Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(Tillägg af ett jule Mom. vid samma 7:0 Utom Fahlu Bergslag, äge ock de öfrige Bergsbruken, hvarunder inbegripas alla af Styrelsen öfver Bergverken privi - Den 26 Februarii f. m. 20 5 legierade Inrättningar, till förädling af Mineral-Rikets producter, /«o/ra j/g JBorgareStändet utse Fem Fullmägtige, sorn ej till annat RiksStänd höra och ej någon beställning i Rikets tjenst innehafva, o(h hvarvid, med förbehåll af den i 18 x§\ alla Christna Trosförvandter tillerkända valrätt, i öfrigt ingen må välja, om han ej valbar är.
Med valen förhålles sålunda, att Styrelsen öfver Bergverken bör, när Riksdag inträffar, upgöra grunderna för denna representations-rätt, efter värdet af förra årets tillverkning, beräknadt, för jerntillverkningen, efter det för Hammarskatts-jernet årligen bestämda pris, och för annan tillverkning, efter det medelpris, hvartill Kongl. Maj:t och Kronan försäljer den deraf in natura utgående tionde eller skatt, samt, i fall någon af desse förädlingar icke skulle kunna hänföras till någotdera värdet, efter det i Hufvudstaden allmänt gångbara pris.
Sedan Summan af alla tillverkningarnes sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar mot en Fullmägtig, fördeles Bergsbruken i fem ValDistrict, af passade efter orternas lägen, och sä att i det närmaste ett på tillverkningsvärdet grundad t, mot en Fullmägtig svarande röstetal må inom hvarje Val-District finnas.
Falen skola ske inför den Magistrat inom Val-Districtet, som Styrelsen öfver Bergverken, genom Kontin■» 2o6 Dea 26
F e b r u a r i i f. m. gens Befallningshafvande i Länet, derom anmodar, och å den dag, som för hvarje Val-District af samma Styrelse härtill utsättes, och genom dess försorg inom Districtet allmänneligen kungöres; börande Styrelsen tidigt före valet låta tillställa den inom hvarje District valförrättande Magistraten behörig längd öfver alla inom Districtet valberättigade, samt hvars och ens röstetal, utfördt i Riksdaler, efter tilltillverkningsvärdet:
Och må ingen å denna längd uptagas, som icke minst tre är före den dag, dä Riksens Ständer, enligt Riksdagskallelsen, skola sammanträda, varit Bruksägare i Riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af Mineral-Rikets producter.
De väljande, som genom förenämnda kungörelse till valförrättningen kallas, afgifve sina röster efter Riksdaler-talen af deras tillverknings-summor, antingen personligen, eller medelst befullmägtigade Ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i yt §. stadgas:
Och röste hvarje väljande blott pä
En i Districtets ValLängd upförd person, hvadan ock denna Längd bör före valet, till de väljandes efterrättelse, upläsas.
Herr Rosenquist, Fredrik Leonhard, npläste följande:
Rörande mina anmärkningar vid de till i4 §.
Riksdagsordningen föreslagne tillägga Den 26 Februari i f. m. af arne Momenter, utbeder jag mig på förband Ridderskapets och Adelns tillgift folden vidlyftighet, som i anseende till ämnets vigt jag ej kunnat undvika.
Då mina åsigter äro lill dem båda lika, gäller, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle behaga discutera hvardera tillägget serskildt, min härefter yttrade mening för båda i gemen samt hvar och en i synnerhet.
Uti en tid, som denna, då folket känner så väl sine skyldigheter som rättigheter, är det fåfängt, att längre hindra deni från erhållande af de sednare, så vida man vill fordra af dem upfyllande af de förre.
Det måste förefalla hvarje sannings- och frihets-vän förunderligt — ja! till och med obilligt, att i ett land der hvarje medborgare deltager så väl med sin person, som med sin egendom, till Landets försvar; det blott skall vara vissa MedborgareClasser tillåtit medgifva bevillning af penningar och lif, på hela massans bekostnad.
Att, förmedelst gamla prrerogativer, söka hindra i ett samhälle den förmögnare — ja — kanske den mäst uplysta MedborgsClassen från deltagande i en rättighet, till hvilken den enligt natur och folkrätt är authoriserad, är detsamma, som att bålla ett gäsningsämne förborgadt, som snart eller sent botar att spränga banden på det kärl, hvaruti det hålles våldsamt inspärradt.
Svenska folket, på uplysningens bana vida avan - 208 Den 26 Februarii f. m. ceradt framför flere andra Nationer, tål och fordrar bibehållandet af en fullkomlig Nationalfrihet.
Hvad Svensken tänker, det känner han, och om han ej får yttra sin tanka, sin rättmätiga fordran, så lifvas så mycket starkare begäret hos honom, att komma i åtnjutande deraf.
Emot jemna ansträngningar, för hvilka ingen gräns tyckes förete sig, kan nationen eller den stora massan, som skall utgöra desse åligganden, väl någon gång göra sina reciprocjua fordringar gällande.
Inom gränsen af sundt omdöme ligger obestridligt, att den MedborgsCluss, hvilken i ett Constitutionelt Land, der folket äger beskattnings-rättcn, och som drygast känner tyngden af en Bevillning, äfven bör höras och lenina sitt samtycke dertill.
Således och då ej kan motsägas, att Ståndspersoner, Bruksägare, Manufaclurister, Fabriksidkare samt Jord- och Husägare på Landet och i Städerne, som till intet PiiksStånd höra, utgöra den MedborgareClass, som genom sina bidrag drygt deltager i Statens bördor; så böra äfven de i stället för att vara uteslutne från Representations-rättigheten, äga om ej den betydligaste, åtminstone en stor del deri.
Länge har allmänna rösten yttrat desse på billighet och folkrätt grundade fordringar, men hitintills har dess önskningar i intet af - Den 26 Februarii f. m. 209 afseende velat godkännas.
Tidens anda yttrar sig för ratt och billighet, och hvarje fordran, stödd på sådune grunder, måste nödvändigt upnå sitt mål.
— Ja — jag anser till och med half-mesurer vara vida sämre, än inga.
Likasom det är säkert, att en halflärd menniska är vida dåligare och mera inbillsk, än en olärd och rakt okun110g.
Med dessa mina åsigter, och då genom de 2:ne föreslagne tilläggen hela ofrälse StåndspersonsClassen skulle representeras af endast några få personer, i förening med ett redan organiseradt RiksStånd, nödgas jag för min del förklara, att jag ej kan antaga det project, som de 2:ne tilläggen innehålla.
Uti det nu ifrågavarande förslaget till förändrad representation, som af sista Riksdagens ConstitutionsUtskott blifvit framställdt, finner jag tvänne omständigheter, på grund af hvilka jag anser förslaget icke böra bifallas.
— Meningen måtte vä! vara, att införa i vår representation sådane medborgare, sorn förut ej varit representerade.
Men visst är, att ingen näring för närvarande representeras till den grad, som Bergshandteringen, hvilken har representanter inom alla 4 Stånden, under det att åtskilliga andra näringar knappast representeras i något Stånd.
Bergshandteringens medlem14
H. i4 2io Den 26 Februarii f. m. mar äro ock merändels de rikaste, magli-, gaste och mest ansedde här i landet, håde inom RiksStånden, Statsförvaltningen och menigheterna.
Jag finner derföre behofvet icke påkalla, att ännu ytterligare öka denna närings öfverhand tagande inflytande, och i allt fall ser jag intet skäl, att förena hennes representanter med BorgareStåndet.
Dess medlemmar sysselsätta sig egentligen med varuförädling och handel.
JernbruksPatronen deremot med råämnens frambringande.
Borde han val, för det att han sysselsätter sig med mineral-rikets producter, hafva större rätt att skicka Fullmägtige i BorgareStåndet, än TegelbruksPatroner, som göra likaledes, eller SockerbruksPatroner, hvilka mera äro varuförädlare, och derföre snarare borde tillhöra BorgareStåndet, eller framför ägare af hvilken näringsidkare på landet som hälst.
Den andra omständigheten, hvarvid jag fästat mig, är, att, enligt våra hittills för öfrigt gällande grundförfattningar, representation i vårt land icke åger rum efter förmögenhet, utan efter personliga egenskaper.
Hvarje sjelfägande
Skattebonde är valbar och väljande, utan afseende på, huruvida han äger ett större eller mindre Hemmantal.
Likaså i Städerne: hvarje Handlande eller Handtverkare, som är sin egenj kan välja och väljas, utan afseende på större eller mindre förmögenhet.
I Preste - Den 26 Februarii f. m. 211 Ståndet finnes ingen skilnad mellan rösterna hos Kyrkoherden från det största eller minsta Pastorat; och Kiskoppen har inom Ståndet icke mera att säga än Comministern.
Så har äfven inom Ridderskapet och Adeln den fattigaste samma rösträttighet, som den rikaste.
Denna grundsatts är ock efter mitt omdöme väl afpassad hos ett fattigt folk, som genom sin förmögenhet intet förmår, men som deremot så ofta utmärkt sig genom den personliga dugligheten hos sina Konungar och enskildt» medborgare.
Den afvikelse från denna gamla grundsats, som förslaget innehåller, anser jag derföre oriktig, och tillstyrker på sådan grund afslag å den ifrågaställde redaclionen.
Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarshalken tillkännagaf, att Plenum lomme kl. ^ till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Att BorgareStåndet, i anledning af dess ringare personal, och rättigheten för flere Städer att förena sig om en Fullmägtig, behöfver förstärkas, har ingen Riksdag så tydligt ådagalagt, som denna, då BorgareStåndet varit nödsakadt invälja åtskilliga Ledamöter i flera Utskott på en gång, hvarigenom arbetets gång förhindras.
Detta synes mig redan vara ett tillräckligt skäl, att med 211 Den sfi Februari i f. m.
BorgareSlåndet förena sådarte personer af kunskaper, som dermed kunna förenas.
Hvad det skäl beträffar, som Herr von Hartmansdorff anfört, att det ej skulle vara passande, att förena tillverkaren af råämnet med dem, som sysselsätta sig med dess förädlande, kan jag ej finna, att ett sådant skäl förtjenar något afseende.
Jag skulle tvärtom tro det vara ganska nyttigt, orri man kunde förena de olika intressena hos tillverkaren och förädlaren.
Tillfället till ömsesidig uplysning torde förekomma många onyttiga strider, så vida man får antaga, att förnuftet skulle blifva rådande.
I afseende på det skäl emot förslaget, som blifvit hämtadt från det företräde man trott sig finna vara gifvet åt Bergshandteringens idkare, torde jag blott få erindra, att i det nästföregående föreslagne 6:te Mom. af r4 §., som Ridderskapet och Adeln redan bifallit, bar tillfälle blifvit lemnadt åt alla ofrälse Manufacturister och Fabriksidkare på landet, att förena sig med närmaste Stad i val till RiksdagsFullmägtig.
Till denna klass kunna räknas Sockerbruksägare, Pappersbruksägare m. fl. på landet.
De äro således icke uteslutne.
Hvad sluteligen angår det inkast att förslaget, emot gällande grundsatser, skulle afse förmögenhets-intresset; kart jag icke deri finna uttryckt, att de förmögnaste uteslutande skola väljas.
Man har förutsatt, att de klokaste skola väljas, utan afseende på förmögenheten j
Den 26 Februarii f. ni.
2l3 men om de förmögnaste jemväl äro de klokaste, ser jag intet ondt uti, att de väljas.
Är åter förhållandet motsatt, eller förmögenheten icke förenad med skicklighet, så har man öppet tillfälle, att stanna med sitt val på annat håll.
Jag tror derföre det ifrågavarande förslaget vara ganska nyttigt så väl för BorgareStåndet, som för hela landet, för att tillvägabringa den nödiga förstärkningen, och få ett annat intresse rådande än det, som nu genom invalda Embetsman kan vilja göra sig gällande.
Jag tillstyrker således bifall å förslaget.
Om BorgareStåndet sjelf ej skulle finna sig belåtet med förslaget, lärer detsamma väl der blifva afslaget; men jag anser Ridderskapet och Adeln icke böra lägga hinder i vägen för de förbättringar i vår representation, hvilka föreslås och kunna antagas.
Jag anhåller att RiddarhusSecreteraren ville uptysa, om och på hvad sätt ifrågavarande förslag blifvit afgjordt i de öfrige Stånden.
Undertecknad RiddarhusSecreterare tili— kännagaf, att ifrågavarande förslag hvilade på bordet hos BorgareStåndet, men blifvit bifallet af Preste- och BondeStånden.
I afseende på sjelfva frågan om ofrälse Bruksägares representationsrätt, får jag, med anledning af Ilerr von Ilartmansdorffs yttrande, fästa Den 26 Februarii f. ra. upmärksamheten derpå, att Riksens Ständer äro representanter af Svenska Folket, såsom de kallas i 1 §.
Riksdagsordningen, men icke representanter för serskilte kaster, ehuru de blifvit utbildade af sådane.
Då nu således, vid fråga om representanter till BorgareStåndet, eller hvilket Stånd som helst, ändamålet endast kan vara att föreslå uplyste och besutne medborgare till deltagare i Lagstiftningen, anser jag det vara förmånligt, att, genom bifall till ConstitutionsUtskottets förslag, lemna inträde i representationen äfven för ofrälse Bruksägare.
Ty det är af vigt, att kunskaper inom representationen finnas i hvarje Statshushållningsgren.
Jag tillstyrker derföre bifall å förslaget; öfvertygad att om BorgareStåndet äfven bifaller detsamma, skall ett stort steg vara gjordt till förbättring af vår representation.
Den grundsatts att inrätta representationen efter naturen af den sak medborgaren tillverkar, vare sig råämne eller fabrikat, lärer vara svår, 0111 icke omöjlig, att här i Sverige genomdrifva.
Den dertill erforderliga ordning och bestämdhet de särskilda yrkena emellan finnes icke.
BorgareStåndet är för närvarande till personalen ganska svagt, och detta blir med våra Städers nuvarande tillstånd svårt att afhjelpa.
Det består dess<- utom till största delen af Borgmästare; och Den 26
F e b r u a r i i f. m. 2l5 mig synes mindre lämpligt, att Embetsmännen skola ensamt afgöra Riksdagsfrågorne.
I ConstitutionsUtskoltets förslag ingår ej heller jernhandteringen ensamt, utan enligt ordalydelsen alla af Styrelsen öfver Bergverken privilegierade Inrättningar lill förädling af MineralRikets producter.
Sannt är val, att andra Inrättningar finnas, sorn här icke kro nämnde, men kanske hordt vara det.
Till ex.
Sockerbruken; de äro dock merändels anlaggde i Stael erne , och således redan förut representerade.
Men Pappersbruken och Glasbrukeu lyda under CommerceCollegium, och inbegripas icke i förslaget.
Jag medgifver derföre, att förslaget i sjelfva sättet är ofullkomligt; men det synes dock vara ettsteg till förbättring af vår representation, som kan utföras, utan att störta hela den nuvarande byggnaden.
På grund häraf tillstyrker jag bifall å förslaget, helst en ytterligare utsträckning af stadgandet sedermera med lätthet kan vinnas.
Jag skulle önska, att mina motståndare ville låta mig vederfaras samma rättvisa, som jag gör dem, att nemligen tro, det de upriktigt mena hvad de säga, och att således inga svepskäl eller förhatliga uttryck om Kaster och dylikt måtte framställas.
Man har sagt, att BorgareStåndet behöfde förstärkas.
Derom har Conslilulions - Den 26 Febr 11 nrii f. m.
Utskottet sökt draga försorg genom ett annat medel, sorn igenfinnes sid. 26 i dess förslag till ny redaction af 4 Morn. i4 §•
Riksdagsordningen, der det bestämmes, luiru många Fullmägtige Städerna ovilkorligen böra sända, för att .skaffa så stor personal, som erfordras.
Man bar ock sagt, att enligt förslaget intet binder finnes för Bruksägare, att välja de fattigare.
Jag bestrider ej detta; men grunden för valrättigheten utgår dock från Riksdalertalet af förmögenheten, eller tillverkningsvärdet.
Sluleligen har man äfven påstått, att BorgareStändet skulle vara bättre sammansatt, om det, i stället för Borgmästare, hade Brukspatroner från landet till medlemmar.
Möjligtvis är Borgmästares myckenhet inom BorgareStåndet icke för detsamma fördelagtig.
Men för det att ett fel redan finnes i Ståndets sammansättning, bör man ej tillägga ännu ett annat; och i alla fall tror jag en Brukspatron kunna vara lika mycken frestelse underkastad, som en Borgmästare.
Om den sednare vill hafva en domsaga, så kan den förre åstunda en WasaOrden, en titel eller något dylikt.
Man kan ej så noga veta, i hvilka olika skepnader den onde Frestaren visar sig för den ena, eller den andra.
Men säkert törde vara, att han icke uteblifver för någon.
Den me - .
\ Den 26 Februarii f. ro. 217 ningen, att nian genom Brukspatronernas inträde i BorgareStåndet skulle få klokare representanter, än nu, lemnar jag i sitt värde.
Men vi hafva dock redan sett, huru det tillgått vid sådane allmänna sammankomster, som varit öpna ej mindre för Brukspatroner, än för alla andra samhällsklasser, till ex. då fråga förevar om uplösningen af Allmänna BrandförsäkringsVerkets StadsFond.
— Hvilka voro de, som der förde ordet?
Utmärkte sig der någon enda Talare, som icke redan tillhörde antingen Riddarhuset eller BorgareStåndet, sådant det nu är, eller något annat Stånds representanter?
Jag tror derföre icke, att den föreslagne tillsatsen i representationen skulle medföra någon stor vinst.
Öfverlemnande åt hvar och en att fatta sitt beslut, såsom honom godt synes, har jag dock ansett för min pligt att öppet uttala min Öfvertygelse.
Vore här fråga om en helt ny representation, så skulle jag måhända anse förslaget böra mätas efter andra grunder, men alt inympa nyheter på den gamla, afstyrker jag.
En sådan inympning var votering per Capita i Utskotten.
Hvad, har man vunuit derpå?
Utan tvifvel äro olägenheterna större, än fördelarne.
Hans Ecccellence Herr Grefven och LandlMar skalken gjorde proposition lill bi - 2l8 Den 26 Februarii f. m. fall af den föreslagne redactionen af ett ^:de Mom. i 14 §- Riksdagsordningen.
Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Rosenquist begärde votering.
Herr Rothlieb, Carl Fredrik, anhöll att få förena sig med Herr von Hartmansdorff, dock utan att yrka votering.
Jag upträder icke med något anspråk att verka på den värde Ledamot, som begärt votering; men jag hemställer till honom sjelf, huruvida han anser granlagenheten bevarad genom yrkande af afslag på ett stadgande, hvaröfver BorgareStåndet, hvilket frågan egentligen rörer, ännu icke beslutat, och om han icke således skulle vilja afstå från sin begäran, så mycket heldre, som vid svaret på den framställde propositionen
Ja hördes mycket starkare än Nej.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa till den värde Ledamoten, huruvida han ej skulle finna för godt, att frånträda sin begäran om votering.
Såsom altertift förslag, hvarigenom votering kunde undvikas, hemställer jag, om icke frågan kunde hvila, lill dess den blifvit afgjord i BorgareStåndet.
Jag hemställer, om icke den värde Leda - Den 26 Februari i f. m. mot, sorn begärt votering, skulle vilja up~ skjuta dermed, till dess det genom en förnyad proposition blifvit utrönt, om icke pluralitetens mening genom ett bestämdare
Ja eller Nej låter böra sig.
Ehuru jag för min del ej kan instämma i Herr von Hartmansdorffs åsigt i öfrigt, erkänner jag likväl, att jag icke väntar, det desse uplappningar på representationen skola leda till de resultat man tyckes lofva sig.
Men jag skall likväl gärna gå in på att bifalla det ifrågavarande förslaget, ifall Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ånyo framställa proposition derå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, i anledning af derom framställd önskan, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa lill Herr Rosenquist, huruvida han behagade afstå från sin begäran om votering.
Herr Rosenr/uist:
Om det är Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Ridderskapets och Adelns unanim a önskan, så vill jag gerna afstå från min begäran om votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan den Ledamot, som begärt votering, numera derifrån afstått, finge Hans Excellence tillkännagifva, att, efter hvad Hans Excellence fattat, hade vid Ridderskapets och Adelns 220 Den 26
F e b r u a r i i f. m. svar på den af Hans Excellence nyss framställda proposition
Nej; till följd hvaraf Ridderskapet och Adeln bifallit den föreslagne redactionen af ett 7 Mom. i 14 §* Riksdagsordningen. *5 §•
Allmogen i hvart Härad välje — — — — — af BondeStåndet en, inom Häradet boende och besuten, Krono-, Kronoskatte-, Frelse- eller FrelseSkatteHemmansägare, hvilken —. — —■ Herr Rosenquist, Fredrik Leonhard'.
Den föreslagne förändringen i i5 §.
Riksdagsordningen är i min tanka af så liten vigt, att dermed väl kunde dröjas, till dess frågorne om en allmännare förändring i vår representation förekomma.
Det är bättre, att bibehålla det gamla, än alt styckevis ändra i saker af så liten consequence.
Förslaget till ny redaction af i5 §.
Riksdagsordningen skulle, om det antages, medföra den följd, att äfven Frälsebonde, ehuru ingenting annat, än ett tjenstehjon, kunde blifva vald till representant, hvilket icke är förenligt med grunderne för representationen.
Jag anhåller för öfrigt om uplysuing af RiddarhusSecreteraren, huru BondeStåndet afgjort denna fråga.
Den 26 F e b r 11 a r i i f. m. 221 Herr Tham, Wolrath:
Jag tror, alt den siste värde Talaren misstagit sig, dä lian af den föreslagne redactionen till i5 §.
Riksdagsordningen velat draga den slutsats, att äfven Frälsebonde skiille kunna väljas till representant.
I §:n står uttryckligen, att den valde skall vara en inom Häradet boende, besuten Krono-, Kronoskatte-, Frälse- eller Frälseskatte Hemmansagare^ således icke en, som är Bonde åt en annan.
Det må visserligen bero på BondeStåndet att afgöra frågan, såsom närmast rörande detta Stånd.
Men då hvar och en äger rättighet att besitta hvad jord som hälst, hemställer jag, hvarföre icke en Bonde, som äger FrälseHemman, skall vara lika berättigad, som en SkatteHemmansägare, att välja och sjelf blifva vald lill Riksdagsman, om han har sine medbröders förtroende.
Jag kan ej inse något skäl häremot.
Tvärtom skulle det vara nyttigt för de öfrige; ty så länge Frälseägarne ej kunna deltaga i valen, äro de ock frikallade från deltagande i kostnaden för RiksdagsFullmägtiges underhåll.
Förslaget är således både i ekonomiskt afseende förmånligt, och i andra hänseenden rättvist.
Jag tillstyrker derföre bifall derå.
Förekommen af Herr Tham, förenar jag mig med honom, och får blott tillägga, att erfarenheten äfven visat olämpligheten af inskränkningen 222 Den 26 Februarii f. m. i det gamla stadgandet.
Län har det handt, att en af de mest utmärkte Bönderne, som de Öfrige allmänt önskade till RiksdagsFullmägtig, ej kunde väljas, blott derföre att han var Frälsellemmansägare.
Undertecknad RiddarhusSecreterare tillkännagaf, att BondeStåndet afslagit ifrågavarande redactionsförslag, men att de öfrige Stånden bifallit detsamma.
Principen för den föreslagne nya redactionen af i5 §.
Riksdagsordningen tyckes innefatta mera liberalitet, än det gamla stadgandet.
Om BondeStåndet, genom en inskränktare åsigt af saken, nekat att emottaga den fördel man velat erbjuda detsamma, synas vi icke böra förena oss deruti.
Jag anhåller, att BondeStåndets beslut ej må påföras oss, såsom en regel för vårt handlingssätt.
Jag instämmer med Herr
Tham, och tror att det föreslagne stadgandet om FrälseHemmansägares valbarhet till Ledamöter i BondeStåndet är så mycket lämpligare, som det i Södermanland, och på andra orter, finnas flere Härader, hvilka nu hafva svårt att bekosta Fullmägtige till Riksdagarne i anseende till mängden af FrälseHemmansägare, hvilka, så länge de äro uteslutne från valen, äro befriade från deltagande i Riksdags - Den 26 Februarii f. ra. 223 männens underhållskostnad.
Jag instämmer, äfven deri, att BondeStåndets beslut, ej bör hindra Ridderskapet och Adeln, att göra hvad Ståndet för sin del finner rätt vara.
Uppå Hans Excellences Herr Gr efvens och Landt Mar skalkens derom gjorde proposition, blef den föreslagne nya redactionen af 15 §.
Riksdagsordningen utaf Ridderskapet och Adeln antagen. 17 §. 2 Mom. sista Punkten.
— Dessa medel skola för Bqygare Ståndet af Magistraterna, och hvad serskildt beträffar Bergsbrukens Fullmägtige, af de Tjenstemänsom Bergsutskjlderna uptaga, samt för BondeStåndet — — Herr Tham_, Wolrath: Sedan Ridderskapet och Adeln redan antagit det föreslagne tillägget af ett 7:de Mom. i 14 §., lärer deraf blifva en följd, att äfven den nu ifrågavarande nya redactionen af 17 §.
Riksdagsordningen, som står i sammanhang dermed, bör antagas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMärskalken gjorde proposition till bifall af den föreslagne nya redactionen; hvilken proposition med Ja besvarades. 19 §. sista Punkten. — afgående post öfversända.
Öfver de val till Riksdagsmän för Borgare - 2^4 Den 26 Februarii f. m.
Ståndetj som inför vissa Magistrater af Bruksägare anställas, må besvär jemväl anföras hos Konungens Befallningshafvande i det Länj der valet blifvit förrättadt.
Klagomål öfver val till Riksdagsmän af Preständet ingifvaSj för Stiften hos Consistorierne, samt för Universiteten och VetenskapsAcademien hos Konungen; och följes dervid i öfrigt — — — —.