Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid anmälde sig Hr von Hartmansdorff, i anledn. hvaraf H. Ex. afbröt sin framställning och upropade Hr von Hartmansdorff, som yttrade
Jag hemställer vördsamt om icke förslagen lill gemensamma - Den 28 Maj f. m, 305 ma tankar böra förekomma i samma ordning, som föredragningen af §§:ne skett.
FIr Lagerhjelm:
Då säkert flera voteringar komma attega rum i följd af de öfverläggningar, som nu förekomma, får jag vördsamt hemställa om icke dessa voteringar skulle kunna upskjutas lill det plenum, som är bestämdt för eftermiddagen.
Om jag rätt fattade Ilr Frih:n o. Landlmis mening, så var det icke att nu föredraga förslagen lill gemensamma tankar till afgörande utan att bestämma den ordning, uti hvilken dessa förslag skola framställas till öfverläggning och afgörande; och då FIr Frih.-n o. Landtm, började härmed, framkom Frih.
Men då detsamma är af den beskaffenhet att, i händelse R. o. Ad. skulle antaga det, alla andra under diskussionen framställda förslag till gemensamma tankar skulle komma att förfalla, så anser jag för min del, och vågar vördsamt hemställa på sätt Hr Frih. o. Landtm, föreslagit, alt detta förslag lill gemensam lanke bör blifva det, som först företages till afgörande.
Ex. FIr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, såsom Frih.
Palmstjerna redan anmärkt, icke nu velat föredraga något förslag till afgörande, utan uttryckligen hemställt att R. o. Ad. behagade nu blott fastställa den ordning, i hvilken de afgifne förslagen borde till pröfning förekomma, samt att H.
Ex. hade för afsigt, att, sedan denna ordning blifvit bestämd, föreslå R. o. Ad. att åtskiljas för att i eftermiddagens plenum företaga förslagen till afgörande.
Fl. Ex. fortsatte härefter framställningen af de förslag till gemensamma tankar, som blifvit afgifne, samt omförmälde dervid, alt näst Frih.
Raab, hvars förslag redan blifvit omnämnt, hade Ilr Weidenhjelm afgifvit det förslag: ”Att jemväl öfrige embetsman, som icke innehafva börd eller jord, må i representationen beredas inträde”; vidare hade Ilr Rrakel föreslagit, att 12 § Riksd.- Ordn. måtte få följande lydelse: ”1:0 R. o. Ad. representeras enl.
Ridd.Ordn. 2:0
De egare och Fideikommiss-innehafvare af i mantal satt jord, hvilka till ofrälse stånd höra och på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets stat, välje inom sig, distriktvis, riksdagsmän. 3:o De enl.
2:dra mom. af denna § valde riksdagsmän vare femton och intage säte och stämma bland R. o. Ad. för den riksdag, till hvilken de blifvit befullmäkligade. 4:o R. o. Ad. välje, på sätt Ridd.Ordn. föreskrifver, sextio Adelsmän, hvilka jemte de enl. 2 mom. af denna § valde män utgöre R. o. Ad. inora den i 23 § stadgade Riksnämnd”; derjemte hade Hr Brakel aflemnat följande förslag till redaktion af 23 § Riksd.Ordn. ”R. o. Ad., Preste-, Borgare- och BondeStm utgöra R.
De enl. 12 §:s 2 och 4 morn., 13, 14 och 15 §§ valde trehundrade män skola till öfverläggning och beslut sammanträda gemensamt som Riksnämnd.
Dessutom sammanträde hvarje Stånd serskildt för sig.”
Hr Printzensköld hade föreslagit: 7 II. 20 306
"Att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarar, del Stan* det icke afsäger sig sin sjelfskrifvenhet, utan att det åligger Const.- Utsk. att, med sjelfskrifvenhetens bibehållande för Adele, upgöra ett representationsförslag, hvarigenom alla de orepresenterade samhällsmedlemmar, som på grund af sin samhällsställning dertill äro berättigade, må, medelst valda Ombad, vinna inträde i representationen.
” Hr Cederschiöld hade föreslagit följande redaktion af 14 §:s 1 morn.:
De i stad eller köping mantalsskrifne sjelfrådande mån, som skatt till Staten erlägga och icke annat Riksstånd tillhöra, välje inom sig distriktvis de riksdagsmän, som vid riksdag BorgareSt. utgöra.
Desse riksdagsmän skola till antal vara sjuttiofem”; äfvensom en sålydande redaktion af 15 §:s Ista morn.: ”Till riksdagsmän af BondeSt. välja inom sig hemmansegare jemte öfrige sjelfrådande män, som skatt till Staten erlägga och ej till annat RiksStånd höra samt äro mantalsskrifne inom de uti valet deltagande härader.” Gr.
Björnstjerna hade föreslagit l:o i fråga om 12 § 1 morn.: ”Sjelfskrifvenheten bibehålies för alla öfverläggningar inom Ståndet; 2:o
Alt samma §:s 2:dra mom. måtte erhålla följande lydelse: ”Egare eller fideikommissinnehafvare af i mantal salt jord af minst 10 mantal, hvilka till ofrälse
Stånd höra, välje inom sig, distriktvis, riksdagsmän” 3:o att vid 13 § mätte tilläggas: ”De hvilka till ofrälse
Stånd höra och på grund af Kongl, fullmakt innehafva tjenst å rikets stat eller blifvit med pension från sådan tjenst afskedade välja, militären för sig och civile embetsman för sig, distriktvis, riksdagsmän.” 4:o ”att ordet EmbetsmannaStundet införes i st. f.
PresteStiindeC samt 5:o ” att i fråga om 13 § Utsk. ålägges att föreslå en rättvis röstfördelning de olika afdelnme emellan;” Hr Carlheim Gyllenskjöld hade föreslagit: ”1:0 det första mom. af § 12 bör stadga endast, att R. o. Ad. representeras enl. den Ridd.Ordn., som af R. o. Ad. antagen samt af Konungen gillad och fastställd är; 2:o att åt ofrälse embets- och tjenstemän med Kongl, fullmakt bör förunnas representationsrätt, utan vilkor af fastighets innehafvande under egande eller fideikommiss-rätt; 3:o att i § 14 bör bestämdt uttryckas alt med derstädes nämnde idkare af borgerlig näring, handel, fabrik, handtverk eller annat till borgerliga näringar räknadt yrke förstås endast sådane, hvilka i stad äro bosatte, ega burskap, eller såsom kontingentborgare till stad höra; 4:o att i § 15 ordet allmogen bör utgå och §:n begynnas sålunda:
Till riksdagsmän af BondeSt. välje inom sig hemmansegare etc., 5:o att Const.Utsk. må updragas tillse om och hvilka förändringar i dess förslag, som må blifva nödiga derest någon del af detta Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag skulle af R. o. Ad. såsom gemensam tanke varda antaget;” Gr.
Mörner hade aflemnat dels följande förslag till förändrad redaktion af 12 §: ”l:o För de å Riddarhuset introducerade ätter väljas sextio riksdagsmän af dem, som enl.
Ridd.Ordn. dertill berättigade äro. 2:o
De egare •— — — välje inom sig, distriktvis, femton riksdagsmän. 3:o De, enl. lista och 2:dra momme af denna § valde sjutiofem riksdagsmän utgöra, vid riksdag, R. o. Ad:s ledamöter
Den 28 Maj f. m. 307 i Riksuämnden och besluta äfven i Ståndet med R. o. Ad:s rätt; Dock ega R. o. Ad:s samtlige valberälligade ledamöter enl.
Iksla mora. att, med tillgodonjulande af personlig rösträtt, deltaga uti Ståndets öfverläggningar och beslut vid pröfningen af hvilande förslag till förändringar i grundlagarne eller sådane frågor, som röra Ståndets privilegier eller ändringar i Riddarh.Ordn. 4:0
Valen förrättas — — —■ faststäld är;” dels ett sålydande förslag till ändring uti 14 §: ”1:0
Idkare af borgerlig näring, handel, fabrik, handtverk, eller annat till borgerliga näringar räknadt yrke, egare och fideikoramiss-innehafvare af hus eller tomt i stad eller köping, egare och fideikommiss-innehafvare af bergsbruk, magistratspersoner i städerne, och sådane derstädes bosalie, till annat RiksStänd icke hörande 'personer, som antingen pä grund af Kongl, fullmakt innehafva tjenst å rikets stat, eller frän sådan tjenst med pension afgått, välje inom sig, distriktvis, de riksdagsmän, som, vid riksdag, BorgareSt. utgöra.
Desse riksdagsmän skola lill antalet vara sjutiofem. 2:o Valen förrättas-— enl. denna § deltaga;” Hr Lagerhjelm hade aflemnat följande förslag till 12 §:s 2:dra morn.: ”De, hvilka lill ofrälse stånd höra och på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets stat, välje inora sig, dislriktvis, riksdagsmän;” Frih.
Hamilton hade föreslagit: l:o följande redaktion af 12 §:s 2:dra mora.:
”De personer af ofrälse stånd, som på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets stat, välje inom sig distriktvis, riksdagsman.” 2:o, en så lydande redaklionsförändring uti 13 §:s 2:dra mora.:” — — — och de ledamöter af Svenska, Vetenskaps, Vitterhets- Historicoch Antiqvitets, de Fria Konslernes samt Musikaliska akademierne, hvilka icke på annan grund valrätt ega — — —” och 3:0 ”De sista momme i 12, 13, 14 och 15 §§:ne utgå och år R. o, Ad:s gemensamma tanke, att sättet för valens förrättande till samtlige RiksSt:n bestämmes genom serskild lag, hvartill förslag skall af Const.Utsk. så skyndsamligen utarbetas, att detsamma kan till RiksStras bepröfvande inlemnas samtidigt med det betänk, i hvilket Utsk. besvarar de vid återremissen af betänk.
N:o 7 gjorde anmärkmr.
Denna lag skall, för att blifva gällande, af samtlige RiksSt-.n godkännas samt af K.
M. stadfästas;” och dessutom hade Gr.
Sparre, såsom tillägg till det af Gr.
Björnstjerna ingifna förslag till gemensam tanke i afseende på 12, 13, 14 oell 15 §§:ne, föreslagit l:o ”Embetsman med Kongl, fullmakt berättigas till deltagande i val samt alt kunna väljas till ledamöter i BorgareSt.
; och 2:o ”Utsk. torde taga i öfvervägande om icke någoh jemkning i det föreslagna antalet af Ståndens ledamöter i Riksnämnden eller förhållandet af det ena Ståndets antal ledamöter till de öfriga Stms må ega rum.”
Alla dessa förslag till gemensamma tankar hade blifvit framstäldla under diskussionen om 12, 13, 14 och 15 §§me Riksd.Ordn., och sedermera hade i afseende på andra §§:ne åtskilliga förslag till gemensamma tankar blifvit afgifne, men H. Ex. linge hemställa om icke R. o. Ad. funne 20* 308 Den 28 Maj f. m. lämpligt, alt de nu omförmåldte förslagen först förckommo tili pröfning.
Denna hemställan bifölls, hvarefter H. Ex. yttrade, att nu återstode alt bestämma ordningen för dessa förslags företagande, och att H. Ex., i öfverensstämmelse med hvad Frih.
Palmstjerna redan föreslagit, finge hemställa om icke Frih. Raabs förslag, såsom det mest genomgripande, må få först förekomma. R. o. Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall, hvarefter Gr.
Sparre yttrade:
Näst Frih.
Raabs synes mig Hr Prinlzenskölds förslag vara mest afvikande från Utsk:s förslag.
Jag vågar således föreslå alt Hr Frih. o. Landtm, täcktes hemställa om R. o. Ad. skulle vilja näst i ordningen efter Frih.
Raabs företaga Hr Prinlzenskölds förslag.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. att näst efter Frih.
Raabs förslag, det af Hr Printzensköld framstäldla förslag skulle företagas.
Åtskilliga af de öfriga förslagen hafva med hvarandra ett visst slägttycke.
Efter hvad jag påminner mig äro t. ex. Hr Brakels, Gr.
Björnstjernas och Gr.
Mörners deruti öfverensstämmande att R. o. Ad. skulle bibehålla sin rösträtt.
Mörners innefattar en inskränkning i så målto, alt han vill att R. o. Ad:s ledamöter skola deltaga i öfverläggningarne ang:de grundlags- och privilegii-frågor samt frågor om förändring i Ridd.- Ordn.
Tilläfventyrs torde sådana förslag som med hvarandra hafva ett sådant sammanhang, böra behandlas tillsammans eller åtminstone näst efter hvarandra.
På samma sätt innefatta, Hr Weidenhjelms och Gr.
Björnstjernas förslager ett tillägg att embetsman böra inrymmas i representationen.
De torde böra lämpligen behandlas tillsammans eller näst efter hvarandra.
Hvad jag föreslagit i l:sta mom.
12 § år hufvudsakligen öfverensstämmande med hvad Hr Brakel framställt.
Det skiljer sig endast deruti, att jag önskar, det Utsk. måtte anmodas så upgöra redaktm af denna 12 § att sjelfskrifvenheten bibehålles för R. o. Ad. i alla frågor, som komma under Ståndets pröfning.
Jag hemställer om icke Hr Brakel skulle finna lämpligt, att häri förena sig.
Ilr Weidenhjelms förslag instämmer så nära med milt och jag hemställer om de icke borde på samma gång föredragas.
Jag skulle tro, att företräde, att komma under omröstning, borde gifvas Hr Brakels, Gr.
Björnstjernas och mitt förslag.
Hr Gyllenskjölds såsom mera aflägsnande sig ifrån Utsk:s förslag än våra, torde först sedan böra förekomma.
Milt förslag är visserligen i viss mån öfverensstämmande med Hr Brakels och Gr.
Björnstjernas, men dock betydligen modifieradt.
I fråga om tjenstemäns inrymmande i representationen, skulle jag önska att Den 28 Maj f. m. 309 en del af mitt förslag fick göra sällskap med Hr Weidenhjelms och Hr Lagerhjelms.
Mörner deruti, och det var ett förbiseende af mig att icke föreslå att Hr Gyllenskjölds förslag måtte förekomma tillsammans med Hr Weidenhjelms. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att han, i anledn. af hvad nu blifvit anfördt, finge föreslå följande ordning för behandlingen af de förslag, som angingo 12, 13, 14 och 15 §§:ne Riksd.- Ordn., nemi. alt, efter Hr Prinlzenskölds förslag, föreloges först det af Hr Carlheim Gyllenskjöld afgifna förslag, dernäst Hr Brakels samt Gr:ne Mörners, Björnstjernas och Sparres förslag, hvilka med hvarandra hade gemenskap, vidare Hr Lagerhjelms och Hr Weidenhjelms förslag, hvilka nära liknade hvarandra och hvaruti Gr.
Mörner till vissa delar instämt, samt derefter Hr Cederschiölds och slutligen Frih. Hamiltons förslag.
Härvid anmälde sig och yttrade Hr Carlheim Gyllenskjöld:
Mitt förslag till ändring af någon bland nu ifrågavande §§, öfverensstämmer i åtskilliga delar med dem, som af andra ledamöter äro framställda.
Med anledn. häraf hemställer jag, huruvida serskild föredragning kan anses nödig af förslag, som äro af lika innehåll.
Om det är mig tillåtet, skall jag i eftermiddagens plenum närmare upgifva i hvilka delar mitt förslag instämmer med Hrr Lagerhjelms och Weidenhjelms.
Enl. mitt förmenande går det visserligen an, att tillsammans diskutera flera förslag, men icke att om dem på en gång besluta, emedan dervid serskild propos. måste framställas på hvardera förslaget, såvida icke den, som väckt förslaget, derifrån afstår.
I händelse en eller annan utaf dem, som ingifvit förslager, skulle vara sinnade att vid föredragningen af dem, modifiera dem lill öfverenssämmelse med en annans, så måste det väl vara lofgifvit. H.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att som R. o. Ad. förbehållit sig fri diskussionsrält då de anmäldta förslagen förekomma tili pröfning, deraf syntes vara en följd att den ledamot, som afgifvit ett sådant förslag, egde rätt alt frånträda detsamma, hvarjemte H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle den af honom nyss föreslagna ordning för förslagens behandling samt alt då de serskildta förslagen förekomme, hvarje ledamot skulle ega alt icke blott deremot göra anmärkmr utan ock då han ville frånträda sitt eget förslag förena sig i hvad någon annan ledamot föreslagit.
Ropades ja. 310 Den 28 Maj f. m.
Ad., alt de öfriga förslagen till gemensamma tankar (ingo förekomma i den ordning, de under diskussionen blifvit framstäldta. H. R. o. Ad. åtskiljdes k. f lill 3 e. m.
Uplästes ett af Hr Reuterskjöld, Adam, inlemnadt sålydande mern.
Tvungen att i enskilda angelägenheter företaga en resa, får jag äran härmedelst afsäga mig H. R. o.
Ad:s förtroende att vara Elektor, under anhållan att fortfarande få vara vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Äfvenledes uplästes följande af Gr.
Sparre, Claes Rob., inlemnade mern.
Af sjukdom hindrad att såsom Elektor deltaga i val till Utsk:s ledamöter, får jag afsäga mig berörde förtroende under anhållan att få vara bibehållen vid min riksdagsmannarätt. R. o.
Ad. biföll jemväl denna anhållan, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr
Bänkmän att sammanträda lill återbesättande af 4 inom Elektorerne upkomne ledigheter.
Fortsattes öfverläggningen om Consl.Utsk:s d. 3 och 16 dennes på bordet lagda mern.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf alt, enl. den af R. o. Ad. på f. m. stadgade ordningen för föredragningen af de afgifna förslagen till R. o. Ad:s gemensamma tankar, nu först borde förekomma Frih. Raabs, Adam Christian, förslag, samt lät derefter upläsa della förslag till gemensam tanke, hvaruti blifvit yrkadt:
Den 28 Maj e. ra. 311 ”Antagande af det förslag, som innefattas i Hr Brincks reservation, med skillnad: l:o att riksdag ej hålles oftare än hvart tredje år.
2:o ali landet ej för val af de 70 ledamöter, som i 2:dra kammaren skola tillsättas af Elektorer, delas i 70 valkretsar, utan alt dessa val ske länsvis.” Hr Tersmeden, Nils:
Man har med skäl ansett som en förtjenst hos våra grundlagar, att de stadga sättet på hvilket de kunna ändras och förbättras. 56 § R.F. äfvensom 81 § samma grundlag utmärka detta sätt.
Den förra talar dock icke om annat än om förändringar af stadganden i grundlagen och den sednare, eller den 81, som stadgar rör:de Konungens rätt alt föreslå förändringar deri, talar också om ändringar i grundlagen.
Med stöd af förenämnde §§ hafva, genom en olycklig vana, Sländerne äfven ansett sig ega rättighet icke blott att ändra sina grundlagar, utan äfven med detsamma uphäfva ett, och införa eli annat stadgande och i och med detsamma göra sådant grundlagsenligt.
Jag vill icke bestrida denna rättighet, denna vana är också ett bruk, men genom densamma har grundlagens ändamål förfelats.
Man tror sig nu, på grund af 56 §:s stadgande om gemensamma tankar, kunna framkomma med förslag, hvilka kullkasta dem som Const.Utsk. framställt.
Grundlagen tyckes dock stadga ganska starka garantier mot förhastade beslut i afseende på dessa förändringar; den stadgar sålunda i 81 §, att då Konungen vill föreslå ändringar i grundlagarne, så skall Han höra Statsrådet och derpå öfverlemna sin propos. i ämnet, hvilken af Ständerne, utan att någon öfverläggning derom får ega rum, genast bör till Const.Utsk. öfverlemnas.
Detsamma stadgas äfven i 56 § och den 81 säger bestämdt, att frågor i dessa ämnen, få icke i Stånden väckas.
Dessa bestämda stadganden tyckas helt och hållet förneka rättigheten, alt, på grund af gemensamma tankar, komma frammed förslag, som aldrig varit Coust.Utsk:s pröfning underkastade.
Man känner, att förslag, väckte inom Utskm af Riksdagsmän, aldrig komma lill Ständernes kunskap, derest de icke af Const.- (Jlsk. godkännas, samt att endast K. propos:r äfven mot Ulsk:s afstyrkande, kunna med 2:ne Stånds beslut blifva hvilande.
Hela 56 § visar tydligen marchen för behandlingen af frågor, som röra förändring i våra grundlagar, — visar tydligen, att man vid den slutliga behandlingen, omöjligen kan komma till något annat förslag än det som en gång af Utsk. är godkändt.
Nu stadgas tydligen i den 56 §, att, om inom Stånden anmärkn-.r vid ett Ulsk:s förslag, göras, så skola de, hvilka hvarje RiksStånd förklarar utgöra dess gemensamma tanke hänvisas till Const.Utsk.
Jag hemställer till en hvar, då emot ett förslag, hvilket sorn detta, talar om inrymmande af plats i de 4 nuvarande
Stånden åt hittills orepresenterade medborgare, anmärkmr göras, hvilkas godkännande skulle medföra uphäfvande af hela vår ståndsordning, 312 Den 28 Maj e. m. huruvida icke sådane kunna kallas nya förslag men ingalunda anmärknrr.
Jag kallar dem nya förslag, hvilka enl. 81 § icke få väckas.
Derpå kan svaras, förslaget är icke nytt, det står i en reservation: detta förslag i synnerhet och denna reservation är aldrig känd af Const.Utsk., den sednare der aldrig upläst.
Nu haten ledamot uttryckt att R. o. Ad. borde som sin gemensamma tanke omfatta denna reservation i hvilken de 4 Stånden borttagas och allmänna val införas.
Jag hemställer nu, om denna motionärens önskan skall gå i verkställighet och enahanda beslut fattas i de öfrige Stånden, att samma reservation blefve allas gemensamma tanke, hurudan ställningen skulle vara i afseende på Const.- Utsk:s förslag!
Som den gemensamma tanken vore enhällig, bchöfdes naturligtvis ingen sammanjemkning och sålunda blefve ett förslag förklaradt hvilande sorn Const.Utsk. aldrig sett, oaktadt det tydliga stadgandet att intet förslag får framkomma som icke är af Const.Utsk. granskadt och godkändt.
På grund af hvad jag nu haft äran framställa, och med stöd af 56 §:n hemställer jag till Hr Frih:n o. Landtm, huruvida propos. kan göras på ett förslag till gemensam tanke, sådan som den af Frih. Raab framställda.
Antagandet af det förslag, som Frih.
Raab framställt, skulle i det närmaste innefatta godkännandet af ett förslag, helt nära liknande det som var under R. o. Ad:s öfverläggning den 17 och 18 Dcc. nasti, år, nemi. det af K. SI. afgifna, sedan nästförl. riksdagen hvilande förslaget till representationsförändring.
Jag afhåller mig nu, likasom tillförene, från uttalandet af allt omdöme öfver möjliga värdet och antagligheten, eller de tilläfventyrs motsatta egenskaperna hos berörde förslag; men hemställer om det vore förenligt med den ringaste grad af konseqvens hos R.
St., att, samma riksdag som man förklarat sig ”icke uti liögslberörde nåd. propos. hafva funnit en tillfredsställande lösning af ifrågavar:de, djupt ingripande samhälls-fråga,” (sådaua voro verba formalia i det underd. svaret), samma riksdag, säger jag, antaga ett från enskild riksdagsman ingifvet, ungefärligen lika lydande förslag.
Och hvarföre, Mine
Hrr, skulle väl detta ske?
Af hvad tänkbar orsak, af hvad trängande anledn., skulle H.
St. göra sig skyldige till en dylik sjelfmotsägelse?
Och detta, just nu, sedan riksdagen så långt framskridit, vill man förmå oss alt ånyo uptaga?
Kan det väl i sjelfva verket vara med ringaste hopp om framgång, man tänker på sådant sätt återupgräfva den längesedan i grafven slumrande, då vintrens snö redan under månaders lopp, svalkande fallit deröfver, och när vårens milda genius just nu hunnit breda grönskans skyddande täckelse ofvan mullen?
Jag vågar föreställa mig att sådant borde aldrig synas sannolikt; men då det nu ifrågasättes, måtte R.
St. ingalunda kunna lemna åt detta försök någon gillande upmärksamhet.
Måhända vill man invända att det afböjda förslaget har undergått någon förändring; men om det också numera blifvit försatt De n 28 Maj e. m. 313 med någon peppar, jemte andra kryddande tillsatser, af det förråd, hvarmed den aktningsvärde Hr Brinck i sin fatabur förmodligen är i rikt mått försedd, vet jag dock icke rätt om det kan antagas eller synas troligt alt dessa tillsatser hafva mägtat gifva förslaget ett så stort värde, och Om det ensamt på grund af denna omständighet kan af R. o. Ad. tillerkännas ett så ökadt pris, att berörde förslag må kunna, såsom det H.
Ståndets gemensamma tanke, varde omfattadt?
Jag har ingalunda förbisett, att den aktningsvärde, högst uplysle Hr Brink, uti ingressen af sin reservation förklarat, att de principer han förordat, af hela ”nationen hyllas.” Detta Hr Kryddkramhandlare^ yttrande påminner mig om de bekanta ord, som Konung Ludvig XIV, glorvördig i åminnelse, på ett så imposant sätt fällt: ”L’ctat, c’est moi”. — Beklagligtvis ville det sig inom Coust.Utsk. icke bättre åtbära, än att med detsamma som dessa grandiöst klingande ord af den aktningsvärde Ilr Brinck uttalades, i samma stund föreslog den hedervärde Dannemannen Bengt Gudmundsson att hans förslag, hvilket är nära öfverensstämmande med det s. k.
Orebroförslaget och som orden uti ingressen lyda, ”eger de största sympathierna hos de flesta folkklasser, hvilka med förhoppning vänta af oss ett nitiskt beredande af en representationsförändring”, mätte af R.
St. godkännas; hvarförutan det i samma ögonblick sig vidare ätbar, att pluraliteten af Consl.ötsk:s ledamöter antogo ett helt annat förslag än det Hr Brinck förordat.
Månne icke således det torde vara någon illusion som föresväfvat den värde ledamoten i den del af hans ingress, derutinnan han så oinskränkt förklarat sig hafva upfattat de af nationen hyllade grundsatser i denna fråga?
Men, Mine Hrr! saken har jemväl förutom denna, i sanning alfvarsamma sida, äfven en annan, som icke är mindre allvarlig.
Vid förordandet af det Brinckska förslagets antagande, har Frih. Raab, under plenum i går f. m. yttrat, att Sverige lider af en försoffning, som icke skulle kunna höfvas på annat sätt, än genom representationssättets förändring, i den vidsträcktare omfattning, Frilen förordat; och att, ”likasom inom familjelifvet, lika syskon böra åtnjuta lika rätt”, så borde ock, inom samhället, den ståndsskilnad uphöra och försvinna, som nu, enl. hans tanke, lärer utgöra en orsak till berörde andeliga och materiela försoffning.
Men jag godkänner lika litet försats som eftersats.
Och den värde Frihms yttrande erinrar mig dessutom lifligen om hvad Frankrikes, såsom skald intagande, men såsom statsman af en olycklig ryktbarhet åtföljde, Hr de Lamartine vid en festlig måltid om sommaren år 1847 offentligen anförde:
Frankrike led, påstod han, af en domning i alla leder; och hvarföre? ”Parceque la France s’ennuie,” •— utropade han.
Och medlet lill afhjelpande af denna domning, denna ledsnad?
”La reforme,” naturligtvis.