Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ‘ber ‘om ursäkt för det jag åter upptager Rid‘derskapets och Adelns tid med ett 'yttrande i ‘detta ofta behandlade ämne, men jag finnér mig dock föranlåten att besvara en och annan af dö anmärkningar, Herr von Hohenhausen gjort vid •Stats- och Öeconomie-Utskottens Betänkande-, •ifan här ibland annat anlört, att de ynglingar, ‘sorn komma från Universiteten, eller andra allmänna undervisnings verk, till Carlberg inerårtdels åro cadetterna underlägsna, i examens-änT'•nena.
Sådant är en naturlig följd deraf, att den ensidiga bildningen mäste gifva större färdighet i vissa delar, än den undervisning, sorti ]på ert gång omfattar flera.
Detta år ett gifvit factum, icke blott hvad de andliga, utan ock 100
Den 25 Augusti e, m. hvad de fysiska krafternes utveckling beträffar.
Derföre har ock i Hindostan, der man födes^ill ett visst yrke, färdigheten hos hvarje gått till en sådan höjd, att vål sällan någon Europé kan komma dit.
Men det oaktadt låra icke Europas allmännare bildade innebyggare vilja byta roed desse vid ett visst skrå smidda roenniskor.
Herr von Hohenhausen har vidare anmärkt, att någon practisk Miliiaire-bildning icke kunde vid Universiteten äga rum: att Landet omkring desamma vore för flackt för anställandet af recognosceringar m. m.
Huru denna senare olägenhet kan afhjelpas, har Grefve Cronhielm redan visat.
För öfrigt och då åtminstone vid det ena Universitetet läger årligen plåga hållas samt de Bevårings skyldige af Student-corpsen lika ofta exerceras, torde tillfälle till practik lika litet saknas der som vid Carlberg.
Det har ock blifvit anmärkt, att MilitaireLårare skulle vid ett Universitet, skilda från andra upplysta krigare, snart falla i dvala och ej följa med sin vettenskap.
Jag tror dock, att om man ville commendera officerare till Universiteten, att bestrida den Militaira undervisidngen. nämnda olågenhet skulle vara förebyggd.
Öfver hufvud är jag af den mening, att all förtidig practik, som ej göres på fullt alfvar, uträttar föga så i militaire som civil våg.
Såsom Student i Upsala har jag deltagit i juridiska Collegier', der man förde processer emot hvarannan; och något sämre eller mindre lärorikt, hvad juridik angår, skulle man svårligen kunna höra.
Den practiska kunskapen måste förvårfvas under ver.
Den 25 Augusti e, m, JOl kelig tjenstgöring, i riktig tjenst: annars båtar öfningen föga.
Beträffande anmärkningen om yppigheten i klådesdrågt vid Universiteten, så tror jag, att de exempel i denna del, som der understundom kunna gifvas, icke på något sätt uppväga dem, som dagligen företes cadetterna i Stockholm.
Det år icke så längesedan man såg Studenter i Upsala vandra i skinnpels* och om de numera aflagt denna drägt, så bör det ej förebrås dem, emedan det år en följd af stigande hyfsning, hvarå brist i annan händelse, förinodeligen skul. le läggas dem till last.
I alla fall tror jag, att Hufvudstadens grannskap har ett skadligare inflytande på cadetterne vid Carlberg ån någre få rika ynglingars prål vid Universiteten har på Studenterna.
Måhända hafva äfven cadetternes föräldrar oftare rönt elaka följder af det förra, ån Studenternas af det sednare.
I anseende till ynglingarnes härdande, vågar jag tro, att de gymnastiske öfningarne icke verka mindre kraftigt i Upsala och Lund, ån vid Carlberg.
Hvad jag med säkerhet vet, år, att utan gymnastik, äfven simmkonsten öfvas af Upsala Studenter, och att der efter det Academiska Språket jemväl promoveras Magistrar i denna konst.
Anmärkningen om öfverflödigheten för blifvande krigare, att låsa Grekiska författare, tror jag äfven vål gälla emot de Latinska, i fall hon vöre riktig, Att låsa de gamla Språken, år vis - 102, Den 25 Jus,lisli e, m. serligen icke nödigt^ för att inhemta kännedom, af de gamla författarnes skrifter, emedan, såsom den värde Talaren sjelf anmärkt, man, ktan läsa dem i; öfversättning, Men hvarjp, folk, Ilar sin, kilning, efter hvilken språket, äfven råt-, tar sig.
Ju olikare den hos de odlade varitmed vår, ju, lärorikare år studium af, deras, språk, emedan, tankegången sfformat sig deri, Utan språk-kunskap, vipnes derföre sällan någon, allmän bijdnipg.
Derföre s.e v,i jemväl) huruledes de, sptn sakna denna, kunskap, åro, så, ensi-r. diga, ty de kunna ej, beqväma sina tankar till. någon annan, gång, ån den, hyarj. do. blifvit upp* fostrade.
Hvad dqn högre Militaire-upder \isningen icke af Utskotten omtalad, och, hörer, således, icke hit.
Den. omnämnda undersökningen aft Militaire- verket i allmänhet förmodar jag vara en rnissskrjfning i, Utskottens Betänkande, hetdstf sistberörde föremål utgör ämne för det yftranjde, Utskotten, afgifvit öfver Herr Lagerheiins.. vid,Riksdagens, början derom väckta, motion.
Betråffåqpe. slnteligen den önskan, flera^ vårda Redamöter yttrat, att jemte updersöknin.-, gen af de.Militaire-undervisnings-verken, en re-, vision af läroverken i det hela mätte företagas:, får jag vördsamt erinrjra, att dep, senare revi-_ s,ionen nyligen år gjord och fullbordad, hvad» de lägre läroverken beträffar, oc,h, det år egen. tpligen dessa, sorn kunna komma, i fråga, når, jpan talar om Krigs Acad emten.
Finner man dessa läroverks organisation oriktig, så börtnan, MPPgifva bristerne; men dessförinnan kan jag 7>7i 25 Augusti e. m\ för min del ej antaga, att de finnas.
De förmente bevis på motsatsen, sorn af en vård Ledamot, hvilken nu år frånvarande,, blifvit framUgde, har jag-, med Scholmdrängen i liand, redan en gång vederlagt.
Någre ytterligare har jag sedermera icke hört bestämdt uppgifvas.
Jag tror således, att Utskottens Betänkande kan ochi bör, utan återrerniss, bilallas.
Ätt jag be gärt ordet, lärer Ridderskapet och Adeln ej finna underligt, då jag har äran vara Styresman; för det Undervisningsverk, hvarom nu är fråga.
Jag tror mig uppfylla Ridderskapets och Adelns önskan, då jag ej upprepar hvad sorn i detta anine redan så niånga gångenblifvit sagt, helst Ridderskapet och Adeln-otvifvclugtigt redan stadgat sin: tanka i hufvudsaken.
Att här fortsätta en,ordstrid, skulle föga gagna, den tog aldrig slut, ty den ena förklarar, att den andra icke rätt fattat dess, tanka, och så i oändlighet.
Jag. öfvergå* således genast till hufvudfrågan» Utskotten tillstyrka en Revision af MilitaireUndervisnings- Verken.
Vid remissen- yrkade; Herr Friherre Björnstjerna likväl, att denna Revision, skulle sträckas till samtelige Undervisningsverken, . på- det en harmonierande inrättning af landets hela.
Undervisningsverk em gång kundetill vägabringas.
Detta, som jag tror, högst angelägna- förslag, understöddes af mig, motsades; ej af Herr von Hartmansdorff, om jag rätt minnes, understöddes, afven af HerrarMontgommerieQ. ch.
Stjernstolpe,, hvilka, för öfrigt, talat mott 104 Deri 25 Augusti e. rn.
KrigsAcademien, samt motsades blott af Friherre Adlerbeth, som ansåg revisionen af de allmänna UndervisningsVerken öfverflödig, då Skolordningen redan anbefaller en sådan hvart tredje år.
När nu nästan alla som talat i ämnet, och deribland motionairen sjelf yrkat allmän Revision, hemställes vördsamt, om Utskotten uppfattat frågan, såsom de fleste önskat.
Det har i dag blifvit anfördt, att de allmänna Undervisningsverken så nyligen undergått en ny reglering ; jag får äran anmärka, att KrigsUndervisningsverket ändå sednare undergått en sådan.
Man har vid KrigsAcademien fortgående arbetat, i följd af de nya grundsatser, som blifvit stadgade.
Resultaterne äro ännu ej afgjorde i alla delar, men jag tror, att de antagne grunderne skola befinnas fullkomligen ändamålsenliga; i de fleste delar äro resultaterne redan gifne, och må vid detta tillfälle mig ursägtas, om jag bestämdt förklarar, att jag långt ifrån att vilja afvända en revision öfver KrigsAcademien, på det lifligaste önskar en sådan, emedan jag är öfvertygad, att den skall lända Academiens förtjenstfulla Lärare till heder, oeh kanske framvisa förhållanden, som äfven de strängaste denna inrättnings granskare skola gilla, och önska, att de agde rum vid våra allmänna Undervisningsverk.
Men jag kan ej annat än på det alfvarligaste yrka den omtalte allmänna revisionen.
Då äga de som med MilitaireUndervisningsverken hafva befattning, tillfälle att få sina åsigter granskade, och att i sin tour göra och till gemensam granskning under - Den 25 Augusti e.m. 1C5 ställa de anmärkningar mot allmänna Undervisningsverken, hvartill de tro sig äga anledningar.
I annat fall synes mig föga vara vunnit med de långvariga öfverläggningar detta ämne föranledt.
På dessa skäl vågar jag anhålla om återremiss af Betänkandet.
Sedan jag nu yttrat mig i hufvudsaken, lärer Ridderskapet och Adeln benäget ursägta, att jag korteligen besvarar några af Herr von Hartmansdorff;; mest omilda anmärkningar.
Herr von Hohenhausen har sagt, ått ynglingar från allmänna Skolorne oftast äga så klena kunskaper, att de knappt äro antagliga i KrigsAcademiens lägsta dass.
Herr von HartmansdorfFsynes vilja tillskrifva detta den KrigsAcademien så ofta förebrådde ensidigheten.
Vid KrigsAcademien examinera vi ankommanrle ynglingar skäligen alfvarsamt, och det vore önskligt, att man gjorde så allestädes, men blott i de stycken ynglingarne uppgifva, att de i Skolan genomgått.
Om vi då, som oftast händer, finna att kunskapen är klen, så måste väl detta ej kunna tillräknas KrigsAcademien.
Vidare har blifvit talat om, jag tror Hindostan, om menniskor, smidde vid ett visst yrke, Asialiska kastinrättningar m. m.
Jag öfverlemnar till Ridderskapet och Adeln att dämma, om
Svenska militairen är lifvad af en så litet medborgerlig anda, att sådana från Asien hämtade jämförelser kunna anses billiga.
Sant är, att KrigsAcademien under loppet af sin 5o åriga tillvarelse lemnat arméen åtskilliga föga underbyggde ämnen, men lika sannt är, att den ock lemnat åt - Ben 25- August*' c. nu. skillige ganska viii försigkomne och en mängd! försvarligt underbyggde.
Men man har varit tammeligen sträng domare öfver denna inrätt-* ning, det torde snart blifva tid att äfven de öfriga Undervisningsverken, njuta samma uppmärksamhet.
Oin IvrigsAcademien utexamineras 20 Elever,, hvaraf 19 vöre klanderlöst underbyggde, men den 2o;de klen, så plägar oss hända den rättvisan, att inrättningen icke dömmes efter de 19, utan efter den ao;de.
Deremot bryr man sig vid de allmänna Undervisningsverken gemenligen föga om andra än de bästa,, som följa med courserne med lätthet, och det är efter dessa förträffliga lmfvuden sorn man dömmer Skolan, sällan bryende sig 0111 den stora mängden som försvinner i hopen, eller i okunnighet dväljas på tjenstemanna-banan.
Man kan ogilla det som förtjenar ogillas, men man bör ej vara ensidig, minst, då man ifrar mot ensidighet.
Man har klandrat, att vid KrigsAcademien äfven praetiken, vårdas.
Denna anmärkning är oväntad.
Bör man då ej upplysa fheorien genom dess an,vändande,, der det sig> göra later;?' förlorar theorien, deraf?’ går, man ej längre och säkrare i, theorien, då dess användbarhet städse vises lör ynglingen? sannerligen, det är svårt att begripa hvad. snan skall svara.
Stockholms närhet har blifvit framställd såsom en vådlig omständighet för Krigs Academien^. och mångå föräldrar skola hafva rönt bittra följder dergf. Ja!. Stockholm?, närhet är icke öiJr - fyen 2-5 Angust i e, nu åkansvärd , men eftersyn en måste derföre vara; så mycket- slörre.
Det är sannt, att under loppet af dessa 5p ar sorn KrigsAcademien existerat, åtskilliga ynglingar nödgats lemna Acadejnien för dåligt uppförande, men liar man undersökt huru mångå af dem vid KrigsAcademien blifvit bortskämde och huru mångå redan förp ankomsten varit clet?
Min erfarenhet talar i detta fall till inrättningens fördel, och sådan lä. j;er de flestes öfvertygelse vara.
Men om ej så Vöre, så frågar jag, om föräldrar intet riskera för sina barns öde vid- de allmänna Undervisningsverken, vid Skolor, Gymnasier och A cadernier?
Det lärer ieke gagna, att uppgöra denna räkning, bäst lärer vara, att alfvarligen söka åstadkomma förbättringar öfver allt, oell ej tvista om företräden, minst här, der frågorne änr då ej definitift kunna afgöras; man bör ej öfverdrifva sina omdömen hvarken till förmon fog den ena eller andra sidan.
Man har å nyo talat om ensidiga under■yisnings methoder o. s. v. Det är icke möjligt qtt här vederlägga dessa saker; jag ber min.aktningsvärde vän Herr von Hartmansdorff visa jpig den vänskapen, att komma tili Carlberg oell på stället undersöka Läroverkets beskaffenhet, peli der, som jag hoppas, iå en annan öfvertygelse, och taga verkelig kännedom af den inrättning sorn så bittert klandras, Friherre Adlerbeth, Jacob: I anledning af hvad Herr Lefrén yttrat, anhåller jag att få. åter fästa llidderskapets och Adelns upp - Den 25 Augusti e. m. märksamhet vid de uttryck, som af rnig blifvit nyttjade, då denna fråga för någon tid sedan här var ett öfverläggnings- ämne.
Herr Lefrén har fattat mitt anförande på det sätt, som jag skulle hafva bestridt revisionen af de allmänna Läroverken, Sådan har min mening aldrig varit, och så har jag icke heller yttrat mig.
Jag fästade mig vid den af Friherre Björnstjerna framställde önskan, att de oflenteliga Undervisningsverken måtta underkastas en allmän granskning, och ansåg mig böra upplysa, hvad Friherre Björnstjerna syntes hafva förgätit, att en revision af dessa Undervisningsverk, så vida de utgöra Skolor och Gymnasier, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut, redan år 1824 kommer att företagas.
För öfrigt har jag icke bestridt och skall icke bestrida nyttan af en revision, som komme att omfatta alla slags Läroverk.
Jag ernar ej ingå i någon granskning af sjelfva hufvudfrågan.
Jag utber mig endast att få hemställa, om icke Utskottens förevarande Betänkande egenteligen har till syftemål , att för framtiden bereda en fullkomligare kännedom af ämnet.
Grefve von Schwerin har ådagalagt, att en sådan sakkännedom icke kan vinnas, utan att förut hafva tillfälle att i ett sammanhang öfverskåda de Civile och Mili— taire Undervisningsverken.
Detta förutsätter således en gemensam granskning af det hela; och jag är öfvertygad, att Kongl. Maj:t, enär Han emottagit Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse härom, skall ingå i deras afsigt, och vidtaga Den 55 Augusti e. m. de åtgärder, som för ändamålet äro nödiga.
Jag, får vid sådant förhållande vördsamt hemställa om enär Riksdagen redan är långt framliden, och många ganska vigtiga och angelägna ärenden afbida Riksens Ständers beslut om _ säger jag — det nu kan löna mödan att upptaga tiden med öfverläggningar om detaillerne af den ifrågaställde granskningen, och om ej ändamålet bäst ernås, genom det att Ridderskapet och Adeln helt enkelt bifaller Stats- och OeconomieUtskottens Betänkande.
Herr Lefrén', Utskottens nyss upplästa Betänkande upptager Friherre Adlerbeths yttrande.
Det är för mig icke möjligt att minnas, hvilka ord Friherren begagnat.
Jag kan aldrig misskänna Friherrens fördomsfrihet, derom vet jag, att Friherren är öfvertygad
Min afsigt var blott att nämna, att ingen mer än Friherren ansett den allmänneligare revisionen öfverflödig.
I anledning af Hans Excellence Herr Grefve Mörners tillstyrkande af bifall till Betänkandet , som ej upptager hufvudfrågan , vågar jag förvissa mig om, att Ridderskapet och Adeln icke lemnar målet i det ensidiga skick, hvaruti det sig nu befinner, hvarföre jag får vördsamt förnya min anhållan om återremiss, hälst målet är så enkelt, att det föga eller ingen tidsutdrägt förorsakar.
1 Herr von Hohenhausen:
Så vida det än damål jag åsyftat kunde uppnås genom ett bifall till Utskottens Betänkande, såsom Hans Ex - Den 25 Augusti c. fil. cellenre Herr Grefve Mörner yttrat, skulle jag visserligen för min del äfven deruti instämma.
Men då Utskotten uttryckeligen förklarat, afl revisionen skulle inskränkas till de MilitaireUrtdervisningsVerken, ser jag alldeles icke, hura det af Herr Grefve Mörner tillstyrkte förslaget, att hela Undervisningsverket må öndergå granskning, skall kunna tilfvägabringas.
Det är på grund häraf, som .jag anhåller om återremiss af -Betänkandet.
Hans Excellence Herr Grefve Mörner'-.
Till hvad jag nyss anförde får jag tillägga den ■förklaring, att det alldeles icke är af någon misstro till KrigsAcademiens värde, sorn jag gjort ■min framställning.
Jag har sjelf haft tillfälle finna, att denna inrättning under de senare åren gjort betydliga framsteg.
Den kan således icke vid en revision något förlora.
Men jag ber dö Herrar, som yrkat återremiss af Betänkandet^ taga i öfvervägande, örn icke sjelfva den frågan angående en revision af -de Militaire
Undervis - ningsverken involverar omfattningen af hela Läroverket, och om icke Kongl. Majt, sorn är lika angelägen att rättvisa må göras åt de Militaire, som andra yrken, kan och säkerligen skall i den blifvande
Instructionen för ifrågavarande revision bestämma, att granskningen skall sträcka sig öfver det hela, så att fullkomlig sakkännedom må kunna vinnas.
Del är derföre jag ansett Utskottens Betänkande kunna i dess nuvarande skick genast bifallas.
Herr v un Hartmansdorff:
Jag täger mig j}en 25 Augusti ‘é, tit. friheten fasta Höglöfl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att skillnaden emellan den revision af Krigs-undervisningsverken, hvilken nyligen blifvit på Kongl. Maj;ts Nådiga befallning företagen och fullbordad, och den granskning af nämnde Undervisningsverk, hvilken enligt Utskottens förslag nu skulle af Riksens Ständer begäras, är den, att den förre blott åsyftade KrigsUndervisningsverken, sådana de voro, afskilde från allmänna Läro-anstalterne, hvaremot den senare granskningen skulle upplysa ■, huruvida berörde
Undervisningsverk borde med ■de allmänna förenas.
Dessa gransknings-åtgärder böra således icke med hvarandra förblandas.
Att af Kongl. Maj:t begära en allmän undersökning af Läroverken öfver hela Riket, anser jag så mycket mera öfverflödigt, sorn man derigenom skulle komma att begära hvad som redan till större delen är gjort, och som i händelse fråga dervid nppstode om undersökning af Bergs- och Navigations-skolor eller andra särskilta Undervisningsverk, första åtgärden bordt vara, att visa hvad som fattas dem, för att uppfylla sitt ändamål.
Men detta har jag ännu icke hört någon göra, och dessförinnan lärer väl icke någon ändring deraf böra sättas i fråga, Sluteligen bör jag besvara en af Herr Lefren gjord anmärkning, i afseende på den skillnad man trott sig förmärka emellan de från allmänna Läroverk till Carlbergs KrigsAcademie ankomne ynglingars kunskaper och deras medhafvande betyg deröfver.
Jag trodde, att fråga egenteligen yar om jemförelse mellan lår jun - 113 Ven 25 Augusti e, m. gar nes kunskaper, ej om riktigheten af lärares betyg, hvilkas osannfärdighet, om den åger rutn, ej lårer kunna låggas de förra till last.
Deras exempel, som lenina Universiteten, innan deras uppfostran blifvit fulländad, och begifva sid till KrigsAcademien eller annorstädes, utan betyg, bevisar intet i afseende på mängden, sorn icke smyger sig bort.
Jag har vid hvarje tillfälle, då detta ämne varit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln i fråga, undvikit att yttra mig deröfver.
Jag har gjort det derföre, att jng sjelf en tid varit vid Carlbergs KrigsAcademi, och der inhemtat en del af min bildning, samt icke eller tilltror mig, att i närvarande ögonblick bestämdt såga, huruvida det kan vara tjen. ligt att bibehålla denna läroanstalt, sådan den nu år.
Men då fråga nu uppstått, att genom en återremiss af Stats- och OeconomieUtskottens
Betänkande tillvägabringa ett beslut, att vånda Regeringens uppmärksamhet på vigten att ställa all undervisning i ett famtnanhängande fuck, anser jag mig böra utsåga min öfvertygelse, att hela vart undervisnings-verk alldeles icke är enligt med tidens kraf icke byggdt j ä den grund, forn i repreferitativa famhällen fordras: nemligen, att Staten Jkall dana med. borgare, men att hvarf enfald f:all af egen kraft fjelf bilda fig till det Järfdldta yrke han väljer.
Då jag, oaktadt jag inom mig var förvissad, att Den 2§ Augusti e, mi ntt om undervisnings-anstalterne rättades efter denna grund, resultaten deraf skulle blifva lika snabba som fördelaktiga, dock nödgas hylla ti—- dens svagheter, och ej sett något möjligt för det goda åndamålet att nu åtgöra, har jag hittills gjort det till en pligt, att ej yttra mina tankar derom.
Ännu åro vål ej följderne be* kanta af den nya olullståndiga Svenska Skol-J ordningen, men de skola snart blifva det, når tiden år inne.
Den sak sorn un år under pröfning år dock en af de vigtigaste, och blifver må hända ej förr bragt till ett lyckligt slut, ån den lagstiftande magten sjelf bemågtigat sig rättigheten att ordna den allmänna undervisningen, och ej längre lemnar till den verkställande, hvad som så nära rörer Representationen.
Jag vill ej uppehålla mig vid det sätt Europas magter i senare tider vidtagit, i afseende på denna angelägenhet; jag vill endast stanna vid den obetydliga del af det stora hela, hvarom vi nu öfverlägga, och jag kan då ej annat ån tillstyrka återremiss af Utskottens förevarande Betänkande, derföre att jag ej anser Riksens Ständer böra uteslutande begära Revision af en gren utaf läro-anstalterne.
Jag väntar visserligen icke deraf något väsendtligt resultat, men jag år öfvertygad, att Regeringen skall landsfaderligen besinna ämnets vigt, om Riksens Ständer genom en allmän önskan yttrade, det sam-?
B. s.dra Afd, 8.
Dm 25 Augusti e, m. tnanhang borde åga rum emellan Undervisningsverket i det hela och de Låroinråttningar, som för vissa yrken åro till finnandes.
Af detta skål skulle jag för min del yrka återremiss, och det år till och med gifvit, att densamma blifver oundgångeligen nödig, emedan uti Betänkandet förekommer, såsom jag tror, ett icke obetydligt skrif-fel, nemligen ordet:
Militaireverket, som Icke lärer böra betyda annat ån Militaire-Under\>isningsverket\ då användandet af det förra uttrycket kunde leda till ett ganska besynnerligt resultat.
Friherre Adlerbeth'.
Jag anser alldeles otjenligt att, i afseende på hvad Herr Hjerta yttrat, ingå i pröfning af frågan om den nu gällande Skol-lagens ofullständighet.
Önskligt hade likväl varit, att den värde Talaren anfört de skäl, på hvilka han grundat sin tanka» Intill dess detta skett, förblifver jag vid min öfvertygelse.
För öfrigt bör jag, såsom en ostri. dig förtjenst af denna författning, åter nämna hvad jag redan flera gånger härstädes anmärkt, att den genom stadgandet om ElementarLäro - verkens revision, inom sig sjelf bär ett frö till förbättringar.
Denna revision har äfven afseende på de högre Läroverken, emedan vid hvarje sådan förrättning en representant från Universiteterne tillkallas.
Då vår Regering således redan tillkännagifvit sin vilja, att hvad som rörer de offentliga undervisnings-anstaltei’- ne, måtte blifva föremål för noggranna undersökningar, synes man med säkerhet kunna påräkna den af flere värde Talare åstundade för - Den 35 Augusti e, mi ening i afseende på granskningen af de Militaire Undervisningsverken, och andra allmänna Laro-inrättningar.
Jag tillstyrker att Betänkandet måtte antagas, och instämmer fullkomligt i de skäl, på hvilka Hans Excellence Herr Grefve Mörner och Grefve von Schwerin grundat deras öfvertygelse, att en underdånig hemställan från Riksens Ständer om revision af de Militaire Läroverken skall mötas af Kongl.
Maj;ts Nådiga bifall, och att den blifvande revisions^ förrättningen icke skall stadna vid en isolerad undersökning af dessa Läroverks tillstånd, utan äfven komma att betrakta dem i sammanhang med de öfriga allmänna Undervisningsverken.
Herr von Hartmansdorff har sagt: att, innan det af krigssidan är styrkt, att allmänna Undervisningsverken äro felaktiga, in-:, tet afseende borde göras på den begärta allmänna revisionen m, m.
Jag hemställer, huruvida här är tillfälle, att andraga andra skäl än sådana, som af öfverläggningens gång kunna föranledas.
Jag och många med mig hafva försökt vederlägga Herr von Hartmansdorffs anförda anmärkningar.
Om Herr von Hartmansdorff icke anser sig vederlagd, så torde dess motståndare hafva rätt till samma sjelfförtroende.
För egen del vill jag visserligen ej täfla, men frångår aldrig, att såsom en rättvisa yrka en ömsesidig undersökning af ämnet.
Jag kunde visserligen begagna det af Herr Hjerta angifna skäl för återrerniss, nemligen det mindre egentliga skrifsätt Utskotten begagnat, US Den 25 Augusti e. m. men jag önskade heldre, att sjelfva sakens beskaffenhet af Ridderskapet och Adeln ansågs böra verka till återreiniss.
Herr Pereswetoff Morath, Anders Jf ilhelm: