Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får blott instämma i den mening, som Hr Lefren sednast yttrat, nemi. att det är lämpligast att förslagen förekomma i den ordning som de närma sig Const.Utskts förslag; men jag tror icke, att det är öfverensstämmande med denna ordning, om Gr.
Frölichs förslag, som förkastar principen af ståndsval, förekommer sist.
Jag kan för min del icke finna annat, än alt åtminstone conseqveiisen är större uti det af Gr.
Frölich önskade föredragningssätt; ty då man börjat med det mest conservativa förslaget, nemi.
Boyes,och motsatsen deraf eller Coust.Utskts förslag sist förekommer; så synes det vara rättast att efter det mest conservativa företaga de öfriga förslagen i den ordning det ena är mera Den 27 Octoberf, m. conservativt än det andra.
Delta anser jag vara ett logiskt sätt att behandla saken, och al sådan anleda, förenar jag mig med Gr.
Såvida de särskildta förslagen skola förekomma uti en fullkomligt systematisk ordning, så finnes dertill visserligen icke någon annan utväg, än den som Gr.
Frölich föreslagit; ty det är en omständighet, sorn på förhand är gifven, oell som icke hetor affi. o. Adis bestämmande, nemi. att om allt skall genomgås, så stannar man slutligen vid Const.U(sk:s betänk., om man icke stannar förr; och man torde då linna, att det är mest systematiskt att börja längst nerifrån och fortgå mot Coust.Utsk:s betänk.; ty om man börjar närmast intill detsamma, och sedan aflägsnar sig derifrån , utan att antaga något förslag såsom B. o. Ad:s gemensamma tanke; så nödgas man sluta föredragningen med ett stort hopp öfver den bana man tillryggalagt för att komma åter till Const Utsk:s betänkande.
Jag skulle derföre tro, att det vore lämpligast att först företaga det förslag, sorn mest skiljes ifrån Coust.Utskrs, och på så sätt fortgå till dess B. o. Ad. förenar sig om något såsom dess gemensamma tanke.
Jag tror icke, att Ståndet i detta fall beslutat det aldra ringaste.
Visserligen erinrar jag mig, att Hr Frih. o. Landtm, uti förra plenum gaf sin tanke tillkänna huru han ansåg föredragningen böra ske, men nugot beslut blef i a 11 led 11. deraf icke fultadt.
Hr Grip enstedt, Joli. A u g.:
Jag föreställer mig, att det måste vara Ilvars och ens intresse att så fort som möjligt komma till slut med dessa öfverläggningar, hvilket måste bero på huru snart man lyckas träffa det förslag, sorn bar majoriteten för sig.
För delta ändamål skulle jag anse rättast vara, att Hr Frih. o. Landtm, framställer propos. på det ena förslaget efter det andra, utan att likväl tillkännagifva huru Hr Landtm, uppfattat Ståndets svar på propos:na, och utan att svaren anses innefatta beslut, samt alt Hr Landtm, derefter till antagande såsom Ståndets gemensamma tanke framställde förslagen i den ordning han funnit desamma hafva baft flera röster för sig.
Den siste värde talarens förslag torde icke vara antagligt, enär det ej är så lätt att utan votering kunna bestämma hvad B. o.
Ad:s majoritet önskar.
Af denna anleda., oell då min åsigt blifvit understödd af Frih. Hamilton och Hr von Troil, så vågar jag anhålla, att Hr Frih. och Landtm, täcktes framställa propos. till bifall på det af mig begärda föredragningssättet; ty jag tror, att de skäl, som bemälde herrar anfört, äro af beskaffenhet att B. o. Ad. derpå bör göra afseende.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. behagade finna, det ordningen för föredragningen af de särskildta 2lG Den 117 O c t o b e r f. m. förslag, som blifvit framställda för att göra sig gällande såsom R. o. Ad:s gemensamma tankar, helt och hållet berodde af R. o. Ad:s beslut, och att Ur Landtm, endast framställt sin mening i den ordning han gjort det, af skyldig uppmärksamhet, sorn lian trott, för Utsk-.s förslag, enär det borde förmodas, att de meningar, sorn närma sig Utsk:s förslag, snarast skulle vinna R. o. Adis bifall.
Om så icke vore, om R. o. Ad. ansåg att en annan ordning borde äga rum, skulle visserligen Hr Landtm, ställa sig R. o. Ad:s beslut i detta afseende till efterrättelse, men R. o. Ad. behagade finna, att många svårigheter då torde uppkomma i afseende på den ordning, i hvilken propnslna höra framställas, enär, då hvart och ett af de öfriga förslagen framställes, det blir tillfälle för- hvarje ledamot att göra samma fråga som nu till föremål för beslut, eller huruvida företagandet af det eller det förslaget då skall äga rum eller uppskjutas till sist.
Efter jag förut yttrat mig i denna preliminär-fråga, torde det tillåtas mig att få säga min tanke äfven röride den nu af Hr Frih. o. Landtm, sednast nämnda omständigheten, nemi. att vid hvarje förslag, som sedermera af Hr Frih. o. Landtm, framställdes till antagande såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, fråga kunde uppstå om den ordning, i hvilken förslaget borde förekomma.
Det är just dessa förnyade strider om föredragningssättet, som böra undvikas, och synes detta kunna ske, om man vill följa den fullkomligen logiska ordning, uti hvilken Hr Frih. o. Landtm, till föredragning uppställt de under öfverläggningen afgifna förslagen, utgående från Const.Utskis till det mest conservativa, men blott i omvänd ordning, sedan nu det mest conservativa redan förevarit.
Jag skulle då förmoda, att någon rubbning uti den sålunda fullkomligen logiska och systematiska uppställningen ej mera kunde komma att äga rum.
Orsaken hvarför jag understödde Gr.
Frölichs förslag, och hvarför jag vidhåller det nu, är den, att jag hoppades att derigenom en betydlig besparing af R. o. Adis tid kan beredas; tv jag har trott mig förmärka, att sympalhierna inom detta
Hus öro svagast för de förslag, som närma sig alltmer och mer den allmänna valprincipen.
Om föredragningen derföre får fortsättas i den ordning, som redan är börjad, och Hr EhrenhofFs förslag anses besvaradt i sammanhang med Frih. Boyes, så följer i ordpingen Hr von Hartmansdorffs förslag; och om det antages, så förfalla alla de öfriga.
I annat fall måste de öfriga förslagen i sin ordning förekomma, tilldess vi slutligen hinna till det, som R. o. Ad. vill antaga.
Jag uppträder visserligen icke för att af Hr Frih. o. Landtm, begära en annan föredrag
- Den aj October f. m. dragningsordning, än jag liört de fleste ledamöterne yrka; men mig har det synts, som om deras åsigter, hvilka stå närmast Const.Utsk:s förslag, borde först föredragas, emedan i annat fall de, som önska förändring i R, o. Ad:s representationssätt , måste votera ja för de mest conservativa förslagen, för att icke komma till en sådan ytterlighet, till ett sådant närmande till Const.Utskts förslag, som jag och många andra anse både olämpligt och olycksbådande för landet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att, på sätt Gr. Frölich och Frih.
Hamilton yrkat, Gr.
Frölichs förslag till gemensam tanke borde blifva det som sist föredroges, och att föredragningen borde ske i omvänd ordning emot den, hvaruti Hr Landtm, uppräknat de här framställda förslagen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan R. o. Ad. fattat detta beslut, vore det förslag eller den mening, som nu först borde för R. o. Ad. föredragas, den, som blifvit framställd af Gr. Horn.
Jag finner, att Hr Frih. o.
Landtm, upptagit mina yttrade tankar i detta ämne såsom ett förslag till omröstning inom detta Hus.
Jag får dock anmärka, att mitt yttrande hade afseende på de tvifvel, jag ägde om möjligheten att här sammanjemka våra tankar i någon öfverensstämmelse med de anmärkn:r, som jag trodde inom de öfriga Stånden skulle göra sig gällande.
Jag trodde mig veta, att BondeSt. skulle förkasta frågan om ett femte Stånds infö rande.
Likaledes har jag för mig sjelf icke kunnat redogöra för gränsen emellan det femte och det fjerde Ståndet.
Då femte Ståndet skulle bestå af sådana personer, hvilka icke tillhöra något af de fyra Stånden, så skulle BondeSt. tvifla huruvida en bonde, som förvärfvat en bruksandel, skulle qvarblifva i BondeSt. eller ingå uti femte Ståndet, eller huruvida en ståndsperson, som icke vore eller varit embets man, skulle tillhöra femte Ståndet eller anses för bonde; men jag sade, att det skulle fägna mig, om i detta hänseende det lyckades andra att träffa en definition, som det varit mig omöjligt att finna.
Jag tog mig äfven den friheten hemställa, om icke, i stället för fem valafdelningar, man kunde bibehålla fyra, på så sätt, att R. o. Ad., som hade den talrikaste representationsrättigheteo, icke på sig finge något nytt element inympadt; att PresteSt. borde få med sig förenade alla sorn höra till lärda eller vettenskapliga samfund.
Vidare att till BorgareSt. skulle höra alla inom städerna bosatte mantalsskrifne ståndspersoner, samt att till fjerde classen skulle höra alla på landet boende mantalsskrifne jord i5 H. 28 2l8 Den aj Oelober f. ra. agave eller tjenstemän, hvilka icke hörde til] någon af de föreg:de classerna.
Älven trodde jag, att BondeSt., såsom varande talrikast, borde äga dubbel valrättighet emot de öfriga Stånden; men detta var blott en idde, sorn jag icke framställde i afsigt att proponera Ståndet till antagande såsom dess gemensamma tanke, emedan jag önskar, alt man måtte komma in på ett annat förslag, nemi. det som närmast instämmer med Frih Sprengtporten, vid hvilket jag yttrade att jag närmast förenade mig såsom varande minst bindande för Const.Utsk., hvilket således lättare skulle konna sammanjemka det med de anmärkn:r. som inom de öfriga Stånden kunde förklaras som gemensamma tankar.
I öfverensstämmelse härmed får jag tillkännagifva, det jag önskar, att mitt förslag matte förfalla, såvida ingen annan yrkar detsammas upptagande.
Landtm, yttrade, att R. o. Ad., i anleda. af detta anförande af Gr.
Horn, torde finna, att hans mening ej borde framställas lill R. o. Ad. såsom någon propos. till gemensam lanke.
Hr Frih. o.Landtm, yttrade, att dernäst kommeFrih.
Sprengtportens förslag, hvilket Hr Landtm, lät uppläsa, så lydande: Att Svenska representationens fördelning på fyra runi bör upphöra, och att denna representation bör sammanträda på två, gtnom val, stånds- eller classvis utsedda kamrar; vid hvilkas bildning den skilnad iakttages, att, då ledamölerne i den ena kammaren utses för hvarje lagtima riksdag, ledamöterne i den andra väljas för längre tid bland personer, som förut ulöfvat riksdagsmannakallet och uppnått en mognare ålder; samt att representationsförändringen bör afse att, jemte upphörandet afall sjelfskrifven representationsrätt, bereda de ofrälse ståndspersonsclasserna, som nu äro uteslutne från rättigheten att sända fullmäktige till riksdagen, en sådan rättighet i ett förhållande, som må anses motsvara dessa classers billiga anspråk; dock att härigenom ingen annan inskränkning må äga rum i den representationsrätt, som de fyra RiksSttn af ålder innehaft, än den, sorn med afseende å representationsrättens utsträckning till ofvannämnda eller andra sarnhällsclasser, som vid antagandet af 180g år Reg.F. saknade representationsrätt, pröfvas rättvis och oundgängligen af nöden.
Det är blott i afseende på formen för föredragningen jag anhåller att få yttra några ord.
Jag har redan anmärkt att mitt förslag är affattadt i så generella bestämmelser, att derunder inbegripes det väsendtligaste af så väl
Hr von Hartmansdorffs och Hr Lefreös, som äfven af Frih.
Hamiltons åsigter i detta ämne.
Vid sådant Den aj October f. m. alg förhållande hemställer jag till Hr Frih. o.
Landtm, samt E. o Ad., huruvida icke den formen för föredragningen skulle kunna tillåtas, att. derest R. o. Ad. skulle vara benäget att antaga mitt förslag, sådant likväl borde ske under förbehållen rättighet att derefter uti detaljerna pröfva nämnde herrars förslag.
Jag torde få yttra mig först angrde ordningen för föredragningen.
Måhända har jag orätt fattat meningen hos de talare, hvilka jag i dag hört yttra sig; men jag hade trott, att det både skulle vara oss angenämast och bäst leda lill ändamålet, om hvart förslag för sig fiarnstulldes.
Hvilketdera först framställdes, är mig likgiltigt, blott icke något bestämdt antoges förr, än vi fått höra alla de andra, på det vi icke må ångra vårt beslut, om vi först antaga Frih.
Sprengtporten, men sedermera finna Hr von HartmansdorfFs förslag bättre.
Jag får bedja om nrsägt, om jag brister i uppfattningsförmåga, men såsom jag fattat Frih.
Sprengtporten förslag, så afser detsamma alskalfande af all sjelfskrifven representationsrätt, och inom dessa ord involveras ovillkorligen afskaffande af Svenska adelns hittills uti privilegier samt uti grundlagarna och RiddOrdn. förvarade rättighet.
Jag har måhända fattat detta orätt.
Ilar Frih.
Sprengtporten uti sitt förslag förbehållit R. o. Ad. representationsrätt, så ligger grunden till mitt tvifvel uti min felaktiga uppfattning; men för att icke falla i någon surprise. anhåller jag att få delta dubium undanröjdt.
Jag anhåller nemi. att få veta , om Frih.
Sprengtporten med den af honom nyttjade termen menar att R. o. Ad. skulle gå in på att icke äga någon representationsrätt.
Jag skulle beklaga, om så vore; ty jag vet icke, huru vi skulle få deltaga uti representationen, om, derest vi icke finge det i egenskap af adelsmän, det icke heller skulle vara oss tillåtet åtminstone i egenskap af Svenska medborgare. Gr. Frölich:
Uti att motsätta mig Frih.
Sprengtportens förslag anser jag mig så mycket mindre behöfva vara vidlyftig, som jag i detta ämne talat för en åsigt, hvilken är alldeles motsatt Ur Friherrens.
Jag har blott velat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Frih.
Sprengtportens förslag uti de vigtigare punkterna, och biand dem hufvudsakligen i afseende på sjelfskrifvenhetens upphörande samt Ståndens bibehållande, är så undvikande, att detsamma icke bör antagas såsom en gemensam tanke inom detta Stånd, emedan Const.Utsk. deruti icke kan få mina principer på så sätt uttalade, att de kunna tjena Utsk till vägledning vid ärendets vidare behandling.
På detta förhållande har jag ansett mig böra fästa uppmärksamheten, ehuru jag visserligen inser, att Frih.
Sprengtporten med flit uppställt sitt förslag i så allmänna termer, att det ej skulle stöta de opinioner, hvilka uti åtskilliga delal[bestämmelser kunde skilja sig från 230 Den 27 October f. m.
Hr Frih:ns åsigter; men i detta bemödande fruktar jag att Hr Frihtu gatt för långt. nemi. så långt alt R. o. Ad. omöjligen kan anse sig böra antaga ett förslag, som alltför obestämdt uttrycker de opinioner, hvilka böra bestämdare uttalas, såvida ej åsyftade ändamålet skall förfelas.
Jag erkänner att Hr Frih.
Sprengtporten uti ett vidlyftigt förslag yttrat sig öfver alla principerna så väl som öfver alla particulariteterna; men det lärer icke vara möjligt att få anse alla de detaljerna såsom åtföljande detta förslag in nuce, emedan ett sådant behandlingssätt icke kunde af Utsk. godkännas.
Boyes sednast gjorda anmärkn. utber jag mig att blott få fästa Hr Frih:ns uppmärksamhet på det i mitt förslag förekommande uttrycket, att ingen annan inskränkning skulle äga rum uti de fyra Ståndens af ålder ägande representationsrätt, än den som kunde uppkomma, i följd af de orepresenterades intagande i representationen; hvaraf Hr Frih:n nogsamt torde inse, alt jag hvarken åsyftat eller att följden af förslagets antagande kunde blifva R. o. Ad:s uteslutande från representationsrätt.
Frölichs anmärkn. får jag erinra, att orsaken hvarför jag framställt mitt project tili gemensam lanke uti mera allmänna satser, är den, att jag fruktade, att denna stora och vigliga fråga skulle kunna gå förlorad, derest Const.Ulsk. blefve bundet vid för många och för olika detaljbestämmelser, Hvilkas utarbetande jag ansett böra blifva en omsorg för Const.Utsk., inom hvilket de inomjSlånden uttalade särskilda principerna i alla fall torde behöfva ytterligare generaliseras för att uti bestämda satser innehålla Ståndens olika åsigter, hvilken operation i samma mån skulle försvåras, som hvarje Stånd ville företaga sig att nedstiga uti specialiteter.
För öfrigt har jag framställt till Hr Frih. o. Landtm., huruvida, enär mitt förslag innefattar hufvudgrunder, sorn icke utesluta hvarken Frih. Hamiltons eller Hr von Harlmansdorffs förslag, det må anses stridande mot formen alt först pröfva mitt förslag och, derest detsamma antages, sedermera inom gränsen af de deruti uttalade hufvudgrunder ingå uti pröfning utaf de närmare bestämmelser, som förekomma uti Frih.
Hamiltons och Hr von Harlmansdorffs förslag.
Denna mening har jag i första rummet velat underställa Hr Frih. o. Landtm:s pröfning, och om Hr Landtm, linner den stridande mot formen, skall jag icke vidare yrka derpå, ehuru jag för min del finner det fullkomligen rationelt och öfverensstämmande med R. o.
Ad:s redan fattade beslut, att, sedan man antagit en allmän grund, sedermera vara berättigad att dervid göra sådana tillägg, som icke stå i strid med den antagna grunden.
Jag yrkar likväl icke propos. härpå, med mindre Hr Frih. o. Landtm, finner denna åsigt öfverensstämmande med sin egen Den 27 Octo ber f. ra. 221 öfvertygelse om hvad som fordras för redlighet uti före dragningen.
Bifalles denna min mening, så är Gr.
Frölichs anmärkn., som skulle de uti mitt förslag uttryckta satserna vara för mycket allmänna, derigenom undanröjd; ty då berodde det på R, o. Ad. att uti sina såsom gemensamma tankar beslutade anmärkningar införa så många detaljbestämmelser, sorn Ståndet kunde anse nödigt.
Hr Lefre'n: Såsom uppriktig vän af det ärendes framgång, hvilket vi nu förehafva, linner jag visserligen att en viss grad af nytta ar förenad med antagandet af Frih.
Sprengtporten förslag, enligt hvilket först åtskilliga uti allmanna termer uttryckta satser skulle antagas, och derefter de förlag öfvervägas, hvilka angå detaljerna; men om jag äfven medgifver de möjliga fördelarna af detta sätt att t i 11 — vägagå, så involverar likväl förslaget uti sin framställda allmännelighet åtskilligt, som torde böra väcka några farhågor, såsom t. ex. den allmänna satsen, att den hittills orepresenterade delen skulle inrymmas representationsrätt, på sätt Utsk. komme att föreslå i mån af billighetens fordran.
Jag minnes ej precist huru frasen föll sig.
Om således Const.Utsk. skulle finna för godt att fördela någon af deafdelningar, som höra till dessa orepresenterade, directe tilt R. o. Ad:s ledamöter, sålunda alt de med R. o. Ad." på så sätt förenade personerne komme att votera per capita med R. o. Ad:s ledamöter inom valförsamlingen; så skulle följden deraf blifva, att R. o. Ad:s ledamöter, om de äfven mangrannt tillslädeskommo, uti nästan hvarje valförsamling skulle befinna sig uti en absolut minoritet; ty elter den beräkning jag haft tillfälle att göra, vågar jag påstå, alt åtminstone 2 ä 3 ofrälse röstande skulle inom hvarje valförsamling vara tillstädes emot en af R. o. Adis ledamöter.
Ett sådant sätt att på gamla Stånden fördela de orepresenterade classerna, torde R. o. Ad. finna nästan helt och hållet tillintetgöra R. o. Ad:s representationsrätt.
Med glädje förnam jag i sista plenum utgången af voteringen. R. o. Ad. uttryckte der med en ganska ansenlig pluralitet den vackra tanken, att R. o. Ad. borde göra coneessioner åt sunda förståndet, som fordrar en representationsförändring; men R. o. Ad. bör ej högmodas deröfver, enär R. o. Ad. tvifvelsutan gifvit detta beslut, ej af fåfänga, utan af öfvertygelse.
Detta hindrar likväl ej, alt detta beslut hedrar R. o. Ad. och motverkar deras bemödanden, hvilka varit osparda för att nedsätta R. o. Adis känslor och tänkesätt för fäderneslandets sanna fördelar.
Efter denna premiss, hvilken, minst från min mun uttalad, bör kunna anses som skryt, skulle jag tro, att ingen vill frånkänna R. o. Ad. dess rättmätiga fordran, det ingen må begära, att Pr. o. Ad. skall helt och hållet afsäga sig sin representationsrätt, hvilket likväl skulle inträffa, derest en sådan lejondelning komme till ständ, sorn jag vid början af min framställning omnämnde.
Jag tror så - 222 Den 27 Oetober f. m. ledes, att det är nödvändigt att uti dessa allmänna satser uttrycka en bestämd tanke; men den allmänna framställning, som Frih.
Sprengtporten förslag innehåller, lemnar för mycket spelrum för sådana förslag från Coust.Ctsk., som E. o. Ad. måhända icke kan antaga, och som ingen bil ligt— vis bör fordra att E. o. Ad. skall antaga.
Ehuru beklagligt det är, alt vi skola vara skiljaktiga i dessa frågor, måste jag likväl yrka, att de framstallda förslagen mätte i sin helhet skärskådas och särskildt afgöras.
Sprengtporten sednast i förra plenum framställde sitt förslag, hafva dessutom åtskilliga tillägg ägt rum.
Förut har jag, för min del, aldrig hört omnämnas, att någon annan utgångspunkt för reformer skulle äga rum, än den, hvarpå vi befinna oss.
Man har såsom grund för den förändring, man åstundar, åberopat 18oq års statsskick.
Sedan 180g hafva åtskilliga ganska väsendtliga förändringar uti representationssättet blifvit vidtagna.
Alla reformer böra utgå från status quo.
Det är det närvar, tillståndet, hvarmed man antingen är belåten eller obelåten.
Om man vill ändra något, så är det icke ett förflutet tillstånd, utan det närvar, skicket, sorn ar föremål för ändringen, och således icke det som existerade 180g.
Jag gör denna framställning för att varna mot de olägenheter, som kunna uppkomma till skada för saken, om sådana orimligheter skulle få insmyga sig i förslaget.
Jag slutar med att förklara, att om med återgången till 180g såsom utgångspunkt skulle åsyftas, att innehafvare af frälsehemman, hvilka under loppet af sisth riksdag vunnit representationsrätt inom BondeSt., skulle inkastas på något af de öfriga Stånden eller på det s. k. femte Ståndet, ifall det komine att bildas; så skulle följden deraf kunna blifva, alt denna dass, innefattande omkring 3o,ooo valmän, ägde en bestämd öfverlägsenhet lili alla val inom det Stånd, sorn erhöll detta element.
Deremot hafva dessa 3o,ooo valmän, hvarmed BondeSt. blifvit tillökadt, icke kunnat utöfva någon öfverlägsenhet inom den stora folkclass af circa 160,000 sorn utgör valmännens antal inom BondeSt.
3o,ooo utgör blott circa af 160,000, och att öka valmansclassen med nk, verkar ej på det existerande förhållandet eller kastar majoriteten inom classen till annat båll iin den förut lutade.
Deremot linnes icke något af de öfriga Stånden, som kilade emottaga ^ af dessa valmän, titan att i och med detsamma tillintetgöra dess egen ståndsrepresentation.
Detta är en utaf de svårigheter, som skola uppkomma, ifall Frih.
Sprengtportens förslag vinner framgång.
Jag har ansett min pligt vara alt på förhand utreda de möjliga följderna af denna inskjutna sats, som tillkommit, sedan förslaget förra gången blef för R. o. Ad. uppläst.
Jag önskar således, att de framställda förslagen måtte livart för sig framställas lill öfverläggning och antagande, öfverlygad, som jag är, att R. o. Ad. skall välja det, som R. o. D e u 2; O c t o b e r f. m. 223 Ad. anser vara bäst, ocb att vi icke skola sluta med att få Const.Utskrs förslag hvilande på bordet lill antagande eller förkastande vid nästa riksdag; ty det ar en önskan, soln ingen lärer kunna tillstyrka.
Sprengtporten förslag ur en synpunkt kunde medföra nytta, nemi. att förkorta R. o. Adis öfverläggningar i detta ämne.
Jag finner icke något grundlagsenlig! hinder för R. o. Ad. att besluta burn många gemensamma tankar som helst, såvida de i verkställigheten kunna stå bredvid hvarandra; och utgående från denna åsigt, finner jag Frih.
Sprengtportens förslag icke innefatta någonting annat, än en itudelning af alla de särskilda frågorna.
Man har sagt, att Hr Frih:n blott galt negativt tillväga.
Likväl finnas åtskilliga positiva satser uti Hr Frihtns förslag, såsom t. ex. frågan 0111 tvåkammarsyslemet, om classval och de gamla Ståndens bibehållande såsom valmansclasser.
Hvad tvåkarnmar-systemet angår, så skulle antagande af Hr Frih:ns förslag utesluta sådana gemensamma tankar, i hvilka allmänna val till större eller mindre del ingå, och deremot förkastande af Hr Frihms förslag utesluta alla sådana gemensamma tankar, som fordra val blott classvis.
Derföre skulle jag tro lämpligast vara, att R. o. Ad. beslutar, att med villkor, som Frih.
Sprengtporten sjelf uppgifvit för den händelse hans förslag antayes, nu genast rösta om samma förslag. [ fall det antages, blir följden den, att man närmare kan ingå i bestämmande af villkoren för classval.
Man kan då antaga antingen Frih.
Hamiltons eller Hr von [farimansdorfFs förslag med eller utan modification deruti.
Men om deremot Frih.
Sprenglportens uppränning till gemensam tanke förkastas, så skulle jag tro, att hvarken Frih.
Hamiltons eller