Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:tEnkeDrotlning Hedvig Elisabeth Charlotta tillhörande Götha Canal-actier, till bättre conjuncturer för Contorets räkning bibehållas, utan att någon annan titel behöfves, än den af actier i Trollhätte Slussverk (Götha-, Södertelje Canal, Motala Verkstad), dåden som vill efterse, huru de kommit i Contorets ego, af de föregående årens räkenskaper lätteligen kan vinna sin önskan, utan vidare behof, att i alla följande års räkenskaper intaga denna historiska upprinnelse.
Emot afskrifning af fordringsposten contant bidrag till Krigsskulders afbördande eller återstod på Krigsskulds-liqviden, bar jag ingen ting att invända, hälst jag anser denna post, enligt Ständernas ursprungliga och aldrig upphäfna anordning på öfverskotten å Bevillningen öfver andra bestämda anslag, redan för längre tid sedan, till fullo godtgjord.
Detta låter mig uttrycka en önskan, hvars uppfyllande skulle kasta mycket ljus på penningeförhållanderne emellan det egentliga Statsverket och RiksgäldsContoret, om StatsTJtskottet ville utarbeta och meddela Ständerne tabeller, visande, för hvarje Riksdagsintervall serskildt, huru mycket, för StatsVerkets räkning, på RiksgäldsContoret blifvit anordnadt, samt de derföre inflytande ersättningar.
I motsats med hvad flere värde Talare yttrat, har jag så mycket mindre emot af - Den 7 Maji f. m. 127 skrifning af de lyftade Creditiv-summorne för ConvoyCommissariatet, som den öfver detta ämne i sista plenum förde discussion liar tillräckligen ådagalagt, att aldrig återbetalning varit ifrågasatt, och då Ståndet med sitt bifall godkänt denna StatsUtskottets i Betänkandet N:o 96 yttrade åsigt, skulle jag anse mig missbruka dess tålamod, om jag upptog tiden med återupprepande af hvad så nyligen blifvit anfördt.
Slutligen skulle jag önska, att, i händelse af återremiss, Utskottet i sitt nya Betänkande, äfven upptog andra afskrifningsmässiga poster, nemligen: 1:0
Yärdet af kopparen uti utelöpande skiljemynts-polletter 27,745: 36. 6.
Då dessa polletter äro utmyntade till ungefär samma vigt, som Rikets nu lagligen gångbara skiljemynt, eller efter i66| R:dr B:co per Skepp., och ingen äfven den minsta post blifvit sedan 1809 till inlösen anmäld, torde det vara så mycket riktigare att afskrifva denna fctrdringsbalance, som dess bibehållande och inlösningsskyldighetens af sjelfva polletterne öfverflyttande på Banken vid sista Riksdag, troligen var ett misstag, härledande sig deraf, att de inbegripits under Riksgälds-sedelstocken. 2:0 F. d. HingstpremieKassans i Mariebergs Kronan tillhöriga egendom inteckna - i a8 D e n 7 M a j i f. m. de fordran af i4»ooo R:dr.
Då genom räntas utbetalning till RiksgäldsContoret af StatsYerket för denna fordran, endast den Statsbrist ökes, som af RiksgäldsContoret skall ersättas StatsVerket, tyckes ordning och enkelhet påkalla fordrans afskrifning, hälst den ursprungligen tillhört en Statsverket underordnad Kassa, för hvars behållning till 1818 erlagts serskildt ersättning till StatsContoret. 3:o RiksgäldsContorets egna insättningar i 3-procents-lånet.
Då denna fordran är en Contorets fordran hos sig sjelf, så tyckes den böra afskrifvas, utan afseende på om Rikets Ständer skulle vilja fortfara med en sådan upplåning, en åtgärd, hvartill för öfrigt jag aldrig kommer att lemna mia tillstyrkan.
I afseende på fordran hos Finska StrömrensiyngsDirectionen, så lärer dess afskrifning ifrågakomma på samma gång med granskningen af den med Ryska Regeringen uppgjorda liqvid öfver Statens flerfaldiga dylika fordringar.
På nu anförda skäl får jag anhålla om återremiss.
Herr Tham täckes ursäkta mig om jag icke förstår, huru han kunnat förklara min anmärkning såsom åsyf - Den 7 Maji f. ni.
129 åsyftande att upprifva elt redan fattadt beslut.
Om något fel härvid är begånget, kommer det på StatsUtskottets räkning, sorn afgifvit 2:ne Betänkanden öfver ämnet.
Här är fråga om att afskrifva 133,333 R:dr 16 sk., och som jag ej kan finna, att ConvoyCommissariatet haft rätt att lyfta mer än 66,666 R:dr 3a sk., måste det vara min rättighet att söka göra denna åsigt gällande, så långt jag förmår.
I allt fall finner jag blott, att ConvoyCommissariatet genom Creditivet fått ett betydligt lån, för hvilket Rikets
Ständer såsom långifvande hafva en obestridlig rätt att fordra återbetalning.
Men nu vill man icke allenast eftergifva denna rätt, utan man till och med går så långt, att man här påstått, det Staten fått en oförmodad skänk af 333,000 R:dr, för det
ConvoyCommissariatet ej ytterligare begagnat sin lånerätt.
För min del kan jag ej inse, livarföie Rikets Ständer skola blifva den lidande delen, eller hvarföre ConvoyCommissariatet skulle tilläggas en så obegränsad förmån.
Jag kan så mycket mindre tro, att detta varit 1823 års Ständers åsigt, som revision af ConvoyCommissariatets räkenskaper icke varit medgifven.
Jag har för öfrigt nu icke väckt någon fråga om riktigheten af Fullmägtiges i RiksgäldsContoret åtgärd; denna fråga är redan afgjord.
Men jag har yrkat uppfyllandet af de vilkor, hvarunder Creditivet beviljades.
Någon me* a3 H. o i3o Den 7 Maji f. m. ning mäste halva funnits deri, att ConvoyCommissariatet skulle ega lyfta Creditivet mot sin förbindelse.
Denna hafva vi ej fått se, och jag önskade lära känna innehållet deraf, som omöjligt kan vara att medlen helt enkelt skola afskrifvas.
På denna grund begär jag återremiss för attfåutredt, hvad förbindelsen innehåller, då den nödvändigt måste vara afgifven.
Men utan hopp att nu mer än vid andra tillfällen kunna inverka på någons åsigt, får jag förklara, att det är mig likgiltigt, hvad beslut som fattas, och att jag för min del är tillfredsställd med att hafva framställt de anmärkningar, hvartill jag funnit anledning.
Jag tror mig först böra fästa uppmärksamheten derpå, att i8a3 års Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande Creditivet för ConvoyCommissariatet, innehåller ej allenast, att i stället för de 66,666 R:dr 32 sk., som af Sjötullsintraderne förut årligen varit anslagne till ConvoyCommissariatet, ett motsvarande Creditiv skulle anvisas på RiksgäldsContoret, att begagnas i mån af behofvet och mot Commissariatets förbindelse, utan ock följande mening: hvarefter vid nästa Riksdag kommer att för ordnas, hura de medel, som, på grund häraf, kunna för StatsVerkets räkning lyftas, böra ersättas, Desse ord: för StatsVerkets räkning, utmärka, att ersättningen borde utgå af så - Den 7 Maji I. m. i3t dane medel, som annars gå till Statsverket, och således icke, att ConvoyCommissariatet skulle stanna i någon återbetalningsskyldighet.
Också innefattar ej Commissariatets afgifne förbindelse någon återbetalningsskyldighet, hvilket StatsUtskottet äfven antydt uti det Betänkande, som nu är föremål för öfverläggning.
Jag tror derföre det rättaste vara, att medlen afskrifvas.
Ty om Staten skall ersätta dem, blir förhållandet detsamma , och afskrifningen leder blott till enkelhet i räkenskaperne.
Hvad åter angår den fråga, om meningen med Creditivet varit rättighet till årlig lyftning, torde jag få erindra om hvad, som redan i sista Plenum upplystes, att Ständernes underdåniga Skrifvelse den 20 November 1828 innehöll, att det förra årliga anslaget till ConvoyCommissariatet af 66,666 R:dr 3a sk. skulle uppföras på 3:dje Hufvudtiteln, och att ett motsvarande Creditiv skulle från RiksgäldsContoret hållas ConvoyCommissariatet tillhanda.
Att ett emot förra anslaget svarande Creditiv icke kan bestå i ett enda anslag af ofvannämnde summa, synes mig vara temligen tydligt, då det förra anslaget utgick i 5 år till samma belopp för hvarje år.
I afseende på Herr Rosenblads anmärkningar får jag upplysa, att Skånska Hingst-- 9* 132 Den 7 Maji f. m.
PraemieCassan verkligen är intecknad i Mariaeberg , men att Utskottet ej trott afskrifning deraf bora ega runi, emedan sådant skulle innefatta ett nytt anslag till 3:dje HufvuclTiteln.
Att åter verkställa utstrykningen genom afkortningar på denna HufvudTitel, tror jag icke heller vara lämpligt.
Hvad den af Utskottet föreslagne försäljning af Canal-actier beträffar, finnér jag icke, att man bör göra något afseende på actiernes nuvarande vanvärde.
Beloppet är ringa, och jag tror icke, att RiksgäldsContoret bör vara actieegare, äfven med framtida utsigt till större fördel än nu.
Man har föga hopp, att actiernes värde skall stiga, och om än detta inträffar till någre procent, blir förlusten på försäljningen högst obetydlig.
Jag ser således ingen betänklighet vid, alt RiksgäldsContoret gör sig af med desse Canalactier.
Hvad åter angår den calcul, som Herr Rosenblad önskat se uppgjord, fårjagerindra, att efter de Tabeller öfver alla RiksgäldsContorets Räkenskaper, som åtfölja Utskottets nästföregående Betänkande, rörande verkställd granskning af RiksgäldsContorets ställning, är det ganska lätt att på få minuter uppgöra en sådan calcul.
Utskottet hade derföre ej trott sig behöfva serskildt uppgöra en sådan, sedan det heredt Den 7 Maji f. m. »33 livar och en tillfälle att med lätthet uppgöra hvilken jemförelse som helst.
I afseende på afskrifning af 3-procentsmedlen, som Herr Rosenblad föreslagit, får jag upplysa, att Utskottet ej trott desse medel böra sammanblandas med de mindre summor, hvarom här är fråga.
Vi hafva hort en eller annan uppgöra stora planer med RiksgäldsContorets tillgångar pä grund af 3-procents-lånet.
Jag lernnar derhän, huruvida desse planer låta realisera sig; men emellertid har Utskottet ej ansett sig nu böra ingå i förslag till någon disposition af desse medel, hvilka hafva mera inflytande på den blifvande Statsregleringen.
Hvad slutligen beträffar afskrifningen af 73,000 R:dr, som balanceras under namn af återstod på Krigsskulds-liqviden, tager jag mig friheten nämna, att det är alldeles likgiltigt, huruvida de i Räkenskaperne stå uppförde såsom afskrifne eller betalte; ty då alla öfverskott på Statsinkomsterne komma RiksgäldsContoret till godo, blir förhållandet enahanda, antingen man betalar desse medel af Statsinkomsterne och afförer summan såsom betalt, eller om man afskrifver dem genast, hvarigenom öfverskotten på behållningen af Allmänna Bevillningen i samma mån blifva större.
Då jag således ej funnit några skäl an - Den 7 Maji f. m. förde, som kunna föranleda till ett annat resultat, än det StatsUtskottet föreslagit, får jag anhålla om proposition till bifall af Betänkandet.
Friherre BoijCj Ludvig:
För mig, som fordom under 11 års tid varit Ledamot i ConvoyCommissariatet, synes denna diskussion, så vidt den rörer Creditivet till ConvoyCommissariatet, omfatta, om jag så får uttrycka mig, rätt ingen ting; ty antingen man antager Friherre Anckarswärds eller motsidans åsigt, så kommer man ändå till samma resultat.
ConvoyCommissariatet har trenne serskildte tillgångar, nemligen:
Uti Convoy-afgiften, som är obetydlig, uti tillslagen anpart i Tullmedel, samt då desse bägge varit otillräcklige till betäckande af Commissariatets betydliga utgifter, en tredje tillgång eller bidrag af Staten.
Om desse bidrag nu betraktas såsom lån, eller såsom ett bestämdt Statsanslag, kommer på ett ut; ty om också Commissariatet ålägges mera än att redovisa för medlen, och att återbetala desamma, så blir det i alla fall Staten, som måste vidkännas utgiften, emedan ConvoyCommissariatet icke har någon annan att hålla sig till, för att få bristande medel.
Antingen ifrågavarande belopp af ConvoyCommissariatet återbetalas, eller Statens fordran derföre afskrifves, förefaller mig således likgiltigt, och jag tillstyrker alltså bifall till Betänkandet.
Den 7 Maji f. m. i35 Herr Tham:
Jag har i hufvudsaken ingen ting att tillägga, sedan Friherre Anckarswärd förklarat, alt återremissen egentligen åsyftades i och för ordet förbindelse s hvars betydelse och verkan den siste värde Talaren tillräckligen upplyst; men Herr Rosenblad har sagt, att man icke borde bortsälja actier.
Jag hemställer, om actierna i Södertelje Canal någonsin kunna komma till något serdeles högt värde, så länge Södersluss är i det usla skick den nu befinnes.
— Jag tror det icke. — Beträffande Trollhätte Canal-actier, har jag icke hört, att de varit eller äro i något vanvärde, och de öfrige Herr Rosenblads anmärkningar anser jag icke höra hit, eller vara föranledde af detta Betänkande.
Jag anser, att hvar Riksdagsman, som önskar ett godt och snart slut på Riksdagen, icke borde ifra för återremiss i obetydliga frågor, och anhåller för min del om proposition till bifall å Betänkandet.
Jag har blott högst obetydligt att tillägga vid Friherre Palmstjernas upplysning.
Jag har ingen ting emot den omförmälta ersättningen till ConvoyCommissariatet, emedan jag hoppas, att den i sin mohn kommer Statsverket till godo, och bidrager att lindra de skattdragandes bördor.
Mig synes det vara föga lämpligt, att RiksgäldsContoret är innehafvare af actier, och att den mindre hetyd - i36 Den 7 Maji f. m. liga förlust, som kan uppstå genom mistning af den påräknade vinsten, icke bör hafva något inflytande, och öfverensstämmer alltså i denna del i Utskottets förslag, förnyande i öfrigt min anhållan om Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på återremiss.
I afseende på de omnämde actierne, instämmer jag med Herr Rosenblad.
Summan, som i Betänkandet förekommer, synes väl vara obetydlig, men det kan hända, att hon, under närvarande Riksdag, kommer att betydligen ökas.
Det är icke Ridderskapet och Adeln obekant, att Staten har ansenlige summor att fordra af Södertelje Canal.
Det vore möjligt, att Stats- och BancoUtskotten snart tillstyrka, att Bankens fordringar i och för Canalerne öfverflyttas på RiksgäldsContoret, och innan denna vidsträcktare fråga hlifver afgjord, torde det vara för tidigt, att bestämma något om ifrågavarande actiers försäljning.
Beträffande anmärkningen, att det Contanta bidraget till Krigsskulders af bördande, eller återstoden på Krigsskuld-liqviden, redan borde vara betald genom influtna öfverskott på Bevillningen; så har RiksgäldsContoret icke varit berättigadt att uppgöra någon sådan qvittning, utan Contoret liar bordt använda öfverskotten såsom andra inflytande medel, till de af Rikets Ständer föreskrifna utgifter, och har följaktligen
Den 7 Maji f. m. icke kunnat underlåta, att, på sätt som skett, bokföra denna post, intill dess Rikets Ständer behagat besluta om dess afföring.
På samma sätt förhåller det sig med afskrifning af ConvoyCominissariatets skuld.
Men deremot instämmer jag med Herr Rosenblad uti önskan, att ett annat bokföri ngssätt måtte ega rum för betalningen till StatsContoret af ränta å en del fordringar.
Uti 6 Artikeln af Reglementet för RiksgäldsContoret uppräknas alla de serskildta summor, RiksgäldsContoret skall till StatsContoret utbetala.
Om dessa sammanslogos till en summa, så gjorde de för StatsContoret lika stor inkomst, som om de fortfarande förblifva sönderplockade, och kunde begagnas för hvilken HufvudTitel som helst; men bokföringen skulle i förra fallet förenklas.
Hvad angår RiksgäldsContorets egna insättningar uti det så kallade 3-procents-lånet, inser jag ej, hvarföre bokföringen deraf såsom tillgång skall bibehållas.
Sedan det är utröndt, att Contoret deruti insatt 1,646,000 R:dr, och derigenom besparat 4°>347
R:dr 3a sk. i räntor, så synes ändamålet med denna bokföring vara vunnit, och båda summorna desto helldre kunna borttagas ur Räkenskaperne, som deras qvarstående endast tjenar lill fortfarande förvillelse att tro Contoret ega en tillgång, som icke finnes.
Måhända medverkar man bättre till ett snart slut på Riksdagen, om man i följd af grundade anmärkningar beviljar återremiss af ett Betan - 138 Den 7 Maji f. m. leande, än oin man genom afslag derå föranleder nya motioner, remisser och återremisser.
Derföre tillstyrker jag återremiss af ifrågavarande Betänkande.
Hvarefter StatsUtskottets Betänkande blef, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln till StatsUtskottet återremitteradt.
Föredrogs ånyo ConstitutionsUtskottets den 27 sistlidne Mars under N:o iöaflåtne, och den 3 derpåföljde April på bordet lagde, Memorial, rörande Grefve C. F. Horns anmärknings-anledning i afseende på MötesPassevolancens fortsatta utgörande.
Jag anhåller vördsamt, att delta Memorial måtte få hvila på bordet, intill dess frågan om Decharge för Konungens Rådgifvare i sin helhet förekommer.
Friherre Anckarsxvärd, Carl Henrik:
I öfverensstämmelse med Grefve Horns begäran, får jag till Herr Grefven och LandtMarskalken vördsamt hemställa, om icke alla dylika Memorial från Constitutions-Utskoltet, angående anmärkningar emot Konungens Rådgifvare, kunde få hvila på bordel, och förekomma i ett sammanhang med Den 7 Maji f. m.
Decharge-frågan.
Jag anhåller, alt Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes lill Ridderskapet och Adeln framställa proposition derå.
Davida förenade sig med Friherre Anckarsvärd.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, alt såväl ConstitulionsUtskottets nu föredragne, som alla öfrige från bemälte Utskott inkomne, Memorial, angående de mot StatsRådets
Ledamöter tid efter annan framställde serskildte anmärknings-anledningar, måtte hvila, intill dess ConstitutionsUtskottels slutliga Memorial, i anledning af StatsRådsProtocollens fulländade granskning, till Ridderskapet och Adeln inkommer.
x Ropades starka Ja, jemte några Nej.
I anledning, hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig linna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den af Hans Excellence sist framställde proposition.
Företogs till pröfning StatsUtskottels den 28 sistlidne Mars under N:o 98 afgifne, samt den 21 sistlidne April e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde Den 7 Maji f. m. anmärkningar vid Utskottets under N:o förut meddeldte Betänkande, rörande indragning af all mathållning vid den så kallade LandtMarskalksKlubben, samt om förminskning i Statens utgifter för Klubblnrättningarne.
Så vida jag hört rätt, har Utskottet föreslagit fortfarande af de så kallade LandtMarskalksSoireerne, och jag tillstyrker bifall derå, med den förändring likväl, att dessa Soireer ej måtte ega rum de aftnar här på Riddarhuset hålles Plenum.
Under åberopande af hvad jag förut haft äran anföra vid de tillfällen frågan här förevarit, får jag tillstyrka bifall å Utlåtandet.
Då Ridderskapet och Adeln ej första gången fann för godt besluta upphörande af LandtMarskalksSoire'erne, har jag ej vidare att tillägga, än att förena mig med Herr Munck af Rosensköld i den af honom föreslagne indragning, såsom stödd på de mest hilliga grunder, och anhåller vördsamt om proposition derå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets förevarande Utlåtande.
Den 7 Maji f. ra.
Herr Tham yttrade, att, om StatsUtskottets Utlåtande icke af Ridderskapet och Adeln bifölls, begärde han derom votering.
Enär egentliga föremålet för de så kallade LandtmarskalksSoireerne är, att Ridderskapet och Adeln der skall kunna öfverlägga om förekommande Riksdagsärenden, och sådant är omöjligt vid de tillfällen, då Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter äro, såsom debora vara, här församlade i Pleno, synes det vara svårt motstrida grundligheten af Herr Munck af Rosenskölds utaf Friherre Anckarswärd understödda förslag om Soireernes upphörande de aftnar Plenum härstädes hålles; och jag hemställer derföre tili Herr Tham, som begärt votering, om hail icke vill afstå derifrån, eller åtminstone med skäl vederlägga den mening han motstrider.
Mina skäl stå att läsa uti Utskottets Utlåtande.
Jag vidhåller min begäran om votering.
Då Utlåtandet tillägger Herr LandtMarskalken rättighet att göra de besparingar i afseende på kostnaden för de ifrågavarande Soireerna, som Ilan anser lämplige, finnér jag intet skäl att bifalla Herr Rosenskölds förslag, utan anser Herr LandtMarskalken vara den, som bör bestämma, när Han vill kafva Den 7 Maji f. m.
Soiree, och yid hvilken tid den bör begynna.
Då Herr Tham icke kan tvingas alt uppgifva några skäl, måste han ursäkta, alt man ej kan finna hans yrkande förtjena något afseende.
Friherre Ehrenborgh, Casper JVilhelm:
Jag anhåller vördsammast, att Herr Grefven och LandtMarskalken läcktes genom RiddarhusSecreteraren låta gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna, huru de tre andra Stånden afgjort Utlåtandet, emedan det vore ändamålslöst, att här bortspilla tiden med votering, om de redan bifallit detsamma.
Ehuru jag ej ansåg mig behöfva inför denna upplysta Samling anföra skäl för mitt förslag, nödsakas jag dock nu anmäla ett sådant, nemligen: att jag anser det icke vara lämpligt, att Staten vidkännes några kostnader för Ridderskapets och Adelns sammankomster på LandtMarskalksKlubben under de tider, då dess Ledamöter böra vara församlade härstädes till öfverläggning och afgörande af Riksvårdande ärender.
Ehuru jag icke gerna till en LandtMarskalks afgörande öfverlemnar, hvad som på Ridderskapets och Adelns egen pröfning ankom - Den 7 Maji f. m. i43 mer, får jag dock vördsamt underställa Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke, på det vi må undvika en votering, Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes meddela oss sin åsigt, huruvida de så kallade LandtMarskalksSoireerne skulle kunna indragas de aftnar, då Plenum inträffar å Riddarhuset, samt Herr Grefven och LandtMarskalken icke eller sjelf kan bevista dessa Soiréer.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att vid alla andra tillfällen, än då frågor om Grundlagarnes rätta förstånd och tillämpning kunde uppkomma, hvilka händelser Hans Excellence önskade måtte så sällan som möjligt inträffa, ansåg Hans Excellence i öfrigt sig hvarken ega eller höra, i afseende å de förekommande ärenderne, meddela Ridderskapet och Adeln sin enskildta tanka derom.
Jag kan ej undgå finna det vara en besynnerlig utväg, att, innan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, huru han uppfattat de Ja och Nejy hvarmed propositionen besvarats, förskottsvis begära votering.
Jag kan ej förklara det annorlunda än som en ny utväg, att tilltvinga sin mening pluralitet.
Om vi ändteligen skola votera, yrkar jag, att
Contrapropositionen måtte innehålla ett totalt uppliäfvande af all mathållning å de så kallade LandtMarskalksSoiréerne, emedan det är i44 Den 7 Maji f. m.
Motionens lydelse.
Det var af aktning för Ridderskapet och Adeln, som jag, fastän jag understödt Motionen, icke i början af discussionen yrkade denna Contra-proposition, utan fogade mig efter Herr Munck’ af Rosenskölds modification, och vill ännu i så måtto göra det, som jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ånyo framställa proposition, på det Herr Tham måtte finna, om han verkligen eger skäl, att yrka den begärde voteringen, eller icke.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde ånyo proposition till bifall å StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Tillätes oss höra, huru de andra Stånden afgjort frågan?
De andra Stånden hafva ej afgjort något i frågan, utan liänskjutit den tili Ridderskapets och Adelns enskildta afgörande, såsom motsvarande den Representationskostnad, hvilken för de andre Stånden eger rum.
I anledning af Friherre Anckarswärds sista yttrande får jag upplysa, att Preste- och BondeStånden bifallit StatsUtskottets förevarande Utlåtande; men att Den 7 Maji f. m. i45 att jag ej vet, huru det tredje Ståndet afgjort frågan.
I öfrigt torde Ridderskapet och Adeln påminna sig, att Herr Grefven och LandtMarskalken redan vid Riksdagens början, genom de andra Talmännen, låtit inbjuda de öfrige Respective Ståndens Ledamöter, att bevista LandtMarskalks-Soireerne.
Frågan rörer således alla Stånden; och jag förnyar' mitt yrkande om votering, i fall Utlåtandet icke bifalles.
Jag an håller vördsamt om proposition lill bifall å Utlåtandet, med den af mig föreslagne förändring, eller att
LandtmarskalksSoiréerne malte indragas de aftnar, då vi hafva Plenum här på Riddarhuset.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sorn, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, den af Hans Excellence sist framställde proposition redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Herr Dalman3 Lars Johan:
Jag utber mig, att få förena mig med Herr Munck af Rosensköld.
Jag har ej kunnat höra hit, huruvida Utlåtandet, a3 H. 10 i46
Den 7 Maji f. m. vid besvarandet af sista propositionen, skall anses bifallet eller icke.