Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 13 bifalles, viljandes R. o. Ad. vid jnöfningen af ifrågavar. anslag för åren 1852 och 1853 tillse, huruvida licia den för detta ändamål af K.
M. vid innevar. riksdag äskade summa må kunna beviljas.
Uppå härefter barnstöld propos. bifölls StatsUlsk:s betänk, N:o 13; viljandes R. o.
Ad. vid pröfningen af ifrågavar. anslag för åren 1852 och 1853 tillse, huruvida hela den för detta ändamål af K.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 12 och 15 dennes på bordet lagde utlåUn: N:o 30, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
M:s nåd. propos., ang:de utbyte af indragna Fjerdingsmansboställe!
Mylinge emot klockarebostället
Klintorp i Östergöthlands län; N:o 41, i anledn. af gjord framställning ang:de riksdagskostnadernas förminskande; N:o 42, ang:de föreslagen ersättning för Arrendatorns af förre Löjtnantsbostället Tydje Stom litine förlust genom vattenflöde under 1845 års sommar; samt N:o 43, ang:de gjord framställning om ett räntefritt lån till Häradsskrifvaren P. J. Odman.
Föredrogos, men lades, på flere ledamöters begäran, ånyo på bordet StatsUtsk:s följande d. 15 dennes bordlagde utlåt:n: 38 Den 19 Februari.
N:o 44, i anleda, af vackt motion, ang:de utbetalning af stadgad ersättning utaf allmänna medel lill vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas; N:o 45, i anledn. af K.
Mas nåd. propos., angtde uteslutande ur kronans jordcböeker och räkenskaper, dels af lisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane till utarrendering afsedde kronofisken, å hvilka, vid flere förnyade auktioner, arrendeanbud icke kunnat erhållas; N:o 46, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakanee-afgift; samt N:o 47, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan B. II.
Föredrogos och biföllos StalsUtskis nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagda utlåt:n: N:o 48, ang:de ett föreslaget förklarande i fråga om Nationalmusei-byggnaden och det dertill beviljade anslag; N:o 40, ang:de elt för staden Halmstad hegardt amorteringslån af 4,533 r:dr 16 sk.; och N:o 50, angule tvenne serskilda för inköp af prestboställe inom Lekvattnets Kapellförsamling i Wermland beviljade anslag.
Föredrogs ånyo Ridd.Utskrs d. 12 och 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 6, med utlåt, i anledn. af Ridd.-l)irekt:ns riksdagsberättelse.
Detta mein. företogs §:vis till pröfning. § 1- Lades lill handlingarne. § 2.
Om för allmänheten kungöres, att sidolinicrne af R. o. Ad:s äller skola kompletteras, då kan dervid komma att fästas eli ganska tvetydigt begrepp ; hvarföre jag hemställer att uttrycket må förändras till sido-grenome.
Uppå härefter framstäld propos. bifölls förevar. § med den förändring att de i Utsk:s tillstyrkande omnämnde sidolinie!' ansågos böra kallas sidogrenar. §§ 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 och 11.
I denna punkt förekommer cn anmälan, att det s. k. årstrycket icke kunnat fullständigas.
Sä - Den 19 Februari.
39 dant förefaller oväntadt när likväl ett K.
Tryckeri finnes, hvarest icke blott serskilda författningar, utan liela årgångar af sådana kunna bekommas.
Om emedlertid så illa åtburit att Riddarh.-Direkt:n icke lyckats erhålla de i Riddarlnis-archivet felande författningarne, så anmärkes detta förhållande endast derföre, alt Direktm icke må anse sig, genom anmälan att försöket misslyckats, befriad från åliggandet att äfven hädanefter söka fullständiga Riddarhus-archivet.
Ridd.Sekret.:
I anledn. af Hr von Hartmansdorffs anmärkn. får jag äran anmäla, att på flera år icke någon fullständig samling af ärstrycket stått alt erhålla på det K.
Tryckeriet; men alt Riddarh.-Direkt-.n numera erhållit ett exemplar af berörde samling från Riks-archivet, uppå derom gjord begäran hos chefen för Ecklesiastik-Depart. som gifvit befallning att derifrån ett ex. af årstrycket skulle utlemnas lill Riddarhusets archiv.
Jag önskar att Ridd.Sekretm äfven ville till den föregide uplysningen lägga den, huruvida arohivet nu är fullständigt.
Fullständigt kan Riddarhus-archivet visserligen icke f. n. sägas vara, då derstädes några böcker, sorn Ridd.
Direktm ansett böra upköpas, ännu fattas, emedan de hittills icke kunnat anskaffas, men ärstrycket är så fullständigt som det i Riksarchivet stått att erhålla.
Jag önskar blott alt denna punkt må läggas lill handl me; men med det tillägg, att R. o.
Ad. fortfarande ålägger Ridd.-Direktm afl söka fullständiga hvad som fattas.
Uppå härefter framstäld propos. lades ifrågavar. § lill handlingarne med förklarande, att Ridd.-Direkt, må låta sig vara angeläget att anskaffa hvad som ännu fattas i och för den vid sista riksdag anbefallda komplettering af Ridd.-archivets samlingar. §§ 13 och 14.
Ad. fann, för godt all, på sätt Ulsk. tillstyrkt förklara Ridd.-Direkt, sin tillfredsställelse och sitt välbehag öfver det sätt, hvarpå Riddarhus- och Stiftsärenderne blifvit sedan sista riksdag af Direktm förvaltade.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.ntdr. från PresteSt. för d. 1 dennes samt från såväl PresteSt. som Borgare och BondeStm af d. 5, 8, 12 och 15 i denna månad. H. R. o.
In fidem protocolli, silbert Munck, 40 Den 20 Februari.
Thorsdagen den 20 Februari 1851.
Juslerades 6 prot.utdr. för gårdagen samt pleni proLn för d. 1 dennes f. och e. m.
St:s Just.- ombudsm. hidina prot. af följande innehåll:
Ar 1851 d. 19 Februari sammanträdde R.
St:s valde Elektorer för att utse R.
St:s Just.-ombudsm., och befunnos, sedan valsedlarne blifvit öpnade, rösterna hafva utfallit som följer:
Kammar-rådet och Häradshöfdingen Sven Lorentz Theorell 36 röster, Hofrätts-rådet Johan Axel Öhrbom 12 d:o; i följd hvaraf Kammarrådet och Häradshöfdingen Sven Lorentz Theorell blifvit utsedd att vara IL Sl:s Just.-ombudsman.
Ut supra. G. F. Åkerhjelm. C. J. Heurlin. S. J. Schönmeyer.
Ingem.
Äfvenledes uplästes samme Elektorers vid valet af 11.
St:s Just.- ombudsm:s Suppleant hållna prot., sälydande:
Ar 1851, d. 19 Febr. sammanträdde R.
St:s valde Elektorer för att utse den man, som skall efterträda R.
St:s Just.-ombudsm., i fall han innan nästkommande riksdag skulle med dötlen afgå, och befunnos efter valsedlarnes öpnande rösterna hafva utfallit som följer: Hofrättsrådet Gr. Carl Göran Detlof Mörner ... 22 röster, Häradshöfdingen Anders Emanuel Ros . . . . . 14 d:o Hofrättsrådet Johan Axel Öhrbom 12 d:o;' till följd hvaraf votering anställdes lill antagande af Hofrättsrådet Gr.
Mörner, som de flesta rösterna erhållit, lill Suppleant; och befunnos vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfriga voter.s-sedlarne öpnade, rösterna hafva utfallit som följer:
Ja — 24:
Nej — 23; varande alltså till R.
St:s Jusl.-ombudsm:s efterträdare utsedd Hofrättsrådet Gr. Carl Göran Detlof Mörner.
Ut supra. G. F.
Åkerhjelm. C. J. Heurlin. S. J. Schönmeyer.
Landtm:s i anledn. häraf gjorda hemställan beslöt R. o. Ad. att anmoda Exp.Utsk. att upsälta och till RiksStm inkomma med förslag till de förordnanden, som för dc sålunda utsedde personerne borde utfärdas samt till den underd. skrifvelse, hvilken ronde ifrågavar. val borde till K. M. afgå.
Den 20 Februari. 41 Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d, 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 44, i anledn. af väckt motion ang:de utbetalning af stadgad ersättning utaf allmänna medel till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas.
Under erkännande af det välmenande syftemål, som föranledt såväl den nu ifrågavar. motionen, sorn det tillstyrkande af bifall till densamma, som StatsUlsk. afgifvit, kan jag likväl icke undgå, att mot sjelfva saken framställa åtskilliga betänkligheter, på hvilka R. o. Ad. torde böra fästa upmärksamhet.
Här föreslås nemi.: att fogden skall, oberoende af målets fullföljd i högre rätt, till vittnen i brottmål genast utbetala den ersättning af allmänna medel, hvartill de genom första domstols utslag blifvit förklarade berättigade.
Emot en sådan åtgärd förekommer först den anmärkn., att, mig vetterligen, fogden endast under vissa tider af året äger i sina händer allmänna medel, emedan dessa genast, i den mån, de inflyta skola lill landtränteriet inlefvereras, hvaraf följer, att K.
Beflude måste så framt fogden skall kunna fullgöra ifrågavar. betalningsskyldighet, förse honom med en beständig kassa, hvilket jag icke anser vara lämpligt, enär upbördsverket alltid bör så vara ställdt, att några kronans medel icke finnas annorstädes än i Landtränteriet förvarade, med mindre att nödvändigheten för något serskildt högst angeläget fall, härifrån påkallar undantag på någon kortare tid.
Den andra anmärknm är den, att StatsUtsk. icke upgifvit bur och på hvad sätt eller genom hvilkens försorg fogden skall få del af det utslag af öfverrätten, hvarigenom den tilltalade antingen- blifvit befriad från skyldighet att utgifva ersättning till vittnen, eller fått en sådan ersättningsskyldighet sig ålagd.
Fogden kan emedlertid icke rimligtvis förpligtas att sjelf förskaffa sig del af ett sådant utslag och en föreskrift, huru det bör komma honom tillhanda, är således af nödvändigheten oundvikligen påkallad, innan man kan ålägga honom att utslaget till verkställighet befordra.
Den tredje anmäkmn synes mig vara den, att fogden ålägges här ett ytterligare upbördsbestyr till de många lian redan innehar.
Motionären känner lika väl som jag de mångfaldiga göromål, hvarmed fogdarne i allmänhet äro öfverhopade, och hvari tillökning stundeligen inträffar, utan alt man för detta ökade besvär tänker uppå, alt gifva dem någon slags vedergällning.
Det sysslande, som här föreslås att ålägga fogdarne, är verkligen så drygt att de med skäl kunna deröfver sig beklaga.
Det skulle tvifvelsutan kräfva en serskild upbördslitel i specialräkningen om förskottsmedlen der skola redovisas; och det säkra är, att redogörelsen, huru och på hvad sätt den än må afgifvas, alltid skall, i följd afdeflerfaldiga åtgärder, som måste för den ligga till grund, blifva med mycket besvär och tidspillan, å fogdens sida, förknippad.
Vid sådant förhållande hade det måhända varit rättast af Utsk. att icke biträda motionärens förslag i någon del.
Men elter så skett hade Utsk. åtminstone hordi upgifva huru och på hvad sätt fogden skulle fä sig tillslälldt det utslag, efter hvilket det ålåg honom antingen 42 Den 20 Februari. alt indrifva vittnes-ersältningen, eller också att anmäla den till afskrifning; och Utsk:s uraktlåtenhet alt i detta fall föreslå några föreskrifter, utgör för mig ett giltigt skäl att härmedelst yrka återremiss af detta utlåt, pä det Ulsk. må komma i tillfälle, att fullständigare än nu ägt rum behandla saken, för den händelse att motionärens framställning bör vinna afseende.
Ridd.Sekret., på förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Äng., tillkännagifva, att prot.utdr., ang:de pröfningen af förevar, utlåt., ankommit endast från BorgareSt., som återremitterat detsamma, yttrade:
Jag tror också att ämnet icke fått den fullständiga utredning, som vederbordt.
Måhända är skälet dertill, att LagUtsk. icke blifvit hördt i denna fråga.
Man undviker vid innevar. riksdag nog mycket alla sammanträden mellan Utskott.
Men jag befarar alt sådant länder till skada för ärenderna.
Måhända har det varit förhållandet äfven vid detta tillfälle.
Jag instämmer med Hr Printzensköld i anhållan om ålerremiss dock utan att vilja i sjelfva saken göra någon invändning; jag önskar blott att verkställigheten måtte blifva bättre tillsedd.
Uppå härefter framsläld propos. blef SlatsUtsk:s ifrågavar. utlåt, på grund af de deremot gjorde anmärkn:r återremitteradt.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 15 och 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 45, i anleda, af K. M:s nåd. propos., ang:de uteslutande ur kronans jordeböcker och räkenskaper, dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane till utarrendering afsedde kronofisken, å hvilka, vid liera förnyade auktioner, arrende-anbud icke kunnat erhållas.
Mörner, Carl Göran Detlof: Emot ifrågavar. betänk, anmälde jag inom Utsk. reservation, men den korta tiden, som förflöt, innan betänk, aflemnades till tryckning, förhindrade mig ifrån att skriftligen författa anmälda reservationen.
Det är icke mot sjelfva saken jag har något alt invända.
Det är emot sältet och den ofullständiga utredningen som ärendet fått.
Då Ständerna skola fatta beslut om afförande ur kronans Jordeböcker af en mängd fisken, fördelade under olika kathegorier, så skulle jag tro, att det första man kunde begära, vore att Utsk. för Ständerna framlade en förteckning på de fisken, om hvilka det vore fråga.
Att en sådan förteckning kan för Utsk. vara tillgänglig synes af K. M:s d. 22 Mars 1850 till Kammar-colhm aflätna bref ang:de dispositionen af krono-flskena i riket, deraf jag endast ber att få upläsa slutmeningen sålydande: ”Meddelande
Eder detta lill svar samt Eder ”egen och vederböns underd. efterrättelse, läte Vi de af Eder till ”Oss insände fiske-förteckningar och öfriga handlingar
Eder ”härhos återställas, och Vi befalle etc.”
Kammar-colhm liar således återfått de förteckningar, som vid ärendets behandling af K.
M. varit från collina insände.
Jag har sedermera efter ärendets afgörande inom Utsk., uti Kammar-colhm sett, att sådana förteckningar
43 derstädes finnas, och förteckning af namnen på de fisken, som här äro i fråga, skulle jag tro komma att undanrödja åtskilliga tvister och möjliga stridigheter om huruvida ett fiske är att hänföra lill den ena eller andra af de serskilda kathegorier, i hvilka ifrågavar. fisken blifvit klassificerade.
En sådan förteckning skulle jag tro vara vida mera uplysande och för framtiden vigtig, än åtskilligt annat, som under riksdagen tryckes, och jag får derföre anhålla att ifrågavar. betänk, mätte till ende af en fullständigare behandling.
Hr von Troil,'Sam.
Så framt frågan endast rörde åtskilliga, nu bestämda fisken, hvilka bordt ur jordeböckerna uteslutas, då hade möjligen den åtgärd kunnat vidtagas som Gr.
Mörner föreslagit, nemi. att K, M. till StatsUtsk. öfverlemnat en förteckning på ifrågavar. fisken; att StatsUtsk. intagit denna förteckning i betänk, och Ständerna sålunda öfver dessa fisken fattat sitt beslut.
Men 1111 ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, att K.
M:s framställning rörer frågan i sin allmänhet; alt K. M. har äskat Ständernas bifall dertill, att sådana smärre fisken, hvilka efter flere föreg:de auktioner icke kunnat bort-auktioneras, sedan behörig utredning och pröfning försiggått, skulle ur jordeböckerna få afföras.
Det synes mig som skulle, då den K.
Skrifvelsen är föranledd af Ständernas vid 1841 års riksdag derom gjorda anhållan, det utvisa ett serdeles misstroende mot styrelsen, om man icke skulle i dess händer vilja öfverlemna rättigheten att, sedan dessa obetydliga fisken blifvit utbjudna, men icke kunnat bort-auktioneras och sedan derefter ytterligare en sådan pröfning försiggått, som K. M. föreslagit, låta afföra deni ur jordeböckerna.
Om vid hvarje riksdag ny framställning i denna fråga skulle till R.
St. göras, alltid åtföljd af specifik tabell öfver de till afföring ur jordeböckerna föreslagna fisken, så hemställer jag huru det skulle vara möjligt för R.
St. att på grund af en sådan tabell afgöra om det ena fisket förtjenar att blifva uteslutet ur jordeböckerna och det andra bör deruti behållas.
I dylika fall måste den ena statsmakten kunna förtro sig till den andra.
För min del ser jag ingen våda af bifall lill detta betänk., och anhåller derföre vördsamt att R. o. Ad. måtte bifalla detsamma.
Jag kan icke undgå att förena mig i de af Gr.
Mörner yttrade åsigter.
Jag har vid föreg:de tillfällen, på detta rum, uttalat och sökt försvara den grundsatsen, att innan Staten afhändes någon dess tillhörighet eller någon åtgärd i sådan syftning vidtages, frågan derom bör vara fullständigt utredd, och denna utredning lill Ständernas pröfning aflemnad.
Så är icke här förhållandet.
Vi känna icke, och få ej heller af den K. propos:n ringaste uplvsning om, hvilka de fisken äro, som K.
M. nu anser böra ur jordeböckerna uteslutas. Likväl synes mig, sorn vore det Ständernas rättighet att, äfven, med allt förtroende lill den andra statsmakten, sjelfve få inhemta förhållanderna ang:de hvarje fiske, för alt kunna med sakkännedom i ämnet sig yttra.
Propos:n, sådan den nu är upställd, kunde sannerligen hafva författats af hvilken som helst, utan tillgång till en enda handling, ty man hav 44 Den 20 Februari. endast framställt vissa allmänna grunder för afföringsåtgärden, och låtit tillämpningen af dessa grunder bero på resultatet af framdeles skeende undersökningar, i st. f. att, i frågor af sådan beskaffenhet som denna, ordningen och sjelfva sakens natur hade fordrat, att man bordt utreda först och sedan besluta.
Jag yrkar återremiss med uttryckande af den önskan, att Ständerna måtte från StatsUtsk. fä, såvidt ske kan, mottaga en fullständig utredning ang:de alla ifrågavar. fisken äfvensom af deras beskaffenhet, hvilka, enl. K. M. nåd. förslag, skulle komma att utur Jordeböckerna försvinna.
I anledn. af det yttrande Hr von Troil afgifvit, anhåller jag få erinra om att här är fråga om vissa redan bestämda kathegorier.
Fiskena äro fördelade dels i sådana större fisken, som skola för K.
M:s och kronans räkning behållas och fortfarande utarenderas.
Af hvad beskaffenhet dessa fisken äro, synes icke af den K. propos:n, men i det till Kammar-coll:m aflåtna bref namnes, att de dels beslå af lax-fisken, och dels af strömmingsfisken af större betydenhet.
Vidare förekomma utarenderade fisken, som vid förloppet af den för nuvar. arrendatorer bestämda arendetid, skola till skatte försäljas; ytterligare omnämnas sådana fisken, sorn skola uplåtas till allmänt begagnande; vidare sådane, som skola komma att förenas med de hemman utmed hvilkas stränder fiskena äro belägna; i afseende på hvilka K. M. begärt Ständernas samtycka dertill alt den för dem belöpande ränta skulle tilläggas räntan för de hemman utmed hvilkas stränder, de äro belägna.
Om hvilka fisken, hörande till den kathegori, om hvilken fråga nu är, det veta icke Ständerna, emedan derom har StatsUtsk. icke lemnat någon uplysning.
Vidare förekommer en afdelning omfattande s. k. obefintliga fisken, och dessa har K. M. redan, till följd af Ständernas beslut, befallt skola afföras.
Men slutligen är en kathegori af små obetydliga fisken, hvilka vid ofta förnyade arrende-auktioner icke kunnat utarrenderas.
Om dessa är det, som K.
M. med begäran af Ständernes yttrande har ifrågaställt en ytterligare utredning, innan K. M. vill fatta Sitt beslut.
Det är således i denna punkt fråga om fisken, hvilka redan efter flere derå hållna auktioner icke kunnat få några arrendatorer, och då det mätte vara kändt, med hvilka fisken ett sådant förhållande inträffat, så bör underrättelse derom också kunna för Ständerna framläggas.
Det är följaktligen två till sina egenskaper bestämda kathegorier af fisken, om hvilka K.
M. har begärt Ständernas utlåt., och då dessa kathegorier äro f. n. gifna, icke endast i allmänhet utan äfven specielt, tyckes annan åtgärd icke, för framläggning af förhållandet, erfordras än att en kanslist inom Utsk. får befallning att i Kammar-collnn afskrifva listorna, der jag med egna ögon sett dem.
StatsUtsk. ansåg icke nödigt, att taga kännedom om hela detta förhållande, utan erhöll jag först kännedom derom, sedan frågan redan var inom Utsk. afgjord.
Den fråga, som af Gr.
Mör - Den 20 Februari.
45 ner blifvit väckt, har blifvit behandlad på samma gång, som K. M:s nåd. propos. först behandlades inom TItsk., men den afd:n, som då behandlade den, ansåg det vara öfverflödigt och orätt alt ingå i pröfning af speciella fall, utan Utsk. borde föreslå, att till svar å den K. propos:n, endast skulle afgifvas allmänna bestämmelser.
StatsUtsk. trodde att tillämpningen af de allmänna bestämmelserna tillhörde de administrativa embets-myndigheterna, och den ledamot, sora bär yttrat sig, har tillkännagifvit, ali en sådan utredning har blifvit fullständigt till Kammar-coll:m afgifven, der den nu finnes.
Hvartill skulle det gagna Ständerna att jemte detta betänk., få en upgift uppå dels namnen på obefintliga fisken, dels namnen på sädane fisken, som vore utan allt värde.
Här är icke fråga om rättighet att utan vidare pröfning ur jordeböckerna afföra dessa fisken, utan K.
M. har begärt att, efter förnyad pröfning af hvarje speciel fråga, K.
M. skulle ega rätt att fatta beslut, och i händelse ett sådant beslut innebure en afföring, densamma successive måtte försiggå.
Vådan af ett bifall till Utsk:s förslag, kan jag icke inse, hvadan jag, förenande mig i allo med hvad Hr von Troil yttrat, anhåller om bifall till betänk.
Den fråga, hvarom R. o. Ad. nu diskuterar, tyckes mig snarast vara hänförlig till dem, hvarom man kan säga, att vi tala om Påfvens skägg.
Här är egentligen fråga om sådane fisken, som dels äro obefintliga, dels också sådana, hvilka efter åtskilliga förnyade auktioner, icke hafva kunnat bortarenderas.
Ständerna hade vid 1841 års riksdag begärt att K. M. ville, sedan K.
M. undantagit åtskilliga större fisken, och öfrige fisken under skattemanna-rätt på auktion försålde, afgifva nåd. propos. till Ständerna, huru med sådana skulle förfaras, hvilka tilläfventyrs icke kunde på auktion försäljas och icke heller lemnade någon inkomst.
Nu har K. M. för Ständerna tillkännagifvit att K. M. bar, till följd af Ständernas begäran, vidtagit den åtgärden alt indela fiskena i vissa klasser.
De större, som anses kunna lemna inkomst, dem bar K.
M. dels föreslagit att bibehålla och utarrendera, dels att försälja på sätt Ständerna begärt, men hvad de obefintliga och odugliga fiskena beträffar har K.
M. begärt att de måtte afskrifvas, äfvensom att de fisken, som fortfarande åtfölja vissa hemman, måtte få med samma hemman helt och hållet förenas för att slippa en dubbel bokföring.
Jag hemställer om icke detta är en åtgärd, som fullkomligen öfverensstämmer med livad Ständerna begärt.
Hr Printzensköld har sagt att, när det gäller kronans fasta egendom, då bör man hafva noga reda på hvilka fastigheter det är fråga om att lemna bort.
Jag hemställer om icke det är den mest lösa egendom; fisken som icke lemna någon reveny.
För min del föreställer jag mig att man förspiller tiden om man länge diskuterar denna fråga.
Mörner har velat inhemta i Utsk., det har han sagt att han i Kammar-coll:m inhemtat; nemi., upgift på hvilka dessa fisken äro, och det måste stå hvar och en ledamot fritt att kunna inhemta sådant derstädes; och i den händelse han då erfar, att Konungens rådgifvare hafva missbrukat det förtroende 46
Den 20 Februari. dem blifvit lemnat, sä må lian till Const.Utsk. inlemna anmärkn. mot dem.
Det förundrar mig att höra uttalas en sådan frikostighet hvad kronans tillhörigheter beträffar, som den siste värde talaren uttryckt.
Jag är icke af hans mening, ulan instämmer i den tanke, som Gr.
Mörner yttrat, och skall söka gifva skäl derför.
Om Ständerna, såsom här är uplyst, hafva begärt den åtgärd, hvilken nu är under pröfning, så är i sin ordning att de behandla denna fråga med samma noggranhet, som hvarje annan, hvilken rörer Statens tillhörigheter.
När det är fråga om dem; så synes det icke vara lämpligt förklara, att man för sakens obetydlighets skuld bör lemna henne derhän, och hysa förtroende till Konungens rådgifvare samt låta ärendet hafva sin gång.
Kan detta sägas 0111 en fråga, som rörer 5 r:dr, ~så kan det sägas om den, som gäller 50 och 500 r:dr, hvar är dä gränsen der det blinda förtroendet skall slutas?
Den gränsen bör Frih.
Raab upgifva, tliy förutan vet man icke hvar förtroendet stadnar eller bör statina.
Om fråga är hos Ständerna alt fastställa inkomsttillarnes belopp, sä vet R. 0. Ad. ganska väl, att det finnes vissa slags inkomster, hvilka upgå blott till 5 eller 600 r:dr.
Dessa inkomster äro beräknade efter flere års, eller åtminstone efter 3 års medelinkomst.
Skulle man icke der kunna säga med mera fog, att beloppens bestämmande må till Konungens rådgifvare öfverlemnas, och likväl finna Ständerna sig böra göra det sjelfva.
Jag tror att om saken är aldrig så ringa, så bör grundsatsen, att Ständerna sjelfva skola afgöra henne, dock vidhållas, emedan man icke vet hvar gränsen är, ifall man skulle försaka sina rättigheter i hänseende till Statens egendom. 77:de § i R.
F. säger uttryckligen : ”kungsgårdar och kungsladugårdar samt laxfisken ”och andra kronans fisken samt kronans öfrige lägenheter, må Konungen icke utan R.