Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande öfver ifrågavarande ämne, utan att hemta grunden dertill från de documenter Herr Rosenqvist här uppläst, emedan de äro de enda, som finnas, utvisande hvad Magazinsfonden äger i hus och byggnader.
Då dessa handlingar således ganska bestämdt redan äro af Utskottet granskade, och icke kunna verka till någon enda ny upplysning för Utskottet, måste jag på det högsta afstyrka återremiss, Den i S N o v e m b e r f. m. Thin.'; E.xceUence Herr Grefven och .handtMarskalken förnyade de af honom nyss framsfcäldte tvenne propositioner, hvilka båda åter blefvo på enahanda sätt, sorn förut, besvarade.
Herr Rosenqvist begärde votering.
Herr Riben, Carl Wilhelm: Såsom Ledamot af StatsUtskottet utbeder jag mig få nämna, det förhållandet verkligen är sådant, som Friherre af Nordin uppgifvit, nemligen att de ifrågavarande Förteckningarne på Magazinsfondens hus och fastigheter redan blifvit af Utskottet genomläste oell granskade.
Om derföre en återremiss nu beslutas, blir resultatet ej annat, än alt Utskottet anmäler delta med förklaring, att
Utskottet ej haft att uppbygga sig med en enda rad, innefattande något, som Utskottet icke förut känt.
Jag hemställer derföre till den Ledamot, som begärt votering, huruvida han icke skulle finna för godt, att derifrån afstå.
Hans E.xceUence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande Yoterings-proposilion:
Den, som bifaller StatsUtskottets Utlåtande angående dispositionen af de f. d. Allmänna Magazinslnrättningen tillhörande hus och byggnader, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Neji Den iS November f. m.
Vinner Nej, anses StatsUtskottels berörde Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotlet återremitteras.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeli) godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan half till 2 e. m. och befunnos efter Voteringens slut klockan ett qvart till 3 e. m., sedan eli Voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn föijer* Ja -— 43* Nej — 14.
I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Tians E.xcellence Herr Grefven och LantltMarskalken förklarade, att Statsutskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Herr Rosenqvist anmälte, att lian ej baft den äran vara bland dera, som utgjort pluraliteten.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagem In fidem Protocolli, O. J.
Den 18 November e. m.
Onsdagen d. i 8 November 1829.
Axel, hade inlemnat ett sä lydande anförande:
Dä Ridderskapet och Adeln i Plenum den ii dennes e. m. hehagade bifalla Stats-, Bevillnings-, Banco-, Lag- samt EkonomiUtskottens Betänkande N:o 89, angående Herr Friherre Cederströms och mitt förslag till ett föränd rädt Statshushållnings- och Beskattningssystem, får jag emot delta beslut ödmjukeligen anmäla min reservation.
Jag vet visserligen, att dermed för närvarande uträttas ingenting i lmfvudsaken; men min tystnad skulle måhända anses för ett bevis derpå, att Utskottens Betänkande öfver min motion öfvertygat mig 0111 Förslagets oduglighet i allt, och det är denna tanka jag åtminstone skall undanrödja.
Jag åberopar Herr Friherre Cederströms kraftiga reservation; men kan icke neka min förundran deröfver, att Herr
Fri herren med sin talare-förmåga icke understödde den vid målets föredragning i Ståndet.
Om uti hvad jag föreslagit till en jemnare beskattnings ernående på Jordegendom, någon trodde sig finna sansculottiska ideer; så torde till vederläggning deraf jag få förklara, att jag länge varit, och i denna stunden är, ägare af sådan jord, hvars delta - Den 18 November e. m. i43 gande uli de allmänna skattebördorna jag föreslagit.
Ridderskapet och Adeln torde täckas erinra sig, med hvilken värma dessa motioner omfattades af det Hedervärda BondeStåndet.
Delta Stånd biföll hvad jag föreslog för min motion, att ett särskildt Utskott skulle behandla dem, och inbjöd de öfrige Stånden att deri instämma; men de bade redan fattat ett stridigt beslut, och ville icke bryta det.
Utskotten, som erkänt, alt Förslagen innehålla nyttiga reformer, hafva med inga andra skäl tillstyrkt, att de skulle förfalla, än det vanmäktiga, att de möta svårigheter, som icke, utäng åsidosättande till en viss grad af ägande-rättens helgd, skulle kunna öfvervinnas; men hvad vinner man väl af större nytta och gagn, utan möda och svårigheter?
Må de, som äga förmåga, att dem förutan ernå sådane ändamål, framträda, och visa huru det skall tillgå!
Och hvad ägande-rättens helgd beträffar, så frågar jag, hvad man väl annat gör vid hvarje beskattning, vid hvarje bevillnings påläggande, vid myntbestämning, vid realisation, vid hvarje förändring man beslutar med bränvinsredskapen, än vidrörer den; och bar man icke vid denna Riksdag i sin mån äfven vidrört den deri, att man, om mitt minne ej bedrar mig, kastat på frälsejorden delaktigheten uli fjerdingsmanna-bestyret.
Hvad medlet angår för att ernå den i44 Ben iB November fc m. jemna jordbeskattning jag föreslog; så afsåg jag vid dess föreslående en dubbel nytta för Slaten* och då jag sammanknöt detta medel med hufvudändamålet, trodde jag mig icke hafva misstagit mig.
Jag finnér lin* att jag det gjort, och att särskilt bordt väckas frågan om Kungsgårdarnes och den till Boställen ej disponerade Kronojordens försäljande till Skatte, efter nuvarande Arrendens upphörande; men min afsigt var äfven, att, då tillgängliga contanta medel så lätt disponeras, man bär finge säkert och nyttigt nedlagt hvad som för en slik för* säljning inflöt.
Och då man så gerna tager andra Länder till eftersyn, får jag i detta fall åberopa
Danmarks exempel, der man redan för 60 år sedan, under en enväldig Regering, vidtog den anstalt, att till hern* fnan försälja de så kallade Kongliga God* sen, och hvilka välgörande följder hafva icke visat sig deraf!
Tusende hushåll äro 1111 spridda der, hvarest man förr skådade obebodda fält; trefnaden och välmågan haf*
Va trädt i feodalismens ställe.
Föredrogos å nyo och bi föllos StatsUt* skottets den 22 sistlidne October afgifne, och den i3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 309.
Angående förhöjning i Krono* skjutslegan m. rri.
N:o Den 18 November e. m. • 45 N:o 312.
Angående betalningen för smärre förslitne Creditsedlars slutliga granskning och annullering i RiksgäldsContoret.
Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne StatsUtskottets den 22 sistlidne October, under Nio 311 afgifne, och den i3 dennes e. m. på bordet lagde, Berättelse, om verkställd granskning af CivilStatens Pensionslnrättnings Förvaltning och Räkenskaper för år 1826.
StatsUtskottets den 3i sistlidne October under N:o 318 afgifne, samt den i3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af verkställd Revision af StatsVerkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826.
Friherre af Nordin j Carl Johan: StatsUtskottet har, i anledning af verkställd Revision af StatsVerkets räkenskaper och förvaltning för år 1826, tillstyrkt: ”att Rikets ”Ständer rpå hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes förordna, att ofvanupptagne, under loppet af ”åren 1826, 1827 och 1829 till Svea Lifgardes Caserns reparation utgifne 29,064 ”R:dr skola StatsVerket ersättas.”
Då Kongl. Majit, efter verkställd granskning af hehofvet, och vederbörandes hörande, pröfval 5o II. 1 ° Den iS November e. m. skäligt tillägga Svea LifGarde en ersättning af 29,064 R:dr för reparation af Dess Casern, så skulle Rikets Ständers underdåniga anhållan, att desse medel måtte StatsVerket ersättas, endast innefatta ett försök att upprifva Kongl. Majrts en gång fattade beslut, hvilket, om det varit orätt, bordt, vid granskningen af StatsRådsProtocollerne, af ConstitutionsUtskottet anmälas till Grundlagsenlig behandling, eller ock af StatsUtskottet i föreskrifven ordning anmärkas till ytterligare handläggning af ConstitutionsUtskottet, och ej, såsom nu är föreslagit, till upphäfvande anmälas directe hos Konungen; en åtgärd, som alltför mycket strider emot våra Grundlagsformer för att kunna vidtagas.
För framtiden har Kongl. Maj:t väl stadgat en ordning och fördelning af de utaf Stockholms Stad inflytande Inqvarteringsmedel, så att den nu ifrågavarande afgiften icke kan bomma vidare i fråga; men så har icke förhållandet tillförene varit.
Då Casernen lemnades till Regementet, föreskrefs väl, att Regementet skulle den underhålla; men hela Inqvarteringsbeloppet lemnades till CompagniCheferne, utan någon innehållning för framtida större reparationer.
Maj:t har nu deremot befallt, att en betydligare del, af hvad Staden betalar, skall afsättas för större reparationer, och blott den återstående delen utbetalas till CompagniCheferne såsom ersättning för Servicens underhåll.
Med bil - Den i8 November e. m. 147 lighet kunde det ej begäras, att CompagniChefer, som inom de sista åren emottagit sine Compagnier, skulle påkosta en så betydlig reparation, som den nu mera öfvergångne, enär icke de, utan deras företrädare i tjensten, uppburit, under föregående tiden, Inqvarterings-ersättningen.
Det var denna billighet, som föranledde Kongl.Maj:ts Nådiga förordnande, att ifrågasatte 29,064 R:dr borde af 3:dje Titelns besparingar utbetalas; och, då jag delar denna öfvertygelse, yrkar jag återremiss af StatsUtskottets Utlåtande.
Grefve liom, Claes Fredrik:
Visserligen tror jag, att ConstitutionsUtskottet baft full anledning att till Grundlagsenlig behandling anmärka det förhållande, hvarpå Friherre af Nordin fästat uppmärksamheten; men jag tror derföre icke med Friherren, att vi skulle upprifva ett redan fattadt beslut derigenom, att vi, med antagande af StatsUtskottets förslag, anhålla, det Kongl. Maj:t ville låta ersätta Statsverket, hvad vi efter föregången undersökning funnit hafva blifvit detsamma origtigt påfördt.
Om det härom af Regeringen fattade beslut i sig sjelf är olagligt^ så kan det icke skyddas deraf, att det tillkommit i en laglig jorm
Det blir Konungens ensak, att genom
Domaremagten låta uttaga den Staten tillkommande ersättning för en utgift, som aldrig 5o H. 10 * i48 Den iB November e. m. tillhört densamma, och detta må blifva af hvilka vederbörande som heldst, vare sig Rådgifvare, eller upprättare af origtiga kostnadsförslag; äfvensom alt tillse, det Svea LifGardet efter sitt Contract underhåller Casernen.
Det synes böra tillräknas RegementsBefälet, om CompagniCheferne underlåtit, att i en sådan mängd af år bestrida mindre reparationer, att någon hufvudsaklig byggnadskostnad kunnat uppkomma.
Men skulle LifGardets förmenta rätt till ersättning antagas som princip, tyckes det blifva mera skäl till bifall, om Rust- och Rotehållare skulle begära en dylik frihet från Casernbyggnads-skyldighet, som de nödgas utgöra utan ringaste biträde.
Jag finnér alltså, att Svea LifGardes H:rr CompagniChefers tilläfventyrs billiga anspråk böra vika för StatsUtskottets lagliga skäl; och yrkar bifall till Utlåtandet.
Friherre af Nordin: Att Konungens beslut, om medel till Svea LifGardes Caserns reparation, emanerat i behörig ordning, bevisas säkrast deraf, att StatsContoret utbetalt dessa medel, hvilket i motsatt fall icke skett.
Är deremot beslutet olagligt, så böra Rådgifvarne, som detsamma tillstyrkt, i laga ordning derföre tilltalas; men icke få vi försöka att upprifva ett Konungens beslut.
Efter min öfvertygelse kan icke eller någon talan billigtvis anställas emot Rådgifvarne, som tillstyrkt det nu klandrade beslutet; Dén 18 NovcmLcr e, m. *49 ty bvad hafva de väl tillstyrkt?
Jo, alt medel till Svea LifGardes Caserns iståndsältande skulle utbetalas i 3:ne terminer af 3:dje HufvudTitelns besparingar; och då besparingarne äro öfverlemnade till Kongl.
Maj:ts disposition, och denna utgift icke kan vara främmande för 3:dje HufvudTitelns ändamål, finner jag icke någon åtgärd i denna fråga, som å Ständernes sida kan lämpligen vidtagas; och kan jag alltså icke frångå milt ogillande af Utskottets tillstyrkande.
Det är så sällan jag haft tillfälle att under denna Riksdag vara nöjd med StatsUlskottets åtgärder, att jag icke kan lemna detta tillfälle obegagnadt, att förklara Utskottet min lifliga erkänsla, för del Utskottet åtminstone denna gång sökt bevara Statens rätt.
Utskottet säger nemligen: ”Då Regementet, jemlikt det vid emoltagandet af f. ”d.
Fredrikshofs
Slott såsom Casein upprättade Contract, förbundit sig att bygg”naderne underhålla, samt den verkställda ”reparationen destoheldre bordt af Regementet besörjas, sorn detsamma för sådant ”ändamål, samt för anskaffandet och under”hållet af erforderliga inventarier eller hvad ”sorn förstås under benämning af servis, af ”Stockholms
Stad uppbär Inqvarteringspen”ningar till ett årligt belopp af4,3ooR:dr, ”och då 3:dje HufvudTiteln genom förberörde anvisningar fått vidkännas en utgift, Deu iÖ November e. m. "sorn å densamma icke är uppförd, hemställer Utskottet etc.’*
Det är således endast efterlefnad af gällande Contract, som Ständerne, enligt StatsUtskottets förslag, böra yrka.
Om man icke antar detta, utan Friherre af Nordins åsigt, skulle man gå nedåt, och statuera ett obehagligt exempel.
Jag yrkar bifall till Utlåtandet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets ifrågavarande
Friherre af Nordin begärde votering.
I anledning hvaraf Harts Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande Voteringsproposition:
Den, som bifaller StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af verkställd Revision af StatsVerkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Den 18 November e. m. i5i Vinner Nej, anses StalsUtskottets berörde Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Voteringen börjades klockan half till 7 e. m. och befunnos efter voteringens slut klockan half till 8 e.m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer:
Ja —— 44- Nej — 38.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att StatsUtskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Då jag instämmer i hvad Friherre af Nordin rörande detta ämne yttrat, anhåller jag, att, såsom ett bevis på det råd jag häruti kommer att i underdånighet gifva Kongl. Maj:t, få anmäla min reservation emot det af Ridderskapet och Adeln nu fattade beslut.
Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm3 Carl
Jag förenar mig i den i5»
Dru 18 JS ove inb er e. w.
;if' Hans Excellence Herr Grefve af Wellerstedt anraäldta reservation.
Mot Ridderskapets och Adelns genom Voteringen nu vidtagne beslut, anser jag mig böra anmäla min reservation.
Herr von Schultzenheim David:
Äfven jag föranlåtes att mot Ridderskapets och Adelns beslut reservera mig, på de skäl Friherre af Nordin i saken fullständigt anfört.
Grefve Horns Claes Fredrik:
Jag begärde ordet, men afstår från hvad jag ville säga, sedan så många af Konungens Rådgifvare nu gifvit en så märkvärdig caracteristik af sig sjelfye.
Hvad caracteristiken angår, öfverlemuar jag åt Grefve Horn, att uppgöra densamma; och jag tror vid förevarande tillfälle, att det ej bör vara Konungens Rådgifvare betaget, hvaraf Grefven så ofta begagnat sig, nemligen att reservera sig mot Ridderskapets och Adelns beslut.
Å nyo föredrogs Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 17 sistlidue October under N:o 83 afgifne, och den •j8 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmarknin - Den 13 November e. in. i53 gar vid Utskottens under N:o 35 fornt meddeldte Betänkande, angående Vacance-afgifts erläggande till Kongl. Maj:t och Kronan af de Rust- och Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå.
Då delta ärende förra gången förevar härstädes, påstod Herr Hjerta, att Båtsmanshållet ej är skyldigt underhålla Båtsmans-beklädnaden under krig.
Jag var då icke i tillfälle att med autentika handlingar styrka, att denna skyldighet åligger Båtsmanshållet.
Nu har jag deremot, för att slippa hitföra 4 eller 5 tjocka Qvartband, förskaffat mig Utdrag af Författningarne rörande detta ämne, och torde få uppläsa desamma.
De lyda sålunda:
Transumt af nedannämnde Författningar angående Båtsmäns beklädnad. i:o Kongl.
Maj:ts Nådiga Förordning deri s3 Maji i6go. 6:o ”Men, när han (Båtsmannen) antingen ”i Freds- eller Ofredstider blir uppbådat ”på Tåg och Resor, så skall han, jemte sine ”llöst- och Vårpenningar, hafva alt bekom”raa, innan har. ifrån Roten bortreser, tu ”pär Strumpor, ett pär Skor, två Skjortor ”och en Buldansklädning, item livart tredje i54 Den 18 JXoveniber e. m. ”år, en Bullfång, en blå Mössa, eller Skått”hatt, en Hängeraatta och en Rya;” — — ”Men skulle thet åter så hända, att Båts”männerne, then ena tiden efter then anföra, besynnerligen vid infallande krig, blef”ve så hastigt uppbådade, att medlen till ”merbemälte utrednings-persedlars förskaf”fande, så småningom, livart år, som sagdt ”är, förut ej kunde sammansankas, thå må”ste Rotarne icke thess mindre årligen åt ”Båtsmännerne, enär the på Tåg och Resor ”uppfordras, en fullkomlig utredning af för”berörde extra-ordinarie persedlar förskaffa, ”emedan Båtsmännerne, them förutan, ej ”kunna sig begå, utan lära af köld och ”frost bortdö.” — — —. — —. 2:0 Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär och Förklaringen den 25 Maji 1J20. 29:0 ”Allmogen bönfaller i lika underdånighet att slippa hvart år utreda sina Rotebåtsman med Hängemattor, Paijråckar, Ryhr och Skotthattar, såsom ock att de, när ”Gud ger oss fred, tå måtte förskonas för ”vidare Fördubblings-båtsmanshåll.
”Majit pröfvar i Nåder bägge målen skäliga; ”det senare följer af sig sjelf, så snart den Hög”ste
Guden behagar göra ett önskeligt slut på Den 18 November e. m. i55 "detta långyariga kriget; Och hvad det för”ra angår, så hafva Båtsmanshållarena deruti att rätta sig efter Reglementet, emedan ”Kongl.
Maj:ts Nådiga vilja och allvarliga ”befallning är, att BåtsmansContracterne på ”det nogaste efterlefvas, hvaröfver Lands”höfdingarne hafva att hålla hand.” — 3:o Förvaltningens af SjöÄrenderne Kungörelse den 3i Augusti i8o4- 4:o ”Att, om Sjöexpedition varar så länge, "att uppfordringstouren till årstjenst för de ”commenderade Båtsmännen efter nummerordningen derunder å nyo skulle inträffa, "Rotehållarne i sådan händelse böra till "Kronans ersättning, uti de vid SjöMilitiae”Contoret upprättande Vacance-uträkningar, "för det året påföras uppfordrings-bekläd”nadskostnaden till fullt belopp efter Markegång.
” — — — — — — 4:o Kongl.
Kungörelsen den 10 Sept. 1816. 5:o ”Är Båtsmannen på en längre Sjöexpedition eller för annan orsak skull, under ”loppet af flere på hvarandra följande år, ”ständigt tjenstgörande, så skall dock Roten Den iti November e. in.
"icke någon ny årsbeklädnad prestera förr 'an Båtsmannens rätta uppfordringstour i "sin nummerordning inom Compagniet och "i sin proportionerliga ordning inom Båts"manshållet å nyo inträffar, utan vilje Yi "och Kronan honom under liden med beklädnad förse.
Men under krig, då hela "eller största delen af Båtsmanshållet är ”uppfordradt, och vanligt hemlof icke äger "rum, skall hvarje sådan ny uppfordrings"tour anses inträffa efter förlupne 12 månaders tjenstgöring, då Rotens skyldighet "att Arsbeklädnaden utgöra, således å nyo "inträffar.
För att likväl bespara Rotehål"larne beklädnadens förfärdigande och traus"porterande under sådan tid, då Båtsmannen icke har hemlof, må Rotehållarne äga "tillstånd, att erlägga Beklädnadens kostnad "efter Markegångspris; hvaremot Yi och Kronan vilja draga försorg om Båtsmannens "Beklädnads underhåll under samma tid.” 9:o "Så snart Båtsmannens tjenstgöring, vare "sig till Lands eller Sjöss, fortfarit i sex "månader, vilje Vi och Kronan understödja "honom i beklädnadsunderhållet med följande persedlar, nemligen: en tröja, ett par "långbyxor, ett par skor, ett pär strumpor "och en skjorta, hvilka alltid beräknas honom för sex månaders tjenstgöring i Land ”eller lill Sjöss.
Fortfar den oafbrutna tjenst - Deri i8 N o v e m be r e. m. 157 ”göringen än vidare efter denna tids förlopp, så erhåller Båtsmannen af Oss och ”Kronan, för lika tids ytterligare tjenstgöring, en full årsbeklädnad, sådan, som Ro”tehållarne böra den bestå; hvaremot på ”sätt i 5:te punkten är stadgadt, Roten bör ”till Oss och Kronan erlägga betalning derför efter Markegångspris, derest uppfor”dringstouren under tiden i ofvan utstakade ”ordning för numret inträffar.’* 11:0 ”Persedlarnes antal och beskaffenhet ”blifver hädanefter lika i hela det roterade ”Båtsmanshållet, utan afseende på hittills ”befintlige förhållanden.” — — — Rätteligen transsuroeradt från de i Stjernemans och ModeVs Samlingar samt Årstrycket innefattade tryckta Författningar, intygar: Ex ollicio Carl D.
Forsberg, Secreterare vid Stats- samt Allm.
Hvarefter Friherre Cederström munteligen fortfor:
Sedan jag härigenom tydligen visat, att
Båtsmanshållet är skyldigt att under krig bekläda Båtsmannen hvar tolfte månad, följer deraf påtagligen, att de Rotar, som under krig förlora sine Båtsmän, och slippa 158 Den 18 November e. m. insätta nya karlar i stället, likväl äro plig— tige att utgifva beklädnadsbidraget, så länge kriget varar; och sorn Utskottens sednare Utlåtande hvilar på denna sanning, tillstyrker jag bifall å detsamma.
Vid afgörandet af denna fråga böra två omständigheter utredas; den ena, hvad som varit Båtsmanshållets skyldighet i allmänhet i afseende på Båtsmännens beklädnad; den andra, hvad som kan blifva deras skyldighet i följd af ingångne Contracter.
Jag vill visa, att
Båtsmanshållet under krig ej varit skyldigt utgifva beklädnad vidare än vid karlarnes uppfordring till krigstjenst.
Rotehållaren var skyldig att lemna karl fullt beklädd och utrustad, när han uppfordrades s men beliöfde ej vidare bidraga till hans beklädnad under kriget, vid hvars slut, om kriget och karlens tjenstgöring ej räckt länge, karlen var skyldig att till Roten återställa utredningspersedlarne.
Derföre har man, såsom vi ofta sett, brukat skicka hem Båtsmännen till Rotarne på några veckor under krig, och sedan uppfordra dem å nyo, hvarje år, för att få dem å nyo beklädde.
Så gjorde man under 1748, 1789, 1808 och flere års krig, för alt illudera Författningarne och Contracterue, hvarigenom Rotehållarne äro befriade från Båtsmännens beklädnad i krigstid, utom vid uppfordringen; och detta förfarande har vållat flere besvär af Allmogen.
Den i8 November e. m. i5g Kongl. Maj:ts Bref af 1688, som innehåller confirmation på öfverenskommelserne i VesterNorrland rörande Båtsmanshållet, är det äldsta stadgande rörande Båtsmanshållets beklädnadsskyldighet.
Der står uttryckligen: ”att förutan när Båtsmannen på tåg "uppbodad varder, då bekommer han på ”en gång vid sin utresa så väl hela årets ”penningelön, som buldanskläderne, sig till ”hjelp och understöd, vid dess utrustning, ”där till med ett par skor, ett par strum”por och tvenne skjortor, hvilka tre persedlar, såsom berördt är, ej oftare, än vid ”Båtsmannens uttågande, undfås och gifves.” Friherre
Cederström har sjelf uppläst 1690 års Förordning, hvari stadgas, att beklädnad skall af Roten bestås, när karlen uppf ordras j men för öfrigt ej ett ord om vidare beklädnadsbidrag under krig.
Jag ber att få sjelf uppläsa de delar deraf, som angå saken.
I 6:te §. står: ”Men när han antingen i Freds- eller ”Ofredstider blir uppbådat på Tåg och Re”sor, så skall han jemte sine Höst- och Vår”penningar hafva att bekomma, innan han ”ifrån Roten bortreser, tu par Strumpor, ”ett par Skor, två Skjortor, (och en Bul”dansklädning, item hvart tredje år en Bullsäng, en blå Mössa eller Skotthatt), en ”Hängematta och en Rya, och skole till ”thesse senare Persedlars anskaffande All”mogen eller Rotarne hvart år samman - i6o Den 18 Novrmbcr 0. m. ”skjuta, nemligen lill Bullfången en Daler ”21 \ öre, till Blåmössan eller Skolthatten ”10? öre, till Hängemattan 2if öre och ”till* Ryan en Daler, allt i Silfvermynt; ”hvilka Penningar Gronones Befallningsmän ”matte uppbära och uti en säker Cassa för 9* » vara.