Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf ordalydelsen af denna § synes således tydligen att för tillämpningen af denna § skall beslutet afse en fråga dervid den 368 Den 2'J Juli e. m. ifrågakorane personen vore ställd i någon ansvars- eller redovisningsskyldighet till R.
St. på sätt §:n omförmäler.
Ilan är då icke ens berättigad att öfvervara beslutet.
Men då grundlagen skall tydas efter ordalydelsen och något grundlagsstadgande mig velterligen icke finnes, som förbjuder den riksdagsman, som väckt en motion eller till K.
M. ingått med en ansökning, som till StatsUtsk. blifvit öfverlemnad, att vid voteringen deröfver i sitt Stånd deltaga, så kan jag icke inse hvad stöd Hr von Hartmansdorff och Gr.
Anckarsvärd kunna i grundlagen finna för det yrkande de här framställt.
För öfrigt är det redan af flere talare upplyst att den af Gr. von Rosen afgifna röst alldeles icke haft något inflytande på voteringens utgång och förmodar jag derföre att voteringen mäste anses vara laglig.
Gr. von Rosen, Reinhold:
Om jag rätt förstått
Hr von Hartmansdorffs anmärkn., så innebar den att hvarje riksdagsman, som är ombud eller delägare i ett bolag, icke skulle äga rätt att deltaga i voteringar, dervid bolagets intresse vore i fråga.
Vi hafva likväl vid många föregående tillfällen, då fråga varit om anslag till kanaler och andra arbeten sett att just de personer, som deraf mest varit intresserade, deltagit icke blott i diskussionen, utan äfven i beslut och voteringar deröfver.
Ar detta ett missbruk, så har det dock numera vunnit häfd och bekräftelse såsom prejudikat.
Jag anser det derföre vara föga grannlaga att vid detta tillfälle så strängt tillämpa lagen som Hr von Hartmansdorff velat göra.
Den mening Hr Dalman nyss uppläste ur 41 § Riksd.Ordn., och som börjar med orden: ”börande för öfrigt och i allmänhet,” bevisar nogsamt att §:n icke handlar blott om Konungens rådgifvare och öfrige der omförmälde embetsman, utan äfven om riksdagsmän i allmänhet.
Jag vet ganska väl, att denna ena röst, som Gr. von Rosen afgifvit, icke betyder något vid en sådan pluralitet, som den ifrågavar:de; men jag tror dock att de maktägande, det vill här säga de fleste, böra, såsom alla andra, iakttaga grundlagen.
Man talar här om grannlagenhet; men den bör väl iakttagas så väl af de öfverlägsne, som den af de underlägsne begäres.
Här synes mig grannlagenheten hafva fordrat att den person, hvars ansökning varit föremål för pröfning, afhållit sig från att i omröstningen derom deltaga.
Hr Roos, Jonas Emanuel:
Det är nu första gången denna riksdag, som jag utber mig att under några ögonblick få taga R. o. Ad:s uppmärksamhet i anspråk för hvad jag har att i denna fråga anföra.
Jag får då till en början gratulera mig sjelf öfver alt jag qvarstannat i salen efter voteringen, hvaruti jag deltog.
Vi hafva nu stridt hela dagen om en fråga, som varit ett särdeles föremål för allmänna uppmärksamheten och hvarvid R. o. Ad., Den V9 Juli e. m. 309 Ad., efter hvad voteringen utvisar, fästat ett synnerligt intresse.
Men om nu den meningen skulle kunna göra sig gällande att voteringen vore olaglig, skulle del genom en surpris kunna hända att sedan de liesia ledamöter af Ståndet redan bortgått, vi finge börja ånyo att behandla ett ämne, hvarom vi hela dagen hållit på att diskutera.
Jag har varit nied alltsedan 1818 års riksdag, ofta deltagit i R. o.
Ad:s sammankomster, men aldrig har det dervid mig veterligen handt att man, efter någon af de ofta vigtiga voteringar, som dervid förekommit, ifrågasatt att den som väckt en fråga icke skulle haft rätt att deltaga i beslutet derom.
Jag vet visserligen att min röst i detta fall icke betyder något; men i anseende lill sjelfva sakens vigt, intresserar jag mig på det högsta derföre att den nu skedda voteringens laglighet må blifva erkänd, och har jag derföre velat uttala min åsigt härom.
Ehuru jag icke hyser någon farhåga för sakens utgång här hos R. o. Ad., tager jag mig likväl friheten till Hr von Hartmansdorff och Gr.
Anckarsvärd hemställa om de icke ville afstå från deras anmärkn.
Jag tviflar dessutom på att många af de ledamöter, som voterat med dem, skola finnas villige alt låna sig till hvad man skulle kunna kalla en politisk öfverrumpling.
Så vidt jag kan minnas, har en sådan händelse icke inträffat på Riddarhuset alltsedan den famösa voteringen om fideikommisset1, dä lill följd af försummelsen att aflägga en sedel förseglad, den skedda voteringen måste göras om igen, hvarigenom del ock lyckades att genomdrifva ett beslut, som var stridande emot pluralitetens mening.
Jag hoppas att det nu icke skall lyckas lika väl som då.
Jag gjorde min anmärkn. genast efter voteringens slut, då det anmärkta förhållandet ännu kunde vara i friskt minne, men jag har alldeles icke varit angelägen derom alt anmärknm genast skulle pröfvas.
Om någon vill begära frågan på bordet, står det honom ju fritt.
Lika litet är jag angelägen om all saken uppskjnles för att en annan gång förekomma, ty deraf skulle blott följden blifva, det vi komma att, genom ytterligare öfverläggningar, förspilla tid.
Jag är ock öfvertygad att, äfven om R. o. Ad. erkände riktigheten af min anmärkn.
, skulle utgången af en ny omröstning blifva detsamma som af den nu skedda.
Men jag har likväl ansett det vara min pligt att uttala min mening om den oformlighet, som ägt rum.
För principens skull beklagar jag alt Hr von Hartmansdorff först vid detta tillfälle kommit att göra en sä beskaffad anmärkn. emot formen, som den ifrägavande, då så många tillfällen förut erbjudit sig att dermed framkomma.
Sålunda inträffade vid förra riksdag samma förhållande som nu, då det var fråga om anslag till Emåns upprensning.
Dåvar.
Utsk:s utlåt, derutinnan var grundadt på en ansökning af Hr af Harmens och åtskillige andra personer.
Hu7 H. 24 370 Den 29 Juli e. m. ruvida Hr af Hannens, då denna fråga förekom här på Riddarhuset, deltog i voteringen, derom kan jag icke bestämdt uppgifva ; men alt han öfvervar beslutet, det erinrar jag mig nogsamt; och likväl gjordes då ej någon anmärkn. deremot.
Hr von Troil: Såvida Hr von Hartmansdorff ej åtnöjer sig med att hafva gjort den ifrågavar:de anmärkn:n, ulan yrkar på beslut deröfver, nödgas jag anhålla att frågan nu mätte afgöras, på det att vi må slippa allt vidare ordande i denna obehagliga, och, såsom jag tror, för dem som dermed framkommit, mindre ärofulla sak.
Gr. Anckarsvärd:
Jag skall först utbe rr.ig att man ville något mera än som hittills skett, välja sina uttryck.
Jag tror icke att hvarken ära eller vanära kan vid denna frågas behandling ifrågakomma.
Det måtte väl vara hvarje representants rätt och pligt att af grundlagen söka inhemta rätta begreppet om formernes riktiga iakttagande.
Att i detta fall uttala sin mening, lär väl ej kunna anses vara ett större fel än om det sker vid andra frågor.
Det är ju i alla fall majoriteten som skall afgöra saken.
Jag insisterar för ingen del på något beslut öfver den väckta anmärkmn, ty jag inser mycket väl att det vore orimligt att begära det hela den nu försiggångna voteringen skulle göras om igen, emedan resultatet af en ny votering förmodligen blefve detsamma.
Emedlertid har jag icke kunnat neka mig att hafva biträdt Hr von Hartmansdorffs anmärkn., då jag ansett det vara tvifvelaktigt, huruvida det varit lämpligt att i den nyss anställda voteringen en person deltagit, som af sakens utgång bestämdt varit intresserad, såsom hittills varande den enda synliga delägaren i det bolag, hvarom fråga varit.
Uti uttalande af en sådan åsigt kan väl ej ligga någonting så särdeles fördömligt, aldraminst Stånds-ledamöter emellan, dervid man borde kunna vänta någon fördragsamhet emot olika tänkande och åtminstone att icke beskyllas för oädla motiver, hvilka beskyllningar dock frän visst håll så frikostigt och med en sådan öfverlägsenhet i tonvigt nu meddelats.
Man borde väl dock respektera olika länkandes öfvertygelse.
Emedlertid öfverlemnar jag frågan helt och hållet till Hr Gr. o. Landtnäs bedömande, linder protest emot det af flere ledamöter gjorda påståendet att jag och Hr von Hartmansdorff varit obefogade att göra den framställda anmärkn. och att vi dertill saknat anledn. af grundlagens ordalydelse.
Afven jag öfverlemnar gerna åt Hr Gr. o. Landtm, att afgöra denna sak, men beklagar att fördragsamheten är så ringa hos dem som hafva segren i sina händer.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att då R. o. Ad. före voteringen beslutat, att, sedan densamma förssiggått samt de från Exped.- Utsk. inkomne skrifvelseförslag förekommit till justering, plenum skulle afslutas, så innefattade detta beslut naturligtvis, alt icke beslut i någon annan fråga denna afton finge fattas.
Den 29 Juli e. m. 37 Hr von Hartmansdorff och Gr.
Anckarsvärd hade fortsatt sitt yrkande att den nu väckta frågan borde blifva föremål för en pro* pos. till R. o. Ad., hade Hr Landtm, följaktligen nödgats förklara, att han icke ansåg sig kunna framställa denna fråga förrän i ett följande plenum, men sedan nu, enligt Hr Landtm:s uppfattning, förenämnde ledamöter afstått från sitt yrkande och åtnöjt sig dermed, att de lingö sina anmärkmr antecknade i prot., torde R. o.
Ad. finna att ingenting annat återstode än att öfvergå till justering af de inkomne skrifvelse-förslagen.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag lill R.
St:s und. skrifvelser till K. M.:
N:o 152, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de ruslhållarnes inom det s. k.
Kungsöhrs län befrielse från erläggande af lösen för de ränte-dagsverken, hvilka af deras egande stamhemman skola utgöras; N:o 153, i fråga om rättighet för Dahls häradsboer till utsyning på Ombergs kronopark ; N:o 154, i anledn. af anmärkt olagligt förfarande utaf Styrelsen öfver Kongl, och Hvitfeldlska stipendii-inrättningen; N:o 155, ang:de en vilkorlig pension åt kanslirådet 0.
Sundels enka; N:o 156, ang:de statsanslag till arméens pensionskassa; samt N:o 157, om låneunderstöd af allmänna medel till reparation af domkyrkan i Linköping.
Då härefter till justering anmäldes Exped.Utsk:s under N:o 158 afgifna förslag till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af Dess nåd. propos. om tillåtelse för banken och riksg:skont. att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens accords-amorterings-fond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid, blef detta förslag lagdt på bordet, till följd af derom utaf Gr. Lagerbjelke, Gust., gjord begäran.
Upplästes till justering samt godkändes Exped.Utsk:s under N:o 159 afgifna förslag till förordnande för utsedde ledamöter t komitéen för tryckfrihetens vård.
Slutligen upplästes till justering och godkändes följande från Exped.Utsk. inkomne förslag lill §§ i riksdagsbeslutet: N:o 14, ang:de val af just.ombudsman och dess suppleant samt komiterade till tryckfrihetens vård; N:o 15, ang:de båtsmans-beklädnadens öfvertagande af Kronan; 24* 372 Den 29 Juli e. m. N:o 16, ang:de folkskole-afgiftens fortsatta utgörande samt om närmare bestämmande dervid. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 om aftonen.
Måndagen den 31 Juli 1848.
Plenum kl. ^ till 6 e. m.
Justerades ett prot.-utdr. för d. 29 dennes samt pleni-prot. för d. 1 dennes f. m.
Af åtskilliga, länge uppskjutna, för mig verkligt angelägna omsorger, föranlåles jag att aflägsna mig från hufvudstaden för en tid, längre än tre veckor.
Då jag är i ovisshet, huruvida den allmänt hysta och jemväl af II.
M. Konungen nådigst uttryckta önskan, om riksdagsärendernes afslutande inom en kortare tiderymd, verkligen må kunna ernå fullbordan, nödgas jag alltså vördsammast anhålla att R. o. Ad. behagade tillåta mig att från och med nästk.
Fredag varda endtledigad från de befattningar, dem jag genom det H.
Ståndets förtroende fått mig uppdragne, nemi. att vara Bänkman å den Bänkm:s-afd. jag tillhörer, äfvensom att vara ledamot så väl i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., som uti förstärkta StatsUtsk., samt att vara snppleant i förstärkta BankoUlsk.; jemte del jag, efter att sålunda hafva lemnat berörde uppdrag, med hvilka jag varit hedrad, ägde att vid min riksdagsmannarätt fortfarande varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att sammanträda tillval af en ledamot att i st. f. Frih.
Cederström inträda i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. från och med nästa Fredag, samt tillkännagaf att val af en Bänkman inom öde Bänkm:s-afd:n, till ersättande af den genom samma ledamots afgång uppkomna ledighet, komme att förrättas i början af plenum nästa Lördag.
Hrr Elektorers listor vid val af nya ledamöter ' Stats-, Bevilln.- och LagUtskm; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 189.
Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik: N:o 1988.
Hr Adlersparre, Georg Axel. l)cn 31 Juli. 373 Bevillnings-Utskottet: efter N:o 359.
Frih. af Klinteberg, fullm.
Hr Aminoff, Johan Fredrik: N:o 115.
Gr. Lagerbjelke, Gustaf. Lag-Utskottet: efter N:o 1563.
Hr Cederstråhle, Johan Casimir: N:o 1606.
Hr Flack, Johan Fredr.
Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk. att inträda under ordinarie ledamoten N:o 1055. llr Bråkenhjelm, Per Beinhold, beviljad 3:ne veckors ledighet; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 189.
Funck, Fredrik Alexander.
Föredrogs Exped.Utsk:s under N:o 158 afgifna, d. 29 dennes e. m. på bordet lagda förslag till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af Dess nåd. propos. om tillåtelse för banken och riksg:s-kont., att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af armeens accords-amorterings-fond, mottaga nya sådana, ställde pä förlängd inlösningstid.
Lagerbjelke, Gust.:
I § 75 Riksd.Ordn. innefattas stadgarna om RiksStms voteringar sins emellan.
Enl. dessa stadganden fordras till bifall i somliga frågor alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut, i andra åter blott 3:ne Stånds; eller, tvert deremot, för afslag i somliga frågor, ett
Stånd uti andra 2 Stånds afslag, för att frågan skall sålunda vara med R.
St:s rätt afgjord; men sedan frågan genom någon af dessa voteringar blifvit afgjord, är det icke längre de olika Ståndens, utan det är R.
St:s beslut, och det är i R.
St:s namn som skrifvelsen derom till K.
M. skall vara affattad.
Det bör och kan således icke i dessa skrifvelser inrymmas ett protokoll öfver huru voteringen aflupit, utan deruti skall endast intagas hvad R.
Så har också formen för R.
St:s und. skrifvelser hittills varit.
Vid ett enda föreg-.de tillfälle under denna riksdag har Exped.Utsk. redan försökt att annorlunda förfara, nemi. vid besvarandet af en K. propos. ronde grundlagsförändringar; men detta försök misslyckades, sktifvelseförslaget återremitterades och måste förändras.
Uti nu under handläggning varande skrifvelse-förslag har Exped.Utsk. ännu en gång företagit sig att till svar å K.
M:s nåd. propos. införa ett helt protokoll öfver huruledes 2:ne
Stånd slädnät emot 2, och frågan således på grund deraf förfallit.
Jag skulle dock för min del tro, att i delta fall, som i alla föreg:de, det vore rättast, att Exped.Utsk. gjorde upp sitt förslag i R.
St:s namn, sägandes helt enkelt: alt R.
St. ej hafva funnit skäl att bifalla Konungens propos.
Jag anhåller derföre vördsamt om åtcrremiss af detta skrifvelse-förslag. 374 Den 31 Juli.
Jag vill visserligen ej bestrida, att en återremiss må ega rum, om R. o. Ad. skulle anse de skäl, som Gr.
Lagerbjelke anfört, vara af beskaffenhet att till en sådan åtgärd böra föranleda.
Jag ber dock att få fästa uppmärksamheten på det skiljaktiga mellan nu förevar:de fråga och den, som Gr:n åberopat såsom bevis för riktigheten af sin sats.
Denna skiljaktighet, som är ganska väsendtlig, består deruti, att uti grundlags-frågor har hvarje Ständ för sig, då det beslutar afslag å en K. propos., lika makt med alla 4 RiksStm tillsamman.
Det är således en nödvändighet att, när blott ett enda RiksStånd afslagit en K. propos. om grundlags-förändring, uppsätta skrifvelsen såsom ett R.
St:s beslut; hvaremot det förhåller sig helt annorlunda med andra frågor, särdeles sådana som äro af egenskap att böra jemlikt 75 § Riksd.Ordmn förfalla, ty då har alltid, åtminstone under innevande riksdag så länge jag haft den äran att vara ledamot af R.
St:s Exped.Ulsk., anmälan derom skett på enahanda sätt, sorn det nu förevar:de skrifvelse-förslaget utvisar.
Grunden för detta expeditionssält, hvilket jag tror hafva vid förflutna riksdagar äfven varit begagnadt, ligger deruti, att till K.
M. icke bör frambäras ett tillkännagifvande att Dess propos. blifvit afslagen, då så icke sig förhåller; utan att skrifvelsen bör affattas i sådana ordalag, som sanningsenligt ådagalägga beskaffenheten af Idet resultat, i anleda, af Konungens framställning, som hos Ständerna uppkommit.
Nu har Exped.Otsk. icke såsom Gr.
Lagerbjelke påstår, uti skrifvelse-förslaget infört någon anmälan, att 2 Stånd stadnat emot 2, utan förslaget innehåller endast tillkännagifvande, att saken fått hos R.
St. en sådan utgång att den jemlikt 75 § Riksd.Ordn. förfallit.
Derigenom hafva R.
St., på ett med sanna förhållandet öfverensstämmande sätt, hos K.
M. lillkännagifvit huru saken, vid handläggningen deraf hos R.
St., aflupit; och då grundlagsstiflaren förutsatt, att i frågor, som af Konungen till R.
St. framställas, utgången kan blifva sådan, som händelsen är i förevande fall, så är del ock, i min tanke, R.
St:s pligt, alt gifva deras und. svar en sådan uppställning, som om detta förhållande innefattar bestämd och tydlig underrättelse.
Och det är på grund deraf, som jag anser skrifvelse-förslaget vara riktigt, och derföre tillstyrker att detsamma må af R. o. Ad. varda gilladt.
Den siste värde talaren har sagt, att, då vid grundlagsfrågor, ett
Stånd afslår frågan, så handlar det med R.
Sl:s rätt, och att man derföre bör, då afslaget gällt en K. propos., i R.
St:s namn uppsätta skrifvelsen om detta afslag af ett enda Stånd.
Jag får då fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att uti ekonomiska frågor 2:ne Stånd, som afslå, handla med R.
St:s rätt, och att man således, om man vill gå konseqvent till väga, bör förfara på samma sätt, som den värde talaren ansåg vara det rälta vid ett
Stånds afslag på en grundlagsfråga.
Ordalydelsen i förevande skrifvelse-förslag är visserligen så - Den 31 Juli. 375 dan, som Hr Printzensköld uppgifvit; men då den säger alt: dä vid pröfningen häraf — nemi. den K. propos:n — sådane skiljaktigheter uppstått i RiksSt:ns beslut, all pä grund af 75 g Riksd.- Ordn. frågan förfallit etc., så är ju delta, som jag i mitt förra anförande hade äran säga, ett slags protokoll öfver voteringen.
Det innehåller alldeles detsamma som om raan sade, att 2:ne Stånd hafva bifallit och 2:ne Ständ hafva afslagit frågan.
Om ett sådant prot., i st. f. ett utlåt, i R.
St:s namn såsom beslut, någon gång vid ett dylikt tillfälle blifvit afgifvet, sä har likväl motsatsen ägt rum vid 100 och flera, och torde sålunda ej kunna nekas vara den rätta och vanliga praxis; hvarföre jag vördsamt förnyar min anhållan om återremiss.
Jag ber att få fästa Gr.
Lagerbjelkes uppmärksamhet på grundlagens ordalydelse i afseende å de frågor, som angå grundlagsförändringar.
Det står uttryckligen uti 81 § Reg.F:n: ”Antaga icke RiksSim samfäldt Konungens propos.
, vare den afslagen, och atlemne R.
St. sitt afslag med skälen dertill skriftligen hos Konungen”.
Några så beskaffade ordalag hafva likväl icke blifvit begagnade för de frågor, som, ehvad de af Konungen eller enskilde motionärer blifvit framställde, äro af den natur, alt de förfalla i händelse 2 Stånd stadna emot 2, ty då heter det endast att frågan skall förfalla utan alt vid den riksdagen å nyo kunna väckas eller upptagas.
Man bör, så vidt möjligt, i sina expeditioner till Konungen begagna de ordalag sora i grundlagen förefinnas, och sä har äfven Exped.Utsk. gjort i förevande fall, hvarvid jag ingalunda tror Exped.Utsk. hafva brutit emot de former, som rätteligen böra följas af R.
St. vid deras und. svar på Konungens framställningar.
Om man uti de underd. skrifvelserna till K.
M. skulle göra den specifikation, som Exped.Utsk. nu föreslagit; så gjorde man ju intet annat än förklarade i und., alt den pluralitet, som grundlagen fordrar, för att beslut skall af R.
St. öfver frågan vara fattadt, ej är vunnen.
Detta innehåller ju således detsamma som att bell enkelt säga, det R.
St. ej funnit skäl eller lämpligt vara, att bifalla hvad K. M. föreslagit.
Då är det väl bättre, alt, på sätt Gr.
Lagerbjelke föreslagit, begagna den sednare utvägen, än alt vidtaga den förra, som egentligen hänvisar på inachineriet och icke pä slutsatsen.
Jag tillstyrker alltså jemväl, att R. o. Ad. måtte återremittera förslaget.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna ifrågavar:de förslag till und. skrifvelse, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot samma förslag gjorde anmärkmr föranleda till återremiss, samt denna propos. blef med ja besvarad.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 25 och 26 dennes på bordet lagda mern.
N:o 29, med utlåt, i anledn. af återremiss från 3:ne 376
Den 31 Juli.
Stånd å mern.
N:o 21, innehållande förslag till ändringar och tillägg i 56 och 81 §§:ne Reg.F:n ra. m.
Detta mern. företogs punktvis lill afgörande. lista punkten, innehållande hemställan, att RiksSt:n måtte foga sig efter hvarandra i afseende pä ett nu af Utsk. afgifvct sammanjemknings-förslag, hvarenligt, i fråga så väl om ett grundlags-förslags antagande till grundlagsenlig bordläggning, sorn om dess ovilkorliga förkastande och om de förändringar Utsk:s förslag borde undergå, 3:ne Stånds sammanstämmande meningar skulle blifva afgörande, och omröstning i förstärkt Utsk. komme att äga rum endast då 2 Stånd stannat emot 2.
2:dra punkten, innehållande hemställan att R. o. Ad. måtte frånträda sitt yrkande örn upphäfvande af Stundens rätt att med förändringar antaga ett af Const.Utsk., efter återremiss, omarbetadt eller vidhållet förslag.
Då intet af de öfriga Stånden instämt i R. o. Adis mening i denna punkt, och dådet är bättre att få någon förändring än ingen; så tillstyrker jag för min del att R. o. Ad. mätte antaga hvad här är föreslagit. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i förevaride punkt hemställt.
3:dje punkten, innehållande framställning derom, att R. o. Ad:s, i fråga om ett förändradt behandlingssätt för Konungens grundlagsförslag, gjorda anmärkning borde förfalla; och 4:de punkten, innehållande hemställan att R. o. Ad. ville frånträda sin anmärkning, att då Konungen vägrar sanction ä ett af R.
St. antaget grundlagsförslag, skälen derför ej behöfde meddelas.
Bi föllos. 5ite punkten, innehållande hemställan till BorgareSt., att biträda Utsk:s nu afgifna förslag; och Gite punkten, innehållande hemställan till BondeSt., att f örena sig med de andra RiksSt:n.
Tide punkten, innefattande Utsk:s sammanjemkade, i st. f. det i mern.
N:o 21, sub N:o 1, framlagda, substituerade grundlagsförslag.
Härvid gjordes ingen anmärkn., i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då R. o. Ad., pä sätt Utsk. hemställt, frånträdt sina emot Utskis förra förslag gjorda anmärknir i de delar, som varit stridande emot Utskis nu framlagda förslag, samt några anmärknir emot detta förändrade förslag icke förekommit, detsamma komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Den 31 Juli. 377 Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 25 och 26 dennes på bordet lagda mern.
N:o 30, med voler:s-propos. i anledn af ett Stånds vägran att förena sig med de öfriga Stånden om antagande af de förslag, Const.Ulsk. i mern.
N:is 24, 25 och 26 framställt.
Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.:
Den grundlagstolkning, som Const.Ulsk. här vill sätta i verket, och som det enligt ett föreg:de betänk, vill göra till lag, anser jag för närvande ej ega tillämplighet, utan först vid nästkommande riksdag kunna sättas i verket, i händelse den då blir af R.
St. antagen och af Konungen sanctionerad.
Jag vill ej vidare upptaga tiden, utan blott reservera mig mot detta förfaringssätt som jag anser stridande mot grundlagens föreskrift, hvilken icke medgifver en sådan votering som här blifvit föreslagen.
Den fråga, som den siste värde talaren här nu vidrört, har under flera riksdagar varit en tvistefråga, och torde äfven under den kommande blifva det, till dess att 56 § blir förändrad; men under denna riksdag torde emedlertid saken vara afgjord, sedan en voter:s-propos. i ett fall, alldeles likartadt med della, redan blifvit bifallen af R.