Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s afgörande, i öfvertygelse att Utsk. utredt saken och följt föreskriften uti 107 §:n Reg.Fm, som ålägger Utsk. att, då enskild riksdagsman till Utsk. inkommit med någon an-*- niärkn., deröfver sig yttra och saken RrksSttns pröfning underställa; så funne R. o. Ad. att någon propus, till bifall å Utskts betänk, icke kunde äga rum, och att Hr Landtm, derföre ålåge att framställa propostna i öfverensstämmelse med hvad här under discussionen blifvit begärdt.
Den första propos., som Hr Landtm, trott sig finna vara tinder dis-1 missionen begärd, vore den, att Utsk:s mein. skulle utan vi11 dare åtgärd läggas till handlingarna.
Den andra, som Hr Landtm, trott sig finna vara begärd, vore att memor. skulle återremitteras i följd af dervid gjorda anmärkmr; och den tredje, alt R. o. Ad. skulle anse, det R.
St. bolde hos Ko-1 ritingen, till följe af 107 §:n Reg.Fin, anhålla, att Konungen måtte ur Statsrådet och från ernbetel skilja nuvar.
Stats-1 råds-personalen.
Till en början ville Hr Landtm, nu framställa den propos., som först blifvit begärd; hemställande lian alltså, örn R. o. Ad. ansåg Coust.Utsk:s nu föredragna memor. utan någon vidare åtgärd böra läggas lill handlingarna.
Ropades, starka ja, blandade med nej.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna aU ja öfverröstat nej, begärde Hr Tersmeden, Gust.
Reinh., votering, och anhölf att den af honom förut yrkade propos. måtte blifva coutra-proposition.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. be-1 hagade till eontra-propos. antaga den mening, som Hr Ter-1 smeden, Gustaf Reinh., i sitt yttrande framställt.
Hr Tersmeden, Carl Reinh,, yrkade att conträ-propostn mätte innehålla återremiss.
Hr Landtm, yttrade, att då Hr Tersmeden, Gust, Reinh., begärt votering, ansåg Hr Landtm, sig först böra hemställa, om R. o. Ad. till contra-propos. ville antaga hans mening; blef den ej till contra-propos. antagen, ville Hr Landtm, hemställa om Ståndet antog till contra-propos.
Hr Tersmeden?, Cari Reinh., förslag.
Jag tyckte att Hr Frih . o. Landtm, sjelf framsta!
Ide frågorna i den ordning, sorn de under öfver - Den 12 S c p t c m b e r f. m. 355 läggningen förekommit; och då tror jag, att återremiss förekom i andra rummet.
På grund deraf hemställer jag, om icke, såsom Ilr Tersmeden, Carl Reinh., och flere andra talare yrkat, återremiss får blifva contra-proposition.
Hr Tersmeden, Gust. Reinh.:
Då flere ledamöter yrkat återremiss, och ingen annan talare än jag yrkat den contra-propos., som jag framställt, så afstår jag från min begäran.
Ad. för godt bestämma att contra-propos:n skulle innehålla återremiss.
Upplästes till justering och godkändes följande voterrsproposition.
Den som anser, att Const.Utsk;s mern.
N:o 33 skall utan vidare åtgärd läggas till handlingarna, voterar ja> den det ej vill, voterar nej; Vänner nej, anser R. o. Ad. de vid Const.Utsk:s ofvannämnda mern. gjorda anmärkn:r föranleda dess återremitterande.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 68.
Hr Frih. o. Landtm, hade under voteringen bortgått och lemnat klubban åt Gr.
Lervenhaupt, Mauritz.
Ad. åtskiljdes kl. ^ lill 4 e- ln
Hr Ribbing, Bengt, uppläste följande:
Sedan den utväg blifvit stängd, att, genom återremiss af Const.Utsk:s mern.
N:o 33, få rättelse i det förhållande som närvar, ofullständiga sammansättning af Statsrådet företer, och då denna ofullständighet icke står tillsammans med de allmänna ärendenas oförhindrade gång, är det, som jag an - Den 12 September c. m. ser mig både skyldig och berättigad att, i den ordning 60 §:n Riksd.Ordn. föreskrifver, föreslå R.
St. att inför H. M. Konungen i underd. framföra deras allmänna önskan i detta afseende.
Icke lärer denna önskan inskränka sig till en und. anhållan om ett enkelt complelterande af Statsrådets ledamöter lill det antal 5 §:n Reg.F:n föreskrifver.
Nej, det måste vara och är Representationens och hela Svenska folkets mening att icke allenast till' alla dessa vigtiga embeten befordras red eli ge, allmänt aktade Svenske män af den rena Evangeliska läran, utan äfven s&dane män, som uro öfvertygade örn nödvändigheten af att grunda sina riksvårdande åtgärder och råd på en opinion, hvilande på rationella grunder, och som bjuder enhet både mellan Regertsledamöterna inbördes och med R.
St:s uttalade tänkesätt — d. v. s. ömsesidigt förtroende.
Visserligen äro förhoppningarne för det närvar, icke särdeles stora att komma härtill; men det skulle djupt smärta mig, om ej förenade bemödanden kunna verka hvad nödvändigheten och fäderneslandets väl bjuder
Om vi inför H.
M vår åldrige Konung öppet och okonstladt framföre våra fosterländska önkningar, om vi sanningsfullt, värdigt, och utan öfverdrift inför Honom tolka våra bekymmer — då måste vi blifva hörde och trodde.
Den redlige mannen skall då ej neka det redliga folket hvad det behöfver — ett Statsråd, sådant som Reg.- F:n föreskrifver och nationen önskar.
Jag tager mig anledn. af den utaf Hr Ribbing nu yttrade reservation, att reservera mig mot den contra-propos., som i f. m. plenum låg till grund för R. o. Ad:s votering, såsom lagstridig.
Den värde ledamoten, Hr Ribbing, yttrade då sitt höga ogillande mot mitt sätt att yttra mig: höjden af den värde ledamotens ogillande måste mätas med måttet på hans förmåga att uppfatta andras yttranden.
Hr Ribbing anhöll om remiss af dess motion till vederbörligt Utskott.
Hr Ribbings motion begärdes på bordet af Frih.
Cederström, Jacob. Justerades pleni-prot, för den 2 dennes f. m.
StalsUtskis den 2 och g dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 28g, i anledn. af erhållen åfelt remiss å StatsUtsk:s utlåt.
N:o 76. R. o. Ad. fann, alt utlåtandena N:is 76 och 28g borde tillsammans och punktvis föredragas, samt att N:o 76 skulle tjena till grund för föredragningen. t §:n ansågs icke erfordra framställande af någon proposition.
D e u 12 September c. m. 35y 2 och 3 §:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 4 §:o Hr Lefren, Joli.
Jag vågar tillstyrka afslag å denna punkt.
Mig synes det icke vara skäl att en sådan skrifvelse till Konungen afgår.
Utskrs förslag ansågs, uppå derefter framställd propos., hö'ra förfalla. 5, 6, 7, 8, 9, io och ii §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 12 §:n.
Då Utsk. icke har ansett sjelfva utbetal ningen eller summan vara föremål för anmärka., utan blott ansett att den bort tagas från 8:de hufvudtileln, i stället för den 3:dje, och denna sednare titels extra-anslag synes vara närmare att bestrida utgifter, sådana som dessa, skulle jag tro skäl vara för handen altafslå Utsk:s åsigt i denna punkt; hvarom jag anhåller om proposition.
Utskts förslag blef af R. o. Ad, afslaget, 13 och 1.4 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. i5 §:n. Utsk:s tillstyrkande bifölls, 16, 17, 18, ig, 20, 21, 22, 2), 24 och 25 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd eller framställandet af någon proposition, 26 §:n.
Då betänk, förra gången förevar, så upp lystes det att det var ordet "F o r t i f i c a t i o n s-a fd e Ining, ” som synts hafva fästat uppmärksamheten, och att således byggnader, som hörde till inqvartering, icke dermed hade gemenskap; men det upplystes, alt de ordin.-anslag, sorn för fästningsbyggnader och reparationer äro fastställda, tillika äro bestämda för bestridandet af de utgifter, som erfordras i och för underhållet af Kronans hus och byggnader för mililär-truppers inqvartering; och sorn gifvet är, att det Norrska Hästjägare-detachement, som här uppehåller sig, skall hafva inqvartering, men Kronan fått vidkännas betydliga utgifter om nya stallbyggnader för detsammas behof skolat uppföras, hvilka utgifter nu besparats, derigenom att ett af de K. lustslotten blifvit för ändamålet upplåtet; si synes detta hafva varit en sparsambetsåtgärd, hvaraf afven torde böra följa, att då, genom denna inqvartering, opåräknade utgifter drabbat lustslottet, ersättning detsamma bort beredas af anslaget till inqvarteringar; hvarföre jag anhåller om afslag på hvad i 26 §:n i betänk.
N:o 76 föreslås. 358 Den 12 September e. m. Gr.
Jag får blott upplysa, att StatsUtsk. icke varit främmande för det förhållande, som den siste talaren omnämnt; men StatsUtsk. har vid granskning af revisorernes berättelse trott sig finna, att de omkostnader, som Staten kunde hafva för den härstädes vistande del af Norrska Hästjägare-gardet, tillhörde det Norrska Kronan att ersätta och borde icke belasta Svenska statsverket.
Detta är orsaken till Utsk;s hemställan.
Det är för första gången jag hör delta skäl; hade det varit ett af skälen, så hade Utsk. förra gången bort yttra det, så att man kunnat få tillfälle vederlägga detsamma.
Mig synes, alt när trupp från Norrige commen deras hit, så bör icke Norrska statscassan besörja inqvarte ringen, åtminstone gör jag mig icke ett sådant begrepp om inqvartering.
Jag anhåller om afslag å sednare delen af denna punkt.
Jag uppträdde förra gången alldeles icke för att yrka bifall till StatsUtsk:s tillstyrkande; ty jag får bekänna, att jag finner det vara af så ringa betydenhet och ett sä tvetydigt ämne, att likaväl kan Hr Lefren som StatsUtsk. hafva rätt, men jag nämnde det blott som en orsak till StatsUtsk:s tillstyrkande.
Om Norrska statsverket under så många år som föreningen varat, eller Norrska trupper varit förlagda härstädes, icke blifvit besväradt med anhållan om ersättning för dess jägares inqvartering, synes det också vara olämpligt att numera väcka en sådan fråga.
Jag instämmer med flr Lefren i begäran om afslag å denna sednare punkt.
Utskottets förslag afslogs. 27 och 28 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd, 29 §:n. Utsk:s tillstyrkande bifölls. 3o, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 4°> 4l och 4^ §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd eller framställande af någon proposition. 43 §:n. Utsk:s tillstyrkande bifölls. 44 §:n.
Ansågs icke erfordra någon åtgärd. 45 §: n. Utskts tillstyrkande bifölls.
Den 12 September e. m. 35g 46, 47; 48) 49) 5°) 54, 52 och 53 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd eller framställandet af någon proposition. 54 §:n.
Ifall kostnaderna böra godtgöra» af boslällsinnehafvarne, men likväl drabba statsverket, så är det ett fel i verkställigheten, men icke i författningen, Då borde StatsUtsk. hafva gjort anmärka, mot vederbör, embetsman, men icke begärt författningens förändring.
Är åter författningen felaktig, så skall man icke antaga att någon öfverträdt hvad rätt är, utan blott begära att en annan författning utfärdas.
Sådant som Ulskts förslag nu är, anser jag det icke böra bifallas utan afslås.
TJtsk:s förslag blef af R. o. Ad. afslaget. 55 och 56 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 57 §:ii Frih.
Då delta betänk, förra gången förevar, gjorde jag deremot anmärkn., att Utsk. hade ställt frågan i cathegori med vanligen pensionerade embetsman, ehuru frågan är helt annorlunda.
Hr Lagerheim blef skiljd från sin befattning genom fransmännens eröfring af Algier och förlorade dervid mycket af sin egendom, utom det alt tjensteii Upphörde; och då han nu åtnjuter på indraga. stat 1000 r:dr Hamburger b:co, som icke på långt när svarar emot befattningens lönevillkor på stället, eller jemnt ^idelen deraf; så kan jag för min del ej annat finna, än att StatsUtsk. behandlat denna fråga ganska oriktigt.
Sällan förekomma fall, sådana som detta.
Det faller af sig sjelft, att då en embetsman är anställd på utrikes ort, och i följe af krigstil 1 fällen halis tjenst upphörer, hans hus plundras och förstöres under anfallet på staden, der han var anställd, för att bevaka sitt fäderneslands fördelar; så kan man väl ej för en embetsman, som väl skölt sin befattning och träffats af så härda slag som Tit.
Lagerheim, göra något mindre, än att bibehålla honom vid en del af sina inkomster, till dess han kan i tjenst åter varda anställd.
Jag tillstyrker således afslag å denna puukt.
Utsk:s förslag blef af R. o. Ad. afslaget. 58, 5g, 60, 61 och 62 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 63 §:n. Utsk:s förslag uti i6:de punkten af utlåt.
N:o 289 blef äfven uppläst.
Hr Lagerhjelm, Pehr!
Hela denna fråga är äf så 36o Den i n September e. m, underordnad beskaffenhet, att jag skulle önska alt ingen åtgärd koinme i fråga.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. be hagade bifalla Utskts förslag i dersna punkt.
Det lärer väl vara sådant, som betänk.
N:o 289 upptager, nemi. att skrifvelsen till K. M. skall afgå.
Hr Frih. o Landtm, förklarade, i anledn. af Frih. Cederströms yttrande, sin mening vara den, alt då StatsXJtsk. i utlåt.
N:o 289 tillstyrkt samma sak, som uti N:o 76, blott med en förändring i sättet, det beslut, som R. o. Ad. ginge alt fatta, naturligtvis hade afseende på det förslag, sorn Utsk. i utlåt.
N:o 28g i afseende på denna punkt gjort: hemställande Hr Landtm, nu ånyo, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts förslag i denna punkt.
Uppå derefter framställd propos. blef förslaget af R, O.
Ad. afslaget. 64, 65, 66, 67, 68 och 69 §5 :ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 70 §:n.
Utsk:s tillstyrkande i i7.'de punkten af utlåt.
N:o 28g upplästes.
Detta tillstyrkande blef af R. o. Ad. bifallet. 71 §:n'
Ansågs icke erfordra någon åtgärd. 72 §:n‘ Utsk:s tillstyrkande i t8:de punkten af utlåt.
Detta tillstyrkande bifölls af R. o. Ad. 73 §:n.
Hvad Utsk. i denna § tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet. 74’ 75 och 76 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 77 §:n Utsk:s tillstyrkande bifölls. 78, 79, 80, 81, 82 och 83 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 84 §:n.
Utskts tillstyrkande bifölls. 85 §:n.
Den 13 September e. m. 36i 86 §!n.
Utskrs tillstyrkande i igrde punkten af utlåt.
N:o 280 upplästes och bifölls. 87, 88, 89, 90, 91, 92, g3, 94, g5, 96, 97 och 98 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd eller framställandet af någon proposition. 99 §:n.
På begäran af Hr von Hartmansdorff upplästes äfven 22tdra punkten i utlåt.
N:o 289.
Utskrs tillstyrkande bifölls. 100, 101, 102, io3, ro4, io5, io6, 107, 108, 109, 110, lii, 112, 110, 1 14 °cb ii5 §§:ne.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd eller framställandet af någon särskild proposition. 116 §:n.
Hr Peyron, Gustaf Abrah., hade inlemnat följande, sorn upplästes: Vid 116 §:n i utlåt.
N:o 76, och 24 §:n i utlåt.
N:o 289, ronde verkställda låneförsträckningar utaf de under collegii utrednings-afdelnings förvaltning ställda extra-anslagsmedel lill de ordin, statsmedlen, får jag aran anföra, att, som extra-statsanslaget är i banken insatt på samma räkning sorn det ordinarie; så har, då tillgång af ordin.-medel tillfälligtvis ej varit disponibla till assignering på banken, behållni ogen af extra statsanslaget blifvit begagnad, men i den mån ordin.-medlen från Stats-cont. blifvit levererade, har det tillfälliga lånet omedelbarligen blifvit godtgjordt.
När nu ett så beskaffad! tillfälligt lån eller anticipation inträffat vid årets slut, så har densamma uti räkenskaperna blifvit synlig.
Särskild hufvudbok upprättas likväl alltid för ordin.-slatsmedlen och särskild hufvudbok för det extrastatsanslaget, äfvensom särskilda controll- och liqvid-böcker föras, så att ingen förblandning af ordin.- och extra-statsanslag ägt eller kunnat äga rum, annorlunda än tillfälligtvis och på kort tid, derigenom att medlen äro förvarade uti en gemensam cassa i banken.
Sedan de leverancer för reserv-upplaget, hvarom contracter redan äro afslutade, blifvit fullgjorda, är extra-statsanslaget till fulla beloppet användt; jag får således afslå Utskrs förslag.
Nro 289, sidan 18, upplyser Ulsk. med följande ord förhållandet: ’’I afseende härpå har inom R. o. Ad. blifvit yrkadt, att, då, enligt hvad K.
Krigscollegii öfver revisorernes förenämnda anmälan afgifna und. utlåt, ådagalade, en fullständig redovisning af ifrågavar. anticipationer och låne-transactioner alltid verkställdes och nöi3 H. 46 36j Deri 12 September e. m. diga dispositioner ej annorlunda knnde utgå, hvadan de anmärkta åtgärderna vore för det allmänna af verklig fördel” &c. Detta har Ut>k. upptagit som en numärkn. oell vederlägger icke den, utan nämner blott, att då PresteSt. lemnat punkten utan anmärkn., samt Borgare- och i’>ondcSt:n densamma godkänt, så vidblifver Utsk. sin mening.
På de "runder anmärkntu utvisar och på de skal Hr Peyron i det nyss upplästa anförandet yttrar, får jag anhålla om alslag på Utsk.*s framställning i denna del, hel t dessa tillfälliga anli cipationcr eller lån i eli administrativt verk, då nödig ordning för öfrigt iakltages, är en lättnad för administrationen; och då de icke sammanblandas hvarken i hufvudböcker eller annorlunda, ser jag ingen fara deraf uppkomma.
Deremot är det en lättnad för veiket att kunna bestrida utgifter, som tillfälligtvis aro något större, än hvartill medel lör ögonblicket finnas i eassan.
.lag vill till Hr L< Trens anmärkt), blott lägga, att Ut»k:s svar icke åsyftar alt visa hvad som ar rätt, utan blott att upptaga den mening, som blifvit den rådande.
Det är icke den, som R o. Ad. bör göra gällande, utan del som rätt är; hvilket jag tror Hr Lefren hafva uttryckt.
Jag tillstyrker således alslag lill Utsk:s framställning.
I anledn. af den siste värde talarens anmärkn. mot StatsUtsk. alt ick.e hafva velat framställa det rätta, får jag hänvisa lill ordalagen i utlåt.
JNT:o 289, der det säges, att Utsk. icke kan frångå sitt förra utlåt, på grund af 3:ne Stånds bifall dertill.
Delta tror jag vara en bestämd skyldighet för StatsUtsk. att iakttaga vid alla tillfällen, då majoriteten inom Ständerua uttryckt sin opinion.
Jag vågar motsäga den siste talarens framställda grundsats såsom allmännelig.
Om ej vår representation vore fyrdelad, så behöfde icke det stadgande linnas, att återretniss skall äga runi första gången ett betänk, utföre, ifall anmärkn:r göras, som hindra dess oförändrade antagande; men just derför att vi äro delade på flera Stånd, så har grundlagen bestämt, att återremiss skall äga rum, och att intet partielt bifall till särskilda delar af ett betänk, medgifves.
Jag upphäfver mig icke till granskate huru de öfriga Stånden hafva följt grundlagen strängt, då de tillåtit sig vid denna riksdag alt upptaga vissa delar af ett mål till partielt afgörande; men delta har skett och har den olägenhet med sig, att om den grundsats Gr.
Horn framslallt skulle blifva gällande, så skulle R. o. Ad:s anmärkn.T, vore de än aldrig så förståndiga, icke komma i betraktande.
Det är icke blott troligt, utan fast mera säkert, att grundlagen afsett, att, då anmärkn:r kommit från ett
Stånd, så skola dessa anmärkntr kunna betraktas och godkännas, utan afse - Oen ii September e. m. 363 emie på om ett eller flera Stånd förbisett den sak, sorn utgör föremål för anmärkning.
Det år först då ett betänk, andra gången kominer tillbaka från Ulsk., sorn den grundsats är absolut riklig, som Gr.
Horn nu framställt; men då Utsk. första gången får ålerremiss af ett mål, då är denna princip otillnmplig; ty eljert blottställer man sig för att säga, a't sorn de öfriga Stånden godkänt saken, så vore Utsk. förbundet ali icke godkänna anmärkningarna dervid, om också de vore så klara, som att i gånger i är 4- Den af Gr.
Horn framställda grundsats skulle i annat fall binda Ständerna mera än giundiagen ämnat.
StatsUtsk. bade af 56 §!n Reg.-
F:n bort bernia ledning för bedömmandet af Borgare- och Bonde.Ståndens beslut i aReende härå, då dessa Stånd vid betänkts första föredragning bifallit somliga §§ och återremitterat andra, och sålunda i sitt yttrande deröfver helt enkelt förklara, att som anmärkntr mot åtskilliga §§ blifvit vid målets första föredragning framställda, ansåge Utsk., på grund af ofvannämnda 50 § i Reg.F:n, desamma hafva föranledt utlåtandets återremitterande.
Jag kan således icke godkänna C tdits undandragande att ej upptaga de af R. o. Ad. gjorda anmärkntr.
I sjelfva saken instämmer jag med Hr Lcfreåi, att ett embetsverk, som har medel under ordinarie- och extraordin.- tillar insatta för sin räkning i banken, af dessa medel må kunna utassignera af det ena eller andra slaget, och att, om dervid inträffar att utgiften bestrides af det ordin.-medelsanslaget, som bort betackas af det exti a-ordinarie eller tvertom, så uppkommer deraf ingen skada för Staten, då ingendera af titlarna öfverskrides, och hvad som möjligen vid ett tillfälle tagits från den ena godtgöres viii ett annat tillfälle inom loppet af året.
Jag begär afslag pä Ulsk:s utlåt, i denna del.
Då jag talar i egenskap af representant, så inedgifver jag fullkomligen riktigheten af hvad Hr Lefren och Frih. Cederström framställt.
Jag delar deras tanke, att i följd af vår fyrdelade representation, så borde icke något Stånd vid första återremissen fatta något bestämdt beslut öfver någon eller några delar af ett Utsk:s utlåt.; men då de 3:ne öfriga Stånden vidtagit denna åtgärd, tror jag mig icke som utsk ledamot ägt rättighet att, på Utsk:s rum, kunna motsätta mig hvad Stäudernes pluralitet beslutat.
Helt annat är, att jag här klmdrar denna åtgärd för min del, och tror att de andra Stånden gjort orätt, och ali pröfningen af ett Stånds anmärkn:r genom de öfriga Ståndens förfarande blifvit afskureu.
Som ledamot af detta Stånd, biträder jag derföre Fiih.
Cederströms och Hr Lefrens mening. 364 Den t> September c. m.
I den händelse håde Preste- Borgare- och BondeShn hade bifallit Ulsh:s förslag, sa hade det verkligen funnits 3 Stånds beslut, och Utsk. hade varit förhindradt att göra afseende å detta Slandets anmarkn:r.
Men enär i det sednare betänk, uttryckligen står att läsa, alt det förra blifvit utan anmärkning lemnadt af PresteSt., och detta icke vill suga detsamma som att hafva blifvit bifallet, så synes mig vara klart, att Utsk. icke bort säga sig ej hafva kunnat fasta afseende på de gjorda anmärkningarna.
Utsk:s förslag i 116 §:n ufslogs. 117 §:n.
Utsk:s yttrande i 25:te punkten af utlåt.
N:o 289 upplästes äfven.
Hr Peyron hade inlemna t följande:
Vid 25:te punkten får jag, åberopande hvad jag den 27 sistlidne
Maj på detta rum i samma amne anfört, tillstyrka att colbm fortfarande får lemna anstånd, i afseende å upprättade entreprenad-contracter.
Långt ifrån att tillskynda betänkliga följder, är detta af nytta och gagn för Kronan.
Hr Lefre'n: Jag sorn stundom har alt skaffa med sådana ärenden, som detta, känner nogsamt huru besvärligt och svårt det är att i vårt land, med den mindre vana vid punktlighet, som leverantörer vanligtvis iakttaga, komma till rätta vid sådana transaelioner.
En sådan rättighet, som här är i fråga, är af verkligt gagn för det allmänna, och det förtroende lärer man likväl böra hysa för ett administrerande verk, att detsamma icke i oträngd t mål, utan då skäl och billighet äro för handen och då Kronans rätt och bästa icke deraf lider, tillämpar denna rätt, att nemi. kunna gifva anstånd med fullgörandet af levereiingar.
En småaktig noggrannhet skulle föranleda til! ganska betydliga kostnader för Kronan, ty i samma mån skola leverantörerne förbehålla sig mera betydliga villkor och förmåner, då de finna sig blottställde för en småaktig punktlighet i detta fall.
Frågan ligger inom det reglementariska, och att här reglementera anser jag icke vara nyttigt.
Jag tillstyrker afslag på denna punkt, så mycket hellre, som Utsk. icke vederlagt de skäl, som af Hr Peyron anfördes då betänk, förra gången förevar, utan blott åberopar sitt förra yttrande, som af 2 Stånd godkänts och af det 3:dje blifvit lemnadt utan anmärkmr.
Vi veta således icke hvad StatsUtsk. tänker om anmärkn:n, efter Utsk. icke densamma vederlagt.
Jag tillstyrker afslag till Utsk:s framställning.
Afsigten med sådana entreprenadauetioner måtte vara att erhålla leverancerna för minsta möjliga pris.
Om de villkor, som för en leverantör fram - Den 13 September e. m. 365 ställas, äro all
Iför stränga, och jemväl erfarenheten vitsordar, att de med lika stränghet utkräfvas; så faller af sig sjelf att entreprenören begagnar sig af så mycket högre priser på sin vara, för att kunna betacka sig för böter, som äfven vid den minsta försummelse vid leverancens (ullgörande skulle hos honom uttagas.
Då i öfrigt, vid försummelse att bevaka Kronans rätt, vederbör, embetsmy ndigheter stå i solidarisk ansvarighet, i händelse ett möjligen medgifvet uppskof med fullgörandet af en leverance skulle för Kronan medföra någon förlust, så kan jag ej förmoda att någon rimlig aniedn. (innes alt bifalla Utskts förslag, utan instämmer jag i begäran om afslag derå.
Äfven jag kan icke annat än instämma i Hr Lefre'ns yttrande.
Jag har i många år haft att göra med dessa saker, dels sorn varfschef, dels ock som chef i Förvalta, af sjöärendena.