Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr von 80b ulr,s nbeimDavi 6.
Den näst för mig talande Ledamoten har i det närmaste yltradc hwad jag ärncit andraga, neml. alt bast wore upffjura mälet om Flyinge och Dahlby till desi eit beslut wore tagit om Strömsholms ochKongsöhr.
Om Stuteriets bibehällande wid Flyinge stadnade i Stats Utffokict, twänne Ständ emot twänne, Uti in-, decision, af den orsaken, ark förut bestulit war att Strömsholm Stuteri bibehållas skulle.
Om äfwen nu hos Hoglofl.
Riddcrlskapel 06) Adeln ett besiut sörst taqes om Strömsholm och Kougsöhr, sä torde sedan pä säkrare grunder kunna besturas om Flyinge och Dahlby.
Herr Grcfwen och Landt-Marska lke n lät i anledning häraf a nyo upläfa Stats - Utskottets d. 2i dennes pä bordet lagda Memorial, rörande Slrömholms och Kongsöhr, jämte de rörande detta ämne i Utffotket afgifne särjkilda tankar.
Herr 8 v eä-s n 8 rje rn g, Lric skomar, änförde till Prorocollet ffristeligcn som följer:
Ödmjukt anförande till Protokollet! Wdrr Högloft.
Slars U:fkotletö öfwerläggningar - 1656 Dell 29 December. gar om förmånligaste sältet asi begagna den af Hins Kongl Maj:t Allcrnädigst till Riksens Högloft
Sander uplätna fria disposition öfwer Strömsholms och Kungsöhrs Kungegärdar och Stuteri, hofwa flere härmed »lära förenade wigtiga srägor upstätt, som noga och owäldigt granskade gifwit anledning till de särffilde meningar, hwilka genom Utskottets Protocolls Utdrag med dertill hörande bilagor, nu bliswit till Riksens Högloft.
Ständers uplysta pröfning framställda.
Denna pröfning i sig sjelf sivär i anseende till ämners in»vecklade beskaffenhet, har ej efter hwad Utskott'! eljest önskat, kunnat lättas genom en enklare framställning sedan tvid beslutets fattande i en af huswudfrägorne, twä Stand, genom votering stannat emot twä.
Jag wägar derföre ödmjukast anhälla hos Herr Grefwe» och Landt-Marskalken samt Högloft.
Ridderskap tt och Adeln, att såsom Ledamot af Högloft.
Stats.Utskottet »vid detta tillfälle sä närmare »plysa Dest åtgärd wid . förewarande ösiverläggningöämne, och flmeligen deröfmer meddela mina egna tankar i likstämmighet med Let jag redan inom Utskottet haft äran anföra.
Sä wäl af Kongl. StatS-Beredningens underdåniga betänkande af den 2l Scvtemb. 1804 som af flera till Högloft.
Utskottet infordrade handlingar, rö» rande beskaffenheten och förwaltningen af Strömsholms och Knngööhr, syneS wara tillräckligen uplyst att behr Kungsgärdar, pä långt när, ej gifwit den afkastning man skäligen bordt wänta.
Förnämsta orsaken härtill igenfinnes i de tillförliteliga upgistcr man erhällit om Stuteriets förwaltuing och de felaktiga grunder pä hwilka det bliswit inrättadt, samt de mänga för Stuteri inrättningen främmande Utgifter hwarmed den blif» »vit belastad.
Af sadane anledningar, och dä sam teli» - Dm 29 December. 1657 teliqe S'atS-Utskottets Ledamöter insett den betydeliga förlust Staten skulle sä widkännas, om Stuteriet blef bibehällit i samma skick som förut, hilma nägre bland dem tillstyrkt dest nedläggande eller flyttning och att atta nu dertill anslagna ängar och lägenheter skulle till mera sörman för Staten, annorlunda anwändaS.
Utlkottets pluralitet har dock warit af den tankan att Statens eqenteliga förlust snarare borde rillskrijwas sel och miflbruk, än helima inrättningen, hmiken Ur» sköttel trodde, till det Allmännas, om ej till StarsCaflans omedelbara fördel, med rn witz insträ.kniiig och en förbättrad administration kunna bibchällas.
Såsom talande skäl för denna tanka i hwilken jag för min del fullkomligt instämmer torde sa anföras. i:o Att Strömsholms Hästrace förenar hos sig storlek, styrka och härdighet i högre grad än någon annan hästaswel i Swerige, och att den nu, wand ivid climalet, är mindre underkastad ds äkommer som träffa utländska hästar, åtminstone de första ärcn ester deras hilkomst. 2:0
Att det, med antagande af de strängaste hushällSprinciper, likwäl lärer bliswa nödwändigt, att frän ett eller annat häll förse Konat.
Hgf stallet med näqra större magns och ridhästar, hw.cka i sall Ströms» holms Stukerie förlädes torde utifrån fä förskctswas. g:o All dä i hela W stmonland och rillgränsande landsorten knapt finnes någon Possisionat eller bonde, som annorlunda än till^älligkwis, häller hingst, har Strömsholm warit det enda ställe hmarest Landt» man kunnat sä ston sprungna och derigenom bliima i tillfälle att af hemsödd aswel insätta för nummer 1658 Den ?9 December. eller till eget bruk begagna elt kreatur, af den oum« kärlighet atzt han stundom för dest nog dryga inköp nödgas skuldsätta sil' hemman.
Enligt Herr Archiatornoch Commcndcuren vc>n 8cnnlLsnllsi'm8 upgist, has» wa wid past 150 ston ärligen för kringliggande landtbons räkning wid Strömsholm blifwit betäckta: 06) om man derefter endast skulle räkna 102 föl, sä will det säga'-mycket för en landsort, hwilken eljest icke producerar hästar, men ärligen behöfwer ett »visit antal för att remontera en Cavallerie-troupve och betjena ett »vidsträckt bergsbruk.
Om den förändring små» ningom göres med Strömsholms Stuteri inrättning, att densamma som förut warit förnämligast kill pryduction af sädana hästar, hwilka för luxen mäste un« derhällas, hädanefter fores med ctk större antal mindre hingstar af Utwald race, sä skall den omförmälde förmän för orten ofelbart blifwa betydligare.
Genom en sädan anstalt är att förmoda, det tvid nu upstegrade hästpris flere landtbrukare skulle förse sig med goda Fölston, och med en, genom ett dagligen till» wäxande landtbruk, ökad scdertillgäng, sluteligen as egen omtanka och uran någon upofsring af Slaten bringa Örtens hästafvel till hwad den kunde och borr de bliswa. 4:0
Att da det är en allmänt ärkänd sanning att racernes förbättrande af alla slags kreatur bör wara bland landtbrukcrs wigtigastc föremal, och att nästan intet landi Europa nu kan nämnas, hwarcst icke stora upoffcingar, antingen as Staten eller enskilda i sädan afsigt blifwit gjorda, wore det i min tanka (för att nyttja 'kj^erbfalms egna ord) rysligt och en ren vandalisms i occonomien att wilja förstöra en Stumie-inrättning sorn »ned afla fina fcl, warit af Den 29 December. 1659 in obestridlig nytta för dct Alllmänna och kan under cn förbättrad styrelse hädanefter bliswa dck ännu mera, utan nägons lidande eller försäng.
Man torde härwid icke olämpligen sä ekindra om de dryga kostnader Riksens fordna Ständer anwändt, ofta fruktlöst för cn längre tid, pä schäfferiers anläggande och Spanffa fär-aswelns fortplantning, men hwaraf wi likwäl nu röna den werkan att nyssnämnde aswel är här kanffe bragl lill större fuilkonilighet, åtminstone mer allmänt utspridd, än i sselfwa det florerande^,,gland och säkert i proportion iner an i Frankrike, förrän Kejsar IVnpolöon i sista fredsslutet med Spanien förbehöll sig, att der fä laka uphandla för Frans? räkning IO,O00 får as de finulligaste racerne. ziö Den inwändtiing font med någon sannolikhet kunde göras, atc det oecsnomiska ändamäler af Stuteriets bibehällande likawäl j?ulle winnås om dek ställdes
Under emrepenad eller arrende, och de för 6fwcrflödige> ansedde hästkreaturen pä öpen auction försäldeS, torde till stut böra beswaras.
Hwad det för* sta beträffar, sä inser jag swärligen huru nägra säkra grunder för ett ContractS Upräklande med en sadan arrendator nU skulle kunna fastställas dä eU total omstöpning af Strömsholms och Kongsöhrs
Kungsgärdar ofelbart mäste föregå, vm allmogens befrianöö frän desi nu tryckande dagswcrks, skyldigheter ffall winnås.
Jag tycker mig äswen inse fwärighcten att för en sä stor spekulation finna en nog bemedlad mari, som tillika ägde kunskap och ffickjighet, akt deraf draga sjelf den fördel kan äsyslat, utan att förnärma Statens eller del Allmännas interesse.
Hwad wikars angär de i följd af en föreslagen indragning till anttis», uplätne öfwerstödige hästkreatur, sä skulle jag rrs 1660 Den 28 December. tro, att ingen Landtbrukare, kunde för det närwarande hälla pris nied dem som i och för luxens underhällande säkert lära göra de högsta anbuden.
De bästa söhlston och hingstar skulle derföre dragne frän siu Oeconomiska bestämmelse, troligen endast komma, alt paradera lör rquipagen i hufwudstaden eiler wid ett mönsterbord under någre CavallerieOlficerare.
P r o t o c o 11, hållna hos H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adelil vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840.
Hörbergska Boktryckeriet, i84o - Lördagen den 16 Maj 1840.
Plenum kl. g f. m. o j\_nyo föredrogs och bifölls BancoUtsk:s den ag sisll.
N:o 13, i anledn. af väckta motioner, dels i allmänhet, om lån ifrån banken till understöd för kyrkors byggande, dels särskildt, om dylikt lån för uppförande af domkyrka i Hernösand.
Hr af Donner, Gustaf Wilh., uppläste följande:
Då StatsUtsk. erkänt nyttan och vigten af gymnastiska central-instilutet, både i anseende till syfte och hvad det för samhället, under sin korta verkningstid, uträttat; då detta institut icke blott tillhör den enskilda medborgareclassen, utan jemväl hvarje annan samhällsclass; då gymnastik, såsom den vid nämnda institut bedrifves, är ett verkligt sannt utvecklingsmedel för kroppen i dess friska tillstånd samt elt kraftigt hjelpemedel i de flesta chroniska sjukdomar, och då dessutom Utsk. sjelft vistordat detta institut vara det enda inom den civiliserade verlden, är det måhända mindre väl betänkt, att Utsk. icke tillstyrkt R.
St. att å stat uppföra det anslag, 6,075 r:dr, som finnes upptaget i K. M:s nåd. propos., rör;de gymnastiska central-instilutet.
Utsk. har nemi. nedsatt nämnda summa till 4>4°° 1-fdr, och, i stället för det i den nåd. propos:n för föreståndaren föreslagna belopp af 2,000 r:dr, uppfort denne vetenskapsman till endast 1,600 r:dr, i likhet med hvad för Carolinska institutets professorer blifvit föreslaget.
Är då denna beräkning uppgjord efter en likstämmighet i arbetsskyldighet, ansvar och tjensteåligganden?
Har man icke förbisett de med det gymnastiska lärarekallet förbundna kroppsansträngningar, hvarförutan detsamma icke kan rätt utöfvas; lägg dertill, att den sanne gymnasten måste besitta vidsträckta theoretiska kunskaper, samt att föreståndaren vid ett gymnastiskt central-institut — den enda bildningsanstalt för gymnastik-lärare i Riket, — står i ettslags ansvar för ungdomens fysiska uppfostran och den allmänna gymnastiska roilitärbildningen; beräknar man dessutom de många särskilda leetionstimmar, hvilka fordra föreståndarens närvaro och tillsyn: så tyckes jemförelse!! emellan denna befattning och en, med 4 till 6 timmars föreläsningsskyldighet i veckan, vara nog löst uppgjord.
Öfverläraren, som bör besitta en vettenskaplig bildning, Don 16
M a j f. m. motsvarande hans skyldighet att föreläsa anatomi och physiologi, använd på gymnastikens olika läror, rörelse-förklaringarna, theorien för de olika vapnens handterande, samt derjemte äga en utbildad praktisk färdighet, så väl i medical som pedagtjgisk gymnastik, torde snarare i löneförmåner böra åtnjuta en med färarne vid Carolinska institutet öfverensstämmande lön.
Anslaget till 4 repetitörer eller lärare-elever, hvardera med aoo r:dr, har CJtsk. helt och hållet lemnat utan afseende.
Dessa löner äro, icke blott för det närvar., af vigt för institutets verksamhet, utan torde fastmera på den grund böra afses såsom enda villkoret, på det gymnastik-lärare mätte kunna vid institutet qvarstanna och utbilda sig, vigtig! vid läroplatsernas besättande, icke blott inom sjelfva institutet, ulan ock vid academicrna, der en mot deras vidsträckta lärarekall svarande skicklighet erfordras.
Utsk. anser ej Staten böra bekosta aflöning till lärarinnor i fruntimmers-gymnastik, men utvecklar icke vidare grunden för detta afslag.
Är det icke af vigt, är icke tiden ännu inne, att den fysiska uppfostran
Ufven utsträckes till qyinnan?
Är hennes organer utbildade efter en annan naturlag än mannens?
Är nu delta sanning, bör ingen kunna anse det vara mindre lämpligt för Staten att bekosta aflöning till lärarinnor i fruntimmers-gymnastik, helst centralläroverket är besökt af nästan ett lika stort antal af båda könen.
Dessutom torde en hvar, som har någon kunskap om gymnastik, icke finna olämpligt, alt i denna sak bildas lärarinnor, som kunna efter föreskrift verkställa den manuella behandlingen.
Man gör institutet till en ensidig bildningsanstalt, om man löser den sammanlänkande ide'e, som ligger till grund för detsamma.
Utsk. anser sig föranlåtet, att, sedan det föreslagit ett ökadt anslag af 2,400 r:dr, taga institutet i stegradt anspråk, och har derföre framställt den fordran, att Stockholms gymnasii-ungdom skall vinna tillfälle att vid institutet kostnadsfritt få begagna pedagogisk gymnastik.
Tvifvelsutan upptager institutets nuvar. föreståndare denna fordran med beredvillighet; men är det rätt att, innan man öfvervägt institutets många åligganden, ytterligare pålägga detsamma Ökade göromål, utan alt derföre öka lärare-personalen?
Utomdess är institutet endast ett lärarebildande undervisningsverk.
Hvad man måhända icke kan undgå att ogilla i Utsk:s utlåt., är den beräkningsgrund, som detsamma antagit för nedsättandet af institutets projecterade stat.
Utsk. anser nemi. institutets enskilda intägter så betydande, att en minskning af nära 2,000 r:dr utaf den begärda summan blifvit föreslagen.
Kan Utsk. uppgöra en stat för ett offentligt läroverk efter de enskilda intägter, som tillkomma genom lärarnes möda och sträfvanden utöfver hvad Staten kräfver?
Haf - Den iG M a j f. ra. va lönerna vid academierna blifvit beräknade efter bvad lärarne i collegiipenningar inbringa, eller skall blott gymnastiska institutets stat fastställas efter delta egna beräkningssätt?
För att kunna på det närmaste upplysa om institutets enskilda intägter och huru desamma användas, tog jag del af institutets räkenskaper, oell fann, icke utan förvåning, att de på stat lönade lärarne erhöllo deraf ett ringa arfvode, men att deremot intägterna fördelades emellan lärare-eleverna.
Troligen finnes intet annat läroverk, hvars ledare mindre egennyttigt går till väga; och detta, för att i en framtid fä lärare bildade, hvilket eljest icke vore möjligt, sedan Staten nästan glömt detta instituts sträfvanden.
Institutets förre föreståndare, Ling, den för sin sak så helt oell hållet uppoffrande, nitiske mannen, afstod icke allenast de enskilda inkomsterna åt extra lärare, utan måste äfven esomoftast af sin obetydliga lön lemna understöd åt lärare-elever.
Samma förhållande är äfven nu understundom fallet, och dessutom torde institutets förmodade stora inkomster bevisas, förnämligast derigenom alt Ling lemnade sin familj efter sig i tryckande omständigheter.
SlatsUtsk. har, säger jag, måhända icke nogsamt besinnat hvilken förmåga institutet äger att verka och bereda för en framtid.
Måhända har Utsk., för att kunna bibehålla anslaget för orthopediska institutet, gjort denna afprutning å det föreslagna anslaget för det gymnastiska.
Känner väl Utsk. att orthopedien, riktigt ledd, är endast en underafdelning af gymnastik, och har Utsk. i delta fall sökt förskaffa sig ledning för sitt omdöme härutinnan?
Det är icke genom våldsamma medel, sorn man återställer helsan i en sjuklig kropp.
Detta mäste, der bättring är möjlig, beverkas genom en riktigt ledd gymnastisk behandling.
Staten bekosta särskilda instituter för de olika hufvudgrenarna af den gymnastiska vettenskapen, såsom för medical, orthopedisk, pedagogisk och militär-gvmnaslik — och dessutom anslå en bestämd summa till ett centralinstitut, hvarest den sanna gymnastiska ideen i sin helhet vårdades och utvecklades, vore detta utan tvifvel det fördelaktigaste.
Nu deremot, då alla anslag på det nogaste öfvervägas, föreslår jag endast, alt gymnastiska central-institulet, hvilket, enligt hvad jag sjelf under 3^ år haft tillfälle alt erfara, med fördel behandlat olika sjukdomar och chroniska lidanden, må af StalsUtsk. kunna påräkna dess medverkan i tillstyrkandet af det begärda anslaget 6,075 rtdr b:co.
Sjelf för en längre tid sedan räddad från en hotande bröståkomma,’ förmedelst den ändamålsenligaste behandling vid gymnastiska central-institutet, hade jag då tillfälle att närmare blifva bekant med dess behof och sträfvanden, och återgäldar nu på detta sätt, dock utan öfverdrift, en dyrbar skuld.
6 Dcii 16
På grund af livad jag således haft äran anföra, anhåller jag oin återremiss af denna del af SlatsUtsk:s betänk., som rör gymnastiska central-institulet och förenar mig för öfrigt i de af Herrar af Grubbens, Lagerhjelm, von Hartmansdorff och Ribbling afgifna yttranden.
R. o. Ad. beslöt, att detta anförande skulle fä åtfölja återreuiissen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 6a.
Vid förnyad föredragning af BancoTJtskrs den 29 sisth April e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o i4, • anleda, af Hr Bagges motion, dels om villkoren för återbetalning af de lån, som Uddevalla stads borgerskap och församling af banken erhållit, dels angtde ett nytt lån af bankens medel lill Uddevalla stads församling, blef samma utlåt, ån vo hegardt på bordet af Hr Edenhjelm, Gillis, samt Frih.
Ridderstolpe, Fredrik.
BancoUlskts den 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 15, i anledn. af väckt fråga om ansvars-bestämmelscn för den räkningshafvare i banken, sora, titan föregången collationering, assignera!'å sin räkning derstädes.
Fr.« Ged e r s t r ö m, Jacob:
Då författningar finnas, som stadga ansvar för öfverassignering, skulle jag för min del tro, att ifrågavar. hötesansvar för uraktlåten collationering väl länder till vinst för bankens tjenstemän, men ingalunda till bankens säkerhet.
»Finnes assignanten hafva gått öfver räkningen, får han böta, och hans egen fördel beror således derpå, att lian icke försummar collationeringen.
På sådan grund yrkar jag afslag å betänkandet.
Hr af Geijerstam, Gustaf Emanuel:
Grunden för det af BancoUtsk. i detta betänk, tillstyrkta beslut är den, att, enligt gamla banco-reglementet, skulle den, som försummade alt collalionera räkningen med bankens bok, böta viss proc. af den under årets lopp assignerade summan.
Det har handt, att ett af de milda stiftelserna i Stockholm assignerade utan föregången collationering.
Bankens ljenstemannapersonal väckte anspråk på böter, lill belopp af den stadgade proctn af den assignerade sunman, hvilka böter äfven på det sättet blefvo beräknade.
Delta gaf BincoUtsk. anleda. att föreslå bötesansvaret till det belopp, betänk, upptager.
Den siste värde talaren har misstagit sig såtillvida, som böterna aldrig beräknas efter beloppet af de under året dragna summor, utan efter beloppet af de summor, som blifvit assignerade från årets början och intill dess föregående årets räkning blifvit collationerad.
Den 16 Maj f. ni. 7 Hr af Geijerstam:
För att upplysa det misstag, för hvilket ilen siste värde talaren behagat debitera mig, får jag erinra, alt fullmäktige i banken sett saken sa som Hr von Troil, men att tjenstemännen i banken sett den ur en annan synpunkt; och som saken icke syntes BancoUtsk. klar, gaf det mig och öfrige utskrs-ledamöter anleda, att fatta det beslut, som nu är undersläldt Ståndets pröfning.
Såvidt jag kan erinra mig, har man hittills icke varit skyldig alt collationera sin räkning, med mindre man ville på densamma assignera.
Nu är det deremot föreslaget, att en hvar skall collationera sin räkning, sednast vid Januari månads slut, till undgående af 25 r:drs vite.
Om det nu hände, att icke r:dr stodo qvar på räkningen; huru skulle då böterna utgå?
Månne det vore skäl att på något sätt ändra de föreskrifter, som hittills gälla i förevar, hänseende?
Jag skulle icke tro det, emedan jag icke ser sådana skäl anförda i Utsk:s betänk., hvilka böra föranleda bifall derå.
Jag tillstyrker fördenskull antingen afslag å betänk., eller dess ålerremittering.
Det torde vara lämpligast att återremittera betänk., enär en förändring uti stadgandet verkligen synes vara af behofvet påkallad.
Jag tror det vara bäst, alt böterna bestämmas till ett visst belopp, och icke rättas efter den assignerade summan; emedan eljest skulle hända, att den ene assignanten, som försummade att collationera, finge plikta ett betydligt belopp, men en annan, som assignerade mindre, deremot endast ett ringa bötesbelopp, ehuru föreseelsen vore densamma, nemi. alt hafva försummat att collationera sin räkning för förra året, innan man började ånyo assignera.
Af sådan anledn. tillstyrker jag återreraiss.
För min del skall jag icke sätta mig emot återremiss.
Utsk. blir då i tillfälle att närmare utreda, hvarföre det tillstyrkt böter, der de icke borde finnas.
Man kan visserligen säga att K. kungörelsen af den 6
Maj i83o gifvit anledn. att beräkna böter för bristande collationering; men jag finnér åtminstone icke, att bankens säkerhet har något att befara, då den som assignera!' öfver räkningen får böta.
Assignerar han ej öfver, bevisar det, alt han har sin bok lika väl ordnad, som banken har sin.
N:o i5 blef af R. o. Ad. återremitterad!.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtsk:s den 29 sisth April e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 16, ang:de afskrifning af 2:ne från banken utgifna odlingslån.
8 Den 16 Maj f m.
Föredrogs ånyo BancoUtsk:s den 29 sist).
April e. m. på bordet lagda ullåt.
N:o 17, öfver en af R.
St:s år 18J7 församlade revisorer gjord hemställan, alt förre Bancocommissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådömdt ersättningsbelopp.
Jag anhåller om återremiss, på det BancoUtsk. mätte ännu en gång blifva i tillfälle att laga i öfvervägande, om icke billigheten påkallar alt tillstyrka RiksSttn afskrifningen, hvilken så väl bancoful Imäktige, som revisorerne tillstyrkt.
Det ansvar, som uti förevar, afseende lomme att utkräfvas af Bancocornmissarien Toran, grundar sig på den solidariska förbindelsen, som åligger samtlige bancocommissarierne inom bankens särskilda afdeluingar; men förhållandet var, hvad Toran specielt angår, sådant, att det icke varit för honom möjligt att förekomma den försummelse, hvarifrån bankens förlust härleder sig; och den person, sorn egentligen vållat förlusten, har undgått aili ansvar, derigenom alt han afled, innan ersättningspåstående var framstäldt.
— Detskulle då vara en obillighet, om en i moraliskt hänseende oskyldig person finge umgälla en försummelse, för hvilken den verkligen försumlige undgått allt ansvar.
Efter den underrättelse jag bar om förhållandet i detta mål, är det verkligen en moralisk skyldighet att bifalla afskrifningen.
Jag hoppas, att Utsk. icke skall vägra att göra afseende på känslan för hvad som är rätt i detta mål.
Jag förenar mig med Hr von Troil i anhållan om återremiss.
N:o 17 återremitterades.
Vid förnyad föredragning, bifölls BancoUtskts den 29 sisth April e. m. på bordet lagda ullåt.
N:o 18, i anleda, af väckt fråga, ang:de löneförhöjning, så väl för ålskillige tjenstemän vid R.
Si:s låne-contor i Götheborg, som för en vid samma contor anställd vaktbetjent.
Ånyo föredrogs BancoUtsk:s den 29 sisth April e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 19, i anledn. af gjord hemställan om nedsättandet utan den såsom Tumba bruks fastighetsvärde i räkenskaperna nu balancerade summa.
Jag vet icke hvartill det tjenar att i bankens räkenskaper utbyta den summa, hvartill Tumba bruk är upptaget mot en annan summa, beräknad på höfd.
Tumba bör uppföras bland bankens tillgångar, så skulle jag anse det böra upplagas till det belopp, som svarade mot brukets värde, om det skulle försäljas.
Men så vidt jag kan påminna mig, finnes Tumba icke upp - Den 16 BI a j f. m. 9 upptaget bland bankens tillgångar, ochjdå finner jag icke heller skäl att förändra summan.
Snarare bör man låta'bankens räkenskaper om kostnaderna vitsorda hvad de kunna; ty det tjenar till ingenting, att rubba det nuvar. förhållandet, när man icke gör det med större noggrannhet, för att nalkas försäljningsvärdet.
Hr Stuart, Garl Guslaf:
I anledn. af hvad Hr von Hartmansdorff anmärkt, får jag äran upplysa, att Utskrs framställning i detta betänk, bärleder sig från bancofullmäktiges derom gjorda hemställan; och jag skulle äfven instämma uti Hr von Hartmansdorffs åsigt, derest bankens räkenskaper upplyste hvad Tumba egentligen kostat banken; men då förhållandet icke är sådant, och man har en giiltig grund för den nu ifrågasatta ytterligare nedsättningen af Tumbas bokförda värde, så bar jag inom BancoUtsk. icke funnit någon betänklighet vid att instämma uti fullmäktiges förslag.
Jag får anhålla om bifall till Ulslos betänkande.
Då man har räkenskaper, kan det icke vara utan vigt, alt dessa räkenskaper äro sådana, att de upplysa sanna förhållandet.