Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fröliehs motion icke bör bifallas och något särskildt Utsk. icke väljas, och discussionen upplyser tillräckligt skälen derför; men hvarföre skulle R. o. Ad. icke tillåta, alt en ide', en mening meddelas de öfriga Stånden, sä att äfven de komma i tillfälle alt derom fatta sitt beslut?
Öfverläggningen inom delta Stånd må vara huru grundad som helst, så måste det förutsättas, alt andra Stånd möjligen kunna vara af en annan mening.
Olägenheterna deraf äro icke så stora som olägenheterna deraf, att man undertrycker meningar och förslag, som framställas, när de icke innebära några vådor.
Jag hemställer derföre, att Gr.
Fröliehs motion mätte tillåtas ali blifva meddelad de öfriga Stånden, på sätt grundlagen medgifver, och att R. o. Ad:s beslut i frågan får åtfölja motionen.
Jag är öfvertygad, att de öfriga Stånden i detta afseende komma att instäm - 164 Den 4 September f. m. ilia med R. o. Ad., emedan de skäl, som för R. o. Ad:s beslut ligga till grund, äro så klara och tydliga, samt gällande äfven för de öfriga Stånden, att någon tvekan derom icke torde lios deni uppstå.
Många ropade på propos.
Cederström, Jacob; Jag skulle hafva varit af samma tanke sorn Frih.
Palmstjerna, om Gr.
Frölich hade velat hafva sin motion remitterad; men då han icke medgifvit, att densamma skulle få gå till RancoUtsk. eller något annat Utsk., har han i och med detsamma förklarat den icke vara af sådan beskaffenhet, som jag ansett och ännu anser af 52 § Riksd.Ordn. vara afsedd, för att kunna med de öfriga Stånden communiceras. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm:
Till alla delar förekommen af Frih.
Palmstjerna, får jag inskränka mig till att med honom förena mig.
För alt om möjligt söka förekomma anledn. lill en votering, utbeder jag mig att få fästa uppmärksamheten på innehållet af 57 §.
Der står nemi.: ’De allmänna beslut, sorn ett Stånd fattar, äfvensom hvad ett särskildt Ständ, i egenskap af RiksSt., beslutit och annais rätt röra kan, meddelas de öfriga Stånden genom utdr. af prot.
Vill ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt, sin särskilda tanka bos de öfriga Stånden anmäla, ståndc det honom fritt, genom särskildt mern. eller diclamen till prot,, hvilket må Medstånden tillställas, enär han de för communicalionen och prot. nödiga exemplaren deraf till Secret. afl emu ar.” Naturligtvis är sjelfva motionens innehåll motionärens särskilda tanka.
Han kan således yrka alt denna särskilda tanka meddelas de öfriga Stånden.
Jcmför man nu denna § med den förut citerade, så lärer vara öfverflödigt att vidare förlänga discussionen, och jag hoppas derföre, att ingen vidale sätter i fråga vägran af propos.
Jag ber att fä förklara, att jag hade mig nogsamt bekant innehållet af den §, den siste värde talaren uppläste, men alt jag önskade fä höra, huru långt det s. k. lugnet inom detta
Hus kan gå, när del är fråga om att låta en ledamots tanka tränga till andra Ständ, nemi. en ledamots, sorn icke är behaglig.
Jag hade visst kunnat vara belåten med den nåd, Frih. C. O.
Palmstjerna medgifvit, i afseende på min motions transporterande till de andra Stånden, men dä det nu blifvit upplyst, alt grundlagen medgifver mig delta såsom en rättighet, öfverlemnar jag åt R. o. Ad. att antingen erkänna denna rättighet, eller genom nåd för min motion, icke för mig, bifalla att den communiceras, alldeles bekymmerlös om utgången.
Jag har blott begärt ordet, för att nämna, alt grundlagens ord icke äro så tydliga, att man kan säga, att den icke medgifver en sådan communication, som den begärda, ty den är icke uttryckligen förbjuden, men sjelfva samman - Den 4 September f. m. 165 hangel af 56 § i Riksd.Ordn. antyder olämpligheten deraf, och någon rättighet dertill finnes på intet ställe i vår grundlag omtalad.
Jag hemställer derföre, huruvida, då här förekommer en af grundlags§:n tydligt följande olämplighet, sammanställd med den conscqvens, som synes påkalla att R. o. Ad. icke gifvet' en sådan vigt ät en afslagen motion, som att communicera den med de öfriga Stånden, huruvida, säger jag, vid sådant förhållande Gr.
Frölichs begäran bör uppfyllas.
På det att vi må komma ifrån detta mål lill någon vigtigare sysselsättning, så vill jag, för min del, icke bestrida meddelandet; men jag förbehåller mig blott att, med den rätt jag enligt Riksd.Ordn. äger, få låta motionen beledsagas af mitt särskilda yttrande, uttryckande den mening jag om meddelandet hyser.
Öfverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade bifalla, att, sedan Gr.
Frölich aflemnat ytterligare 3:ne exemplar af sin ifrågavar. motion, densamma må de öfriga RiksSftn communiceras, och att vid samma tillfälle, i öfverensstämmelse med 57 § Riksd.Ordn., Medstånden lemnäs del af det beslut, som R. o. Ad. i anledn. af samma motion nyss fattat.
Ropades ja. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, alt plenum komme alt fortsättas kl. ^ till 7 e. m.
Företogos till slutlig pröfning de, uti Const.Utsk:s d. 24 och 27 sisth Aug. på bordet lagda mern.
N:o 3, uppgifna, sedan sista riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna, att ifrågavar. förslag borde punktvis, såsom de i Const.Utsk:s mern, blifvit upptagna, förekomma till afgörande.
] :sta punkten.
Förslag till ändring af Reg.F:s 4 §> norn borttagandet af ordet ”allena”.
Re g er ing sf or men. § 4- Förra perioden.
Konungen äger att styra Riket, pä det sätt, denna Regeringsform föreskrifver; inhemte dock — — — — — IL Ex.
Vid granskningen af det sedan sista riksdagen hvilande förslaget till ändring af förra perioden uti 4 § Reg.F., må del gerna medgifvas, alt, ehvad ordet ”allena” uti denna § qvarstår eller derifrån borttages, äger dock
Konungen i allt fall att riket ”allena” styra på 166
Uen 4 September f. m. det sätt, Reg.F., föreskrifver.
Denna Konungens rätt är jemväl uttalad i 9 §, sorn stadgar, att Konungen är förbehållet att ”allena” besluta.
Ifrån denna synpunkt skulle frågan visserligen kunna anses mindre väsendtlig; men då, enligt 81 § Reg.F., ändringar i grundlagarne icke böra ifrågakomma, så framt de icke må anses ”högst nödiga eller nyttiga”, och icke någotdera fallet här inträffar; så synes ock något verkligt behof af den föreslagna förändringen icke vara för handen.
Att ordet ”allena” icke tillkommit utan anledning, och, sedan det ditkommit, icke kan borttagas, utan att möjligen gifva rum åt misstydningar, det har redan förut blifvit utsagdt genom en af Const.Utsk:s egne ledamöters, Hr Professor Geijers, vid sista riksdagen anmälda reservation emot Utsk:s då afgifna betänk.
Det torde möjligen intressera R. o. Ad. att i minnet återkalla berörda reservation.
Den lyder sålunda: ”Reg.F:s 4 § är tydligen författad med afseende på forna faror, hvilkas återkomst man velat förebygga.
Dessa faror hade man fullständigare än någonsin hunnit erfara i ytterligheterna af endera, envälde eller radsvälde eller ståndsvälde.
Derföre stadgades, att Konungen skulle allena styra riket, men, på sätt Reg.F. föreskrifver, och efter inhemtande af ansvarige rådgifvares tankar.
Erfarenheten har visat, att detta stadgande varit underkastadt missförstånd.
Men ligger ej correclivet deremot i Reg.F:s både bokstaf och anda, sådana dessa af representationens majoritet allt mer uppfattas?
Och kan man ändra uttrycket, utan att föranleda nya missförstånd?
Jag tviflar.
Och detta tvifvel är för mig bevekelsegrund nog, att i det vigliga ämnet reservera mig emot Utsk:s beslut.”
Det var med afseende å dessa skäl, som H. R. o.
Ad. vid 1840 års riksdag förklarade såsom dess gemensamma tanka, att all särskild ändring af 4 § Reg.F. är ”obehöflig.” H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel:
Jag afstår och ber blott att få förena mig med den siste värde talaren.
Lika med den siste värde talaren, finnér jag, att här visserligen blott är fråga om ett ord, nemi. ordet allena, och att, om man borttager detta ord, Konungens rätt alt styra riket enligt grundlagen, dock qvarstår, men jag tror också, lika med honom, att i delta ord ligger en djup betydelse.
Jag tror nemi., att grundlagsstiftaren velat dermed beteckna, att Sverige skall vara en monarki; att om man borttoge ordet allena, det skulle möjligen kunna gifva anledn. dertill, att personer kunde tro, att Konungen ej egentligen ägde rätt att allena styra riket, utan att han vora bunden af sitt Råd.
Jag får derjemte fästa uppmärksambeten derpå, att om man borttager ordet allena utur 4 § Reg.F., så skulle denna § komma att sakna den öfverensstämmelse den nu äger med 57 §, emedan, efter mitt förmenande, grundlagsstiftarne, med fästadt afseende derpå, att Konungens och folkets rättigheter skola motsvara hvar - Den 4 September f. m. 167 andra, velat uti 4 § tydligen uttrycka, att Konungens prerogativ vore, att allena styra riket, samt uti 57 §, att folkets rättigheter vore att sig allena beskatta.
Jag finnér vidare, i afseende på vårt förhållande till utländska stater, alt om man nu, vid en ny Konungs tillträde till Regeringen, skulle borttaga detta ord ur vår Reg.F., kunde ett sådant förhållande, ehuru någon sådan afsigt icke uti förevarande fall förefinnes, gifva anledn. till betänkliga misstyduingar och utspridande af den mening utomlands, att Svenska folkets ombud hade velat inskränka Konungamakten.
På sådan grund och i öfrigt på de skäl, som Professor Geijer i dess vid betänk, fogade reservation anfört, yrkar jag afslag å förevar, förslag till ändring af 4 § uti grundlagen.
Hr Westerstrand, Pehr, anförde skriftligen: ”Konungen äger att allena styra riket, på det sätt, denna Reg.F. föreskrifver”, heter det i 4 § Reg.F.
Det ordet ”allena”, som här förekommer, innebär icke att Konungen får enväldigt styra riket, utan att han, utan intrång af någon annan styrelsemakt, skall äga att följa endast grundlagens föreskrifter.
Jag medger, alt det kunde vara indifferent, om detta ord i 4 § funnes eller icke, enär del äter förekommer i 9 §, der det heter, att, sedan Konungens rådgifvare yttrat och förklarat sina meningar till prot., Konungen är förbehållet att allena besluta; ty besluta i styrelseärenden måste väl innebära detsamma som att styra.
Men då nu detta ord redan i 4 § finnes, månne det är statsklokt att vilja borttaga det?
Const.Utsk. anförde i dess betänk, härom vid sednaste riksdagen, att detta ord gifvit anledn. till missförstånd; men månne ej dess borttagande skulle gifva anledn. till det farligaste af alla missförstånd, att nemi.
Konungens rådgifvare höra, i st. f. att helt enkelt råda, kunna imponera på Konungens styrelse och deltaga deruti, att de i st. f. rådgifvare skulle blifva medregenter?
Konungen kan ej vilja annat än landets bästa och folkets väl, ty detta är den största fördel
Han för Sig kan söka.
Han är upphöjd öfver alla enskilda afsigter, då man deremot aldrig kan vara säker på, att Hans rådgifvare äro dem helt och hållet förutan.
Det sämsta af alla regeringssätt är det oligarkiska.
Sverige var minst lyckligt, då det styrdes af en rådkammare med kunglig namnstämpel.
En återkomst af detta förhållande bör sättas i litanian.
H. R. o. Ad. ogillade vid sednaste riksdagen det nu förevar, grundlagsförändringsförslaget.
Jag hoppas, att detta äfven nu blifver händelsen.
BondeSt. gillade det; och jag förstår ej, huru dess medlemmar derföre kunnat stå till svars inför sina committenter, som alltid hatat herrarnes välde.
Svenskars urgamla lösen har varit: ”En Gud och en Kung.” Låtom oss undvika allt, som kan hindra denna lösen ifrån att blifva en sanning!
Lika med den siste värde talaren har jag alltid trott mig finna, att Konungens rätt att allena besluta i regeringsärenden måtte betyda alldeles detsamma sorn Konungens rätt att allena styra.
Jag har således aldrig 168 Den 4 September f. 111. rikligt kunnat förstå tvisten om detta ord, och finnér det således obehöfligt och omotiveradt att borttaga det ur 4 §, hvarföre jag afstyrker den föreslagna förändringen.
Hr Cederschiöld, Pehr Gustaf:
De föregide talarne hafva tillräckligt bevisat angelägenheten utaf bibehållandet af ordet allena.
Jag utbeder mig att i formelt afseende få visa nödvändigheten af dess bibehållande.
Det står nemi. i den följande perioden : ”inhemte dack, i de fall” etc.
Detta dock häntyder pä ordet allena, och så länge detta dock bibehålies, såsom föreslaget är i den nya redactionen, så måste ordet allena qvarstå i den förra perioden.
Jag har under 30 års lid deltagit i striden om detta ords betydelse, och många af eder, mine Hrr, torde påminna eder, huru man begagnat denna §, dä man sällan velat läsa den lill slut, utan merendels stannat vid de orden, att Konungen äger allena styra riket.
Det torde väl icke finnas någon bland eder, som vill påstå, att det Svenska regeringssättet tilldelar Konungen en allena styrande makt.
Då man läser § till punkt, sä finner man tydligen, att, på sätt lteg.F. bokstafligen föreskrifver, med ordet nilena ingalunda förstås någon envåldsstyreise, öfverlåten åt Konungen.
Jag har pä denna grund alltid hyst och har ännu icke mäktat komma ifrån den öfvertygelse, att de grundlagens ord, som icke beliöfvas, men som ge anledn. till misstydningar, böra borttagas.
Derföre har äfven jag deltagit i förslaget, att detta ord skulle borttagas.
Jag tror ingalunda, att de §§, som här äro åberopade, bevisa, att något allena styrande är ät Konungen öfverlåtet, och jag tror, att äfven det nyss åberopade morn., som stadgar: ”Konungen dock förbehållet att allena besluta”, icke bevisar mera; ty för att Konungens beslut skall vara gällande, fordras ovillkorligen att det skall vara conlrasigneradt, och contrasignanten äger vägra sin contrasignation.
Detta allena styrande vet jag för ingen del hvartill det tjenar, och såsom otjenlig! anser jag del böra gä bort.
Hr Cederschiölds anmärkn. kan möjligen vara riktig, ty det är en ofullständighet i förslaget, att det ordet dock icke äfven är borttaget.
Jag nekar icke, att en redactionsbrist är förhanden, om detta ord verkligen står qvar.
Jag röstar för borttagande af ordet allena, såsom alldeles öfverflödigt.
Om vi vid lagars stadgande blott skulle afse de närvar, förhållandena, så skulle jag visst anse det af alldeles ingen vigt, om detta ord borltoges eller icke; men minnet af framfarna tider gör, att jag nu såsom tillförene anser, att §:ns mening blir tydligare om ordet bortfaller.
Det är just på grund af minnet från framfarna tider, som jag bestrider denna grundlagsförändring.
Jag gör det, derföre att om detta ord skulle utgå, så skulle 9 § i och med detsamma komma alt slå i strid med den 4 §, helst man otvifvelaktig! icke skulle underlåta att fram
Den 4 September f. m. 169 framdeles påslå, att dä man tagit bort ordet allena i den 4 §, följaktligen ordet allena i 9 § äfven borde förändras.
Derigenom uppstår en strid i ordställningen, och följaktligen äfven i meningen emellan dessa 2:ne §§.
Nu stå de i bestämd harmoni.
I 4 § står det, att Konungen äger riket allena styra, dock på det sätt grundlagen föreskrifver, och efter att hafva iuhemtat råd af sina rådgifvare; men i 9 § står, att lian skall allena besluta.
Detta är 2:ne särskilda functioner, ty Konungen har många styrelseåtgärder, som icke gå genom rådgifvarne.
Dessutom vill jag nämna, att om icke denna harmoni får äga rum emellan dessa 2:ne §§, så kommer en disharmoni att äga rum emellan dem och den nu gällande ansvarighetslagen för Konungens rådgifvare, hvilken måste stå i öfverensstämmelse med grundlagen oell nu verkligen så står; ty der säges, att Rådet skall endast Konungen råd gifva, men icke jemte honom regera.
Antager man nu icke, att orden styra och regera äro af samma betydelse, så skulle man framdeles mera än sannolikt säga, att ansvarighetslagen måste förändras, för att sättas i harmoni med grundlagen, sedan man väl lyckats att få bort ett ord i grundlagen, som klarligen uttrycker Svenska folkets gamla vilja, att Konungen skall allena styra, och rådgifvarne skola råd gifva, men icke ryckas med Konungen om Kronan.
Ilr Lagerheim, Lars Magnus:
På tre ställen i grundlagen finnes detta ord allena, icke utan djup betydelse, nedlagdt. I 4 § Reg.F., som vi nu här hafva för händer, i 9 §, som angår Konungens rätt att allena besluta, och i 57 §, att Ständerna allena äga att sig beskatta.
Grundlagsstiftaren år 1809 ville å ena sidan undvika Rådets styrelse med Konungens secret, upprätthålla Majestätets helgd och icke af Konungen göra en President, och å den andra sidan var det nödigt, alt i grundlagen nedlades Ständernes rättighet att allena sig beskatta, för att förebygga Kongl, påbud om krigsrustningar och skatter.
Att nu borttaga ett ord af denna djupa betydelse ur grundlagen, och göra ordmeningen i §:n felaktig genom det påföljande ordet dock, som der finnes, samt genom ett sådant borttagande göra en antydning, som skulle vårt monarkiska regeringssätt undergått någon skiftning eller förändring, genom den nu inrättade departementalstyrelsen, anser jag vara högst olämpligt och nära nog vådligt för framtiden.
Jag afstyrker derföre på det högsta en sådan grundlagsförändring, tilläggande, att den är, hvad 81 § Reg.F. säger, onyttig och öfverflödig.
Det är med anledn. af Gr.
Anckarsvärds yttrande, som jag tager mig friheten att anföra några ord.
Bland de många skäl, jag ägde att rösta emot det hvilande representationsförslaget, var hufvudsakligen ibland andra äfven det, att detsamma sökte inskränka Konungamakten.
Af samma skäl röstar jag nu emot den föreslagna förändringen i 4 § Reg.F., der 2 H. 22 170 Den 4 Sep tarn ber f. m. man söker att borttaga ordet allena.
Skulle detta försök lyckas, skulle R.
S(. godkänna förra riksdagens Const.Utsk:s antydning af maktbegär; så är icke den tiden långt borta, då man äfven söker borttaga ordet allena ur 9 § Reg.F., och jag hemställer hvad följden då blcfve.
Det är i ett constitulionelt samhälle representantens förnämsta pligt att verka för Konungamaktens helgd, att noga tillse, alt den ena statsmakten icke träder för nära, mycket mindre inträder på den andras område, och det är af denna anledn. jag anser nödvändigt att motstå det nu gjorda försöket.
Jag önskar dessutom, alt mitt fädernesland styres af en enda Konung, af en enda hand, som är öfver allt enskildt förhållande.
Föröfrigt tror jag, att sammansatta krafter sällan verka lill samma mål.
Jag afstyrker förändringen.
Här är fråga om att rycka bort en slen ur vår constitutions byggnad; men, mine Hrr, jag anser den vara en grundsten.
Sveriges stora bragder och glanspunkterna i dess historia hade svårligen kunnat inträffa, om icke Sveriges framfarna Konungar ägt att allena styra riket.
Man har citerat Geijer; han säger, att Svenska folkets historia är dess Konungars.
Jag är af samma lanke och anser det nu ifrågavar. ordet vara högst nödvändigt.
Jag anser det af den anledn., som den gamla Fransyska regeln uppgifver: ”On ne sort pas de son naturel impunement.” Hr Lagerhjelm, Pehr:
Jag åberopar mitt yttrande i detta ämne vid förra riksdagen och ber nu att endast i korthet fä påminna om det resultat i frågan, hvartill vi då kommo.
Ståndet ogillade nemi. denna förändring, genom en votering, uti hvilken 104 ogillade och 17 röstade för dess antagande.
För mig synes det, som ordet allena i 4 § Reg.F. är alldeles en följd af 1 §, der det står, alt Sveriges rike skull sfyras af en Honung, och icke af flera.
Skulle således 4 § förändras, så kunde man möjligen tyda den så, som vore Sverige styrdt såväl af Konungen som af dess rådgifvare.
De R.
St., som uppgjorde 1809 års grundlag, ville bibehålla begreppet af en Konung, som är singularis, äfven i den 4 § och jemväl i den 9 §.
Jag medgifver, att ordet allena skulle kunna vara af ingen betydelse, ty med ordet styra tiilkänuagifves ändå hvad som menas, och om ordet allena aldrig kommit in från början, skulle derpå säkerligen icke legat någon särdeles vigt.
Men sedan det en gång influtit i §:n, skulle det leda till många oriktiga slutsatser om det bortloges, så inom Sverige, som synnerligen utom detsamma.
Jag röstar således för att ordet allena måtte fä qvarstå.
I sjelfva saken har jag redan anfört snart sagdt allt hvad jag skulle vilja anföra.
Jag erkänner det oparlamentariska af att här upptaga, livad andra talare tillåtit sig på afvägar frän ämnet anföra.
Men då man återkommer till en discussion, som långt för detta är förbi, då man nu anför sina mo - Don 4 S o p t e m li e r f. m. 171 liver, hvarföre man afslagit det livilande representationsförslaget, då man dervid icke återhållit sig frän alt tillägga förra riksdagens Const.Ulsk. epiteler, hvilka det verkligen icke förtjena!, nemi. att hafva begått orättvisor inför det
Hus man tillhörer oell inför hela allmänheten, dä man tillägger Const.Ulsk. maktbegär; hör jag förklara, alt bland hela den majoritet, som inom detta Utsk. deltog i besluten om dessa frågor, fans visserligen icke någon enda, sorn utsträckte sitt åtgörande lill vinnande af någon makt; och då den värde talaren med mycken emphasis yttrat, alt han blott ville hafva en Konung, som allena styr, så anser jag vara en pligt att säga, alt jag icke vill hafva någon Konung som annorlunda styrer, än på sätt grundlagen bokstafligen föreskrifver.
Hr Ribbing, Arvid :
För all möjligen kunna förkorta denna discussion, som redan gått så långt, alt man nu icke vidare talar om saken, ulan om hvad som förr blifvit sagdt om Utsk. etc., lager jag mig friheten lemna den upplysning, alt PresteSt. redan sagt nej till den ifrågavar. förändringen, och att således hvad vi göra eller icke göra blifver utan påföljd..
Jag skall icke länge uppehålla det beslut, som 11. o. Ad. otvifvelaktig! kommer alt fatta, ännu mindre efter den upplysning, som den siste värde talaren lemnat, men jag tror icke att saken är så ovigtig, alt man bör draga i betänkande att upptaga några ögonblick dermed.
Jag vill derföre taga mig friheten fästa uppmärksamhet på några af de skäl, som här blifvit anförda för tillvägabringande af ett afslag.
För min del anser jag ett af dessa skäl möjligen förtjena afseende, nemi. det som talat om det uppseende, som den föreslagna förändringen, om den bifölles, skulle kunna väcka i andra länder.
Föröfrigt hoppas jag, alt den constitulionella andan här i landet skall hafva utvecklat sig så mycket och fortfarande skall göra det än mera, att det i sjelfva saken numera betyder föga, om ordet altena qvarstår eller icke.
Men jag kan dock icke underlåta, såsom jag nyss nämnde, att fästa uppmärksamheten på den tankegång, som cn eller annan talare framlagt såsom stöd för det resultat, hvartill han velat komma, nemi. att först åberopa, det borttagandet af ordet allena visserligen är indifferent, emedan ett nödigt preservativ mot de farhågor man kan uppställa i alla fall finnes i 9 §; men slraxt derefter säga, att borttagande af samma ord kunde gifva anledn. tillden farligaste af alla misstydningar.
Jag hemställer huru dessa båda satser stå tillsammans.
Hvad det beträffat, som af så väl denna talare som af några påföljande blifvit anfördt om namnstämplar, om försöken alt borttaga ordet allena äfven i 9 §; sä anser jag detta alltsammans utgöra en poesi, som kan lata ganska vackert, men som alldeles icke hörer lill det logiska af saken, och som jag derföre för min del icke fullkomligen kan fatta.
Denna fråga delar sig, liksom hvarje annan, i afseende på formen och i afseende på innehållet.
Här är grauneligcn visadt, att formen betydligen skulle lida, om 172 Den 4 September f. m. ordet allena borltoges nr 4 §, då det i 9 § finnes utsatt, och på båda ställen säkerligen bar samma syftemål.
I afseende på innehållet hafva flera talare'redan utvecklat, att der finnes en djup betydelse i della ord.
Denna djupa betydelse bör också pä samma sätt inläggas i båda §§:ne, och otvifvelaktig! skulle denna betydelse något rubbas, om ordet allena borltoges på ena stället och qvarstode pä det andra.
Då således i afseende på formen ingenting af vigt blifvit invändt emot ordet allena, och då jemväl en värd talare nyss här medgifvit, alt, i afseende pä betydelsen, någon, om också icke någon stor farhåga kunde väckas, sä kan jag för min del icke annat än på det lifligaste tillstyrka, att vi fatta samma beslut, som det Högv.
PresteSt. i ämnet redan fattat.
Jag anhåller att blott med några få ord besvara en värd talares anförande.
Här har blifvit sagdt, att jag tillagt förra Const.Ulsk. orättvisor i behandlingen af ärenden.
Ett sådant ord har likväl icke af mig blifvit fäldt.