Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
HandelsBalken: att rätta legostämrnan skall vara från Michaelsrnässodag till samina tid året derefter, så i staden som å landet, icke få gälla äfven för Stockh olm5 så hemställde Herr C omministern, om icke, till fördel både för Husbondfolk och Tjenare, en enda flyttningstid jemväl i Hufvudstaden borde iakttagas.
Från Vallo fl. BorgareStåndet: 5:0 Memorial af Herr Ebel, Fritz, som, efter gjorda framställningar, i det hufvudsakligaste af enahanda beskaffenhet, som Herr Liljehorns här ofvan intagna, emot olämpligheterna af nu varande flyttningstid för tjenstefolk på landet, föreslagit, det tidea för Eesv. oeh Ekon.
EetärJianden.
533 tjenstefolks uppsägning och efterhörande derstädes, måtte utSättas att räcka från den x April till den 5 eller 6 i samma månad och sjelfva flyttningstiden förändras till den 15 Juni, och räcka i fyra dagar, eller tili och med den i8de; till styrka för hvilket förslag Iierr Ebel anfört samxna skäl, sorn dem Herr Liljehorn uti sitt ofvannämnda Memorial begagnat.
— Och hvad beträffade tjenstehj ons flyttningstid i städerna, sä trodde Herr Ebel, att den borde blifva olika med den på landet, emedan e» lång och bedröflig erfarenhet nogsamt skall visat de skadliga följderna deraf, att en och samma flyttningstid på Landet och i Städerna är bibehållen, och att just denna omständighet vore orsaken dertill att så många menniskor, som begifva sig från Landet till Städerna för att söka tjänster, blifva olyckliga, enär icke alla kunde få eroploy, ulan till betydlig del mäste blifva lösdrifvare, och såsom sådana falla Correctionshusen och Fattigvården till last, genom hvilket allt Jordbruket förlorade en mängd arbetande händer, utan att Städerna, hvilka bland sina egna lägre folkklassers barn kunde äga tillgång på Tjenare, vunna något genom det stora tilloppet af tjenstsökande från Landet.
Frän Hedervärda BondeStcmdet: 6:0 Memorial af Riksdagsmannen Olof Månsson från Blekinge, som af skäl och anledningar, hvilka vid Herr Liljehorns Memorial här ofvan blifvit intagne, föreslagit, att flyttningstjden för Tjenstefolk på Län - 384 Eesv. och Ekon.
Betänkandén. det måtte förändras från Michaeli till medlet af Juni månad, såsom för Jordbrukets hand-» teringar mera lämpelig osh nyttig; och, på det svårighet att vid den tiden anskaffa penningar till de afllyttande
Tjenstehjonens löner icke måtte anses blifva ett hinder fö® den nya flyttningstidens antagande, så kunde tiden för nya Tjenstehjonens städslande utsättas till slutet af April eller början af Maj, eller ock förr, med lemnad rättighet för husbonden att vid den tiden utbetala, antingen hela löner» eller någon del deraf, allt efter som Tjenstehjonets uppförande varit.
Emot detta förslag har Riksdagsmannen Johnn Magnus Wessing, med hvilken samtelige Fullmägtige från Malmöhus och Carlstads samt Pehr Nilsson från Christianstads Län sig förenat, gjort den anmärkning, att för skogsortefna, der kreaturen tidigt om våren på obanade stigar afföras till fäbodarna, ofta flere mil från bostaden, skulle folkömsning midsommartiden blifva högst olämplig och förderflig, samt dessutom de längsta dagarne på hela året gå bort uti så kallada slinkdagar; hvaremot, om den nu varande flyttningstiden framflyttades en månad, eller om det ej vore mer än trenne ( g ) veakor, Jordbrukaren sluppe att, såsom nu sker, vara i saknad af nödiga arbetare till inbergning af vårsäden och jordfrugterna, hvilka nu öfta blifva förderfvade, då de af brist på folk# måste stå ute och bortfrysa. 8esv. och Ekon.
Betankanäen. 355 Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson från Södermanland har önskat, att flyttningstiden måtte bestämdt utsättas till den 1 November; äfvensom Riksdagsmannen Hans Michaelsson från Gefleborgs
Län förklarat sig icka hafva något att påminna dervid, att flyttningstiden blefve utsatt till in uti September eller till den 1 November; roen Hans Michaelsson hade af samma skäl, som Riksdagsmannen Wessing, alldeles bestridt flyttningstidens utsättande till medlet af Juni Månad.
Dock ansåge Michaelsson bäst vara, om den vanliga tiden för folkömsningen blefve bibehållen ; Och häruti hade Riksdagsfullmägtige från Vester Norrland, Jemtland, Norrbotten, PehrPehrsson från Stockholms Län, Jon Jöransson från Öland och Pehr Bengtsson från Halland instämt. 7:0 Memorial af Riksdagsmannen Leonard Roman, från Carlstads Län, som förklarat, att, då Tjenstehjons flyttningen vid Michaelitiden ofta medförer Sädens samt Jordfrugternas förderfvande genom brist på nödiga arbetare, att vid inbergningen i rätter tid biträda, och flyttningstidens utsättande till den 1 November eller till Nyåret skulle i hög grad medföra hinder och skada för Bergsbruksidkaren, som, till anskaffande af Materialier för sitt yrke, förnämligast påräknar sistnämnde årstider, då Tjenstfolket är för honom lika oumbärligt, sorn vid bergningstiden för Jordbrukaren, vore Roman af den öfvertygelse, att Midsommaren är den Bihang till RiksSt.
Prot, i8*7-»8i2, $:de Sami.
N;r 4g. 50. 38<S Piesv. och Ekon.
Utsk Betänkancten, tjenligaste tiden för Tjenstebjons flyttning» emedan del vore af vigt, att samma Tjenstefolk, som inbergar årets groda, jemväl toge befattning med .fodrets uppstillande under vintern 5 och trodde Riksdagsmannen Roman, att de anmärkningar, hvilka emot den sålunda föreslagna flyttningstid kunde göras för de Landsorter, der kreaturen öfver sommaren betas och vårdas vid da så kallade fäbodar, förtjente så mycket mindre afseende» som det vore allmänt kändt, att vallhjonen derstädes bestå nf antingen mycket ungt eller mycket gammalt Folk, sopi visst icke kunde komma under benämning af lagstadde Tjenstehjon och följaktligen icke heller höra till deras Glass. —- Riksdagsmannen Romans förslag hade likväl blifvit bestridt utaf flera Ledamöter af det Hedervärda BondeStåndet, hvilka ansett förslaget alldeles olämpligt j och Riksdagsmännen Nils Månsson från Malmöhus - samt Anders Christophersson från Kronobergs
Län hade bestämdt yttrat, att den i November vore i deras tanka den tjenligaste Folk flyttningstid.
Med föranledande af de flera skäl, som af Författarne till ofvanberörde
Memorialer blifvit nyttjade för tillvägabringande af bifall till deras gjorda förslager, hvilka alla, med undantag af Herr Comminister Bergegrens, gå derpå ut, att flyttningstiden på landet för Tjenstefolk måtte blifva bestämd till Juni månad, har Utskottet företagit en noga granskning af berörde skäl, och der<- vid funnit Iiesultaterna sådana, att de, efter Besv och Ekon.
Betänkanden, Utskottets omdöme, lära på intet sätt kunna Föranleda det åsyftade bifallet.
Det nu i fråga varande vigtiga ämne bar äfven vid 1800, 1809 och 1815 årens Riksdagar utgjort föremål för Riksens Högloft.
Ständers öfverläggningar; och ehuru Riksens Högloft.
Ständer då icke funnit för godt, att antaga någon annan flyttningstid, för Tjenstehjon på landet, än den i 14. Cap. 2 §.
IlandelsBaiken utmatta, tror Utskottet likväl, med fästadt afseende på de förändringar som Jordbruket och Landthushållningen undergått sedan år 1754. då Sveriges Allmänna lag gillades och antogs, sig nu böra föreslå en annan tid till ifråga varande flyttning} men att Juni månad icke är dertill tjenlig, det torde Riksens Högloft.
Ständer benäget inhemta af följande omständigheter, bland hvilka, utom dem, som Utskottet nu får tillägga, en del hafva vid ofvannämnde 5:ne Riksdagar blifvit af Riksens Högloft.
Stand r ansedde såsom hinderliga för den, jemväl dä yrkade förändring af Tjenstehjon? på landet flyttningstid till Midsommaren. 1:0
Är för Jordbrukaren i allmänhet Juni Månad den svåraste tiden att anskaffa penningar till Tjenstefolkets löner; och följaktligen skulle många besvärligheter, och jemväl Rättegångar eller lagsökningar derigenom kunna uppkomma. 2-o Om Tjenstehjons flyttningstid inträffade i Juni månad, då ej allenast sjöfarten är i bästa gäng, utan ock ombyte af Tjenstefolk plägar ske i Danmark, der Svenska Tjen - 388 / Betv, och Ekon.
Betänkanden - stell jon gerna emottagas, och aga ett stort företräde, skulle sådant befrämja utflyttningar till utrikes orter, serdeles vid sjökusterna, och följden deraf blifva, att, i detta folkfattiga Land, Jordbrukaren komme att sakna nödiga arbetare, och arbetslönerne att omäteligen uppstegra:-:. g:o Har uti Juni månad, då de längsta och vackraste dagar för vårt klimat inträffa den idoga och omtänksamma Landtmannpeu så många och angelägna göromål för sig eller sitt Folk, att Utskottet anser det skola blifva ett stort förderf, om åtta dagar den tiden skola frug t lös t förspillas på Tjenstehjons ombyten.
Då infaller Trädesjordens beredning, husbyggnad, stängning, dikning, rödjning, nyodling i allmänhet, vedupphuggning och kolning i Bergslagsorterna, fikerier i Skärgårdarna, till hvilkas yttersta gränsor Folket derstädes tidigt om våren utflytta, Linsåning i de Norra Provincerna, Torfskäring till bränsle, Lerslåning i Skåne, och flere andra nödiga göromål.
4:0 öti de Norra och Vestra orterna, Dalarne, samt några Bergslager, der en del af Tienstefolket tillika med Boskapen öfver Sommaren vistas vid de så kallade Fäbodar, ofta på flera mils afstånd från Bostäderna, skulle betydliga olägenheter inträfFa i afseende på hjordavård och vallgång, om Tjenstefolket skulle bortflytta i Juni månad; och enahanda blefve förhållandet på de Orter, der stora utmärker nyttjas till gemensam betesplats för liera Hemmans och Byalags kreatur. 1lesv. och Ekon.
Betcinkanäen. 389 5:0
På de ställen, der en del af Innevånarne nödsakas söka uppehälle medelst arbete utom Orten vissa tider på året, såsom t. ex. Fryksdals
Härad i Vermland, några Socknar i Dalarne, med flera Provincer, skulle flyttning i Juni månad blifva Ifögst besvärlig och olämplig. 6:0
Som i flera Landsorter den osed redan börjat insmyga sig, att Tjenstehjon» heldst de gifta, söka undandraga sig årstjenst, i hopp att genom Spanntaiströskning eller andra betiugs-arbeten föda sig öfver vintern; sä vore all anledning att befara, det Tjenstefolk» ombyte i Juni månad skulle ännu mer skada Jordbruket, och fresta sådana personer att sätta sig inhyses, då de ej allenast skulle under de långa arbetsdagarna och till stundan de bergningen tiilpreja sig öfverdrifven dagspenning, utan ock kunna hopsamla så mycket, som kunde-behöfvas, för att någon lid af året lefva i lättja; och hvarigenom således äfven skulle uppkomma mindskning i Tjenstefolkets antal, och förhöjning i Lönevillkoren för dem, som kunde blifva Lagstadde, och 7:0
Att den af somliga befarade brist på nit och omtanka vid bergning, insamling och uppstillning af säd och foder, hos ett Tjenstehjon, sorn skall bortflytta, ej kan blifva något, till den föreslagna tidigare flyttningen, föranledande skäl; emedan det alltid skall bero på en vaksam husbonde, att så väl i dessa, som andra fall, hålla Tjenstefolket till deras skyldigheters fullgörande antingen det skall öfver vintern qvarblifva, 390 Eesv. och Ebon.
Eetänkandcn. i hans tjenst eller derifrån bortflytta.
På dessa skäl och grunder kan Utskottet alltså icke tillstyrka bifall till Tjenstehj ons på Landet flyttning i Juni månad.
I afseende åter på dylika Tjenstehjon* nu varande flyttningstid, Michaelsmässan; får Utskottet anföra, att då erfarenheten nogsamt visat, det ej allenast mycken vårsäd, i synnerhet ärter och hafra, utan ock Jordfrugterne, bland hvilka den på i76o:talet i Riket införda Potatesvexten förtjenar ett utmärkt rum, kunna blifva bortskämda och gå förlorade derigenom, att vid Michaelitiden, då Tjenstefol ket bortflyttar, Jordbrukaren icke ager tillgång på tillräckligt antal arbetare till sädens inbergande och Jordfrugternäs upptagande i rätter tid, innan de af regn och frost angripas, och stundom på 2 å 5 dygn förderfvas, förmodar Utskottet, att Riksens Höglofl.
Ständer benäget torde inse, det sådana medel och utvägar böra vidtagas, hvarigenom, så vidt i mensklig förmåga står, åt den idoge och omtänksamme jordbrukaren bör förvaras hoppet, atl icke genom brist på nödiga arbetare se sig betagas tillfället, att i god tid rädda och insamla det betydligaste ef hans lifsuppehälle till nästa skörd.
— Det nu för tiden antagna sätt, att bruka jorden, samt våra tidigare vintrar, föregångne af mera regnaktiga och kyliga höstar, nu än förr, lära äfven fordra, att Jordbrukaren derefter lämpar sin arbetsstyrka och icke genom en för tidig mindskning af densamma förstorar följderna af klimatets hårdhet.
Våra för - Bcsv. ock Ekon.
391 fäder, hvilkas lärdomar alltid skola i många af eenden vara oss nyttiga, räknade, allt tills år 1755) deras i:a October 12 dygn sednare, än vi efter så kallade nya Stylén nu räkna vår.
De hada deras Tjensiehjons flyttningstid äfven vid Michaelsmässan; men huru betydliga och vigtiga för Landtmannen äro icke 12 dygn om hösten, då dagarne ännu äro temmeligen långa, och mycket vid Jordbruket återstår att göra, innan regn, snö och frost infalla.
— Detta allt i förening med den, vid så väl sednare årens Riksdagar, sorn jemväl vid den rar varande, af flera bland Riksens Högloft.
Ledamöter yttrade önskan och åstundan, att fä tiden till Tjenstehj ons på Landet flyttning utsatt till slutat af October eller början af November, har föranlåtit Utskottet, att härpå göra allvarligt afseende.
Det är derföre, sorn Utskottet nu får hos Riksens Högloft.
Ständer vördsammeligen föreslå och tillstyrka, att Tjenstehjons flyttningstid måtte blifva bestämd till den 24 October, hvarefter Tjenstehjonet sednast innan månadens slut bör hafva ingått uti dess nya tjenst, och således vara på stället innan den i 1815 års Bevillningsförordning utsatta Termin till Mantals- och Skattskrifning en infaller.
Ständer finna för •godt, att gilla och antaga detta, till befrämjande af jordbrukets förmoner, gjorda förslag; så torde deraf äfven få följa, att tjenstehjon i Stockholm, der 2ne flyttningstider på twet äga 3Q2> Besv. och Ekon.
Bctänkanden, rum, b;>ra fä flytta flen 24 April och .flen 2/j.
Octo ber-, roen uti de öfriga städerna på samma tid som på Landet.
Och hvad upp» sägnings» och städséltiderna beträffar; så finnér Utskottet ingen anledning; att deruti föreslå någon ändring, emedan Utskottet icke har sig bekant, att de nu varande medföra någon olägenhet, och icke eller tror, att flen föreslagna förändrade flyttningstiden kan förorsaka någon sådan.
För öfrigt får Utskottet nämna, att genom utsättande af tjenstehjon^ flyttningstid i Städerna till ofvanberörfle tider, städernas invånare skalle tillskyndas den fördel, att ■vid flyttning ur hus o h i hus den 1 April och 1 October, blifva biträdde af eget tjenstfolk, och således undvika den stora olägenhet, sorn saknaden af de på samma tid bortilyttande tjänstehjonen nu måste medföra.
Slutligen och hvad angår Herr Comminister Bergegrens hemställan om en enda flyttningstid om året för tjenstefolk i hufvuflstaden, och Herr
Ebels tillstyrkan af o1 i k a flyttningstid i städerna och pä landet; så, enär det förra skulle kunna medföra de olägenheter, hvilka velat förekommas penom de i Publicationerne af den g Augusti 1732, och den 27 .Januari 1735, saint 3 §.
6 Art. af 1739 års Tjenstehjonsstadga, jemförd med 4 §. 8 Art. af 1805 års Legostadga, tillåtna 2:ne flyttningstider i Stockholm, och det sednare skulle ej allenast inskränka den tjenande dassens rättighet, att inom landet söka förskaffa sig sin bergning, hvar heldst dess Besv. och Ekon.
Betänkanden. sjenst kan beböfvas, utan ock betaga Städernas Innevånare de» förmon, att äga tillgång på dugtiga och i deras näringar andvändbara Tjenare; anser Utsbottet betänkligt, att tillstyrka bifall till Herrar Eergegrens och Ebels i dessa afseende» gjorda motioner; äfvensom Utskottet linner den af Herr Oxehufvud väckta fråga, om nu gällande tjenstehjonsstadga» granskande och förbättrande, samt uppläsande vid husförhören, ligga utom gränsen för Utskottets befattning; förmodandes Utskottet, att Herr Oxehufvuds Memorial, hvilket blifvit remitteradt till Lag- och EkonomiU(. skotten gemensamt, lärer, om så nödigt anses, få af förstnämnde Utskott i det afseendet upptagas.
— Dock varder detta allt, jemte några Ledamöters serskilda tankar, vördsamligen efverlemnadt till Riksens Högh Ständers närmare ompröfning.
Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomiutskotts Protocoll hållet vid Urtima Riksdagen z Stockholm den 15 Mars 1818.
. §-4- Herr Comminister Bergegren inlemnade etc så lydande skrifteligt Anförande:
.Tåg skulle förmoda, att naturen af denna sak är i sig sjelf nog talande till dess försvar.
Täta ombyten och förändringar afen god sak kunna väl aldrig anses, ännu mindre i sjelfva verket vara och förblifva nyttiga.
Så ock 594 Besv. och Ekon.
Betänkanden. täta ombyten af tjänster.
De blifva i sanning en otjenst.
En tjenare, sorn är van vi^, och tanner ett hushålls inre tillstånd 6ch yttre Ekonomiska angelägenheter, är alltid i tillfälle att bättre uppfylla sina pligter än den ovane och okunnige.
Jag ville ock förmoda, att erfarenhetens röst äfven här icke är så alldeles svag.
Mången tjenare har af obetydliga anledningar, genom ett förhastadt och sedan ångradt steg, uppsagt tjen* sten, då försynthet, eller ock må hända litet högmod å ömse. sidor, hindrat återföreningen, Också har det handt och händer, att, utan något missförstånd emellan HusbondFolk och Tjenare, dessa begärt Orlofssedel ur det tvetydiga skälet, att vilja se sig om i verlden.
Dessutom ville jag gerna hafva uppmärksamheten fästad på stridigheten af denna sak i förhållandet emellan Sveriges Ri ke i allmänhet, och dess Hufvudstad; en stridighet som öfvergår till en förvånande förundran, när man fäster tankan på Kongl.
Patriotiska Sällskapet, jemts Sällskapet pro Patria.
Ä ena sidan uppkallar och uppmuntrar man till, samt högtidligt prisar, lofvar och belönar trogna och långvariga tjenster, å den andra synes man deremot hafva förgätit sjelfva principen.
Skulle man då för några olägenheter, sorn dock aldrig borde blifva af den beskaffenheten, att ej kunna afhjelpas, se förbi redbarheten af ett godt och nyttigt ändamål?
Agda man ock ej att hoppas en förändri ig till det bättre och nyttiga, re hos Tjenstefolket, i samma mott d#t af» Be sv. och Ekon.
395 lägsnades från det flvfetiga och ostadiga i lynnet, sorn alltid, det må vara med skäl elter oskäl, föreställei: sig någon glädje eller nytta i begagnandet af Lagens bokstaf.”
Uti detta yttrande förenade sig Herr Hertzenhjelm.
Herr Flanck yttrade sig skrifteligen: ”Jag anser förändring af Tjänstehjons flyttningstid på Landet, och i de Städer, som hafva Jordbruk, vara nödvändig, och får vid förslaget endast göra den anmärkning, att flyttningen borde utsättas till den 25:te, eller slutet af Mars månad, på de grunder att
Vinter-arbetet är då gemenligen förrattadt, och något mellanstånd, till utbyte af Tjenstehjon, inträffar, innan Vårarbetet eller så»ingstiden infaller, och ått, enligt min förmodan, de Tjenstehjon, sorn sjelfva måste besörja jordens tillredning, såning, grödans afbergning och utfodring, skulla med mera flit, skicklighet och ansvar förrätta dessa, på hvarannan följande, vigtiga arbeten, då de sjelfva i ena afseendet draga nytta af sitt välförhållande, eller, i det andra, skada af sin vårdslöshet, än om det ena Tjenstehjonet förrättar utsädet, och oftast blott till en del bergningen, samt det tillflyttande ulfoddringen och kreaturens skötsel med det foder, som vårdslöst och illa blifvit bergadt.
Henna tid öfverensstämmer äfven med Landtbrukares, Aboers och Torpares stadgade lämpliga flyttningstid.
Iiest), ock Ekon.
Ut sk. Betänkanden. 397 N:r 78. M. II.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonamiUtskotts ytterligare
Utlåtande oni inrättande af ett Spannemåls-magazin i Borås-.
Sedan Hedervärda BondeStåndet tinder dea sdra sistlidne Januari till Utskottets åtgärd remitterat ett Memorial, undertecknad! af PuksdagsFullmägtige Anders Danielsson och.
Olof Håkansson från Elfsborgs Lån, angående inrättande af ett Spannmålsmagazin utf Borås, afgaf Utskottet häröfver, tinder den 26» mti samma Månad, sitt Utlåtande.
Detta har tinder den 9 Februari blifvit giliaat af Högvördiga Prest- och Vällofl. BorgareStånden» anén af Hedervärda BondeStåndet under dea 7 i samma Månad till Utskottet återremitterädt, i anseende till några dervid af Memorialets författare gjorda anmärkningar jemte löften om mera detaillerade uppgifter, hvilka Utskottet likväl sedermera icke fått emottaga.
Ridderskapet och Adeln har åter under den 17 Februari till Högloflw StatsUtskottet remitterat denna motion, jemte de af Herrar Schulzenheim, Oxhufvud och von Stahl anförda Yttranden, af hvilka detta Utskott icke erhållit någon del.
Då Utskottet, vid ett sådant sakens före-' vetande, icke emot Riksdagsordningens 75 §> kan med detta mål, uti desS nu varande skick* taga någon ytterligare befattning; så har dec Bihang lill fijksft, fröt. »8j7-i8tg, g-j* Saini, jbr 51 5a* , 398 Eesv. och Ekon.
Betänkanden, ansett sig endast böra vördsamt upppgifva för; ållandet för Hdervärda BondcStåndet, Som, i händelse motionens vidare handläggning äskås, icke lärer underlåta vidtagandet af de medel, hvilka Hedervärda Ståndet finner till ändamålet säkrast ledande.
Ständers Allmänna Besvär soch EkonomiZItskotts Betänkande, i anledning af väckta frågor om medel till Cfverflödets hämmande, samt yrkad t förhud mot yppighets varors nyttjande och förbrukning m, m. T ill Utskottets handläggning hafva följande Memorialer i detta ämne blifvit remitterade; Ifrån Högloft.
Ridderskapet och Adeln1:0 Memorial af Herr Georg von Heijne, deruti anför s, att Sverige äger inom sitt sköte en ännu fruktansvärdare fiende, än alla utländska, hvilken, under det han af oss hyllas och älskas, gör oss hastigare eller långsammare oförmögna att försvara oss.
Denna ii nde är smaken för yppighet och en skimrande granlåt.
Memorialets författare tror, att orsakerna till våra Financers närvarande olyckliga belägenhet ej endast bör sökas deruti, att Disconterna upphört att honorera si - Besil, och Ekon.
Retankandeit. 399 »a Sedlar, utan äfven deruti, att vi, för att tillfredsställa begäret för yppighet, sträckt behofverna öfver gränsen af tiiigångarne, oell derigenom bidragit att göra det medborgerliga förtroendet vacklande, hvilket Heer von Heijne anser ej kunna återställas, utan att en ÖfverflödsFörordning sätter gräns för behofverna, samt för den fattigares villiga eller tvungna täflan med den rikare; och då en fullkomlig efterföljd af Kongl. Maj:ts Nådiga Förmaning till Rikets Inbyggare svårligen kan förmodas; så hemställes, att Rikets Ständer i denna vigtiga dl gå Konungens visa afsigter till mötes, o:h sjelfve uppgöra, samt till Kongl. Majrts Nådiga sanction framlägga en förordning, för hvilken kunde tagas till grund den ännu existerande, ouppkäfda sista ÖfverflödsFörordningen. 2:o Memorial af Herr Friherren C. G. Falkenberg, som, med fästadt afseende på Rikets närvarande skadliga finansiella ställning, föreslår som medel till tryggande af Statens, välfärd: göromåiens förenklande i de flesta fjenstevägar, såsom ett villkor för indragning af vissa, Staten betungande Embeten; en kraftig och snart utkommande öfverflöds-förordning, och sluteligen upphäfvande af alla både små och stora Skråordningar. 5:0 Memorial af Herr T.
Bergenstråle, uti hvilket visas öfverflödets olika relativa förhållanden till rika eller fattiga Stater; den skada, som det i de sistnämnda, både i moraliskt och ekonomiskt hänseende, förorsakar, och nödvändigheten, att igenom behof - 382 Besv. och Ekon.
Betänkanden. vernäs inskränkning motarbeta det ondas framsteg.
Herr Bergenstråle anser, att, i händelse Kongl. Mapts
Nådiga proposition om fmancerna antages, en öfverflödsförordning är ett hufvudsakpligt villkor dervid, heldst Kongl. Maj:t i samma Nådiga proposition yttrar sin önskan om en större sparsamhet och tarfliga seder.
Med anledning häraf hemställes: 1:0 att en öfverflödsförordning må författas: 2:0 att Rikets Ständer nedsatte ett Serskildt Utskott, sorn finge sig mppdraget, att en sådan utarbeta; och 3:0 att den med det snaraste fullbordades, samt under Ständernas sammanvaro underställdes Kongl.
Majus Nådiga sanction. 4-0 Memorial af Herr C. Herzenhjehn, Som väl instämmer uti ofvan upptagna yttranden om Ltixens skadliga verkningar, men förklarar sig vara af olika tankar i afseende på m dien till dess hämmande.