Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar, att de , hvilkas Egendomar redan ega andra inteckningar för skulder , böra lemnäs företräde framför dem, hvilkas egendomar äro ograverade, i andar mål att hindra egarne lill de sednare, att begagna dessa lån till enskild vinning i låne-väg ; så eleduras det lätteligen genom alt förut upptaga ett enskildt Jan, innan anmälan om Banco-lån göres.
Slutligen får jag tillägga, alt allt skäl är att förmoda, det Riksens Ständer vid nästkommande Riksdag, skola, att dämma efter åsigterne vid den närvarande, besluta att återbetalning af dessa lån, i anseende till de befundne enskilde olägenheterna, få med prC:t verkställas.
Jag tror, på grund af hvad jag nu anfört, det vara skäl att bifalla Utskottets Memorial.
Borgare - Ståndet antog summan af aoow R:dr då Finance-Betänkandet förevar, och Preste - Ståndet har nu bifallit Utskottets förslug, så att jag har svårt alt inse att, Ridd. •, Ad.
Prat. i» 15. s* Afd. $4. t) e R »t N»ve Hi !>er f. m. såsom TTerr Munck :tf Rosenskjöld an/ört , aine Stånd kunna hafva detsamma återremitterat.
Då 3:ne Stånd uppskjutit afgörande! af Maximi-beloppet, inliii dess .Reglementet skulle komma under pröfning , år oi.ekeiigen formen iakltägen , och 1111 rälla liden inne lili denna Irågas afgörande.
T vanne Ledamöter af Banco-Utrkoitet hafva i (rågan sig yttratJ den ena anser risenen af desse län för låntagaren sä sier, all hirn derföre viii, all de skola bestämmas endast lii!
2000 Rrdr; den andre värde Ledamoten anser dem deremot för en ren skänk lil!
Låntagaren , och att de derföre icke höra öfverskrida beloppet äf 2000 ILdr.
Jag hemställer, om desse yttranden icke äro så contradicloriska, att de påkalla ett närmare bestämmande, huru Utskottet anser desse ifrågavarande
Lån , och endast af denna anledning skulle en ålerremiss vara nödig.
Här liar afven blifvit jj-ttrat, att, genom desse Lån, vanan af Silfver-rtinta enskilde emellan kunde blifva en följd.
Jag skulle anse det för en lycka , om det blefve vanligt, att man med 5 prC.'t i Silfver finge, hos enskild Person, afliquidera capital och ränta , emedan detta förhållande skulle förutsätta stora disponibla eapitaler , och ått de icke kunde göras fruktbare på förmonlfgare sätt, men beklagligen inträffar troligen aldrig detta förhållande i rår tid.
D©a s2
No ve rn b et’ f. r», 4*7 Herr Ton Hohenhausen a åser hl c af ung uppgå file summor , som hitintills varit och hädanefter blifva till utlåning disponible, icke rigtigä ; det är val möjeligl, men jag tror det dock icke, emedan de äro utdragne ur Bankens bocker , och jag ilar sdi t af Banco-Utskottets egne Ledamöter visshet derom, att jag icke misstagit mig.
Med förundran har jag hört Herr von Hohenhausen påstå, alt de ifrågavarande
Fastighetslånen helt och hållet äro en skänk till Fastighetsegarne.
Örn lian med skänk menar, hvad i svenska språket dermed förstås, så vet jag ej, huru man kan ge nanni af skänk åt lån, som äro mera onereusa än några publiqua lån i andra länder, der det väl ännu aldrig fallit någon in, att påstå dem erhållas tiil skänks.
Det är läi t bovist, alt der bekommits lån af allmänna medel, lill och med i klingande mynt, mot vida lindrigare villkor, än de nu ifrågavarande, sorn bekommas blott i Långifvarens, nemligen Bankens, egne Reverser, hvilka äro öfver 2 f- gång sämre än silfver, och ändå till 4 delar återbetalas i silfver.
Med mera skäl kan man säga, att då för lån med säker inteckning högre ränta erlägges än 4 prC:t. är öfverskottet en skänk tiil långifvaron.
Jag har visserligen yrkat, alt de 2 procenten böra utgöras i verkligt silfver,och detta skulle jag
Iro äfven ske, när så mye - 4*S Den 95 November f. m; ket af låntagaren betalas i Banco - sedlar» efter den aF Bnnco-Slyrelsen bestämda Cours eller myntfot, att denna derföre kan uppköpa det föreskrifna quantum silfver.
Skulle Coursen, innan den binner uppköpa silfvret. stiga, så kan den vid andra tillfällen äfven falla, så att i allt fall
Banken i det bela intet härvid kan risquera att förlora.
Jag kan icke heller, oaktadt Herr von Hohenhausens framställning, inse annat, än att, då skuldsatte Fastighetsegare få utbyta sin skuld, till enskilde Inleckningshafvare mot en småningom försvinnande skuld till Banken , detta är ett medel, alt minska den enskilda skuldsättningen, som äfven jag önskar måtte , men endast genom tjenliga medel, inskränkas.
Herr Grefven och Landt-Mars k alke n tillkännagaf , att Plenum kommer klockan 6 i ^eftermiddag att fortsättas.
Det Var icke i afseende på de föregående åren, soni jag anmärkte, det jag trodde, att den af Friherre af Nordin uppgjorda calcul öfver anslags-summan till Fastighets-!lån var för högt beräknad, utan i afseende på den, för de kommande.
Man har gjort anmärkning deremot, att jag kallat för skänk den nedsättning i räntan, som medgifves vid dessa Fastighetslån.
Jagksrn ej frångå att anse den för så - Den 22 November f, rc - 429 dan, när den Jagliga tillåtna räntan i vårt Land är 6 prC:t.
Jemnförelsen med andra Länder häruti blir origtig— ty t. ex. i Holland är vanliga" penninge - räntan blott nrneprCrt.
Déssutom:aro betalnings-vilkoren så gynnande genom den långa respit de lemna, om jag minnes rätt af 29 år, att berörde Fastighets-lån äfven i det afssendet jemnförda nied vanliga lån, måste betraktas, såsom innefattande en efteitskänkning af de drygare vilkor, som af andra allmänneligen äskas.
11 vad beträffar utbyten af privata skuld - inteckningar* mot dessäélåm lagger Utskottets förslag intet hinder derföre i vägen; men utfärdandet af ett sådant påbud, som Herr Munck af Rosensköld föreslagit, anser jag icke allenast strida mot principen af jemniika rättigheter, ulan äfven mot den allmänna nyttan , emedan ett sådant skulle vara en uppmuntran lill skuldsättning, och blefve det dessutom omöjeligt hindra den nu skuldfrie, alt. på sin gård låta inteckna en skuldfordran, för alt åtkomma dessa af Slaten på så förmånliga vilkor skänkte Lån.
En värd Ledamot har önskat återremiss af Utskottets Memorial äfven ur det skäl, att han här hört arne Ledamöter af BaneoUtskoltet dela olika åsigter om ifrågavarande
Lån , ehuru begge varit ense om det slut, hvari Banco-Utskottet i denna fråga stadnat.
Jag har icke trott att en sådan omständighet skulle kunna verka till en å - 430 Den 22 No re mb et t rn., ( terremiss^ ty deraf lärer ej kalina följa annat resultat , än det;, som nu blifvit hos Ständerne framlagdt, Ärman ense om beslutet , si lärer man ické-genom Reservationer framlägga gvunderne derföre.
Genast då frågan förevar i BancoUtskotlet, tyckte jag migj finna , att Capitalisierne genom utvidgning af desse lån skulle vinna på de iåfliandes bekostnad.
Af den värde Talarens uttryck, att det vore en önskelig sak, att alla räntor i landet betalades i silfver, vinner jag bekräftelse derpå att det varit detta, som åsyftades , när de, som förut arbetat mot lånetlil— gången genom Statens försorg , nu söka få låne- summans belopp ökad.
Jag ser saken sålunda , att Capitalistepne, då de ej lyckats att denna Riksdag genomdrifva Realisation, önska att, genom 6000 R:drs Maximum af desse lån från Banken bringa dessa lån ut bland den så kallade medel-classen af medborgare , hvilka dels behöfva större pennmge-summor än Bönder i allmänhet för drifvande af Jordbruk och andra näringar , dels äro i tillfälle alt erbjuda pant i större Egendomar.
— Så snart delta lånings-eätt blir allmänt, hoppas man, att prejudicatet af Banco- lån mot Silfverränta skall bereda Capitaiisterne möjligheten, att få utlåna små penningar mot dylik ränta.
Deraf följde åter, all större delen af alla individuers räntor kommeattutgå i Silfver, och att det större behofvet af silfver, som må - Den 32 November f.m< 43* ste införskrifva® årligen, stegrade Coursell, — Capilalisten kom då att för sitt i BancoSedlar ullånta Capital eihålla en hög ränta, och alt i längden, 'genom räntan i silfver, för' vandla ett Capital i Silfver.
Då liad elian ju de facto verkställt en realisation, innan en allmän kunde åtstadkommas.
Jag erkänner, att idéen är lycklig, att för ett Capital i Bancosedlar få ett i silfver, och derjemte en hög ränta , lycklig nemligen för den del af medborgare, som äro penninge-egare , men kännbar för dem, som drifva Landtbruk och Näringar, efter som de skola på sin bekostnad verkställa detta Capitai-ulbyte.
Såsom Representant är jag förbunden, att tillse hvad som är nyttigt, icke för en del af medborgarne på de andras bekostnad , utan för dem samfält, och jag kan således, ehuru egande den öfvertygelse, att en långsam och måttlig utsläppning al pappersmynt, allteftersom folkmängden och produetionen tilltager, långt ifrån att vara skadlig, gagnar landet, likväl icke annat än på det högsta tillstyrka , alt man icke understödjer förenämnde partiella Realisation.
De skäl, som innefattades i de fleste Memorial vid Riksdagens början, för fortsättning aflånesystemet, angingo väl ej det påslående, att man borde inlåcka de icke skuldsatta att skuldsätta sig, utan man ansåg nödigt, att de, som voro skuldsatte/borde hjelpas genom för - 432 Den 52 November (, ca, delngligare län af Banken, för att dermed infria de i afseende på tid och vilkor mera tryckande skulder, hvarföre Egendomar voro hos private intecknade.
Detta föremål malte val äfven hafya föranledt Rikets Ständer, att bevilja fortfarandet af Faslighets-Låit, icke det, att blott öka skuldsättnings begäret.
Jag hemställer 'då, om ett Maximi belopp af 2000 R:dr är tillräckligt.
Jag kan ej annat än högeligen instämma med Herr Munck af Rosensköld, och tror, att Maximi Summan bör i Reglementet ökas tili 6000.
R:dr, äfvensom att den låntagare bör ovilkorligen hafva fömons-rätt til! de nya lånen, sorn dermed bevisligen inlöser enskildtes äldre inteckningar —Jag anser lika med Herr von Hohenhausen dessa Lån vara en Present af Staten; men då den hastiga utsläppningen af Eanco-Sedlar 180.9 inlåckade mångå i vidt utsträckta speéulationer, så torde det vara högst billigt, att desse 'speculanter, så vidt möjligt .är, frälsas, och, om de kunna prestera säkerhet, få företrädesvis begagna de nya Fastighets-Lånen.
Jag tror ej att vi gå dqt Hedervärda Bonde-Ståndets önskningar för dess välstånd till mötes, om vi bereda lätthet för dera att skuldsätta sig, men väl, ora vi rada dem, att icke försaka det oberoende, sora är jen följd af skuldfrihet, och det så mycket mer,j som få af detta aktnings\ / tärda Den 5 ?
Kovtmkér f. »n- 433 Värda Stånd kunna inse följderne af en Skuldsättning, genom hvilken mången treflig Stånds-persons familie, sorn sökt förkofran* blifvit bragt till det yttersta obestånd.
Sohl här nu hufvudsakligen tvistas odi, huruvida högsta lånebeloppet skall Vara 6 tusende eller 2 tusende R:dr, så är det ej utah Vigt, att få afgjordt* om Länell äro alt anse för en skänk, eller icke, ty fås de till skänks, så är det nödigt, alt de utdelas i Så små portioner, sorn möjligt.
Lag hemställer till hvars och ens sunda förnuft, om Banken kan anses göra en skänk af dessa lån, då, i fall den på sahima sätt finge utlåna 3o millioner i sedlar, den inom vissa år erhölle 2o millioner i silfver; en Bank, som lili har nära 3o millioner i sedlar utgifne* beli knapt 5 millioner i silfver till fond för dem.
Så beskaffade skänker har hian väl i ingen tid och i intet land hört talas om.
I Bayern hafva icke längesedan puhliqué lån blifvit ahslagne åt Jordbrukaren * mot 4 PrCrts ränta* och Capital - afbetalning i dem' inberäknad * årligen och i sammil thynt* i hvilket lånen erhållits.
Énligt samma tderr von HohenhauseiiS princip skola de hittills varande Banco-lån med 4 f>rC:!S ränta och 2 prCrts afbetalning äfven varit blott skänker, och det så tnyckét iner, sohl Hidd* 0* Ad.j Prot. io B* i, Afd* &§ 434 Den 22 Noveni Iner f, r» ; om Coursell i en framlid skulle stiga till öfver i 44 s^-> uu föreslagiie lånen kommet alt årligen kosta ungefär så mycket öfver 6 prCrt i sedlar, sorn Coursen öfversteg 144 sk.
Della stigande, ehuru ej för närvarande troligt, kan dock inom en tid af flere och 3o år vara ganska möjligt.
Man skulle derföre ej ulan skäl kunna säga, att Lån tegarne göra Banken en skänk, då de i stället för Bankens reverser, för hvilka ruan ej får mycket mer än ■§* del i silfver, hetalar åter fulla •? i silfver.
Samma Talare har anmärkt, ait ett stadgande om redan skuldsatte Fastighetsegare* företräde lill lånen kunde eludera*.
Men få stadganden finnas som ej möjligen kunna det.
Det sält dertill, som H an befarar, förekommes, em de, som först eller denna Riksdag låtit intekna andra lån, ej få lill godonjuta nämnde förelrädes-rätt till ifrågavarande Fastighets-Lån.
Jag får utomdess erinra , alt Ständerne vid 176g års Riksdag, hvilka hade 1765 års Riksdags financiella misstag att godtgöra, liksom vi nu sistlidne Riksdag, vidto - go ett sådant stadgande, som jag nn föreslagit , i afseende på de Fastighetslån af Banken , sora då beviljades.
— Jag skulle i anledning af allt detta förmoda, att Ridderskapet och Ädelnej finner någre betänkligheter mot beviljande af återremiss. Herr a f Uhr, Gu s t a f: Jag anhåller endast ätt få erinra, att då desse lån funder discussionen öfver , Finange-Betänkan - Dun sta November f, m 435 det) beviljades; sfi skedde det nied dea förutsättning, och med det vilkor, att lånesummail ej skulle få öfverstiga 2000 R:dr.
Eidderskapet och Adeln ansåg egenteliga fastighets - lån ej höra ega runi; men beviljade lån till nämnde belopp såsom undantag från principen.
Protocollerne skola vittna derom, alt då summan bestämdes, anförde Herr Hjer ta såsom skäl att antaga dess maximum till aooo R:dr, att svenska hemman öfver hufvud kunna anses vara värde /\t*oo R:dr, samt att således äldste sonen i en bondgård, då han vid fadrens frånfälle behöfde ett Lån lill de yngre Syskonens utlösande, borde vara belåten med 2000 R:dr.
Jag tror såled es, att 0111 det i öfrigt nu skulle finnas lämpligt alt höja summan, lärer Ridderskapet och Adelli dock i det afseendet vara bundet af det förut fattade beslutet.
Herr C e d e r s c h j ö 1 d , P e h r G u s t a f: En värd Ledamot har till besvarande upp-' tagit den fråga, huru vida Faslighels-Junen kunde anses såsom en skänk?
Han besvarade denna fråga nekande, hufvudsakligen på den grund, att Ranken derigenom ingenting förlorat, hvilket han trott böra hafva varit händelser* om det lämnade biträ-r det varit en skänk. -— Jag får dervid påminna, att icke allenast Banken genom desse 33 6 J5en %% Tfeyember £ at.
Fastighets-Lån förlora r nemligen i Credit, så att dess sedlars värde förminskas>( j förhållande till sedelstockens nya förökning, utan denna förlust drabbar således äfven och hufvudsakligen hvarje Bankens fordringsägare nemi. egar ne af Contant förmögenhet.
Desse förlora derföre hvad Låntaga r ne vinna.
Denna förlust lxar redan börjat visa sig, genom Coursens uppstegring, såsom följd dels af den redan började Sedel-ulsiäppningen i Discont-väg, och dels af fruktan för hvad sorn skall komma. —* Jag anser således otvifvelaktigt, att det ju är ett slags skänk , att erhålla lån mot ynderlaglig ränta, och efter denna räntas erläggande i 33 $ år slippa att återgälda sjelfva Capilalet, — Allmänna Barnbörds-* huset lär hafva tillkommit genom ett sådant slags skänk af Banken och Nationen.
Framlidne Presidenten von Schultzenheim lär nemi. fordom hafva tagit ett Banco-lån till inköp af nämnde hus.
Med hyrorna be-: striddes ränte-beUlniugen till Banken; Och när de bestämde åren för räntans utgörande vorp. tilländalupne, hade han huset till skänks, hvilket han ädelmodigt öfverlemngde till denna Barmhertighets-inrättning.
Då det således är otvifvelaktigt, att dessa lån äro en ren vinst för låntagaren, anser jag iå många sorn möjligt böra deraf blifva delaktiga, och följaktligen hvar - je person ej böra erhålla mer än högst aooo R:dr. 1} er» 22 November f- m. <13?
Jagtrop ej,att n/igot beslut om maximi-summan förut blifvit afRid-, derskapet och Adeln fattadt, utan att denna fråga upsköts till det reglementariska, ehuru mycket talades om Bonce-Ståndets behof att låna, tor att inlösa hemman.
Jag yttrade vid samma tillfälle, att i fordom tid, då Staten ägde manga hemman, såldes äganderätten deraf till Almogen; men att nu deremot föreslogs, att Stalén, eller som är det samma Banken skall indirect köpa hemman åt Bonde-Slå lidet, ett förhållande, som hvarken delta Slåud yrkat, eller mer än någon annan medborgare dass i Staten skulle vilia begagna.
.Något förut fattadt beslut om summans belopp lägger således intet hinder i vägen för memorialets återremiss, Herr Munck af Rosenskjöld:
Jag förenar mig deruti med den siste vär-, de Talaren , att jag alldeles icke kanner nå-, got af Ridderskapet och Adeln fattadt beslut om eli Maximi-belopp af 2qoq R:dr för dessa lån ; oph jag skulle önska en sä-, ker upplysning härom, enärllerr af Uhr yttrat, att ett sådant beslut är tagit.
— Jag vill för öfrigt ej inlåta mig i någon vederlägga ning af Herr Cederschölds påstående , att Coursen nu stigit från 122 till 128 sk. för det Riksens Ständer beviljat ökade penninge-tifU gångar, emedan det är allmänt kändt, att Coursen i anseende till utskeppningen afta^. gande denna årstid plägar stiga, och att, den äfven i en mycket betydligare nion än 438 D e h22 November f. rn. nu gjort det sedan sistl.
Riksdag, oaktadt flere millioners indragning af sedelmassan sedan den tiden skett.
— Jag anser äfven öfverflödigt ridare yttra något om bemärkelsen af skänk , sedan Herr Cederschjöld gått så långt, att han påstått och försökt att med exempel bevisa, alt man kan få det till skäiiks, som man till fulla värdet betalar pengar för.
Ilerr von Hohenhausen:
Blott för att lemna upplysning i den väckte frågan, får jag meddela , att, såsom jag redan haft äran nämna , jag med säkerhet påminner mig, att Ridderskapet och Adeln icke fattat beslut i afseende på summans bestämmande , helst det var mycken fråga om att nedsätta den till iooo R.dr , då saken sednast ventilerades.
Undertecknad Riddar b u s-Secre terare:
I anledning af den under discussionen uppkomne fråga, huruvida Ridderskapet och Adeln redan fattat det beslut, att Maximi-belöppet af de nya fastighets-lånen icke finge öfverstiga 2000 Rdlr. 13:go, torde dek tillåtas mig att vördsamt upplysa, det Stats- och Banco-Utskollen uti det sednare Finance-Betänkandet väl föreslagit sistnämnde belopp, såsom den högsta summa, hvilken af en låntagare finge inneliafvas; men då detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förevar, vid hvilket tillfälle flere
Ledamöter visserligen begärde bifall
Den 22 November f. mf 430 å Utskottens Betänkande, yrkade Herr Hjerta,, att berörde maximi-belopp borde nedsättas till iooo R:dr. samt de nya Faslighets-Lånen endast fä begagnas af sådane personer bland Allmogen, hvilk» blifvit innehafvare af någon Hemmansdel derigenom, alt de gifvit lösen åt sine syskon, af hvilken anledning nämndelån äfven förmentes böra undfå namn af arfsskifles län, i stället för Fastighets-Lån, hvaremolHerr Tham påstod, att alldeles icke något Maximi belopp då borde bestämmas, utan frågan derom uppskjutas, intill dess det reglementariska förekomma.
Enär således Irenne meningar funnos, och votering tillika blifvit begärd, samt alla önskade, alt ämnet måtte genom en votering algöt as, uppstod en ganska långvarig och brydsam öfverläggning om iunehållel af Voterings-propositionen, hvilken naturligtvis icke kunde innefatta 3:oe serskilde meningar, men hvilken Öfverläggning dock änleligen slutades så, att ingen votering bief utaf, emedan Rid ders kape t och Adeln förenade sig derom, att frågan om Maximi beloppet af de uyä Fastighets-Lånen borde uti det Reglementariska bestämmas.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Sedan Lagstiftaren talat, kan det icke mer bli fråga om de Tlieoriers före* träde, den ena framför den andre, som under discussionerna utvecklades; och när Rikets Stander kallat
Lån de medel, hvilka mot I)cn 22 November f. m* testämda vilkor skola till egare af fastigheter utlemmis, är det icke rött, att kalla lånet en skänk, eller att vilja modifiera verkställighets åtgärden efter enskilda Theorier.
Min tnlika är* atf den claSS, Sohl är mäst i behof att genom Banco-Lån gripas under armarna, sedan man icke velat göra hvad man bordt göra, för att sätta Fastighetsegare i stånd, att bereda sig credit sjelf* ar hvarken den stora Posessionaten, som di liver sitt åkerbruk genom underlydande göds* elier Bonden, sorn sköter sitt jordbruk med sitt husfolk.
Det finnes en annan Class* som ofelbart sedan 1790 gjort mest till produetionens förökande eller den så kaf
Sådana anläggningar finner man i mängd kring Venern * i Skåne tillvägabragte genom enskiflen , samt i .Småland.
Egarne till desse anläggningar aro i förlägenhet satte, dels derigenom att priset på deras tillverkningar »& ansenligen fallit* dels derföre att deras Jordbruk
Den 22 Novesiber f m.
Jordbruk är gtundadt på tillgång af driffCapilal, sora nu icke mera kan erhållas.
Iåns erhållande af enskilda, moler dera den svårighet, ätt deras egendomar merendels äro ringa lill hemmantal, och således synas icke bigöra nog säkert hypoleque för dem sorn förmoda en egendoms värde bestå uti elt stort hemmantal.
Desse önska BancoLån, icke förpenningarne blott som de behof- 1 va, utan derföre alt Banken lånar på grund äf skedd värdering af Banken, utan afseende på hemmantalet.
För dylika lånsökande är summan af 2000 R:dr alldeles för ringa 5, ulan skulle jag tro, att, derest man vill nedsätta det förr vanliga maximum aföooo, 'det åtminstone icke borde nedflyttas lågré än till 4ooo.
Man kunde dela den till läStighets-lån utgående summan i tvenne lika delar, och bestämma 4000 R:dr såsom maximum för den ena hälften , och 200Ö såsom maximum för den andra hälften.
Jag tror att jag icke betydligen miss* tar mig, om jag anser antalet af Bankens nu utgifne lån mot pant af fastighet iek* dtgöra mer än 2000 , hvaraf ungefär hälften innehafves af fastighetsägare på landet* Efter det maximum af 2000 R:dr som Utskottet föreslår, så skulle låne-posternä kunna ökas med 2000 eller 3ooo till.
Ridd» o. Äd.
Prot. 10 B.. *•
ÅTd; j6 412 Den q?
November fi{ m, Ja" för min del anser mig- hofa un O O derstödja deras önskan, sorn begära återremiss.
Under discussionen Öfver ett ämne, i hvilket ruan skall besluta, lärer man äga frihet, äfvensom det torde vara angelägit, att se saken på alla sidor.
Här är ei fråga orri att utdela föreskrifter, och gifva riktning åt de Autoriteter, sorn skola verkställa, hvad Lag-Stiftaren beslutat; dessa autoriteter kunna här medverka i de beslut, på grund utafhvilka föreskrifter sedan blifva dem gifne Jag tror, att då transport-lån få uppgå till 6,000 R:dr och Utskottet föreslagit, att vid egendonas-handel omsältnings-lån ej måga inberäknas i denna summa, ingen olägenhet uppslår vid att bifalla memorialet, utan att tvertom derigenom större jemnlikhet för enskilda i åtnjutande af de förmåner Staten funnit tjenligt alt bevilja, vinnes.
Herr Grefven och Län dt-Marskalk en yttrade, alt ehuru efter den upplysning Riddarhus-Secreteraren redan meddelat, i afseende å förhållandet med Ridderskapets och Adeina förra beslut, rörande Maxim i-beloppet af de nya faslighetslånén, det vore öfverflödigt, att derom vidare tala, ansåg Herr Landtmarskalken sig likväl böra gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna, alt Ridderskapets och Adelns Pro - D en 3 2 N o vern ber f. m. 413 locolls Utdrag för denia sistlidne September e. m.* sora blifvit från Riddarbus-CanzIiet inhemtadt, och nu af Herr LandtMarskalken upplästes, innehöll, alt: ”De Capital-afbetalningar, hvilka fi ån ”och raed nästa års början ingå å Bankens ”serskilde emot fastighetspant utlånte fon”der , böra till ny utlåning emot pant af ”fastigheter på landet utgifvas; kommande ”den högsta summa, som eli låntagare må ”undfå, att uti det Reglementariska bestäm"mas”.
Ridderskapet och Adeln ägde således en fullkomlig ecb öppen rättighet, att nu pröfa va frågan om
Maximi - beloppet af de nya faslighelslånen i hela dess vidd samt att följaktligen antingen bifalla eller återremittera Banco-Utskottets Memorial.
Herr La n d t-M a r sk a 1 k e n frågade derefter, om Ridderskapet och Adeln ansåg Banco-Utskottets Memorial böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, lill Utskottet återremitteras.
Ja, Föredrogs å nyo och bifölls] BancoUtskottets den i8 dennes under JS:o 77 af - 441 Den ?s No v amber f. m. g i ine, samt den 20 derpåiöljde e. m, på bordet lagde, Memorial , med förslag till reglementariska föreskrifter, i afseende på de odlingslån, som, enligt Riksens Ständers beslut, ytterligare komma att från, bankens plgifvas.