Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Land (Marskalk en framställde derefter Proposition till afslag å dera af Utskottet tillstyrkte förhöjning af 2000 R:dc uti anslaget till ved och ljus i Fästnings- och Garni z;onsQr terne Ropades äfven starka Ja» jemte några Nej. Herr Grefven och LandtMarskalken fö r kia» jjada att d£, efter hvad han tyckt sig ånna* J)en 18 September f. m. 24.1
Ja öfverrösta!?
Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen* Tionde puncten, om anslag till uppförande af Casernbyggnad för Kongl, andra Lifgardet.
Herr von FranckenJag är af samma tania, sorn Herr Munck af Rosenskjöld redan behagat yttra, att nemligen Stockholms Stads husaga» re borde bekosta uppförandet af Kongl. Andra Lifgardes Casernbyggnad, mea jag hyser äfven den mening, att det ej vore tillständig! för Riksens Ständer, att pålägga Stockholms Stad detta onus, utan att först derom hafva infordrat husägarnes yttrande, hvarföre jag, till undvikande af tidsutdrägt med den redan påbörjade byggnaden, för min del tillstyrker bifall å StatsUtskottets Betänkande i denna del, samt att utlåtande af Stockholms Stads husägare måtte innan nästa, Riksdag blifva infordradt, på det Riksens Ständer då må taga skälen för och emot i öfvervägande , samt örn ifrågavarande husägares byggnads-skyldighet öfverlägga och afgöra.
Jag förenar mig visserligen med Herr von Francken deruti, alf Stockholms Stad borde höras, men jag kati icke förstå, huru Staden kan anses skyldig att bygga Casern åt Stockholms Garnison.
Den ligger ic. ke här för Stadens skull; den kallas Konungens Liftröupper; den bevakar Konungens Höga Person och Hus samt Slott och Collegier.
Om Stockholm ej vore Hufvudstad, behöfdes här intet Lifgarde , ty Borgmästare och Råd äro deraf ic* 14? 18 September /.
Hi. i behof.
Dä härtill komitier, att Stadett betalat en dryg inrjVarteringsafgift, hvarigenom husägare äro lika betungade, sorn Individuer, synes det vara obilligt, att af dem yrka ett sådant ållggatt' de, och ännu mer att dertill diiitima dem ohördatt. Grefve dP Ugglan jag
Får upplysa, ätt Betänkandet bestämdt innehåller , det anslaget blott skall äga bestånd intill nästa Riksdag, hvar* Vid äfven det vilkor blifvit tillagdt j att Kongl, Majit täcktes vidtaga sådana åtgärder, ätt något ytterligare anslag ipke behöfdes. jag fbrrnödäf således, att hvarken Statens ellef Stadens intreSsfe blifvit åsidosatt.
Herr Rosenblad .* jag kaB ej dela deri tanka, Herr Liljestråhle yttrat, att Stockholms Stmls husägare icke libra ombesörja Caserrt* byggnader för Stadens GarnisdrtsRegementef \ derföre att e'ii del äf dessa bära namn afKonun* gens Lifgarde.
Jag hemställer, huruvida eh Hufs Vridstad med lifver yo,ooö Invånare* der desstU torn alltid fett stört antal sjöfolk roed andra lösa personer ärö församlade, kan umbära den lilla Garnison bär finnes, Söm större delen af året ic* ke öfverstiger 1500 å 2000 man feffeCtift i tjenst* göling; peli jag tror, att så länge Incjvarterihgs-i skyldigheten åligger Städerne, Htifvudstäden icke mer än de smärre kan undandraga sig dfe dermed förknippade bördor.
Kär jag å en sida ser deli lilla städet} Ystad på egen kostnad hafva byggt Casernéf, Stallär, fiidhtis m. ro. för a ine Esqva. droner Husafer, hvaraf Staden visserligen äger för ordningens vidmakthållande intet behof, och 5 Dtn 1.8 September f. m. 543 titti andra betraktar, huru Staten uppbyggt Caserher för de flesta i Stockholm gai-nisorierande trup. per, så kan j.ig för min del ej annat finna än att vt gjort mer, än hvad Hufvudstadeti billigt»
Vis kunnat begära!
Öa jag dessutom icke anser med min pligt förenligt, att pä samma gång, sorn så mångå anse Staten ej
Utan storsta ansträngning kunna bestrida de öUndgängkigaste utgifter flir Försvarsver. ket, hvaribland endast 50,000 Rldr för anläggnin. gen af Rikets hufvudfästning, der troligen många (lasern- och fötråds-byggnader förekomma , anslå 15,000
Rdr årligen för fell möjligen Umbärlig
Casern 5 så ehuru nyttig jag medgifver den Vara för ett af HatiotteUs aktning Och Välvilja förtjent Regemente , finner jag mig dock skyldig föreslå äfslag å detta af Utskottet tillstyrkta anslag.
Herr Hjerta : Jag
Iean ej tillstyrka inskränk, bing af det anslag, sorti nu är i fråga ; ty genom dess beviljande kan man förutse tiden, då bygghaden blifver färdig, enligt den plan som afser Sundhet och beqvämlighet för Garnisonen, I öfrigt instämmer jag med Herr Liljestråle, Herr lAljeSttule •
'Tili svar å livad Herr Rosenblad anfört, att Garnison 1 alla fall bär skulle behöfvas, 1 anseende till det störa ahtalet invånare, fät jag lemna, att jag under loppet äf io år bott i Stockholm, oell här sjelf varit husägare, samt att Garnisonen under loppet af detina tid hvarken bidragit elier behöft bidraga till 144 iDtn 18 Septtmbtr f. rti. ordningens vidmakthållande, hvilket skett af EcJ.
Heen och Stadsvakten.
Hérr Manck af Rosenskjöld •
Män hatt ari» sett statsanslaget till Caserhbyggnadeh alltför riiv gä» ehutii det uppgått till .flera hundrade1 tusende R;dr, och således kunnat förslå, att sprida trefnad i flere småstäder,.och det i ert tid af pennirigébrist, från hvilken endast Stockholm är fritagit.
Jag har aldrig hestrid!
Regementets rät?, att erhålla Casern, men skyldigheten till dess anskaffande synes åligfi ga Staden, som uppbär Juqvarterings-tolag» och som i (ifrigt njutet fördel af sjelfva Garnisonen-.
Dåi man förpligta t mindre Städer ohördån, att uppbygga
Sfa ilar, ser jag intet skäl, hvarföre en Större varsamhet skall iakttagas , i afseende på.
Stockholm. Wadstena Stad har ju vid denna Riks*/ dag blifvit nekad inqvarterings-penningar, för in» q vart ar ingen' af bevakningen vid Correctionshuset derstädes, hvilket likväl icke är inrättadt för Stadens, utan för hela Rikets nytta.
Inqvartetingen i de öfrige Småstäderne är ej eller för deras enskifta räkning
Det vore besynnerligt, om Stdetlskulle bygga Caserner och Stallar åt Stockholm under det aftynande , Småstäder begära lanébiträden, såsom en grace, för samma ändamål.
Jag tillstyrker således afslag å ifrågavarande anslag, helst forsvars anstaltetné derigenom icke minskas, Utan tvärtom en besparing .beredés för deras Ht* vidgande. få ri herre Björnstjerna:
Ehuru jag delaf deras åsigt, hvilka ansett Stockholm böra, likasom Den 18 September f. m. *45 likasom Rikets öfrige Stader, uppbygga Caserner, an* ser jag likväl det icke möjligt, att för närvarande förpligta Stockholm dertill.
Emedlertid skulle Regementet blifva i saknad af Casern, hvilket åter skulle föranleda otaliga oredor.
Jag tiilstyrke således bifall å Betänkandet. * Herr Grefven och LandlMarskalken gjorda proposition till bifall af Tionde puncten i Stats* Utskottets Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Lunett* Marskalken förklarade , att som , efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej , propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, Elfte puncten, angående den af Utskottet fri* resi agne tillökning af 500 R.-dr i Lönen för CheftTi vid Andra LifGrenadierRegementcu Grefve af Ugglas :
Då Friherre Anckar svärd i sitt anförande fästat sig äfven vid. denna punct och tillstyrkt afstäg, får jag leda upp» märksamheten derpå, att Utskottet icke gjort hemställan om något anslag; Utan blott att Kongl. Majit af redan Varande anslag, eller af för oförutsedda Militarra behof anordnade medel, täcktes meddela ifrågavarande ' 500 R:dr> Då Kongl, Majit i alla fall äget full dispositions,rätt inom Titeln, är detta att ahse blött såsom en recom* fRiidi. ecb Ai.
Prot Vill Band» 10
Den 18 September J. m. xnendation; och ©medan härigenom icke astadkörhroes någon rubbning i Statstligiftérna, hemställer jag, att denna punct må bifallas.
Utskottet har ytt rat detsamma, som dess Ordförande Grefve af Ugglas, att fråga icke är om något anslag , utärt att blott en anvisning blifvit gifven, huru i fråga-varande Officerare skulle ändock kvinna få fet» förhöjning.
Men Rldderskapet och Adeln täcktes erindra sig af hvad sorn förefallit rörande Expeditionen af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse om granskningen af Statens Cassors förvaltning, huru vådligt det är att bifalla Utskottens raisonnementer, när de icke leda till égeiiteligå beslut af Riksens Ständer.
Om dessa 500 E:dr kuru na af Kongl. Majit disponeras utan Ständernas anhållan, inser jag icke , hvarföre de derom skola yttra sig.
Jag tillstyrker således att hela frågad må förfalla* Friherre Björnstjerna '■ Sedan Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse framställe nödvändig, lieten af en lönereglering inom indelta Arméen ^ och denna skrifvelse blifvit remitterad till mitt RmbetsUtlåtande, hvilket jag sökt med ali möjlig skyndsamhet afgifva, Och då Riksens Ständer, i händelse detta förslag bifalles, komma i tillfälle vidtaga en generel anstalt, hvars resultat blifver lika vigtigt som nyttigt; hemställer jag likä med Herr von Hartmansdorff, att denna punct ina förfalla» Herr Grejven och LandiMarskalken hemställ* ben 18 September f. m.
H7 de j att den"
1 Elfte punden väckte fråga öm ^00 R drs tillökning i lönen för Chefen vid An* dra IjifGrenadierRegementet måtte förfalla samt hagön förhöjning å Stat i betoäldte Chefslön så* ledes icke äga rum» Jjiföllsi Tolfte piincien, angående Lörtetillokmng fdr Flottornes ConStnictionsCorps Herr vort dJattmansdorff •
Då detta arno© första gången förevar , tog jag mig friheten an» märka, att denna partiella lönereglering icke börd© äga rum, innan den allmänna förekommer Då vi hti , af Föredraganden för Arméens CommandomSl, ferfarit, att förslag i detta afseende snart äro att förvänta, hvilka otvifvelaktig! komma att afvert (Omfatta Flottornas aflöningsstat; så tillstyrker jag» ätt denna pund måtte för närvarande förfalla* Herr Jjjerhs>- Ett helt annat förhållande äger rum med Flottorn?} än med Arméen.
Ge. heralAdjutanten föh Arméen kan möjligen tillvägabringa en löne jemkning inoii? den indel tö Arméen , mett Sådant kan icke sträcka sig till Flottorna, der RåtsmahsRefälet icke är indelt, vU tan allt är ställt på bestämd aflööihgäfbt»
Och in* gen löneförbättring kan åstadkommas; utan mé* deist ert minskad personal
Jag tillstyrker derfö* re, att Utskottets förslag må antagas.
Förhållandet med ifrågavarande Corps är sådant, att dess åliggande består
Uti den mest fatiganta och tidsödande sysslosättning, för hvilken de äro ringi a, 4 8 Den ig September f. m. lorita.
Deras begäran, att blifva försatta i en bättre ställning, är således icke obillig, och synes till och med af klokheten påkallas, enär man besinnar svårigheten af Controli, i deri detaille , som dein tillhör.
Herr af Borneman, Johari Aron : Jag tror, lika med Herr Hjerta, att örn en lönereglering är nödvändig för indelta Armeén, inträffas icke samma förhållande med Flottans Corpser.
Någon dylik fråga har, i afseende, på derri, icke blifvit vackt
Det är endast Constructions-Corpsen, som genom mig framställe behofvet af en billig rättelse och anhållit, att något afseende måtte göras å deras allmänt kända trägna tjenstgöring, Semes tre är för dem alldeles okänd, hvarje stund af den gående och kommande dagen påkallar deras tjenst, och Kongl. Majit har i Nåder föreskrifva för desse Officerare den strängaste theoretiska examen, hvilken, för Eleverne vid Corpsen, upptager 6 ä 7 års studier; derpå, följer ett flerårigt bemödande till den practiska kännedomens inhemtande, och äfven den utbildade GorrBtructeureh utan hvila fästad vid utöf ningen af sine kunskaper.
Det är således egenteligen icke en löne tillökning, utan en rättvisa de begära; emedan de blefvo förbigångne vid 1818 års lönereglering, då Arméens Ingenieur Corps , med hvilken CortstruclionsCorpsen blifvit satt i parité, tillädes en sådan förmån.
Jag anhåller derföre vördsamt, att Ridderskapet och Adeln må täckas bifalla hvad Utskottet tillstyrkt.
Jag saknar förmåga att ta - Oen 18 September f. m. 249 fa sa, som jag vid delta tillfälle skulle önska, men jag har skrifleligln i min motion framb t ä 111 skälen, och anbragt de upplysningar, som ådagalägga förhållandet.
Jag bestrider ic^ ke detta nya anslag, för att påstå, att denne Vettenskapliga Corps bör vara mindre aflönt, än sina vederlikar.
Jag tror tvärtom motsat* sen; men jag anser icke Riksens Ständer bö« ra nu bevilja en partiel löneförhöjning, daen allmän reglering i detta afseende förestår.
En sådan är visserligen lika nödig vid Flottan, som vid indelta Arméen.
Det säges till exempel att, vid den förra, skall finnas ett öfverdrifvet antal Regements.Officerare, o. s. v. Om inskränkning derutinnan, och andra möjliga rättelser vidtagas, så förmodar jag, att hvar och en skall, utan Statens ytterligare betungande, kunna erhålla hvad, hans tjenst rättligen bör tillkomma, j « _ Herr von Hohenhausen:
Jag anser bör tillstyrka bifall å Utskottets Betänkande af det skäl, att sedan det blifvit ådagalagdt, att en Corps icke kommit i åtnjutande af en löne tillökning, som Riksens Ständer beviljat, bör denna Corps ej afvisas med framtida förhoppningar.
Denna grundsats har blifvit följd hvad Civilstaten angår.
Detta hindrar icke, att ju de besparingar, som framdeles kunna uppkomma, genom en ny reglering inom Flottan, bora tillfalla Staten.
~Den 18 September f. m.
Jag vilj blot? erindra, att det icke yaiit jag som tillstyrk?
pn partiel lönetiilökning inom Civilstaten, Herr Franc Sparre •
Ben pr jncipe, scjtq af en ^Ledamot blifvit yrkad, att partiel löneförhöjning icke bör beviljas, da en allman re* glering i detta afseende förestår, ar i allmänhet riktig; men Riksens Ständer hafya vid Aete föregående tillfällen fupnit sig föfacilätne, att vidtaga nödiga rättelser, da någon af misstag blifvit förbigången, När man betraktar denna Corps knappa löner, i förhållande till det trägna arbete och de myckna kunskaper, sorn af den fordras, så synes dess belägenhet böra behjertas, och jag tillstyrker derföre bifall a Betänkandet.
Herr Grefven och LandtMarskolketi gjedde Proposition till bifall å tolfte puncten i gtatsUtskotiets Utlåtande, hvilken proposition ined Ja besvarades.
Trettonde puncten, (ingående tillökning u(f jnanskapets vid Wermlands FältjägareRegemente afläningsvilkor, blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen, Uppå derefter af Herr Grefven och Rand??
Marskalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att de i fjtatsfJtekoltets, rörande tredje HufvudTiteln , under N?0 344 först afgifne Betänkande upptagne, fj.en a$ September f. nt, 151 »sien i Utskottets senare nu pröfvade Utlåfan-, $e icke omförmäldse, puncter godkänna/ Herr Grefven och Z>andtmarska!kcn liernsiaffde, att enär tiden sa långt framskridit, med prof ningen af StatsUtskottets, under N'o 454. meddelsite, Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Skrifvelse angående tredje Huf"VudTitelns behof, måtte anstå till eftermiddagens Plenum. Bifölls., Högloflig© Biöderskapet och Adeln fltskiN (ges klockan 4 till 3 eftermiddagen.
In fidem Protoeolli O. J. Lagerheim, Tiiorsdagen den 18 September.
Plenum klockan, half till Sex eftermiddagen.
Företogs., till pröfning StatsUtskottets dea 4 dennes unde; N:o 454 afgifne, samt den 9. 352 Den j8 September e, m - derpå följde eftermiddagen på bordet lagdej och i förmiddagens plena vjppläste Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse, angående Tredje UufvudTitelng behof.
Första punctcn , rörande fördelning af Tre' dje IIufvudTitelns anslagssumma emellan Arméen och Flottorne, samt uppförande af anslaget till Flottorne å en särskild HufvudTitel, under namn af den Tionde, blef, uppå gjord proposition, af Bidderskapet och Adeln bifallen.
Andra puncten angående den af Utskottet med 65 000 F:dr Banco tillstyrkte ökning af anslags• summan för Arméens materiella behof.
Herr von Hartmansdorff, August- Vid afhandlingen af förevarande ämne, bör man visserligen börja med att betyga den erkänsla, vi äro Styrelsen skyldiga för det goda skick, hvari var Krigsmakt sig nu befinner.
Men dä fråga är, att åt densamma bevilja nya anslag , så förekomma tvänne omständigheter, som torde böra betraktas, nemligen först, att eit litet Folk synes förnämligast böra söka sitt värn i nationalandans, eller i sin moraliska styrka.
I den trion ett Folks krafter medtagas och minskas, för att bestrida stora krigsrustningar, är de't ock gifvet, att vältrefnaden skall förringas.
I samma förhållande mäste äfven det nit försvagas, hvarmed Folket söker försvara sin belägenhet.
Derföre torde en stor och väl utrustad krigshär icke alltid vara bevis på en väl försvarad stat; fastän raan ofta så anser det.
Den 18 September e. m, I 53 Den andra omständigheten, som bör betänkas, är den, att stora stående härararo ett förderf för alia Staters financer, och följ akteligen äfven för våra.
Vi kunna kanske ej nedsätta vår slående
Armé, så länge amira makter bibehålla sina härar vid oförrninskad styrka; men en värd Ledamot, Herr Lagerhjelm, har fästat Biksens Ständers uppmärksamhet a ett sätt, att inrätta vårt försvarsverk så, att det skulle kosta mindre i fred, och likväl kunna göra fienden ett kraftigare motstånd i krig.
Jag instämmer fullkomligen i denna bans mening, och tror, att den icke nog ofta kan påyrkas.
Visserligen äger jag ej erforderlig sakkännedom , för att bedömma , ti l- hvad grad den stående hären hos oss kan förminskas; men rådfrågar man hiifderna, så skall man finna, att de krig , sorn varit af värde och vigt för menskligheten, icke blifvit utförde med stående härar, utan emot dem af Folken, som tagit till vapen, eller af National Beväring.
Sådan var händelsen med Nederländerne, då de kämpade emot Monarker, som öste utur nya verldens grufvor, och om hvilkas vidsträckta valdeman säde, att solen aldrig gick ner i deras länder.
Sådan var händelsen med Tyska folkets strid, i början utförd af bönder mot Österrikes och Spaniens härar i trettio åra kriget: sådan med Nord Americanarnes frihetskrig mot England", sådan var den ock, när Europas Regenter nsed stående härar gingo emot det revolutionerande Franska folket, och det nedergjorde dem.
Napoleon hade att göra med stå^ 154 -Pen 18 September «. m ende arméer, öfversvämmade fean sina fienders land, och föreskref fredsyilioTeo i deras hufvudstäder.
Men då de misshandlade folken sluteligen toge till vapen mot honom , intåga-, de de i Paris de segervanda samla Franska tmupperna till trots.
Detta allt synes tnig vara bevis nog, atif man icke bör bibehålla den st Sende hären s5 stp c, att den allmänna välmåga®» derigenom t*»-- dergräfyes.
Det bör äfven taga* i befraktaa-* de , att vår krigshär ar atrpstad med den yppighet oich kostnad, att man lill exempel finner, det 100 man C?ardes-Gayal!eri kosta nästan lika mycket i årligt underhåll som Sergs, Co'legitim och hela Bergs-Staten : Riket.
Det torde likväl ej vara svårt att afgöra, hvilkendera ar vigtigire för samhället, denna i illa ruiitahe styrka , eller den tjewstemannacorps, pnder hvars ledning de
Sm nen förarbetas , genom hvilka Sverige betydligast deltager i verldshandel®, Blott vid en specialitet, v® Jag för öfrigt fästa wig, dea nemligen, att Konungens Bid; gifva ra 1 Corn mando mål för någon tid sedan ■yttrade, att, i händelse mata icke vilie anslå ytterligare bidrag för krigsmakten, skalle Svenska KsadesFatmkeraa sakna afsättning för Arn. éens behof.
Likväl, om jag seke bedrager, joig, äy största delen af de 79,090. alnar eornsjnisskääde, sota blifvit anskaffade till Arméens förråd, apphandlade i England.
Således lära $|ra Fabr skev hafva till ganska litsa del fits.
Deri 18 September e, m. 15$ heloga i Arnséens beklädnad.
Björnstjerna anförda skälet bör således ingalund^ inptyerka en nedsättning af det begär-; ta anslaget
Har ejlet slpteligen kunnat lypkas SiatsUtskottet, att, under några få dagars öfverläggning, visa rnQjJighetenj att afdraga 85,000 R:dr å den begärda summan, genom bevisandet nemligen deraf, att icke så mycket behöfde utgå, så torde , vid ett ytterligare eftersinnande af Titvagarne att minska utgifterne, äfven de återstående 65,000 R:dr, hvarom nu är fråga, kunpa besparas
För rnit?
dpi tillstyrker jag således Högled.
Riddprskapet och Adeln, att icke bevilja, något tillökt anslag för tredje HufvudTiteln, Utan att man må söka, genom hushållning, hjelpa sjg fram med hvad maja pedan har.
1 Grefve JLöiv^nhjelrri Carl .Axel' linnan jag vidare inlåter mig i ämnet, torde jag särskilt få yttra några ord, i anledning af hvad den sist talande Ledamoten anfört.
Han har framställt vådan deraf, att i fredstid uppoffra Nationens krafter, och sedan i farans stund lemna henne maktlös.
Jag delar fullkomligt Talarens mening i denna del.
Jag tror det vara en helig pligt, att så hushålla med Nationens krafter, atp den förmår uthärda.
Regeringen ar pekså aldrig obenägen att nyttja ali den omtanka , som kan leda till möjeligasfe hushållning, men denna bör ej utsträckas dfi* 156
Den 18 September e. m. llän, sorn ilen värde Talaren yrkat.
Oeconomie-besparingar må vara nyttiga och möjeliga, men de böra icke ega rum till den grad, som nu yrkas.
Skulle Riksens Ständer stanna 1 det beslut, att hos Kongl. Maj:t anhålla, att frågan, huruvida försvars-verket bör sättas på en annan fot, mätte en gång afgöras, och att Kongl. Magt för detta ändamål måtte låta en Committé till nästa Riksdag verkställa en undersökning, vill jag gerna dertill lemna min röst; men att nu under tiden låta tredje hufvud, titeln sakna de bidrag , den oundvikligen behof» ver, kan jag ingalunda tillstyrka.
Herr von Hartmansdorff synes tro, att StatsUtskottet föreslagit en tillökning å nämnde Titel , mot hvad derå tillförene varit anvisadt.
Jag tror dock, att han häruti misstagit sig.
När nemligen Kongl. Maj:t i Dess första Nådiga proposition begärde de 200,000 Rnlr, hvarom denna proposition talar , lofvade Kongl.
Majit, att så ställa saken , a.tt någon verklig tillökning 1 beskattningen icke skulle derigenom uppkomma.
Detta löfte uppfylldes, och hade StatsUtskottet vidtagit hvad Kongl. Maj:t i sådant afseende föreslog, så skulle ej eller någon tillökning i skatten deraf varit en följd.
Härom kan man öfvertyga sig, om man jemförer Konungens Proposition med StatsUtskotteis Betänkande.
För närvarande och då GeneralAdjutan - Den 18 September e. m. J57 ten för Arméen yttrat, att Tredje HufvudTiteln måhända kunde till nästa Riksdag fort. gå med det nuvarande anklaget, så, lärer väl sådant vara en möjelighet.
Men dock kari detta icke ske utan en ytterligare minskning af förråden; — ett förhållande, sorn icke öfverensstärnmer med en vis administration. -— Sona Herr von Hartmansdorff till exempel yttrat, att det skulle finnas 72,000 alnar Engelskt kläd; i Arméens förråd; får jag upplysa, att, mig veterligen , för närvarande icke finnes något deraf att tillgå Arméen har en gång blifvit med sådant kläde beklädd, och den var nöjd dermed.
För min*del tillstyrker jag alltså, att Kongl. Majus proposition matte i allo uppfyllas, och att StatsUtskoitets förslag i följe deraf ina ändra3.
Jag har visserligen med StatsUtskottets öfrige Eedamöter de‘ lat den öfvertygelse, som föranledt Utskottets första Betänkande i detta ämne.
Jag vågade nemligen , lika med manga af Nationen, hoppas, att man just på tredje HufvudTiteln skulle vara lycklig nog att finna tillfälle tili minskning af Nationens bördor.
Men redan korrt före Riksdagens början hade moln uppstigit pa Europas politiska himmel.
Man hoppades väl, att de skulle snart skingras
Men de hafva under den sedermera förflutna tiden förvandlats till digra åskmoln, och de hafva redan gjort förödelse bland en del af Europas Nationer. 158 jÖen i| September e. fri.
Jag hysef Vissérligeri den förtröstan, äti Sveriges läge skallförsäkra oss deröin , att sist nödi gas deltaga i den strid, som pågår, imellan en väldet och de Gonstituti onelia f örmer pä; men jag t rör dork att det ingal lindå är rådiigt, att i detta ögonblick söka förminska varå försVarskraftei1, då itongi.
M^jtt tillika förklarat, att de börä förstarkass Åti gå längre i detta fail än StatsUtskot* tét gjört, ti-or jag mig icke kurihä tillstyrka: det nödvändiga tnåste vi gifva.
— Jag gör mig förvissad , att då eri gång de storma t; sorn nU rasa, upphört, vi skola upphinna döt rnå), jag och inånga önska, att se våra krafter besparade i fredslugnet, så ätt Vi
Vid ett utbrytande krig kunna finna dém förökade.
När Europa fått lugn, och vi ärö 1 Stånd ätt börja sträfva tili detta mål, skulle jag ans© deri rättä besparingen bestå uti en ökad materiel och eri tniriskad personal.