Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Eleclorerne borde följaktligen uppgöra en duglighetslisla på alla de personer, som sitta i Utskrn, på det att man må vela, när dessa Utsk. sammanträda, hvilkendera personen anses dugligare än den andra.
Detta blir så att säga ogörligt i verkställigheten och kan icke föranleda annat än oreda, åtlöje och missnöje.
Jag anhåller följaktligen, att R. o. Ad. måtte bifalla betänk, och låta oss slippa att längre uppehålla oss med denna sak.
Det är i anledn. af den siste värde talarens yttrande, som jag tillåtit mig alt begära ordet.
Det har blifvit sagdt, att det skulle vara förnärmande för de andra Stånden, om R. o. Ad. inom sig valde ordförande, emedan man derigenom uttryckte den tankan, att inom R. o. Ad. funnes den största skickligheten, och derföre skulle icke de andra få deltaga i valet.
Något sådant uttryck skulle jag icke tro ligga i det ifrågavarande beslutet.
Deruti ligger ett erkännande af nödvändigheten, alt då någon måste vara ordförande inom ett Utsk., så bör denna utses på det sätt, som med minsta oreda kan dertill utfinnas.
Ett sådant val verkställt inom alla Utsk:s-ledamöter vid en riksdags början, då ledamöterne från de särskilda Stånden ofta äro för hvarandra okända, skulle komma att bero af en slump och alldeles icke af skickligheten hos den valde.
Huruledes detta skulle komma alt bero af en slump, dertill kan man tydligen sluta, dä man vet huru det går med tillsättningen af Utsk:ns secreterare och betjening.
Den som vid några riksdagar har vunnit erfarenhet af förfarandet i denna del, måste vara fullkomligt öfvertygad om olämpligheten deraf, att vid en riksdags början öfverlemna åt Utskms ifrån alla landsorter hit kommande ledamöter, alt sig emel- lan efter främmande recommendationer eller efter intrig utse ordförande.
Detta motiv har bestämt mig alt för min del afslä det hvilande grundlagsförslag, som åsyftade att åt de särskilda Utskrn Den 28 December.
691 medgifva rådighet att välja ordförande.
Uti det förbehåll, att Utsk:s ordförande!- skola vara ledamöter af R. o. Ad., ligger således icke något erkännande deraf, att inom detta Slånd den största skickligheten finnes, ulan endast ett erkännande, att det hör kunna ibland
Ståndets ledamöter nises någon med så mycken skicklighet alt han bör kunna bestrida ordförandébefaltningen.
Att deremot vilja gå derhän alt säga, att denna ledamot nödvändigt måste finnas på de första bänkarne, tror jag vara nästan långt gånget, och erfarenheten visar äfven, att man icke har dén öfverlygelsen.
Olägenheterna af nu varande stadgande afhjelpas derigenom att man äger rättighet att sitta för fullmakt.
Den person, som man anser lämplig, förskaffar man cn högre fullmakt, hvarigenom han kan komma i tillfälle att blifva ordförande.
Detta kan tillämpas på många, men likväl icke på de personer, som äro hufvudman för ätterne, och således icke kunna sitta på fullmakt då deras egen plats är upptagen.
Della utesluter möjligen många skickliga män ifrån att begagnas till ordförande.
Man bar sagt, att ett val inom Ståndet skulle föranleda till en rangstrid, och att för ett conseqvent fullföljande af detta förslag capaciteterna hos alla Ulsk:s-ledamöter borde särskildt nummereras.
Just denna utsträckning uti den motsatta sidans bevisning, hvarigenom man sökt komma till en orimlighet, som icke är ifrågasatt, måste i mina ögon ådagalägga svagheten af de skäl man har att anföra emot sjelfva det förslag, som är å bane.
Man har icke kunnat uppgifva något skäl, hvartill en sådan nummerering hela vägen skulle tjena.
Hvem som sitter sist, utom den som för ordet, är pä det hela temligen likgiltigt.
Jag tror icke att någon rangstrid inom Ulsk. skulle blifva en följd deraf, att en person Törst utsågs till ordförande, dä han icke visste hvilka som blefvo hans medarbetare inom Ulsk., och dessa icke visste huruvida de dertill kunde komma L fråga.
Han vore utsedd, derföre att de fleste af elcclorerne kände honom, alt han förut hade vana vid ärendernes handläggning och var befattningen vuxen, men det antydde alldeles icke något tillkänqagifvande, att icke någon annan lika skickelig person kunde finnas.
Alt den anmärkta svårigheten, alt bestämma hvem som skulle vara ordförande uti ett sammansatt
Disk. lätteligen skulle undanr rödjas, är redan af en annan talare så fullständigt utredt, att jag endast behöfver för min del förena mig uti det yttrande han i det afseendet har afgifvit.
Jag anhåller således om återremiss af betänk.
Jäg tillåter mig börja på samma sätt, som en af de föreg:de värde talarne, med erinran derom, att jag icke skolat tveka att gifva mitt bifall till den grundlagsförändring, som hade tillerkänt Ulsk:n rättighet att inom sig välja ordförande; men då nu fråga är att R. o. Ad., sedan Ståndet redan afslaget en sådan förändring, skulle besluta att genom sina electorer, utan afseende på nummer pä Riddarhuset, utse ordförande inom Ulsk:n, så får jag tillkännagifva, att jag nu, likasom C92 Den 28 December. vid förliden riksdag, på det högsta motsätter mig detta förslag, hvarföre jag anhåller om bifall till Ridd.Utsk:s betänk, i denna del.
Hr von Hartmansdorff har till fullkomlig evidens bevisat hvilka mångfaldiga olägenheter, som skulle uppkomma, om man, med afslående af Ulsk:s betänk., skulle antaga Hr Lagerheims motion.
Mörner sjelf har i sitt bestridande af Hr von Hartmansdorffs framställning erkänt, att det lämpligaste sättet att välja ordförande vore det, som åstadkom minsta oreda och minsta strid.
Jag tror verkligen, att det sätt, som nu finnes, åstadkommer minsta olägenheter, hvilka ovillkorligen skulle uppkomma om R. o. Ad:s electorer nödgades classificera ledamöterna, på sätt Hr von Hartmansdorff uppgifvit, eller om man iaktloge det sätt att inom Utsk:n den ordinarie ordföranden blefve vald, men att' i hans frånvaro ordet fördes af den äldsta närvar, ledamoten efter börd, en princip, som icke skulle kunna med conseqvens utföras i någon detalj.
Hr Cederschjöld har yrkat bifall lill Hr Lagerheims motion, derföre, säger Hr Cederschjöld, att det skulle undanrödja flera olägenheter för ledamöter, som hafva en hög nummer, men icke tilltro sig skicklighet att vara ordförande inom Utsi;., och derföre nödgas skaffa sig fullmakter för att derigenom kunna blifva ledamöter i Utsk.; men när Hr Cederschjöld har uppgifvit detta, så har Hr Cederschjöld också uppgifvit ett sätt, hvarpå dessa personer ganska väl kunna komma ifrån nämnde olägenheter, nemi. derigenom att de skaffa sig en lägre fullmakt om de vilja blifva Utslcs-ledamöter, oaktadt de icke tilltro sig att emottaga ordförandeskap i Utskott.
Jag tror, att i allmänhet bör man icke införa någon förändring, som icke är positivt bättre än det stadgande, som förut funnits, och jag inser sannerligen icke att detta förslag innebär någon sådan positiv förbättring.
Sprengtporten, Jacob Willi.: 39 § Riksd.Ordn. lyder sålunda: ”1 alla R.
St:s Utsk. före den bland R. o. Ad:s närvarande fullmäktige ordet, som enligt Ridd.Ordn. dertill berättigad är”.
Detta kan visserligen tydas till en rättighet för R. o. Ad. att kunna i så måtto förändra sin Ridd.Ordn. att deruti inflyter ett stadgande, som bestämmer, att den som dertill väljes af eleclorerna skall vara ordförande i R.
Sl:s Utsk.; men orden kunna äfven så förklaras, alt dermed förstås, alt den som enligt matrikeln är den äldsta ledamoten af R. o. Ad., skall föra ordet.
Att komma till ett annat förhållande innebär, åtminstone såsom det synes mig, en slags tydning af grundlagens föreskrift.
Andra talare hafva dessutom visat, att den princip, som skulle ligga till grund sför val af ledamot att vara ordförande inom Utsk., icke kan conseqvent genomföras, då den icke kan tillämpas på ordföranderna i afdelningarne, hvilka visserligen icke kunna sägas i alla delar äga lika vigliga functioner, som ordföranderna inom Utskm, men hvilkas skicklighet till dessa platser åtminstone i många fall står mycket nära den förmåga, som man önskar finna hos Utsk:ns ordförande.
Principen kan icke eller tillämpas i fråga om sam - Den 28 December.
C93 mansatta Utsk.
Det vore således en half mesure, som R. o.
Ad. här skulle vidtaga och som i min tanka icke står i full öfverensstämmelse med grundlagens föreskrift, annorlunda än åtminstone genom en tydning till en utvidgad rättighet för R. o. Ad.
Af denna anledn. instämmer jag med begäran om bifall till Ridd.- Utsk:s betänk.
En värd talare, Hr von Hartmansdorff, tycktes icke skolat vara obenägen att medgifva, att Utsk:n inom sig finge välja sina ordförander; men sedan detta förslag har blifvit förkastadt här på Riddarhuset, så kan han icke instämma med motionären deruti, alt R. o. Ad:s eleetorer skulle särskildt utse ordförande i Utsk., af fruktan att Medslånden skulle misstycka att R. o. Ad. inom sig valde ordförande, och icke utsträckte valrätten till de andra Stånden.
Jag för min del föreställer mig, att de andra Stånden skulle vara nöjda med att åtminstone få se denna gamla fördom rubbad aldrig så litet, i det hopp att sedan den en gång blifvit rubbad, så skulle den snart kunna utrotas och att vid någon följande riksdag
RiksStm få rättighet att välja Utsk:sordförande äfven inom de öfriga Stånden.
Detta skäl tror jag således icke bör förhindra oss att förkasta Utsk:s betänk, eller besluta återremiss deraf.
Jag tillstyrker bifall till Ridd.IJtsk:s föredragna betänk.
Det kan visserligen icke nekas, alt icke några olägenheter åtfölja de nu varande bestämmelserna rör:de sättet att utse Utsk:s-ordförander.
Det kan sätta electorerna i någon förlägenhet vid vissa tillfällen; men så länge som ledamöter af R. o. Ad. på de främsta bänkarne, med allvar och nit befatta sig med de allmänna ärendena, så länge de äga en varm känsla för fäderneslandets angelägenheter, och icke underlåta att följa ärendenas gång, så länge kan det icke vara någon brist på ordförander bland de främsta ätterna på Riddarhuset, och icke eller några särdeles stora svårigheter för electorerne uppkomma vid ordförandes utseende.
Skulle likväl liderna förändra sig, så alt ledamöterne af de främsta ällerne, med mera liknöjdhet åse, huru de allmänna ärendena behandlas, så är likväl R. o. Ad. ett så talrikt Stånd, alt ibland dess ledamöter af öfriga ätter icke kuuna saknas så väl passande ordförande, som ledamöter i Utskm; äfven om ordföranderna icke skulle utses ibland Grefvar och Friherrar.
Utsk. har uti sitt betänk, väckt uppmärksamhet på åtskilliga svårigheter, som skulle uppkomma genom bifall till Hr Lagerheims motion, hvilka svårigheter skulle vida öfverväga olägenheterna af det nu gällande stadgandet i Ridd.Ordn.
Detta inses lätteligen, då man betraktar de förhållanden, som skulle uppkomma i sammansatta Utskm, hos Fullmäktige i Banken och Riksg.cont. o. s. v., hvilka det torde vara alltför vidlyftigt att nu genomgå, helst de redan af andra talare här äro omnämnda, och tiden för öfrigt är så långt framskriden, att jag skulle förmoda, det R. o. Ad. helst skulle se att denna discussion slutades.
Jag vill derföre icke längre 694 Den 28 December» uppehålla Ståndet, utan endast sluta medi den erinran, att ont motionen skulle bifallas, så skulle 2:n& olika grunder för Utsk:sordförandes utseende blifva antagna, dea ena, gällande så länge den ordinarie ordföranden tjenstgjorde, och den andra, på de ställen, der dea ordinarie ordföranden icke tjenstgjorde, eller då han vore genom förfall hindrad att i Utskms öfverläggningar deltaga.
Den ena grunden skulle nemi. vara val och den andra nummerordning på Riddarhuset.
Detta vöre en dubbelhet, som i intet fall kunde leda tilt hetsosaroma följder.
Jag afstyrker således motionen oell tillstyrker bifall: till Utsk:s betänk.
Hr Cederschjöld måtte icke hafva hört, att jag började mitt förra yttrande med förklaring, eller rättare sagdt, erinran, att jag förut bestridt Utskms val af ordförander inom sig» Jag glömde förra gången att utföra full följden af den tanka, som reservanten och Hr Cederschjöld ni. fl. hafva framställt.
Dertill hörer äfven, att om man på detta sätt skulle väga hvarje ledamots moraliska pund, så föranläteselectorerna att äfven göra en sådan vägning hvarje gång en ny ledamot skulle insättas i ett Utsk., emedan han då naturligtvis skulle jemnföras med alla andra, med hvilka, han kunde komma i beröring.
Men icke nog härmed, mine Hrr, vi veta, att på Riddarhuset, när Landtmarskalken har förfall, (ages klubban af den Grefve, som efter nummerordningen är främst bland de tillstädesvarande.
Det nu framställda förslagets fullständiga utförande skulle således fordra, att inom Riddarhuset, Grefvar och Baroner äfven nummererades efter deras förmåga att föra Landtmarskalkskluhban.
En särskild förrättning, hvilken hittills icke varit åt electorerna uppdragen, måste dem dä anförtros.
Jag beklagar dem som blefve electorer.
Jag hoppas att R. o. Ad. mätte finna riktigt, att, ntan vidare öfverläggning, bifalla Utsk:s betänk.
Horn, Claes Fredr.:, Jag är egentligen uppkallad af ett yttrande utaf
Hr Cederschjöld, som har förklarat, det han skulle hoppas och förmoda, att den fördom snart skulle falla, som sätter R. o. Ad. till ordförandeplatserna inom Utsk:n, i händelse R. o. Ad. nu ingick på den valprincip, som motionären tillstyrkt» Skulle det resultat inträffa, som Hr Cederschjöld synes åsyfta, så skulle vi inträda på den punkt, der R. o. Ad. stod, då Ståndet afslog den grundlagsförändring, som i detta afseende låg förberedd.
Jag tror, att R. o. Ad. vidtog detta afslag väl betänkt, emedan den erfarenhet jag samlat under riksdagar och Ulsk:s-arbeten lärt mig inse, huru svårt och nästan omöjligt det skulle vara för Utskm, att sjelfve bestämma sina val till ordförander, icke allenast inora hvarje särskildt Utsk., ulan äfven inom de sammansatta Utskm, och inom de enkla och sammansatta Utskms afdelningar.
Jag skulle föreställa mig, att det på sådant sätt nästan blefve omöjligt att få dessa sammansatta afdelningar i arbete, emedan de egentligen icke kunde få någon ordförande, förr än de sammanträffa, och således kommit i tillfälle att välja.
Då således, i min tanka, det skäl förfaller, som Hr Cederschjöld mäst har slödt sig vid, så Den 28 December.
695 nterstår det att betrakta, om R. o. Ad., i och för lättheten att genom val erhålla ordförande i Utskm, bör vidtaga den åtgärd, som motionären åsyftat.
Jag tror lika med dem, som redan yttrat sig, alt det icke vore lyckligt om en sådan åtgärd skulle bestämmas; emedan jag först och främst anser, att electorerna måhända derigenom skulle få lika många svårigheter att öfvervinna, som nu; men jag är äfven af den öfvertygelsen, som Frih.
Sprengtporten uttalat, huruvida R. o. Ad. skulle äga rättighet, enligt grundlagens stadgande, att vidtaga ett sådant beslut.
Åtminstone är det väl anledn. alt ifrågasätta en sådan rättighet; och då i grundlagen bestämdt uttalas den rättighet, som R. o. Ad. nu äger enligt Ridd.Ordn., och denna rättighet blifvit tillämpad äfven vid Landtmarskalks-klubbans förande, så finner jag, att denna tvetydighet skulle med mycket skäl kunna gifva anledning för de öfriga Stånden att i fråga sätta R. o.
Adis lagliga rätt, alt låta i Utsk. uppträda en annan ordförande, än den, som verkligen vore den äldste inom Riddarhuset.
Dessutom tillåter jag mig att yttra, att det skulle vara många gånger svårare för en R. o. Adis ledamot ibland de öfriga Stånden såsom deras ordförande, om han inträdde med den benämningen, att han verkligen vore såsom den skickligaste utsedd inom sitt Ständ.
Jag hemställer till R. o. Ad., om detta icke verkligen skulle stegra anspråken på ordföranden inom ett Utsk., och öka den missbelåtenhet, samt framkalla de sarkasmer, som jag haft tillfälle att ofta höra framkastas ronde R. o. Adis val till ordförande.
Jag tror, att detta mycket val undvikes derigenom, att hvar och en sin pligt likmätigt uppträder såsom ordförande, utan anspråk på att äga någon öfvervägande skicklighet.
Det är också ganska tydligt, att om R. o. Ad. nämner ordförande, utan att successivt nämna i hvilken ordning hvarje ledamot skall uppträda såsom ordförande, så uppstår det besynnerliga förhållande, som af 2me ledamöter före mig här blifvit framstäldt.
Jag afstyrker således motionen ur alla möjliga synpunkter, och tror, att den olägenhet, som nu finnes, skulle vida öfvervägas af de svårigheter, som motionens antagande skulle medföra.
Possei Det är egentligen med anledn. af Frih. Cederströms yttrande, som jag har begärt ordet.
Jag ber Frihin observera, att jag vid slutet af mitt anförande hänvisat på hvad som vid föregide riksdagar blifvit yttradt till fördel för det förslag, som jag förordat.
Jag anser skyldigheten fordra, att icke upptaga R. o. Adis tid med upprepande af hvad som tillförene blifvit anfördt, ehuru jag nu, i motsats emot min åsigt, hört så många talare, som hafva, icke allenast åter upprepat, utan också vidlyftigare utlagt både Utskis åsigter och hvad som vid föregide riksdagar blifvit sagdt lill försvar för det nu gällande förhållandet.
Vöre jag nu försedd med R. o.
Adis protocoll, så skulle jag kunna upplysa, att Frih.
Cederström haft en annan åsigt vid 1834 års riksdag, än den, som han nu förfäktar, hvilket synes uti Side och 696
Den 28 December. 9:de delarne af R. o. Ad:s protocoll för nämnde riksdag.
Det torde visserligen vara för mig förgäfves att nu yrka något annat, än hvad de flesta talarne här tillstyrkt, eller bifall till Utsk:s betänk.
; men jag qvarstår dock vid min begäran örn återremiss, och jag hoppas, att, om R. o. Ad. också icke nu vill helt och hållet antaga det förslag, som jag förordat, det likväl ibland R. o. Ad:s ledamöter skall finnas mänga, som hafva nog billighet att vid den blifvande voteringen icke förvägra en återremiss, på det att Utsk. må komma i tillfälle att fullständigare framlägga alla skäl både för och emot.
Med anledn. af hvad Hr von Hartmansdorff sednast anfört, om svårigheten för electorerna att väga Utsk:sledamöternas olika pund, får jag anmärka, alt det icke vore några andra än Utsk:ns ordförander, som behöfde vägas, och naturligtvis behöfde man dervid icke vara så särdeles nogräknad i vigten, utan blott han vägde något, så vore det nog.
För öfrigt ber jag att få tillägga hvad jag förra gången glömde, nemi. att jag har i Const.Utsk. upplefvat den händelse, att en adelsman, som satt för en hög Friherrlig ätt, och hade rum lill ordförandeplats, fördålde det inom Utsk. och lät Presidenten Baron von Ehrenheim taga klubban, hvilket denne gjorde i den öfvertygelse, att han verkligen var utsedd till ordförande; och den andra berättade detta för mig icke förr än långt fram i riksdagen, anförande såsom skäl, att han hade skämts för att taga klubban från en man, hvars underlydande han i en ganska låg tjenstegrad hade varit i Cabinettet.
Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s betänk, gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande.
Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade bifalla detta betänk.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att ja härvid öfverröstat nej.
Medan till följd häraf voter.propos. uppsattes, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att han, då numera alla å föredragningslistan för dagen upptagne mål förevarit till pröfning, låtit borttaga det anslag, som blifvit utfärdadt om plenum för e. m. Gr.
Jag vågar till E. Ex. hemställa, huruvida icke, då plenum icke kommer att fortsättas på e. m., de ifrån Utsk:n inkomna handlingar, måtte få bordläggas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade i anledn. häraf meddela, att han efter slutad votering ämnade anmäla såväl de från Utsk;n inkomna mål, som åtskilliga andra ärenden.
Upp - Den 28 December, 697 Upplästes till justering och godkändes följande votcr.propos.-.
Den som bifaller Ridd.Ulsk;s i meni.
N:o l(i afgihia betänk., ang:de Hr Lagerheims motion om förändring af 22 § Ridd.Ordn., voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer Ulsk:s berörde betänk, alt återremitteras.
- Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 31.
Upplästes följande af Frill.
Klingsporre, Mauritz, inlemnade mern.:
Då jag i enskilda angelägenheter nödgas afresa från riksdagen, får jag härmed afsäga mig min plats som ledamot i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. under anhållan alt vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o.
Ad. biföll denna anhållan, hvarefter H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att vid deras nästa sammanträde utse ej allenast en ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., i st. f. Frih.
Klingsporre, utan ock en suppleant i Exp.Ulsk. efter Frih. Cederström, Claes Rudolph, som blifvit vald att derstädes vara ordinarie ledamot, samt ledamöter att tjenstgöra i StatsUtsk., efter Hr af Harmens, Henrik Otto, och i Bevilln.Utsk., efter Hr Leijonanckar, Fredr. Wilhelm Erik Carl, hvilka erhållit 3:ne veckors tjenstledighet, räknad från denna dag.
Anmäldes till bordläggning följande från Ulsk:n inkomne ullähn och belänkm, nemi. från Bevillnings-Uts kottet: N:o 18, i anledn. af anmärkmr emot betänk.
N:o 11 ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskriflerne för tillämpningen deraf; Stats-Uts kottet:
N:o 99, ang:de ifrågaställd öfverflyttning till Riksg.cont. af befattningen med det till staden Wexiös återuppbyggande, efter 1843 års eldsvåda, beviljade allmänna låneunderstöd; N:o 100, i anledn. af åtskilliga husägares i Wexiö und. ansökning om lindring i betalningsvillkoren för dem tilldelade byggnadslån; N:o 101, i anledn. af ifrågaställda förändringar uti föreskrifterne, ang:de liqvidations- och bokföringssättet m. m. af brandskadade släder beviljade byggnadslån; N:o 102, i anledn. af förre Commissarien i Riksg.cont. A. Vougts ansökning om befrielse från en honom ådömd ersättningsskyldighet ; 5 H. 88 098 Dan 28 December.
N:o 103, i anleda, af väckt motion, ronde utdelningen af Just.ombudsm-.ns embetsberättelse!-; N:o lil, ang-.de ifrågaställa förändringar tili gällande stadganden, dels ronde sättet för markegångsprisens bestämmande, dels i fråga om beskaffenheten af afradsgild spanmål; N:o 112, i anledn. af K.
PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE iwewkkbsäiuehi ®®m jUDX&a, VI» JTögtima Bikafcagen i Ståcki) alm ÅR 1850.
Första Häftet.
Hörbergska Boktryckeriet, 185 0. - |i , , ... . |. 77 , 7 ■ 7. ' ' « • K •' n räxlu Kf^j $$)%}> . 1 /;V *4 i-i » Sedan R.
St., genom (»5 § i Riksdagsbeslutet af d. 24 Oclober 1848, blifvit kallade, alt till lagtima riksdag sig i lmfvudstaden infinna d. 15 November 1850, samt K. M., genom öppet nådigt Bref af d. 10 Juli sistnämnde år, behagat samtlige R.
St. derom erinra, blef å den sålunda utsatta dagen riksdag med vanliga ceremonier utblåst; och täcktes K. M. till Landtmarskalk i nåder utnämna En af Rikets Herrar, f. d. Justitia; Stats-Ministern, Presidenten, i K. M:s och Rikets Götha Hof-Rätt, Commendören med Stora Korset af K.
M:s Nordst.-Orden och R. af K.
Carl XIILs Orden, Hr Frih. Lars Herman Gyllenhaal, som, efter det han inför K.
M. aflagt Landtmarskalkseden och blifvit öfverlemnad till de 2:ne äldste närvarande Grefvar Öfverste Kammarherren m. m.
Maurits Axel Lewenhaupt och Öfver-Kammarherren m. m.
Hr Gr. Gustaf Göran Gabriel Oxenstjerna, begaf sig till
Riddarhuset och derstädes vid ingången emottogs af Ridd.-Direktai, Ridd.-Sekret. och öfriga till Ridd.Canceiliet hörande personer.
Derefter utsate H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., i öfverensstämmelse med 10 och 11 §§:ne i Ridd.Ordn. första upropet af R. o. Ad:s forsta anteckning lill nästpåföljande dag Lördagen d. 18 November kl. 10 f. m. och andra upropet af samma anteckning till Måndagen d. 18 November kl. 11 f. m.
Sedan såväl denna som den andra anteckningen, hvars båda uprop skedde på samma dag Tisdagen d. 19 November blifvit förrättade, sammanträdde H. R. o.
Ad. första gången Onsdagen den 20 November in pleno kl. lif. m. II.
Landtm, öpnade sammankomsten med följande tal: Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Riddersoch Adelsmän!
Då H. M. Konungen lät för mig tillkännagifva
Sin nådiga afsigt och vilja, att åt mig anförtro det lika hedrande som ansvarsfulla värf, att föra ordet bland H. R. o.
Ad. under det nu började riksmötet, upstodo hos mig många betänkligheter och stora be - i Den 20 November. kymmer.