Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 4 October. emot 6 ärs ränta köpas till Skatte, dä Recognltkons' afgiften däremot upphör. 4:0
Att som dm säledes indclte skogen i be flästa orter Utgör detza Hemmans egentcliga wärdc, bör den ocksä efter grad af äterwäxt och JordmäncnS bördighet rikeligen tilltagas och i samma män Hemmanet har mindre förmäncr det samma fär widlpftigare skogstillgäng.
— Dä efter Jordmänens olika beskaffenhet och i spnncrhct
Brukens belägenhet i mera Nordliga tracktcr tillfälle till odlingar kunna wara mpcket olika äfwen som Skogens äterwäxt, tror Utskottet att uppä fäderne serskildte omständigheter bör hafwas hufwudsakeligt afseende. sto Att rättighet till fäderne Skatteköp mä wa, ra hwarje Bruksägare tilläten, hwars Skog är afmätt och refwad.
6;o at anstalt mätte fogas att de ännu oafmätte och ej pä Charta lagde RecognitionS-Skogar mä sä fort som möjligt blifwa bet, och att för den del, som Bruksägaren tillfaller, han mä bestrida kostnaden, men för det öfriga Staken efter skedd delning answa?a, 7:0 Att Rättigheten för Bruksägaren till Skatteköps rrhällande mä till en början wara inskränkt till en lid af 6 Nr, med förbehäll för Rikets Ständer, att tvid nästa Riksmöte, i anseende till de Bruksägare, fvm ej innom denna tid ingätt i Skatteköp, med RecogNitions-Skogarne widtaga dr författningar depröf» wa npktiga. 82 Att pä de ställen, där allmogen haft rätt till mulbete, Siskewattn eller SäbodeMm pä Skogar nek - Den 4 October. 1297 NkS omräde med eller utan upbörd, en sädan Allmogens rättighet mä warda bibehällcn och HcmmanS-ägaren tvid Skattläggningen njuta afräkning; Äfwcnsom de odlingslägenheter, pä hwilka Odlaren hir Stubbcellcr Röjselrätt, stola onekligen, enligt FörfattningarNe, dcrmid bibehällas, samt ärhälla stg anslagen under
Bol - bya rätt den för deras behof nödige Skags, tillgäng.
— Sstom en följd af cnah nda princip, ehuru olika tillämpning, tror Utskottet stg tstwcn böra ärindra att i händelse sädane RetoqnitionS-Skogar gif, was, som igenom scrstildta Författningar blifwit under en mera bestämd besittningsrätt ät Bcrgivc^ken nplatne, böra de i detta afseende t,gne Författningar icke utan genom friwillig öfwcrenskvmmelsc kunna rubbas.
De säledeS erhällne fbrmäner, merendels en följd ak anläq, gandct af Nägot ädlare werk, och fbljackteligen förkn ppade med motswaradc onerrr, böra icke förr än M?d upphörandet afdela stpldigheter kunna arbitrairt förändras. y:o Ätt wid undersökningen af hwad för Bruken- underhäll kan wera behöfligt, sädana Skogar icke Mä komma i beräkning, som i sednare tider blifwit äldre werk anstagnc.
— Dä sädane Bruken nyligen tillagdt RecognikionS r Skogar, icke, i UtstottclS tanka, kunna anses som nägon del af den Skog, pä hwilkeN Bruket är gnindadk, men säsom en förmän, lämnad pä Statens bekostnad ät nägra cnstildta, har Utskottet trott, att Staten äfwen ägde rätt att den ätcrkal» la och att derföre sädana Recognitions-Skogar stola underkastas ett noga pröfning, huruwida be böra framdeles fortfara att höra under Bruket eller om de icke till större förmän för Staten böra i witza Lotter indela- och pä Auction till dea mästbjuvande försäljas.
;o:o Den 4 Oetober. io:o Att dä af dcn öfwerflödiga Skogen Mane Lotter blifwa ät enskilt» till odling upläkne, och skulle möjligtwis wara uti mera aflägsne trackter deläg, ne, bbra frihetS-är dem bewiljas och odlingarne fdrst efter en witz tids förlopp skattläggas.
Oä Utskottet nu fär underkasta detta Förslag sine Respective Principalers granskning, äterstär för detsamma att tillägga, att det ej trott sig kunna ingä i nägon bestämd Calcul öfwer Statens fördelar, hwarken i ansende till köpeskilling eller Hemmantal.
Utskottet har trott att dä Skogarncs widd och Jorbmänens beskaffenhet ännu pä nägra ställen är erkänd, och att dä tiden till äterwäxt efter olika Landsorter är sä högst olika, och Hemmanens widd derföre tvid hwarje ansökning borde särskildt pröfwas och bestämmas, kunde nägon uträkning öfwer de blifwande Hemman icke i förtid upgdras, äfwensom Skatte-köpeskillingens belopp beroende af Hemmanens wärde, som först efter Skattläggningen kan utrönas, icke eller kan förut bestämmas.
Utskottet tror att de inkommande Ansökningar köra af Kammar - och Bergs , Collegierne pröfwas samt. att de nu af Utskottet upgifne grunder endast jämförelsevis kunna tjena härvid till rättesnöre.
Slutcligen fär Utskottet tillägga att dä bet samma endast haft för afsigt att kunna förena Statens rätt med enskiltas billiga fordringar, är betz enda önskan att betz förslag derefter mä bcdömmas, och att man Mätte ärkänna, att dä mälet till Riksens Ständers pröfning öfverlämnäs, UtskottctS bemödande endast gätt därpä ut att för dem bereda möjligheten af ett opartiskt omdömme- Hvil - Den 4 Octsber. 1299 Hwilket alt Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning wördsammcligcn hemställcs.
Är och Dag som förr ffriswit stäp.
PS Befallning kröäelius. Bilagor.
Mrift. . ^ >l Wördsamt Memorial!
Dä frägan i Högloft.
Stats - Utskottet förekomMit, angäende hushällningcn i Rccognitions - Skolarne, utbeder jag mig fä afgifwa följande pttrande.
Det är en medglfwen sanning att Rccogns, tions - Skogarne af älder warit en Kronans tillhörig egendom, hwarä ingen Bruksägare till närwarande tid, sig ägande-rätten eller en wärdelig besittningsrätt genom något laga fäng kunnat förwärfwa.
Bruksägarens nyttjande, rätt grundar sig endast pä be öf« wcrlätelscr som af Staten kunna tid efter annan wara gjorde, som är att de emot ett större eller mindre arrende under namn af Rccognitions-afgift pä obestämd tid sätt begagna dehc Kronans Allmännings-Skogar.
Kronans ägande-rätt öfwer dem har aldrig blifwit bestridd, hennes dispositionsrätt kan bewittnaS af ben utöfwade rättigheten att utan Bruksägarens bifall eller hörande efter godtycko fastställa, ändra, höja och fördela de akgifter som för nyttjanderätten häraf böra rzoo Den 4 October. böra utgöras.
Rättigheten at bestämma besia afgifter, innefattar skäligen säkert en annan rättighet, nemk. ben att uppsäga innehaswarcn den stund han försumviar dem utgöra — och dä Necognitions - Skogarnes Innehafware icke dcrä kunnat förskaffa stg en ewärdelia besittningsrätt, sä lärer deras nyttjande-rätt, jem. förrlsewis kunna anses lika med den ätkomst som en Landtbo genom städjebref hos Patronaten sig betingar, hwilken Lagen förbjuder att längre än pä lifstiden eller högst pä femtio Är fä wara gällande.
Sä wida nägon wärkelig förkofran skall kunna ak Jordbruk och Skogs-Effecter winnås, bör ett Rikes jord af desi Odlare innehafwas antingen med äganderätt eller under längwarig besittnings tid.
Den Innehafware som med sparsamhet, omtanka och tälamod spftar pä framtiden, grundar sitt Bruk pä en waragtig afkastning och ökar sin egendoms wärde antingen den bestär i Jord eller Skog.
Den Landtbrukare och Bergsman äter, som söker sin winst blott för Mänader och Är, kan wäl för närwarande rikta best besittare, men är till sin grund ett förstörande mebell med anledning häraf will jag tillstyrka ägandc-rät« tens förwärfwandt ä Necognitions-Skogarnc; dock med följande wilkor och fbrbehN. liv
Att all ben odlingsbara jord, som, ä krono - Allmänningar och Recognitions-Skogar, blifwer med öfrig dertill erfordelig mark, undantagen, och särskilt ät Äbocn upkätcn, samt ekler flera frihcts-Är mä blifwa för mindre hemman skattlagdt och berustade.
2ro
Att alla ak Bruken oberoende Hemman, samt StubbrrättS Hemmans Innehafware och de sä kals Den ^ October. rzoi. kallade RijselrättS Torpare mätte wara berättigade att lösa sina Hemman och Torp framför Bruksägare, sä wida de äro af den beskaffenhet att de för ^V-delS Mantal och därutöfwer kunna upssattaS. z:o
Som mänga hinder torde möta, icke min, dre tvid hemmantalS-sättningen, än äfwen wrd bestämmandet afen ordentlig grundränta, ä en oodlingsbar Skogsmark, sä wille jag fdresiä, att merken efter rymd och Tunnclandtal blefwe efter dest art och godhet betalt, och att ett maximum af 4 R:d per Tunnelandet af ben bättre och ett minimum af En R:d för den sämre, samt deremellan en sädan jämkning som nägorlunda kan emotswara Jordens bördighet och wärde, hwarfbrutan en-ärlig Jordebok-, ränta borde af äga, ren utgöras, som kunde nägorlunda emotswara den för hwarje landsort bestämde Hemmantalsränta. 4:0
Ingen sä stor ägorymd af odlingsbar Jord, hwarä ^:dels Mantal kan upodlaS bör pä detta sätt fä försäljas, wid en päsblgd, att sä wida häremot handlas, ware köpet ogildt, och hwem som hälst fä antaga Äbo«rätt och wara berättigad till lösen. 5:0 Icke mindre de bebyggde Hemman,' som hafwa en ägande BcsittningS.rätt, än äfwen de Bruksägare som en sädan laglig ägande Besittnings - rätt kunna bestyrka, mäga fä lösa sine Hemman och Skog efter Sex Ärs Ränte - beräkning, men icke flera.
Stockholm ben 2s September 1829. jon jonsson.
Lika lydande med Originalet betygar dl. kwöelius-. 1Z22 Den 4 <vctsh^ Afffrist.
TM 'Protokollet r Stats - Utssotkek ben 28 September iZOH.
Onekeligen utgöra ägande - rättens helgd och persvnliaa säkerheten, de förnämsta grundpelare hivar?
pä ett Borgeligk Samhälles Byggnad mä kunna uppresas och säkert hwila.
Lät besia grunder rubbas och undanrödjas; läk andra sättas i stället.
De mä til skepnad och beskaffenhet hafsta sin upprinnelse frän hwilka motiver som hälst?
de- mäga äga allt mbjeligt utseende af styrka och splidjts,, framställas under de skenkagrafte synpunctcr gf Philosophie pch djupsinnighet.
Den uppförda Byggnaden skall dock snart wisa förgänglighctens tecken.
Desi nchrasanke skall ej länge dröja, förstörelse och o? lycka skall Åtfölja desi fall, och för desi äter uppförande, möjligt endast efter ett tungt bortrödjande af de ästahkomne orcdorne, skall man nödgas med fördubbladt arbete söka att sker fä nygjord den grund ahl man nedstörtat, Jag har blifwit förd till denna reflexion och tyckts mjg stadgas i öfwertygelsen om desi rigtighe-t, under lankan pä den nyligen uppkomne fräga om Rekpgnitjons - Skogarne; detta den SkoglöseS ögon rotande objept, hwilka man nu i nödens stund söker att grip'- tiss, fhr ask genom försäljning, auctioncr eller emot Skattelösen, skilja frän Jnnehafstarne af Bruks pch Jenistnk, dit de warit apst-igne, och förwänad har jag funnit med hmad kättstnnighet man betracktar Mhjltzhtten, att kullhäfm frän Secker tillbaka Mans Den 4 Oclober - -be, af Konungar och Sander widtagne Författningar, som försäkra Medborgare om rättigheter, och med hwad flycktighet man beräknar fdljderne af deras ohelgande.
Om äldre och nyare Författningars innchäll k afseende pä de under Jernbruken anstagne Skogar up« lysa Rikets Handlingar fullkomligare, och tror jag mig härom endast böra nämna följande.
Dä Bruken under Konung Onl. den Xlm tid ledo brist pä sine förnödenheter, och med stor kostnad nödgades ofta pä flere mils afständ frän aflägse Orter fika sine bthof af Wcd och Kohl, sä usiärdades befallning till Landshöfdingarne, att hälla noga inseende öfwer Skogarne; och sedan Allmänningar och KronanParker blifwit frän p ivatc ägor ikillde igenom laga aswittringar, stadgades tillika att Kongl. Bergs-Collegium hwilket redan blifwit anfbrtrodt wärdén och uppståten öfwer Kronans Skogar och Allmänningar, der Bruk och Dcrgwcrk wvro belägne ivid Skogsdcluingarne, Bruken emellan borde sä laga, alt en rätt proportion och likhet mätte lräff's, och Skogarne sä mycket som görligt worc skonas och bejparas, till DergslagarneS stadigwarande tjenst, och Kongl. Majrts samt dcfl trogne Undersätareö deraf flytande fördel.
Till den ändan och för att pä ett bestämdt sätt winna ett sädant ändamål, blcf uti den är 1687 till fbrordnade BcrgslagS-Cvmmissions - Jnstruction ibland annat infördt, att Commitzarierne skulle anställa en noga undersökning hwilka Bruk af Krono-Allmänningar bedrjrwas och fortsättas; och med hwad ärlig afgift de skäligen derföre kunde beläggas.
Utaf bcmälke Commihions-förrättningar besinnas, att ätskilsjgc Bruks bedrift 1Z04 Den 4 October. bedrifwandc med sädana Allmänningar blifwit fortsatta och att Inrehafwarne ätagit sig akt deremot erlägga en witz ärlig afgift, enligt underdänigt förflag beröfwer, och Kongl. Maj:t's Nädiga Rescript till Kongl. Bergs, Collegium af den 14 Martil 1689.
Sedan Riksens Ständers Bergs - Deputation förmedelst -Protocolls - Utdrag af ben 6 Maji 1747 gifwit Kongl.
BergF-Collegium tillkänna, att Kronans Rccognitions-Skogar hwilka blifwit Stängjcrns» werk och Masugnar anflagne, wörö nog ringa taxerade i det af StängjernS - Hamrarne betaltes allenast 2 och af Masugnarne x Are S:mt. fdr Stafrumet:
Oepu« terade i följd deraf ansägo, att
Rccognitions-afgiften fdr dc förre kunde betalas med 4 och för de sednare nied 2 Are S:mt.
Sä och efter lemnad uplysning, att ifrän längre tid tillbakars och redan för Kongl. Bergs - Collegii Inrättning Kronans Allmännings» Skogar i Bergslagarne och der Bergs-Bruk wörö be« lägna hade till Bergwerkens tjenst och understöd blifwit upplätne, och det för den ansenliga af Bergwcrken det Allmänna tillstökande nyttan, utan all afgift, in« till dess och i stöd af ofwanförmälte Kongl. Rescript af den 14 Martil i6zg den blef fastställ) och utsatt till 1 Are Snut. för Hyttorne och 2 Are samma mynt för Hamrarne.
— Akt dcrwid afsigten icke wa« rit nägon särdeles inkomst för Skogarnes nyttjande utan fast mera Bergs-Brukens ständiga widmagthällande, säsom hwarigenom en rikedom ärligen till vägra millioner utur jorden här i Landet uppbringades, och Kongl. Majit och Kronan en ansenlig och säker indrägt tillföll i tionde, Hammarskatten, Tullen och flera dylika af Bergs-Werken gäende utstylder, ej till förtigande att mänga tusende menniffor med arbete tvid Bergverken samt allmogen uti ätstillige
Län dymedelst - Den 4 Gclober. 1ZO5 medelst hade deras förnämsta näringsmedel^!- förtjenst till Krono - Utlagors presterande, älwen som -andelenförkofring hwarpä Bruksrörelsers widmagthällande mycket deroddc, utlät stg Bergscollegium: som ägarne af de Bruk hwilka sätt tilldelning af sädane Rccognitions-Skogar redan pä god tro sutto i posscsston af dem, emot ofwannämnde en gäng faststälde örliga afgift, Kongl.
Bergs»
Collkgium för befi del icke kunde tillstyrka, att samma Skogs , Recognition mätte förhöjas, hälst som Irrnwerkcn wid dä warande löga Stångjerns pris, af den alt för högt upstegna dyrbeten pä spannemäl och andra vumgängelige waror ändä hade nog dryg känning.
Ständer med afseende därä, att Icrntverkens rättigheter och Priwilegier pä ofwannämnde Krono - Allmänningar hufwudsakcligcn beri bestode, att Allmänningar emot skäliga Skogsöre» oskiljacktcligen sdrblefwo wid de Hammmarwcrk ock Masugnar -warunder de blrfwit anslagne, och att Kronan däremot säsom wcrkelig ägare wid bctracktande deraf, att i den mohn alla andra Wahrupriser stcgo, sädant äswcn skulle förhöja priset pä ben aflätne skogen, i sädant fall borde hafwa det samma ärsatt; höllc före det Recog, nitions-afgiften för Krono Allmänningarnc till Stäng-- jerns-Smide if'än och med 1748
Ärs början borde betalas med 6 löre och för den äter hwilka betjente Masugnar med z löre S:mt för hwarjc Stafrum.
Pä sädant sätt stadgades denna förhöjning l Recognitioner förmedelst Kongl. Majus Nödiga skrif, wclse till Kongl. Bergs - Collegium af ben 24 Novem, ber 1747. Wid 1765 Ärs Riksdag, dä Riksens Ständer pil samma sätt fästade sin upmärksamhct wid Skogs Res - 1M6 » -Den 4 October.
Recognitionen, och funno det en dcl Rtcognitions»Skogar wäl innan Är 1720 blifwit taxerade men hwar, ken förut eller efter den tiden ä nyv och ordentligen wörö afmätte, refwade och skatttagde; utfärdades nied anledning deraf Kongl. Maj:ts Nädiga bref af den 14 November 1766, att derom besörja; och blefwo sälcdes redan den tiden desse Reeognitions-Skogar en, ligt det i Landtmäterie - Jnstructivnen och Kongl.
BergsOrdningarne föreskrifna sättet aftagne och efter 1747 Ärs Författning skattlagde.
Hivad dessutom uti nyssnämde 1766 .Ärs Kongl. Bref blifwit anbcfaldt, och som egentligen äsyftade undanrödjande af den farhäga som Riksens Ständer haft, att man i äldre tider icke brukat tillbörlig gran, lagenhet i afgiftns lämpande efter Skogens widd och beskaffenhet, har Kongl. Bergs - Collegium werkstält genom de flera ifrän och med Är 1767 till och med Är 1776 utfärdade Resolutioner, hwarigenom icke
Mindre än 29 särskildta werk blifwit taxerade
Af fkrrgäendc lärer icke wara swärt att finna det ju nyttjandet af Rccognitions-Skogarne i Riket äk rn urgammal
Brukens lagliga rättighet
Lvm tid efter annan alt intill närwaranve wunnit stadfästelse och helgd; att dessa Skogar som tvid Brukens uphvf och för deras behöriga fortkomst, drift och beställd blifwit uplätnc, äro förklarade säsom frän Bruken offiljacktige, hwarutinnan 16 § af Kongl. Förordningen den 9 April 1742 äftvcn instämmer.
Att i följe af dessa försäkringar Brukens Innehafware pä god tro ingätt-i de ansenliga kostnader fem till Brukens inrättande ärfordratS:
Att bcffaffen, htten af dcssa Skogar är s allmänhet sädan att mar, - > ken Den 4 October. rzo? ken säsom mästadelS bergig, oländig och stenbunden» pä gunsta fä ställen kan anses tjenlig till nägon od, ling:
Alt det synes ur inga stät billigt, att de ägare hwilka nu innehafwa Bruk, dem che antingen genom
Köp eller annat laga fäng stg förwärfwat, ställe emot deras wilja päläggas, att för de, efter sä wäl ^ongl. MajrtS som Riksens Ständers försäkringar, Bruken ätföljande rättigheter, nya köpestillingar afgifwa:
Att Lenna förändring i den urgamla RecognitionS-principcn, är ett sa mycket gröfre ingrepp i ägande-rätten, som icke allenast enskilt wäl och säkerhet, utan äswen den betydcligaste del af Landels export-tillwerkning be, ror dcruppä; Sä mycket mer tydelig som Statens inkomstcr af de Bruk hwilka cnligit Lag och Författningar pä Krono - Allmänningar af älder äro grundade enligt efterföljande Uträkning utgör i Skogs - ören och Bewillningar, utom tionde och Hammarstattsjern en Summa af R:d Femtio Fem Tusende Twä Hundrade Trettio Riksgälds Sedlar; och stutcligen att sädane medel till Statens uphjclpande, som fundera sig pä inträng eller kränckning af en särskildt
Clah medborgares befästade rätt, utan att de öfrige medlemmar i samhället, hwar och en uti sin mohn deruti deltaga, mätte wäl wara af alla hushälls, projccter det mäst förwända fora kan uptänkas; det wädeligastc till sine följder genom präjudieater, hwilka hwar ester annan utgjörande rn kedja, stola kunna leda Ost till et förhällandc, liknande de mäst ohyfsade och Barbariste Folkslagens.
Jag kan sälcdcs ej annat än hoppas att ett sä bcstaffadt förslag warder förkastadt, och jag befästes l betta hopp ännu mera och fullkomligen, dä jag lämnar min upmärksamhct till tvär redan yttrade tanka och fattade beslut, rörande rn pä lika oantagcliga grunder fotad proposition.
— Jag menar den om Sä - 1Z03 Den.
4 Octobcr. .'erie - Jorden ?
Denna fräga war likwäl till sin vprinnelse mindre oförwäntad, och till sina följder mindre nådelig för det Allmänna än förewarande om Recog, nitions-SkogarneS förman dlin g.
En inskränkning i de rättigheter hwarwid Säteri »Inneha sivar en blifwit tryggad är ett mäld emot individuel' ensamt, men ett inträng i begagnandet af Recoguotions-Skogarnc, ett wäld af den dubbla egenskapen ak den. enskilde förtrycka, med skada för Sta, ten; Ty om Jorden är af Säteri-eller Skatte-natur, kan deni alla fall producera lika mänga tunnor Spannemäl; inett om de u<i Privilegier och Författningar kill följe af Riksens Ständers beslut, grundade rättigheter och medel betagas Närings - Idkare och Expor, teurcr akt tillwerka och förädla Landets förnämsta utförs» wara och de försättas i tröttgmäl och armod, ser jag derigenom intet annat än förlust för Staten tillika; En förlust fä mycket mera känbar, som bett till wär fördel »varande Utrikes handeln i samma mohn stall aftaga.
Det är onckcligt, att 'utaf den köpstllling, som blifwit ärlagd för ett Bruk grundad pä rättigheten till begagnande af Recognitions-Skog, en del kan sägas wara Ukgikwen för bettna rättighet; emedan utan densainma lika Köpesumma ej kunnat fordras eller gifwas.
Oct är lika owedcrsägeligk att mängcn Bruksägare endast i hopp om ostördt begagnande af denna förmon, Nedlagt de bctvdcligaste kostnader till Bruksdriftens okända, och i samma rät» tighet, äfwen päräknat ett medel att kommma till är, sättning för hwad han upoffradt.
Skulle nu denna rättighet hoS Bruksägaren fbrswinna, och han ej utan np betalning komma dertill, sä blefwe ju han beröfwad en Den 4 Gctover. en del as sin Egendom.
Hwar finnes wäl nägon med Rättwisa förenlig grund till ett slikt ingrepp?
Skall Bruks-Jnnchafwarens rätt, att tillgodo njuta sine rättigheter, wara mindre helige, än Sätcrie - Jnnchafwa» rens, att ostördt fä bibchällas wid sine?
Mä man kunna wäata af Riksens Ständer en sä uppcndar stridighet i principen?
Nej witzö! ligen icke.
— Försöken dertill skola anseS som de förtjena, ock i venna förmodan pästär jag, att hivad i anseende sill RceognitionSEkvgarne är proponcrat mätte förkastas, och de härom utkomnc nu gällande beslut och Författningar fdrklarabdra tjena til framtida rättelse. 'knur Kurck.
Uträkning.
Den ärliga kohlningS-frlheten uppä RecognitkonS!- Allmänningarne bestiger sig till s2,222^ stor-Stigar.
Säsom Skogsören ärläggaS ärligen 2,ooi R:d Zy k- 4 r:st och 4,ZOI R:d 15 tz. 2 r:st uti Bewillning eller tillsammans 6,zoz R:d 6 tz. 6 r:st hwartill kommer den ärliga Stängjerns - Bewillningcn af de Bruk, hwarunder Rccognitions-Skogarne innehafwas, hwilken utgör 4408 Skepptd 6 L!sp:d. s Marker — och som säledeS efter medelpris ärligen importerar minst 48,928 R:d Z8 k. uti Riksgälds - Sedlar.
Lika lydande med Originalet betpgak kröäeäius.
Lil! rZio Den 4 October Till Protocollet dm 28 Sept. rZog. §huru jag bfwcrwarit den afbelningrnS beslut som nu haft dcn äran för Högloft, Utssottct framlägga sitt Betänkande, nödgas jag likwäl Erkänna, att jag icke till alla delar kan deruti indämma.
Jag finner träl, ak SkatenS och BergwerksJbkarens förhällande den ena säsom ägare, den andra säsvm Jnachafivarr af Rccognitious-Skogarne, äro med wcderbörlig noggranhet ädag lagde; men det har sä mycket mera förundrat mig at finna utskottet sedermera förcfiä inskränkningar uti Bruks - JdkarenS nyttjande n ätt, som jag ej finner mliga med osman anförde grunder.
Sedan man erkänt, at Bruks-Idkare pä gotz tro och emot gisna högtidcliga löften at fä öeöälla hwatz man till desi nyttjande uplätit, ingätt i kostsamma och widlöftiga företag, synes det mig föga sammanhängande ak fidei mera inskränka des nyttjande-rätt till blott en del af Skogen, som man anser behöflig, och at för det öfriga sätta Bruks-Idkare» som wärdat Skogcfi, som haft kostnaden at , läta afmäta och fbrfwara dm för Grannars inträng, som äntcligen haft löfte om betz bibehällandc till fin nytta uti likhet metz hwae och en annan ankommande eller tillgränsande Främling som finner där lägligt at nedsätta fig och försöker rrägon odling.
Det säter wisierllgen gansta Philosophifkt, ak läka ändan.älet af Brukas aquin g bestämma gränsen af V<^ företrädes - rä ak sälcdcs förbehälla ät dttssrntna klstt sä "
Skog som sök desi till werk - Den 4 October. izir tvärkning är behöflig; utom detta hade man ocksä emot enstilbta utbfwat ett uppenbart mäld, men Zag kan än» dolk c) undgä att sräga: bar Ilian derföre fullkomligen iakttagit hwad soin rvar deras rätr?
Zu, ru lan.cst kan wäl
Staten sträcka stn fordran L detta afseende?
Är bet enligt med enstildtas rätt och rn klok Statshushållning, ak öfwe, lämna Jnnehafwaren till en Egendom hwaruppä han grundat sin förmögenhet uti ÄmbckSmöns wäld, fbr att de efter ny pröfning stola bestämma gränserne af dess hchof?
Finnes däruti en säd^n fördel för Staten som pä nägot sätt är förärande emot den osäkerhet en sädan anstalt medför för enskildte?
Finnes wäl u«i Skogens uplätande till en Z:dje
Man som därtill alldrig haft nägon rätt eller därup» pä grundat nägon wäntan, den.rättwisa som hwarje medborgare har stäk at fordrat Staten kan, efter min tanka, af Jnnehafwaren till en R>cognitions'stog, hwaruppä ett Bruk af älder är grundadt, e) begära mera, än att för sin äganderätt fä rn witz Köpeskilling, att genom bestämmandet ak Hemmantal fä af jorden den högsta ärliga inkomst, och att bereda för andra Medborgare lättnad i be allmänna bcswären samt förökad Waruproduction genom nya odlingar.
Alt detta winne- när DrukS-Ägaren fär tillständ att emot Skattläggning och indelning till Hemmantal behälla hwad han hittils tvärdal.
— Bruk brdbfwa arbetare, och ägaren lär ej försumma, att dä han stall erlägga Skatt, odla hwad som ger ersättning derföre.