Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter halft annat sekels pröfvotid af förluster och omskakningar, har Försynen förbehållit Sverige, under Eders Kongl.
Majestäts Regering, att se vinsten gjord af en ny Krona, Scandinaviens sambatid varaktigt, förlorade krafter upprättade och lugnets hopp återfördt
Dä, inom trygga stränder och med bortlagda vapen, Svenske män njuta sina närvarande öden och glädjas i utsigten för de tillkommande, så täckes Eders Kongl. Majestät vara öfvertygad, att känslan af deras förbindelser till tacksamhet är lika stor med känslan af deras lycka- Bland dessa tacksamhetens förbindelser, har vår tillgifvenhet icke heller underlåtit erinra sig Eders Kongl.
Majestäts omsorger för Rikets inre tillstånd: omsorger, som den politiska ställningens omväxlande skick och tidehvarfvets lösa lynne icke bidragit att lätta.
Vare oss således tillåtet, att inför Eders Kongl. Majestäts
Thron hembära vår djupa undersåtliga erkänsla för Eders Kongl. Ma - 64 Dm to Mars. jestäts välgerningar af Landets allmänna vård, Rättvisans jemna skipande, mildhetens bevis för den som henne åkallat, och ömherens för den nödlidande; och vare oss tillåtet tro, att Eders Kongl. Maj:t täckes anse dessa tänkesätt rena och oförställda, sådana de gifvas af män, som från sina förfäder ärft kärleken till honung och Fosterland , och som förakta smickrets språk och flärdens.
Allernådigste
Konung!
Då vi nyss hörde Eders Majestäts Nådiga uppmaning att gå
Dess höga alstgter för allmänt väl till mötes med det förtroende, Eders Kongl.
Majestät har »ätt att af oss vänta, hvad hörde vi annat, än de föreskrifter, våra hjertan och vår medborgerliga pligt oss längesedan gifvit?
Ölvertygadt, att ett Folk är lyckligt och starkt i samma mån, det slutar sig närmare till en rättvis och manlig Regering, skail Ridderskapet och Adeln i detta lall låta sina gerningar bevittna sin öfvertygelse.
Vår ära skall vara, att på Nordens fredliga halfö kunna bidraga till en tid af sällhet för våra efterkommande, som våra fäder icke mägtat bereda åt oss- — Vår ära skall vara, att med oföränderlig tillgifvenhet vaka kring en Thron, som visdomen och tapperheten återställt till gammal aktning; och måtte emedlertid, genom dessa bemödand n, Föremålet för den allmänna kärleken finna stunderna af sin nedgående dag förljufvade och lugna.
Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan half 2.
Lördagen den II Mars. rienum klockan 12 på dagen, justerades Protocollet för den 10 Mars.
Hans Éxcellence Herr Grefven och LandtMarskalken föredrog till justering det ifrån ExpeditionsUtskottet inkomna Förslag till den bec slutna TacksägelseAdressen till Hans Majestät Konungen och Hans Kongl.
Höghet KronPrinsen, jemte en dervid fogad Riksens Ständers särskildta expedition, innehållande deras beslut, angående mått och steg i afseende på f. d. Konungen och dess efterkommande.
Friherre Lagerbjelke, Gustaf, utbad sig, så-" som Ordförande i ExpeditionsUtskottet, få, före justeringen, anmäla, att dels ett förut antaget bruk, dels den omständigheten, att Rik-' sens Ständers Remiss endast omtalade en gemensam adress, till så väl Hans Majestät konungen , som Hans Kongl. Höghet KronPrinsen , hade fästat ExpeditionsUtskottet vidden tanke, att samma adress, endast mutatis mutandis i afseende på titlarna, kunde till bäg Ridd, 0. Ad.
Prof. N:o 9. 10. 66
Den 11 Mars. ge de Höga Kongl. Personerna användas.
Äfven ville han för Ridderskapet och Adeln anmärka, att, då Riksens Ständers fattade beslut rörande de mått och steg Riksens Ständer funnit nödiga att vidtaga, i afseende på f. d- Konungen och hans afkomlingar, ej synts vara af natur att, till sina detailer, lämpligen intagas i en Tacksägelse Adress, hade sådant föranledt den särskildta och i TacksägelseAdressen åberopade expedition, hvilken, jemte Adressen, blifvit af Herr LandtMarskalken anmält.
Derefter upplästes Förslaget till TacksägélseAdressen, hvilken, med ett enhälligt Ja, gillades.
Friherre Lagerbjelke yttrade derpå, att Expeditionsutskott, vid författandet af den underdåniga skrifvelse, sorn i Adressen vore åberopad och nu skulle komma att justeras , funnit Riksens Ständers beslut väl hufvudsakligen öfverensstämmande , men ock i åtskilliga uttryck af deras gemensamma mening uti Ståndens ProtocollsUtdrag skiljaktigt.
Dervid ägde likväl den anmärkning rum, att Ridderskapets och Adelns och BorgareStåndets beslut vore lika, då deremot de bägge andra Ståndens innefattade några, äfven sinsemellan skiljaktiga ordalag, så att dessa bägge Stånd, på visst sätt, hade yttrat tvänne särskildta meningar.
Enär således
Ståndens beslut hade befunnits i åsyftningen alldeles sammanstämmande, enär i afseende på uttrycken en plurali. tet genom tvänne röster upptäcktes, och de Den 11 Mars. 6? tvänne något skiljaktiga Ståndens nyttjade ordalag ej befunnos rubba den hufvudsakliga meningen, hade ExpeditionsUtskottet trott sig kunn?( sammanfatta den underdåniga skrifvelsen till Kongl. Maj’t, efter de ordalag, som hos tvänne Stånd voro likstämmiga, och hvarefter Utskottet förmodat att de andra tvänne Stånden lätt skulle behaga sig foga.
Derefter upplästes denna Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, angående mått och steg i afseende på f. d. Konungen och hans efterkommande , hvilken gillades.
Uppbröts Herrar Electorernes listor till val af Ledamöter uti Constitutions- samt StatsUtskotten , och befunnos dertill hafva blifvit utsedde / Constitutions * Utskottet.
N-'0 ioi.
Grefve Bunge, Fullmägtig Friherre Cederström, Rudolph. 48.
Friherre Creutz, Fullmägtig Friherre Cederström, ffacob. 318.
Liljehorn, Fullmägtig Herr Silfverstolpe, Axel Gabrie!. 2160.
Herr Munk af Rosenschöld, Eberhard. 2204.
— Gahn af Colquhoun, Pontus, 2219, Rothoff, Birger: 1 Stats - Utskottet.
N.o 253.
Friherre deGeer till Leufstad, Cart. 319. af Nordin, Carl Johan. 68 Den a Mart:
Nio 501.
Herr Pålman, Otto Fredric. 1940.
— Tersmeden, Fullmägtig
Her#
Tersmeden, Pehr Remhold.
II69.
Bilang, Fullmägtig Herr Silfverstolpe, Tohan David. 1626.
Olivecrona, Fullmägtig Herr Heikensköld, Ludvig 1655. _ Tornerhjelm, Adolph Fredric. 19,84. — Schutzer crantz, Johan Herman.
\ 2004.
, ^'ö« Schultzenheim, David.
Herr LandtMarskalken tillkännagaf, det Hans Maj:t Konungen samt Hans Kongl. Höghet KronPrinsen behagat utsätta nästkommande Mändag, den 13 Mars klockan 12, till emottagande af den stora Deputationen.
Äfvenledes yttrade han sig hafva erhållit kunskap derom, att BondeStåndet mangrannt, och de öfriga Stånden åtmindstone med ett större antal
Deputerade än vanligt, ämnade uppvakta bemälte höga Personer; i anledning hvaraf Herr LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln älven skulle behaga öka sin Deputation, och kanhända tillåta, att hvar och en af Ridderskapet och Adeln, som det önskade, vid detta tilllälle finge i densamma deltaga.
Bifölls. Hans Excetlence Herr Grefven och LandtMarskalken uppläste härefter de Tai, hvilka han hade hållit såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns FlelsningsDeputation till Den 11 Mars. 69 Hans Maj:t Konungen och de öfriga höga medlemmarna af det Kongl. Huset, nemligen:
Till Hans Majestät Konungen:
Majit nu emottager Rid* derskapet och Adeln, samladt till Riksstånd, täcktes Eders Kongl.
Maj t äfven emottaga det första beviset af dess underdåniga vördnad.
Aldrig kallade oss vår pligt eller vår böjelse inlör Eders Maj:ts åsyn, utan att våra minnen äro uppfyl da af Eders Kongl, Maj:ts förtjenster mot fäderneslandet och våra hjertan af en skyldig tacksamhet derföre.
Under skiljaktiga öden, har Ridderskapet och Adeln, i Eders Kongl.
Majit, sett Rikets stöd, och vi hoppas, att Eders Kongl.
Maj t i oss sett erkänsamma undersåtar.
Med dessa tänkesätt nalkas Ridderskapet och Adeln äfven i dag sin Konung, med dessa trogna tänkesätt skole vi möta Eders Kongl. Majit under instundande rådplägningar, der, efter skickelsen af en blidare lycka, icke Rikets vådor, men Svenska namnets ära, icke sönderstyckade länder, men en tillvunnen krona, utgöra första föremålet.
Emottag, Allernådigste Konung, Ridderskapets och Adelns försäkran, att genom ett enstämmigt bemödande för Eders Kongl.
Maj ts faderliga afsigter söka förljufva aftonen af Eders Kongl.
Maj ts lefnad, hvars lugn är en belöning för • öfverståndna stormar, och hvars sena framskridande är målet för kärlekens önskningar.
Ridderskapet och Adeln anhåller att i Eders Kongl.
Majestäts
Nåd städse få vara inneslutne. 70 Den 11 Mars.
Till Hennes Majestät D reit ningen.
Ridderskapet och Adeln anhåller i underdånighet, att Eders Kongl. Majestät täcktes anse dess första uppvaktning och vördnadsbetygelse, vid innevarande Riksdag, med samma Nåd, som Ridderskapet och Adeln alltid tillförene haft tillfälle att erfara-
Om förbindelsen emellan Öfverhet och Undersåter aldrig kan stärkas och underhållas säkrare, än genom mildhetens bevis och nedlåtandets godhet, så behagade Eders Kongl. Majestät sjelf finna sin rätt till Svenska Folkets kärlek, och med detsamma vår underdåniga skyldighet att den ådagalägga.
Från vår sida ökas denna skyldighet ännu lifligare, genom de fortfarande vedermälen, Eders Kongl.
Majestäts hjerta dagligen visar i omvårdnaden och tillgifvenheten för vår älskade Konungs person.
Detta första vilkor för sällheten af Hans dagar skall följas af Svenska Folkets nit, att gå Hans faderliga omsorger för tvenne lugna och förlyckligade Riken till mötes; och då Ridderskapet och Adeln, i detta fall, arnar föregå sina MedStänder med efterdömen, gore vi oss förvissade, att Eders Kongl. Majestät med välbehag upptager denna vår underdåniga försäkran och tillåter Ridderskapet och Adeln att i Eders Kongl.
Nåd få vara inneslutne.
Till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen.
Inför Eders Kongl. Höghet framträder i dag för första gången, under det beramade Den il Mars. 71 Riksmötet, Ridderskapet och Adeln, genom dess Ombud, och anhåller, att Eders Kongl, Höghet täcktes emottaga Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnadsbetygelse, grundad i föreställningar och känslor, sorn endast svagt och ofullkomligt kunna tecknas.
Då minnet framvisar det betryckta Europas utseende för icke mer än några månader tillbaka, och då ett ännu smärtsammare minne återkallar fäderneslandets egna närmare förluster, under den omstörtande krigsyran, så stå deremot, i närvarande ögonblick och vid jemförelsen af händelsernas lopp, Svenske
Män delade emellan en djup beundran och en nationlig stolthet.
Det tillhör häfderna en dag att beskrifva Europas frihet återställd, Sveriges krafter upprättade, ett Folk tillvunnet genom inga andra vapen, än Ädelmodets.
Oss, som njuta frukten af dessa verk, tillhör det, att emedlertid hembära offrén af den djupaste erkänsla åt det Mägtiga Snille, som dem uttänkte och fullbordade.
Det är ej med uttryckens vältalighet, men med gerningarnes, som vi förmå gifva bevisen af dessa erkänsHns tänkesätt.
Och då den lugna och tryg gade Skandinavien icke mera påkallar krigarens svärd för sin säkerhet och sin ära, då lagrar äfven gifvas att skörda för den fredliga Styrelsens vishet, så skola Eders Kongl Höghets omsorger för Sveriges inre välstånd mötas och lättas af Ridderskapets och Adelns fo trohet för Konung 72 Den r i Mars, och Konungahus, af dess tillgifvenhet för Med» borgare, och af dess öfvertygelse om tördelarne af en lagbunden frihet, skyddad af ea upplyst Regering och styrd af Rättvisa och Manlighet.
Ridderskapet och Adeln anhåller att i Eders Kongl. Höghets
Nåd oafbrutet få vara inneslutne.
Till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland.
Stora händelser hafva föranledt till det Riksmöte, vid hvars början Ridderskapet och Adeln nu fullgör en af sina käraste skyldig» heter.
Då Eders Kongl. Höghet kallades att bland Norriges fjäll vara vittne till en del af dessa händelser, sago Sveriges Inbyggare Eders Kongl.
Höghet ställd vid sidan af den stora Läromästare, der ömsom tapperhetens, ömsom ädeimodets undervisningar äro att inhämta.
Under fortfarande dagliga efterdömen i den stora konsten att styra menniskor, finna Eders Kongl. Höghets förträffliga egenskaper beständiga tillfällen till utveckling-
Det år ej smickrets språk, det är sanningens, som säger, att vårt höpp i detta fall med hvarje stund öfvergår till en lycklig visshet.
Emot. tag, Prins, denna Ridderskapets och Adelns underdåniga försäkran.
Emottag, med det samma , tillfredsställelsen af våra hjertan , och bevisen af en tillgifvenhet, som inga händelser kunna förändra, och tillåt Ridderskapet Den ii Mars. 73 och Adeln att i Eders Kongl. Höghets
Nåd vara inneslutne.
Till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan.
Inför Eders Kongl. Höghet kommer Ridderskapet och Adeln att aflägga dess djupt vördnadsfulla uppvaktning vid början af det Riksmöte, Konungen behagat sammankalla, och Ridderskapet och Adeln är dervid följdt af åtankan på alla de rättigheter til] kärlek och tillgifvenhet, som Eders Kongl. Höghet, i sin Person, förenar: rättigheter, dem ett upplyst och troget Folk oföränderligt skyndat erkänna och värdera hos sin Konungs Syster, -hos en Prinsessa, som med hjertats ädelhet vetat pryda höghetens, och som omger glansen af sitt stånd med den af sina dygder.
Att Eders Kongl. Höghet alltid med nådigt välbehag emsttagit Ridderskapets och Adelns underdåniga tänkesätt och skyldiga lofoffer, derom har en lycklig erfarenhet öfvertygat oss och att Eders Kongl. Höghet emot samma fortfarande tänkesätt fortfar i Samma Nåd, derom vågar Ridderskapet och Adeln i underdånighet anhålla.
Herr Stråle, Carl Fredrik, uppläste ett så * lydande: Ödmjukt Memorial.
Då Riddarhuset, under Konung Gustaf Adolphs regering, uppbyggdes, och Rid - 74 Den ix Mars. derskapets och Adelns Samlingsrum utstakades i denna förträffliga byggnad, var det vida öfver behofvet för 200 Atter, som år 1625 blefvo introducerade.
Huru otillräckligt rummet sedermera blifvit, genom tillökning af flera Medlemmar i detta respectabla Samfund, visar nödvändigheten af en läktares uppbyggande.
Och hvilket större utrymme fordras nu mera, sedan Ätternas antal blifvit förökt till 1100.
Man kan väl icke föreställa sig , aft samtlige Hufvudmännen, eller deras Fullmägtige, skola på en gång så mangrannt samlas, att icke några hundrade äro frånvarande vid hvarje Riksdag.
Men 1778 års Riksdag bevisar, att, då circa 1000 Capita eller Fullmägtige voro närvarande, och alla under vintren försedde med pelsar och kappor på RiddarhusSalen, var också trängseln odräglig, i synnerhet på de platser, som vanligen nu blifvit anviste lista och 2.'dra Classerna.
Att således anskaffa mera utrymme och beqvämlighet vid infallande större sammankomster, för dem som bivista Riksdagarna, vågar jag i ödmjukhet hemställa till Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens och Högloflige Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om icke det vore nödigt att låta uppföra tvänne läktare, en uti hvarje af de lörsta Classerna, hvarigenom trängseln för längre tid ofelbart vore afhjelpt.
Den 11 AJars.
7 5 Häröfver torde Ridd2rhusUtskottet blifva anmodadt att med utlåtande inkomma Remitterades till F.iddarhusUtskottet.
Vidare uppläste Herr Stråle ett Memorial sä lydande:
Igenom Skådepenningar hafva Förfädren åt oss bevarat minnet af märkliga händelser inom Fäderneslandet.
Låtom oss derföre icke glömma denna både nyttiga och vackra sed, utan öfverföra minnet till efterkommande slägter, af Valet till en KronPrins, som skall grundlägget en ny KomngaDynastie: af Freden i Kiel: Och af Svenska och Norrska Nationens förening.
Dessa ,q:ne högst märkvärdiga händelser synas mig ej böra af Riksens Ständer förbigås utan uppmärksamhet.
Och i sådant afseende vågar jag hos Eders Excellence och Högloflige Ridderskapet och Adeln föreslå, i förmodan af bifall, att, sedan denna min framställning blifvit communicerad med öfriga respectiva Stånden, måtte
BancoUtskottet blifva anmodadt att låta ombestyra verkställigheten af nödigt antal Medailler öfver förenämnde händelser, och att kostnaden härtill, efter hvad förut varit vanligt, kommer att bastridas af Nationens allmänna Cassa Riksens Ständers LäneBank.
På det, i framtiden, det icke må undfalla Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, som nu allt J 76 Den 11 Man. hittills skett, med Minnespenningen öfver valet till en Svensk Kronprins, hvilken nog länge tyckes halva uteblifvit; så vågar jag ödmjukast hemställa, om icke RiddarhusDirectionen borde anmodas att hädanefter, jemte Dess berättelse, älven erinra Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, om emellan Riksdagarna någre sådane händ.
Iser inträffat, hvilka kunna förtjena att bev ras tiil Efterverlden, på allmän bekostnad genom Skådepenningar. begärdes på bordet.
Ytterligare uppläste Herr Stråle följande Ödmjuka Memorial.
Hvar och en med mig, som varit deputerad vid en Markegångssättning, hvilken nu inträffar i slutet af November manad, på en tid då Landtmannen är sysselsatt med sädens uttröskning, at svårt väglag, sorn vanlig .n då iniräffär, hindnd att forsla dess varor till städerna, och med öfvertygelse om skyldighet att ej träda din ena eller andras rätt för nära, lärer nogsamt funnit, på hvilka opålitliga grunder man om hösten kan taxera Mark gangspersedlarna, elter den tidens-priser.
Endast fattige Landtman och de, som hafva sjö ransport, mäste sälja sina varor om hösten
Och denna tidens priser är det som
Depu erade hafva ari ratta sig efter.
Icke otroligt är det, att uppgifter, gjorde af en Rente - Den 11 Mars. 77 tagare, kunna då blifva några skillingar större på de mindre persedlarna, och på de mera betydande, såsom spannmål, hö, smör, m fl. andra, må hända, ännu något drygare i prisen än de äro sålde för, och sådant vill jag förlåta; ty med bästa vilja kan man, i afseende på den mest olämpliga tid, som kunnat uttänkas för Markegångssättningen, skola uppgifterne alltid blifva opålitlige.
Äro Deputerade tillika icke väl underrättade om gångbara priserna, för att controllera Kronfogdarnes och andra personers uppgifter, skall nödvändigt betydliga misstag häraf kunna inträffa; — För att således ernå mera bestämda uppgifter på gångbara prisen å Markegångs persedlarna, vägar jag hos Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln i ödmjukhet föreslå och visa, i grund af en längre erfarenhet, att ingen tid vore mera passande för Markegångssättningen för föregående årets afkomst, än i slutet af Januari månad; ty då hafva de fleste Landtman kommit i erfarenhet hvad qvantum spannmål de kunna aflåta, då afslutas jemväl de flesta Spanmåls-contracter, och då äro de största Marknader, till hvilka den långväga Landtmannen på slädföre kan mera beqvämligt föra sina produeter till afsalu.
Ett medium af denna tidens marknads- och torg priser, blifver således den säkraste måttstock för Markegängssättningen.
Jemte det, att detta Memorial communicerades de öfriga respectiva Stånden, anhåller jag 78 Den i i Mars. tillika, att det remitteras till Kammar- och OeoonomieUtskottets utlåtande.
Mar skalken förmål te sig skola nästkommande Måndag föredraga* tilt Ridderskapets och Adelns justering och gillande, den Instruction för BancoUtskottets Ledamöter, jemte åtföljande
Ed, hvilka vid de c:ne sednare Riksdagar varit af RiksStånden gillade: erinrandes äfvenledes Herr LandtMarskalken, att, efter vanligt bruk, så snart Electorernas lista till val al Ledamöter i berörde Utskott blifvit bruten, desse Ledamöter ägde att genast inom skranket framträda ooh aflägga den antagna Eden.
Hans Excellence Herr Grefve Oxenstjerna, jfAian Gabriel, tillkännagaf, det RiddarhusUtskottet funnit ett ansenligt antal
Ätter hafva uraktlåtit att inlemna nödiga underrättelser till compleiterande af de Stamtaflor, som i Riddarhusets archiv förvaras.
Eör att till någon del afhjelpa de brister, som härigenom uppkommit, hade Riddarhusutskott funnit sig böra föreslå bos Ridderskapet och Adeln, om icke /de vid Riksdagen närvarande Hufvudoch Ättemän kunde geniom ett anslag i RiddarhusSalen erinras att detta deras åliggande fullgöra - Den 13 Mars, 79 Herr Landt Mar sknlken gjorde proposition tili bifall häiåj hvilken med Ja besvarades.
Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. 1.
Plenum kl. \ till 11 förmiddagen.
Upplästes till justering Instructionen jemte Eden för BancoUtskottets Ledamöter. Wext Liljehorn, Gustaf Adolph, yttrade sig sakna uti EdsFormulairet några ord af en ganska hufvudsaklig vigt, nemligen Fäderneslandets oeh det Allmännas välfärd, hvilka han.ansåge böra deruti införas.
Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham, erinrade, att, såsom honom förefallit, hade i EdsFormulairet funnits ordalag,1 som svarade emot de af Herr Liljehorn föreslagna.
Herr LandtMarskalken uppläste härefter följande i berörde Instruction upptagne ordalag: det som kan lända till Kongl. Maj ts, Rikets samt Bankens tjenst och nytta.
Sedan Herr Liljehorn härefter afstått ifrån sin anmärkning, blefvo Instructionen af - 8o Den 13 Mars. vensom EdsFormulairet af Ridderskapet ock Adeln enhälligt godkände.
Uppbrotos Herrar Electorernes Listor till Val af Ledamöter uti Allmänna Besvär och Oeconomie-, uti Bevillnings- samt uti LagUtskotten, och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: 1 Allmänna Besvärs- och Oeconomie-' Utskottet: N:o 11 o. Grefve von Lantingshausen, Albrecht.
N:o 227.
Friherre Rudensköld, Thure. 305. von Lingen, Fulltnägtig Grefve Piper, Eric. 327i ■— af Wetterstedt, Eric. 673.
Herr Gyllenspetz, Fullmägtig Grefve Gyldenstolpe, Ulric. I412. — Danckwardt, Carl Gustaf. 1435- — Hammarfelt, Fullmägtig Friher re Rålamb s Claes. 2021.
Herzenhjelm, Carl Jahan. 2053.
Stjernsvärd, Carl Georg. 2071. af Pettersens, Herman. 2152. af Vhr, Carl. 22 23.
Ekorn, Pehr. 1 BevillningsUtskcttet; N:o 60.
Grefve Mörner, Gir/ Stellan. 105. —. c/ Ugglas, Gustaf.
N;o 817.
Den 13 Mars. g 1 N:ö 217- Friherre Reuterholm, Fullmägtig Friherre Schwerin, G, N;o x055.
Herr Bråkenhjelm, r-7. A. 1508, Tham, Wollrath. 1557.
- Dnijva, Thure. 1736.
Hallenborg, Fullmägtig Hert Coijet, Adolph. 1824. no» Törne, Michaél. 1846.
Fock) Berndt Wilhelm. 2012.
— Hiort af Ornäs, Fullmägtig Herr Uggla, Göran, 2 115.
„ Edelstam, Gustaf. 2188. af Klinteberg, Wilhelm. 1 Lag* Utskottet.
N o ro6.
Grefve Strömfelt, Hans Fredric.
N.o 206.
Friherre Fullmägtig Friherre Leijonhufvud, Abraham.
Herr Liljehök till Gällared, Fullmägtig Herr Lagerheim, Otof jjohan. 2182.
Manner stam, Johan, Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham, anförde till Protocollet följande :
Jag anhåller att få fästa Eders Excellences Herr Grefveos och LandtMarskalkens och Höglofl.
PJdderskapets och Adelns uppmärksamhet
Vid ett ämne, som sedan sistlidne Riksdag är hvilande på bordet, för att vid denna snart Ridd, 0, Ad, Prot. N:o 11. 12. 83 Den 13 Mars. afgöras.
Constitutions-Utskottet inlemnade till Riksens Ständer den 13 Augusti 1812, dess förslag att till 14. §. i JustitiaeOmbudsmannens Instruction ett tillägg måtte göras, så lydande:
Äfven bär JustiticeOtobudsmannen vid hvarje Riksdags början till Riksens Ständers ConstitutionsTJtskett inlemna de öfver dess Ämbets,förrättningar, sedan sista Riksdag hällne Diarier , för att af detsamma granskas.
ConstitutionsUtskottet ansåg såsom en deraf blifvande naturlig följd, att ConstitutionsUtskottet borde med sitt på en sådan granskning grundade yttrande, vid hvarje Riksdag, till Riksens Ständer inkomma, innan nytt val till Justitieombudsman af Riksens Ständer anställes, (Här upplästes ConstitutionsUtskottets Memorial, rörande detta ämne, pag. 1664, 3 delen.
Bihang till Ståndens Protocoll år 1812.)
Tre RiksStånd stadnade i det beslut, att detta Memorial skulle hvila, och frågan straxt vid nästa Riksdag afgöras, helst någon verkan af beslutet ej förr än vid nästa Riksdag vore nödig.
(Upplästes Utdrag af Protocollet hos Ridderskapet och Adeln, Prestoch BorgareStånden , i anledning af berörde Memorial.)
Jag utbeder mig att få anmärka, att denna fråga, ehuru af ConstitutionsUtskottet beredd , emedan JustitiaeOmbudsmannens Instruction af berörde Utskott är författad, likväl ej är af samma natur, som Grundlags-frågor.
Den kan af tre Stånd afgöras, och beslutet deröfver kan, så snart det vunnit Konungens nådiga sanction, genast befordras till verkställighet.
Deti J3 Marti 8J Saken kan, såsom liggande på bördet, äf Riksens Ständer upptagas och genast afgöras.
Jag tror för min del, att det vore skickligast att afgöra den, innan ConstitutionsUtskottet ännu är satt 1 verksamhet.
Äfven är det min öfvertygelse, att ConstitutionsUtskot* tets förslag är grundadt i billighet och en sann analogie.
Samma Utskott, som granskar StatsRådets och JustitiaeRådets handlingar, synes mig böra i frågor om sådana delar af dess Embetsåtgärder, som ej kunna hänföras till LagUtskottets befattning, äfven granska JustitiaeOmbudsmannens.