Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet icke funnit skäl att lemna någon särskild föreskrift öfver formen, under hvilken dessa amorteringslån böra uptagas (och lämpligast torde också vara att lemna denna form fri, såsom hittills varit fallet för hypotheksföreningarne,) kan ju en sådan föreskrift icke leda till någon egentlig nytta.
Ar uptagandet af lån emot premieobligationer icke öfverensstämmande med våra lagar i allmänhet, kan det väl icke ifrågakomma att uptaga sådane lån; är det återigen förenligt med våra lagar, finner jag icke något skäl hvarföre ett sär - 304 Den 20 Oktober f. m. skildt förbud deremot skulle för hypotheksbauken utfördas. Jag anhåller om afslag å inbjudningen.
Det är visserligen sannt, på sätt den förre talaren också upgifvit, att om så beskaffade lån som dessa skulle vara i våra lagar förbudna, så låta de icke verkställa sig i Sverige.
Häri instämmer jag fullkomligt med honom; men det torde dock kunna invändas, att om ock sådana lån icke få uptagas i Sverige, så kunna de få uptagas i Tyskland, och det är icke alldeles omöjligt, att man kunde få se hypotheksbanken negociera sådana lån derstädes.
Detta lånesätt kan visserligen vid sina tillfällen medföra icke så obetydliga pekuniära vinster, men om det i allmänhet är ett godt sätt, torde vara ganska tvifvelaktigt, och att det icke öfverensstämmer med hypotheksbankens verksamhet i allmänhet, torde äfven anses gifvet.
Hela affären med premielån består uti att spekulera på menniskors spelsjuka, men icke uti att göra affärer på rent financiel grund eller att uptaga lån mot lång amortering, hvilka sedermera utlånas emot inteckningar.
Jag kan således icke finna detta sätt riktigt godt och anhåller derföre om biföll till BorgareSt:ts beslut.
Så tillvida skulle jag kunna instämma med den siste talaren, att hvad man nu förstår med en uplåuing mot premieobligationer icke är rätt lämplig och icke borde användas, men jag har den åsigten om premieobligationer, att jag icke skulle vilja helt och hållet förbjuda dem.
Denna term »premieobligation» är ganska sväfvande, hvadan med lån uptagne under detta namn kan ställas på flera olika sätt, så att man möjligen kan undgå olägenheter, som dermed kunna vara förenade.
Det förefaller mig verkligen besynnerligt att raan på de håll, der man hört klagas öfver inskränkningarne i detta förslag, skall vara så angelägen att binda banken i sin verksamhet.
Om vi hvar och en på sitt håll skulle föreskrifva, att just i denna form skola lånen uptagas och icke i någon annan, komme man att tillskapa en direktion, som icke i någon mån kunde handla fritt.
Jag afstyrker således på det högsta BorgareSt:ts inbjudning.
Lagerbjelke och önskar att E. o. Ad. ville antaga BorgareSt:ts inbjudning i denna punkt.
Det kan ju icke nekas, att dessa oegentligen s. k. premieobligationer, förmodligen för att dölja hvad under denna benämning förstås, icke äro något annat än ett lotterispel.
Att det är fördelaktigt för den som utgifver desamma, tar jag för gifvet, och ur den synpunkten borde man icke förbjuda hypotheksbanken att uptaga sådaue lån.
Men då E.
St:r redan för lång tid tillbaka icke ansett det värdigt Staten att förtjena på detta sätt, bör man vidhålla denna grundsats och icke på annat sätt eller under annan form inleda Staten i samma fördömelse.
Ett premielån är icke annat än ett lotterispel, och spelpassionens upmun - Den 20 Oktober f. m. upmtintrande är dess gifna följd.
Jag tillstyrker således antagande af BorgareSt:t.s inbjudning.
Äfven jag anhåller om propos. på bifall till BorgareSt:ts inbjudning.
Mitt skäl härtill är att något lotterispel icke inom landet tillätes och att således dylika lån icke här kunna uptagas, men man vet att f. n. äro sådana lån just de som med största fördel kunna uptagas utrikes isynnerhet i södra Tyskland — spelhusens förlofvade land.
Jag föreställer mig således, att vederb:de, som skola uptaga dessa lån, skola komma i en ganska kinkig belägenhet, ty när det är fråga om att handla för andra, så bör man väl göra allt som kan befordra deras intresse.
Nu kan det vara kinkigt att bestämma, huruvida det är lagligt eller icke att uptaga lotterilån, ty när det uptages utomlands, kan man icke säga att det är olagligt, och då kan man få svårt att afslå ett förmånligt anbud, som göres af en utländsk bankir.
Det är dock saunt, att då lotteri här i landet är förbjudet, så torde det icke vara öfverensstämmande med vår lagstiftning att göra utrikes hvad man icke får göra inrikes.
Det kan också hända att, ifall man uptager sådana lån, det icke blir så lätt att förekomma att de under en eller annan form kunna insmyga sig i landet.
Af dessa skäl förekommer det mig som vore saken oriktig.
Hr Mannerskantz’ anm. i afs:de på sjelfva benämningen, så trodde jag det vara tydligt att med dessa obligationer menades s. k. lotteriobligationer, men om han kan utfinna någon term, som vore mera adaeqvat, som mera bestämdt förbjöde lotterilån, och ville framställa ett förslag i detta afs:de, har jag ingenting deremot; men intilldess att bättre förslag till redaktion framställes, anser jag mig böra vidhålla miu begäran om bifall till BorgareSt:ts inbjudning.
Jag hemställer.
Mine Hrr! hvad för skillnad som är mellan ett sådant här premielån och ett lån uptaget med kapitalrabatt?
I detta fall, ju större kapitalrabatten är, desto mera chance har man att vinna.
Om jag lemnat 80 % på ett sådant lån och jag vid första lottdragningen utfår min lott och får 100 %, så har jag ju fått en ganska vacker vinst.
Enda skillnaden är att i ena fallet kan jag vinna mera, i det andra mindre.
De flesta af eder, Mine Hrr! torde påminna sig, huru mycket här kämpades om riktigheten af att uptaga lån mot kapitalrabatt.
Det är dock icke så farligt och nu talar ingen menniska derom, och det har antagits öfverallt.
Jag vill visst icke upträda såsom egentlig försvarare af premielånen, det behöfs eller icke, ty här är endast fråga om huruvida man skall nu på förhand nedlägga uti en författn., som man hoppas skall räcka i långliga tider, ett förbud mot uptagandet af lån på ett brukligt sätt.
För min del anser jag det vara väl tidigt att pröfva denna äak, när man vet att fråga är om ett dylikt låns uptagande för Statens H. XI. ' 20 306
Den 20 Oktober f. m. räkning; det kan vara tids nog att verkställa denna pröfning, när närande fråga förekommer.
Jag anhåller örn afslag å BorgareSt:ts inbjudning.
Jag kan icke för mig göra riktigt klart hvad som menas med premielån.
Man har här sagt att dermed menas sådana obligationer, som utgifvas under förutsättning af ganska stor vinst, sådan som kan upstå t. ex. vid det af den siste talaren nyss omtalte, för statens räkning uptagne s. k. premielån; men efter min tanke har Frih.
Tersmeden rätt deri, att de lån, som uptagas mot kapitalrabatt, äro också premielån.
Der sker också en utlottning vid hvarje särskildt half- eller helår, och den, som har tur att få ut sin lott, han gör en ingalunda obetydlig vinst.
Det är väl icke så stort fält för spekulationen som vid det lån, hvilket är uptaget af Riksg Kont., men det är emellertid samma grundtanke som ligger i botten af frågan, nemi. att skaffa sig pengar till något bättre pris.
Jag skulle således tro, att om man strängt håller sig till ordet, såsom det törekoramer i det af BorgareSt:t upgjorda förslag, skulle man för framtiden vara förhindrad att äfven uptaga lån mot kapitalrabatt.
Icke lärer någon kunna påstå att den redaktion, som här är föreslagen, egentligen uttrycker majoritetens önskan, utan meningen är här att icke framkalla något nytt sorts lotteri i landet.
Vill man genomföra detta, så vore det lämpligast att i en underd. skrifvelse fästa K.
M:supmärksamhet derpå, huruvida icke Han, före promulgerandet af den nya lagen, ville taga i öfvervägande, om ett stadgande i denna syftning skulle vara lämpligt eller icke.
Derigenom undviker man att nu fatta ett beslut i bestämda uttryck, man uttalade endast en åsigt, och jag tror att, när det gäller en lagstiftning sådan som denna, det vöre riktigast.
En talare hemställer till mig att jag måtte upgifva den redaktion, som jag kunde finna lämplig, men att nu på stående fot upgifva den, torde vara förenadt med den största svårighet.
Jag önskar dock icke et.t sådant absolut förbud, som här är föreslaget för en styrelse att icke begagna ett uplåniugssätt, som i vissa fall kan vara af nytta.
Jag tror att man med uttrycket premielån betecknat ett begrepp, som ganska mycket varierar i olika länder, och det är ganska oriktigt att insätta en så sväfvande term i reglennt.
Om t. ex. ett amorteringslån uptages på kortare tid än 40 år, så i samma mån som tiden blir kortare, dess större blir chancen att vinna.
Jag tror således det vore välbetänkt att icke antaga detta förslag, synnerligast med afs:de derpå att, man icke uttryckt hvad som menas och hvad man vill framhålla.
Jag fortfar att begära afslag å inbjudningen.
Man har här ansett att ett amorterings lån, der obligationer utlånas, afven skulle kunna vara ett premielån.
Skillnaden dem emellan är dock ganska stor.
Vid ett amorteringslån få alla samma rättighet, alla få äfven samma kapitalut - Den 20 Oktober f. m. betalningar; skillnaden är endast den att genom lott afgöres hvilken som först eller sist skall erhålla sitt kapital åter.
Alla erhålla samma kapital och samma ränta.
Vid ett premielån deremot, om hvarje obligation är ställd på 10 thaler, kan den som vinner mest erhålla 25,000 thaler redan första året, den som har sämsta turen erhåller 10 thaler om 30 år.
Nu hemställer jag, om ett sådant lån kan jemnföras med ett amorteringslån, der räntan erhålles under hela tiden.
Såvidt jag kunnat upfatta diskussionen, hafva de flesta talare medgifvit att det icke vore lämpligt, om hypoteksbanken gåfve sig in på dylika lotterilån, men man säger att förbudet är så sväfvande, ty man vet icke hvad som menas med premielån.
Man medgifver dock att förbudet i lag att uptaga premielån är ett ganska nyttigt förbud; om nu så förhåller sig att i vårt land sådana lotterilån kallas premielån och andra lån amorteringslån, så är väl bäst att bibehålla den för tillfället brukliga benämningen; och om man i framtiden med premielån skulle förstå något annat, så är väl icke vår lagstiftning så kinesisk, att man icke under förändrade förhållanden kan få förändrade föreskrifter, och om benämningen i allmänna banker ändras, att den icke äfven kan förändras i lagen.
I ämnet är så mycket taladt att jag endast, lika med den siste talaren, tror, att om hvarje financiel lånetransaktion innebär möjligheten af någon större vinst för den ene än den andre, kan deraf likväl icke dragas den slutsats att alla lån kunna benämnas premielån.
Hvar och en sak har sitt namn och vid detta namn är fästadt ett begrepp, och, såvidt jag förstår, kan ingen vid begreppet »premielån» fästa den tanke att härmed menas alla slags amorteringslån.
Jag bestrider således att genom den ifrågav:de föreskriften någon otydlighet kan upstå, och anhåller att 11. o. Ad. måtte instämma i BorgareSt:ts beslut.
Jag är af samma tanke med den siste ta laren i afs:de å meningen med denna term »premielån».
För Öfrigt vill jag visserligen medgifva, hvad Frih.
Tersmeden anmärkt, att äfven amorteringslånen, om de uptagas mot låg ränta och stor rabatt eller på kort tid, mycket närma sig lotterilånen.
Jag tror för min del att i framtiden, synnerligen om spelsjukan blir något hämmad på kontinenten, skall man mera närma sig det Engelska systemet eller att icke taga upp lånen mot amortering, utan återköpa dem.
I allmänhet bör man väl med särdeles lugn och varsamhet fatta sina beslut.
Om detta är en allmän regel, så bör det väl så mycket heldre tillämpas på en fråga, sådan sora denna, der så grannlaga och ömtåliga förhållanden skola bestämmas.
Man erkänner rent ut att redaktionen är otydlig, eller ock visar sig detta af de förklaringar, man gör öfver »premielån»; men sedan säger man dock: då ett Stånd godkännt denna redaktion, måste vi med afs:de på riksdagens sena timma antaga densamma.
Om 308 Den 20 Oktober f. m. man icke derigenom gjorde en verklig skada, om man icke beslöte något helt annat än som här är meningen, så kunde man bifalla BorgareSt:ts redaktionsförslag; men jag tror att man derigenom kommer in på en farlig väg och jag skall anhålla att med några ord få bevisa detta.
Inora det Utsk.jag tillhör, har vid upgörandet, af fopdsyst.emet alltid utkämpats ganska svåra strider ang:de utländska låns uptagande eller uptagande af lån i allmänhet, antingen de skulle uptagas al pari mot en högre proc. eller med kapitalrabatt mot en låg proc.
De som kämpat för den åsigten att man borde binda riksgäldsfullrmge i sina låneoperationer, utgingo från den åsigten att det är orätt att hafva kapitalrabatten, ty en kapitalrabatt framkallar vinstbegäret, spellusten hos allmänheten, och den bör raan söka borttaga.
Man har sagt att det var i enlighet med Svenska nationens uttalade åsigter som man borttog det gamla Svenska nummerlotteriet, och just detta skäl har i Stats- Utsk:t blifvit anfördt mot lån med kapitalrabatt.
Man har sagt att man bör ställa kapitalrabatten så liten att detta vinstbegär icke får något stort tillfälle att spekulera, och det är också derföre som samma kapitalrabatt blifvit på detta sätt begränsad vid denna riksdag i det redan af R.
St:r godkände förslag till ett fondsystem.
Nu är emellertid ett premielån ett sådant lån, som förutsätter att den ena lottagaren kan hafva en fördel framför den andra; det ligger i ordet »premiumas grundtanke en olika ställning och denna olika ställning uttalas här genom lottning.
Samma lottning eger rum med alla obligationer, sorn utgifvas med kapitalrabatt, och denna lottning är af R.
St:r och just af R. o. Ad. godkänd för några dagar sedan, då R. o. Ad. beslöt att utlottning skulle vara det system, man borde följa i st. f. det af StatsUtsk:t förut föreslagna.
Lagerbjelke har sagt att skillnaden mellan premielån och amorteringslån är den att räntan i dessa sednare är lika för alla obligationer samt icke så flektuerande att vinstspekulationen . skall få för stort fält att röra sig på, med ett ord att de äro icke hvad man kallar lotterilån.
Nu är dock förhållandet att det finnes s. k. premielån, som gå med 2 å 3 proc ränta och som således hafva ungefär samma karakter som vanliga lån.
Jag vidhåller min förut uttalade åsigt, att man bör öfverlemna åt K.
M. att utfärda det ifrågav:de förbudet, om han så finner skäligt.
Den siste talaren har trott att de som talat för antagande af BorgareSt:ts beslut, skulle hufvudsakligen hafva utgått derifrån att riksdagen vore så nära sitt slut och att man endast ville sammanjemka besluten.
Har man icke andra skäl härför, kunde man gerna hafva underlåtit att åberopa dem.
Man har här i afs:de på lån gjort en jemförelse mellan Riksg.Kont.. och hypoteksbanken.
Denna jemnförelse är alldeles oriktig.
Riksg.- Kont. kan ifråga om uptagande af lån rätteligen ega ett vidsträcktare fält för sin verksamhet än hypoteksbanken, som icke egentligen är till för att drifva bankrörelse, utan för att vara en medlare mellan hypotheksföreningarne och långifvnrne.
Jag begärde ordet egentligen för att fästa upmärksamheten derå, att det af Den 20 Oktober f. ra. 30!» BorgareSt:t föreslagna tillagg är fullkomligt öfverensstämmande med den åsigt, som föranledde B. o. Ad. att göra en temligen vigtig förändring i den 9:de §:n, som gick ut derpå att fråntaga hypoteksbanken rättighet att, om jag så får uttrycka mig, »vigilera» lån på kortare tid och derigenom inträda på sätt och vis i samma befattning som en privatbank.
Hvad nu beträffar ordet premielån, så tror jag att det är så bekant på hela kontinenten, att man icke behöfver draga i tvifvelsmål om hvad som dermed menas.
Jag får fortfarande tillstyrka bifall till BorgareSt:ts inbjudning.
Jag får meddela den underrättelse att
Pre steSt:t utan votering antagit den punkt, hvarom nu diskuteras.
Efter den uplysning, den siste talaren lemnat, anser jag så mycket angelägnare att B. o. Ad. icke bifaller densamma, ty när man kommit så långt med ett förslag som förhållandet är med detta ang:de inrättande af hypotheksbauken, så är väl icke skäl att uphäfva verkan af hvad man hittills gjort.
Dessa premielån hafva i flere former blifvit så vanliga i Tyskland, att de t. o. m. utträngt andra slag af lån, och det torde blifva nästan omöjligt att få några lån, om icke banken får ställa dem i en sådan form, som brukas i det land der de skola uptagas.
Om så är förhållandet, hvarföre skall man då förstöra möjligheten för banken att verka, hvilket vore så mycket mera oriktigt då man föreskrifva landets jordbrukare att de icke få låna i någon annan anstalt än i denna hypoteksbank.
Jag anser derföre att man icke bör vara så hastig att antaga föreskrifter, som kunna åstadkomma att inrättningen hämmas i sin verksamhet.
Sedan nu underrättelse kommit från PresteSt:t att äfven det antagit inbjudningen, anser jag det vara skäl att B. o. Ad. följer deras exempel, på det frågan måtte komma till en lycklig lösning.
Hvad för öfrigt sjelfva detta lånesystem vidkommer, vill jag icke uppehålla mig hvarken vid den moraliska eller juridiska sidan af saken, utan endast vid den rent financiela, och då tror jag det vara välbetänkt att §:n inflyter, emedan, när man kommer till en bankir för att upgöra en låneaffär, bör man kunna visa honom att en sådan § förefinnes, ty det ådagalägger att våra finanser äro i det tillstånd att vi icke behöfva följa Österrikes exempel och göra sådana lån, hvilkas framgång beror at vinstbegärets väckande.
Det är orsaken hvarför jag förenar mig med de Hrr, som yrkat bifall till inbjudningen.
På det icke det Högh Ståndet måtte blifva förskräckt öfver det exempel, som den siste talaren anfört, nemi.
Österrikes, vill jag uplysa att mångfaldiga stater, bland andra Preussen, hafva sådana premielån, så att detta sätt att uptaga lån i allmänhet icke uti Europa anses vara sämre än andra sätt, och jag kan ej förstå, när det är inom lagens gräns, hvarlöre det aio Den 20 Oktober f. m. ej skulle vara klokast af en stat att låna på de vilkor, sorn befinnas vara de fördelaktigaste.
Att döma utaf den rigtning, som diskussionen nu tagit, synes det mig som vill man låta påskina att den af PresteSt:t nu äfven godkända BorgareSt:ts inbjudning nödvändigt måste antaga, för att på detta sätt hindra vårt land från att upträda såsom spelare.
Jag fruktar, att om man sålunda blir förledd att antaga inbjudningen med den redaktion den nu har, skall man deremot åstadkomma att vi icke få någon hypotbeksbank.
Hetta tycks låta fabulöst, men då man förbjuder uptagaudet af alla lån mot kapitalrabatt och då ingen här förmått upgifva en redaktionsföräudriug, som kan tillfredsställa dem, som icke vilja antaga den af hela den financiela verlden erkända tekniska termen premielån, så har man derigenom afskurit möjligheten för hypoteksbanken att uptaga dessa lån.
Under sådane förhållanden anser jag som en skyldighet att, oaktadt jag icke för min del nyss ansåg lämpligt att yrka propos. på den åsigt, jag här uttalat i fråga om en underd. skrifvelse, nu anhålla om propos. derå och att de öfrige Stånden blefve inbjudna att i denna skrifvelse sig förena.
Den farhåga, den siste talaren framkastade, att man genom antagande af BorgareSt:ts inbjudning skulle tillintetgöra hela den åsyftade institutionen, kan jag icke dela.
Jag tror att man är ense om hvad som förstås med premieobligationer, så mycket är man åtminstone säker om, att man icke under denna kategori sätter alla obligationer.
Amorteringslån hafva blifvit up tagna' och uptagas ständigt, och ingen har satt ifråga att det skulle vara olofligt att uptaga dem inom landet.
Jag tror det är ganska vådligt att vilja framkasta en sådan farhåga, och följden skulle kunna blifva att hypotheksbanken genom en sådan åsigt förstördes, men icke genom antagande af BorgareSt:ts inbjudning.
Sedan öfverläggningen nu ansetts fulländad, yttrade H. Exc. Hr. o. Landtm., att derunder yrkats dels antagande af BorgareSt:ts inbjudning uti förev:de hänseende, dels afslag å densamma, och dels slutligen af Hr Bildt, att beslutas måtte en underd. skrifvelse till K. M:t, med anhållan att K.
M. täcktes vid förordmns utfärdande tillse, huruvida hypotheksbanken borde förbjudas att uptaga lån emot s. k. premieobligationer.
Exc. propos. på inbjudningens antagande och, då dervid svarades flere ja och nej i blandning, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Tersmeden begärt votering samt K. o. Ad., uppå H. Exc:s framställning, beslutat att kontraproposm vid den blif - Den 20 Oktober f. m. 311 valide voteringen skulle innefatta afslag å merberörde inbjudning, justerades följande voter.-propos.: »Den som antager BorgareSt:ts uti prot.-utdrag N:o 543 gjorda inbjudning derom, att efter g 9 uti förslaget till förordn. om en allman hypoteksbank i riket skulle införas en ny § af följande lydelse: »Hypoteksbank eger icke uptaga penningar emot så kallade premieobligationer»; röstar Ja; den det ei vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår K. o.
Ad. denna inbjudning».
Exc. tillkännagifva, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 7 e. ra., företogs till afgörande Sammans.
Utsk:ts till R. o. Ad. samt BorgareSt:t gjorda inbjudning att antaga Utsk:ts, af de två öfriga RiksStm bifallna förslag till lydelsen att g 9 uti förslaget till förordning ang:de en allmän hypoteksbank i riket, äfvensom Utsk:ts, i händelse af inbjudningens afslående, framställda förslag till voter.propos. i frågan.
Uppå begäran af Hr von Koch, uplyste undertecknad, att något prot.-utdrag, rörande de öfriga RiksStms beslut i denna fråga ännu icke ankommit; hvarefter yttrade Hr von Koch:
Jag kan svårligen föreställa mig, att sedan R. o.
Ad. efter lång öfverläggning och votering fattat beslut och sedermera inbjudit de andra RiksStm att deri deltaga, och då ett RiksStånd bifallit R. o. Ad:ns inbjudning och ett annat, ehuru det icke är officielt kändt, äfven med 27 röster mot 26 deri instämt, R. o. Ad. då skulle sjelf frångå sitt beslut.
Ad. måtte vidblifva sitt förut fattade beslut.
Hr Hj ä rn e: Jemte det jag instämmer iden siste talarens yttrande, vill jag göra en anmärkning mot Utsk:t.
Utsk:t har nemi. sagt att votering i förstärkt StatsUtsk. skall ega rum, men orsaken härtill kan jag icke inse.
Denna fråga är ovilkorligen mera en bankfråga än en statsregleringsfråga, och då åtminstone 2:ue
Stånd remitterat densamma till BankoUtsk:t, skulle jag tro det rättast vara att votering skedde i förstärkt BankoUtsk.
Med ani. af Hr Hjärnes yttrande, får jag uplysa att denna skrifvelse är af 2:ne Ständ remitterad till Sammans.
Stats- och BankoUtsk:t; således skulle den behandlas af dessa sammansatta Utsk., och sora hittills aldrig varit brukligt att förstärka sammansatta Utsk., har Utsk:t föreslagit votering i förstärkt StatsUtsk. 3X2 Den 20 Oktober f. m. H.
Hr Gr. o. Landtm, tiilkännagaf, att just nu ankommit ett prot.-utdrag från PresteStrt, utvisande, bland annat, att nämnde Stånd antagit BorgareSt:ts inbjudning rör:de lydelsen af den ifrågav:de §:n.
Sedan det anmäldta prot.-utdraget härefter; blifvit upläst, yttrade Gr.
Såvidt jag vet, har aldrig någonsin votering i sammansatt förstärkt Utsk. förekommit, utan då sammansatt Utsk. afgifvit Betänk., som föranledt votering i förstärkt Utsk., så har denna votering alltid egt rum i det Utsk., till hvars handläggning frågan ansetts hufvudsakligen höra.
Jemnför man nu Stats- och BankoUtskms andel i denna fråga, visar det sig att, i afs:de på StatsUtskrt, förekommer en garanti på flera millioner; i afs:de på BankoUtsk:t åter, kan visserligen frågan hafva en indirekt inverkan, men någon direkt på banken, jemnförlig med den på statsverket, visserligen icke.
Jag anhåller derföre om bifall till Utskrts förslag.
Landtm., att derunder hade yrkats afslag å Utsk:ts inbjudning och vidblifvande af Ståndets förut i frågan fattade beslut, hvarförutan en ledamot yttrat tvifvelsmål derom, huruvida votering i frågan borde ega rum i förstärkt StatsUtsk., samt ansett densamma snarare böra ske i förstärkt BankoUtsk.; och se dan numera underrättelse ankommit, att PresteSt:t antagit BorgareSt:ts inbjudning rör:de lydelsen af den ifrågav:de g:n, samt R. o. Ad:ns derom fattade beslut vore med BorgareSt:ts öfverensstämmande, vid hvilket förhållande frågan blifvit genom tre Stånds beslut afgjord, kunde H.
Exc. ej framställa någon annan propos. i afs:de å Utsk:ts inbjudning och förslag till voter.-propos., än att desamma skulle läggas till haudlingarne.
Härefter blef en sådan propos. framställd och med ja besvarad.