Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer til Dest Stars- Utskott behagat öfwerlemna Banco-Utskottets Protocolls-Utdrag af den si sistl.
Maji, angäende hypotheqve eller säkerhet til Banquen för det biträde som i.hwarje mecka til Rikets trängande behof ifrän Banquen aflemnas, med anmodan, at Stats - Utskottet, sä fort sig göra läter, wille til de respective Andra Band. tTl-o L8^ Riks' LIZ Den 1Z Iulii.
Riks-Ständens plena upgifwa sädana hypotheguer, som Bananen Lil säkerhet och ersättning härföre kunde meddelas; Sä har Stats-Utskottet lätit sig mara pä det högsta angelägit, at med möjligaste skyndsamhet upfylla denna Riksens Högloft.
Ständers åstundan, och jämwäl i sädant afseende uti Protoeolls - Utdrag af den Lo sistl.
Junii anmodat Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contoir, at med möjligaste första til Utskottet upgifwa de hppothequer Kongl. Stats - Contoiret härtil anser kunna wara at tckgä, eller hwilka af Kronans odisponerade räntor och inkomster i detta afseende kunna anwandas, och hwilken upgift
Utskottet ansett nödigt at erhälla innan Utskottet kunde desi utlätande härom til Riksens Högloft.
Ständer gfgifwa.
Men som nägon sadan upgift eller swar härä ifrän Kongl. Stats-Contoiret ej ännu ankommit: Och Stats-Utffottet nu erhällit Nennsi ifrän Ridderffapet och Adeln samt BorgareStandet uppä Banco - Utskottets i detta ämne afgifne ytterligare Protoeolls-Utdrag af den zo sistl.
Junii med erindran at sä skyndsamt som omständigheterne möjeligen kunna tilläta desi ätgärd wid detta ärende meddela; sä ansäg StatsUtffottet sig alltsä nu böra härmedelst hos Riksens Högloft.
Ständer wördsammeligen anmäla förhällandet och den af Stats- Utffottet härutinnan widtagne ofwanomförmälte ätgärd, deraf Riksens Högloft.
Ständer lära täckas benägit finna
Den 15 Juln. finna at orsaken til dröjsmälct säledes icke ligger uti nägon ä Utskottets sida uraktläten eller försummad anstalt, til crnäende af detta wigtiga och angelägna ändamäl.
Stats-Utftottet insäg nogsamt, lika med hwad Riksens Högloft.
Ständer sjelfwe behagat yttra och Banco-Utftvttet jämwäl föreställt, angelägenheten deraf, at säkra medel til Banquens ersättning för dest förffotter, marda med all möjlig skyndsamhet utsedde, och skulle derföre icke underlåta, at genom fernpad erindran til Kongl. Stals-Contoiret påminna om ftpndesamt meddelande af den för Utskottets utlåtande i detta ämne infordrade nödiga upgift, efter hwars crhällande Utskottet wille med dest Betänkande härutinnan til Riksens Högloft.
Ständer genast inkomma.
Emedlertid och som den kännedom Utskottet redan baft tilfälle, at taga om Stats-Werket fordrade all möjlig besparings iakttagande i utgifterne; sä fann Stats - Utftottet för dest del nödigt, at hos Riksens Högloft.
Ständer wördsammeligen hemställa, det Vanco-Utskottet mätte anmodas, ar meddela Stats-Utskottet underrättelse, om den möjellgen mindsta ärliga inbetalning ä Banquens ifrägawarande förftotter, hwartil Banco - Utftottet, med afseende ä Banquens säkerhet och beständ, anser en sadan inbetalning kunna nedsättas eller inskränkas.
Och skulle allt detta genom Utdrag af Protocollet Riksens Högloft.
Ständer wördsammeligen - 22O
Dcn 15 ligen hemställas.
Är och dag som förr skrif, wit stär.
Pä Befallning dl. bröcl^liur.
Älfssrift.
Til Protokollet.
Wid öfwerläggningen om det utlätande som Högloft.
Stats-Utskottet sä i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga proposition, som Banco. Utskottets föredragne Protocolls-Utdrag, hade lil Riksens Högloft.
Plena at afgifva, kan jag för min del ej finna nägot hinder med mindre säkerheten för de af Banquen lil
Rikets räddning gjorde förskotter genast kun, de upgifwas.
Nar General-Tull-Arrendet räntar Staten en ärlig inkomst af 84o,ooo Rd. Banco: när Banquen redan äger uti samma revenue pantförskrifwen säkerhet för det i förmägo af Riksens Ständers är 1800 meddelte Creditiv upgifne förffvtt af en million Riksdaler: när Banquen äfwen för de Summor som i de första dagarne efter den iz Martti innevarande är utgätt, har njutit enahanda säkerhet i samma pant, til betalning, pä samma sätt, som för Creditive Summan til z proCents ränta och z proCents ärlig afbetalning ä Capitalet, i förmägo af Riksens Ständers Beslut är 1800; sä finner jag för min del Mi detta allt tillräckeligt skäl, at äfwen för det af Banquen sedermera meddelte förskott, fä - Den iZ Julik. Z21 reflä samma säkerhet i Tull-medel med enahanda wilker til intereste och afbetalning som de förra. k. 8ilver8to!pe.
Lika lydande med Originalet betygar kröclLlius.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken proponerade at Friherre ?os8e8 i dag upläste dictamen i de delar som ej rörde de nya Ämbetenas löner, mätte utan afseende pä voteringens utgång, remitteras till Allmänna Beswärsoch Oeeonomiä-Utffottet.
Härefter, och sedan Herr kLblman erhällit Herr Landtmarffalkens löfte, at dest Dictamen skulle strapt efter den beslutna voteringen til afgörande företagas, börjades.första upropet til voteringen klockan förmiddagen, och slutades klockan 2, dä Ridderskapet och Adeln ätskiljdes och sammanträdde äter klockan 4, da andra upropet företogs, och hela voteringen war slutad klockan 6 eftermiddagen, dä voteringsinstrumentet uplästes, innefattande följande utslag:
Ja — ^ 182.
Nej — — i26. i an - L22 Deri 15 Julik. i anledning hwaraf Herr Grefwen och kandtmarstalken tillkännagaf at Stats ULffoLtets förflag om de nya Ämbetenas löner blifwit af Riddcrstapet och Adeln bifallit.
Derefter företogs til afgörande
Herr pAnlmans den i Innii pä bordet laggda Dictamen, hwilket han, pä Herr Landtmarffalkens anmodan, sjelf upläste.
Efter upläöningen yttrade sig Herr palmanPä förhand torde jag fä den äran Riddcrstapet och Adeln tilkännagifwa at jag utidetprojcct jag rättnu stall npläsa, endast uptager den sednare delen af min tilförcne begärta proposition, nemligen Re-swisningen.
Icke at jag derigenom äterkallar den förra, eller deruti ännu kunnat förändra tankesätt.
Men pä den grund, at jag tror desi werkstättande möta phy, sista omöjligheter, och emedan jag ätmindstone ej kan bestämma sättet,-huru en sädan undersökning stall kunna göras, i förening med Len första af alla principer, rättwisans noggranna iagttagande, sä at den ostyldige fullkomligen fredas, äfwen om utseendet i ct eller annat fall borde göra honom misttänkt.
Jag stödjer mig i detta afseende tvid den gamla grundregel för all laglig ätgärd, at det ar bättre at felaktigt blifwa utan tilltal, än at en enda ostyldig stall lida förföljelse.
Herr Dcn 15 Juli?.
L2Z Herr Uotlllieb, trl Protvcollet följande, som af honom uplästes: Uti Plenum den 8 i denna mänad wäcktes ä nyo utaf någre wärda Ledamöter frägan om undersökning öfwer de Herrar och Mäns förhällande, som under Konung 61781^ vovkiis regeringstid innehade sä kallade högre Ämbeten.
Utan at inga uti granskning af de i Herr ullmans Memorial anförde stäl och grunder til denna undersöknings anställande, framställda pä et sätt, som wunnit mycket bifall, anhäller jag ödmjukast, at endast hwad det förestagne, om jag sä mä säga, undersökningsUtffott angar, — i korthet fä yttra mina tankar, framställda enligt min öfwertygelse om rätt, och utan nagra ensidiga afsigter, under förmodanat uti detta uplysta samfund icke finnes nägon, som af en öfwerdrifwen kärlek til sina en gäng fattade grundsatser, stall misityda mitt upsät derföre , at jag til någon del tänker olika med honom.
Jag är ung och oerfaren, men eftergifwer icke nägon annan uti warm tänsta för Fosterlandets wäl, desi räddning och framtida sjelfbcständ.
Jag utbeder mig derföre at fritt och utan misitydning fä yttra mig uti et ämne af den största wigt sä wäl för det närvarande som för framtiden. 224 Den 15 Iulii.
Uti en tidepunct, dä alla Medborgare, med glömsta af fordna vförrätter, böra med förenade krafter upmuntra hwarandra til Fäderneslandets förswar emot mägtiga fiender, da alla böra tafla uti upoffringar til winnande af det stora ändamälct Fosterlandets frälsning och sjelfständighet, och da alla böra genom enighet och inbördes wälwilja söka at lindra en wördad och äldrig
Konungs regeringsomsorger, ar det dä tid at anställa ransakningar emot Ämbetsmän och enstilte personer? Ztansakningar, hwilka efter min tanka alldrig kunna erhälla någon laglig form eller med lagliga formaliteter anställas: bwarken 1778 ars Regeringsform, Säkerhets-Aetea eller den nu antagna Grundlag tilläta nägra särstilta, för personliga säkerheten alltid wädeliga Utstötts-eller Commissioners sättande til undersökningars anställande emot enstildta personer, och man kan wäl icke föret särskildt fall uplifwa de lagar eller rättare sagdt mifibruk, som wörö gällande är 1--2.
Här är frägan om de Ämbetsmäns förhällande, hwilka under förra Styrelsen icke gäfwo ra-, eller gäfwo ftadeliga ratz.
Enligt de Grundlagar, under hwilka de§e Ämbetsmän utöfwade sina ämbeten, wörö de icke skyldiga at gifwa räd, ej heller answariga för sina ämbetens förwaltuing, pä sätt nuwarande Grundlag stadgar, som likwäl aldrig kan medföra nägon retroactiv werkan: huru stola de dä kunna ställas til answar för råd, som de enligt lagarne icke moro skyldiga at gifwa, utan blott enskildt medde - Den 15 Julik L2Z lade at en Konung, som utan afseende pä räd nästan alltid handlade efter godtycke?
Skola alla högre Civile och Militaire Ämbetsmän (de sednare boroe wihl icke undantagas) lagforas för deras lydnad emot en genom arfsrätt högtidligt antagen Konung, sä länge denne Konung icke helt och hållit bröt sin ed, och äsidosatte sitt Folks ivälfärd?
Skolade lagforas för det de icke nedlade sina ämbeten eller de dem updragne befäl, dä Konungen syntes handla egenmägtigt eller befallte illa anlagde planers utförande ?
En dylik ransakning uti en Stat med laglig styrelse skulle blifwa den löjligaste och domflutet det besynnerligaste, som tideböckerna kunna framwisa.
I en sädan händelse mäste ätminstone först särskildta Lagar stiftas för besia särskillta fall, hwilka likwäl alldrig kunna werka pä det framfarna, om ej wäld stall gä för rätt.
Nägon torde inwända, at dä denna fräga wäcktes wörö 177S ärs Regeringsform och Säkerhets-Acten uphäfne och den nya Regeringsformen ännu icke antagen, med et ord, at Riket war utan Lagar: men detta är falstt.
Dä Rcksföreständaren, wär nu svarande Allernädigste Konung, lemnade Riksens Ständer fult frihet, at, utan hinder af förra Grundlagar, gifwa Riket en ny Stats-Författning, förklarades wäl at erfarenheten wisat, at de gamla Grundlagarne wörö ofullkomliga; men hwarken Riksföreståndaren eller Riksens Ständer uphäfds Andra Dand.
M:s L9.
L26
Den 1Z Jullr. uphäfde resia Grundlagar förr än den nya antogs: den magt som utförde den lyckliga Re. geringsförändringen följde dem, och Niksstyrel» sen fördes i enlighet med deras föreskrifter ända til den 6 sistl.
Junti:
De wörö
Medes gällande uti alla rikswärdande ärender, til och med det ögnablick dä den nu warande Regeringsformen för Rikets Grundlag förklarades, som ocksä uti ingresien til densamma tydeligen ädagalägges.
Riket under flere mänader hafwa warit utan Grundla, gar: en händelse nästan okänd under den rysliga Fransta revolutionen, och som i Swerige alldrig inträffat, sedan detta Rike fick m siadgav Stats. författning.
Om nägon enskild medborgare blifwit zväldförd eller behandlad emot Lagarnas föreskrift, han äge, til sölje af bäde förra och nu gällande Grundlagar, at r »vederbörlig ordning sädant beifra, dä han säkert erhäller uprättelse; men at Riksens Ständer genom nägon särskild Commisiion, eller Utstött stola anställa rättegäng emot alla högre Ämbetsmän, (denna Rättegäng kunde alldrig inskränkas til nägra fä. som deltogo i styrelsen under f. d. Konun. gen) är i grunden orimligt; ty sädant är siridande bäde emot de sist uphäfna och nu krafts ägande Grundlagar, och til werkställigheten rvädlig; ty sädant kunde icke ste utan wäld.
Hwad äter redowisningen för om händer Hafde medel beträffar, anser jag densamma bä. de Den 1Z Julli. 227 de rättwis och billig: den har ock alltid ägt rum.
Dä Folket til Statens underhäll och Riksstuldens afbördande stall erlägga dryga och för den fattiga folk-Clasim högst olideliga statler; sä mäste detta folks representanter ocksä äga rätt, at uplysas huru de allmänna medlen blifwit anwända.
At updraga granstningen af allmänna medlens förwallning ät et särskildt Utstött torde wara öfwerflödigt och äfwen emot Regeringsformen, hwars 55 §. stadgar, "at "et Stats-Utstött wid hwarje Riksdag stall "utreda och för Riksens Ständer upgifwa Stats"werkets och Riksgälds - werkets tilständ, för"waltning och behof;" — och 58 §. "at Konungen wid hwarje Riksdag stall upwisa "Stats-werkets tilständ i alla desi delar til inkomster och utgifter, fordringar och skulder, "för det Stafs-Utstött, som Riksens Ständer "wälja."
Det af Riksens Ständer wid denna Riksdag walda Stats-Utstött har förmodligen redan gätt i författning härom, och framlägger, sä fort ste kan, för Riksens Ständer fruglen af deras mödosamma arbete.
Men hwarken tiden eller detta Utstötts egenteliga bestämmelse tillåta dct samma, at utsträcka sin befattning til en, efter fleras tanka, nödwändig specialrevision , i synnerhet öfwer förwaltningen af de til krigets utförande disponerade medel, hälst rvederbörande, som desi medel förwaltat, säkerligen pä läng tid icke kunna afgifwa behörig redowisning.
Jag tror Medes at detta ända - 823 Den 15 Iillik, mäl, om sä nödigt pröfwas, icke annorlunda och Lagligen kan winnås, än at Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla deras önskan, at Kongl. Majit
Lackes undtag a den åtgärd, som omständigheterna i detta afseende krafwa, och med all den stränghet och noggranhet, som Lagarus och Dest Konungsliga magt medgifwa.
Nationens önffan skall dä npfpllas af en Konung, som wid grafwens brädd upoffrat luan och beqvämlighet företgemensanrt
Fäderneslands frälsning, och hwarö högsta Lag är j0'kets wck!.
Deremot fär jag ytterligare för min del ödmjukast förklara, at jag anser någon fräga om Undersöknings - Comm snoncr, eller, hwad de siuteligcn skulle blifwa, blods-domstolars inrättande til ransakningars anställande öfwer Rmbetsmäns förhätlande under förra Styrelsen, icke kunna til pröfning uptagas eller til Konungens bifall anmälas, säsom lagstridig och ledande til oberäkneliga följder för samhällets lugn och enskildta säkerhet.
Sadana äromina tankar i detta wigtiga ämne.
De äro swagt och ofullkomligt framställda; men mina afsigter äro rena,, och jag fruktar icke at öfwerlemna dem ät samtidens nch Mrwerldens bedömmande.
Läsningen af detta diktamen hade blifwit afbruten af en Deputation ifrän det Hepmvär da - Dm 18 Julik. 22A da Bonde - Stättdet, anförd af Riksdagsmannen nllers s:,.n?5<iri bk)-cllei't ifrän Upland, svM anmälte at Ständet t dag emoltagit, förebaft och bifallit Kongl. Maj:ts Nädiga proposition om successionen, samt i följe deraf för sin del rngätt i erkännande af Prins cwsi' af Schleswig - Hollstein Sonderburg - Augustenburg til arftagare af Swensta Kronan.
Deputationen, pä öfligt sätt beledsagad, afträdt, fortfor Herr isockckwb til flut med sit Dictamen.
Herr?Lbiw3n upläste Lil Protocollet följande :
Redan har jag sä mycket tält r en sak, som högt talar för sig sjelf, sä jag med skäl kunde frukta at Högloft.
Riddetstapet och'Adeln tröttnar at höra de mindre mogna framställningar, jag nu likwäl anser wig föranläten at lemna, för at efter basta förständ uplysa och förklara huru den af mig träck t a och af siere Herrar Ledamöter uptagna fräga om redogörelsen stall kunna realiseras: samt huru detta ämne stall kunna behandlas sa at följderna' til alla delar swara mot det goda ända mäle t,, Rikets basta.
Men det är r förlitande pä eder godhet, mine Herrar, at gifwa mina projecttr
Let bedömande mina rena afsigter förtjena, och i dek full - SZO Den 13 JZulii. fullkomliga hopp jag hyser, at de
Ledamöter af detta högt uplysta samfund, som bäve natur, upfostran och längre erfarenhet begäfwat med högre förständ och mognare ffarpsynta inseende, stola göra de tillägg och anmärkningar som be. finnas nödige.
Jag bekänner upriktigt at jag ej äger den erfarenhet som fordras för at tiltro mig i hela dess widd kunna omfatta et amne af sä mycken wigt som detta.
Men genom fleras förenade granskande framställningar kunna wi hoppas komma det rätta närmast pä spären.
Jag bor pä förhand hafwa den äran up, lysa at mitt syftemäl aldrig warit sättande af -n Jjnquisttorisk Commistion, hwarmed somliga behagat hedra mina klara, och efter min förmäga pä det mest tydliga sätt yttrade afsigter.
Alldrig har nägot ord undfallit mig, som kunnat gifwa gnledning til en sädan förmodan, eller at jag ssulle kunnat önsta se i samma händer förenade bäde Domares och angifwares ätgärd wid en och samma sak.
En dylik tanke har derföre icke kunnat förmodas utan genom det misstag som nödwändigt stalt blifwa en följd af det besynnerliga begär at wilja dämma utan at känna.
Annat är at gransta, annat at tala efter tal.
— — Sedan frAgan om allmänna redowisnim -en, som redan den r Junii wäcktes, sä länge legat Den 15 Julik.
L^l legat pä sitt hwilvrum, at hivad och en nu haft tilräcklig tid at sammanfatta sina tankar, för at nu högt kunna yttra dem för eller emot densamma, är min ödmjuka anhällan at Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarfkalken i dag täcktes uptaga denna saken til siuteligt afgörande.
Enligt min öfwertygelse är det af största wigt at med det alldra första sätta rwerksamhet den i fräga warande Comité eller Beredning (i fall nägon af detze benämningar anses tjenlige at ej sära nägot ömt ochgranlaga öra, som icke utan fasa kan höra det grufweliga wäld wara i fräga, at för Staten äterfordra nägot, som möjligtwis redan säsom golpris kunnat betraktas ); emedan ju längre härmed upffjutes ju flera swärigheter nödwändigt mäste möta wid upfyllandet af Riksens Ständers billiga önskan, at under detta Riksmöte fä en alldrig sä liten kännedom om allmänna hushällnings - methoden och de principer, som af wederbörande blifwit följda.
At derwid mittag warit möjlige lärer wäl ingen wilja bestrida.
Huru stall nu rättelse och förbättring kunna med säkerhet werkställas utan noggran kunskap om förhällandet och föjlderna af föregäende syst^me, i bändekse nägot sädant, hwad hushällningen beträffar, werkeligen skulle hafwa funnits.
Chur» 232 Den 15 Julli.
Eluru för bwarje granskare öfwersiödigt, will jag dock pä förband äfwen förklara, at nägt misitroen>e til Stats-Utffottets
Ledamötek hos mig möjeliaen kunnat upstä.
Jag förmodar at desie Herrar och Män ej någonsin kunna sätta i fräga, at jag i minsta afseende skulle twifla pä deras nitfulla bemödande, at. ester yttersta förmåga arbeta för hwad til Rikets basta kan bidraga.
Twärtom är jag fullkomligen öfwertygad, at de derwid göra allt hwad pä dem ankommer.
Men jag tror lika säkert, at pä sätt Stats-Utskottet är organiseradt, det hwad redowisningen beträffar ej til alla delar kan fullgöra denna sin önskan.
Til detta granlaga ämnets fullkomliga utarbetande torde, i likhet med hwad Herr Baron Hjerti i förra Plenum projeeteradt, jag fä den äran ödmjukast foreflä, at Stats-Utskottet updrages, at ibland sig utse Ledamöter til denna Comité eller Rlkshushaiimttgcns Beredning , som, utan at ingä i Domare - befattning, kunde til laga answar anmäla sädane, hwilkct jag ej will förmoda, om någon skulle befinnas egennyttigt hafwa handlat med Rikets dyrbara medel, och efter förut af Ständerne erhällen Instruction i förening med hela Stats-Utskottet ofördröjligen kunde börja sitt arbete, samt til desi snara och mera fullständiga genomdrifwande kunde fä rättighet at til Betjening kalla Civile wäl kände Ämbetsmän, som erhölle mot sin möda swarande arstvode.
Iem - De» 15 Julli.
Jämnväl torde denna Beredning böra fä rättighet, at af hwad werk och hwilka personer som häldst infordra uplysningar, dä detze sednare icke utan pä egen heders bekostnad kunna undandraga sig, at yppa allt hwad de til ändamalets winnande kunna hafwa sig bekant.
Pä lika sätt torde det blifwa denna beredning öppet, at af Hans Majit f. d.
Konungen begära de uplysningar
Han endast kan wara i cas at lemna, och hwilkas meddelande jaa säkert förmodar han icke stall undandraga sig.
Utan at desie upgifter kunna tjena säsom bcwis, torde de likwäl kunna begagnas säsom ledträd uti Sweriges mystiska labyrint.
Dä nu Stats-Utstottet härigenom fär en betydlig tilökning i göromäl, som förut innefatta en gansta ^vidsträckt ätgärd, torde detta Utstött upgifwa det antal Ledamöter hwarmed Ständerne detsamma böra tilöka.
Men dä i alla fall jag fruktar at den blifwande Beredningen under nu pästäendc Riksmöte omöjeligen kan medhinna at afstuta sine arbeten; anser jag nLdwändigt at under Kongl. Maj:t6 nädiga bestydd densamma finge fortfara och efter fullbordade göromäl, genom trycket til allmänhetens kundstap befordra resultatet af desi nedlagda möda.
— En generel upgift öfwer Niksmedlcns förbällande och förwaltning, sä specifique som tiden til desi granskning kan medgifwa, torde dock Ständerna under warande Riksdag kunna förwanta.
Andra Band. k7?:s 20.
234 Den 15 Huln.
Dä Ledamöterne i denna Beredning, wrö hwilkas wal den största granlagenhet mäste äs ga rum, af marmaste kansta för Fädernesland dets mälgäng, härmid nedlägga yttersta flit och omäld; tror jag det manliga sättet at tilldela dem tractamente, under den tiden göromälen efter stutad Riksdag fortfara, icke wara det lämpeligaste; utan at defle Herrar och
Män, som genom all ospard möda pä et mäsendteligt sätt komma at gagna Staten- wid nästkommande Riksdag kunna förwänta nägot mera hedrande och wcrkeligt wedermäle af Rik^ sens Ständers erkänsta.
I händelse det af mig nu i ödmjukhet upgifne project, med de tillägg eller förändringar som torde befinnas wara nödwändige, skulle tillvinna fig Högloft.
Nidderffapets och Adelns bifall, sä får jag anhälla at Herr Grefmen och Landtmarstalken Läcktes proponera at» pä fält jaa nu sörestagit
Stats-iltstottet updrages, at genast företaga den nogaste granskinng öfwer förwaltningen af alla Miketa Medel sedan Riksdagen ar 1?os, eutigk den Instruction Riksens Ständer komma at häruti afgiswa.
Friherre ^xel, upropad at tala yttrade fig, at om han ej förmädde sä mai detaillera sina tankar, som den märda Ledamoten, som nyst talat, skulle han likwäl bjuda til at utlåta sig pä et redligt pä saken directe gäende sätt; hmarefter Friherre »jertL upläste följande: Word - Den i-Oulii. 2ZZ Wördsammaste
Dä den af Herr Lwukenanten käKlmÄ» wäckta motion vm undersökning af de omständigheter, som wällat Fäderneslandets iräkade belägenhet, ytterligare blifwit upstjuten, utbeder jag mig at til widare utredande af hwad jag i detta ämne redan haft äran anföra, fä tillägga följande; Man har warit angelägen uplysa osi derom at tvär olycka härrör af den despotiffa magt enligt förra Regeringslagarna at för detta Konungen warit updragen, och som ej medgaf hwarkcn nägon werkan af de goda råd, wederbörande kunde honom gifwa, eller möjligheten för Herrar Rädgifware, at bewisa det de gjort underdäniga föreställningar emot hans oförswarliga misitag i politiquen sä wäl som inhemsta styrelsen; men hwad hafwa wi för framtiden at wänta, om wär Regerings ställning nu wore sadan, at fullkomlig uplysning vm orsakerna til eländet icke kunde winnås, det jag dock förmodar.
Sädant medför icke allenast et förhateligt jernbref och decharge för alla dem, som jämte Konungen kunnat wara bidragande, utan stänger äfwen tilfället, icke allenast at bota alla de dolkstyng, hwilken som hälst, under stygd af Despotismens förfärliga mörker, behagat gifwa Staten, utan ock at nu förekomma en lika Rikswädelig ställning för framtiden, hwartil hufwudsakeligcn hörer, at sätta alla dem utur widare tilfälle at stada, som
Den 15 I»!», som antingen underlätit något ihwaddebordt göra, eller ock med egna ätgärder pastyndat het allmänna förderfwct, — Om man nattetid blifwit öfwerfalien och sargad af röfware, samt blottstäld til lifwet, derest icke Försynen sandt befriare, som förekommit de sidsta mordstagen, icke hafwa heste den olyckliges bestyddare fullgjort allt hwad mcnffligheten krafwerv dermed at de i mörkret förbinda det stället eller den lein de funnit afhuggcn, men lemna den olycklige efter sig pä wägen, blottstäld för samma äfwcntyr, nej de stola föra honom til säkert ställe, der tilfälle blifwer at i full dager undersöka den stagnas sär, af hwilka det mindsta, lemnadt utan uxmärksamhet och hjelp kan blifwa en ordsak til döden, och de böra wara angelägna om at anstalt fogas til stolens rensande frän flika willdjurl
At befordra deras bestraffning hörer til et annat capitel, hwarom ej är fräga.