Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härefter förekom och bifölls Utsk:s hemställan, att ett af Hr Sandels framstäldt förslag om förhöjning af portions- och tobaksskillingen för manskapet vid LifGardet lill Häst icke må till någon åtgärd föranleda.
Fortsättningen af förev:de Utlåt:s pröfning upskjöts till eftermidd:s plenum; och det Högloft.
Måndagen den 6 Juli 1857.
Fortsattes pröfningen af StatsTJtsk:s Utlåt.
N:o 71, angrde reglering af utgifterna under EiksStatens 4:de HufvudTitel; och förekom nu 29:de punkten, ang:de anslag för LifBeväringsReg:let.
Utan att ingå i pröfning, huruvida LifBeväringsEeg:tet bör indragas eller organiseras på ett mindre kostsamt sätt, måste man väl erkänna, att denna omorganisation icke kan, åtminstone inom denna statsreglerings-period, verkställas.
Under tiden skulle detta Eeg:te blifva det enda lottlösa af de förmåner, E.
St:r beviljat de öfrige Beg:terne.
Jag anser Utsk. hafva obefogadt afslagit hvad K.
Utsk. anser, att den exercis, som nu tillhör detta Eeg:te, kan öfvertagas af andra Eeg:ten.
Möjligen kan sådant låta sig göra, men jag betviflar dock, att det kan ske för så godt pris, som Utsk. föreställt sig.
Skulle Eegrtets tjensteåligganden öfverflyttas på Garnisonen i Stockholm eller Uplands och Södermanlands Keg:ten, så kan sådant icke ske utan betydligt ökad kostnad, och, hvad Gardena beträffar, icke utan tillökning i personalen.
Jag skall i korthet ge nomgå Utsk:s premisser och conclusion.
Till en början säger Utsk.:
Den G Juli e. m. 09 »Utsk., som hyser den mening, att ifrågav:de OfficersCorps bör, i mån af afgång, indragas, eller åtminstone på ett för Statsverket mindre kostsamt sätt organiseras, anser sig derföre icke kunna tillstyrka någon förhöjning af Regitets nuv;de anslag.»
Hvad det mindre kostsamma sättet beträffar, har Hr af Klint redan uplyst huru dermed sig förhåller, och hvad angår Utsk:s yttrande, att derföre, att Regitet skall indragas, någon löneförhöjning icke bör detsamma tilldelas, kan jag icke fatta, hvari konseqvensen skall sökas, ty om jag efterser i Utsk:s Betänk. rör:de 5:te HufvudTiteln, så finner jag, att Utsk. för öfvertaliga Kammarskrifvare vid Carlskrona station ansett rättvisan fordra, att, intilldess indragning af deras tjenster kommer att ske, de icke böra ställas på svältkur; men, i fråga om LifBeväringsRegitet, har Utsk. icke ansett sig böra tillstyrka någon förhöjning i de knappa lönerna.
Utsk. har sagt, att Regitet bör indragas i mån af afgång.
Olämpligheten häraf har jag redan vid allmänna öfverläggningarna visat.
Indragningen bör väl ske efter någon princip, och skall den tillgå så, att Officerarne få behålla sina löner, skola de väl hafva tjenstgörings-skyldighet, och om så är måste en Kapten, sedan afgifter till pensionskassan m. m. afgått, bestrida kostnaden för vivre och uniform med återstoden eller 600 Rdr, hvilket naturligtvis är omöjligt.
Utsk:s afsigt har troligen varit, att Officerarne skola få behålla sina löner och göra intet.
Vidare säger Utsk., att det är olämpligt, att
Staten skall vidkännas aflöningen till en särskild OfficersCorps för 2me veckors exercis årligen med Stockholms stads och läns bevärings manskap.
Vid allmänna öfverläggningarna har jag visat orimligheten af en sådan upgift och Reg:tsChefen har äfven deri instämt.
Reg:tsOfficerarne hafva under sednare åren haft samma tjenstgöringsskyldighet i fråga om kommenderingar som GarnisonsReg:terne inom liufvudstaden.
Utsk. har äfven ansett, att bevärings-exercis kan ombesörjas af Uplands, Södermanlands eller Stockholms GarnisonsReg:ten.
Nu förhåller sig med LifbeväringsReg:tet sålunda, att Reg:tsCheferne vid GarnisonsReg:terne beklagade sig öfver beväringsmanskapets stora tillökning, och önskade få manskapets exercis fördeladt på andra Reg:ten, och då tilldelades LifbeväringsReg:tet det manskap Reg:tet nu har.
Man har sagt, att Sverige bör upställa 5 klasser af beväringen, men huru var väl förhållandet inom Danmark åren 1848 och 1849.
Jo! att för upställandet af det beväringsmanskap, som för kriget erfordrades, saknades tillräckligt antal Officerare, och så är förhållandet äfven hos oss.
Hvarföre skall man väl då taga bort en hel OfficersCorps, hvilken likasåväl som andra Corpser icke gjort sig känd för att leda beväringen på villospår utan tvertom ledt den till ära och seger.
Slutligen har Utsk. sagt, att om än OfficersCorpsen bör bibehållas, torde med anskaffande af det under exercisen behöfliga underbefäl jemte tillhörande spel fortfarande tillgå som hittills; d. v. s. endast korporaler tillsättas, hvars skyldighet blott är att tjenstgöra 14 dagar årligen emot aflöning, som motsvarar tobaksskillingen.
I våra dyra tider är denna aflöning allt för ringa och bör förhöjas.
Sedan Utsk. afstyrkt förhöjning af Reg:tets nuvide anslag tillstyrker Utsk. der - 100 Den 6 Juli e. m. emot beviljandet af nödige medel för aflöning af nödigt underbefäl.
Orättvisan af ett sådant förfarande är så i ögonens fallande, att den icke vidare behöfver utvecklas.
Jag förenar mig med Hr af Klint.
Förekommen af Hrr af Klint och Knorring har jag föga att tillägga.
Jag anhåller likväl, att få lemna några uplysningar.
Officerarne vid ifrågav:de
Regie måste betala ackordsräntor med sina löner, hvilka räntor äro ingalunda små.
Chefslönen är med denne utgift icke belastad, men de öfrige lönerne få vidkännas den i följande proportion: å 1 :ste Majorslönen 1,500 Bdr afdrages ackordsriintan med 180: — » 2:dre D:o 1,100 » » 139:24.
» Reg:tsQv.-mäst. lön 600 » » 85: 24. » l:ste Löjtnantslön. 350 » » 45. — » 2:dre D:o 300 » » 42:24.
» UnderLöjtnantslönen 200 » » 36:24.
Dessa ackorder medföljde öfverflyttandet af Drabantkorpsen på LifbeväringsKeg:ts stat, och räntan har utgått sedan år 1833, då ackorderne inom Svenska Arméen uphörde.
Jag hemställer, om det kan vara lämpligt att minska OlficersCorpsen just nu, då så många unga män lemna fanorna och ingå i de produktiva yrkena.
Jag har dessutom redan visat, att detta Regis löner äro de minsta ibland hufvudstadens garnison.
Vid de allmänna sammankomsterne hade jag äran uplysa, att Utsk. misstagit sig i sin upgift, att OfficersCorpsen icke har mera än 14 dagars exercis årligen, emedan utom manskapets exercis befälet har befälsmöte under 14 dagar årligen och dessutom 14 dagars exercis med det sist antagna och minst öfvade underbefäl.
För öfrigt har jag redan visat hvad Hr v. Knorring äfven omnämt, att Officerarne ganska ofta kommendederas på besigtningar vid de större förråderne o. s. v. Jag anhåller att få förena mig med Hr v. Knorring.
Utsk:s afstyrkande i förev:depunkt anser jag icke vara föranledt af någon animositet emot Reglet utan Utsk. har sannolikt ansett, att det bör indragas eller reorganiseras, dock icke så indragas, att ju icke ett lika antal officerare skola bibehållas för exercisen af det manskap, som på Reglet blifvit indeladt.
Då nu Utsk. icke föreslagit eller tillstyrkt II.
Stn att till K.
M. ingå med und. anhållan, att LifBeväringsReg:tet skall organiseras på samma sätt som Hallands Infanteri-bataljon eller Gottlands Beväring, föreställer jag mig att meningen varit, att offficerarne emellan mötena permitteras, hvarigenom deras löner blifva tillräckliga, emedan officerarne då kunna egna sig åt andra yrken än just krigsyrket.
Under sådana förhållanden tager jag för afgjordt, att K.
M. skall bifalla en B.
St:rs skrifvelse med und. anhållan, att Reg:tet måtte undergå en sådan organisation och tillstyrker alltså, att E. o. Ad. måtte besluta sig för en sådan skrifvelse.
Leijonhufvud, Carl Hjalmar:
Under de allmänna sammankomsterne har jag framhållit de skäl, som tala emot indragning af ifrågav:de Regie.
Jag vill tillägga ett ytterligare skäl, nemi. att vid Den 6 Juli e. m. 101 Svenska Arméens försättande på fältfot npstår brist på officerare nära kanske flere 100.
Jag hemställer då, om under sådana förhållanden det kan vara lämpligt att indraga en hel officerscorps.
Med min röst vill jag icke bidraga dertill, att en enda plats indrages; mycket mindre en hel corps.
I allmänhet exerceras beväringen af Officerare vid de Kegiten, som äro förlagde inom de orter beväringen tillhör, hvilket äfven synes vara det rätta.
Meningen kan icke vara, att i händelse af krig beväringen skall utgöra en särskild Corps, hvilket med dess korta öfningstid alltid måste blifva ett misslyckadt försök, utan den måste inflikas ibland den gamla stammen.
Under sådana förhållanden kan, det måste man medgifva, Lif bcväringsReg: tets nuv:de organisation icke vara annat än felaktig.
Jag vill icke påstå, att Officerarne vid de närmast hufvudstadeu förlagde Reg:ten äro tillräckiige för att exercera Stockholms stads och läns beväring; men jag förmodar, att, i händelse LifbeväringsReg:tet indrages, antingen GarnisonsReg:terne i hufvudstaden eller också lleg:terne i de närmast omkringliggande orterne få derigenom ökadt antal Officerare.
Det kan väl icke heller nekas att en officerscorps med endast 14 dagars sysselsättning, jag beder om ursäkt att jag uprepar det, icke kan blifva så danad som den officerscorps, hvilken ständigt är i tjenstgöring och har trupp.
Derföre tror jag också, att för officerarnes daning den nuvule organisation är mindre lämplig.
Utgående från denna synpunkt har jag biträdt LTtsk:s beslut, men derföre gillar jag likväl icke alla dess motiver.
En talare har omnämnt, att den tjenstgöring Lifbeväringens Officerare nu hafva utom vid befälsmöten och vid beväringens exercerande är af den beskaffenhet, att den utan afsaknad kan undvaras, och jag tror derföre, att om en särskild officerscorps för beväringen skall finnas, måste den så organiseras, att den kan under mellantiderne sysselsattes på annat sätt, m. e. o. att aflöningen bestämmes så, att officerarne måste egna sig åt andra yrken och icke uteslutande lefva på lönerne.
På grund af dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag.
Lika med Hr af Klint vill jag icke yttra mig om Reg:tets indragning.
Jag fäster mig vid att, i händelse Regitet indrages, kan det ieke ske, och troligen icke heller sker det under loppet af nu pågående statsregleringsperiod.
Det är således med hänsyn till de af K.
M. föreslagne tillökningarna i Regitets löner jag yttrar mig, och jag tror icke, att det är billigt och rättvist att utesluta Lifbeväringen och Hallands Infanteri-bataljon från den förhöjning, som blifvit andra corpser beviljad.
I så måtto gillar jag Frih.
Tersmedens åsigt, att det är en fördel för beväringen att införlifvas med den gamla stammen; men det har funnits tider, då beväringen varit en särskild trupp såsom t. ex. vid intagandet af Fredrikshald fästning, då Hallands Infanteri-bataljon jemväl var med i elden och 2:ne officerare undfingo hedersmedaljen i guld och en under-officerare en dylik i silfver.
Vid denna affär voro kanonsluparne bemannade 102 Den 6 Juli e. m. med samma beväring, och jag tror icke, att man hade något att anmärka emot densamma.
Då man här ordat om ordnandet af landets försvar och velat införa en folkbeväpning, synes mig högst olämligt att vilja indraga en hel officerscorps, då hvar man vet, huru otillräckligt Arméens befäl är för att kunna inöfva 40 å 50,000 man beväring, hvartill 2:ne klassers beväring upgår, och hvilken inöfning ännu mera omöjliggöres i händelse af ett krig.
Indragning af LifbeväringsReg:tets officerscorps synes mig således icke kunna ifrågakomma, desto heldre som i behofvets stund det svårligen låter sig göra att anskaffa erforderligt antal fullt skicklige officerare.
På grund af dessa skäl tillstyrker jag bifall till K. M:s Propos.
I händelse R. o. Ad. icke skulle bifalla mitt förslag, anhåller jag att, i händelse votering skall ske, kontrapropos. måtte blifva så lydande: »R. o. Ad. bifaller det belopp af 8,193 Rdr 87-| öre, som K. M. i afseende på ökadt anslag för LifbeväringsReg:tets nuvande personal föreslagit; dock beslutar E. o. Ad., att E.
St:r i underd. skrifvelse hos K. M. anhålla, det tiicktes K. M. för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag till en sådan organisation, att, — under fästande af behörigt afseende å de nuvande Officerarnes vid LifbeväringsReg:tet rättvisa anspråk på framtida befordran och utkomst, — Stockholms stads och läns Beväring må kunna på annat sätt än hittills blifva öfvad.»
Under förev:de diskussion hafva flere talare yrkat bifall till K. M:s Propos.
Denna Propos. sönderfaller likväl i 2:ne väsendtligen skiljda delar.
Den ena afser löneförhöjning för befälet och den andra beviljande af nya löner för 8 Fanjunkare å 300 Edr 2,400: — 8 Sergeanter å 225 Edr 1,800: — 8 Furirer å 187: 24 1,500: — 47 Korporaler ä 75 Edr 3,525: — 48 v.
Korporaler å '37: 24 1,800: — 1 Reg:ts trumslagare 225: — 16 Trumslagare eller hornblåsare å37:24 . . . . 600: — Summa Edr 11,850:
— En sådan delning af frågan synes mig desto nödvändigare, enär de fleste talarne, yrkat bifall till den K.
Propos. begärt Reg:tets reorganisation, hvilken svårligen låter sig göras om nya tjenster skola inrättas.
Emellertid synes väl billigheten fordra att löneförhöjning beviljas för nuv:de Officerare, hvilka icke kunna undergå någon organisation under denna stats-reglerings-period.
Hr Bildt har sagt, att man vore här öfverens om Reg:tets omorganisation, men detta är ett misstag, ty jag åtminstone har icke ifrågasatt något sådant.
Jag har önskat, att i Den 6 Jnli e. m. 103 protokollet få detta antecknadt, och instämmer i öfrigt med den värde talaren.
Ehuru jag förut yrkat bifall till K. M:s Nåd.
Propos. i dess helhet, får jag dock, på de af Hr Bildt anförde skäl, instämma deruti att Hr Gr. o. Landtm, behagade dela propos. på sätt Hr Bildt föreslagit.
I anledn. af Hr Bildts, D. G., yttrande får jag nämna, att jag icke yttrat mig om indragning eller organisation af Regdet, hvilket ligger utom min befogenhet, utan jag har endast sagt, att, om Ståndet icke bifaller K. M:s Propos., jag önskade att mitt framställda förslag måtte blifva kontrapropos. i händelse af en votering.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att i afseende på förev:de punkt, hvartill Frih.
Tersmeden yrkat bifall, delning af propos:rne blifvit begärd sålunda att propos. skulle framställas särskildt i afseende på den föreslagna lönetillökningen för LifbeväririgsRegdets nuv:de personal, och särskildt i afseende på de af K.
M. för detta Reg:te äskade nya löner.
För att sammanställa detta med Utsk:s framställning, borde derföre först propos. framställas endast å den del af förev:de punkt, hvari Utsk. hemställt, »att R.
St:r icke må be vilja någon förhöjning af nuv:de anslag för LifbeväringsReg:tet, utan låta detta anslag fi Riksstaten oförändradt upföras,» då propos:n för den motsatta meningen komme att lyda å bifall till den af K.
M. äskade lönetillökning af 8,193 Rdr 87-| öre Rmt för Regdets nuvande personal; och finge Hr Gr. o. Landtm, således nu först hemställa om R. o. Ad. i afseende på denna del bifölle hvad Utsk. i förev:de punkt hemstält.
Denna propos. besvarades med blandade
Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla den af K. M. för LifbeväringsRegdets nuvande personal äskade lönetillökning af 8,193 Rdr 87-| öre Rmt, samt, sedan svaren härvid blifvit afgifne med starka Ja, blandade med några Nej, förklarade det han ansåg
Jag anhåller att mitt förslag må blifva kontrapropos.
Hr Gr. o. Landtm, anmärkte, att Hr von Knorrings förslag innefattade hela det af K. M. för LifbeväringsRegdet äskade anslag, och att detsamma således icke dess helhet kunde antagas såsom kontrapropos. vid en votering som endast afsåg en del af berörde anslag.
I händelse Utsk:s förslag delas,anhåller Den G Juli e. m. jag, att med min propos. förfares på samma sätt, så att anslagen till de nya tjensterne skiljas från löneförhöjningen.
Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att Hr von Knorrings förslag till kontrapropos. i sådant fall klefve så lydande: »R. o. Ad. bifaller det belopp af 8,193 Rdr 87,] öre, som K. M. i afseende på ökadt anslag för LifbeväringsReg:tets nuvande personal föreslagit; dock beslutar R. o. Ad., att R.
St:r i undexR. skrifvelse hos K. M. anhålla, det täcktes K. M. för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag till en sådan organisation, att, — under fästande af behörigt afseende å de nuvande Officerarnes vid LifbeväringsReg:tet rättvisa anspråk på framtida befordran och utkomst, — Stockholms stads och läns Beväring må kunna på annat sätt än hittills blifva öfvad,» hvarjemte Hr Gr. o. Landtm., för att inhemta Ståndets mening huruvida, i öfverensstämmelse med Frih. Tersmedens yrkande, bifall till Utsk:s hemställan eller och Hr von Knorrings folkslag skulle blifva kontrapropos, hemstälde om R. o. Ad. till kontrapropos. vid den äskade voteringen antoge bifall till Utsk:s hemställan, samt, efter det svaren härvid utfallit med starka
Ja jemte några Nej, förklarade det han fuirnit Ja öfvervägande.
Uplästes till justeiung och godkändes följande voter:spx-opos.:
Den som bifaller den af K.
M. äskade lönetillökning af 8,193
Rdr 87-£ öre Rmt för LifbeväringsReg:tets nuvarxde personal, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad.
StatsUtsbs hemställan att R.
St;r icke må bevilja någon förhöjning af nuvande anslag för nämnde Reg:te, utan låta detta anslag i Riksstaten otörändradt upföi-as.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer.
Jag] anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:s nu lättade beslut.
Äfven jag anhåller att få till prot. anföra min reservation, och beklagar, att R. o. A:ds tillgångar äro så inskränkta, att R. o. Ad. icke kan bifalla en löneförhöjning af 8,000 Rdr.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framstält, att återstående delen af förev:de punkt, innefattade XJtsk:s hemställan, »att deremot R.
St:r måtte medgifva, att nödiga medel för aflönande af behöfiigt underbefäl med tillhörande spel under beväx-ingsmanskapets exercis få, i den mån Reg:tets anslag härtill ej lemnar tillgång, utgå af förslagsanslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar»; samt att deremot K. M:s Propos., hvartill några talare yrkat bifall, i denna del innehöll, att nya löner till ett belopp af 11,850 Rdr Rmt D en 6 J ali e. m. 105 matte beviljas, biföll 11. o. Ad. hvad Utsk. i denna sednare del af ifrågav:de punkt hade hemstält. 30:de punkten, ang-.de anslag för Gottlands NationalBeväring.
Då härvid först förekom Utsk:s hemställan, om bifall till den af K.
M. äskade anslagsförhöjning, yttrade Hr Bildt, Knut:
Vid Riksdagens början väckte jag en motion till förmån för Gottlands NationalBevärings Officerare.
En dylik motion har inom PresteSt. äfven blifvit väckt, hvilka motioner Utsk. besvarat sålunda: »att då Utsk. icke funnit lämpligt att tillstyrka tillökningar utöfver de belopp K. M. äskat, men Utsk. ansett samtlige desse båda billige och behöflige, har Utsk. tillstyrkt förhöjning i anslaget för Gottlands NationalBeväring med 9,206 Rdr 83 öre Ernt.»
Detta Utsk:s svar på de båda motionerne är dock icke svar på tal.
Utsk. har icke upgifvit några skäl utan endast sagt att det anser o. s. v.
Vid flere
Eiksdagar från och med 1847 till och med sisth Riksdag har Utsk. tillstyrkt löneförhöjningar på grund af enskilde motioner, och jag vet då icke, hvarföre ett undantag vid denne Riksdag och just uti förev:de fall skall göras.
Jag väckte min motion derföre, att K. M. i sin Propos. icke föreslagit någon löneförhöjning för Gottlands NationalBevärings öfverbefäl, och det hade sina orsaker.
Man ansåg sig möjligen icke böra ifrågasätta löneförhöjningar för andra än underbefälet, och ehuru MilitärBefälhafvaren på Gottland hade yttrat, att han erkände det vara dyr tid på ön, hade han icke begärt någon förhöjning för befälet.
För min motion hade jag äfven en annan grund.
Landshöfdingen på Gottland hade i sitt underd.
Memorial då frågan var om Landsstatens löner upgifvit, att en ogift embetsman icke kunde i Wisby lefva på mindre än 1,000 Rdr årligen, och derföre föreslog jag i min motion samma löneförhöjning för Officerarne vid Gottlands NationalBeväring, som K.
M. äskat för WesterNorrlannis och Hallands Beväring.
StatsUtsk. säger nära nog, att min motion är obillig och obehöflig.
Jag hemställer likväl, huruvida det är obilligt, att en Officer, som skall undergå så väl student- som linieoffioersexamen, undfår 300 Rdr i årlig lön, och säkerligen vill ingen yngling på sådana vilkor blifva anställd som Officer vid Beväringen.
Denna Beväring utgör 8 å 9,000 man och befälet är nu otillräckligt, så att i behofvets stund en Officer måste öfvertaga 100 å 150 man.
Dessutom skall OfficersCorpsen sköta 2 batterier artilleri, hvarigenom den öfver höfvan anstränges.
På det att Officerarne nu skola kunna lefva på sina löner måste de permitteras för att dymedelst kunna skaffa sig biförtjenst.
Då nu PresteSt. bifallit min motion, anhåller jag, att Ståndet ville göra sammaledes, hvarom jag anhåller att propos:n måtte framställas.
Jakob: Jag förenar mig med Hr Bildt och åberopar hvad jag yttrade vid remissen af motionen.
Motionären har förglömt NationalBeväringen för Wisby stad, ehuru den har samma skyldighet som den öfriga Beväringen.
Jag har velat yttra detta i förbigående och anhåller om bifall till motionen. 106 Den 6 Juli e. m.
I min motion har jag sagt: »Det är endast Artilleriets och Landtbeväringens Officerare, hvilka aflägga vanliga kunskapsprof för att vinna Officersbefordran, som nu böra komma i fråga.» Wisby stads Officerare aflägga icke någon examen.
Man har velat sammanslå denna Beväring med den öfriga, men den har icke viljat afstå från sin rättighet, att desse
Officerare skola väljas af de beväringsskyldige inom borgerskapet.
De äro således i en helt annan kategori än de öfrige.
Jag har uteslutit dem derföre, att jag ansåg dem icke behöfva någon förhöjning såsom varande borgare i Wisby och qvarblifvande vid sina yrken.
Men vill MilitärBefälhafvaren väcka motion derom, är frågan derom ännu öppen.
Enskilde riksdagsmäns håg att intränga i organisationsfrågor måste medföra olägenheter och så synes äfven här vara fallet.
2:ne riksdagsmän, som interessera sig för frågan och säkerligen båda hafva sakkännedom, hafva likväl stannat i olika meningar.
Jag vågar icke bestrida deras påståenden om den äskade löneförhöjningen, meri jag har alltid hyst farhåga för att på grund af väckta motioner bevilja löneförhöjningar eller pensioner.
Jag har förr bestridt en sådan åtgärd och gör det äfven nu.
Om någonsin ett K. förslag bör ligga till grund för R.
St:rs beslut, är det väl i fråga om lönerne för Arméen.
Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s förslag.
Visserligen erkänner jag rigtigheten af hvad den siste talaren anfört, såsom allmän regel betraktadt, men då Utsk. redan bifallit hvad enskilde motionärer föreslagit, finner jag ingen betänklighet att tillstyrka bifall till hvad Hr Bildt föreslagit.
Jag förenar mig med siste talaren och anhåller om propos. å hans förslag.
Det måste vara en väsendtlig skillnad emellan det fall, då StatsUtsk. tillstyrkt bifall till endast hvad en motionär begärt, och det då Utsk. såsom här tillstyrkt bifall till ett K. förslag i ett ämne, hvaruti en motionär jemväl afgifvit förslag.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. måtte nu bifalla endast hvad K. M. äskat.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. o. Laudtm. framställt, att Gr. von Platen yrkat bifall å Utsk:s förev:de hemställan, och Hr Bildt yrkat, att R. o.
Ad., med afslag å Utsk:s hemställan, måtte bifalla de af Hr Bildt i dess motion föreslagne och af Utsk. i förev:de punkt uptagne belopp af löneförhöjningar, blef propos. till bifall å .Utsk:s förev:de hemställan framstäld och besvarad med starka
Den 6 Juli e. m. 107 Hr Bildt, Knut:
Jag har icke yttrat mig om, huru man bör förstå denna propos.
De 9,000 Edme har jag äfven yrkat måtte bifallas.
I ani. häraf yttrade Hr Gr. o.
Landtm., att Hr Bildts yrkande varit, att R. o. Ad. måtte, med afslag å Utsk:s hemställan, bifalla Hr Bildts motion, och att detsamma på detta sätt blifvit af Hr Gr. o. Landtm, framstäldt.
Om jag i mitt första yttrande än glömde dessa 9,000 Rdr, var min mening likväl att begära bifall på såväl dem som min motion, och detta så mycket heldre som K. M:s Propos. angår underbefälet och min motion OfficersCorpsen.
Jag anhåller således, att propos. måtte först framställas på bifall till min motion och sedan till det K. förslaget.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att i sådant fall saken tycktes vara lätt hjelpt dermed, att Hr Bildt begärde votering med en kontrapropos.
, som innehölle bifall till såväl hvad Utsk. tillstyrkt som hvad Hr Bildt i sin motion yrkat.