Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är ingen tvifvel, att pluraliteten är viss och blifver mycket stark; men jag anser alt man undgår ett obehag, genom att helt enkelt lägga motionen lill handlingarna, sedan man här haft så godt tillfälle all uttrycka sitt ogillande deraf.
Den enda §:n i våra grundlagar, sorn kan komma i fråga alt här tillämpas, är 49 78 Den 7 Juni. §:n Riksd.Ordn., sora säger huru ea väckt fråga remitteras bör.
Der står äfven, att hvar och en fråga af annan beskaffenhet må kunna genast afgöras, och således kan denna motion möjligen förfalla, hvaremot jag ej skall söka sätta mig; men skulle propos. blifva, att motionen hör med ogillande afslås eller förkastas, så nödgas jag i det fallet begära votering.
Jag får då reservera mig emot beslutet och tillägga, att jag icke förmodat, alt denna motion skulle så behandlas af en pluralitet, hvars åtgärder vid denna riksdag visat så mycket af den konungskhet, hvarför Gr. Lewenhaupt blef ett offer.
Måhända hade min motion vunnit R. o. Ad:s bifall, i händelse jag föreslagit, att Hr von Hartmansdorff skulle porträtteras såsom vice Landtmarskalk, och han kunde visserligen hafva förtjent det; men jag har icke velat göra en sådan framställning, emedan Ståndet förmodligen då skulle hafva kommit i villrådighet hvarest ett sådant porträtt bort placeras. H. Ex. Hr Gr.
Jag får endast svara på Hr Hjertås anmärkning, alt det af mig åsyftade ändamål, i min tanke, ej kan vinnas på annat sätt, än att R. o. Ad. ger tillkänna sitt ogillande af, och helt och hållet afskiljer den fråga, som Hr Munck af Rosenschöld framställt, ifrån den om vår nuvarande Landtnäs porträtts förfärdigande, hvarom R. o. Ad. redan beslutat.
Denna sednare fråga är redan afgjord, men R. o.
Ad. har icke gifvit tillkänna, att R. o.
Ad. ogillar den framställning, som af Hr Munck af Rosenschöld blifvit gjord.
Det är visserligen sannt, såsom Hr Hjerta ganska riktigt yttrat, att de ledamöters yttranden, som här yrkat ogillande af motionen, komma att införas i våra prot.; men hvad som icke kommer att der införas, så framt det ej verkligen inträffar, är, att R. o. Ad. genom uttryckligt beslut förklarar sitt ogillande af en motion, så stridande emot Ståndets värdighet.
Hvad beträffar voteringen, så betviflar jag ingalunda, att den kommer att äga rum, så mycket mer, som Hr Munck af Rosenschöld nu yttrat, alt han ämnar begära densamma, och jag kan lika så litet hafva något deremot, som jag låter afskräcka mig af dess förespeglade resultat, hvilket naturligt-' vis heror på huru många ledamöter anse med sin värdighet och sin öfvertygelse öfverensstämmande, att förena sig med motionären.
Jag har nu intet vidare att tillägga, utan alt jag förnyar min anhållan om den propos., i öfverensstämmelse med H. Ex. Hr Gr.
Löwenhjelms förslag, som jag förut begärt.
Mig synes, att alltför mycken tid redan blifvit förspilld på den motion, som Hr Munck af Rosenschöld afgifvit; jag vill således endast, utan vidare yttrande, helt och hållet förena mig uti den af Frih.
Cederström genast vid början af dis - Den 7 Juni. 79 missionen gjorda framställning, efter hvilken jag skulle hafva önskat att intet vidare yttrande kommit i fråga.
Sedan vi nu gatt ifrån saken lill formen, så ser det ut, som vore de möjligen på förhand öfverlasta lexorna och ordalagen, till motionens försvar, uttömda.
När nu äfven jag fått niin del af Hr Munck af Rosenschöld, och då han vanligen plägar sluta med mig, så har jag desto mera skäl alt förmoda, det saken nu är utagerad.
Jag önskar derföre, alt Hr Frih. o. Landtm, ville hafva den godheten att fråga Ståndet, om icke öfverläggningen nu må anses fulländad, så att vi kunna komma till propos., dervid jag yrkar den framställning, hvarom jag förut anhållit.
Jag begärde endast ordet derföre, alt, i händelse Hr Munck af Rosenschöld verkligen kommer att yrka på votering, R. o. Ad. täcktes erinra sig hvad han framställde såsom sitt motiv, då han sista gången hade ordet, nemi. att han ausåg, att den nuvarande majoriteten inom R. o. Ad:s representation ägde samma konungskhet som den majoritet, för hvilken Gr. Lewenhaupt klef ett offer.
Jag ber R. o. Ad. blott erinra sig detta, och äfven på samma gång medgifva, såsom jag hoppas, att jag hade rätt uti hvad jag sade, då jag verkligen förutsåg ett slut, som för Hr Munck af Rosenschöld sjelf kunde vara det ledsammaste; ty jag skulle verkligen tro, att om Hr Munck af Rosenschöld fortfar på det sätt som han nu börjat, så skall han af R. o. Ad. möjligen framkalla ett bevis på den oriktiga förutsättning, han sjelf behagat nämna.
Det vore således häst att helt och hållet afsluta denna fråga, och att Hr Munck af Rosenschöld måtte medgifva, att en propos. göres i öfverensstämmelse med de flestes begäran.
Horn yttrat, får jag nämna, att jag aldrig sagt, att pluraliteten inom detta Stånd hade samma konungskhet, som den pluralitet, för hvilken Gr. Lewenhaupt blef ett offer; jag liar blott sagt, att en eller annan tyckes hafva den.
I alseende på Hr von Hartmansdorffs klagan, att jag alltid slutar med honom, så får jag nu bedja om ursägt, och lofvar, alt när jag framdeles har något att yttra i afseende på honom, så skall jag alltid nämna honom först.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ausåg den af Hr Munck af Rosenschöld väckta fråga böta förfalla.
Ropades ja; men under ropen anmälte sig Hr von Hartmansdorff och yttrade:
Jag anhåller om den framställning, som Frih.
Cederström först hegart och jag sedermera bi träd t, i de ordalag, att motionen måtte förkastas med ogillande.
Då anhåller jag att motionen måtte blifva till Utsk. remitterad.
Jag hembär Hr Frih. o. Landtm, miu vördsamma tacksamhet för det sätt, hvarpå propostn blifvit gjord.
Den är i min tanke uppfattad i fullkomlig öfverensstämmelse med 3o §:n Ridd.Ordn., som är af följande innehåll : ”Uppslår fråga, om någon tillåtit sig personligen förolämpande uttryck, pröfve R. o. Ad. om lian derför af Landtm, varnas hör, eller saken af ett Utsk. skall närmare pröfvas eller ock alldeles förfalla.
Förvises saken till Utsk., skall ett sådant sättas af tolf ledamöter, hvilka till hälften utnämnas af Landtm, och lill hälften af den person, hvarom fråga är" etc Ilar har icke nu varit fråga om annat, än att remittera elier icke remittera motionen.
Ståndet har icke velat göra det, utan önskat att motionen skulle förfalla.
Ingen person har likväl påstått någon annan påföljd af denna motion, och om så hade inträffat, så skulle den, sorn del försökt, hafva varit föi' p
I i g ta d att ställa sig förberörde § tili efterrättelse.
Då nu emedlertid ett sådant fall icke inträdt, så har Hr Frih. o. Landtm, gjoit propos., att motionen måtte förfalla.
Det återstår nu, om någon verkligen vill yrka ansvar å Hr Munck af Rosenschöld för den framställning han gjort.
Ett sådant ansvar har, efter hvad jag förnummit, ännu icke blifvit yrkadt; men dervid finnas tvänne utvägar, den ena att R. o. Ad. beslutar, alt Hr Frih. och Landtm, skall varna Hr Munck af Rosenschöld, hvilket jag likväl förmodar icke bl ifver händelsen, och den andra,att motionen remitteras till Ridd.- Utsk.
När nu propos. af Hr Frih. o. Landtm, ganska riktigt blifvit framställd på den meningen, att motionen måtte förfalla, så hemställer jag till Ståndets ledamöter, om det lönar mödan att längre sysselsätta sig med denna fråga, och skulle för min del anse, alt, sedan propos. blifvit gjord och nied ja besvarad, det dervid borde förblifva.
Den siste värde talaren har fästat sig vid 3o §:n i Ridd.Ordn. och tagit den till grund för den propos. lian begärt.
Han liar således icke behagat följa discussionen.
En ledamot här har gjort en motion; fråga är väckt om denna motion skall förkastas eller icke förkastas, och man har begärt att den må förkastas med ogillande.
Då mäste det väl icke vara fråga om att använda 3o §:n i Ridd.Ordn , eller att behandla frågan efter 78 §:n Riksd.- Oi dn.
Frölich behagat uppfatta frågan sådan den är, så hade han funnit, att väl kunna R.
St. nyttja den ter - Den 7 Juni. 81 termen, att motionen skall förfalla, men den raka, bestämda och vanliga termen, då motioner upptagas till förkastande, är, att de skola afslås, hvarvid man visserligen äfven har rätt att uttrycka sitt ogillande af sjelfva framställningen.
Motionären har sedermera rättighet att till contra-propos. få bifall till sin motion, men det andra alternativet i propostn mäste blifva hvad man begär, nemi. att motionen afslås med ogillande.
Den vändning, som Gr.
Frölich synts vilja gifva saken, då han har sökt tillämpa 3o §:n Ridd.Ordn., är ganska anmärkningsvärd.
Här har, åtminstone icke hittills, varit fråga om något sådant ämne som denna §afhandlar och som den endast åsyftar.
Ifrågavarande § är icke någon allmän §, som innehåller allmänna stadganden, hvarken huru motioner böra göras, eller huru de skola behandlas, när de inom Riddarhuset göras, ulan denna § är endast skrifven för att bestämma huru förhållas skall, när (råga uppstår, om någon tillåter sig personligen förolämpande uttryck, och detta har nu icke varit i fråga alt tillämpa, ehuru det möjligen hade kunnat komma i fråga.
Då likväl denna §, i händelse R. o. Ad. skulle låta saken behandlas efter densamma, säger, alt antingen Landtm, skall varna motionären, eller att målet skall skickas till Utsk. för att der beredas, så lärer Gr.
Frölich nogsamt finna, att med ordet ”förfalla’' ej kan menas, alt den person, som väckt en sådan motion, derjemte kan ställas till ansvar derför.
Således skulle uppstå just motsatsen till hvad R. o. Ad. här lifligen uttryckt, då de fleste talarne, ja, jag vågar säga, då ulla talare, som yttrat sig, ogillat motionen, ty icke ens Hr Hjerta sjelf har gillat den.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes göra den framställning, som de fleste talare begärt, nemi. att med ogillande förkasta motionen.
Alt Hr Frih. o. Landtm, valde den lindriga utväg, som han tagit, är ett ytterligare prof på den grannlagenhet, med hvilken Hr Landtm, ständigt går tillväga.
Det synes mig något ovanligt, om icke till och med obehöflig!, att discussionen ännu vidare fortgår om hvilka propos:r man bör hafva, då den egentligen endast derom vändt sig i nära (vänne timmar.
Jag får derföre anhålla hos Hr Frih. o.
Landtm, att få veta, huru Hr Landtm, uppfattat R. o. A:ds svarpå den sednaste framställningen.
Skulle den anses vara med ja besvarad, så hafva vi fått upplysning om, att motionen derigenom förklarats böra förfalla, och då kan votering begäras, antingen med den contra-propos., att motionen bör med ogillande afslås eller förkastas, eller också med den contra-propos., som motionären begärt, nemi. remiss till Utsk., och torde det i sådant fall äfven blifva nödvändigt att först votera om hvilken af 26 H. 11 Den 7 Juni. dessa contra-propostr, sorn bör antagas.
Jag tror att vi komma mycket hastigare lill slut, om vi genast företaga dessa begge voteringar, un om vi ännu ytterligare fortsatta denna discussion.
Hr Ridderstolpe, Fredr.
Hamilton, och (örenar mig till alla delar med honom, af den orsak, alt då klr Frih. o. Landtm, gjort propus, och R. o. Ad. besvarat den, så tior jag, att vi först bort få höra huru Hr Fiih. o.
Landtm, uppfattat R. o. Adis svar, och skulle någon vara af annan mening, så äger han rätt ali begära votering.
Jag är förekommen af de begge sista värda talarne och vill nu endast fästa uppmärksamheten på, att R. o. Ad. troligen lika med mig önskar att få höra huru Hr Frih. o. Landtm, uppfattat R. o. Ad:s svar på den sednast framställda propostn, i händelse någon af R. o. Ad.Vs ledamöter skulle finna sig befogad att i anledning deraf begära votering.
Visserligen har jag hört Hr Frih. o. Landtm, framställa en propos., och jag finner i den åtgärden af Hr Frih. o. Landtm, äfven en hyllning åt den känsla, som blifvit uttryckt inom Riddarhuset; men jag tior också att det är Hr Munck af Rosenchölds lagliga rätt all få den propos., som han begärt, och anhåller att Hr Frih. o. Landtm äfven läcktes bifalla en sådan framställning.
Om då, såsom jag förmodar, den remiss, som lian begärt å sin motion, bIif— ver afslagen, så återstår det för K. o. Ad., efter mitt förmenande, att med ogillande förkasta denna motion.
Jag skulle tro, att de ledamöter, sorn ansett att våra grundlagar äfvensom Ridd Ordn. icke berättiga till ett sådant uttryck af ogillande, verkligen mycket misstaga sig; ty 5o §:n Riksd.- Ordn. säger, att hvarje ledamot inom Ståndet har rätt att yttra sig öfver lagligheten af allt hvad sig inom Siandet tilldrager.
Har j ig rättighet att såsom enskild ledamot yttra, att jag ogillar en gjord framställning, så måste väl äfven Ståndet äga rättighet dertill.
Jag tror således, alt Hr Frih. o. Landtm., äfven med stöd af denna §, kan framställa propos. till ogillande af Hr Munck af Rosenschöld* motion.
Jag förklarar, alt jag för min del finner mig nöjd med den propos, som Ht Friis, o. Landtm, gjort, sedan jag fått nedlägga min reservation emot beslutet, och jag anhåller ej om voieiing, sås ida icke Hr von Hartmansdorff begär en sådan, men i delta fall måste äfven jag yrka votering på den propos., att den af mig väckta motion måtte blifva remitterad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då den af Hr Munck af Rosenschöld väckta (Våga icke funnit något understöd af R. o. i\d., och Hr Landtm, under discussionen trott Den 7 Juni. 83 sig linna, att Hr Munck af Rosenschöld icke vidare yrkade någon remiss af denna sin motion, hade Hr Landtm, ansett sig snarast böra framställa den propos., som han nyss gjort.
Då Hr Landtm, varit i begrepp att förklara huru han fattat R. o. Ad:s svar, hade Hr von Hartmansdorff begärt otdit och yi kat den propos.
Hr von Hartmansdorff förut hegart, i öfverensstämmelse med den sorn Fiih.
Cederström i början af discussionen yrkal, hvarpå Hr Munck af Rosenschöld, om ej Hr Landtm, mi stagit sig, hade begärt, att i den händelse att den propos , som Hr von Hartmansdorff yrka!, (»lefve föremål för R. o. Adis yttrande, så äskade Hr Munck af Rosenschöld remiss af sin motion Då den propus.
, som Hr von Hartmansdorff och Frih. Cederström yrkat, fortfarande vore af dessa ledamöter begärd, så måste således förutsättas, alt Hr Munck af Rosenschöld fordrade remiss af sin motion, och borde Hr Landtm, således först framställa propos. å remiss.
Jag ber om ursägt, ali jag nödgas ytterligare besvära Huset med att afhöra den förklaring, som jag för andra gången nödgas afgifva.
Hr Lebon har sednast gifvit densamma qvalification af alt vara ett försök att gifva frågan en oriktig vändning.
Detta sednare yttrande skulle jag kunna begära att Ståndet ville ogilla, uien jag gör del icke, just af den orsaken, att jag anser det icke vara rätt att påkalla Husets biträde för att ogilla ett sådant yttrande.
Sjelfva hufvudsaken är här endast den frågan, huruvida R. o. Ad. vill uppsätta ett porträtt uti direclionssalen.
Accessoirerne äro egentligen hvad som väckt R. o. Ad:S ogillande.
Då likväl ingen bestämdt påkallat ett sådant till någon slags påföljd ledande ogillande, som öfverensstämmer med Riksd Orda. och Ridd.Ordn., så har man velat låta frågan förfalla och inskränka sig till att neka remiss af motionen.
När nu denna propos. är gjord och, såsom mig sy nes, enhälligt med ja besvarad, så skulle jag icke tro, att det vöre lämpligt att ånyo framställa propus., sedan densamma icke vidare angår frågan om porträttets upphängande i något rum på Riddarhuset, utan en åtgärd, som skulle innebära ett klander eller motionärens tillrättavisning.
Detta kan icke ske annorlunda, än på sätt 3o §:n Ridd.Ordn. föreskrif ver, och då ingen talare yrkat derpå, samt då man ingenting vinner med att betyga Hr Munck af Rosenschöld sitt ogillande af hans framställning, så ser jag icke, mine herrar! att det kan vara hvarken riktigt eller Huset värdigt ali begära en sådan propos.
Jag nödgas således protestera emot denna propos. och tycker mig hafva förmärkt, att lii Frih. o. Landtm, redan funnit alt den icke bör äga rum.
Jag tänker icke tvista med den sista var da talaren om pvopostns lämplighet, och huru ordalagen dertill böra författas. R. o. Ad. torde vara tillräckligt i er - 84 Den 7 Juni. farenhet af huru sådana tvister hunna förlängas i evighet, då man med den värda talaren deruti inlåter sig; men jag vågar anmärka, tverteinot hvad samme talare anfört, att det icke är hufvudsaken om porträtt af Gr. Lewenhaupt skall målas eller icke målås.
Pi. o. Ad. behöfver blott gå till sin känsla, för att veta att detta icke är hufvudsaken, utan att den ligger uti något helt annat, som jag icke nu behöfver beskrifva.
Jag anhåller, alt Hr Frih. o. Landtm, täcktes förklara på hvad sätt Hr Frih. o. Landtm, uppfattat R. o.
Adis svar på den först gjorda proposm, ty det synes mig numera vara det enda sättet att komma till något uttryck af hvad R. o.
Ad. i delta fall synes vara böjdt att förklara.
Jag begär endast ordet, för att hemställa till Gr.
Frölich, huruvida den af honom åberopade 3o §:n Riksd.Ordn. här kan vara tillämplig, och tror, för min del, att den icke lämpligen kan eller bör här komma i fråga.
Jag får upplysa den sista värda talaren, att 3o §:n Riksd.Ordn., såsom han uttryckte sig, handlar om StatsUtskottet.
Jag ber om ursägf, ifall jag sade Riksd.Ordn., ty jag menade verkligen Ridd.Ordningen.
Hr Frib. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla att den väckta frågan remitterades till Ridd.- Utskotlet.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt R. o. Ad. med nej besvarat den sist framställda propositionen.
Hr Lefre'n: Jag begär votering med den contra-propos., att motionen måtte blifva med ogillande förkastad.
Jag hemställer till den sista värda talaren, huruvida han icke vill hafva godheten att vänta intilldess den nästa propostn af Hr Frih. o. Landtm, blifvit framställd; ty frågan är af beskaffenhet, att den genast utan remiss kan afgöras.
Nar nu R. o. Ad. icke vill remittera motionen till Utsk., så kommer nästa propos. att blifva bifall eller ofslag å motionen.
Det är naturligt, att om R. o. Ad:s svar då skulle komma att uppfattas såsom bifall, så få vi begära tili contra-propos. vid voteringen afslag å motionen, med ogillande i öfrigt af den gjorda framställningen; men genom beslutet ronde den första frågan om remiss till
Utsk. är ännu icke i hufvudsaken någonting afgjordt, ty frågan kan af Ståndet utan remiss afgöras.
Cederström har ganska rätt i ett fall; men jag tror att han misstagit sig uti ett annat.
Jag låter icke min rätt gå 111ig ur händerna, i förlitande på att vi få Den 7 Juni. 85 någon efterföljande propos.; men ora Hr Frih. o. Landtm, behagar förklara, att Hr Frih. o. Landtm, anser sig böra göra den ytterligare propos., som Frih.
Cederström ansett nu böra blifva en gifven följd, så vill jag afstå min begäran om votering.
Skulle deremot Hr Frih. o. Landtm, anse sig icke kunna göra någon vidare propos. i ämnet, så vidhåller jag min begäran om votering.
Jag anhåller derföre vördnadsfullt, att Hr Frih. o. Landtm, ville förklara, om jag kan få min åsigt gällande, i följd af den propos., sorn Hr Frih. o. Landtm, nu ämnar framställa, eller om min mening är afskuren, i händelse jag afstår ifrån min begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, i anledn. af Hr Lefrens framställning, att han icke på förhand luinde utlåta sig om hvad propos., som kunde komma alt framställas.
Hr Leffe')! yttrade, att i sådant fall begärde han votering.
Hr Hjerta: Sedan Hr Frih. o.
Landtm, framställt fråga om remiss af Hr Munck af Rosensehölds motion till Ridd.Utsk., och R. o. Ad. derpå enhälligt svarat nej, men Hr Lefrén ensam deremot begärt votering, så är det klart, att Hr Le fren s contra-propos. icke kan blifva någon annan än att motionen skall remitteras till Ridd.Utsk.
Jag hemställer då lill den värda talaren, om det är tjenligt att han vid detta tillfälle begär votering.
Det kommer sedermera en annan propos. att framställas, hvilken redan varit en gång förut framställd, nemi. alt motionen skall förfalla.
Denna propos., som redan en gång blifvit med ja besvarad, biifver väl äfven naturligtvis nu af R. o. Ad. bifallen.
Den måste nu komma i ordningen, och då Hr Munck af (Rosenchöld på förhand förklarat sig nöjd med denna propos., som tillintetgör hans motion, så är det också derföre gifvet, att den bör komma att blifva den nästa propos., hvarom fråga kan uppslå.
Om något särskildt tillägg skall göras, så är det Hr
Lefren öppet att få sin talan i sådant afseende uttryckt i contra-propositionen.
, Gr.
Jag vågar vördsamt direct vända mig till den talare, som begärt votering, och hemställa, om icke Hr Lefrén ville afstå derifrån, med kännedom af grundlagens uttryckliga stadgande, och med anledn. af hvad Hr Frih. o. Landtm, yttrat, att ingen annan propos. numera kan af Hr Frih. och Landtm, framställas, än just precist den som Hr Lefrén och flere af oss andra önskat malte blifva framställd, såvida icke Hr Frih. o. Landtm, nu vill med en omgång framställa propos. på, huruvida R. o. Ad. vill här på stället afgöra motionen.
Då det sednare alldeles icke synes vara behöfligt, så tager jag för gifvet, att Hr Frih. o.
Landtm, kommer alt framställa den propos., som af flera talare här 86 Den 7 Juni. blifvit tillstyrkt, hvarför jag anser votering nu vara alldeles öfverflödig.
Jag brukar sällan varn envis i fråga oin votering.
De voteiingar äro lätt räknade, hvilka jag begärt under denna riksdag, och kanske utgöra de icke mera än feni; men jag hade denna gång velat göra mig förvissad om, att den propus., sorn jag anser vara den rätta, måtte komma under R. o. Ad:s pröfning.
Sedan likväl nu åtskillige af dem, hvilka yttrat sig i samma syftning sorn jag, förklarat, att de anse sådant blifva en ovillkorlig följd af det beslut som redan är fa!tadl, så vill jag afstå ifrån min begäran och riskera allt hvad riskeras kan.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt, då Hr Lefren afstålt från sin begäran om votering, R. o Ad. torde finna, att den propos , sorn Hr Landtm, nyss framställt, vore af R. o. Ad. med nej besvarad, och att således ingen remiss af denna fråga Lomme att äga rum.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. då torde finna, att ingen annan åtgärd återstode, än att lägga motionen till handlingarna.
Jag skulle önska, att man icke har ville drifva complimenterna mot motionären så långt, att man sårar känslorna på det andra hållet.
Allmänt i salen ropades, att man instämde eller förenasig med Hr von Hartmansdorff.
Innan den sista propos., hvilken besvarades med nej, blef framställd, gjorde Hr Frih. o. Landtm, en annan propos., som af R o. Ad. besvarades med ja.
Landtm, förklarade också nyligen, att Hr
Landtm just var i begrepp att yttra huru han uppfattat svaret på nämnda propos., då Hr Landtm, afbröts derigenom, alt Hr von Hartmansdorff begärde ordet.
Följaktligen är det ovägerögen R. o. Ad:s rättighet och förväntan, att nu få höra den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, då var i begrepp att afgifva.
Jag får nu vördsamt framställa min anhållan derom, men tillägger vid samma tillfälle, på det att ingen målro alt jag derigenom vill afskära någons mening, alt jag är af olika tanke med Gr.
Frölich; ty jag anser det vara R. o. Ad. obelnget att här yttra sitt ogi Ilande af den framställning, som Hr Munck af Rosenschöld gjort.
Jag ber att ånyo få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att ämnet är af beskaffenhet att kunna direete af Ståndet afgöras och pröfvas, utan remiss till Utsk., men att Ståndet äfven äger rättighet alt remittera det till sitt eget Utsk.
Propos. derom har blifvit framställd oell afslagen.
Det återstår således att besluta om hvad Ståndet utan remiss till Ridd.Utsk. vill göra med mojionen, Den j Juni. 87 celi denna fråga står således ännu alldeles öppen. R. o.
Ad kan bifalla densamma och då blifver Hr Munck af Rosensehölds önskan äfven gillad och bifallen, men vi kunna också alsia densamma, oell då uleblifver den åtgärd, sorn Hr Munck af Rosenschöld föreslagit.
Sorn framställningen likväl är högst otillbörlig, så är det icke nog alt motionen afslås, utan framställningen måste äfven ogillas.
Jag anhåller nu att vi måtte få propos. på sjelfva saken, nemi. huruvida R. o. Ad. bifaller motionen eller afslår den med ogillande.
Jag borde icke våga att vidare inlåta mig i något slags yttrande 0111 grundlagens tillämpning, åtminstone med Hr LefTe'11, hvilken plägar doppa sin pensel i Riddarhustorgets rännsten, men jag anser mig likväl berättigad att begagna detta tillfälle att ännu en gång få utveckla min å-igt i ämnet.