Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vår Konungs hjelp skall blifva vår räddning , och Hans ädelmod skall icke derlöre fordra offer af vår frihet.
Vi råkas då kanhända snart åter, mine Herrar! men vi hade dock haft fördubblingen af våra Resor och Riksdagskostnader besparda, om vi så gerna nu, medan vi äro församlade, uppfyllde våra angelägna pligter till Nationen.
På grund af allt detta, ogillar jag för min del det Höglofl. sammansatta Utskottets Betänkande, begär Åter-reiniss, samt fordrar af Utskottet, så väl i frågan om Disconterne, som i fråga om vår öfriga Finance, hvilka på en gång i sammanhang böra oss underställas , sådana grunder må antagas, som hke rakt föra oss till allmän ofärd.
Herr Grefven och Landt Marsh alfe en hemställde, om icke den vidare öfverläggningen i detta
Den 17 Martil, t. m. 127 Tisdagen den 17 Martii.
Fortsattes den i 'förmiddag började öfver, läggning i anledning af Stats- och BancoUtskottens Betänkande , angående Malmö , Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning.
Herr 1Silverstolpe, Gustaf Abraham, uppläste följande :
De förenade Stafs - och BancoUtskotfen hafva löreslagit , att Götha CanalBolags, Götheborgs och Malmö Disconter skola innom fem års (id liqvideras och indragas.
Pröfningen al detta allmänna Förslag är utan tvifvel af högsta vigt.
Sannolikt är en och hvar öf. verfygad , att den ej kan vara verkställbar , utan våda för den inre Rörelsens fullkomliga hämmande , så vida icke ett motsvarande Capitalbelopp i annan väg utgifves.
Mig synes Således, som hade Utskotten bordt utreda det förhållande, Utskotten i detta afseende åsyftat, innan de föreslagit Riksens Ständer att öfver denna indragning besluta.
Endast denna Anmärkning anser jag vara tillräcklig såsom motiv till den Återremiss af förevarande Betänkande, jag äfven af många an - 128 Den 17 Martn , e. tfi. dra skäl vill yrka, och jag anser det vara ali- | deles omöjligt för Riksens Ständer, att öfver !
Disconternes indragning något bestämdt besluta, utan i sammanhang med den allmänna Regleringen af Rikets Penningeverk.
Men om man förutsätter att Riksens Stander framdeles skulle förena sig i ett sådant beslut om FilialDisconternas hastiga indragning, kunna de af de förenade
Utskotten här föreslagne grunder för en sådan indragning nu i förhand underkastas pröfning.
Den hufvudprincipe Utskotten i detta Eetänkande följt, har varit, att framställa Filial-i Disconternes financieila belägenhet sådan, att deras behandling helt och hållit af Riksens Ständers godtysko skulle bero.
I denna grundsatts kan jag, för min del, icke instämma.
Jag tror att Riksens Ständer, vid stadgandet af sina meningar, likasom Domare vid uppfattandet af sina Utslag, böra göra afseende på hvart olika förhållande.
Men ännu mer*, när Ständer med sin magt, vid tillfälle af Statens behof, mellanträda såsom skiljomän, böra de ej , med afseende å billighetens fordringar för den allmänna rättvisans skull, och af den enda och säkra Statsklokhet, främst högakta Lagförbindelser och upprätthålla helgden af de Contracts-vilkor de sjelfve stadgat ?
Jag * Den 17 Martn, e. m. 129 Jag anser således i moraliskt afseende obilligt att underkasta Götha CanalBolags
Disi cont samma behandling, sora Malmö Discont» Men jag amer äfven ett sådant förslag, när såsom grund dertill uppgifves bägges hka irå. kade förlägenhet, att ej kunna vid anfordran uppfylla sina förbindelser,. stödja sig på beräkningar-, hvarvid betydlige Anmärkningar kunna och böra göras. Ali liqvid af en Mas» sa, och alla Förslag till dess verkställande böra stödja sig på en förut uppgjord fullständig
Vid uppgörandet afj en sådan Balance måste alla förbindelsers innehåll rätt upptagas.
Utskotten hafva sjelfve anmält, att de inbland denne
Disconts tillgångar ej upptagit de i,ico,ooo R:dr Disconten af Canalens ArbetsCassa har att fordra.
Något skäl tili detta underlåtande är ej uppgifvit; men säkert är, att om denna tillgång hade blifvit upptagen, skulle Balancen hafva stått till Discontens fördel och all grund saknats för förslaget att äfven be. handla denna Discont efter godtycke, samt undkomma att Vid beslutet om ett af Konung och Ständer privilegieradt Verks indragning före Octroytidens slut, och mot Cöntractets innehåll, erbjuda Bolaget någon bestämd ersättning för den lagliga vinst det kunnat Erhålla, om det blifvit lemnadt i ostörd njutning Kidd, 0, Ad, Fröt.
Afd. 17, 18. 13® Den 17 Martil, e. tti. af sin rätt, en vinst, som ända ifrån Dis* contens början gatt i beräkning för möjligheten, att vid Octioyens slut liqvidera CreditVerkets sku der; hvaraf följer, att enär den borttages, Verket ej , säkert icke j moraliskt afseende, och jag ville förmoda, icke heller efter beskrifven
Lag, kan anses skyldigt till den brist, som skulle kunna uppkomma; ty om de medel, som äro ett Veik beviljade till bestämda utgifters bestridande, af samma magt, som dem gaf, borttagas, är det väl icke Verkets fel, om det ej, at andra och oberäknade tillgångar, kan uppfylla sina förbindelser.
Med beräkning på den till år 1835 fastställda Oetroytiden, hafva Riksens Ständer vid föregående Riksdagar töreskrifvit, att af det Götha CanaiDiscont förunnade Creditivet 1.500,000 R:dr, återbetalningen till Banquen ej skall äga rum för 700,000 R;dr förr än år 1825, och för de öfrige 800,000, år 1831.
Disconttns vinst efter den tid Canalbyggnaden blifvit färdig, har således i planen varit påräknad till Creditiv-summans återbetalning.
När denna Summa nu blifvit uppförd i Debet såsom Banquens fordran för ögonblicket, har det skett genom upphäfvandet af den fastställda Octroytiden, och utvidgande af den af Riksens Ständer beslutne Banquens rätt till återbetalning, sorn ej kan inträda förr än efter de föreskrifna årens förlopp.
Utan upphäfvonde af Riksens Ständers Beslut och af ingångna, af Staten sanctionerade Contract, kan Creditivets liqvidering innom 5 år ej påyrkas.
Om denna Summa så* Dm 17 Martil, e. ra, 131 lunda dragés ifrån det närvarande Debet, så Uppstår äfven ett betydligt öfverskott för CahalDisconten , till och med-
Om den verkligt tillgången i dess fordran hos ArbetsCassan, ej deribland inberäkna®, lag tror mig således kunna yrka, att om Balancen blifvit upp järd med afseende å Riksens Ständers orubbliga .Beslut, å vilkoren för sjelfva.Inrättningen, samt med hoggtannt Upptagande af alia tillgångar, skulle CanalDisconten hafva befunnits äga ett öfverskott, tillräckligt för densamma att fullt ut elter Lag uppfylla förbindelser.
Om Götha Cånals och Malmo Dlsconter bägge råkat i samina förlägenhet, att nödgas inställa sina betalningar, äro dock de olika Orsakerna dertill nu mera ganska val kända.
Billighet, ja! en sann moralitet ford-a, att på denna olikhet göra afseende, Och då Utskotten grundat sitt Förslag, att Banquen skulle för Disconterhe uppgöra Liqviden , på angelägenheten att ej genom DisConternes bringande till Concours underkasta Landet de dermed oundvikligen förbundna Oredor, Och interesset att på föreslaget sätt skaffa Fordringsägare bättra vilkor, än de Vid en inträffande Concours kun; na förvänta, synes mig att Utskotten , om de skiljt mell -n Discönterne, så Väl i afseende på deras verkliga förhållanden, sorn anledningarne dertill , kunnat träffa utvägar , att genom ingen rubbning af Lag och Lag-*principe, och ulan våda för Banquen, skaffa Fordringsägare* ha ännu bättre vilkor, nemligen full b talning.
Utskotten hafva sjelfva uppgifvit att Gö* Den 17 Mariii, e. m: theborgs
Discont kan , utan att förnärma nå-’ göns rätt, liqvidera sig sjelf, allenast dess Octroy med 2i år förlänges.
Kan detta ske sä lätt, så lärer visst icke någon svårighet uppstå att sådant bevilja.
För Malmö Discont uppgifves en brist af ■235,o°o R;dr , hvilken dock. kanske med hälften tillägg skulle ökas, om vid dess utredning laglige Concours-grunder följd s.
Förvaltningens begångna fel äro otvdvelaktigt grundade skäl , att förklara denna Discont i Concourstillstånd.
Dess utredning vore ock , i jemnföjrelse med de öfrige Disconternas, löga invecklad.
Men när jag är fullt ölvtrtyg d att Statens Interesse fordrar, dels att Gäidenärerne hos denna Discont ej så hardt stiängas med betalning, sorn af en fullkomlig Concours skulle följa , dels att Borgenäreme tj komma i stort lidande, tror jag af sådant skäl att Banquen här bör träda emellan sorn Accordsman, rch utan Lagarnes rubbning uppgöra Liqviden.
På mindre vigtiga anledningar tror jag Riksens Ständer förr hafva beviljat B tydligare afskrifningar på sin Banques räkning.
Af hvad redan är anfördt, rörande beräkningen af Skulder och Tillgångar för Götha \
Den 17 Martil, e. »i. 133 CanalBolags Discont, synes, att enär CreditivSummans återbetalning ej sättes i fråga förrän vid den tid densamma af Riksens Ständer redan är fastställd, blifver förhållandet sädant, att denna Discont äger i fordringar hos DiscontLåntagare 3.682,385 R:dr, och i skulder genom utelöpande Assignationer, Reverser, saint innestående medel pä Afskrifnings-räkningen 3,224,978 R dr, då man här icke upptager skillingar och runstycken.
Dessa tillgångar , som redan öfverskjuta bristen , ökas ytterligare med Räntor under Liqvidationsfiden, hvilka under den dertill af Utskotten föreslagna tid af fem år, efter Utskottens egen uppgift, uppgå till 497,122 R:dr, och således hela tillgången till denna Liqvid , inberäknad den Contanta behållningen i Cassan 18,862 R:dr, till 4,198,369 R:dr.
Månne ej detta öfverskott af Tillgångar, stort 973,391 R
Jag inser ej denna våda, och om den än skulle äga rum, är den visserligen mindre, än den, att innom ett ordentligt Samhälle göra nya Lagar för ögonblicket, med retroactiv verkan, och derigenom väcka en mängd Individuers billiga missnöje mot Statens åtgärder.
Men jag torde kanske böra bemöta ett inkast, som genom denna framställnings hastighet kunde föranledas: det, att Banquen skulle 134 17 Martil, t. m.
Komma i osäkerhet för den till CanalDisconfen redan utbetalade C> ecbtivSummaO.
Denna farhåga anser jag äfven öfverflödig- Efter den här uppgjorde Ealancen, uppstode utan tvifvel, äfven sedan alla möjliga afdrag blifvit gjorda, något öfverskott vid Liqviden, Discontens fordran hos CanalByggnadsCassan af 1,100,000 R:dr vöre ännu odisponerad, en fordran, hvars säkerhet är otvifvelaktig i den stund Canalarbctet, elter redan lastställd plan, fullföljes j men en ännu större och beholvet långt öfverskridunde tillgång finnes i den ersättning för den , tvärtemot Contractets lydelse , yrkade minskning j Octroy-tiden , hvilken ersättnings billighet ej kan bestridas, och genom hvais medgifvande först Banquens säkerhet fullkomligen betryggas , Canalbyggnaden med minsta kännings fullbordas och sist den allmänna Penringeställningen, i afseende på Discontema, med föga, kanske ingen rubbning i Enskildas förhållanden, skulle sältas i ordning.
När bärtill läggen, att sedan Discont-papperen, genom ett sådant Riksens Ständers fattade Beslut , återvunne full Credit , och de sålunda kunde utan våda emottagas i Liqvider både med Dis conterna , mellan Enskilda, och, såsom genast möjlige att emot BancoSedlar i Banquen utbyta , äfven i den allmänna Uppbörden, synes mig till och med att Banqnens temporaira förskott af sig sjelf skulle blifva långt obetydli- ; gare, än den utgiit, för hvilken Banquen genom det nu föreslagna Liqvulationssättet exponeras* - Den 17 Martii, e. m. 135
Af allt detta drager jag följande slutsättser: en sådan omöjlighet till Disconternes regJ lering är ej för handen , att Riksens Ständer böra iordningsä>ta Staten, genom inskränkning i Enskildas rätt, och upphäivande af Lag samt stadgande af en retioactiv
Om klokheten af föreslagna steg kunna lätt meningarne vara delade , men om deras rättvishet, om nödvändigheten att ifrån rättvisa och laglighet ej afvika, då derigenom Sam' hällsordningens bestånd kunde hotas, tror jag ej att tänkesätten kunna vara stridiga
Det är i sådan öfvertygelse jag framställer dessa mina Anmärkningar till Riksens Ständers och de förenade Utskottens besinnande.
Sedan jag anfört detta om hufvudgrunderna för Utskottens Betänkande, anhåller jag äfven att få framställa några mindre Anmärkningar.
Om Riksens Ständer , när grunderna för Regleringen af Rikets Penningeverk blifvit dem fullständigt förelagda , skulle finna att Disconterna på 5 års tid böra indragas, och att sådant genom Banquens mellankomst bör utföras, finner jag ganska betänkligt, att endast i Stockholm concentrera all Discont-rörelse.
Våra Näringar och ali Arbetsfht innom vårt Land äro så sammanväxta med Di cont-rörelsen, att dess
Disposition på ett sätt, som ifrån Förvaltningen utesluter en noggrann kännedom af local och personliga förhållanden, äfven utan någon minskning i RöreLe-Capitalets belopp, skulle Den 17 Martn, e, m. kunna medföra de vådligaste följder.
Riksens Ständers Ledamöter, samlade ifrån alla Landsorter, känna detta så noga , att jag ej behöfver det ytterligare utreda , och om än vissa Landsorters Innevånare deraf ej skulle hafva någon erfarenhet, bör jag ej förmoda, att de derföre skulle vilja föra en olycka öfver sina öfriga Landsmän, som de val sjelfve hittills undsluppit, men som i sin ordning drabbar äfven dem , när den nöd , som skulle öfvergå andra orter, sluteligen skulle öka deras bidrag till Statens oeftergifliga behof.
Egoismen måtte ej kunna blifva rådande vid allmänna Ävenders behandling:
Vi äro alla Medborgare i ett Samhälle, Broder af samma Folk, och Enskilldas väl beror af det Helas välstånd.
Jag anser för nödvändigt, att Utredningen måtte fike på de Orter, der Utlåningarne blifvit gjorda, och det synes mig icke allenast nödigt och klokt, att den verkställes af DiscontDirectioJierne under Inspection af Banquens Ombud, utan till och med sorn en fordran af rättvisan, på det
Nationen en gång i officiel väg må kunna öfvertygas, hvilka som begått Administra, tionsfel, och hvilka, såsom dertill ej skyldiga, icke rr.ed dem i Opinionen böra förblandas.
I sammanhang härmed synes mig Förslaget , att Utredningen af RikseäldsContoiret •kulle förrättas, a f sig sjelf förfaila.
1 alla fall vore dt en onödig omväg, att öfverlemna de administrativa åtgärderna åt ett annat Verk, än det, som dertill skall bestå Tillgångarna, så mycket mer, sorn det sednare ej kunde Den 17 Martti, e. m. 137 lemnäs någon rätt till Controll örver det förra.
Jag hade till och nied föreställt mig, att sedan vår utländska Skuld är hqviderad, och den inländska iör Riksgild-Sedlarne af Banquen realiseras, hel; Riksgä d'Gonioiret småningom skulle kunna uppföras pa indragningsStat.
Vid många af här föreslagna reglementariska stadganden skulle vidare och , som jag tror, grundade anmärkningar kunna thoras •, men de äro öivcrflödiga intill dess hufvudgrunderna för saken b ifvit stadgade
Jag slutar med den förklaring, att mina anmärkningar äro enliga med min öfvertygelse om rättvisa, billighet och klokhet, jag är ej ibland dein,som frukta för hemmavarande Principalers granskning af Riksens Ständers beslut.
Denna granskning kan man lätt uthärda, när man handlat efter öfvertygelse, och den är svag, som af en Opinion, om den vore aldrig så allmän, deri låter sig <ubbås: men jag anser vid detta tillfälle vådligt att, genom det afgifna Förslagets antagande, stöta allmänna Opinionen, emedan denna Opinion då vore grundad i känslan af hvad som är rätt och billigt:
Jag anser det vådligt, ej af fruktan för missnöiens farliga utbrott, men derföre, att det allmänna förtroendet, den verkliga patriotismen, kärleken till Lagen och till Staten, hvilar på hvar Medborgares innerliga öfvertygelse, att hans lagliga rätt är orubblig, Friherre Stael von Holstein, Corfitz Lud - 138 Den 17 Martil, e. m. vig.:
I detta ämne har jag redan förut yttrat mina tankar, nemligen, att så framt Riksens Ständer förklarade sig icke skyldige att honorera Disconternes Skulder, de ock å icke skulle befatta sig med dem , utan öfverlemna besty, ret härom till Borgenärerne sjelfva, såsom deras lagliga rätt.
Att jag intet varit ensam af denna mening , visa några Yttranden af Utskottets Ledamöter, nemligen Frihetre Ceder? ströms och Doctor Hedréns.
Att Riksens Ständer fatta Beslut tvärtemot Lag, medgifva sjelfva detsamma, men förebära, att omständigheterna sådant kräfva, kan föranleda till de mäst vådeöga påföljder} de förvandla sig derigenom ifrån Folkets Ombud, som böra styrka Lag och rätt i Landet, till en despotisk Magt, som förstör Friheten, då den handlar efter godtycko och gör Lagar ia Cssu med retroactiv verkan; jag vet knappt någon olycka så stor, för hvilkens afvändan-: de ett sådant steg vore ursäkteligt.
Men hvilken är nu den stora olycka, som skall förekommas genom detta Lagens kränkande och detta våld emot
Medborgares äganderätt?
Det lärer svaras:
Så framt Disconternes Gäldenärer skulle frälsas fian undergång, sorn hade blifvit en följd af hastig inbetalning, i fall det kommit till Concours, samt att rädda Banquens Creditiver, serdeles i Götha CanalBolag, så var detta enda möjligheten.
Hvad den första omständigheten beträffar, tror jag den kunnat på ett bättre sätt förekommas, men Den t 7 Martil, e. m. 139 då hade man bordt skilja Disconterna åt och icke amalgamerat Malmös med Götha CanalsFörhållandet med alla tre är olika:
Malmös är Banqueroutte; ett visst deficit är uppgifvit, det k.n likväl ännu blifva större: — iå de.ssa Discont papper skall bhiva förlust, men den bade Borgenärerna sjelfva ägt att utreda.
För att understödja da säkra Gätdenärerne , hade en Lånefond botdt dem i Banquen lilihandahåD las.
Med biträde af BancoDisconten , nmd an, vändande af den Fond , som blifvit anslagen till FastighetsLånen , som nu befinnes varit ett stort misstag , då det endast tjent dertill , att förmögne Possessionaier fått af Staten en procent af en tredjedel al LåneSumman, hade ett sådant biträde af Banquen kunnat limnäs, utan att ändå allt för mycket öka Numerairen af Sedelstocken ; i alla *ail hade det varit bättre en liten iörlust, än en stor orättvisa.
Med Götha Canals Discont hade dylika mesurer ic«e behöft att tagas; den är, elter uppgiiterna, ju alldeles icke insolvent för närvarande.
Det är Utskotten, som genom den besynnerliga Calcul, som är uppgjord, tillskapat ett deficit: Oin Discontens skuld skail ökas med Cr ditivet af 1,500,009 R:dr, så bör dess fordran af Canal Directionen 1,100,000 R dr, också uppta, gas, och då befinnes att
Delnings-massan öfverskjuter skulden med 5 å 600,000 R dr Detta slår äfven m med den Calcul, CanalBolaget sjelf uppgifvit i Tidningarne för den 1 December förledit år, Af dtt<a synes att Boigenärerne kunna reda denna Concours utan någon Skillings förlust, om de icke genom magtspråk 140 Den 17 Martil , e. m. blifva hindrade att bevaka sin rätt, så framt nemligen uppgiften af Fordringarne är pålitlig, och hvarföre Oirectemerne med sin Egendom böra ansvara.
För att ännu klarare utveckla denna sak, måste man betrakta, att Borgenärerne och Banquen hafva helt ol ka rättigheter i närvarande stund till Bolagets tillgångar. _ Banquens Ct edit i v 800, oco R dr, b-vdjades 1809, med det vilkor, att det först skulle åter* betalas 18315 emedlertid pantsattes Canalverket med a la dess Effecter, Fonder <Scc. till Banquens säkerhet, med förbindelse tor Banquens Ombud , att tillse , om Canalarbetet så drefs och styrdes, att Banquens säkerhet var betryggad.
Det kan icke rimmeligen förklaras , huru, Riksens Ständer kunna fästa så liten uppmärksamhet på den eqvivoqua ställning, hvari Canalverket befann sig, då det blifvit förklaradt, att man gjort missräkningar, att Bolaget ej kunde verkställa Canalhyggnaden utan betydligt understöd af Staten , att det häftade för skulder, att dess Credit var redan vacklande.
Oaktadt alla dessa varnande förebud till obe. ståndet, erhölls dock det begärta ökade Creditivet, utan ny underpant och med de förra återbetalningsvilkoren, änskönt det först begärtes blott på några dagar, sedan på 18 Måna-' der, och sluteligen förklarade CommerceRådet Santesson i BancoUtskottet , att Disconten ej var belåten med Creditivet på andra vilkor, «
Den 17 Marlit, e. m. 141 än det förra erhållits.
Nu mera synes, att tro-; ligen Banquen skulle kunna förlora åtminstone en del af denna Summa , och derföre lärer man vara betänkt på att genast vilja dela Massan med de öfriga Creditorerne, ehuru de Fordringar
Disconten äger , tydligen härleda sig från de i Disconten insatta Medel emot TreprocentsSedlar, alldenstund den Million, som Disconten lånt till CanaiDirectior-en, blifvit använd till förbättring af Banquens Pant, och således bör på Banquens fordran afgå ; för den återstående halfva Million , äro lnstrumentalier, Materialier m. m. vid CanalVerket, förmodligen en säker valuta.
Härutaf iölj-r, att, derest Utskottens project bifalles, iå blir det Innehafvare af TreprocentsSedlarne, som, medelst en förlust af 20 a3o Procent, måste godt-: göra Riksens Ständers misstag vid sis,ia Riksdag att låna Penningar åt Disconten , utan att Directionen med sin Egendom borgade dertöre ; det blir Treprocentslnnehafvarena , som bekostat stor del af sjelfva Canalarbetet, utan att framdeles få någon del, hvarken i den vinst CanalVerket för Interessenterna kunde medtöra, icke heller få dela EftVcterna efter fullbordadt arbete : Vidare att Banquen finge sitt Creditiv ersatt och måste således till Bolaget återlemna Panten , CanalVerket nemligen med alla Effecter &c. Den Skuld af 1,100,000 R dr, som CanalVerket häftar före i Disconten, komtre att försvinna , Räntan för Creditivet likaså, allt till förmån för Bolaget} Assignationernes Innehafvare finge sina Fordringar till fullo betalte, och allt detta på bekostnad af 142 Den 17 Martil , e.
Treprocentslnrehafvarena, sorn måste rabatte* ra 20 å 30 procent på sina Fosdringar _ hvilken grof Orättvisa _ och hvilka förmon ner, tillskansade CanalBolaget på andra Medborgares bekostnad.
Ehuru mycket jag lii?älskar för Banquens ratt och basta, kan jag dock icke gå ifrån den öfvertygelsen , att om det icke kan ske utan att be^ä orättvisa, må den hellre blifva lidande.
Ständers egna felsteg böra icke bjelpas och rättas genom andras örfördelande. banquens yrkande , att nU genast få, jemte de Öfriga Borgenärer ne, godt* göra si < sin fordran af Massan, ät sä mycket mera utan skä', sorn dess lörbindeLe är att icke återfordra
Lånet förr än den bestämda tiden , så vida säkerheten fortfar, hvi ket Banquens Ombud åligger att tillkännagifva!
Då sådant icke skett, och då Riksens Ständer ämu vid sista Riksdag förklarat sig äga säkraste anledning till stort gagn af detta företag, Och som hittills blifvit med deras bifall bedrifva ; så är det obehörigt af Utskotten , att taga sådana mått och steg, sorn först kunna anses lagliga, när det vore af Ombudet tillkännagifvit, att säkerheten upphört eller att Siänderne beslutit att
Skulle allt detta, oaktadt Banquens rätt att deltaga i Massans delning, påstås , så finner jag icke att det bör kunna lörnekas Borgenärerne, att äfven med Banquen få deltaga i dispositionen af Panten, och 60m Banquen genom sin åtgärd tillräckligen tillkännagifvit att den förmodar säkerheten hafva upphört, så inträder det ögonblicket, dä CanalVerket
Den 17 Martil, e. nt. 143 till Credilorernes förnöj nde måste Öfverlemna InstrumentSilier, Mäter alier, liggande grunder m tn., det enda, som af hela Verket kan vara ;>f något värde, och en följd deraf lärer således blifva, upphörandet af detta företag.
Hvad Götheborgs Discont angår, anser Utsko.tet dess stabning vara sådan, att den reder sig sjeit, hel ist sedan Diretl onen förklarat, a;t 6 procent erlägges för TreprOc-ntsSedlarne intilldess inlösen sker, hvarigenom dessa Papper vunnit en sådan Credit, att de äro tjenlige i allmänna.
Rörelsen.
Samma förhållande blefve med Götha Cana is Sedlar, om de med lika vilkor blefvo i Rörelsen i de bestämda 5 år.
I anledning af hvad här anfördt blifvit, vill jag punctvis upptaga hvad jag uti Utskottens Betänkande tyckt mig vara olagligt och allsintet ledande till det åsyftade ändamålet j nemligen : återförandet af ordning och säkerhet i PenningeVerket ; 1:0 Att Assignationerne skola njuta bättre Ränta, än TreprocentsSedlarne ; jag anser deremot TreprocentsSedlarne äga mera rätt, än Assignationerna; TreprocentsSedlatnes Innehafvare hafva i allt handlat/énligt