Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
?. lelibomg undcrdäniga ansökning om förhöjning uti det underhäll, han, säsom af Borgenärer bysatt, ätnjuker, underdänigst hemställes, att de personer, som för skuld bysättas och ej äro r tilfälle, att kjelfwe förskaffa stg födan under bysättningStiden, mätte, i likhet med hwad Kongl. Majrt i nädcr förordnat den 2 ststlidne Maji, angäcn, de för brott häcktade personer, i dagligt underhäll ätnjuta, utom de förut bestädde twä ffillingar, antingen en och en tredjedels mark bröd af sammanmalct mjöl, eller ock wärbet deraf efter det pris som mänatligen för Kronohäcktek kan warda faststäldt.
Wid föredragning häraf har Högsta
Domstolen inhämtat, att genom allmänna lagen i 8:de Capittet 13 § Den iZ September.
299 rz § UtsökningS-Balken blifwit stadgadt, alt den Borgenär, som ej wisar, det bysatt gäldenär mägtar sig sjelf föda, stall till honom gifwa 4 bie dagen, hvilket underhäll i anseende till Waruprisernes stegring blifvit, först den zo September 1761 för de i Stockholm bysatte kkadt till sex öre, dertill Tractamcntet för brottslige, som uti Kronans häckten HLlloS förmå» rade, dä äfven förhöjdes, hvarefter genom Kongl.
Brefvet den 2 Februarii 1787 är förordnat, att de i Lagen för bysatt Gäldenärs underhäll utsatte 4 öre skulle med 2 still, om dagen utgä; i likhet hvarmed detta underhäll sedermera blifwit beräknadt och crlagt, intill betz Kongl. Majrt genom Nödigt Bref ben ZI Augusti 18O8 särskildt för Gäldstufwu«Arrcstanterne i Stockholm förordnat, att z stillingar Banco borde dem om dagen bcstäs. — Nu emedan Lagens stadgande i 8Cap.
Utsöknings-Balken ofelbart äspstar, att bysatt Gäldenär stall den tid han i häckte hällcS och kj kan sig sjelf nära, af Borgenären njuta det underhäll, som till hans lifsuppehälle fordras, hvarföre ock detta underhäll, som Lagen r penningar utsätter, efter deras olika förhällande till warorne, pä sätt berördt är, blifwit tid efter annan förökt, men det i anseende till waruprisernes stegring nu mera icke är mbjcligt, att för de genom Kongl. Brefvet ben 2;dra Februarii 1787 senast utsatte 2 still, erhälla hvad till föda för en Person om dagen oumgängeligen erfordras, ty och dä ä ena sidan ett i bröd utsatt underhäll e) är understa, stadt minskning af prisernas förhöjning, och ä den andra, bysatt
Gäldenär synes för sitt uppehälle ej böra rrhälla mindre än som af Kronan bestäs till föda för dem hwilka äro för brott häcktade har Högste
Domstolen i underdänighet tilstyrkt nödigt bifall till Konungens Befallningshafwandes undcrdäniga hemställan, sä vlt i almänhet mätte sörordnas, att bysatt Gäldenär, svm Zov Den iz September. som ej kan sig sjelf föda stall af Borgenären njuta, utom det faststälda underhäll af 2 stilllagar Banco en och en tredjedels mark mjukt bröd af sammanmalet mjöl, eller des! wärdc, efter det pris, som mänateligcn wid hwarjc Dpsättningshäckte af Konungens Bcfallning-hafwande skulle utsättas, samt att, j händelse Kongl. Majit framdeles skulle finna nödigt öka Traktamentet för dem, som i Kronans häcktcn fbrwaras, detsamma korde gälla för dem som i Dysättningshäckte hällas och derunder ej kunna sig sjclfwe födan bestä.
Justltiä-Räderne äberopade sig härwid ywad Högste
Domstolen sälunda i underdänighet yttrat, hwaruti Stats-Rädcts Ledamöter instämde med underdänig hemställan derjemte, om icke Kongl. Majit dä frägan anginge förändring af en stiftad
Lag, skulle med anledning af 8? § i Regerings - Formen i näder täckas densamma för Riksens Ständer framställa.
Majit befalke i Näder att proposition härom skulle i likhet med ofwanbcrörde yttrande Riksens Ständer meddelas.
In sistern krotocollc» jb. k. kitell.
Utdrag af Protokollet, hällek i KonungenHögste Domstol eller Jusiitiä Revision Tisdagen ben 8 Augusti 1809.
Westor 1'urstkjssll föredrog i under-änighet Kongl. Majrts BefallningShafivandes i Linköping unberdäniga strifwelse den i9:de sistlidne 3ulii, hwars Den 13 September. 50 r hwaruti,.jämte insändande af bysatte förra Handlanden ?.
'IHIboms undcrdäniga ansökning om förhöjning uti det underhäll han, säsom af Borgenärer bysatt, ätnjuter, underdänigst hemställts, akt dc personer, som för skuld kysättaS och ej äro i tillfälle att sjclfwe förskaffa sig födan under bysättningstidcn, mätte i likhet med hwad Kongl. Maj:t den 2:dra sistlidne Maji i Räder förordnat, angäcnde för brott häcklade personer , i dagligt underhäll, utom de förut bestädde Lwä skillingar, af deras Borgenärer ätnjuta, antingen irmark bröd af sammanmalct mjöl eller ock wärdet deraf efter det pris, som mänateligcn för Kronohäcktek kan blifwa faststäld.
Högste Domstolen inhämtade härwid, atk genom Allmänna Lagen i 8 Cap. iz Z.
Ulsökningsbalken blifwit stadgadt, att den Borgenär, som e) wisar, det bysatt Gäldenär mägtar sig sjelf föda, skall till honom gifwa fyra öre om dagen, hwilkct underhäll i anseende till warupriserncs stegring blifwit, först den Zo September 1761 för de i Stockholm bysatkc, ökadt till Sex öre, därtill Tractamentct för brottslige, som uti Kronans häcktcn höllos fbrwarade, dä äfwcn förhöjdes, hwarefter genom Kongl. Brefwct den 2:dra Februari!
1787 är förordnadt, att be i Lagen för bysatt gäldenärs underhäll utsatte fyra öre skulle med twä skillingar om dagen utgä; i likhet hwarmed detta underhäll sedermera blifwit bcräknadt och erlagdt, intill betz Kongl. Maj:t, genom Nädigt Bref den Zl Augusti i8vZ särskildt för Gäldstufwu - Arrestanterne i Stockholm förordnadt, att tre skillingar
Banco borde dem om dagen bestäS.
Nu emedan Lagens stadgande i 8 Cap. 18 §.
MsbkningS-Balken ofelbart äsyftar, att bysatt Gäldenär - M2 Den iz Geptemher. när skall den tid han i häckte hälles och ej kan sig sjelf nära, af Borgenären njuta det underhäll, som till hans lifsuppehälle fordras, hwarfbre ock detta underhäll, som Lagen i penningar utsätter, efter deraolika förhäfiandt till warorne pä sätt berördt är, blifwik tid efter annan förökt, men det i anseende till waruprisernts stegring nu mera icke är möjcligt, att för de genom Kongl. Brefwck den 2:dra Febr. 178? senast utsatte Twä skillingar erhälla hwad till föda för en person om dagen oumgäugeligcu erfordras; Ty och dä ä ena sidan ett i bröd utsatt underhäll e) är unders kastadt minskning af prisernas lörhöjniug, och ä den andra bysatt Gäldenär synes böra för sitt uppehälle ej erhälla mindre, än som af Kronan bcstäs till föda fbr dem, hwilka äro för brott häcktade, tillstyrkte Hög. fte Domstolen l underdänighct Nädigt bifall till Konungens Befalluingshafwandcs underdäniga heniställan, sä att i allmänhet mätte föro^dnas, att bysatt Gäldenär, som ej kan sig sjelf föda skall af Borgenären njuta, utom det fastställa underhäll af Twä skillingar Banco, mark mjukt bröd af sammanmalet mjöl eller dest wärdc efter dek pris, som mänatcligen tvid hwarje Bysättningshäckte af Konungens Befallningshafwande ikulle utsättas, sanik att, i händelse Kongl. Maj:k frumdeles skulle finna nödigt öka Lractametttet för dem, som i KronunS häcktcn förwaras, detsamma borde gälla för dem. som i Bysättningshäckte hällas och derunder r) sjclfwe kunna stg födan bestä; Och skulle delta ärende hos Kongl. Maj:t k underdänighet anmälaS.
In stäem krotocolii l.. k. Kisel!, Remitterades till Lag«Utssottel.
Herr Den iz September» zoZ Herr ? k A m , kekr.
I anledning af Eillstugufängar och Arrcstanter j allmänhet, fär jag ödmjukast förcflä, att med denna Kemist till Lag, Utskottet äfwen fär ätfölja en begäran, att Lag-Utskot, tet behagade utarbeta ett förslag, huru alla flags fän, gar icke endast kunde fä förökade wilker, i anseende till boning, skötsel och föda, utan äfwen huru de kunna blifwa meka npttiga medlemmar i Staten.
Jag har nu för nägra är warit utan alla Utländska Tidningar, och Journaler, men förut wet jag, att sädane inrättningar redan wörö började i America först, och jag menar att det äfwen widtagits i Hamburg.
Fän, garnc i de Förenta Materne j America betunga nu mera icke Staten eller Riket med den minsta penningeNtgift: dsras eget arbete häller dem, icke endast med kläder och föda, utan danar dem med detsamma till ktt mera anständigt upförande för framtiden och redan i fängelset, dä man deremot känner osällheten af wära fängar, hwilkas seder och ätbbrder nogsamt anklaga icke endast dem, utan snart alla de af Ost, l hwilkas förmäga det kunde wara, att förbarma stg öftter mcnniskoflägtet i dest aldra uslaste wilker.
Åtskilligt af Ridderskapet och AdelnS Ledamö ter hördes härtill pttra sitt bifall, Denna af Herr
TKsm gjorda motion skulle särskildt till Lag - Utskottet remitteras.
K Herr Grefwen och Landt-Marskalken.
Dä jag i anledning af de discourser, som hoS Högloft.
Ridderskapet och Adel» den ii:te l denna Z04 Den 1Z Geptember - denna mZnad förefölls, rörande rättkgängsfrägan kmellan Tull-Arrcnde-Oi; rctionens Ledamöter sch Öfwer» Directenrcn Lrevvssmökien, samt den scdnares ger nom trycket utkomna till Kongl. Maj:t i underdänighet st^lde skrifter, efter mitt dä gifna löfte, under, rättade Ordföranden i Tull-Oir clioncn Hans Cxcellencc Herr Ofwer-Stäthällarcn Grefwe al om Riddcrskapcts och Adelns önskan, har Hans Exccllence icke allenast af mig begärt att erhälla ett fullständigt Utdrag af Ridderskapets och Adelns Protocoll i detta ämne, med alla detsamma rörande dictamina för att erfara hwad af honom äffas; utan ock förklarat, att haa derefter med möjeligaste första wille skrifteligen in, för Riddcrskapct och Adeln uplysa sammanhanget och beskaffenheten af detta mäl.
Hwad äter angär Under, Stäthällarcn Ifiljenkpsrra, sä fär jag den äran tilkän, nagiswa, att jag ej ännu haft tilfällc träffa honom, hwilket likwäl med första skall ske, hwarcftcr Högloft.
Riddcrskapct och Adeln skall erhälla del af dctz 'war.
Beträffande den af Hans Exccllence Herr G rkwe sk gjorda begäran, rörande del utur P oto, collet af hwad deruti honom rörer, lärer Höaloff.
R>^, Lerskapct och Adeln finna med billigheten fullkomligen Lfwe'ensstämmande, att denna begäran bewilja, i följe hwaraf fista Istsni-Protocollct torde fä justeras.
Friherre 8 raeI von kckoI! st § rn, Oorfftrt ImstvlA, yttrade fig ej weta af hwad anled» ning Hans Excellcnce Grefwe sk begärde M af Protocollct.
Friherre 8rsö! trodde, att meddclan, de af Iranlumter af Protocoll. förda hos Ridderska, pet och Adeln hade aldrig warit brukligt och tilsty kte för
Den iZ September. 305 för sin des, akt ett
Utdrag blott rörande sjclfwa beslutet skulle Hans Cxccllence Grefwe sk LlZZIss bewiljas.
Herr IinFkpor Lersik, och Friherre Legerström, ^»coir, trodde, att sädane Irankumter icke kunde nekas nägon, i hwad honom personligen rörde och crindrade att till ett wägrande häraf wore sä nipckct mindre skäl, som Protocollct ändä blefwe trpckf.
Grefwe ^törner, ^siolpb Lörsn, instämde häruti, tilläggandes, att det som kunde tryckas kunde äfwenwäl afskrifwas.
Riddcrskapet och Adeln förblef wid sitt gifna bifall, att ledina Hans Excellcnce Grefwe sk LZZlss af Protocollct del, i anledning hwaraf Protocollct för ben ii:te September justerades.
Herr d§orsien8toIpe, kristers.
I anseende till en här hos Riddcrskapet och Adeln wäckt fräga, rörande Tull-Directioncns olagliga och obilliga fbrhällande, i allmänhet, men i synnerhet emot betz betjening, anhölle han att denna fräga mätte till under, sökning remitteras till nägot af Riksens Ständers Utskott. Grefwe Oo k na, ^uZust, anhöll om tilständ, att med de andre Skändcn fä'communicera sitt i sista kleno uplästa Memorial.
Grefwe O e In 6 srsi ie, ^scol,, yttrade sig för sin del ej kunna tilstyrka, att Ridderskapet tredje Band.
N:o 40, 41. och 306 Den September. och Adeln kill öfwei läggning och beslut uptoge Herr bloröenstolpes gjorda motion, emedan yo § Regerings - Formen tydeligcn fö! döde Riksens Ständer att ingä i pröfning om Corporakioners föl hällande», eller wcrkställighctcn af någon Lag, författning eller inrättning.
Herr Grefwe» och L a n d t - M a rsk alken tilkännagaf att han ansäg detta mät, säsom emot Regerings - Formen siridande, icke kunna ripka gas.
Herr lsiorsienstolpe, ^nsiers, anmärkte det han r) ansäg Tull-Directloncns Författningar mera oföränderliga än andra EmbetS - werk-, och att det more i högsia grad obilligt att säsom denna Oirection gjort, sticka sin Betjening efter behag kring alla Landsändar.
Friherre 8 tse 1 von llo 11stein, Lorin?
Lu6viA.
Dä Ridderstapet och Adeln bifallit att Hans Excellence Grefwe sk l^Zlss stulle erhälla Irsnkumt ur ett hos Ridderstapet och Adeln fört Protocoll, tror jag att sädant är en sak, hwarpä rrempel förut icke kan upwisas.
Icke betz mindre, sedan Ridderstapet och Adeln detta bifallit är det Lag.
Men sedan detta beslut blifwit fattadt anhäller jag att detta Protocoll mätte intill det af Herr limm uplästa Memorial, genast befordras till trpcket.
BegärdeS pä bordet.
Hans Exccllence Herr Grefwe Wacktmeister, Llaes.
I sista klenum uplä ste - Den iz September.
M7 ste§ ett Memorial, hwarutl följande ord funnoS:
"Genom tryckta handlingar har allmänheten blifwit underrättad om 2:nc mäl, som wäckt »llmän upmärksamhct, och synas wara mot Lagar och rättwisa behandlade.
Det ena angär Grohhandlarcn ^okn ttall m. nr Jag tilstär mig wara surprenera!», om Riksens Ständer skulle befatta lig med ca arfssak, och säledes fbrblanda densamma med sädana, som anqä EncbctSfcl.
Jag fär derutom den äran lemna Högloft.
Riddcrskapet och Adeln ben underrättelse, att dea arfssak hwarom här är fräga gätt sin lagliga wäg, att densamma redan tvid twänne
Domstolar är till min kördel afgjord och ligger nu till fluteligt afdbmmandc hoS Konungen.
Grefwe Doba a, ^u^ust.
Dä jag wägade inför Riddcrskapet och Adeln micka denna fräga, tvär det ej derföre att jag ansäg mig kunna understä mig tala för nägon, eller anse mig för Domare, emedan endast Lagen i hwad sak som hälst bör tala; men jag tyckte att det war ett nog extcnderadt bruk af wär tryckfrihet att genom ströskrifler sädane som nu tid efter annan utkommit, angripa oskyldiga människor utan att bli Slagda bcwisa sina anföranden, och det är allenast detta jag wille hafwa ben äran att för Högloft.
Ridberskapet och Adeln ödmjukeligen förklara.
Hans Excellence Herr Grefwe VVncktmeister, LIse8, yttrade sig ej hafwa trsdt att Grefwe Ookns skulle wilja föra nägon talan emot honom och more Hant Excellent?
sä mycket mera dertfwer surprenera!», som Grefwe Dokås more hane slägting och män.
Grefwe klorner, 6or?m.
Dek fom nu HoS Ridderffapet och Adeln förefallit öewittna san - M8 Den iz
September. sanningen af hwad jag förut haft den äran anföra, att en Lagstiftande Corps icke är qualificerad att befatta sig med cnskildta ärcnder.
Det är Principer, Grundlagar, allmän Lag, Hushälls - författningar, Allmänna Inrättningar, hwarom de äro fullkomligen behörige att i pröfning och öfwcrwägande ingä.
Det är ock i grund af denna min öfwcrtpgelse jag för plira ben önskan, akt när Hans Exccllcncc Herr Grefwe »k nu erhällcr den del han ästundat af Riddcrskapets och Adelns Protocoll, han icke derföre niä inkomma till Ridderskapet och Adeln med nägon förklaring öfwer sitt fbrhällande.
Ridderskc.pe't och Adeln kunde i det fallet fä anseende af en Domstol, och det wore lika stridigt mot Dest bestämmelse, som RiksStänd och Vest afsigt för det närwarande.
Riddcrskapet och Adeln har endast önskat ^wcla, att saken wore tvid »vederbörlig
Domstol anmäld, och det är af dest Beslut, som Ridderskapet och Adeln önskat fä del.
Herr kLKImaa, Otto krestina, upläste följande till Protocollet: Ödmjukt Memorial!
Dä hwarje Författning bör äspfta allmänt wäl, ej nägon enskilds winning pä Allmänhetens bekostnad, hwilket senare fbremäl tpckcs wara grunden till den af f. d. Konungen till Kongl. Kammar - (kollegium utfärdade Nädiga Skiifwclse af den 26 Januarii 18O8» som bewiljar hans.Excellence, Presidenten m. m.
Herr Grefwe ak O^Zias undcrdäniga hemställan, att 16 Banco skola säsom Insinuations - penningar erläggas för wärst till (kollegium ingifwcn skrift; sä tpckcr jag det instämmer bäde med billighet och rättwisa, att en sädan Den iz September. 309 sädan mot sunda förnuftet stridande Författning upphäfwcS. vet synes annars som den rättsökande skulle nödgas betala portpcngar för inträde i rättwisans heliga Tempel; och om, säsom )ag pä detta rum ofta hört nämnas, prcjudicater äro eller kunna blifwa far, liga; sä tror jag detta just wara ett sädant farligt prejudicat, som icke en gäng bör kunna finna beskydd i ben mägtiga fördomen praxis.
Att f. d. Konungen icke kunnat inse de miss, bruk, som ofwanförmältc Kongl. Bref gifwer anledning till, lärer ingen förundra stg öfwer, tp man kan icke en gäng förmoda, att en Regent skall blott af egcn urssillning kunna fullkomligen känna alla styrelsens grenar.
Han mäste i ätskilliga fall förlita stg pä de högre Embctsmän, som närmare med hwarje del äga befattning, hwilka dä böra meddela sanna och owäldiga upplysningar samt afräda hwad en Konung är i begrepp att misstaga stg uti, i stället för att sjelfwe utwerka en sädan bäde orimlig och lagstridig Författning.
Men grunden till denna, säsom andra för Allmänheten och serdeles för ben mindre bemedlade, tryckande Förordning, torde lätt kunna igenfinnas, dä man betraktar dess egenskap, att endast härigenom wara nyttig, och important för någon.
Om högloflige Ridderskapet och Adeln lika säsom jag finner skäl till, att hoS Kongl.
Majit göra underdänig hemställan om ofwanbcmälte Kongl. Bress uphäfwande; sä torde Economiä- och Beswärs - Utskottet härom böra höras; och fär jag dä i ödmjukhet anhälla, at^ detta mitt Memorial mätte till nämnde Utskott blifwa remitteradt, hwarsm Herr Grefwcn och Landt-Marskalken täcktes göra proposition.
Begär ZIO Den !Z September.
Begärdes pä bordkt af Herr Gotlieb, Larl ^recirlc. Herr ? s i m s r> tilkade derefter mundteligea, art om Hans Ercellence Herr Grefwe sk äfwcn af delta hans yttrande wille hafwa del, hade han ingen trag deremot att päminna, HerrskVVinc;är6, josian Oi6ric, upläste följande skrifteliga anförande till Protokollet.
Underrättad derom, att en wärd Ledamot projecterat ett framdeles förminskande af Armäcn, fär jag ödmjuke» ligen anhälla hos Herr Grefwcn och Landt - Marskalken samt Riddcrskapet och Adeln, att som förmodligen den wärda Ledamoten et utan fullkomligaste kännedom af siken, wägat förestä en minskning i ett hitintills otillräckligt antals han mätte anmodas uppgitwn en dekence-Plan för Swerige med ben ätcrstäende delen af Armeen, och härigenom sättas i tillfälle, att pä ett utmärkt sätt gagna ett enligt betz och wär bfwertygelse i sanning olyckligt Fädernesland.
Min egen öfwertygelse i denna sak, ehuru af ringa wärde, »ägar jjag dock med tillförsigt yttra, nemligen att den wärde Ledamoten med samma skäl samt tifwad af samma upplysta nit kunnat korsa öfwer hela Armöen; ty antingen böra wi äga en Krigsmagt, som kan beskydda, och ej i farans stund till flcradubbla antalet behöswer förstärkas eller böra wi äga ingen.
— Den säfängan att som Hamburg och LäbcL till äminnelse af ett förlorat wälständ, bibchälla en Trouppe utan anwändande, skall likasä litet freda otz som dem frän mitzhandlingar.
Jag fär sälcdes conformera mig, ehuru sent, med dm wärde Ledamoten, dock med det tillägg, att Den lZ September. sä wida han ef äger en tillförlitelig Oefence-Plan och will meddela oss den, hela Armäen mätte pä dess och mine anförde skäl indragas.
Wi sällas ätmiustone derigenom i ett afgjordt förhällande till wära Gran» nar, samt mbjligtwis nägon gäng i nödwändighct att formera ett med wärt läge öfverensstämmande försvar.
Begärdes pä bordet af Herr Lock, Lorsttx I^uäviZ.
Herr Lergbmnn, ^mbrostu8 käsgnuz, llpläste till Protocollet följande:
Pä en tid dä Äker bruket i Riket sä betydligen förbättras och utwidgas, är nödigt till dess widare upmuntrande, att för Landtnianncn lätta afsättningcn pä den Spanncmäl hans iboghet kan lemna honom till afsalu.
Utom nägra fä Bergslags - orter, är det egcntcligcii i Städerna som säden beqwämligast och snarast skulle kunna fbryktraS.
Men dä desse, hwilka erhällit deras Donationsjord endast för Tobaks - Plantering , Lin - och Hamp-säde samt Färgämnens framskaffande, i stället ätminstone de fläste och till större delen, anwända dem till van» liga Sädesslag och Höafkastning, sä att utängen Stadsbo afbärgar Spanmäl och Hö, icke allenast till hela sitt eget behof, utan ofta derutbfwcr till försäljning; skall Landtmanncns afsättning dcrä nödvändigt derigenom blifwa mpcket förminskad.
Det är en känd sanning, att en äkcr, som producerar Tobak eller nägon annan af förberörd? växter, gifwer betydligen större revenue, än om den besäS med Räg eller Korn.
Sälcdcs skulle Städerna sjclfwe winna, om de nyttjade deras
Donationsjord efter dess ändamäl, och Jordbrukaren äf» kvm derigenom fä m bättre afsättning pä stn säd och Z12 Den 12 September. sitt fourage, samt Riket i allmänhet göra en högst betydlig besparing af de summor, som nu ärligen betalas till Utländningen fdr Tobak, Lin, Hampa och Färgämnen.
Riddcrffapct och Adeln fär jag derföre j ödmjukhet underställa, om icke nägon kraftig Författning borde widtagas, hwarigcnom Städerna blefwo förbundne att anwända deras donerade jord efter den afsigt, hwaruti ben blifwit dem uplätcn och missbruk härwid säledeS förckommaS.
Remitterades till Allmänna Bcswärs - och Economiä - Utffottct.
Friherre bjerta, -^xel, uplästc ett Memorial sä lydande:
Som Högloflig!
Ridderffapet och Adeln för nägra dagar tillbaka ät mig updragit den äran, att pä
Deras »vägnar bfwcrwara och bcwtttna den för detta warande Konungens Boupteck, ning, och därwid Högloft.
Ridderskapcts och Adelns rätt pä allt sätt bewaka och iakttaga; sä har i anledning deraf, jag tillika »ned irenne öfriga rcspcctive Med-Ständcn, därmed redan gjordt en början öfwer nägon liten del af detta wigtiga Opus. Jag har därwid funnit, att dä frägorne om det gamla ordet:
Mitt och Ditt för af- och tillträdare uppstått, ivid alla ännu förekommande Sterbhus - Articlar, billigheten tvid granffningar deraf nägorlunda stätt att erhälla:
Men i samma mohn som Louptcckningen framffrider, lära Ständerna fä närma sig till Gripsholm, hwarcst förmodligen blir ett märkwärdigare fält, där anständig nit förenad med »värdighet för Riksens Ständer, kräfwer den djupaste försigtighet och all möjlig förtänka; och som Dm 1Z September.
Z'Z fom det berättas mig , akt pä de effcctcr som derstädes af f. d. Konungen nu innchafwas, engen försegling wid de§ nedstigande frän Thronell blifwit hwarkcn där eller sedermera förrättad, utan att Konungen säledes i närwarande stund öfwer allting af eff-cter rc. rc. äger fri och obehindrad tillgäng» sä i Schatullen, som Papper och Handlingar; ty finner jag mig för mia del föranläkcn, att dels som okänd med den äran, att utan Ordres och Jnstruttioner hemsöka andras gömmor och dcrwid göra lönande bctragtclscr; dels ewan wid konversation med de höga och förnäma, dä man will weta deras förmögenhet, ödmjukast af Högloft.
Riddcrikapct och Adeln fär jag begära en sä tydelig och fullständig
Instruction samt föreskrift, huruwida man fär gä i bctragtelsc öfwer de i f.d. Konungens förwar tilläfwcntyrs befintlige Pcnningc-Summvr, Växlar , ALsignationer pä Utländska Banquer, Actier m. m. , Jouveler , Nipper, Pretiosa rc. rc. af dyrbarheter ; huru detta bör examineras, upptecknas , i förwar tagas eller icke, huru noga och hwarest, i händelse af förekommande anledningar, man äger rätt att eftersöka och den noggrannaste visitation efter dylik Egendom, som till äfwenkyrs kunde Riket tillhöra, och nägorstädes i f. d. Konungens gömmor wara förwarad, densamma wördsamligen utbegära och annamma, samt i händelse af afflag frän Konungens sida pä de framsatta önskningar, huru jag mig dcrwid dä fär fdrhälla.
Riddcrikapct och Adeln täcktes gracieust häraf finna att man med mina principer ej kan tjena twä Herrar, men, utan att där honorera sä wäl det första Riks-Ständet som mig sjelf med plumpheter i vtöfningen wid denna mig updragna förrättning, kan jag ej annat än om en sädan Instruction ödmjuka an - Z14 Den 1Z September. anhälla; och slagtar wördsammeligen Höglofl.
Ribdcrstapcts och Adelns utlätandc till nästa kler-um pä det nägon försummelse i mina stpldighcier icke mätte mig kunna, i hwad stags framtid som häldst förtbräs, cl, lcr answar för öfwcrdrifwen nit, mig sedermera drabba, nndwikandcs jag förmodligen likasä dä ben osällhcten, att som Deputerad af det första Riks - Ständct, finnaswailös dä andra tala, och fä lof att ätnöja mig med Sterbhus, FntrehcntcrnaS upgifter.
Friherre blyerts, tilläde att han an, höll om Riddcrskapcts och Adelns Mständ att commu» nicera sttt Memorial med de öfrige Respcctivc Ställden, hwilkct BiföllS.