Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är kanske fel i mitt sätt att fatta, men jag tror, att orden kunde tydas så.
Det är derföre nödvändigt, att ca H. 8* Den i3 Januarii e. m. pitalet utsattes till sin ziffra, och hvarifrån det härflyter, så mycket mera som den motsägelse, hvilken StalsObligationerne här funnit, annars kunde lämpas på denna sak, men bör förfalla, då det är fråga om StatsYerkets skuld till Banken.
Jag tror derföre, att Herr Skogmans förslag innehåller allt hvad vi önska; det innehåller, hvaruti ca pitalet består, huru stort det är, att det icke är något nytt, utan endast hvad Statsverket är skyldigt att betala till Banken, och slutligen att det ej får tillgripas för annat än för att underhålla realisationen.
Det försvinner då ej, ty då användes det att skaffa silfver, och detta silfver måste innehålla så stor del af grundcapitalet, att Bankens ställning blir densamma som den förut varit, hvarigenom grundcapitalet ej är rubbadt.
Ett grundcapital åsyftar ej, att det alltid skall vara i öfverskott, utan blott att Bankens böcker skola utvisa, att den äger ett sådant öfverskott.
Derföre är det antydt, att om det någon gång skulle minskas, Bankovinsten bör användas till dess fyllande.
Jag tror således, att Ridderskapet och Adeln bör antaga Herr Skogmans förslag, såsom bättre än Utskottens och Herr Hjertås.
Jag kan ej neka, och jag har äfven yttrat det, att Herr Skogmans förslag är vida fullständigare än Utskottens, och till och med innehåller intet oriktigt, såsom Utskottens; men jag kan ej öfvergå Den 13 J a n u a r i i e. m. 11 j till den tankan, att denna §. bör gillas sådan den blifvit framställd, emedan det då skulle blifva tre
Stånds beslut på hufvudsaken, i hvilket fall ingen ändring deruti kunde ske genom Utskotten, eller genom Förstärkt Utskott.
Således anhåller jag att ännu få bestrida denna och framställa fullständigare än förut de skäl, hvarföre jag afstyrker densamma.
Herr Rosenblad har sökt bevisa oss att, då det står i andra länders BancoOrdningar, att Bankerne böra äga ett ■visst grundcapital, det skulle äfven i vår Bank vara lika nödvändigt, men han bar icke kunnat öfvertyga mig derom.
Vi känna detta bruk i Sverige; det har ägt rum så för Götheborgs, som Åbo, Malmö och Götha CanalDisconter, eller alla på Bolag och Actier grundade Disconter och Banker.
Men det måtte ej beliöfvas 160 år efter sedan Svenska Banken är inrättad, då den äger, genom en tillfredsställande lånerörelse, eLt öfverskott, som är så stort, att det utgör kanske ^ af hela grundfonden.
Jag skulle tro det innebära en oformlighet att, sedan en Bank är i ordning, stifta ett grundcapital; men hvad jag fäster mera vigt vid, är, att vi ej vid nästa Riksdag må finna oss föranlåtne, att betala dessa 4 millioner i Bevillning, emedan jag påstår, att de lättare genom en väl förd Bancohushållning, än genom skatter, kunna åstadkommas; om nu Herr Skogmans förslag bifalles, så står det:
Den summa af 440°>000 R:dr> som Rikets Ständer vid den - Den 13 S a n u a r i i e. m. na Riksdag till Banken anslagit, såsom återstod af Rikets skuld för kostnaderne vid 1808 års krig, skall, utan beräkning af Bankens fasta egendomar och inventarier, utgöra en Bankens behållning utöfver de f örbindelser, för hvilka Bankett ansvarar, och användas endast till förstärkande af Bankens metalliska fond, sedan silfverutvätxlingen börjat, sä att möjligen inträff ände
Capital för minskning under året af vinsten ersättes.
Om vi 1111 skrifva detta i en lag, knöde det blifva möjligt att man fann behofvet af dessa obligationer, och då kunde hända, att vi samlas vid nästa Riksdag med det budskap, att vi mäste åtaga oss en Bevillning för en rörelse, som vi ej haft nytta af.
Skulle silfverfonden ej stå hi, är det bättre att ej vräka hort mera på silfverköpen, utan att Ständerne komma tillsammans.
När nu endast två Stånd antagit denna redaction, och ett annat Stånd bifallit Utskottens, önskade jag att Ridderskapet och Adeln, heldre än alt hilda tre Stånds beslut, snarare sökte något annat beslut i saken, sora kunde göra ett jemkningsbetänkande nödigt, hvarigenom vi kunde slippa denna punkt, som är stridande emot BondeStåndets beslut och åtskillige härvarande personers mening.
Man kunde ej förutse, att det var någon uträkning att tillställa en så vådlig inrättning som denna.
Det är på denna grund jag vågar föreslå en annan uppställning af §:n, så att man tager bort mel - Den i3 Januarii e. m. "9 lanmeningen, som börjar med till, och slutar med bestämdt.
Det är med verklig tillfredsställelse jag hört, alt två Stånd bifallit förslaget, och denna ökas deraf, att jag hoppas, att det tredje äfven skall ingå på det beslut de fattat, ty jag hoppas att Ridderskapet och Adeln skall antaga det.
Jag kan ej ingå på Herr Hjertås mening.
Han tror, att man skulle utsätta sig för en betydlig Bevillning.
Först och främst vill jag tro, att summan ej behöfver anlitas.
Dernäst, om någon del eller hela denna summa skulle behöfvas, är det ej sagdt, att man skall bortsälja dessa obligationer; man kan belåna dem, och då behöfves ingen Bevillning; de kunna betalas, i den mån Bankovinsten inflyter, och man kan med den betala de lån, man behöfver göra.
Jag tror att, iden ställning, Rikets
Ständer voro, då de skulle besluta en realisation, det var deras skyldighet att visa sig vilja betala en del af hvad StatsVerket lånat af Banken.
Genom denna återbetalning, som sker genom en eller flere obligationer, hvilka Banken endast får begagna, måtte vi ej komma i fara att betala Bevillning.
Det är just för alt förekomma en sådan sak, som vi böra betala summan; då först, om en sådan icke finnes, blir Bevillning nödvändig för att sätta Banken åter i det skick den bör vara.
Då summan ej får användas till annat, än bibehål - 120 Den 13 Januari! e. m. lande af Bankens fonder, är del derigenom sorn Rikets Ständer förberedt den glada händelse , att de ej böra emotse någon förlägenhet i Banken, eller att man skulle behöfva göra sammanskott för att upprätthålla den.
Sådant skulle förutsätta en så elak styrelse, att jag ej kan tro möjligheten deraf.
Då just denna grundfond skall försäkra realisationens bestånd, och förvissa oss, atfc Banken ej kommer i förlägenhet, önskar jag bifall å Herr Skogmans redaction, emedan den innehåller allt hvad som fordras.
Jag anhåller endast få anföra några ord i anledning af hvad en Ledamot yttrat, att detta skulle leda till beskattning för folket.
Rikets Ständer hafva redan vid denna Riksdag fastställt, på hvad vilkor den ifrågavarande summan skall förskrifvas, samt huru så väl ränta som amortissement skola gäldas.
Obligationerne äro stödde på den grund, att capitalet icke är på en gång exigibelt.
Äfven hafva Rikets Ständer beslutit, att räntan å obligationerne skall af Bankovinsten godtgöras.
Någon annan beskattning kan ej komma i fråga.
Detta är för öfrigt blott ett erkännande af en skuld, som redan finnes, och jag fäster särdeles vigt dervid, att Banken har ett medel att, om så fordras, kunna förstärka sin metalliska fond, utan att behöfva indraga sin lånerörelse.
Den 13 J a n u a r i i e. ra. 121 Herr Hjerta:
Jag får förnya samma framställning nu, som jag förut gjort, då det var fråga om Myntbestämningslagen, nemligen att jag ej kunde anse den, som annat än en redaction af redan fattade beslut, hvilken öfverlemnas till Konungens sanction.
Jag tror således, att då Rikets Ständer ej mig vetterligen beslutit, att dessa medel skola endast användas till förstärkande af Bankens metalliska fond, ehuru Ridderskapet och Adeln på Herr Thams framställning beslutade det, man nu skulle bifalla en sak, som man ej förut beslutit.
Här måtte ej vara fråga om att komma med en ny uppfinning för att drifva igenom saker, som man ej kunnat få fram, då detta var öfverläggningsämne inom Stånden.
Sådant anser jag stridande emot de tre andra Ståndens rätt.
Således kan jag ej annat än sätta mig emot saken.
För öfrigt måste jag bibehålla den tankan, att det är oformligt för oss i närvarande ögonblick att utsätta denna summa.
Jag bekänner öppet, att jag söker skaffa möjlighet för Rikets »Ständer att rätta hvad de af misstag gjort, på det ej möjlighet må uppstå att nödgas genom Bevillning betala summan.
Herr Tham må säga om upplåning hvad han vill, så, utom det att jag ej vet hvar beslut finnes om upplåning, kan det äfven hända, att man åcke kan få lån.
Då uppstår en taxation på nationen, som göres emellan Riksdagarne, utan att Rikets Ständer höras, och finna be - 122 Dcu i3 Januari i e. m. hofvet af en ökad Bevillning.
Det var på denna grund BondeStåndet gjorde till vilkor för realisationen, att detta ej skulle ske, och jag hoppas, att Rikets Ständer nästa gång rätta det, om man har öppet att nedsätta fonden till 66 R:dr 32 sk., som en Talare föreslagit.
Jag delar i så måtto mening med Herr Hjerta, att jag tror stadgandet höra vara öfverensstämmande med Rikets Ständers beslut; men jag kommer deremot till andra slutsatser än han, både i afseende på innehållet af Rikets Ständers beslut, och hvad som tillhör Ridderskapet och Adeln att för sin del göra.
I anledning af Stats- och BancoUtskottens Betänkande N:o 14 har Ridderskapet och Adeln redan fattat ett beslut om Grundfonden, hvilket lyder som följer; Att, sä väl till fyllande af bristen i Bankens tillgångar mot dess skulder, som för att gifva Banken en Grundfond, lemnande garantie för oafbrutna uppfyllandet af dess förbindelser mot egne
Borgenärer och säkerhet för bedrifvande af dess rörelse, må, för StatsVerkets kapitalskuld för 1808 års krigskostnader, af RiksgäldsContoiret utfärdas för skrifningar, å Riksens Ständers vägnar, ställde till Banken eller Ordres_, å minst 10,000 R:dr B:co hvardera till ett sammanlagdt belopp af 4,400,000 R:dr B:co, och dessa f örbindelser ställas pä betalning af Den i3 Januari i e. m. 123 allenast 4 procents ränta från och med är i83o_, och på betalning dessutom af 2 procent ärligen i afräkning ä primitiva Capitalet frän och med är 1835, under förbehåll derjemte för RiksgäldsContoiret att göra större eller mindre afbetalning af Capitalet.
Till detta beslut fogade Ridderskapet och Adeln dessutom det tillägg, att dessa förbindelser ej må till annan man öfverlåta$ för annat än förstärkande af Bankens metalliskafond.
När nu Ridderskapet och Adeln i hufvudsaken fattat detta beslut, ser jag ej något hinder för Ståndet att, i öfverensstämmelse dermed, uppgöra redactionen till 4 §. i Bancolagen.
Men till yttermera visso vill jag af Stats- och BancoUtskottens Memorial N:o ar uppläsa: att B or gare Stärn del, ehuru i andra hänseenden skiljande sig från Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet j likväl med sistnämnde arne RiksStånd instämt i den åsigt, att StatsVerkels ifrågavarande skuldbelopp 4j400>000
R:dr skall till Banken reverseras; hvilket sålunda måste anses vara genom 3:ne
Stånds sammanstämmande beslut afgjordt.
Endast om sältet, att reversera denna summa, antingen det skall ske i mindre summor, eller i en sedel, såsom BorgareStåndet beslutat, äro Stånden af skiljagtiga meningar.
Men antingen det sker i flere sedlar, eller i en, skola likväl 4>40°>000 Bxlr till Banken reverseras, och detta är, enligt det åberopade och bifallna Betänkandet N:o 14» Bankens Den i3 Januarii e. m.
Grnntlfond.
Om man ur denna §. uteslutar summan, sker derigenom ingen rubbning i beslutet, men det medför den olägenhet för läsaren, att han, i stället att genast på ett ställe finna hvad dermed menas, nödgas söka det på flera.
Derigenom kommer dock hvarken Herr Hjerta eller någon annan ifrån, att Grundfondens summa består af berörde 4,4oo,ooo R:dr.
Icke eller tror jag att man lyckas, hvarken nu eller vid en kommande Riksdag, att upprifva beslutet.
Om Herr Hjerta anser det förderfligt; så är det ju hans lätt, att vid nästa Riksdag föreslå dess upphäfvande.
Rikets Ständer kunna då förändra lagen, men de böra göra det öppet, och ej genom en försåtlig nedsättning af den obestämda summan till 66 R:dr 32 sk.
Jag tillstyrker således bifall å den redaction Herr Skogman föreslagit.
Till det sakrika anförande den siste Talaren afgifvit måste jag tillägga, först att jag protesterar emot det misstag, att jag skulle hafva föreslagit Grundfondens nedsättande till 66 R:dr 32 sk.; och sedan att, då af Ridderskapet och Adeln, äfvensom BorgareStåndet, det tillägg blifvit gjordt till livad Utskotten föreslagit i Betänkandet N:o i4, att
Grundfonden icke får användas ulan till förstärkande af reela fonden, när det af Fullmäglige nödigt finnes, i hvilket beslut Utskotten inbjudit de öfrige Stånden att instämma, detta, ge - Den i3 Januarii e. ra.
xiom PresteStåndets antagande af denna inbjudning, blifvit Rikets Ständers beslut, hvarigenom Herr Skogmans förslag befinner sig i fullkomlig öfverensstämmelse med nämnde beslut, som numera är Svea Rikes Ständers.
Jag anhåller alltså om proposition å förslaget.
I fall det så förhåller sig, som Herr Rosenblad yttrat, förfaller mia anmärkning, enär just det gör det nödvändigt, att i lagen omtala saken.
Men då jag ej känner, huru härmed förhåller sig, anhåller jag, att vi på officielt sätt må blifva underrättade derom.
Är det tre Stånds beslut på saken, så är redactionen behörig; om icke så är, skulle vi komma att besluta öfver en sak, utan att Utskotten blifvit hörde.
Då detta icke får ske, måste saken såsom en ny motion behandlas och får ej genast här afgöras.
På denna grund nekar jag helt enkelt denna slags motionsrätt, såsom stridande emot våra former.
Att BorgareStåndet jemkat sig efter Adelns beslut, det vet jag, men aldrig har jag hört, att PresteStåndet gjort det.
Pagina 3o3 i Memorialet N:o 21 står: 2:0
Att i afseende på 'vilkoret för begagnandet af berörde belopp, 4,4°OjOoa Pidi'j Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet beslutat: att detsamma får icke användas utan i och för för - Den i3 Januarii e. m. stärkning af Bankens reela fond, dä detta af BancoFullmägtige nö~ digt prof vas; hvarföre Utskotten få inbjuda Högvörd.
PresteStåindet att med desse z:ne
Ständ härom sig förena; men antages ej delina inbjudning, föresläs följande Proposition, etc.
Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren behagade uppläsa det från PresteStåndet ankomne Protocollsutdrag, som innefattar Ståndets beslut i denna omständighet, på det man må tillförlitligen erfara , att PresteStåndet antagit berörde inbjudning.
Undertecknad RiddarhusSecreterare uppläste Högvördige PresteStåndets Protocollsutdrag af den 18 sistlidne November, innehållande, hvad som angår i3 Punkten af Stats- och BancoUtskottens Memorial N:o 21, i anledning af RiksStåndens beslut i afseende på de af Utskotten uti Betänkandet N:o 14 gifna tillstyrkanden i fråga om
Myntbestämningen och dermed gemenskap ägande ämnen, att PresteStåndet, i afseende på vilkoret för begagnandet af StatsVerkets skuldbelopp 4,400>°00 R-'dr, förenat sig om det af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet fattade beslut: att detsamma icke får användas utan i och för förstärkning af Bankens reela fond, då detta af BancoFullmägtige nödigt prof vas; hvarigenom votering i denna fråga af PresteStåndet ansetts öfverflödig.
Den i3 Januarii e. ra. 127 Herr Hierta:
Sedan jag nu liört att det är tre Stånds beslut på hufvudsaken, har jag intet att invända emot redactionen af Herr Skogmans förslag, men anhåller endast om proposition till afslag å hela §:n, på det någon jemkning må kunna äga rum.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af den af Utskottet föreslagne 4 §•
Hvarefter Haris Excellence hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade antaga det af Herr Skogman uppgifne förslag till redaction af berörde §.
Ja jemte några Nej. Herr Hjerta:
Jag begär votering, samt att Contra-propositionen må blifva, att §:n helt och hållet utgår.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställde följande Voterings-proposition:
Den, som bifaller att 4 §•
1 Lagen för Rikets Ständers Bank må erhålla följande lydelse: ”Den summa af 4>400>000 ILdr, ”sorn Rikets Ständer vid denna Riksdag till ”Banken anslagit såsom återstod af Rikets ”skuld för kostnaderne vid 1808 års krig, ”skall, utan beräkning af Bankens fasta egen”domar och inventarier, utgöra en Bankens ”behållning utöfver de förbindelser, för hvilka ”Banken ansvarar, och användas endast till ia8 Den i3 Januarii e. m. ”förstärkande af Bankens metalliska fond, ”sedan silfverutvexlingen börjat, så att möjligen inträffande Capitalförminskning under 'äret af vinsten ersättes;” voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej, anses ofvanberörde redaclion, af den ifrågastälide 4 §> hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen, samt 4 §. i följd häraf böra utur Lagen för Rikets Ständers Bank utgå.
Voteringen börjades klockan half till 9 eftermiddagen; och beran nös efter voteringens slut klockan ett qvart till xo eftermiddagen, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 4q.
I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet oell Adeln således antagit det af Herr Skog - Den i3 Janunrii e. m. 129 Skogman uppgifne, i Ja-propositionen intagne, förslag till redaction af \ §. i Lagen för Rikets Ständers Bank.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän Bevillnings- Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotlen:
Af den 24 sistlidne December: N:o 3o. I anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 18 angående väckta motioner, i afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor, af den a3 Junii i8a5.
Af den 5 dennes: N:o p3.
Med förslag till Reglementariska föreskrifter, i afseende å det Lån, som, enligt Utskottets Betänkande N:o 92 , tillbelopp af högst 2,000,000 R:dr Hamb.
Banco, skulle komma att genom BancoStyrelsen upptagas, jemte grunderna för användandet af den Fond, som derigenom skulle hildas, egentligen till understöd åt Fastighetsägare.
N:o 94* O111 fortfarande af den till fälliga Lånerättighet för Stockholms Stads BrandContoir, som, sedan år 1756, varit medgifven. 57 H. 9 i3o Den 13 J a n u a r i i e. ra. N:o p5.
Med tillstyrkan, alt eftergift af StraffRänta måtte beviljas för ett till Bonden Anders Larsson i Gunnarstorp af Elfsborgs
Med tillstyrkan, att i Banken hädanefter, såsom tillförene, måtte kunna till förvar aflemnas så kallade
Deposita af flyttbart Gods, under försegling, men emot viss afgift.
Med anledning af väckt motion , angående rättighet för Länsmän och Underofficerare att i BancoDisconten erhålla Lån.
Med tillstyrkan, att, för denna gång, en summa af 45° R:drB:co, i ett för allt, måtte få anordnas till delnings emellan den Vaktbetjening inom Banken, som ej i och för den serskilda uppassningen hos BankoUtskottet begagnas.
Från LagUtskoltet:
Af den 23 sistlidne
December: N:o 154- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o89, om indragning af Lagmans- och KämnersRätter samt serskilda Domstolar, m. m.
Justerades 3 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Ple - Den 13 J a n u a r i i e. m. 131 nura den 11 dennes eftermiddagen fattade beslut.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till io om aftonen.
Fredagen d. i5 Januarii i83o.
Fortsattes pröfningen af Stats- Bancoocli LagUtskottens den 28 sistlidne November under N:o 28 afgifne, och den 21 derpaföljde
December förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar, vid Utskottens under N:o 16 förut meddeldte Betänkande, angående Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank. $. 5.
För hvarje halfår skalig inom en månad efter förloppet deraf, en öfversigt, som klart och fullständigt visar VexelBankens ställning, genom Rikets Ständers Fullmägtiges försorg, tryckas och med allmänna tidningarne utdelas, samt, efter hvarje års Bokslut, en öfversigt, sorn visar Bankens hela ställning. 57 H. 9* Den i5 Ja nu ari i f. ra. öfverlemnas Banken till utredning, enligt hvad i 2 §. sägs, läte de förordnade Sysslomännen ofördröjligen upprätta, och, pä sätt för Fullmägtige föreskrifvit är, utdela öfversigt öfver Bankens hela ställning.
Den skall ock af dem vid hvarje hal färs förlopp förnyas, så länge utredningen fortfar.
Herr Skogman, Carl David: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat förändring af 2 §. om Bankens utredning, torde äfven senare delen af denna §. kunna utgå, hvarföre jag tager mig friheten föreslå följande redaction:
För hvarje halfår skall, innan, en månad efter förloppet deraf, en öfversigt, sorn klart och fullständigt visar FexelBankens ställning, genom Rikets Ständers Fullmäktiges försorg tryckas, och med allmänna Tidningarne utdelas, samt, efter hvarje års Bokslut, en öfversigt, som visar Bankens hela ställning.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den af Utskotten föreslagne 5 §.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, antog det af Herr Skogman uppgifne förslag till redaction af berörde 5 §. $. 6.
Utan hinder af Bankens privilegium
Den 15 J a n u a r i i f. m. 133 stånde det cnskilte nu och i framtiden fritta att Bolag inrätta till Bankorörelses bedrifvande, med iakttagande af hvad om sådane Inrättningar af Konung och Ständer stadgadt finnes.
Jag anhåller hlott att få föreslå en redactionsförändring, hvarigenom i Bancolagen de föreskrifter upptagas, hvilka redan finnas stadgade i afseende på enskilda Banker.
Denna redaction skulle lyda sålunda: ”Enskilde stände det fritt, att Bolag inrätta lill Bankrörelses bedrif vande, under iakttagande af hvad genom Kongl. Kungörelsen af den 14 Januarii 183,4 redan angående enskilda Bankinrättningar är stadgadt, eller framdeles af Kongl. Ma.j:t och Rikets Ständer stadgadt varder.” Herr Printzensköld, Axel:
Då, genom Rikets Ständers beslut vid sisla Riksdagen, och Kongl. Maj:ts år 1824 utfärdade Kungörelse, enskildtes rätt att inrätta Banker redan är gifven, hemställer jag om denna §. kan vara behöflig, och anhåller örn dess uteslutande.
Enahanda förhållande äger rum med denna §., som med den 5.
Bankens publicitet beslöts år i8a3, och kungjordes; beslutet derom finnes uti instructionen för BancoFullmäktige.
Den bör väl äfven kunna anses hafva kommit till allmän kännedom; men 134 Den i5 Januarii f. ni. något hvarvet, huru mycket sådana författningar äro kända.
Jag anser derföre, alt äfven denna garanti bör bibehålla sitt rum i Bancolagen, naturligtvis med den förändring Herr Skogman nu föreslagit.
Hems Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottens förslag till ifrågavarande §.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, gillade det af Herr Skogman uppgifne förslag till berörde §. 7• Denna
Lag äge kraft af allmän CivilLag och må förthy ej annorlunda ändrasj än på sätt i Regerings Formens 8j $. stadgadt är.
Ehvad säkerhet de lagstiftande makternas åtgärder må lemna för Bankens förvaltning i framtiden, böra dock de beslut, som om Bankens rörelse och förhållanden af Rikets Ständer vidtagas, vara i öfverensstämmelse med lagstiftningen.
Det är följaktligen nödigt i 7 §. bestämdt uttrycka, att Bankens styrelse och förvaltning upprättas i enlighet med de fastställde grunderne, och derföre får jag föreslå följande redaction af samma §.:
Alla stadgar och Den 15 J a n u a v i i f. ra. 135 reglementen angående Bankens rörelse och förvaltning skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i denna
Lag fastställde grunder.
Denna Lag måj såsom allmän CivilLag.
, ej annorlunda ändras, än på sätt i RegeringsFormens 8j stadgadt är, och äge i afseende pä verkställigheten samma kraft och verkan, som Rikets öfriga gällande Lagar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till antagande af Utskottens förslag till ifrågavarande §.
Hvarefter Hans Excellence hemställde', örn Ridderskapet och Adeln behagade bifalla det af Herr Skogman till berörde §. uppgifne redactionsförslag.
Jag har i början af öfverläggningen om denna lag sökt göra gällande den öfvertjrgelse, att Rikets Ständer icke borde frånträda sin rätt, att, såsom Svenska folkets ombud, ensamme garantera Banken, och bestämma de förmögenhetsförhållanden i nationen, hvilka bero af detta verks förvaltning.
Ridderskapets och Adelns pluralitet har varit af annan öfvertygelse, och har ansett en CivilLag böra, utan afseende på 72 §.