Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B. utvisar, skulle under denna dag till Rikets Ständer aöåtas.
Ex protocolio Edvard Seldener.
\s« 1©&.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående medels anvisande till ett vägarbete i Norrbottens län, för af böjande af der befarad hungersnöd; Gifven Stockholms Slott den 17 April 1863.
I ändamål att bereda tillfälle till arbetsförtjenst för den genom sistlidet års missvext lidande befolkningen inom den i detta afseende framför andra hemsökta Gellivara socken, hvars invånares antal vid 186*2 års slut, enligt uppgift, utgjorde 2,511, deraf omkring 1,870 Finnar och Lappar, har Kongl. Majits Befallningshafvande i Norrbottens län uti skrifvelse den 12 nästlidne Mars hos Kongl.
Majit gjort underdånig framställning om medels anvisande för utförande af en föreslagen viiganliiggning emellan Skröfelfven och Gellivara kyrkoplats.
För detta arbetsförelag, hvarmed afses alt från Skröfvens by, der Skröfelfven, en bigren till Kalix eif, upphör att vara med båt farbar, erhålla en 12 fot bred väg af 6 mil 13,800 fots längd till nämnde kyrkoplats och sålunda genom en oafbruten kommunikationsled sammanbinda denna plats med kustlandet, hafva redan år 1860 af Löjtnanten R.
Schough blifvit upprättade plan och kostnadsförslag, upptagande: för vägen emellan Gellivara och Leipojerf, 2 mil 20,800 fot R:dr 30,859: — för d:o från Leipojerf till Hackas, 2 mil 1,000 fot » 25,150: — och d:o från Hackas till Skröfven, 1 mil 28,000 fot . . . » 23,730: — eller tillsammans R:dr 77,739: — 6 Kongl. Maj:ts Nåd.
Prop. Ns 102.
Nämnda anläggning anses blifva af största vigt för den pä kommunikationer särdeles vanlottade Gellivara socken, hvarest, när vinterföret upphört, ej finnes annat sätt för den fattige nybyggaren att hemforsla sina oundgängligaste förnödenhetsvaror, än att, efter en vådlig och kostsam transport uppföre strida, af strömfall besvärade elfvar, efter obanade stigar på egna skuldror fortskaffa desamma; och Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande har upplyst, att, äfven om ifrägasatt jernvägsanläggning mellan Gellivara malmberg och Storbacken vid gränsen mellan Jockmocks och Ofver-Luleå socknar kommer att utföras, vägen förbi Skröfven ändock är af behofvet påkallad, emedan jernvägen komme att dragas genom vestra, mindre bebyggda delen af Gellivara, till föga gagn för den på betydligt afstånd derifrån i östra delen bosatta befolkningen.
Maj:ts Befallningshafvande har tillika anmält, att, ehuru Kongl. Maj:ts Befallningshafvande funne angeläget att, såsom förut varit tilltänkt, upptaga väg utefter he!o sträckningen från Gellivara till Kangis i Ofver-Kalix socken, hvaraf nu ifrågavarande väg utgör en del, och haft för afsigt att föranstalta ytterligare undersökning för väganläggning jemväl emellan Skröfven och Kangis, för att sedermera i ett sammanhang göra underdånig framställning om understöd för arbetet i sin helhet, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likväl af nu för handen varande omständigheter ansett sig föranlåten att, utan afbidan af lämplig tid för berörda undersökning, söka åstadkomma medel för den mindre vägdelen; och har Kongl. Majrts
Befallningshafvande sålunda i underdånighet hemställt: att af tillgängliga medel måtte anvisas, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, hela den af Löjtnanten Schough beräknade kostnadssumman, 77,759 R:dr, till utförande af vägganläggningen mellan Gellivara och Skröfven, eller ock att, derest hinder häremot skulle möta, dock för sträckningen emellan Leipojerf och Skröfven måtte beviljas den derför uppgifna summan af tillsammans 46,880 R:dr, samt att blifvande anslaget, i stället för att öfvertagas af den Direktion, som till arbetets utförande skulle bildas, måtte, enär denna Direktion syntes icke blifva i tillfälle att anskaffa borgen till säkerhet för detsamma och för arbetets utförande, ställas till disposition af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som lämpligast borde vid sommarens inträdande åt nybvggarne, hvilka då icke förmådde aflägsna sig till nedre landet för att söka arbetsförtjenst, bereda sådan på stället och draga försorg om lifsmedels anskaffande och transporterande till orten.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande har Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader erinrat, hurusom, sedan berörde arbetsplan blifvit för flera år sedan uppgjord och till Styrelsen inkommit, samt menigheten då, i ämnet hörd, förklarat, att densamma, om tre fjerdedelar af beräknade kostnaden anvisades, ville verkställa arbetet och för ali framtid underhålla vägen, dock under anhållan, alt, enär företaget ansetts af för stor omfattning att på en gång utföras, anslag till en början måtte anvisas till anläggning af vägen blott mellan Skröfven och Leipojerf, Styrelsen uti det före innevarande riksdags början i underdånighet afgifna general - Kongl. May.ts Nåd.
m 102. 7 förslaget öfver allmänna arbeten, till sistomförmälda vägsträckning uppfört ett anslag, motsvarande tre fjerdedelar af derför beräknade kostnaden, eller 53,200 R:dr; hvarjemte Styrelsen tillstyrkt, att, pä grund af det utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmälda behofvet af tillfälle till arbetsförtjenst inom orten, nämnda belopp måtte af tillgängliga medel anvisaS till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes disposition på sätt föreslaget blifvit.
Då sistlidet års missvext inom Norrbottens län varit så omfattande, att det allmännas mellankomst funnits nödig för afböjande af för bela orten menliga, långvariga följder af densamma, och lämpligaste sättet dervid synes vara, att anskaffa arbetsförtjenst åt den nödställda befolkningen genom utförande af allmänt nyttiga arbeten, vill Kongl.
Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, att för verkställande, i enlighet med Löjtnanten Schoughs ofvanomförmälda plan, af ifrågavarande väganläggning, dock för närvarande icke i större utsträckning, än för den del, som komme att löpa mellan Skröfven och Leipojerf, måtte anvisas ett anslag utan återbetalningsskyldighet, hvilket, då fullgörande af menighetens förut gjorda åtagande att till arbetet bidraga med en fjerdedel af beräknade kostnaden icke numera, med hänsigt till den nödställda belägenhet, hvari samma menighet sig befinner, torde kunna skäligen påfordras, men icke heller hela den äskade summan synes erforderlig, enär dagsverkspriset icke kan antagas, om arbetsförtjenst saknas, bibehålla sig vid det i förslaget upptagna höga belopp af 1 R:dr 75 öre, Kongl. Maj:t anser kunna lämpligen bestämmas till Fyratio Tusen
R:dr och utgå af de till behöfvandes undsättning vid missvexter afsedda, i Rikets Ständers Riksgäldskontor innestående medel, utgörande i början af innevarande år 1.260,699 R:dr 23 öre, samt, i enlighet med hvad föreslaget blifvit, ställas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes disposition; blifvande emellertid, i afbidan på Rikets Ständers beslut, Kongl. Maj:ts och Rikets Stals-Kontor anbefaldt, att, på det åtgärder skyndsamt må kunna vidtagas till de beböfvandes bispringande, af under händer varande medel till Kongl. Maj:t.s Befallningshafvandes i länet disposition för ändamålet förskottsvis anordna ett belopp af 8,000 R:dr.
De ärendet rörande handlingar skola tillhandahållas Rikets Ständers Statsutskott; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl.
Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. f! Kongl. Maj.-ts Nåd.
Prop. JY! 102.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms Slott den 17 April 1863.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Sedan protokollet öfver Civil-ärenden för den 10 innevarande månad blifvit justeradt, föredrog
Departemerits-chefen, Statsrådet Lagerstråle, gemensamt med Chefen för Finans-departementet, Herr Friherre Gripenstedt: Kongl. Majrts Befallriingshafvandes i Norrbottens län uti skrifvelse den 12 nästlidne Mars gjorda underdåniga framställning angående medels anvisande till ett vägarbete inom länet, för afböjande af der befarad hungersnöd; i hvilket afseende Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anfört: — — — —• — — — — Statsrådet Lagerstråle yttrade derefter i underdånighet: »Då sistlidet års missvext inom Norrbottens län varit så omfattande — — — — — — Till berörda, af Stats-Rådets öfriga ledamöter biträdda, hemställan behagade Kongl. Maj.t lemna nådigt bifall, samt befallde att, i eldighet dermed, nådig Proposition, af den lydelse bilagan Litt.
A. utvisar, skulle under denna dag lill Rikets Ständer aflåtas.
Ex protocollo Edvard Seldener.
Maj;ls Nåd.
Prop. M 103. 9 XtO 103.
Ank. till Exp.-Utsk. den 23 April 1865, kl. 11 f. m. Kongl.
Maj:ts nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lagenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken; Gifven Stockholms Slolt den 17 April 1863.
Ma :l har det för sänkning af sjön Brunnsviken, i Stockholms län, bildade bolag, genom utsedde Komité!ade, i underdånighet anhållit, atl, sedan såväl Stockholms stad, som enskilde personer derstädes tecknat bidrag till berörda allmännyttiga företag, med vilkor att för den genom nämnde sjös förening med saltsjön uppkommande sjöfart, hamn kunde beredas invid stadens norra lull, och då till plats för sådan anläggning endast kunde ifrågakomma den Kronan tillhöriga lägenheten Stallmästaregården, i Solna socken och Danderyds skeppslag, hvilken intill midfastan år 1864 är utarrenderad; — Kongl. Maj:! måtte täckas dels hos Rikets
Ständer göra nådig framställning om denna lägenhets upplåtande till nämnda ändamål, antingen kostnadsfritt eller mot billig ersättning, lämpad endast efter lägenhetens jordrymd, dels ock i nåder förordna atl under tiden all åtgärd för vidare utarrendering af omförmälda lägenhet matte varda inställd.
Sedan Kongl. Maj:l öfver denna underdåniga ansökning infordrat
Sitt och Rikets Kammar-kollegii underdåniga utlåtande, har bemälda Kollegium den 2
December sistlidet år dylikt utlåtande afgifvit och dervid tillika öfverlemna!, dels infordrad underdånig förklaring af lägenheten Stallmästaregårdens nuvarande arrendator, entreprenören Anders Carlsson, som, på grund af honom utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillerkänd options—rätt til! nytt arrende af samma lägenhet, bestridt ansökningen, men erbjudit sig atl till ifrågasatta hamnplats upplåta erforderligt utrymme vid lägenheten mot den afgift, sorn emellan honom och Bolaget kunde öfverenskominas, dels ock underdånigt yttrande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som, på samma giund, afstyrkt nådigt bifall till den sökta upplåtelsen af hela lägenheten Stallmästaregården, hvaraf på sin höjd en mindre del kunde för afsedda ändamålet erfordras.
— För egen del bar Kammar-kollegium/ jemte meddelande, bland annat, att del genom sednaste kontrakt bestämda arrendet för ifrågavarande lägenhet utgjorde 1S8 tunnor 26| kappar, hälften råg och hälften korn, hvaraf lith. till R.
Prol. 1862 & 186,3. 1 Sami, 1 Afd. 2 Rand. 20 Haft. 2 10 Kongl. Maj.-ts Nåd.
Prop. JW 103. endast 2 tunnor 8£ kappar beräknats för lägenhetens öppna jord, men återstoden för dermed förenade öfriga förmåner, äfvensom att 19 åbyggnader funnes å egendomen uppförda, — för öfrigt i underdånighet anfört, alt, ehuru, emot 5:te punkten i Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847, Arrendatorn Carlsson icke på grund af sin optionsrätt egde lägga något hinder i vägen mot lägenhetens upplåtande på föreslaget sätt, Kollegium likväl, enär, i del skick frågan förekomme, påtagligt syntes, att icke hela lägenheten med alla dess åbyggnader kunde för ändamålet erfordras, utan blott en inskränkt del deraf, hvilken arrendatorn erbjudit sig upp låta, ansåge den underdåniga ansökningen icke böra till annat nådigt afseende föranleda, än att blott sjelfva hamnplatsen, sådan den kunde komma alt erfordras, måtte åt sökanderne upplåtas emot den afgäld till arrendatorn, som kunde mellan honom och sökanderne öfverenskommas eller af mälismän bestämmas.
Yid underdånig föredragning af detta ärende den 9 sistlidne Januari, har Kongl. Majit förklarat sig vilja, före frågans slutliga pröfning, från Styrelsen öfver Allmänna Väg- och Vatten-byggnader inhemta underdånigt utlåtande angående såväl bebofvet, som det nödiga utrymmet och den lämpligaste anordningen af den föreslagna hamnanläggningen; hvarjemte Kongl. Majit anbefallt
Kammar-kollegium att emellertid och tillsvidare uppskjuta med ytterligare åtgärder för berörda lägenhets utarrendering.
1 det underdåniga Memorial, som, till följd af förstberörda nådiga beslut, blifvit af Styrelsen öfver Allmänna Väg- och Vatten-byggnader den 21 sistlidne Februari afgifvet, har hemälda Styrelse, —— som låtit verkställa nödiga undersökningar för frågans utredande och i sådant afseende jemväl öfverlemnat en upp rättad karta öfver Stallmästaregården och den dertill angränsande sjöviken; — hufvudsakligen anfört: att behofvel af en baron, eller rättare last- och lossningsplats vid Stallmästaregården syntes vara obestridligt, i betraktande af ställets närbelägenhet till en bland de delar af hufvudstad n, sorn, i följd af aflägsenhet ifrån Saltsjöns och Mälarens lastplatser, för närvarande vore vanlottad i afseende på kommunikation för transport af tyngre nödvändighetsvaror, såsom ved, tegel, kol, kalk m. m.; — att, hvad angick det nödiga utrymmet för lastplats vid Stallmästaregården, varutillförseln ej kunde antagas blifva större, än att den lågt belägna delen af gamla stranden, nedanför gårdsplanen och de hufvudsakliga byggnaderna, skulle blifva för upplag tillräcklig, helst de varor, hvilka här adastades, säkerligen komme alt bortföras i mån som tillförseln skedde; utgörande den sålunda erforderliga jordrymd endast en jemförelsevis ringa del af Stallmästaregårdens hela areal; — somt att, beträffande lämpligaste anordningen af den ifrågasatta lastplatsen.
Styrelsen ansåge, det man till en början borde, såsom ändamålsenligt och minst kostsamt, anlägga en omkring 200 fot lång och 20 fot bred pålbrygga med plankbeklädnad, hvilken medelst tre vinkelrätt ingående, 12 fot breda pålbryggor, som äfven borde plankläggas, skulle förenas med fasta stranden, på sätt å kartan funnes utmärkt.
Prop. J\s 103. 11 Innan nu omförmälda underdåniga Memoria! blifvit af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vatten-byggnader afgifvet, bade jemväl Öfverståthållare-embetet, uppå af Stockholms stads Drätselkommission derom gjord framställning, i underdånig skrifvelse af den 10 sistlidne Februari hos Kongl. Maj:t hemställt, att, då lämpligast syntes, det ifrågavarande hufvudsakligen för stadens invånares nytta afsedda hamnplats ställdes under Stadsmyndigheternas tillsyn och kontroll, Kongl. Maj:t täcktes, i betraktande jemväl deraf, alt staden med ett belopp af 10,000
R:dr bidragit till bestridande af kostnaden för Brunnsvikens sänkning och dess sättande i förbindelse med Saltsjön, för egen del i nåder medgifva och till Rikets Ständer aflåta Proposition derom, att ifrågavarande lägenhet måtte få öfverlåtas till Stockholms stad och med dess judiciela område förenas, mot det att för hvad Kronan afståi en mot den årliga afgälden svarande köpesskilling af staden erlägges; Och har, i anledning af sistberörda underdåniga framställning, Arrendatorn Carlsson sedermera inkommit med underdåniga påminnelser, deruti han anhållit, att samma framställning mätte varda af Kongl. Maj.t afslagen.
Maj:t har tagit detta ärende i nådigt öfvervägande; och då Kongl.
Majit dervid ansett lämpligast, att den plats, hvilken erfordras till en för rörelsens behof nödig hamn eller lastbrygga vid Stallmästaregården, ställes under Stockholms Stads myndigheters tillsyn och kontroll, vill Kongl. Majit som, lika med Kammarkollegium och Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader, funnit endast en mindre del af nämnda lägenhet behöfva för ändamålet användas, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, ali, till beredande af en för allmänna rörelsen nödig och tjenlig hamnplats vid Brunnsviken, det vid stranden af denna sjö belägna område, tillhörande lägenheten Stallmästaregården, hvilket blifvit på den af Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader bifogade karta, såsom härtill erforderligt, utvisadl, må till Stockholms stad kostnadsfritt upplåtas: äfvensom alt, i sådan händelse, de på detta område belägna, Kronan tillhöriga byggnader må borttagas,de r est ej staden förklarar sig vilja samma byggnader, eller några af dem, efter be hörig värdering inlösa.
De till frågan hörande handlingar, jemte förenämnda karta, skola blifva tillställda det Utskott, lill hvars behandling ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt.
Majit fcrblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
CARL J. A. Gripenstedt. 12 Kongl.
Prop. J)1 103.
Utdrag af Protokollet ofver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Maj.i Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 17 April 1863.
Hans Excellens, Herr J usti t ie-Sta tsin in i stern, Friherre De Geer ; Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Gre ve Manderström samt Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve^aon Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulsrup och Renterskiöld.
Deparlements-chefcn, Statsrådet Herr Friherre Gripenstedt uppläste lill justeeing ett, i öfverensstämmelse mod Kongl. Majits på Stals-Rådets enhälliga tillstyrkande törut fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl.
Majlis nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården: för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken.
Majit behagade, jemlikt Siats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas.
Maj Is Nåd.
JYs 104. 13 m-.o i©4.
Ank. till Exp.-Utsk. den 25 April 1865, kl. 11 f. m.
Muj:ts nådiga Proposition till Rikets
Stander i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å förra Kronoparken Rella Tall pä Oland; Gifven Stockholms Slott den 17 April 15J63.
I ändamål alt befrämja en förbättrad vård af allmänna skogarne i landet, beslöto Rikets vid 1810 års riksdag församlade Ständer, att de Kronans parker och skogar, hvilka icke voro för allmänt behof erforderliga, skulle till enskilde afyttras, och vid 1817 och 1818 års riksdag bestämdes såsom vilkor härvid, bland annat, att försäljningen skulle ske under skattemannarätt, på öppen auktion och till den mestbjudande, att årliga räntan skulle utgöra minst sex skillingar banko för hvarje tunnland skog eller mark, och någon annan skattläggning derå lill räntans bestämmande icke ega rum; att skatteköpeskillingen borde erläggas med sex gånger den ränta, hvarå högsta anbudet gjordes vid auktionen för hvarje tunnland skog eller jord, och ej mindre den årliga räntan än skatteköpeskillingen beräknas i spanmål efter ett medeltal af länets maikegångspris under de tio näst före köpet förflutna åren; och slutligen att Landshöfdingen egde föreslå samt Kongl.
Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium pröfva och bestämma huru många tunnland i hvarje utrop vid auktionen skulle försäljas.
På grund af Rikets Ständers sistnämnda beslut, hvilket i underdånig skrifvelse den 13 Juni 1818 blef Kongl. Majit meddeladt, förordnades genom Kongl, brefvet den 8 Maj 1821 att kronoparken Rella Tall i Högsrums socken och Ölands norra Mot af Calmar län, med en areal af 398 tunnland 26 kappland, skulle, fördelad i 13 lotter, under de stadgade vilkoren försäljas.
Vid auldionen, som kort Jerefter egde rum, uppgingo anbuden, ehuru för olika lotter b e t y cl
I i g t«s k i I j a k l i g a, likväl till särdeles höga belopp, emedan inroparne endast fästade afseende å skogstillgången, men icke vid jordens beskaffenhet och således icke betänkte möjligheten för jordegaren att, äfven efter skogens borthuggande, utgöra den erbjudna räntan. ii Kongl. Maj:ls Nåd.
Prop. M 104.
De menliga följderna häraf uteblefvo icke heller länge, ty pä åtskilliga lotter var skogen snart så afverkad, att endast sjelfva marken, bestående af ofruktbar sandmo, återstod; och som egarne af dessa lotter sedermera icke förmådde utgöra hvarken jordräntan eller sina personela kronoutskylder, måste, till gäldande deraf, lägenheterna, i saknad af annan tillgång, tagas i mät.
När dessa lägenheter derefter skulle ånyo försäljas, inträffade alt tio särskilda auktionsförsök måste, ehuru utan framgång, anställas.
Då försäljningen alltså ansågs omöjlig och det knappast kunde antagas, att någon skulle vilja ens såsom skänk mottaga lågenheterna, så vida dermed följde skyldighet att erlägga den förut bestämda räntan, samt härtill kom alt, i anledning af väckt fråga om förmedling af räntan för iotten JVs 4, Kammarkollegium, genom utslag den 9 Juni 1842, förklarat, det förmedling icke kundo ega rum å räntor, tillkomna i så beskaffad ordning och på det sätt, sorn skett med den berörda skogslott påförda räntan, hemställde Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånig skrifvelse den 10 Juni 1844, att räntebeloppet finge för framtiden nedsättas till det genom Kongl. Brefvet den 8 Maj 1821 bestämda minimum af spanmål, motsvarande sex skillingar för tunnlandet, samt de ifrågavarande lägenheterna med sådan ränta genom offentlig auktion ånyo till försäljning utbjudas.
Genom Kongl. Brefvet den 30 Oktober 1843 bifölls denna framställning, hvarefter försäljning på de sålunda förändrade vilkoren också försiggick af lägenheterna N:ris 3, 4 och 5 samt 40/47:delar af J\s 10 och %„ af JVé 11.
Nu har emellertid Kongl. Majits Befallningshafvande i Calmar län ånyo anmält, att jemväl för lotten J\° 12
Sr liga räntan, jemte lottegarens personela kronoutskylder, vore för flera af de sednare åren oguldne och i räkenskaperna balanserade med ett sammanräknadt belopp af 919 R:dr 43 öre.
Til! gäldande häraf funnes ingen annan tillgång än lägenheten, hvilken cckså blifvit tagen i mät och vid utlysta auktioner till försäljning förgäfves utbjuden.
Äfven på denna lägenhet har all den skog, hvarmed den vid försäljningen från Kronan var försedd, blifvit afverkad och jorden, som består af mager betesmark af flvgsandsnatur, är således till odling oduglig, hvadan det af denna orsak varit omöjligt för innehafvaren att utgöra den åsätta räntan.
I betraktande af dessa förhållanden har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hemställt, att enahanda nedsättning i räntan, som genom nyssnämnda Kongl. Bref den 30 Oktober 1843 medgifvits för ofyanomförmälda lägenheter, jemväl måtte få ske för nu ifrågavarande, hvarigenom hindret för försäljningen möjligen kunde undanrödjas.
Dessutom hafva, uti en den 7 Augusti nästlidet år till Kongl. Majit ingifven skrift, egarne till de öfriga skogslotterna N:ris 2, 6, 7, 8, 9 och 13 samt till 7/47delar af JYs 10 och Vi0:del af J\s 11, med åberopande af ett bifogadt, af Förste Landtmätaren i länet samt Kronobetjeningen i orten, med biträde af nämndemän upprättadt undersöknings-inslrument jemte kartebeskrifning öfver dessa lotter, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes antingen i nåder bevilja nedsätt - Kongl. Maj-Is Nåd.
15 ning i räntorna för dessa lägenheter till de af förrättningsmännen föreslagna belopp eller för lotterna N:ris 2, 7, 8 och 9 samt de omnämnda delarne af N:ris 10 och 11 till 3/4 kappe och för N:ris 6 och 13 till V2 kappe säd pr tunnlandet, eller ock, derest nedsättningen icke kunde af Kongl. Majit bifallas, aflåta nådig framställning derom till Rikets Ständer, på sätt som skett vid 1833 års riksdag, i fråga om förmedling af räntorna för lägenheter å f. d. kronoparken Strandskogen å Öland.
I anledning af ej mindre Kongl. Majlis
Befaiiningshafvandes berörda framställning än omförmäide lägenhets-innehafvares underdåniga anhållan, har Kammarkollegium den 2 Februari innevarande år afgifvit införd rädt underdånigt utlåtande, sedan Skogs-slyrelsen samt Landshöfdinge-embetet i länet blifvit i ämnet hörda.
Skogs-styrelsen, som fann lotten JV2 12, såsom till arealen endast 27 tunnland 26 kappland, alltför obetydlig alt för Kronans räkning bibehållas till skogsplantering, ifrågasatte, om icke samtlige delegarne i f. d. kronoparken Rella Tall borde böras, huruvida de voro villige att mot billig ersättning afstå lill Kronan sina andelar i parken, då, i händelse Kronan komme i besittning af hela parkens areal, skogsplantering derå kunde verkställas lill framtida fördel såväl för Staten, som för den ort, der parken är belägen.