Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad serskildt angår herr Kuylén stjernas framställning om behofvet af åtgärder från det allmännas sida lill afböjande af de svårigheter, hvilka vanligen möta den från fängelset utträdande alt kunna erhålla utvägar till ärlig försörjning, samt det förslag, motionären för sådant ändamål uppgifvit, eller alt ständige korpser skulle inrättas, hvilka i sin tjenst borde upptaga äfven för brott straffade personer; så kunna Utskotten visserligen icke annat än instämma uti motionärens åsigt, att den efter undergånget straff på lii fot ställdes belägenhet ofta är att beklaga; men då det uppgifne förslaget icke synes Utskotten hvarken lämpligt eller motsvarande det ändamål, sorn dermed vel it ernås, samt i öfrigt för delta ändamåls vinnande mera synes vara att hoppas af den faderliga och försonliga behandling, menniskoä. lskaude medlemmar af ett samfund äro i tillfälle att åstadkomma, än af kalla och lagligen anbefallde tvångsmedel, sorn väl kunna verka en yttre - Lag- sovit Allm. Desv.- och Elu.n.-Ulshollens Betänkande, K.o 44. 7 ordning, men sällan förbättra hjertals böjelser, hafva Utskotten af dessa on> ständigheter funnit sig föranlåtne hemställa, att nämnde förslag icke må föranleda till någon åtgärd.
Deremot och hvad slutligen vidkommer de motionärers förslag, hvilka afse alt bereda nödiga tvångsmedel, hvarigenom sädane försvarslöse personer, hvilka icke blifvit straffade för stöld eller inbrott, eller andra grofva förbrytelser, ma kunna allvarligen tillhållas alt förskaffa sig tjenst eller annat stadigt näringsfång; så hafva Utskotten, lika med motionärerne, insett behofvet af en dylik föreskrift, samt i följd häraf funnit sig böra de i detta hänseende väckta förslag i hufvudsaklig mån understödja. 5 § 2 mom. af den åberopade Kongl. Stadgan antyder visserligen, del serskildt föreskrift kommer att i nåder meddelas, när och huruledes försvarslös, sorn icke är att hänföra under § 6, morn. 1, men tigger elier visar fortfarande lätt ja och liderlighet, må genom annat tvång, än viet i förra mom. af 5 § omnämnda, eller personens ställande under tillsyningsmans lmsbondeiätt, hållas lill ordning och arbete vid inrättning inom orten; men då emellertid, i saknad of en dylik bestämmelse, betänkliga olägenheter, på sätt flera motionärer anmärkt, redan inträffat, och sannolikt än vidare komma att förspörjas, hafva Utskotten, till afhjelpande af det sålunda öfverklagade förhållandet, intilldess frågan om organisation af arbets-iurättningar
Inom otterne för dylike personers sysselsättande under nödig tillsyn, kan varda afgjord och bestämda föreskrifter i detta afseende meddella, ansett sig böra föreslå ett stadgande, huru med dylika personer bör förhållas; och få Utskotten, i följd häraf, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer må uti underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, dels att 2 mom. 5 fjf uti Kongl. Stadgan angående försvarslöse och till allmänt arbete förf aline personer, måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”Öfver försvarslös, som icke är att hänföra under § 6 mom. 1, men visar lättja och liderlighet, ege tillsyningsman enahanda husbonde rätt, sorn i förra morn. sägs ; och må en dylik person, derest han underlåter att af erbjudet arbetstillfälle sig begagna, samt efter inför socknenämnden 3:ne serskilda, gånger erhå/lne varningar, sig ej rättar, anmälas hos Konungens befallnings^hafvande, som ege ätt med honom förfara på sätt i § 8f öre skrif ve %:
8 Lag- samt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskotlens Betänkande, tko 44. dels ock att till 8 § i omförtnälde Kongl. Stadga måtte fogas ett tillägg, hvarigenom samma § komme att erhålla följande ly delse: Finner Konungens befallningshafvande ej skäl att förlängdt anstånd enligt $ ~ bevilja, eller har den, sorn äfven erhållit detta anstånd, föreläggandet ändock icke uppfyllt; och är ej tillfälle till personens sysselsättande, under nödig tillsyn, viii arbets-in rättning, som är orten serskildt tillhörig; varde den försvarslöse dömd att användas till allmänt arbete på viss tid, hvilken bestämmes sålunda: till fyra år för den, som undergått straff för tredje resan stöld, eller och blifvit för annat brott dömd till lifstidsarbete å fästning eller tukthus, eller att mista lif vet, men i det straff af nåd erhållit mildring; till tre år för den, som undergått straff för andra resan stöld eller andra resan inbrott; till två år för andra i 6 mom.
1 nämnde försvarslöse; samt till ett år eller derunder för sådane personer, som uti § 5 mom. 2 omförmälas.” Emot det af Utskotten uti sednare punkten af omförmälda betänkande sålunda fattade beslut anmäldes reservation af herr prosten Tellbom, som ansåg att någon viss tid emellan de serskilda varningarne bordt bestämmas, samt uttrycklig föreskrift härom uti det föreslagna stadgandet intagas.
STOCKHOLM, f. d.
Schultze* Boktryckeri, 1848.
Besv. och Ekon.-Utskoltens Betänkandej N;o 45. i N:o 45.
Ank. till Exp, DtsL den n Sept., kl. 7 e. tn.
Betänkande, i anledning af väckta frågor om ändring i sättet för klockares och orgelnisters antagande.
Utskotten hafva till behandling fått emottaga tvänne serskilda i detta ämne väckta motioner, nemligen: af riksdagsfullmägtigen Sven Heurlin från Kronobergs län_, som erinrat, att, ehuru redan uti Kongl, resolutionen på allmogens besvär af år 1734 Kongl. Maj:t utlofvat, det församlingarne, ”med pastors samråd,’1 skulle få till klockare ”utvälja hvem de hafva bästa förtroende rerne häråt gifvits den tydning, som skulle afgörandet af denna angelägenhet dem ensamt tillkomma, hvilket ock numera i sjelfva verket inträffat, då, vid dylikt val, kyrkoherdens röst beräknas och gäller lika med hälften af det afgifna rösteantalet.
I anledning häraf och då församlingarnes rätt att utse de personer, som skola af dem lönas, underhållas och pensioneras, efter motionärens tanke, på allt sätt borde bevaras, har han föreslagit, att, i fråga om val till klockare och orgelnist, församlingens pastor endast i och för prestegården må utöfva rösträtt; och af riksdagsfullmägtigen Eric Andersson från Skaraborgs län, som anmärkt: att, vid tillsättande af orgelnist-, klockare-och skollärare-beställningar, missbruk ofta egde rum, dervid inträffade, att församlingarne mången gång nödgades emottaga personer, som voro mindre skicklige i utöfningen af omförmälda befattningar, äfvensom att, i händelse någon duglig person dertill blefve u,tsedd, denne ofta nog på samma gång erhölle förslag och utnämning inom annan församling, hvaraf följden vore, alt han afsade sig beställningen å det ställe, han för sig funne mindre förmånligt; att det vore olämpligt, det den s. k. prost-posten eller klocka're-posten bestriddes af ifrågavarande tjenstemän, helst ett hinder för tjänstgöringens fullgörande för klockaren derigenom uppkomme samt nämnde uppdrag utan olägenhet kunde öfverflyttas på kyrkovaktaren; samt slutligen att, i händelse konvention om klockares lönevilkor inom någon församling träffades, nämnde öfverenskommelse borde, för att vara gällande, till Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse öfverlemnas; och har motionären, till förekommande af de missbruk, hvilka i ofvananmärkta hänseen - Rih. till R.
Prot. 184J och 1S48, 7 Sami, 2 Afd. 13 Haft, 1 2 Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande>, N.o 4 6- den skola inträffat, upprättat och uti förevarande framställning intagit ett utförligt förslag till författning i detta ämne.
Dessa motioner hafva Utskotten tagit under öfvervägande ; oeh, h vad först, vidkommer frågan örn inskränkning uti den församlingens kyrkoherde tillagde rösträttighet vid klockares tillsättande; så hafva Rikets Ständer, i anledning af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottets betänkanden N:ris 91 ocb 114> redan fattat sitt beslut i detta ämne, och något yttrande öfver de gjorda framställningarne i denna del torde således här icke erfordras..
Beträffande åter det af Eric Andersson framställda förslag till författning i fråga om antagande af orgelnist, klockare och skollärare, äfvensom samme motionärs yrkande om förändrade föreskrifter i afseende på klockares göromål, , med hvad mera,, i sammanhang härmed, blifvit erinradtj så hafva Utskotten, vid granskning af nämnde förslag, ieke kunnat undgå att anmärka , hurusom de deruti intagne bestämmelser dels uti redan utfärdade författningar finnas att tillgå,, dels ock synas obehöfiiga eller för ändamålet mindre lämpliga; vid hvilket förhållande och då, hvad angår de anmärkningar, sorn af motionären i öfrigt blifvit framställda, desamma, efter
Utskottens omdöme icke heller äro af den beskaffenhet, alt något afseende derå, hvarken i det ena eller andra fallet, kan tillstyrkas, Utskotten hemställa, att förevarande motion icke mål föranleda till någon ät gärd.
Stockholm den 11 September 1848.
N:o 46: Ank. till Expi Ut sk. den r r Sept.,, kl. f e. m» Betänkande i anledning af väckt fråga om ändring af 5/ $' st morn uti Kongl, instruktionen för landtmätarne i riket den 4 Maj tSsy.
Genom remiss från Ilederv.
Bonde-ståndet har Allnänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet fått till behandling emottaga en af rik sd agsfallm äg t igen’ Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus län gjord framställning, deruti motionären fästat Bikets Ständers uppmärksamhet å obilligheten af det uti omförmälda Kongl, instruktion förekommande stadgande, att ingen landtmätare får, till erhållande af Kongl. Majrts fullmakt såsom kommissions-landt - samt Allm. Desv.- och Ekon.-Utskottens Betänkandet N.o ^5.
J mätare anmälas, innan lian författat karta med beskrifning öfver en socken inom det län, hail fått sig såsom tjenste-stalion anvisadt.
Ehuru nämnde föreskrift visserligen »fsåge ett, såväl för staten som för den enskilde kurn munen, högst gagneligt och vigtigt ändamål, nemligen att bibringa en noggrann kännedom om olika trakters inom fäderneslandet förhållande till hvarandra, samt bereda dem, som ordna kommunal-bestyren, en klar åskådning af de förhål» landen, som utgjorde föremål för deras verksamhet, vore det dock, efter motionärens tanka, slaten föga värdigt att, för vinnande af detta ändamål, ålägga någre dess uudersåter ett onus utan motsvarande ersättning.
Med fa» stadt afseende härå har motionären föreslagit, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att omförmäldta stadgande må utur landtmäteri-instruktionen utgå, eller ock, för den händelse detsamma i och för tillkomsten af sockne-kartor med beskrifningar ansåges böra bibehållas, att staten måtte förbinda sig att härföre lemna en emot arbetet svarande er» sättning.
Denna motion har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet gemensamt med L-ig-utskottet tagit under öfvervägande; och hafva de förenade Utskotten dervid inhemtat: att det uti omlörmälda instruktion intagne stadgande om skyldighet för vice kommissions-landtmätare och landtmäteri-auskultanter att, innan de till vidare befordran kunna anmälas, upprätta en sockenkarta med dertill hörande beskrifning, blifvit satt i verkställighet först genom Kongl. Mrfj:'s till öfver-direktören vid landtmäteriet den 12 December 1845 aflåtna nådiga bref, hvilket, jemte nödiga bestämmelser i öfrigt, tillika innehåller föreskrift om en viss modell, hvilken, vid upprättande af sockne-kartor å landet, skall tjena till efterrättelse; att vederbörande landtmätare under tiden fått, för erhållande af befordran, afgifva förbindelse att, så snart nödiga förmulärer till nämnde chartte-arbete blefve faslstäldta, detsamma fullgöra; att serskilda föreskrifter i ämnet ytterligare blifvit meddelade genom Kongl, brefven till öfver-direktören vid landtmäteriet den 20 April och den 14 Maj 1847, af innehåll, dels att, derest någon kommissions-landtmätare, som till ifrågavarande arbete vore förbunden, dåmera, i anseende till högre ålder, minskad arbetsförmåga eller annat giltigt binder, skäligen syntes böra derifrån frikallas, öfver-direktören finge sådan frikallelse bevilja, dels ock att, der större socknar förekomma i de norra och vestra orterna, öfver-direktören egde att åt två eller flere landtmätare anvisa blott en sådan socken, att deröfver gemensamt, efter lämplig fördelning, karta och beskrifning upprätta; varande härjemte uti 2:a och 3:e mom. af först omförmäldta Kongl, bref ser» skildt stadgadt, dels att, vid de tillfällen, då, i brist af redan upprättade kar» k Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, N.-o 47' tor eller nödige uppgifter, någon betydligare mätning för beredande af socknekartas fullständighet och pålitlighet erfordras, och icke af landtmätare med lön på stat kan, enligt deras tjenstepligt, verkställas, öfver-direktören må, uppå Kongl. Maj:ts befallningshafvandes i länet anmälan, efter hvad för hvarje fall skäligt pröfvas, tilldela vederbörande landtmätare lämpligt aifvode för sådan mätning, antingen af General-landtmäteri-kontorets bötes-medel, så vidt de dertill lemnade tillgång, eller ock af det för sockne-kartors upp!ättande beviljade åi liga anslag, hvilket öfver-direktören egde alt, i mån af behof, hos statskon torpt utbekomma; dels ock att, då landtmätare befinnes hafva nedlagt synnerlig möda och omsorg för sockne-kartors och beskrifningars upprättande,
Kongl. Maj:t vill, uppå öfver-direktörens underdåniga framställning derom, i nåder pröfva, hvad serskild vedergällning derför må ega rum.
Utskotten skolat vördsamt redogöra för hvad i delta ämne sålunda förekommit, få Utskotten, lili besvarande af den väckta motionen, tillägga, att då, på sätt af ofvananförda, tid efter annan utfärdade, Kongl, bref, inhemtas, åtgärder blifvit föreskrifna, i ändamål alt för vederbörande landtmätare bereda en lättnad uti eller en ersättning för det ifrågavarande arbetet, hafva Utskotten, ehuru erkännande, att nämnda arbete icke destomindre kommer att medföra en icke ringa möda och uppoffring, likväl, vid betraktande af nyssberörda omständigheter, byst betänklighet att tillstyrka en ytterligare eftergift uti förrberörde åliggande, och få, i följd deraf vördsamltgen hemställa, att motionen för närvarande icke må föranleda till någon åtgärd.
Emot det af Utskotten sålunda fattade beslut har herr prosten Tranasus sig reserverat.
Ånk. till Exp. Utsk. den ii Sept., kf. 7 e. 1», Betänkande, i anledning af väckt fråga om medborgare-rätt för den, som förvärf var fast egendom inom riket.
Till Lag-utskottets behandling bar Höglofl.
Ridderskapet och Ådeln öfverlemna! en af herr Munck af Rosenschöld, JS.
Rväckt motion af inne - Lag- samt Allm.- Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande; IV.-o /fS. 5 håll, att en hvar, som inom riket förvärfvar fast egendom, må, utan serskild ansökning dertill erfordras, komma i åtnjutande af Svensk medborgare-rätt.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten hafva tagit denna fråga under pröfning; men då en förändring uti de stadganden, som i omförmäldte hänseende nu äro gällande, hvarken synes behöflig elfer af den allmänna meningen torde påkallas, hafva Utskotten ansett sig ega skäl hemställa, att nämnde Jörslag må lemnäs utan afseende.
Stockholm den 11 September 18-18.
Ank. till Exp. Utsk. den ii Sept., kl. ? e. m.
Betänkandei anledning af väckt fråga om fullständig medborgare-rätt för i Sverige födde judar.
Uti en hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt motion har herr Ridderstad; C. F.; bland annat anmärkt, hurusom det vore orättvist, samt, efter hans tanka, lill och med skadligt, att en klass af medborgare funnes, som, ehuru född Svensk, likväl, för sin religiösa öfvertygelses skull, om också icke helt och hållet, dock genom vigtiga och stora inskränkningar och förbehåll, vore utesluten från så många af samhällets förmåner, att den, från vaggan till grafven, måste betraktas såsom blott till en del tillhörande landets medborgare; och har motionären, under förmälan, det erfarenheten skulle hafva ådagalagt, att judarnes emancipation från serskilda tvångslagar icke blott ej skadat, utan till och med gagnat det allmänna, föreslagit r’en sådan förändring af hittills varande lagstiftning för judarne, att de i riket redan bosatte judar och deras afkomlingar må inträda i fullständig
Svensk medborgare-rätt, med den inskränkning, allena, som, i följd af de olika religions-bekännelserne, ör grundad i sakens natur, samt dessutom i de fall, som af grundlagen bestämmas.
” Denna, till Lag-utskottet remitterade, motion, hvilken ansetts böra handläggas jemväl af Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet, hafva de förenade Utskotten förehåll till behandling; men då Rikets Ständer, i anledning af © Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, IV :0 Jf$.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottets under N:o 107 afgifne betänkande om utvidgande af de rättigheter, som äro mosaiske trosbekännare här i riket tillerkända, redan fattat sitt beslut i detta ämne, hafva Utskotten vid sådant förhållande, ansett serskildt utlåtande öfver förevarande motion icke erfordras; hvilket Utskotten härmed skolat hos Rikets Ständer vördsamligeu anmäla.
Ank. till Exp. Utsk, den li Sept., kl. 7 e. m.
Betänkande , i anledning af väckt fråga om ändring uti nt& gällande st ad gande n , rörande afvittrings verket i de norra länen.
Genom remiss från Hederv.
Bonde-ståndet har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet fått till behandling emottaga en af riksdagsful 1 mägtige G«* staf Glad och Johan Westermark från Westerbottens län gemensamt gjord framställning af innehåll, att då, vid den afvittring, sorn, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga stadga den 10 Februari 1824, inom sistnämnde län förrättas, den ordning af vederbörande landtmätare foljes, att mätningen boijas från fjelltrakterne och derifrån fortsattes till kustlandet, häraf inträffat, alt länets äldre eller odal-hemman, hvilk* vid kusten äro belägna, komma i mistning af den skog och mark, dem författningsenligt tillkommer, enär densamma derförinnan redan blifvit af nybyggare så upptagen, att för dessa hemmin någon mark icke vidare står att eihålla.
I ändamål att afhjelpa ett dylikl förhållande, hvilket ansåges destoneera obilligt, som odal-hemmanen, sådant oaktadt, fortfarande måste utgöra der.s fulla skatt, hafva motionärerne, jemte bifogande af en utaf förste landtmätaren i länet utgifven attest öfver det betydliga utmål, som saknas för hemmanen i norra delen af länet, föreslagit, att nu gällande föreskrifter i detta ämne måtte sålunda ändras, att afvittringen komme att taga sin börjdn från kustlandet och fortsättas uppåt fjelltrakterna, dervid odal-hemmanen först borde komma i åtnjutande af deras utmål i skogsmark; samt alt, å de ställen, der kronans allmänningar redan blifvit upptagne af nybyggen, den från de närmaste nybyggena utgående afgäld La g- samt Allm. Besv.- och Enon.-Utskottens MemorialN;o So. 7 snitte minska odal-hemmanens skatt, i föihållande tili det felande utmålet i skogsmark.
För behandling af denna fråga har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskottet ansett nödigt sammanträda med Lag-utskottet; men, då det af motiosiärerne öfverklagade förhållande, för såvidt Utskotten, uti ärendets nuvarande outredda skick, kunnat finna, har sin grund uti en oriktig tillämpning af den åberopade författningen, samt rättelse härutinnan torde böra sökas hos vederbörande embels-myndigheter, få Utskotten, som anse frågor af förevarande art, de der endast röra verkställighet af redan gifne föreskrifter, icke tillböra Rikets S'änders pröfning, hemställa, att motionen ieke må föranleda till nii gon åtgärd.
Stockholm dea 11 September 1848.
N:0 50.
Ank. till Exp. Utsk. den it Sept, kl. 7 e. m.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss af Utskottens be* tänkande IV-o 28.
Uti oraförmäldta betänkande hade Utskotten, uppå anförde skäl, tillstyrkt Rikets Sänder alt, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, dit Kongl. Majst täcktes i nåder försiändiga samtelige
Dess befallningshafvande att, till ledning för magistraterne i städerne och uppbördsmännen på landet vid den redovisning för saköresmedel, som af dem skall afgifvas, från vederbörande öfver-rätter,. i god tid före summariska och special-räkningarnes »(lemnande, begära upplysning, huruvida de från föregående halfår balanserade mål, deruti böter blifvit ådömde, äro afgjord*, eller om desamma fortfarande bero på öfver-rätternes pröfning.
Enligt ankomne protokolls-utdrag, hafva Högv.
Preste-slåndet och VällofL Borgare-ståndet till Utskotten återförvisat nämnde betänkande, hvilket af Heder v.
Bonde-ståndet blifvit godkändt, men af Ilo »loff.
Ridderskapet och Adeln deremot afslaget- De anmärkningar, som emot nämnde förslag inom förstnämnde tvenne Riksstånd blifvit yttrade, äro hufvudsakligen följande: att den tillstyrkta åtgärden vore öfverflödig, helst det ålåge Hof-rätterne att till Konungens befallningshafvande öfversända utslag i bötes-mål,. för att verksläl - 8 Lag- samt Ailm. B:sv.- och Ekon.-Utskottens Memorial, Ti:o
So. las, samt saköres-längderne lemnade tillräcklig vägledning i afseende på de mål, sora från under-rätt icke fullföljdes; att de upplysningar, hvilka, enligt Utskottens förslag, utaf Konungens befallningshafvande från öfver-rätterne skulle begäras, voro svåra att anskaffa, enär mycket arbets erfordrades, ej mindre för Konungens befallningshafvande att taga reda på de ifrågavarande balanserade målen, än ock för Hof-rätterne att upprätta förteckningar å de hötes-mål, som voro oafgjord»; att det icke borde förbises, att, då utslag uti dylika mål tillsändas
Konungens befallningshafvande just för att verkställas, det vore Konungens befallningshafvandes pligt att, i samma ändamål, genast efter emottagandet, afsända dem till vederbörande uppbördsman, hvilken nästan alltid vore under-exekulor; att Kongl. Kammar-kollegii cirkulär-bref den 18 Juni 1779 i följd häraf vore obehöfligt, hvadan ett uppliäfvande deraf bordt tillstyrkas; att, för undanrödjande af de svårigheter, hvilka för en fullständig redovisning af balanserade saköres-medel härigenom kunde för vederbörande exekutorer uppkomma, ett stadgande kunde meddelas, af innehåll, att, då ifrågavarande utslag för verkställighet till Konungens befallningshafvande öfversändas, anteckning derom borde ske uti inhibitions-förteckningen, hvarigenom all erforderlig kontroll bereddes; att Utskottens förslag, om det godkändes, skulle för visse embetsman komma att medföra ett icke obetydligt besvär, och efterlefnaden af det tillstyrkta stadgandet sannolikt icke blifva så noggrann, alt den verkan, man deraf förväntat, kunde till fullo påräknas; att då emedlertid hvarjehanda olägenheter och lidanden för de sakfäIIde torde uppkomma, helst uppbörds männen ovägerligen måste ställa sig de stränga föreskrifterne uti ofvan åberopade cirkulär-bref lill efterlefnad, en rättelse härutinnan vore af nöden, hvadan nämnde cirkulär-bref, hvilket tillkommit endast såsom ett rättesnöre för uppbördsmännen, men stöde på sidan om allmänna lagen, borde upphäfvas; samt slutligen att de kontroller öfver böters indrifning och redovisning, som, i stället härför, kunde pröfvas erforderliga och lämpliga, af Kongl, Maj:t torde kunna bestämmas, utan alt något förslag härom afgåfves från Rikets Ständer, som till Kongl. Maj:t borde öfverlemna att i denna del förordna.
I anledning af dessa anmärkningar och hvad i sammanhang dermed blifvit föieslsget, hafva Utskotten ytterligare tagit detta ärende under öfvervägande; och ehuru Utskotten föreställa sig, att det utaf motionärerne åsyftade ändamål, — eller att den, som af under-rätt blifvit fälld till böter, men öfver utslaget fört klagan i högre rätt, befrias från skyldighet alt, intilldess öfver-rätt meddelat utslag i målet, förete flere än ett diarii-bevis, — skulle, genom Lag- tamt Mini.
Betvoch Ekon.-Ulskottens Memorial, If.o So. 9 genom dea af Utskotten föreslagne åtgärd, kunna ernås, helst densamma afser alt bereda vederbörande exekutorer tillfälle att, utan begagnande af den rättighet, som uti ofvananförda cirkulär-bref blifvit dem roedgifven, nemligen alt lid efter annan affordra de sakfäilde diarii-bevis, erhålla de upplysningar, hvilka kunna vara af nöden för en fullständig redovisning för balanserade sa köres- medel, vilja Utskotten likväl icke förneka, att detta ändamål säkrare och med mindre omgång kan vinnas derigenom, alt en underdånig anhållan framställes endast derom, alt nämnde cirkulärbref till vidare kraft och verkan varder upphäfvet.