Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare anmärkning öfver denna motsägelse år öfverflödig, ty den år för stor, att icke förefalla alla anmärkningsvärd, hvarföre vore önskljgt, alt ej så mera hände, N:o 2.
Friherre Ridderjtolpe, Fredric:
Till förekommande af nu öfligt gäckeri mot den regeln att förord bryter lag, skulle jag önska, att lagarne tillhöllo Arrendatorerne att villigt undergå den afhysning, som de underkastat sig, i fall af brott emot contractet.
Jag inser nog, att dessa brott emot contractet, böra vara otvifvelaktigt bevisade, och till detta ändamål, vågar jag föreslå, att en CompromissRätt må afgöra huruvida Contractsbrott skedt; hvarefter, då det således blifvit bestyrkt, det må vara jordågarnes rått, att få Arrendatorn, igenom Landshöfdinge-Embetets försorg, afhyst.
Om proposition å återretnies, anhåller jag jjdmjukaötj Den I Augusti, 7 N;o 5.
Herr von Schinclcel, Johan Fredric:
I anledning af Allmänna Besvärs- och Oe-2 conomie-Utskottets
Utlåtande i frågan angående sättet och tiden för Hammarskattens utgörande, torde det tillåtas mig att få nämna nå-, gra ord.
Utlåtande härutinnan tyckes mig innefatta liten eller ingen åtgärd uti första punkten uti den utaf mig väckte motion, nemligen rörande befrielsen från Bruksägares skyldighet enligt Förordningen af den 7 Julii 1820, att erlägga Hammarskatten i silfver.
Då Utskottet medger att den i nämnde Förordning stadgade myntsort saknas; åtmindetone i de fleste orter ej utan mycket besvär och omkostnad kan anskaffas, tyckes det ej legat utom
Utskottets befattning att hafva yttrat sig om denna författnings användbarhet, samt mera eller mindre förmonliga inflytande på jernhandteringen i sammanhang med Statens sannskyldiga bästa.
Då det i allmänhet tillhör Oeconomie- och BesvärsUtskottet att yttra sig öfver oeconomiska författningar, tror jag att Utskottet på intet vis varit bundet till tystnad hvad denna beträffar, derigenom, att Stats-Utskottet redan yttrat sig 8 Den 1 Augusti. häröfver i dess Utlåtande angående några vid förslaget om inkomsternas beräkning förekomne frågor.
Hvad andra frågan nemligen dimensionerna af Hammarskatts-jernet, beträffar, så var enda grunden hvarföre jag yrkade någon förändring häruti, den, att jag trodde försäljningen af det till StatsVerket öfverlemnande Hammarskattsjern in natura skulle vara lättare att verkställa,- om jern-partiet bestod af flere couranta sorter än endast tvänne, i synnerhet som i och tre fjerdedels tum platt och tre åttondelar ej utgöra de enda goda medelsorter, sorn vid alla Bruk tillverkas, och det dessutom alltid berodde på StatsVerket att uppgifva de öfriga sorter som det ansåg för goda, i hvilket fall ej den händelse skulle varit att befara, som Oeconomie- och BesvårsUtskottet fruktar, nemligen att endast de i handel mindre gångbara och minst gällande dimensioner skulle bekommas.
Men då jag numera derom blifvit upplyst, att en sådan förändring ej skulle medföra någon särdeles föi'mon för StatsVerket, och den för Bruksägaren kan vara likgiltig, så förenar jag mig härutinnan med Utskottet.
Hvad deremot tredje frågan beträffar, nemligen terminen för Hammarskatts-jernets utgörande in natura, så tror jag, att när erfarenheten redan tillräckligt många gånger bovist, att Handels - speculationer ej tillhöra Staten eller StatsVerket, utan fast mera den enskilta omtankan, och då det förra ofta derigenom fått vidkännas betydande förluster;, så ägde i min Ven I Augusti. 9 tanka StatsVerket en större förmån deruti, att beständigt bekomma sedlar eller gångbart mynt för Hammarskatten an jern in natura, hvars försäljning åtmindstone alltid medför omgång, tidspillan, och ofta nog måhända förlust.
Om detta antages för afgjordt, så följer derutaf, att ju längre tid som lemnäs Bruksägaren att försöka försälj, ning af sina effecter, ju mindre hade StatsVerket att frukta att bekomma jernet in natura, och någon förlust härutinnan vore då ej att befara, emedan det Hammarskatts-jern som nu i slutet af October in natura erhålles, troligen ej så sent på året då skeppningen snart upphörer, med fördel kan försäljas förr än följande våren, emedan ingen köpare anmäler sig, i händelse han ej erhöll jernet till så lågt pris, att han undviker den förlust, som skulle drabba honom genom räntan, som han finge vidkännas under vintermånaderne.
Dessutom vore det ett ytterligare tillfälle för Bruksägaren att sjelf speculera på sin tillverkning, om han ägde längre anstånd med valet mellan att lemna jern in natura eller penningar, och således kunde få begagna sig af den rättighet han äger att i Banken beläna sitt jern, för att derigenom finna utväg att betala denna skatt med penningar, hvilken förmon han ej är i tillfälle att begagna sig utaf, förrän efter den i November hvarje år.
I grund af hvad jag nu vågat anföra, får jag anhålla om återremiss af Utskottets Betänkande, och att dessa al mig nu gjorde anmärk - lo Den I Augusti f. m. ningar måtte få blifva remissen följaktig, i händelse den bifalles. N:o 4, Herr Reuter/vård, Pehr Adam:
Då jag såsom Tjensteman inom det Embetsverk, hvarest troligen de fleste, och derjemte betyd.' ligaste upphandlingar göras för Kronans räkning, ofta haft tillfälle öfvervara och taga närmare kännedom af tillgången vid EntrepenadAuctioner; då ämnet ej är utan vigt för Kgl. Maj:t och Kronan, och jag derjemte är osäker, huruvida någon mera sakkunnig och upplyst af Ridderskapet och Adeln fäst någon synnerlig uppmärksamhet härvid; anser jag mig pliktig att anmärka och uppj lysa följande vid Utskottets Betänkande och förslag till en förändring vid förenämnde
Au^ ctioner, i anledning af Herr Z.
Danielsons och Olof Månssons motioner i ämnet.
Hvad först angår sjelfva motionairernas förslag till de förseglade anbudens afskaffande eller öppnande före Auctionen; så, enär de icke anfort några grundade skäl till ett förändradt auJ ctions-sätt mot det nu allmänt vedertagna, utan Olof Månsson blott skall hafva anfört sig anfe de Jkri/teliga anbuden i allmänhet vara ofördelaktiga; synes det mig, att
Utskottet icke bordt fästa något afseende vid deras påståenden, och desamma alltså afstyrka, För min del anser jag dem fullkomligen
Den 1 Augusti f, m, *1 kunna vederläggas med det enkla skälet: /kall man framfor allt af/e och befordra fpeculanternes fördel och vin/i mer ån Kongl. Maj:ts och Kronans? dd. bora de förfeglade anbuden affkajjäs eller brytas fåre eller ander auctionen, forn vore nci/ian det/amma, cljejt icke; ty det är påtagligt, att då speculanferne veta det förseglade anbud linnas, hvilka icke förr än efter auctionens slut till sitt innehåll blifva kände, skola de alltid befara, att af dem blifva utträngde genom lägre anbud, och följakteligen vid klubbslaget, bjuda det allralägsta, hvartill de kunna lemna den utbjudna varan.
Dessutom torde den fördelen, att medelst skriftliga anbud få deltaga i concurrencen, icke böra betagas en speculant, som ej har tid och tillfälle att personligen öfvervara en EntrepenadAuction, eller ock är på annan ort vistande.
Utskottet som ej trott sig böra tillstyrka de förseglade anbudens afskaffande, har deremot föreslagit deras uppbrytande på det sättet: ”att början sker med muntliga anbud, och sedan desse upphört, uppbrytas de skrifteliga anbuden, och till innehållet för tillstädesvarande Speculanter tillkännagifvas, samt i händelse något af de sistnämnde finnes understiga det lägsta af de muntlige anbuden, uppropet fortsattes då, så vida ytterligare anbud inträffa, det minsta af dem bör blifva gällande, och med klubbslag bekräftas, men i annat fall, rättigheten till lefverancens fullgörande, tillslås den, som förut munteligen eller skrifteligen utfäst det lindrigaste priset, 12 Den i Augusti f.
Detta upphandlings-sått vore i min tanke nästan det samma 30m att afskaffa de skriftlige anbuden ; ty hvilken närvarande speculant skulle leke kunna bjuda ännu ett runstycke under det upplästa skrifteliga anbudet, och den frånvarande speculanten, som genom sitt nedsatta skriftliga anbud hufvudsakligen beredt
Kronans fördel vare i 6in fått på det högsta förnärmad, då ett ganska ringa underbud af en närvarande Speculant kunde beröfva honom den påräknade lefverancen.
För tillfället ägde vål det allmänna en liten besparing härvid, men det lika säkra resultat för framtiden vore de sålunda vanlottade förseglade anbudens uteblifvande, hvarigenom ett öppet fält lemnades de vid auctionen närvarande speculanterne, att genom sammansättningar och efter eget behag taxera Kongl. Maj:t och Kronan.
I anledning af hvad jag nu haft äran anföra, får jag till Riksens Ständers bifall och Kongl.
Maj;ts Nådiga stadfästelse, vördsamt föreslå bifogade ordning för verkställandet af Kronans upphandlings-auctioner af persedlar, en ordning den erfarenheten redan bestyrkt vara för Kongl. Maj:t och Kronan den fördelaktigaste, för Speculanter den rättvisaste, och derjemte den som minst af alla år klander underkastad, hvilket af hvarje Ledamot inom Kongl. KrigsCollegium, äfvensom af Gouverneuren för Kongl. Krigs - Academien , torde kunna besannas.
Jag anhåller derföre om återremiss af lie - Den I Augusti f, m. 13 tänkandet åtföljdt af dessa mina anmärkningar och förslag.
Forflag till ordning vid v ericft ållandet af Au ctioner till upphandling af perfedlar för Kongl. Majits och Kronans behof, r) Vid upprop af hvarje persedel, uppgif. ver EmbetsVerket det högsta pris, sorn för densamma kan betalas, och hvaröfver något anbud således icke emottages.
Upplysning:
Före Auctionen åligger det EmbetsVerket att göra sig underråttadt af Handlande, Fabrikanter och Handtverkare om möjligaste lägsta pris, för hvilket de till upphandling ifråga kommande varor eller persedlar, kun^ na tillverkas och lefvereras. 2) Inga andra anbud ån de, sorn antingen före Auclionens början skrifteligen gjorde blifvit eller under Auctions-förrättningen med klubbslag fästas, kunna komma i concurence om lefvereringen hvadan contract till den eller de, som på sådant sått stadnat för lägsta anbudet, ovilkorligen bör utfärdas. 3)
Vid lika pris emellan Auctions-inropen och de före Auctionen skriftligen gjorde anbud, äga de förre företräde till lefverering framför de sednare.
Då sådan händelse inträffar, r4 Hen I Augusti /, m, torde det vara skål att lemna den närvarande speculanten förmonsrått framför den frånvarande, hälst han under sjelfva uppropet mera verkat till prisets nedsättande ån den sistnämnde. 4)
I händelse tvånne eller flere skriftliga anhud skulle innefatta lika och derjemte lägsta pris, vare det EmbetsVerket förbehållet att få afsluta contract med den af anbudarne som Em— betsVerket sjelf finner pålitligast. 5)
Då samma vara eller persedel i flere poster utbjudes, och icke mer ån ett pris skäligen bör på samma dag derföre betalas, må, derest inropen finnes skiljaktige, det lägsta ovilkorligen antagas, samt den eller de, hvilkas inrop äro högre, anmodas att nedsätta desamme i likhet med det lägsta.
Vägra de detsamma, bör lefvereringen erbjudas den som gjort lägsta inropet; men skulle äfven han neka att de öfrige inropen till det lägsta priset öfvertaga, må hvarderas gjorde inrop förblifva oförändradt. 6) Alla före
Auctionen inlemnade anbud komma efter densammas slut, att i speculanternes närvaro brytas och upplåsas.
Genom afledne CommerceRådet Sebastian Thams den 8 Mars 1727 upprättade, å Rid - Hen I Augusti f, m, 15 dårhuset ännu förvarade, OriginalTsstamente, har bemålte CommerceRåd till inrättande af ett Collegium Illustre vid Riddarhuset, förärat sine hos Kongl. Maj:t och Riksens Ständer ägande fordringar, uppgående till ett belopp af 3o,ooo Daler Kopparmynt, med föreskrift, dels att så snart dessa penningar, hvilka icke fingo till några andra usus användas, behörigen influtit, desamma borde genom RiddarhusDirectionens föranstaltande, som orden i Testamentet lyda, till riktigt folk emot säker pant å en half procent i månaden utlånas, och räntan derefter ikläda sig samma natur, som capitalet, samt ej heller till någon annan utgift eller Riddarhusets förnödenhet användas, dels ock, att örn någon af CommerceRådets barn eller anhörige i framtiden sig anmälte och till ungdomens informerande pröfvades skicklig, han framför andra borde vara ihågkommen.
CommerceRådet Thams fordringar hos Riksens
Ständer utföllo ordentligt till det beräknade beloppet, Vid hvad tid eller huruledes eller emot hvad vilkor den förste läraren vid Commerce-Rådet Thams Collegium Illustre M.
Frievald år vorden förordnad, fin-, neg icke någonstädes i äldre handlingar upplyst.
Från 1727 intill
Juni månad 1742, hade primitiva capitalet, genom de årligen utfallne interessen, blifvit förökt till 5o,5i5 Daler 28 öre Kopparmynt, af hvilken anledning CommerceRådet
Thams efterlemnade Sterbhusdelägare uti Memorial af den 5 September 17^3 hos Ridderskapet och Adeln hemställt, om icke räntan af sistnämnde capital kunde användas till årlig lön och underhåll för en lård och skicka ■ i6 Den I Augusti /, m. lig man, hvilken uti det på Riddarhuset inrättade Auditorio Illustre borde hålla publique föreläsningar.
Den instruction, som af RiddarhusDirectionen den 20 Augusti 1746 gillades, innehåller, att Secreteraren skulle uti Auditorio Illustre å Riddarhuset hvarje Onsdags eftermiddag klockan 3 hålla offentlig föreläsning öfver något ämne, antingen i Mathematiquen eller Naturkunnigheten, samt deremellan, under någon viss utsatt tid , lemna den studerande ungdomen fritt tillträde till sig, för att blifva handledd uti nyssnämnde vetenskaper, och det i synnerhet genom egen öfning af Geometriska och Algebraiska problemers upplösning, samt Physicaliske experimenters och Astronomiske Observationers anställande.
Under sistnämnde dag, eller den 20 Augusti 1746, utfärdade RiddarhusDirectionen Constitutorial a Thamiske Professionen för VetenskapsAcademiens Secreterare Peter Elvius, som samma år började de offentliga förelåsningarne i Auditoris Illustre.
Vid den kort derefter eller år 1747 inträffande Riksdagen, blef ofvannåmnde instruction af Ridderskapet och Adeln fastställd.
N;0 6.
Den t Augusti f. nu N;o 6.
Grefve Spenst Carl Gufiajt Utskotten hafva föreslagit en lång kedja af l3 §$. till antagande såsom lag, i afseende på det åsyltade ändamålet att trygga creditgifvaren vid invisningars emottagande för alla otillbörliga förluster och bibehålla credittagaren vid sin rått, att åtnjuta den credit han för öfrigt kan ågaj och hvars större eller mindre betydlighet enskilta omtankan säkrast bedömer.
Utan att viljfj neka, det de grunder, på hvilka Utskotten fotat sitt förslag, i hufvudsaken åro riktiga, henjställer jag, om icke det bästa vore, att endast upphäfva Kongl. Förordningen af den \5 Juli 1818, angående så väl förbud mot graverade assignationer på enskilt man, som mot skrifna in visningar under 100 R;dr, äfvensom Kobgl.
Maj;ts förbud af den 22 October 1766 samt Kongl. Kungörelserne af den 2 4 Mars 1790 och 2 Augusti 1792; och sedermera helt kort förklara, att, med undantag af hvad för assignationer på Banken och för vexlar är särskildt stadgadt, samt af förbudet mot tryckta assignationer, hvilket torde böra fortfara, 4 Cap. t) §. i UtsökningsBalken bör lända till efterrättelse, samt att hvad för öfrigt stadgadt finnes så vål derom, att alla skuldsedlar böra vara vederbörligt underskrifne, som äfven om sättet för fordringarnes utsökande, äfven för invisningar gäller.
Jag ledes till denna öfvertygelse Bil. till Ridd. o. Ad.
Band. 3, Den i Augusti f. m. i synnerhet af den fullkomliga öfverensstämmelse jag finner vara emellan de fall, då någon transporterar en del af sin, hos annor man, utestående egendom, och en sådan transport i betalning emottages, och då samma betalning sker genom ett åtaget löfte om framtida gäldande innefattadt i en egentligen så kallad skuldsedel.
Varandes jag öfvertygad, att de flesta financiella ympar, på den gamla lagstiftningsstammen, onödigtvis såra trädet, och att man dervid lått kan öfverse, om ympen verkligen är ägta, samt att frugten säkrast blir god och ymnig, om man låter stammen få fröda sig i fred.
Hvilka anmärkningar jag anhåller må få åtfölja Utskottens Betänkande vid återremissen, om den beslutes.
Bilagor till Pleni-Protocollet för elen i Augusti, eftermiddagen.
N:0 t.
Då den hos Riksens Ständer gjorde ansök - jDen t Augusti c. m, 19 ning om ytterligare understöd för Skånska Stenkolsverket, remitterades till HÖglofl, StatsUtskottet, tog jag mig friheten anhålla, ett åtskilige upplysningar, rörande hushållningen derstädes och Verkets närvarande ställning, af Bolaget borde infordras till ledning för sä väl Utskottets eget Utlåtande i ämnet,-som det beslut Riksens Ständer på grund deraf skulle komma att fatta.
Jag ansåg då liksom nu, att bifall eller afslag å denna begäran, för att motsvara Riksens Ständers värdighet, borde grundas på tillförlitliga upplysningar, om orsakerne till Verkets närvarande förlägenhet, samt de anledningar till ett föråndradt skick, som igenom det önskade biträdet, till både enskilt och allmänt gagn för framtiden vore att förvänta.
Då likväl StatsUtskottet uti dess afgifna Betänkande, i vissa delar understödjande motionen , icke vidrördt eller närmare utredt de af mig äskade upplysningar, till ledning för Riksens Ständers beslut, i detta vigtiga ämne, hvaraf inhämtas kan, huruvida Stenkolsverket verkligen är af egenskap att det förtjenar ytterligare omvårdnad och understöd, då en fullständig pröfning af Verkets närvarande ställning, förutsätter en föregående kännedom, af de flere dertill bidragande orsaker, och då med ett ord, man i allmänhet tror, att Skånska Stenkolsverket, som hittills utan särdeles framgång medtagit enskildtes förmögenhet, icke eller förtjenar vidare uppoffringar, utbeder jag mig af dessa skäl, att till StatsUtskottets Betänkande få tillägga några upplysningar, dertill föranledd, af 20 Den I Augusti e. m.
Den i Augusti «. m. 21 den kännedom jag på stallet kunnat inhämta, och min på grund deraf stadgade öfvertygelse, om så väl Stenkols Verkets naturliga fördelar, som de hinder, hvilka hitintills motarbetat deras utveckling och begagnande, under förhoppning, att Höglofl.
Ridderäkapet och Adeln, som alltid med värma omfattat stora och nyttiga företag, vid detta ögonblick, då Skånska Stenkols Verkets framtida öde, dess upprätthållande eller undergång skall bestämmas, äfven nu delar sam* ma ädla och patriotiska tänkesätt.
StatsUtskottet yttrar sig äga tillräckliga anledningar, att anse Höganäs Stenkolsverk vara af betydlig nytta för Riket, och verkets upprätthållande, genom understöd af Staten följaktligen af en allmän vigt och angelägenhet, särdeles då, i anseende till de svårigheter, som mött Bolags Interessenternes bemödanden och uppoffringar för ändamålet, de eljest skulle finna sig utur stånd att Verket fortsätta.
Stenkols
Verkets nu erbudne inköp för Sta* tens räkning, afstyrker Utskottet, dels för bristande tillgångar dertill, dels ock hufvudsakligast derföre, att dylika inrättningar bäst drifvas och förvaltas af enskildte delägare.
Med anledning deraf, att oförutsedda naturliga hinder motarbetat Schaktsänkningens full. bordan vid Ryd, hvilket utgjorde vilkoret för det af Ständerne vid sista Riksdag beviljade understöd af 75,000 R dr, hvaraf 51,000 R;dr blifvit lyftade och använde, samt för närvaran-; de utgör Bolagets skuld till Staten, äfvensom att Bolaget under tillgodonjutande af detta understöd varit i saknad, af de förut beviljade premier, för de från Höganäs försålde Stenkol, till ett belopp af 6 skilling per tunna, utgörande en sammanräknad summa för åren 1819 1822 af 28,794 R:dr j8 sk-, har Utskottet hemställt, att förenämnde summa måtte få godtgöras Bolaget, och afräknas den för Schaktsänkningen iråkade skuld, samt derjemte tillstyrkt, att ett fortfarande understöd, efter den vid r8i5 års Riksdag utstakade grund måtte beviljas, ifrån och med nästkommande år efter 6 sk.
Banco för hvar tunna Stenkol, som från Höganäs Stenkolsverk försäljes till in- eller utrikes ort; dock så, att desse premier äfven gå i betalning å den återstod, af det lyftade årsbidraget, som kan uppkomma efter nyssberörde afräkning, tills hela summan 51,000 R.dr blifvit liqviderad, men något understöd för borrnjngs-- försöken, har icke blifvit tillstyrkt.
Under fullkomligt erkännande att StatsUtskottet uti dess sålunda gjorde framställning och tillstyrkande, till alla delar iakttagit, både rättvisans och billighetens fordringar, då på ena sidan StatsVerket återfår dess vilkorligen lemnade bidrag, hvilket om sänkningen vid Ryds schakt inom bestämd tid kunnat fullbordas, icke behöft återgälldas, utan då enligt Ständernes vid sista Riksdag fattade beslut tillfallit Bolaget^ och på andra sidan, att Bolaget får sig tilj godo beräkna de förut beviljade pi e.nier, hvar af desamma under de sist förflutna åren varit . 1 22 Ven i Augusti e. m'. mistning, med tillstyrkan derjemte, att desse premie)’, ifrån oell med nästa års början måtte få fortfara, tillåter jag mig härvid endast den anmärkning, att sannna förmån äfven för innevarande år kunnat tillerkännas Bolaget.
Stats-Utskottet har uti sitt förslag gått en medelväg till ändamålets vinnande, hvaremot vid vanliga förhållanden ingenting vore att erinra, men om, som här inträffar, förslaget endast afser, att jag så må säga, Stenkols-verkets upprätthållande för dagen, utan något dervid fästadt afseende på dess framtida bestånd, eller dess fullständigare utveckling till enskild och allmän nytta, en åsigt som under i8i5 och 1818 årens Riksdagar varit, och jag vågar hoppas, äfven måste vara de nu församlade Riksens Ständers liufvudsakliga föremål, och om således den petition hvarom nu är fråga verkligen befinnes af en ovanlig beskaffenhet, så torde den böra betraktas utur en vidsträcktare synpunkt, och äfven med större noggrannhet böra behandlas.
För att närmare utveckla skälen till denna förmodan, och att derjemte meddela någon närmare utveckling af ämnet, torde en kort öfversigt om Grufve-brytningen och hushållningen dervid, från Verkets första början här böra omnämnas.
Höganäs Stenkolsgruva består af tvenne flötser, den ofia under namn af Grefvinnan Ruths och 12 f. ninar längre ned den andra kallad Fru^Bagges kolflötts.
Den öfra är i anse - Ven I Augusti e, m.
SS ende till sitt närmare grannskap till Jordytan mera föränderlig, och blott tillfälligtvis att på. räkna; men den undra har i likhet med de Engelske kol-flötserne, sitt bestämda tak af sandsten, och botten af svart eldfast lera, och är således den, som i afseende på dess oförändrade regelbundenhet förtjenar att arbetas.
Då förstnämnde del af kolfältet, efter inhämjad kännedom om flötsens stupning, kunde till sin varaktighet beräknas, föresåg man redan från arbetets första början, nödvändigheten af ett vattenschakts anläggning, längre ned på flötsen, för att kunna åtkomma de ofvanför belägna kolen.
Ryd blef i anledning af flere borrningsförsök ansedt för tjenligaste stället.
Ett schakt blef der nedsänkt, och en ångmachin af betydlig storlek eller med "4 tums cylinder der uppställd.
När man sedermera med sänkningen af detta schakt, hunnit till öfre flötsen på 02 famnars djup, befanns vatten-tilloppet så betydligt, att Bolagets penninge-tillgångar icke medgåfvo denna, blott på framtida vinst, grundade plans vidare fullföljande.
Man insåg nu först sin egen oförmåga, att med egna krafter utföra ett företag af sådan omfattning, samt att arbetet af sådan orsak måste inskränkas, blott till den öfra flötsen.
Sådan^Yar Verkets ställning, då Bolaget* Deri I Augusti e4 mi sorn fann att detta fällt, snart skulle blifva utbrutit, och icke ägde nog penninge-styrka, för att öppna nya tillgångar, genom fortsättning af Ryds schakt, vid 1818 års Riksdag erbjöd Staten inlösandet af Höganäs Stenkolsverk, Rikets Ständer, som med värma omfattade ämnet, och tillika ansågo schaktets nedsänkande på Ryd, såsom grunden för Stenkols-verkets framtida bestånd, anslogo för detta företags fullbordande 75,000 Riksdaler, hvartill kostnaden enligt förslag skulle uppgå, att utbetalas på vissa bestämda tider, och fästade dervid det vilkor, att schaktet inom utgången af 5 år, skulle vara afsänkt på nedre kol-flötsen, med förklarande tillika, att om detta vilkor icke inom den föresatte tiden vore uppfylldt, skulle det beviljade understödet, i fall det begagnades, till Staten återbetalas, Under sådane föreskrifter och förbindelser, företogs arbetet vid början af år 1820, och fortsattes sänkningen af Charlottas Schakt, till Mars månad samma är, då under indrifningen af en ort från Ryds Schakt, en vattenådra tillstötte, sora oaktadt forcerad pumpning med förenämnde machine, ej kunde undanhållas.