Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Här är fråga örn öfverflyttning till Riksg.cont. af förvaltningen och redogörelsen för medel, bestämda för utgifter, som ankomma pä Styrelsens pröfning och bedömmande.
Alt ett sådant bestyr tillhör deri administrativa myndigheten, lärer af ingen bestridas.
Det ligger vigt uppå, att icke ett sådant intrång på regeringsmaktens område, som blefve en följd af Utsk:s nu föredragna förslag, fåröga rum.
Det ligger vigt derpå, icke blott för regeringsmaktens egen skull, men äfven för samhällets.
Det gifves tvenne villkor, hvilka för hvarje regering äro oeftergifliga, för att kunna med verksamhet fylla sin bestämmelse: kraft och anseende.
Båda skulle alltför mycket lida genom den föreslagna åtgärdens vidtagande.
Jag skulle derför anse mig alltför mycket fela i min pligt både såsom representant och såsom Konungens rådgifvare, om jag icke röstade emot detta förslag.
Hr Råfelt: Frih.
Palmstjerna har i få ord uttryckt hvad som egentligen menas med tillstyrkandet i denna punkt.
Jag anhåller att få uppläsa dessa ord: ”jag reserverar mig emot Utsk:s beslut, hvarigenom ifrågavar. medel skulle dragas undan K. M:s disposition.
Syftemålet är att utvidga Ständernas makt, medelst inkräktande på Konungens.
Vi hafva fordom sett hvarthän denna väg leder, och jag anser för fäderneslandets väl vådligt att beträda densamma.”
Jag anhåller att få instämma i dessa ord.
Då R. o. Ad. förut afslagit de extra ordinarie bevillningarnes ingående till Riksg.cont., så förefinnes här ännu mycket mera skäl till det afslag på denna punkt, hvarom jag vördsamt anhåller.
Propos. till afslag å denna punkt af StatsUtsk:s utlåt, blef härefter framställd och med ja besvarad.
Föredrogs å nyo Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns d. 28 och 30 sisth Dec. på bordet lagda utlät.
N:o 22, i anleda, af väckt fråga om inrättande af en statistisk central-bureau.
Tersmeden har i dess reservation anfört flere vigtiga skäl, i min öfvertygelse fullt
Den 4 Janaari e. ra.
41 fullt gilltiga, för alt grunda ett beslut om återremiss af StatsUlsk:s utlåt.
Jag anser vigten af en centralbureau så stor, att uppskofvet dermed icke år öfverensstämmande med fäderneslandets bästa och intresse.
Jag anser, att om man icke blott vill grunda lagstiftningen pä theorier, utan på genom facta constaterade skäl, sä väl i lull-lagstiflning som i andra ämnen, så är en statistisk centralbureau alldeles oumbärlig, och R.
St. hafva äfven redan vid en föreg:de riksdag bos K. M. i underd. anhållit, att en sådan bureau mätte inrättas.
Den närmare kännedom af våra näringars tillstånd och behof, som genom en sådan centralbureau kunde vinnas, skulle säkerligen föra oss till en mer ändamålsenlig lagstiftning i tull fö ifa tini ilga i'n e in. m.
Jag må såsom exempel anföra, huru fabrikerne för bomullsgarnsspånad hafva, under sednare tiotal af år, ökat deras tillverkningar, och det särdeles sedan skyddet till en del borttogs, hvilket var fabrikerne för utländsk medtäflan medgifvet.
Månne det skett, om ej statistiska berättelser varit tillgänglige och upplysande jemförelse!- blifvit gjorde?
Flera andra exempel skulle i detta afseende kunna anföras.
Äfvenledes är det af vigt, att man må äga uppgift om, huru och på hvad sätt allmänna arbeten förrättas, i hvilket afseende man äfven har ganska mycket att önska.
Jag får af dessa skäl vördsamt tillstyrka, att R. o. Ad. ville besluta återremiss af denna punkt, pä de grunder, som Frih.
Tersmeden uti sin reservation har framställt.
Tersmedens åberopade reservation upplästes, på begäran af Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., som derefter yttrade:
Jag skulle visserligen nu genast yrka bifall till den mening, hvarmed Frih.
Tersmedens reservation slutar, nemi. att R.
M. göra en så beskaffad tind. framställning, som han föreslagit; men pä det att det sammansatta Utsk. må komma i tillfälle att bos de öfriga Stånden bereda åt denna vigtiga fråga en fördelaktigare utgång, än som nu genom delta betänk., hvilket afslär Gr.
Fröiichs motion, torde vinnas, sä anhåller jag, att Ståndet, på grund af Frih.
Tersmedens reservation, matte lill det sammansatta Utskottet återremittera frågan.
Äfven jag anhåller om återremiss, och ber att dervid få fästa uppmärksamheten på någon brist i Utsk:s argumentation.
Utsk. säger nemi., alt då fråga ”är å bane, att på ett enklare och mera ändamålsenligt sätt reorganisera styrelseverken, så synes det för närvar, icke vara lämpligt att öka antalet af dessa verk med ett nytt, utan tiden dertill först vara inne, sedan en sådan reorganisation för sig gått.”
Jag instämmer fullkomligt med Utsk. deruti, att tiden ännu icke är inne för delta nya verks inrättande, men huru Utsk. kan komma till det resultatet, att tiden först skulle vara inne sedan styrelseverkens reorganisation för sig gått, det 6 H. 0 42 Den 4 Jan u ari e. m. kan jag icke fatta, emedan jag skulle tro, alt just då en förändring i organisationen vidtages, sä är den rätta tidpunkten inne, men icke sedan en sådan förändring redan blifvit gjord.
Jag skulle för min del tro det vara lämpligare, att R.
M. anhålla, att då en förenkling af styrelseverkens organisation kan komma i fråga, hvilken K.
M. redan vid ett föreg:de tillfälle förklarat sig vara betänkt på, K.
M. äfven vid samma tillfälle täcktes till ett verk sammandraga de olika bestyr med statistiska upplysningar, som 1111 finnas inom särskilda embetsverk spridda.
Dä llere ledamöter redan anhållit om återremiss af ifrägavar. betänk., och jag således bar någon anleda, förmoda, att R. o. Ad. beviljar en sådan, så anser jag mig också böra med några ord yttra mig, efter jag är motionär i frågan.
Jag finner beklagligen, att Utsk. icke har uppfattat egentliga meningen af min motion, ty Utsk. säger, att det borde finnas en fastställd plan, hvarefter de statistiska arbetena borde fullföljas.
Jag får bekäuua, att detta är någonting för mig så alldeles oväntadl, alt jag verkligen hade trott, att hvar oell en, som sysselsatt sig något med statistiska arbeten, skulle veta, alt fastställd plan för en statistik är det aldra sämsta man kan länka sig, emedan en statistik, om hon skall duga till något, skall följa föriindringarne i de förhållanden, som den omfattar, och just för att kunna följa de förändringar, hvilka med tiden inträffa i det ena eller andra, är det nödvändigt alt planen icke en gäng för alla är fastställd, utan beständigt å nvo bearbetas och fullkomligas.
Det vore ingen konst att fä en fullständig statistik, om det ginge an att pä förhand bestämma en plau; men då hade jag åtminstone icke velat föreslå en cenlralbureau.
Det hade då varit nog, att Ministern för inrikes ärendena hade salt sig ned och skrilvit en plan och förelagt det ena eller andra embelsverket alt arbeta derefter.
Just emedan jag händelsevis har kommit att underrätta mig om det sätt, hvarpå man nu för tiden använder statistiska beräkningar, så väl i England, der den utmärkta G. R.
Porter är utgifvare af ett sammandrag utaf ofantliga massor af statistiska uppgifter, som i Belgien, der en lika utmärkt person vid namn A.
Quetelet är satt i spetsen för utarbetningen af en förträfflig statistik; just derför var det, som jag ville föreslå inrättningen af en cenlralbureau.
Jag tillstår äfven, att ehuru jag väl kunde förutse, att de nu varande cmbetsverken icke skulle blifva eviga, så vågade jag dock icke hoppas, att de skulle komma alt undergå någon snar förändring; men då det emedlertid visade sig, alt R.
St. vore villiga att göra stora och genomgripande förändringar uti alla sina vigtiga anstalter, uti baucoväseudet m. m., utan att man kunde säga, att R.
St. hafva någon utväg uti den nu varande statistisken att vinna de upplysningar och statsekonomiska begrepp, som kunna behöfvas; så trodde jag att det i sä fatta omständigheter skulle vara möjligt att ifrån hvart och Itc.
n 4 Januari e. m. 43 ett af de nu varande särskilda enibetsverken den ledamot, som mest befattar sig med statistiken inom samma embetsverk, skulle sammanträda med de öfriga ledainölerne och ungefärligen sä, som det är iurättadt i Belgien , formera en bureau under ordförande af en person, sorn mera cgnat sig åt statsekonomi än just åt statistiska siffrors samlande, hvilket är två alldeles olika saker.
Endast under ledning af sädane åsigter skulle ifrhgavar. ledamöter ifrån embetsverken kunna finna det bästa sättet att ifrån de redan befintliga sifferuppgifterna utarbeta en statistik och måhända hänföra alltsammans till några få tableauer eller sammandrag, som kunde vara i hvar mans ficka, när man ville bedömma sådana ämnen, och som årligen kunde förnyas.
Oiu man åter icke vill sålunda uppTatla saken, sä medgifver jag, att det är skäl alt icke göra någonting, förrän våra embetsverk blifvit reorganiserade, och då har jag för miu del alldeles icke något intresse att yrka ålerremiss.
Jag bar för öfrigt erhållit underrättelse om, att vi hafva att motse en snarare förändring af embetsverken, än jag bade vägat hoppas.
Detta gör naturligtvis också, att jag icke anser mig böra så insistera på denna förändring, som jag eljest hade gjort; emedan jag då hoppas, att hvad som inom delta och möjligen äfven inom andra Stånd har blifvit yttradt emot StatsUtsk:s utlåt., kan föranleda till, att
Regeringen allvarligen fäster uppmärksamhet vid dea sak, som min motion åsyftar.
Jag ämnar icke bestrida den återremiss, sorn sä mänga ledamöter yrkat; men då den siste värde ledamoten förklarat sig anse en planlös statistik vara den bästa, och att han önskade en sådan, sä nödgas jag, i. läll SlalsUlsk. skulle antaga en dylik grundsats, hellre tillstyrka , att ingen central-bureau må inrättas.
En statistik vinner, så vidt jag förstår, värde just derigenom, att den är upprättad efter en viss plan, så ali man deruti kau finna de upplysningar man söker.
En planlös statistik förekommer mig deremot såsom en ordbok, hvilken icke vore uppställd i alfabetisk ordning.
Allting funnes der, men ingen ting kunde tillrättafås, när det hehöfdes. R. o. Ad. ansåg de emot förevar, utlåt, gjorde anmärkmr föranleda till detsauunas återremitterande.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 28 och 30 sist!.
N:o 13, aug:de stämplade pappers-afgiflen.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att detta betänk, måtte fä punktvis förekomma till afgörande, hvilket bifölls.
Då Hr Gr. o. Landtm, föreslagit
Ståndet alt punktvis företaga detta betänk., så får jag vördsamt förfråga mig, huruvida icke meningen är, att Utsk:s utlåt., om Nils Slrindlunds motion skall först företagas. 44 Den 4 Januari e. m.
Med tillkännagifvande, att den af Frih.
Palmstjerna omnämnda fråga vore den som först borde förekomma, lät H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, uppläsa: Usta punkten, ang:de Riksdagsm.
Nils Strindlunds motion, tilt nu gällande char t ajsigillat aför ordn. matie intill nästa riksdag oförändrad bibehållas.
Bland ämnena för R.
Sl:s öfverfä ggningar, är stämpelafgiften tvifvelsutan ett ibland de svårare.
Också har det visat sig sedan längre lid, jag vägar säga, nästan alltifrån begynnelsen, att detta ämne är för R.
St. för svårt.
Jag vill låta Bevilln.Utsk. ali rättvisa vederfaras lör den omtanka och det nit, hvarmed det handlagt ärendet; men det är icke Utsk:s fel, att stämpelafgiften i Sverige, sedan äldre lider, varit byggd pä alldeles felaktiga grunder.
Jag tror derföre verkligen, att Strindlunds motion bör biträdas; ty fastän Utsk. bar sökt att i vissa delar förbättra hvad som uu är stadgadt, hafva likväl de sundare åsigterna inom Utsk. icke förmått göra sig gällande; på sätt bäst kan inhemtas af Hr Gr.
Cronhjelms reservation.
De nämnde förbättringarne, dem Utsk. föreslagit, äro nemi. högst obetydliga, och derjemte förekomma åtskilliga försämringar.
Jag tror derföre klokheten fordra, och ändamålet bäst vinnes, dymedelst att Nils Strindlunds motion biträdes, att nuvar. charlaesigill.förordn. oföräudrad bibehålies, och att en skrifvelse till K.
M. ingår, deruti R.
M. täcktes intill nästa riksdag låta så förbereda detta ämne, att R.
St. derom kunna fatta ett ändamålsenligt, med statshushållningens grundsatser och en sund theori öfverensstämmande beslut; sä att genom stämpelafgiften, sä väl som genom alla andra afgifter till Staten, kommer att beskattas det, som bör vara föremål för beskattning, nemi. inkomst.
För närvarande beskattas icke inkomsten, utan beskattningens object sökes, så att säga, i luften.
Här har, t. ex., af ålder funnits en dryg pålaga under namn af stämpelafgil på fullmakter, och hvad Ulsk. har föreslagit i afseende å denna afgift, utgör icke någon förbättring.
Stämpelafgiften för en stadsmäklarebeställning i Stockholm och Götheborg har blifvit föreslagen till 100 r:dr, vä Iförstående, att detta är ändock en förhöjning.
Af Hr Rosenblad bar blifvit upplyst, att en sådan beställning kan medföra en inkomst af 10 eller 11 tusende r:dr.
Den värde talaren, som jag nyss nämnt, misstager sig sällan om siffror; åtminstone har jag icke märkt det.
Jag vill likväl antaga möjligheten af ett misstag ända till hälften, i hvilket fall en stadsmäklare här i hufvudsladen skulle hafva en inkomst af 5000 r:dr, dä 100 r:dr skulle utgöra jemt två proc. deraf.
Välan, mine Hrr! eu lönlös underlieuteuant ålägges för sin, fullmakt en stämpelafgift, osom utgör 12^ proc. — af den lön, som han kanske får?
— A nej — alldeles icke; utan för lönen af den beställning, hvaraf han får titeln, och hvilken lön han äfven, efter en möjligen framdeles skeende utnämning icke ens dä Den i Januari e. m.
45 får tillträda genast, utan först efter några månader.
Är detta ett billigt förhållande?
Är det en rimlig lagstiftning och skattläggning?
Allt sådant fordrar en utredning, hvilken icke synes kunna verkställas annorlunda, än genom K.
M:s egen nåd. försorg; hvarefter R.
St. vid nästa riksdag kunde komma i tillfälle att fatta eli rationell beslut om denna beskattning.
För närvar, är den, och har länge varit, alldeles irrationel.
Jag vill icke en gång säga i hvilken grad orimlig den är.
Dylika missförhållanden, af hvilka jag anför! ett prof, finnas hela författningen igenom.
Så t. ex. erlägges för Just.Statsministerns bevis på anmälan om utgifvandet af tidningar 3 r:dr, samt i st. för de s. k. sigillpenningarne 12 sk., tillsammans 3 r:dr 12 sk.
Nu gifvas likväl tidningar, hvilka rendera kanske 10,000 r:dr.
Hvilket förhållande äger väl rum emellan den stämpelafgift, som pålägges ett document af sådan vigt, och de pålagor, sorn utpressas af lönlösa officerare och civile tjensemän?
Intet förhållande, mine
Man kunde visserligen invända, att tiduingsutgifvaren dessutom betalar bevillning.
Ja, men löntagaren, när en gång han fått lön, erlägger också bevillning, utom stämpelafgiften.
Äfven betalar en tidningsutgifvare visserligen en stämpelafgift af bladet; men han blott förskjuter den, ty hvem är det som slutligen betalar denna afgift, om icke den läsande allmänheten?
Följaktligen finnes icke den ringaste proportion härutinnan.
Ännu flere dylika exempel skulle kunna anföras.
Presterskapet betalar t. ex. i stämpelafgift 5 proc. af den lön, som embetet medförer.
Detta är dock ett verkligt embete, för hvilket lön åtnjules, och afgiflen står således icke i förhållande till den, som betalas af en lönlös tjensteman, med 12^ proc. af den lön, sorn han icke åtnjuter.
Jag yrkar bifall till Riksdagsfullm.
Nils Strindiunds motion, och följaktligen afslag på hela betänk.
Jag bör visser ligen börja med att hembära den siste värde talaren min tacksamhet, för den rättvisa han behagat göra åt min reservation; men kan dock icke instämma med honom ronde det knappa sättet att affärda hela författningen.
Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på åtskilliga punkter, och torde derunder fä visa, alt ett antagande af Riksdagsfullm.
Nils Strindiunds motion för närvar, hvarken är lämpligt eller gagneligt.
Mitt första skäl derför, är åberopande af K. M:s nåd. skrifvelse till R.
St. af d. 6 sistl. Aug., hvaruti K. M. till R.
St. öfverlemnar att yttra sig öfver Kammarrättens utlåt, ronde vidtagande af nya controller öfver chartaesigill.försäljningen och uppbörden, uti hvilken skrifvelse K. M. äfven yttrade, att K.
M ämnade lill R.
St:s Bevilln.Utsk. öfverlemna handlingar ronde detta ämne.
Dessa handlingar hafva äfven sedermera kommit, och i den skrifvelse, sorn åtföljde dessa handlingar, begärdes ett yttrande, icke allenast öfver sättet att controllera chartmsigill.försäljningen och uppbörden af chartanncdlen, utan äfven ronde de böter, som böra erläggas vid inträffande malversationer, och 46 Den 4 Januari e. m. dessutom ro'r:de de ersättningar R.
St. anse vara lämpliga för de personer, som genom denna controll få ett ökadt besvär..
Utskis yttrande, med anledn. af denna K. skrifvelse, intager nära hälften af betänk.
Jag hemställer till R. o. Ad., huruvida det vöre lämpligt, när K. M. täckts begära R.
Sl:s utlåt, i detta ämne, att tilt K.
M. icke gifva något svar.
Jag vill visserligen icke bestrida, att det förevar, förslaget har åtskilliga brister, men nian bör icke eller förneka, att det äfven har åtskilliga fördelar framför den nu gällande författningen; och jag kan icke inse, att man, derföre alt brister finnas, bör åsidosätta antagandet af fördelarne, så mycket mindre, som man under discussionens lopp har fullt tillfälle att bestrida hvad som kan vara menligt, och antaga hvad som kan vara gagnelig!.
Bland annat har Utsk. äfven föreslagit nya controller å eliarteringen, hvilka äro af så stor vigt för Rikets inkomster, att det icke torde vara skäl att till nästa riksdag uppskjuta deras antagande.
Sedermera har Utsk. sökt motverka den eludering af nuvar. ena rtaesigi 11. för fa ttn., hvarigenom tiduingsredactioner, för att undandraga sig alt erlägga afgift för mer än ett halft ark, gjort arken så stora, att somliga tidningars halfva ark äro fyra gånger så stora, som andras; till följd hvaraf de förra icke betalt mer än de sednare.
Vidare har Utsk. gått till mötes åtskilliga motioner, sorn påkallat rättelser i nuvar. efia rtaesigi 11 .föi-fa It n., hvaribland jag vill nämna Hr Grundelstjernäs, som afser en reglering, röride brochurers försändning med posten.
Slutligen har Utsk. äfven uti den 7 § ronde chartering af köpe-, bytes- och gåfvobref på fast egendom, vidtagit åtskilliga, efter mitt förmenande, ganska ändamålsenliga förändringar; och för att närmare komma in på det ämne, som egentligen utgjort föremål, för den sisle värde talarens missnöje med Utskis betänk., får jag fästa uppmärksamheten derpå, ali då den nu var. chartaesigill.förordn. i tvenne särskilda paragrafer upptager afgifter å K. fullmakter och resolutioner samt adels- och riddarebref m. fl. så hafva deras sammanlagda oerhörda belopp icke hittills varit nog tydligt synlige.
Det är visserligen en enkel åtgärd, som Utsk. föreslagit, att de skulle i en § sammanföras; men följden af den åtgärden, har dock varit, att visa orimligheten af de höga cbarteringsbeloppen.
Jag tror, att endast den åtgärden tillvägabringa!' ett så i ögonen fallande resultat, att det icke gerna lärer vara möjligt att frångå en nedsättning i chartaebeloppen.
En värd talare har nämnt, att Utsk. har förbisett behofvet af, att i jemnförelse med hvad en tjensteman för sin lön aflägger, uppstegra lösen för de bevis, som en tidningsredacteur erlägger för stämpling af tidningar.
Det är visserligen sant, att denna anmärkn. kan göras; men detta ämne torde ändock vara af ganska underordnad vigt; och då tillfälle är under discussioneu, att deröfver yttra sig, sa torde icke författningen förtjena ali derföre förkastas.
Om den värde ledamoten i stället beräk - Den 4 Januari e. m. 47 nar den ökade beskattning, sorn uppkommer å de stora tidningarne, hvilka egentligen ligga Postverket till last, så skall han finna, alt den utgör en ganska betydlig tillökning, om också icke fullt motsvarande skjutskostnaden för Postverket; och jag kan icke eller i allo dela den åsiglen, att den deremot svarande förökningen bör laggas ensam på tidningarne, hvilka naturligtvis, i den mån de fördyras, äfven få ett mindre antal afnämare.
På dessa skäl, men egentligen på dem jag först anfört, nemi. alt våra constitulionella förhållanden oundgängligen fordra att afgifva ett yttrande, rörde den af K.
M. önskade förändringen af controllerne öfver charteringen; anhåller jag att Ståndet ville företaga denna författning till pröfning, då jag under loppet af discussiouen får anhålla om uppskof med åtskilliga punkter, intilldess den 5:te § blifvit pröfvad, i sammanhang med hvilken jag anhåller att få göra gällande den af mig i betänk, införde och af den siste värde ledamoten åberopade reservation.
Jag vill icke motsälta mig den propos., som den siste väl de talaren synes önska, ulan gerna medgifva det föredragningssätt, som af Hr Gr. o.
Landtm, från början har blifvit föreslaget.
Jag förmår likväl icke att frångå hvad jag yttrat om karakteren af hela denna beskattning.
Min tanka derom är, såsom jag tror, för djupt motiverad, tor att kunna undergå någon väsendtlig förändring.
Men icke destomindre finner jag tillräcklig orsak att frångå mitt yrkande, dels i de förslag, Utsk. framställt i hänsigt till controllerne, dels, och hufvudsakligen, i det ännu vigtigare skäl, som Gr.
Cronhjelm anfört, nemi. skyldigheten alt fästa afseen de på K.
M:s meddelande i ämnet.
Jag är lill stor del före kommen af Frih.
Palmstjerna, som nu har återtagit det yrkande, han i början gjorde.
Jag instämmer likväl till stor del i det yttrande, som Gr. Cronhjelm afgifvit.
Grefven glömde likväl att för R. o. Ad. tillkännagifva, att det finnes andra motioner än den. som han uppgaf, nemi.
Hr Rosenblads.
Vid en sådan knapphändig afskäring af frågan, som har varit ifrågasatt och hvarföre Utsk. icke står i förbindelse, skulle naturligtvis äfven Ilr Rosenblads ganska vigtiga motion komma att förfalla.
Jag tror, att om R. o. Ad. antager detta betänk, i sin helhet, så skall K.
M. af detta antagande finna sig föranledd att till nästkommande R.
St. öfverlemna ett generelt förslag till en ny förordning uti förevar, ämne.
Den förra chartte-sigillalae-förordu. har varit sä invecklad, att K.
M. utan stort besvär icke kunnat ordna det hela, sorn nu genom Utsk:s bearbetning vunnit lättnad.
Jag anhåller således, att betänk, mätte punktvis föredragas, pä sätt Hr Gr. o. Landtm, föreslagit.
Utsk:s hemställan i afseende på Riksdagsm.
Slrindlunds ifrågavar. motion. 48 Den 4 Januari e. m.
2:dra punkten, ang:de förändrad lydelse af 2 § och 1 mom. 3 § i nu gällande författning samt om utbyte af orden ”skrifvas på” emot orden ’förses med’’’ i flere följande §§.
Gr. Mörner, C.ari Göran Detloff:
Genom den före slagna förändringen skulle alla expeditioner, som med chartor förses, och som utgå ifrån vederbör, hofrätter, endast beläggas med biläggningschartor, och icke såsom hitttilis skett skrifvas pä stämpladt papper.
Derigenom skulle jag tro, att åtskillig oreda skulle uppkomma.
Det är icke möjligt att begära, det hofrättens president skall vid underskriften se efter, huruvida chartan är rätt beräknad.
Och ännu mindre huruvida den är rätt vidfästad.
Om den äfven skulle vara påskrifven och rätt vidfästad, kan den dock sedermera komma hort, och jag tror derföre, att genom antagande af Utsk:s förslag skulle man gifva ett tillfälle till underslef, som icke nu existerar.
Jag tror det vara vida bättre, såsom hittills skett, att expeditionerne skrifvas på charta, ty då kunna chartorna på dessa expeditioner icke förkomma.
Jag vet visserligen, att i Högsta
Domstolen expeditioner hilägges med stämpladt papper; men de expeditioner, som derifrån utgå, äro vida färre till antalet, än de, som ifrån hofrälterne expedieras.
Om detta förslag antoges, så bör controllen öfver charteringen åligga en enda tjensteman, som dermed uteslutande har befattning, och derför står i ansvar; men en sådan förändring kan icke utan mycken svårighet i hofrälterne tillvägabringas.
Jag vågar derföre hemställa, att det nuvar. bruket, att hofrättens expeditioner skrifvas på 12 skillings charta, måtte få fortfara, och till följd deraf skrifchartor till denna valeur förfärdigas.
Cederström, Jacob: Hvad Gr.
Mörner anfört rör:de hofrälterne, gäller äfven för samtlige emhetsvcrken i Riket, hvilka det efter nu gällande författningar åligger att utfärda sina expeditioner på skrifchartor med högre valeur än sex skillingar.
För öfrigt, mina Hrr, finnes ingen annan säker utväg att förekomma underslef och conlrollera alt expeditionerna verkligen blifva charterade och alt chartorna icke undansnillas, än att expeditionerna skrifvas på stämpladt papper