Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Privilegier blifvit emot vissa bestämda vilkor förvissade, derom, att i rigtig Succession vid Åborätten å Krono-Hemman varda bibehållit; anser jag det» utväg böra vidtagas, att oftaberörde ersättning utgår uti något indragit Adelsfane Boställe eller annan disponible Militiae Indelning och Krono-Lägenhet, dermed Fordrings-ägarne sjelfve anse sig nöjde och belåtne, och som efter laga värdering och uppskattning befinnes mot fordringens belopp vara svarande.
Fl vadan jag anhåller, att det uppläste
Betänkandet med desse mine anmärkningar, mätte till Utskottet återremitteras.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landtm Marskalken framstäld Proposition; blef Statsutskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremittcradt.
Föredrogs å nyo Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomiae-Utskottens den 16 dennes afgifne, samt den 21 i samma månad tor* t
49» middagen på bordet lagde Utlåtande, i aniee!» ning af Kongl.
Maj-.ts Nådiga Proposition, an, gående inrättande af Allmänna Arbets- och Corrections Hus på Borgholms Slott och i Wadstena.
Herr Manner stam, Johan: Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, som föranledt Stats-Utskottets Betänkande, åsyftar tvenne ändamål med ifrågaställde Corrections-Inrärtningar, det ena att anskaffa säkrare och mera afpassade förvarings ställen för sådana Personer, hvilka, enligt nu gällande Författningar, kunna till Arbete vid Corrections-Hus försändas; det andra, att enligt Riksens Ständers vid l8iy års Riksdag gjorde underdåniga hemställan förbereda sådana Inrättningar, som efter förändring af na varande bestraffningssätt, kunde såsom Corrections-Hus begagnas.
I bägge afseenden är Carlskrona ett af de minst tjenliga ställen i Riket — För det närvarande är utrymmet otillräckligt, och ehuru jag gerna medgifver, att försändningen af Lösdrifvare stundom må hända i sednare åren blifvit för mycket utsträckt, och att så väl F'örfattningarne i d^tta fall, som deras verkställighet torde böra underkastas en närmare granskning, hvarigenom antalet af Arbets-fångar betydligt skulle minskas, anser jag likväl Arbets- och Corrections-Husen böra på andra ställen än de ai Utskotten föreslagne inrättas
Om Wadstena och i synnerhet
Borgholm dertill äro de tjenligaste, kan jag icke af egen fullständig 5co Dm s? April. kännedom bedomina, men att Carlskrona icke är passande, vågar jag med full öfvertygelse pasta — Uti en Stad, der en mängd grofva brottslingar förvaras och dereu större Garnizon är förlagd, bör icke — äfven om Localen vore till ändamålet afpassad, en större Correctionsänstalt inrättas.
Jag kan visserligen icke klandra , att StatsUtskottet, som under denna Riksdag sorgfälligt sökt bespara Utgifter för Stats-Verkef, icke anslagit större Summa årligen; men jag befarar att den för de tvenne ofvannämnde ändamålen blir otillräck elig , hellst jag anser nödvändigt, att Corrections-Hus äro i ordning till dess att det nya Lag-Verket hinner fullbordas, hvilket man till nästa Riksdag torde kunna vänta; och j3P tar mig häraf anledning föreslå, att, på det ett så allmänt vigtigt ändamål, sorn det ifrågavarande, icke skall förfelas, Banquen må förskjuta fyllnaden, i den af Kongl. Majit proponerade nödiga Summan, derifrån likväl förmodeligen kommer att afräknas den kostnad, som erfordras till Arbetsfångarnas underhäll på de ställen der de nu äro förlagde.
Ehuru mycket Banquen blifvit anlitad, finner jag mindre betänkeligt att tillstyrka förskott till sådana Företag, hvaraf hela Riket får nytta, än de som till uppbyggande af Scholor och Kyrkor för serskilta
Städer äro beviljade.-— Om Betänkandet blifver till Stats-Utskottet återremitterat, torde äfven Banco-Utskottets
Utlåtande i oftanämnde omständighet blifva infordradr.
Den 27 April' 5P x Friherre Boye, Ludvig, uppläste följande:
I mera än ett afseende fordrar detta ämne en serskild uppmärksamhet af Lagstiftande Magten.
Vid föregående Riksdagar hafva Ständerne insett angelägenheten af, att anstalter vidtogos, de der kunde lemna tillfälle till verkställighet åt den förbättring i Sveriges SrnffLagar, som vore af Lag - Comitcens Arbete att förvänta.
Ständerne hafva i underdånighet begärt, att Kongl.
Majit täcktes vara betänkt på vidtagande af sådana Anstalter ; och i följe deraf har Kongl. Maj.-t nu gjordt Ständerne Nådig Proposition om anslag tili Kostnaderne.
Stats- och Oeconomia-Utskotten, häröfver hörde, hafva nu afgifvit detta Betänkande, deri Anslaget är långt nerom tillräckligheten för all annan Anstalt, än den, som Utskotten föreslår, msn hvilken åter är af natur, att utgöra alldeles motsatsen af det vackra ändamål , den moraliska syftning, som legat till grund för Ständernas nyssnämnde begäran, äfvensom för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition.
Förbättrade blefvo visserligen icke de Lagar, som kunde tillåta, att med hopen af Marstrands och Carlskrona Ankar-Smedjors fångar, att med allt hvad Sverige har rysvärdast af lllgerniugs-män, skulle sammanblandas hela detta stora antäf af unga och ännu otörderfvade Medborgare, hvilkas enda brott består uti, Ben 2?
April. att, i en tid, då Jordbruks-Näringen icke mera lemnar alla Arbetare sysselsättning, sakna den, samt dermed också sakna laga försvar.
Och af endast sådan orsak blifva, till följe af våra Police-Lagar, öfverlemnade åt Corrections Hasen. —i Förderfligheten af all sådan sammanblandning, äfvensom omöjligheten att den förekomma, då Corrections Inrättningen är förlagd på Fästningarna, har tillräckligen visrdt sig i Carlskrona, der Corrections-Fångame oftast måste nyttjas till gemensamt
Arbete med de grofva brottslirigarne ; och, i alla fall, icke skulla kunna alldeles af hällas från all bekantskap med dem.
Det var likväl för att sådant förekomma; det var för att hindra etr umgänge, som kunde medföra Corrections-Fångarnes ytterligare förfall i laster; det var för att åt de, blott för sysslolöshet arresterade, bevara möjligheten och hoppet, att kunna ofördetfvade återgå till Samhället; det var likväl för detta vackra och angelägna ändamål, som Corrections-Inrättningar beslöts; men när nu Utskottet föreslår, att desse Inrättningar skola förläggas till Fästningarne, för att, med mindre kostnad kunna begagna samma bevakning, som de grofva brottslingarne; så frågar jag; hvad vore val resultatet annat, än att, med (öfvergiivande af hela det moraliska ändamålet, lemna ät förderfvet hvarje, af tillfälligheten, ja! kan hända snart af sjelfva omöjligheten att finna sysselsättning , försvarslös Medborgare, Sorn dermed också vore för alltid för Samhället förlorad — o;h — hvarföre detta?
Jo! för det att kostnaden vore mindre.
Len 2?
Innan J gän.
Mine Herrar! att lemna bifall deråt, innan J gån, att, tor besparing af ganska måttliga Summor, spilla Moralitetens och Stats-omtar.kms fordringan, i detfa ämne; så värdigas besinna vidden af de följder, som ett sådant beslut skall medföra.
Det är en sorglig erinran jag bar att härvid göra; men den är sann, och är, i dubbelt afseende, för vigtig, för att undanhållas
Det är nemligen en sanning, att alia Fästningar och Corrections Hus vimla af Fångar, af hvilkas antal största delen äro Personer endast för försvarslöshet, ditsatte; Personer åt hvilka man icke utan orättvisa , kan ovilkorligen gifva namn af vanartige:
Och sanning är att det är just på dessa sista åren, som denna förökning i Fån* garnes antal tillkommit.
Man bor icke undra på. att de Riksdagsmän, boende i Hufvudstaden, hvilka neka tillvarelsen af en Penn in gebrist, äfven neka tillvarelsen af dets naturliga verkan på Allmänna sysselsättningen , och derigenom på Sedligheten, samt derigenom åter på Popubtionen; men jag åberopar hvarje Riksdagsman ifrån Landsorterne till vi-tne, på den förändring t Jordbrulcasens belägenhet, Som tillkommit i mohn af Penninge-bristen p en förändring, sorn redan gjordt, att Jordbrukaren ser S-ig nödsakad, att inskränka antalet afsina Tjenstehjon till det minst möjliga;, att blott nödhjelpsvis skota sin jord med det minst möjliga i kostnad; samt att icke försvara flere.
Personer, än hvilkas Krono Utlagor nan också vill åtaga sig att betala, Häraf har redan kändt , att en.mängd, y°4 Den 2?
April. kan hända, redan förfätlig, om han vore till Z:ffar, känd, sf arbersfcke Personer, befinner sig utan försvar; och i nödvändighet att antin, gen strömma till Städerne. eller stryka Landet ikring, för att söka sysselsättning:
Och då detta icke alltid lyckas, fa de snart sine rum på Corrections Huser. elier rästncogarne.
Dessa olyckliga offer för våra Financier ers omsorg, att förbättra Pappers myntets värde, vesa icke grundorsaken till deras öde, och förbanna oss icke anno; men de skola snart göra det, närderas antal skall» allt mer och mer, förökas, och orsaken dermed också blir för menige man begriplig.
Ja, Mine Herrar! det är .icke svårt att förutse, art om de Finance Principer, som varit sedan j8i2 rådande, skola ännu i fem ar fortfara, sä skall, i ovilkorlig följd af deni, ock å en åttondedel af den tili Jordbruket höjande Arbets-Class, befinna sig på Fästnjtigac och Corrections Hus; under det att, troligen, én icke obetydlig dei af ännu idoge Näringsidkare befolka vära Bysättnings-Häckten. jag enskär hjerteligen, att jag, i detta omdöme, ina af utgången vederläggas; men emedlertid anser jag mig böra till Höglofiige Ridderskapers och Ädelns kloka, rättvisa och satrmetsömma p:öfning ödmjukast öfverlemna, huruvida — då vi icke kunna fritaga oss från förebrå, elsen, att hafva genom våra Finance-Beslut, varit till stor del vällande till.Sysslolösheten hos desse Personer, hvilka så tungt benala den — Vi kunna frigöra oss från förbindelsen , att nå^ot bättre sörja för deras bevakande, att åtminstone icke blifva till Moralen forderfvade, Den i?
April. samt derigenom en börda för Samhället och sig sjelfva.
För min del tror jag , att var pligt är sådan, och att denna pligt är så heligt förbindande, att i jemförelse tiii den, hvarje småagtig besparings-omsorg är ett hinder af allt för liten vigt.
Jag kan icke föreställa mig någon omöjlighet, att påfinna medel till fy il nåden i det anslag, som Konungens Nådiga Proposition begär; men om redan ägande StatsInkomster neka all tillgång dertill, sa’vågar jag ödmjukast hemställa, om icke till en sådan fyllnad i Anslaget, Tullen å någon inkommande Öfverflöd® Artikel, såsom till exempel på Caffe, till i skilling på Skålpundet kdnöe förökas.
Jag anhåller vördnadsfullt att, i anledning af hvad jag nu haft äran anföra, återremus å Betänkandet måtte beviljas.
Härefter tilläde Friherre Boye munteligen:
Det vore redan mycket vunnit, om, af de båda Corrections-lnrättningarne, den ena, den minst kostsamma, kunde komma til! stand; och då man efrersinnar den, visserligen icke betydliga skillnad, som är emellan hvad till Wadstena Corrections Hus begäres, och hvad af Utskottet är föreslagit; så synes man med skäl kunna vänta en så måttlig lörökning i Anslaget, då början, på ett ställe, åtminstone kunde göras.
Jag har blifvit förekommen af den värda Ledamot, som först talade i afseende på åsigterne för de af Den 2?
Maj:t i Nåder föreslagne CorrectionsImättningar, hvilka äsigter för hvar Svensk man och ännu mera för hvar Människovän böra äga ett stort värde, jag Isan icke eller annat än vitsorda den värde Ledamotens yttrande om otillräckligheten i Carlskrona Arbetsinrättning, att intaga större antal Personer och och ännu mera att uppfylla det dermed åsyftade ändamål.
Icke mera än 200 sådane hafva utrymme inom Arbetshuset, der tillfälle icke gifves att skilja dem åt till olika behandling, och alla måste dessutom följas åt på Kronans, Arbeten, under sådan bevakning, som merendels ombytlig , icke eller kan verka till deras förbättring.
De till Arbetsinrättningen dötrida Personer, som utöfver förenämnde antal an komma, måste ofta 60 å 70 till antalet och äfven derutöfver förvaras* på Fästningen ibland de grofsta, Missgern-ings-Män, och i sådane Fängelse-rum, sorn icke en gäng emot dem, uppfylla mänsklighetens, fordringar.
Då jäg haft tillfälle att på närmare häll känna detta Arbetsmanskaps öde, kan jag icke nog ifrigt beklaga det, nog vördnadsfullt,, deruti önska en förbättring..
Det kan. väl icke af mig medgifvas att ibland detta Arbetsmanskap finnas sådana, sorn, endast för sysslolöshet blifvit der insatte; men sysslolösheten-, har likväl varit första grunden till de fel med fylleri eller annan liderlighet, sorn vållat så mängas ofärd, hvarifrån åtminstone någon del kunde räddas; och då det dessutom är uppen-. lat, att 40a Personer af dylik beskaffenhet
April 5 °1 dväljas på flere Rikets Fästningar, förmodeligen i samma usla om icke sämre belägenhet än de i Carlskrona, lärer val icke något föremål kunna anses mera värdigt for Samhället, än att pä en gäng komma sä många vilseförda människor til! förbättring och tillika bereda utrymme för en mildare bestraffning, odr om än Statens tillgångar icke skulle medgifva den af Kongl. Majit i Nåder föreslagna Summa, tror jag likväl att ingen Bevillning folie sig lättare än den, sorn erlades till ett så v i g t i g t ändamål.
Jag kan dessutom icke neka mig en jemförelse, som sjelfmant erbjuder sig; den nemligen, att Höglofiige Stats Utskottet icke längesedan ansett Nummer-Lorteriet böra upphöra, och den deraf uppkommande Statsbrist genom
Bevillning ersättas
Denna ersättning uppgår i det närmaste till samma Summa, sorn för Corrections Inrättningarne erfordras och jag frågar tryggt hvarje om sitt Fädernesland och sina Medborgare ömsint man, hvilkctdera af dessa föremål som mäst förtjena afseende.
Af hvad jag nu haft äran anföra, tror jag mig äga anledning begära åte nemi ss af Betander och att tillika hos Höglofiige Stats-Utskottet anhålla om utfinnande af Medel till uppfyllande af Kongl. Majus Lands.
Fadei liga afsigter, hvarvid de kostnader sorn till Arbetsmanskapets underhåll i Carlskrona och till alla lösa Personers hållande på Fästningnrne för det närvarande utgå, och ingendera kunna vara obetydlige, måtre komma i beräkning med de no anslagne 20,000 R:dr , sam; någon utväg Ben 2?
Apvii.
Varda föreslagen till
Låns upptagande för att fylla bristen intill nästa Riksdag , då tillgångar förmodeligen kunna gifvas, att densamma godtgöra.
Ehuru jag säkerligen icke lyckas att vederlägga hvad sorn blifvit anfördt, anhåller jag dock att få i korthet visa, att Utskottet ej med liknöjdhet behandlat denna fråga.
Vid detta tillfälle torde kunna göras samma Reflexion hvartill man ofta förut haft anledning vid granskning af uppgjorda Förshger, att nemligen mera afseende fästes vid hvad man vill, än hvad man kan åstadkomma; Jag tror ock att icke nog afseende i t gjordt på Rikets ställning vid ifrågavarande project , ott förvandla ruinsrne af ett gammalt slott tili Coirections-hus och från hela Riket samla Lösdrifvare vid Bornholm för O att sysselsättas med Landtbruk.
Månne en fattig
Arbetare skulle möjligen, på sådant sätt tiilstäldt, finna sin uträkning vid att blifva Corrections-hjon?
Utskottet har icke gifvit anledning dertill att Lösdrifvare och~m:ndre brottslingar skulle med till Fästningsstraff dömde g*öfre förbrytare sammanblandas , utan Utskottet har blott yttrat att med en mindre kostnad förvarings-rum för de förstnämnde äfven borde i Fästningarne kunna inredas.
Hvad Marstrand angår, så är det i anseende till sin kringflutna belägenhet i min tanka till en Correctionshus Inrättning passande , och om ej med Åkerbruk •, kunde val annan sysselsättning gifvas, Carlsk ronäs isolerade läge och. den Gar.»
April. 5oy nizons-styrka där finnes, gör detta ställe äfven för en dylik Inrättning tjenligt.
Dessutom är, hvad Utskottet rörande Corrections.Imättningac derstädes föreslagit, endast nämdt i förbigående.
Om för öfrigt Corrections anstalter skola blifva mot ändamålet svarande, så torde de snarare böra inrättas i mindre scala, än att, såsom planen innehåller, lösdrifvare skola på ett ställe sammanhopas från ganska aflägsne Provincer, hvarigenom svårigheterne för dem okas att efter undergången Correction och vunnen förbättring skaffa sjg Laga försvar, då de blifvit från hemorten långt afsldljde.
Jag tror alltså det skulle vara långt nyttigare att med allmänna Medel understödja de redan i flere Provincer med framgång började Corrections Inrättningar, och der sådana icke finnas dertill uppmuntra.
Den anmärkning, att penningebrist är orsaken till den r.u mera än förr rådande sysslolösheten, förefaller mig rätt besynnerlig, då Rörelse-Capitalet de sednare 9 åren varit dubbelt så stort som förut.
Jemte det jag nu sluteligen får anhålla om Ridderskåpets och Adelns uppmärksamhet dervid, att det af Utskottet föreslsgne ökade Anslag för Corrections.Inrättningar är ganska betydligt, kan jag icke neka mig yttra, att jag tror det vara Stats-Utskotfets pligt att tillse det medel gifvas till åttkillige andra äfven magtpåliggande behof, och att, ehuru det skulle vara ganska fägnesamt, att. alltid kunna tillstyrka hvad som föreslås, är det likväl någon gång ganska nyttigt att afstyrka. *10 Den a?
Jag hämstaller således att Utskottets Betänkande måtte bifallas.
Herr Sparre, B<npt Erland-.
Flere värde Talare hafva så väl utveckladt mänsklighetens fordran på Corrections-Inrättningar, att jag icke deri anser något behöfva tilläggas, utan förenar mig i alla delar med dem.
Då jag genom min Embets-befattning är i tillfälle att känna nu nuvarande förhållandet, tror jag mig deremot pligtig upplysa, att Fånge-antalet på Fästningame uppgick den sista Martii till 1057, och ehuru genom den betydliga utvidgning rummen i sednare tider fått, 1130 nu sammanlagdt på alla Fästningame kunna rymmas, voro således ändå endast 73 rum ledige, hvilket utrymme ganska säkert innom loppet af året upptages , då ingen ytterligare möjlighet till förökadt Fänge-utrymme på Fästningame migvetterligen gifves; men om ock Fångarne skulle på Fästningame kunna logeras, kunna de likväl icke der finna den, både för deras Moralitet och Physik så nödiga sysselsättning, som behöfves.
De hufvudsakligaste Arbeten, som på Fäst* ningarne kunna förekomma äro Byggnader, och desse bero af de vanligen knappa Anslagen, sorn icke lemna tillfälle att begagna det nu så ökade Fånge-antalet:
Dessutom äro desse Arbeten i sin natur periodiska och kunna endast den kortare tiden af året bedrifvas, hvarigenom de den längre tiden lemna Fångarne sysslolöse.
Om Personer , som blifvit beröfvade friheten, skola kunna jämt sysslosättas, lärer det nödvändigt böra ske med Ma - I Den 2?
511 nufactur- eller Fabriks-Arbeten, och desse fordra vidiyftige localer , som Fästningarre ej äga, och som näppeligen der kunna beredas.
Desse skäl lära betydligen visa nödvändigheten af Corrections Inrättnitigarnes skiljande frän Fästningarne, och anhåller jag derföre att denna min Anmärkning, i händelse af åtarremiss, må fä åtlélja Utskottets Betänkande.
Grefve v. Rosen, Axel-. 1 öfverensstämmelse tned hvad Herr Sparre anfört, lår jag upplysa att Marstiands, Elfsborgs och Götheborgs Fästningar äro så upplyllde, att utan nya Logementer kunna icke flere Fångar der inrymmas och på Elfsborg öfverstiger deras antal Garnizons-styrkan.
Friherre Stael ven Holstein, Corfitz Ludvig:
Jemte det jag förenar mig med Herr Påhlman uti yrkande af bifall å Utskottets Betänkande, får jag göra en anmärkning, som ingen annan framställt.
Man klagar öfver Lösdrifvare-hopens tilltagande.
Man vill inrätta Correctionshus, emedan deras kringstrykande icke är en följd deiaf att de begått brott samt äro vanarade till sina Personer , utan af lättja och orkeslöshet.
Det är kändt att \ eller J-;del äc ungt Folk.
Jag förstår således ej hvatföre man icke skulle kunna annorledes begagna dem.
Om Värfnings Placatet sattes i verkställighet, skulle Statens kostnad af Corrections Inrättningar betydebgen besparas.
Friherre Boye-, Jag anhåller ödmjukast att *12 Den 27 April, få göra några erindring^r vid de yttrander, man afgifvit, i anledning af mitt upplästa anförande:
Det är möjligt att jag ej ratt förstått Herr Påhlman; men om lians mening kunde vara, att bestrida, det Personer för ingen brottslighet, men b'ott för försvarslöshet, dömas till Corrections-husen, så skulle jag åberopa de Jiär närvarande Herrar LandshÖfdingar, hvilka oftast utöfva denna Domsrätt.
Jag är vand att från de märkvärdige händelser jag ser, leta mig fram till deras naturliga orsaker; ty jag tror icke pä vidunderliga Phenomener i frågan om stora förändringar i arbetande Clas* sens tillstånd och seder.
När jag erfarit, att, enligt hvad Fång-Förteckningarne, som till Justitiffi-Cancellers-Embetet inkomma, upplysa, Corrections.hjonens antal, sedan 5 å6 år, gått till en förvånande förökning; när jag tror mig veta, atc Stockholms Corrections-hus, som ehuru icke längesedan anbgdt, icke var beräkn&dt på mera än 200 Fångar, nu hyser 5oo:de; när jag tror mig känna, att denna ofanteliga mängd af Personer, som dels för mindre svår vanart och dels för försvarslöshet belasta Corrections-husen och Fästningarne, består, till Största delen af unga, arbetslöra Personer, och den Allmoge, som vanligen älskar sin hemort och där, i fordna tider, aldrig saknade hvarken års-tjenst eller annan sysselsättning; så kan jag, då jag skall söka', en naturlig orsak till en så märkvärdig förändring, icke finna någon annan än den, som ligger 1 allmänna fattigdomen, förorsakad af vära Finance Be - Den 2?
April, Beslut, och af vår olyckliga öfverdrift i omsorgen, att, som man kallar det, förbättra Pappers-myntets värde.
Orsakens verkan är ganska naturlig.
Sedan Krono-Utlagors och Tjenstehjons löners, svårighet att åstadkommas, försatt mången Bonde , som förut hade två Drängar, att nu åtnöjas med en; och den andra
Drängen för samma orsak, icke får annaa tjenst, så blir denne först syslolös, derefter brödlös och sedermera af sjelfva nöden vanartig , eller Landtstrykare ; och stadnar sluteligen pä Fästning eiler Corrections-husen.
Jag lernnar åt hvar man att äga huruvida Finance principer sorn hellst; men kan för min del Omöjeligen icke förändra mina, hvilka åter icke stä tillsammans med någon öfvertro.
Herr von Heyme, Georg: Herr Påhlman har upptagit de fläste skälen för Utskottets hemställan, så att jag dertill får blott tillägga, att Utskottet har, under öfverläggning i detta ämne, erhållit den upplysning, att i de fläste Län enskildte Correctionshus redan äro inrättade; och att i andra Län åter medel dertill äro samlade.
Dessa Inrättningar torde också blifva mera lämpelige för ändamålet än de Corrections-anstalter uti Wadstena och på Borgholm , som äro i fråga.
Grefve Gyllenborg, jjohan Henning, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, sä lydande: Ridd. och Ad.
Prof. V B. 2 AJd. , 66.
Den 2f April, Ehuru, vid nu varande större behof af StafsAnslag , och inskränktare tillgångar, jag väl inser, det Högloflige Stats-Utskottet icke kunnat ingå i tillstyrkande af de större kostnader för Corrections-lnrättningar , Kongl.
Majit i Dess Nådiga Proposition i Nåder föreslår, hade jag likväl trodt, att i ett ämne af så stor vigt för Allmännna säkerheten, Utskottet icke bordt inskränka sig till det mindre Stats anslag 3 som är föreslagit, utan att tillika öppna utväg till möjligen blifvande ytterligare nödige kostnader till detta föremål, och således, om ej Anslaget ansetts kunna ökas, åtminstone derjemte kunnat tillstyrkt, att af ansbgne extra Utgifts-medel äfven i samma ändamål kunde vid inträffande behof få användas.
Med den öfvertygelse att nödige Mesurer i afseende pä Corrections-anstalter icke böra underlåtas, hade jag trott att Utskottet kunnat, vid besvarande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, jemte anmälan af Stats-anslaget äfven ingå i tillstyrkande af utvägar till beredande af framtida inskränkning i Corrections-Fångars antal, samt en till deras förhållande lämpelig behandling, och då jag gjort mig det hopp, att icke nödgas söka förnämsta orsaken till ökadt antal Corrections-Fångar i en tilltagande större benägenhet hos Nationen för Lag-brott, utan att orsakerne förnämligast borde sökas i felagti* ge Oeconomiske anstalter, förmodar jag att en framställning af omdömet i detta afseende vore både lämpelig och nyttig.
Vid en närmare granskning af förhållande i afseende till dem, som befinnas pä Correctionshus, förmodar Den 2.?
April. jag det skall upplysas, att, större delen af dem' ditkommit, icke såsom brottslige utan blott saknande års'-tjenst och utvägar att genom