Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men sältet för detta systems tillämpning kommer likväl efter min tanka att så betydligt inverka pä sjelfva systemets framgång, att jag icke kan undertrycka min mening i delta afseende, utan anser mig böra tillkännagifva, det jag ej blifvit det ringaste rubbad i min öfvertygelse om företrädet af det system, som jag i förmiddags log mig friheten all inför R. o. Ad. förorda.
Man har visserligen mot detsamma invändi att, genom ett sådant system skulle räkningen, så snart den gällde större summor, komma in på någonting obestämdt, och förorsaka en oreda i begreppet.
Hr Lefrén nämnde såsom ett exempel, att om man ville tala om 35 kronor, så skulle det straxt blifva nödvändigt att reducera dessa kronor till motsvarande r:dr, för alt kunna göra sig en klar föreställning om summans värde.
Jag medgifver till en viss grad riktigheten häraf, men jag kan, såsom jag tror, med ännu större skäl, återgälda samma invändning mot llr Lefrens eget förslag, så snart räkningen går under den deruti antagna enheten af 1 r:dr.
Del är nemi. min fullkomliga öfvertygelse, och erfarenheten skall en gång bekräfta mitt påstående, att om detta af K.
M. nu föreslagna system antages, så skall bela den afsedda indelningen i penningar blifva någonting dödfödt, som aldrig i verkligbeten kommer alt tillämpas annat än på papperet.
Hvarje summa, uttryckt i penningar, skall, för att kunna estimeras, genast i tankarna nödgas undergå en reduktion, antingen till den dubbelt större skillingen, eller till den hälften mindre styfvern.
.lag vill laga som exempel precist samma summa som Hr Lefre'n, ocb säger, att om man skulle komma alt tala om 35 penningar, så skulle föreställningen derom vara dunkel intill dess man hunnit tänka sig tillbaka, och säga: jo! det är 17| sk.; sammaledes om man nämnde 3 penningar, så skulle man tänka: jo! det är 6 styfver, och först då skulle man i dessa fall få klart för sig hvad som med dessa summor menades.
Med ett ord, man skulle aldrig kunna direkte värdera i den nya myntsorten.
Allt begrepp, all tillämpning skulle endast komma att ske i de förut bekanta gamla värdena, styfver och sk.
Den 4 Mars e. ni. 47 Derföre är det också som det, enligt min öfvertygelse, är så högst väsendtligt, att man, för att få den yttersta enheten, går tillbaka till något redan nu befinlligt och bestämdt värde, och att delta lämpligast borde vara styfvern, det lärer väl icke ens Gr.
Cronhjelm vilja neka, då han sjelf just nyss baserade sitt försvar för penninge-syslemet derpå, att man i alla fall kunde gå ned till halfpenningen.
Men hvarföre då någon gång antaga penningen?
Ett slutvärde måste man naturligtvis hafva, men detta får icke vara någon halfva, utan något som kallas för ett.
Detta är skälet hvarföre jag måste anse slyfversystemet äga ett obestridligt företräde framför det andra, äfven i theoretiskl eller rationell hänseende.
Betraktar man äter frågan med hänseende till öfvergången från det gamla, så erbjuder detta system jemförelsevis kanske ännu större fördelar.
Detta är likväl sagdt under den förutsättningen, som tyckes vara rakt stridande mot Gr.
Gronhjelms mening, att man hvarken kan eller bör försöka att genom det nya förslaget sönderbryta de olika gamla räknesätten och rådande vanorna, utan tvertom söka framskjuta ett system som är så beskaffad!, att alla dessa gamla bruk och vanor kunna öfvergå på detsamma, utan svårighet och rubbning; och det är just delta företräde som den föreslagna enheten af 24 sk. i så hög grad äger.
Den är antingen jemn multipel af, eller står uti ett särdeles enkelt förhållande lill alla de nu gällande räknesätten; vare sig r:dr b:co eller r:dr r:gds, vare sig daler silfvermynl eller daler kopparmynt, mark eller plåt, alla kunna de med största lätthet re duceras lill den nya enheten och det system som derpå bygges, hvarföre jag också tror -att det allestädes skulle lätteligen vinna insteg.
Annu en 3:dje omständighet finnes, som icke är af ringa vigt, och som äfven synes mig bestämdt anvisa på detta värde såsom mynt-enhet.
Denna omständighet är, att en mark v. v. myntsilfver, innehåller jemt 100 sådana enheter eller kronor, och detta myntsystem skulle således stå i ett nära och naturligt sammanhang med det nya viglsystemet.
Afven häraf, likasom af det förut anförda, finnér jag fullt skäl att förblifva vid mitt förra yrkande: att R. o. Ad. måtte vidhålla sitt vid förra riksdagen fattade beslut, och i sådan syftning återremittera betänk.
Stjernstedt, Aug.
Då jag i mitt förra anförande förordade, alt R.
St. måtte för närvar, endast uttrycka den önskan, alt K.
M. måtte vidtaga de förberedande åtgärder, som kunna anses vara behöfliga för decimalsystemets införande för mynt likasom för mått, mål och vigt; så var det af den öfvertygelse att, om ej decimalräkningen på en gång införes i mynt, mått, mål och vigt, så skola många af de fördelar gå förlorade, hvilka man eljest deraf kunnat vänta.
Jag trodde ock att en sådan samtidighet i införandet af decimalsyslemet för både mynt, mätt, mål och vigt, skulle underlätta dess antagande af allmogen, för hvilken, vid jemförelse af de särskilda räkningssätten, öfverensstämmelsen 48 Den 4 Mars e. m. emellan de nya systemen för mynt, mått, mål och vigt gjordes lätt åskådlig och dess ändamålsenlighet derigenom vida lätlfattligare.
Mitt yrkande, att några förberedande åtgärder måtte vidtagas, stödjer sig derpå, alt vid förra riksdagen ingingo R.
M. med den und. anhållan, alt K.. M. täcktes låta lill tryck befordra en handbok öfver decimalsystemet med hänseende till mått, mål och vigt, för att folkskolorna tillhandahållas.
St. då funno sådant lämpligt i afseende pä mätt, mål och vigt, trodde jag att det icke kunde vara så olämpligt, då frågan nu rörde våra myntförhållanden.
Cederströms, Rudolf, åberopande af 12-räkningens ålder, såsom ett skäl för dess bibehållande beträffar, så ber jag att få i det fallet fästa uppmärksamheten derpå, att den tid 12-räkningen i vårt mynt varit nyttjad, är icke längre än sedan 1776.
Tillförene ända ifrån Gustaf I:stes tid var dalem delad uti 32 öre, och den egentliga myntenheten var marken, som var delad i 8 öre; sålunda bör tiden för 12-räkningens begagnande ej lägga någon särdeles tyngd i vågskålen.
Om dock hvad jag förut yttrat i afseende på nödvändigheten af förberedande åtgärder, ej skulle af R.
St. anses maktpåliggande, och man således redan nu skulle pröfva och antaga decimalsystemet för mynt ensamt; så måste jag, enligt min förr uttalade åsigt, fortfarande förorda det af Frih. Wrede vid 1840 års riksdag framställda förslag, såsom, enligt min tanka, ägande ett obestridligt företräde framför det af Utsk. föreslagna.
— Hr Lefrén bar visserligen i dag på f. m. funnit det af Disk. föreslagna system hafva företräde framför Frih. Wredes; men jag anhåller att just få åberopa Hr Lefren sjelf såsom förnämsta stödet för min åsigt, enär Hr Lefrén vid 1840 års riksdag så kraftigt understödde Frih. Wredes förslag och så fullständigt utvecklade detsamma, att jag endast anser nödigtvatl få upptaga de hufvudsakligaste momenterna af hvad Hr Lefrén då anförde, nemi.:
”Ett lands myntenhet måste, för att vara god, äga följande hufvudegenskaper: 1) Dess inre värde bör vara sä afpassadt, att enhetens lägsta underafdelning, d. v. s. lägsta skiljemyntet, svarar mot de minsta liqvider, som i dagliga minuthandeln förefalla. 2)
Dess vigt bör, så vidt möjligt, utgöra en jemn, för räkning och myntfabrikationen väl lämpad del af landets vigt-enhet. 3)
Dess varde bör också, om möjligt, fullt öfverensstämma med en i landet ännu i lag stadgad juridisk räkneenhet. 4) Skulle, såsom i Sverige nu är händelsen, landet i följd af föregångna oredor i penninge- och myntväsendet, hafva flera olika, ännu af folket i dagligt bruk begagnade räkne-enheter, sä bör den nya myntenheten sä väljas, att de äldre särskilda räkne-enheterna beqvämligen kunna med den nya myntenhelen jemföras. 5)
Den bör äfven, så vidt möjligt, kunna beqvämligen jemföras med myntenheterna i de länder, med hvilka landet slår i handelsförhållanden, samt företrädesvis med grannstaternas.”
Vi Den 4 Mars e. m.
Vi hafva lyckligtvis det ypperligaste tillfälle att nu förskaffa oss en mynlenhet, som, fullkomligare än vanligen i sådana fall är att hoppas, uppfyller alla dessa 5 hufvudsakliga villkor.
Denna enhet har af Frih. Wrede blifvit uppgifven i dess lill Banko-Utsk. remitterade förslag, samt utgöres af ett silfvermyut, svarande mot ^ af vår nuvar. specie-r:dr, således jemnt 24 sk. r:gds-sedlar.
Låtom oss efterse i Ifvad mån denna föreslagna myntenliet uppfyller de nyss uppgifna 5 hufvudfordringarne. l:o Frih. Wrede har föreslagit enhetens fördelning i 100- delar, samt att denna hundradel skulle blifva minsta skiljemyntet.
Som nu 24 sk. r:gds äro lika med 90 styfver, så synes, att den föreslagna mynt-enhetens hundradel skulle i det aldra närmaste komma att öfverensstämma med värdet af en styfver r:gds, som icke allenast är ett i landet allmänneligen kändt och begagnadt skiljemynt, utan äfven utgör det minsta belopp, som i minuthandeln vanligen ifrågakommer att liqvidera.
Första vilkoret är således pä ett högst lämpligt och lättfattligt sätt uppfyldt. 2:o
Som ett silfvermynt af 24 sk. r:gds värde, enligt nu gällande myntordning, väger jemnt TU vict.vigt myntsilfver, beslående af | bergfint silfver och \ koppar, samt följaktligen 400 stycken sådana mynt innehålla jemnt 3 U bergfint silfver; så synes häraf, att denna föreslagna mynt-enhet äfven fullständigt uppfyller det andra villkoret. 3:0
Vår nu gällande allmänna lag utsätter de stadgade bötesbeloppen i daler.
Denna bötesdaler utgjorde, då lagen först utfärdades, -i r:dr specie, (enligt 1716 års myntordning), men utgör nu, som allmänneligen kändt är, i följd af sedan limade myntförändringar, ^ r:dr b:eo eller jemnt 24 sk. r:gds.
Den föreslagna nya mynlenhelen uppfyller således äfven det 3:dje hufvudvillkoret [iå ett lika bestämdt som tillfredsställande sätt, emedan man häraf t. o. m. kunde hemta anledn. lill eli ganska passande namn för den nya myntenheten, samt lämpligen kalla densamma daler, krondaler, eller kanske rättast, såsom Frih. Wrede föreslagit, krona, för att såmedelst undvika namnförblandning med de s. k. daler silfvermynt och kopparmynt, som ännu af allmogen i vissa landskap begagnas. 4:o
Den föreslagna nya enheten uppfyller äfvenledes 4:de villkoret, nemi. det alt lätt kunna jemföras med alla de särskilda, lid efter annan uppkomna räkne-enheterua, ty 1 r:dr silfver är jemnt 8 kronor, 1 r:dr b:co 3 kronor, 1 r:dr r:gds 2 kronor, 1 krona 3 daler silfvermynt, 1 krona 9 daler kopparmynt.
När derjemte öfverväges, alt, enligt Frih. Wredes förslag, utom sjelfva enheten, äfven 2;ue mindre silfvermynt skulle utmyntas, det ena utgörande | af enheten, det andra 4 densamma, det förra således jernet svarande mot 18 sk. det sednare mot 12 sk. 3 fl. 4 50 Den 4 Mars e. m. r:nds, hvarigenom allmänheten erhölle 3:ne silfvermyntstycken, jemnt svarande mot de nu gångbara s. k. skillingssedlarna, nemi.: 1 krona
Som Norrska specie-dalern silfver är alldeles lika med 1 r:dr Hamburger b:co, samt en Dansk riksbankdaler alldeles lika med -| r:dr Hamburger b:co, samt denna sistnämnda är helt obetydligt mindre än en Svensk r:dr silfver, enligt nu gällande myntfot; så synes häraf, att 1 r:dr Hamburger b:co, är i det närmaste lika med 8 kronor.
1 Norrsk silfverspeeie 8 kronor.
1 Dansk riksbankdaler 4 kronor. .1 Holländsk gulden 3 kronor.
1 Rysk rubel föga öfver 5 kronor.
1 Preussisk thaler 5 kronor.
1 Tysk riksdaler nära lika med 6 kronor.
1 Tysk gyllen dito 4 kronor. 1 L.
Sterling är nära 36 kronor.”
Då, enligt hvad jag nu haft äran anföra, Hr Lefre'n lika fullständigt utvecklat, som öfvertygande förordat Frih. Wredes i fråga var. förslag, så behöfver jag blott instämma till alla delar i de af Hr Lefren vid 1840 års riksdag yttrade åsigler i denna fråga, och anhåller på den grund att R. o. Ad. mätte återremittera Banko-Utsk:s nu föredragna betänk., samt ali mina dervid gjorda anmärkmr mätte få återremissen medfölja.
På sätt min vid betänk, bifogade reservation utvisar, är jag ingen beundrare af decimalsystemet i allmänhet, och ingalunda på sätt det af Utsk. nu blifvit föreslaget.
Cronhjelm yttrade, då han på f. m. hade ordet, alt pluraliteten af BondeSl:s medlemmar inom Banko-Utsk. hade förklarat, att den ansåg allmogen hafva nog insigt i decimal-systemet för att kunna det med lätthet förslå och fatta; och Hr Grefven hemtade härutaf anledn. och stöd att förringa de betänkligheter, som man hyste emot systemets införande.
Jag ber dock alt, såsom ledamot af Banko-Utsk., få, för min del, justera detta yttrande derhän, att, enligt min uppfattning, pluralilelens af Bonde - Den i Mars e. m. 51 St. inom Utsk. mening ej var sådan, utan efter hvad jag tror mig med visshet kunna erinra mig, förklarade denna pluralitet att, sedan folkskolor numera blifvit inrättade och kommit i gång, och man förmodade att undervisning i decimalsystemet der skulle förekomma, den trodde alt allmogen i framtiden lätteligen skulle kunna lära ätt fatta systemet.
Vidare har Hr von Hohenhausen, då han på f. m. hade ordet, yttrat sig anse detta systems fördelar vara särdeles dråpliga och vida öfverlräffande alla andra räknesätt; men hvaruti dessa fördelar egentligen bestå, derom har Hr von Hohenhausen funnit för godt att iakttaga vältalighetens tystnad.
— Deremot hafva Hrr Lefre'n och Gripenstedt sökt att med exempel sådant bevisa; men de företräden, som nämnde Hrr uppgifvit, uppväga, enligt min öfvertygelse åtminstone, icke de olägenheter, som i allmänna rörelsen skulle åstadkommas, derest det nya systemet införes.
Lika med Hr von Hohenhausen har Hr
Rosenblad förordat att myntet ej borde utmyntas i så små stycken, som Utsk. föreslagit, emedan det för en gröfre karl vore svårt alt handtera; men i vårt grannrike
Danmark har raan i flera år haft mycket mindre mynt, än det nu föreslagna, utan att någon olägenhet försports för allmänheten att detsamma handtera.
Hr Rosenblad har klandrat, att Utsk. afvikit så till vida från den K. propos-.n att det borttagit benämningen ”kurant” från r:drn, och att benämningen r:dr således står ensam qvar, enligt förslaget.
Jag bar bilrädt denna mening inom Utsk., och anser det ej vara skäl att genom benämningen antyda något sämre mynt; enär det bör vara lika godt som silfver.
— Att benämna det, på sålt llr von Hohenhausen antydl, med ”en r:dr papper”, anser jag icke vara riktigt; det stöter örat och låter åtminstone icke bra.
Pä dessa skäl och flera andra på f. m. anförda, yrkar jag afslag å betänk, och instämmer med de Hrr, som yttrat sig i sådan afsigt.
Gr. Cronhjelm har, i hvad han nu yttrat, motsagt hvad jag på f. m. anförde om bchofvet alt genom särskildt namn skilja en olika sak från en annan med samma namn, nemi. r:drn (r:gds) eller den r:dr, hvilken af de nu brukliga 2:ne i papper skulle bibehållas och enligt Banko-Utsk:s förslag endast komma att heta r:dr, från de båda öfriga b:co r:dr och silfver-specie r:dr.
Vill nu Banko-Utsk. icke tillstyrka namnet kurant åt r:drn r:gds, så borde det åtminstone låta denna för framtiden ensam blifvande sedel-r:dr få hafva benämningen af hvad den verkligen vore: en r:dr papper, i motsats mot en r:dr silfver.
Cronhjelm har förklarat sig ej finna något skäl hvarföre man just nödvändigt skall hafva 2:ne olika riksdalrar med deraf följande behof af olika namn, utan alt man gerna kunde afskaffa den gamla silfver-specie r:drn och prägla ^ r:dr silfver för 1 r:dr, och specie-r:drn för 4 r:dr; 4* 52 Den 4 Mars e. m. nien emellertid bär Banko-Utsk. såväl vid förra riksdagen sorn vid denna, tillstyrkt att den gamla r:drn silfver, som i Sverige, fast under olika benämningar, existerat sedan Guslaf d. I:stes lid, måtte bibehållas och fortfara alt vara en r:dr silfver, då man ändå vet alt den är 4 gånger så stor som den, hvilken redan af Konung och R. St., samt af Banko-Utsk. jemväl nu är föreslagen lill räkne-enhet.
Utsk:s förslag är i delta hänseende ofullständigt, och jag tror derföre, då den enfaldiges bedragande deraf underlättas, alt det är nödvändigt, för att icke åstadkomma förvillelse, alt nian låter sedel-rrdrn få ett bestämdt namn; antingen hvad den verkligen är, nemi. en ”riksdaler papper”, eller ock hvad som i den K. proposm är föreslaget nemi. en ”riksdaler kurant”.
Jag ser ingen olägenhet uti att antaga det, ehuru det utländska ordet ej behagar mig.
Hr Bogeman har yttrat sig väl hafva hört mig anföra, alt jag ansåge decimal-systemet hafva ett stort företräde framför det andra duodecimi; men att jag ej förklarat, hvaruti detta bestode.
Det är möjligt alt, emedan jag haft en långvarig bröstsjuka, jag talat så lågt att Hr Bogeman ej har hört det; men jag hoppas dock att de fleste torde hafva hört det, enär jag verkligen fästade mig vid denna sak och en längre stund sysselsatte mig med att visa huru all räkning på sådant sätt är lätt att göra och högst betydligt lättare att korrigera; alt taga reda på begångna fel, hvilka oftast och lättast insmyga sig i bråken vid räkning i sorter; att det således vore en vinst i lid för dem, sorn med räkning hafva att göra, eller deraf på ett eller annat sätt bero, hvilket är en hvar i samhället; och en vinst i tid för alla, mätte väl vara något högst väsendtligt och vigtig!.
Det var mina ord i förmiddags; det måtte väl i förklaringsväg öfver decimal-systemets fördelar få anses vara något.
I afseende på småmynt, har Hr Bogeman anfört, att man i andra länder har ändå mindre mynt.
Jag omtalade ock i förmiddags småmynt i andra land, nemi. i Frankrike, oell omnämnde dervid, att redan | franc år svårhandterlig och att £ franc eller den på 25 centimes år så liten, att nian behöfver väla på fingret för att taga den från bordet, hvarföre ock densamma ratas i rörelsen.
Om man ej vill slå en mångfald af kopparmynt , sorn vi nu hafva och Banko-Utsk. föreslår att ytterligare tillöka, hvilken mångfald af kopparmynt är ganska besvärlig i den allmänna rörelsen, så bör man i st. f. de af Ulsk. föreslagna stora koppar mynten slå s. k. ”monnaies de billon”, som är ett med koppar, eller annan oädel metall, starkare uppblandadt silfver mynt, som är ett ganska beqvämt skiljemynt, och på allmänhetens beqvämlighet bör man väl häruti hafva afseende, ty det vore oförsvarligt, ja rent af oförnuftigt att sådant underlåta; och så borde så väl dessa silfver-billons, hvilka böra gifvas någon mindre silfverhult än dess motsvarighet i det egentliga silfvermyntet, men värdet ersatt i alhagen, som kopparmyntet vara egentligen grundade på räkneenheten eller sedel-r:drn och kunna jemväl vara det på decimalsystemet.
Genom tillsats af något mer koppar än i det vanliga Den 4 Mars e. m. 53 och egentliga silfverraynlet, får man dessa silfverbillons större, hvarigenom allmänheten icke blifver så utsatt för förluster genom deras borttappande.
Den nuvar.
12-sk:n är redan obeqväm såsom ganska liten, och borde icke så vara; ty när man slår mynt, som närma sig till skiljemyntet, bör man tillse att man gör dem för allmänheten beqväma, synnerligen när förändringar äro i fråga, då man utan all olägenhet det göra kan.
Wredes system beträffar, så skall jag omigen upprepa och påminna alt detsamma finnes igen och innefattas uti del i den K. propos:n föreslagna och af Banko-Utsk. tillstyrkta; det kommer troligen, för att icke säga säkerligen, om decimalsystemet antages, all af sig sjelft för dess beqvämlighets skull af de flesta tillämpas; ty lika väl som man nu pä en ort, Hamburg och Lybeck, efter särskilda förhållanden och enskildt beqvämlighet räknar mark eller r:dr, lika väl kan man komma att på en annan ort eller i Sverige räkna efter godtfinnande i r:dr och krona eller lagdaler, riksmark eller hvad namn man vill gifva sedelndrns halfva.
Men då för närvar, fråga icke är eller får vara alt ensamt antaga Wredes system, emedan ingen sådan motion inom RiksShn derom blifvit väckt, och då Banko-Utslt. ej heller gjort någon sådan; må väl allt hvad som om detta systems antagande och förkastandet af räkne-enheten en r:dr r:gds, hvilken, såsom jag redan uämnt, af Konung och R.
St. är antagen, här blifvit yttradt, gerna fä åtfölja ålerremissen, meu ingalunda kan R. o. Ad. deröfver fatta ett beslut.
Det är blott om delta, jag härvid för denna gång velat påminna.
Jag upptager lill en början Hr von Hohenhausens sista uttryck, att Banko-Utsk. ej skulle kunna upptaga till bedömande och framställa till R.
St. det af Frih. Wrede vid 1840 års riksdag väckta förslag, emedan ingen motion derom vid innevar. riksdag blifvit väckt.
Jag finner att inom Banko-Utsk., åtminstone 3 ledamöter hafva förordat detta system; och då Banko-Ulsk:s ledamöter hafva motionsrätt, så mäste deraf följa, att motion derom blifvit af någon inom BankoUtsk. framstäld,' och att det alltså icke möter något hinder för Utsk. att till antagande detsamma framställa.
Det var dock icke egentligen i afseende på detta, som jag hade begärt ordet, utan endast för att fästa mig vid den punkt i Utsk:s betänk., der det säges: ”Slutligen anhåller Utsk., att fä fästa R.
St:s uppmärksamhet derå, huruvida —- vare sig att det af Utsk. nu föreslagna system för myntindelningen af R.
St. godkännes, eller att det vid sednaste riksdag antagna myntsystem bibehälles — någon ändring i lagarne ang:de myntbestämningen och för R.
St:s bank, af d. 1 Mars 1830 kan anses vara af behofvet påkallad”.
Del förefaller mig som, ifall någon ändring är af behofvet påkallad, detta hade bordt af Banko-Utsk. framställas, och icke 54 Den 4 Mars e. m. endast öfverleranas till R.
St. att förklara, huruvida sådant skall ske eller icke.
Jag tror att denna fråga behöfver först en utredning, innan R.
St. kunna derom öfverlägga.
Således förmodar jag, att Utsk. i den återremiss, som jag hoppas kommer all äga rum, uttalar sin åsigt om och huruvida någon ändring af dessa lagar erfordras, på det att R.
St. deraf må äga någon ledning för sitt beslut i ämnet.
Enligt min tanka erfordras en förändring, men jag vill ej bestämdt påstå att så bör ske, utan anhåller derföre att Utsk. mätte ingå i utredning af denna fråga, innan R.
St. deröfver fatta sitt beslut.
Jag anhåller att få anföra ett exempel på hvilken lättnad, som skulle vinnas, om nuvar. fördelnings-system helt och hållet skulle upphöra genom antagandet af decimal-systemet för rikets mynt.
Uti Banko-Utsk:s betänk.
N:o 15 vid 1828 års riksdag (innes inlagen en omslutning af bankens ställning vid särskilda realisationsepoker, med afseende å förhållandet i jemförelse med bankens dävar. ställning, för att visa dess relativa styrka vid den då föreslagna realisationen.
Detta betänk, är författadt af mig.
Vid jemförelsen emellan omslutningen af 1778 års bokslut och dettas slutsumma befanns en skilnad på 1 r:st.
För att kunna upptäcka och rätta felet, behöfde jag 8 dagars arbete.
Men om decimal hade varit införd i den bok, som skulle omslutas och i det mynt i hvilket omslutningen skedde, så hade troligen ett sådant misstag ieke kunnat inträffa, och om det likväl ägt rum, ganska lätt varit rättadt.
Jag anhåller att få upplysa några missförstånd, som under diskussionen emellan Hr Gripenstedt och mig uppstått.
Hr Gripenstedt har sagt att, derföre att jag hänvisat på möjligheten alt från nuvar. prisförhållanden härleda sig till Frih.
Wredes system, medelst halfpenningen, jag derföre skulle ingått på nödvändigheten af samma system.
Jag ber dock Hr Gripenstedt skilja emellan möjlighet och nödvändighet; ty jag har endast sagt, att, för den som vill bereda sig en jemförelse emellan priser, bestämda i nuvar. myntvärde och dem i en blifvande myntsort, är det lätt att, om han så behagar, genom reducerande af nuvar. myntsort i styfver kunna vinna visshet derom.
Men jag har aldrig sagt att sådant vore nödvändigt, hvilket jag så mycket mindre kunnat göra, som jag yttrat, att jag förmodar priserna nu likasom hittills komma att rälta sig efter mynlsorterne, och icke tverlom.
Hr Gripenstedt har yttrat sig bestrida min åsigt, att man borde framskjuta ett nytt system, som stöde ulan samband med det nuvarande.
Det system Utsk. framställt är väl icke utan allt samband med det nuvar.; men äfven om så vore förhållandet, tror jag att man sålunda lättast skulle komma från den nu i ämnet rådande förbistringen bland allmogen, som på olika orter räknar i r:dr, silfverdaler och koppardaler etc. etc.
Mig synes det tydligt att, så länge allmogen kan med lätthet reducera de gamla myntsorterne till de nya, så länge kommer den ock att fortfara
Den 4 Mars e. m. 55 med att räkna i de förra.