664.804 riksdaler 44 skilling 11 runstycken.
Därigenom har fondens tillgångar sjunkit under den nivå som anges i Reglementet från 27 februari 1822.
Som en följd härav finner sig Direktionen föranlåten att för att fylla bristen ett extra uttag, som blir lika med sista eller hälften av första årets avgifter.
Stockholm den 5 april 1823 FR SILVERSTOLPE, C af KLINTBERG N af WETTERSTEDT
Kungörelse angående tullen på utgående osläckt kalk för innevarande år.
Stockholm den 21 april 1823 Samma avgift för osläckt kalk, nämligen 1 skilling tunnan, som gällt föregående år, kommer att gälla hela nästa år.
Stockholm den 21 april 1823 M ROSENBLAD
Kungörelse med erinran angående sättet hur inbetalningar bör ske till de under Kongl Kollegium lydande kassor.
Stockholm den 28 april 1823 Inbetalningarna skall ske till Rikets Ständers Bank eller Riksgäldskontoret för Kongl Kollegii räkning och insättningsattesten skall lämnas till det kontor dit medlen hör.
Kassörens kvitto är inte giltigt förrän kamreren för kontoret skrivit på.
På förekommen anledning erinras om att dessa föreskrifter noggrant iakttas varpå låntagarens egen säkerhet beror.
Stockholm den 28 april 1823 G W af TIBELL P SCHRÖDERSTJERNA
Cirkulärbrev till Befallningshavande, angående prestanda för att vara kompetent till landskamrerare, lanträntmästare, med flera beställningar.
Stockholm den 2 maj 1823.
Hädanefter skall ingen vara kompetent till landskamrer, lanträntmästare, lånebokhållare, kronofogde och häradsskrivare som inte undergått kansli-, juridisk-, eller kameralexamen vid någon av Rikets Akademier och i övrigt företett bevis om skicklighet till tjänstens bestridande.
Undantag för dem som fyllt 20 år och efter nu gällande föreskrifter därtill finns kompetenta och fått befallningshavandes intyg att de äga erforderlig skicklighet.
Stockholm den 2 maj 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Kungörelse angående Eskilstuna Fristads Manufaktur idkares och deras förlagshandlandes, även glas och porslinsbruks samt smidesverks idkares, jämte de i Städerna bosatta glas, porslins och smideshandlares rättighet, att på rikets marknader försälja sina varor.
Stockholm den 5 maj 1823 Då glas och porslinsförare samt smideshandlande från Eskilstuna kommit till marknader för att sälja sina produkter, har de ibland fått tillåtelse och ibland blivit förbjudna beroende på hur man bedömt Kungörelsen från 9 januari 1822.
Kongl Maj: t har menat att på grund av de särskilda förhållandena i Eskilstuna inskränkningen i avsättningsrätten inte skall gälla manufakturidkarna från Eskilstuna.
Däremot gäller förbudet för försäljning till och från marknaderna och att på sådana resor medföra hustru och barn.
Stockholm den 5 maj 1823 C af KLINTBERG
Kungörelse angående upphävande av Författningen, rörande stämpling av husvävnader, som till salu utbjuds.
Stockholm den 8 september 1823 Kungörelsen av den 31 mars 1819 angående stämpling av husvävnader är i all kraft och verkan upphävd.
Stockholm den 8 september 1823 C af KLINTBERG
Kungörelse angående åboer å krono Lotshemman förunnad rättighet att till skatte in-köpa hemman av denna natur.
Stockholm den 15 september 1823 Kongl Maj: t har beslutat att de åboer på kronolotshemman, som själva är antagna, giltiga och edsvurna lotsar eller genom utlärda och godkända lotsdrängar ombesörjer lotsningen, får rättighet att till skatte inköpa hemmanen av nämnda natur på följande villkor: 1: o Att skatterättigheten går förlorad om de i lotsförfattningarna stadgade skyldigheter inte noga fullgörs.
2: o Att hemmanen inte får klyvas eller mindre delar avsöndras.
3: o Att de lotsar som till skatte inlöser sina hemman inte därefter anses berättigade till någon lön från kronan.
Stockholm den 15 september 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Förklaringar och Tillägg till Stadgan av den 18 november 1818, om vad som bör iakttagas vid Medico Legala Besiktningar på döda kroppar.
Stockholm den 22 september 1823.
Då besiktningsintyg inkommit till Sundhetskollegium har de ofta varit ofullständiga, när det gällt liköppningar av personer som avlidit genom förgiftning.
Därför görs följande förklaringar och tillägg till stadgan av den 18 november 1818.
1: o Kemiska undersökningar av mag- och tarminnehåll skall helst göras genast på stället, så att fullständig upplysning av deras beskaffenhet kan erhållas.
I annat fall samlas det misstänkta innehållet tillsammans med stycken av själva magen, som verkar angripen, i ett passande kärl, som förseglas med läkarens och en annan trovärdig persons sigill.
Då det sedan beskrivs i besiktningsprotokollet, skall samma sigill användas, som det som användes vid förseglingen av kärlet.
När den kemiska undersökningen sedan görs på apoteket, skall protokollet uppta beskrivning av kärlet, att sigillet är obrutet och de försök som blivit gjorda för att fastställa giftet.
2: o Opium ger sig i sin dödande verkan tillkänna: 1: o genom symtom, som varje läkare känner, 2: o röjer sig vid obduktion av sin lukt, 3: o kan upptäckas om maginnehållet silas och några droppar Solutio muriatis ferrici spirituosa tillsätts, då vätskan får en röd färg.
3: o Ny metod att upptäcka arsenik.
Resultatet, som blir ett grått metallglänsande pulver, känns igen på lukten, då det strös över glimmande kol.
4: o Tillägges att detta prov upptäcker en mindre halt av arsenik än något annat.
Stockholm den 22 september 1823 C E von WEIGEL
Kungörelse angående förändring i straffet för hållkarl, som av resande fordrar drickspengar.
Stockholm den 23 september 1823.
Upphävs spöstraffet för hållkarl, som begär drickspengar av resande, enligt Gästgivar förordningen av den 11 december 1766.
Straffet blir i fortsättningen 6 riksdaler böter, som vid brist på tillgångar kan omvandlas till fängelse på vatten och bröd.
Stockholm den 23 september 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Cirkulärbrev angående så väl vederbörandes kungörande om beslut, rörande anläggning eller förändring av mjöl - och sågkvarnar jämte stampverk, samt deltagande i allmänna vägars och broars tillika med andra publika byggnaders underhållande, såsom ock behöriga bevisers inlämnande till Kongl Kammar Kollegium över sådant kungörande eller erhålllen del av samma beslut.
Stockholm den 23 september 1823 Hädanefter skall besvär över mjölkvarnars och stampverks anläggningar göras hos Kongl Kollegium.
Beslut rörande publika byggnaders och allmänna vägars och broars underhåll skall alltid föreläggas den vinnande parten eller kronobetjänten, som ombesörjer att besvärsbeslutet uppläses från predikstolen i de församlingar det berör.
Cirkulärbrev till Kongl Maj: ts samtliga Befallningshavande och Regementschefer, angående begravningshjälps beräknande efter indelta tjänstemän.
Stockholm den 9 oktober 1823.
Begravningshjälp skall hädanefter beräknas och utgå efter den markegång, som näst före dödsfallet varit fastställd och gällande.
Stockholm den 9 oktober 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Cirkulärbrev angående sättet till jordeböckers inrättande och vad därvid bör iakttagas.
Stockholm den 31 oktober 1823 Angående jordeboken inrättande är detta förordnat: 1: o Beskrivs det gamla formuläret av den 10 december 1724.
I stället för de många titlarna skall nu endast tre slags hemmans naturer införas, nämligen skatte, krono och frälse.
2: o Den 20 december 1729 omtalas att jordeböcker skall uppdateras vart sjätte år.
Det är särskilt viktigt att iakttaga så att all förändringar rätteligen införes och protokoll och själva liggaren insändes till Kammar Kollegium.
För de andra åren används den kortare metoden där jordeboks- och hemmantalsräntan i pengar upptas.
4: o Blanka sidor skall lämnas, så att ändringar bekvämt kan införas.
Häradsskrivarna skall lämna persedelböcker vart tionde år istället för vart sjätte.
5: o Alla län skall upprätta jordeböcker 1823 och sedan vart tionde år.
Redovisas alla brister som funnits i de sist inkomna jordeböckerna.
Allt syftar till att få en likriktning över landet.
Stockholm den 31 oktober SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Cirkulär angående ekevirkets forslande.
Stockholm den 11 november 1823 Allmogen har klagat över att deras vagnar blivit obrukbara efter att ha transporterat ekvirke till flottans och artilleriets behov.
Vagnarna är inte avsedda för så tunga laster.
Kongl Maj: t har beslutat att det tunga virket hädanefter skall köras på Kronans vagnar, som är mera tjänliga.
Den kommenderande befälhavaren skall uppge virkets storlek och om det kan anses transporteras på allmogens vanliga fordon.
Beslut, att om ekstycket överstiger tio kubikfot, skall Kronans fordon användas.
Mindre stycken skall transporteras utan ersättning av allmogen.
Stockholm den 11 november 1823 CARL af WIRSÉN
Kungörelse angående förändring av III artikeln i legostadgan för husbönder och tjänstehjon den 15 maj 1805 samt i Kongl Påbudet den 30 augusti 1811.
Stockholm den 14 november 1823 Tidigare förbud för icke godkänt tjänstehjon att ta tjänst i annat län upphör.
Omyndig person som så väl använt sin tid att han kan anses för godkänt tjänstehjon och erhållit besked därom har numera rätt att ta tjänst var han önskar.
Stockholm den 14 november 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Kungörelse angående försäljning till export av till införsel förbjudna, förbrutna dömda varor, samt om en förändrad grund för beräkning av den för sådana varor belöpande Beslagarandel.
Stockholm den 17 november 1823 I Lurendrägeri- och Tullförsnillnings Förordningen av den 12 februari 1820 står att beslagtagna varor får säljas utrikes.
Nu förordnas att sådana varor säljs inom landet vid auktioner i de större stapelstäderna.
Därefter får varorna med föreskrivna säkerhetsmått sändas utrikes till utländsk ort, där svensk konsul finns.
Beslagarens andel skall beräknas efter det pris som varorna föryttras på auktionen.
Stockholm den 17 november 1823 C af KLINTBERG
Kungörelse om Underhållsutdelningen av krigsmanshusmedlen för innevarande år.
Stockholm den 24 november 1823 9 sidor namn.
6.922 personer finns upptagna i Krigsmanshusets ordinarie stat, som innehåller 69.620 riksdaler.
Stockholm den 24 november 1823 G W af TIBELL, P SCHRÖDERSTJERNA
Cirkulär angående uppbörd, förvaltning och redogörelse för Häradets enskilda lott i Sakören.
Stockholm den 15 december 1823 Då det visat sig att redovisningen för häradets lott i sakören haft brister, har Ständerna föreslagit skärpning.
Det är häradshövdingarnas plikt att efter varje sommarting insända protokoll över dessa medel, som också innefattar förslag till användandet för häradets behov och nytta.
Stockholm den 15 december 1823 H A v STROKIRCH
Kungörelse angående den Tull, som för utgående varor under nästkommande år 1824 skall beräknas och erläggas.
Stockholm den 16 december 1823 Direktionen skall inhämta föregående års priser vid stapelstäderna och utifrån det bestämma medelpris på utgående varor och tullavgiften om den är förändrad från förra året.
Tabeller med de priser som skall ändras.
I övrigt gäller 1818 års taxa.
Vete, råg, korn, havre, malt, bönor, vicker och ärter får tullfritt utföras till utlandet.
Avgift på svamp är 12 skilling på 100 riksdalers värde.
Stockholm den 16 december 1823 M ROSENBLAD
Riddarhusordningen; av Kongl Maj: t stadfäst på Stockholms slott den 18 december 1823 Då Lantmarskalken på Ridderskapets och Adelns vägnar överlämnat en omarbetad Riddarhusordning vid detta riksmöte, har Vi gillat och stadfäst samt till obrottslig efterlydnad antagit och kungjort den.
§ 1 På Riddarhuset äger var och en introducerad ätt, genom sin huvudman säte och stämma.
§ 2 För att undvika all irrning ättemännen emellan, om vem som är huvudman, skall som förut varit vanligt den äldste sonen och hans äldste son efter honom, så länge någon äldste son finns, vara ättens huvudman.
Därefter den äldste av den kvarlevande grenen.
§ 3 När riksdag skall hållas har den som är huvudman och anmält sig vid första eller andra anteckningen, ovillkorlig rätt att inta säte för ätten.
Har huvudman inte anmält sig vid andra anteckningen, äger annan man av ätten samma rätt.
Anmäler sig flera har den rätt som är huvudmannarätten närmast.
Anmäler sig ingen huvudman får platsen intas av fullmäktige som förordnats av ätten.
§ 4 Uppstår tvist om huvudmannarätten, provas den av blivande Riddarhus utskottet efter Genealogiska Tabellerna.
§ 5 Utgår adlig ätt på svärdssidan under varande Riksdag, upphör fullmäktige att inneha säte för densamma.
Dör huvudman under Riksdagen lämnar fullmäktige sitt uppdrag.
§ 6 Personer som inte blir godkända enligt Riksdags Ordningen utesluts.
Detta gäller även adelsman som är bysatt, tilltalad i domstol för nesligt brott, även om domen inte fallit.
Den som får fullmakt, skall ha fyllt 21 år.
§ 7 Alla de kommendörs ätter som tillkommit före 6 juni 1809, får behålla sitt högre säte i Riddarhuset.
De som blivit utsedda efter den dagen kan inte bilda ny ätt, varken för sig själva eller efterkommande § 8 Efter huvudman som blivit upphöjd till Friherre tillträder den närmaste ättemannen.
§ 9 Är huvudman i utlandet, antingen i konungens tjänst eller med vederbörligt tillstånd för enskilda angelägenheter, har han rätt att utge fullmakt.
Adelsman som tjänstgjort de 3 sista åren före riksdagen i främmande makts tjänst, men varit skattskriven här har rätt att intaga säte i Riddarhuset.
Uppkommer något ärende, som berör makten han tjänstgör för, bör han inte närvara vid besluten varken in pleno, utskott eller nämnd.
Samma gäller för adelsman, som är i fientlig fångenskap, med av främmande överhet tillåten att vistas i fäderneslandet.
§ 10 Flyttar adelsman utrikes enligt vad 1723 års adliga privilegier omförmäler förlorar han säte och stämma bland Ridderskapet.
Flyttar han tillbaks och kan styrka att hans förbindelser med främmande makt upphört och avlägger ny tro- och huldhetsed till konungen, samt de 3 senaste åren varit skattskriven i landet, återfår han sina rättigheter som svensk adelsman.
§ 11 Adelsman, som avviker ur landet har förverkat sin rättighet till säte och stämma på Riddarhuset.
Återkommer han utan att ha blivit överbevisad om brott återinträder han.
§ 12 Så snart lantmarskalken blivit utnämnd av konungen, ledsagas han av de två äldsta grevarna till Riddarhuset.
Där mottas han vid ingången av Riddarhus Direktionen, Riddarhus Sekreteraren och de övriga som tillhör Riddarhus Kansliet.
Därefter utser lantmarskalken 3 personer som dagen därpå sammanträder och börjar anteckningen.
Upprop sker efter matrikel i den ordning de äga säte på Riddarhuset.
Var och en framträder och tecknar sig till förnamn och karaktär eller avlämnar fullmakt.
Han får då en tryckt pollett med ättens namn och nummer.
Där på tecknas nummer på den bänk, där han skall sitta under Riksdagen.
Polletten skall mottas personligen.
Den som inte kommer till första anteckning kan anmäla sig vid det andra.
§ 13 Dagen före Konungen kallar Ständerna till Rikssalen sker också en anteckning med två upprop.