Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:rs gjorda Förslag och hemställan, så väl i allmänhet om Församlingarnes val af Revisorer till granskning af deras Kyrko-Piäkenskaper, som att nämnde Räkenskaper från Skåne, Halland, Blekingen samt Götheborgs och Bohus
Län måtte hädanefter undan - Betänkanden, N:s 183, 184- 89 dragas den granskning de hos nämnde Collegier böra undergå, icke i Nåder funnit godt, att för närvarande bifalla någon förändring i hvad genom K.
Instructionen den 12 April i8i5 blifvit härutinnan i Nåder förordnadt, utan kommer dermed tills vidare att på vanligt sätt förhållas.
Den 23 Junii 1829.
Utlåtande ang:de begärd underrättelse huruvida en af R.
St:r begärd ändring i K.
Förordningen den 22 Julii i8o3 rörande Tiondeoch Räntegifvares m. fl. rättigheter och skyldigheter ägt rum. (I.-A.) H ligh Ridd. och Adeln har till Utskottets besvarande remitterat ett anförande af Herr Hjerta, Gustaf', hvaruti han andragit, att, med R.
Sttrs beslutanderätt i allt hvad till Skatteväsendet hörer, det torde böra räknas till de missförstånd, som man i senare tider ganska ofta sett förnyas, alt en directe så ingripande åtgärd, som den R.
St:r sistledne Riksdag vidtogo, att» genom underd.
Skrifvelse till K. M:t, ang:de ändring af K.
Förordningen den 22 Julli l8o3 om Tionde- och Räntegifvares samt tagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, icke lärer föranledt någon Regeringens Kungörelse; i anseende hvartill Herr Hjerta anhållit» att StatsUtskottet mätte derom till R.
St:r inberätta, samt ny Skrifvelse föreslå.
Och skulle dervid förefinnas, alt något EmbetsVerk vågat tillstyrka, att go Statj-Utslotteti nämnde R.
Stlrs Beslut icke skulle i verk sättai, förmodade Motionären, att Utskottet, enligt sin pligt, föresloge R.
St:r den åtgärds vidtagande, som vore förenlig med deras värdighet såsom det sig sjelf beskattande Svenska Folkets Representanter.
Af Års-trycket för 1823 kan finnas, att redan den 1 Oclobcr berörde år K. M:t, i anledning af R.
Skrifvelse den 20 förutgångne Augusti, ”med fästadt afseende å Tionde- och Ränte-gifvares samt tagares ömsesidiga förmon, för godt funnit i Nåder förklara, att tillsägelse om Afrads- eller Tiondes-lefverering in natura bör hädanefter ske sist dagen efter Thomee dag, samt att i de fall, då Räntetagare är boende utom Häradet, den då medgifna tillsägelsen hos KronoFogde eller RegémentsSkrifvare bör göras sist å Fjortonde (i4) dagen före Thoma? dag, på det de må kunna, innan nämnde dag, Räntetagare sådant tillkännagifva, vid påföljd, att eljest någon uppsägning icke må anses vara gjord.”
Och får Utskottet härjemte upplysa, att frågan om omformäldte ändring i ofvanberörde K.
Förordning vid sista Riksdag behandlades af R.
St:rs Lag- samt Allmänna Besvärs- och Economi-Utskott.
Den 23 Junii 182g.
N:o 185- Utlåtande, i anledning af K.
M:ts den 16 sistl.
Maji till Utskottet aflåtne Nåd.
Skrifvelse, ang:de anslåendet af ett K. M:t och Kro - \
Betänkanden, N:o i85.
91 nan tillfallet Dana-arf till en ScholaeFond i Wahlö Församling af Upsala Stift. (I.-A.) Högstberörde Nåd.
Skrifvelse innehåller: ”Uti underdånig skrifvelse af den 25 sistlidne Februarii har DomCapitlet i Upsala till K.
M:t öfverlemnat en af Wahlö Församling, genom dervarande Kyrkoherden, Prosten Magister P. Wallinder, i underd:het framställd anhållan derom, att ett, i stöd af vederbörande HäradsRätts af LagmansRätten fastställde och laga kraftvunne Dom, till K. M:t och Kronan hemfallet DanaArf, belöpande, enligt Bouppteckning, till 2,977 R:dr g sk. 8 r:st.
B:co, efter aflidne Kyrkoherden J. J.
Hörners efterlemnade och nyligen äfven aflidna Enka, Helena Catharina Hörner född Hagström, hvilken i lifstiden varit inom bemälde Socken bosatt, måtte af K. M:t, i likhet med hvad år 1810 vid ett dylikt tillfälle i NorrTelje Stad skall hafva ägt rum, i Nåder anslås till Fond för en Skolinrättning inom ofvannämnde Församling, som deraf vore i största behof och hvarigenom densamma, hvilken nu icke hade någon Comminister, i händelse den blifvande Skolmästaren derjemte borde vara Prest, äfven kunde vinna en behöflig tillökning i Presterligt biträde; hvilken framställde begäran DomCapitlet, under vitsordande af förenämnde uppgifne omständigheter, med dess underdåniga förord till Nådigt bifall beledsagat; — hvaremot uti serskild till K.
M:t ingifven skrift Majoren G.
Koschell i underd:het anmält, hurusom , i anledning deraf att hans nyligen aflidne broder, Grosshand - g2 Stats-Utskottets laren G. W.
Koschell, innehaft lagligen tillförordnadt Förmynderskap för Fader- och Moderlösa Barnen Mathilda, Maria och Charlotta Östlund, de der varit vårdade och försörjde af bemälda KyrkolierdeEnka Helena Catharina Hörner samt genom hennes Testamentariska Disposition af den 8 September 1820, sorn i vederbörlig ordning blifvit lagligen bevakad, fått sig af qvarlåtenskapen anslaget ett understöd af EltTusende födr B:co, på sätt genom insändt Utdrag af Frösåkers HäradsRätts
DomBok för den 2 October 1826 var styrkt och hvilka medel skulle ställas under disposition eller förvaltning af Wahlö Församlings Fattigvård, Majoren Koschell först nu mera erhållit kunskap ej mindre derom, att Enkan Ilörners qvarlåtenskap blifvit såsom Dana-Arf ansedd, än ock om Wahlö Församlings ofvanomförmälde underd. ansökning; vid hvilket förhållande Majoren ansett sin pligt fordra att icke de omyndiga Barnens rätt utan uppmärksamhet lemna.
Och vill K.
M:t, som i anseende till den yppade frågan om Enkan Hörners Testamentariska Disposition anbefallt Dess JustitiaeCantzler, att med afseende å K.
M:ts och Kronans härunder beroende rätt, tillse att densamma blifver behörigen bevakad samt låta förhållandet vederbörligen undersöka? härmed, beträffande Wahlö Församlings gjorda underdåniga ansökning, hafva till Rikets nu församlade St:r i Nåder öfverlemnat frågan, huruvida det belopp af Enkan Hörners efterlemnade qvarlåtenskap, hvilket såsom Dana-Arf kan komma att K. M:t och Kronan tillfalla, må till det af bemälda Församling i un - Betänkanden, N:o 185. g3 derd:het begärdte behof och gagneliga ändamål få användas; i hvilket afseende Handlingarna rörande detta anine nu B.
St:rs Statsutskott tillsändas.
K. M:t förblifver R.
Sttrs Statsutskott &c.”
Då, enligt hvad ContractsProsten, Kyrkoherden Wallinder upplyst, Barna-undervisningen inom Wahlö Församling, hvarest ifrågavarande Dana-Arf fallit, finnes i ett ganska beklagansvärd! tillstånd, enär, utom y Fjerdingar Spannemål årligen, något anslag icke finnes till bestridande af dertill erforderlige utgifter, och Consistorium, i anseende till det högst nyttiga ändamål, som Församlingen med sin ofvanberörde underd. ansökning åsyftat, ntmligen att, med dess biträde, kunna derstädes grundlägga en UndervisningsAnstalt för Församlingens fattigare barn, äfven understödt den underd. ansökningen; har Utskottet, med afseende jemväl derpå, att Enkan Hörners efterlemnade qvarlåtenskap till det mästa blifvit inom nämnde Församling förvärfvad, ansett sig böra tillstyrka: att det belopp af Enkan Hörners efterlemnade qvarlåtenskap, hvilket såsom Dana-Arf kan komma att K.
M:t och Kronan tillfalla, må till det af Wahlö' Församling i underd:het anmäldta behof få användas.
Lärande, i händelse af bifall härtill, underd. svar på K.
M:ts ofvanberörde Nåd.
Skrifvelse , i öfverensstämmelse härmed homma att från R.
St:r expedieras.
Reserva tion:
Ilr Assessoren Lagerhjelm > Hr Biskop Thyselius Hr Prosten Grevillius, Hr CommerceRådet Lamberg, g/j.
Stats-Utskottets Hr Grosshandlaren Winberg och Hr Lagman Ståhle, hvilka icke instämt uti Utskottets förestående utlåtan» de, hafva, såsom grund för deras serskildta mening, anfört: att, som, enligt hvad K.
M:t behagat i Nåder tillkännagifva, Enkan Hörner i lifstiden, genom den 8 Sept. 1820 författadt Testamente, förordnat, huru stor del af hennes efterlemnade qvarlåtenskap skulle till enskilde personer användas, och i sammanhang dermed äfven föreskrifvit, att de af henne till Barnen Östlund donerade medel borde ställas under förvalt4 ning af Wahlö Församlings Fattigvård, ulan att tillika yttra någon afsigt, att till bemälde Församlings disposition vidare vilja upplåta något af sin Egendom; så och då de af Församlingen, för den begärde uppoffringen å Statens sida af de erhållne Dana-Arfsmedlen åberopade skäl, ibland hvilka ingått äfven behofvet af Predikobiträde åt Pastor, icke kunde anses innefatta tillräcklig anledning, att StatsVerkets ifrågakomne på Lag och Författningar grundade inkomst till Församlingen upplåta; borde hvad såsom DanaArf efter Enkan Hörner komme att K.
M:t och Kronan tillfalla, under behörig
Titel bland StatsVerkets Ordinarie Inkomster upplagas och i föreskrifven ordning till R:g:sContoiret öfverlemnas för att af R.
St:rsFullmägtige serskildt förvaltas, samt R.
St:r tillhandahållas för ändamål som med undervisningen i Riket stodo i sammanhang.
Betänkande!), N:o 186.
N.'0 186.
Utlåtande, angående ersättning till Assessoren Hellberg för liden förlust å en contraherad lefverance af ArtillerieHästar. (u. ao Till Utskottet liar Hederv.
BondeStåndet remitterat ett Memorial af RiksdagsFullmäktigen Andreas Johansson från Götheborgs och Bohus Län, innehållande hemställan, att Assessoren A. Hellberg måtte tilläggas ersättning förliden skada på en Artillerie-Häst-entreprenåd år 1808, utgörande i Capital 2,267 B:dr 38 sk. 8 r:st. och 6 procents ränta om året från Martii månads utgång nämnde år till innevarande tid 2,819 R:dr 24 sk., eller tillhopa 5,087 It:dr 14 sk. 8 r:st.
E:co; anförande Motionären tillika, att denna uleblefne ersättning så skuldsatt Hellberg, att dess Egendom blifvit utmätt och till
Auction anslagen samt att detta oförutsedda lidande, ökadt med andre motgångar, numera bragt honom med Hustru och fem oförsörjda barn i den svåraste belägenhet, sedan han vid en ålder af 56 år varit i Statens tjenst ifrån år 1789, med ordinarie befattning från år 1794 och 28 år såsom KronoFogde i Inlands Fögderi af Götheborgs och Bohus Län.
Utskottet får anmäla, att fråga om denna ersättning jemväl förevarit vid sisth Riksdag, i anledning af K.
M:ts i ämnet aflåtne Nåd.
Skrifvelse, samt blifvit genom dåvarande StatsUtskotts utlåtande d. 12 Mars i823^.fulIkomligen utredd och sedermera af R.
St:r 96 Stats-Utskottets beliandlad; af berörde Utlåtande inhemtas hufvudsakligen, alt Hellberg vid en å LandsContoiret i Götheborg anställd EntreprenadAuction åtagit sig att lefverera 60 st.
Hästar för Artilleriets behof; att efter det * samma anbud, enligt föreskrift vid Auclionen, blifvit dåvarande GeneralKrigsCoinmissariatets i Wenersborg pröfning och antagande hemställdt, Konungens Befthde, enär Commissariatets yttrande inom bestämd tid icke blifvit ineddeladt, tillsagt Hellberg att afvakta Coramissariutets yttrande och emedlertid vara beredd att lefverera Hästorne om och när de påfordrades, emedan reqvisitioner å de Batteriers aifäidande från Götheborg, för hvilka Hällarne blifvit upphandlade, redan voro till K. Mits Bef:hde inkomne; samt att Hellberg änteligen, i saknad af lefverering, för Hästarnes utfodring och deras afstående till Säljarne eller afyttrande under upphandlingsprisen, fått vidkännas en kostnad, uppgående, enligt verificerad Räkning, till ofvanberörde belopp 2,267 h;<h' 38 sk. 8 r:st.
Ersättning för denna kostnad bade dock, i anledning af Hellbergs hos K.
M:t anförde underd. besvär öfver Högste Befälhafvarens för f. d. Vestra Armeen fastställelse af GeneralKrigsCornissariatets Utslag, deruti skadestånd åt Hellberg vägrats, af K.
M:t blifvit år 1809 afslagen; hvarefter, uppå Hellbergs underd.
Ansökning att, med afseende å uppgifne serskilde omständigheter, af gunst och nåd tilläggas ersättning för den honom i följd af omförmälda upphandling åbragte förlust, K.
M:t uti den 19 Febr. 1823 aflåten Nåd.
Skrifvelse - velse till Rikets dä församlade
Sttrs ompröfvande öfVerlemnat, om icke, i anledning af dervid förekommande omständigheter, sistberörde ersältnings-bel -pp måtte af serskildte medel anvisast uti underdånigt svar hvarå R.
St:r uppå anförde skäl förklarade, att StatsVerket destomindre borde vidkännas någon utgift till ersättning af den förlust Hellberg på omförmäldfa sätt skall drabbat, som andra, hvilka genom misslyckade speculationer på lefverancer till Kronan kunna blifva lidande, skulle af bifallet Lill sådan ersättnings meddelande föranledas att väcka enahanda anspråk.
Ehuru Utskottet visserligen funnit att Assessoren Hellb erg, under förlitande på Konungens Befthdes, såsom tillika dess dåvarande Förman, olficielt meddelade yttrande, tillskyndats förlust genom åtagandet att tillhandahålla ifrågavarande Hästar, kan likväl, i grund af hvad R.
St:r sålunda förut i ämnet stadgadt samt enär utgången af Hellbergs möjeligen väckte anspråk mot den eller dem som till förlusten varit vållande icke blifvit ådagalagd, Utskottet icke tillstyrka, att StatsVerket må vidkännas någon utgift för Hellberg! merberörde förlust.
N:o 187- Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N;o 43, angående ändring i K.
Placalet den 27 Au3 B. 7 o8 Stnts-Ufsköttets gusti 1723, rörande vilkoren för Bergs- , Bruks anläggande.
Enligt afla Ine ProtocollsUldrag af den 12 och i4 sistlidne Februari, hafva H. Ridderskapet oell Adeln samt llcdeiv.
BondeStåndet till Utskottet åtci remitterat dess ofvannämnde Utlåtande, vid hvilket af Herr von Hartmansdorff blifvit erinradt: att, då Utskottes förslag, att uppgifterna lill Kronan för Bruksöch Bergshandteringen md bestämmas efter enahanda grund eller till livart 3o:de, ehvad rudimaterien hemtas d Frälse- eller Krono- och Kronoskatte jord som de med nämnde Handteringar förenade förlags- och brukningskostnader 'äro af jordens natur oberoende^ endast kunde hafva afseende på de Bergsbruk sorn i framtiden anläggas, ordet framdeles eller hädanefter synts vara utur tillstyrkandet uteglömdt, emedan, örn det tillämpades äfven på dem sorn redan vore anlaggde under andre beskattningsvillkor, sådant skulle medföra en betydlig minskning i Kronans Inkomster.
Inom H. BondeStåndet är deremot af RiksdagsFullmägtige Casper Wijkman från Upsala Län och Anders Danielsson från Elfsborgs
Län anmärkt, att det skulle innefatta en orättvisa och afven ofördelaktigt verka på dem, sorn redan idka Bruks- och Bergshandtering, om Afgifterne till Kronan, såsom Utskottet tillstyrkt, bestämdes till 3o:de delen af tillverkningen, ehvad rudimaterien tages å Frälse- eller Kronooch Skaltegrund; samt att de, som hädanefter fingo anlägga Bruk och Bergverk med en afgift till Kronan c B e t ä n k a n d. e n, N:o 187. gg af endast hvar 3o:de Tunna, skulle kunna undersälja dem som fortfarande skulle erlägga livar io:de Tunna, hvarigenom desse åter skulle blifva föranlåtne söka och kanske äfven kunna utverka sig nedsättning i förut fastställde grundskatter.
Uti hvilka anmärkningar några andre af Ståndets Ledamöter instämt.
Utskottet, som, för besvarandet af desse anmärkningar sökt vidare upplysning om förhållandertie med afgiflerne för Bruks- och Bergshandtering»!, har dervid inhemtat: att, ehuru den af Utskottet tillstyrkta lika beskattning af Metall- och Mineral-Producter icke bör hafva någon retroactiv verkan på de Inrättningar, som genom ordentliga Resolutioner redan blifvit beskattade, utan endast bör komma i fråga för dem, hvilka hädanefter skola taxeras, skulle emedlertid, en tillämpning deraf till både äldre och nyare
Verk likväl icke hafva något så hufvudsakligt inflytande på Kronans nu varande Inkomster af Bergverken, som det i förstone vill synas, emedan det så kallade Tionde-Jernet af Tackjernsblåsningarne, den förnämsta af Statens nu ifrågavarande Intrader, grundar sig nu mera, icke på en viss andel af liela tillverkningen, hvars belopp Bergsfogdarne, för den orsaken, fordom skulle genom vägningar vid Hyttorna controllera och bestämma, utan utgår nu med vissa Pund Tackjern för hvarje blåsningsdygn.
En sådan afgift, beräknad efter blåsningstiden, åtogo sig först Öster-och Vester-Bergslagerne år i685; sedermera Norbergs Bergslag år 1686, hvarefter en ioo Stats-Utskottets lika beskaffad Tiondesättning, genom Författningar tid efter annan blifvit för Rikets öfrige Bergslager bestämd ; och är afseende härvid fästadt dels på jordens natur af Skatte eller Frälse, hvarifrån Malmerne blifvit hemtade, dels ock på de större eller mindre fördelar, som i öfrigt äro förenade med Tack jernsbiåsningen på hvarje ställe; varandes för de fleste hyttor afgiften närmare hvart 3o:de Skeptd.
Af de så kallade Ädlare Verken, såsom Silfver, Koppar, Bly, Cobolt m. fl.; äfvensom af Alun, Vitriol, Rödfärg m. m. utgår Kronans afrad till visst belopp af hela tillverknings-qvantiteten.
Utom vid Sala och Löfås finnes icke något Silfver-Verk , och afgifterne af desse 2tne grunda sig på ordentlige Contracter emellan Staten och Delägarne.
Hvad KopparVerken angår, är det endast Stora Kopparbergs Bergslag, som utgör hvart io:de Skeptd till Kronan, efter att förut hafva erlaggt först hvart 4:de och sedan hvarje 8:de i följd af de förmåner Verket af Staten åtnjuter.
De öfriga KopparVerken, som äro beskattade, erlägga nästan alla blott hvarje 3o:de Skeptd.
Endast ett AlunVerk ocb några få Vitriol-, Svafvel- och RödfärgsVerk erlägga hvart io:de Skeprd eller Tunna, såsom belägne på KronoSkatteGrund; hvarjemte Tunabergs och Vena CoboltVerk, hvilka på senave åren blifvit taxerade, skola betala hvart 3o U.
Efter sådane upplysningar, anser Utskottet sig väl desto häldre böra förblifva vid dess i denna fråga från Betänkande n, N:o 187. ror böljan fattade grundsatts, att, till näringarnes lättnad och förkofran, afgifterne för lika handtering i allmänhet böra blifva lika, utan afseende på naturen af den grund, hvarpå Inrättningen är anlagd, som ett annat förhållande skulle högst menligt inverka på Näringarne, utan att medföra någon ökning i Statens inkomster, och snarare vålla minskning uti dera, genom nödvändigheten att bevilja utomordentliga frihetsår, till förekommande af Verkens nedläggande; Men, med anledning af de inom H. Ridderskapet och Adeln samt H.
BondeStåndet gjorda anmärkningar, tror Utskottet, i afseende på den olikhet som sig företer med de redan skattlagde Verk, sig böra i så måtto jemka dess förra af Högv.
BorgareStåndet gillade Förslag, att afgifterne till Kronan för de Bruks- och Bergsanläggningar som hädanefter skattläggas, af den Class för hvilka årliga afgifterne till K. M:t och Kronan utgå med visse procent af tillverkningens belopp, må bestämmas efter enahanda grund, eller till hvar 3o:dedel, ehvad Rudimaterien hämtas å Frälse- eller Krono- och KronoSkattejord, emedan de med nämnde handteringar förenade Förlags- och brukningskostnader äro af Jordens natur oberoende.
Reservation Af Herr Commerce-Rådet Santesson, som i så måtto varit af skiljaktig mening, att Herr CommerceRådet ansett det tillägg i Utskottets Förslag böra äga 102 Stats-Uts kottets ruin, att det på K. M:ts Nådiga bepröfvande borde få ankomma, efter derom af Vederbörande gjorde underd. ansökningar, huruvida i serskildt fall dylika äldre Inrättningar, hvilka voro högre taxerade, äfvenledes måtte komma i åtnjutande af den förmedling uti afraden, hvartill de skäligen kunde synas berättigade; kunnandes likväl de Verk, hvilkas afgifter grundade sig på ordentliga Contracter med Staten och voro en följd af motsvarande förläningar af Staten, icke komma i fråga till en sådan jemkning.
Härigenom har Hr.
Commerce-Rådet ansett Statens båtnad bäst och säkrast vara förvarad, emedan en mindre men alltid säker afgift för det allmänna vore förmonligare, än att, såsom ofta inträffade, till förekommande af Verkens nedläggande ooh Näringarnes förfall, utomordentliga frihetsår måste beviljas för omöjligheten att kunna de högre afgifterna erhålla. tåning föi1 Fabrikören Godlund. (U.-A.) It. o. A. iugifvet samt till Utskottet remitteradt anförande, hemställt, att ett årligt understöd måtte meddelas Fabrikören Godlund, såsom belöning för dess oegennyttiga företag, att på egen bekostnad och med uppoffring af tid och möda, genom Eleclricitetens användande , till hälsan återställa lame samt af ätskillige sjukdomar angripne till största delen fattige per - N:o 188.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om be - hm-, uti ett till Höglo!].
Bet anlander), N:o 177, 178. io3 söner, hvilkas antal uppgått sisth December månad till omkring 200, hvarom bevis flere gånger blifvit i Tidningarne Stockholms Dagblad och Dagligt Allehanda införde samt, tillika med en af Godlund förd Journal, äfven Motionen bifogade, med uppgift derjemte af Motionären, alt han med fördel begagnat sig af Godlunds ElectricitetsMachiner, dem Godlund sjelf sammansatt och hvaraf linn skall innehafva Irenne större och en mindre, hvilkas kraft samt goda och fullkomliga verkan medelst bilagt intyg af så optisk som mathemalisk Instrumentmakare blifvit vitsordade ; tilläggande Motionären, att vilkoret för Godlunds belönande borde blifva, att han med electricitets-försöken hädanefter jemväl bispringer de fattige och olycklige Personer som honom anlita; i anledning af hvilken motion Herr af Grubbens, N. W., hufvudsakligen anfört, att uti K.
SundhetsCollegium finnes en större och vida bättre ElectricitetsMachin, än desom af Godlund kunna presteras, och hvilken fritt får begagnas af alla de medellösa i och utom Hufvudstaden, sorn dertill anmäla sig; att denne ElectricitetsMachin, som derjemte hörer till UndervisningsVerket vid MedicoChirurgiska Institutet, vore en Statens Egendom och äfven såsom sådan funnes upptagen uti K. Mits Nåd.
Proposition om Statsverkets tillstånd och behof; att Staten icke borde belastas med understöd för sämre ElectricitetsMachiner, då den redan hade en god att underhålla; att om Fabrikören Godlund förfärdigat ElectricitetsMachiner, som icke voro någon ny uppfinning, för att betjena allmänheten, oftast emot io4 Stats -Utskottets betalning, vore sådant en hans egen JVäringsspeculatinn och hvarföre ingen belöning behöfves; att flere af de i Godlnnds JournalsUtdrag uppgifne personer kunde intyga, att de varit så obetydligt sjuke, att de utan Electricitel kunnat hjelpas, om de anmält sig hos någon Läkare; att vid den i K.
SundhetsCollegium varande EleetricitetsMachin blifvit anställd en kunnig och skicklig
Läkare som betjenade de sjuke med apliceringen af Electriciteten efter Konstens Regler och efter Patientens sjukdomsförhållanden, hvaremot Godlund ej ägde de kunskap-r som erfordrades för att rätt använda nämnde medt ; samt att, ehuru Godlund lyckats i flere af sine cur , sådant likväl snarare vore en lyckträfF, eller ock ett så bestämdt ondt hos den sjuke, att hvem som helst kunnat aplicera Electriciteten; hvarjemte Herr Grefve Frölich, Dav,, samt Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf, i ämnet sig yttra dt, Då, på sätt i Utskottets under N:o 128 afgifne Utlåtande, angående regleringen af RiksStatens 2:dra HufvudTitel , oujförmäles, samt här ofvan anfördt blifvit, K, SundhetsCollegium innehar en ElectricitetsMachin, ämnad att betjena medellösa sjuke i och utom IJufvudstaden, hvilken Inrättning blifvit vitsordad ej mindre af bemälte K, Collegium än Svenska LäkareSallskapets å Trycket utgifne Handlingar; och i anledning deraf Utskottet hemställt om uppförande på Stat af 600 R:dr årligen intill nästa Riksdag till K.
SundlielsCollegii disposition att, med iagttagande af dervid föreslagne vilkor, utgå så väl för underhållet och be - Betan Landen, N:is 188, 189. io5 gagnandet af samma Eleetricitets-Machin till fattige sjukes kostnadsfria betjenande, sora till arfvode för den dervid anställde Läkare samt tjenlige rums anskaffande för appareillens placerande, liar något Anslag ock synts
Utskottet icke böra äga rum, för underhållandet ytterligare af en dylik Inrättning, hvilken icke allenast ansetts vara öfverflödig, utan hvars nytta äfven blifvit betviflad.
Utskottet finnér sig således icke kunna till B.. H.
St:rs bifall understödja förrberörde Motion, utan hemställer, att densamma må anses böra förfalla.
Den iZ Junii 1829.
N:o 139- Utlåtande, angående Anslag af allmänna Medel till tryckning af Landshöfdingarnes EmbetsKungörelser.
(U.-A.) K. M:t har, medelst Remiss dat. den 2 nasti.
Maji, i Kåder behagat till Utskottet öfverlemna en af de vid detta Riksmöte närvarande Hrr Landshöfdingar afgifven underd.