Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller sålunda om proposition på den af Herr Danckwardt föreslagne redaction, eller, som är detsamma, om bifall till Utlåtandet med uteslutande af orden: ej ter Jordeboksvärde.
Undertecknad Riddarhus-Secreterare,' Sedan Borgare- och BondeStåndens ProlocollsUtdrag numera blifvit framskaffade, får jag vördsammast upplysa, att BorgareStåndet bifallit Utskottets Utlåtande, och att BondeStåndet antagit detsamma med uteslutande af orden, efter Jordeboksvärde.
Från PresteStåndet har annu icke något ProtocollsUtdrag i ämnet ankommit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, likväl med den förändring, att or - De fi 7 J a n n a v i i e. m, 169 den: efter Jordeboksvärde måtte utur Utskottets tillstyrkande utgå.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Herr Bråkenhjelm föreslagit, besluta, att Herrar Adler'brandt och af Wetterstedt borde för sine godkände fordringar erhålla ersättning efter Jordeboksvärde, uträknadt efter Markegångsprisen Länen emellan, ide af dem dertill uppgifne hemman under Ädelforss, till så stor del, som, efter denna stadgade grund, mot fordringarne belöper; och att i händelse vid liqviden en mindre brist, som dock icke finge öfverstiga t) Daler silfvermynt, skulle uppstå, samma brist må på lika sätt med andra Skatterättsfordringar fyllas, samt att underdånig skrifvelse härom från Rikets Ständer till Kongl. Maj:t må afgå, med underdånig anhållan, att Kam ma rCollegium må erhålla Nådig befallning, att låta verkställigheten häraf skyndsamt besörja.
Ja och Nej. Hans Excellence förnyade båda dessa propositioner, men de besvarades åter båda med Ja och Nej.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt då Hans Excellence icke kunnat lill - Den 7
Ja 11 u a lii e, ra. för Ii Lii gen utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet, ansåg Hans Excellence sig böra ännu en gång framställa proposition till bifall å StatsTJlskotlets Utlåtande, likväl med den förändring, att orden: efter Jordeboksvärde måtte utur Utskottets tillstyrkande utgå.
Ja, jemte några Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Heldre än jag risquerar att hemmanen ännu i 5 år skola vara nästan öde, nödgas jag, för andra gången under innevarande Riksmöte, begära votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställde derefter följande Voterings-proposilion; Den, som bifaller SlatsUtskottets ytterligare Utlåtande, angående användande af den till Ädelforss Guldverk lydande egendom med tillhörigheter, likväl med den förändring, att orden: efter Jordeboksvärde böra utur Utskottets tillstyrkande utgå, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Den 7 Januarii e. ni. * 71 Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln besluta, att Herrar Adlerbrandt och af Wetterstedt böra för sine godkände fordringar erhålla ersättning efter Jordeboksvärde, uträknadt efter Markegångsprisen Länen emellan, i de af dem dertill uppgifne hemman under Ädelforss, till så stor del, som efter denna stadgade grund mot fordringarne belöper; och att i händelse vid liqviden en mindre brist, som dock icke får öfverstiga nio Daler silfvermynt, skulle uppstå, samma brist må på lika sätt med andre Skatterältsfordringar fyllas, samt alt underdånig skrifvelse härom från Rikets Ständer till Kongl. Maj;t må afgå, med underdånig anhållan, att KammarCollegium må erhålla
Nådig befallning att låta verkställigheten häraf skyndsamt besörja, Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapetoch Adeln godkändes, samt anslogs, Voteringen börjades klockan half till jo e, m.; och befunnos, efter voteringens slut, klockan en qvart till ii e, ni,, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit som föijer; Ja — 18.
Nej — l6.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Gref ven och 17* Den 7 J an u a v i i e. m.
LandtMarskalken förklarade, att Ridderskaapet och Adeln således bifallit StatsUtskottels of vanberörde Utlåtande, likväl med den förändring, att orden: efter Jordeboksvärde skulle utur Utskottets tillstyrkande utgå.
Herr Bråkenhielm,:
Emot detta beslut får jag anmäla min reservation, och ödmjukast anhålla att dermed framdeles skriftligen få inkomma.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att följande 9 bland Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer tid efter annan afgått, nemligen: N:o 138- Grefve Adelsvärd, Erik Reinhold, ,, 141 - Grefve Posse, Carl Henrik. „ 276.
Friherre Löwen; Fullmägtig Herr König, Carl Fredrik. „ 358.
Friherre Lagerbring, GustafOlof. ,, 912.
Herr Apollof; Fullmägtig Herr von Schantz, Johan Christian. „ 1088.
Herr Leijonflycht, Albrecht. „ 1922.
Herr von Platen, Achates Carl, „ 2i5o.
Herr von Hohenhausen, Carl. „ 2297.
Herr Tamm, Pehr Adolph.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Ridderskapets och Adelns Herrar Bänkman, att å nästa Lördag den 9 dennes e. m. sammanträda, för att i de afgångne Electorernes ställe utvälja 9 nya Electorer, Den 7 Ja nu nr i i e. m» Justerades 6 ProtocolIsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 4 dennes f. m. och e. m. fattade beslut.
Upplästes följande Stats- och Banco* Utskottens den 28 sistlidne November afgifne Utlåtanden: N:o 29.
I anledning af väckt fråga» angående uppställande af ett nytt Creditif å 2 millioner R;dr till ManufaclurDisconten.
N:o 3o. I anledning af ej mindre Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 4 December 1828, angående låneunderstöd till återuppbyggande af staden Borås, än ock Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 17 i samma månad, angående lånebilräde till staden Norrköping. N:o 3i.
I anledning af väckt motion, angående lån till staden Uddevalla.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss af en lill Kongl. Majit genom E. J. Gezelius, i egenskap af Fullmägtig för Öregrunds stad, ingifven underdånig ansökning om byggnadshjelp för nämnde stad, efter den derstädes tiinade eldsvådan.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående låneunderstöd af allmänna medel till Trollhätte Canal- och Slussverks Bolag, 174 Den 8 Januarii f. m. för fullbordande af en Canalanläggning vid Ströms Säteri i Bohus Län.
Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan half till ii om aftonen.
Fredagen d. 8 Januarii i83o.
Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets, den 27 sistlidne
December under N:o 296 afgifne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, med öfverlemnande af Utskottets under N:o 295 meddeldte förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förändring af 17 Cap. HandelsBalken; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under gillande af hvad ExpeditionsUtskottet uti nämnde Memorial yttrat, Utskottets ofva oberörde förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse godkänna, Den 8 J a n u a r i i f. ni.
Å nyo föredrogs ExpeditionsUtskotlets, den 27 sistlidne
December under N:o 297 aflåtne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets under N:o 276 förut meddeldte förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förändring af 4 §• i 17 Gap. ÄrfdaBalken, samt upphäfvande af samma Capitels 5 §.
ExpeditionsUtskottet har ansett, att den anmärkning, som af en Ledamot här gjordes emot förslaget, icke äger någon grund, när förslaget nogare granskas.
Emellertid qvarstår dock den förut anmärkningsvärda meningen, att Lagstiftningen en gång fordom antagit en Lag, som ej vore förenlig med sunda förnuftet och den jemlikhet, som inför Lagen bör äga rum.
Jag anhåller, att denna mening måtte uteslutas, och skrifvelsen i öfrigt till Kongl. Maj:t afgå, enär saken ändå blir alldeles densamma.
Jag anser det ej passande för representationen, att till den andra delen af Lagstiftande Magten framföra en sådan mening.
Friherre Cederström, Jacob: Den af Herr Ribbing nu gjorde anmärkning emot LagUtskottets Betänkande, ej emot Expeditionen, hade varit på sin plats, när Betänkandet till profning förevar, för till vägabringa n d e af denna rättelse; men då Ridder» Den 8 Januarii f. m. skåpet och Adeln samt de öfrige Stånden bifallit Betänkandet, och Expeditionen skall till Konungen affärdas, ser jag ej, huru Ridderskapet och Adeln numera kan ingå uti uteslutande af de motiver, som äro gillade och grundlagt heslutet.
Om man, då man ser på Expeditionen, måste erkänna, att ordalagen äro rätteligen afskrifne ur Betänkandet, lärer Expeditionen ock vara riklig.
Jag påminner mig icke hvilket Betänkande det var i går, i afseende hvarå vi hörde en motsatt framställning af samma Ledamot om rättigheten för ett Stånd att jemka hvad 3 Stånd beslutit, och för ExpeditionsUtskottet att rätta sig efter denna jemkning.
Om Ridderskapet och Adeln har hans uttryck, såsom jag, i färskt minne, tror jag, att man kan bespara upprepandet deraf till vederläggning af hvad lian i dag anfört.
Jag kan höra på öfverläggningen, att ExpeditionsUtskottet förblifvit vid det förslag till underdånig skrifvelse, hvarå anmärkningar gjorts.
Jag tror dock ej, att förhållandet är med denna Expedition såsom med den andra, hvarom talats, att 3 Stånd redan godkänt henne, ty då den nu förevarande första gången hos Stånden förekom, var det här, hvarest anmärkningen gjordes.
De öf - Den SJ »v n u a i1 i i f. m. '77 öfrige Stånden lära således icke förehaft den lios sig.
Skulle de åter hafva godkänt henne, är det förgäfves att yrka någon förävw dring.
Men om icke så är, anser jag förändringen kunna aga runi medelst uteslutande af ord, hvilka Utskottets Ordförande sjelf funnit otjenliga.
Dessutom är förändringen af beskaffenhet alt alldeles icke verka på beslutet.
Det var just exemplet af den expedition Herr von Hartmansdorff omtalar, hvilken fortgick till de andra Stånden, ehuru anmärkning dervid gjordes, sorn föranledde den ändring, alt när anmärkningar ske, Löparen går tillbaka till Utskottet, och ej får gå till de öfrige Stånden, förr än anmärkningen är besvarad.
Således kan ej denna Expedition vara justerad i de öfrige Stånden.
Men jag hemställer till Herr von Hartmansdorff, sorn ej kan vara okunnig om formen för Expeditioner, och de skyldigheter, som i sådant afseende åligga ExpeditiönsUtskoltet, om, då motivet är bifallit af alla \
Stånden, ExpeditionsUtskottet kunnat företaga sig att ändra hvad Rikets Ständer beslutit.
Antingen måste
Utskottet troget afskrifva ordalagen ur Belänkandet, eller skulle Rikets Ständer blifva ganska litet belåtne med ExpeditionsUtskottet, som i annat fall kunde skrifva hvad det behagade, och 56 H. ja .7» Den 8 Januarii f. ni. måhända få det godkändt inom RiksStånden genom mindre uppmärksamhet på justeringen.
Då jag ej kan önska annat, än alt ExpeditionsUtskottet måtte hålla sig vid ordalydelsen och troget afskrifva besluten, har jag nu intet att emot Utskottet anmärka.
Men om Ridderskapet och Adeln vill utesluta den ifrågasatte meningen, och de öfrige Stånden äfven vilja göra det, så är det ej ExpeditionsUtskottet, utan Rikets Ständer, som göra förändringen.
Då får saken ett riktigt skick, och då medgifver jag proposition å den ifrågasatte uteslutningen.
Då jag hör, att det nu är fråga om alt vid Expeditionens justerande derutur utesluta ord, som i Rikets Ständers beslut finnas, får jag deremot protestera.
Derigenom skulle all säkerhet för beslutens orubblighet försvinna.
Orden må vara af hvad beskaffenhet som helst, anhåller jag att de måtte förblifva sådane de äro.
I afseende på hvad Herr Cederschjöld sist nämnt, att det vore vådligt att ändra något i ett beslut, får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att något sådant ej varit i fråga i afseende på denna Expedition.
Sjelfva beslutet är oförändradt.
Det är blott Den 8 Januarii f. m. '79 ett af Ridderskapet och AdeJn mindre lämpligt ansedt motif, hvilket man funnit böra uteslutas; mea oin så är, alt Ridderskapet och Adelil vill hafva det motif qvar, alt föregående Ständer fattat beslut om en lag, som ej är förenlig med förnuftets fordringar, och så framställa det till den andra StatsMagten, skall jag visserligen icke vara envis, ehuru jag ej tycker sådant vara riktigt.
En mängd andra motif äro anförde, och det lär vara Friherre Cederström, äfvensom andra, bekant, att man ej uppräknar alla motiven, utan blott de vigtigaste.
Vid detta tillfälle kunde det vara alldeles tillräckligt att endast anföra, det motivet blifvit af Rikets Ständer bifallit, för att deruppå stödja dess intagande i Expeditionen.
Men jag utber mig äfven få försvara detta motif.
Man bör besinna, att förnuftet är i ett oafbrutit fortskridande.
Sålunda kan mycket hafva varit ganska förnuftigt, då det stiftades, och hafva blifvit ganska oförnuftigt nu.
Jag tror således, att detta motif ganska väl kan stå qvar, och att samma motif kan tillämpas på de fleste af våra brottsmålslagar, när de en gång förändras.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken framställd proposition, gillade Ridderskapet och Adeln 56 H. Den 8 Januari i f. m. livad ExpeditionsUtskottet uti ifrågavarande Memorial yttrat, samt godkände den föreslagna underdåniga Skrifvelsen N:o 276.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 18 sistlidne December under N:o 89 afgifne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion, att utvexling af nya Bancosedlar mot förslitna måtte blifva ombesörjd vid Rikets Ständers LåneContoir i Götheborg; blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Föredrogs å nyo och remitterades till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet Herr Ribbings, Arvid, den i5 sistlidne December f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan, att Rikets Ständer, med underdånig framställning af grundsattser i den Allmänna Hushållningen, måtte bos Kongl.
Maj:t tillkännagifva deras underdåniga önskan, det Kongl. Maj:t täcktes, med afseende å Landtmannens och Näringarnes betryckta ställning, vidtaga de Ekonomiska Författningar till välmågans återförande och landets förkofran, som Kongl. Maj:t i
Sin vishet finner grundade på erfarenhet och sanna hushållslagar.
Å nyo föredrogs Stats- och BancoUtskoltens den 28 sistlidne November under De i) 8 Ja n aa ri i f. in. i S i N:o s5 afgifne, och den 21 derpåföljde December f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Direetionens vid Södertelje Canal och Slussverk underdåniga ansökning om fortfarande understöd af Allmänna medel för CanalBolaget.
Herr Rosenqvistj Fredrik Leonhards uppläste följande:
Ja g har noga granskat Stats- och BancoUtskottens Betänkande N:o a5, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss af den 19 November 1828 uppå Direetionens vid Södertelje Canal och Slussverk underdåniga ansökning, om fortfarande understöd af allmänna medel för CanalBolaget, men jag har icke funnit minsta skäl, hvarigenom
Utskotten kunna rättfärdiga sitt tillstyrkande af 3o,ooo Rrdr åt Södertelje Canal.
— Jag är således berättigad tro, hvad jag hört här och der sägas, och hvilket är min fullkomliga öfvertygelse, nemligen: att orsaken hvarföre Utskotten tillstyrkt anslaget åt Södertelje Canal, icke skulle vara någon annan än att
Utskotten kort förut tillstyrkt anslaget af 845,334 R:dr åt Götha Canal.
Det är således icke nog, att den för Svenska Folket olyckliga Götha Canal i och för dess egen tillvaro afprässat Nationen enorma summor, utan man vill trycka Folket med anslag äfven till andra likartade Inrättningar.
Det ser emedlertid ut, som an - Den 8 Januarii f. m. slaget till underhållandet af den lilla Canalen vid Södertelje skulle blifva blott en förelöpare till ofanteligt vida större anslags beviljande åt den, x jemförelse med Södertelje Canal, jettelika Götha Canalen,— och då man en gång sagt Å., mäste man också säga B, eller med andra ord, då man beviljat åt Södertelje Canal, för att förekomma dess igenrasande och förfall, måste man ock vid hvarje Riksdag för samma ändamål bevilja j,000,000 R:dr lill Götha Canals fredande från jordras, och igenvallning.
— Mine Herrar!
Tiden skall visa, om icke det kommer att så tillgå, och om man icke vid hvarje Riksdag, i händelse Götha Canal någonsin varder färdig, får höra den visan sjungas, alt Canalen behöfver sin Million R:dr för att äga bestånd.
Om man å andra sidan betraktar hvad Herr Lagman Montan i sin reservation vid Betänkandet ]\T:o 23 rörande anslaget till Götha Canal yttrat, nemligen: ”att tillgång kommer att saknas för de flera oundgängeligeanordningar, hvilka måste lemnäs, såsom:
C red [liv et för spannemålsbehofvet 1,000,000 R:dr; ersättning för StalsVerkets förlust å den spannemål, som är Löntagare anslagen, hvilken ersättning under de sist förflutna 6 åren uppgått till 200,000 R:dr ra. m.”; så frågar jag: är det icke angelägnare att bereda tillgång till Bröd i Landet vid påträngande behof, än att anlägga Canaler och uppdra - Pen 8 Jan uar ii f. m. 183 ga pompeusa byggnader?
När förlviflans perioder bland Folket vidtaga, oell då folket, pekande på desse högfärdsalster, utropar: förvandlen desse i bröd! vill jag uppriktigt önska, att man i den allmänna förvirringen ej må låta den oskyldige lida med den skyldige.
— Emedlertid skola de alltid förblifva hemska hugkomster af en tid, hvilken efterverlden åtminstone skall omtala med rysning, så väl som dem, hvilka flyktigt och lättsinnigt beviljat anslag, hvarigenom skuldsättningssystemet skall blifva en absolut nödvändighet.
Hvarefter Herr Rosenqvist tilläde raunteligen:
Jag anhåller om proposition till afslag å detta anslag, som är orimligt och obehöfligt, helst medel finnas för ändamålet afsatte.
Meningen med detta anslag kan således icke vara någon annan, än att i framtiden få åberopa detta som ett prasjudicat, då Götha Canal fordrar underhållsanslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande.
Grefve von Schwerin_, Fredrik Bogislaus: Antingen Rikets Ständer bevilja eller n $ Januari i f. in. icke bevilja några anslag, rörer sådant icke UtskoltsLedamolen; han har fyllt sin pligt, då han utredt förhållandet.
Jag har ansett mig pligtig att göra Rikets Ständer uppmärksamme derpå, att då man beviljar ett anslag af 3o,ooo R:dr till Canalen, under vilkor att denna summa skall blifva en fond för CaDalens underhåll, är det säkrare att denna summa qvarhålles under vården af Rikets Ständer, än att den lemnäs åt Bolaget, som i hvarje ögonblick ombyter representanter.
Det är detta vilkor, hvarpå jag funnit mig böra fästa uppmärksamheten.
Anser Riddcrskapetoch Adeln denna anmärkning vara af vigt, torde Utlåtandet böra återremitteras.
Tänker Ridderskapet och Adeln annorlunda, skall jag ej yrka återremiss, ulan blott till Protocollet åberopa samma reservation, som jag redan afgifvit.
Herr Tham ^ Wollrath:
Jag får förena mig med Grefve von Schwerin och anhålla, på de skäl han anfört, om återremiss.
Jag vill ej bestrida Bolaget att få den hjelp Bolaget sökt, men jag tror det vara angeläget, att medlen blifva under RiksgäldsContoirets vård, på det de icke af Bolaget må anv'ndas till annat än Canalens underhåll.
Canalen är så illa bygd, alt ras der dage1 igen äro att befara, hvarföre medlen torde vara nödvändige; men på det de icke må förstöras, utan nödvändigt blifva använde till ändamålet, anhåller jag 0111 återremiss.
Den 8 Januarii f. m. 185 Herr Ribbingj Arvid: knslaget af 3o,ooo R:dr i elt för allt är visserligen ej betydligt i och för sig sjelf, men jag tror, att Rikets Ständers och Ridderskapets och Adelns beslut i denna fråga är vigtigt utur en annan synpunkt, nemligen såsom praejudicat.
Södertelje Canal har redan fått mycket understöd; senast vid sista Riksdagen, till att färdigbyggas; detta är fullgjordt, och nu kominer man redan med begäran om ytterligare anslag för dess underhållande.
Götha CanalDirection har i sin framställning till Konungen redan yttrat, såsom ett skäl för att erhålla det understöd, som den behöfde till färdigbyggande af sin Canal, såsom det heter i Utlåtandet N:o 23: att Trollhätte gamla Bolag j efter mera än 8o års förloppj ännu hugnas med en högst betydlig ränta af 12 procent _, samt att Södertelje och Hjelmare Canalverk i senare tiderj genom bidrag af Allmänna mede).', blifvit satte i tillfälle att årligen verkställa utdelningar.
Således har Södertelje Canal ledan i de andra Directionernes ögon fått större understöd, än de fått till sina Canaler, och säkerligen skall, om vi gå ännu längre i frikostighet, Götha Canal också åberopa praejudicat af vårt beslut, icke allenast till Canalens underhåll, utan äfven till utdelning af procent på actierne.
Vi måste afse med de anslag vi göra, att vi kunna hålla ut med att tilldela dem, så åt den ena, som åt den andra, och jag hem - 4 i86 Den 8 Januarii f. m. släller om delta utdelande i längden kan blifva möjligt alt bestrida, då vi betrakta den stora skala, hvaruti Canaler i senare tider blifvit anlagde.
Jag tror, att vi redan gått så långt, som landets krafter medgifva, då vi, till en del, bekostat anläggningen, och jag fruktar att första steget derutöfver, eller att bekosta äfven underhållet, nu skulle leda oss till inconsequence eller fortsättande af åtgärder, som äro alltför dryga.
Det är anfördt, bland skälen i den underdåniga skrifvelsen för anslaget till Södertelje Canal, åtskilligt som förtjenar att betraktas.
Bland annat att det egenteligen är hamnbyggnader som felas, och att Södertelje Canal mera skulle begagnas, om Södra Slussen här vid Slockholm förändrades, så att fartygen kunde gå derigenom åt Saltsjön, o. s. v. Detta leder naturligen betraktelsen derhän, att
Stockolmsboarne ej befattat sig med att göra några communicalioner åt det inre af landet, då de få sina behofver från den vidsträckta kust, som ligger utåt öster.
Deraf ledas åter tankarne derpå, att det vore bättre att använda medlen så, att man kan få något att utföra, eller åtminstone föra till Hufvudstaden, än att göra anslag till Canaler, som nu endast äro nyttiga för att derpå införa saker utifrån.
Vi måst eerkänna, alt vi gått långt nog i frikostighet mot Canalerne under det kärnan för landets välmåga, näringarne, förgätes, och jag tror att om Cana - JD e 11 8 J a o u aril f. m. 187 Jerne ej kunna underhålla sig sjelfve, så rudet elt bevis att vi gått för långt, och böra stanna.
Jag skulle således helst önska afslag, som jag tror att några andra Stånd beslutit, och hvarom jag anhåller alt blifva underrättad.
Annars skall jag ej motsätta mig återremiss. Undertecknad Riddarhus-Secreterare:
Stats- och BancoUlskottens förevarande
Utlåtande är bifallit af PresteStåndet, återremitteradt af BorgareStåndet, samt afslagit af BondeStåndet.
Jag skulle önskat, att Herr Ribbing, då han vill yttra sig i ett ämne, inhämtade upplysningar i de handlingar, som hafva afseende på saken, och ej citerade reflexioner af främmande corporationer, som ej dermed haft befattning.
Då skulle han icke hafva gjort sig skyldig till misstag, som äro rakt stridande mot det verkliga förhållandet.
Långt ifrån att Södertelje CanalBolag är det Bolag, hvilket varit mest gynnadt, har det gjort de största enskilta uppoffringarne, varit modestast, och euligt pri— vilegierne haft rättighet till ränta på insättningarne; men långt ifrån att begagna denna ränta till utdelningar, har det använt den helt och hållit lill företaget.
Dessutom har detta Bolag ökat sina insättningar ända till 55o procent af det tecknade Capitalet, 188 Den 8 J a n uar i i f. in. så att Bolaget ungefärligen belall | af förelaget ensamt, och insatt 5i gånger så stor summa sorn det utlofvat, då deremot Götha CanalBolag verkeligen icke inbetalt mera än 6o procent.
Hjelmare
Canal tyckte sig göra en stor generosite, då Bolaget förklarade sig vilja fullborda Canalen med det gifna anslaget.
Det har likväl låtit utdela den ränta å ActieCapitalet, det under hela byggnadstiden åtnjutit.
Hela utdelningen, som Södertelje Canal har fått från 1828 till 1827, går tili ungefärligen 1 procent af det verkligen insatta Capitalet.
Det är allt hvad delta Bolag begagnat till egen fördel af de af Staten beviljade förmåner, sedan det, räknadt efter tecknadt Capital, insatt 55o procent, och bestridt ^ af hela kostnaden.