Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven jag får så till vida instämma i det af den siste värde talaren gjorda yrkandet, att, ehuru någon inbjudning här icke skett, R. o. Ad. dock måtte instämma i BorgareSt:ts beslut.
Då den princip gjort sig gällande, så val i vårt som andra civiliserade länder, att undervisningen, hvarken den högsta eller den elementära, bör stå under kyrkans förmynderskap, så vet jag icke något skäl, hvarföre den primära skall göra det.
Det är visserligen sannt, att 2 Stånd antagit, hvad Utsk:t föreslagit; men jag kan icke finna något skäl häruti för B. o. Ad. att göra sammaledes.
Dessutom torde B. o. Ad. påminna sig, att 43:dje §:n i det första förordningsförslaget blifvit så väl af detta som af Preste- o. BorgareStm bifallen.
När således i alla fall kyrkostämmans ordf:de har rättighet att deltaga icke blott i förhandlingarne, utan äfven i besluten, ser jag icke något ondt deruti, att besluten ang:de folkskolan öfverlemnas åt kommunalstämman, utan tvertom, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. ville antaga det af BorgareSt:t gjorda tillägg till denna §.
Jag ber att härvid få uprepa hvad jag förut anfört, nemi. att jag icke riktigt förmår inse skillnaden emellan kyrko- och sockenstämman, särdeles" med afs:de på alla de ämnen, hvilka blifvit hänvisade till den förra och som med lika mycket skäl kunde öfverlemnas till den sednare.
Dessutom mäste jag, i afs:de å föreskriften i l:sta mom:t, nämna att ordningen för gudstjensten och kyrkotukten, hvilken enl. förslaget skulle tillhöra kyrkostämman, bestämmes på helt annat sätt, nemi. genom kyrko - Dert 9 Oktobetf. 135 lagen och K. M.
Då det likväl är mig bekant, att 3 Stånd redan i detta afs:de fattat sina beslut, hufvudsakligen i öfverensstämmelse med kotniterades förslag, vill jag icke uptaga tiden med någon synnerlig diskussion.
Jag har blott velat tillkännagifva min åsigt att denna afdelning är olämplig.
Det är icke så lätt att vara riktigt orienterad i alla dessa §§, då man ej haft längre tid att granska dem än sorn beståtts R. o.
Ad:ns ledamöter; meu jag fruktar likväl, att ett misstag egt rum i en af Hr Tersmeden lemnad upgift ronde 43:dje §:u i stadgan om kommunalstyrelse på landet, dervid den värde talaren omförmälde att kyrkoherden skulle ega rätt att deltaga i öfverläggningar och beslut i kommunalstämman.
Det är dock allenast i kommunalnämnden, som ett sådant deltagande får ega rum.
Jag vill påminna mig, att vid ett annat ställe i stadgan beslut blifvit fattadt derom att en dylik rätt äfven skall tillkomma kyrkoherden i afs:de å ärenden rör:dc fattigvården; meu det är mig icke möjligt att nu få reda på detta ställe, helst beslutet tillkommit på en inbjudning från PresteSt:t.
Skulle nu styrelsen ölverflyttas till kommunalstämman, så vill det förefalla mig att sådant icke vore öfverensstämmande med de åsigter, som i landet öro gällande.
Då emellertid 3 Stånd godkänt Utsktts beslut, anser jag det icke tjenligt att göra något yrkande i motsatt riktning.
Jag erkänner visserligen riktigheten af den siste värde talarens anm. i afs:de å 43:dje §:n; men det förändrar på det hela ej saken; ty om kommunen, på sätt BorgareSt:t förutsatt, beslutar att öfverlemna mål ronde folkskoleundervisningen till kommunalstämman, så finge ju alltid kyrkoherden tillfälle att göra sin åsigt gällande.
Hvad åter beträffar den af Gr.
Sparre gjorda anm:n, att här finnes åtskilligt, som lika väl kunde tillhöra kommunalstämman som kyrkostämman, så har jag deremot ingenting att invända.
Dock vill jag deraf ej draga den konklusion, som Gr:u gjort, utan fortfar att yrka bifall till BorgareSt:ts förslag.
Om man ^skulle lyckas att få någon än dring i afs:de på hvad som f. n. är förhållandet, eller att kyrkoherden är ordf:de i alla stämmorna, så lärer det väl vara bäst att icke taga för sig alltför mycket på en gång, hvarföre jag tror, att man icke bör gå särdeles mycket längre, än komiterade och Utskit föreslagit.
I BorgareSt:t har man också ansett det vara farligt, att gå längre, ehuru man allmänt önskade att få bort frågor ronde folkskoleväsendet från kyrkostämman, hvarföre man också låtit det bero på öfverenskommelse.
Jag tror, att det vore väl, om man kunde få ett sådant medgifvande, som Hr Tersmeden yrkat, änskönt jag auser BorgareSt:ts förslag otydligt, emedan man deraf icke ser, hvilkendera stämman, antingen kommunal- eller kyrkostämman, som i detta fall skall besluta.
Jag tror, att det är bäst me 6 en 9 Oktober. att öfverlemna detta åt den sednare, hvilken är den, som skall Jemna den bär ifrågav:de rättigheten ifrån sig, och får derföre föreslå, att ordet »kommunen» utbytes emot ordet »kyrkostämman».
På landet må det vara mera likgiltigt huru vida handläggningen af sådana ärenden, som de ifrågav:de, tillhöra kommunal- eller kyrkostämman, då hvarje socken utgör en enhet.
Men i stad kan förhållandet blifva mycket olika.
En stad kan nemi. bestå af flere församlingar, och skulle således få en kyrkostämma uti hvarje sådan, hvaremot der finnes en gemensam auktoritet för de kommunala angelägenheterues handläggning.
Det är således ganska förklarligt, att BorgareSt:t lagt vigt härpå, i afsigt att sålunda bereda en större enhet vid undervisningsiirendernas behandling i städerna.
Jag tror derföre, att det vore väl, om man bi fö! le detta Stånds inbjudning i denna punkt, hvilken alser tilllämpning af en grundsats, som onekligen är ganska riktig, hvad städerna beträffar.
Jag får således föreslå, att det ifrågav:de tilllägget måtte erhålla följande lydelse: »I stad må frågor, som angå folkundervisningen och dit hörande anstalter kunna från kyrkostämmas handläggning skiljas, då kyrkostämman finner sådant lämpligt.» Hr Tersmeden:
Jag har begärt ordet egentligen för att besvara en anm., som näst den siste talaren gjorde, nemi. att det vore otydligt, hvilkendera af stämmorna som skulle besluta en sådan förändring, som här är i fråga.
Detta är, hvad landsbygden beträffar, endast och allenast en formsak, emedan der sitta samma personer i kyrkostämman som i kommunalstämman.
Men då formen bör iakttagas, anser jag, lika med den värde talaren, att det bör vara kyrkostämman.
För öfrigt vill jag, för att icke splittra meningarna, förena mig med Gr. Mörner.
Den här väckta frågan om förändring i ko miterades förslag diskuterades äfven vidlyftigt inom Utsk:t, och jag anser mig derföre böra redogöra för de åsigter, som derstädes temligen allmänt gjorde sig gällande.
Man ansåg nemi. att samma grundsats, som blifvit antagen i afs:de å elementarundervisningen, äfven borde gälla för folkskolorna; men då presterskapet till en början i allmänhet icke visade det nit, man hade väntat, för folkbildningens befrämjande, så har deremot på de sista decennierna ett helt annat förhållande inträdt, Från de fleste landsorter medgafs, att kyrkoherdarne öfverhufvud visat sig särdeles lifligt intresserade för folkskolan, och att de numera se saken ur en helt annan synpunkt, än förr.
Om man således tillförene arisåg sig hafva skäl att fråntaga presterskapet ordf:deskapet i berörde hänseende och öfverlemna detsamma åt en särskild styrelse, så har man nu funnit att dessa skäl förfallit, hvadan man trott att folkskolan lika väl skall främjas, om presterskapet sättes i spetsen derför, som om den undandrages dess ledning.
Jag anhåller på grund häraf öm bifall till komiterades förslag.
Den 9 Oktober. 137 Hr von Koch:
Jag instämmer ir.ed Gr.
Mörner deruti att en förändring bör ske 1 afs:de å städerna.
Jag afstår således från mitt förslag oell anhåller om bifall till hans.
I afs:de på hvad Hr Hjärne yttrat, vill jag blott anföra, att just för att möta det motstånd, som man från PresteStits sida väntade, var det som man beslöt ett sådant modifierande af §:n.
Gr. Spar,re:
Om frågor rör:de folkskoleundervisningen och dit hörande anstalter skulle kunna öfverflyttas på kommunalstämman, så måste val äfven frågor om afgifter för dessa ändamål kunna behandlas af samma stämma.
Det vore eljest besynnerligt, om sjelfva frågorna skulle afgöras på den ena stämman och af gifterna på den andra.
Jag anhåller således att orden »samt af' gifter dertill» måtte tilläggas.
Jag ber blott att få förklara, det äfven jag instämmer i Gr.
I afs:de på den siste värde talarens yttrande anser jag det vara tvenne skiljda saker att bestämma afgifter för folkskolorna, och att ordna undervisningen deri.
I förra afs:det kunna prester gerna vara ordf:de; det är af mindre vigt- Jag anser således Gr.
Sparres amendement öfverflödigt.
För min del har jag ingenting emot att det af Gr.
Sparre yrkade tillägget godkännes, derest det bidra ger till att göra förslaget mera tydligt.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n och dels bifall till densamma med följande tillägg: »I stad må frågor, som angå folkundervisningen och dit hörande anstalter samt afgifter dertill, kunna från kyrkostämmas handläggning skiljas, då kyrkostämman finner sådant lämpligt»; hvarefter och sedan propos. på bifall till §:n, med R. o. Ad. förbehållen rätt att särskildt pröfva tillägget, blifvit framställd och med ia besvarad, propos. gjordes på antagande af merberörde tillägg, dervid jemväl svarades ja. §§:tra 3 och 4.
Tillkdnnagåfvos vara antagna af MedSt:n samt biföllos. g 5 enligt Utsk:ts förslag.
Tillkännagafs, att PresteStit, med ogillande af Utsk:ts förindringsförslag, godkärret §:n, sådan den lydde i komiterades förslag, men att BorgareStrt deremot gillat Utsk:ts förslag.
Hr von Koch: R. o. Ad. har i likhet med PresteSt:t bi behållit !):de §:n i författningen om kommunalstämmor på landet,, sådan den lyder i komiterades förslag.
Den står i fullkomlig analogi med den nu förev:de 5:te g:n, sådan den blifvit af konri - 138 Den !>
Ok to ber. terade redigerad, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. måtte afslå Utskits förslag och antaga komiterades.
Uppå härefter framställd propos. antogs g:n enl., komiterades förslag. 6 «■ Tilikätinagafs vara antagen af Med St: n samt bifölls. § 7 enl.
Tillkännagafs, att PresteSt:t godkännt g n, utom hvad beträffade sista mom:t, som erhållit följande lydelse: »För näring eller rörelse, som under borgenärers förvaltning står, äfvensom i enahanda fall för fastighet eller jordegendom, som ej af landtbo eller arrendator innehafves, må ej röstas»; — samt att BorgareSt:t antagit ett l:sta mom. af följande lydelse: »För fastighet, som innehafves af landtbo eller arrendator, röste innehafvare!:»; godkännt 2:(Ira, 3:dje och 4:de moral, enl.
Utsk:ts förslag, samt för sista mom:t antagit enahanda lydelse som PresteSt:t.
Denna g är analog med lide §:n i för slaget om kommunalstyrelse på landet.
Jag förmodar, att R. o. Ad. vill hafva den lika beskaffad; men då jag nu ej erinrar mig den lydelse, som R. o. Ad. gifvit nämnde g, får jag anhålla att Hr Riddarh.Sekretm behagade meddela mig uplysning härom.
Sedan undertecknad i ani. häraf upläst det beslut, som R. o. Ad. fattat ang:de gil uti förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, yttrade Hr von Koch:
Jag anhåller om bifall till 7:de gm, med den lydelse, som ll:te gn i förslaget om kommunalstyrelse på landet har.
, antogs g:n med samma lydelse, som gil uti förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet erhållit. g 8 enl.
Tillkännagafs att PresteSt:t bifallit gm samt att BorgareSt:t, som gillat inom. 2 enl.
Utsk:ts förslag, för mom.
1 antagit följande lydelse: »Röstegande vare berättigad att sin talan och rösträtt i kyrkostämma genom fullmakt på annan person öfverlåta; dock må ingen, på grund af fullmakt, föra talan och rösträtt utöfva för mera än en röstberättigad».
Jag ämnar vid denna g icke göra något yr kande, men jag ber att få erinra derom, att i den motsvarande t)en 9 Oktober. 139 §:n i förslaget ang:de kommnnal-styrelse på landet beslöt R. o. Ad. den ändring, att ordet »men» skulle utgå.
Efter hvad iag vill påminna mig, har Hr Hjärne rätt deruti, att ur den analoga §:n uteslöts ordet »men».
Jag tror att så äfven här bör ske, och anhåller således om borttagande af ordet »men» i j§:n, för så vidt jag ej misstagit mig om R. o. Ad:ns beslut rör:de den motsvarande §:n uti det första förordningsförslaget, hvarom uplysning torde mig benäget meddelas.
I ani. häraf uplyste H.
Landtm., att 12:te §:n uti förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet blifvit af R. o. Ad. bifallen etil.
Denna g godkändes af R. o. Ad. utan för ändring.
Efter den uplysning, som nu blifvit lem nad, att uteslutandet icke skett ur 12:te §:n, afstår jag från mitt yrkande.
Ordet »men» är visserligen enligt min åsigt alldeles öfverflödigt; men det skadar dock ej att det står der.
, bifölls §:n enl.
Utsk:ts förslag. §§:na 0 — 12.
Tillkännagåfvos vara antagna af MedSt:n samt biföllos. § 13 enl.
De här förekommande orden: »De t g 10 omnämnda ordinarie kyrkostämmor må ej till sådan dag utsättas», äro motsvarande ett af Utsk:t gjordt tillägg uti någon § t förslaget ang:de kommunalsstyrelse på landet, hvilket tillägg af R. o. Ad. afslogs; hvadan jag anhåller, att R. o. A. behagade fatta enahanda beslut i denna §. §:n bifölls, med uteslutande af det utaf Utsktt föreslagna tillägg. §§:na 14 och 15.
Tillkännagåfvos vara antagna af MedSt:n samt biföllos. § 16.
I öfverensstämmelse med det beslut, som K« 140 Den 9 Oktober. o. Ad. förut fattat, vågar jag hemställa, att orden från och med »ordförande» till och med »klubbslag» måtte uteslutas.
Uppå härefter framställd propos., bifölls §m med uteslutande af den sednare meningen i lista momit. §17.
Tillkiinnagafs vara antagen af MedStm.
Mörner: 1 denna § öfverensstämmer början med hvad som i motsvarande § i förslaget angående kommunalstämma å landet blifvit antaget.
Men E. o. Ad. gjorde i sistnämnde §:s sednare del en ändring, som jag anser äfven här böra vidtagas, och hvilken gick derpå ut att det skulle blifva den mening, som ordf.n biträder, hvilken skulle blifva gällande, i stället för att rösterna borde räknas efter hufvudtalet.
Jag minnes nu ej ordalydelsen, inell anhåller, att §:n måtte antagas med samina redaktion, som den motsvarande §:n i det första förorduingsförslaget erhöll.
Uppå härefter framställd propos., bifölls Usta mom:t, och antogs. i stället för 2:dra och 3:dje mom:n, ett mom. af följande innehåll: »Palla rösterna lika för olika meningar, galle den me ning, som ordfm biträder.» § 18 enl.
Utskits förslag samt §§:tia 19 och 20.
Tilikännagåfvos vara antagna af MedStm samt bifölios. § 21.
Jag tror att man äfven här skulle kunna borttaga hela det föreslagna stadgandet.
Någonting motsvarande finnes ej, så vidt jag påminner mig, i nu gällande sockenstämmoförordning.
Jag anhåller att §:n måtte afslås. gm ansågs böra utgå.
$ 22.
Tillkännagafs vara antagen af MedStin och bifölls. § 23.
Tillkännagafs, att PresteStit godkännt g.-n med följande tillägg efter §ms slutord: »dock kunna flere församlingar inom samma pastorat om gemensamt kyrko- och skolråd sig förena»; samt att BorgareSt:t gifvit §:ii denna lydelse: »I hvarje kyrkoförsam liug, så i städerna som på landet, skall finnas ett kyrkoråd, och i hvarje kommunalsamhälle ett skolråd; dock ega flere församlingar inom samma pastorat eller stad om gemensamt kyrko- och skolråd sig förena».
Den 9 Oktober. 141 Hr Hjärne:
Då de tre öfriga St:n i denna § fattat skiljaktiga beslut, torde det vara lämpligt, att R. o. Ad. genom sitt söker sammanjemka åtminstone två Stånds meningar.
Jag vågar derföre föreslå, att R. o. Ad. instämmer med PresteSt:t; ty utom det att dess beslut öfverensstämmer med grundtanken i komiterades förslag, innefattar det jemväl det tillägg, att man inom samma pastorat skulle hafva rätt att ega blott ett kyrko- och skol råd, äfven för den händelse att detta pastorat eljest vore deladt i flere kommunalsamhällen. §:n bifölls med det af PresteSt:t beslutade tillägg. § 24.
Tillkännagafs att PresteSt:t bifallit §:n, samt att BorgareS:t gifvit densamma följande förändrade lydelse: »Kyrkorådet tillkommer att, i afs:de på kyrkotukten, samt hvad som hörer till religionens och sedernas helgd, handhafva och vaka öfver efterlefnaden af härom gällande författningar; samt vårda hvad som tillkommer kyrkans angelägenheter.
Kyrkorådet tillkommer ock att: ombesörja verkställighet af kyrkostämmans beslut i alla de fall, der ej sådan verkställighet åt vissa dertill utsedde personer blifvit updragen; hafva öfverinseendet öfver de för särskildta verkställighetsbestyr af kyrkostämman utsedde personers förvaltning; till kyrkostämman göra de framställningar och förslag, hvilka kyrkorådet inom sin befogenhet finner omständigheterna påkalla ; samt afgifva de förberedande utlåten, sorn af kyrkostämman infordras.
Skolrådet tillhörer att utöfva den vård om och befattning med folkskolan, som hitintills, enligt gällande stadga, varit särskilda skolstyrelser updragna.» Gr.
Bland de ärenden, som i komiterades förslag blifvit uptagna såsom tillhörande kyrko- och skolrådets behandling, men som nu af BorgareSt:t uteslutits, finnas åtskilliga, som i gällande förordningar uptagas såsom tillhörande kyrkorådets behandling.
Det torde derföre ej vara lämpligt, att dessa ärenden här uteslutas.
Jag anhåller således om bifall till komiterades förslag, dock med uteslutade från 2:dra mom:t af de deri förekommande orden »samt försummelse af — uteblifvande från läsförhör»; enär rättigheten att bestämma vitén ej bör tillkomma kyrkorådet.
Uppå härefter framstäld propos., bifölls §;n med uteslutande från 2:dra mom:t af följande ord »samt försummelse af — uteblifvande från läsförhör.» § 25 enligt Utsk:ts förslag.
Tillkännagafs, att PresteSt.t, med ogillande af Utsk:ts än - 112 Deli 9 Öktebef. riling, godkännt §:n enligt komiterades förslag med tillägg efter 2:dra momits slut af dessa ord »är kyrkoherden närv:de, intager kapellanen säte och stämma såsom främsta ledamoten»; — samt att BorgareSt:t åt gin gifvit följande lydelse: »Kyrkoherden eller den haus embete förestår, vare i kyrkorådet ordförande.
I den annex- eller kapellförsamling, vid hvilken särskild ständig prestman finnes anstäld, vare han, i kyrkoherdens frånvaro, ord fide.
Ar ordfiden frånvarande, föres ordet af den, som kyrkorådet dertill utser.
Ledamöter äro församlingens kyrkovärdar samt så många af i kyrkostämma valde män, som församlingen finner lämpligt utse; dock att hela antalet, ordfiden inberäknad, icke må understiga fem.
Ledamöter i skolråd väljas å landet vid kommunalstämma och i stad å allmän rådstuga till ett antal, som ej må understiga fern.
Ordförande i skolrådet ega ledamöterna inom sig utse.
För min del kan jag icke finna, att de beslut, som blifvit af de andra Stånden fattade afvikande från Utsk:ts förslag, innebära några väsendtliga förbättringar deruti.
Hvarföre komministern skall vara främsta ledamoten i kyrko- och skol rådet näst kyrkoherden, har jag svårt att fatta, då jag icke vet, att det finnes någon rangordning emellan ledamöterna i nämnda råd.
Hvad åter BorgareStits beslut vidkommer, synes det nog strängt, att om kyrkoherde är sjuk, han icke skall kunna låta sin adjuukt företräda sitt ställe såsom ordförande, så vida denne icke dertill fått förordnande.
Dessutom ar det väl icke farligt att låta föreskriften qvarstå att ledamot skall vara känd för gudsfruktan och nit.
Jag tror således att man kan bifalla Utsk-.ts förslag.
Den af PresteSfit vidtagna förändringen innebär, efter min upfattning, ingen förbättring, utan snarare tvertom.
Hvad åter BorgareStits förslag beträffar, att utesluta det föreslagna maximum af 11, så har det förmodligen tillkommit derföre, att vissa församlingar hafva flere rotskolor.
Det torde dock icke finnas någon församling, som har flere än 11 skolor och då räcker det ändock till att taga en ledamot som inspektor för hvarje skola.
Jag auhåller derföre om bifall till komiterades förslag utan förändring.
Jag anhåller att i denna fråga få instämma med Gr.
Jag tror nemi., att den förändring, som Utsk:t gjort i afs:de på antalet, är välgrundad.
Stadgandet har tillkommit icke derföre, att det skulle vara så många rotskolor i en församl., ty de flyttbara skolorna ambulera än från den ena, än till den andra roten, utan det är rotarnes eget antal, som man lagt till grund för ledamöternas.
Om en församling har 14 rotar, skulle enligt komiterades förslag blott 11 blifva representerade, och för att i Den 10 Oktober /. m. 143 detta fall bevara de öfrigas rätt, tror jag att raan bör bifalla Utsk:ts förslag.
Hr von Ehreuheim:
Jag tror visserligen icke, att det på mångå ställen finnes mer än 11 rotar; men då det i alla fall icke är omöjligt, synes det mig lämpligt att medgifva, det ledamöternas antal må bestammas efter rotarnas; hvarföre jag får förena mig med Gr. Mörner.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n enl.
Utskits förslag och dels bifall till densamma, sådan den af komiterade föreslagits; framställde H.
Utslcts förslag och, då dervid svarades flere ja och några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Den vidare pröfningen af förev:de
Uthde upskjöts till nästa plenum.
Sedan till bordläggning blifvit anmäldt Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk;ts Mera.
N:o 18, i ani. af BiksStins skiljaktiga beslut i afs;de å väckta frågor om ändringar i K.
Förordnm den 27 November 1857 ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, samt K. o. Ad., uppå Hr Hjärnes förslag, beslutat att nämnde Mern. skulle sättas främst å föredragningslistan för nästa plenum; åtskiljdes Ståndet kl. 10 e. m.
Onsdagen den 10 Oktober 1860.
Justerades ett protok.utdrag för den 9 dennes samt pleniprot. för den 20 sistl.
Juni f. m. 144 Den 10 Oktober f. m.
Anmäldes och bordlädes StatsUtskits Utlåtm och Mern.-.
N:o 199, i ani. af erhållen återrerniss å Utlåt:t N:o 157, beträffande R.
St:rs år 18 59 församlade revisorers berättelse angide samma år verkställd granskning af statsverkets samt andre af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857; N:o 200. i ani. af erhållen återrerniss å Utlåtit N:o 14 5, angide förändring af sättet för markegångsprisens bestämmande; Nio 201, i ani. af väckt motion ang:de uphörandet af den så kallade Näs Kungsgårdshjelpen; N:o 203, i ani. af K. Mits Nåd.
Propos. ang:de f. d. Geijerska husets på Riddarholmen användande till Riksarkiv H.
Landtm, omförmälte, att han jemte de öfriga RiksStms Hrr Talmän sisth dag varit kallade till H. M. Konungen, då H.
M:t tillkännagifvit sin afsigt att Lördagen den 27:de i denna månad afsluta riksdagen.
Bevillnts-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utsk:ts den 9 dennes bordlagde Mein.
N:o 18, i ani, af RiksStms skiljaktiga beslut i afside å väckta frågor om ändringar i Kongl.
Förordmn den -27 Nov. 1857, angide vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker.
Utskits yttranden ronde §§:na 24, 26 och, 34, samt en af Utskit i slutet af Memit gjord anmälan, hvilka samtlige punkter ansågos ej föranleda till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Sedermera föredrogs och godkändes Exp.Utsk:ts den 8 dennes bordlagde skrifvelse förslag
Nio 15 6, om förändring i vissa delar af ofvanberörde Kongl. Förordning.
Fortsattes behandlingen af Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskits Utlåt.
N:o 161, dervid förekom Förslaget till förordning om kyrkostämma samt kyrko- och skolråd. § 26.
Tillkännagafs att Preste-Ståndet bifallit gin samt att Borgare-St:t antagit densamma med iakttagande af orden »kyrkoråd och skolråd.» §:u bifölls. § 27.
Efter Deri 10 Oktober f. di. 145 Efter tillkännagifvande, att Preste-St:t bifallit §:n samt att Borgare-St.:t för densamma antagit följande lydelse: »Kyrkorådet oell Skolrådet sammanträda på Ordf:ns kallelse, såvida han det nödigt finner, eller då minst halfva antalet af ledamöterne derom gör framställning»; blef §:n af K. o. Ad. bifallen. g§ 28 och 29.
Tillkännagåfvos vara antagna af Preste-Sf:t samt godkände af Bo rgare-Strl, med den förändring, att orden »Kyrko- och Skolråd» utbyttes emot orden »Kyrkorådet och Skolrådet». §§:ne biföllos. § 30.
Tillkännagafs, att Preste-St:t, bifallit §:n, samt att BorgareSt:t antagit densamma med utbyte af orden »Kyrko- och Skolrådet» till »Kyrkorådet».
Jag bar visserligen ingen väsendtlig anmärkliing mot denna §, utan den rörer egentligen blott redaktionen.
§:n börjar nemi. med att säga, det kyrko- och skolråd må icke gifva annat än föreställningar och varningar, och omedelbart derefter innehåller den, att om föreställningar och varningar icke verka, så får man vidtaga laga åtgärder.
Den sednare meningen står således i uppenbar strid med den förra.
Det är påtagligen ett förbiseende vid redaktionen.