Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län varande med lön försedda E11 Förste och En Andre Landtmätare, att Boställsförrättningar för intet verkställa, enär den förre hade serskildte embetspligter som Förste Landtmätare, och den sednare ringa lön, samt dessutom skyldighet till mätningar för geografiskt bebof; och att, då begge åtnjuta fullt Arfvode för mätning å PrestBoställen, det skulle, i händelse de förbundes göra andre Boställsmätningar för intet, komma att bero af den tillfällighet, om Landtmätaren, som gjorde förrättningen, hade lön eller ej, huruvida Boställshafvaren fick betala eller icke; man stadgade derföre endast, att Förste och Andre Landtmätare skulle för förrättningar för Kronans en - Den 19 December e. m. 387 skildta räkning, såsom till Kungs- och Kungsladugårdars eller andre Kronan förbeliållne Hemmans och Lägenheters samt Kronoparkers afmätning m. m. åtnÖjas med f:delar af Arfvodet, 1 synnerhet som Landtmäteriförrättningar å Boställen närmare kunna med enskildta Landtmäteriförrättningar jemnföras.
På det 1111 likväl
Boställshafvare genom desse tillkomne Skifteskostnader icke skulle för mycket hetungas, stadgades, att, så väl Landtmätei iArfvodet, som kost och handllangning, borde, lika med öfrige kostnader för Skiftet, på 20 år lill ersättning fördelas; och då man således beräknar, att kost- och handllangning, som Boställshafvaren förut ensamt bordt utgöra, nu blir på detta sätt ersatt, torde någon egentlig större tunga honom genom LandtmäteriArfvodet samt den mindre betydliga skjutskostnaden icke förorsakas.
För de på 3o år utarenderade Boställen är det Arendatorns skyldighet att
Skifteskoslnaderne med enahanda ersättningsrätt utgöra.
Att i öfrigt Landtmäteri-taxan blifvit på det hela ökad, tror jag icke vara förhållandet, och LandtmäteriCorpsen är åtminstone efter hvad jag försport af en motsatt tanka.
Beträffande åter den sednare delen af Motionen, eller alt Storskiften i sådane Skifteslag, der Enskifte icke kunnat verkställas, böra orubbade förblifva, och Laga 388 Den 19 December e. m.
Skifte icke eler få ske, så lär en sådan föreskrift icke böra meddelas, såsom i betydlig mon motverkande ändamålet med den nya SkiftesStadgan.
Alla fastställde Storskiften bafva hittills kunnat rubbas, då Ägorne i 1, 2 eller 3 skiften kunnat utläggas.
Om nu t. ex., såsom på mångfaldiga ställen inträffar, Ägorne i ett skifteslag äro vid verkstäldt Storskifte lagde i 12, i4 ^ 16 serskildte skiften, och de pröfvas kunna läggas i 4;ra, bör utväg dertill vara Jordegaren betagen? och skall ett så olämpligt skifte i evärdeliga tider bestå?
All nödig varsamhet, för att förekomma otjenlig och skadlig rubbning af redan varande Storskiften, torde finnas vara iakttagen genom, föreskriften i 12 Cap. 12 §.
SkiftesStadgan, att om i ett Skifteslag , der Storskifte skett, Ägorne ej kunna läggas i högst 3:ne skiften , och Förrättningsmännen , på grund af Delägares yrkande finna, att nytt skifte för Skifteslaget i allmänhet icke kan blifva förmonligare, än det redan varande Storskiftet, bör, med inställelse i skiftet, ÄgodelningsPiätten pröfva om nytt skifte får verkställas.
Någon närmare bestämning af de tillfällen, då Storskiftet bör bli orubbadt lärer icke kunna göras.
Jag inser visst billigheten, att Landtmätare ersättas försitt arbete, då Kronan anlitar dem för Boställen, i synnerhet för MilitiaeBoslällen; men Den 19 December e. m. 38g jag tror, att det är orätt fordra denna ersättning af Indelningshafvare^ Både Chartan och öfrige kostnader för skiften bör bestridas af MilitiaeBoslällsCassan.
Denna äger medel dertill, och så kunde äfven väl ske, i händelse Cassan delades och ställdes under Landshöfdingarne och RegementsCheferne, såsom här blifvit föreslaget, men hvilket jag derföre icke tillstyrker.
Jag ber att i första frågan få lemna en upplysning om Storskiften.
Efter 1812 års författning lade ett gjordt storskifte ej hinder i vägen för ett enskifte.
Detta står i öfverensstämmelse med nu gällande Skiftesförordning.
Men skillnaden, som nu verkar svårighet är, att, enligt 1812 års författning, den, som begärde Enskifte, väl ovillkorligen erhöll detsamma, men att de öfrige i skifteslaget kunde få bibehålla eller lägga sin jord i Storskifte, enär de så ville; då deremot, till följd af nya Skiftesstadgan, så snart en delägare i by eller samfällighet begär laga skifte, detta skall icke allenast på Chartan uppgöras för hela Byalaget, utan äfven på deras bekostnad af Landtmätaren på marken utstakas, utan afseende derpå, om alla de öfrige
Delägarne vilja behålla den gamla delningen, sedan de från sig skildt den, som Laga skifte begärt; det är denna fullföljda anmärkning, hvartill anledning finnes uti nya SkiftesStadgan. 3go Den ig December e. ni.
Herr Danckwardt: Herr Hjertås förslag att af MilitiasBoställsGassan skulle godtgöras kostnaderne för skiften ä MilitiaeBoställen, har jag visserligen icke något emot; men jag frugtar att Cassans tillgångar icke medgifva en sådan utgift; äfvensom jag icke i öfrigt ser skäl, hvarföre Militärer skola i denna del njuta en fördel framför CivilStatens Embetsman.
I afseende åter på hvad Herr Tham. anfört angående den i SkiftesStadgan meddeldte föreskrift, att skifte skall, på en Delägares begäran, hela Skifteslaget öfvergå; så trodde jag verkligen ej, att denna fråga nu skulle ånyo framställas, då jag i ett föregående Plenum hade äran ådagalägga, att man vid skifte mot sin vilja, så vidt den skiftessökandes rätt ej derpå berodde, icke vöre ovillkorligen förpligtad, mottaga de tilldelte lotterna, dertill ingen heller kan af Kronobetjeningen tvingas.
Herr Tham medgaf äfven då, att han sjelf såsom skiftesdomare så tillämpat Skiftesförfattningen, Friherre von Duben, Carl:
Jag anser mig böra vitsorda EnskiftesFörfattningens menliga verkan på MilititeBoställen, samt deras Innehafyares existence.
Jag tror visserligen, lika med Herr Danckwardt, att BoställsCassans tillgångar ej äro tillräckliga, att tillåta skifteskostnaderua derifrån Den 19 December e. m. utgå; men jag anser, att Staten Lör beslå dem.
Jag känner, att, så väl inom Westmanland, sorn andra Provincer, Boställsinnehafvare genom Enskiften blifvit nödsakade utflytta, och hvilka, genom den deraf åbragte kostnad, helt och hållit förlorat revenuen af Bostället, det vill säga: större delen af sin lön för ett ofta flere år; detta förhållande är visserligen högst obilligt: månne ej dylika utflyttnings-och skifteskostnader af Allmänna anslag böra bestridas?
För öfrigt anser jag, lika med Herr Tham, att samma skiftesförfattningar ej kunna tillämpas i alla Provincer, utan böra vara lämpade efter Provincernes olika localer, brukningssätt m. m. samt framför allt ej lämna tillfälle för en eller få ägare af ofta obetydliga hemmansdelar, att ruinera hela Bylag, Herr Tham:
Jag erkänner, att, då frågan om Skiftesstadgan förra gången förevar, medgaf jag, att jag såsom SkiftesDomare tillämpat den så som Herr Danckwardt yrkat att den skall förstås.
Jag tillämpade den så som mined och mitt samvete tillät mig; men författningen är ej tydlig i detta afseende.
Domare förstå den ej så.
En förklaring sådan, som Herr Danckwardt här gjort, behöfves derföre, på det Förordningen må af alla Domare lika tillämpas.
Herr Danckwardt:
Det ligger icke egentcligen i någon mer eller mindre tydlighet
Den 19 December e. ni. i Skiftesstadgan, utan i sjelfva sakens natur, att skiftets emottagande icke kan påtrugas de jordägare, som ej vilja antaga det.
Blott detta ville jag hafva äran tillägga, i anledning af lvvad Herr Tham ytterligare anfört.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, att Herr Liljenstolpes ofvanberörde Memorial, tillika med de i anledning deraf afgifne yttranden, måtte till Lagutskottet remitteras.
Föredrogs och remitterades till StatsUtskoltet: 1:0 Herr Bråkenhjelms, Pehr Reinholds, den 10 dennes f. m. på bordet lagde Älemorial, angående förökadt anslag för Veterinair-Inrättningen. 2:0 Friherre Klingspors, Fredrik, den i o dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående behofvet af de fyratSlottsknektar Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, föreslagit att uppföras å RiksStatens Första HufvudTitel. 3:o Grefve Posses, Erik, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående förändring af stadgandet] i 2 §. af Kongl. Placatet den 27 Augusti 1723, rörande af - Den 19 December e. m. giften lill Kronan af Bruks- och Bergshandtering.
Lagutskottet: J.'o Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den io dennes e. ra. på bordet lagde Motion, angående föreslagen ändring i 17 Cap. HandelsBalken och 20 Cap.
ÄrfdaBalken, rörande förmånsrätt och förmynderskap. 2:0 Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse att till ÖfverDomare insända renoverade Domböcker och Protocoll. 3:o Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 10 dennes e. m. på hordet lagde Motion, angående föreslagen ändring i ConcursLagen af den 18 Julii 1818. 4:0 Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7
December 1787, rörande lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl. Maj:t vidtagne författningar. 5:o Herr Rosenqvists, Frédrik Leonhard, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående lottning af mål emellan Ledamöter i ÖfverRätt, samt förbud för bemälte Ledamöter, att sig emellan byta redan lottade mål. 3g4 Den ig December e. m. 6:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående upphäfvande af stadgandet i 24 Cap. ByggningaBalken, rörande Brandstod å Landet.
BevillningsUtskottet: 1:0
Herr Zengerleins, Jacob, den 10 -Jennes e. m. på bordet lagde Memorial, om afskaffande af den nuvarande stämpelafgiften å Tidningar, 3:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående bestämmande af Bevillning för fastighet å landet, Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: 1:0 Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående en obegränsad jordklyfning. 2:0 Herr Grönhagens, Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Gottlands NationalBeväring måtte förändras till en Conscription. 3:o Friherre Boijes, Fredrik, den 10 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående tillåtelse att inrätta enskilte Theatrar i Stockholm och Rikets öfrige Städer, jemte de af Herrarne Montgommeri, Gustaf, och von Becker, Carl Johan, rörande samma ämne, sistnämnde dag afgifne yttranden.
Den 19 December e. m. 3g5 4:o Herr Gripenstedts, Jacob, den 10 dennes e. rn. på bordet lagde Memorial om inskränkning af Bränvinsbrännings-rättigheten, samt förbud mot alla Fabrikseller konstbrännerier; jemte Herr von Heynnes, Georg, i anledning deraf, afgifne yttrande. 5:o Grefve Barcks, Nils, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående inrättande af en Landtbruksskola; jemte Herrarne von Hartmansdorffs, August, och Rosenblads, Bernhard, rörande samma ämne, sistnämnde dag afgifne yttranden.
Å nyo föredrogs Herr Gripenstedts, Jacob, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående åtskillige föreslagne åtgärder till befrämjande af skogarnes vård.
Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm:
Motionären har föreslagit
Almänninningarnes fördelning på de skoglöse hemmanen, samt upphörandet af Jägeribetjepingens befattning med desse Skogar.
Jag önskade således fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att, sedan Kongl. Maj:t, i följd af Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorde underdåniga anhållan, tillåtit, att allmänningarne må kunna fördelas intressenterne emellan, det likväl ej kan anses afgjordt, hvilka som äro desse så kallade intressenter.
Intressentskapet
Den ig December e. m. påstås, på grund af i8o5 års Skogsordning, af de Skoglöse hemmansägarne, emedan desse äro företrädesvis berättigade till utsynings erhållande.
Å andra sidan yrkas deremot, att allmänning bör delas efter hemmantal på bela Häradet, som oftast samfält fält deltaga i alla kostnader för Allmänningens uppmätning och läggande på Charta.
Jag får således anhålla, att Utskottet må anmodas, att i denna del bestämt yttra sig.
Beträffande åter frågan, huruvida det ian anses nyttigare, att de allmänna Skogarne delas, än att de förblifva samfälta, så kan jag ej undgå att yttra den tillfredsställelse, med hvilken jag hört att i de fleste fall, då denna fråga förevarit, Delägarne sjelfve funnit det vara förmonligast alt bibehålla desse Skogar i sitt nuvarande skick.
Det är således anledning till den förmodan, att en stor del allmänningar komma att qvarblifva under Statens uppsigt, och i sådant fall lärer ej en Sk ogsbeljening till desse Skogars vård kunna undvaras.
Jag tror i öfrigt ej att det är genom de allmänna Skogarnes delning, hvaraf jag skulle som en följd befara deras sköfling, ej heller genom Jägeribetjeningens afskaffande, som ändamålet skall uppnås, att inom Riket åstadkomma en förbättrad skogs - Den 19 December e. m. 397 hushållning, utan tror jag alt detta hör sökas genom de allmänna Skogarnes ändamålsenliga och noggranna vård af en Skogsbetjening, som äger theoretisk och practisk ärfarenhet i sitt yrke, som är tillräckligt och ordentligt aflönad, samt är underkastad noggranna föreskrifter och stränga controller.
Det är allmänt erkändt, att i Tyskland äro de allmänna Skogarne långt bättre vårdade, än de enskildta, och att de i Preussen, efter afdrag af administrationskostnaderne, lemna Staten en årlig ren behållning af öfver En million R:dr i silfver.
Inom vårt land hafva äfven ganska verksamma åtgärder blifvit vidtagne för Skogshushållningens förbättrande i allmänhet, hvilka, när de erhålla nödig utveckling, säkert böra leda till detta ändamål, hvars vigt torde kunna anses så mycket större, som man bör besinna, att af Rikets export större delen är en product af dess Skogar.
Ett hinder möter likväl för den defi niti va regleringen af Rikets skogs väsende, i den obegränsande tiden för allmänningarnes delning.
Sä länge Staten ej vet, hvad den skall administrera, blir det lika omöjligt alt beräkna den förvaltande och bevakande Per - 3g8 Den 19 December e. m. sonalens storlek, och att införa ett ordnadt hushållssätt.
Jag får således föreslå, att en prescriptionstid af 2 år må fastställas, efter hvilken ingen ansökning om allmänningsdelning mera må äga rum.
Herr Gripenstedts ifrågavarande Motion, äfvensom Friherre
Sprengtporten i anledning deraf nu afgifne yttrande remitterades till Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet.
Till remitterande föredrogs Grefve Spens’s, Carl Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående upprättade förslag till förnyade Posttaxor för inrikes gående bref.
Herr ReutersvärdPehr Adania hade inlemnat följande, som upplästes:
I anledning af hvad Grefve Spens, uti Memorial, vid Plenum den 10 i denna månad, anfört, rörande den förestående nya regleringen af Posttaxan m. m., tager jag mig friheten att göra följande tillägg och erinringar, nemligen: 1:0 Med Herr Grefven instämmer jag fullkomligen uti den önskan att Chartor å afgångne rättas och, så fort sig göra låter efter Po - Den 19 December e. m. 399 sternas afgång, uthängas för allmänheten.
Nyttan häraf vore obestridlig i flere afseenden.
Yid Stockholms PostContor, der mängden af bref är betydligare, än vid något annat i Riket, kunde Staten gerna anslå en Contorsskrifvarelön för detta Postverkets tillökade arbete, i fall den nuvarande Postbetjeningen detsamma icke medhinner.
I afseende hvarå vederbörande Utskott från PostContoret torde böra infordra uppgift å ungefärliga antalet af de bref, som hvarje postdag afsändas. 2:0
Då afgiften för afgående recommenderade bref ökades, enligt Kungörelse härom den 16 April 1823, under Ständernas härvaro, men utan deras medverkan, med icke mindre än 100 procent, eller från 4 till 8 sk. för sluten recommendation, och lösen för ankommande recommenderade bref från 2 till 4 sk., förfelade denna dryga förhöjning, må hända i någon mon, sitt ändamål, i thy, att mången, som icke afsänder desto större summa, risquerar att låta den afgå utan recommendation.
Jag anser derföre, att, då recommendationsafgiftens egentliga bestämmelse är ersättning för lack och segelgarn, må densamma nedsättas till hvad den var i början af år 1823. 3:o Å Posttaxor och så kallade ContorsAlmanachor, bör afgiften för afgående 1 4oo Den rg
December e. m. recommenderade bref, så väl med öppen, sorn sluten recommendation, samt lösen för ankommande utsättas, liksom för andra bref, hvarmedelst den förhatliga noten, utur Posttaxorna bör försvinna, som endast föranleder till godtycklig taxering, hvilken lyder sålunda:
"Angelägna bref får "man in specie recommenderade, och erhålles genast qvittence, så vida brefven "i rättan tid inlemnas.
— Uti de små Ålmanachorna stod förr angelägna bref får "man in specie recommenderade emot skärlig betalning."
Denna sednare fras, har man nu i några år funnit för godt att utesluta.
Hvar och en, som sjelf inlemnat recommenderade bref på härvarande PostContor, lärer ock till äfventyrs erfarit, att man blir olika taxerad; att man på eftermiddagarne får betala 4> 8 å 12 sk.
B.’co mer an på förmiddagarne för dylika bref.
I allmänna Tidningar, har PostDirectionen blifvit uppmanad att å Taxorna bestämma priset för recommenderade bref; och man begriper ej, hvarför icke så skett, om icke för att medgifva en slags sjelftaxering. 4:o
Qvitto å recommenderade bref bör af ingen annan än ansvarig ordinaire Betjening vid PostContoren meddelas, och således icke af Extra Ordinarier, som nu ofta händer; och slutligen 5:o
Ben 19 December e. m. 5:o
Att minimivaleuren å de Transportsedlar, hvilka in specie få recommenderas, må bestämmas till 10 R:dr, enär sedlar å 5 R:dr, sorn af Herr Grefven omnämnas, för närvarande icke finnas.
Detta mitt vördsamma Anförande, anhåller jag måtte få åtfölja Grefve Spens’s Memorial till vederbörligt Utskott.
Friherre Carpelan, Wilhelm, hade inlemnat ett så lydande Anförande: Uti Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Plenum den 10 i denna månad har en värd Ledamot Herr Grefve Spens framställt åtskilligt rörande Postverket, hvarvid jag anhåller att mig ina tillåtas få aflemna några upplysningar.
Grefve Spens har föreslagit, såsom den lämpligaste controll på Postförvaltarne, att, så snart posten vore afgången, en charta öfver de afgångne brefven skulle inlemnas till Magistraten i Staden eller Kyrkoherden å landet, för att i Rådstufvu-förstugan eller Sockenstugan förblifva uppsatt en viss tid, hvarefter dessa Chartor borde blifva de, hvilka af controllerande auctoriteter inom Postverket jemfÖrdes med dem, som ankomst-ortens Postmästare hade rjvitlerat.
Derigenom förmenar
Grefven möjliga underslef med ocharterade brefs afsändande 6 H. 26 Den 19 December e. m. kunna förekommas, enär hvar och en harle tillfälle, att genomgå Chartonia och således kunde efterse om inlemnade bref derå voro behörigen uppförde.
Vid nästförflutna
Riksmöte anhöllo Rikets då församlade Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet att Postförvaltarne måtte åläggas att, dagen efter hvarje posts afgång, till Allmänhetens åskådande uthänga coliationerade doubletter af PostChartan öfver de med den sist afgångne Posten expedierade bref, hvilka, sålunda för Allmänheten tillgänglige, sedermera borde till HufvudPostContoiret insändas.
Öfver denna Rikets Högloft.
Ständers underdåniga anhållan behagade Kongl. Maj:t i Nåder infordra mitt underdåniga utlåtande.
Jag anmälte då underdånigst alt den med ifrågavarande hemställan afsedde controll redan, ehuru i annan form, är stadgad och iakttagen, enär Protocoll föres öfver alla bref, som å Chartorne upptagas, hvilka Protocoll Postförvaltarne icke få förvägra, när sådant äskas, att för Correspondenterne uppvisa och hvilka Chartor sedan månadtligen insändas till General-Post-KammarContoiret, som vidare aflemnar dem till PostRevision, för att noga jemföra dem med Chartonia.
Utaf dessa Protocoll böra likväl, innan de insändas, afskrifter tagas, hvilka qvarstadna vid PostContoiren, för att för Den 19 December e. m. 4°3 Allmänheten vara att tillgå.
Då dessa brefProtocoll eller doubletter af Chartorne äro tillgänglige, icke allenast såsom Rikets HögJollige
Ständer då i underdånighet hemställde, från den ena Postdagen till den andra, utan alltid och det syntes mig vara likgiltigt, om de samma funnos i förstugan uthängne, der de ock af kitslighet kunde borttagas, eller inom PostContoiret att tillgå, ansåg jag, för min del i underdånighet, ifrågavarande af Rikets Ständer föreslagna anstallt så mycket mera öfverflödig, som icke någon väsendtlig nytta deraf skulle vara att vinna, men väl ökadt besvär derigenom tillskyndas Postförvaltarne, serdeles vid de större PostContoiren, der göromål en redan äro så trägne, att de icke utan nya, förStaten betungande biträden, kunde ökas.
Jag trodde i underdånighet, att en Kungö - relse i Tidningarne af innehåll att de å PostContoiren förde Protocoll, hvilka upptaga de bref, sorn finnas å PostChartorne, vore alla söcknedagsförmiddagar, med undantag af posttimmarne för Allmänheten att tillgå, skulle göra tillfyllest i afseende på Rikets Höglofl.
Ständers underdåniga framställning i denna del; och täcktes Kongl. Maj:t, efter ofvanberörde erhållne upplysningar, i Nåder gilla hvad jag i underdånighet framställde.
Då den af Grefve Spens nu väckta Motion skiljer sig ifrån ofvannärende Rikets 4o4 Den 19 December e. m.
Ständers begäran endast i afseende på stället, der doublette-chartorna skulle unslås, torde, vid den vidare behandlingen deraf, b vad jag bär ofvan haft äran upplysa, kunna komma i öfvervägande.
Jag bar dervid blott trott mig böra tillägga att det icke är så aldeles sällsynt, det Chartor på de ankomne brefven, uthängde i förstugan, blifvit borttagne, och att sådane tillgrepp liittare kunna verkställas på öppne ställen, der livar och en bar tillträde, än i rum, der endast någre få personer på en gång inrymmas och der eftersyn icke saknas, ligger i sakens natur; hörandes jag icke heller oanmäldt lemna, att bref-protocollen, hvari de afgående brefven skola införas och som sedermera månadtligen ingå till PostKammarContoiret och derifrån till PostRevision, utgöras af dertill särskilt inrättade, från PostKammarContoiret lill hvarje Postförvaltare nersände Pappersark, till antalet bestämde, genomdragne och försedde med KammarContoirets Sigill och PostKammererarens namn; så att missbruk i denna del äfven synas vara förebyggde.
Vidare har Grefve Spens föreslagit en annan redaction af det moment, som rörer recommenderade bref, och hvilket finnes infördt i det utdrag från Kongl.
PostOrdningen, som är bifogadt Almanachorna.
Den nuvarande redactionen grundar sig på Kongl. CanzliStyrelsens Kungörelse af Den 19 December e. m. 4o5 af den 23 Julii 1794; men då deruti icke finnes bestämdt, att ersättning otvifvelagtigt följer af PostCassan enär brefvet varit behörigen recommenderadt och under Postverkets vård förkommit, är jag af samma tanka med den värde Motionairen, • att sådant bör uttryckligen intagas i förenämnde moment, hvarföre och då författningarne stadga en sådan ersättning jag icke heller skall underlåta att uti i83o och följande årens Almanachor Allmänheten derom behörigen underrätta. 1829 års Almanacha är redan tryckt.
Ett vilkor, redan stadgadt och som äfven synes vara högst nödvändigt för erhållande ersättning, i händelse ett recommenderadt bref förkommer, är att afsändaren edeligen styrker beloppet af hvad han förlorat och det utfärdade recommendationsbevisets vigtighet.
En sådan ed kan äfven utan tidsutdrägt eller vidlöftig omgång vid Domstol afläggas.
Sluteligen har Grefven hemställt, om icke recommendations-afgiften hädanefter måtte stadgas af Rikets Ständer på samma sätt som den öfriga Postbevillningen och ingå uti Postuppbörden, samt ersättning för lack och segelgarn heldre lemnäs de Postmästare som deraf äro i behof såsom löneförhöjning.
Innan jag går att häröfver vördsamt anföra mina tankar, får jag anhålla om Högloft. 4o6 Den 19 December e. m.
Riddersknpets och Adelns tillstånd att få upplysa det verkliga förhållandet med så väl Postförvaltarnes löningsvilkor, såsom ägande oskiljagtigt sammanhang med den ifrågavarande Motionen, som ock sjelfva afgiften.
Den tron är nog allmän att
Postförval tärne äga till större delen betydliga inkomster, hvilken förmodan ytterligare bevisas af den mängd sökande till hvarje ledigt PostContoir, som från alla kanter sig infinna.