Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Exc. härefter framställt propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, för så vidt den afsåge VesterNorrlands län, samt denna propos. besvarats med flere nej och några ja; gjordes propos. på afslag å Betänkrt, dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej; Och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 22 och 23 dennes bordlagde Betänk.
N:o 202, i ani. af väckt motion om undersökning rör:de till flottan hörande segellinieskepps användbarhet för krigsbruk m. m.
Min mening är icke att yttra mig öfver frågan i sin helhet, utan endast öfver några af Utsk:ts motiver, som synas mig, om icke oriktiga, dock vilseledande.
Sålunda yttras att kostnaden för »förbyggnad» upgår till 75 proc. och för en »svår reparation» till 50 af den ursprungliga kostnaden.
Genom denna beräkning kommer Utsk:t till den konklusion, att de å linieskeppet
Fäderneslandet nedlagde kostnader upgått till 175 proc. af hvad nybyggnaden utgjorde, så att man skulle kunnat hafva 2 å 3 nya linieskepp i st. för ett enda.
Men dessa reparationer afse endast fartygets skrof, hvilket vanligen endast upgår till hälften af fartygets hela kostnad.
Vidare säges det, att linieskeppet Försigtigheten skulle vara 6 0 år gammalt.
Förh:det är att
Försigtigheten efter 1850 undergått en sådan reparation att fartyget är i godt stånd och nästan fullkomligt komplett.
Det är ett af de största linieskepp vi hafva.
Sedermera yttras att I)#n 24 Oktober f. tu.
Prins Oscar, Gustaf (Jen Store och Skandinavien firo mindre än något af nutidens slagskepp.
Det är sanct, men de äro dock icke mindre än åtskilige Engelska fartyg, som under loppet af 1850—60 försågos med ångmaehiner och gjorde tjenst i Östersjön.
Slutligen har Utsk:t ansett att ganska mycket af slopade fartygs inredning m. m. skulle kunna användas till nybyggnad af andra.
Man vet huru olämpligt det är att i eji ny byggnad inlägga gamla materialier, och det är min åsigt att högst få af de materialier, som erhållas genom slopning af fartyg, kunna användas på nva sådana.
Jag har endast velat göra dessa anmärkn.-r, för att icke genom stillatigande hafva ansetts godkänna alla de motiver och uplysningar, som af Utsk:t äro framställde.
För öfrigt yrkar jag bifall till Betäok:t, Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef förevsde Betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Upplästes och godkändes Exp.Utsk:ts nedannämnde förslag till §§ i Riksd.beslutet, nemi.:
N:o 34, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning; N:o 35, ang:de återvinnande af krononybygge, som förre innehafvaren genom transport sig afhändt; N:o 36, i fråga ona införande af s. k. tjenstehjonsböeker; N:o 37, ang:de förändring i föreskrifterna rör:de äktenskapsskillnad; N:o 38, ang:de utarbetande af förslag till en ny Sjölag m. m.; N:o 39, i fråga om tullbevillningen; N:a 40, i fråga om stämplade pappersafgiften; N:o 41, ang:de utvidgade rättigheter för Mosaiske trosbekännare; N:o 42, angrde Presterskapets aflöning; N:o 43, ang:de tiden för Nattvardens utdelande; N:o 44, ang:de allmänna beväringen; samt N:o 45, ang:de fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader.
Föredrogs, men begärdes på bordet, Exp.Ufsk:ts förslag tili R.
St:rs underd. skrifvelse till Kongl. Maj:t, i anledn. af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, med det af komiterade afgitna underd. betänk, och förslag, ang:de kommunalstyrelse. R. o. Ad. åtskiljdes kl. */* 2 e - In fidem, O. Braket.
De ri 24 Oktober e. m. 345 Onsdagen den 24 Oktober 1860- Plenum kl. V2 ® e. m.
Justerades 3 prot.-utdr. för förmiddagens plenum samt prot:t för den 11 sisth Juli f. m. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig, anförde skriftligen:
Alltsedan de första dagarna af nu pågående riksdag har Riddarh.
Sekrebn, till följd af sjuklighet, varit förhindrad att sin tjenst utöfva.
Denna sjuklighet synes ännu fortfara, enär Hr Riddarh.- Sekret:n, oaktadt han för omkring sex veckor sedan ifrån utlandet till hufvudstaden återkommit, icke till tjenstgöring sig anmält.
Under sådana förhållanden kan vara att befara att han allt framgent af samma sjuklighet kunde se sig förhindrad att, regelmessigt åtminstone, sin tjenst bestrida.
Då likväl en ganska naturlig önskan hos honom att, i så fäll, sin tjenst frånträda, kunde möta hinder i den omständighet att han ännu icke, enligt stadgandet uti § 13 af instruktion för Riddarh.Direktion, är till pension berättigad, får jag vördsammast föreslå att, Riddarh.
Direktionen må bemyndigas att, om under mellantiden emellan denna och nästkom:de riksdag, Riddarh.Sekret:», till följd af fortfarande sjuklighet, skulle se sig föranlåten >att om afsked anhålla, sådant bevilja med tilläggande åt honom af en årlig pension till belopp af 1,500 rdr rmt.
Jag tror att detta förslag, under den förutsättning, som ligger till grund för detsamma, motsvarar så väl R. o. Adois fördel som dess värdighet, enär med den sednare icke torde sammanstå att, utan anslående af pension, afskeda en dess tjensteman, hvilken under fem riksdagar fört dess protokoller och sedan, icke till följd af oduglighet, utan i och för sjuklighet, godvilligt och med sjelfupofifraude i afs:de på tjenstens fromma, denna tjenst frånträder.
Remitterades till Riddarh.Utsk:t.
Anmäldes och bordlädes Allm. Besv.- 0. Ekon. Utsk.-ts Mera.
N:o 203, i ani.
RiksStåudens olika beslut vid behandlingen af Utskds förnyade Betänk.
N:o 201, i fråga om det af komiterade upgjorda förslag till förorda, om landsting.
Den 24 Oktober e. tn.
Då detta ärende utan tvifvel är ett bland de vigtigaste, som inom riksdagens snart inträffade slut kan förekomma, och det är angeläget, att beslut deri snart fattas, anhåller jag, att det måtte blifva upfördt först på föredragningslistan till nästa plenum.
Med ani. af Hr Dal mans framställning, ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, att i förmiddagens plenum bordlädes dels ett Utlåt, från StatsUtsk:t, som rörer Statsverkets inkomster och utgifter, samt dels ett från Bevillu.Utsk:t, anglde bevillningen, hvilka båda Betänk:n jag anser vara af den vigt, att något annat icke lämpligen torde böra sättas framför dem, hvarföre jag i detta fall får afstyrka bifall till Hr Dalmans förslag.
Jag vill gifva vika för Frih.
Åkerhjelms åsigt i denna fråga, men anhåller dock, att det af mig omnämnda målet måtte j>å föredragningslistan upföras näst efter de Betänkm, sorn Frih.
Åkerhjelm angifvit. II.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, erinrade derom, att främst å målslistan torde böra sättss Exped.Utsk:ts skrifvelseförslag N:o 186, ang:de koramunalstyrelser.
Efter den uplysning, som H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, afgifvit, får jag till de Hrr, som yrkat förändring i föredragningslistan, hemställa, huruvida ej Exped.Utsk:ts skrifvelseförslag bör först afgöras.
Exc. Hr Gr. o. Landtmms härefter framstälda propos. , beslöt B. o. Ad., att främst å föredragningslistan för nästa plenum skulle upföras Exped.Utsk:ts skrifvelseförslag N:o 186, samt att närmast i ordningen efter detsamma skulle uptagas nedannämnde Mern. ecb Betänkm, nemi.: StatsUtskits Mern.
N:o 219, BevilIn.Utsk:ts Betänkm N:ris 48 och 49, samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Mern.
N;o 203.
Anmäldes och begärdes på bordet Riddarh.Utsk:ts Utlåt.
N:o 20, i ani. af Hr Anreps, Gabriel, Mern. ang:de det åt honora anslagna arfvode för utgifvande af Svenska Adelns Åttartaflor.
Föredrogos och lades till handlingarne från MedSt:n ankomna prot.utdrag, nemi. från PresteSt:t för tiden från och med den 28 sisth Sept. till och med den 19 denne», från BorgareS;t från
Den 25 Oktober. 347 och med d. 26 Sept. till och med d. 17 dennes, samt frän BoudeSt:t från och med den 28 Sept. till och med den 17 dennes. II. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e. m.
Thorsdag!1» den 25 Oktober 1860- Plenum kl.
Justerades ett prot.utdrag för den 24 dennes.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde ifrån Utsk:n inkomne Mern. och Betänk:n, nemi. från StatsUtskottet: N:o 221, i ani. af verkställd omröstning i åtskilliga till statsregleringen hörande frågor; Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o 204, i ani. af ltiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver Utsk:ts Betänk.
N:o 183; N:o 205, i ani. af ett
Stånds beslut vid handläggning af Utskits Mern.
N:o 193; N:o 206, i ani. af väckt motion om bildande af en pensionsfond för prestmän af de tillgångar, som genom biskopsembetena3 indragning kunde erhållas; samt N:o 207, i ani. af väckt motion om rätt till erhållande, efter utsyning, af skogsalster från kronans marker för sjelfegande frälsebönder samt laudtbönder inom Norrbottens län m. m.
Föredrogs Exp.Utsk:ts den 24 dennes bordlagde Skrifvelseförslag N.-o 186, i ani. af K.
Skrifvelse med det af komiterade afgifna betänk, och förslag ang:de kommunalstyrelser.
St:r vid sistförflutna riksdag hos K.
M:t i underd. anhöllo om utarbetande af förslag till nytt lands - 348 Den 25 Oktober. ting, så hegärde Ständerna i sammanhang dermed, att en revision af lagarne ang:de kommunallagstiftningen måtte verkställas.
Den revision, som blifvit resultatet af denna framställning, liar af Ständerna, såvidt jag inser, ej blifvit genomgången och granskad annorlunda. än i sammanhang och med afs:de på frågan om landstinget, i och för hvilket detta förslag blifvit utarbetadt.
Att lör vinnande af tid Ekon.Utskit i särskilta afdelningar aflåtit sina sammanjemkningsförslag, har jag ej ansett vara olämpligt, alldenstund det dermed åsyftade ändamålet, eller vinnandet af tid, verkligen blifvit vunnet.
På så sätt att gå till väga, hafva i detta ögonblick verkligen 3:ne delar af ämnet hunnit blifva genomgångna, men att denna omständighet skulle föranleda dertill, att Ständerna nu särskildt skulle aflåta en underd. skrifvelse, innefattande dess utlåt, öfver dessa 3:ne delar af frågan, anser jag ej vara riktigt.
Jag har nemi, ej funnit något erkännande af Ständerna att en omarbetning af kommunallörfattningarne vore nödvändig, annorlunda än, på sätt Ständerna äfven vid sista riksdagen yttrade, i sammanhang med förslaget om landsting.
Skulle Ständerna således aflåta en underd. skrifvelse i den forin, som här blifvit föreslagen, tror jag att frågan derigenom fick ett utseende, som alldeles ej vore det rätta.
Enligt mitt förmenande är det helt och hållet ett misstag att denna skrifvelse blifvit aflåten förr, än äfven frågan om Ständernas utlåt, i afs:de på landstinget i densamma kunde inflyta.
Hvad som dessutom ovilkorligen i detta Exp.Utsk:ts skrifvelseförslag är oriktigt, är att Utsk:t i slutet af detsamma säger, att R.
St:r i frågan om landstinget komma att i särskild skrifvelse sig utlåta.
Detta är alldeles oriktigt, så mycket mera, som vi ännu ej med bestämdhet veta om någon sådan skrifvelse blifver aflåten eller ej, och under sådane förhållanden är det alltid oriktigt att på förhand binda Ständerna vid ett löfte, som de måhända ej kunna upfylla.
Fördenskull vågar jag hemställa, om ej det riktigaste förfarandet vöre, att denria Exp.TJt.sk:ts skrifvelse blefve återremitterad, med förständigande för U t sk :t att i afs:de å densamma afbida frågan om landstingets afgörande, på det att svaret måtte på en gäng i densamma kunna inlagas.
Skulle åter R. o. Ad. ej finna detta lämpligt, anhåller jag åtminstone att R. o. Ad. för dess del beslutade att sista meningen, eller den som talar om löftet angide skrilvelsen rör:de landstinget, måtte ur förslaget utgå.
För min del finner jag icke, på sätt Gr.
Sparre yrkat, någon anledning, hvarken till återiemiss eller till någon omstöpning af nu föredragne skrifvelseförslag, vara förhanden.
En sådan åtgärd skulle, enligt mitt förmenande, helt och hållet tillintetgöra hela detta förslag.
Jag tror, att efter allt hvad som i detta ämne blifvit taladt, det är vår skyldighet att aflåta svar, åtminstone på de delar, vi hunnit granska.
Det är visserligen mycket illa att vi ej hunnit behörigen granska äfven den sista delen af förslaget eller frågan om landstinget, men då vi veta att K. M:t i sin Nåd.
Propos. förklarat, att han ernade, efter inhemtande af Ständernas tankar, öfver frågan höra vederbörande
Den 25 Oktober. 34» aukforiteters omdöme, anser jag, att det är vår skyldighet att till K.
M:t aflåta en underd. skrifvelse, innefattande beslutet öfver de delar, som hunnit blifva af Ständerna genomgångna; hvarföre jag för min del tillstyrker den föreslagna skrifvelsens aflätande till K. M:t.
Sparre har yttrat, att han icke a nsåg att en skrifvelse, som blott innefattande svar å vissa delar å eli af K. M:t afgifven Nåd.
Skrifvelse, af Ständerna kunde aflåtas, utan att man borde vänta tills förslaget i sin helhet blifvit afgjordt.
I allmänhet medger jag riktigheten af denna grundsats; likväl veta vi, att K. M:t aflåler en Nåd.
Propos. till li. St:r, t. ex. ang:de statsverkets tillstånd och behof, hvilken besvaras i flera serskildta skrifvelse!', allt efter de olika hufvudtitlarne.
Hiir eger samma förhållande rum; här är nemi. fråga om 4 olika lagförslag.
St:r hafva fattat sina beslut öfver de trenne första och i ani. deraf är fråga här om att aflåta en underd. skrifvelse, hvari Exp.Utsk:t dels meddelar Ständernas beslut i förenämnde alside, dels omförmäler att Utsk:t snart skall inkomma med en skrifvelse rör:de det 4:de förslaget, hvilket ännu ej hunnit af Ständerna granskas.
Jag finner ej något hvarken mot. grundlag eller praxis begånget fel i detta sätt att gå tillväga, hvarföre jag fortfarande icke kan finna annat, än att li. o. Ad. skulle handla i högsta grad orätt, om det Höglofl.
Ståndet skulle, på sätt Gr.
Sparre yrkat, förhindra den ifrågav:de underd. skrifvelsens utlåtande tili K. M:t.
Det torde väl vara en temligen ovanlig procedur, att Ständerna, vid tillkännagifvande af sina åsigter i en fråga, öfverlemna delvis sina tankar om samma fråga, i stället för att yttra sig öfver densamma i sin helhet.
Då sådant blifvit föreslaget af Exp.Utsk:t, måste man göra sig reda för, hvad som egentligen är hufvudsaken i denna fråga.
Hulvudsakeu är väl här, att söka åstadkomma en kommunalrepresentation, sådan sorn det ifrågav.de Ekon.Utsk:ts förslag antyder, eller med andra ord att söka införa landstinget, med de modifikationer de särskilta Stånden bestämt.
St:r vid förra riksdagen i sin till K, M:t afgifna underd. skrifvelse anhöllo om en revision af då gällande kommunalförfattningar, så skedde Jetta med hufvudsakligt afs:de fästadt derå, att denna revision måtte af Ständerna granskas i sammanhang med frågan om landstinget.
Under sådane förhållanden synes det mig vara påtagligt att skrifvelse!) i detta ämne ej tili K.
M:t bör expedieras förr, än frågan i sin helhet blir afgjord.
Således kan jag för min del ej finna att frågan på minsta sätt blifver undanskjuten derigenom, att R. o. Ad. nu beslutar en återremiss af detta Betänk, till Exp.Utsk:t, i syftemål att ärendet der mätte hvila tills frågan om landstinget blifver afgjord.
Jag måste således förena mig med Gr.
Sparre derom, att det rättaste vore att återförvisa frågan till Utsk:t och att den der blifver hvilanda till dess frågan om landstinget nått dea utredning att Ständerna öfver densamma uttalat sin opinion.
Åtminstone auser jag att sista stro - 350 D en 2-ä Ok t Ober. fen, eller den, som talar om att Ständerna i en särskild skrifvelse komma att utlåta sig öfver frågan om landstinget, borde nr skrifvelseförslaget borttagas, alldenstund det ännu ej är säkert, huru* Vida Ständerna verkligen kunna upfylla detta löfte eller ej.
På dessa skäl anhåller jag att Betänkit måtte till Utsk:t återremitteras.
Sparre har klandrande fäst sig vid det i slutet af detta skrifvelseförslag förekommande löfte, att nemi.
Ständerna i en särskild skrifvelse skulle komma att yttra sig öfver frågan om landstinget.
För min del tror jag att Exp.Utskit haft fullkomlig anledning att göra detta tillägg, ty på den ståndpunkt frågan f. n. befinner sig, måste hvar och en medgifva, att det ej är omöjligt, utan tvertom mycket antagligt, att frågan om landstinget verkligen kan innan riksdagens slut bringas till afgörande.
Ty dertill fordras ej något annat än voter.-propos:ns godkännande af trenne Stånd och att Stånden sedan bilda ett förstärkt Ekon.- Utsk., för att der votera öfver frågan.
Dessa äro de enda åtgärder, som ännu erfordras, och jag tror ej att någon i detta ögonblick kan upstå och säga, att detta ej kan medhinnas innan Tisdagen.
Af dessa skäl får jag lof att motsätta mig den begärda återremissen.
Att frågan härom blifvit väckl af Gr.
Sparre var kanske ej så oväntadt, emedan den värde
Grin från början visat sig som en häftig motståndare till alla dessa 4 lagar, men jag skulle tro, att han handlat värdigare, om han sålunda ej hade upträdt för att hindra den sista handläggningen af frågan, då det likväl var han, som, då detta förslaget först på detta rum föredrogs, begärde att detsamma skulle få hvila på bordet till nästa riksdag — en åtgärd, hvarigenom den värde Gr:n åstadkom ett upskof i frågans behandling af öfver 14 dagar.
Jag anhåller om bifall till den ifrågav:de underd. skrifvelseu.
Här är väl egentligen fråga om att tillse huruvida Exp.Utsk:t riktigt upfattat hvad som äi Ständernas beslut i ämnet.
Har Dtsk:t det gjort, hvilket jag förmodar, så är det väl också gifvet, att det ej tillkommer 11. o. Ad. att förhindra en så beskaffad skrifvelses aflåtande, som tillkännagifver för K. M:t Ständernas yttrande i frågan.
Här har visserligen blifvit af den förste talaren aufördt att man ej borde ingå med denna skrifvelse förr, än äfven skrifvelsen i alside å landstinget kunde införas.
Dessa författningsförslag äro likväl bestämdt skiljda åt; här är ju ej fråga om annat än ett meddelande af Ständernas gemensamma tankar i alside å de 3:ne första delarne af förslaget.
Jag säger., sorn Hr von Koch, att det visserligen är mycket illa att vi ej medhunnit granska äfven den sista delen af förslaget, men icke böra vi derföre afskala möjligheten för K.
Mit att höra Ständernas tankar åtminstone öfver de delar, som blifvit genomgångua.
Jag för min del får anhålla om bifall till Exp.Utskits ifrågavide skrifvelseförslag.
För min del kan jag
Den in Oktober.
35i ej finna annat än med vanlig form öfverensstämmande, att, då ett förslag, ehuru omfattande flera delar, blifvit af K.
M:t aflätet, man äfven i ett sammanhang bör meddela sina yttranden deröfver; men å andra sidan är jag äfven öfvertygad derom, att, med afs:de å de tankar, som vid behandlingen af denna fråga gjort sig gällande, det är föga utsigt att få en sådan åsigt antagen.
Hvad sjelfva skrifvelseförslaget beträffar, tager jag mig friheten att mot detsamma framställa 2:ne anmärkningar.
Den första gäller slutstrofen eller den mening, hvari Utsk:t utlofvar, att snart inkomma med en skrifvelse, rörande Ständernas beslut i afseende på frågan om landstinget.
Exped.Utsk:t har, enligt mitt förmenande, gått utöfver gränserna af sin befogenhet, då Utskit företagit sig att å Ständernas vägnar afgifva några löften till K. M:t.
Ständerna hafva icke bemyndigat Exped.Utskit att i detta afseende något yttra, utan är Utskits enda åliggande att, med ledning af Ständernas beslut, upsätta de underd. skrifvelseförslagen.
Då Utsk:t således genom införandet af detta löfte i skrifvelseförslaget, enligt mitt förmenande, gått för långt, vågar jag anhålla att den i fråga vide slutstrofen måtte utgå.
Vidare ber jag att få fästa upmärksamheten på en omständighet, som af de ifriga anhängarne af kommunallagförslagen många gånger framhållits som ett »kylande pulver» för oss andra, som ej varit lika fullkomligt öfvertygade om förträffligheten af desamma.
Det omförmäles nemi. i K. Mits Nåd.
Propos. att K.
Mit, efter Ständernas hörande, äfven ernade inhemta vederbörande auktoriteters omdöme i frågan.
Det synes mig att det varit i sin ordning att Exp.Utskit i sin recit hade talat om en sådan granskning och ej, som nu varit fallet, med tystnad förbigått hela denna omständighet.
Jag anhåller således för min del, att detta skrifvelseförslag måtte till Exp.Utskit återremitteras, med förständigande för Utskit, att dels i ingressen i skrifvelscu intaga hvad K.
Mit i sin Nåd.
Propos. omnämnt derom, att K.
Mit ämnar låta Ständernas Utlåt, i ämnet pröfvas af vederbörande auktoriteter, och att dels utesluta ur skrifvelsen sista meningen, der
Utskit talar om att snart inkomma med yttrande angide Ständernas beslut i alside på landstinget.
Sparrei Till försvar för det ifrågavide skrifvelseförslaget har blifvit sagdt, att man kunde ganska väl besvara en del af den Nådiga Skrifvelsen, på samma grund, som man algi iver särskildt svar på de olika hufvudtitlarne.
Jag anhåller nu att få återföia i minnet den utgångspunkt, jag valt för mitt första yttrande i frågan, att Ständerna nemi. aldrig begärt en revision af kommunalförfattningarne under andra vilkor än i sammanhang med förslaget om landsting, att K.
M:t ej aflåtit detta förslag till Ständerna annat än på grund af Ständernas berörde önskan, samt slutligen att
Ständerna ej förehaft till grankniug dessa trenne förslag på annat sätt än som grund för den byggnad, för hvilken landstinget skulle utgöra slutstenen.
Då således Ständerna icke under andra, än de nyss upräknade förhållandena, företagit sig granskningen af dessa trenne särskilta förslag, så får ovilkorligen frågan, genom Ständernas afla - 3S2 t)en 25 Oktober. tande af den ifrågavtde anderd, skrifvelse», ett helt annat resultat inför K. M:t, än det K. M:t, vid aflåtandet af sin skrifvelse angtde kommunallagarne, åsyftat, och det är på dessa skäl jag anhåller om skrifvelseförslagets återremitterande till Utsk;t.
Hr Printzensköld, Carl: Exp.Utsktt är en så beskaffad delegation af Ständerna, som alltid blifver utsatt som skott-tafla för Ständernas klandrande omdömen.
Om detta Utsk. skyndar sig med arbetena, för att derigenom ådagalägga, att ej något hinder möter från dess sida att afsluta riksdagen på den tid, sorn dertill blifvit bestämd, så klandrar man Utsk:t för densaken; när
Utsktt å andra sidan dröjer med ärendernas expedierande, så att riksdagens afslutande mäste upskjutas en eller annan dag, så får Utsktt äfven derföre upbära förebråelser, så att sannerligen jag vet, huru Utsktt skall gå tillväga för att undvika klander.
Hvad denna fråga beträffar, kan jag ej undgå att säga, att, ehuru jag i lika mått med Utsktts öfriga ledamöter delar ansvaret äfven för denna expedition, jag likvisst ej deltagit i justeringen af densamma, emedan, till följd af den omständighet, att Utsktt, i anseende till den stora mängd af expeditioner som måste upsättas och justeras, sett sig nödsakadt att albeta på tvenne afdelningar, jag ej arbetat på deri afdelning, som handlagt detta ärende.
Likvisst, ehuru i väsendtligaste män fritageu från det klander, som i detta alside blifvit rigtadt mot Utsktt, anser jag dock det vara min skyldighet, att vid detta tillfälle säga några ord till Utsktts försvar.
Utsktt har nemi. sett, huruledes det Utsk., som handlagt frågan, inkommit med särskilda Betänkta öfver, om jag så får säga, hvarje »balk» särskildt, ty hela författningen består verkligen af 4 särskildta afdelningar, hvilka jäg, i likhet med allmänna lagens afdelningar, vill kalla balkar.
Om det nu ej är mot god ordning stridande, att när man vill antaga nya lagar, man antager hvarje balk för sig, synes mig, 'sora det ingalunda skulle vara rormvidrigt att äfven behandla förevtde fråga på samma sätt.
Exp.Utsktt har således ådagalagt att det ej velat fördröja expedierandet af denna fråga, och derföre har äfven Utsktt vidtagit den enda utvägen, som förefanns, nemi. att afgifva yttrande öfver de delar, om hvilka Ii. 8t:rs beslut kommit Utsktt tillhanda, och det var på den grunden som Utsktt skiljde de tre första afdelningarne af förslaget från den fjerde.
Hade Utsktt deremot upskjutit med sitt skrifvelseförslag, derföre att frågan i sin helhet äunu icke hunnit blifva af Stånden genomgången och afgjord, så är jag ganska säker på att Utsktt både inom och utom
Stånden hade fått emottaga det skarpaste klander, och jag är temligen förvissad derom, att Utsktts ordförande i främsta rummet blifvit angripen och anklagad derföre, att han egenmäktigt sökt undertrycka ett förslag, hvilket från så många sidor förklarats för ett af de vigtigaste oell lyckligaste, som under denna riksdag blifvit Iramstäldt, så att om man undersöker motiverna till Exp.Utsktts förfaringssätt, jag då är förvissad derom, att hvarje opartisk domare skall förklara att Exp.Utsk:t, långt ifrån att Den 25 Oktober, SSS att hafva begått någon olaglighet, hade i stället utsatt sig för det rättvisaste klander, i fall Utsk:t ej till Ständerna afgifvit ett underd. skrifvelseförslag åtminstone öfver de delar deraf, hvarom RiksStms beslut kommit Utsk:t tillhanda.