Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan skola kan icke med framgång utöfva sitt förmånliga inflytande på samhället, om den icke tillhör en Slöjdförening, som deröfver har närmaste tillsyn.
Skolan bör stå i omedelbart sammanhang med en lägre teknisk undervisningsanstalt samt ett läsebibliolhek, bestående af valda och tjenliga böcker lill befordrande af 86
Den 23 pecember e. m. både moralisk och teknisk bildning.
— Man kan ej, utan skäl, deröfver förundra sig, att icke längesedan en på sådant sätt organiserad skola oell läseanstalt i Eskilstuna blifvit inrättade.
Orsaken lill denna brist i genfinnes dels deri, att en kraftig offentlig väckelse hitli lis uteblifvit, dels ock isynnerhet uti fullkomlig saknad af medel till ett så högst nödvändigt föranstaltande, hvilket utan gensägelse för staden och orten skulle blifva en välgerning.
Af sådan anledning och med stöd af hvad jag i detta för oftanämnde Fristad samt närgränsande vigtiga Verk- och Manufakturinrättningar i så mångå hänseenden angelägna ämne redan haft äran anföra, utbeder jag mig fä framställa den anhållan: alt It.
St. behagade anslå Ett Tusen Fem Hundra R:dr b:ko, alt från och med början af nästkommande år 1834, årligen utgå och användas lill inrättande samt underhåll af en väl orga~ niserad, under en blifvande Slöjd-Förenings närmaste inseende ställd Söndags- och aftonskola, i förening med en lägre teknisk undervisningsanstalt jemte ett läsebibliothek för unge manufaktur ister, arbetare och lärlingar i Eskilstuna.
I nämnda skola skulle undervisning meddelas uti religion, skrif- och räkenkonst jemte enkel bokföring, geometri, historia och geografi, läseöfningar och skriftliga upsatser på Svenska språket, första grunderna i fysik och kemi för dem som derför visa fallenhet, anvisning lill kännedom af metaller, förnämligast jern och stål, deras bearbetning m. m., linearritning, frihandsteckning samt modellering; och är det sannoligt att staden Eskilstuna äfvensom de omgifvande Mekaniska Verkstäderna och Manufakturinrättningarna finnas beredvilliga, att för Skolan och Läse-anstalten anskaffa nödiga och lämpliga rum.
Såsom öfversigt af läroämnena m. m. och beräkningsgrund för kostnaderna, får jag den äran bifoga ett af Professor Palmstedt sammanfattadt förslag i det jag anhåller om Remiss till Högh StalsUtsk. af denna min vördsamma motion.
Förslag till inrättande af en Slöjd-Förening i Staden Eskilstuna, under hvars Ordförandes och
Direktions närmaste ledning och tillsyn skulle ställas en Söndags- och Aftonskola, med dermed förenad teknisk läroanstalt för yngre mänufakturisler, arbetare och lärlingar samt en för äldre och yngre manufakturister, arbetare och lärlingar tillgänglig läse-anstalt.
Slöjd-Fö ren ingen.
Denna Förening, som skulle bildas af ansedde och kunnige ägare af Mekaniska Verkstäder och Manufaktur-inrättningar samt Mannfaklurister i staden Eskilstuna och dess grannskap, borde hafva till föremål, att hos de arbetande lifva håg för gudsfruktan, ordning, arbetsamhet, nykterhet och sedlighet, äfvensom att bibringa dem kunskaper och ökad arbetsskicklighet, lämpade efter deras lefnadsförhållanden; att åstadkomma en lämplig fördelning af arbetet, bekantgöra; nya upfinningar i jern-, stål- och metallförädlingen, samt Den 23 December e. m. 87 att enl. de stadgar, som framdeles kunde komma att af densamma utarbetas, i allt söka befordra industriens och arbetets framgång inom samhället.
Slöjd-Föreningens första omsorg skulle således blifva inrättande af en väl ordnad Söndags- och Aftonskola, inom hvilken undervisning i följande läroämnen borde meddelas, nemi. religion, historia och geografi, förnämligast fäderneslandets, Svenska språket med läseöfningar och skriftliga upsatser, skrif- och räkenkonst jemte enkel bokföring, geometri, första grunderna i fysik och kemi, för sådana lärjungar, som redan inhemtat nödiga förberedande kunskaper, kännedom af de metaller och metallblandningar, såsom tackjern, stångjern, stål, messing, brons m. fl. samt andra materialier som begagnas vid arbetena, nyare arbetssätt m. nr., linearritning samt modellering i lera och vax *).
I sammanhang med denrra skola, men tillgänglig äfven för äldre Manufakturister, skulle inrättas en Läse-anstalt, för hvilken tjenliga böcker och skrifter af religiöst, moraliskt, historiskt och tekniskt innehåll, äfven i mekanisk väg, borde anskaffas och antalet efter tillgång af medel ökas.
Äfven denna läse-anstalt skulle förses med lämpliga stadgar.
KOSTNADER för Söndaäfs- oell Aftonskolan.
Löner.
1 Lärare för religiös undervisning, som tillika är lärare i Svenska språket, med läseöfningar och skriftliga upsatser .............
R:dr 1 Lärare i historia och geografi, förnämligast fäderneslandets, men äfven något allmän 1 Lärare i geometri och linearritning 1 Lärare i första grunderna uti fysik och kemi, med tillämpning på de arbeten som utföras i Eskilstuna . 1 Lärare i kunskap om metallernas, förnämligast jernets, stålets och andra vid arbetenas i Eskilstuna Verkstäder använda metallers samt öfriga materiaiiers egenskaper, deras bearbetande efter nyare tiders methoder samt nya upfinningar i denna väg •. . . 1 Lärare i skrif- och räkenkonst jemte enkel bokföring samt 1 Lärare i frihandsteckning och modellering, hvilken undervisning skulle ske periodiskt då en sådan Lärare kan från Hufvudstaden erhållas.
Arfvode . .
R:dr 100: — Resekoslnadsersältning m. m 16: 32.
B:ko R:dr 850: — 100: - 100: — 133: 16. 166: 32. 133: 16. 100: — *) Undervisningstiderna skulle af Slöjdföreningens
Direktion närmare bestämmas. 88 Deh 23 December e. m.
Öfriga utgifter. l:o Till böcker oell materialier för undervisningen i allmänhet ....
R:dr 66: 32. 2:o Förebilder och niaterialier för undervisningen i geometri och linearritning . . 50: — 3:o
Bestridande at kostnader för enkla experimenter i fysik och kemi .... 50: — 4:o
Inköp af plancher och bekostnader af smä försök vid undervisning uti metallers med flera materialiers kännedom och bearbetande 50: — 5:o
Materialier för undervisningen i skrif och räkenkonst samt bokföring . . . 33: 16. 6:o Förebilder i frihandsteckning och modellering samt materialier 50: — 7:0 Upmuntringar för skicklige och ordentlige lärjungar 50: ~ 350: — 1 Vaktmästare . . . .
R:dr 50:
Städning, eldning, m. m. . . . 25: 75.
Ved och ljus 100: — Tillfälliga smärre utgifter .... 25:
— Till inköp af böcker för läseanstalten .... 100: - Summa B:ko R:dr 1,500: — Stockholm d. 23 Dec. 1853.
Föredrogs ett frän BankoUtsk. inkommet mern.
M 3 med äterlemnande af Hr P. West er strands motion om förbättring af felaktigt silfvermynt. R. 0.
Ad. fann ifrågavande motion böra öfverlemnas lill StalsUtsk:s behandling.
Anmäldes och lades pä bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne mern.: JM G, ang:de bestridandet af kostnadcrne för nuvarande Riksdag; JM 7, ang:de godtgörande af Riksdagskostnaderne för Landtmarskalken och Talmännen; ♦ JM 8, an:gde förskott å adöningen för den hos RiksSt:n och Utsk:n anställda betjening; samt JM 9, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
JM 4. H. R. 0.
Ad. åtskiljdes kl. f till 9 på aftonen.
Den 24 December. 89 Lördagen den 24 December 1853.
Justerades 2 prot.utdr. för gårdagens plenum.
Uplästes ett af Frih.
Åkerhjelm, Knut Georg, inlemnadt sålydande mern.:
Härmed får undertecknad afsäga sig förtroendet att vara ledamot af StatsUtsk. i permitterad Ledamots ställe, hvartill R. o. Ad:s H:rr Elektorer behagat utse mig.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade H:rr Elektorer, att sammanträda till val af en ledamot i StatsUtsk. i st. f. Frih. Åkerhjelm, Knut Georg, under Hr af Wirsén beviljad ledjghet, samt att derjemte utse en ledamot i samma Utsk. under Frih. Åkerhjelm, Carl, beviljad ledighet från denna dag lill d. 8 nästk.
Januari, samt en ledamot i BankoUtsk. under ledighet, som från 3:ne veckor ifrån d. 27 dennes, blifvit beviljad Hr Mannerskantz, Carl Axel.
Föredrogs Gr. af Ugglas’s, Carl Fredr.
Ludvig, d. 23 dennes på bordet lagda motion, ang:de kommunalstyrelsens ordnande och utvidgande, medelst inrättande af Härads- och Länsnämnder.
Hamilton, Hugo Bengt Archibald:
Ehuru jag hufvudsakligen delar de åsigter, hvilka blifvit uttalade af Gr. af Ugglas uti hans nu föredragne motion, anser jag likväl, att Hr Gr:n i förslaget, hvars motiver äro särdeles omständligt utvecklade, gått för långt uti reglementerande samt att hela machineriet för de ifrågaställde kommunal-institutionernas gång och verksamhet äro alldeles för tungt för att kunna framkalla den anda, som motionären önskat väcka, och göra densamma fruktbärande för landet.
För att rättfärdiga detta mitt påstående, anhåller jag att i korthet få göra några anmärkn:r emot förslaget.
H:r Gr:n har föreslagit inrättande af tvenne kommunal-institulioner, utom den redan befintliga Sockenstämman, nemi. Härads-Nämnd och Läns-Nämnd.
Jag för min del anser HäradsNämnden vara temligen öfverflödig, och alt den verkningskrets, som blifvit densamma gifven, gerna kunde upgå uti Läns-Nämndens, i fall en sådan komme till stånd.
Då Länsnämnden består af delegerade från alla härader inom länet, torde der ej saknas den speciella sak- och lokalkännedom, hvaruppå hufvudsakligt afseende vid Häradsnämndens föreslående tyckes hafva blifvit fästadt. 90 Den 24 December.
Vidare har den värde motionären föreslagit, att Länsnämnden skulle bestå utaf 2:ne från hvarje härad inom länet utgångne ombud.
Jag anser det vara fördelaktigare om ett ombud för hvarje församling valdes lil! ledamot i Länsnämnden, emedan alltid direkta val öka intresset hos de väljande.
Deremot har Hr Gr:n blott under vissa vilkor medgifvit städernes deltagande i denna nämnd.
Detta finner jag vara aldeles olämpligt, ty då Länsnämnden äger att fatta beslut, bindande för hela länet, måste väl länets städer, hvilka utgöra en integrerande del af detta samhälle, lika med landsbygden tillerkännas rättighet att i besluten deltaga.
Härförutan hafva många, enl. mitt förmenande, onödiga svårigheter blifvit uppställde för Länsnämndens verksamhet, såsom t. ex. att ett väckt förslag först måste gillas af J:del utaf Länets Häradsnämnder, innan detsamma finge till Länsnämndens pröfning öfverlemnas, samt att
Länsnämnden icke skulle ega behörighet att uptaga andra frågor, än sådana, hvilka blifvit inom Häradsnämnd väckta.
Någon egentlig beslutanderätt har icke heller blifvit Länsnämnden tillagd.
Jag skulle tro, att denna nämnd icke allenast borde ega rättighet att väcka frågor, som röra länet, utan äfven deröfver definitift besluta, äfvensom att ett i Länsnämnden faltadt beslut, i händelse det skulle vinna K.
M:s sanclion, borde tillerkännas kraft af lag.
Jag kan icke inse vådan af att gifva Länsnämnden en sådan rättighet, då K.
M:s sanction synes mig vara en tillräcklig garanti att inga der fattade beslut, stridande mot andra Läns intresse, erhålla bindande kraft.
Jag tror för öfrigt, att det vore ganska nyttigt, om åtskilliga frågor först behandlades i Länsnämnd, innan de kommo till R.
Ändamålet med hela den föreslagna institutionen skulle, i min tanke, säkrare vinnas, om en författning utfärdades, som stadgade, att inom hvarje län skulle en Länsnämnd, bestående af ett å allmän sockenstämma från hvarje församling å landet valdt ombud, samt från städerne af i lika ordning valda ombud, hvilkas antal lämpas efter folkmängden, t. ex. ett för hvarje 500:de invånare, årligen sammankallas af Landshm i Länet, hvilken ägde att såsom ordf:de leda öfverläggningarne eller i händelse af förfall utse ordf:de, samt att alla beslut, hvilka i länets angelägenheter af nämnden fattades, skulle, med vilkor af Konungens stadfästelse, erhålla kraft af lag.
Det är möjligt, att jag nu updragit Länsnämndens verkningskrets något för obestämdt, men jag anser i allmänhet, att om något gagneligt skall uträttas, första vilkoret derför är, att icke genom allt för begränsande föreskrifter binda den myndighet, åt hvilken updraget lemnäs, så att säga, till händer och fötter.
Denna regel gäller i allmänhet och kanske ännu mera i förevar:de fall, då det är fråga om en institution, som man vill framkalla lill lif och verksamhet.
Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen af ifrågavtde motion till vederbörligt Utsk.
Gr. af Ugglas: Gr.
Hamilton har anmärkt, att jag i mitt förslag för mycket inlåtit mig i regi emen tariska föreskrifter.
Med anledn. häraf får jag förklara, att jag vid förslagets upsättande ej Den 24 December. 91 gjort anspråk uppå alt gifva detsamma hvarken en sådan fullständighet eller riktning i detalj, att jag icke sjelf inser, alt mycket deruti skulle tarfva förändring och förbättring.
Orsaken, hvarför jag sammanskrifvit detta reglemente, får ej lillskrifvas förhoppningen att få detsamma ordagrannt gilladt och antaget.
Meningen dermed var endast att i detalj söka framhålla hvad jag med förslaget åsyftade, eller att visa huruledes jag tänkt mig hvar och en af de föreslagna korporationernas blifvande verkningskrets.
Samme värde talare har äfven påstått, alt jag genom bestämmelserna i mitt förslag allt för mycket försvårat
Länsnämndens verksamhet och förhindrat dess sammanträden.
Jag vet icke om den värde ledamoten fäslat någon upmärksamhet vid det förslag, jag i denna fråga vid sislförflulne Riksmöte afgaf.
Delta förslag afsåg inrättande af Länsnämnder, hvilka skulle sammanträda icke en gång, utan 2;ne gånger om året, Länsnämnden likväl öppet lemnadt, att om den så fann för godt, bålla endast ett årligt sammanträde, Förslaget föll — på sätt jag i ingressen till denna motion omnämnt af flere orsaker, och den icke minst verkande af dessa var farhågan för det besvär, hvarmed ledamotskapet i en sådan Länsnämnd skulle vara förknippadt.
Med ett ord, det var bristande kommunalanda, som orsakade förslagets förkastande.
Detta har föranledt mig att uti mitt nu afgifna förslag göra några afvikelse!- från det förra, såsom jag ock i motionens ingress tillkännagifvit.
Enl. mitt förslag står det hvarje län öppet att tillegna sig denna institution, hvilken deremot icke skulle påtvingas det län, hvarest komraunal-andan ej ännu vaknat lill fullt medvetande, och behofvet af institutionen således ej gjort sig tillräckligt kännbart.
Erfarenheten af milt förslags öde vid förra Riksdagen har hos mig stadfästat den öfvertygelse, alt om förslaget innehölle ovilkorlig föreskrift om Länsnänmders införande i alla län, detsamma äfven denna gång skulle förkastas.
För att, åtminstone i hvad på mig ankommer, söka förekomma en dylik frågans utgång, har mitt förslag — jag uprepar det ännu en gång •— blifvit så upställdt, att blott de menigbeter, hvilka anse sig kunna draga nytta af den föreslagna institutionen, behöfva tillegna sig densamma, då deremot andra samhällen, hvilka ännu icke hunnit en sådan kommunal-andans utveckling, icke dertill skola tvingas.
Hvad åter beträffar den gjorda anmärkm, att jag allt för mycket inskränkt Länsnämndens rättighet att sammanträda, får jag endast i korthet förklara, att jag ansett den klandrade föreskriften nödig af det skäl, att det eljest skulle bero på en enda ledamot att framtvinga Länsnämndens sammanträde och behandling af en väckt fråga, sorn möjligen vore af föga eller ingen vigt.
Jag har ansett mig böra vidtaga delta försigtighetsmått, för alt i möjligaste måtto söka motväga den rådande afvoghet mot alla kommunalbestyr, som ännu olyckligtvis är i landet herrskande.
Skulle deremot åsigten om kommunalinstitutioners nödvändighet hafva ifrån förra Riksdagen utvecklat sig mera ån jag vågat hoppas, har jag för min del visst icke något deremot), alt nämndens behörighet att sammanr träda utsträcktes, äfvensom ali den skulle årligen på förut bestämd 92 Den 24 December. tid sammanträda, hvarigenom äfven, i min tanke, institutionen skulle vinna mera fasthet och styrka.
Finner Utsk. sig kunna med något hopp om framgång föreslå sådant, skall jag ingalunda underlåta att med min röst söka befrämja antagandet deraf.
Ännu några af den siste talaren gjorda anraärkmr ber jag att få till besvarande uptaga.
Han har sagt, att Länsnämnden borde beslå af en ledamot från hvarje församling inom länet.
Mitt förra förslag innehåller verkligen en sådan bestämmelse, roen jag har, efter samråd med åtskilliga för sakens framgång nitälskande personer, funnit mig böra häruti göra den förändring, som mitt nuvar:de förslag utvisar.
Man har nemi. anmärkt, att derest hvarje socken i länet skulle sända ett ombud till Länsnämnden denna församling åtminstone i de flesta län skulle blifva så stor, att lugn och reda i debatterna svårligen stöde att vinna.
Inseende vigten af detta inkast har jag nu i stället låtit Häradsnämnderne, hvilka sjelfva äro en delegation från socknarne, ombesörja valet af 2:ne personer från hvarje härad för att deltaga i Länsnämndens förhandlingar, hvarigenom antalet af sistnämnde korporations ledamöter troligen ej blefve större, än att ordning vid öfverläggningarne lätteligen vunnes.
Ytterligare har det blifvit anmärkt, att jag icke gifvit Länsnämnden någon beslutande rätt.
Jag förmodar, att denna anmärkning tillkommit derigenom att den värde ledamoten ej baft tid att taga fullständig kännedom af motionens innehåll. 7:de § af 3:dje art., som handlar om Länsnämnden, lyder nemi. sålunda: ”Läns nämnden åligge att öfver hvarje till den hänskjuten fråga beslut fatta.
Äge Nämnden ock att upgöra och fastställa stadganden och reglemenlariska föreskrifter, hvilka i och för fattadt besluts bringande uti verkställighet, eller i ock för, för länet gemensamma, förelag eller Inrättningar, erfordras, att bestämma de bidrag, som i och för dessa af länets innevånare skola utgå, samt grunderne för dessas fördelning.”
Jag har ansett nödigt att i en följande § stadga, att alla beslut rörrde icke allenast länets ekonomiska angelägenheter, utan äfven Reglementariska bestämmelser, hvilka i en eller annan punkt undergått modifikation, borde lill K.
M:s sanclion öfverlemnas.
Jag bar ansett, att ett sådant hänskjutande af Länsnämndens beslut till Konungens stadfästelse vore nödvändigt, då R.
St. sjelfva icke uti ekonomiska frågor hafva beslutande rätt.
Slutligen har, såsom ett väsendtligt fel i förslaget, anmärkts, att städerne icke enl. detsamma ägde gifven rättighet att i Länsnämnden deltaga.
Jag har fruktat, att obetingadt tillägga städerne en sådan rättighet, enär en mängd af företag skulle kunna framställas varande för en stad nyttiga, ehuru länets öfrige innebyggare möjligen icke ansåge företaget vara af ett sådant gagn för länet i sin helhet, att de motsvarade de kostnader, hvilka till företagets utförande erfordrades.
Af delta skäl har jag ansett, att man icke ovilkorligen borde medgifva städernas deltagande i Länsnämndens rådplägningar och beslut, ulan endast i det fall, då Länsnämnden sjelf funne en sådan förening medföra nytta, och har jag, såsom vilkor för en sådan förenings liilvägabringande föreskrifva, att beslut Den 24 December.
93 derom ej finge fattas vid det sammanträde, då frågan väcktes, samt att fdelar af Länsnämndens ledamöter borde i förslaget instämma, på det att länets innevånare måtte vara förvissade, alt man ej förhastadt fattade ett beslut, som kunde medföra kostnader för länet.
Hvad jag nu haft äran anföra till besvarande af Gr.
Hamiltons anmärkntr, anhåller jag måtte få beledsaga motionens remiss till Utsk.
Mörner, Carl: Lika med Gr. af Ugglas hyser jag den önskan, att inom fäderneslandet skulle uppenbara sig en bättre kommunal-anda, än som f. n. är fallet, men beklagligtvis tyckes samma likgiltighet för en sådan andas utveckling ännu fortfara, och har sedan sednaste Riksmöte åtminstone icke minskats.
För min del medgifver jag gerna, att sådana Nämnder, som finnas föreslagna uti Gr. af Ugglas’ motion, i många hänseenden kunde vara nyttiga.
Den som har någon erfarenhet af förhållanderne i landsorten, känner likväl huru svårt det ofta är att så organisera Sockennämnder, att dessa i allmänhet fullt motsvarar sin bestämmelse.
Likväl finnes det f. n. en Institution, som lill en stor del torde kunna upfylla det ändamål, hvilket motionären afselt med sitt förslag, nemi. hushållningsSällskaperne jemte deras FörvallningsUtsk.
Jag skulle nästan vilja säga, att dessa sällskaper i de flesta fall efter min åsigt motsvara de föreslagna Länsnämnderne, enär på de förras allmänna sammanträden, hvilka inträffa i vissa orter en gång och i andra flere gånger om året, alla under årets lopp till hushållningssällskapet inkomna ekonomiska frågor och förslag afhandlas och beslut deri fattas.
Jag vågar således påstå, att vid dessa årligen återkommande möten, dervid personer med bildning och erfarenhet från alla delar af länet infinna sig, nästan alla de frågor, hvilka den värde motionären önskat få afhandlade af Härads- och Länsnämnderne, komma under öfverläggningar och afgörande.
Såsom Hrrme känna, väckte Gr. af Ugglas vid sista Riksdagen en motion i enahanda syftning, som den nu afgifna, och för att undvika vidlyftighet, får jag åberopa de anmärkmr, hvilka då emot förslaget framställdes, enär jag befarar att förhållanderne under tiden ej i någon väsendtlig mån undergått förändring.
Men ehuru jag tillåtit mig att yttra någon misströstan om sakens framgång, får jag likväl förklara, att jag för min del ej skulle hafva något emot, att det Utsk. hvartill motionen kommer att remitteras, sökte att utarbeta och för Stånden framlade ett förslag, som upfyllde den utaf Gr. af Ugglas och mångå med honom hysta önskan om de kommunala institutionernas utbildning inom landet; men, såsom jag förut haft äran nämna, befarar jag, att man af skäl, som ofta blifvit antydde, ännu ej på denna våg kommer längre än hittills, och att man bör afbida den tid då en bättre kommunal-anda kan upstå.
Att dessa mina amärkn:r måtte få åtfölja motionens remiss, får jag vördsamt anhålla.
Som jag icke var närvar:de, då denna discussion började, kan jag icke yttra mig öfver hvad som före min hitkomst blifvit audraget: roen redan under det plenum, då 94 Den 24 December.
Gr. af Ugglas väckle ifrågavarrde motion, föll mig in en lanke, hvilken, då motiönen nu skall till Ulsk. remitteras, jag anser mig icke böra undertrycka.
Gr. af Ugglas har uttryckt tvifvel, om komraunal-andan inom landel vore så utbildad, att hans förslag kunde hafva framgång, och i denna åsigt har den siste värde talaren instämt.
Jag för min del hyser den öfvertygelse* alt kommunalanda verkligen finnes, men att stora hinder möta för dess trädande i verksamhet.
Dessa hinder bestå egentligen deruti, att mången, åt hvilken ett allmänt updrag anförtros, anser sig vara af enskildta angelägenheter förhindrad att updragel fullgöra, eller, om så ej vore fallet, finner sig ej hafva råd att för det allmänna, utan ersättning företaga en kostsam resa till den ort, der updraget skulle uträttas, hvilken merändels, i anseende till de stora distanserna, som i vårt land förefmnas, torde vara från hans hemvist temmeligen aflägsen.
Så länge skälig ersättning ej lemnäs för det besvär och den kostnad, man för det allmänna underkastar sig, kan det ej begäras, att kommunala befattningar skola i allmänhet eftersträfvas.
För det närvar:de finnes åtskilliga sådana befattningar, hvarför ersättning ålnjutes, såsom, t. ex. updraget att vara God Man vid laga skiften, och erfarenheten har jemväl ådagalagt, att sammanträdena i och för laga skiften af de utsedde Gode männen sällan eller aldrig försummas.
Det är således underlåtenheten att ersätta kostnad och besvär för det allmänna, som hindrat och redan tillintetgjort många ganska vackra förslag lill åstadkommande af ett utveckladt kommunalväsende i vårt fädernesland.
Bekräftelse å denna sats få vi kanske till och med inom detta hus erfara — då det möjligen kunde komma i fråga, huruvida fortsättning af våra förhandlingar härstädes kunde äga rum i blist af personer, hvilka ansåge sig icke hafva råd och tillfälle att utan ersättning vid Riksdagen qvardröja för att utföra det värf, oss åligger.
Bör man då förundra sig öfver, om sådant skulle inträffa i allmänhet inom landet med personer, hvilka öfverhufvud hafva vida mindre tillgångar, än R. o. Ad.
Detta vare icke sagdt för att motsätta mig Gr. af Ugglas’ förslag, utan endast för alt framhålla det, i min tanke, väsendtligaste af de skäl, som hindra förslagets framgång.
Förslaget är ingalunda nytt.
Det har tillförene blifvit framställdt och utförligen afhandladt af många aktade ledamöter af della Stånd, hvaribland särskildt framstår en, hvilken jag alltid roed högaktning skall minnas, Gr. Carl Spens.