Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, vid Betänkandets afgifvande, väl hade beslutit att Rikets Penningeväiende och Myntvärdets upprätthål. lande borde blifva första ögonmärket för dess åtgärder, och i följd deraf fastställt den prin* cipe, att inga nya' biträden af Banquen borde meddelas, sorn kunde motverka dessa åtgärder j men att om sättet och medlen ännu ingen ting var afgjordt.
Upplysningsvis och endast i fö> bigående torde jag fä nämna, att jag på intet ställe i Betänkandet kan finna, om eller till hvad belopp
Utskottet vill indraga det töre
Digconternes inställda utbetalningar circulerande RörelseCapi. talet.
Detta är dock en vigtig omständighet och af stor inflytelse på Rikets penninge-vägende, - om dermed ej blott skall, förstås den del*n , sorn rörer Sta tsfnkomsterne och Banqnens Egendom, utan äfven den delen, som omfattar PenningeCirculationen i Handel och Näringar, från hvilka sednare både Staten och Banquen dock skola i naturlig ordning hämta deras styrka, Så änge man härom saknar något bestämdt yttrande från Höglofl.
Utskottet, grundadt åt - T)en 17 Martil, e. m. 231 minstona på sannolika beräkningar, och i ovisshet. huiuvida dess påtänkta medel till Myntvärdets upprätthållande ej skulle kunna blifva menligt för en viss del af Rikets Penning-.-väsende , samt då tillika'
Disconternas ailairer onekeligen ingå i det sedmj/e; så lärer all den ledning man kunde äga af allma mia Grunder för en J'i nance Reglering i dess vidsträcktaste bemärkelse, hittills saknas för det här specielt ifrågavarande ämnet.
Det torde således vara tillåtit, att, likasom det Höglofl.
Utskottet, behandla det efter ett slags arbitrage, och utan att binda sig vid några princi per blott tillse, hvilka mått och steg till Discont-sakernas iordningställande efter vissa billighetsgrunder närmast kunna förena stridiga interessen.
I anledning häraf torde få anmärkas: i:o
Att det hvarken synes mig instämmande med Lag- eller billighetsprincper, att un, der san ma categori innefatta tvänne Discon. ter, af hvilka den enas obestånd redan är gifvet och den andras ännu beroende af omständigheter, hvilka hvila på utgången af den vigtiga frågan om Götha Canal-arbeteis fortsättande.
Till styrka för detta påstående fårjag åberopa ej allenast hvad en värd Ledamot af detta Stånd, Herr Grefve Spens, i sitt Memorial vid början af Riksdagen anfört, utan ock de serskildta meningar härom, som åtfölja Höglofl.
Jag medgifver dock, att gc-nom arbitrage på billighetsgrun* der denna anmärkning kunde till en del förfalla, då det säkert lärer svaras mig, att ver - a 32 Ä1H7 Mårtn , e. tn. kan af Malmö och Götha CanalDisconfers nästan på samma gång inställda betalningar, var för ögonblicket och är ännu densamma*
Men så vida torde do^k denna anmärkning blifva gällande, sam det,beror ai Riksens Höglo!!.
Ständ r att för det tillitomnnode bestämma Fordringsägarnes rä*t efter nämnde
Dissenters tffika^lligäpg^r-g eacved 9!2S^neit8 Jab i »s ,nob 2:0
Kan jig ei heller Tafta, att det företräde till b 'ahling o h de bättre villkor HöglOfl.
Utskottet nus Assignationer än tor Innehalvanie af deras Obli gationer eller Fordringsägare på AfskrifningsRäkning, står att lorena med den princips hvarpå allmänna Lagen i-dylika fall sig grun» dar.
Men jag låter så mycket b. lire denna anmärkning alldeles falla, sorn Utskoi tets Förslag i den r.!e!en synes fullkomligt öfverensstämmande med Allmänhetens örn kan, och dessutom iiar sin upprinnelse från en billighetsgrund, hvilken är mängden af Fordringsägare och sannolikt de minst förniögne, till största fördel.
En sadan företrädesrätt, lemnad åt Innehafvarne af Götha CanalDisconts Assignationer , är så myrket billigare, som dessi, er lång tid antagna i KrqnoUppborden, vunnit en stämpel af gån;;b:irt mynt, sorn mig vetterligen Malmö Disconts Assignationer aldrig ägt. 3:0
Att d;t af Uskottet fö nes lagné sätt till liqvid egande af fordringar för Disconternr s utgifne Obligationer och på afskrifnings-räkningen t Go*ha CanUDiscont, icke lärer rätt kunna Dan 17 Mortii, e. m. 233 bedömmas, utan 1 sammanhang med den stora Financepbnen, hvars ännu outvecklade grunder Höglofl.
U skOtiet ensamt har sig förbehållen.
Om man likväl, med fullt förtroende tili rigtigheten af de beräkningar Utskottet meddeiar öfver DisCimteines tillgångar, skulle antaga att alla andra financiella åsigter borde försvinna för den, att i det strängaste bevara B mquens rätt, så synas mig de biilighetsgrunder, som Högloflig^
Utskottet i afseende på Assignationernes iniö't n hafva följt, här vara nog mycket åsidosatta.
Det är ganska möjeligt och jag vill ingalunda bestrida att Banquen för öfvertagandet af Dis. conternes akolder behöfver fördelen af Räntans indragning på de samma Under den tid af fem år, som är föreslagen, att m d en femtedels årlig afbetalning inlösa dem.
Jag medgifver äfven, att ett*bas.igare realiserande af ds
Discontens papper , som förut till hela deras belop.n ej ingått i det allmänna Rö ‘élseCapitälet, skulle i sin man kunna verka på Myntvärdet.
Men jag kati genom ingen slags calcul komma derhän, att de S unmor. sorn för Banquen bisparas, genom allmänna Lagens ändring i det, sorn rörer så väl Räntans godtgörande* till deri dag
Disconterne upphörde att betala, sorn Gälds qvittande mot Gäld, äro af den vigt för Mynt. värdet och det Allmänna , asYeu Lasy för tillf eil ht behöfver stiftas.
Det vöre öfverflödigt ätt inför detta upplysta Sam'tind framställa vådan af Lagarnas, omstörtning eller Suspension, då nödvändigheten nf ett så våldsamt steg endast är supponerad, men ingalunda styrkt med bevis.
Huru skall 234 Den 17 Martil e. ni det väl kunna förena med billighefsg-under, att sed.n allmänna Lagen, för Liquider med Disconterne, Varit gällande vid piss 5 månader och ännu flere veckor tprde lörlöpa innan d n genom Riksens Höglofl.
Ständers beslut kunde upphäfva?, det då iörst skulle ske, sedan en del at Di conternes Gäldenärer begagnat sig af den ännu fortfarande rättigheten, att med Disxontpapper till fullt belopp liqvidera sina skulder.
Om jag antager att ett sådant beslut al-draförst- kunde gå i verkställighet den 1 Maji, så bieHöijden deraf den , att jag, som den 30 April betalade min Discont_$kuId med Disconternes Pappr r, realiserade dem till fullt belopp, då den, som två dagar dt refter hade en dylik skuld och dylika Papper, förlorade på de sednare omkring 15 Procent.
Man skall häremot utan t vi Ivel invända, att Innehafvare af Obligationer, sorn ej hafva
Discontskuider att betala, få vidkännas en sådan förlust, och att tamma . förbindelser i olika personers händer, genom fortfarande af nu varande Lag, skulle få ett olika värde.
Men då man befinner sig i den ställning, att i alla fall fela mot en principe, så marite man väl, liksom i valet aftvänne andra ting, stanna vid det minst skadliga.
Om den Liqvidationsmethod, som nu är gällande, får fortgå, så skola derigenom Discontliqviderne ej allenast underlättas och påskyndas, utan Låntagare i Disconterna, genom möjligheten att till sin förmån begagna dessa p pper, gora dem mer efterfrågade , och deras Innehafvare skola, som nu sker, säkert om dem träffa en för begge Parterne förmånlig öfverenskommelse.
Den 17 Mar lii, e. m. 235 Discont-skulderne skol* härigenom till stor del öfverflyttas till Enskiha, och ett eljest viodt Capital, pä visst säti och säkeit på det lör Narin» garne och Penningeväsendet minst skadliga, ingå i allmänna Rörelsen Man n å om man så behagar, kalla Agiotage den uppgäld, som
Discot tObligationerncs
Innehafvare härvul betinga sig af den som lånar eller tillväxlar sig Obligationerj men ett sådant
Agio lärer fka litet kunna un lv kas gerom det al Höglofl.
UC skottet föreslagna 1 qvidationssätt.
Jag tror tvärtom, att det skall derig. norn blifva bade högre och mera tryckande för alla deni som ej beqvämligen kunna umbära en användbar Valuta tor Obönationerne under a!betalnings tiden, och de skola då säkert innom en korrt tid med 20 i 30 Procents Rabatt inlösas at den förmögnare och ej
Närm 1 si d k a * > d. Capirahsten.
Brist på BancoS,edlar , såsom dä oumgängelige
Discontavbetalningar, skall ock ofelbart lör^våi ra Liqvid- rne, och denna brist genom Lagsökningar och executiva åtgärder nedtvinga Egendomsvärdet under alla de s förra förhållanden.
— Men huru gärdet då, lärer man fråga, med de sista Innehåfvarne af obl gvöoner sedan alla skulder till
Disconterne äro 1 qviderade?
Dertill svaras, att det ej går dem värre, än som det Höglofl.
LTtskottet för dem allesammans föreslagit.
Men Banquen får då vidkännas en betydligare förlust , vill man säga
Det medgilves, om de af Höglofl.
Utskottet meddelade Calculer få antagas för rigtiga, hvilket med skäl skulle kunna sättas i fråga, då Utskottet räknat för ingen ting 8 å 900,000 R:dr 236 Den 17 Mav t ii, e, m. 5 Inventarier och EfTecter, som Gothl Canal
Direction uppgifvit bland sina tillgångar
Men i alla fall, är den förlust Banquen härigenom fick vidkännas, af den vigt, att alla andra åsrgtfi' af Fenninge vase odet böra försvinna och att ^n Lagstiftnings-principe derföre inåste rubbas ? jajj tror det ej, och lika litet, sorn jag förmodafsatt man från denna stund, med något sken af billighet , kan framställa
Discont ternas försättande i Concours tillstånd såsom ett alternativ emöt Banquens öfvertagande af deras massör, på de villkor Höglofl Utskottet föreslår.
Om de kunnat bringas under .Con» cours få dagar efter sedan de upphörde att betala, då hade Lagprincipen för Gäldskyldig® i allmänhet och stränga rättsprinciper kunnat yrkas.
Nu tyckes det vara nog sent, sedan Massorna, gerom tillfälligheter och under skydd af allmänna Lagen, fått en annan form.
Jag vågar ej längre uppehålla Högloflige Ridderskapet och Adeln med framställningar i ett ämne, sana af flera andra blifvit utförligare och med mera detalj-kunskap behandladt.
Discont-affairerna och den blandning af åtgärder, som dervid skulle äg3 rum fran olika Verk.
Det är, om jag så får säga, mera på andan, än på bokstafven af Högloflige Utskottets Betänkande, som jag sökt vända Uppmärksamheten.
Kanske skall jag deremot beskylläå för nog liberala tänkesätt och att hafva
Den 17 Martil, e. m.
Men min lära, den j g åtskilliga gåriger bekant, är helt enkel: att Penningeväsendet måste betragtas ej ensamt med åsigt af Siifvervärdets förhållande till Papperets, utan äfven i sammanhang med en Stats Natin* gar: att om det är ett verkligt ondt, att genom nödtvång eller misshushållning förminska det representerande Papperets värde, så är det kanske ett ännu större, ätt söka gifva det ett högre, genom rubbande af de förhållanden, i hvilka det en lång tid stått till annan egendom.
Sluteligen vågar jag anhålla cm Återremiss på det Höglofliga Utskottets ^Betänkande och att dessa mina Anmärknmgar måtte få detsamma åtfölja.
Vf.-v q - ' Grefve' von Lantingshausen, Albrecht:
Jag kan icke dölja den obehagliga känsla , sorn hos mig blifvit väckt, då uti ett i dag uppläst Anförande, Götha CanalDiscontsTDirections förvaltning blifvit satt i parité med den af Malmö
Detta är redan en stor orättvisa; men icke nog härmed; emot Götha CanalDirection och dess aktningsvärda Ordförande hafval förklenliga utlåtelser blifvit nyttjade, och den högst sårande tillvitelsen gjord denna Direction , att hafva handlat bedrägligt.
Jag förmodar och vågar hoppas, att många af Ridderskapet och Adeln med mig dela misshaget till de missfirmeliga uttryck och oförtjenta beskyllaingar, sorn i ofvannämnde skriftliga Anförande före - 238 Den 17 Martil, e. m. komma, och anhåiler i anledning häraf om Herr Grefvens och Landt Marskalkens Proposition pä ogillande af berörde uttryck.
I)å Grc-lve von platen äfven sjelf begärt undersökning, tior jag det vara bäst uppskjuta med allt omdöme öfver de al en Ledamot i FörmiddagsPlenum nyttjade, samt af Grefve von Lantingshausen nu anmärkta uttryck, till dess nian får se, huruvida förhållandet emellan Malmö och Götha Car.alDisconter kati blifva olika.
DiscontDireclion försträckt en betydlig PenningeSumma till CanalArbetets fortsättande emot Hypolheque af sjelfva Canal Verket, hvilket dock redan förut vaiit hos Banquen , till säkerhet för dess
Cr ditiv, pantförskrifvit.
DiscontDirection blott begått den oförsigtighet, att lemna Lån åt vissa o åkra Personer, har deremot Göttia Canal
Man kan likväl icke nu i förväg, titan först efter en laglig undersöknings fulländande, häröfver fälla något bestämdt omdöme.
Friherre Boye, Toldvig:
Det är just för att följa den a* Frih -rre Stael oss gjorda ganska goda och riktiga anmaning, att icke dömma i förtid, som jag hoppas att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln icke, hvarken antager de til.malen, som Den 17 Martil, e. m. 239 Friherre Staél nu gjort
Direcfeu*erne i CanalDisconten , eller drar i betänkande att ogilla det personligt sårande, sorn kan hafva undfallit en annan Ledamot, tilläfventyrs utan att hatt sjelf märkt viddén af dess betydelse j emedan att sådant antaga , att uttiycket gilla , vore
Verkligen allt hvad man vanligen kallar att dömma i förtjd.
Ridderskapet och Adeln ger visserligen rätt åt det berömliga i Herr Grefve ven Lantin ejsh a usens anmärkning, och jag tror mig skyldig 3tt densamma understödja med all den värma , hvaraf jag är mägtig.
Herr Grefven och Landt Diar al ali'en hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade ogilla de af en Ledamot i Förmiddagspleno , emot ej mindre Götha CanalDireciion, än Götha Canal DiscontD rection nyttjade . samt af Grefve von Lantingshausen nyss anmärkta yttranden.
Då jag äfven fordrar Åt-erremiss af förenade Sats och BancoUtskottens Betänkande om Discont-Regleringen, anser jag mig lika mycket följa min egen öfvertygelse, som allmänna Opinionen.
Herr Mannerstam har yttrat, att de i dag fällda omdömen varit så stridande, att de bevisa svårigheten alt afgöra detta ämne. jag medgifver att de varit af skiljagtig beskaffenhet, och då man har ett Sedelmynt af me - 24© Den 17 Martil, e m. ra. polkisk än financiel nytta, ef t Oredis Sy. steine , som snarare stjelpcr än hjelper Naringarne, kunde sätten att afhjelpa penningc-förlågenhet ej gerna af alla lika bedömmas.
Jtg har likväl funnit, att de mycket- öfverensstämma.
Qp morien tyckes halva ganska högljudt fordrat: 1:0
I ag för tillfället må göras , utan ait , då Staten skall framträda sorn Medlare mellan Fordringsägare och Gäldenärcr, bor det ske på ett hederligt sätt, och snarare den ringa förlust, som uppstår, drabba det Allmänna, eller rättare den del deraf, som så ofta nu föiblandas med Staten, den nemligen, som förestälies af en Depositions Lane och VäXwlBanque. 2:0 Att RörelseCapitalet bör bibehållas oförändradt, Discont Sedelmassan deruti inberäknad. 3:0
Att uppgörandet af IJqviderne bör ske på de ställen, der Lånelnrättningarne varit. 4:0 Att Obligationer och Assignationer bö» ra lika anses. 5:0
Att ingen ny Myntsort må göras, utan Banco- eller RiksgäldsSedlar dertill användas , genom det att Banquen direct, eller ock RiksgäldsContoiret öfvertager utredningen, Sora Den 17 Martil, e. m. 241 Sorn alternativ är nästan allmänt antaget det:
Att Disconterne borde kunna hjelpa sig sjelfva , blott de erhöilo temporaira bidrag.
Således har m\n sett allmänna vPjun framträda, och anser jag således att Utskott n, sent ej äga, enligt 56. §.
RegeringsFormen, att ril!* skapa, Utan endast utreda de ämnen, som i Srån* dens Plena blifvit framlagde, och sig deröfver yttra, ej böra tveka att till Ständerne öfverlemna ett alldeles nytt förslag.
Herr Grefven och /,andtjllctrsJcciIlen hem? ställde, om Riddel skåpet och Adeln ansåg de emot Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande Betänkande framställde Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Betänkandet, jemte Anmlrkningarne, till Utskotten återremittera j hvilket bifölls. ^aant tluwb nBMsmisbap raoaaiu »JberhnäToto UpplästéS och lades på Bordet följande fritt nedannåmnde Utskott inkomna Memorial och Utlåtanden, nemligen.* ilrån Od läOOtfiinsiÄeÄ mO 13000*31100 nA o;b ?.:>Rns såd st StcitsUtnkotteti »eton f.m lioatfivM y,a nsjjfif i)A O'?, iio Af den 4 dannes, angående ny Stats reglerande för Gripsholms Slotts- pcb DjurgårdsBetjeningp deruti Utskottet tillstyrkt att till nämnde Betjenings aflönande, jemte Bygg* nadernes underhåll , måtte bestås at hvad å Ridd. 9.
Ad, Prof, IV, B. IJ.
Afd. 3 b 3* 242 Den 17 Martit, e. m. förra Staten finnes uppfördt, de indelte 33 R:dt 16
Sk. ) och af det contanta anslaget i^oö H;dr 32 Sk. eller sammanräknadt ( 500 R dr, samt att för öfrigt de, genom nu mera verkställd reglering , uppkomne Arrenden för
DjurgårdslnspectorsBostället och Rudfisket, tillsammans 150 R:dr, jemte Arrendet för Ägorne 81 T:r Spannmål och erforderligt qvantum Ved å Kungsgårdens Skog, utan någon speciel Stats föreslående, måtte af Riksens Ständer upplåtas, att efter Kongl. Majrts Nådiga Förordnande disponeras och för behofven användas: hvarförutan StatsUtskottet föreslagit, det Riksens Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande måtte öfverlemna, huruvida lämpeligt skulle anses, att Djurgården vid Gripsholm må upphöra och dervarande Rådjur fly ttas till den vid Hufvudstaden belägne
Summa af 903 R:dr 16 Sk. j hemställandes StatsUtskottet sluteligen, att afskrifning af de, utaf Kongl Maj:t till nödige reparationer å Slottet anordnade 4000 R:dr, som af öfverskotterne på StatsVerkets Intrader skulle utgå, måtte beviljas. 4 2:0
Af den 4 dennes, i anledning af erhållen Remiss, så väl ifrån Ridderskapet och Adeln, som PrestStåndet, med anmodan att närmare granska redovisningen öfver Statens fört skott till tryckning af Riksståndens Protocoll Den 17 Martil, t. m. 243 vid 1S 15 års Riksdag med dertill hörande Bihang, samt att de Exemplar deraf, hvilka icke aro försälde, skyndesammt ligen må varda till Riksens Ständers disposition aflemnade.
Deruti Utskottet uppiy t att PresteStåndets Protocoll blifvit utan StatsCassans betungande till trycket befordrade, och tryckningens ombesöriande af de öfrige Ståndens Protocoller uppdragen af R.idderskapet och Adeln , för dess Profoco!!, åt Rectorn, nu mera Hprr CanceiliRådet G ASilfverstolpe, af BorgareSråodet åt dess Secreterare, Herr BergsRådet Robsahm, och af BondeStändet åt RiksdagsFuilmägtigen Johan Ois*t son Longberg , samt art tryckningen ater af Bihanget sko'at besörjas af ExpeditionsUtskot* tets Secreterare, och har Utskottet anmärkt, att en brist uti 'fulla lefvereringen af det antal ex mplar, sorn af Bihanget blifvit tiyckte, uppstått, hvarföre redogörelse saknadesj Samt således ansett ExpeditionsUtsköttets
Secreterare Och den af samma Utskotts Betjening, sorn ombesörjt tryckningen och uppburit
M dien för Tryckningskostnaden, skyldige att för de tryckta Exemplaren afgifva behörig redogörelse, samt antingen lefverera de bristande Exemplaren itt natura, eller ock desamma med penningar ersätta, till det b.lopp, hvarföre betalning af dem blifvit utaf Rikrdagskostnaderne uppburen och qvicterad; hvarjemte Utskottet öiverlemnadö till Riksens Ständer att sjelfve förordna» hurti med de återstående i behåll varande Exemplaren af Bihanget, utgörande omkring joo, borda förhålDs; äfvensom Utskottet, hvad angeck tryckningen af de ifrågavarande RiksStåuden* 244 Den 17 Martil, e. m.
Protocoller, funnit att redovisning derföre jemväl saknades, samt på sådan grund ansen de Herrar och Män, som haft sig af de RespectiVe RiksStånden uppdragit att ombesörja tryckningen och medlen derföre utqvirterat, böra för de tryckte Exemplaren behörigen redoyisa , och iör de Exemplar, hvarföre redo icke visas kunde, återbära den betalning de derföre uppburit:
Utskottet slutligen hemställt, att, då Medlen till tryckningen, så för Bihanget, som för protocollerre , rngått af den till Riksdagskostnaderne af RiksgäldsContoiret nfbetalde Summa, Fullmägtige derstädes jnåtte få sig uppdragit, att redogörelsen för de tryckta Exemplaren af Vederbörande infor, dra och emottaga, jemte de öfverblifne Exemplaren och hvad af vederbörande kunde komma att contant erläggas, samt att för alltsammans sedermera till Riksens Ständer under nu påstående Riksdag aflemna en fullständig redogörelse. 3:0
Af den 5 dennes, öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den 12 sistledne ja. nuarii, i anledning af Landshöfdingen i Norrbottens Län , Friherre G. A. Koskulls underdåniga hemställan, om anstånd till Februarii månads slut innevarande år med indrifvandet af den återstående delen af Vesterbottniska Lånet, som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län j uti hvilket Utlåtande Utskottet, som förmodat att b malde Kongl.
Majus Befallningshafvande fogat den anstalt att medlen Den 17 Mcirtiit e, m. 245 kunde varda infordrade aldra senast tillFebru-i arii månads slut, ehvad ock Kongl. Maj.ts Nådiga b slut förr eller sednare kunde komma honom tillhanda, i öfrigt tillkännagifva , att Utskottets ifrågavarande Betänkanderedan blif» vit af Preste- Borgare-och BondeStånden deri J9 sistledne Januarii bifallit. 4:0
Af den 5 innevarande månad, angåen*- de de hos Hedervärda BondeStåndet gjorde Anmärkningar vid StatsUtskottets Utlåtande öf-' ver RiksdagsFullmägtigen C. F. Bergs Memo: rial, innehållande Förslag om allmänna Brand-j försäkringslnrättningens ställande under tillsyn af Rikets Ständers Fullmägtige i Banquen och RiksgäldsContoiretj dervidjUtskottet, som ansett allmänna Brandförsäkringsverket icke kunna betragtas såsom någon publique Statens Inrättning och i sådan egenskap ställas under dess omedelbara Styrelse och Controll, tillika vid handen gifvit, att StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande redan vore bifallit af Ridderskapet och Adeln och PresteStåndet den 27 samt af BorgareStåndet den 24 sistl. Januarii. 5:0
Af den 5 i denna månad, i anledning af Riksdagsmannen Eric Mörtbergs Motion, om förändring i Roteringen vid Vesterbottens
Re^ gemente; anseende StatsUtskottet, ändamålet med Mörtbergs Förslag säkrast vinnas, om ifrågavarande angelägenhet i underdånighet anmältes hos Kongl. Majit, som icke lärer underlåta derå fästa det Nådiga afseende det samma finnes förtjena, Dea 17 Martil, e. mt 6 0
Af den 5 d nnes, öfver Riksdagsman^ lien Jan Jönssons Memorial, angående Krono.
TiondeSpannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus; hvilket ämne StatsUtskouet ansett böra utaf Allmänna Besvärs- och Oe'?
conomiaeLJthkoaet behandlas. 7 0 Af den 5 i denna månad, i anledning »f Herr Landshöfdingen Kriherre B. W, Focks Motion, angående en till Upsala Barnhus done.
Tid Kronofordran ; vid öfvervägande hvaraf StatsUtskottet ansett någon åtgärd i detta arn. fte för närvarande icke äga rum, enär frågan Otn godtgörande! af ofvannämnde fordran, på sätt Friherre Fock upplyst, ännu beror på KammarCollegii utlåtande och Kongl. Majits Rådiga pröfning, 8 0 Af den 5 dennes, angående Riksdagsmannen Johan Olsson Longbergs
M morial , om rättighet att få betala Osmundsjernet efter Kronovärdi, utan någon förvandling efter Markegång; hvarå StarsUtskottet väl ansett fig icke kunna tillstyrka bifall, men dock fö. reslagit, att Osmundsjernet, utan skilnad emellan valdt eller ovaldt, borde vid de allmänna Markegångs-sättningarna bestämmas och upp. tagas till det pris, sorn uti MarkegångsTaxor«a uppföres för Tackjernet, samt i de Län , d.er någon Markegång å Tackjern icke finnes , efter den af Kongl.
KammarCollegium, StatsContoiiet och Bergscollegium årligen fastställa da T«xi för Tionde Tackjernet innom sam* «iä Bergslag; hemställandes StatsUtskottet jern* Dea 17 Martil, e. nu 247 väl, att, i händelse denna grund för priset å Osmundsji rnet gillas , underdånig
Skrifvelse derom måtte afgå, med anhållan, dpt Kongl. Maj:i täcktes om ett sådant beslut låta föreständiga Dess och Rikets KammarCollegium till behörigt iagttagande. 9:0