Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del finner jag ingen våda af bifall till den redaction, TJtsk. föreslagit, enär meningen deraf svårligen kan tydas annorlunda, än alt Riksg.- cont. skall ersätta den brist, som kan uppkomma i statsverkets utgifter, antingen till följd deraf, att inkomsterna ei uppgå lill det beräknade beloppet, eller derigenom, att beviljade förslagsanslag öfverskjuta det belopp, som dertill varit bestämdt.
Man har väl befarat, att Regeringen på grund af detta stadgande skulle kunna för andra anslag anordna efter •godtfinnande och från Riksg.cont. requirera fylinaden uti derigenom uppkommande extra statsbrist; men om man vill tänka sig en Regering, som till den grad åsidosätter alla existerande controller, så vet jag i sanning icke, hurudant reglemente man skulle uppgöra, för att blifva säker; ty orr» en Regering har mod härtill, kan den lika lätt ålägga Statscont. att uppgöra falskt bokslut, för att komma lill en brist, som Riksg.cont. aldrig skulle kunna vägra att utbetala, enär det blott tillkomme revisorerna att undersöka bokslutets Riktighet.
Efter denna framställning lärer hvar och en lätt finna, hvilka vådor äro verkliga eller blott skenbara, och det myckna larm, som blifvit gjordt om StatsUtskrs ifrågavar. betänk., finner jag i följd häraf icke hos mig, i egenskap af utsk:sledamot, vara förtjent af annat än åtlöje.
Jag bör dock förklara, att jag i ingen händelse för detta betänk, kan vidkännas större ansvarighet, än hvarje annan ledamot af StatsUtsk.; ty ehuru händelsen gjort mig till ordförande på Riksgrsafdeln. inom Utsk., var jag icke närvar. i afdeln., då frågan der behandlades, utan blott då den förekom i Utskrs plenum, dervid jag ej fann skäl till annan anmärkn., än att dä saken angick en verklig förändring i nu gällande reglemente, borde den, i stället att genast i reglementet intagas, preliminärt öfverlemnas till RiksSt:ns fastställelse.
Men ehuru jag således, sorn sagdt är, ej finner någon våda i antagande af Utskrs förslag, tror jag likväl, enär farhågor hos andra blifvit väckta och ingen olägenhet för Utsk. möter att omredigera §:n på ett sätt, att äfven den mest enfaldiga skall finna den klar och tydlig, det rättaste vara, att betänk, blir återremitteradt.
Det enda skäl, jag skulle kunna hafva för bestridande af återremiss, är, att jag sett den yrkas utom delta hus på ett sätt, som ej är lämpligt.
Då likväl denna åtgärd, efter min tanka, är den rik - Den a3 April e. ra. 205 liga för sjelfva salen, instämmer jag i begäran om propos, på återremiss.
I händelse R. o. Ad. skulle besluta återremiss, begär jag, att densamma matte åtfölja den anhållan, jag nu gör StatsUtsk., att upplysa om de ledamot ters misstag, som påstått, att för brister i samtliga förslagsanslagen ersättning redan finnes bestämd i Riksg.cont:s reglemente; ty detta är endast förhållandet med några få, men icke med mängden deraf.
Vidare anhåller jag, i händelse TJtsk. skulle anse lämpligt att förändra sitt förslag, hvilket jag för min del finner obehöfligt, då det nu föreslagna stadgandet svårligen kan missförstås, att Utsk. äfven ville upptaga och fästa behörigt afseende på den andra sidan af saken, som icke blifvit afsedd af dem, hvilka anse Konungens rådgifvare kunna glömma sig till den grad att tillstyrka anordnandet af olagliga utgifter, och som tro de i grundlagen utstakade controller tjena till intet, att, säger jag, Utsk. ville upptaga den sidan af saken, som visar, hvartill det skulle kunna leda att till Riksg.cont:s fullmägtige öfverlemna pröfningsrätten, huruvida ersättning skall äga rum eller icke, hvarigenom man jemväl gör ändamålet af all revision om intet, och låter Riksg.cont:s fullmägtige gripa in i revisorernas befattning; ty om man tänker sig sådana rådgifvare, som nyssnämndes, så kan man äfven tänka sig pligtförgätna fullmägtige i Riksg.cont., som nekade att utgifva ersättning, der den borde äga rum, och derigenom tillintetgjorde Konungens höga kall att utöfva regeringen i landet.
Jag anhåller, att Utsk. äfven måtte upptaga denna sida af frågan; ty vill man ej åt fullmägtige lemna en sådan pröfningsrätt (och jag tror mig nu tillräckligt hafva visat vådan deraf), så är det temligen likgiltigt, hvilka termer man i denna § af reglementet nyttjar, ehuru jag annars får förklara, att oaktadt jag icke kan gilla Hr Cederschjölds premisser, tyckte jag mig dock finna, att hans yedaetion är den bästa.
StatsUtskts memor.
JSf:o 445 återremitterades.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 21 dennes på hordet lagda utlåt.
N:o 446 i anledn. af väckt motion, att R.
St:s Bank må tillhandahålla Riksg.cont. ett särskildt cassacreditiv.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att nästk.
Lördag d. o.5 dennes på e. m. val skulle komma att förrättas af 6 revisorer till deltagande å R. o. Ad:s vägnar i iB3g års revision af Stats-, Banco- och Riksg,verkens förvaltning och räkenskaper.
Föredrogs ånyo och lades på bordet ånyo af Frih. af 206
I Den 23 April e. m. Nordin, Carl Joh., samt Gr. Frölich, Dav., StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 447 i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s meraor.
N:o 424 om förtydligande af R.
St:s beslut, ang:de garanti för hypotheksföreningar, jemte förslag till hufvudgrunder för sådana föreningar.
Likaledes lades ånyo på bordet af Frih. af Nordin, Carl Joh., och Gr. Horn, Claes Fredr., StatsUtsk:s d. 2 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 44$ i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 4^5 i fråga derom, att Utsk. måtte inkomma med förslag till formulär för den förbindelse, som skall af hypotheksföreningar afgifvas.
Ånyo föredrogs och lades till handkna StatsUtskts d.21 dennes på bordet lagda memor.
N:o 449 i anledn. af erhallen återremiss å Utskrs utlåt.
N:o 427- Vid förnyad föredragning nf StatsUtskts d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 45p i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, angrde en uppkommen brist i statsverkets tillgångångar för år i835 genom R.
St:s beräkning af tull- och brännvinsinkomsterna, blef det ånyo lagdt på bordet af Gr. von Fersen, Hans, samt Ilr Oxehufvud, Göran Adolph.
Föredrogs ånyo StatsUtskrs d. 21 dennes på bordet lagda memor.
N:o 45i,med anmälan af RiksSl:ns fattade olika beslut i fråga om en årlig nådegåfva till förre
Qfvercommissarien vid Gen.assistancecont. P. J. Åhman.
Jag vet, att praxis Varit, att när två
Stånd stadnat emot två i fråga om hvilka anslag som helst, har man hänskjutit frågan till förstärkt XJtsk.; men jag har förut erinrat, att detta är oriktigt.
Det heter nemi. i 69 § Reg.F. "Uppstå, antingen hos R.
Sfs "plena gemensamt, eller uti något af RiksSt:n, betänkligheter att antaga, hvad StatsUtsk. tillstyrkt uti det, som rohrer antingen statens reglerande eller bevillningens derefter "lämpade hela belopp, eller hvad till Riksg.confs utgifter och "inkomster hörer, eljer grunderna för Riksg.confs styrelse "och förvaltning, då böra de skäl anföras, på hvilka såda"na betänkligheter sig stödja, samt meddelas StatsUtsk., sorn "derefter tage ärendet under ytterligare öfvervägande.
Anter StatsUtsk. sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgif"na yttrande, pller instämma uti R.
St:s eller ett särskildt "Ståpds tankar, utnämne då Utsk. deputerade, som uti det ’ eller de Stånd, der betänkbghetgr uppkommit, företräda "och närmare upplysa förhållandet.
Förblifver något Stånd ' ändock vid den mening, det förut fallal, afgöres saken ef - Den 23 April e. m. ”ter tre Stånds beslut.
Stadna två Stånd emot två, då skall etc.”
Men nu angår frågan blott en pension och lärer ej kunna hänföras under någon af dessa kategorier.
Jag föreställer mig, att statsregleringen endast har afseende'på de anslag, som K.
M. behöfver, men att frågan om enskilda personer aldrig kan hänföras dit.
Dessutom är y5 § Puksd.Ordn. tydlig, att frågan bort förfalla, då den är af natur att kunna förfalla.
St. blott stadnat i olika beslut rör:de summan, är det gifvet, att frågan bort hänskjutas till förstärkt Utsk.; men då två Stånd här sagt, att den skulle förfalla, hade det dervid skolat förblifva.
Min mening är likväl ej, att nu i sista dagarna af riksdagen påyrka införandet af någon ny praxis, utan jag har blott velat reservera min mening för framtiden.
Ilr von Troil, Emil.:
Då Hr Cederschjöld började! sitt anförande, var jag ledsen att ej hafva grundlagen till hands.
Denna oro har dock Hr Cederschjöld häft, då han uppläst 69 § Reg.F., och jag hoppas, att R. o. Ad. med uppmärksamhet följt denna citation.
Deri förekommer äfven, hvad som hörer till Riksg.cont:s inkomster och utgifter, och jag hemställer således, örn ej en pension från Riksg.cont. hörer hit.
Citationen af 75 § har Hr Cederschjöld ej gjort fullständigt, ty der står undantag för vissa §§, bland hvilka äfven den åberopade 69 § Reg.F. Jag tror således, att Utsk. ej kunnat förfara annorlunda, än det gjort.
Den af Utsk. föreslagna voteidspropos. blef af R. o. Ad. godkänd.
Ånyo föredrogs och lades till handkna StatsUtskrs d. 21 dennes på bordet lagda metnor.
N:o 4A2 i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de de å Bartheiemy-cassan anvisade utgifter.
Vid förnyad föredragning af Stats- och BancoUtsktns den 21 dennes på bordet lagda memor.
N:o 5g , i anledn. af erhållen återrCmiss å utlåt.
N:ö 5i i fråga om förändring i vissa delar af Bankens gtUndföndsob liga tioner m. m.$ fann R. o.
Ad. för godt att vid Utsk:ns yttrande låta bero; Ånyo föredrogs och bifölls BäricoUtskis d. 2 i dénnés på bordet lagda utlåt.
N:o 60 i anledn. af väckt fråga örn förändring uti föreskrifterna, ronde uppsigten Och Contrölletl olver vården af Götha canalverk.
Föredrogs ånyo Bevilln:sUtsk:s d. 2 i dennes på fcordét lagda utlåt.
N:o 61 i anledn. af anmärkntr vid betänk.
A:o 67, med förslag till 1 och 2 art. af bevillnrsförordn. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis föredra - 208 D«n a3 April c. m. gas och att betänk.
N:o 5y skulle tjena till grund för föredragningen.
I anledn. af nedannämnda punkter uppstod öfverläggning. i Art. sista momentet.
Det måste obestridligen vara af vigt, att en författning, ämnad att tjena till så allm. efterrättelse som bevilln:sförordn., är till sin redaction någorlunda vårdad.
Man har allmänt klagat öfver de hitintills utfärdade bevillntsförordningarnas bristfällighet i detta hänseende och länge, ehuru förgäfves, väntat, att hvarje ny förordn. skulle åtminstone derutinnan röja något spår lill förbättring.
Det af BevillnrsUtsk. vid denna riksdag utarbetade förslag till berörde förordn. synes dock snarare, om man får bedöma det hela'efter den i nu förevar, utlåt, intagna del deraf, utvisa, att densamma, äfven i afseende på redactioncn, undergått en försämring.
Såsom stöd för denna min åsigt torde jag endast behöfva åberopa det å första sidan af detta utlåt, förekommande förändrade stadgande, hvilket är af följande lydelse: ”denna afgift fortfar att ärli— "gen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilk.-» utaf ”tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhand”lingär om öfverlåtelse af egendom, äga en årlig inkomst af ”100 r:dr, äfvensom af dem, hvilka efter 2 art. utgöra be”villn. för fast egendom af öfver 100 r:drs värde, rörelse ”eller lön.”
Det lärer visserligen ej vara Utsk:s mening, att den, sorn äger en årlig inkomst af t. ex. 110 r:dr, skall, sedan han fyllt 60 år, vara befriad från erläggande af ifrågavar. afgift; men, efter ordalydelsen af det föreslagna stadgandet, skulle denna afgift endast erläggas af dem, som innehafva 100 r:drs inkomst.
Vidare är den i slutet af samma stadgande intagna period: ”bevilln. för fast egendom af öfver 100 r:drs värde, rörelse eller lön,”-stötande åtminstone för mitt öra.
Till förekommande af omförmälda på ordalydelsen grundade misstydning, samt till undvikande af sammanställningen utaf prccposma af och öfver näst efter hvarandra, får jag altså föreslå, att detta stadgande måtte komma att lyda sålunda: denna afgift — -en årlig inkomst af 100 r:dr och deröfver, äfvensom af den», hvilka efter 2 art. utgöra bevilln. för fast egendom af mer än 100 r:drs värde samt för rörelse eiler lön.
Jftg fruktar, att någon irring här ägt rum.
Det heter nemi. ”af alla dem, ”hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting ”vid afhandlingau om öfverlåtelse af egendom, äga en årlig ”inkomst af »oo r:dr, äfvensom af de»n, hvilka efter 2 art. ”utgöra bevilln. för fast egendom af öfver 100 r:drs värde, Den a3 April c. ra. 309 "rörelse eller lön.”
Det synes, som egendomsvärde här blifvit satt i parile' med inkomst af rörelse eller näring, så att den, som besitter en egendom till 100 r:drs capitalvärde, anses lika med den, som har 100 r:drs inkomst.
Hedactionen torde i stället böra erhålla följande lydelse:
Denna afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf fast egendom, tjenst eller rörelse, eller genom unda ntagsbeti n g vid aflian d 1 ingar om öfverlåtelse af egendom, äga en årlig inkomst af 100 r:dr. K. o.
Ad. biföll Hr Cederschjölds förslag, i följd hvaraf sista mom. i 1 art. skulle erhålla följande lydelse: ”Denria afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år ”af alla dem, hvilka utaf fast egendom, tjenst eller rörelse, ”eller genom undantagsbeting vid afhandla1 om öfverlåtelse ”af egendom, äga en årlig inkomst af 100 r:dr.” 4 S Hr Cederschjöld:
Här står bland annat, som skall uppgifvas till taxeringen, ”värdet af fria husrum i städerna.
” Jag vet ej, huru det skall taxeras.
Det är gifvet, att fria husrum just utvisa brist på aflöning; och jag anser derföre obilligt att taxera dem.
Då bevilln. skall erläggas för iuquarteringspenningar, har Utsk. ej funnit annat, än att äfven värdet af fria husrum borde med bevilln. beläggas.
Det är således för att jemna förhållandet i dessa delar, som Utsk. gjort sitt tillstyrkande.
Jag bekänner, att jag haft alltför liten tid att taga kännedom af detta mål; men mig synes det gamla stadgandet vara bäst, och jag tillstyrker således förblifvande vid 1800 års förordn. i denna §.
It. o. Ad. afslog Utsk:s förslag och beslöt, att 4 § skulle bibehållas, sådan den i i83o års bevilln.förordn. finnes intagen.
För min del hade jag trott, att Ä. o. Ad. bort bifalla 4 §> som nyss afslogs.
Jag reserverar mig deremot, emedan denna § i sitt nuvar. skick ej kan inflyta i den nya bevilln.förordn.; ty der finnes åtskilligt, sorn mäste ändras i anledn. af redan fattade beslut.
Detta är hvad jag velat hafva antecknat i prot.
Förslaget i 17 § om afgift för huspredikanter.
Utan att anföra några skäl till vederläggande af de vid förra betänklS återremitterande gjorda anmärkn:r emot Utsk:s förslag om förhöjning i bevilln. för huspredikanter från a5 r:dr till 33 r:dr ai H. *7 210 Den a3 Ap ril e. m. 16 sk., har Utsk. förklarat sig icke kunna frånträda samma förslag.
Då huspredikanter, för deras befattning såsom sådana, hvarken hafva lön eller annan inkomst och, efter en långvarig och kostsam lärocurs vid skolan och academien, vanligen äro, om icke skuldsatta, åtminstone i saknad af andra tillgångar än dem, som ytterst motsvara deras nödvändigaste lefnadsbeliof, synes mig den redan existerande bevilln. å dem vara obillig, och ännu mera den nu föreslagna.
Jag kan således icke afstå från mitt yrkande, då detta ämne förra gången här förevar, att bevilln. för ifrågavar. tjenstemän må förblifva vid hvad den nu är, eller a5 r:dr.
Jag förenar mig med den siste talaren.
Det synes, som Utsk. här velat komma till det mål, sorn man på annat sätt förgäfves sökt, nemi. att R. o. Ad:s privilegium att kalla huspredikanter skulle upphöra. R. o. Ad. har afslagit detta, emedan PresteSt. afslagit frågan örn tjensteårsberäkning för lärare vid vissa enskilda undervisningsanstalter.
Skulle man nu medgifva förhöjning i bevilln. för huspredikanter, så skulle R. o. Ad. med detsamma afsäga sig sin rättighet att kalla huspredikanter, hvarföre jag afstyrker den föreslagna förhöjningen.
Jag instämmer i hvad de tvenne föregående talarue yttrat och anhåller få upplysa, att inkomsten af den föreslagna förhöjningen ej blefve af särdeles båtnad för staten, enär huspredikanternas antal öfver hela Riket ej uppgår till mer, som jag tror, än 22. R. o.
Ad. beslöt, att stadgandet i 17 § om afgift för huspredikanter skulle bibehållas, sådant det i i83o års bevilln. förordn. finnes intaget.
Förslaget i 27 § om afgift för arbetsfolk, qvinkön, ogifta elier enkor utan minderåriga barn.
Jag finner det se alltför underligt ut att beskatta qvinnan högre under dess fägringstid, hvilket Utsk. gjort genom stadgandet, att "qvinkön, ogifta, eller enkor utan minderåriga barn, som äro under 4° år, skola betala 24 sk. och de, som äro 4° år och deröfver, 12 sk.
Jag yrkar således bifall till det sednare betänk., deri Utsk. frångått all förhöjning.
Motivet till förhöjningen var, att det upplystes vara en vana på landet, att qvinspersoner brukade sätta sig för sig sjelfva i stugorna och ej arbeta utom under den brådaste tiden.
Man sökte ett correctiv häremot i en högre beskattning; men sedan man funnit, att häri ej låg något särdeles correctiv, frångick Utsk. det första förslaget. R. o. Ad. biföll, hvad Utsk. i utlåt.
N:o 61 tillstyrkt, Den a3 April e. m. att nemi. vid stadgandet rör:de denna punkt i i83o 5rs bevilln. förordn. må förblifva.
Förslaget i 32 § om afgift för grufve disponent e r.
Utsk. har föreslagit, att grufvedisponenter skulle indelas i 4 classer, hvaraf den 4;de med 20 arbetare och derunder skulle i bevilln. erlägga 4 r:dr.
Inom Utsk. har af flera ledamöter från bergslagsorterna blifvit upplyst, att ett ej obetydligt antal grufvedisponenter finnes, hvilka allenast hafva 10 arbetare och ännu färre under sig, och stundom icke äro sjelfva annat än grufvearbetare, med förmanskap för de öfriga.
Att påföra dessa en så hög bevilln., som den förenämnde, anser jag för min del vara en orimlighet; hvadan jag tager mig friheten föreslå ännu en class, som skulle blifva den 5:te, för dem, som hafva mindre än 10 arbetare, med en afgift af 2 r:dr.
I fall lt. o. Ad. skulle behaga häruti instämma, torde redactionen få förändras sålunda: ”Fjerde classen med 10 arbetare och deröfver . . r:dr 4- Femte d:o med mindre än 10 arbetare ... „ 2.” R. o. Ad. beslöt, att ifrågavar. stadgande skulle erhålla följande lydelse: ”Disponenter, grafve-, som af grufveägare äro antagna "och för deras räkning drifva grufvearbetet, i fern classer: ”Första classen med 5o arbetare och deröfver.
. . r:dr 20.
”Andra d:o med 3o d:o och deröfver. . . „ 12. ”Tredje d:o med 20 d:o och deröfver. . . „ 8. ”Fjerde d:o med 10 d:o och deröfver.
„ 4- ”Femte d:o med under 10 arbetare „ 2.” Förslaget om afgift för Skål-Vestgöthar m. m.
Ordet ”Skål-Vestgöthar” fruktar jag numera ej svarar mot hvad det skulle betyda.
Jag föreslår derföre följande redaction:
Contingent- äfvensom andra borgare från städerna Borås och Ulricehamn, eller andra Westgöthar, som idka gårdfarihandel, så framt denna handel kommer att fortfara, i 6 classer.
Jag instämmer med Hr Cederschjöld, men finner, att afseende bör göras på en annan anmärkn.
, att nemi. orden: så framt denna handel kommer att fortfara, böra utgå; ty det är gifvet, att den skall fortfara till nästa riksdag, då ingen ändring i nu gällande författning blifvit gjord.
Hvad Utsk. i denna del föreslagit blef af R, o.
Ad, godkändt. 39 §•
Christ.:
Under förutsättning, att Den 23 April c. ni. R. o.
Ad. tagit kännedom af min vid förra betänk, bifogade reservation emot Utsk:s förslag om i morats i 39 § af nuvar. bevilln.förordn. bibehållande oförändradt, vill jag ej falla R. o. Ad. besvärlig med upprepandet af de flera anmärknrr, jag har att göra emot nämnde mom.
Jag inskränker mig derföre till åberopande af min berörde reservation och de flera deri anförda, efter min tanka, ganska talande skäl emot samma morn., sådant det nu lyder, samt anhåller, att R. o. Ad., med afseende dera, behagade bifalla den af mig föreslagna förändrade redaction af detta morn.:
Hevi tl n. utgöres vidare af alla actiebolag, societeten, verk och allm. inrättningar med fem proc. af ytdelningsbeloppet.
Jemte det jag tillstyrker antagandet af Hr Stuarts redactionsförslag, hvartill han tillräckligt utvecklat skälen, vill jag blott upplysa, att Utsk. endast gjort ändring i 4 morn. eller i det sista inom. af denna §, och att således R. o. Ad. kan bifalla Hr Stuarts förslag, utan att afslå Utsk:s, R. o. Ad. beslöt, att 1 mom. af 3g § skulle erhålla följande lydelse:
"Bevilln. utgöres vidare af alla actiebolag, "societeten, verk och allm. inrättningar med fem proc. af -’utdeln:sbeloppet.” Hvad Utsk. i afseende på sista mom. af' 3g § föreslagit, Jflef af R, 0, Ad, bifallet. 40 1 mom.
Jag tycker mig finna, att den väsendtligaste skillnaden mellan den gamla och den nu föreslagna nya redactionen af denna § består deri, att förut bevilln. ej erlades för testamente, då det icke uppgick till 3oo y:dr; men att man nu bestämt minimisumman till 100 r:dr.
Jag tvekar att härtill lemna bifall, då jag besinnar, att testamenten på mindre än 3oo r:dr oftast erhållas af den tjenande eller eljest fattigare classen.
Jag anser det sålunda vara oriktigt att belägga testamenten på så små summor med bevilln., och tror det vara rättast att bibehålla det gamla stadgandet härom oförändradt.
Hr Stuart, Fredr, Christ.:
Äfven i denna del har jag reserverat mig.
Då min reservation fullständigt upptar de skäl, jag har att andraga emot Utsk:s förslag, att minimibeloppet af gåfvoroch testamenten, hvarför bevilln. bör erläggas, måtte nedsättas ifrån 3oo till 100 r:dr, och jag förutsätter, att R. p. Ad. jemväl deraf tagit kännedom» viii jag icke med dess upprepande förtaga tiden.
Hr Cederschjöld har riktigt anmärkt, hvari hufvudsakliga skillnaden emellan det gamla stadgandet och det nya förslaget består, och jag skulle ger* na förena mig med honom uti yrkande på afslag å detta Den a3 April c. m. 213 sednare i sin helhet, sivida icke Utsk. framställt åtskilliga förändringar i redactionen, hvilka torde förtjena afseende.
För min del får jag derföre tillstyrka, att, med tillägg af ordet ”kyrkor” bland de uti ifrågavar. § uppräknade undantag samt minimibeloppets bibehållande med 3oo r:dr, Utsk:s förslag mätte af R. o. Ad. bifallas. R. o. Ad. beslöt, att i mom. af 4o § skulle erhålla följande lydelse: ”För testamente, gåfva och fideicommiss af ”lös och fast egendom, capital eller fordringar, skall, då ”det gifna uppgår i värde till trehundra r:dr och deröfver, ”bevilln. erläggas med sex för hundradet; från hvilken af”gift likväl befrias maka eller skyldemän i rätt upp- och ”nedstigande led samt allm. undervisnings- och schola:-inrätt"ningar, stipendii-fonder, kyrkor, arbetshus, hospital och ”fattigförsörjningsanstalter och i allmänhet fromma stiftelser.”
I alla de delar, hvarom ej, genom hvad ofvan finnes upptaget, annorlunda blifvit beslutadt, biföll R. o. Ad. Utsk:s i betänk.
N:o 57 framställda förslag med de i utlåt.
]V:o 61 tillstyrkta förändringar.
Dessutom beslöt R. o. Ad., att såsom gällande antaga alla de stadganden i irsta och 2:dra artma af i83o års bevilln.- förordn., hvilka ej genom förestående beslut undergått förändring.
Upplästes och Iades på bordet nedannämnda från BancoUtsk. inkomna memor., nemi.:
N:o i3i. med hemställan, att i blifvande bancoreglemente måtte intagas ett stadgande, hvarigenom fullmägtige berättigas att anhålla om K.
M:s nåd. biträde för upptagande af utrikes creditiv till förstärkande af Bankens silfverfond; N:o i32. med hemställan, att R.
St. före deras åtskiljande måtte till K. M. i underd. öfverlemna stadgar och reglemente för Bankens rörelse och förvaltning.
II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till io på aftonen.
Justerades 10 prot.utdr. för d. a3 dennes e. m.
Företogs till pröfning SlatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 453 i anledn. af erhållen återreuiiss å Den 24 April. betänk.
N:o 429? ang:de Frih.
Franc Sparres motion om medels anvisande å 8:de hufvudtiteln, såväl för underhållet af arbetscompagnierna på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona.
Innan jag går att yttra mig i detta ämne, anhåller jag att få förutskicka den anmärka., att jag, i anseende till sjelfva föremålet för det nu ifrågavar. anslaget, visserligen icke skulle hafva några betänkligheter att bevilja detsamma.
Det är således endast det skick, hvaruti denna fråga redan blifvit försatt och för närvar, befinner sig, sorn föranlåter mig att nu uppträda och tala emot bifall till StatsUtsk:s utlåt.
N:o 4^3.