Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut» stot'et det wäl ä ena sidan wara öfwerensstämmande med rättwisa och en jemn fördelning af skyldigheter Medborgare emellan, art Jnnewänarne uti de Städer, hwarest Garnisoner aro förlagde icke ensamme böra »vidkännas kostnaden af en anstalt, som i sin män för Starens och alla dest medlemmars säkerhet är »vidtagen; men äfwen, ä den andra, det more be» tänkeligt, art i Rikets Innewänares nu genom kri» gets olyckliga följder iräka de utblottade ställning till» styrka nägon ny runga eller någre nya palagor.
Ut« skottet rrodde deremot, der öfwerklagade Jnqwarte» rings beswäret för der närwayande lämpeligast kunna afhjekpas derigenom att i de Städer, hwarest ständig Garnison ar förlagd, pä Statens och det Allmännas bekostnad sä midt och sä sort desi tillgängar medgrf-' wa, Caserne byggnader, lämplige och rillräcklige för ändalmälet blifwa anlagde och underhällne; men att Riksens Högloft.
Ständer tillika hos Kongl. Maj:t i underdänigher bords anställa, art lill lättnad i de Onera och Utstvlder, som med Inqwartering qf Ca» vallerie framför den af Jnfanterie äro förenade, Skallar och andre till Magasiner och fönvaringsrum för fourage m. m° erforderlige hus, i de Städer der CaValleri-Trouppe i Garnison eller Ständqwarter är för» sagd, genast pä Starens bekostnad mätte ward» anskaffade. Hwilka hock Riksens Högloft.
Ständers Egen - *38» Den 27 Februari?» gen pröfning ^Vördsammeligen skulle underställas. II, 5uxra.
Lx krotocollo. k. d^etLs!.
Lgdes pä bordet.'
Ständers Lag« Utskotts Protocoll, hällit den rz Februa» rii 1810. S. D. För Utskokret anmäktes och uplastes ett af Herr Hof-Marskalken Baron Uuäbeck, hoS Högloft.
Ridderstapet och Adeln den r8 ststl.
Januari! ingifwit, till Lag-Utskoktet remitteradt Memorial, hwari yrkas, att Lagens stadgande angäende ärverkan a ftog mätte ändras och skärpas; men som Urskottet, i anledning af Riksdagsmannen polian ZckaZnus ^Veslmzs förut i berörde ämne wäckte fräsa, genom Betänkande den 27 October nästledit ar, pä anförda stal, ansett nägon skärpning i answaret för äwerkan ä annars enskildta Skog icke bör äga rum, hwilket utlätande samtelige Refpective RiksSländen bifallit, sä kunde Lag«Utstottet nu i samma ämne icke afgifwa annat yttrande, än endast äberopa tzwad salunda blifwit' hemstäldt och gilladt; hwarom Utdrag af Protocollet skulle till Riksens Högloft.
Ständer expedieras.
In Lstem.
Holmberxkov.
Rid« Den 27 Zebruarii. iz8r Ridderflapet och Adeln uptog detta säsom endast aä nolittam afgifwit, emedan frägan redan före detta war afgjord.
' Riksens HSglofl.
Ständers Allmänna Be. swärs. och Oeconomie-Utskotts Betänkande , angående Fängars förande 06) bewakande.
I detta ämne har Utffotlels handläggning blifvit föranledd af följande frän Högloft.
Ridderssapet sch Adeln samt Hederwärda Bonde - Ständer remitterade twanne Memorialer nemligen: i:o Af Herr Hof-Rätts- Rådet Larl kreärie täeykenlkölä, hwaruti till afhjelpande af de olägenheter som de af Allmogen hwilka lill Fängfljuts blifwit anflagna, mäste widkännas, samc till förekommande deraf, att säsom genom nu warande
Fäng» ftjutstanstaltcrs olämplighet skett, Mistdädare fä tillfälle frän sine Förare undkomma, förefläs, det en sädan författning borde, i likhet med hwad i Finland warit brnkeligt, widtagaS, att Uti hwarje Härad wiste Fångförare antogos som njöto lön af Häradet, och för alla Fängars forstlande blefwo anfwarige, samt i händelse af wärdslöshet derwid, med strängare straff belagde, efter förhällandet af den Fånges brott hwars rymmande de wällat. s:do Af Riksdagsmannen
Ian hankön frän Blekinge, innefattande förslag, att genom allmänt Be - r.Z.Sr Den 27 Zebruarii.
Beswär hos Kongl Maj:t anställa: att fängskjrst», sen mätte lika med Gästgifware skjutsen hlifwa bes. tald med 12 A. milen kr.) att Fängarnes tractamente under forslandet, mätte ökas till 4 st. om dagen, och c) att gröfre brottslingar pä de ställen, dar Läns. häckten ej finnas, blifma förwarade i Kronans häckten, under den tid, som utgår innan Ransakningen blifwerfulländad och slutligt utslag gifwit.
Dä Utskottet, wid öfwerwägande af hwad i det förra Memorialet blifwit anfördt, nogsamt insett och destutom fullkommeligen känner, huru osäkert det nu brukeliga satt wid Fängars förande är, har Utskottet i likhet med hwad Herr Hof-Ratls-Rädet kenlLöIst förestagit, ansett Fängföringen bäst och säkrast, igenom wiste serskildt för detta ändamäl antagne Fångförare, kunna werkstallas; men som detta mäste rattas efter olika locala förhållanden i hwarje Landsort, tror Utskottet, akt sä wal deras antagande som aflöning bör ankomma pä HäradsBoernes egen, inför Konungens Befallnirigshafwans, de i hwgrje Län, trästad öfwerenskommelfe; och skulle deste FäNgförare efter Lag answara om genom någon deras försummelse, Fänge fick tillfälle att undkomma.
Genom detta stadgande borde likwäl icke KronoBe jeningen hädanefter wara befriad frän de skyldigheter i afseende pä Fängförseln, densamma hittills alegat.
Hwad äter angar den i Msdagsmannnen storh Jonssons Memorial föreflagne förhöjning i Fängffiuks-legan, har Utskottet wäl funnit detta yrkande Wigt, men ansett der wara en fräga, som egente« li - Den 27 Zebruarii. izsr ligen icke tillhörde Utffottets pröfning; äfwen som, i afseende pä underhållandet för Fängarne, Utflortet icke trott sig killständigt deröfwer något yttrande meddela, da Riksens Högloft.
Ständer, i anledning af Ulffottets derom förut afgifne Betänkande under innewarande Riksdag, redan i detta amne fattat sitt beslut..
Beträffande siuteligen sista puncten i nyfinämde memorial, sa emedan den endast äfyftar, dek Misi-^ gärningsmän, hwilka för brott häktas, böra, innan ransakningen öfwer dem kan anställas, förwaraS ukr Kronans häckten, der ^äns-häcklen icke finnas, men ej uti Härads-2srrester, hwilka blo t aro inrättade för bewakningen under den tid; som är behöflig för sjelfwa ransakningen wid Tings-Rätten, har Utffottet funnit detta sörftag wara sa öfwerensstämmande med allmänt wedertagligt bruk, a de stallen hwarest sädant med nödig säkerhet för fänaes förande och förwarande lfinstes tjeniigt och nyttigt, att Utstottet ic« ko anser betänkeligl detsamma tillstyrka. Hwilket allt dock Riksens Högloft.
Ständers egit upplysta vmpröfwande »vördsammeligen warder Mderstäldl.
Stockholm den 22 Februarii 18to.
P8 Högloft. Ridd. och Adelns PäHSgw.
Prcste.StändctS wägnar wägnar polian 6.
Oxenstjerna. polian L. läult.
Pä Wällöf!. Borgare?
Stän, Pä Hederw.
Bonde.StäN» dets wägnar. dets wägnar.
L. ä- Lctiönkerr. L. Lricston. tzades pä borc-kt.
Fö - IZ84 Den 27 Zebrnarir.
FörtogoS till afgörande Stats - Utskottets den i6
December och 21 Februarii pä bordet lagda memorial, innefa! rande utlåtande öfwer dispositionen af Kongsgärdarne och Kongs Ladugärdarne i Riket.
Erefwe Lronsteät, Xils anförde strifteligen till Protccollet följande:
Jag har tillförene witz företagandet af StatsUtffotlets första Betänkande om Kongsgärdarne haft den äran att inför detta upplysta Ständ Ådagalägga förhällandet med Höijentorps KongSgärds Arrende, samt genom dä äkföljanoe documentcr bewisat framledne Commerce-Rädet ^Itzrömere arfwingarS rätt till perpetuel arrende afflutadl pä Riksens Högloft'
Ständers tillstyrkan, samt efter en emellan, kommen rubbning, aker af Riksens Ständer förklarat att Commerce-Rådet ^Iltromors perpetuella arrende-rättighec såsom grundad pä Högsta magtens be. flut owillkorligen skulle äga kraft och werkan.
Jag har afwen utan ringaste laglig anledning ett sädant kraftigt och med allmän säkerhet förbundet beslut för kort' tid sedan af före detta Konungen blifwit i hög grad rubbadt, och wi delägare af Arrendet af gunst och näde efter ordalydelsen boch bibehällne wid Arrendet i 25 är.
Jag har ä de öfrige delagarneS magnar anhällit att emot uppoffrandet af perpetuel!» arrendet, antingen fä en utsträckning af 52 ar ä detsamma, eller ock bibehällne wid 25 ärs arrende, ,bli befriade frän skyldigheten att i den händelse, som Contracret innehåller, Caractershuser wid nämnds Kongsgärd, dä Arrendet upphörer skulle wara - Den 2- Zebruarli. 1385 ra nedrukuadL och obrukbardt, uppföra ett sädanr af sten.
Utskottet har ä detta mitt tillförene gjorda anförande utlätit sig salunda:
"Sä r händelse en sä beskaffad (StenhussiByggnad) ffulle fin» nas ä stället mindre behöflig ivid Rongsgärdens disponerande, enär det nu gällande 2lr» ronde Lontractet till ända löper, sär Utskottet till Riksens Högloft- Ständers ompröfwande wördsammellgen hemställa om icke Kongl» Kammar-Lollegium kunde uppdragas att härom lata anställa undersökning samt till nästa Lagtima Riksdag med utlätande häröfwer till Riksens Ständer inkomma-"
Harwid hwarken böra eller hafwa wi nägvt att erindra, men wid den andra delen af Stats-Mskottets nu warande pro» ject, nemi: "samt derest berörde
Stenhus byggnad för ett framtida nytt arrende kunde umbäraS, förestå någon billig ersättning, som Lronan för den eftergifwande Byggnadsskyldigheten kunde af nu warande ArrendeInnehafrvare till godo njuta." får jag anmärka au emedan wär skyldighet att prestera Carackers»Byggnad af Sken efter mart Contrack och ratlwisans enlighet, ej förekommer förr än i den händelse wid wart afträdande frän Kungsgården det nu warande Earactcrs.-huset dä wvre ester ordalydelsen nedrutnadt och obrukbart: sä fä wi således härigenom förklara att wärr hittills begärta willkor om Stenhus byganad?
befriande emot afstäende af perpetuella Arrendet uu ärerkalla.
Och öfwerlemnar till Riksens Högloft.
Ständers efkersmnade om wärl, fom
Den 27 Zebruarii- izsu som jag hoppas, estergifwande anbud bör billigtwis antagas och i annat fall med den magt de behaga utöfwa, upplyst följa den nödwändiga gränsen som i alla tider bör wara utstakad till den allmänna och enskildt» sakerHetens bibehällande. bli Is Lronsteat.
Pä begäran lämnades Herr Grefweu rillständ med de öfrige Ständen communicera. Zerr von bleifns, 6eorz uppläste till Pro» tocoller följande: HögwälborNe Herr Grefwe och Landtmarskalk, Höglofl.
Rtdderstap och Adel. Med hwarje redlig
Medborgare delar jag wiflerligen den warmaste öf» rvertygelse om nödwandigheten af besparingar och indragningar för den genom det vlyckeliga Krig utblottade Statens uphjelpande, men för den i en» fald, laglydige underläten blir det icke läkt begripligt huru laglige comracter med en laglig Regering kunna uphäswas eller ändras; om Kongl. Mastr updragit Riksens Ständer akc nu om Kungsgärdarne fritt disponeras, undrar jag huru wida ätminstone de Konungen sjelf förut disponerar, härunder kunna komina i fräga dä Hans Maj:t wal icke med'gifwit att detze discostkioner warit orättwisa ! det gifwes wiflerligen möjligheter att genom orikliga framställningar och flere
Recommenda ioner någon gang >fä ätnjuka osörcjente fördelar men om och sädane
Misitag äro oundwikelige manne derföre en allmän princip kan antagas att nu täta alla innehafware af -Kungsgärdsarrenden som icke genom auction tillkom ^ M'- Den 27 Februarii. rz8? )nik fa erfara blott Riksens Ständers magt, men ieke njura en i hoppet önskad rätrwisas och billighet.
Jag känner ieke huru alla i fräga warande KungS. gärds arrenden ^tillkommit, jag känner blott, akt hwad lilla eller Tyska Ladugarden angar som är en bland de minsta Kungsgärdär i Swerige, erhöllt jag
Arrende-rättigheten deraf wifferligen icke för stora Krigsföltjenster.
Min lilla plats som Sonbbal-- rern under förra Finska Kriget gaf mig ej tillfälle akt förskaffa mig sadane, men Blesiurer af Rikets fiender wisar äiminstone akt man wägat sif och lemmar för Konung och Fosterland, och jag hade den ölyckan art wid Walkiala fa en sadan Bleffure af hwilksn jag ännu har de swäraste lemningar och som gjorde mig oförmögen att pä den bana jag walde, söka ära och bröd för alderdemen, detta war orsaken hwarföre jag begärde Arrende.rättigheten af vfwannämnde Lägenhet, och orsaken hwarföre jag erhöll wär nu warande Nådiga Konungs Resolution den 17 Maij 1796 och f. d. Kong Gustaf Adolphs stadfästelse af d. 18 Februari isor, om Zo ärs besittnings-räkk deraf, räknadt fran midfasta» 1802.
Jag har säledes sätt denna lägenhet af en laglig Regering, och Hwart hättwifar man allmänna opionen om Regenius ord öch iöften'icke äger helgd inför Ständer, Hivar fins den allmänna säkerheten om den en» flildte störes och om medborgare fom pä ett redligt sätt sätt en utsigt till torftig bärgning för framtiden kunna förlora denna utsigt utan föregången oförtjettst blott frägan derom i ett Siks-Ständ wäckep.
DeW swagt yttrade tamar som wisierligen icke kunna wäkZ ka pä det beslut det Högloft.
Ridderstapet och AdeM i ämnet fattar har jag dock ansett som en piig'
M llilr 1388 Dm 27 Zebruarii. till Protocollek anföra med full öfwertygelfe akt Swensta medborgare i allmänhet, och hwarje enstild man kan öfwerlemna tryggt sin sak ät pluralitetm as detta wördnadswärda Riks-Ständ som alltid ädelt isral mot orättwisan.
Med de lätta principer om ägande rättens helgd som den wäckie fragan innesat» tar om förlusten i allmänhet af ingängne Contrgciet om Kongsgardarne är wäl del projecc icke owäntat att de som genom särstilte afhandlingar fatt förste innehafwares rätt till deste Arrenden kunna' efter wiste fardags ar förlora denna rätt men som jag finner att Stats-Mstottets pluralitet icke gillat benna ranka, förmodar jag alt Högloft.
Ridderstapet och Adeln lika rättwist ogillar den, hälst förste
Arrendeägaren som för sitt afträde blibwit förnöjd egentligen skulle förlora dä han etdera efter laga öfverenskommelse eller en redlig mans Heders pligt bör hemula sin ingängna öfwerläkelse.
Detta lärer wäl äfwen wara Statens pligt om lagliga Contracter stola häs. was eller ändras innan Arrende tiden till ända gatt» Jag äger icke Lagkundstap, men jag är öfwertygad alt bäve Lagar och Författningar i samband med bil» lighet och owald, godkänna de anmärkningar jag gjordt, och i fölgd af hwilka, jag ödmjmasi sär anhälla om Högwälborne Herr Grefwens och LandtmarffalkenS proposition att till Kongl.
Maj:t öfwerlemna afgöranbet huruwida något eller nagra af deste Arrenden böra kunna upphöra eller ändras.
I denna hän. delse förmodar jag att hwarje innehafware blir hörd och lärer ej någon med billighet och heder i sädank undandraga sig an genom tillökning i Arrendet som wid Statens nu owanliga behof tyckes billigt Uppfylla den pligt sam endast pä delta sätt blir ädelt och rättwist affordra».
Ilpx - Den 27 Zebruarli. 1389 Uplästes Slats-Utstoltets ullätande angäende första Classen, bestäende af säoane Lägenheter, hwaraf arrendet blifwic af Riksens Stander eller pä deras åtgärd siuiit, och hwaraf arrendetiden annu ej ri» ändalupit; hivarwid Ukstoktet tillstyr t, att dessa Arrendens innehafware stuile njuta stna Arrende Conlracier till godo.
Herr Grefrven och La>;dtmarstcrlken gjorde hära prvpopilvn till bifall haulken med Ja beswarades.
Uplästes Stats-UtckottckS utlakande rörande andra Classen , hvartill Ulstotlet hänförr sädane Kungsgärdar, hwarä Arrende-rättigheren rilllommit genom framfarne Konungars enstildta förordnanden; och öfwer hwit as dispo ition ante olika meningar innom Utstötte! upstät, i det en del förestagit, art ArrendeJnnehafivarne kunde tillätas fä begagna den äterstaendeConlractstideu emot Arrendets erläggande i Spannemäl, räknad efter det äretS Markegång, da penninge ran an bestämdes, eller Arrende rättigheten bcwiljades, fä akt Kronan såmedelst abid koinme i åtnjutande af en emot gän bara priset i det närmaste swarande afkastning; hwaremot ater en del Ledamöter anfelt en sadan beräkningsgrund för Kronan icke medföra nägon synnerlig tillökad inkomst, man tillstyrkl, att den Kongsgärdarne
Åsane G undränta säsom stödjande sig pä veras med tillydande Henunans och Lägenheters genom ordentlig staktläggning, efter hwarje orts underwisning
Utrönta bestaffaffenhet. borSe utgå efter -vederbörlig förwandUng, och ärlig Markegång ?tte Band. -.dra Afd- 92 139» Dm S7Lebru6 H. ZZng samt alls by Innehafware, som begagna Kronans i Jordebok uptagnc dagswedken borde derföre lik!
Kronan erlägga betalning efter ärlig markegång. ""
Herr von läeijne, 6eor§ tttbad sig harwid fä erindra, akt efter den sednare meningen till hwilken det wisierligen wore Riksens Ständers rättighet, aÄ samkPka, synleS honom likwäl arrende! blifwa sä högt, att desi åtnjutande icke mera bleftve en belöning.
Friherre Ltael von HollsteinLorsttr l.vävi§.
En of Arrendatorerne under denna Clasi Herr EaptaiNen LerxeakrLle har sjelf gifwit anledning att förmoda, det han wille äraga sig mångdubbelt förhöjde Arrén» Le willkoe: manne ej deraf för Riksens Ständer s?U kunde hamras, att med desie Kongsgärdar Vidtaga samma anstalter, som de, hwilka wid l 77a ärs Riksdag af Riksens Ständer fogades.
> Arl^erre käjertL ^ ssreZric erinrade att af Stat - Utstottet lwerme altcrnativer blifwit förrstagne.
Herr von Nelsn; hade upogiftvlr ett tredje, att i uudAr dänighet updraga Kongl. Maj:r, att efter Arrenda t kyreracS höranoe fastställa arrendk-wilkoren; och hem» ftälde Friherre Läser!.- til?
Ridderstapet och AdelnS vmpröfwande, om ick L-nna utwäg torde wara dm lämpligaste. - ' - 0^ 'i.'.""' Zerr ^orclönstolpE, Austers.
Jag kan icke förena mig med de Herrar, som anse Arrendatorns oioillkorligL rätt wara, att behålla sina Arrenden, Min tanka har jag redan yttrat till Pivroeollrt ven -6
Deesmber, och- jag tillägger blott/ att jag rvisir icke Den s?
KbruariL. rzsr icke wil!, Ätt dr som för Krigo' ellar andra'
LMvl ket gjorde lauster sätt nägot Arrende stM ^'sakna Riksens Ständers behjertande.
Elnstcligl wvre^ vm wid denna och kommande Riksdagar Riksens Stän. der med lika ömhet bestädade min och andra Medborgares tätt och wälfärd, dä fräga blifwer om Rikets mynt eller beskattning sör penninge-förmögrnhet.
För att nu icke med »vidlyftighet borttaga Ridderskapet och Adelns lid instämmer jag uti den proposition, ätt Underhandling med Arrendatorerne om Arrendets förökande uti Spannemäl kunde ste genom Konungens Besallningshafwande och nägvi Riksens SkänLero ombud i hwarje Ort; men att Ständerne wid näst in» fallande Riksdag
Mä äga rätt att godkänna de nyS Accordcr» samt vm de wilja, stilja Arrendarorne frän sins aecorder wid päfbljande fardag.
Hans Exellenee Herr Grefwe Kuukk» Krie- Estter min tanka bör wi gL i ordning med frägotne.
Första frögan synes mig otwiswclaktigt wara den, ärol de uprör>.sde Eontracterns behörige? eller arv dt af bestaffenhe!» att kunna upphäfwLS?
BejcEas ben sednare srägan. dä först uppkommer en senare- huru en billig jemkning kunde äga tum.
För mitt del tror sug !i.a som i srägan om D^erietS Ottroij hwilleit ike är annat än ert Conrrad', mt de nu isrägawarandc Eontraeter ej heller kunna rubbas förr än Arrende. riven är till ändalupen, emedan, efter mitt tanke, CoNtrMerne äro st-lade
Med kätter matt.
Jag. will icke öfwer detta amile wara widlysttg. utan endast i korthet tillägga, akt ttt rubbning l Veste Tontcacter skulle hafwa oberäkneliga fökder, t anseende kill Transporter, arf, Hemuls.ftAssr ock mera dh«
IZY2 Den 27 Zebruarii» likt, i anledning hwaraf jag tror mig med fullt stal böra tillstyrka ail defle Arrenden malle blifwa beståndande.
Friherre Ltaol von Illolllem.
Sedan frägan om Kongsgärdarnes disposition förewarit hos StatsUtstoktet och nu derifrän ar inkommen till Riksens Stander är ingen twifwel, att det ju ar Riksens Ständers ratt akt derom decidera.
De i första clas» sen uptagne Kongsgärdar äro sädane, hwarä Conrracterne äga all kraft, ester utfärdade författningar, om denf kan ej någon fraga upstä; men med dem som nu äro i fräga synes mig förhällandet ej wara lika, emedan för Arrenden dera fattas de formaliteter som ställe gifwa dem en laglig werkan; och här» pä kan Johannisberg nämnas såsom prejudicat, hwarom jag sedermera förbehåller mig alt fä yttra mig.
Friherre liststoncrant?, fobian ^Vilstelm.
De beslut som af Riksens
Ständer tagas kunna och bör icke tillkomma stumpwis.
De mäste nögwändigt stödja sig pä oryggeliga pagenerela principer.
Om den grundsatsen blifwit antagen, och under loppet af Riksdagen utan undantag följd, akt alt som är stridande emot Statens direcka fördel stall uphöra eller förändras, utan afseende pä den inflytelse, sädant kan medföra pä allmänna säkerheten och enstildtas »välfärd, sä skulle jag wifferligen till. styrka, uphäfwandet af alla Contracier om Kongsgärdar, som ulan föregången Auction och Ständernas sanction äro flutade af Konunga-magken, eller, dä det pä rältwisa grundade förhällandet är helt an» nor - Den 27 Zebruarii- rzyz norlunda, kan jag aldrig medgifwa, att ena dagen följa en princip, som den föreäende ar förkastad.
Att emot en enstildt eller en clas? af Medborgare utöfiva en wäldsamhet, hwarifrän andre blifwit styddade.
Wore alla Kongsgärdar af ifrägawarande för. hällande, ännu i första Jnnehafwarens händer, stut. le kanste ett sten af billighet kunna framstymta lil! äterkagandet af en obehörigt gifwen och likaledes erhallen ynnest.
Men dä det största antalet innehafwes af z:dje och 4:de
Man, som pa god tro, ofta med kante pengar, och till fulla wärdet nllhandlat sig en besittnings-raik, som med ali laglig anledning bordt anses orubblig, sä kunde de oratkmisaste följder derigenom upstä.
Jag anser deremot det of Högloft.
Stals-Utstottet förestagne första alternativet: "att till Spannemäl förwandla arrende-sum"man enligt det orets Markegång dä Contrgcket "stöts" wara en i asta hänseenden billig modisicalion, hvarigenom det fel rattas, att i penningar hofwa si.
xerat arrende-summor, som aldrig böra utsattas i annat an waror:
Arrendatorerne komma dä, att ärligen erlägga lika stor del af egendomens afkastning, som del första arrende-äret utgjordes; och räktwisligen kunde de icke begära (halst i Statens närmarande belägenhet) att deru i njuta minskning, synnerligen som de upstigne Spannemäls-prisen owedersägeligen bidraga kill deras fördel och lätthet, att arrendet utgöra.
Ett ytterligare stäk som hos mig grundar opinion om detta förslags bitligbet, är att jag hört detsamma af flere Kongsgäros
Arrendatorer pä enahanda sätt bedömas.
Lag IZ 94 Den 2 7 Zebruarlk.'
Jag fär fäkedes afstyrka LrrendatorerneS hörande och atthälker om proposirion ä första alternativet sf Skats-Utflottetä Betänkande.
Herr Grefwe» och Landrmarskalken- B!» faller Högloft.
Rivderlkapet och Adeln att Jnnehaf»varne af de i andra Claften uptagne Kongsgärdar mä sina Contracter till godo njuta samt an härwid tilläggas det af Herr von llexne gjorde förslag an arrende-wilkoren ma af Kongl. Maj:t, efter Anenda torernes hbrande förhöjas.
R»p°d-« I-°ch N-i Grefwe Oe la 6ar6ie begärde alt proposition »nätte göras pä MskotletS första alternativ:
Att nuvarande innehafware skulle tillätaS fä begagna den Lterftäende Contracts tiden emot Arrendets erläggande i Spannemal, räknad ester det årets markegång dL penninge-räntan bestämdes eller Arrenderättighelen bewtljades. verr Landtmarskalken upläste detta alternativ och gjorde proposition till bifall derä.
Ropades äter Ig och Nej Hans Excellenee Herr Grefwe Kuutk begärde först proposition, om Contraeterne borde orubbade bi» behällas eller icke.
Herr von thejne Leorx, förklarade det han för sin del, ehuru han föreslagit att till Kongl. Mäste
Den 27, LeLruarir. iZ9Z Majit mätte öfMleumas afgörandet huruwida nägot elter någre af.bcsta Arrenden böra känna uphöra eller ändras, likwäl funne sig alldeles nöjd att ingL pä Stats-Ulskottets första alternativ. ^ . Herr von Lcbultrenlmim , vaviä.
Jag fruktar att man under ändra Clasien sammanblandade rme stags Arrenden.
De som tillkommit genom offeMelig ÄrictioÄ höra icke hit.
De ma för Srats-Werket wara, mer eller mindre förmanliga, sa böra de dock alla Aafwa beställd.
De deremot som wära Konungar ensamne behagat upläka, utom auction och utan Ständers medwerkan, om dem kan nägon talan äga rum, helst de tillkommit emot twanne Riksdagsbeslut.
Om allmänna^ förtroendet lill Konunga-ord ändock tyckes-fo>dra sädane Arrendens fortfaranoe intill den bestämda tiden, sä mäste billigtwiS penningens proportionela valeur wid den primitiva upplåtelsen godtgöras, och hwilket helst pä fält som Herr von ne förestagit mä werstallas.
. Zerr Grefwen och Landtmarstalken- för, nyade sin . sista proposition, hwilken ater-med Ja och Nej beswarades.
' Hans Exccllence Herr Grefwe kruutb vrkade L nyo att desi proposition om Comraeternas bibehållande mäste af Herr.
Landtmarstalken framställas.
Herr Grefwen och Landtmarstalken- Me» dä Arrendatorerne sjelfwe finnna billigt att ingä i StatsrUrst.ytlets första alternativ?
' ' r>' ' ' ^ ^ ^ ' izyS Den -7 Abruarii.
Hans Excellence Herr Grefwe l^untk,.