Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. mätte bevilja ett anslag af 100,000 R:dr b:ko, att under loppet af fem år, med en femtedel årligen från Riksg:s-kont:t utgå; mot vilkor, att det bolag, som bildas för arbetets företagande, skall hafva tecknat sig för hela den summa, som till arbetets fullgörande erfordras, innan någon del af Stats-bidraget får uttagas, samt att det förbinder sig, att fullborda detsamma, i öfverensstämmelse med af K.
M. fastställd plan, och inom en lid af fem år vid äfventyr, att eljest återbetala den lyftade summan.”
Häraf synes, att äfven om arbetet icke blifvit verkställd!, t. ex. inom 10 år, så står likväl dessa 100,000 R:dr b:ko qvar i Riksg:s-kont. för delta förelag, emedan det icke blifvit utsatt, när företaget skall vara börjadl.
Det är oriktigt, att sålunda fastställa ett anslag, utan bestämmande af tiden för arbetets början.
Jag bekänner, att då frågan förevar i StatsUtsk., så förbisåg jag denna omständighet, och det är af detta skäl jag vördsamt anhåller om återremiss, på det att StatsUtsk. mätte intaga en sådan tidsbestämmelse uti förevar:de förslag.
Sparres yttrande, som jag anhållit om ordet.
Han har nemi. sagt, att här vore fråga, icke om uprensning och utvidgning af en ström, utan om, att uptaga en ny kanal, och att dertill bortskänka 100.000 R:dr. Gr:n har ansett denna summa väl stor, och att K.
M. derföre bordt yttra
Sig om behofvet af det föreslagna arbetet, innan saken kommit under Utsk:s pröfning.
Beträffande det i StatsUtsk:s Mern. omnämnda förhållande, att Södermanland icke tillförene upburit något understöd af stats-medel, så har Gnn deremot anmärkt, alt redan vid förra Riksdagen, anslag för en kanal inom Södermanland, lill icke mindre belopp än 100,000 R:dr b:ko blifvit beviljadt.
Detta äger sin riktighet, meu jag får fästa upmärksamheten derpå, att dessa medel icke blifvit lyftade, utan af förekommande anledn:r förblifvit obegagnade, och att just nämnde 100.000
R:dr skulle användas för ifrågavar:de ändamål.
Jag är i öfrigt hufvudsakligen förekommen af Hr Bildt.
Jag vill endast laga mig friheten ytterligare tillägga, att det vattendrag, som sammanbinder Hjelmaren och Mälaren, eller den s. k.
Thorshälla och Eskilstuna ä, icke nu medgifver fördelen af en direkt kommunikation emellan dessa sjöar.
Berörde vattendrag har sin trängsta passage vid det s_ k.
Holmens fall, hvarigenom synnerligast vid flodtiden, en updämning förauledes, menlig för Kronans gevärs-faktori och för Fristaden, hvilka verk sålunda försättas i bak - Den 29 Juni e. m. 557 vatten, oberäknadt den skada, som häraf drabbar jord-egendomarne vid åns stränder.
Fördelen för handeln och manufakturerna af en sådan kommunikation är gifven, och Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader, hvars förord i sådane frågor som denna, man bär ansett såsom en conditio sine qua non, har funnit denna kanalanläggning vara af väsendtlig nytta, och icke föranleda någon sådan vattenminskning till förfång för egarne af Thorshälla qvarnar, och Nyby Valls-verk, att afseende derå bör göras.
Hvad beträffar Iransporterne, och såsom ett prof på landt-frakternas höga belopp må nämnas, all då kostnaden för en T:a stenkol ifrån Stockholm till Thorshälla f. n. är 12 sk., så upgår den till 9 ä 10, ända till 12 sk., ifrån Thorshälla till Eskilstuna.
Det gläder mig, att lill alla delar få instämma uti hvad Hr von Hartmansdorff här har yttrat till beröm tor en machin-tillverkare i Eskilstuna.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att denna person varit den förste, som tillverkat ett lokomotiv i Sverige.
Jag ber att få tillägga, att samme man, äfven har tillverkat åtskilliga varm-apparater för cellfängelserna, och för faktoriet i Eskilstuna, hvilka visat sig vara synnerligen ändamålsenliga.
Samme värde ledamot har talat om bränvinsbrännare.
I anledn. häraf får jag nämna, att ifrågavande machin-tillverkare inrättat ett öl-bryggeri, hvars tillverkningar försäljas i Eskilstuna stad, emot ungefär hälften af det pris, som gäller i Stockholm, och likväl af varan på stadens ”Bierstuben" konsumeras för 500 R:dr i veckan.
Ytterligare torde jag få nämna, att redan Konung Guslaf Itste började gräfningen af en kanal emellan Eskilstuna och Mälaren, ehuru detta arbete afbröts genom den store Konungens död, och det synes alltså icke nu för tidigt, att åter uptaga Hans verk, och derigenom lifva rörelsen, i en af landets vigtigaste mannfaktur-städer.
Vid föreg:de Riksdag gafs 100,000 R:drb:ko anslag, såsom hjelp för tillvägabringandet af en, sedan urminnes tider förordad och påyrkad kanal inom Södermanland, hvilken, sammanbindande en mängd af sjöar inom länets bördigaste trakter, skulle gå medan Mariefred och Nyköping.
Såsom vilkor för denna summas erhållande, hade R.
St. fastställt, att hela koslnads-fyllnaden skulle innan påföljande Riksdag, genom enskildta bidrag vara anskaffade.
Detta vilkor har beklagligen ej, till följd af många giltiga orsaker, kunnat upfyllas, och har StatsUtsk., lill följd häraf, ansett sig ej böra bifalla den motion, Gr.
Fr. von Rosen afgifvit, hvilken åsyftar, att det en gång medgifna anslaget måtte, än vidare, likt samma syfte få behållas.
Ehuru ej kan bestridas, att detta förelag är både ibland de nyttigaste och relativt billigaste, af de, som i och för Länets bästa kunna åstadkommas, har man derifrån dragit dessa 100,000 R:dr b:ko, till ett annat inom samma Län, och hvilket vi nu hafva under behandling.
Della förfaringssätt bevisar än ytterligare nödvändigheten deraf, att för framtiden vederbönde auktoriteter, som kunna bedöma dylika frågor få handlägga desamma, för att genom jemförelse, olika företag emellan bestämma, hvilket som är det mest behöfliga och gagueliga.
558 Den 29 Juni e. m.
Ehuru jag var en ibland dera, sorn ifrigast arbetade för det förra kanal-anläggnings-företagets framgång, afstår jag tillsvidare ifrån allt bemödande i denna väg, och medgifver för min del gerna, att detta anslag må fråntagas detta företag, läggas till det i detta betänkande nu föreslagna.
Jag anser, att den nu ifrågavar:de kanalen är ganska behöflig, och ehuru äfven för längre tider tillbaka påtänkt, har den dock aldrig förut varit så af behofvet påkallad, som i närvande tid.
Eskilstuna stad, som tillförene varit af Staten ganska mycket påkostad, är f. n. nära nog i förfall, och behöfver således allt hvad den kan få, för att kunna sättas i det skick, hvaruti den fordom var på väg alt komma, och dertill skulle ett sådant förelag som delta betydligt bidraga.
Härtill får jag lägga, att de landtbruk, hvilka f. n. omgifva trakten af detta samhälle, är ibland dem, hvilka inom
Södermanland mest framskridit i produktions-förmåga; men, tyvärr, äfven derjemte i stark tillverkning af bränvin, hvilket i strida floder störtat ner öfver det arma Eskilstuna, och betydligt depraveradt detta samhälle.
Kommer nu en bränvins-lagstiftning, att blifva antagen, som tillintetgör bränvinsbränningen, sä mäste följden deraf blifva, att dessa landtbrukare, så vida de vilja uphöra med sin förderfliga handtering, nödgas skicka all sin spannmål på Örebro, för att kunna få någorlunda höga priser på densamma, och måste således utsätta sig för en betydligt förhöjd transport-kostnad, emedan-hvar och en mycket väl vet, alt då man har alt välja emellan Örebro Bergslag och Stockholms Börspriser, utsätter man sig heldre för den ökade transport-kostnaden, än för de föränderliga priserna i Stockholm.
Derigenom kommer en betydlig tunga att läggas på denna trakt, och^ jag hemställer derföre, om det icke är skäl i, att befrämja den tilltagande nykterhet, äfvensom den ökade idoghet, som jag hoppas blifver en följd af den nya bränvins-lagstiftningen genom anslag lill denna kommunikations-linien.
St. ieke begär någon orättvisa, då de första gången i en så stor och relativt framskridande provins, sorn Södermanland är, bevilja detta anslag, och anhåller om bifall till Utsk:s Betänk.
Jag mäste, i mot sats emot de sista värde talarne, förena mig med Gr.
Sparre, emedan jag anser ifrägavar:de anslags-summa vara allt för stor, att af R.
St. för delta ändamål gifvas.
Det förundrar mig, att försvararne både af det system, som anser, att K. M., vid meddelande af anslag åt släder och kommuner borde höras, äfvensom försvararne af det motsatta systemet, alt högst behöfliga, och till utsedda behof begärda anslag, böra beviljas, hafva i denna fråga förenat sig om bifall till Ulsk:s förslag.
Jag finner icke, att för denna del af Södermanland, eller större delen af den ort, som nu omgifver Eskilstuna stad, en så väsendtlig fördel skulle upstå af denna kanal-anläggning; ty de sädes-producerande delarne af Södermanland, som hafva sin afsättning på Eskilstuna och Thorshälla, komma svårligen att begagna denna kanal.
Emellan Eskilstuna och Thorshälla är icke fullt | mil, ganska slät och jemn, samt utmärkt god väg, och jag skulle tro att de, som hafva spannmål att föra till Thorshälla, Den 29 Juni e. m. 559 gerna låta den forslas förbi Eskilstuna, och direkt till Thorshälla, der i alla fall lastage-plats finnes, för att föra produkterna till Mälaren.
Man har sagt, att genom kanalen skulle varorna direkt ifrån Eskilstuna kunna afgå till Mälaren.
Jag tror likväl icke, att denna fördel skulle vinnas, Iv icke lära så djupgående fartyg, som äro afsedda att gä på Mälaren, kunna komma lill Eskilstuna genom denna kanal, eller de som afses för kanalen, kunna begagnas på Mälaren.
Således tror jag, att, i sl. f. en omlastning, det skulle blifva tvenne sådana, så att producenterne skulle nödsakas magasinera sina varor i Eskilstuna, intilldess de kunde fä dem förda på pråmar till Thorshälla, för att der lastas pä Mälare-fartygen.
Det förhåller sig visserligen såsom man säger, att Södermanland icke har haft något annat Stats-anslag uti förevarde hänseende, än de 100,000 R:dr b:ko, vid sednaste Riksdag beviljadt lån för en kanal-anläggning, hvilka nu, sedan vilkoren för deras lyftande icke blifvit upfyllda, af StatsUlsk. blifvit föreslagna att indragas, ehuru motioner blifvit väckta, att dessa medel ännu ytterligare måtte få för det dermed försedda kanal-arbete reserveras; men orsaken hvarföre Södermanland icke begagnat detta anslag, och icke vid andra tillfällen blifvit omhuldadt med dylika anslag, anser jag vara den, att
Södermanland är en ibland de lyckliga provinser, som hafva ett naturligt ganska vidsträckt inre vatten-system, och dertill omgifves på Irenne sidor af vatten.
I norr begränsas det ifrågavar:de landskapet, nemi. af Mälaren, med flere skeppnings-orter, såsom Thorshälla, Strengnäs, Mariefred.
I Öster och S.O tillstöter Östersjön med skärgårdar, samt Trosa och Nyköping såsom skeppnings-orter; i Vester lemnar
Hjelmaren vattenförbindelser i vidsträckt skala.
Provinsen genomskäres af Södertelje kanal, hvarjemte de talrika sjöar, som sönderskära landet, och göra det snarlikt en skärgård, skulle kunna blifva begagnadt till största fördel för kommuoikationerne, i snart sagdt alla riktningar om de sund, strömmar och åar, hvarigenom nämnde insjöar söka sig väg till hafvet eller Mälaren gjordes farbara för mindre båtar och fartyg.
Jag tror således, att nämnde provins är mindre i behof af läi lade kommunikationer i den riktning, som det ifrågavande anslaget afser, och har lättare att få sina varor afsatta, än många andra provinser.
Ehuru således detta anslag skulle blifva högst fördelaktigt för Eskilstunas innevånare, och kringliggande orter, nyttan deraf likväl icke motsvarar betydenheten af den stora summa, sorn blifvit tillstyrkt för delta ändamål.
Denna summa är högst betydlig, jemförelsevis med de många afprntningaiy som i StatsUlsk. egt rum på af Regeringen begärdta, högst nödvändiga, och för hela Slaten väl behöfliga anslag.
Särskildt får jag, i fall, såsom jag icke betviflar, denna punkt blifver af R. o. Ad. återremitterad, både af deni som önska, och dem som icke önska detta anslags beviljande, fästa upmärksamheten derpå, att ett fel insmugit sig i redaktionen af beslutet-
Der står, att dessa 100,000 R:dr b:ko skulle, under loppet af fem år, med en femtedel årligen från Riksg:s-konl:t utgå; mot vilkor, att det bolag, som bildas för ar - 560 Den 29 Juni e. m. betets företagande, skall hafva tecknat sig för hela den summa, sorn till arbetets fullgörande erfordras.
Jag tror, i likhet med hvad af andra StatsUtsk:s ledamöter blifvit uplyst, att meningen är den, att den återstående fyllnadssumman, som erfordrades för arbetets fullgörande, skulle vara tecknad af Bolaget, innan de (ingo lyfta något af stats-anslags-summan; men jag tror Utsk. borde hafva uttryckt detta klarare, genom att i redaktionen begagna ordet fyllnadssumma, eller den uter slående summan.
Har jag misstagit mig, så har jag ingenting vidare att tillägga; men jag tror likväl, att detta vore ett förtydligande, som icke vore ur vägen.
Jag får på dessa skäl yrka återremiss.
Fasthållande mig vid de grundsatser jag förut yttrat, och då jag vågar åberopa de beviljade anslagen såsom exempel, äfvensom jemförelsen emellan detta, och det sora förekommer i nästföljande punkt, så måste jag förklara, att hvarken anförandet om det bränvin, som tillverkas utom staden, eller det öl, som tillverkas inom staden Eskilstuna, kan på mig verka till, att med någon förkärlek omfatta detta förslag.
Jag finnér icke här upfylldt det vilkor, som jag anser såsom ett conditio sine qva non, för dylika anslags beviljande, nemi. att Styrelsens för allmänna Väg- och Vattenbyggnader, utlåtande deröfver varit af K. M. infordradt.
Det utlåtande af nämnde Styrelse, hvilket här åberopas, har icke sålunda tillkommit, och är i öfrigt ganska evasivt.
Der står nemi., att ifrågavar:de arbete ”otvifvelaktig! skulle åstadkomma stor nytta för Eskilstuna stad och »ingifvande ort, derigenom att kostnaderna för denna £ mil långa, nu begagnade landt-transporten från Eskilstuna till Thorshälla hamn kunde besparas, etc.”
Det är i vårt land verkligen icke någon särdeles lång landt-lransport, att få köra sina varor £ mil, så att Staten derföre kunde anse sig i vanliga fall böra bekosta ett anslag, sorn upgår till 100,000 R:dr Inko.
Jag har talat med en egendoms-egare, som bor i trakten af Eskilstuna, hvilken i förmiddags yttrade till mig, alt det visst vore godt och väl att få detta anslag, samt att det vore en fördel för honom, efter kanalen skulle komma alt gå genom hrns egor, men alt han likväl icke kunde anse något synnerligen .lort ändamål dermed kunde vinnas.
Med eli ord, jag återkommer till, hvad jag förut anfört pä f. m., nemi., att utan, att man antager den grundsatsen, att söka så många uplysningar, och så mycken enhet, som kan erhållas, genom begagnandet af det Embetsverk, sorn är dertill serskildt förordnadt, eller Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader, så tror jag att man råkar i stor villervalla, och svårighet vid besluts fattande i dessa frågor.
Det är bra orimligt att tro, att RiksSt:n, delade på 4 serskildta ruin derförulan här skulle kunna komma lill någorlunda kloka beslut i sådana frågor.
Sparre och Frih. Klinkowström i anhållan om återremiss.
Den 2i) Juni e. m. 561 Frih.
Den tvekan, sorn yppat sig i afseende på bifall till ifrågavarande punkt, har visserligen sin förklarliga anledning, dels i summans sifferbelopp, dels i dess egenskap af anslag ulan återbetalnings-skyldighet, och slutligen uti det förmenande, att blott en inskränkt landvidd deraf skulle komma att få fördel.
Dessa betänkligheter väckte äfven hos mig vid det inom Utsk. skedda förhandlandet af ämnet en viss tvekan huruvida jag skulle kunna för min ringa del biträda Betänk.
; men jag trodde mig likväl icke böra emotsätta mig de öfriga ledamöternas enhälliga åsigt i detta ämne, då de egde att trygga sig vid icke blott det förhållande, att den ifrågavar:de summans beviljande uppgifvits skola medföra betydlig lättnad i transporter för en ort, som är en af de i industrielt hänseende mest vigliga inom landet, och der en liflig verksamhet i sådant afseende är koncentrerad; men äfven att del belopp, enskilde delägare finge tillskjuta, går till mer än en tredjedel af kostnadssumman.
Ovedersägligt bör den af Utsk. åberopade omständighet, att Södermanland icke uppburit
Stals-medel till dylika företag, härvid gälla för fullt enlig med verkliga förhållandet; ty, beträffande hvad Gr.
Sparre anfört derom, att vid en förfluten Riksdag 100,000 R:dr b:ko blifvit afsatte för en kanal-ledning inom Södermanland, så upplyser just det Betänk., vi hafva i våra händer, alt detta auslag i verkligheten, af uppgifne anledningar, ej till det afsedda ändamålet utgått, och sålunda icke heller tillgodokommit Södermanland.
Då jag sålunda inom Utsk. icke velat motsätta mig denna, ehuru visserligen ganska betydliga anslags-summas tillstyrkande, så erkänner jag mig dervid haft tankarne fästade vid de af mig nyssberörde omständigheter, och lemnade icke uppmärksamhet, huruvida redaktionen hade all den tydlighet, som kunde vara erforderlig.
Jag erkänner i delta hänseende dels att, enligt Hr Bildls yttrande, en tid bordt vara utsatt, då arbetet skulle börjas, dels att, enligt Frih. Klinkowströms anmärkning, man bordt införa ordet ”återstående” framför ”summa, som till arbetets fullgörande erfordras”.
Visserligen kan man å andra sidan invända, att den summa, som till arbetets fullgörande erfordras, sedan man nyss förut omnämnt ett anslag af 100,000 R:dr b:ko från Stats-verkets sida, torde i allmänhet så tydas, som Utsk. verkligen åsyftat; så att jag anser icke det anmärkta redaktionsfelet vara så hetydligt, att det ensamt borde grundlägga en återremiss, ulan det är blott i förening med den af Hr Bildt åberopade omständighet, som jag finner förenämnde, till större tydlighet ledande och derföre äfven i sig sjelf nyttiga redafetionsförslag böra föranleda punktens återremitterande.
Om jag nu återgår till ärendets egentliga innehåll och syfte, så måste jag, emot Frih. Klinkowström, som ansett kanalen medföra mindre gagn för orten, åberopa en auktoritet i ämnet:
Sty relsen för Väg- och Vatten-byggnader, som uttryckligen förklarat, att detta företag ”otvifvelaktig! skulle åstadkomma stor nytta för Eskilstuna stad och omgifvande ort”.
Hr Ribbing har förmenat alt detta utlåtande icke skulle äga nog bindande kraft, i anseende dertill, att det icke blifvit af K. M:t 8 H. .36 562 Den 29 Juni e. jn. infordradt.
Della kan jag icke falla.
Slyrelscns utlåtande mäste väl alltid, i sak, blifva af samma innehåll, ifrån hvilket håll dess utlåtande än begäres; dess yttrande bör således hafva lika stort vitsord.
Följaktligen skulle jag nu, såsom SlalsUtsk., anse mig kunna biträda elt bifall, derest icke de anmärkmr blifvit gjorda i forraelt hänseende emot redakt:n, hvilkas befogenhet jag måste erkänna.
På grund häraf vill jag icke motsätta mig en åter-remiss..
Den svårighet, som företer sig för en hvar, hvilken icke eger lokal-kännedom, att yttra sig emot eller med i de speciela frågorna har afhållit mig i allmänhet derifrån; men dä detta särskilta tillstyrkande af Utsk. nu sannolikt kommer att blifva föremål för åter-remiss, sedan Utsk:s egne ledamöter begärt en sådan, så mäste jag, som åtminstone ser saken med opartiska ögon, emedan jag är aflägse ifrån orten boende och aldrig varit der, framhålla för StatsUtsk. huru saken förekommer mig.
Här är fråga om ett anslag af 100,000 R:dr b:ko; hvad vinst väntas väl deraf?
Jo, säger man, Eskilstuna vinner den stora fördelen alt det slipper forsla sina varor landvägen till Thorshälla.
Vägen till Thorshälla skall vara något mer än en half mil utmärkt god väg, utan svåra backar.
Således är delta icke någon betydlig vägiängd.
Hvad är det då för varor som skola forslas?
Till en del är det Eskilstuna-smiden, som, efter hvad vi vela, icke taga stort utrymme och till det mesta föras i små lådor på ryggen derifrån.
Den mesta varu-transporten skulle då vara från machin-verkstäderna; men jag hemställer likväl om forslings-kostnaden £ mil landväg för de varor, som kunna komma derifrån, kan vara så betydlig, i jemförelse med en blifvande transport på kanal med sina umgälder, att den skulle motsvara Statens uppoffring af 100,000 R:dr b:ko utom underhålls-kostnaden.
Då återstår frågan om den fördel, som kunde uppstå för orten deromkring.
I detta afseende har jag erfarit från flera håll att den mest sädesrika delen deraf icke är belägen så att dess varor behöfva att först passera Eskilstuna för att komma till Thorshälla, och att den således icke kan få någon synnerlig fördel genom en lättare afsättning vid Eskilstuna, än den nu har vid Thorshälla.
Dertill kommer hvad jag äfven hört under del man agiterat för och emot i denna sak, alt fråga kan blifva derom att yaltentillgång, i händelse Hjelmaren en gång skulle komma att sänkas, hvarom fråga sä länge varit, skulle brista för denna kanal.
Ytterligare skall det vara qvarnar, som skulle förlora sin vattentillgång om denna kanal anlägges och dessa qvarnars egare skulle då naturligtvis fordra ersättning för en sådan förlust.
Allt detta tror jag att StatsUtsk., i händelse af åter-remiss, har skäl alt taga i betraktande.
Beträffande hvad som blifvit sagdt, att Södermanland icke tillförene har fått något dylikt anslag, så ber jag att få erinra derom att StatsUtsk. haft under sin handläggning en motion af Hr Indebetou, deri det är fråga om att göra 6,000 tunneland jord fruktbara och man kunde der hafva tillfälle att vara mera gifmild än StatsUtsk. varit.
Den 29 Juni e. m. 563 Hr Adelborg:
Jag får upplysa att det förslag, som är af gifvet rörande den lilla kanalTledningen emellan dessa båda städer är beräknadt på att del skall blifva direkt kommunikation emellan Eskilstuna och Mälaren, och i annat fall medgifver jag att, på sätt en talare anfört, del icke vore skäl att för detta ändamål göra en så stor uppoffring.
Hvad återigen beträffar de anmärkn:r, som äro gjorda emot Utsk:s upställniog -af sitt tillstyrkande och att der skulle vara ord och meningar uteglömda, hvilkas införande borde erfordra åter-remiss, så tror jag icke förhållandet vara sådant.
Här slår: ”mot vilkor, att det Bolag, som bildas för arbetets företagande, skall hafva tecknat sig för hela den summa, som till arbetets fullgörande erfordras”.
Kanske att Frih. Klinkowström icke riktigt bemärkt detta ords betydelse.
”Fullgörande” skulle här, efter mill förme nande, betyda att detta Bolag skulle fullgöra den delen af kanalen, hvilken icke kunde åstadkommas genom den summa, som R.
St. anslagit.
Således tror jag alt i detta fall, ehuru ordalagen icke äro fullt tydliga, äro de likväl icke så otydliga att en åter-remiss deraf bör föranledas.
Hr Bildts anmärkn., så hemställer jag om icke då här tillstyrkes ett anslag af 100,000
R:dr b:ko, att, under loppet af fem år, med en femtedel årligen från Riksg.-Konl. utgå, det mäste tagas för gifvet att dessa fem år mäste räknas ifrån den tid, då de för dylika ändamål anslagna medel utgå, nemi. fr. d. 1 Jan. 1855.
Det kan icke gerna uppskjutas längre och sålunda tror jag alt äfven i detta fall otydligheten icke är så stor, att någon åter remiss vore behöflig.
Då allmänna företag i Riket lillvägabriugas genom medel, hvilka af det allmänna tillskjutas, så tyckes rättvisan fordra att, då man här oförställt äflas för att söka göra sina satser gällande såsom Södermanlänningar, såsom Ostgöthar, såsom Skåningar och icke såsom fosterländske män, som se saken ur en mera upphöjd och allmänlig synpunkt, Södermanland äfven måtte få sin andel med i dessa medel.
Hade man velat se saken rörande anslagsfrågor så som vi s. k. liberale, velat tydliggöra, så hade man sett den ur en för landets allmänna intresse mera omfattande synpunkt och då hade hvarken den ene eller andre haft någonting att klaga.
Då hade man sökt att gå sålunda tillväga, att man först sett på landets fördelar och derefter rättat de bidrag man velat lemna till det ena eller andra företaget af Statens medel, så alt alltsammans kunnat utgöra ett gemensamt och harmoniskt helt.
Nu har man icke velat följa den åsigten, utan hvar och en talar här för sin provins och då talar jag för min och tror att Södermanland har mera rätt än någon annan provins att erhålla anslag af allmänna medel, emedan denna provins, som säkerligen icke står efter någon annan i Riket uti framåtskridande, icke tillgodonjutit något anslag af all männa medel för dylika förelag, som det här ifrågavarande.
Jag tror för min del att då icke detta anslag vid sista Riksdagen blef af Södermanland begagnadt, det måtte kunna anses såsom reserveradt för delta Län och kunna ganska väl användas för delta företag. 36* 564 Den 29 Juni e. m Frih.