Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Ridderskapet och Adeln re. dan denna dag beslutit, att vänligen inbjuda de öfrige Respective Riks-Stånden, att samfäldt med sig, efter sökt och erhållit nådigt tillstånd till Kongl. Majit uppträda och i underdånighet anhålla, att Hans Majit Konungen täcktes icke åtskilja Riksens Ständer, innan de hälsat Hans Majt för Svenska Folkets Lagkrönte Konung 5 fann Högloflige Ridderskapet och Adeln, i likhet med Högvördige Preste-Ståndets och Välloflige Borgare-Ståndets uti detta ämne fattade Beslut, för godt att äfven för sin del anmoda Expeditions-Utskottet att härom skyndsammeligen uppsätta en underdånig Adresse, som genom ep stor Deputation borde till Kongl. Majit i underdånighet aflemnas.
S. D. Remitterades Till Stats- och Oeconomi<z*Utsliatten:
Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer , med öfverlemnande af en utaf Committerade för Salpetter-ärenderna , afgifven underdånig Berättelse om Salpetter-näringens tillstånd.
Ut supra, gb 230 Den g Februarii. S. D. Remitterades Filt Stats,- och Banco Utskotten, Ett Memorial af Grefve von Platen, Balzar Bogislaus, angående Götha Canal arbetets fortgång och understödjande, jemte Yttranden i samma ämne af Gr-e fvarne von Platen och von Schwerin, Ftedric Bogislaus; Friherre Stael Von Holstein, Corfitz Ludvig, samt Herrar Mannerstam, Johanj Munck af Rosenschöld, Eberhard och af Brinkman, Gustaf, FUl Allmänna Besvärs,- och Oeconomi«•
Utskotten, Ett Memorial af Herr von Schulzenheim, David (den äldre), innefattande Anmärkningar vid Friherre Wrangels, Henning, Memorial, angående åt*killige föreslagne anstalter, i afseende å Landtbruks-Academiens Central Verkstad*.
S. D, Vid förnyad föredragning af Stats* Utskottets den 23 sistledne Januarii aflåtne samt den 27 eftermiddagen i samma månad på bordet lagde Memorial, hvarigenom Stats-Utskottet ansett Grefve Pipers , Carl Claes, den 10 sistledne Januarii till Stats- och Bevillnings-Utskotten remitterade Anförande, om Höganäs Stenkols - Verks Actie-ägares fritagande från ali Bevillning för Qrufvome, icke tillhöra Stats - Utskottets åtgärd, blef Stats-Utskottets berörde Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit, i följd hvaraf nyssnämnde fråga nu en - Den 9 Februarii.
231 dast till Bevillnings - Utskottet remitterades.
Vid föredragning af Sfats-Utskottets den 23 sistledne Januarii atlåcne samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående förhållandet med Löfås Silfververk, blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit; i sammanhang hvarmed och i afseende på uppsättandet af Riksens Ständers underdåniga Expedition till Kongl, Maj;t i detta ämne, ett af Herr Lagerhjelm, Pehr, ingifvit Anförande, nu äfven till Expeditions-Utskottet öfverlemnades.
S. D. Vid förnyad Föredragning af Bevillnings-Utskottets den 23 stistledne Januarii aflåtne , samt den 27 i samma månad eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående de allmänna Grunderne för den blifvande Bevillningens bestämmande, blef samma Memorial, i anledning af åtskilige dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Föredrogs ä nyo och gillades följande Stats Urskottets den 23 sistledne Januarii afgifne samt den 27 i samma månad eftermiddagen , på bordet lagda Utlåtanden , nemligen : 1:0
I anledning af Riksdags-Fullmägtiges för Götheborgs Stad, Herrar Sam.
Arvidsons , Lach. Widebergs och E. M. Lofflers Memorial, 232 Den g Februarii. om Police-Inrättningens derstädes underhållande af Statens Medel m. m. 2:0 I anledning af Kongl. Majits Nådiga Remiss, angående Härads-Skrifvaren Rydströms Pension, 3:0 I anledning af f, d.
Vice-Talemannen Jan Jonssons Motion, om Tullgarns Kungsgårds öfverlemnande till Hans Kongl. Höghet, KronPrinsen Oscar. 4:0 I anledning af Herr Biskoppens, Doctor Almqvists Memorial, om understöd af allmänna Medel för Kyrko- och Prestegårds-byggnaden i Neder Tomea Församling. 5:0 I anledning af Riksdags Fullmägtigen, J. J. Rutbergs Motion, om utbetalning af innestäende Pension för Kronofogden Westberg. 6:0
I anledning af Riksdags- och BancoFullmägtigen Anders Danielssans från Elfsborgs Län Memorial, om förbättring i Aflöningsvilkoren lör Krjgs-Revisions Betjeningen i Kongl. Kammar Rätten. 70 I anledning af Riksdags Fulfmägtiges frän Blekinge Memorial, om tillökte Compagnie-mötesplatser för Länets Båtsmans Indelning. 8:0 Angående Herr Borgmästaren Cederborgs hemställan, om tryckn.ng af åtskilliga Den 9 Februarii.
Handlingar, angående frågan om hämmande af Luxe och Öfverflöd ni. m. 9:0 Angående Riksdags-Fullmägtigens Olof Månssons frän Blekinge Län Memorial, om rättighet till Skatte-lösen af Lots-Hemman. 10:0 Angående Herr Capitainen, Friherre Stael von Holsteins Motion, om Jord-Ransakningars verkställande m, m. 11:0
Angående de i Borgare-Ståndet väckte Motioner om Postfrihet för Städernes Magistrater för deras Embets-bref samt vid afsändande af Krono-Uppbörden och Räkenskaperne m. m. 12:0
I anledning af åtskilige innom VäL loflige Borgare- och Hedervärda Bonde Stånden väckte Motioner, om åtal af Vederbörandes försummelse att insända de för Riks-Hufvudbokens uppgörande anbefaldte Omslut. 13:0 I anledning af Herr Borgmästarens och Lagmannens Kjellanders Memorial, om ändring i nu gällande föreskrifter om Magistraternes skyldighet, att förvara en Nyckel till Landt Ränterternes Cassa-Kistor.
Om hvilket allt de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen underrättas.
Vid förnyad Föredragning af Statsutskottets den 23 sistledne Januarii afgifne 234 Den 9 Februarii. samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjord Anmärkning vid dess den 24 sistledne December meddeldte Yttrande, angående afskrifning utaf värdet med flera kostnader, i och för åtskillige på Kungsholmen belägne, till Curhus upplåtne Bränneri Byggnader, blef samma Utlåtande tillika med Stats-Utskottes sistnämnde Yttrande af Ridderskapet och Adeln bifallet.
S. D. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets den 23 sistledne Januarii afgifne samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver Anmärkningar vid Utskottets den 24 sistledne December meddeldte Yttrande angående af Herr L. L.
Edelberg sökt'
Lån af allmänna Medel i och för Landskrona Stads Kyrkobyggnadj och sorn Stats-Utskottets sistnämnde Yttrande redan blifvit den 2 sistledne Januarii af Ridderskapet och Adeln bifallet, fann Ridderskapet och Adeln att Utskottets ifrågavarande Utlåtande nu endast borde läggas till Handlingarne.
Vid förnyad föredragning bifölls Bancor Utskottets den 26 sistledne Januarii afgifne samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af erhållen Remiss om präglande af en Skådepenning till åminnelse af den dag, då Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen uppnådde myndige År; hvarom de öfrige Respective Riks-Stånden skulle vänligen underrättas.
Den 9 Februarii. 23?
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard.- Sedan Högloflige Ridderskapet och Adeln redan den 2 dennes funnit godt förordna ett serskildt Utskott , bestående af det minsta möjliga antal Ledamöter af hvarje Riks-Stånd, för att utarbeta de allmänna grunderne, icke allenast lör indragning och sammnnslående af öfverflödiga Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad Arbets-methode, samt jag har anledning till den förmodan, att redan 2:ne RiksStånd jemväl beslutat ofvannämnde Utskott och tillika bestämdt Ledamöternes antal till Tolf; så får jag hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade, för sin del äfven bestämma det må r frågavarande Utskott bestå af 3;ne Ledamöter af hvarje Riks-Stånd, eller af tillsammans Tolf Ledamöter, Herr Grefven och EandlMarskalken föreslog att den af Herr Munck af Rosenschöld gjorde hemställan, mätte af Ridderskapet och Adeta gillas.
Hvilket Bifölls, Justerades följande:
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet-och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 9 Februarii 1818- S- D Sedan Högloflige Ridderskapet och Adeloden a:dra dennes eftermiddagen beslutit, defc 236 Den 9 Februarii. borde ett serskildt Utskott, bestående af det minsta möjliga antal Ledamöter af hvarje Riksstånd, tillsättas, för att utarbeta de Allmänna Grunderne icke allenast för indragning och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad Arbetsmetod; i hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Ridderskapet och Adeln förena; så fann Högloflige Ridderskapet och Adeln nu för godt, att för sin del bestämma, det skulle ifrågavarande Utskott bestå af trenne Ledamöter af hvarje Riks-Stånd eller af tillsammans Tolf Ledamöter, hvarom de öfrige Respective Riks-Stånden skulle vänligen underrättas.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | till 10 om aftonen.
In fidem Protocolli (X J.
Fredagen den 13 Februarii.
Uppbröts Herrar Electorers Lista till val af Ledamöter i följande Utskott, nemligen:
Den 13 Fehruarii, 237 1 LagUtskottet:
Efter N:0 1742, Herr von Schwartzer, Fullmägtig Grefve Posse, Arvid, OchN:o 222j, Herr Sylvander Josua: samt 1 Allmänna Besvärs- och Oeconomiee-Utskottct: Efter N:o 2146, Herr Bergencreutz, Lars Älgen Och befunnos hafva blifvit valde till Ledamöter: 1 Lag-XJtskottet: N:o 87 Herr Stråle af Öknaholm, Nils Wilhhelm, Förste Expeditions Secreterare j och N:o 1431 Herr Lilljenberg, Fullmägtig Herr Danckvardt, Gustaf Magnus, Assessor, samt 1 Allmänna Besvärs- och Oeconomiee-Utskottet".
N:0 440 Herr Didron, Johan Herrman Assessor.
Justerades Pleni-Protocollet för den 2 den? nes, förmiddagen.
Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard, ins stämde uti de af Herr berghman till nyssnämn* 238 Den 13 Felruarii, de Protocoll anförde Reservationer mot den af 9o:de § i RegeringsFormen gjorde tillämpning i afseende å Friherre Stael von Holsteins och Herr Grönhagens Motioner.
Herr Schönström, Pehr, anmärkte, att haft icke erfarit, det några Ledamöter, på sätt det nyss justerade Protocollet för den 2 dennes innehöll, yttrat deras bifall till Grefve Mörners, Adolph Göran, berörde dag, angående förståndet af 90 §. i RegeringsFormen gjorde Anförande, utan hade detsamma, enligt hvad Herr Schönström tyckt sig förnimma, snarare af åtskiliige Ledamöter blifvit ogilladt.
Undertecknad ProtoCölls förande, förklå» rade, att, enligt hvad hart med fullkomlig säkerhet erfarit, och det vid tillfället förde Memorial - Protocoll jemväl utvisade, åtskiliige Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter till Grefve Mörners ifrågavarande Anförande* yttrat deras bifall.
Friherre Cederström , Rudolph, tillkännagaf, det han erinrade sig, att han vid ifrågavarande tilfälle, äfven bordt åtskiliige Ledamöters bifall till hvad Grefve MöiUer då anfördt.
Grefve Mörner, Adolph Göran, upplästs följande:
Jag har ansett mig icke böra, uti mitt nyss uppläste munteliga Anförande, låta inflytta något mera, än hvartill MemoriaPProtocol; Den 13 Februarii.
239 let gal mig anledning.
Jag anhåller nu att få begagna det förbehåll, jag då tog mig den friheten göra, att få vid Justeringen af Protocollet, närmare utveckla mina tankar, om den 90 §■ i Regerings Formen tillämpning.
Jag vet väl, att en enskilt mans yttrade mening, icke i detta fall kan hafva någon påföljd och jag åsyftar visserligen icke att föranleda till någon öfverläggning; men jag kan icke undgå att anse det vara tillfredsställande och må hända nyttigt, att till Protocollet få bilägga mina tankar, och således åtminstone få bevisa, att jag icke haft för afsigt, att, utöfver hvad Grundlagen föreskrifvit, inskränka yttrande rättens frihet.
Det var, sedan Ridderskapet och Adeln i följe af en gjord framställning, om tillgången uti en bekant Rättegång, fått afhöra både fillmälen och förklaringar i detta ämne, sorn Högloflige Ridderskapet och Adeln, uppå erinran om innehållet af Regerings-Formens 90 §., beslöt att hela den Motion, som innehöll detta Anförande skulle förfalla och utur Protocollet utgå.
Det var för att emot alla iagttaga en lika rättvisa, som de af Herr Grönhagen uti dess Motion innefattade Anföranden, om serskildta händelser vid Policen, måste likaledes uteslutas, för att frågan skulle kunna remitteras.
Att vid de af Friherre Stael med flere värde Ledamöter, i anledning af Skånska Roteringen gjorde Anföranden, ett lika förhållande icke blef iagrtagit, grundar sig utan tvifvel på 8Q §. i Regerings-Formen, som med-; 24° Den 13.
Februarii. gifver, att förändringar uti Roteringen kunna, med Rikets Ständers och Konungens sammanstämmande beslut, äga rum, och detta var således ett serskildt fall vid hvilket sakens sammanhang fordrade, att om Motion skulle kunna göras borde äfven förhållandet utvecklas.
Men hvad de förstnämnde Motionerna angeck; så blefvo båda Författarne anmodade att utur sina Memorialer utesluta hvad som enligt GrundLagen icke kunde blifva ämne för Remiss.
Då tid dertill lemnades dem, då sluteligen sättet huru detta borde tillgå för dem anvistes, tror jag att hela detta förhållande tillräckeligen bevittnar , att den fullkomligaste agtning för yttrande rätten och att Mottons-rättigheten blifvit iagttagen.
Hvad nu åter sjelfva Hufvud-frägan eller Principen angår, så medger jag alldeles att då man ville ogilla den tillämpning af Grund-Lagarne, hvilken således ägt rum, gafs föga något skickligare sätt, än att framställa den, som en inskränkning af Tal-friheten och att för detta ändamål anföra de §. §. af Grund-Lagarne och RiddarhusOrdningen, som försäkra rättigheten att fritt tala och yttra sig, utan att anföra de vilkor, som för denna rättighetens utöfning med detsamma blifvit tillagde, utan att medgifva, det de öfrige ställen af Grund-Lagarne, som begränsa denna rättighet, fingo bibehålla deras bokstafliga mening.
Men för att upplysa om denna tolkning af Grund Lagarne - Den 13 Telruariit Hagarne också är den rätta, torde jag endast behöfva erindra, att då Regerings-Formens go §. innehåller:
Att under Riksens Ständers eller Deras Utskotts öfverläggningar och pröfning, må icke uti något annat fall, eller på något annat Sätt, än denna Grundlag bokstafveligen före* skrifver komma frågor, om Embets- och Tjen* stemäns till- och afsättande; Regerings* och Domare-Magternas Beslut, Resolutioner och Utslag, enskildta Medborgares och Corporationers förhållanden eller verkställigheten af nå* gon Lag, Författning eller Inrättningj” åter* står endast att undersöka, på hvad sätt nu varande Grundlagar medgifva, att frågor om verkställande Magtens åtgärder eller om en« skildta förhållanden kunna i Riks-Ständens öfverläggningar förekomma?
Då skall finnas att detta icke bör ske på något annat sätt än som i 106 och 107 §. §. af Regerings-Formen, och 29 samt 3o:de af Riksdags-Ordningen upp* gifves, och dessa §. §. angå de tillfällen då Anmärkningar emot någon Embetsman i behörig form göras och dessa Anmärkningar ifrån Constitutions-Utskottet återkomma samt
Ri* kets Ständer då äga att deröfver besluta.
Då nu, utom i sådana fall, frågör otn ser* skildte förhållanden eller Personer äro uttrycka* ligen undantagna, såsom de der icke få under Rikets Ständers öfverläggningar förekomma, och då, äfven i de fall då sådant är tillåtit, det är tillika uttryckeligen tillagt, att vid sådana öfverläggningar, Konungens Beslut i Mål* Ridd. och Ad, Fröt, lil B. 31, 33.
242 Den 13 Februarii. sorn röra enskildta Personers och Corporatio. ncrs rättigheter och angelägenheter icke kunna ens nämnas ännu mindre någon Rikets Ständers pröfning underställas,” då frågar jag, om icke Lagstiftarens afsigt är tydeligen uttryckt, att Rikets Ständer icke i allmänhet böra inlåta sig i öfverläggning och pröfning af verkställande Magtens åtgärder, eller af enskildta förhållanden och att för de fall då undantag ifrån denna Allmänna Regel äger rum, och en pröfningsrätt är Riksens Ständer förbehållen, har Lagstiftaren ändock velat sorgfälligt förekomma, att icke missbruk härvid skulle inträffa , att icke den verkställande Magtens anseende skulle kunna förringas, att icke Ständerre ifrån att vara Lagstiftande skulle blifva Styrande.
Orsaken är den som Montesquieu redan längesedan anmärkt, att om den som stiftar
Lagar äfven har rättigheten att tillämpa dem, behöfs endast att stifta obilliga Lagar för att obilligt låta dem utöfvas.
Men säger man, detta är hvad ingen bestrider; frågan är nu endast, om rättigheten att till grund för görande
Motioner anföra exempel af händelser och förhållanden, hvilka kunna tjena till 6tyrka för det förslag man vill framställa. —- Jag vet att saken blifvit så vänd; jag vet att man ansett en sådan rättighet såsom en följd af yttrande rätten, och att till stöd för denna satts man gifvit den tolkning åt ordet Frågor, som uti 90 §. förekommer, att dermed borde förstås detsamma som ett Mai eller en Actiom och följden skulle således vara, att så snart ett Anförande icke åsyftar ett tilltal eller en Den 13 Februarii. m så kallad Action , må det för öfrigt innehålla hvad för anmälan rörande enskildta händelser
Som hellst, så bör det icke allenast anses såsom till Formen oklanderligt, utan Remiss derutaf bör icke eller kunna förnekas.
Men för att närmare öfvertyga oss huruvida alla dessa påståenden ärO enlige med Regerings-Form, med Riksdags och Riddarhus-Ordning, må det till en början tillåtas mig fråga, på hvad grund det har blifvit tillåtit att gifva åt ordet, Frågor, i 90 §. af Regerings Formen en helt annan tydning än samma ord har i alla de Öfriga oell på alla andra stallen af Orundlagatne, dar det samma förekommer?
Då straxt ofvanför? uti 89 af Regerings Formen, utstakas hvilka frågor som i oeconomiskt afseende kunna blifva föremål för den Lagstiftande Magfens åtgärder; då uti <{6 § stadgas huru Allmänna frågor som i Ståndens Plena blifvit väckte böra behandlas; då uti Riksdags-OrdningenS 44 §. förklaras hvad med sådana Frågor bör förstås; då det heter att med Allmänna Frågor förstås Sådana som kunna eller böra komma under satntellge Riks-Ståndens öfverläggning och pröfning; (således icke de ämnen hvilka enligt 90$. af Regerings Formen blifvit derifån undantagne) kan man väl i något af dessa fall säga, att med ordet Frågor förstås hvad mart
Vill kalla att väcka ett Mål eller en Action?
Är icke den enkla och naturliga, följakteligen den rätta tydningen af ordet Frågor vid alla dessa tillfällen, att dermed menas detsamma som att bringa ett ämne å bane och blir icke detta annu tydligare genom ordet ufverläggningar, sorn 244 Den 13 Februarii. uti den oftanämnde 90 §. förekommer.
Om afsigten med det Stadgande, sorn i denna §. innefattas endast hade varit att hindra det Rikets Ständer icke skulle ingå uti någor» Action eller tilltal , i anledning af sådana ämnen som där äro undantagne, så hade ja ordet pröfning varit tillräckeiigt för att uttrycka Lagstiftarens afsigt 5 ty en öfverläggning kan möjligen supponeras utan att någon åtgärd följer derpå, men ett tilltal bör icke kunna förutsättas utan någon slags föregången pröfning; men då nu ordet öfverläggning äfven blifvit tillagt, så utvisar ju detta, att det är ej allenast pröfuingen, men också öfverläggningen, som Lagstiftaren förbudit, och att det är således ej blott de åtgärder, som kunde följa derpå, men också sjelfva öfverläggningen, rörande sådana ämnen, som Lagstiftaren velat förekomma.
Men hvad är som gör början till öfverläggningen annat än anmälan eller anförandet af en satts eller ett ämne, och då man Vid framställningen af ett Förslag inblandar speciela Casus eller Personliga förhållanden, så gor man ju äfven dessa till ämne för offer» läggningen?
Har icke erfarenheten af alla de tillfällen, då sådana serskildta händelser blifvit härstädes omnämnde , redan ådagalagt att föga något factum kan anföras, som ej af olika Per. söner olika anses:
Att ett sådant anförande således ger anledning till en undersökning af verkeliga förhållandet och att detta icke kan utreAas utan en öfverläggning, hvilken är det som Lagstiftaren förbudit. —•
Jag vet således icke hvad som berättigar att åt ordet Frågor uti Den 13 Felruarii• 245 90 §. gifva en helt annan tydning än samma ord har, på alla öfriga stallen i Grundlagen och hvilken tydning af go §. är tillika stridande emot hvad ordalydelsen och sammanhanget för öfrigt i denna §. tillkännagifver.
— Den värde Talaren, som mäst utbredt sig i dietta ämne, har också insett svårigheterna härvid och derföre medgifvit att tvekan får äga rum om $0 §s. rätta tillämpning.
Men det oaktadt har han straxt derpå icke tvekat att förklara, att allt syntes honom intyga , att afsigten med den oftanämnde go §. likasom med Riksdags-Ordningens 29, vore att bestämma Rikets Ständers Handlingssätt i vissa beskrifna fall, men ej att bestämma deras Handlingssätt i allmänhet, vid författandet af Motioner och under Discussioner.
Jag för min del kan ej annat än tro alldeles tvärtom, och jag kan ej annat finna, än att den så ofta nämnde 90 §. utvisar hvilka ämnen sorn i allmänhet ej få i Riksens Ständers öfverläggningar förekomma, och medger endast undantag från detta allmänna -Stadgandet i de fall, som Grundlagen tydeligen på andra ställen utmärkt och som jag ofvanföre haft den äran nämna.
Men vid detta tillfälle karr jag ej undgå tillika anmärka, att här förekommer en alldeles oväntad sammanblandning af den 90 §. i Regerings-Formen med den 29 i Riksdags-Ordningen.
Samma Talare hade likväl redan i det föregående framställt den frågan, om dessa håda §.§. kunna gemensamt bestämma någon åtgärd?
När vid svaret på denna fråga, man då ganska rigtigt urskiljde, i hvilka serskildta fall den senare är tillämplig?
Den 13 Februarii. hvarföre har man sedermera begått en rak motsägelse, om icke emedan m3n insåg, att den inskränkning man ville gifva åt den 90 §:s tillämpning icke kunde äga rum , utan att borrblanda den med den 29 i Riksdags Ordningen, Det är lika sant att den sisnämrde angår egentejigen vissa bestämda fall, som det är sant att den förra är gällande i alla andra och vid alla öfriga Rikets Ständers och deras Utskotts öfverläggningar.
Men det oaktadt är det ej nain Ire sant, att dessa bada §.§. ehuru den ena innehåller ett generelt och den andra ett specielt Stadgande, likväl båda hafva det gemensamt att de utmärka Lagstiftarens afsigt att hindra den Lagstiftande Magten att ingripa j de öfrigas område och att blifva antingen Styrande eller Domare.
Det är i sådant hänseende dessa §.§. kunnat gemensamt åberopas , ehuru det är en sanning att den 90 §. är tillräcklig för att förekomma alla öfverläggningar, sorn emot dess och Grundlagers öfriga Stadganden äro stridande.
Men säger man, det är ingen som vill betaga denna §. sin bindande kraft; man vill endast förblifva i åtnju* tande af de rättigheter, som 50 och 78 § §. i Riks'ags Ordningen ‘-arnt 35 §. i Riddarhusordningen åt Ridderskapet och ddeln och RiksStåndens Medlemmar bevarat, Lätom oss då se hvad dessa §.§ innehålla.
Den fo §. i Riksdags-Ordningen lyder så: ”Hvarje Stånds Ledamot äge rätt att 1 Plenum stående och från sin plats till Protocollet fritt tala och utlåta sig, i alla frågor, som undet öfverläggande tomma och om lagligheten af allt som innom Ståndet Den 13 Februarii. 247 s/g tilldrager’.
Denna §. säger således icke, att alla ämnen skola komma till öfverläggning; den motsäger således icke den 90 §. i Rege* rings-Formen, som utmärker hvilka ämnen, som ej fä komma under öfverläggning, och deo berättigar icke en Stånds-Ledamot, att i denna egenskap , yttra sig otn lagligheten af andra händelser än de, som innom Ståndet förefalla.
Den 78 §. i samma Grundlag försäkrar
Riksdagsman ”att ej någon tid kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti Riks-Stånden eller något Rikets Ständers Utskott, utan att det Stånd till hvilket han hörer sådant genom ett uttryckeligt beslut tillåtit.
Manne denna , hvilken ingen ting förändrar af de öfrigas Stadganden, men som framför andra Medborgare försäkrar åt Riksdagsmannen större rättigheter, då den fri kallar honom från allt ansvar, icke med detsamma kan anses ålägga honom högre förbindelser?
Den 35 §. i Riddarhus-Ordningen synes närmare bestämma detta, då den säger, att ”hvar och en anteknad och närvarande Ledamot äge rättighet att mundtligen eller skrifteteligen väcka alla sädann frågor, hvilka enligt Gruridlagarne kunna i Ständens Plena upptagas”, Här är Lagstiftarens mening tydeligen uttryckt, och då det gifves Frågor, hvilka icke kunna i Ståndens Plena upptagas, så måste rättesnöret derföre hämtas af de öfriga föreskrifter i Grundlagen, angående de ämnen hvilka ej få under öfverläggning förekomma.
Jag finnér ingenstädes uti dessa Stadganden, angående yttrande Rätten, någon anledning att det skulle vara til* Ven 13 Februarih låtit att disscursive eller såsom