Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade, likasom flera andra talare förmodat, att frågan på f. m. blifvit så utredd, att någon vidare discussion derom icke skulle uppstått; men då jag erfarit motsatsen, skall jag äfven bedja att få yttra några ord, synnerligast i 2:ne punkter, som torde särskildt blifva föremål för R. o. Ad:s beslut.
Den ena punkten var den, huruvida orden:
Svenskt mynt, i andra punkten af StatsUtsk:s utlåt, skola borttagas, hvilket jag, lika med Frih. af Nordin, yrkat; och är det endast Frih. Klingspor, som yrkat deras qvarstående.
För att emedlertid meningarna härutinnan må förenas, skulle jag i detta fall vilja ingå på den reslriction, som Hr Stuart föreslagit, att nemi.
Riksg:scont:s fullmägtige företrädesvis böra afse Svenskt mynt och endast i nödfall utfärda obligationerna i utländskt mynt. —-
Den andra tvistepunkten är den, huruvida bestämdt skall föreskrifvas, att Riksg:scont. icke äger upptaga lån mot rabatt å capitalet.
En motsatt tanke har den siste värde talaren äfvensom Frih. af Nordin försvarat; men jag bekänner, att jag, för niin del, icke kunnat öfvertygas af de skäl, som för denna åsigt blifvit anförda.
Jag medgifver lika med Hr Le frön, att om fråga vore att införa en fonderad statsskuld, ställd på 37 års amortering, det icke vore tänkbart att göra det utan rättighet att upptaga lån. mot rabatt å capitalet; men då fråga endast är om att betäcka en tillfällig brist och amoitissementstiden är i5 år, så tror jag, att Hr Lefre'ns calcul icke är tillämplig, emedan det för det första torde vara svårare, att mot rågorlunda dräglig rabatt erhålla lån på längre än på kortare rmorteringstid; för det andra, vinsten af den lägre räntan naturligtvis skulle blifva större på 37 år, än om obligationerna skulle inlösas om i5 år, och för det tredje, obligationerna blefve svårare alt operera med på börsen och således chaneen mindre af en vinst på inköp deraf under al; pari; ty då meningen måste vara att ställa obligationerna på bestämd förfallotid, eller till inlösen efter bestämd uppsägningstid, så belviflar jag, att någon skulle vilja försälja en på bestämd kortare tid till inlösen förfallen obligation å t. ex, "100 r:dr för 88 proc. eller ens för mindre än dess nominalbelopp.
Sådant mäste åtminstone höra tili de sällsynta undantagen ? eller då obligationens innehafvare på intet annat D e4i g M ars o. ra. sätt kunde förskaffa sig de penningar, hvaraf han för tillfället oundgängligen vore i behof.
Helt annat är förhållandet med sådana statsobligationer, som äro ouppsägbara, utan hvilket vilkor något fonderadt statsskuldssyslem icke kan finnas; men då jag icke tillhör deras antal, som älska fondsystemet, och isynnerhet högligen betviflar, att det passar för vårt land, så måste jag bestrida hvarje åtgärd, som leder till ett sådant systems införande.
Sedan jag sålunda i allmänhet yttrat mig öfver dessa 2lne punkter, anhåller jag alt få förena mig med Hr v. Hartmansdorff deruti, att R. o. Ad. blott i allm. ordalag mätte fatta sitt beslut öfver aldra punkten och uppskjuta detailfrågorna, till dess vi komma till utlåt.
N:o 4->9 öfver Hr Stråles motion om de vilkor, hvarpå fullinägtige i ltiksglscont. äga att upptaga lån.
Hvad beträffar ordalagen uti 2:dra punkten, skulle jag icke hysa någon betänklighet vid att instämma med PresteSt., om icke uti dess redaction förekomme den brist, att deruti icke finnes bestämdt stadgadt, det Riksglscont. icke må äga att upptaga lån med rabatt å capitalet.
De, som dela min åsigt, torde derföre förena sig med mig uti antagande af den redaction, Hr Stuart föreslagit, hvilken lyder sålunda:
För anskaffande af hvad som lill fyllande af Riksg:scont:s behof, utöfver dertill anslagna medel, erfordras, äge fullmägtige, efter sig företeende omständigheter, att upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare lid, emot obligationer, företrädesvis lydande å Svenskt mynt, dock med vilkor, att dessa obligationer icke ställas på längre förfallotid än högst femton år från deras utfärdande, och att räntan, hvars nedsättande under fem för hundrade af det erhållna capitalet bör i möjligaste måtto afses, icke får bestämmas till högre belopp, såvida icke särskilda förhållanden dertill för något tillfälle föranleda.
— Sedan R. o. Ad. förenat sig om antagande af detta redactionsförslag, kan man derefter bestämma vilkoren, hvarpå låneoperationen bör företagas.
H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att, ehuru öfverläggningen hela dagen omfattat ämnet i sin helhet, H.
Ex. likväl ansåg sig, då StatsUtskls tillstyrkande innehöll 2lne morn., böra hemställa, om, på sätt åtskilliga ledamöter yrkat, R. o. Ad. önskade, att rörlde hvardera mom. särskildt måtte beslutas, och att dervid det andra mom. först mätte underställas R. o. Ad:s bepröfvande.
Upplästes de till prot. aflemnade förslag till beslut i afseende på 2. morn., i den ordning talarne först i ämnet yttrat sig, nemi.: af Hr Stuart, så lydande:
För anskaffande af hvad som till fyllande af Riksg:scont:s behof, utöfver dertill anslagna medel, erfordras, äga fullmägtige att, efter sig företeende omständigheter, upptaga större eller mindre lån på i5a Den. 9 Mars e. ra. längre eller kort,lie lill, emot obligationer, företrädesvis lydande å Svenskt mynt, dock med vilkor, att dessa obligationer icke ställas pil längre förfallotid än högst femton år från deras utfärdande, och att räntan, hvars nedsättande under fem för hundradet af det erhållna capitalet bör i möjligaste matto afses, icke får bestämmas till högre belopp, så vida icke särskilda förhållanden dertill för något tillfälle föranleda; af Frih. Klingspor, så lydande: att det må öfverlemnas åt fullmägtige att, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer i Svenskt mynt upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare lid, med vilkor, att obligationerna ej ställas på längre förfallotid än femton år från deras utfärdande, och att räntan ej bestämmes högre än fern proc.; dock böra fullmägtige, innan de besluta upptagandet af något lån på längre tid och i större summa på en gång, i god tid öppna en upplåning uti Piiksgtscont. på korta uppsägningstider och emot lägre ränta medelst emottagning af insättningar ända ned till beloppet af 100 r:dr; Riksg:sconUs fullmägtige äga rättighet alt för tillfälliga lånebehof begagna blancocredit ända till en summa af 3oo,ooo r:dr Hamb. b:co; af Hr Lagerhjelm, så lydande: att det må öfverlemnas åt fullmägtige i Riksg:scont. att, till bestridande af Riksg:scont:s utgifter, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid, med vilkor, att länet skall ovilkorligen inom 15 år vara återguldet, och att räntan ej bestämmes högre än 5 för 100; dock böra fullmägtige vid upplåningen företrädesvis söka utställa obligationer, användbara i den större rörelsen, af minst 2.5o r:drs (courant) valör, mot fulla capitalets erhållande, lag ränta (högst 3 procent) och kort uppsägningstid; för hvilket ändamål fullmägtige äga att upptaga ett creditiv på högst 5oo,ooo r:dr b:co; af Frih. af Nordin: att det må öfverlemnas åt fullmägtige i Riksgtscont. att, till bestridande af Riksg:scont:s utgifter, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid,
med vilkor, att lånet skall ovilkorligen inom i5 år vara återguldet, och att räntan ej bestämmes högre än 5 för 100, då det förskrifna låncapitalet till fullo erhålles; men i händelse att nedsättning i capitalinbetalningen kommer att äga rum, ej högre än 4 för hundradet.
Sedan nu de särskilda meningar, som under discussionen gjort sig gällande, blifvit upplästa, finner jag åtskilliga vara nära nog under samma kategori, och af hvilka Frih. Klingspors och Hr Lagerhjelms tyckas iämpligast kunna hänföras under utlåt.
N:o 419, sorn ännu Den 9 Mars e. m. ännu icke är för R. o. Ad. föredraget, men säkert i nästa plenum kommer att föredragas, då de återstående förslagen reducera sig till tvenne, nemi.
Hr Stuarts och Frih. af Nordins, hvilket sednare egentligen blott är ett tillägg till Pi •esteSi:s inbjudning.
Om således R. o. Ad. skulle behaga antaga PresteStts redactionsförslag uti förevar, punkt med Frih. af Nordins tillägg, hade 2:ne
Stånd fattat nära nog lika lydande beslut.
Skulle votering erfordras, blefve PresteSt:s förslag med Frih. af Nordins tillägg ja-propos:n och Hr Stuarts förslag nej-propos:n.
Jag hemställer till Hr Gr. o.
Landtm., om icke en sådan behandling af frågan vore förenad med minsta tidsutdrägt.
Med den siste värde talaren instämmer jag uti den anhållan, att pröfningen af Frih.
Klingspors och Hr Lagerhjelms förslag till bestämmande af grunderna för Riksgtscontts lånerörelse mätte uppskjutas, intilldess StatsUtskrs utlåt.
N:o 4!9 förekommer; men jag skiljer mig från honom deruti, att jag anser mitt förslag böra först till afgörande framställas, emedan detsamma väcktes, förrän Frih. af Nordins förslag afgafs.
Det torde jemväl i afseende på redactionen äga ett bestämdt företräde framför PresteSt:s beslut, hvarföre jag också förmodar, att de 2tne RiksSt., nemi.
Borgare- och BondeSttn, hvilka ännu icke yttrat sig i frågan, torde vara mera benägna att antaga en inbjudn. på hvad jag föreslagit, än hvad PresteSt. rör:de ifrågavar. ämne beslutat.
För min del kan jag icke förutse, hvad R. o. Ad. eller något annat
Stånd kommer att besluta; jag håller mig i detta fall vid det förflutna och icke vid det tillkommande.
Men onr vi komma till den lyckliga punkt, att icke flera än tvenne meningar återstå, så vill jag rätta det af mig föreslagna sättet för ärendets behandling så, att Hr Stuarts förslag må blifva ja-propos:n, synnerligast som det är mig fullkomligen likgiltigt, hvilkendera meningen kommer att stå i nej-propos:n uti den votering, som motsidan icke torde underlåta alt begära, i händelse Hr Gr. o.
Landtm, skulle finna det blifvande svaret å en propos. lill antagande af Hr Stuarts förslag vara nekande.
Jag får äran anmärka, att äfven jag haft ett förslag, nemi. detsamma, som PresteSt. antagit, hvilket således äfven torde böra afses och fördenskull jemväl uppläsas.
PresteSt:s beslut i 2ta punkten upplästes, så lydande: att det må öfverlemnas åt fullmägtige, alt till bestridande af Riksg:scont:s utgifter, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid, med vilkor, att lånet skall ovilkor20 H. 20 i!>4
Den 9 Man m. ligen inom i5 år vara återguldet, och att räntan cj bestäm mes högre än 5 för 100.
Jag vill blott fästa uppmärksamheten dervid, att skillnaden emellan Hr Stuarts redactionsförslag och den redaction, PresteSt. antagit, är ganska väsendtlig, emedan, enligt PresteStZs beslut, fullmägtige skulle äga att upptaga
Ian mot ända till 5 proc:s ränta och rabatt å capitalet, i hvilket afseende, och derest Hr Stuarts förslag icke vinner bifall, Frih. af Nordins således torde böra lemnäs företräde framför PresteStts.
Jag kan icke bedraga mig i den förmodan, att R. o. Ad. gerna skulle se att få ämnet afgjordt utan föregången votering om contrapropos:n, som likväl tyckes komma i fråga, sedan Hr v. Hartmansdorff erinrat om sitt förslag, derest icke Hr v.
Hartmansdorff, då skillnaden emellan hans och Frih. af Nordins förslag endast består deruti, att det sednare bestämmer räntan, som icke får öfverskridas, en procent lägre än det förra, skulle finna sig benägen att förena sig med Frih. af Nordin, derom jag vänder mig med hemställan till Hr v.
Utom Hr v.
Hartmansdorff var jag den ende, som yrkade antagande af PresteStts beslut i denna punkt utan något tillägg; men sedan jag hört, att nian kan missförstå meningen deruti, förenar jag mig uti antagande af Frih. af Nordins förslag och hoppas, att Hr v. Hartmansdorff, som delat min åsigt i detta ämne, afven »deruti instämmer.
För att komma ämnets afgörande närmare, föreslår jag, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes hemställa till R. o. Ad., om icke
Ståndet skulle vilja besluta, att, utan hinder af de beslut, som nu fattas, till afgörande företaga Frih.
Klingspors och mitt förslag, när StatsUtskts utlåt.
Nto 419 förekommer, hvarigenom man, utan att binda händera^ på sig, undanröjdt hindren för besluts fattande vid detta tillfälle.
Jag betviflar, att Hr Gr. o.
Landtm, kan framställa den propos., Hr Lagerhjelm begärt, emedan R. o. Ad. icke kan lemna annan behandling åt utlåt.
Nto 4‘9» ån bifall utan tillägg eiler förändring, eller återremiss deraf till StatsUtsk., hvarest de dervid blifvande anmärkningarna och sedermera inom Ståndet det förslag, hvartill de kunna föranleda, komma att pröfvas.
Efter Hr Dalmans anmärkn. om det missförstånd, hvartill ordalagen uti PresteStts beslut kunna föranleda, vill jag hellre, såsom Hr Rosenblad, instämma med Frih. af Nordin, än vidhålla min mening. —— Hr LagerhjeUns mening torde icke, såsom Hr Dalman för - Den g Mars t. m. iSi modal, hafva varit, alt Ståndet skulle vid föredragningen af utlåt.
Wto 4r9 heslut öfver Hr Lagerhjelins förslag, utan endast att detsamma dervid skulle framställas och, i händelse af betänkts återremitterande, komma i Öfvervägande bos SlatsUtsk.
Men äfven utan en sådan propos. af Hr Gr. o.
Landtm., och huru den än måtte besvaras, står det såväl Hr Lagerhjelm och Frih.
Klingspor som oss öfriga öppet att vid samma utlåt, framställa de anmärkntr, hvartill fog kan förefinnas.
Ehuru jag visserligen instämmer med den siste värde talaren deruti, att Frih.
Klingspor och Hr Lagerhjelm, utan behof af någon propos. derom nu af Hr Gr. o. Landtm., hafva öppen rätt att vid föredragningen aF utlåt.
Wto 4r9> såsom anmärkntr dervid, göra sina förslag gällande, synes mig likväl ingenting hindra, att Hr Gr. o.
Landtm, framställer den preliminära frågan till R. o. Ad., att hvad nu beslutas icke må lägga hinder i vägen för Frih.
Klingspors och Hr Lagerhjelms förslag att göra sig gällande vid och genom behandlingen af utlåt.
Wto ^ig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i an]edn. af den särskilda discussion, som nu uppstått, ansåg sig böra förklara, det han ej fann, att de beslut, som nu voro i fråga att fatta, kunde lägga något hinder för en propos. till återremiss af StatsUtskts utlåt.
Wto 4*9> nar det till pröfning förekom.
Frih. Boyet Oförnekligen hafva Frih. Klingspor och Ilr Lagerhjelm samma rätt som Frih. af Woldin och Hr Stuart att nu få sina åsigter framställda till R. o.
Adts antagande eller förkastande; men då likväl Frih.
Klingspor och Hr Lag erhjeim vilja afstå från denna rättighet, med vilkor att ingenting förloras derigenom, att R. o. Ad. uppskjuter frågan om deras förslag, till dess StatsUtskts utlåt.
Wto 4r9 förekommer, så förstår jag icke, att den propos., Frih. af Wordin begärt, kan förvägras; hvarföre jag anhåller, alt den må blifva framstälid, så fort möjligt är.
Klingspor; Som jag har föga hopp att kunna genomdrifva mitt förslag, vill jag, för att, så vidt på mig beror, bespara R. o. Adts tid, helt och hållet återtaga detsamma.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Hr Stuarts förslag först blifvit framstäldt, ansåg H. Ex. sig äfven å detsamma först böra göra propos., samt hemställde altså, om R. o. Ad. behagade godkänna Hr Stuarts förslag.
Ropades starka nej, blandade med ja, Hr Dalman begärde votering.
Gr. von Fersen; Sedan nu votering öfver Hr Stuarts i56
Den 9 Mars e. m. förslag af Hr Dalman blifvit begärd, får jag anhålla om Frih. af Nordins förslag till contraproposln.
Upplästes lill justering och godkändes följande votertsproposm:
Den, som bifaller, att, för anskaffande af hvad som till fyllande af Riksgtscontrs behof, utöfver dertill anslagna medel, erfordras, fullmägtige äga att, efter sig företeende omständigheter, upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid emot obligationer, företrädesvis lydande å Svenskt mynt, dock med vilkor, att dessa obligationer icke ställas på längre förfallotid än högst i5 år från deras utifärdande, och att räntan, hvars nedsättande under fem för hundrade af det erhållna capitalet bör i möjligaste måtto afses, icke får bestämmas till högre belopp, såvida icke särskilda förhållanden dertill för något tillfälle föranleda, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att det må öfverlemnas åt fullmägtige i Riksgtscont. att, till bestridande af Cont:s utgifter, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid, med vilkor, att länet skall ovilkorligen inom i5 år vara återguldet, och att räntan ej bestämmes högre än fem för hundrade, då det förskrifna låncapitalet till fullo erhålles, men, i händelse att nedsättning i capital-inbetalningen kommer att äga rum, ej högre än fyra för hundradel.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — i r.
Då jag på f. m, begärde, att R. o. Ad. skulle bifalla usta punkten uti StatsUtsk:s utlåt, med det tillägg jag gjorde, så var det under osäkerhet, huru a:dra punkten skulle blifva afgjord; men sedan den blifvit afgjord på ett sätt, som för mig är tillfredsställande, har jag ingenting emot, att R. o. Ad. antager PresteSt:s beslut i lista punkten, och således ökar summan från 1,100,000 till 1,200,000 r:dr, men anhåller, i händelse det skulle blifva R. o. Adis beslut, att det tillägg, sorn jag begärt, dervid måtte göras.
På de af mig på f. m. anförda skäl anhåller jag, att det årliga anslaget för Riksg:scont:s behof må ökas till 1,200,000 r:dr.
För öfrigt förenar jag mig uti anhållan om det af Frih. af Nordin yrkade tillägg till Utsk:s förslag.
Dalman förenade sig med Hr Stuart, Den g Mars c. m. R. o. Ad. beslöt, på sätt Frih. af Nordin föreslagit, att R.
St. i och för Riksg:scont:s behof intill nästa riksdag anvisa och anslå en årlig summa af 1,200,000 r:dr b:co, hvaraf 4oo,ooo r:dr skola afsättas såsom ränte- och amortissementsfond för de lån, Cont. kommer att upptaga.
Till säkerhet härför skall det åligga fullmägtige. att, så länge och intilldess hela det upplånade capitalet med upplupna räntor blifvit guldet, hvarje år af först inflytande allm. bevillnrsmedel till den under fullmägtiges vård stående amorlissementscassan förenämnde summa öfverföra, utan att någon förblandning med Contts öfriga medel derefter får äga ruin.
Frih. af Nordin: Sedan R. o. Ad. nu fattat sitt beslut i dessa 2:ne vigtiga punkter, men R. o. Ad:s beslut till någon de! skilja sig från hvad PresteSt. bifallit, anhåller jag hos Hr Gr. o. Landtm, om den propus., huruvida R. o. Ad. skulle finna för godt inbjuda PresteSt. att förena sig med R. o.
Ad. i afseende på de delar, hvari R. o.
Ad:s beslut skilja sig från PresteSt:s.
Denna hemställan af Frih. af Nordin blef utaf R. o. Ad, bifallen. 1 nyo föredrogs Ridd.Utskrs d. 2 dennes på bordet lagda memor., ang:de omtäckning af Riddarhusets tak.
I händelse det kan medgifvas, anhåller jag, att detta memor. ännu en gång må läggas på hordet.
Skälet till denna min begäran är, att jag hört en af Ridd.directtns ledamöter, som nu är frånvar. och hvilken egentligen har vården om Riddarhusets ceconomiska angelägenheter, yttra, att han önskade få anföra något i detta ämne.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att detta mål redan tvenne gånger varit lagdt på bordet.
Jag hemställer, om icke detta memor., såsom angående ett ämne, hvilket enskildt rörer R. o. Ad., af sådan anledn. ytterligare kan hvila på bordet. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle ytterligare hvila.
Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda memor.
N:o g4 till BorgareSt., med uppgift på oafgjorda mål.
Då jag blott hörde numret 3 detta memor. och icke kände hvad det handlade om, begärde jag ordet för att anhålla, att detsamma ännu en gång mätte få hvila på bordet; men sedan jag erhållit den upplysning, att memor. endast innehåller en uppgift på ännu 1 i58 Den 9 Mars' e. m. oafgjord^ mål, hemställer jag, om detsamma erfordrar annan åtgärd, än att läggas till handina. * Constit.Utskts memor.
N:o 94 lades till liandina.
Uppå be .an af Hr Stuart, Carl Gust., i hvilken Gr. von Fersen, Hans, sig förenade, lades ånyo på bordet Constit.Utsk:s d. 5 dennes på hordet lagda memor.:
Ä:o 95. till BorgareSt. i anledn. af återremissen på memor.
N:o 80; N:o 96. till BorgareSt., ang:de återremissen på memor.
W:o 8.; N:o 97. till BorgareSt., angrde dess återremiss på memor.
N:o 82; N:o 98. till BorgareSt., i anledn. af dess återremiss på memor.
N:o 83; N:o 99. med förslag till en redactionsförändring i n4 § Reg.F.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 4r9> ' anledn. af väckt motion om de vilkor, hvarpå fullmägtige i Riksg.cont. äga att upptaga lån, hlef samma utlåt, å nyo lagdt på hordet af Frih. von Schulzenheim, Da v., och Gr. von Fersen, Hans.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs d. 5 dennes på bordet lagda memor.
N:o 420> i anledn. af fullmägtiges i Riksg.cont. hemställan om en årlig nådegåfva till förre t. f.
Öfvercommissarien Åhman.
Begärdes ånyo på bordet af Hrr Dalman, Wilh. Fredr., och Stuart, Carl Gust.
Vid förnyad föredragning lades ånyo på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och v. Troil, Emil, samt Gr. v. Fersen, Hans, Stats- samt Bevilln.Utskrns d. 5 dennes på bordet lagda hetänk.
N:o 56, i anledn. af åtskilliga motioner om vissa handelsförmåner för Bakets norra provinser och om exportpremier för vissa varor m. m.
Bevilln,- Lag- o. Oecon.Utskms d. 5 dennes på bordet lagda betänk.
]\T:o i5 i anledn. af Hr Frih. Boye, L., motion, anglde brännvinsbrännings-rätlighetens utöfvande för hemman, sorn fardagen d. 14 Mars tillträdas, blef vid förnyad föredragning ånyo lagdt på bordet af Gr. von Fersen, Hans, och Hr Hjärne, Harald, Likaledes lades ånyo på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och Stuart, Garl Gust., BancoUtskrs d. 5 dennes på bordet lagda memor.
N:o 106, med anmälan om åtskilli - Den 9 Mars c. m. ga förändringar och tillägg i afseende pa de under lit. a upptagna allm. föreskrifter och stadganden i 4 art. 5 afd. af i83o års Bancoreglemente.
Uppå begäran af Grene Frölich, Da v., och v. Fersen, Hans, lades ånyo på bordet BancoUtskrs d. 5 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 107 i anledn. af Hr Rosenblads motion om stadgar i gemenskap med Bankens sedelutgifning.
Vid förnyad föredragning af BancoTJtskrs d. 5 dennes på bordet lagda utl^åt.
N:o 108 till svar å de inom 2:tie RiksSt. gjorda anmärkner, i anledn. af Utsk:s under N:o 71 afgifna betänk., blef nämnde utlåt.
N:o 108 ånyo lagdt på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och von Hartmansdorff, Au g. Upplästes och lades på bordet nedannämnda utlåttn från S t a t s-U t s k o 11 e t: N:o i anledn. af Hr Kallings motion, rörrde en förbättrad inredning af Riksg.contts förra hus, som begagnas af de ofrälse RiksStcn samt R.
St:s Utskott, äfvensom en uti BondeSt. väckt motion i afseende på förändring uti Ståndets sessionsrum; Banco- och Lag-Utskotten:
]NT:o 4- i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utskrns betänk.
N:o 2 med förslag till lag för offentliga bolagsbanker.
Ii. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 11 e. m.
Thorsdagen den 12 Mars i835.
Kantioa, Joli. Al b.:
Jag får för egen tillfredsställelses skull till R. o. Ad:s prot. anmäla min reservation emot det beslut, R. o. Ad. medelst votering i sista plenum fattade.
Det kommer, enligt min åsigt, att inleda Sverige i statsskuld och icke att tjena Riksgtscont. till någon nytta.
Justerades i prot.utdr. för d. g dennes f. m. och 2 prot.utdr. för samma dag e. m.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från i6o Den 12 Mari f. m.
Exped.Utsk. inkomna förslag till R.
St:s und. strifvelser till K. M., nami.:
N:o 3o5. angrde väckt fråga om upphörande af räntan för ödelagda Kronofiske!
Sollefteå Kronofors i Westernorrlands län; N:o 3o6. nng:de särskildt ansvar för förnyandet af förbrytelse, hvarför bestraffning ännu icke blifvit undergången, m. m.; N:o 807. ang:de fardags åtnjutande å s. k. embetsjord i stad; N:o 3o8. med öfverlemnande af förslag till taxa å stora sjötullsbevillningen.
Ånyo föredrogs ej mindre StatsUtskis d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o i anledn. af en utaf Frih. Palmstjerna, C. O., särskildt väckt motion i frågan om räntetagares och räntegifvares uppsägningsrätt till leverering in natura, än ock i sammanhang dermed BondeStrs inbjudn. af d. 26 sisth Jan. till R. o. Ad. att frångå sitt ronde momrn litt. a, b och c i 5:te punkten af StatsUtskrs utlåt.
N:o 3g3 , ang:de dels grunderna för markegångsprisens bestämmande, räntepersedlarnas omsättning, m. fl. fattade beslut. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust., uppläste följande:
Ingen lärer kunna neka, att judet ämne, hvarom H. R. o.