Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r med förslag till Grnfve-stadga, dels väckta motioner om rätt till inmutning af takskiffer samt sådane berg- och stenarter, som genom deras allmänna användbarhet kunna vara föremål för industri och handel, äfven detta Mern. af flere ledamöter begärdes ånyo pä bordet, yttrade Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar:
Jag hemställer till de
Hrr, som begärt detta Betänk, på bordet, om detsamma ej kunde få afgöras.
Beslutet kan naturligtvis ej blifva något annat, än att Betänk, lägges till liandlingarne.
Alströmers hemställan.
Sedan härefter de ledamöter, sorn begärt förnyad bordläggning, förklarat sig vidblifva sin begäran, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att den ej^ kunde förvägras.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på flere ledamöters begäran, nedannämnde den 13 dennes första gången på bordet lagda Utlåt:n och Mom. nemi. från Stats-Utskottet:
JVe 341, i anledn. af väckt motion om vissa bestämmelser i afseende å beslutad inlösen för allmänna medel af enkel bränvinsbrännings-redskap; Banko-Utskottet: J\s 76, i anledn. af väckt förslag om förändring i Bankens sedelmynt; J\s 77, med förslag till föreskrifter, motsvarande l:sta artikeln i nu gällande Banko-reglemente; JV2 78, med förslag till föreskrifter, motsvarande 3:dje artikeln 2:dra afdeln. af Banko-reglementet; JVs 79, med förslag till de föreskrifter, som skola motsvara 6:te och 7:de afdeln:ne utaf 6:te artikeln i reglementet.
JVs 80, ang:de Instructionen för R.
Stms Revisorer öfver Banko-Diskontverket samt Lånekontoren i orterne; 60 Den 14 November.
Banko- och Lag-Utskotten: JM 2, med förslag till sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:ns Betänk.
N:o 1, i fråga om ny lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar; Riddar hus-Utskottet: JU 13, med svar på återremissen af Utsk:s Mern.
N:o 12, om tryckning af R. o. Ad:s prot. under 1600:talet; JM 14, med förslag till ändring af 20:de §:n Riddarh.- Ordn:n; samt JM 15, med förslag lill ändring i 19:de, 23:dje och 31:sta §§:ne Riddarh.Ordmn.
Föredrogs, men begärdes på bordet, ett från Vällofl.
BorgareSt. ankommet prot.-utdr.
N:o 548, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att instämma i de af BorgareSt. fattade beslut i fråga om 16:de och lT:de §§:ne af det, enl.
Serskildta Utsk:s Utlåt.
N:o 20, upgjorda förslag till förordning, ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte besluta, att ifrågavar:de Betänk, måtte upföras först å föredragnings-listan för nästan plenum.
Motivet för denna min anhållan behöfver jag ej upgifva, ty det är allmänt kändt. R. o.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., Utlåt, och Betänk:n, nemi. från Stats-Utskottet: JM 348, ang:de aflöningen för den hos Hemliga Utsk. anställda Kansli-personal och vaktbetjening; JM 349, i anledn. af återremiss å en § i det, Mern.
N:o 317 bifogade, förslag lill de 3:ne första afdelningarne af reglementet för Riksgälds-Kont.; JM 350, i anledn. af återremiss å Utlåt.
N:o 329, ang:de de i Reg.F:ns 63:dje § omförmälda 2:ne kreditiv-summors belopp under tiden intill nästa Riksdag; Be villnings-Uts kottet: JM 32, i anledn. af återremiss utaf Mern.
N:o 30, såvidt det angår Hr llenschens motion i fråga om prcemier för utförsel af bränvin; JM 33, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:de tulllagstiftningen för artikeln bränvin och sprit; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet: JM 137, i anledn. af väckt motion, ang:de förändringar af Den 15 November f. m. 61 9:de och 13:de §§:ne uti K. Förordn. den 5 September 1854, om hvad iakttagas bör till förekommande af kolera-farsotens införande i riket; samt JVs 138, i anledn. af väckt motion, ang:de tillägg till K.
Förordn. den 5 September 1854, om hvad iakttagas bör till förekommande af kolera-farsotens införande i riket.
II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 11 på aftonen.
In fidem protoeolli, silbert Munck.
Onsdagen den 15 November 1854.
Justerades 2:ne prot.-utdr.- för den 14 dennes.
Hrr Elektorers listor vid val af Utskotts-ledamöter, och befunnos dertill utsedde i Stats-Utskottet: efter JVs 1659.
Hr Svedenstjerna, fullm.
Hr von Troil, Samuel Gustaf; JVs 661.
Hr Klingstedt, fullm.
Hr af Geijerstam, Carl.
Banko-U tskottet: efter JVs 1885.
Hr Arnell, Gustaf Fredrik; JVs 2017.
Hr Björnstjerna, Oscar Magnus.
Föredrogs och godkändes Exp.Utsk:s under N:o 183afgifna, den 14 dennes på bordet lagda Förslag till B.
Skrifvelse till K. M. ang:de Statens medverkan för jernvägars an - läggning.
Föredrogs Yällofl. BorgareSt:s den 14 dennes på bordet lagda prot.-utdr.
N:o 548, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att instämma i de af BorgareSt., i fråga om 16:de och 17:de §§:ne af det uti Serskildta Utsk:s Utlåt.
N:o 20 upgjorda förslag till förordning, ang:de vilkoren för bränvins försäljning, fattade beslut. 62 Den 15 November f. m.
Denna inbjudning omfattar två frågor.
Den 1:sta nemi. derom, att R. o. Ad. i 16:de §:n af Betänk.
N:o 20 skall frånträda sitt från Preste- och BorgareSt:ns i så måtto skiljaktiga beslut, att, då de förstnämnde begge Stånden bifallit Ulsk:s förslag, alt minimum för minuthandelsrörelsen skall vara 800 k:r i stad och 400 k:r på landet, R. o.
Ad. för sin del beslutat, att minimum skall vara 50 proc. högre.
För att åstadkomma en likhet i dessa 3 Stånds beslut är, af vigt, att R. o. Ad. antager BorgareSt:s inbjudning, hvarom jag vördsamt anhåller, äfvensom att, då denna inbjudning innefattar 2:ne frågor, nemi. första frågan om försäljningsljtgloppet och sedan om skattebeloppet, Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa serskildta propos:r härom.
Man har fästat min upmärksamhet derpå, hvad jag äfven känner, att, med afseende på de olika beslut i fråga om 16:de och 17:de §§:ne i förra Betänk., §§:ne icke äro desamma sorn i denna § åberopas, hvaraf följer, att ordagrannt kan icke R. o. Ad. antaga I6:de §:n, utan endast siffran deri, sådan den af Preste- och BorgareSt:n är beslutad och sådan den i inbjudningen förekommer. R. o.
Ad. behöfver således icke ingå i pröfning af redaktionen, hvilken är en serskild fråga.
Öfverläggningen förklarades härmed, såvidt den rörde inbjudningen till instämmande i BorgareShs beslut ang:de 16:de §:n, vara fulländad; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde oin R. o. Ad., på sätt Frih.
Raab föreslagit, behagade i så måtto antaga inbjudningen, att R. o. Ad., i fråga om minimum af kannetal för skattens bestämmande å minuthandels- eller utskänkningsställe, vare sig i stad elier å landet, frånträdde sitt förut fattade beslut och instämde i BorgareSt:s mening.
Beträffande sedermera inbjudningen till instämmande i BorgareSt:s beslut rörande 17:de §:n yttrade Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Jag önskar, att Ståndet måtte, i fråga om beskattningen, vidblifva sitt beslut.
Jag goldet både i afseende på sjelfva saken och andra förhållanden.
I sednare fallet får jag erinra derom, att från början var en högre skatt föreslagen än den nu bestämda.
Man hade nemi. ansett försäljningen böra beskattas lika med tillverkningen.
Då man betungat henne med högre skatt än tillförene, vore det icke. skäl att lätta försäljningen, emedan just genom denna upkommer dryckenskap och hans följder.
Ett annat förhållande är, att landtman skulle anse såsom en orättvisa mot dem, om man belade tillverkningen med en högre skatt, men försäljningen, som förnämligast sker i städerne, med en mycket lägre.
Jag anhåller, att R. o. Ad. ville vid Utsk:s förslag förblifva.
Uppå härefter framställd propos., fann R. o. Ad. för godt att, med afslag å inbjudningen rörande 17:de §:n, vidblifva sitt derom fattade beslut.
Den 15 November f. m. 63 Hr von Hartmansdorff:
Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte inbjuda BondeSt. att i detta beslut med oss instämma.
Det är R. o. Ad. bekant, att BondeSt., som icke vill antaga de stadganden Ulsk. föreslagit, har i fråga om försäljningen bibehållit nuvar:de författn. ang:de bränvinsförsäljningen.
Hon är, hvarken i afseende på beskattningen eller sitt öfriga innehåll, förenlig med de beslut, de andra Stånden vid denna Riksdag fattat.
När man på ena sidan velat nedsätta försäljningens beskattning: så är troligt, att om R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, hvilket närmar sig den skatt, sorn är tillverkningen påförd, torde, å den andra sidan, BondeSt. förena sig med 11. o. Ad., hvarigenom sakens slutliga afgörande blir enklare, än eljest.
Jag anhåller alltså, att BondeSt. mätte inbjudas att förena sig med oss.
Uppå i anledn. häraf framställd propos., beslöts att Hederv. BondeSt., genom utdrag af prot., skulle vänligen inbjudas att instämma i R. o. Ad:s beslut ronde 17:de §:n af förslaget till förordn.
, ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
Frih. Raab: R. o. Ad. bär nyss afgjort två vigliga frågor i afseende på försäljningen, och för tidens vinnande vore af serdeles vigt, om BorgareSt., som inbjudit R. o. Ad., kunde om de nu fattade besluten blifva snart underrättadt, och jag anhåller derför, att prot.-utdr., innefattande dessa beslut, må under detta plenum justeras och BorgareSt. skyndsamt tillsändas.
Jag gör samma hemställan om inbjudning lill BondeSt.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att prot.-utdr., rör:de de nu fattade besluten, så snart de hunnit blifva upsatta, skulle justeras, för att på förmiddagen expedieras.
Vid förnyad föredragning af Const.Utsk:s den 10 och 14 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 59, med voler:s-propos:r ronde Utsk:s i Mern.
N:o 57 afgifna förslag till tillägg i 109:de §:n Reg.F. och 80:de §:n Riksd.Ordn., blefvo de i förevande Mern. föreslagna voter:s-propos:r af R. o. Ad. godkände.
Besvärs- o. Ekon.Utsk:ns den 10 och 14 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 21, i anledn. af ålerremiss af Utslcns Betänk.
N:o 15, ang:de väckt motion om, tillhandahållande på allmän bekostnad af ett officielt dagblad å vissa ställen.
Sedan, på förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Aug., undert.
Riddarh.-Sekret, uplyst att prot.-utdr. ankommit, som utvisade att BorgareSt. lagt förevande Utlåt, till handlingarne, men att Preste- och BondeSl:ns i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelade, yttrade Hr von Hartmansdorff:
På grund af de skäl, jag förra gången anförde, anhåller jag, att R. o. Ad. måtte antaga Frih. 64 Den 15 November f. m.
Rehbinders förslag i hans revertion vid Betänk.
N:o 15, med den rättelse, han nn gjort i siffror, nemi. att summan 24,000 R:dr ändras till 22,000 R:dr och summan 4?000
R:dr till 2,000 R:dr, i anseende till den nedsättning, som i tidningsstämplingen, vid denna Riksdag, blifvit beslutad.
Fredr.: Riddarh.-Sekret, har meddelat oss, att BorgareSt. lagt Betänk, till handlingarne.
Vi Veta äfven, att BondeSt. bifallit detsamma och, ehuru prot.-utdr. ännu icke ankommit, torde det dock vara kändt, att PresteSt. gjort på samma sätt.
Något ändamål kan således icke vinnas dermed, att R. o. Ad. fattar ett beslut sådant, som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Som mig synes, är förslaget till PresteSt:s fördel, enär Pastorerne i Församlingarne kbmma att få den tidningen för intet, och då PresteSt. icke velat begagna sig af en sådan förmån, inser jag icke något skäl, hvarföre R. o. Ad. skall fatta ett med detta Stånds olika beslut.
Jag trodde icke, att ändamålet med den officiella tidningen var att skaffa ett visst Stånds ledamöter behöfliga underrättelser, utan att ändamålet vore att gynna Riket i allmänhet.
Således tror jag icke, att Frih.
Tersmedens sista anmärkn. utgör ett skäl för R. o. Ad. att låta saken falla.
Ar åter händelsen sadan, Frih:n nämnt, hvilket jag icke vill betvifla, nemi. att PresteSt. bifallit Utsk:s sednare Betänk., är det visserligen ändamålslöst, att R. o. Ad. fattar ett från de öfriga Ståndens skiljaktigt beslut.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, hurusom Frih.
Tersmeden yrkat bifall till Utsk:s Utlåt., men deremot Hr von Hartmansdorff föreslagit att R. o. Ad. måtte fatta följande beslut: ”att R.
Sl:r måtte, för det i Utsk:ns Betänk, omförmälde ändamål, meddela ett årligt reservations-anslag af högst 22,000
R:dr, deraf ungefär 2,000 R:dr i stämpelafgift komme att till Staten återgå”.
Efter sedermera först till bifall å Utskrns Utlåt, och sedan till antagande af Hr von Hartmansdorffs förslag framställde propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, blef förnyad propos. till bifall å förevar:de Utlåt, framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg
Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag- samt Allm.
Besv:s- o. Ekon.Utsk.ns den 11 och 14 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 32, i anleda, af frän Hederv.
BondeSt. erhållen återremiss utaf, och de öfrige RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om Utskrns Betänk.
St:r med förslag till Grufve-stadga, dels väckte motioner om rätt till inmutning af takskiffer samt sådane berg- och stenarter, som genom deras allmänna användbarhet kunna vara föremål för industri och handel.
Den 15 November f. m. 65 Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 13 och 14 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 341, i anledn. af väckt motion om vissa bestämmelser i afseende på beslutad inlösen för allmänna medel af enkel bränvinsbräunings-redskap.
Härvid företogs först och serskildt till pröfning Utslcs tillstyrkande, i friiga om liden för lösens utbetalning och sältet för medlens utgående.
I den'reservation jag bifogat det nu föredragna Utlåt., har jag angifvit de skäl, på grund hvaraf jag icke kunnat biträda den mening, som inom Utsk. gjort sig gällande.
Dessa skäl anhåller jag att nu få ytterligare utveckla.
StatsUtsk. har föreslagit, alt StatsKont. skulle på reqvisition ifrån Biksg:sKont. erhålla de medel, som erfordras för gäldandet af den bränvinsbrännings-redskap, som blifvit till inlösning aflemnad, utan att StatsKont. tillgodogjort sig den inkomst, som kan upsla genom denna redskaps försäljning.
Den påtagliga följden häraf blifver, att Riksg:sKont. måste hafva i beredskap att utbetala en summa, upgående lill något öfver 2,000,000 R:dr.
Detta mäste blifva serdeles tryckande för Riksg:sKont., å hvilket ganska stora utgifter blifvit vid denna Riksdag anvisade, och del så mycket mera, som tiden för denna summas uttagande är obestämd.
Utsk. har nemi. föreslagit att .3 månader efter redskapens aflemnande medlen skola utbetalas, utan att Utsk. bestämt någon viss dag för redskapens aflemnande.
Riksg:sKont. måste således vara i beredskap att, hvilken dag som helst, under liden från och med d. 1 April till d. 1 Juli, utbetala beloppet, och detta kan icke ske på annat sätt än genom uplåning.
Riksg;sKonl:s ställning är visserligen f. n. icke definitivt upgjord, och kan icke upgöras, förr än Serskildta Utsk. afslutat frågan om bränvins-bevillningens utgående.
Men öfver Riksg:sKont:s ställning är en kalkyl upgjord, som visar, alt Kont. icke kan upfylla sina förbindelser med mindre än att lån uptagas, såvida äfven dessa penningar skola af Kont. utbetalas.
Den motsvarande fördel, som StatsUtsk. genom detta förslag trott sig kunna bereda Riksg:sKont., skulle bestå deri, att Kont. skulle blifva i tillfälle alt försälja kopparn på obestämd lid och sålunda kunna bättre följa med konjunkturen, för att erhålla ett högre pris och derigenom göra Statens förlust mindre känbar.
Enl. min åsigt, är det orätt alt upmana Riksg:sKont. att ingå i handelsspekulationer; reglementeringen bör derföre inskränkas dertill, att tiden, inom hvilken kopparen skall försäljas, bestämmes så tillräcklig, att vederbörande icke blifva tvungne afyttra kopparen vid en ogynsam tidpunkt, d. v. s. då sjöfarten icke är öppnad.
Om man stadgar att auktion på bränvinsbrännings-redskapen skall förrättas, då sjöfarten är öppnad, så är med detsamma konkurrensen öppnad, och, i fråga om en vara, så begärlig som koppar, kan man icke befara att den skall blifva monopoliserad, d. v. s. att några få personer kunna sätta sig tillsammans och nedtrycka priset å kopparen, hvilken f. n. är i ett ganska högt 15 II.
5 Den 15 November f. m. pris.
Man invänder visserligen, att bär är fråga om gammal koppar.
Det är sannt, att den icke kan afsättas annorstädes än i Hamburg, men den är så lätt att nedsmälta, att det icke bör möta någon svårighet att få den försåld till köptaän, hvilka derefter kunna låta nedsmälta densamma innan den utskeppas.
Det bör derför icke möta något, hinder att bestämma den tid, inom hvilken kopparn bör vara försåld, hvilken jag föreslår till 6 månader efter d. 1 April.
Då kunde under den tiden, som kommer att omfatta de månader, under hvilka kopparen skeppas, de för densamma inflytande medlen ingå i liquiden och StatsKont. skulle aldrig komma i förlägenhet.
Det är gifvet, att vederb:de embetsmyndigheler i orterne måste anställa auktion på kopparen.
Protokollerne deröfver komma att utvisa, huru mycket som för kopparen komme att inflyta, och härigenom kunde ganska lätt k beräknas huru stor summa som StatsKont. för kopparens försälj ning kunde hafva att påräkna.
Detta skulle medföra den påföljd, att Riksg:sKont. icke liehöfde hafva en större kassa, än den af Utsk. beräknade summa 264,837 R:dr 24 sk., under förutsättning att de af Utsk. upgifna medelprisen äro rigtiga.
Icke heller tror jag, att man efter Utsk:s förslag skall erhålla mera för den gamla kopparen än efter mitt, lika litet som redskaps-aflemnarne derigenom skulle lida skada, ty beräknar man att redskaps-afleranarne erhålla 10 proc. utöfver kopparvärdet, måste de anses vara tillräckligt godtgjorde för den längre tid de efter mitt förslag måste vänta på penningarne.
Det som jag nu vördsamt föreslagit måste i alla fall tillämpas i praktiken, enär det väl icke kan vara någons mening, att Riksg:sKont. icke skulle föri sälja kopparen under nästa år, utan dröja lill 1856, i förväntan att erhålla högre pris för kopparen, ty då blefve ju följden den, att Kont. måste genast uplåna penningar, hvilka blifva ganska dyra, emedan Kont. mäste taga dem på kort upsägningsti<j och betala högre ränta.
Denna kostnad skulle upgå till minst 40,000
R:dr, utom kostnaden för magasinering: m. m. dylikt, hvilken kostnad säkert blefve ganska betydlig.
Af dessa skäl anser jag StatsUtsk. hafva rigtigare förfarit, om det tillstyrkt de vilkor, jag i min reservation föreslagit.
Jag vill icke trötta Ståndet med upläsning deraf.
De återfinnas pag. 8 i Ulsk:s Retänk.
På grund af alla dessa skäl, anhåller jag om åtterremiss å såväl denna punkt, som de efterföljande, hvilka alla ega sammanhang med hvarandra.
Uti Utsk:s förslag är icke upgifvit något sätt, hvarpå kostnaderna för bränvinspannors mottagning, magasinering och transportering samt försäljning skall bestridas.
Utsk. har pag. 4 förslagsvis uptagit dessa kostnader till 264,837 R:dr 24 sk., men Utsk. har icke i sitt förslag omnämnt på hvad sätt dessa kostnader, som visserligen kunna på förhand kalkyleras, men icke méd visshet bestämmas, skola godtgöras.
Då det likväl är nödigt, att man utgår från den synpunkt, som Utsk. gjort, anser jag detta förhållande föranleda till Den 15 November f m. 67 återremiss af Betänk.
Hvad angår Hr Bildts yttrande, nemi. att man bör undvika att försätta Riksg:sKont. i nödvändighet att förskjuta så mycket penningar, och att betalningsterminen borde bestämmas till 6 månader från d. 1 April, har jag intet deremot att erinra.
Det kan vara skäl dertill, ehuru jag icke tror, att Konl:s ställning är sådan, alt det blifver nödigt att uplåna penningar; men det kan man också icke med någon säkerhet förutse.
Det kommer an på, huruvida det blifver nödvändigt att lyfta något större belopp af de kreditivsummor, som på Kont. vid denna Hiksdag blifvit anvisade, oell, för säkerhetens skuld, kail det vara skäl att bestämma den ifrågavande tiden så, hvarigenom penningarne emellertid för den försålda redskapen kunnat inflyta.
Egare af bränvins-redskap böra icke med skäl kunna beklaga sig deröfver, att betalningen dröjer till d. 1 Okt., ty de, som hafva sin redskap i behåll, hafva deruti ett kapital liggande och dä de sistnämnde dag eihålla sina penningar, hafva de icke skäl att klaga.
Hufvudsaken är emellertid att Utsk. bestämmer sältet, hvarpå alla .de ifrågavaride kostnaderna i och för försäljningen skola godtgöras, och, för vinnande häraf, anhåller jag om återremiss.
Hr Bildt har i sin reservation och i sitt anförande tillräckligt angifvit de skäl, som tala emot Utsk. tillstyrkande.
Jag är äfven af den tanke att 6 månader borde bestämmas såsom den tid, hvarinom inlösningssumman bör utbetalas.
Motionären har föreslagit det och jag skulle tro, att det icke bör möta något hinder.
Naturligtvis har Utskrs mening varit, att innehafvare af redskap, som vilja blifva af med densamma, skola undfå ersättning derför så fort som möjligt, och derföre föreslagit 3 månader, men Hr Bildt har ådagalagt i sin reservation, och det ligger äfven klart för enhvar, att derigenom kan man äfventyra stora olägenheter för Riksg:sKont., när man besinnar, att de, som hafva mindre redskap och vilja inlemna den till Kronan, icke kunna, om de sjelfva försälja den, erhålla det pris, som Utsk. föreslagit.
Då nu Utsk. tillstyrkt, att kopparen skall beräknas till 30 sk. b:ko eller något sådant, men gångbara priset å gammal koppar är 32 eller högst 36 sk. riksg., anser jag det vara högst billigt att tiden bestämmes till 6 i st. f. 3 månader, då man undviker de olägenheter för Statsverket, som eljest upkomma.
Jag vore böjd att yrka antagande af Hr Bildts reservation, men efter Frih.
Palmstjernas yttrande anhåller jag om återremiss till Betänk.
Åkerhjelm, Carl:
Jag anser mig skyldig att redogöra för skälen, hvarföre Utsk. afgifvit detta förslag.
Utsk. har nemi. föreställt sig, att, sedan R.
St:r fattat ett sådant beslut, hvarpå förevande Betänk, hvilar, skulle R.
Sl:r, i konseqvens dermed, vilja åtaga sig de olägenheter, som dermed äro förknippade, och Utsk. ansåg sig icke lillständigt att föreslå bestämmelser, hvilka skulle omintetgöra detta R.
Hr Bildt har sagt, att rättast varit, att Staten skulle betinga sig 6 måna 5* - 68 Den 15 November f. nu ders kredit, R.
St:rs beslut innehåller åter, att kopparen skall inlemnas inom d. 1 April.
Således skulle egaren af kopparredskap icke få sina penningar förr än efter 9 månaders förlopp, hvaremot han antingen genast eller också inom en ganska kort tid undfår sina penningar, då han säljer redskapen på annat håll.
Hr Bildts förslag upkommer således en förlust för egaren af 9 månaders ränta och den förhöjning i lösningspriset af 15 proc., gör, i händelse tiden bestämmes till 6 månader, icke mer än 6£ proc:s förhöjning.
Hr Bildt har äfven sagt, att man icke borde genom ett obestämdt stadgande i Iråga om kopparens försäljning upmana Staten alt drifva handel med koppar; men det förefaller mig som del lämpligaste vore att något rätta sig efter konjunkturen och att icke, såsom Hr Bildt föreslagit, man ovilkorligen skall inom en viss tid å tont prix sälja den.
Härigenom kan inträffa, alt Statsverket kommer att göra en vida större förlust genom ett dylikt förfaringssätt, än roed antagande af Utsk:s förslag.
Det förefaller mig verkligen, sorn om Hr Bildts förslag, att man först skall betinga sig 6 månaders kredit och sedermera inom de 6 månaderne ovillkorligen försälja varan å tont prix för att kunna betala, har någon snarlikhei med en person, hvilken har mindre goda affärer.
Som jag inser svårigheten för Statsverket alt bestrida denna inlösen af kopparen, vill jag icke motsätta mig en återremiss, ty jag tror, att denna inlösen kan åstadkommas på ett för Statsverket lindrigare och beqvämare salt, och lika med Hr Bildt anser jag, att det nästa Riksdag upkommer för RiksgrsKont. svårighet, om än, efter SlalsUtsk:s förslag, kopparens inlösning skall ega rum.
Palmstjerna har sagt, att Utsk:s Betänk, icke innehåller något om sättet för koslnadernes godtgörande.
Jag tror likväl, att detta hans yttrande hvilar på ett misstag, enär Utsk. i sista punkten säger: ”Slutligen får Utsk., i afseende på ersättningen för de medel, som till ofvan omförmälda ändamål komma att från Riksg.-sKont. utbetalas, föreslå, etc.”
Denna punkt innefattar icke allenast kopparens inlösning, utan äfven de 10 proc., jemte de kostnader, som äro med försäljning och inlösen förknippade.
I händelse Utsk:s förslag, endast afser de 88,000 R:dr, hvarom Frih. Åkerhjelm nyss talat, och om R.
Sl:rs skrifvelse, i detta hänseende, icke innehåller någon tvetydighet, när beslutet skall af Konungen verkställas, har jag ingen invändning att göra mot Utsk:s förslag, utan anhåller att det måtte bifallas.