Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har mig visserligen icke bekant på hvad sätt de öfriga Stånden afgjort frågoroe om införselförbudens upphörande, men om de beslutat att. borttaga de af R: o. Ad. bibehållne förbuden, så, pä det R. o. Ad. må kunna i någon mån rätta sitt beslut efter MedSlåndens, synes mig bättre, att antingen återremittera punkten eller också att uppskjuta med beslut i ämnet.
Jag skulle dock tro att en återremiss icke kommer att vålla mycket uppehåll och att Bevilln.Utsk. derigenom sättes i tillfälle, att inkomma med nytt förslag lämpadt efter de särskilda Ståndens fattande beslut i fråga om alla förbuden.
För att ådagalägga det vidsträcktare sammanhang, som ett beslut i förevaride ämne har med besluten i allmänhet rör:de tillåten införsel af hittills förbudna varor, får jag fästa uppmärksamheten på innehållet af näst följande §, äfvensom derpå, att K. M., såsom öfvergångsåtgärd, föreslagit, att flere hittills förbudna, på en särskild förteckning upptagna artiklar, icke skulle få införas till andra släder än Stockholm, Götheborg, Malmö, Calmar, Norrköping, Gefle och Helsingborg.
När man nu efterser uti förteckningen Litt.
E uti den K. propos:n, hvilka varor dessa äro, så finnes deribland upptagna sockersirap, topp-, kandi- och kaksocker.
För dessa varor har R. o. Ad. upphåft införselförbudet.
Det är en åtgärd, som medför särdeles stora olägenheter för dem, som nedlagt sina kapital i denna rörelse, der en betydlig förändring ovilkorligen skall uppkomma derigenom, att man borttager förbuden.
Jag tror att, om R. o. Ad. skulle fiona för godt, att återremittera denna punkt, Ståndet icke bundit sina händer, och att Utsk. är oförhindradt, att derefter göra de framställningar hvartill det kan finna sig befogadt.
Jag vill icke motsätta mig en återremiss.
Jag har blott velat tillkännagifva min lanke, att R. o.
Ad. icke borde för närvar:de antaga Utsk:s förslag.
Hvad Hr von Hartmansdorff anfördt i fråga om de i Utsk:s betänk, pag. 66 ifrågaställde stadgande om varornes införande med däckade fartyg af minst 20 lästers drägtighet och bestämmande af viss tid innan den nya tulltariffen vidtager, angår blott de hitiills förbjudna ylleväfnaderne, för hvilkas införande Norrköpings fabrikssocietet begärt dessa vilkor.
Det är således icke fråga om att antaga sådane sladganden i afseende på socker och sirap; oaktadt äfven socker och sirap finnas upptagne ä den vid den K. propos:n bilagde förteckning Litt. E.
Emedlertid och såsom jag redan nämnt, har jag icke något att erinra mot en återremiss, utan tillstyrker vördsamt, att den måtle beviljas, på det att Utsk. må blifva i tillfälle, att behandla frågan i öfverensstämmelse med de olika beslut, som i Stånden kunna faltas.
Hr Gr. o. Landtm., som i anleda. af de siste värde talarnes yttranden, erinrade att föredragningen af de ifrågasatte vil - 402 Den 5 Juni e. m. koren eller öfvergångsåtgärderne vid hittills gällande införselförbuds borttagande, i följd af R. o. Ad:s förut fattade beslut, endast kunde hafva afseende på de artiklar, för hvilka införselförbuden af R. o. Ad. ansetts böra upphöra, samt att Hr Landtm, således endast ämnat göra det redan föredragna förslaget samt den i nästföl jande punkt Förekommande fråga om de städer dit hittills förbjudne varor må få införas, till föremål för föredragning; hemställde derjemte om R. o. Ad. bi folie ifrågavar:de förslag alt ingen af de artiklar, som nu förbjudna hädanefter tillåtas till införsel må på kreditupplag uppläggas och ej eller på nederlag, annorlunda än lill återutförsel, i släderne Stockholm, Götheborg, Carlshamn, Landskrona och Söderköping.
Ropades ja. 2:o Utsk:s tillstyrkande alt införa hittills förbjudna men hädanefter till införsel lofgifne varor må tillkomma alla stapelstäder.
Jag hade förmodat, att Hr Gr. o. Landtnäs sednast framställda propos. äfven omfattade denna punkt, men då jag finnér, att så icke varit förhållandet, anhåller jag, att hvad, vid föreg:de punkt blifvit ytlradt, måtte få gälla såsom skäl för återremiss af denna punkt. R. o. Ad. ansåg de emot Utsk:s ifrågavande tillstyrkande gjorde anmärkmr föranleda lill återremiss.
Ilr Gr. o. Landtm, yttrade nu att, såsom R. o. Ad. torde erinra sig. hade första dagen då tullbevillningen var föremål för pröfning, det beslut blifvit fattadt, att vissa delar deraf skulle blifva föremål för serskild pröfning, och att äfven återstoden skulle på en gång beslutas.
Såvidt lii Landtm, rätt uppfattat meningen med detta R. o. Ad:s beslut, hade det dock endast haft afseende på hvad i Utsk:s förslag stod i sammanhang med den förut gällande tulltaxan, och Hr Landtm, trodde sig derföre, då i Utsk:s betänk, förekom en punkt, som kunde afgöras fullkomligt oberoende af de beslut hvilka blifvit fattade i afseende på lullbeslämmelserne, böra för den händelse R. o. Ad. skulle vilja derom besluta, fästa uppmärksamheten på denna punkt, hvilken endast angick tulltaxans form och förekom i betänk, pag. 9.
Hr Landtm, låtit uppläsa Utsk:s förslag att It.
St. måtte gilla den af K.
M. godkända förändring i tulltaxans form, att taxan fördelas i 2 tariffer, den ena för inkommande och den andra för utgående varor, samt att ur dessa tariffer uteslutas de artiklar, hvilka vid in och utförsel äro från tull befriade, med i stället upprättad serskild förteckning öfver de förra och anmärkn. vid slutet af utförseltariffen, att tullfrihet eger rum för alla i densamma icke förekommande och med afgift helagde varor; yttrade sig Hr von Hartmansdorff:
Efter min tanke består den största enkelheten deri, att den, som begagnar tulltaxan, lättast Den 5 Juni e. m. 463 finnér hvad han deri söker.
Denna lättnad vinnes om tulltaxan får blifva oförändrad eller om alla varor uppföras i en alfabetisk förteckning, på samma sätt, som orden i ett lexicon.
Derigenom vet man hvar varorna skola uppsökas, och, då införsels- och utförselsafgiflerna stå bredvid hvarandra, midtför hvarje vara, har man deraf den största lättnad.
Uppgöres taxan åter pä annat sätt, blir det svårare att få rätt på hvad man söker.
För min del anser jag Utsk:s förslag vara ganska nödigt för att erhålla en öfversigt af det hela och det orsakar icke något särdeles besvär att vända om ett elier annat blad för att finna den vara man söker, och jag tillstyrker derföre Ulsk:s förslag.
Tulltaxan är en sådan författning, som tvifvelsutan af de fleste begagnas för speciella fall, och således är det klart att taxan bör vara inrättad såsom ett lexicon.
De personer, hvilka taga en öfversigt af hela taxan, kunna, sig lill lättnad, göra utdrag ur densamma.
Men allmänheten, som vill förtulla eller exportera en eller annan artikel, kan lättare få reda pä de afgifler han skall erlägga, om afgiflerne och artiklarne förekomma på eli ställe i alfabetisk ordning.
Jag tillstyrker alltså att taxan må bibehålla sin gamla form såsom den mest ändamålsenliga.
Jag kan icke se någon annan fördel med den form för tulltaxan Bevilln.Utsk. uppställt i fråga om inoch utförsels-tarifferna, än att den blir vidlyftigare, ty en del artiklar, såsom hudar och skinn samt garn m.m. förekomma i båda tarifferna och i sådant fall orsakas endast dubbelt besvär.
Då detta är den enda förmånen af förändringen, hoppas jag, att R. o. Ad. ogillar Utsk:s förslag.
Saken är af ganska ringa betydenhet, men från Frih.
Palmstjernas premisser kommer jag till ett motsatt resultat.
Jag tror nemi., att genom Utsk:s förslag tulltaxan blir betydligt förenklad.
Ser man på affärsmännens behof att rådfråga densamma, om den uppställes så som Utsk. föreslagit, hafva desse affärsmän lättnad af denna taxans uppställning, allt efter deras olika yrken.
Minuthandlaren eftersöker artiklar uti importtaxan och bruksägare artiklar uti exporltaxan, och de kunna af dessa serskilda taxor inhemta hvad de söka.
Jag tror således att ganska mycken lättnad vinnes genom Utsk:s förslag att upptaga de tullfria artiklarne serskildt och utesluta dem ur tulltariffen, ty det är klart, att om man saknar en artikel uti tulltariffen, så genomgår man den serskilda förteckningen på tullfria artiklar, för att finna hvad man söker.
Jag anhåller om bifall till Ulsk:s förslag.
Om del förhåller sig så som Hr Hjerta uppgifvit, så ser jag icke något hinder hvarföre ej den, som sådant önskar, kan, i afseende pä tulltaxans uppsättning, förfara alldeles på samma sätt, som det sker med åkaretaxorne här i hufvudstaden, hvilka dels i utdrag, dels i portatift format ofta 464 Den 5 Juni e. m. i Hr Hjertås tidning utbjudas til! salu.
Det kan likväl hända, att andra, än hvad man just kallar affärsmän, komma i behof att anlita taxan, och vid sådant förhållande kan jag icke finna något skäl hvarföre den egentligen skall inrättas endast med afseende på affärsmännens beqvämlighet.
Jag upprepar mitt förra yrkande, att taxan måtte få behålla sin gamla form.
Jag medgifver, alt saken är af ganska ringa vigt, men jag kan likväl icke frångå hvad jag redan yttrat, att, enär tullfria oeh icke tullfria varor icke blifva i taxan sammanblandade och misstag sålunda lättare kunna undvikas, R. o. Ad. bör tillstyrka Utslcs förslag.
Hr Gr. o, Landtm:s härefter först till bifall och sedermera till afslag å Utsk:s ifrågavar.-de förslag framställde propos., besvarades med blandade ja och nej, hvarefter Hr Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag, samt då dervid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna denna propos. besvarad med öfvervägande ja.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade åtskiljas, anmälde sig och yttrade Hr Hjerta:
Jag tror att i fråga om tullbevillningen R. o. Ad. ännu icke afgjort en punkt, som förekommer i betänk, pag. 73 och angår de partiella tull lindringarnes förminskande med ^idel årligen.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att den af Hr Hjerta omnämnde punkt redan utgjort föremål för R. o. Ad:s beslut.
Så vidt jag uppfattade R. o. Ad:s öfverläggning, afsåg R. o. Ad:s beslut egentligast sednaste punkten, som icke angick frågan om tull-lindringarnes upphörande med -jtdel årligen.
Sedan öfverläggningen ang:de tulltaxan nu blifvit fulländad, får jag vördsamt hemställa, om icke Ståndet, i enlighet med hvad vid föreg:de riksdagar skett, ville befria protocollsföranderne från skyldigheten att uppsätta discussionen öfver de punkter i Utslcs förslag, hvilka icke blifvit återremitterade.
Discussionen rör-.de tullbeviliningen har denna riksdag måhända icke varit så vidlyftig som tillförene, men då man vid föreg:de riksdagar medgifvit protocollsförander den lindring jag nu föreslagit, ser jag icke hvarföre man ej vid denna riksdag på samma sätt skulle kunna förfara.
Jag har sjelf varit cancellist hos R. o. Ad. och känner således den möda det kostar att uppsätta dess långa discussionsprotocoller.
Jag skulle således från denna utgångspunkt vilja biträda Hr Printzenskölds framställning, men af skäl, dem jag anhåller att fä närmare utveckla, måste jag, ehuru obehagligt det än kan vara, motsätta mig Hr Printzenskölds förslag.
Vid de föreg:de tvänne riksdagarne har R. o. Ad:s discussion i fråga om tulltaxan icke blifvit uppsatt, men just härigenom har, enligt Den 5 Juni e. m. 465 enligt min åsigt, ganska mycket gått förloradt, då man icke kan inhemta de olika principer olika personer framställt.
Jag medgifver att det icke är nödvändigt att protocollerne rör:de denna discussion må, till förökning af kostnaden, tryckas, men det är likväl nyttigt, icke blott för nutiden, utan äfven för efterkommande, att kunna inhemta de olika åsigterna under olika tider.
Dessa öfverläggningar anser jag hafva varit så karakteristiska, att de böra förvaras i R. o. Ad:s protocoll.
Jag fordrar likväl icke protocollernes uppsättning i vidsträcktare mån än så vidt discussionerne angå artiklarne fläsk, smör, garn, jern, lin, ost, porslin och socker.
Deremot vill jag instämma i Hr Prinlzenskölds framställning, att öfrige mindre maktpåliggande discussioner må lemnäs ouppsatta, och jag vill utfästa mig att, för den möda jag nu möjligen kan åstadkomma för protocoilsföranderne, jag vid ett annat tillfälle skall söka underlätta medelst förslag om uteslutande ur protokollet af andra onyttiga diskussioner.
Jag anhåller att Hrr Printzenskölds och Hjertås motioner måtte få hvila på bordet.
Jag vill endast till Hr von Hartmansdorff göra den erinran, att mitt yttrande icke innefattar någon motion.
Jag kan icke inse att mitt yttrande innefattar egenskap af motion.
Det af mig nu väckta förslag har vid föregtde riksdagar blifvit framställdt, utan att någon bordläggning af detsamma ifrågakommit, men då nu en ledamot begärt mitt yttrande på bordet, hvilket är hans ostridiga rättighet, så är det deremot min pligt att ofördröjligen hafva milt förslag till protocollet skriftligt atlemnadt.
Lika med de sista tvänne talarne tror jag att deras yttranden icke kunna kallas motioner och jag tror äfven, att Hr Printzenskölds förslag är af den beskaffenhet, att det fordrar Ståndets enhälliga beslut, enär, enl. min åsigt, om blott en enda ledamot opponerar sig, protocollet måste uppsättas.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att hvad den begärde bordläggningen angiuge, den väckta frågan icke vore af beskaffenhet att ej kunna genast afgöras, men att då bordläggning blifvit begärd, densamma ej kunde förvägras.
I händelse jag icke skulle vara närvar:de då denna motion ånyo förekommer, anhåller jag att nu få till prot. anmäla min protest, i den händelse
Ståndet skulle besluta att discussionen utgår utur prot., rör:de de artiklar jag uppgifvit.
I öfrigt öfverlemnar jag åt Hr Gr:n o. Landtm:s bedömande huruvida Ståndet emot en sådan protest kan afslå min begäran.
Enl. min åsigt kan det icke förvägras någon ledamot af R. o. Ad. att få sina yttranden uppsatta, men hvad öfrige ledamöters yttranden angår och hvilka ledamöter icke 5 H. 30 466 Den 5 Juni e. m. begärt någon uppsättning af deras anföranden, skulle jag tro, att det tillkommer Ståndet att derom besluta.
Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att såvida han rätt uppfattat
Hr Hjertås begäran, den afsett artiklarne fläsk, garn, jern, lin, ost, porslin, smör och socker; hvilket af Hr Hjerta bejakades.
Jag anhåller, att äfven discussonen rör:de kläden och väfnader må, såsom särdeles märkvärdig, blifva uppsatt.
Jag medgifver, att discussionen rör:de kläden och väfnader var särdeles märkvärdig, synnerligast i det afseendet, att de ledamöter af R. o. Ad., som intresserade sig för frågan om förbudens npphäfvande, icke behagade alt tillstädeskomma. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m.
Onsdagen den 7 Juni 1848.
Plenum kl. ^ till 10 f. m.
Justerades ett prot.utdr., innefattande R. o. Ad:s d. 31 sisth Maj samt d. 2, 3 och 5 dennes fattade beslut, ang:de tullbevillningen.
Med afseende såväl å den förlust, som Statens inkomster lära komma att vidkännas, derigenom att man i afseende på socker bestämt en lägre tull än en annan här föreslagen högre, och under hänsigt jemväl till förlusten af det skydd, som de inhemske fabrikanterne skäligen bordt påräkna vid upphäfvandet af det i nu gällande författning till deras förmån befintliga införselförbud, får jag mig reservera emot den sednast rör:de sockertullen aflupna votering, hvilkens resultat, på grund af hvad jag sökt i mine anföranden visa, synes mig vara både skadligt och mindre billigt.
Hrr Electorers listor vid val af ledamöter i Bevilln. -, Banko- samt Allm.
Besv. och Ekon.Utskm; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Den 7 Juni. 467 Bevillnings-Utskottet: efter N:o 44.
Frih. Wrede till Elimä, Fabian, och N:o 37.
Hr Rosenstråle, fnllm.
Hr Tornerhjelm, Rudolf: N:o 833.
Hr Tham, Sebastian Mathias och N:o 2316.
Hr Ammilon, Adolf Anders Johan. Banko-Utskottet: efter N:o 792.
Hr Lagerhjelm, Per; N:o 1655.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: efter N:o 363.
Hr Coijet, fullm.
Hr Coijet, Carl August; N:o 1519.
Hrr Electorers listor vid val af ledamöter, att, under permitterades frånvaro, inträda i Stals-, Bevilln.- och Banko-Utskm; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 381.
Hr von Troil, Samuel Gustaf, beviljad 3:ue veckors ledighet, räknad från d. 8 dennes: N:o 2183.
Hr Gripensvärd, Jacob Olof. Bevillnings-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 243.
Raab, Adam Christian, beviljad 14 dagars ledighet, räknad från d. 2 dennes: N:o 1582.
Banko-Utskottet: under ordinarie ledamöterne IV:o 120.
Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, och N:o 1055.
Hr Bråkenhjelm, Per, beviljad tjenstledighet, den förre pä 14 dagar, räknad från d. 5 och den sistnämnde på 3:ne veckor, räknad frän d. 4 dennes: N:o 304.
Frih. Fock, Alexander Georg, och N:o 2182.
Hr Mannerstam, Fredrik.
Upplästes ett af Frih. Falkenberg, Conrad Gabr., inlemnadt så lydande mern.:
Som jag för enskilda angelägenheter reser ifrån Stockholm, är jag nödsakad afsäga mig den Electorsbefattning hvarmed jag ifrån riksdagens början varit hedrad.
Jag anhåller vördsammeligen att vid min riksdagsmannarätt få vara bibehållen. R. o.
Ad. biföll denna anhållan, hvarefter H r Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän att sammanträda till val af en Elector i st. f.
Falkenberg. 30* 468 Den 7 Juni.
Upplästes följande af Hr Oxehufvud, Olof Pilip, inlemnade mern.
I anseende till enskildta angelägenheter, och deribland begagnande af ordinerad brunnsdrickning, nödgas jag afresa från hufvudstaden och får derföre vördsammast afsäga migdemiguppdragne befattningar, såsom Bänkman i 10:de Bänkm:safd:n, ledamot af Allra.
Besv. o. Ekon.Utsk., samt Supleant i förstärkta Stats.Utsk.; anhållande likväl, att vid min riksdagsmannarätt få vara bibehållen. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade flrr Electorer att utse en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. efter Hr Oxehufvud, samt derjemte tillkännagaf att i st. f. samma ledamot en Bänkman inom 10:de Bänkm:safd:n komme att utses genom val i början af nästa plenum.
Upplästes till justering och godkändes ett af Exp.Utsk. under N:o 108 afgifvet förslag lill underd. skrifvelse till K. M., ang:de ersättning till personer, hvilka såsom krono-ombud äro tillstädes vid bevillningsstämplingen af spelkort.
Sedan härefter till justering blifvit uppläst Exp.Utsk:s under N:o 109 afgifna förslag till underd. skrifvelse till K. M.. dels i fråga om anslag för gevärstillverkning, dels rör:de förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori; anmälde sig och yttrade Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.:
Jag anser mig böra fästa uppmärksamhet på några zifferförhållanden i det nu upplästa förslaget till R.
Af de vid sista riksdag till gevärsfabrikationen anslagne 240,000 r:dr har nemi. blifvit anordnade: till Carl Gustafs stads gevärsfaktori 107,083 r:dr 16 sk. och till Husqvarna factoriholag 30.000 r:dr, hvilka summor, sammanlagde med den d. 31 Dec. 1847 disponible tillgången 103,209 r:dr 29 sk. 2 r:st., gör 240,292 r:dr 45 sk. 2 rist.
Om härtill lågges de för Husqvarna factori anordnade men ännu icke lyftade 28,895 r:dr 40 sk., blir totalsumman 269,188 r:dr 37 sk. 2 r:st., som med 29,188 r:dr 37 sk. 2 r:st. öfverskjuter den synliga disponibla anslagssumman 240,000 r:dr.
Om detta öfverskott härleder sig från utaf äldre anslag reserverade medel, anser jag för tydlighetens och fullständighetens skull hade bordt i StatsUtsk:s betänk., hvarpå detta skrifvelseförslag sig grundad!, vara utredt genom anförande af den ingående balancen, likasom Utsk. i betänk, utfört den utgående balancen med den d. 1 Jan. detta år disponible tillgången 103,209 r:dr 29 sk. 2 r:st.
Det var på dessa omständigheter jag ansåg mig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet för den händelse roan skulle anse nödigt att, innan und. skrifvelsen till K. M. afgår, utredning i detta hänseende m& vidtagas.
Exp.Utsk:s ifrågavar:de skrifvelseförslag
N:o 109 blef häref - Den 7 Juni. 469 ter, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g.,'och Frih.
Cederström, Claes Rud., lagdt på bordet.
Nödsakad att i dessa dagar från hufvudstaden afresa, får jag vördsammast hos H.
Ståndet afsäga mig förtroendet att vara Bänkman, äfvensom min plats i StatsUtsk., der jag dock kan tillstädesvara nästa Thorsdag och Fredag.
Anhållande jag derjemte vördsamt, att likväl vid min riksdagsmannarätt fä varda bibehållen under loppet af riksdagen. R. o.
Ad. biföll denna anhållan ; hvarefter H r Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot af Slats.IJtsk. i st. f. Hr von Rosen, samt tillkännagaf att i st. f. samme ledamot en Bänkman inom 20:de Bänkm:safd:n komme att utses genom val i början af nästa plenum.
Företogs val af en Bänkman inom 17:de Bänkm:safd:n efter N:o 1543.
Hr Hederstjerna, Carl Johan; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1566.
Hr Kröningssvärd, Carl Gustaf. Vid föredragning af Const.Utsk:s d. 31 sistl.
Maj på bordet lagda mern.
N:o 12, med betänkande öfver K.
M:s uti nådig skrifvelse af d. 1 Maj 1848, till R.
St. afgifna förslag till ny riksdagsordn. jemte en dervid fogad serskild artikel, äfvensom i sammanhang dermed lill ny Reg.F., blef detta mern. ånyo bordlagdt, till följd af R. o. Ad:s i sista plenum fattade beslut, att nästa Fredag företaga detsamma till afgörande.
Föredrogs ånyo Lag(Jtsk:s d. 27 och 29 sisth Maj på bordet lagda betänk.
I öfrigt instämmande i det af LagUtsk. afgifna betänk, äfvensom i de ganska riktiga motiver, som LagUtsk. derföre anfört, önskade jag dock att få lill detta förslag göra följande tillägg: l:o att R. o. Ad. bibehåller för sig sin förut egda rättighet att utse bouppteckningsman, och 2:o att R. o. Ad:s barn ej må komma att lyda under Justitiaj-collegium och förrayndarekammaren.
Dessa tillägg skulle kunna ske sålunda, att efter orden: ”att i vissa mål omedelbarligen af Hofrätt dömas,” må införas orden: ”dock med förbehåll att adeliga sterbhus såsom hittills må hafva rättighet att utse bouppteckningsman, äfvensom att R. o. Ad:s barn i staden Stockholm ej må komma att lyda under Juslitire-collegium eller förmyndarekammaren”; samt att sedermera tillägges det sednare mom. af Utsk:s förslag: ”så varda 8 och 9 momme af 2 § i 8:de kap. R.
B.” etc. etc.
Jag anhåller således om återremiss. 470 Den 7 Juni.
Rääf, Leonh. Fredr.:
Delta mern. har redan länge varit uppfördt pä bordlistan, och jag är sålunda öfverlygad oin, att hvarje ledamot af R. o. Ad. tagit ett så vigtigt ärende uti tillräckligt begrundande.
Jag vill derföre icke förlänga diskussionen genom att andraga de mänga skäl, som jag skulle kunna häremot andraga.
Jag anhåller endast vördsamt att det H.
Ståndet mätte i alla delar betänk, afslä.
Jag förenar mig med den förste värde talaren uti bifall till LagUtsk:s betänk., med det undantag, att R. o. Ad. bibehåller sin rättighet att sjelfve utse utredningsman i sine ho; ty om detta undantag blifver gjort, så tror jag att R. o. Ad. bör vara helt belåtne med det betänk, som Utsk. nu afgifvit.
Jag har väl hört omtalas detta såsom en rättighet för R. o.
Ad., men jag anser det snarare för ett onus, synnerligen för dem af R. o. Ad:s ledamöter, som, boende på aflägsen ort, måste i Hofrätten söka hvad som kan vinnas pä närmare håll; öfvertygad om att de lagliga auetoriteterna och utslagen blifva der lika rättvisa som hos Hofrätterne.
Om icke så blifver förhållandet, sä kan man ju alltid besvära sig bos Hofrätten, hvarföre jag, i anledn. af den utaf Frih.
Rehbinder föreslagna modificationen, anhåller om återremiss af betänk., bifallande i öfrigt hvad Utsk. föreslagit, och öfvertygad om att hvar och en på landet boende skall vara nöjd härmed.
Då jag sednast hade ordet, glömde jag att äfven bland de undantag, som jag önskade få gjorda, uppräkna äfven det att R. o. Ad. skulle förbehålla sig rättigheten att utse arfskiftesmän, hvilket torde vara ett nödvändigt tillägg till bouppteckningsman.
Dessutom önskar jag att, till hvad Hr von Rosen yttrat, få lägga, det äfven jag har mig bekant, att det för dem, som hafva långt till Hofrätt, snarare är ett onus än en förmån att likväl hafva denna lill sitt forum.
Annat är om man bor helt nära den stad der Hofrätt finnes, men det är ej många som befinna sig i detta predikament.
I motsats emot de båda siste talarne anser jag del gjorda förslaget vara hvarken nyttigt eller nödigt.
Det kunde vara mycket att tala om den saken, men jag vill ej vidlyftigt orda derom.
Hvad den omtalalade nyttan beträffar, så kan det visserligen hända, att någon i en aflägsen ort boende adelsman skulle kunna finna det för sig beqvämare att vända sig till dervar:de domstol i st, f. till Hofrätten, men detta hörer dock endast till undantagen.