Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos:r lill R. St.: l:o I fråga om beloppet af den i 63:dje §:n Reg:sF:n främst omförmälda krediliv-summa; 2:o Ang:de särskildta anslag, dels för åtskilliga uti Kongl. Stöttet i Slockholm och Gripsholms Kongl. Lust-slott, till eldfaras förekommande, nödiga befunna byggnads-arbeten; dels till upförande af ett ridhus lör Kongl. Hof- stallets i Stockholm behof; samt 3:o Ang:de pension å allmänna Indragn:s-staten för t. f. Chefen vid Skogs-Inslittitel Hof-Jägmäslaren m. m. J. A. af Ström.
Gr. Sparre, Erik: Då R. o.
Ad. afgjort Banko- och LagUtskms förslag till lag för Privatbanker och uti vissa afseenden afvikit från ötsk-.ns förslag, hvaruti äfven jag med R. o. Ad. instämt, och då det är mig bekant, alt de öfrige
Stånden i vissa delar fattat olika beslut med R. o. Ad., så får jag, för besparande af den tid, som de sammansatta Ulsk:u behöfva för behandlingen af andra frågor, vördsamt hemställa, att R. o. Ad. behagade inbjuda de öfrige Med-St:n, att uti R. o.
Adis beslut uti detta ämne sig förena.
Uppå i anledn. häraf framsiäld propos. beslöt R. o. Ad., geDom utdrag af prot;, vänligen inbjuda de öfrige RiksSt:n att instämma i de vid pröfningen af Banko- och Lag-Utsk:ns Betänk.
J\s 1, i ani. af väckte förslag i fråga om ny lag för enskilda banker, hvilka ut - 118 Den 20 September e. m. gifva egna kredit-sedlar, af R. o. Ad. fattade', MedStm genom prot.- utdr.
.AS 497 meddelade beslut.
Föredrogs ånyo Hr von Hartmansdorffs, Aug., den 13 och 16 dennes pä bordel lagda hemställan, alt de öfrige RiksSt:n matte inbjudas att instämma i de beslut, som R. o. Ad. fallat i afseende på LagUtsk:s Betänk.
JVs 42.
Frih. Creutz, Stephan: Då R. o. Ad. med betydlig pluralitet uttalat den grundsats, att konungamakten icke bör hafva större inflytande tili del andliga regementet, än den har tili det verldsliga, så, och dä förslaget, rör:de kyrkomötens införande uti vårt land, endast genom den förseglade sedeln i BorgareSt. föll, vågar jag vördsamt föreslå, om icke, det oaktadt, denna inbjudning mätte till de öfriga Stånden afgå.
Hr Gr. och Landtm, förklarade, att han, då, eol. ankomne prot.-utdr., LagUlsk:s ifrågavande förslag blifvit af Borgare- och BondeSt:n afslaget, och således frågan derom enl. 75:te §:n Riksd.- Ordmn förfallit, utan att kunna vid denna Riksdag ånyo väckas eller uptagas, ansåg den af Frih.
Creutz begärda propos. icke kunna framställas och Hr von Hartmantdorffs nu förevar:de hemställan ej kunna föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Efter den förklaring, Hr Gr. o. Landtm, nyss behagat afgifva, kan det synas öfverflödigt att jag yttrar mig.
Jag skulle icke heller hafva begärt ordet vid della tillfälle, om jag icke förmärkt Hr von Hartmansdorff vara frånvarande, troligen dertill föranledd af sin i dessa dagar åkomne sjuklighet.
Jag lager mig af denna anledn. friheten nämna, alt pä f. m. i dag yttrade Hr von Hartmansdorff till mig och flera personer, att äfven om han skulle vara närvar:de, när denna fråga uti sin ordning förekomme, tänkte han icke yrka på den af honom förut föreslagna inbjudningens afgående, enär han fann sådant under numera inträdda förhållanden icke vara med lagliga formers noggranna iakttagande fullt förenligt.
Häraf inses, att motionären sjelf skulle, om han vore närvande, afstå från all fullföljd af sitt förslag.
Jag anser det äfven vara till åsyftad kraft och verkan förfallet.
Om jag icke af en äldre Riksdagsman hort, att man vid en föregtde Riksdag, då förseglade sedeln afgjort frågan, tillåtit att en sådan inbjudning, som den förevartde, blifvit till de öfriga Stånden afsänd, skulle jag icke hafva framställt mitt yrkande, men då Hr Gr. o. Landtm, ansett sådant vara lagstridigt, afslår jag från detsamma, hemställande likväl lill Hr Gr. o. Landtm., huruvida det dock icke skulle låta sig göra, enär, efter all sannolihet, BorgareShs prot. ännu icke blifvit justerad).
Hr Gr. o. Landtm, erinrade i anledn. häraf, alt prot.-utdr. i ämnet redan från BorgareSt. ankommit till R. o. Ad. och otvifvelaktig! blifvit justeradt innan det afläts, samt bemstälde derjemte, om R. o. Ad., på grund af den af honom nfgjfoa förklaring, funné Hr Den 20 September e. m. 149 von Harlmansdorffs ifragavar:de hemställan icke föranleda annan åtgärd än att läggas (ill handliogarne.
Föredrogos och ladcs till haudlingarne SlatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordel lagde Mern.:
Jtä 275, ang:de verksläld omröstning, i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut, i fråga om beräkningen af Statsverkets inkomster; och JVs 276, ang:de verkstäld omröstning, i aDledn. af Riks-St:ns skiljaktiga beslut, rör:de extra statsanslag till föremål, tillhörande 4:de, 7:de och 8:de Hufvudtitlarne.
Föredrogos och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 16 dennes f. m. på bordel lagde Ullålrn: M 277, i anledn. af K. M:s Nåd.
Skrifvelse (Jt? 75), om anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena krigsmanshuskassa och Amiralitels-krigsmans-kassan, för de till Statsverket indragne Rusthålls- och En per mille-afgifterne vid fastighets köp; J\fi 278, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. (.A2 79), i fråga om erforderligt stats-bidrag till nprätthållande af den Arméens pen sions-kassa åliggande pensionering; JVé 279, i anledn. af K.
M:s Nåd. framställning om den, genom ökad skatt å bränvinstillverkningen, blifvande tillgångs användande lill inrättande af tvångs-arbetshus i Rikets samtlige län samt Stockholms stad, äfvensom till åtskilliga andra föremål; M 280, i anledn. af K.
M:s Nåd. framställning om ersättning för åtskilliga af Kongl. Stals-kont. utaf under händer hafde medel förskottsvis bestridde utgifter; JVJ 281, i anledn. af K. M:s Nåd.
(JVs 87) om anvisande af anslag för Svenska natur-alsters samt industri-och konstprodukters öfversändande lill 1855 års exposition i Paris; M 282, i anledn. af K.
Propos. om uplåtelse till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafningsplats och dels sammanbindande af två gator derstädes ; M 283, i anledn. af väckte motioner om medels anvisande till beredande af tillfälle för Landshöfdingen i Kalmar län, alt en vins del af året vistas i norra delen af länet; M 284, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna med’,1 för de
Halländska tlygsandsfältens skyddande och förseende med skogsplantering; M 285, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang;de anslag af vinsäd till Ulrika församling af Östergöthlands län; 120 Den 20 September e. m. «7V2 286, i anledn. af väckt motion, ang:de åtgärders vidtagande för fortsatt utgifvande af Samling af författmr, rör:de Arméen, dess styrelse och förvaltning; samt JW 287, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., äfvensom väckt motion, i fråga om ersättning till Bergsfogdarne för förlorade löneinkomster.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af (lere ledamöter, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns den 16 dennes f. m. på bordet lagda Belänk.
J\l 26, i anledn. af väckte motioner om afskaffande af pastoral-examen eller förändring af gällande föreskrifter ang:de densamma.
Enär detta ärende egentligen och hufvudsakligen rörer PresteSt., torde detsamma ej böra af B. o. Ad. förr behandlas, än förstnämnde flögv.
Stånd i frågan stadgat sitt omdöme.
Jag vågar således vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade bestämma, att behandlingen af förevar:de ärende företages först sedan PresteSt:s prot.-utdr. ronde dess beslut uti ämnet blifvit R. o. Ad. delgifvet; anhållandes jag vördsammeligen, det Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. å detta mitt förslag.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. bifölls alt Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon Utskms Betänk, 26 icke skulle företagas till pröfning, förrän PresteSlis derom fattade beslut blifvit R. o. Ad. genom prot.-utdr. meddeladt.
Föredrogs Hr af Ekenstams, Israel, den 16 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de granskning af tull-förfa!tningarne och förslags afgifvande lill förekommande af insmugling af spirituosa.
Då motionären, genom föreslagna förändringar uti åtskilliga tull-förfa!tn:r, såsom Förpassnings-stadgan, Seglations-ordn:n m. 11. sökt förhindra och försvåra insmugling af bränvin, synes mig förevaride motion egentligen tillhöra Lagötsk. ensamt, eller, om man så vill, Lag- och Ekon.Utsk:n tillsammans, men BevillmsUlsk. har icke med motionen att skaffa.
Att nu, dä Riksdagen lider till sitt slut, öfverlemna motionen till LagUtsk., samt derigenom föröka dess redan betydliga göromål, torde icke heller vara lämpligt.
Då det egentligen är ekonomiska författa:!', som skulle förändras, och då dessa, såsom bekant är, bero på K. M. ensamt, utan att R.
St:rs samtycke eller bifall dertill liehöfvas, tror jag att R.
St. icke ens behöfva befalla sig med ifrågavar:de motion.
M. att nuvar:de stadganden icke ärolillräcklige, för att, sedan högre skatt blifvit bränvinet pålagd, minska anlednm lill dess insmuggling, har K.
M. sig öppet att vidtaga erforderliga åtgärder i delta afseende.
Jag anser följaktligen alt R. o.
Ad. icke bör remittera Hr Ekenstams motion, Den 20 September e. m. 221 Frih. Haab, Adam Christian:
Det må visserligen vara sant, som Gr.
Gyldenstolpe omförmält, ali motionen kommer vid slutet af Riksdagen och att, om densamma blifver af LagUtsk. behandlad, den möjligen skulle kunna borttaga något af dess dyrbara tid, men om LagUtsk. är sysselsatt med vigligare göromål, är det också säkert, alt Utsk. lägger motionen åsido och icke later den borttaga någon tid för angelägnare göromål.
Deremot, om Utsk. får lid att behandla motionen, syues det mig icke vara riktigt alt nu undertrycka den, isynnerhet när densamma uti grundlagsenlig ordning tillkommit.
Den motvilja jag alltid hyser alt undertrycka motioner, hvilka riktigt framkommit, på sätt grundlagen föreskrifter, föranleder mig att yrka remiss å Hr Ekenstams motion.
Den siste värde talaren har förutsatt, att den ifrågavar:de motionen vore inkommen uti grundlagsenlig ordning, men det är just detta, som skall bevisas.
Enl. min tanka är den det icke.
Riksd:s-Ordn:s 5(j:te § föreskrifter, att motioner icke må efter motionstidens tilländagående väckas, ‘så vida de icke äro omedelbarligen föranledda af redan fattade beslut eller under Riksdagen inträffande händelser.
Om nu, derföre att brånvinet blifver dyrare, raan skulle kunna Taga sig anledn. att motionera åtskilliga stadganden lill förekommande af dess insmuggling, så skulle man äfven kunna, eftersom brånvinet hädanefter blifver mera begärligt, taga sig anledn. alt motionera strängare stadganden i afseende på stöld af detsamma.
Det finnes knappt något, som man icke på sådant sätt skulle kunna leda sig till att motionera om.
Lagstiftarens mening med 56:te §;u Riksd.-Ordn. måste väl hafva varit, att ett faltadt beslut endast får föranleda väckandet af en motion, så vida beslutet uti sig innefattar någonting, som ovilkorligen måste ske, ty om rättigheten att väcka motion längre utsträckes, så kan man säga, alt hela Riksdagen utgör en fortsatt motionstid.
Som jag anser, alt motionären icke haft rättighet att på grund af 56:te §:n Riksd.-Ordn. väcka ifrågavar:de motion, anhåller jag vördsamt att R. o. Ad. ville lägga densamma till handlingarne.
Jag värderar till fullo den välvilliga syftning, som förefinnes i Frih.
Raabs sednaste anförande, och det år icke första gången, Frih:n ridderligen sökt taga frånvar:de Riksdagsmäns sak i försvar, när han ansett dem hafva rått; men jag får likväl förklara, ali jag vid detta tillfälle är i det sistnämnde hänseendet af annan mening, i det jag, beträffande sjelfva frågan, hyser samma åsigt, som Gr.
Lagerbjelke, att nemi. en remiss af ifrågavar:de motion vore stridande emot grundlagen.
Under alldeles enahanda förhållanden har R. o. Ad. vid flere föreg:de tillfällen vägrat frågors remitterande till respektive Utsk.
Sä t. ex. påminner jag mfg, alt under nu pågående riksdag, Hr Ribbing, efter motionstidens slut, väckte förslag om Norrmäns hilkatlande för att gifva uplysningar i Norska bränvinstillverknings-lagstiftningen; men remiss å detta förslag ansågs ej på grund af 56:te §:n Riksd.-Ordn. tillåtlig, och efter moget öfvervägande blef den af R. o. Ad. förvägrad.
Vid föreg:de Riksdagar har R. o. Ad. äfven i enahanda hänseende med nödig 222 Den 20 September e. m. stränghet förfarit.
När man besinnar, att den lagbestämda motionstiden eger en hel månads längd, och att således en ganska rymlig tid blifvit medgifven för motioners öfverlemnande, synes del vara både billigt och af vigt, att icke, genom efterlåtenhet i fråga 0111 motioners remitterande, ytterligare utsträcka denna tid ända till obegränsad omfattning.
Jemte den mindre formenliga omständighet, som förefinnes uti motionens alltför sena väckande, synes mig en annan derjemte äfven förekomma, derutinnan nemi., all berörde motion innehåller flera mål af olika beskaffenhet, hvilket grundlagen icke heller tillåter.
På dessa skäl och för att icke visa någon mannamån eller undfallenhet mera för den ena än för den andra ledamoten, vågar jag vördsamt hemställa att den ifrågavande moliouen måtte läggas till handlingarne.
Jag befarar, att man lätt kommer in på den vägen alt visa mannamån, om man, på sätt som Gr.
Lagerbjelke tolkar grundlagen, anser, alt i ena fallet en motion kommer för sent, och icke är så omedelbarligen föranledd af ett föreg:de beslut, som den borde vara, samt i del andra att den kommer tids nog, och all man kan finna den vara omedelbarligen föranledd af inträffade händelser.
Ehuru jag roedgifver att motionen kommer för sent, samt alt den icke torde förtjena något annat öde, än att uti LagUlsk. sotdö, anser jag densamma, hvad formen beträffar, vara öfverensstämmande med 56:te §:n Riksd:s-Ordn., ty hvilken annan händelse, än den motionären upgifvit, kan man annars åberopa vara af den beskaffenhet, som nyssnämnde § afser.
Jag tror alt man förfarer försigtigast, då raan icke undertrycker motionen.
Ett annat skäl är af Frih. Cederström anfördl, nemi. alt motionen skulle omfatta flera ämnen, och i sådant fall vara stridande emot grundlagen.
Jag erkänner att jag icke läst densamma, men om så skulle vara händelsen, lärer väl Hr Gr. 0. Landtm, sådant tillkännagifva, och då behöfva vi icke längre tvista om huruvida den bör remitteras eller icke.
Till hvad förut blifvit yltradt, får jag lägga, ali så serit motionen också är väckt, har den ändock blifvit del för tidigt, så vida nemi. den skall anses vara föranledd af ett förut fattadt beslut, ty i afseende på bränvinsfrågan är — ehuru man till följd af 3 Stånds sammanstämmande beslut kan förutse och beräkna dess utgång — likväl ännu icke något beslut härutinnan af 11.
St. fattadt.
Då således motionen, såsom åberopande och stödjande sig på ett ännu icke fattadt beslut, är olaglig, anhåller jag vördsamt att densamma måtte läggas till handlingarne.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. 0. Landtm., att lian, då Frih.
Raab yrkat remiss af ifrågavande motion och Hr Gr. 0. Landtm., ehuru han för sin del funne betänkligheter dervid kunna möta, likväl icke funne motionen vara af den beskaffenhet, alt remissens beviljande vore stridande mot grundlagen, först finge hemställa om R. 0.
Ad. ansåge denna motion böra remitteras till LagUtsk.
Den 22 September f. m. 223 Denna propos. besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade besluta att-lägga denna motion till handlingarne, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Anmäldes och lades på hordet ett från Hederv.
BoodeSl. ankommet prot.-utdr.
J\s 396, innehållande inbjudning till instämmande i nämnde RiksStånds, vid föredragningen af Lag- samt Allm.
„ Besv.- o. Ekon.Utskms Betänk.
JH 20 fattade beslut, angide 14:de §:n 2:dra mom. i K. M:s Nåd.
Förordn. om fattigvården i Riket af den 13 Juli 1853. H. R. o.
Fredagen den 22 September 1854.
Justerades 5 prot.-utdr. för d. 20 dennes.
Uplästes till justering och godkändes Exped.Utskis nedannämude förslag till R.
JVs 137, angide ändring af de vid anslaget till inrättande af en teknisk skola i Orebro fästade vilkor; JVs 138, angide utvidgning af Upsala Cenlral-hospilals område genom afsöndring af jord från Ultuna Kungsladugård och Kronoparken Asen; samt M 139, angide förändring i erläggandet af våg- och mätarepenningar i Westerås.
Hrr Elektorers listor vid val af Uts|?;s-ledamöter; och JjefOöBOS dertill utsedde i 224 Den 22 September f. m.
Slals-Utskottet: alt inträda tinder den ordinarie ledamoten JVs 8.
Gr. Oxenstjerna till Korsholm, Fullm.
Frih. Åkerhjelm, Johan Garl, beviljade 14 dagars ledighet från och med den 16 Sept.; JVs 245.
Lagerfelt, Israel Carl Adam.
Bevill n ings-Utskottet: efter JV2 1,976.
Hr von Knorring, Erik Oscar; JM 456.
Föredrogs ånyo Exped.Utskis tinder JM 134 afgifna, den 16 och 20 dennes på bordet lagda Förslag till R.
Stms underd. skrifvelse till K. M., ang:de inrättande af ett Ecklesiastik-Kolhm:
I afseende på denna skrifvelse» hufvndinnehåll har jag intet att anmärka; men väl i afseende på berättelsen om hvad i detta hänseende fordom sig tilldragit, dervid jag önskar ali ett tillägg mätte äga rum.
Otsk. har förbigått, att första lankan på en Ecklesiastik Öfverstyrelse i Sverige väcktes af Komne Carl IX och Gustaf II Adolph, samt fortsattes af de påföljande Regeringarne.
Detta anser jag vara en väsendtlig omständighet, på det man icke måtte tro, ali frågan om ett dylikt embetsverks inrättande härflöt endast från eli så ringa uphof som mig.
Jag anhåller derföre, att i början af berättelsen mätte få inflyta följande ord, som äro noggrannl rättade efter Betänkis innehåll, hvilket den, som behagar följa mitt anförande, nogsamt skall finna.
Jag önskade nemi. att berättelsens början måtte få lyda-så här: ”Sedan Konung Carl IX besegrat katholicismens inflytande i ”Sverige, hade han sökt ali för kyrko- och fattigvårds-ärenders ”handläggning uprätla en serskild embetsmyndighet, kallad kyrko”råd, sammansatt både af andlige och verldslige män.
Kon. Guslaf II Adolph hade äfven velat inrätta en ecklesiastik öfverstyrelse ”(Consistorium Generale), som skulle utgjorts af 6 andlige och 6 ”verldslige ledamöter, samt haft, bland annat, till föremål att förvalta ”ecklesiaslikverket i allmänhet.
Ehuru frågan härom, vid 2:ne ”Riksdagar förevarit, och änskönt den, under Drottning Christinas ”förmyndare, samt hennes egen och Carl X:s regeringar ånyo blif”vit väckt, hade den dock icke kommit till verkställighet.”
Derefter ingår hvad här i skrifvelseförslaget står, blott med några ordförändringar till följd af hvad som föregått, sålunda : ”Under Kon. Carl XI:s minderårighet hade kyrkoväsendels angelägenheter emedlertid blifvit ställda under Kansli-Kolhm och i de då till Sverige eröfrade länderna inrättats Ofver-Konsistorier.
En ecklesiastik öfverslyrelses införande, hade sedermera blott af enskilde blifvit väckt, intilldess, emot slutet af Kon. Gustaf III:s regering, Ecklesiastikberedningen äfvensom Allmänna Beredningen erhöllo emellan sig fördelade de ecklesiastika målen, men hvilka institutioner sedermera uphört, så att för t-rko-ärenderna nu mera icke Den 22 September f. m. 225 funnes någon gemensam eller oafbruten central-slyrelse i andra instantien.”
Jag har föreslagit att det skulle heta: ”nu mera” i st. f. ”ännu,” emedan ecklesiastik-heredningen och allmänna beredningen hafva funnits.
Längre fram står det: ”1 händelse religionssekter upkoramo, och vederhör:de Konsistorier begärde förhållningsbud, hade Departements-Chefen, i afseende på afFällingarnes behandling ingen annan myndighet att rådfråga.”
Det ordet: ”annan” bör utgå, ty lämpligt är naturligtvis icke, att Deparbts-Chefen hörer t. ex. Westerås Konsistorium öfver Opsala Konsistor» hemställan eller tvertom.
Således bör ordet ”annan” uteslutas.
Längre ned står: ”Förmedelst inrättandet af eli, jemväl serskildt för folkundervisningens befrämjande behöflig!, EcklesiaslikKo!l:m undanröjdes äfven behofvet etc.” Alt Kolbm skulle behöfvas serskildt för folkundervisningen allena, har hvarken jag eller Ekon.- Utsk. sagt, således bör ordet serskildt utgå, då det kommer alt heta: ”ett jemväl för folkundervisningens befrämjande liehöf lig( etc.”
Slutligen står här: ”helst Kammar-R:n, som vore en Domstol, icke lämpligen kunde atihefallas alt deröfver sig yttra.”
Jag skulle tro alt äfven R.
St. höra i en skrifvelse till Konungen begagna mera undfallande ordalag, och säga: ”icke torde lämpligen kunna anbefallas att häröfver sig yttra.”
Ad. godkänner dessa ånmärkn:r, så anhåller jag om bifall till de föreslagna rättelserna.
Exped.Ulsk. har vid detta, så som vid andra tillfällen, sökt all ur det af R.
St. gillade utlåt, utdraga det väsendlliga och framställa det i sitt skrifvelseförslag, men förbigått del som syntes icke hafva inflytande pä hnfvudsaken.
Detta är orsaken dertill, alt Utsk. uteslutit hvad motionären yttrat om Konnngarne Carl IX:s och Gustaf II Adolfs förslag i det nyss af en värd talare omförmälde hänseende, hvilka aldrig kommo till verkställighet, och hvilka åsyftade en Ofver-Slyrelse eller eli s. k. Consistorium-Generale, som syntes vara af helt annan beskaffenhet än det Kolbm, den andra instans i ecklesiastika jnål, om hvars bildande R.
St. nu, i anledn. af gjorda motioner och på förslag af Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk., beslutat hos K. M. anhålla.
Exped.Ulsk. har emedlertid ej underlåtit att i förbigående omnämna, huruledes i äldre lider berörde frågor varit, ehuru ulan påföljd, vid 15 och 1600- talets riksmöten väckta.
Att närmare redogöra för della förhållande har Exped.Ulsk. trott kunna utelemnas, på del den underd. skrifvelsen ej måtte vexa till eli alltför vidlyftigt omfång, utöfver hvad ärendets framställande i så kort sammandrag, som erforderligt syntes, kunde medgifva.
Beträffande öfriga anmärkn:r vid ordalydelsen, hvilka här blifvit af den ene värde motionären i ämnet framställda, får jag endast äran uplysa, alt Exped.Utsk., som egentligen icke har officiell kunskap om sjelfva motionernas ordalydelse, rättat sig efter hvad Ekon.Utsk:s af R.
St. gillade Betänk, innehåller.
Sålunda säges der, pag. 3, alt i händelse affälliga religionssekter upkommo och veder - 226 Den 22 September f. m. börtlie Konsistorier begärde förhållningsbnd, ”hade Departds-Chefen, i afseende på affällingarnes behandling, ingen annan myndighet alt rådfråga.”
Depart:s-Chefen utgör jn sjelf en myndighet.
Konsistorierne likaledes myndigheter.
Detta har väl varit anledn. till den af Ekon lJlsk. begagnade ordställning, hvilken Exped.Etsk. endast ordagrannt följt.
På samma sätt förhåller det sig med en annan aninärkn.
, rör:de pag. 2, der det af Exped.Ulsk. begagnade ordet: ”ännu” står tydligen att läsa i Ekon.Ulsk:s betänk., men ej ”numera”, på säll nyss yrkades.
Då likväl den aktade motionären obestridligen torde äga närmaste befogenhet att få R.
St:rs skrifvelse upsall i öfverensstämmelse med hans egen ursprungliga lanke, för så vidt den af R.
St. blifvit med bifall omfattad, vill jag icke motsätta mig nyssberörde af Hr von Hartmansdorff nu föreslagna ändringar, isynnerhet icke den tilläggning tili ingressen, som han önskar;- men då jag vid eli hastigt afhörande icke för ögonblicket kan bestämma mig för huruvida jag lior anse åtskilliga sednare af honom föreslagna ordslällningsförändringar utgöra lika många verkliga förbättringar af de af Uisk. begagnade ordalag, och då det för R. o.
Ad:s öfrige ledamöter likaledes torde vara med någon svårighet förenadt, all genast fälla ett bestämdt omdöme i dessa hänseenden, anhåller jag icke om omedelbart bifall lill Exped.Ulsk:s skrifvelseförslag, men hemställer att R. o. Ad., utan att nu hvarken gilla eller ogilla anmärkningarne, behagade återremittera skrifvelseförslaget till Exped.Utsk., då jag icke skall underlåta alt till förnyad sorgfällig pröfning inför närande Uisk. ofördröjligen föredraga detta ärende.
Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt då Hr von Hartmansdorff, i afseende på ifrågavarule skrifvelseförslag, gjort åtskilliga anmärknir och dervid framställt ändringsförslag, med begäran att II. o. Ad. deröfver måtte genast besluta, men Frih.
Cederström deremot yrkat att skrifvelseförslaget, pä grund af de gjorde anmärkntne, mätte återremitteras till Exped.Ulsk., de framsläldta ändringsförslagen syntes böra föredragas hvart för sig, på det dervid malte inhemtas huruvida R. o. Ad. ville genast derom besluta eller återremittera Utsk:s förslag, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Som flere af Ståndet torde anse förmätet alt jag begärt bifall genast, så har jag intet emot en återreraiss.