Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får likväl för min del vördsamt till prot. förklara, alt så länge 83 § Reg.F. bjuder att grundlagarne skola efter deras ordalydelse i hvarje särskilt fall tillämpas, och 28 § Riksd.Ordn. tydligen och bestämdt säger, att lika mänga ledamöter böra väljas af hvarje Ständ, och följande §§ fö - 154 Den 8 December. reskrifva huru stort ledamöternes antal inom hvarje Ulsk. bör vara; så ser jag icke att, derföre att icke grundlagen rent af förlijuder att göra annorlunda än grundlagen stadgar, denna grundlag skulle kunna i strid emot 83 § Reg.F. annat än bokstafligen följas, så myckel mera bär, som, för den händelse någon ledighet inträffar inom Utsk., grundlagarne bestämdt föreskrifva huru och i hvad ordning ny ledamot skall inväljas.
Jag anmäler vördsamt min protest emot propos:s framställande.
Då den hufvudsakligaste delen af nu förevar, fråga, nemi. lagligheten af suppleanters väljande, icke allenast rörer hvad som är lagligt inom R. o. Ad., utan äfven hvad som må vara lagligt för de öfriga St:n, och frågan således icke kan afgöras af R. o. Ad. ensamt, så förenar jag mig med hvad en föregående talare Hr Aminoff sagt, då han yrkat frågans hänskjutande lill Consl.Ulsk.
I anledn. af hvad den siste värde talaren yttrat, anhåller jag alt få hänvisa honom till innehållet af 81 § Reg.F., der han finner alt frågor ronde ändring i grundlagarne icke må i RiksSt:ns plena väckas.
Med erkännande af riktigheten i Frih.
Cederströms anmärkn., att här icke är stället för frågans dragande under Coust.Ulsk:s pröfning, tror jag likväl att densamma, då den rörer icke allenast en ändring eller ett tillägg i Ridd.Ordn., nian äfven grundlagsenligheten af de öfrige Riks-St:s tillgöranden, bör till Consl.Ulsk. i vederbörlig ordning hemställas.
Genom den föreg:de diskussionen och genom det yttrande Hr Gr. o. Landtm, täckts afgifva, tror jag alt det icke mera kan sättas i fråga att icke den föreslagna åtgärden är fullt laglig; att den är nyttig är likaledes såsom mig synes af flera ledamöter på ett fullt tillfredsställande sätt utredt.
Jag får således för min del tillstyrka bifall till den af Gr.
Cronhjelm väckta motion och tror, lika med hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, att frågan icke vidare behöfver hänskjutas till Ridd.Utsk., utan att då man sedan förra riksdagen har ett fullständigt betänk, i detta ämne, så kan R. o. Ad. nu genast fatta beslut i frågan; men jag har för min del begärt ordet för alt få fästa uppmärksamheten på ett af Hr Gripenstedt fäldt yttrande, som jag för min del tror vara lika väl värdi att behjertas som frågan om valet af suppleanter, nemi. att man uti prot. inom hvarje Utsk. bör anteckna de närvar, ledamöterna och att sedan dessa prot. borde vara tillgänglige för Ridd.fiskalen, som ägde att till Ståndets prot. göra anmälan om dem som uteblefve och ålägga dem den plikt, som Ridd.Ordn. stadgar.
Jag har vid föreg:de riksdag haft tillfälle se, isynnerhet inom de Ulsk. som anses mindre vigtiga, huru ett stort antal af R. o. Ad:s ledamöter varit ofta frånvar.
, så att de närvar:s antal kanske icke uppgått till hälften af något bland de öfriga Ståndens närvar, ledamöter.
Jag tror att det förfall som åberopas, icke alltid är hvad man kallar laga förfall, Den 8 Deceni ber.
155 m;li jag skull»; tro att nyssnämnde åtgärd skulle i icke obetydlig män bidraga alt hålla Utsk:n fulltaliga.
Således får jag för min del instämma tili Gr.
Cronhjelms motion, med vördsam anhållan all icke allenast densamma måtte genast framställas till afgörande utan remiss till Utsk., utan äfven att den af Hr Gripenstedt väckta fråga, om plikts åläggande för de ledamöter af Ulsk:n som utan laga förfall äro frånvar., måtte tagas i betraktande.
Jag vill blott vördsamt erinra att den motion, som Hr von Troil bär gjort är en särskild sak, som bör företagas på sin tid och i sin ordning.
Jag anhåller derföre att Hr Gr. o. Jjandtm. icke mätte låta sin propos. i den första frågan fördröjas af detta tillägg.
Hr von Axelson:
Sedan Hr Gr. o. Landtm, behagat förklara alt propos. å Gr.
Cronhjelms förslag kommer alt göras, så får jag härmedelst afstå ifrån mitt yrkande pm remiss deraf till veder börligt Utsk.
Öfvet läggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter II r Gr. o. Landtm, förklarade, att den af Hr von Troil nu väckta motion om närvarande ledamöters antecknande i Utskms prot., komme alt särskildt för II. o. Ad. föredragas sedan den blifvit skriftligen lill prot. atlemnad.
Då sedermera Hr Gr. o.
Landtm, erinrade att Ilrrme Aminoff och Prytz yrkat, att frågan om lagligbeten af Gr.
Cronhjelms motion måtte öfverlemnas till Const Utsk:s behandling, begärdes ordet af Hr Aminoff, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, afbröt sitt yttrande härom, samt uppropade IIr Aminoff, som anförde: Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att ifrågavar. motion icke är stridande emot så väl grundlagen som ock Ridd.Ordn., så afslår jag ifrån mitt yrkande att frågan mätte i behörig ordning öfverlemnas lill Const.Utsk:s behandling.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt det af af Hr Prytz gjorda yrkande, att frågan om lagligheten af Gr.
Cronhjelms motion mätte till Const.Utsk:s behandling öfverlemnas, innefattade fråga om förklaring af grundlagarne och fördenskull, enär frågor om ändring eller förklaring af grundlagarne enligt 81 och 83 §§ Reg.F:n, ej må i Ståndens plena väckas, icke kunde här upplagas, samt att, då Hr Landtm, redan förklarat sig ej kunna vägra propos. å sagde motion, frågan om samma motions laglighet ej heller kunde hänskjutas till Const.Ulsk:s afgörande på grund af 55 §.
Riksd.Ordn., som endast hade afseende på det fall, då en af Landtm, eller Talman vägrad propos. af Ståndet yrkades; hvadan Hr Landtm, ej kunde å det af Hr Prytz gjorde yrkande framställa propos.
Härefter hemställde Hr Gr. o.
Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla det af Gr.
Cronhjelm uti förevar, motion framställde förslag, ali R. o. Ad. i afseende pä val af suppleanter i R.
St:s 156 Den 8 December.
Ulsk. mätte för innovar. riksdag fatta samma beslut, som vid scdnasle riksdag, dä 11. o. Ad. d. 12 Oelober 1844 (tiföll Hidd.Utskis nyss upplästa meni.
Ropades starka ja blandade nied nej, hvarjemte Frill.
Cederström, Jakob, begärde votering.
Upplästes till justering följande förslag till voter:s-propos.:
Cronlijelms motion, all det af R. o. Ad. vid sisla riksdag d. 12 Oelober 1844 fattade beslut i fråga om suppleanters inväljande i R.
St:s Flsk., äfven vid innovar. riksdag må blifva gällande, voterar ja; den det ej vill, voterar u<‘j; Villner nej, afslär R. o. Ad. förenämnde motion.
Härvid gjordes af Gr.
Gyldenstolpe, Anlon Gabr., den anmärkn.
, alt den föreslagne voter:s-propos:n icke utvisade huruvida R. o. Ad. vid sisla riksdag beslutat val af suppleanter, hvarom Hr Grefven ansåg densamma böra innefatta upplysning, och blefvo, i anledn. af detina anmärkn. orden ”i fråga om suppleanters inväljande” utbytte mot orden, ”alt suppleanter i R.
S(:s Ulsk. skola inväljas och huru dervid förfaras bör”, hvarefter den sålunda förändrade voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkändes.
Efter Voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 144.
Nej— 37.
Till följe af det sålunda fattade beslutet, blefvo Hrr Electorer af llr Gr. o. Landtm, anmodade att i deras nästa sammanträde utse suppleanter i Utskm.
Gr. Spens, Jacob Melcher: Emot det af R. o. Ad:s pluralitet nu fattade beslut får jag vördsammast anmäla min reservation, samt dervid anhålla alt blifva antecknad såsom tillika instämmande uti den af Hr Frill.
Cederström, Jakob, på förhand afgifne protest emot lagligheten af frågans handläggning.
Jag kan icke föreställa mig exemplet att vid genomdrifvande af frågor, hvilka man vet förut äga allmännare sympatier, det kan gå an ali dagtinga med lagligheten, såsom bådande något godt.
Upplästes följande af Hr Hammarhjelm, Carl Gustaf, inlemnade motioner: 1. 0 mitt fädernesland!
Der nu den urgamla Svenska redbarheten och förtroendet man emellan står uti fara att gå förlorad; der på framtiden en öfvervägande skadlig makt genom meddelad oktroj börjar att bilda sig till en oberäknelig tillväxt och förmåga; jag menar härmed den störtllod och vanvärde af mynt, som detta är bildat sig genom förnyandet af oktrojers än mera ut - Den 8 December.
157 vidganden för privatbanker och s. k. hypoteksföreningar, hvilka säkert genom det nät (likt en fisknot sammandraga både små och stora liskar) utgrenar sig öfver hela fäderneslandets område, och endast passande för handlande, fabriks- och bruksägare, som genom vexlar, korta kredit-lider och innehafvare af sådane manufakturer och bruks-effekter, som tillåtas vägföring, med der medgifna belåningar för låg ränta, samt i högsta nödfall för den högt skuldsatte, eller den obetänksamme vinglaren och spekulanten; och allt detta uti sådant mynt, sorn redan väckt högsta misstroende, och ej förbindande att i redbara liqvider som betalning cmoltagas, men högst olämpligt återbetalningssält för landets modernäring, jordbruket.
Enligt uppgift uti 21:sta Aftonbladet för d. 25 Augusti detta år, disponera de 6 nu i verksamhet varande privalbankerne (oberäknadt en väntad privatbank i Götheborg, och de redan etablerade hypoteks-föreningarne) den nätta summan af 16,831,000 r:dr b:co; och sara förmodligen |:delar deraf beräknas i hypoteker, men det öfriga räntebärande, till 16,18 ä 20 procent, så uppkommer omkring 1,000,000 r:dr b:co som dessa fåtalige korporationer draga i sina kassor af den behöfvande låntagaren.
Då hvarje privat man, som genom nybyggnad åfelt för ögat lönande verk eller inrättning, men oftast ej räntebärande för nedlagdt kapital, så blifver lian genast beskattad och högt taxerad; hvarföre skola då privalbankerne äga ett särskildt undantag, då deras behållna räntevinst icke allenast öfverstiger den lagliga tillåtna, utan 3 å 4-dubbelt derutöfver.
Jag yrkar således, alt denna så ovanligt vinstgifvande inrättning mätte beskattas till minst §:delar af dess behållna räntevinst..
Min anhållan är likaledes, att denna motion icke allenast uti H. R, o. Ad:s handlingar för denna riksdag intagas, utan meddelas äfven de Vällotl. närvar.
RiksSt:n och blifvande Ulsk., och hvartill behöllige exemplar här åtfölja.
Begärdes på bordet. 2.
Då i allmänhet jordbrukaren, dels skuldsatt, äfven i medelgoda årsväxter ej pä 1^ å 2 års tid utan förlust kan realisera sin spanmål, så passa ej privatbankernes kreditlagar för honom ; men någorlunda de 3:ne för riksbankens räkning etablerade lånekontor, hvilka kunna lemna tid om så äskas af 2| år, alt småningom afbetala lånet; om dertill kommer att dessa lånekontor, i likhet med hvad Stora Kopparbergs privatbank uti dess förnyade oktroj af d. 15
Maj 1846 ensamt utfäst sig till, att emot det låntagaren, jemte fullgiltige handlingars insändande per posto till bankdirektionen, äfven med åtföljande postporto och rekommendalionsafgift, får sig i öfrigt tilisändl beloppet, och ej som de öfrige än vidare oktrojerade privatbankerne, ett ombud måste anlitas och hefullmäkligas emot särskildt arfvode af minst ^ procent för hela lånebeloppet, så är ju allt iakttaget hvad en låntagare kan önska sig af både billighet och rättvisa.
Men som dessa 158 Den 8 December. lånekontor äro alldeles otillräcklige och vidt spridde, samt ej deponerad fond för nn ökade speknlations-penningebehofver, och vår riksbank sednare åren så ökat sina valutor, att deraf nu ett öfverskott i pappersmynt, sorn säges utgöra många millioner och hvad sammas penningtransaktioner kan vinna i tillökning af valutor, är en säker tillgång att för hela rikets behof anlita, då af privatbankerne ej är alt påräkna 1 r:st.
Så uti egenskap af riksdagsrepresenlant får jag så väl inför H. R. o. Ad., likasom förde öfriga här församlade MedStänder föreslå till mera allmän belåtenhet, det II.
St. ruedgåfvo: att hädanefter uti hvarje läns landsh.residens-stad upprättades för bankens räkning och med dess egen myntsort ett lånekontor med kontante tillgångar, beräknade efter dess förmodade behof och folkmängd.
Skulle riksbankens förmodade tillgångar ej med motsvarande silfvervalutor kunna enskildt fullkomna dessa bankens lånekontors behof, så kunde skillnaden fyllas med tillhjelp af det öfverskott som rikets allmänna kassor nu en längre tid torde få räutelöst behålla, eller oek, inom hvarje provins särskildt, aktieägare inbjudas att deruti till i eller ^ deltaga, äfven med andel uti förvaltningen till sådant belopp; då desse aktieägare komme: n) att med silfver uti banken, innan aktiebref utfärdades, hafva der deponerat samma; b) på det en hvar med en mindre kapitaltillgång kunde äfven deltaga, borde hvarje aktie ej öfverstiga 1000 r:dr b;co i sedelmynt och ingen lick blifva innehafvare af mera än 6 aktier, dock till början skulle en aktie hafva förmånsrätt med sådant tillkännagifvande 6 månader före aktieteckningen; således ett allmänt intresse och deltagande.
Remitterades till BankoUtsk. samt communicerades de öfriga RiksSUn. 3.
För 60 år sedan ägde possessionaten och den större jordbrukaren för princip att förse sine arbetare med tillräckliga jordägor för torp, alt en sådan familj med 5 ä 6 barn kunde utan anlitande af främmande biträden, då ej alltför svåra missvextår inträffade, tarlligen inom eget hus uppföda, kläda och undervisa dem, tills de hunnit den ålder, att de utur fädernehuset kunde sedliga och skickliga emottagas såsom tjenstehjon; och sällsynt är, att dessas afkomlingar räknas eller synas ibland större brottslingars antal.
Icke heller då lemnades så många tillfällen att på kronooch härads-allmänningar anlägga i skogsjord små nybyggen genom intägter m. m.
Mängden af dessa nybyggare på försök, med tillkomne barn-konsumenter, blefvo snart utfattige och började uppföda den folkstammen, som nu fått namn af proletärer.
Härefter hafva större possessionater och större jordbruksägare fortfarit att afhysa sina hemman och torp under hufvudgården och inrätta, med tillhjelp af nybyggarnes afkomlingar, nu s. k. stattorpare med hustru och barn, (för att ersätta arbetsstyrkan), som tilldelas blott husrum med en liten kålgård, samt för 1 å 2 personer sparsamt beräknadt underhåll, hvadan föräldrarne gemen - Den 8 December. sarai dagligen vid vanlig arbetstid, för erhållande af någon tillökning lill föda åt barnen, måste tidigt lemna deni utan vård och tillsyn, då dessa kräk, sig sjelfva lemnade, kanske hela dagen* med några potatis och litet vattenvälling sig få lifnära, och efter eget tycke äga full frihet alt söka sällskap med äldre, redan i hög grad vanartiga barn, hvadan en så tillväxande generation är tvungen att hörja sitt lif med tiggande och sluta som större eller mindre samhälls-störare
Och förbrytare, och föräldrarnc, vid aftagande arbetsförmåga, placeras utan villkor till värd och underhäll på andra jordbrukares bekostnad, som ej tillstyrkt eller dragit nytta af deras arbetsförmåga, då deras afkomlingar öka de legioner förbrytare, som nu i fäderneslandet hota med förstörande af husligt lugn och äganderätt.
Till möjligt förekommande af en för fäderneslandet så hotande ställning, så, ehuru ingripande uti äganderätten, som ovillkorligt mäste vika för allmänt väl, får jag inför nu församlade R.
St. föreslå, att det nu så allmänt antagna stattorpare- och proletär-systemet inom utsatt kortaste tid, måtte förändras antingen genom upprättande af behållne jordtorps anläggande, eller med ogifte tjenstehjons biträden, sköta sina utvidgade jordbruk, eller också genast åläggas att genom antaglig garanti, med säker inteckning uti fastigheten på eget ansvar förbindas att hvarken fader, moder eller barn af sådane under svältkur bragte familjer i all framtid, hvarken genom tiggande eller något behof, komma dess sockengrannar till last och tunga, samt likaledes deras barn få en sedig och christlig uppfostran, och hvaröfver nu tillsatte skoldireklioner skulle taga den nogaste uppsigt till verkställighet.
Remitterades till Lag- samt Allm. Resv.- o.
Ekon.Utsk;n samt communicerades de öfriga RiksStm. 4.
K. M:s nåd. stadga af d. 18 Juni 1842, angrde skoleundervisningen i riket, som nu tagit och tager sin början, torde medgifvas en förändrad redaktion, ty de lärdomsstycken som deruti föreskrifvas om skolelärare att veta och undervisa uti, står svårligen att vinna för någon som ej undergått sednare student-examens specimina, och få sådane lära anmäla sig till lärare i folkskolan; utan är det redan praktiserat, alt till dessa inrättade seminarier på 1 å $ år insända hugade villiga klockare.
Likaledes belviflar jag, att i landsförsamlingar
T*^ af pastorer och s. k. skoldirektioner sjelfva minnas eller inhemtat dessa vetenskaper efter nyare sättet.
Oförmögne att kontrollera antagne skolelärarens pretenderade och föreskrifna kunskaper; således måste väl kontraktsprosten åläggas denna pröfning, likasom han bör i sitt kontrakt inom April månads slut årligen hafva personligen öfvervarit dess tilldelta församlingars skoleexamina, för att derefter med sammandrag efter 1 månad till konsistorium insända en tablå öfver framstegen m. m. af denna inrättning för då passerade året, beräknadt från d. 1 October föreg:de; ty med undantag af backstugusittare samt små intägtshafvare och stattorpares barn, hvilkas i 00 Den S December. föräldrar dagligen måste lemna hemmet till arbetsförtjenst» åtnjutande, då barnen blifva utan all sorts vård och uppsigt, så böra hemmansbrukares och jordägares barn ifrån och med Maj månad t. o. m.
September, årligen vistas hemma bos föråldrarne, som nog tillse att de repetera under tiden hvad de lärt i skolan, men äfven åtfölja och inöfvas uti sin bestämmelse, jordbrukets kroppsarbeten, hvadan alla öfriga skolebarn som ej hos föräldrarne hafva uppsigt eller sysselsättning, böra året örn infinna sig till undervisning dagligen i folkskolan, sä att ledighet ej lemnäs dem alt kringstryka frivilligt och tigga m. m., och hvaröfver skolmästarn skall hålla den nogaste kontroll.
Förordnm utsätter det 9:de året till inträde i folkskolan; det går an med jordbrukares barn på landet, men ej i städerna, der en samling af arbetsfolks barn, såsom nära hvarandra boende, före 9:de året af äldre vanartige, efter 5:te till 6:te året hafva tillfälle att vid 9;de året redan vara inöfvade uti mångahanda laster, som sedan blifva svåra, om ej omöjlige att utrota.
Huru skola sådane före 9:de året behandlas?
möjligen med tillökning af småbarnsskolor, ty att beräkna eller påräkna föräldrabiträde, är uti dessa sedelösa tider ett non sens; likaså att grundligen undervisa och examinera jordbrukarens och arbetsklassens barn uti physisk och politisk geographi i säker öfversigt; hufvuddragen i allmänna historien; räknekonsten så väl theoretiskt som praktiskt, till och med sammansatta regula de tre, brutna tal, allmänna begrepppen uti geometri oell linearteckning samt naturläran.
Då de ynglingar, som af kroppslyten, svag kroppskomplexion eller synnerlig naturlig fallenhet för studier, hafva bättre tillfälle vid alla gymnasier m. m.
Ty skola arbetsklassens barn så länge qvarstanna i folkskolan till inlärande af förenämnde verkliga vetenskapsämnen, så blifva de otjenliga att sedermera med nödig verksamhet bestrida jordbrukets ihärdiga arbetssätt.
Skulle således nu här församlade R.
St. finna någon del af mine anmärknrr antaglige, så vore bäst att dermed skynda i fullbordandet, så vida de vilja upplefva att se en förbättrad generation, eller deras barn undgå att i framtiden blifva öfvermannade af legioner öfvade, ihärdige, årligen sig förökande hofvar och missdådare, ty med den till 20 år komne förbrytaren, sorn Hera gånger blifvit afstraffad, är intet att hoppas, med hvad medel som helst, en stadigblifvande förbättring.
Detta torde äfven communiceras med här församlade R.
St. och blifvande Utsk.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. samtcommunicerades de öfriga RiksSt:n. 5.
Då Skaparen nedlagt hos qvinnokönet en mildare konstitution både till själ och hjerta, i barnaåren mera fattlighet och intelligens än gossen, så passar egentligen ej, att flickan får samma undervisning och lärare som gossen, då hennes olika själsförmågor och framtida bestämmelse skall derefter lämpas; hvadan den redan bildade modren egentligast, eller i brist deraf, en annan qvinna bör dermed hafva att göra, så att flickans annorlunda helland - Den S December. 1GI handling och vetenskaper blifva ändamålsenliga, att förtjena den aktning för duglighet, sedlighet och christlighet, alt vid ingånget äktenskap förelysa och fortplanta samma hos sin afföda i barnaåren, då hennes föresyn i sådant skick ovillkorligen skall både hos gosse- och flickebarn i den spädaste åldern hos dem nedlägga sådane principer, som, väl använda, skola lika ovillkorligt minska om ej förinta de laster och brott, hvaraf samhället nu hotas och möjligen i en framtid nu anlagde fångvårdsanstalter blifva mindre behölliga.
Således tillåter jag mig hos Höglofl. nu församlade Med-RiksSt:n motionera, att de nu redan uppförda och inrättade skolehus, som hafva att påräkna ett tillräckligt utrymme för undervisning af socknarnes samtliga gosse- och flickebarn, deraf vanligen de sednares antal öfverstiger § om ej mera, må erhålla ett särskildt undervisningsrum, med särskild lärarinna, som skolelärarens hustru med någon tillökning i arfvode väl kan bestrida.
Denna obetydliga tillökning i arfvode ersättes tusenfaldt i framliden, hvarjemte en sådan bildning, blott för flickebarn, säkerligen skulle intressera stadens eller socknarnes fruntimmer af den bildade klassen, alt med nöje och uppoffring säkerligen personligen använda lediga stunder, att då och då understödja med sin bildningsförmåga, alt bedömma och förbättra lärarinnans framsteg, äfven skoledirektionerna låta vara sig angeläget att biträda, och sätta i verkställighet hvad som nödigt synes, ty om det redan bildade samhället gemensamt intresserar sig för dessa bitdningsformer, sä bäfver fäderneslandet att vänta ett möjligt slut pä nu dagligen företeende elände och brottsligheter.
Remitterades lill Allm. Bcsv.- o. Ekon.Ulsk. samt cominunicerades de öfriga RiksSlm. 0.
Ibland mängden af dem, som äro utgreningar eller afkomlingar af den s. k. proletär- eller stattorpareklassen, är bildningsgraden så litet avancerad, att äran, anseende och redbarhet är för dera ej ett påtänkt ord eller mening, således det blott materiela närmande djuren; man hörer således dagligen af dem yttras, att de uti arrest eller celler förvarade brottslingar hafva bättre dagar, må väl i alla afseenden och åtnjuta omsorgsfull vård, både i mat och annat, som de nära afundas att vara ulan ; del kan således ej vara att undra på, om, efter flera betraktelser härom, de äfven förskaffa sig sådane inbillade förmåner och således ej frukta eller skämmas för, att genomgå de brottsgrader, som göra dem härtill qvalificerade, således den nu för tiden antagna filantropiska behandlingen med brottslingar ej ändamålsenlig, med åkande i vagnar, föreskrifvet ordentligt underhåll med mal och kläder, passande godt qvarter m. m., således för tidigt att använda.
Jag var tjenstgörande på Svenska örlogsflollan 1790, då den af Ryska flottan var inspärrad i Wiborgska viken, och fruktades 10, 11 162 Den 8 December. att längre förblifva på samma ställe.
Då öfveramirals-ordres utgå fs, att till half portion inskränka det vanliga, som förut dagligen beslods besättningarne, oaktadt dessa bade annat att göra än äta och sofva (som nu våra brottslingar), så afhördes ej någon missbelåtenhet, ulan alla glada och stridfärdige; således måtte en åkande eller stillasittande arrestant vara belåten med mindre än hvad Staten nu består, och som han är förvarad för begånget brott, och ej häfver andra känslor än de här ofvannämnde materiela, så, för alt afskräckas om möjligt från återkomst, bör underhållet vara sä ringa tilltaget, att äfven dess knapphet afskräcker, och lian anser sig äga bättre dagar i del fria tillståndet.
Således om brotlsligheterna skola blifva afskräckande, så måste dess föremål gå till fots, med knapp bespisning, till ett medium emellan vatten och bröd m. m.; derjemte ransakningshäkten med valde domare inom hvarje härad etableras, helst tidsandan med sådane nu olyckligtvis står på den nollpunkt, efter att nu hafva påkostat praktfulla dyrbara fångbyggnader, der, efter beräkning, hvarje cell skall kostat med det hela motsvarande ett nedlagdt kapital af ärlig ränta lill 100 r:dr, en hög hyra, den ganska fä af embetsmannaklassen beviljas, således ora brollsligheterne ej genom mera afskräckande medel kan minskas, så ökas byggnaderna till den grad, att landet kan få bygga sig s. k. fattigt på fångvårdsförvaringsrum.