Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre 8 tjern 8 t6ä t, Larl 6u8tLk, förklarade, det han icke anfäg sig äga rätt at förminska eller bortgifwa Ridderffapets och Adelns privilegier, hwadan han således hwarken för sig eller hemmawarande medbroder kunde inga uti de upoffriirgar, som en och annan af Adelns Ledamöter föreslagit, utan förmente han deremot, at om fraga derom med rätta möjligen kunde til pröfning förekomma, det borde tilhöra Konungen, som endasi äger at förunna privilegier, lemna sit nädiga bifall til motioner af dylik beskaffenhet; bwarefter, i händelse af wunnit bifall, Ridderffapet och Adeln ägde, at i stöd af hitintils gällande grundlagar, uti conlormite med de öfrige Riks Ständen, sit yttrande afgifwa; och anböll Friherre 8tjern8reät at detta förbebäll mätte til hans egen samt Högloft.
Ridderffapets och Adelns säkerhet fä i llrotocollet inflyta.
Herr Ng.ron och Landtmarffalken: Med Ridderffapets och Adelns tillåtelse torde jag fä lata upläsa Friherre K4annerbeim8 pä bardet bwilande victamen, hwaraf nogsamt skal utrönas, at alt i detta ämne är förestagit at werkställas i laglig ordning.
Häruppä uplästes Friherre lviannerbeims Dictamen til krotocollet dbN 2Z Mast Friherre lAnnnerbeim, I.Lr8^ugust, begärde ordet, och upläste följande:
Stri - Den 2 Iunik. 447 Stridiga tankar hafwa yppat sig öfwer förständet af mit lAemoiial.
Ridderstapet och Adeln täckes derföre tilläta mig at detsamma ytterligare förklara.
Snart finner man at de föresingne conc688ioner icke stämma öfwerens med Ridderstapets och Adelns privilegier; men uplysning och tiders förändrade stick hafwa tid efter annan föranledt til deras förändrande.
De fordra det äfwen nu.
Man erindre sig härwid hwad i Läkr. XI:? tid stedde.
Förläningar indrogos, Adelns domsrätt inom dem afstaffades, Frälfet klef i Rotering lika deltagande med Skatte.
Allt sädant war til större delen emot den tidens privilegier, men Rikets behof fordrade deras förändring.
Trängande behof äro ock nu för banden, och ehwad det än mä instämma med bokstafwen, eller ej, fynes den princip ej wara med sakens natur öfverensstämmande at Säterier skulle äga andre friheter än de hwilka utgöra grunden för deras natur: at det stulle i Staten finnas jord, hwilken alltid stulle wara fri, jord hwilken oupbörligen stulle kunna ensam betungas med nya statler.
Häraf stulle uvkomma alt större olikhet emellan medborgare i samma samfund, under samma laaar, lika deltagande i desi wälgäng, lika skyldige ti! desi förswar, desi uprättbällande.
Aldrig kan man tänka sig at den som förwärfwade frälse eller statte ägendom, beräknade idet ögonblicket andre statler än ägendomen dä äföljde Aldrig kunde den som förwärfwade et Säteri, fordra för en framtid annan skilnad i statler än den däwarande och Lil annay jord dä relativa.
Sät - 448 Den 2 Junit.
Sättom ost tilbaka til den tid, dä de rvanlige utstylder wörö för bestridande af Statens behof tilräeklige.
Dä kunde Säteriers friheter i hela deras widd wara mera klanderfrie.
Nu är ställningen helt annorlunda.
Statens behof fordra utomordentlig, betydlig tilökning i statler.
Alla npa statter pä lord äro pä proprieteeens bekostnad, skulle wäl dä nägon stags yroxrietet kunna wara frän nya statter undantagen, utan at jemnwigten rubbades emellan den xroxrietet som innan deras ätagande existerLäe.
Pä de§e och i Ktemori.-Uet anförde grunder tror zag mig äga stäl at tilstyrka deltagande i Bewillning för all jord af hwad natur som hälst samt ätagandet af c-^it^tion under namnet mantalspenningar.
Deraf följer hwarken ätagande af grundskatt, rotering eller stjutsningar.
Ehwad jemkning eller ej skulle sättas i fräga hwad dessa sednare beträffar.
Alla sädana friheter åtfölja egendomens natur.
Hwad beträffar pantcrättighetcn hosunderhafwande är Ridderstapets och Adelns företrä' des-rätt ej rubbad, säledes ej heller förswärad underhafwandes tilgäng til biträde hos husbonden.
Mit föremäl har blott warit at tillägga de förre ätnjutandet af Sweriges Lag. den rättighet at fä förklara sig, den at ej kunna afhändas
Egendom i annan wäg än genom ?udlike Ämbetsmäns åtgärd, den at kunna förwära sig emot mistbruk, möjeliga dä x^rt tillika är executor.
Lxciusiv rättighet för särstilda clL88er medborgare at innehafwa jord af en särskild natur, kan Den 2 Junit.
449 kan numera ej förenäs med opinionen, ej heller med innebafwarens fördel; ej heller uprätthäller den ägaren.
Den gäldbundne eller spoculaneen är ej belåten dermed/ at icke tunna afhandla med den som kunde bjuda de förmonligaste willor.
Detta gäller om jord hwilken ätföljer förmoner.
Hwad den jord beträffar, hivilkens besittning är förenad med wista skyldigheter, kunna inga betänkligheter anföras emot dest öfwerlärande ffil hwilken som häldst, sä wida, hwad man bör förmoda, at wederbörande Ämbetsmän göra deras tjenst.
Mannerheim tilläde mundteligen at han anbölle det Herr Laron och Landtmarskalken täcktes göra särskild proposition pä de fyra punkter hans i dag upläste äiceamen innehöll.
En stor del af Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma.
Friherre Rtjernstsät, Larl (rustak, utbad sig fä tillägga sitt förra yttrande,^ at han, fä widt molionc?» rörde bersillning pä Säterijord icke ansäg skäligt,,at wilja undandraga sig bewillning eller gärd för sädan ägendom vä bestämd tid, häldst enär Fosterlandets tryckande behof oundgängeligen fordrade sädant hwarje Swensk mans biträde, hwarmed icke heller Ridderskapets och Adelns fri - och rättigheter blef» we hufwudsakeligen ändrade:
Förklarandes fluteligen Friherre 8t>^rnZw6t, det han icke allenast hade grundat förenämnde sina tänkesätt pä 5?. tz. i l?72 ärs Regeringsform, utan ock ak efter den analog 4r L. i samma grundlag för67, 58.
' Utsätter, 4So Den 2 Iunik. utsätter Konungens
Ja och samtycke har warit och mäste wara en wäsendtelig del uti lag och xiiviieZii frågor.
Herr LilkverbsrA, Otto N2ANU8, hade inlemnat et semoria! som uplästes, sä lydande: ödmjukt ^lomorial!
Allt ifrän Regements-förändringen-1772 har Ridderffapet och Adeln bade wid Riksdagarne och äfwen wid flere tilfällen dä frägor om nya pälagor blifwit frän Regeringen proponeracto i Socknestämmor eller andra iilförordnade sammankomster pä et hedrande och wardigt sätt sökt förswara nationens frihet och rättigheter; men med et sädant dest ^välmenande bemödande och uvlyste nit har likwäl Ridderffapet och Adeln foga eller alls intet kunnat uträtta, dels emot Konungamagtens öfwerwigt enligt den Regeringsform som genom 1772 ärs revolution nationen pätrugades, dels ock i anseende til ofrälse Ständens mitztroende emot Adeln, och de förklenliga rykten, som genom smädeffrifter och allmänna tal til och med frän Konunga-thronen utspriddcs, at Adeln dermed endast asyftade och hade för afsigt at inskränka Konungamagten, för at utwidga stt eget aristocratiffa wälde, som för nationen är mycket mera förhateligt än souverainiteten och sjelfwa äesxotismen.
Säledes och för at inför hela werlden rättfärdiga Ridderffapets och Adelns fordna tänkesätt och redeliga afsigter, och för at en gäng för alla förqwäfwa allt widare oenighetsfrö Frälse och Ofrälse Ständen emellan samt förekomma fram - Den 2 Junir.
45i framtida revolutioner, och bereda et ewigt lugn och enighet emellan Swea Rikes Medborgare; sä tilstyrker jag för min del 2:ne wigtigä föränLririgar uti de Adeliga yriviwKieina och hittils warande samhallö-inrättning, nemligen: 1:0 At Ridderskapet och Adeln gar tidehwarfwets uplysning och alla tänkande Medborgares önskningar til mötes med afsägelse af alla dest sä kallade reelL driviieAier, eller all förmånsrätt til befrielse frän beskattning för personer och ägendom, i proportion efter sin förmögenhet, lika med alla andra Rikets innebyggare.
Swärligen torde i annat fall, och sedan ivi förlorat Finland och de Tyske länderne, Konungawärdigheten och thy ätföljande anständig
Hofstat kunna uprätthällas af 2 millioner mennistor, boende under et hardt elimar, om 4 ^ booo mantal Säterier och alla Präste-Boställen stola ätnjuta befrielse frän deltagande i Rikets allmänna onera, och 2:0 At Adelstapet lika med Grefweliga och Friherrliga wärdigheten hädanefter endast kommer, likasom L England, och den nyare inrättningen i Frankrike, at gä i arf til äldsta sonen, men alla de öfrige barnen som födas efter en sädan författnings »auction, äterqä bland ofrälset.
Derigenom stal än widare alt misitroende och afund emot Adeln förfalla, och en säker borgen stadgas, at fadren för en adlig familj aldrig kan ingä uti eller befrämja nägra planer til ofrälsets förtryck.
Dä Lon8titutionen och Grundlagarne efter ör 1720 undergått flere bäde totals förändringar och 452 Den 2 Junis. och mer eller mindre hufwudsakliga jemkningar, altid wallade af de förenämde orsaker til oenighet
Ständen emellan; sä mätte omsider tiden wara för handen at i Rikets nu inträffade behof och wävliga belägenhet privilegier äfwen böra derefter regis. och inskränkas, samt at Ridderstapet och Adeln förelyser de öfrige Ständen med et sädant wärdigt och kraftigt erempel.
Emedlertid afsägek jag mig för min del all befrielse frän och förklarar mig beredwillig at underkasta mig en jemnlik beskattning, endast med förbehäll at de öfrige privilegieii.cle RiksStänden afstä likaledes frän stna eeconomista förmånsrätter.
Stockholm den M
Otto Magnus Lilkverberg.
Herr Iliam, kebr, yttrade stg, det han ej hade wäntat företagandet af nägre angelägne ärender, förr än sedan frägan om konstitutionen blifwir fullkomligen afgjord.
Men dä han nu säge, at pri v-tegn frägorne moro uptagne, wille han ej fördröja tiden med et widlöftigt yttrande deröfwer, utan finge allenast forestä, at likasom de af honom i sä r sk-l de OietLming wäckta ämnen blifwit til Bewillnings^Utffottet hänwisade, desta nu äteruvtagna frägor äfwen mätte til wederbörande Utstött remitteras.
Ropades klej.
Friherre8tjernste6t,yrkade, ak Friherre ^laiuisrlieims Oiccrmen rörande efter gif - Den 2 Junit. 483 giftek af Ridderskapets ock Adelns privilegier leke borde bafwa blifwit företaget, af det skäl, at Ridderskapet ock Adeln nägra Lagar förut skulle hafwa tagit det wigtiga beslut, at inga mäl skulle före ^onscirutjonLNL antagande afgöras.
Häremot ropades gansta starkt.
Herr Laron och Landtmarskalken yttrade sig, det ban alldeles icke kunde erindrasig at Ridderskapet och Adeln fattat et sädant beslut, som Friherre ätjernslellt omnämnt, och förmälte i afseende pä Herr ibams förslag, at förewarande frägor icke moro af natur at remineras til Utstött.
Härefter ropades Åtskilligt.
Största delen af Ridderskapet och Adeln önskade saken genast i dag afgjord: andre yttrade skiljaktige meningar uti wise delar af de wäckta frägorna, och nägre witte ä nyo lägga hela saken pä bordet.
Herr karon och Landtmarskalken:
En wänlig ordning och praxis lärer fordra , at en sak som legat pä bordet, när den äter uptages, stal utan widare uppehåll afgöras.
Ropades starkt Ja.
Herr Laron och Landtmarskalken gjorde sedermera proposition ti! bifall pä första punkten i Friherre kiannerlleims Oictarnen, rörande bewillning lika pä Säteri, Frälse, Skatte eller jord af hwad natur som häldst.
Bifölls 454 Den 2 Junit.
Bifölls med et starkt Ia, hwaribland hördes nägra fä t77ej, och med tilläggning, prkad af Friherre Kollbeck, ^Wxanller, Friherre OgAla, LarUllenrw, m. st. at sädan ätagen bewillmng skulle räcka til nästa Riksdag, och utan kränkning af privilegium rörande jordens natur.
Friherre 3tjern8tellt, K. förmälte sig tro, at en sak af denna wigt ätmindstone skulle afgöras pä et sätt, som med RiddarhusOrdningen more öfwerensstämmande.
Wid proxositi»neu8 framställning hafwa gansta mänga LTlej hörts, och äfwen flera prkat votering: om sä wigtiga saker, som den i fräga warande, sä afgöras, stola de sorn hafwa de starkaste rösterne altid fä rätt.
För öfrigt anmärkte Friherre 8yern8tellt at detta ämne hade blifwit hosRidderstapet och Adeln äter föredragit sä sent pä dagen, at redan ätstillige lemnat Riddarhuset, i tanka at nägot wigtigt ej widare skulle förekomma.
Häremot hördes högljudda rop.
Friherre 3tjern8tellt, Larl 6u8tak, up» läste de af honom citeralle Z. Z. af Regeringsformen. anseende de äterstäende frägor icke utan pä der förestrefne sätt kunna afgöras.
Häremot hördes mpcket rop.
Herr Laron och Landtmarstalken ansäg ej lagstridigt, at desta frägor afgjordes pä det af Friherre iviannerbeim föreflagne sätt.
Hwad anginge den anmärkning at ätstillige af Ridderstapets och Adelns Ledamöter redan lemnat Riddarehuset i den fattade tanka, at nägot wig - Den 2 Iunir. 433 wigtigt ej stolle förekomma, trodde Herr Laron och Landtmarstalken sig äga rätt at erindra, huru det more alla Ledamöter bekant, at et visnum icke more flutadt förr än Herr Landtmarstalken Ridderstapet och Adeln behörigen ätstildt.
Herr Laron och Landtmarstalken gjorde proposition pä andra punkten af Friherre Klannerkeim8 äictainen, rörande erläggande af mantals-penningar.
Bifölls med ett starkt Ja.
Friherre knäbeck., ^.lexanäer, begärde at desia beflut mätte i sinom tid til efterlefnad remitteras til Bewlllnings-Utstottet.
Herr Laron och Landtmarstalken tilkännagaf at meningen warit sädan, emedan prox08iti»nerne blifwtt gjorde i enlighet med Friherre ^lannerbeims förstag hwilka innehöllo tillstyrkande rörande en sädan remiss.
Herr Laron och Landtmarstalkengjorde widare proposition pä tredje punkten af berörde äictamen, rörande
Adelns pantningsrätt för fordringar hos sina underhafwande.
Grefwe borner, -Väolk 6öran, yttrade st^ hwad denna punct anginge alldeles instämma r principen, och säledes til denna punkt sitt fullkomliga bifall lemna; men dä bönder sällan kunna strifwa, och likwäl fräga ofta kunde upkomma mellan husbönder och underhafwande, om 466 Den 2 Junit. skuldsedlar, förklaringar m. m., önskade han at af en Lommitts nägon moclus mätte föresläs til afhjelpande af de olägenheter som böndernas okunnighet för dem sjelfwa kan medföra.
Ändteligen gjorde Herr och Landt inarssalken yioposition pä fjerde punkten af merberörde clicnrmen rörande besittningsrätt a all slags jord, med tilläggning af det förbehäll som af Grefwe
Oe l-l 6ur6ie blifwit gjordt och af Friherre Mullbeck, ^i^x-inllsr samt ätffilliga Riddcrffapets och Adelns Ledamöter undersiödt, at Säteri-jord aldrig mätte kunna styckas, och Säteri-äbyggnad efter lag underhällas.
Ropades starkt
Ja blandat med nägra Nej.
Friherre kuödeck, ^lexanäer, begärde at detta beslut öfwer en fräga som rörde de andra Ständen, mätte med dem communiceras, jämte det uttrpckeliga förbehäll, at all annan ännu skattfri jord mätte undergä sädane lika förbindelser som Ridderskapet och Adeln sig nu ätaga. at besia nu gjorde upoffringar icke^ kunna gä i wcrkställighct utan wära Medständers motswariga och billiga deltagande, samt Riddcrffapets och Adelns ätagande endast blifwer gällande til nästa Riksdag, utan medwerkande kraft eller xrejuälcat för framtiden.
Ätffillkge, hwaribland i synnerhet Friherre r-ilbilriv^, yrkade at de gjorde eftergif ter borde ffe under förbehäll at de öfrige respk-ctivL Ständen äfwen gjorde dylike upoffringar.
Här - Den 2 Junk!. 4z?
Härtil ropades af manga Ja, och et oredigt sorl hördes, hwarunderätffillige talade pä en gang, dock tycktes Ridderffapet och Adeln i allmänhet instämma i den tankan, som äfwen af Herr Laron och Landtmarffalken framställdes, at Ridderffapet och Adeln ginge sine res^scti ve Medständer willigt til mötes med upoffringar, under förhoppning och förbehåll at deremot njuta en lika wälwilja tilbaka.
Hans Lxcccklencs Herr Grefwe Luuth, Lric.
Sedan Ridderffapet och Adeln nu bifallit de fyra punkter Friherre iVl?.nnLrh6-m8 it,» raml-n innefattar, och desie beflut äro af synnerlig wigt i anseende til sina följder, hemställer jag til Herr karon och Landtmarffalken och Högloft.
Ridderffapet och Adeln om det ej wore högst angeläget at krotocolls Utdraget öfwer detta ämm matte i morgon wara färdigt til inswring, för at sedermera med de andra Stånden comminucc-ras.
Bifölls; och anbefaldes undertecknad at berörde expedition til i morgon upsätta.
Friherre L.!1lji?ncrLnt2, fohan 'sVi!- ^helm Som jag war den förste hwilken redan för mer än >4 dagar sedan wäckte den fräga, som utgör sista punkten i Friherre ö-lennerheim8 lliLtamen, sä fär jag nu den äran hos Herr Laron och Landtmarffalken och Högloft.
Ridderffapet och Adeln ödmjukeligen anhälla, at de termer, hwilka jag föreflagit til denna punktens uttryckande mätte nyttjas, nemligen: at hwar Swensk man 4Z3 Den 2 Junis. man mä äga laglig rätt at forwärfwa och besitta all flags Swensk jord och fast ägendom.
Ridderffapet och Adeln tycktes yttra bifall wid detta Friherre lilliencrantz förslag.
^ ^ ^Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan z
In llclem krotocolli O. Lilvcrstolye.
Lördagen -en 5 Junii. kl-num klockan 8 förmiddagen.
Företogs til justering et Utdrag af kroto. collet för förlidne gärdag, rörande witzö af Ridderffapet och Adeln föreflagne eftergifter af krl° vilegier, hwilket efter nägon stunds öfwerläggning och granskning jemnkades och godkändes r följande ordalag:
Utdrag af ?rotocoilet hället i Ridderffapets och Adelns kienum den Lidra Junit 1809. S. D. I betraktande af den billighet och tvälwilja som böra ligga til grund för delningen af skyldigheter och formäner medborgare emellan, och dä personliga uteslutande fördelar, oaktadt all den helgd de af alder och stadgar wunnit, likwäl kunna anses innebära mindre en nytta för Den 3 Iunik.
45g sina innehafware än en anledning til obehagliga intryck hos de ei-rsser af Nationen, som deraf äro i saknad, beslöt Riddcrffapet och Adeln gä de öfrige medborgare af et gemensamt
Fädernesland genom följande stadganden til mötes, nemligen : t:o AL i anseende til Fäderneslandets, genom et olyckligt krig, iräkade belägenhet och utan rubbning i jördens natur säsom grunden för äganderätten för sig ätaga intil nästa Riksdag bevillning pä Säteri, Rä och Rörs, Insockne och Frälsehemman eller jord af hwad natur som häldst, den i Ridderffapets och Adelns ägo finnes, under deremot swarande förbehäll, at ehvarest annan skattfri Jord, ware sig Stadsjord, Bergsmanshemman eller af hwad namn den wara mä, i Riket finnes, för densamma en lika Bewillning pä enahanda wilkor ätagen warder; 2w At Ridderskap^ och Adeln ätager sig hädanefter för sig och sit folk den eapitLtion, som under namn af Mantalspenningar utgär; förbehällande deremot den billiga jemkning, at alle andre, som hittils frän Mantalspenningar frikände warit, defammas utgörande härefter äläggas, Gemenskapen af alt krigsfolk, dä de ej jordägare äro, frän desie penningars utgörande ensam undantagen, pä det sätt hittils manligt warit; 3:o At enär Jordägare af Ridderskapet och Adeln se sig nödsakade, at hos Underhafwande för upgifna fordringar läta genom 2:ne Tolfmän med qwarstad belägga något af deras agendom, panten ej mer, enligt Ridderffapets och Adelns 46o Den 3 Ir-nii.
Adelns hittlls innehafva rättighet mä kiinna försäljas annorlunda, än efter Gäldenärens hörande, genom åtgärd af wederbörande Lx^curoi-ei-, hwilka om handräckning bora anmodas sist inom i-t dagars förlopp efter Sequesterns Naggande, wid förlust af dennas kraft och werkan; dock at Jordägaren ma wid sin företrädesrätt til sine försträckningars utbekommande af dcsia stna gäldenärer wara bibehällcn; 4:0 AL Ridderffapet och Adeln fransäger sig rättigheten at med andras uwstmande, besitta Säterier, emot det förbehöll at det matte wara ihwarje Swensk man, af b wilken (ck->88 Medborgare han wara mä, obeN.git at förwärfwa fast agendom och jord inom L werigcsRlke, af hwad natur som häldst, och ätnjuta densamma tilhöriga förmäner, emot upfyllande af dermed förknippade och redan stadgade skyldigheter:-.
Smick, rande sig Ridderffapet och Adeln, at genom besia eftergifter af fri- och rättigheter, dem tilerkända genom lagliga stadganden, hwilka ingen utan deras fria samtycke kan dem beröfwa,' mä af -e öfrige respective Standen uptagas säsom et wedermäle af Ridderffapets och Adelns upriktiga böjelse til rättwisa, likasom til lugn och enighct.
För öfrigt hwad angör de sme förstnämnde punkter har Ridderffapet och Adeln ej kunnat anse dem innefatta annat än enffilta bestattmngsfrägor, den tredje för intet annat än en laglig rättwisa och den fjerde fölunda, såsom äsystande en afsägelse för altid af ömsesidiga rättigheter, ensam wara af den beskaffenhet, at Den z Iunik.
46r den nödwändigt fordrade alla Fyra Ständens och Konungens gemensamma samtycke, vr supra.
Föredrogs följande Utdrag af ?iorocollet, hallit hos Riksens Högloft.
Ständers Uiuico-Utftott den sftMaj 1809.
S. D. Efter erhällen del genom krorocollsUtdrag den 19 och 23 i denna mänad af respective Ständens i fä mätto sammanstämmande bestick, som under denna dag til Högloft, ckuncoUtftottet ankommit, det hade Deras
Deputerad i Lanco Utffottet at, under fortsättning, intildesi Riksens Högloft.
Ständer derom annorlunda förordna, af det biträde, som i hwarje mecka, til Rikets trängande behof, jfrän Langusu aflemnats, med deras utlåtande til de respecckvs Standell inkomma, sä wäl til hwad sammantagit belopp, ofwanbcrörde biträden mä kunna sträckas? som, angäende den säkerhet
Uanguen til ersättning deraf bör blifwa meddeldt:
Och, sedan Hans Kongl Höghet Hertigen, tils widare Niksförestända'-en, uti en ifrän Högloft.
Ridderftapet och Arein til n-uico Utftottet förwist framställning, i Räder förklarat, at utan fortsättning af 8angn ns understöd, til förut bewiljadt belopp i hwarje wecka, Riket blefwe blottställd för de wädligaste följder: fann Högloft 8 ,nco Utftottet sig ej böra underläta, at utan uppehäll hos desi respectivs Ui-incip-rler wördfammeligen anmäla, huruledes, dä Rikets och tillika r räddning ej an nor - 462 Den 3 Iunir. norlunda kunde winnås eller blifwa möjelig, än igenom öanguens an widare fortfarande biträde; kan och bör Rikets Landus ej undandraga sig, at til det Allmännas och desi eget uprätthällande, i förrberorde mätto medwerka och sadant intil desi Riksens Högloft.
Ständer utan all twifwel med det första efter upfunnen och widtagen annan säker utwäg, sinna ffäl at derom annorlunda förordna.
Lanco-Utffottet ansäg emedlertid desi owilkorliga pligt wara, at harwid ej förtiga, Utskottets enhälliga säkra tilförsigt, bet förderörde fortsättning af Rikets understödjande, genom detta Riksens Ständers Werk, beledsagas af re8pectjve Ständens fasta föresats, at utse säkra medel til ersättning med all möjlig skyndsamhet, af Kanguen8, för Rikets räddning redan gjorde och än widare utgörande utomordenteliga och opäräknade förjkotter, för ingen del likwäl, i afseende pä Werkets egen säkerhet och 8vUäite, samt UeUi8atiolien8 oafbrutna underhällande, hwarutinnan Högloft.
ULNLO-Utssottet, af redan inhämtad pålitlig kännedom, fanni sig förwisiadt, det i alla fall nägon slags farhäga icke agde rum; men egenteligen, för at ät Werket äterställa den förmåga, som är och förblifwer oumgängelig för fortsättningen af de owanliga biträden dem Rikets alla ftärings-grenar, til deras uprätthällande, sätt begagna, och hwilka ännu, under det allmännas fortfarande vlyckliga belägenhet, ej kunna umbäras, icke eller dem förutan kunna äga beständ.
Ständer hafwa erfarit, i hwad mohn, endast en kraftig medwerkan, ifrän de - Den Z Iunik. 463 deras, pä säkra grunder stadgade, och wisligen förwaltade Lanco Werk, i nödens och bekymrets stund, gjort Rikets räddning möjelig: under innerlig önskan, at et sä beskaffad! behof, för Swea Rike i all framtid mätte uteblifwa! bör emedlertid wisiheten, wid detta märkwärdiga Mötes stut för Riksens Högloft.
Ständer blifwa oandeligen tilfredsställande, at til full activitL bafwa äterfört, et, i alla afseenden säkert stöd för Rikets uprätthällande, äfwen under de mäst brydsamma tilfättigheter.
Beträffande fluteligen säkerheten för godtgörandet af 2LnguLN8 ifrägawarande understöd; kunde Högloft.
Krlnco-Utskottet omöjeligen föreställa sig, eller inse, nägon fastare säkerhet eller päliteligare borgen, för ersättningen af de biträden, som Riksens Ständers för Riksens Ständers räkning, til Rikets uprätthällande, sett sig nödsakad förskjuta, än samtelige re8pective förutnämndes enhälliga och fasta föresats, at dertil oförtöfwadt utse säkra medel och pälitelig utwäg.
Hwilket allt skulle genom Utdrag af kroto. eollet de re8xective Ständen wördsammeligen föredragas och underställas.
Är och dag som förr ffrifwit stär.
Efter befallning kllel8in§iu8.
Herr von 8cliultrenbeim, Oaviä, Ehuru denna sammankomst är ämnad til den föreftagne Regeringsformens granffning, nödgas jag dock, at af ömhet för Riksens Ständers Laugue- hwilken jag, mine Herar, sä mänga Sänger 464 L en 3 Junit. gänger pä