Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna gard blcf derefter, med sam» ma arrende wilkor öfwerlämnad till numera Herr Presidenten m. m Baron kror Lt-äsrgtrSm, Utan att Lronsceöts lc» arfwingar.ne ens sätt ersättning för den betydliga kostnad, som pä denna Kungsgård blifwit nedlagd, sa betydliga stenhus bygnader som öfrige mcliorarioner.
Den rättwisa och det ädelmod Riksens Högloft.
Ständer wid flere tillfällen under detta Riksmöte wisat, icke allenast de sorn warit lidande, ulan jämwäl sädane sorn kunnat wara Den 28 December. wara answar underkastade, giswcr mig skalig förhoppning del Riksens Hdglofl.
Ständer, i sall De skulle täckas kaga närmare kännedom om förloppet af denne sak, icke nekar desta arfwingar uprättclse för den jkada de, genom pcrpetuelle arrende rättighetens förlust, »ffyldigk lidit, äftvcnsom att de mätte sä wäl sou andra fa ersäitning för den kostnad de omvändt i laga ordning pä Kronans jord.
— Som flere me)- arswingarS rätt härpå b ror, har jag, som Rikdagsman, jämre egen rätts bcwakaude, icke, uran deras billiga aral, kunnat lämna denna omständighet oanmäld, hwarsöre seg anhalier, akt, till närmare utre)- uing deraf, detta mitt memorial mätte ull SratS.lltfkotlet warda rcmikeradk.
Slockholm den 28 December 1809.
I^nlXtlc.
Hans ExccllenceHerr Grefwe W rrostkm eisber, (Naö.-;.
Sedan jag fält weta akt Gene» ral Lieukenanken Grefwe Vä' gotrrme ister är innehafware afen af de Knngsgärdar, hwarom nu här är fräga, will jag, uran att kala hwe-rken för eiler emot i stelfwa hufwudsaken, allenast uplysnings wis nämna huru Grefwe VVakrin sistor kammic i besittning deras.
Denna Kungsgård blef gifwen ät cr Capitain von l^sijne, som blef illa blesterad wid Salig Konung Oustgf den illdjes sida.
General Leiat nant Wsck r mojs r er köpke sedan arrendet as hon»m för det högsta som böds; och får jag för öfrigt ytterligare uprepa, att jag i hufwndsaken hwarken will till- eller afstyrka.
Herr *592 Dm 28 December.
Herr N-oi-ckcnstolps, Gullers, upläste ctt Lictamen, ja lydande:
Dä, genom 2'lie krig och en egeumägkig, troligen oredig samt ka» hända oredlig dhposiiio» af de sammanskorter wi undersåtare mast gära, Riket «u kommit uri de» största skuld och decadcnce som nä» gonsin det warit, är rvisserkigr» Riksens Ständers hifwudsakeliqa och samwedSgranna pligt alt upsöka älla möjliga Erakens tillgångar och dem med ali hus» Allliinq anwäuda, sa att den skattdragande och ^ stnnerbet mindre förmögne medborgare icke beiunqas nnd orätkmätiga och sär högt älaqde ffatker eller sa källve contriburioner, ärwensom akt fördelningen af destc senare proportioneras i mohn af den rikares öfwerflod och den faktigareS mindre tillgängar.
För att Upnä deha wärdigg och ä"la föremäl har ock SratS Utskottet redeligen fullgjort
Dest skyldigheter, samt lör Riksens Ständer framlagt dave Statens behof och Dest möjeliqa tillgångar; det äligger nu Riddrrffapek och Adel» alt för det närwarande bexröfma de sednare.
Ho kan Lä twifla att icke ädcl och klok patriotism sihäll besegra menffligheten Åtföljande swaghekcr, bestäe«de af en ofta lag egennytta eiler icke noggrann! åskådande af söljdcrne, såsom en del förut fattige medborgares utermande.
Nationens mitznöie, samt stnreligen kan hända rlnndring af egna Landsmän och hela Statens uplösiiinq? G-swe
Gnd akt delta aldrig mä inträffa inom wärc land!
Jag will nu inffiänka m>?t bedömande om flott det, som tilt endel hörer kill Rikets tillgångar och Nckseiis Ständers rättigheter att med dem taga en inskränktare eller widsträckrare befattning, till under» / lätt - Dcn 28 December.
-)9Z lättnad för ds stkattgiswande.
Stats-Utstkotlet har lipgifwik en stor vel dem wetterliga tillgångar beståente j synnerhet uti Kungsgårdar, ängar m. m. som as fö>'re Konungar bliswit dels såsom nadcgäfwor, dels förrinna penningar uran Sländers godkänandc, Utom auciion, och dels lag likmätigt genom amnon bornarrenderade, med trllkännagiswande att äldre författnin» gar wäi tillägga Konungen disposition eller rättare af, kastnings rättigheten i sta lifstid, hwilket tycks kun» na liknas med Fidei-Commist rättigheten men alls icke abalieneranve rättigheten, som är det samma att genom försästning fränsktlja Riket Des; redbaraste e« genbom, bestående uti förutnämnde fastigheter, eller Lest»ö afkastning uröswer
Konungens regements eller lifstid.
Detta tyckes wara öfwerensstämmande med alt förnuft och billighet äfwensom att Staket» d. ä. niedboraarena uti ett Land eller Rike, böra anses wara ensamme och rätta ägare till sä kallade Kronans domainer, och icke en infödd eller utifrån af deste wald Konung, som bliswit af dem anlagen till deras Öfwerhuswud, Styresman, eller om man sä will säga, Disponent, enligt af dem sjelfva utstakade lagar, författningar eller wista reglementen , sör att lill deras a
II ni än na bästa stycka och handbafwa altsammans, ehuru innef-ttkande flere enffilde styrelse grenar; men Riksens Stander, som ärv Statens R-presentanter, hafwa aldrig afhändk stg ägande rätten till alla om» uämyde Rikets lägenheter m. w.
Dem tillhörer som t. ex. Rikets Regalier och jouwcler.
Nu, i afseende pä as förra Konungar borrefVänklc eller emot mycket laga arrenden pä flere är, ja ända till flere mans äldrar borrklämnade Kronans gärdar eller lägenheter, as hwilka Bergshammar under - 1594 Den 28 December. der Ulriksdal är för mer än hundrade ar sedan för en läg afgift till ewärdclig ägo bornlämnad, pästäs wäl att det more att kränka ägande rätte,,, on, förr eller senare Riksens Ständer skulle fråndöma eiler fråntaga innehaftvarne deras endast dem af fordne Konungar förunnade besittningsrätt nior ingen elier ringa afgift eller sa kalladt arrende, som förut blott killft-llir
Konungen men enligt nuwarande Regerings sorm hädanefter inflyter till Statens behofwer.
Denna thosjö 'sörläteS mig att jag icke kan gilla, af det skäl att jag exempels wis ej kan anse en Konung annorlunda an som en förmyndare eller disvon-nk af en omyndigs eller annor mans egendom.
Förmyndare hm ival aldrig rättighet att för trogne stenster, än mindre at kanske osörtienle sine favoriter, 'ra ett eber annat sätt bortrgifwa eller pä en rid af hundrade ar elice mindre utarrendera, och der för halima wärdet, pupillen tillhörande egendommar, som minskar desi revenuer; och hwilken egendoms herre, om han ock hav den driftigaste och kill sine inkomsters förökande klo» kaste och hushallssaMmaste disponent medgifwer denne senare en sädan fri dispositions rätt, alt denne skulle kunna honom oåtspord, för ett lågt arrende borck» lämna ett eller annat hemman eller lagmher pä nysi» nämnde sätt och längd as är.
Jag har under denna Riksdag flere gangor öpeiihjerkigt yttrat mig uöi ä» render som röra ägande rätte», och wagar försäkra att i hela min lifstid ikall jag redeligen, owalvigl och oegennyttigt, efter bästi förständ, bäve uppenbarligen samt med weck och grrningar samwetsqrannt söka förfwara allas, det mä wara nar eller fränwarandeg ägande rätt, och den mä bestå antingen till fast öller lös egendom, peningar eller andre laglige afhand» lnigar, hwilka allas bibehållande onckcligcn rörer ej Den 28 December.
-595 mindre det allmännas än enskildes beställd och walfid, emedan intetdera kan eller bör hwarandra frånskiljas.
Jag önskar blott ott jag och alla andra i mitt ras, fast än större delen troligen Uti fattigas,' omständig» herer, warre hädanefter med samma samwetsgrannhet, rätlwisa och b,llrghet behandlas, ka frage» blifwer oi» äcender, som kunna influera pa peninge löntagare ost r ägare af det mynt som Riksens Ständer redan ar 1788 med sä helig garantte utaaf, och om ett dylikt
F-nonce project nu eller framdeles under kommande Riksdag r kan uvgSras och antagas, allenast att wcrkstalligheten bliiwer Nationen wärdig och mer till hela » crer ireus stärkande, än iZoo ärs as Ständer anbefalde och af Enwaldsniqgfen sedan förhöjde realisations plan, hwilken aiklädde ken som hake penninqelön eller leske blott pa penningar ^rkel af sine inkomster och förmögenhet, hwarförman' 1788 ars öswerflödiga se» delstock, och sedan ket infallande kriget sä grufligt ökat alla priier, atr ke fleste af dcsie ifra» att äga en tarflig bergning nu mäste nästan srvälM, dä deremot fastighets ägaren och de som haft något att försälja möjligen riktat sig nästan skamligt pä »ysinämiide Miga Medborgares bekostnad.
Men, mine Herrar! förläten mig att jag jankil något ifrån huswudämnet och anhäller ytterligare om ekert tålamod samt pastar att förmodligen ingen förklarar fordne esler bljfwande
Konungar tunnar eller kunna aga wik sträcklare dispositions rätt öfwer
Rikets domainer »n. m. än hwad jag framställt i afseende pä förmyndare och disponent af omyndigs eller annor mans egendom, uran lärer det bliswa en okisr putabel rättighet för R-ksenS Ständer akt pä enahanda sätt förfara med Rikets tillhörigheter, såsom en fullmyndig med si» egendom, näml. att om, under desi omyndighets är, eller den tid någon ägare tili disposition - Dcu 28
December sition ät annor man stelfwilligt aflämnat egendomens sörwaltning, bada dcfia ägare finna under den framsarna riden någon behandling wara gjord as förmyndaren kllcrDiepogenten rill egendomens eller deras närwarandeel, ler framtida ffad.1, rätläs ej allenast della, utan ändras belt ochhällir sä framt de sjklswa icke wilje bereda fi„ och kom, mande stägters förlust, hwarwid den, som genom andras olagliga förhällande blifwik öfwertalreller ka» hända lockad till en afhandling och derigenom bragl pa depencr, äfwen bör sa widt möjligt är derföre hallag fkadeiös. hälst - om han icke hast tillfälle att rätteligen fä granffa alla omständigheter.
Till denna C>ah anser jag dem höra, som pä god tro, utur sörsta eller andra hand re, dan köpt eller tillackordera! sig nägra RcketS tillhö, righeter under hwad benämning som halst; dcfie böra, i min kanka, genom njutande af ett ester flere sar» bags är, eller pä annacsäkt, bekomma någon billig er, sättning, för den betalte älkomfhrärnghtten, men en, däst nämi. när deras åtkomst är b wakad pä sätt la« gar och författningar utstaka, som will säga det sam, ma af wederbörlige Collegier sanckionerade.
Jag an, ser dä för gifwil att ingen billigt tänkande km finna ctk dylikt förfarande med defie innehafware af
Sta, rens egendom, orätlwist eller mindre billigt och säkerli» gen med lagen mera enligt, än hwad som händ! uti min ort, att auktions inropare utaf Hospitals läge», heter, hwilka före 1800 och dä Riksgäld endast war ber brukeljga myntet, samt ingen skäligen kunde förutse ark iZvo ars realisations principer ffulle antagas.
Dcfir son, inropat dylike arrenden uti eu wifit Riksdalertal, ulan akt wid inropet eller contractet war nämnd» Banco eller gängbarr mynt, likwäl mast ester Realisations grunden betala sine arrenden frän hwilkas be, gagnande de icke ens sedermera lära fatt afsäga sig.
Hospi»
Den 28 December. 1597 HosvitalerneS rätt har ju härwid bliswit pä det högsta af Seraphimer-Gillet bcwakad, och uran afseende pä desie arrendalorers lidande updäres, arrendet än pä enahanda fält och samme stackars arrendatorer fä säkerligen genom den nu blifwande bswillningen en dryg tillökning, som de med sin egen swett och möda mäste bereda sia t-llgängar till.
Kunna och böra dä Riksens Ständer wara sä blindt eftcrgifwandc af Stat-mS eiler skattdragande medborgares rättigheter att De Mille läka fortfara de af fordna Konungar för längre lid rillb.ika emot ingen eller ringa afgift pä mangfaldiga är uköfw-r samma Konungs N'gemenlS eljer lifstid, och till wisia Familier eller personer förlänke, och utom cmctioner eller Ständers sanktion borrkarrenderade Kronans lägenheter, sä att desie lenare skulle orubbade fä begagna deras arrenden, fastän troligen fa bland dem as Nationen eller D si tacksamhet glori sig sörkjenle, och ulan att granska olikheten i billighets wägen, äu mindre jämförel>e wis med de af mig omnämnde orrendarorers belägenhet.
Hwad aker angär de motioner som här bliswil gj»rde om flere kostnader, som af arrendatorer ä Kungsgårdar eller andre lägenheter fVall blifwit anwände uri senare tider, fordrar jämwäl billigheten att efter förut ffeddc besigkningar as Konungens Embetömäu och andre of Riksens Ständer fran tillgränsande orrec walde owäldjge och kunnige män, som haswa sann parrlotisik anda och uran betalning äkaga sig besigtnings beswär,k, böra och kunna besia innehafware fä nägon billig ersättning inom wisia är af Skaten eller den blifwande nya innehafware» af dylika lägenheter, hälst rätta sörhällandct dä af dcsie Cowittrade kan Utrönas pä stället och utaf der i orten warande grannar - 1598 Den 28 December. nar uvlysningar sämkaS om mer eller mindre kostsamma förbättrm i etk esser annar afseende af nu» »varande chuehafware werke!:-...» blifwit gjorde.
Jag får ä'wcn som- korrwst söka wederlägga den sarcsen an Riksens Sländer häruti ej hafwa domsrätt, uran att oskanämiidc arrendatorer endast genom wederbörlige
Domstolar kunna c lier böra frän arrettdena stiljaS, detta synes mia allenast wara att åstadkomma en lang och flerårig preccst, ssm torde hända äfwen kunde sturas olika eller lill mannamohn för en del.
Skulls man frånkänna Rcksens
Ständers rättighet att härmed dirccke sig befatta as den orsak att De auseS li, ka som kärande parter, sa hade Riksens Ständer wiSserligsn wid 0792 sch 1800 ärs
Riksdag icke ester ägt laglig rätt akt taga de beslut och arrangementer med Rikets mynt, hwarigenom en stor del medborgare blefwo vä det högsta lidande.
Skäuderue moro ju äswen dä Domare uli egen fak.
Slutligen i afseende pä de genom öpen arrende auction borrkstutade Kronolägenheter haswa Veste arrendatorer ostridig rättighet att dem bibehålla, om de Vet wilja, mcn, i händelse Riksens Ständer skulle för godt finna att Kungsgardär m. m. boede till Skatte försäljas kunde ju arrendatorer
,,e sonderas med hwai wiikor de wilja dem assia, och Riksens Ständer kunna ju under denna Riksdag sjelfwa bestämma grunverne härtill; dock sär jag ödmjukast hemställa, om alla dylika lägenheter till Skatte stulle försäljas, om ej förut genom wederbörande Landtmätare och Kronans Ombud egendomens widd och godhet först bör utrönas och ka uste ny skattläggning föregå.
Deste Den 28 December. 1599 Desie äro mine tanker om Kronans Domainee i allmänhet: önjkandes jag att Ridderskapet och Aoel» samt SlatS-Utskottet behagade dem godkänna, äfvensom art i Landthushällningen rakt kunnige mä:> pro» jeelerade pä hwad sätt desia lägenheter nu och hädanefter böra anwändas lill största nytta för Riker och Stars Castan.
Herr 8 v eäens tjs r isa, ^rio Homax, uppläste följande:
Ödmjukt anförande lill Protocollet.
Utan att se Riket: närwarande tillstånd och Flnanccr sä mörka som de här stundom bliswit afmala» de, mäste man likwäl medgifwa att de senare behöfva alt det understöd, som af Statens ännu bewarade tillgängar kan hämtas.
Blind dcsie kunna med sä» kerber väräknas de as Hans Maj:r till Riksens H5g« loff.
Ständers fria disposition nyligen uplätne Kungs» gärdar, men om hwilka nu cgentcligen ej är fraga — Dernäst de Kungögärdar hwilka ester till ända lupne conrracter blifwa ledige, och stuteligen de, som pä mindre rigliga eller twetydiga grunder, stundom undre nog lindriga wilkor bliswit till enskilde personer öfwerlätne.
Beträffande de sistnämnde, har fräga bliswit wäckt, vm ej deras innehafware skulle wara nägori räfst underkastade.
För min del kan jag dock ej instämma i Ven tankan.
Statens behof ä ena sidan kan gifwa nägot sken af billighet ät en sädan handling, bör ä den andra sidan den helgd man är skyldig ingängne förbindelser säkert förbjuda den.
Man gör här skillnad emellan hwad Konungen ensam eller med Ständers samtycke gjort wid Kungs, Fjerde
Bandet lTlsto gärds - i6os
Den 28 December. gärdsarrenden, och man anser ej dek förra lika bindande för Skaten.
Men denna iuwändning torvi läkt kunna bestvaras.
Den magt Konungar ägt akt disponera om Kungsgärdarne har ej (utan Ständers samtycke) kunnak sträcka stg längre än kill en bestämd tid, och när denne i contractet bliswit utsatt, ja känner jag ingen lag som förbjudit Konungen alt derwiv fästa hwad wilkor han behagat.
Konungen med enskilde ingängne förbindelser lära således i detta fall ej annorlunda kunna anses än Statens, och att bryta dem derföre att Staken nu tarswar en tillökning i sina inkomster anser jag sä mycket mindre lämpligt som det aldeles strider emot de principer Riksens Högloft.
Ständer i andra härmed beftägrade frågor tyckcS enhälligt haswa antagit.
Den minst som för Starn deraf skulle upkomma är dessutom sä ringa i förhällande till den förlust mänga oskyldigt häriacnom skulle tillfogas, att den aldeles icke tyckes böra komma i betraktande.
Jag sär derföre för min del ödmjukast tillstyrka:
Att alla de Lungsgärds arrenden, om hwilka behörigen imderteknnde conrraccer äro afstutne, mä i deras innehafwares hand förblifwa orubbade, sa framt contraccet a dest stda rigrigt är uppfylldc, och hwacom en noga undersökning af wederbörande torde med första böra anställas.
En Utwäg gifwes bock att i en framtid förekomma frägor af sä brydsam beskaffenhet som denna, och att tillika med mästa bätrkd för det Allmänna anwända nu ledige eller ledige blifwande Kungsgärdar och Kronolägenheter."
Den more: an Konung och Ständer förenade ftq om an sälja dem till Skatte.
Väde härsch i Högloft. Stats-Utskottet, der m
Deu 2g December. röör adan staga warit under öfwerläggning, finner jag att ankesätten warit delade.
I Ulstottek haswa flere stäk mot och med blifwik anförde, hwaribland till styrka för arrenden i ställe för Skatte sörsälgning. ro
Att de senare arens erfarenhet nogsamt intygat huru begärlige detze arrenden warit och de till Kronans förman ofta blifwik updrjfne öfwer hwad arrendatorn mäglak utgöra. 2:0 Akt Staren, genom KnngSgärdarS och Kronolägcnheters försäljning till Skatte, 0» felbart stulle förlora den winst som skäligen bör wäntas, ej allenast af beständigt stigande »varupriser, n« lan ock af de odlingar och förbättringar som under cn längre arrende tid sannolikt komma att göras, g:» Att Knngsgardarne såsom ledande sitt ursprung frän Upsala ej kunna lagligen fran Staken afsöndraoch att följaktligen ett om dem flutadt Skatteköp, stulr le af cn tillkommande styrelse kunna äterkallas.
Här» einor har ä andra sidan blifwik swaradt: 1:0)
Att om dea begärlighet hwarmed Krono-arrenden blifwik de senare arén cflersträfwade onekeligen bidragit till Stats» Catzans riktande, sa följe^ icke deraf, att arrenden tilt det högst möjliga upstegrade äro i cn wäl ordnad Stais-oeconomie de fördelagkigaste.
En Krono-arren» dator, hwilken finner sig haswa ingätt i ett för drygt contrack, stall likasom den enskilde jordägarens förpaktare, antingen söka utpretza af egendomen hwad han tror sig haswa betalt för mycket, eller ock, modfäld och wanmägkiq lämna sig sjelf och sitt landtbruk till ödet. 2:0) Att Statens paräknade winst as odlingar och förbättringar under arrende-tiden kan st'edeS wa» ra mycket osäker, hwaremot det allid blifwer en sjelfägande jordbrukares inkerretze, att förena egendommenS beställd med högsta ärliga afkastning ja ofta, att
Man afseende pä del senare, genom odlingar, sörbäck» 1622 Den 28 December.' ringar och nyttiga inrättningar endast bringa egendomen till högre wärde. z:o
Att om också större delen as Kungsgärdarne hade sin uprinnelse fran Upsala Ode, synes dct pä iukck wis kunna hindra Konung och Ständer att derom gemensamt »vidtaga hwilken författning som hälst, dä den leder till allmänt wäl.
Utom hwad nu sist blifwit anfördt torde mycket kunna tilläggas såsom talande skäl för Skatteköp.
Jag äger för min del åtminstone den fasta öfwerty» gelfe, att pä längd och rätt räknadt intet arrende kan öfwerstiga de räntor och onera ffa tremannen efter de fleste orters sä kallade underwisning mäste utgöra.
Ju flere Skatte-hemman i en ort uppkomma, jn mera winner derföre Staten, och jn mera lindring minnes i den pä hela orren fördelade bördan as wista servitnter.
As Skattegarden hämtas landets redbaraste solkstyrka och när hemmanöklysningen hwarken förmycket inskränkeS eller för wida utsträckes, är der onekeligeu smarte-jorden scrhällningswis lämnar dct största öswerstsoklet af landtmanua produkter ät de tärande medlemmarne i samhället.
Om man widare pranstsar KungSgäcdarneS historia, sä lärer man snarr sinna, att de endast warit kastbällar i Styrelsens händer: att de ofta för ewärdeliga lider af Konungar borrtgifne, af andra Konungar snan blifwii återtåg»?, <ttt likaledes Ständer ätenagit hwad Konungar giswit. o. s. w.
Genom stkatte-försälgqjngen förmodar jag att deste operationer, hwilka sä ofta gistvik och i denna stund giswa,anledning till ledsamma frägor och brydsamm , öswerläggningar, stulle för attid uphöra, emedan del högsta som wid en derefter anstäld räfst kunde komma i fräga, wore vin skatte.räntan blifwit disponerad till personer eller ändamål, hwartill sjelf - Den 28 December. wa jorden, om icke för sald till enhild egendom eljest torde blifwa anwänd.
Skulle sadant möjligen hän» da i en framlid more likmäl Statens winst i folkstyrka och ökad odling genom skatte-köpet försäkrad, ' Men om också delta ej skulle winna framgång, sä wägar jag underställa Herr Grefwe,, och LandtMarskalks, , samt Högloft.
Ridderskap^ och Aoel,, om icke det wid Kungsgårdars borrrarrenderands hädanest tcr borde antagas för en grundregel att fran arrendet afskilja alla in natura utgående Krono - dagswcrken såsom högst tryckande för en del allmoge och skadlige för Landtbruket i allmänhet.
, Friherre 8tsö'I von Ulolsrein, Lorkibr, l.ustvi§, upläste ctt sa lydande: Wördsamt Memorial!
Bland de wärda talare, som för mig yttrat deras tankar, har den förslå as dem, Herr LerAsnLtrZls, sökt wisa laglig rätt lill innehaswandek af den Kungsgård han vä arrende hafwer, men fluteligen anrovat Riksens Ständer ädelmod, för art behjerta det oskyldiga lidande, hwarut, han, sa wäl som flere, fful» le blifwa försalte, om arrenden af de Kungögärdar siulle blifwa äierkallade, som de pä god tro, och i öst wcrrygelse derom att Konungen Haft full rättighet derom disponera, sig tillhandlat.
Uti hwad den senare omständigheten angär, medgifwer jag gerna att der wore hardt öde om de skulle gä förlustige deras innehafwande besittnings-rätt, och önskade att Riksens Ständer äswen wid delta tillfälle wille wisa Deras wanliga ädelmod, hälst om derjämte Kronans fördel 1604 Den 28 December. kunde förenäs, hwrrtill Herr 6er§sr>,krak1s sielf gif» wcr anledning, medelst anbudet an öka arrende summan.
Hwad äter den förra omständigheten berräffac, akt Konungarne ägt rättighet deroni disponera, samt att Riksens Ständer äfwen i R:gerings»formens 77 §. stadgat, att de tvid besittningsrätten borde bibehäl» las, är jag af helt annan tanka.
Nämnde §. stadgar tydeligen, att alla de arrenden afKungsgårdar, samt andra Kronolägenheter som enligt gällande författningar blifwit borrtarrenderade stulle wara oryggelige, hwaras följer, att vm nagra finnas, emot gällande författningar wara bomar» renderade, de skulle pä motsatt sätt behandlas.
Att Konungarne icke haft rättighet efter godtycko disponera om Krono-lägenheterne, enligt 1772 ärs Regsrings-form samt Säkerhets Acten 1789 bewises deraf, att dä 1772 ärs Regtcing.t- form grundar sig i denna del pä 2 Cap.
Konunga-Balken Landslagen, som st idgar att ingen Konung mä afsöndra något af Upsala Ode fran Riket, pä längre lid än sin lifstid, ej helier enligt 4 tz, dersammastädes något af Rikets ingälder, samt SäkerhetS Ackea bjuder, att Konungen mätte styra som Honom nyttigast syntes, i allt hwad som icke more stridande mot 1772 ärs Regerings sorm , fä kan ingen stycka häraf hämtas för den sattsen, art Konungen ägt efter behag borrtgifwa eller förminffa Kronans intrader.
Detta hafw r jämwäl Konungarne sjstswa bekräftat hwarpä jag will anföra ett par exempel.
Lronsrsä^ri arfwingarne ägde Johannis» bergs Kungsgård pä ewärdeligt arrende; detta med flere dylika arrenden uphäfdes wid 1765 ärs Riksdag, och arrendetiden blef för alla dega lägenheter be» stämd till i; ar frän Riksdagens flur; wid 1770 ärs Riksdag anfördes beswäc haröswer, och dä warande
Ständer förklarade detta förfarande wara wäldsamr och Den 28 December. 1625 »ch störa allmänna säkerheten, men funno likwäl tjenligast försöka genom komposition förskaffa Kronan nägon förmän, hwiiket i sa mätto lyckades, att be fleste asstodo sin pretention pa ewärdeliga besittningen , emot fastställande af ivo ärs arrende för en del, 50 d:o för andra, blott en enda Ofwer.Jägmästaren O^Ilenrvarä stod icke akt sörina afsta sin rätt, hwarföre ock