Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt Meta >vi ock en Man ivid rhroneng stda, hägttare af lius likasom af dygder t det bör wara en tröstande kännedom, atk när den tid ett gäng komitier, Vä bestick Med Mogenhet kunna fattas öfwer sanningens och wälwiljatts räd i Vrltä ämne, stall Han ej mä» M i 4Z6 Den i Juni!. qra dem understödet af stn kraft, och denna kraft ej sakna stn framgång.
Jag lemnar, man ytterligare betraktelser, detta ämne, såsom der der redan erhållit en begynnande handläggning, för akt mera omständligt be» h ndla den andra frägan äsystande medlen lil! landow förbättrande.
Deha medel kunna wara mangfaldiga; men icke alla konna ens rätt kännas, och sä af de kända annorlunda än stumpwis, eller pä ett halft och veftenryckrligt sätt amvändas, under en märkligt rädande brist pä den speciella statistiska kännedom af landet, pä hwilken endast, och ej pä den öswerslagSwis gistade, nagra fullt riktiga och räktwisa förbältringsförflag kunna byggas.
Icke ens fördomen emot de statehushällningsprinciper Lmitb, och deras efterföljare framlagt, kan fullkomligen brytas, sä länge icke hos ost kjelfwe rön äro gisna, lika med dem hwilka fädt deras läror, dessa skola intill dest behandlas såsom phjsosophi ett i dcsta lider synnerligen anwändt ord till nedsättande af alla omfattande sanningars warde. Hwarje Regerings uödwändiga behof af penningar och folk, hafwa i detta rike framdrifwit irenne ganska betydande statistiska anstalter: jordeböckerna, landtmäteri och tabellrverket.
Dessa anstalter äro bragte kill mycken fullkomlighet, men torde wäl wid en noga granskning, icke äga all den som behöfwes. Likwal, om de den ägde, Hwad inhännas mera genom dem, än kunskapcrne »m jordens naturer, dest specialrymdcr, bcst .s allmänna egcnffaper och folkmängden? och vesta kunsta - Den i Iunii. 437 skaper äro, pä mycket längt när, icke de enda som fordras.
En högst wigtig special kännedom saknas aldeles, den om landers produktion, sä wäl om den weckliga, som ännu mer om den möjliga.
Widare, såsom speciella betraktade, saknas de om handels- och näringsrörelserna: om mynkekS och desi ätsktlliga representanters olika circnlakion och werkningar: om tilwarelsen eller anläggningsmöjligheten af communicationer: om olikartade landsträckor) förhallanden till hwarandra, om alt hwad wära wakten, wära berg, wära mastar och ödeland ännn kunna bjuda ost: om del rikriga och del oriktiga uri landers särskilda indelningar: om inflytelsen af särskilda provincial-lynnen, seder och sysselsättningar: om inrättningarne kill folkets moraliska, intellecruella och medborgerliga odling och dessas werkningar bäde pä mcnnistorna och industrien m. m.
Ty nagra summariska öiwerslagsupgijrer i desta ämnen äro oändeligen längt ifrän att utgöra cn statistik i ständ att rätt wägleda statsmannens, oeconomens, financiercnS, eller den omfattande miliraireränkarens nytliga planer.
J>rtet summariskt är pälitligt, som ej grundar sig pä en noggrann kännedom i detail: det är Venn- som fattas otz, som fattas för Riksens Sränders, som fattas för regeringens wälwilja, och der faller lärk i ögonen alt denna kännedom aldrig skall winnås, uran ett steg, som förer upmärkfamheten särskildt till hwar enda socken eller härad af riker.
Men hnru skall en sä specialiserad kännedom winnås?
Omöjeligen ensamt genom en corps inrättad pä ett enda ställe i riket, sadan som Kongl. Kammar» Col. 4I8 Den r Iuntt, Coll-ginm, eller yck den nyligen bestulna och wis« sersigen pä en stor plan byggda Lqudlbruks-Jscade, rnien, En sadan corps är för långt skild frän de Mangfaldiga sina desarne gf riket, Den kan ej sjelf inhämta npgisterna; den kan knappast mera än Mottaga och sro dem.
Foga mera kan genom länsstyrelsernas omedelbara åtgärd erhällas: de äga dertill icke lid: och dkk more en skickelse, svin ej kan förmodas, eller ens begäras, om några bland dem funnes, utrustade med alla ti l detta änhamäl nödsgg kunskaper, Z)e skulle i allmänhet mara skicklige akt underhal* la en stgrjstisk kännedom, ej att först sammanbringg den.
Någon annan ntwäg synes således ej ater? stä, än akt till denna kännedoms första samman?
hringande utse särjkilta personer Harwid ater möker den omständighet, att qan?
Da fä träffas, som dertill äga all erforderlig skicklighet : men mänge tjenlige att gä j späre,, ester en eller annan skicklig, Af elt stort amal personers anwängands genast skulle således följa, att mycken kännedom, men till största delen bristfällig och oriktig, erhöttes, Det storg amalek, nödigt för jkyndsamhetS skull, kan allia, med hopp om pålitlighet och VIN system i ett ämne, soy, omfattar alla de mängfgle diga grunderna för statshushållningens uträkningar, icke anwändas, uran att först ert modell för upgis, serna funnes, hwstket det skulle äga att följa, Ltt sädank modell, eller schema, kan ett land, tzer begreppet om statistik är sa Wl, ochäfmen af den Den r Iurm.
4Z9 den som mest tänkt öfwer de dit hörande ämnen, nästan ej upgöras, utan en förutgående erfarenhet, genom resor inhämtad pa ställena.
Sadan» resor, anstälda för att pä pros upfalta en statistik öfwer ?
L z län, helst af följaktig beskaffenhet, synes således wara den enda palitligq grundläggning, och wore denna en gäng giswen, skulle föga swärig, hek sig för regeringen förete, atk uppå någre kunnige granskares förstag utfärda en instruction för flera befullmägtigade pa en gäng till statistikens upfatkande öfwer hela riket, äfwensom derefter för länsstyrelserna gtt denna kännedom ärligen underhålles, En wist, kanhända af rubbade interesten» men wida mer af lättsinnighet, af oförstånd, och af förkolnad känsla gs egen medborgerlig wärdig, het alstrad ton, att föga något sä owist finnes, som icke Riksens Ständer kunna besluta, har ofta föranledt till den orättwisa, att lemna aldeles obemärkt alt det af dem framdrifna i stort nyttiga, som deras omsider bestämda tjllwaxelse förutan, sannolikt hade stannat inom nägra indjviduers wanmägtiga tanke.
En förteckning deröfwer skulle lätt kunna upgöras, och icke befara art förmörkas genom upställningen af alt der utaf Riksens Ständer beflutna, som med iner eller mindre skäl skulle förtjena alt klandras.
Pä den skulle äfwen igenfinnas samtelige Riks-Srandens wid flutet af 1809 och 1810 ärs riksdag, i anledning af gjord motion af Herr Aubiteuren kelrr liömZ och deröfwer af Oecononnä-Utskottet, under den ro Mars ?8ro, af^ifwit betänkande, beflutna rch framförda - Ten l Junil - da iinderdäniga önskan, attHansKongl. Majit, i händelse der af H rr l(.öni§ gjerde förstag om en pe»- sous bcfullmagtigande u.l uptagande af en statistik osmer riket grille anses antagligt och nödiga medel till detta ändamål ku:,de utfinnas, Hanö Majtt niaktt läckas de härtill nödige åtgärder anbefalla.
Ehuru nägon werkställighetsälgärd wid detta mål ännu icke blifwit lagd, har jag mig likwäl serskilt noga bekant, att de af Konungens embetLtliän som härmed kunnat äga befattning, bade redligcn erkänna den owilkorliga nödwätidighetcn af en sädan anstalt, pä der sä Regeringens som
Ständernas afsigter en gang mätte komma ur belägen» helen att wid manga tillfällen twärstanna eller mistrcktas af brist pä lilförlirelig kunskap, och att ds äfwen lika redeligen welac befrämja ett till ändamälet ledande bestut om anstaltens werkställande: och är det mer än sannolikt att ett sadant bestut more till »verkställighet boredt, derest ej, under ä ena slvan ofullkomligheten af wista till statsutgifterna gjorda anslag, och ä den andra uödwändig»
Heten att till inträffande tillfälliga utgifter anwän» da äfwen förut oparäkuade inkomster, det bekydligg hindret af brist pä penningetillgäug hade mött.
Af denna anledning, och dä utan twifwel Riksens Ständer ej frän detta riksmöte skiljas, uran ait hafwa försatt regeringen i tillstånd att numera uran en bekymmersam willrädighet om medel kunna bestrida statsutgifterna, utbeder jag mig ödmjukast fa förestå, det Riksens Ständer behagade, med de modificakioncr jag ofwanföre wisat mig äsyfta, hos Hans Maj-.t förnya berörde sin under» Den i Iunik.
441 daniga önskan, och anhålla om fogande af en skyn delam anstalt lill befordrande, och tillika allmängörande/ af landers stalistista kännedom, jäsom eli mål, hw>lket, jemte allmänna upfostringswerket, Riksens Ständer anse wara af den wäsentiigaste inflytelse i afseende pä närwarande, men ännn mer pä kommande flägkers wäl, och under förhoppning ait, läktare än kilförene, sädane besparingar till R>ks-Statens nionde hufwudtikel torde kunna ästadkommas, af hwilka de nödige kostnader kill befrämjande af bägge desia ändamål, stola kunna be» stridas.
Den rid har altid warit, da landetS kännedom och förbättring utgjorde ett wcrkeligc behof, och detta behof kan, under chwad samhällsskick som halst ald> ig uphöra: och efter uprälkanbet af ett regeringssätt, enligt hwarS hnfwudgrunder nationen och dest styrelse arv bägge ärnade att wara hwad de böra, efter det förhällande till Utländska magter, hwaruci Swerige genom de nyaste tiders hwälfninqar blifwit stäldt, och efter den omsider mycket almänt erhällna och uttryckta öswectygelsen alt uprätlhällandec af statens sjelfständighet bör grunda sig, mindre pä styrelsens pcnningerilgängar, än pä uröfningen af medborgerligherens pligter, är ock den lid kommen, da Zol° ketö förbättrande genom allmänna upsostringen bör utgöra en af Regeringens och Riksens Ständers främsta omsorger, emedan hwad under ctk annat samhällsskick möjligen kunnat ästadkommas, med blotta wiljor, mäste nu ästadkommas genom wiljornas understöd, af sunda begrepp och sunda wanor.
HoS »4?
Dm r Junti HoS Herr Landt-Marsikalken och Höglofle Ridderflkapet och Adeln är min anhållan, att detta diclamen mätte till utlärande af allmänna Beswärs. vch Oeconomiä-Utffokrek fönvisas.
Remitterades till allmänna Beswärs- och Oeronomiä-Usffortet. Zans Excellence Zerr Grefwe Q^IIeydorg, ckreclrik, hade inlemnar sstl sä lydande diktamen : Wördsamt Memorial!
Det Embete Kongl. Majtt mig i näder ay, förtrott, sätter mig i närmaste tillfälle, att känna »värkan af Hos-Rälsernas nn marande qflönings? sätt, och gör det för mig till en helig pligt, arr med Herr Lagman kook instämma i det mördsamma förslag han afgiftpil om förbättring i berörde aflöning.
— Det utgör otwifmxlaktigt ett Migtigt föremål för Riksens Ständers omsorger, rut tillse det inga hinder mäge möta Styres, sen att afn-en för framtiden dana en Domare, xorps som med aktning för sig sjelf, lagarne och medborgares deri förwarade rättigheter, npsyller sitt answariga kall.
Detta ändqmäl fan ej minnas utan upmumran för förtjensten, skickligheten och fliken
Sä smickrande det ock mä maxa atk fäsom lagens tolk skipa rättwisan sä tis fridsställande det och är för den redelig? domaren att nprätta ben förtryckta, attur mörkret framdraga den gömda sanningen och akt genom lagenS myndighet gifwa ny styrka ät de band som med Konung och fostxrlandLsörenq medborgsmannen kan Den r Jun», 443 kan sikwäl med den grannlagenhet, uplySNiug och prskillning som fordras härtp'd, med den möda pch belrvär som åtföljer besia göromål, och med den bitterhet som ondskan och eqennyttgn skall rikta pwt honom, det ej utan altför stop okunyoghet om »Uenniskokynnets beskaffenhet i allmänhet wänkqs, arr staten stall äga påräkna rjenltga ämnen härtill om d? icke winna den Utkomst och i öfrigt sorgfria lefnad en hmar söker.
Herr bagman f^öök har wifat hwad HofMätserna fordom ägt och hwgd de förlorat.
Iaq kanner icke nägpk yrke, der magmed anwgnd sikistliahet och flit iste skulle winnq en bättre utsigt för sin framtid, än den har, som nu gar akt fästa sig wid HosRätksbordet.
Wqktmästarne hos Riksens Ständer och deras fltffott äro under riksdagen nästan i bättre wstkor än mänge af HosRätlens ledamöter.
I stället, akt som lög tror, en klok och rig tig organisation ställe fordra, underdomare nemligen Häradshöfdingar och Borgmästare byrde i hopper akt njuta en befordran dä de placerades till öfwerdomare och ledamöter i Hof Ränerna, äga en belöning gkt M>nng o>n möjeligheten att wid annalkande högre alder fä en tjenst, som ehuru trä, gen och arbetsam, lik-väs iste more förenad med de förras besvärligheter mäste besia embetsman nu ofta fa kill sine öfwerdomare dem hwilka warit deras skrifware och dem de ftelfwe handledt» emedan Borgmästaren och Häradshöfdingen häldre mäijer akt gräna och dö j sin innehaswande tjenst» än akt söka en hesyrdran, der han skall lida nöd. 444 Den i Junit Att emedlertid dct allmänna härpå förlorar är sä» bert, dä underdomare göromälen fordra maiinaäldrens styrka och ihärdighet, samt hos Hof-Räncrna äter erfordras mera erfarenhetens samlade kunskaper.
I stället att wid hwarje
Häradshöfdinge ledighet äftven till de mindre domsagor 20 a zo sökander wanligen sig anmäla — sokcs cu Asiessors tjenst i Hof-Räkkerne af ganska fa, och det inträffar icke sällan, att de, som skalle wara närmast genom tour och skicklighet, ej kunna öfwertalgs sadan tjenst emottaga.
Dcn som icke händelsewis äger egna tillgängar sinner sig ofta mer belåten att pä annar färt omvända ett förtjent förtroende.
I stället att en framtida utsigt om : ödig bärgning skulle i Hof-Rätterna qwarhälla den skickelige betjeningen och mana ynglingen att äfwen med upoffcing af sin enskilda förmögenhet, der arbeta under afbidan af tillfället till befordran, blifwer brist pä ämnen till HosRättöarbetets bestridande dagelig?» mer och mer synbar och oroande.
Haglinge» som utan annar understöd, än det ett otillräckligt stipendium nägon gang gifwer, med ytter» sta sw ärighct uppehåller sig wid Akademien tills han hunnit undergå erforderlig examen, och derefter skyndar sig att blifwa inskrifwcn i Hof-Rätten, skall ivid nu wakande omständigheter sällan sinna hwar» ken möjlighet eller ändamäl att, länge saknande alla inkomster, med fortsatt arbete och handledning i Hof-Rätterna upoffra en tid, som i stället anwänd
xä landet såsom skrifware eller sakdrifware, blir Den r Junit.' 44S för hans dageliga behof mera gagnelig, men der han mindre kan bliswa af sine förmän rätteligen känd, och der han ej altid kan aga de särskilda tillfällen till erhällande as widsträcktare erfarenhet och menniskokännedom, som erbjuda sig i en krets hwarcst mål och ärcnder af fa skiljaktig beskaffenhet och fran olika ställen sammanstöta samt af flera personer behandlas. —.
Huru mänga merkell» ga förljenlier ha små icke pä detta fäkt blifwit undangömda och i hwad förlägenhet hasma icke Hof Ratterna härigenom pä sednare tider blifwit försatte, mid förordnande af Exira Domare pä landet och i städerna — dä Hof Rätts arbetet börjat studsa i brist af tillräckclig betjening och renskrifning, samt da ledige tjenster inom Hos-Räkterna skola tillsätta?.
— Ju inskränktare antalet att mälla emellan blifwer, desto swärare ark mid walet följa den grannlagenhet och stränga granskning, som likwäl är af sä mycken inflytelse pä det allmänna och pä framtiden.
Sluteligen skall man nödgas emottaga hwad man kan sä, och kanske anse der som en winst akt äga tillgäng pä någre som ärminstone kunna skrifwa en läslig styl och stafwa någorlunda rätt.
Jag häpnar wid ätankan af följderna.
De skola ofelbart längre fränt wisa sig starkare om ej hjelp mellankommer.
Jag har ofta med smärta sedt ynglingar, som lemnat det bästa hopp, nödgas öswergifwa en bana pä en gang sä trög och litet loswande, och jag saknar ord atr yttra mina känslor wid asynen af desie öfwer
Domare, som kämpande mot nöden, endast äga till tröst deras samwtten, och önskade kunna nedflyttas till de tjenster hwarä de böra uxrärtg förslag.
Den - 446 Den l Junit.
Denna teckning är instämmande med wärkelt «sa förhällandet.
. Resultatet blifwer e» fuilkonir 1ig brist pä skickelige ämnen.
Ha>,löshet och lamhet tvid fullgörande af Embeköinanna skyldigheter.
Stalén äger att med stränghet sördra redö af sine Domare, Men dä skall äfwen staten tipfyllg sina förbindelser emvt dem, och de derigenom lemnäs tid art ensamt upoffra tig ät deras kall . dä skall den lom bör ivaka öfwer sakernas fortgång icke Mötas af considerativner, hwilka de särande föreställningarue as Domarens och hans blottftälda familles belägenhet och öde naturligt itigifwer — dä skall ett gifwet höps) öm fraMtidS bärgning locka ynglingen till flit och arbetssainhet och öpna den täflan att utmärka sig, soM grundlägger skickelighetem
Öm nägon af de alternatider Herr Lagmäti kl.ööl^ fökestagit, want Riksens Höqlofli Ständers bifall, skulle en smnMa Upkomma, soM öfwctleMnad till Kongli MajikS höga disposition och fördelning, ware sädan, att "roligen ej allenast Hof-RältS Ledamöterna och Betjenikiaen kunde winna ett nagorlUn. möt ändaMalet swgranve aflöning, utan öck Kongl, Ä!aj:t äga nägot öfwerskott att anwända sa wät rifl bestridande af arfwoden wid adjunctioner, da antingen särskilde händelser eller ordinarie Ledamöters sjukdom sördkade ön eller flera ekträ Ledamöters förordnande, som äswctt till Understöd för Jusiitiä Revisions fördelningen af KönuttgettS Cattrellie, hwaes sportler bliswit ansenligen förminskade genöm förlusten af Finland ^ der akbetsgätig fsrdrar handläggning af mänga extra ordinaricr, Dett i Iunii. 447 öch der första lönen ivo R:dr sällan willnes före än efter IA ärs tjenstetid.
Jag stalie ej underlåta förestå indragning af Hof-Rärts
Ledamöternes antal, sä wida jag icke för det närwärande ansäg det wädeligt.
Om en sädan indragning möjeligrwiS ma kunna äga rum, kan det icke ske utan i sammanhang med nödiga förändringar i allmänna Lagen, besynnerligast hwav angar antalet af Ledamöter, som böra öfwerwara hwarje sak, under DvMsiolarnes organisaiion och deras skyldighet att underställa wista beslut i brottmål.
Desta förändringar fordra mycken »varsamhet och öfwerläggNing, De böra icke widkggaS annorlunda än i ett systcme
Med hela lagwerket, som ester Riksens Ständers förordnande är under granskning af deri särskildt tillförordnade Eommi teen och de förslag härom kuntta göras, böra först undergå den mer ösfenkeliga pröfning/ söM Minnes genom det tillämnade LagprojetletS tryckning.
Länge har destuiom klagan hos ost warit förd öfwer dö manga särskilde
Domstolar, som u» tom de allmänna äkö i lagaktte faststälde.
Litt ittffränka dem, sä att alla mål af juridisk beskaffenhet mage fa enahanda handläggning, utgör bland annat ert grannlaga ämne för Lag-CoMMiräns Upr Märksamhen Derigenom skola ofelbart Hof-Rättörnås göromål än widare ökas och lägga hinder i wägen för inskränkning i LcdamökörNas antal derstädes , söm ater kan da ägg rum i anseende tili andre Embetsmän. Hwad Götha Hof-Rätt särskildt widkommer, sä saknar den samma tkvärtvm löner till sä wänga Le» 443 Den i Junit.
Ledamöter och betjente som nödwändigt fordrasArbetct kan der nn mera, oaktadt all anwand filt icke bestridas under z:ne Divistoner och fräga har till och med uppstad! om angelägenheten atk pä någon lid äkminstone tillsäkta annu en ny, lill minnande af sint i äldre mål.
Emedlertid har, för att sätta de nödiga z:ne Divistonerna i activiröl och att förekomma hinder i göromalens gäng, Kongl.
Majit redan en längre lid, warit föranläten förordna z:ne Extra ordinarie Ledamöter, hwilke tjena utan annan lön än den betjent» lön de kunna haswa förut innehaft, hwarigenom swärigheterna för denna HostRatk och dest betjening ännu widare ökats.
Der synes således i alla fall fordras en tillökning i lönernas antal, som sätter Götha Hos Rätt i lika ställning med Swea Hof-Rätt, och Canccllisternas antal i bada fordrar tillökning om renfkrifning skall kunna bestridas.
Härwid bör jag eller underlåta namna, att för ar -809, I2OO R:dr wörö ansiagna till Swea HofRätt och ic-so R:dr »lil Götha Hof-Rätk såsom adjunctivns medel, och atk tillika understödja be lönlöse eller ringa betalte tjenstemännen; men akt cn stor kel af denna obetydeliga summa wid 1809 ärs
Riksdag indrogs och att wid ststa Riksdag, berwid jemwäl förblef, oaktadt Kongl. Majit dä föreställe Riksens Ständer nödwändigheken af summanS tillökning.
— En omständighet den jag wägar särskildt ytterligare hemställa till nödig rättelse.
Mänga händelser haswa således tillstött att ansenligen försämra Host
Rätternas belägenhet mot förr och att förswära deras göromål.
Zag anser mig
Den i Junti. 449 Mig icke böra uppehålla Högloft.
Ridderffapet och Adelil med uprepande af flera specialiteter och de» laillet.
Jag äberopar blott ersarcnheien, och an. ropar dek allmänna niiek, som icke lärer underläta att wärksamc omfatta, hwad möjeligen uiä kunna widtagas, för att äk den wigliga gren af styrelsen, som törer lagsVipningen, qiswa ben riktning, ord» ning och styrka , folkets iva!, lagarnas kraft och allmänna säkerheten fordrar, tillfredSstäld, art ärminstone icke genom försummelse arr meddela någon uplysning som af mig kunnat bero eller mäntaS, bereda mig framtida förebråelser.
Remitterades till Stais-UlsPottet salom ägan» de gemenskap
Med det af Herr Von kook i ststa pleno upläste memorial Zriheppe
Ltael von lllollstcin, Lorsttrkull»
ViZ, anhöll att i nästa plenum fa inlemna ett memorial i samma ämne.
Hlvr 8koIlledranllz öllatlllaS ^tcliimbollluz, hade inlemnac ett memorial, som uplästes sa lydande. Wälborne Herr Landt>Marl?alk! Högloftige Ridderskap och Adelf Under ett Riksmöte der hwar och en medlem tycks täfla om a,t igenom enighet och npgifier af förbättringar tvid Rikets angelägenheter gä Kongl.
Majtts faderliga omsorger för landers wäl, sjelständlghet och förkofran^ lill mötes, anhöller jag^ddmjukeligen alt sa underställa Högloft.
Ridderskapek
Sch första Del N s sy. 450 Den i Jun!!- och Adelns uplysta granstning, följande memorial, förfakkadt i dek hopp akt gagna det allmänna och äkerstaffa den fattigare delen af wära landsmän ert flere ar redan saknadt behof och stall om det anrages, ingen möda a mjn fida sparaö, wid werkstallin heten.
Lifwad af Verta hopp, har jag anwändt hela förledna ärer att gransta orsakerna kill den dyrhet och brist af salt sist i wart land, som nu fatt denna nödwändighetswara wida öfwer den arbetande clasiens lösningesörmaga och funnit egenreliga hindret för en fängst swarande emot sist tillgängen pä wara kuster, bestå endast nri knstboernes okunnighet om de uti andra länder brukirge och mera - lönande fistmethoder.
Sa ofta ej sillen gar inom stars da den af dem fängas eiler instängcö med sä kallade Wadap (Notar ruan Kihl) idkar en folkmängd af 8 a yvvo personer fran Strömstad lii!
Halmstad bugren, ej annat siste än med krok i ett fistewatte», som hamtar sin tillgäng inur werldöhafwet, hwarL widd answarar för desi waragtighe?.
Det af Kongl. Majn Nadigst tillälne Bolag som i Götheborg börjar organiseras för Sillfisket pä djuper, och hwartill Riksens Höglofl.
Ständer uustagil en fond af 50,000
R:dr lofwar säker framgång, dä der enligt Holländska methoden med drifnöt werkstaiies, men bidrager ej till kustbocrnes bättre underwisning och större fångst af öfrige fisksorter rjenlige till sållning, såsom Cabbilliou, Längor, Torst, Flundror och Makrill, hwilka, dä Sist ej fas, fullkomligt kunde ersätta behofwet as salt sist Den i Jun ii> siss för landet och stuteligcn lemna öfwcrflöd deraf.
De knnssaper jag i andra länder haft tillfälle förwärfwa mig om wida baltie Wene inrättningar än de nu i Cattegat brnkiige, tillbjuder jag utan belöning Nationen och bifogar ödmjukeligen härmed en förteckning ä den redskap jag anser i dessa matten anwändbar.
Men dels, för att igenom exempel öfwenyga folker om wcrkligheten af dessa redskapers nytta, dels, för att sedan de deram hunnit blifwa öfwerlygade kunna lärka tillwerkningen af fissredffap igenom anläggning af notwäfnad enligt Skottssa methoden, nödgas jag anhälla der en summa af Z,ooa> R:dr B:co blifwer af Riksens Högloft.
Stander sä anftaqen, att hälften deraf ka» af mig disponeras detta ar, och andra hälften näfta ar; Jag sar derföre i ödmjukhet anhälla att delta blir de andra Ständen communiceradr och till Oeconomiä» och Statö-Utskotten remittcradt.
Förteckning af i Lattegat anwändbare Fiffe - Redssaper1:0 Torsk och Cabilliou
När med dubbla Gren,- mar. sto Drifnäl enligt Holländska methoden, äfwen bruklige i Mcdelhafwet wid sa kalladt Sardin sisse. Z.o Segclnotar, den större med dubbel kihl, kan, dels nyttjas under segling med a:«e fartyg, dels wid ändring pa Bankar i anseende till inrätiningcn deraf, som redan med förman blifwit nyttjad enligt till Kongl. Majit i unVerdämgh-t inlemnadt benft*, 4:0 452 Den i Juni!. 4:0 Mindre Segelnvtar (för ett skepp), som nykjas af sä wäl alla Engclfta örlogsmän som af Spanioren wid Fonnsifket och Uti Frifchehaf i Prenhen. Z:o Sänk Machiner med ingängar pä alla sidor r likhet med Rystiar, hwaruti bete lägges för atl ditlocka sifken. 6:o