Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag fortfar i min tanke, att nemi. det vore lämpligt att R. o. Ad. meddelade de öfriga Stånden att R. o. Ad:s klubb, hädanefter, såsom hittills, vore för alla Ståndens ledamöter öppen, och att alla Stånds ledamöter vore välkomna alla aftnar, utom när plenum inträffar, och sålunda öfverensstämmer jag helt och hållet med Hr von Hartmansdorff deruti, att när klubben är tillgänglig för Adeln, så bör den äfven vara tillgänglig för ledamöter af de öfriga Stånden.
Jag vågar hemställa, huruvida icke R. o. Ad., då denna mening icke är af någon egentlig vigt, skulle vilja framställa den anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, ville låta upsätta en skrifvelse i ämnet, hvilken blefve för 11. o. Ad. föredragen, då den kunde sedermera expedieras, om Landtm, derunder satte sitt namn, och på R. o. Ad:s vägnar meddelade den till de öfriga Stånden.
Jag kan icke finna annat än att BorgareSt:s skrifvelse afser ett tillfälle för alla Stånd att mera mangrant kunna mötas och samspråka, och anser för min del att det, synnerligen då åtskilliga större frågor förekomma hos St:ne, vore högst gagneligt, om ett sådant närmande egde rum, hvartill dock icke fordras bestämmandet af vissa dagar.
Jag skulle derföre tro, att bäst vore om meningen blef sådan, som Frih. Palmstjerna och Hr von Hartmansdorff framställt, nemi., att ehuru
Adelns klubb alltid varit och ännu är öppen för de öfriga Stånden, så har R. o. Ad. upfattat meningen med tillkännagifvandet från BorgareSt. vara den, att ett närmande mellan de serskilda Stånden vore dess ändamål och att R. o. Ad. med tacksamhet det emottoge.
Jäg anser mig vara skyldig i denna fråga, i hvilken obetydligt skiljaktiga meningar upstått, att tillkännagifva en uplysning, som jag fick i går.
Jag läste nemi. i någon tidning det tillkännagifvande, som här i dag har blifvit föredraget,, med ett tillägg, som misshagade mig mycket.
”Förmodligen (säger tidningen) var meningen endast att de ledamöter, som med BorgareSt:s majoritet äro liktänkande skulle vara välkomna.”
Jag undrade då om Den 8 Januari.
U3 en sådan tanke kunnat från BorgareSt. emanera, och på tillfrågan härom, hafva liera ledamöter af det Ståndet svarat mig, att de voro högst missnöjda med ett sådant uttryck.
Detta har jag ansett mig böra tillkännagifva på det att icke en sådan tidningsnotis skulle kunna motverka målet med BorgareSt:s skrifvelse, eller inverka på det svar, som här komme att afgifvas.
Jag skulle nu icke blanda mig 1 diskussionen, örn icke jag kommit alt tänka på en omständighet, den nemi. att om R. o. Ad. anloge Frih.
Raabs förslag, visade det en brist på takt, sora Adeln visserligen ej skulle vilja göra.
BorgareSt. har utsatt 2 dagar, om nu R. o.
Ad. utsätter 2 dagar och ettdera af Preste- eller BondeSt:n också utsätta 2 dagar, så vore det 6 dagar af veckan och då hade man ju icke mer än en qvar åt det 4:de Ståndet.
Jag skulle derföre tro, att man, för att icke begå en oartighet, mot antingen Preste- eller BondeSt., har så mycket mera skäl, att icke fästa sig' vid de 2 dagarne. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, sedan Frih.
Palmstjerna, som först väckt förevar, fråga, helt och hållet instämt med Hr von Hartmansdorff, finge i öfverensstämmelse med desse ledamöters förslag hemställa, om R. o. Ad. bifölle att, i anledn. af ifrågavar. skrifvelse från Vällotl.
BorgareSl:s Talman, H. Ex. å R. o.
Ad:s vägnar, genom skrifvelse till de öfrige Stms Talmän, gåfve tillkänna, att R. o. Ad:s klubb hädanefter, såsom hittills, är för de öfrige RiksSlms ledamöter öppen hvarje afton, då plenum ä Riddarhuset icke inträffar, samt att förslag till denna skrifvelse blefve upsatl för att i nästa plenum justeras.
Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå H.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.uldr. från de öfrige RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 23, 28 och 30 sistl.
Dec. och d. 4 dennes, samt från Borgare- och BondeStm afd.28 och 30 sisth Dec. samt d. 4 dennes; hvarjemte föredrogos och lades till handlingarne 2:ne från BondeSt. kommunicerade motioner, den ena af Johan Hörnfeldt från Vester-Norrlands län, ang:de Biskopslönernes reglerande, samt den andra af Ola Mänsson från Christianstads län ang:de reglering af skjutsväsendet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 2 e. m.
In fidem protocolli Albert Munck. 94 Den 11 Januari.
Lördagen den 11 Januari 1851.
Justerades 5 prot.utdr. för d. 8 dennes.
Uplästes till justering samt godkändes Exp.Utskis under N:o 3 afgifna, d. 8 dennes på bordet lagda förslag, till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., i fråga om åtgärder för upförande af en byggnad emellan Carl Xllbs torg och Operahuset.
Äfvenledes uplästes och godkändes följande förslag till den i sednaste plenum beslutade skrifvelse från H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, till Hrr Talmän i de öfrige RiksStm:
I anledn. af den R. o.
Ad. meddelade och af Ståndets ledamöter med erkänsla emottagne underrättelse, alt den åt Vällofl.
RorgareSt. uplåtna lokal å Börsen hädanefter alla Onsdags och Lördags aftnar är,' såsom gemensam klubb, öppen för ledamöter af alla fyra RiksStm, och lill ytterligare befordrande af det dermed afsedda ändamål, att bereda de serskilta Ståndens ledamöter tillfälle att oftare sammanträffa, får jag, på R. o. Ad:s vägnar, äran anhålla, att Tit. behagade gifva N. N. Ståndet tillkänna, att äfven R. o. Ad. med nöje ser sin i Operahuset inrättade klubb besökt af ledamöter utaf de öfriga RiksStm, samt alt densamma, hädanefter såsom hittills, är för dem, likasom för R. o. Adis egna medlemmar, öppen alla aftnar, då plenum å Riddarhuset icke inträffar.
Stockholm d. 11 Januari 1851.
Med lillkännagifvande, att Frih. af Schmidt, Carl Joh. Georg, såsom ledamot af Bevilln.Utsk. begärt och erhållit 3me veckors ledighet från och med d. 13 dennes, anmodade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm.
Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot, att under ledighetstiden inträda i nämnde Utsk.
Hr von Hartmansdorff, Au g., upläste följande:
De statistiska uplysningar, hvilka jag önskat mätte Bevilln.- Utsk. meddelas i sammanhang med
Hr Printzenskölds motion om förhöjd stämpelafgift å Tidningar, torde jag nu få afgifva.
Enl. de underrättelser, jag haft tillfälle att mig förskaffa, upgår stämpelafgiften på hvarje N:r af Engelska Tidningen The Times till 1 penny, motsvarande, efter en kurs af 18 r:dr 18 sk.
Svenskt rigs, 3 sk. 8 rist. s. m., hvaremot enahanda af - Den 11 Januari. 95 gift på hvarje N:r af Svenska Tidningen Aftonbladet, blott utgör 2j r:s(. r:gs.
Stämpelafgifien för den Engelska Tidningen är således 19 gånger större än för den Svenska.
Men sorn The Times i allmänhet är omkring ,T0 större än Aftonbladet, hvars storlek dock någon gång upgår till den Engelska Tidningens qvadralinnehåll och då kursen understundom är lägre än det nyss nämnda beloppet, så bör för dessa omständigheter afdrag göras i den anförda proportionens beräkning.
Afgiften torde dock kunna antagas vara 15 gånger större i England än i Sverige, och likväl är Tidningarnes transportkostnad, genom jernvägars begagnande i det förra landet lindrigare än hos oss.
Förlidet år vägdes under 2:ne veckor de med serskilda poster från Stockholm afgående tidningar, periodiska skrifter och brocbyrer, då deras tyngd befanns upgå frän 7 till 8 Skeppund i hvardera veckan.
När dertill lägges hvad Postkontm på andra ställen i riket af dylika skrifter försända, så finner man till hvilken grad dessa betunga posterna.
Likväl utgör den derför utgående stämpelafgifien blott 18,000 r:dr årligen.
Hennes förhöjning, åtminstone å de större Tidningarne och skrifterna, synes alltså vara ganska billig.
Remitterades till Bevilln.Utsk. Hr Stiernsvärd, Gust.
Mauritz, inlemnade samt anhöll om upläsning af ett så lydande anförande:
Sedan ”K. M:s nåd. propos. ang:de Statsverkets tillstånd och behof” blifvit tryckt och till RiksSlm utdelad, går jag, trogen min riksdagsmannapligt, och min redan d. 14 sisth Dec. härstädes uttalade afsigt, att deröfver yttra mig.
Ehuru jag visserligen hade ämnat, att öfver nämnde K. propos. ingå uti en allmännare granskning, har jag dock nödgats afstå derifrån i följd deraf, att den K. proposm så sent blifvit tillgänglig för den enskilde riksdagsmannen.
Af denna anledn. kommer jag hufvudsakligen att inskränka min ofvan antydda granskning till hvad som eger sammanhang med de föreslagna utgifterne för Landt- och Sjöförsvaret, för att derefter endast helt flyktigt vidröra, hvad som med några af de öfrige hufvudtitlarne har gemenskap.
Oaktadt det intryck, som hvarje sann och längre än för dagen tänkande fosterlandsvän måste erfara vid inhemtandet af hvad den K. propos-.n jemte tily åtföljande bilagor, ronde Landt- och Sjöförsvaret innehåller, är af olikartad beskaffenhet, sammanstämmer det dock uti en punkt, nemi. att vara högst sorgligt.
Hvad Landtförsvaret och dermed förenade utgifter angår, har jag ansett mig böra kasta en återblick på det framfarna för att rätt kunna bedömma det närvar.
Förändrade förhållanden hafva visserligen, tid efter annan, framkallat förändringar i försvarsväsendet.
Men dels hafva inskränkta åsigter, dels ögonblickets tycken och'enskilda intressen i behand - lingen af de härmed gemenskap egande frågor framalslrat den principlöshet och brist på ändamålsenlighet, som till föga allmän och enskild belåtenhet, förenämnde samhällsangelägenheter för närvar, förete.
Personer finnas likväl, jag vågar säga, tyvärr, till och med af del s. k. facket, hvilka, antingen af obekantskap med ämnet eller af främmande, sanningen undertryckande bevekelsegrnnder, yttra motsatta åsigter med mig och finna tvärtom plan i allt, försvarssystemet förträffligt samt utvecklingen deraf i förhållande till rikets behof och tillgångar, motsvara alla billiga önskningar.
Ej längre än sedan vid 1840 års riksdag — den enda riksdag pä sednare tiden, då såväl R.
St., som dess SiatsUtsk., med sällspordt allvar tycktes laga försvarsfrågan om händer och hvarvid StatsUtsk. i betänk.
N:o 44 på följande sätt oförslälldt framförde sina åsigter med anledn. af K.
M:s så väl framfarna som dåvar. nåd. propos:r om förökade anslag till Landtförsvaret nemi.: ”1 betraktande såväl af rikets tillgångar, som af försvarsverkets ändamål, att ”med minsta möjliga upoffring, med bästa verkan befordra rikets ”säkerhet, har Utsk. antagit den mening, att rikets försvarsverk, ”för att motsvara sin bestämmelse, påkallar flera betydliga förändringar, och att desse icke befordras genom städse beviljade nya ”anslag, för att användas i en riktning, om hvars ändamålsenligdel R.
St. icke varit i tillfälle att förvissa sig” — jag säger icke längre sedan än vid 1840 års riksdag, hemtade en ledamot inom detta lius anledn. af förenämnde betänk., att skriftligen, således på förhand begrnndadt, påstå: ”att en omfattande plan för or”ganisalionen af Sveriges försvarsverk, d. v. s. stridskraf”ternes ordnande i qvantitalift och qvalitatift förhållande till ”rikets behof och tillgångar, börjat ända Jrån 1810 och suc”cessift utvecklats ända till denna dag.’1’’ Visserligen skulle det kunna tyckas, att jag fäst allt för mycken vigt vid förenämnde af enskild man gjorda påstående, då jag här uplagit detsamma till utgångspunkt för den granskning af de för 4:de hufvudtitm begärde anslag, jag här vill afgifva, men jag är i delta afseende af en alldeles motsatt tanke, på den grund, att den som så yttrade sig år 1840, nu står i spetsen för Landtförsvarets angelägenheter, och, om man får dömma af innehållet af sednaste K. propos. om Statsverkets tillstånd och behof, fortfarande eger samma åsigter i ämnet han då yttrade.
Af denna anledn. är det som jag icke allenast uptagit det åberopade påslåendet, utan äfven vill underkasta det den mest noggranna och rättvisa pröfning, för att derefter lemna hvar och en öppet, att afgöra, dels hvad tillförlit detsamma förtjenar, dels hvad afseende, som bör fästas vid de nu begärda anslagen för 4:de hufvudtitm.
I öfverensstämmelse härmed vill jag först anföra, hvilka de förändringar egenteligen äro, som inträffat sedan 1810, dels uti Landtförsvarets organisation i allmänhet, dels specielt i såväl qvantitatift som qvalitatift hänseende, för att derigenom lemna hvar och Den 11 Januari. och en tillfälle bestämma, huruvida och i hvad mån den af Hr von Hohenhausen påstådda omfattande planen verkligen funnits och successivt utvecklat sig, eller om dess påslående förvandlas lill en blott och bar meningslös fras, som, ehuru skriftligen afgifven, således på förhand begrundad, måste anses lika litet välbetänkt af den enskilde riksdagsmannen år 1840, som den nu justerade förklaring han ex officia, således i egenskap af Konungens rådgifvare, afgaf d. 14 Dec. 1850.
De hufvudsakligaste förändringar, som inom Landtförsvaret inträffat sedan förenämnde lid,, äro följande: l:o.
Armeens fördelning: först i Inspektioner och Brigader (en mobil på samma gäng krigs- som fredsorganisalion); derefter i Mililär-distrikler (en uteslutande lokal freds-organisalion), och för hvilka befälhafvarne ännu fortfara alt fungera, i enlighet med de för 16 år sedan utfärdade endast provisoriska föreskrifter; ytterligare nämnde Mililär-distriklérs förminskning i antal, samt ånyo uprättandet af en serskild fristående Brigad (Gardes-brigaden. ) 2:0.
Först en organisation af Artilleriet på kompanier, med förminskad personal (1816 års organisation) derefter en annan på batterier med förökad (1830 års organisation), och hvilken dagens händelser utvisa, alt den möjligen kan medföra hela vapnets uplösning. 3:o. Först Fältmätnings-korpsens förening med Ingeniörkorpsen; derefter dess frånskiljande derifrån under benämning Topografiska korpsen. 4:o.
Först vissa Linie-infanteri-reg:tens förändring till Fältjägare; derefter deras återgång 'i verkligheten till Linie-infanteri, 5:o.
Först serskilda Jägare-kompaniers inrättande på de flesta infanteri-bataljoner; derefter deras afskaffande. 6:o. Först inrättandet af en Raket-korps; derefter dess afskaffande oell fyrverkare-korpsehs inrättande. 7:0.
Först inrättandet af Instruktions-bataljoner för infanfanteriet; derefter deras uphörande. 8:o.
Först införandet af lansar vid 2:ne Kavalleri-reg:ten; derefter deras bortläggande. 9:o.
Först påbörjandet af befästning af Stockholms avenyer; derefter, och sedan arbetet med betydlig kostnad flere år fortgått, afbrytande deraf och rasering af det upförda. 10:o.
Först inrättandet af ett allmänt passevolans-kommissariat, derefter dess afskaffande. 11:0.
Fyrfaldiga förändrade och återförändrade modeller ä armeens vapen, hvaribland, tyvärr, en förändrad kaliber för infauteri-gevär. 12:o.
Försl en; derefter en annan; sedan en tredje nära allmän uniforms-förändring, samt flera hundra allt fortgående partiella. 13:o.
Bestämda befordringsföreskrifter i 1819 års tjenst3 H. 7 f 98 Den 11 Januari. göringsreglemente, men hvilka i verkligheten, {sedan d. 10 April 1848) icke blifvit efterföljda. 14:o.
Fiirst förökning af Krigs-akademiens klasser, ifrån fyra till feni-, derefter {sedan d. 10 April 1848) deras återförminskning till fyra. 15:o.
Forst antagandet såsom princip, att ej utdela högre titlar än som åtföljas af verkliga befattningar; derefter (sedan d. 10 April 1848) frånträdande! af nämnde princip och utsträckandet af litelväsendet till en förut knappast upnådd höjd. 16:0.
Först indragning af samtlige sergeants-befattningar vid tntgardes-reg:lena; derefter {sedan d. 10 April 184S) propos. om anslag till deras återbesättande. 17:o.
Fiirst förändring af Fältjägare-bataljonen vid Nerikes och Wermlands reg:ten, från bataljon till reg:le; derefter {sedan d. 10 April 1848) propos. om dess återförändring från reg:le till bataljon. 18:o.
Först den principenliga och fosterländska förändringen af aromens fahnor, att provinsvapnen och provinsfärgerne ersattes med riksvapnet och Svenska färgerne; derefter {sedan d. 10 April 1848) utbyte af riksvapnet och Svenska färgerne emot provinsvapnet och provinsfärgerne. 19:o.
Först anbefallandet och påbörjandet af en samling gällande författningar röride arméen ; derefter {sedan d. 1 0 April 1848) afhrytandet deraf, då arbetet med betydlig kostnad blifvit öfver halffärdig!. 20:o.
Afskaffande vid de liesta värfvade reg:len af det olämpligt ansedda förhållande, att Reg:ts-offieerare ega kompanier; bibehållandet deraf vid Wermlands Fältjägare-reg:te. 21:o.
Bestämmandet alt vid indelta trupper endast Reg:tsofflcerare, Kompani-chefer och en del Underofficerare skola aflönas och till bostäder förses med boställen, en åtgärd, som i dess sednare del lemnats betydligt eftersatt, derigenom, alt en större del af de för bebyggandet påräknade medlen, militär-boslällskassans inkomster, blifvit dragne till andra ändamål, såsom till Krigscollegii tjenstemäns aflönande; hvarigenom boställs-innehafvarne i stället fått åtnöja sig med en, i alla afseenden, otillräcklig ersättning för bristande karaklershus.
I förening med nämnde aflöningssätt, först föreskriften, att de s. k. öfverskotlen å utarrenderade boställen icke på boslads-boställs-innehafvare komme alt fördelas, hvarigenom, vid ett och annat reg:te, en 2:dre Kapten fick större inkomst än en Kompani-chef; derefter föreskriften att öfverskoltcn äfven på bostads-boslälls-innehafvare skulle fördelas. 22:o.
Lifgrenadierernes, Nerikes och Wermlands reg:tens samt Westerbottens Fältjägare-reg:les sönderdelning, hvardera i 2:ne reg:ten, jemte dermed förenade kostnader för det förökade antalet reg:ts-staber. 22^:o.
Först förvandlingen af Öfverste-iöjtnanterne vid hela indelta armeen till l:stc Majorer; derefter deras successiva återförvandling till Ofverste-löjtnants titulatur. 23:o.
Lif-Drabant-korpsens omorganisering och benämning ”Lifbevärings-regtlet.” 24:o.
Temporär afsittning af Westgötha och en bataljon af Smålands Dragoner, jemte deras förändring till infanteri. 25:o.
Förändring: af Lif-Gardet tili häst, först till Husarer, derefter lill Dragoner; af Lif-regdels Kuirassierer, till Dragoner; af Smålands Dragoner, till Husarer; af Skånska Karabiniererne, till Dragoner.
Förändringarne hafva dock endast skett med hänseende till uniformerna, ty det egenleligen utmärkande för de olika truppslagen, beväpningen och utredningen, har förblifvit i sitt förutvarande skick. 26:o. Förändring af Jemtlands Dragon-reg:te till etl reg:te Fältjägare och en sqvadron Hästjägare; återförändring af 200 rotar vid Jemtlands Fältjägare till 100 Kavallerinummer. 27:o.
Förminskning af armeens effeetiv med fyra Infanteri-regien (Konungens eget värfvade regie, Drottningens och Enkedrottningens Lif-regien samt Engelbrektens regie) samt 3,075 dels rusthålls-, dels rothållsnummer, hvilka blifvit ställde på vakans till musikens m. m. underhållande, summa 5,759 man, befälet oberäknadt. 28:o.
Förökning af arme'ens effeetiv med 2:ne indelta roterade infanteri-regieu (det Norra och Södra Skånska) tillsammans 1,596 man. 29:o.
Förökning af armeens befäl medelst tillsättandet vid indelta trupper, af tredje Majorer, andre Kaptener och andre Löjtnanter, samt en otillräcklig befälscadre för en beväringsbataljon (Hallands Infanteri-bataljon). 30:o. Det. förra förstärknings-manskapels ersättning medelst allmänna beväringen; en institution, som likväl ännu qvarstår lika ofuiiändad och halffärdig, som i sin första uprinnelse, och om hvilken Konungen, i berättelsen till R.
St. vid 1812 års riksdag, yttrade, att den afsåg ”beredandet af ett verkligt nationalförsvar
,” hvarföre dén äfven i sig innebar, att hela första beväringsklassen, således successivt hela den vapenföra befolkningen skulle öfvas i vapnens bruk; men hvilken vapenöfning, detta oaktadt, enl. vid sisth riksdag i ämnet aflåtne dock afslagne propos., blef föreslagen att inskränkas, till endast tre fjerdedelar deraf. 3l:o.
Inrättandet af 295 nummer ny ordinarie rotering, för hvilka lill Statsverket erlägges vakansafgift, samt af 2,206 nummer extra ordinarie rotering, för hvilka nummer det, i enlighet med afslutade kontrakter, är ett åliggande all, vid inbrytande krig, anskaffa trosshästar. 32:o. Anläggandet af Carlsborgs fästning, förbättrandet af Carlstens samt befästandet af inloppen lill Stockholm och Carlskrona, och raserandet af Christianstads (sedan d. 10 April 1848), Götheborgs, Warbergs, Landskronas och Malmö befästningar. 33:o.
Upbyggandet af tvänne kaserner samt ett garnisonssjukhus i Stockholm. 34:o.
Successiv förbättring af Art:s materiel samt Arl:s förseende med ett förökadt antal hästar. 7* 35:o.
Anläggandet af slagkrutslås. 36:o.
Inrättning af det högre Art.-läroverket och förbättring af Art.-reg:lenas skolor. 37:o.
Inrättning af enskilda militära undervisnings-anstalter och korporalskolor. 38:o.
Ändamålsenliga kunskapsfordringar för första officers gradens erhållande inom de serskilda vapnen. 39:o.
Införandet af militär-gymnastik och bajonettfäktning; hvad gymnastiken angår, äro dock, enl. sednaste infanteri-reglemente, — besynnerligt nog — icke samma föreskrifter gällande för infanteriet, som för de öfriga vapnen. 40:o.
Den militära tjenstgöringens ordnande genom 1819 års tjenslgöringsreglemente, men hvilket till en del nu icke mer eger tillämplighet. 41:o.
Åtskilliga gånger förändrade och återförändrade exer cisreglementen för de olika vapnen. 42:o.
Förbättradt, ehuru ytterligare förbättring erfordrande, beklädnadssätt för indelta roterade infanteriet. 43:o.
Afskaffandet af ackorderne inom arméen, hufvudsakli gast genom arme'-befälels enskilta bekostande. 44:o.
Inrättandet af en pensionsanstalt för enkor och barn efter afskedade i fattigdom varande militärer.
Efter alt här hafva sökt, så fullständigt som möjligt, uptaga, hvad som sedan år 1810 blifvit åtgjord! inom Landtförsvaret, öfvergår jag nu till en, ämnet tillhörande, högst vigtig omständighet:
Landtförsvarets kostnad frun nämnde tilt närvar, tid.
För alt i möjligaste korthet åskådliggöra utgifternas qvantitativa tillväxt under förenämnde tiderymd, vill jag, med undantag af de å riksstaten anslagne penningar, oindeldl spanmål och extra statsanslag, beräkna alla de öfriga utgifterne såsom oförändrade, och såsom norm för denna beräkning antaga deras nuvar. belopp.
Den obetydliga skillnad i sifferupgifier, som häraf blifver en följd, bör så mycket mindre kunna klandras, som skiljaktigheterna emellan Landtförsvarets kostnad förr och nu derigenom förminskas, i stället att förökas.
Såsom oförändrade utgifter antager jag nemi.: 1) Rust- och rotehållarnes enskilda utgifter för knektehållet, med afdrag af de rote- och hästvakanser, som direkt ingå bland Statsverkets inkomster1) . 2,148,651. 2) Befälets boställen, enl. den afkortning de komma att lemna, om de allmänt för Statsverkets räkning utarrenderas; eller 50 proc. utöfver deras upskatmingsvärde 570,441. 3) Utgifter, som bestridas af Militim-boslällskassan . 29,200. 4) Indelta räntor enl. markegång på förslag, med afdrag af rusthålls- och augmentsräntorne .... 534,367. 5) Indelt spanmål, i medeltal 20,872 l:r å 6 r:dr . 125,232.
Transport 3,407,891. 1) Beloppet grundar sig på Landsinnes officiella meddelanden.
Den ii Januari. 101 Transport 3,407,891. 6)
Direkte från städerne utgående inqvarteringspen ningar 59,176. 7) Den del af pensioneringen sora bestriddes af allmänna medel2) 240,600.
S:ma r:dr b:ko 3,707,667.
När man härtill lägger de föränderliga utgifterna, eller hvad som serskildt vid hvarje riksdag 3) blifvit beviljadt i penningar, oindelt spanmål, och extra anslag 4), så erhålles följande totalsum - mor af Landtförsvarets kostnader, nemi.:
Vid riksdagen 1810: penningar årligen 626,254. — 24,073 t:r oindelt spanmål, dito . . . . 144,438. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. 4,478,359.
Vid riksdagen 1823: i penningar årl 1,896,783.
— 16,342 t:r oindelt spanmål dito 98,052- — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 133,333. 5,835,835.
Vid riksdagen 1828—1830: penningar årl. . . . 2,124,187.
— 16,342 t:r oindelt spanmål dito ....
98,052. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 2,500,000. 8,429,906.
Vid riksdagen 1834—1835: penningar årl. . . . 2,238,090. — 17,345 t:r oindelt spanmål dito 104,070. — oförändrade utgifter dito 3,707,667. — extra anslag 430,000. 6,479,827.