Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kunde vis serligen gå an att först afgöra frågan om varubelåning skall äga rum, och sedan pröfva hvilketdera af de föreslagne alternativerne, som voro fördelagtigast alt antaga, men det kunde då hända, att Ledamöter, hvilka icke varit uppe under discussionen anlände till voteringen och gåfvo sin röst emot varubelåningen derföre att de ej kände hvilka garantier, som för dess missbruk blifvit etablerade.
Jag anhåller blott att i propositionen bestämdt mätte uttryckas, att frågan icke är om sådan varubelåning, sorn sker i Banken på vissa export-artiklar, utan att den ofelbart skall vara förenad med namnsäkerhet.
För min del tror jag att voteringarne blifva lika många antingen vi votera om contrapropositionpn eller om grundsattsen.
När det D c n 7 December f. m. 253 så förhåller sig, anser jag det vara renast att votera om den sistnämnde.
Jag har blifvit så väl bränd på methoden att först votera om grundsattsen, att jag måstö bestrida det för denna gången, och hemställer till dem, som önska bifall lill den föreslagna varubelåningen, om det icke är bäst att först votera om hvad contra-propositionen skall innehålla.
Jag förenar mig till alla delar med Hr Lefren.
Under förklarande att jag är bland dem, som önska varubelåningen, får jag tillägga, att jag just derföre önskar att Hr Hjertås förslag måtte intagas i Ja-propositionen, emedan detta förslag innehåller caracteristiken af hvad man vill besluta.
Sedan detta är afgjordt kommer man till andra frågan, eller sättet för belåningens verkställande.
Allt annat ^handlingssätt vore att handla i omvänd ordliing.
Jag skulle handla emot hvad jag förut yttrat, om jag medgaf votering om frågan helt naken.
Fastän jag alltid kommer att i detta ämne votera nej, tillstyrker jag dock antagande af Hr Lefréns förslag, emedan det vore besynner - 254 Den 7 December f. rn. ligt att votera om antagandet af en grundsats, utan att hafva bestämda garantier emot missbruket deraf.
Ja-Propositionen torde derföre böra innehålla afslag till Utlåtandet, och contra-propositionen antingen Hr Hjertås eller Friherre Cederströms förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och Landtmarskalken förklarade, det H. E. icke kunde göra proposition på Utskottets Utlåtande i detta fall, enär i detsamma varubelåningen alldeles icke omnämndes.
H. E. hemstälde derefter, om Ridd. och Adeln ansåg att Herr Hjertås förslag borde blifva Ja-proposition.
Ja jemte några få Nej.
Friherre Cederström, begärde votering.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken framställde följande voterings-proposition:
Den, som till Ja-proposition antager Herr Hjertås, Gustaf, förslag, att såsom, hypothek för län pä högst fyra månader och utan omsättning, jemte namnsäkerhet må emottagas rnagaunerade, brand försäkrade och hastig förskämning icke underkastade varor j såvida Banco-Styrelsen skulle finna, att en sådan belåning innan nästa Riksdag kan med Bankens säkerhet verkställas, voterar Ja; Den 7 December f. m. ilen det ej vill voterar Nej; vinner Nej, kommer Ja-propositionen att innefatta Friherre Cederströms, Jacob, hemställan, att såsom hypothek för lån på högst fyra månader och utan omsättning må himna antagas invisningar pä varor ställde under publik vård, och försäkrade för all förstöring.
Hvilken voteringsproposition af Ridd. och Adeln godkändes samt anslogs.
Voteringen börjades kl. 3 e. m., och befunnos efter voteringens slut kl. tre qvart till 3 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer:
Nej — 4- I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen förde särskilte protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken förklarade, det Ridd. och Ad. sålunda till Ja-proposition hade antagit Herr Hjertås, Gustaf, ofvanberörde förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter, rörande sjelfva hufvudsaken, följande voteringsproposition:
- Den 7 December f. m.
Den, hvilken hifaller, att såsom hypotehk för lån på högst
Fyra månader och utan omsättning, jemte namnsäkerhet må emottagas magazinerade, brand-försäkrade och hastig förskämning icke underkastade varor, så vida BancoStyrelsen skulle finna, att en sådan belåning innan nästa Riksdag kan, med Bankens säkerhet, verkställas, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner Nej, anses Ridderskapet och Ådeln hafva afslagit ofvanberörde belåning å varor i Banken.
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs.
Voteringen börjades kl. tre qvart till 3 eft. m., och befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedJarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 25.
Nej — 2y.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen förde särskildte protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, det Ridder - Den 7 December f. m. iSy derskapet och Adeln sålunda afslagit ofvanberörde belåning å varor i Banken.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan § till 4 eftermiddagen.
Måndagen d. 7 December 1829.
Fortsattes pröfningen af BancoUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 4^» 5o, 5i, 52 och 53 förut meddelte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskildta utgreningar, för tiderymden intill nästa Riksdag, blifvit af Utskottet föreslagne.
B) Rörande Utlåningen med hvad dertill hörer: b) att såsom hjpothek må antagas, till fulla capitalbeloppet, de af Banken eller LåneContoren, för upplänade medel på fyra månaders uppsägning, mot högst tre procents ränta, utjärdade obligationer. 5a H. 17 a58 Den 7 December e. m.
I så måtto anser jag förslaget likgiltigt, att det sällan kan komma i fråga att någon utlånar penningar, som lian upplånt mot 5 å 6 procents ränta, men jag finnér förslaget oformligt, och tillstyrker att denna punkt måtte afslås.
Sedan de ifrågaställde papperen icke blifva såsom Utskottet föreslagit, utan på 3 månaders betalningstid, instämmer äfven jag med Grefve v. Schwerin uti anhållan om afslag till ifrågavarande punkt.
Jag understödjer Grefve von Schwerins anhållan om afslag till ifrågavarande punkt, af skäl att man eljest skulle tillåta immission 3:ne gånger uti samma slags sedlar.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla hvad Utskottet i denna punkt föreslagit.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln afslog berörde punkt.
Ropades Ja. c) att såsom hypothek må antagas, till julla capitalbeloppet, RiksgäldsContorets, D e 11 7 December e. m, före innevarande Riksdag, mot 5 procents ränta utfärdade Obligationer, samt de såkallade Lottsedlarne för Trollhätte Slussverk.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition blef detta moment af Ridderskapet och Adeln bifallit. d) Att såsom hypothek må antagas, och efter pröfning belånas, sådana förbindelser, som af RiksgäldsContoiret, (utom dess ofvannämnda 5 procents Obligationer) till följd af Rikets Ständers beslut, redan äro, eller vidare blifva utfärdade; Stockholms Drätsel-Commissions samt Beursocli Brobyggnads-Directionens Obligationer, så vidt de äro till capitalet betalbara; äfvensom Actierne i Trollhätte, Strömsholms och Hjelmare Slussverks Bolag.
Efter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition blef detta moment af Ridderskapet och Adeln bifallit. e) Att mot hypothek af adier i Götha Canal-Bolag, må (under fästadt afseende å hvad som för närvarande finnes för dessa adier insatt) såsom lån utgifvas 16f procent af tecknade och inbetalda capitalet, samt, mot hypothek af adier i Sö - te ii. 260 Den 7 December e. m. dertelje Canal och Slussverks-Bolag, 5o procent af det tecknade ursprungliga capita let eller 16f procent å den summa, nuvarande actierne upptaga.
Båda dessa belåningar, under det bestämda vilkor, att antaglig borgen tillika fordras, dock endast för den brist, som vid hjpothekens användande möjligen skulle kunna uppkomma emellan Verkets fordran och försäljningspriset.
Då jag yrkar Lifall till denna punkt af Utskottets Utlåtande, sker det likväl under anhållan, att Ridderskapet, oell Adeln ville förbehålla sig, att kunna framdeles bevilja en ökad belåningsrätt åt Götha Canals actier.
Anledningen härtill är, att Stats- och BancoUtskotten, i deras gemensamma Betänkande om biträde till fullbordan af Götha Canal, såsom uppmuntran till en föreslagen ny insättning af actie-ägarne, tillstyrkt, i mån af denna insättning, en ökad belåningsrätt, hvilken åtgärd är så mycket billigare, sorn actierne härigenom erhålla ett ökadt värde.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef detta moment af Ridderskapet och Adeln bifallit, med det af Herr Rosenblad yrkade förbehåll, att framdeles, om så lämpligt skulle anses, belåningsrätten för actier i Götha Canal-Bolag må kunna Den 7 December e. m. 261 3:o
Att en och samma persons namn i intet fall kan fä antagas för mera än högst 20,000 R:dr såsom Låntagare, 20,000
R:dr såsom Invisningsutgifvare och 20,000 Rulr såsom Acceptant, dä, under hvartdera af dessa båda sistnämnda förhållanden, tvänne andra personer alltid med honom dela ansvarigheten.
Såsom Låntagare äger ingen att anmäla sig vid annat Discont-Contoir än det, inom hvars District han har sitt hemvist; hvaremot Invisningsutgifvare och Acceptant må kunna antagas äfven från de andra Districten; dock att en och samma persons tillhoparäknade ansvarighet vid de 3:ne Discont-Contoiren samfäldt, i hvad fall som helst, ej tillätes öfverskrida maximibeloppet af 60,000 R:dr.
Att detta förslag fordrar redactionsförändring finnes deraf, att Ridderskapet och Adeln beslutat alt annat än Assignatiorier får belånas.
För min del finner jag dessutom 60,000 R:dr vara för stor summa.
Jag skulle tro, att om 20,000
R:dr utsattes lill maximum för Låntagare, och 20,000 R:dr till maximum för Invisnings-utgifvare, ett belopp af 40,000
R:dr uppkom på ett enda namn och vore tillräckligt för rörelsen i de städer, der desse lån kunna begagnas.
Utom den nödvändiga redactionsförändringen yrkar jag alltså maximibeloppets nedsättande till 4o,ooo R:dr. 2Ö2 Den 7 December e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, alt Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, på förmiddagen vid denna punkt yrkat det tillägg: att de i samma punkt omnämnde personer icke må i denna låneinrättning pä en gång finnas i mer än ett förhållande till hvarandra af Låntagare, Utgifvare af Invisning eller förskrifning, samt Acceptant och (kautionist.
Hvad denna försigtighet angår, så kan jag ej annat än på det högsta afstyrka den.
Mångå olägenheter härflyta af att räkna Acceptanten tillsammans med Cautionisten, hvilken derigenom skulle kunna beröfva sig rättigheten till egna lån.
Derföre förnyar jag min anhållan om antagande af mitt förslag, Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
I anledning af den siste värde Talarens yttran-* de, att mitt förslag skulle hindra Cantionisten att sjelf taga lån, får jag blott erinra, att jag velat hindra det ej 3 bankruttfärdiga personer kunde hvar för sig uttaga kanhända maximisumman, Herr Hjerta:
Mig synes det alltid ankomma på Banco-Styrelsens ansvar, om den underlåter efterse att fullkomlig säkerhet finnes hos alla tre personerne.
Att gifva begtämda föreskrifter om hvad som i afseende Den 7 December e. m. a63 härpå bör vidtagas vore just att hindra den mothållande kraft
Styrelsen hör äga till utestängande af vingleri.
Om, som Herr Cederschjöld föreslagit, maximisumman för hvar och en skulle bestämmas till 20,000 R:dr, i stället för, som Utskottet föreslagit, 60,000 R:dr för alla tre tillhopa, skulle Styrelsen lättast undvika allt klander, emedan den då hade största undflygten just i den föreskrifna inskränkningen.
Bättre vore att maximisumman bestämdes endast för Låntagare och Cautionister.
Till besvarande af den siste värde Talarens anmärkning vill jag blott påminna, att, om hans förslag antages, kan B., som cautionerat för ett lån, hvilket A. upptagit mot accept af C. till högsta beloppet, sedermera låntaga en lika summa emot borgen af C., och A. som acceptant, hvarefter rolerne ytterligare kunna varieras i samma tragedie, till dess triumvii’atet, som kanhända ej äger det ringaste, hunnit att bedraga Banken tillsammans på 3 gånger maximibeloppet.
Under de flera gånger jag haft förtroendet att vara Revisor ijjBanco-Disconten har jag haft tillfälle se, att de flesta lån, som medfört förluster för Disconten, just varit sådana, der Låntagare och Cautionister ömsom biträdl hvarandra och omvexlat rolerne.
Detta väck-; te en gång så mycket uppseende, att ea Revisor af det Vällofl.
BorgareStåndet fö - a64 Den 7 December e. m. reslog det Discont-Directionen Lorde förståndigas om vådan af att bevilja lån till de personer, hvilka begagnade nämnde method att förskaffa sig lån.
Detta förslag kom dock icke till execution.
Jag vet knappast, om det ens blef intaget i protocollet.
Boye: Visserligen kunna, som Herr Cederschjöld anmärkt, vådor uppstå, men de förekommas och undanrödjas säkrast af en vaksam och omtänksam Styrelse, utan att man derföre pålägger rörelsen i landsorten allt för starka band.
Det är nemligen ganska naturligt att 2 å 3 personer, som känna hvarandra, låna hvarandra sina namn, och att den som ena dagen varit Cautionist, andra dagen sjelf kan behöfva lån och då begär tillbaka samma tjenst, hvilken han visat den, för hvilken han iklädt sig borgen.
Häruti ser jag ej heller något öndt så länge de äro vederhäftiga.
Det vore ganska svårt, om för det jag cautionerat folden ende vederhäftige vän, af hvars borgen jag kunde begagna mig, jag skulle vara beröfvad möjligheten att få eget Discontlån, Det vöre nästan lika tryckande som ett direct förbud att taga Discontlån.
Grefve' von Schwerin: Herr Cederschjöld har rätt deruti, att i fall här vore fråga om växlar, skulle anledning gifvas lill att befara att fingerade documenter kunde presenteras.
Men högst sällan komma in - Den 7 December e. ni.
265 rikes växlar i fråga; i allmänhet blir fråga blott om lån på reverser; då är det naturligt, att om den ena tjenar den andra med sitt namn, väntar lian samma tjenst tillbaka.
Då dessutom här endast är fråga om lån på kort tid utan omsättning, synes ingen fara vara för banden, att öfverdådigt folk skall rusa åstad; åtminstone bör sådant snart kunna upptäckas.
Mig synes derföre, att Herr Hjerta gått en medelväg, och jag tillstyrker bifall lill hans förslag.
Jag medgifver Friherre Boye obilligheten att förmena 2 eller 3 personer att tjena hvarandra med sina namn i Disconterna; jag har också afstvrkt all åtgärd i detta afseende vid de tillfällen, då jag varit Revisor i Banco-Disconten, emedan man naturligtvis ej kan hoppas att få caution af den, för hvilken man icke sjelf vill cavera.
Men här är fråga om verkliga skuldförbindelserj som 2 personer chimeriskt kunna utfärda till hvarandra.
Om en skuldförbindelse från A. till B. presenteras till belåning, och straxt derefter en annan skuldförbindelse från B. till A. på samma belopp, måste det för hvar och en vara klart, att dessa ömsesidiga skuldförbindelser äro fingerade för att genom ett sådant bedrägeri förskaffa sig lånerätt.
Meningen måtte väl vara att discontera endast reela documenter, och att så mycket som möjligt stänga dörren för bedrägerier, icke att för dem öppna nya utvägar. a66 Den 7 December e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln hehagade bifalla Utskottets förevarande förslag med den af Herr Hjerta yrkade förändring.
Jag anhåller om proposition på mitt tillstyrkande, såsom ett tillägg till Herr Hjertås förslag.
Ehuru jag erkänner Herr Cederschjölds goda mening och nödvändigheten af försigtighetsmått emot missbruk, kan jag likväl ej tillstyrka hans förslag, emedan de här ifrågavarande skuldförbindelserne äro ett slags växlar, och hafva naturen deraf.
Jag vill såsom exempel anföra, att det finnas få större handlande i Ystad eller hvilken landsort som hälst, som icke hafva något Handelshus här i Stockkolm, med hvilket de stå i förbindelse och på hvilket de gifva invisningar, samt tvärtom.
Det skall således ofta inträffa, att de begge
Handelshusen på samma gång utgifva invisningar på hvarandra, af hvilka den ena är fullkomligt lika god med den andra.
Men om man nu skulle inskränka lånerätten inom den trånga gräns, att ehuru maximum ej vöre uppnådt, den ena invisningen ej fick belånas derföre, att den andra redan vore belånad, så skulle en dylik inskränkning tillbakahålla och hämma Den 7 December c. ro. 267 liela rörelsen.
Säkerheten måste ligga i omdömet hos Banco-Styrelsen, som lätt igenkänner circulationsväxlarne, eller hvad man vill kalla dem.
Att definiera dem är öfverflödigt, och det bör vara tillräckligt, att Banco-Styrelsen i Instructionen uppmanas att för dem taga sig till vara.
För att emedlertid förekomma den farhåga, hvilken äfven jag bekänner mig hysa för circulationsväxlarnes användande till liqvid af äldre lån, skulle det måhända vara nödvändigt att förbjuda deras antagande såsom hypothek vid sista terminen af ett meddeladt äldre lån på samma namn, ehuru jag inser olägenheterne äfven af ett sådant stadgande.
Det utgör dock en medelväg, och jag anhåller derföre om uppläsning ånyo af det förslag, jag på förmiddagen uppgaf, och hvilket jag då lät förfalla, men å hvars slut jag nu vördsamt yrkar proposition.
Jag har redan på förmiddagen gjort erinringar emot Herr Rosenblads förslag och sökt visa, att ändamålet dermed icke vinnes; ty det kunde hända, alt Banken ginge helt och hållet miste om sin betalning, i händelse man, genom bifall till Herr Rosenblads förslag, nekade låntagarens vänner att liqvidera lånet genom omsättning på sina namn.
Hvad åter beträffar Herr Rosenblads nyss emot mig anförde exempel, så finnér 268 Den 7 December e. m. jag det icke vederlägga, utan snarare bestyrka min mening.
Herr Rosenblad säger nemligen, att om tvänue handlande istockholm och Ystad på samma gång utfärda invisningar på hvarandra, så äro bägge invisningarne lika goda.
Men begge grunda sig på oafslulade räkningar mellan Handelshusen, så att man ej vet till hvilkets förmån saldo utfaller, kanhända till intetderas.
Man måste i en lagstiftning af denna art gå varsamt tillväga, om man vill hoppas att förebygga farliga missbruk.
Då jag finner, att mitt jemknings-förslag, vid hvilket jag sjelf anmärkt att åtskilliga betänkligheter förekomma , måhända icke tillfredsställer någondera sidan, vill jag återkalla detsamma.
Jag upprepar deremot, att det måste finnas en punkt, der Lagen tiger, och der omdömet och förtroendet inträda.
Kunde man icke med förtroende här öfverlemna saken åt BancoStyrelsens omdöme, så vore den oförtjent af det kall, hvartill Ständers förtroende kallat den.
För min del hyser jag i delta afseende fullkomlig tillförsigt, och tillstyrker bifall till Herr Hjertås förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LanätMarskalken hemställde, om Ridd. och Adeln behagade bifalla Herr Cederscbjölds förslag?
Ja och Nej, Den 7 December e. ra. 269 Hvarefter H. Ex. ånyo framställde proposition till bifall på Herr Hjertås förslag.
Jag hemställer, om icke uti den meningen: under hvartdera af dessa båda sistnämnda förhållanden ordet båda bör förändras lill fyramed afseende på alla de serskildta förhållanderne af förskrifnings- eller invisningsutgifvare, Acceptant och Cautionist.
Jag anhåller, alt mitt förslag må framställas såsom ett tillägg till Herr Hjertås.
Om ordet båda uteslu tes, så att meningen kommer att lyda sålunda: under hvartdera af dessa sistnämda förhållandenj tror jag, att man, utan vidare tillägg, dermed skulle förstå alla de af Herr von Troil uppräknade förhållanden.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridd. och Adelns behagade bifalla Herr Hjertås förslag med uteslutande af ordet bädal Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken förklarade, det II.
Ex. ansåg att Herr Gederschjölds förslag icke lämpeligen kunde blifva tillägg till Hr 370 Der 7 December e. m.
Hjertås, enär detta sednare vore af helt olika beskaffenhet med det förra.
Min mening är, att ingen person får såsom låntagare stå för mer än 30,000 R:dr, eller vare sig såsom acceptant, invisnings-utgifvare eller cautionist för mer än 20,000 R:dr tillsammans i dessa trenne förhållanden, samt att de personer, som tillhöra samma bolag, ej få stå i serskildta förhållanden till hvarandra.
Efter hvad jag uppfattat, äro Herr Cederschjöld och jag eniga om summan, för hvilken hvarje namn får ansvara i de serskildta förliållanderne af låntagare, Förskrifnings- eller Invisnings-utgifvare, Acceptant och Cautionist.
Det är blott det dåliga sällskapet, hvari Herr Cederschjöld fruktar att ett namn alltför ofta kan återkomma, som han med sitt föreslagna tillägg söker att undvika.
Jag anhåller derföre, att propositon först må framställas på det vi äro ense om, och att serskild framställning sedermera göres på Herr Cederschjölds tillägg.
Jag samtycker att proposition göres på sätt Herr Hjerta föreslagit, blott framställning sedermera sker på mitt förslag såsom ett tillägg.
Hans Excellcnce Herr Grefven och Den 7 December e. m.
LandtMarskalken gjorde derefter proposition till bifall å Herr Hjertås sist framställde förslag.
I anledning hvaraf H. Ex. förklarade, alt, enligt hvad H. Ex. tyckt sig tinna, vid svarens afgifvande, Ja öfverröstat Nej. Herr Cederschiöld:
Sedan de förhål landen, hvari personer i denna låninrättning kunna komma att stå till hvarandra blifvit genom Ridderskapets och Adelns beslut utvidgade, torde det vara nödvändigt att i den af mig föreslagne proposition tillägges det fjerde förhållandet, nemi. af cautionist.
Hans Excellence Herr Grefven och fiandt Marskalken frågade om Ridd. och Adeln instämde i det af Herr Cederschjöld begärde tillägg.
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och J^andt
Marskalken gjorde derefter proposition till afslag å berörde tillägg.
Ja jemte några Nej. Hans Excellence tillkännagaf att, enligt det sätt, på hvilket H. Ex. uppfattat del af Ridd. och Ad. sist afgifne svar, hade Ja öfverröstat Nejj och Ridd. och Ad.
Den 7 December e. m. således afslagit det af Herr Cederschjöld yrkade tillägg.
Herr Cederschjöld hegärde votering.
Hans Excellenee Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande voteringsproposition:
Den, som hifaller det af Herr Cederschjöld föreslagne tillägg till 3:dje punkten, att de i samma punkt omnämde personer icke må i denna Låne-inrättning på en gång finnas i mer än ett förhållande till hvarandra af Låntagare, Utgifvare af Invisning eller Förskrifning, samt Acceptant och Cautionist, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses berörde tillägg hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Hvilken voterings-proposition af Ridd. och Ad. gödkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades kl. 7 e. m, och bcfunnos, efter voteringens slut, kl. tre q v. till 8 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige vo - Den 7 December e. m. 273 voteringssedlarne öppnade, röslerne hafva utfallit som följer: J% — ■ - 31 .
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken förklarade, att Herr Cederschjölds ofvanberörde tillägg således blifvit af Ridd. och Adeln afslagit. 4:o
Att ringare
Lån ej erhållas än 1000 R:dr samt derutöfver jemt 100: t al.
Då Banco-Utskottet för fattade denna punkt i förra Betänkandet» hade Utskottet afslagit en stor del af belåningen på publika papper.
Under sådana förhållanden kunde det måhända vara rigtigt att bestämma, det mindre lån än 1,000 R:dr ej fingo meddelas.
Men sedan actier och pnblika papper numera fått belåningsrätt, hemställer jag, huruvida det kan vara passande att fastställa ett minimum, hvarigenom alla mindre Actier skulle uteslutas från belåningsrätten.
Jag tillstyrker derföre bifall till den af Utskottet föreslagne 4^de punkt, med det tillägg: dock med undantag af lån på Actier och publika papper.
I annat fall skulle hvar och en som ej egde så stort actie-capital att i6f proba II.
18 274 Den 7 December e. nr. cent deraf uppgick till 1000 R:dr, vara från lånerätten utesluten.
Jag anhåller alltså om proposition å den redaction jag föreslagit.