Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det lärer ingen kunna förneka majoriteten att till ja-propos. få antagandet af 1845 års taxa i klump, och följaktligen förkastandet i klump af 1848 års förslag; men lika litet som detta kan bestridas majoriteten, lika så litet kan det bestridas någon enskild riksdagsman här att vid hvarje punkt af sistnämda förslag göra sina anmärknrr, och att slutligen, dä man kommer till omröstning om saken, begära att enl. 54 § Riksd.- Ordnm få hvarje artikel till föremål för beslut.
Om vi nu begagnade oss af denna rättighet, som vi onekligen äga hvar för oss äfven om Hr von Hartmansdorffs åsigt segrar, så hemställer jag om vi vunnit något med denna vändning af saken, och om det ej varit bättre att genast börja med föredragningen punktvis af det framlagda förslaget från Utsk.?
Mendet är just till undvikande af denna vidlyftighet, hvilken jag anser kunna blifva följden likasåväl om Hr von Hartmansdorffs åsigt segrar som om inan gör det, som jag nu vill uppgifva hvad jag förra gången glömde, och hvarom Hr von Hartmansdorff hegart närmare besked, nemi. de artiklar som jag anser vara af den vigtigaste beskaffenhet; så att i fall R. o. Ad. deruti skulle vilja göra några tillägg eller borttaganden, man må komma öfverens om att göra dessa artiklar hvar för sig till föremål för öfverläggning och beslut, men, beträffande de öfriga artiklarne, öfver dem på en gång diskutera Den 31 Maj f. m. 229 och på en gång rör:de dera besluta, om man ('sorn Hr von Hartmansdorff yrkat) vill vidblifva 1845 års taxa eller (som jag föreslagit) antaga Bevilln.Utsk:s förslag.
Den fördel, sora derigenom vunnes, är sednast af Hr von Hartmansdorff antydd, nemi. alt man komme all gå mera konseqvent till väga.
Jag skall bedja att få läsa upp dessa artiklar i den gamla taxan, hvilka jag anser böra rättas, och jag får bedja Hrr:ne nogsamt observera, huruvida ibland dem är förbigången någon af de väsendtligare artiklarne; dä inga hinder möta att få tillägga dem som saknas.
Dessa artiklar i den gamla taxan, hvilka jag anser böra rättas, äro: bark, ben, hampa, lin, stearin, ull, bränvin, kaffesurrogat, filar, fläsk, garn, hudar och skinn, jern (med derunder hörande artiklar), kreatur, kött, ljus, malm, ost, porslin, sirap, smör, socker, spanmål och väfnader.
Jag skulle föreställa mig att, sedan man först beslutat att göra dessa de betydelsefullaste artiklarne serskildt till föremål för diskussion och beslut, så bör man först i massa besluta öfver de andra artiklarne, innan roan går in på dessa, och detta utan att undertrycka nå gons mening.
Då deremot hela vår diskussion i förmiddag vore förspild om antingen Hr von Hartmansdorff* förslag segrar eller om Bevilln:sUtsk:s gör det, emedan vi dä hafva oss alldeles öppet ändock, att gå tillväga med samma vidlyftighet som förut, hvilka resultater majoritetens för tillfället beslut kan föranleda till.
Hr Rosenblad: Såvida Frih.
Raabs mening var undantag till serskild pröfning af de utaf honom uppräknade artiklarne, och att det för öfrigt skulle voteras rör:de alla de andra på en gäng emellan 1845 års tulltaxa och 1848 års nu af BevillnrsUlsk. föreslagna; så har jag för min del ingenting emot afl bifalla Frihrns förslag men med tillägg af de tvenne ganska betydande artiklarne hampa och lin.
Hvad som egentligen kan vara vunnet med det. föredragningssätt, som Frih.
Raab föreslagit, kiinner jag ej; men förenar mig deruti.
Det blir visserligen tillräcklig diskussion i alla fall.
Jag utbeder mig blott, att få tillägga några artiklar, hvilka ej synas blifva föremål för stor tvist, emedan det svåra Erisäpplet eller den inhemska produktionen dervid ej kommer i fråga, det är de artiklar hvilka finnas uppräknade pag. 16 af Bevilln:sUtsk:s betänk, och som äro tecknade i kanten af detsamma med orden: ”bensvart, benkol, bister m. fl. räberedningsämnen för näringarne”.
Utsk. har för de flesta af dem föreslagit nedsättning i införselsafgifterna, och för det aldra mesta anser jag dessa förslag vara så ändamålsenliga, att jag tror det vara ganska illa, om man förbigick detta stycke.
Och för dem som önska förkorta diskussionen, är det ju icke något hinder att taga hela stycket på en gång lill afgörande.
Pa 1 ms t jer na, Carl
Så länge diskussionen fortgått på det sätt den hittills gjort, och jag kunnat förutse alt be - 230 Den 31 Maj f. m. tänk. möjligen skulle punktvis föredragas och således hvarje artikel blifva föremål för serskild öfverläggning, så har jag ej funnit skäl uti, att på något sätt yttra mig, emedan det blott skulle varit att förlora tid; men då nu den ledamot, som yrkat att betänk. skulle punktvis föredragas, har derifrån (så vidt jag fattade honom rätt) afstålt och instämt med Frih.
Raab deruti, att endast en del af de artiklar och ämnen som i nu förevar, utlåt, äro upptagna skulle blifva föremål för serskild öfverläggning och allt det öfriga tillsammans, blifva föremål för öfverläggning och beslut deröfver fatta medelst en enda votering, sä anhåller jag att få instämma i Frih. Raabs förslag, och alt dervid fä tillägga några artiklar, som jag anser äfven böra blifva föremål för speciel öfverläggning.
Det är nemi. l:o de pag. 10 af Ulsk:s betänk. upptagna artiklar, på hvilka Utsk. föreslaget att införseltull skulle upphäfvas; 2:o de pag. 12 i Utsk:s betänk, upptagna artiklar, för hvilka Utsk. föreslagit att utförseltullen skulle borttagas.
Dernäst artikeln socker, som jag ej hörde Frih.
Raab omnämna, så strumpor, trädvaror (sparrar af 8 tum och derunder.)
Derjemte skulle jag föreslå, att till öfverläggningsämne blefve upptaget ordalagen ang:de de i gamla tulltaxan befintliga stadganden om förbudna varors införsel från orter på andra sidan Goda Hoppsudden och deras förtullning.
För öfrigt förbehåller jag mig alt öfverläggning må ega rum om eventuela tullafgifters utsättande för sådana varor, för hvilka förbud af Ståndet bibehålles, i händelse Utsk:s radikala förslag i delta hänseende blifver förändradt.
Derjemte torde man böra förbehålla sig att det beslut som nu kommer att fattas i afseende på tulltarifFerne ej må hindra öfverläggning och beslut serskildt om det förslag
Utsk. afgifvit i afseende på hvad som vid tulltaxans verkställighet iakttagas bör; så att denna del af betänk, må blifva föremål för öfverläggning sedan tulltaxebestämmelserna äro af R. o. Ad. afgjorda.
För min del vill jag ingalunda motsätta mig de tillägg, som blifvit yrkade, till listan på de artiklar jag tagit mig friheten omnämna.
Det är visserligen sannt att de pag. 1(5 uppräknade artiklar äro många lill antalet, men jag kan ej förmoda att R. o. Ad. tager dem i mer än en propos.
Palmstjerna omnämnda artiklarna för in- och utförsel, så förutsatte jag att de alltid skulle blifva föremål för afgörande, dä de följde med de öfriga artiklarna; men jag har visst ingenting emot att de må för sig afgöras.
Jag ber dessutom att till min förteckning få lägga (hvad jag förra gången glömde) oljekakor, och oljor, som yrkas här omkring mig af ledamöter, hvilka jag vill bespara besväret att begära ordet.
Dessutom finnas pag. 13, 22, 41, 54 och (51, föreslagna underdåniga skrifvelse!-, hvilka jag tror böra blifva föremål för serskild öfverläggning.
Jag anser öfverflödigt alt nu tala derom, men förbehåller mig rättigheten att göra förslag till dessa skrifvelser serskildt; så att icke det beslut som nu kommer att fattas på något sätt afklipper rättigheten att yttra sig i afseende på dem.
Den 31 Maj f. m. 231 Hr Lagerhjelm:
Redan vid början af diskussionen yttrade jag min åsigt vara, att förhållandena i allmänhet af vexelrörelsen äro sådana, alt någon betydlig förändring i detta hänseende ej bör äga rum.
Sedan man nu likväl tyckes hafva kommit derhän, att man å ena sidan vill lägga till grund för beslutet 1845 års tulltaxa och å den andra 1848 års förslag, likväl med undanlag af vissa artiklar; så anhåller jag att fä till dessa uppgifne artiklar lägga en nemi. den om knappar, hvartill jag skall utbedja mig att fä framlägga förslag i fall mina åsigter i detta hänseende skulle blifva rådande.
Ej derföre att jag vill för evärdeliga tider bibehålla den nu varande tullen, gör jag detta, utan derföre att jag anser de stora förhållandena förbjuda att göra några total-föiändringar.
Men då jag tillika medgifver att när de stora förhållandena förändra sig och K.
M. då kan träda fördelaktiga handelsförhållanden. med andra nationer, K.
M. då må kunna göra de förändringar i tulltaxan, Han finner lämpliga; sä önskar jag ock i likhet med Frih.
Palmstjerna, att eventuella tullar måtte sättas på alla sådana varor, hvilka enligt 1845 års tulltaxa äro belagda med förbud.
I den händelse den utväg skulle vidtagas, hvilken Frih.
Palmstjerna äfven förordat, så bör man åtminstone göra sig försäkrad om, att ej få hela betänk, punktvis föredraget; derigenom att man utan öfverläggning vidblifver 1845 års tulltaxa, för alla andra artiklar än de omnämnda, hvarom serskildt talas skall.
Men bör man nu å ömse sidor uppgöra förteckningen på de sednare så fullständigt som möjligt, så vill äfven jag lemna mitt bidrag dertill och yrka att ”kaffe” måtte komma under serskild öfverläggning.
Dessutom skulle jag önska alt få höra hvad som står på de sidor i betänk., hvilka Frih. Raab åberopat.
Raab: Hr von Hartmansdorff syftar måhända derpå, att jag förbehöll
Ståndet rätt att serskildt besluta i afseende på åtskilliga af Utsk. föreslagna underdåniga skrifvelse:', hvilka förslag återfinnas på de af mig nämnda sidorna.
Men dessa hafva ej afseende på sjelfva artiklarne utan t. ex. i afseende på apotheksvaror (sid.
13) tillstyrker
Utsk. ”att samma införselfrihet endast må, efter sundhetscollegii, vetenskapsakademiens eller vederbör. universitets fakultets hörande, tillgodonjulas”.
Likaså i afseende å arsenik tillstyrker Utsk. en underd. skrifvelse om att försigtighetsmått bör vidtagas i afseende på handel dermed.
Det är i afseende härpå som jag velat fästa Ståndets uppmärksamhet på alt förslag finnas dertill i betänk., och att det således vore af vigt för R. o. Ad. att ej genom ett beslut på förhand afklippa för sig, att tillstyrka dessa skrifvelser eller ej.
Så vida jag rätt fattade Frih.
Palmstjernas förslag, tror jag det rättast och bäst upplaga de der serskilda omständigheterna som Frih. Raab omnämnt; enär Frih.
Palmstjerna föreslagit alt R. o.
Ad. också skulle förbehålla sig att serskildt besluta hvad som rörer de s. k. underrättelserna till taxan, hvilka just upptaga de der omnämnda serskilda sakerna, som före - 232 Den 31 Maj f. m. komma hvar för sig på den ena eller andra sidan af Utsk:s öfver dylika ämnen afgifna utlåt.
Ronde det att Hr von Hartmansdorff undantagit kaffe, sä ber jag att få anmärka att tullen på denna vara är lika stor både i 1845 års tulltaxa och Bevilln:sUtsk:s nn afgifna förslag.
Men i afseende på kaffesurrogat är föreslagen nedsättning, och i afseende derpå får jag förklara, att jag kommer att votera lika med Hr von Hartmansdorff, nemi. för att det bär såsom i andra länder bör behandlas lika med kaffe.
För den möjliga, men af mig ingalunda önskade, händelsen att Bevilln:sUlsk:s så liberala förslag skulle kunna få pluralitet inom Ståndet, så, för att åtminstone i vissa delar kunna göra en mot Utsk:s tillstyrkande motsatt åsigt gällande, anhåller jag att till serskild öfverläggning få undantaga äfven artiklarne filar, knifvar, saxar och bleckslagarearbeten och leksaker.
Jag märker att ju längre öfverläggningen räcker, ju liera serskilda artiklar komma att tilläggas.
Jag befarar sålunda att jag gjort ett misstag, då jag gaf mig in på denna auktion; och anhåller derföre att få återgå till mitt förslå yrkande, nemi. bifall lill Hr Skogmans förslag utan tillägg.
Genom dess antagande vore något vunnet; eljest kan jag ej beräkna huru länge öfverläggningen om detta betänk, kan komma att vara.
Det lärer vara en obestridlig rätt för Hr von Hartmansdorff och dem som förena sig med honom, att ställa deras propos. huru de behaga; men i sådan händelse anhåller jag, att de
Hrr som mer eller mindre förenat sig med mig måtte såsom kontrapropos. antaga bifall till Utsk:s förslag, med de undantag som äro uppgifna till serskild öfverläggning af Frihme Raab och Palmstjerna samt Hr Hjerta, äfvensom de af mig omnämnda.
Jag kan ej insse annat än att, då här äro icke mindre än trenne förslag till propos., vi först måste afgöra huf vudfrågan förmedelst votering om kontraproposma, och sedermera genom votering emellan den blifvande kontra-propos. och ja-propos.
, hvartill jag föreslår att anlaga Hr von Hartraansdorffs förslag, d. v. s. det Hr von Hartmansdorff adopterat af Hr Skogman.
På det sätt kan man slutligen få fram den mening, som har de flesta rösterna för sig.
Jag bestrider ingalunda Frih.
Raabs tanka; jag tror den vara ganska rigtig, nemi. så att man voterar om till kontrapos. skall antagas bifall å 1845 års tull taxa med undantag af de till serskild öfverläggning föreslagna artiklarne, eller ock bifall till Bevilln:sUtsk:s förslag med samma undantag.
Den mening som då vinner blifver kontrapropos.
Jag måste protestera deremot, att de Hrr, som yrka bifall till Hr Skogmans förslag, skulle kunna tvinga oss Den 31 Maj f. m. 233 att votera om tvenne kontrapropos:r, i händelse vi skulle komma öfverens om en enda; ty dä Hr von Hartmansdorff fått sig beviljad den obestridliga rätten att få sin propos. under öfverläggning och fått den antagen såsom ja-propos., så måste det väl ej kunna tillåtas honom att tvinga oss att jemte hans ja-propos. äfven votera om en af honom föreslagen kontrapropos.
Då, såsom jag tyckt mig finna, Hr von Hartmansdorff genom återgång till sitt förra förslag afsiått från sitt yrkande, alt artikeln kaffe skulle komma under serskild öfverläggning, ehvad R. o. Ad. än i öfrigt må besluta; så ber jag för min del att få upptaga detta hans yrkande, så att artikeln kaffe må blifva en af de undantagne artiklarne.
Jag hemställer huruvida ej meningsstriderna ang:de propos:ne skulle kunna slutas på det sätt, att Hr von Hartmansdorffs förslag blir ja-propos. och att nej-propos. blir att R. o. Ad. ingår i pröfning af de utaf Frih. Raab m. fl. ledamöter här uppgifna artiklar, kommande R. o. Ad. att sedermera serskildt besluta huruvida i afseende på de öfriga artiklarne, R. o. Ad. kommer att stadna vid 1845 års tulltaxa eller vid Utsk:s nuvar. förslag.
Detta föredragningssätt synes hafva den fördel, alt under diskussionen öfver de artiklar, som blifva föremål för serskild öfverläggning, skola otvifvelaktigt åtskilliga förekomma, som kunna föranleda
Hrr ledamöter af R. o. Ad., att fatta ett säkrare omdöme öfver den mening, hvartill de sedermera skola sluta sig.
Man har derigenom ej afskurit eller gått i vägen för någons åsigt, ty, med undantag af dessa artiklar, skall det sedermera komma att voteras om de öfriga, då det står hvar och en öppet att bestämma sig emellan det ena eller andra tullsystemet; och man har ej heller förlängt den tid, som kommer att åtgå.
Jag vill blott erinra, att jag ej tillåtit mig begära att få diktera både ja- och nej-propos:na.
Jag har endast velat besvara Frih.
Raabs hemställan, som syntes riglad till mig, huruvida en sådan uppställning af propos:ne vore riktig.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då de begärde propos:ne rör:de dels föredragningssätlet och dels, såsom förhållandet vore med den propos.
Hr von Hartmansdorff begärt, sjelfva hufvudsakens afgörande, samt, i händelse Frih.
Raabs mening gjorde sig gällande, ytterligare öfverläggning komme att ega rum, Hr Landtm, icke kunde framställa frågan om öfverläggningen uti ämnet ansåges fulländad, men finge hemställa om R. o. Ad. ansåge öfverläggningen om föredragningssättet vara fulländad.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm., alt Hr von Hartmansdorff upptagit det först af Hr Skogman framställda yrkande, hvilket innehölle: ”att R. o. Ad., utan att ingå i speciel pröfning af Bevilln:sUtsk:s betänk.
N:o 13, måtte besluta 234 Den 31 Maj f. m. att tulltaxan af d. 5 November 1845 skall fortfara till dess vid nästa riksdag en förnyad tulltaxa varder i behörig ordning fastställd och vunnit tillämpning: under förbehåll likväl af de ändringar i förstnämnde taxa, som K.
St. vid sista riksdag eventuell antogo å de enl. 1845 års tulltaxa till in- eller utförsel förbjudna artiklar, för den händelse att K.
M. skulle linna skäl innan nästa riksdag upphäfva något eller flera af de i samma taxa qvarstående förbud; alt deremot Frih.
Raahs yrkande varit att R. o. Ad. måtte pä förhand bestämma artiklar, örn hvilka serskild öfverläggning må ega rum, och sedan på en gång i afseende på de öfriga fatta sitt beslut i öfverensstämmelse med antingen 1845 års tulltaxa eller Utsk:s nu afgifna förslag, att sådane, såsom föremål för särskild öfverläggning ifrågasatte, artiklar blifvit uppgifne af flere ledamöter, nemi. af Frih. Raab. artiklarne bark, ben, hampa, lin, stearin, ull, bränvin, kaffesurrogat, filar, fläsk, garn, hudar och skin, jern, kreatur, kött, ljus, malm, oljekakor, oljor, ost, porslin, sirap, smör, socker, spanmål och väfnader samt de i Uisk:s betänk, förekommande förslag till underdåniga skrifvelse!'; af Hr Rosenblad, som yrkat serskild öfverläggning om artiklarne hampa och lin, hvilka dock förut voro undantagne enl.
Raabs förslag; af Hr Hjerta, som tillagt artiklarne bensvall, benkol, bister m. fl., sid.
16 och 17 i Utsk:s betänk, uppräknade rå- och beredningsämnen för näringarne; af Frih.
Palmstjerna, sorn yrkat serskild pröfning, rör:de dels upphörande af införseltullen å de i Utsk:s betänk, sid.
10 upptagne varor och å chinabark, dels upphörande af utförseltullen å de sid.
12 i ett sammanhang upptagne varor, dels artiklarne socker och sirap, strumpor, bomulls- och trädvaror, sparrar af under 8 turas tjocklek, midtpå, dels rättelse i ordalagen aug:de förbjudna varor, som införas från orter på andra sidan Goda Hoppsudden, dels eventuella tullafgifters utsättande för sädane varor för hvilka förbud af R.
St. bibehållas och dels ändring i 30 § om hvad vid tulltaxans verkställighet iakttagas bör; af Hr Lagerhjelm, som tillagt artikeln knappar; af Hr Printzensköld, som tillagt artiklarne filar, knifvar, saxar, bleckslagarearbeten och leksaker, och slutligen af Hr von Hohenhausen, sorn upptagit det af Hr von Hartmansdorff gjorda, men återkallade yrkande att äfven artikeln kaffe måtte blifva föremål för serskild pröfning; samt att för öfrigt Hr Rosenblad yrkat den förändring att Frih.
Raabs förslag att jemte det de nu uppgifne artiklarne blefve föremål för serskild öfverläggning, contrapropos:n emot Hr von Hartmansdorffs förslag måtte innefatta att Ulsk:s betänk, i öfrigt bifölles.
Bland de undantag jag gjorde, var äfven det att jag instämde uti, hvad jag tyckte mig finna att Frih.
Palmstjerna yrkade, nemi. att underrättelserna lill tulltaxan skulle serskildt afgöras; men för resten innehöll mitt förslag, att jag ansåg Bevilln:sUtsk:s förslag i alla andra ämnen böra bifallas, än dem för hvilka bestämdt undantag gjördis.
Den 31 Maj f. m. 235 Frih.
Raab: Hr Hjerta gjorde det förslag till kontrapropos. att man skulle, sedan de uppräknade artiklarne blifvit undantagna, för att hvar för sig utgöra föremål för diskussion, pröfva antingen R. o. Ad. i afseende på alla de öfriga antoge Utsk:s förslag eller vidblefve 1845 års taxa.
Jag instämmer i delta Hr Hjertås förslag och anser det vara bättre än både det Hr Rosenblad föreslagit och det jag förut framställt, hvarföre jag hemställer om icke äfven Hr Rosenblad ville deruti instämma.
Hr Rosenblad förklarade att han, för att icke förorsaka skiljaktiga meningar, ville instämma i Hr Hjertås förslag.
Jag deremot kan ej afstå från den propos., som jag yrkade i öfverensstämmelse med Frih.
Raabs första mening, nemi. att först må afgöras huruvida R. o. Ad. kommer att i afseende å de nu icke nämda artiklarna antaga Utsk:s förslag eller vidblifva 1845 års taxa, och att sedermera öfverläggning må komma att äga rum i afseende på de artiklar, hvilka såväl af mig som af flere andra ledamöter blifvit föreslagna till serskild öfverläggning.
Jag tager mig dessutom friheten omnämna, ifall hvad jag serskildt begärt skulle blifva föremål för öfverläggning att det rörde i allmänhet underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör, och ej blott 30 § deraf.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han väl erinrade sig att Frih.
Palmstjerna i sin första framställning begärt att tulltaxeunderrälielserne i allmänhet måtte serskildt blifva föremål för beslut men att i den Frilen aflemnade skriftliga uppsats i de af honom yrkade undantag från det allmänna beslutet, endast 30 § af berörde underrättelser vore omnämnd och detta föranledt Hr Landtnäs felaktiga uppgift.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, alt, såvida han rätt uppfattat Hr Hjertås förslag, detsamma innehållit, att serskild öfverläggning skulle äga rum om de artiklar, som nyss blifvit uppgifne, men att beslutet, huruvida i afseende på de öfriga artiklarne antingen 1845 års tulltaxa eller Ulsk:s nu gjorda förslag borde blifva gällande, ej skulle fattas, förrän de förstnämnde artiklarne blifvit afgjorde, samt att således skilnaden emellan Hr Hjertås och Frih. Raabs af Frih.
Palmstjerna upptagna förslag vore den, att de undantagne artiklarne företogos till pröfning i ena fallet först och i andra fallet sedan R. o. Ad. beslutat, huruvida 1845 års tulltaxa eller Utsk:s förslag skall blifva gällande för de öfriga.
Raab och jag äro fullkomligt ense i den hemställan jag gjort, att R. o. Ad. må först pröfva de serskilda artiklarne, och sedan i afseende på allt det öfriga besluta huruvida man skall vidblifva 1845 års tulltaxa eller Revilln.Utsk:s förslag.
Skilnaden emellan min hemställan och Frih.
Palmstjernas förslag är ingen annan än den att Frih.
Palmstjerna vill att R. o. Ad. skulle först besluta om vidblifvandet af 1845 års tulltaxa eller Utsk;s förslag och sedermera företaga öf - ZÖU Den 31 Maj f. m. verläggningen om de serskildt undantagna artiklarna, under det att Frill.
Raab och jag föreslå att R. o. Ad. må först öfverlägga och besluta om de undantagna artiklarna, och sedermera i afseende på allt det öfriga på en gång.
Landtm, yttrade, att han förmodade att R. o. Ad. icke utan votering komme att fatta sitt beslut uti delta ämne, och derföre, helst utskrifningen af de ifrägakommande voteringspropos:ne erfordrade en längre tid, finge hemställa om R. o. Ad. till eftermiddagens plenum, hvarförinnan denna utskrifning på förhand kunde verkställas, behagade uppskjuta med heslutets fattande.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern. och betänk., nemi. från Constitutions-Utskottet: N:o 12, med betäck. öfver K. M:s, uti nådig skrifvelse af d. 1 Maj 1848, N:o 83, lill R.
St. afgifna förslag till ny Iliksd.ordn., jemte en dervid fogad serskild artikel, äfvensom i sammanhang dermed till ny Regeringsform.
Lag- samt Allmänna Besvärs- o. Ekonomi-Utskotten: N:o 18, i anledn. af väckt fråga att oktroyer för privatbanker icke vidare mä beviljas samt att s. k. hypotheksföreningar jemväl måtte upphöra.
Upplästes en af Hr Rosenblad, Bernh., inlemnad sålydande motion:
I följd af, i 1835 års bankoreglemente, bankofullmäktige lemnad rättighet (§ 218 jemförd med §§ 127, 230 och 240,) att kunna förstärka dåvar. fond för belåning af s. k. publika papper utöfver dertill anvisadt ursprungligt belopp, 500,000 r:dr, anslogs de, under mellantiden till följande riksdagar, dertill ytterligare 200,000 r:dr, hvilken tillökning dock aldrig begagnades, emedan de belänbara papperen allt mer och mer öfvergingo i sådane fasta händer, att ingen belåning kunde ifrågakomma, (alla riksg:skont:s obligationer blefvo inlösta, största delen af aromens ackords-amort.fonds d:o öfvergingo till banken, riksg:skont. och kassor, och få af d. v. hypotheksföreningars d:o den liden, syntes på Svenska penningemarknaden).
Detta, jemte den vid sista riksdag gällande afsigten att minska lånerörelsen, verkade att man i 210 § af 1845 års bankoreglemente, borttog den i 210:de § af 1841 års d:o bibehållna rätten att öka denna fond, och densamma har sedermera varit så mycket tillräckligare, som de vanligast belånta papperen aktier i Götha kanalbolag, allt mer och mer öfvergå» i fasta händer, och lånebeloppet således minskats ytterligare.
Den 31 Maj f. m. 237