Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts och representationens sammanstämmande beslut kunna upphäfvas, utan att dertill jemväl erfordras Ståndets bifall, hör väl icke Riddarh.-Ordnm alldeles förtiga detta förhållande och derigenom göra det. möjligt för den enskilde att tillintetgöra grundlagens stadgande.
Jag sätter således
Sveriges grundlag framför den för Ståndet enskildt gällande, men jag önskar, att den förres stadganden icke måtte blifva illusoriska eller löjliga, derigenom att den sednare alldeles icke omnämner dem.
Då Riddarh.-Utsk:ts komiterades för slag var meddeladt Riddarh.-Direktms pröfning, förekommo inom densamma vid detta mom:ts behandling, visserligen betänkligheter af enahanda art med dem, som nu här framställts, men Direktionen föreställde sig, att, då hittills för våra riksdagars be vistande, de der stundom upptagit öfver ett årstid, några nämnvärda svårigheter icke synas hafva uppstått till följd af embetsoch tjenstemäns rätt, att för den erforderliga tiden på lagstadgadt sätt få lemna statsbestyren åt andra och egna sig åt riksdagsmannavärlvet, så skulle det icke heller, och ännu mindre, blifva för tjensternas bestridande förknippadt med svårighet, om R. o. Ad:s ledamöter erhölle tillfälle bevista Ådelsmötena, hvilka, till följd af ärendernes omfång och beskaffenhet, icke komma att blifva långvariga, utan inskränka sig till två, tre å fyra veckor, hvart tredje år.
Ur sådan synpunkt skulle jag fortfarande väl icke anse någon annan förändring af detta mom. vara ovilkorligen behöflig, än att ordet: »Sammankomster», i likhet med hvad förut beslutats, måtte utbytas emot »Adelsmöten»; men då jag, å andra sidan, icke kan förneka den stora vigten af det betraktelsesätt, som ledt Gr.
Hamilton och Frih. Klinckowströrrl vid denna frågas bedömande, vill jag icke motsätta mig en återremiss; utan får nu, efter att hafva redogjort för den synpunkt, hvarur Direktionen hufvudsakligen betraktat frågan, under önskan att Adeln måtte talrikt härstädes samlas och sina angelägenheter grundligt och sakrikt anordna, jag till Ut - Den 7 April e. in. 123 sk:t hemställa, att Utsk:t kunde, om möjligt, utfinna ordalag, hvarigenom ifrågavarande stadgande icke så bjert, som nu. framstode, men hufvudtanken ändock bevarades, i den mån en nödig varsamhet anses kräfva.
Jag kan nemi. icke anse, i likhet med hvad Gr.
Björnstjerna och Gr.
Mörner yrkat, att allt stadgande härom borde utgå; ty nog måste det i alla fall vara en stor skilnad emellan att för rent enskilda, personliga angelägenheter erhålla någon tids tjenstledighet, hvilket alltid synes böra bero på förmäns pröfning, och att, för vården om sitt Stånds, en al grundlagen erkänd korporations allmänna ärenden, vinna temporär frikallelse från tjenstutöfning i statens värf.
Afven jag tillåter mig att hem ställa, att det nu föredragna mom. af § 7 måtte utgå.
Orsaken att ifrågavarande rättighet för närvarande tillkommer R. o.
Ad., lärer väl vara den, att Statens gemensamma angelägenheter af Ståndet vårdas och att dessa angelägenheter är af den vigt, att andra förbindelser för deras skull måste vika; men helt annorlunda blifver det hädanefter, då R. o. Ad. blott handlägger sina ensk i Idta angelägenheter.
För deras skull kan samma rättighet icke begäras och om äfven privilegii-frågorna äro särskildt omnämnda i grundlagen, kunna de icke derföre annorlunda anses än såsom Ståndets enskildta.
Att ett alslag å mom. skulle, på sätt en talare yttrat, strida emot 114 § R. F., kan jag så mycket mindre fatta, som Adelns representation, så som den nu ordnas, egentligen är en ätternas representation, der hulvudmännen, om de äro förhindrade att inställa sig, alltid kunna företrädas af ättemän eller fullmägtige.
Ehuru jag i åtskilliga andra afseen den varit af olika tankar med lJtsk:ts pluralitet, har jag dock icke ansett något annat af Utskits förslag, än det som innehålles i det nu föredragna morn., vara af den vigt, att jag velat deremot reservera mig.
Jag har slutat min reservation med yrkande, att morn. måtte helt och hållet utgå, men jag har nu kommit pä andra tankar hufvudsakligast på grnnd af de utaf Gr.
Hamilton anförda skäl.
Jag tror, att man skall i sammanhang med § 21, på hvars återremitterande jag ämnar yrka, kunna på ett tillfredsställande sätt omredigera morn., och jag får derföre förena mig i yrkandet om återremiss af nu föredragna mom. al § 7.
Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr v.
Ehrenheim och vill derföre nu endast i likhet med honom erinra derom, att, då rättighet att utfärda fullmagt finnes medgifven, man icke behölver helara, att, alven om hufvudmännen äro förhindrade att inställa sig, icke tillräckligt antal ledamöter skola kunna deltaga i Adelsmötena.
Då således den, som är förhindrad, alltid kan för sig ställa fullmägtig, anser jag det ifrå - 124 Deu 7 April e. m. gavarande stadgandet hvarken lämpligt eller nödigt, och får derföre instämma med Gr. Mörner.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden § dels återremiss af det förevarande inom:t och dels afslag derå, framställde Hr Gr. och Landtm.^ först propos. på bifall till mom:t, hvartill svarades nej, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med mångå ja jemte några nej, och slutligen propos. på afslag derå, hvilken propos. besvarades med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter och sedan propos. på mom:ts återremitterande förnyats samt besvarats med många ja och några nej, Hr Gr. o.
Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. § 8.
Jemte det jag får hemställa, att 8 §:n måtte bilällas, får jag erinra om nödvändigheten att, i följd af hvad R. o.
Ad. förut beslutat, utbyta »R. o. Ad:s sammankomster» mot »Adelsmöte» samt på öidje raden »Sammankomsten» mot »Mötet», hvarmed förstås naturligtvis Adelsmöte, som nänrnes straxt förut.
Öfverläggningen ansågs härmed slutad och §:n bifölls med de förändringar, att i stället lör orden Ridderskapet och Adelns sammankomster infördes ordet Adelsmöte, samt att ordet Sammankomsten utbyttes emot ordet Mötet. § 9.
Förra delen. lista, 2:dra och 3:dje mom. lii föl los. 4:de mom.
Enligt det nu föredragna mom. är från rättigheten att deltaga i Adelsmöte den utesluten, som är förklarad förlustig medborgerligt förtroende eller ovärdig att inför rätta föra andras talan.
Då, såsom bekant, förlust af medborgerligt förtroende kan ådömmas för 10 år, skulle således en person, som blifvit dömd dertill, elter denna tids förlopp, kunna återfå sin rätt att bevista Adelsmötet, men, enligt min tanke, bör en person, som en gång varit ådömd ett sådant straff, för alltid vara oberättigad att deltaga i R. o
Adis öfverläggningar, och jag får derföre hemställa, alt lydelsen af detta mom. måtte sålunda förändras: »den som är eller varit förklarad etc.»
Den 7 April e. m. 125 Frih.
Jag kan icke inse, att deri al
Hr von Francken föreslagna förändring af redaktionen är tjenlig.
Den, sorn är förklarad förlustig medborgerligt förtroende, bör icke få bevista Adelsmötena, men jag tror icke, att R. o. Ad. lagligen kan hindra en ledamot, som, efter den ådömda strafftidens slut, återfått medborgerligt förtroende, från att deltaga i dessa möten.
I sådant fall skulle ju R. o. Ad. lör sina representanter uppställa strängare qvalifikationer än dem sorn i vår nya R. 0:S 26 § äro stadgade såsom vilkor för rättighet att blifva riksdagsman, hvartill skäl väl icke finnes.
Ordalagen i 3 mom. af nämnda § R.
O. äro nemi. fullkomligt Öfverensstämmande med dem. som Utsk:t begagnat i förev:de mom. af 9 §:n i sitt förslag till Riddarh.-Ordn.
(Detta yttrande, som blifvit talaren tillstäldt för justering, har sedermera icke af honom blifvit återlemnadt.
Det kan väl ej bestridas, att det är mera graverande att vara dömd lör vanlrejdande brott, än att vara förklarad medborgerligt förtroende förlustig, då den sednare påföljden kan följa äfven på icke vanfrejdande brott.
Emellertid anser jag mig böra föreslå en sådan redaktionsförändring af detta morn., att det erhölle följande lydelse: »den, som är förlustig medborgerligt förtroende eller blifvit förklarad ovärdig att inför rätta föra andras talan», och får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på detta mill förslag.
Hr Rjörnstjerna, Oscar:
För min del lår jag biträda den af Hr von Francken yrkade redaktionsförändringen.
Jag anser det nemi. nödvändigt, att vilkoren för behörighet att ega säte och stämma på Riddarhuset äro strängare, än lör valbarhet till nationalrepresentationen, emedan, der val förekomma, det ytterst beror på medborgarnes förtroende, huruvida någon erhåller plats i representationen, och deri det bästa korrektivet ligger mot att ingen obehörig erhåller inträde, hvaremot på Riddarhuset, der sjelfskrifvenhet eger rum, ingen skulle kunna hindra en ledamot, som förklarats medborgerligt förtroende förlustig, men sedermera återfått detsamma, att intaga säte och stämma.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels af Hr von Francken bifall till mom:t, med tillägg af orden »eller varit» efter ordet »är», dels ock af Frih.
Leuhusen bifall till mom:t med följ. förändrade lydelse: »den, som är förlustig medborgerligt förtroende eller förklarats ovärdig att inför rätta föra andras talan»; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till mom:t oförändradt, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på detsammas antagande med det af Hr von Francken föreslagna 126
Den 7 April e. m. tillägg, då svaren utföllo med många ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sednare delen.
Den vidare föredragningen af förslaget, uppskjöts härefter till nästa plenum.
Jag får vördsamt hemställa, att af de under dagens lopp bordlagde Betänkm Stats-Utsk:ts rörande reglering al utgifterna under Hiks-Stalens sjette hufvudtitel måtte sättas först på föredragningslistan.
Med förmälan, att Frih. Klinckowström hade föreslagit, att å målslistan skulle uppföras näst efter Riddarh.-Utsk:ts under behandling varande Betänk.
Stats-Utsk:ts denna dag bordlagda Utlåtanden N:ris 60—65 samt derefter de öfriga jemväl i dag på bordet lagda Mem:r och Betänk:n; hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida B, o. Ad. behagade härtill lemna bifall.
Kopades ja. B. o. Ad. åtskiljdes kl. {II e. m.
Den 11 April f. m. 127 Onsdagen den 11 April 1806.
Justerades protokollet för den 7:de sistl.
Mars e. ni.
Fortsattes föredragningen af Riddarh.-Dtsk:ts Betänk.
N:o 8, med förslag till ny Riddar!).-Ordn. § 10.
Klinckowström, Budolf:
Det är med anledning af det beslut rörande förslag till Biddarh.-Ordn., som B. o. Ad. fattade i sista plenum, som jag vågar föreslå att följande förändringar i 3:dje mom:t måtte ske, nemi. att ordet »allmänna» utbytes mot »lagtima»; »särskilda» mot »urtima», samt »sammankomst» mot »adelsmöte».
Mormt skulle då komma att lyda:
Till det lagtima (urtima) Adelsmöte som börjas (börjats) etc.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., bifölls §:n med de förändringar i fullmaktsformuläret, att i stället för orden »Ridderskapet och Adelns allmänna (särskilda) sammankomst» infördes orden: »det lagtima (urtima) Adelsmöte», samt att orden ”särskild sammankomst” utbyttes emot orden ”urtima Adelsmöte.” § 11.
Vid denna § hemställer jag om två rättelser: den ena vore att ordet »sammankomst» skulle utbytas mot »adelsmöte»; den andra är om en förändrad benämning på den som förer ordet vid lörhandlingarne.
Det är väl först i 17:de §:n som det talas om hans utnämnande, men jag anser att man redan här bör göra denna förändring.
Helst skulle jag önskat att denna ordförande fått den benämning ordföranden här bland oss af ålder haft, eller den af Landtmarskalk; men jag fruktar dock att denna benämning skulle påminna om fordna tider.
Då R. o. Ad. emedlertid beslutat att våra möten skola heta Adelsmöten, så hemställer jag att ordföranden måtte kallas Adelsmarskalk.
Det finnes ännu ett skäl härför och det Ben 11 April f. ni. är att den person, som förer ordet inom Riddarh.-Direktm, äfven heter »ordförande».
På grund af hvad jag nu anfört, vågar jag anhålla om propos. på de af mig nu föreslagna förändringarne.
Hr Anrep, Gabriel: Då R. o. Ad. icke ville lyssna till mitt förslag att hvarje adelsman, som fyllt 25 år, skulle få deltaga i Adelsmötena, tror jag att §:n om bänkarne skulle kunna utgå, och att det vore bäst, om man toge de båda bänkarne närmast landtmarskalksbordet till talarebänkar.
Nu måste man tala från sin plats, men kan eljest sitta hvar som helst, hvarföre ock mitt förslag skulle, befrämja ordning.
På grund häraf föreslår jag att §:n får följande ändrade lydelse: »De båda främsta bänkarne bestämmas till talarebänkar», hvarefter det öfriga utgår.
Cederström, Rudolf: 1 Frih. Klinekowströms förslag instämmer jag så mycket heldre, som jag, i likhet med en min embetsbroder, redan under öfverläggningen af denna § inom Riddarh.-Direktm, ansåg att den Riddersman, som skall föra ordet vid vära sammankomster, bör hedras med en benämning, som vore något för mera än den, sorn tillkommer den person, som förer ordet i hvarje bolag, för hvilket ekonomiskt syftemål, som helst.
Nu måste jag säga ett par ord om HrAnreps förslag.
Jag erkänner, alt Hr Anrep har ganska rätt deruti, att de främsta bänkarne iiro bättre för talare; men då den gamla ordningen hittills, utan anmärkningsvärda olägenheter, fått ega bestånd, så vore det, efter hvad åtminstone mig vill synas, underligt, om man just nu, då talen måste få så oändligt mindre vigt, skulle upprätta en tribun för talarne, eller åt dem anvisa särskilda talareplatser.
Jag instämmer derföre i Frih. Klinckowströms förslag, utan vidare tillägg.
Sedan man beslutat att benämna R. o. Ad:s blifvande sammankomster för Adelsmöten, torde benämningen på den person, som der skall föra ordet, skäligen -äfven böra ändras.
Jag hemställer likväl i afs. härå, om man icke bör bibehålla benämningen Landtmarskalk, hvilken förekommer ända från 1626, och till och med under tiden emellan 1680—1719 samt 1792—1809, då R. o. Ad. egenteligen icke hade någon politisk betydelse, utgjorde benämningen på den af Ståndet, som vid dess sammankomster under denna tid förde ordet; då deremot
Adelsmarskalk är ett för vårt språk främmande ord.
Hvad Hr Anreps förslag åter angår, instämmer jag uti hvad af Frih.
Cederström redan blifvit anfördt.
Klinckowström: 1 afs. å det förslag, Hr Anrep framlagt, är jag förekommen af de två föregående talarne.
Den 11 April f. m. 129 tror att denria § bör så mycket som möjligt sättas i öfverensstämmelse med hvad som nu eger ruin, och anser derföre att man icke bör ändra annat än det nödvändigaste.
Hvad åter beträffar förslaget att liksom reservera vissa platser för talarne, så har man sagt mig utrikes att det fordras mycket mera mod att första gången uppträda i en talaretribun än yttra sig från sin plats.
Jag tror äfven att R. o. Ad:S öfverläggningar i följd af Ståndets förändrade ställning hädanefter måste antaga en mera modest karaktär och derföre anhåller jag att §:n måtte antagas med de af mig föreslagna lörändringarne.
Utom den fördel, som skulle uppstå, om mitt förslag antoges, att man icke, såsom nu sker, rusade fram och tillbaka, likt en fårskock, för att höra en eller annan omtyckt talare, tillkommer äfven den, att deri talande hördes mycket bättre af Adelsmarskalk och notarier.
Hvad åter beträffar att platsen skulle afskräcka mången, så tror jag det icke vore svårare att tala derifrån än från sin egen bänk.
Jag vidhåller derföre mitt yrkande.
Leuhusen, Frans Oscar: Sedan R. o. Ad. nu utbytt ordet »Sammankomst» mot »Adelsmöte», anser äfven jag att benämningen »Ordförande» bör ändras, men kan dock icke instämma med Hr Ramsay uti hans förslag att bibehålla benämningen Landtmarskalk.
Jag vet icke huru detta ord uppkommit, men det är väl sannolikt att det har en politisk syftning, hvarföre det väl vore mindre lämpligt att nu bibehålla detsamma.
Jag instämmer sål. med Frih. Klinckowström uti att ordföranden måtte benämnas Adelsmarskalk.
Hvad Hr Anreps förslag åter angår, så instämmer jag med föregående talare och anhåller således om bifall till §:n med den af Frih. Klinckowström föreslagna förändringen.
Jag kan icke instämma med dem, som yrka att ordföranden skall kallas Adelsmarskalk eller Landtmarskalk, då en så prunkande benämning synes mig ej rätt väl stå i sammanhang med beskaffenheten af de ärenden, som på sammankomsterne skola handläggas.
Jag anhåller sål. om propos. på bifall till Utsk:ts förslag.
Oxenstjerna, Axel: 1 Öfverensstämmelse med hvad jag yttrade i förra plenum, får jag afstyrka bibehållandet af alla granna benämningar i detta förslag.
Jag är äfven mindre nöjd med att denna Riddarh.-Ordn. är alltför mycket lik den nuvarande, men, som jag då sade, har detta kommit sig af pietet mot det gamla.
Utsk:t har dock sökt iakttaga all möjlig anspråks löshet i afs. på benämningarne, och jag är ledsen att ordet Adelsmöte antogs.
Det har dock den fördelen att vara kortare än H. IV. 9 130
Den 11 April {. m. det långsläpiga »Ridderskapet och Adelns allmänna sammankomster»; men att kalla ordföranden Adelsmarskalk, anser jag vara alldeles olämpligt och måste på det lifligaste motsätta mig.
Hvad min värde kollega i (Jtsk:t, Hr Ramsavs yttrande angår, att vi icke skulle haft politiska rättigheter under Carl XI och XII samt Gustaf IV, så förvånar det mig på det högsta och är ett påstående, hvarpå jag ingalunda kan gå in.
Hvad Hr Anreps förslag angår, så framkastade jag detsamma inom Utsk:t, ehuru jag hör till dem som skulle få maka åt mig; men då det icke länn något gensvar och jag dessutom anser saken vara al föga vigt, har jag icke velat yrka derpå.
Till svar på Hr von Ehrenheims anförande vill jag endast yttra, att då RiddarhusUtsk:t beslöt ett så föga klingande namn för adelns öfverläggningar som »sammankomst,» var det klart att det äfven valde benämningen »ordförande»; men då nu Ståndet utbytt det första ordet mot adelsmöte, måste ordföranden äfven heta något annat, såsom Frih.
Klinckowström föreslagit.
Hvad åter Hr Anreps förslag beträffar, kan jag icke fatta hans tankegång.
Han har nyss sagt att salen vid adelsmötet torde blifva nära tom; jag frågar dä, om det icke blir lika lätt att börås från den bänk, der Hr Anrep nu sitter, som frän någon annan.
Den Brusning» af ledamöter från ena sidan af rummet till deri andra, som den värde talaren omtalar, lärer väl äfven i den toma salen uteblifva eller säkerligen snarare framkallas om hvarje ledamot, som önskar yttra sig, skall framträda till den främsta bänken, än om han, sorn hittills, får tala från sin plats.
Ju mindre man ändrar i småsaker desto bättre.
Rlinckowströms förslag.
Jag kommer alf vidhålla mitt förslag och som nu flera ledamöter anländl, sedan jag förra gången hade ordet, så ber jag få upprepa, att om de första bänkarna aftoges till talarebänkar, så skulle ordförande, sekreterare och notarier mycket bättre höra den talande än nu, då ledamöterne gå fram och tillbaka under samtal med hvarandra.
Sedan nu två talare yttrat sig för be nämningen »ordförande», får jag förklara att jag helst skulle vilja bibehålla detta namn, men då inga sympatier härför torde finnas, förenar jag mig med dem, som önska antagande af ordet Adelsmarskalk.
Sedan ölverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landm., att under densamma hade yrkats dels af Frih. Klinckowström bifall till §:n med de förändringar, att ordet »ordförandens» utbyttes emot ordet »adelsmarskalkens,» samt att ordet »adelsmöte» insattes i stället för ordet »sammankomst»; dels af Hr Anrep, att §:n måtte erhålla följande för - Den 11 April f. m. 131 ändrade lydelse: »Af tankarne i Riddarhussalen bestämmes den framsta bänken till höger om Landtmarskalksbordet och den främsta bänken till venster om Landtmarskalksbordet lör dem, som skola tala»; dels ock af Hr von Ehrenheim bifall till §:n endast med ändring af ordet »sammankomst» till ordet »adelsmöte»; och torde* det vara lämpligast, att R. o. Ad:n först fattade beslut om §:ns lydelse i dess helhet, med förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva de af Frih. Klinckowström deri föreslagna ändringar.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till §:n under nyssberörde förbehåll; och blef denna propos. med talrika ja besvarad.
Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på antagande af Frih. Klinckowströms förslag att ordet »ordförandens» skulle utbytas emot ordet »adelsmarskalkens,» och derefter propos. på bibehållande af ordet »ordförandens,» hvilka båda propos:r besvarades med många ja och nej i blandning; hvarefter och sedan propos. på antagande af Frih. Klinkowströms meromnämnde förslag förnyats samt likaledes med många så väl ja som nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Sedan votering äskats, uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Frih.
Klinckowströms yrkande, att i § 11 af Riddarhus-Utskits förslag till ny Riddarhus-Ordning, ordet »ordförandens» utbytes emot ordet »adelsmarskalkens,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bibehålies den af Utsk:t föreslagna benämningen »ordförandens.» Voteringen företogs och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda.
Slutligen hemställde Hr Gr. o. Landtm., att ordet »sammankomst» skulle ändras till ordet »adelsmöte;» hvilket bifölls. § 12. lista mom:t.
På grund af de ändringar, jag föreslagit i föregående §§, får jag anhålla att ordet »sammankomster» måtte utbytas mot »adelsmöten» och ordet »sammankomstens» på näst, sista raden emot »mötets.» m Deu II April f. ra.
Ehuru det kan synas underligt att en ordförande inora Utsk:t uppträder mot Utsk:ts förslag, utan att hafva reserverat sig, så måste jag dock göra detta för att söka gå dem till mötes, som klandrat den s. k. alltför stora apparaten.
Här vore just tillfället att få den mindre.
Det kan nemi. synas onödigt att hafva två anteckningar, hvarföre jag skulle vilja föreslå att dessa inskränktes till en, och på grund häraf vågar jag hemställa, om icke detta mom. kunde få återremitteras för att ändras i den af mig nu föreslagna rigtningen.
Oxenstjerna nu framställda för slaget har varit under öfverläggning både hos komiterade och inom Utsk:t, men pä båda dessa ställen vidhöll man den åsigten att tvenne anteckningar borde ega rum.
Någon olägenhet häraf kan jag icke heller finna.
Tvärtom torde man behöfva denna tid, då granskning af debetsedlar numera kan ifrågakomma, för att förvissa sig om huruvida kapitationsafgift^! blifvit inbetald.
På grund häraf får jag yrka att detta mom. måtte få bibehålla sin nuvarande lydelse.
Jag har blifvit förekommen af Hr Ramsay i min afsigt att bemöta Gr.
Oxenstjernas förslag, .lag tror nemi. lika med Hr Ramsay att det blefve svårt att på en anteckning hinna göra allt, och icke heller kan jag finna att den af Hr Gr:n s. k. apparaten blir större genom 2 anteckningar, ty den blir detta endast genom onödiga och vidlyftiga reglementariska stadganden; men sä är ej fallet i detta hänseende enligt min tanka.
Jag yrkar bilall till mom:t med den af Frih. Klinckowström föreslagna ändringen.
Såsom ledamot af Riddarh.-Direktionen, har jag under flera riksdagar deltagit i göromålen med polletters utdelande och kan med stöd af den erfarenhet, jag derunder förvärlval mig, våga påstå, att den effekt, som skulle uppstå af Gr.
Oxenstiernas förslag, blefve ledsamt nog den, att en stor del af R. o.
Ad:n finge sitta här och vänta till långt in på natten, enär rådförandet af vidlyftiga geneologiska tabeller och granskning af fullmagter måste ske med omsorg; tidsvinsten blefve alltså ingen.
Då dessutom denna fråga först förekommit sedan riksdagen långt framskridit, så anser jag att man om möjligt bör undvika återremisser, der de ej af synnerligt behof påkallas, som här ingalunda synes vara händelsen.
Jag får således anhålla om bifall till mom:t med de af Frih. Klinckowström föreslagna förändringarne, motiverade af R. o. Ad:ns fattade beslut vid redan behandlade §§ i detta Betänk.
Hr Wolffelt: Lika med Gr.
Oxenstierna anser jag två anteckningar vara obehöfliga.
Den siste värde talaren har sagt Ben 11 April f. m. att det behöfves lång tid för att utdela polletter, men om blott en anteckning sker, så kan man ju derefter uttaga pollett hos Riddarhus-Utsk:t.
Att draga ut på tiden genom två anteckningar anser jag således icke vara af behofvet påkalladt och att återremittera punkten anser jag onödigt, hvadan jag understödjer Gr.
Oxenstiernas (örslag.
Alven jag delar den af Gr.
Oxenstierna ut talade åsigten.