Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Johan, Yttrande i samma amne. 8:0 Ett Memorial af Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, angående förbättring uti Militaire Embets- och Tjenstemäns Löner m. m. 9:0 Ett Memorial af Herr Silfverskjöld, Carl, angående ersättning för ntgifvit Accord vid f. d. von Engelbrechtenskå Regementet. i 0:0 Ett Memorial af Herr Bergenskjöld, Eric Johan, angående flere Löners uppförande på Stat för Justitiae-fördelningen af Kongl. Maj:ts Cancelli. nio Ett Memorial af Herr Grönhagen, Gustaf, angående Löne-tillökning för Krigs-Rcvisionens Tjenstemän. 12:0 Ett Memorial af Herr Grönhagen, Gustaf, angående nedsättande af Räntan å Lån i Gencral-Assistance-Contoiret. i3:o Ett Memorial af Grefve Frölich, Gustaf, angående ersättning åt Hof-Stallmästaren Grefve Frölich förförlorad disposition af Dahlby och Flyinge Kungsgårdar i Skåne.
Till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet: 1:0 Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående ändring i Kongl. Stängsel-Förordningen af den 9 Februarii 1802. 20 Den i5 Jannani. 2:0 Ett Memorial utaf Herr af Wingård, Johan, angående inrättande af Forvagnar. 3:o Ett Memorial af Friherre von Platen, Achates Carl, angående bestämmande af ett visst pris intill nästa Riksdag å den Spannmål, som af Allmänna Magazins-Directionen uppköpes. 4:o Ett Memorial af Grefve von Lantingshausen, Albrecht, angående återkallande af Kongl.
Förordningen om Förbud mot nyttjande af Arbetadt Silfver utöfver ett visst Lodtal. 5:o Ett Memorial af Grefve Lewenhaupt, Charles Emil, angående Förbud mot utländskt Pappers införande. 6:0 Ett Memorial af Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, om upphäfvande eller inskränkning af Författningen, rörande Skogsplanteringen i Skåne. 7:0 Ett Memorial af Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, angående befrielse för gifta Mans-Personer från deltagande i Bevärings-skyldigheten. 8:0 Ett Memorial af Herr Elgenstjerna, Jonas Reinhold, angående förändring i Flyttningstiden för Tjenstehjon å landet. 9:0 Ett Memorial af Herr Elgenstjerna, Den 15 Januarii, 21 Jonas Renihold, angående förändring i Skjutsnings-skyldigheten. 10:0 Ett Memorial af Hans Excellénce Herr Grefve Wachtmeister, Clas, angående en förbättrad Hushållning med Skogarne i Riket; om hvilket allt de öfrige respective Riks-Stånden skulle vänligen underrättas.
Ut supra, <\
Herr Grefven och LandtMar skalken tillkännagaf, att Sex ledigheter ibland Herrar Eänkmän inträffat, hvilka enligt utfärda dt Anslag kommo att i dag genom val tillsättas, nemligen:
För i5 Bänkmans-Afdelningen efter Friherre Löfvenskjöld, Salomonj President, som blifvit Eleetor.
För 17 Bänkmans-Afdelningen efter Friherre Fockj Berndt Wilhelm, Landshöfding^ sorn blifvit Eleetor, För a5 Bänkmans-Afdelningen efter Herr von Post., Adolph Ludvig, Öfverste, sorn från Riksdagen afrest.
För 34 Bänkmans-Afdelningen efter Herr Heykensköld, Adolph Detlof, Capitaine, som från Riksdagen afrest.
För 35 Bänkmans-Afdelningen efter Herr Lannerstjerna, Johan Wilhelm, Stats-Secreterare, som först varit Eleetor och sedan blifvit Ledamot i Banco-Utskottet. 22 Den i5 Januarii. 48 Bänkmans-Afdelningen efter Herr von 1 Veibel, Ehrenfried Chriatian, Archiater, sorn Blifvit Elector.
I anledning häraf företogs val lill Bankmän, dä, vid upprop af i5 och 17 Bänkmans-Afdelningarne, ingen fanns närvarande, hvaremot efter Förrättningens slut följande llerrar befunnos hafva blifvit Lill Bänkman förde öfrige Afdelningarne utsedde, nemligen:
För 25 Bankmans-Af delningen: N:o 585 Herr Enesköldj Frans Magnus Öfverste-Lieulcnanl.
För SJ Bänkmans-Afdelningen: N:o 15 gr) Herr von Döbeln,, Johan IVilhelnij Professor, För 35 Bänkmans-Afdelningen: N:o x Herr Zengerlein, Revisor.
För fS Bänkmans-Afdelningen:
N:o 3201 Herr Schiirer von IValdhcinij Johqnj, Öfversle-Lieutenant.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf alt val till Bänkman för x5 och 17 Bänkrnäns-Afdclningarne, af hvilka icke i dag någon varit närvarande, framdeles kommc att
Den i5 Januarii. 23 in Pleno företagas, samt anmodade emedlertid nu varande Herrar Bänkman att innan nästa Plenum sammanträda och utvälja en Elector efter Herr LannerstjernaJ.
W.j som blifvit
Ledamot i Banco-Utskottet.
Föredrogs å nyo Herr af Stenliofs, Christian, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående påminnelse till Constitutions-Utskottet att inkomma till Riksens Ständer med Betänkande, rörande en ny Representation, jemte samma dag afgifne Yttranden i berörde ämne af Grefvarne von Schwerin, Fredric Bogislaus, och Löwenhjelm, Gustaf; Friherrarne af Wetterstedt, Gustaf; Wrangel, Henning; Boye, Ludvig, och Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, samt Herr Påhlman, Otto Fredric.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, i anledning af ofvannämnda Memorial och Yttranden, behagade anmoda Constitutions-Utskottet, att med första till Riksens Ständer afgifva upplysning uti hvad skick frågan, angående en förändrad National-Representation, för närvarande sig befinner; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Herr Grönhagens, Gustaf, den 5 dennes eftermiddagen på bordet 24 Den i5 Januarii. lagde Memorial, innefattande yrkande, att Öiver-Stålhållare-Embetet i Politie-Ärender mätte ställas under Hof-Rättens granskning såsom Öfver-Domstol.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Ridderskapet och Adela i sista Plenum d. io dennes e. m. heslutet, det horde Herr Grönhagens ifrågavarande Memorial hvila på bordet till nästa Plenum, samt Herr Grönhagen emedlertid äga att det samma omskrifva och dervid utesluta de delar, hvilka, enligt 90 § i Regerings-Formen, icke fingo af RiksStånden upptagas, samt anropade, i anledning häraf, Herr Grönhagen; men som lian nu icke var närvarande, ansåg Ridderskapet och Adeln hans Memorial ytterligare höra hvila på bordet intill dess Protocollet för den 10 dennes eftermiddagen komme att Justeras, Föredrogs till remitterande Herr Hammarskölds, Lorenzo, den 2 dennes på hordet lagde Memorial, angående medels anslående till fullbordan af den utaf Professoren von Breda påbörjade Tafla öfver Konung Carl XIILs Kröning, jemte de i anledning deraf den 10 dennes af Herrar von Schulzenheim, David, (den äldre,) Lidströmer, Fredric August, och Anek ar spar re, Ingemar August, afgifne Yttranden.
Herr Lidströmer anförde skrifleligen följande :
Som jag hade hört sägas, att Professor yon Breda, för verkställande af i fråga sälte Den i5 Januarii. 25 Krönings-Tafla, fordrar minst 25,ooo R:d B:co, men jag skäligen borde betvifla hvad jag endast berättelsevis hört; så föranledes jag, till vinnande af nödig upplysning, att i sista Plenum begära, det måtte remiss af Herr Hammarskölds förslag vägras, intill dess lian för Högloflige Ridderskapet och Adeln uppgifvit Professor von Bredas pris; och får jag nu äran förklara, att, om Professor von Breda verkeligen fordrar så mycket för ett Arbete, hvartill torde åtgå högst 2 års tid, jag anser denna Summa alltför högt tilltagen, då inom Hufvudstaden finnas tvänne skickliga Historie-Målare, Professorerne Hasselgren och Westin, af hvilka, otvifvelaktigt, ingendera skall draga i betänkande verkställa iörberörde Krönings-Tafla för omkring hälften af nämnde pris.
— Jag är äfven förvissad, alt icke någon sann KonstDomare lärer vilja eller kunna bestrida den sistnämndes lika skicklighet med Kongl. Portrait-Målaren, Professor von Breda, hellst Professor Westin, utom Konsten att måla Portraitter, i hög grad äger den att utföra Historiska ämnen.
Med Herr Hammarsköld öfverensstämman- | de i den mening, att
Snillet ej bör lemnäs obemärkt eller Förtjensten sakna uppmuntran, skall jag likväl aldrig anse skäligt, om till Professor von Breda, som hittills ej kan sägas hafva saknat uppmuntringar, skulle betalas en dubbelt större Summa än den, sorn säkerligen alltid skall betraktas tillräckeligen tillfredsställande för den Artist, jag uppställt såsom med Professor von Breda i snille och skick - 26 jVen i5 Januarii. ligh et fullkomligen jemngod, och som följakteligen lika med Professor von Breda är värdig Riksens Ständers uppmärksamhet.
•— Jag hemställer derföre till Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke, innan ämnet definitivt skall afhandlas, nägon närmare underrättelse bör sökas, huruvida en sådan KröningsTafla, som den Professor von Breda är villig fullborda, kan för bättre pris erhållas af Professor Hasselgren elier Professor Westin, samt i synnerhet, jemväl noga utredas, inom hvad tid ett sådant Konststycke kan, fullkomnadt till Riksens Ständer öfverlemnas, för att inför Konungen sedermera i underdånighet frambäras; och bör jag ej underlåta härvid anmäla, att min sist gjorda anmärkning i afseende å bestämd tid för Arbetets fullbordande, blifvit framkallad af de berättelser jag fordom hört, att dylika Arbeten ofta ej blifvit fullkomnade, fastän den betingade ersättningen, stundom på förhand varit till fullo utbetald.
Jag anhåller att mina Anföranden i detta ämne måtte till Stats-Utskottet få åtfölja Herr Hammarskölds Förslag, och att Stats-Utskottet anmodas söka de upplysningar hos Professorerne Weslin och Hasselgren, jag haft äran framställa såsom högst nödige, samt att mig tillåtes Communication häraf med respective Med-Ständerne.
Herr Mannerhjerta> Ulric Emanuelj uppläste följande:
Den i5 Jannar ii. 27
Som j;ig nyligen i en vackt Motion om ökadt anslag för de fria Konsterna yttrat: alt den omvårdnad Staten gifver åt Konsterna och dess Idkare, alltid belönas genom välgörande följder; så torde det mig ursägtas om jag ej Stillatigande förbigår de anmärkningar, som äro gjorde vid Herr Hammarskölds Motion, beträffande den af Herr von Breda påbegynta Krönings-Tafla, Hvad först vidkommer Herr Lidströmer» begäran, alt Remiss å Motionen skulle afslås intilldess Summan vore bestämd, som för ifrågavarande Tafla erfordras, så torde det hafva undfallit den värde Ledamotens uppmärksamhet, alt endast Remiss kan afslås, då ett Memorial strider emot Innehållet af 5i §.
Det är dessutom ej maktpåliggande att nu känna Summans belopp, då Riksens Ständer in Plena, ej kunna något medelbarligen afgöra, utan böra hänvisa alla frågor till Utskottens utredande.
Jag vågar således instämma med hvad en vördnadsvärd Ledamot, Herr Presidenten von Schulzenheim föreslagit:
Alt Stats-Utskottet behagade utse några Committerade, sorn ägde att med Herr von Breda uppgöra, så väl om vilkoren, sorn medlen till vinnande af denna Taflas fullbordan.
Den aktning man är skyldig en utmärkt Artist, blir på sådant sätt mera iakttagen, än alt genom Ventilationer inom Högloft.
Ridderskapet och Adelli vilja Taxera ett Arbete, hvars värde säkrast borde finna sin måttstock 28 Den i5 Januarii. i Nationens kärlek för Konsterna, och nit att helona dess idkare, Med Herr Ankarsparre kan jag ej dela lika tankar, att de fria Konsterne äro mera behagliga än nyttiga; emedan vi förmodeligen se dem ur andra synpuncter.
— Historien visar att Nationers Namn blifvit varagtigare frejdade genom deras Snille-foster och Konstalster, än genom deras Eröfringar; samt att de
Stater voro de lyckligaste, som voro de mäst bildade, I betragtande af Hufvudsaken vill det synas mig, alt om denna Tafla skulle lemnäs ofulländad, vore det att serdeles underlåta ett erbjudit tillfälle att till Hans Majit Konungen hembära en gärd af Nationens kärlek och djupa vördnad, en gärd som säkerligen med välbehag upptoges, då man känner att Konungen enskilt alltid älskade Konsterna, och med den stora Kännarens blick huldrikt omfattade dem.
Man skulle, om denna handling af underlåtenhet vore möjlig, foga till den samma en annan af orättvisa mot en Konstnär, som då han använde sin tid att för Efterkommande ännu synligt framställa den Act, hvilken befästade Nationens återvundna Frihet, Sjelfständighet och Ära, ej borde tro att sådant skulle sakna en rättvis vedergällning.
Jag instämmer Vördsamt i anhållan om Remiss på Herr Hammarskölds Motion, och att detta mitt Den i5 Januarii. 29 Yttrande får med de öfrige i Ämnet gjorde Anmärkningar till Stats-Utskotlet åtfölja.
Jag liar hufvudsakligen vid den i frågan komna Krönings-Taflan ej något mer att anföra, än hvad jag förra gången i ämnet sagdt; men då nu vid Justeringen en Ledamot behagat andraga, att tvänne andra kunnige Målare funnos, som ville tillreda denna Tafla för bättre köp, så föranlåtes jag yttra, att Högl.
Ridderskapet och Adeln ej lärer vilja härstädes dömma om Konstnärers företräde framföre hvarandra, eller köpslå med den Målare, sorn för lindrigaste köp uppå imagination ville författa en Krönings-Tafla; det bör härvid ihågkommas, att den för skicklighet allmänt kände Professor von Breda, af Hans Maj.'t Specielt varit befald, att ställa sig på en sådan Place, hvarifrån hela Kröningen bäst beskådas kunde, att Taflans förfärdigande ej endast varit befalld, utan ock Esqvissen med Kongl, påskrift gillad, och mig synes, att man borde hafva mer egard för hvad vår höge Herre och Konung sjelf anordnadt.
Herr Ankarsparre anförde skrifteligen:
Ehuru jag redan tror mig hafva afgifvit nog grundade skäl för hvad jag påstått i ämnet om ifrågavarande Krönings-Tafla, anser jag mig dock föranlåten till ett närmare besvarande af sjelfva det Memorials innehåll, som gifvit anledning till denna fråga.
Förfat - 20 Den i5 Januani. tarén tyckes
Iner halla sig vid Artistens förtjenster än vid Ämnet och dess Motiver, hvaraf jag skäligt kunde draga den slutsatts, att meningen mera är den att gifva Artisten en uppmuntrande förtjenst, äii att göra Hans Maj:t Konungen den nämnde angenäma glädjen.
Manne den nuvarande tidens omständigheter öfverensstämma med den tecknade händelsen, som föreställer den stund, då Konungen inför Gud och sitt Folk högtidligen upprepar den Ed, som legat till grund för alla dess Handlingar, den Ed, som förbinder att uppoffra sig för sitt Fclks väl:
Jemnför detta med den tidens belägenhet, då man vill begagna allmänna, till oundgängeliga behofver anslagne medel, till blotta tecknandet af denna minnesvärda händelse, sorn är så djupt intryckt i hvarje Svenskt hjerta och af Historien lifligt förvaras till sednaste Efterverld.
Jag förbigår i öfrigt hvad jag tror skall lätt falla hvar och en i ögonen, och bister mig blott vid grunderne och slutsattserne i detta i sitt slag tämeligen egna Memorial.
Om jag lika Personelt som Herr Författaren ville afhandla detta ämne, skulle jag hafva, kan hända, alltför mycket att säga; men jag har föresatt mig bjuda till, aldrig förblanda
Sak med Person, och till följe deraf, skall jag så vidt jag förmår söka följa och vederlägga det hufvudsakligaste af ifrågavarande Memorial.
Jag undviker, så vidt som möjligt, att anmärka de af den värde Ledamoten gjorde misstag; äfvensom allt Personelt, och håller mig endast Den i5 Januarii. vid Saken, med fullkomligt erkännande af åtskilige sanningar, som omdömesvis uttryckas i oftanämnde Memorial.
Hvad Herr Författaren påstår, att Kongl.
Maj:ts Kröning skulle förhärligas genom dess aftecknande, anser jag såsom misstag.
Herr Författaren föreslår, att af en sådan Tafla gora en skänk åt Konungen, som visst icke angenämare kunde glädjas än härigenom:
Kunde man väl tänka att vår Nådige Konung, som gjordt så mycket för sitt Folk och sitt Land, skulle med välbehag anse en Skänk, tillkommen genom ökade Utlagor från ett fattigt och i Penningebetryck stadt Folk, och tror den värde Ledamoten att Riksens Ständer- kunna göra allt hvad de vilja, utan ansvar för sina hemmavarande, hvars Representanter de äro.
Nej! så tänker Herr Författaren visserligen ej, och så tänker ej någon Svensk om sin Konung och sina Representanter.
Jag vågar tvärtom tro, att dessa reflexioner och bestridandet af denna sak i en så beskaffad tidpunct, som denna, samt på dc anförde skäl, skall långt mer glädja denne Hulde Fader för sitt Folk.
Om jag ej insåg den värde Ledamotens oskyldiga mening, skulle jag anse den omnämnde stora Konstskickligheten, hvilken länge skall hafva spridt ett utmärkt hedersskimmer kring vår Nation, såsom en oförrätt håde emot Artisten och emot alla de värdige
Män, som gagnadt vårt Fosterland, och derföre äfven skulle anses hafva utbredt något hedersskimmer kring en Nation, hvars heder aldrig varit och, säkert aldrig kan som skimmer betraktas, aldraminst skulle det för - 32 Den i5 Januarii. tjena behjertande. — Jag kan aldrig förena mig med Herr Författaren uti den mening, att anse den ifrågavarande Målning lika Nationel som en Riks-Historia; skälen dertill tror jag mig ej behöfva nämna.
Alt 1809 års
Ständer på nugot sätt ansett denna sak såsom en Riks-' angelägenhet, tager jag mig friheten så mycket mer betvifla, som jag ej kunnat vinna minsta upplysning om, att denna sak då ens varit i fråga.
Den åt Konstnären vid Kröningen lemna de företrädesplats kan hafvit många skäl, utom det att Högtidlighetens aftagning ansetts som en Riks-angelägenhet.
Hvad Herr Författaren nämner om det Nationen värdiga, om Efterkommandes förebråelser och om det Nationell förträffliga m. m. torde förlåtas mig, att jag anser som skimmer.
Sluteligen kan jag ej för min del erkänna Herr Författarens rätt, att utpeka eller bedomina hvad Riksens Höglofl.
Ständer eller detta Riks-Stånd skola anse dem värdigt; jag tror att icke någon inom detta rum deruti behöfver Herr Författarens vägledning.
Herr Hammarsköld anförde skriftligen:
Så besynnerligt det i sig sjelf är, och, efter min tanka, så stridande mot ordalydelsen i Riksdags-Ordningens 4°§-> attén fråga, hvilken, sedan den legat på bordet, derifrån blifvit upptagen, vidare kail afhållas från Remiss till vederbörligt Utskott, så nöjd måste jag för min enskilda del deröfver förklara mig, då det Den i5 Jänuarii. 33 det ger mig tillfälle, att vidare utreda detta, som mig.synes, för hela Nationen interessanta ämne: KonstMonumentet öfver Fäderneslandets frälsning och betryggande mot utländskt Öfvervåld: Ett Monument hvilket det icke är fråga om att nu först företaga, utan hvilket för flera år sedan blifvit betingadt och påbörjadt.
Då jag först å hanan förde detta ämne, ansåg jag mig icke tillständig!, att betragta ett stort Konststycke, som en Handelsvara, öfver hvilken man icke yttrar sig förr, än man hört det uppgifna Priset, för att derpå pruta och hjuda — och om jag än kunnat så anse Taflan, tillät mig icke den skyldiga förutsättningen af detta Högloft.
Stånds Adeliga Magnanimitet, att gifva anledning till, att hos mig misstänka en sådan åsigt.
Dessutom var det Konstnären sjelf och icke jag, som borde bestämma Priset? jag trodde derföre att det, bättre än mig, passade Riksens Ständers Statsutskott, att honom derom tillspörja och alt denna åtgärd först då vore lämpelig, sedan Ständerne beslutit, att för Vår AllerNådigste Konung betyga sin underdåniga tacksamhet, genom en Målning, som, på ett hedrande sätt, till kommande tider äfven förvarade minnet af den höjd, till hvilken de fria Konsterna, genom stora Regenters uppmuntran, en ädel Nations deltagande och liberala Lagars beskydd, bland oss uppsvingat sig.
Men då Högloft.
Ridderskapet och Adeln äskat en sådan upplysning, för sin Preliminaira åtgärd, har jag af den utmärkta Artisten inhämRiclci. o. Ad.
Prof. II B. 2 Afd. 5, 6 34 Den i5 Jannani. tadt alla hithörande underrättelser, och anhåller ödmjukast, alt fadern, detta upplysta och högtvördade Stånd, meddela, jemte några bifogade Anmärkningar, hvilka torde tjena till upplösande af de mot Förslaget framställda invändningar.
Taflan är 24 fot bred och i5 fot hög, på hvilken, enligt Plan-anläggningen, circa 3oo Figurer skola förekomma.
Det Pris, som Konstnären för den samma uppgifvit och i betraktande af den tid, som till utförandet af ett så stort Konstverk åtgår, den mängd Studier, som för ett så ansenligt antal Portraitter måste göras, och den ovanliga Konstskicklighet, som vid Uppfinningen och Compositionen erfordras, af Hans K:gl. Maj:t Konungen Nådrättvisligen blifvit gilladt, är 25,ooo R:dr, af hvilken Summa dock, ehuru så lång tid för denna Tafla redan blifvit använd, Konstnären hittills icke det ringaste uppburit.
På min tillfrågan, har Herr Professor von Breda yttrat sig villig, i fall Riksens Ständer sådant af honom äskar, att åter företaga och fullända detta härliga Verk, för hvilket en egen Attelier måste anskaffas och inredas — mot det redan uppgifna Priset, till utbetalning fördeladt på 4 terminer, så att nu genast, för hvad redan blifvit tillgjordt, han erhölle 4-del; och den andra -|:delen när Taflan är totalt ebaucherad; den tredje irdelen när Konungens och Biskopparnes Groupper hunnit blifvit utarbetade, och sista Jidelen när hela Taflan är fullständigt färdig.
Den. 15 Januarii. 35
Men torde »Agon invända; a5,ooo R:dr är ja en högst betydlig Samma?
Ja! för en Particulier; men icke vill den synas mig sådan för en Nation, som önskar bevara Minnet af sin lycka, hembära en tacksamhetsgärd åt Den Milde Konung, som beredt densamma, och utmärka en sällsynt Talent, som länge gjordt Fäderneslandet heder.
— Det är visserligen sannt, att man kan i tysthet förtära sitt med svett och moda förvärfvade knappa bröd, utan alt denna Tafla blir målad och uppställd tiil Fremlingarsoch Efterkommandes beundran; men detta kari man också, utan Frihet och Sjelfständighet, hvilka alltså, enligt denna Måttstock mälna, icke skulle kunna rak nas bland det högst Nödvändiga; och dock uppoffrar ju eu hvar, genast och villigt, Lif och Egendom för detta en Nations hogsta och yppersta goda.
Skola Vt tro alla tiders erfarenhet, så äger NationalSjelfständigheten intet tillförlitligare stöd än den varma känslan för Nalional-äran, hvilken förverfvas genom Genialiske Landsmäns lljeltebragder och Snillevärf; men skola de framkallas; dessa lysande Sljernor på ett Folks Historiska Horisont, mäste de af Samtida agtas, hedras och belönas.
Jag kan således omöjligen öfvertyga mig annat än att närvarande fråga, i alla afseenden, rör ett ämne, hvilket ej blott hör inom kretsen af de angenäma, utan på det närmaste rörer Nationen och förtjenar dess Representanters odelade uppmärksamhet.
Men, ropar man; vi måste hushålla, vi äro fattiga, vi böra spara på Statens Medel J — Ja! 36
Må vi spara allt hvad vi kunna, i afseende på Luxens flärdfullheter och i afseende på kostsamma litet båtande företag, men intet i afseende på det, som hedrar Nationen och lifvar den lill täflan i Dygd och Skicklighet; visserligen den hugneligaste
Syn för en Ädel Regent.
— Så tänkte äfven den Odödlige Carl XI, detta Mönster af en Sparsam och Hushållande Konung, utom då, när det var fråga om Rikets Gloire, fråga om att belöna Snillen eller att framkalla dyrbara Konstverk.
Och äro vi så fattiga, att vår Stat ej har råd att utbetala Booo R:dr om Året till belöning åt en utmärkt Artist, för hans största Mästerstycke, då lärer tiden snart vara inne, då Statsmannen får fälla tårar öfver Sverige, som varit
Men belöna, sade jag!
— Är denna betalning för en så stor Tafla en belöning?
— Ganska bestämdt känner jag, att efter det vanliga, af ingen öfverklagade Pris, som Professor von Breda satt på sina Arbeten, behöfver han blott måla 167 enskildta Portraitter— Bröststycken af vanlig storlek, för att erhålla samma Summa, som han begär för denna Tafla, der utom Konungens Grouppe, äfven Hennes Maj:t Drottningen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan, med deras HofStaler, förekomma, och der man finner ett ungefärligen dubbelt antal Figurer.
Åt en hvar, hvilken om Artistisk verksamhet har den ringaste kännedom, lemnar jag att domina, hvad som fordrar mera Snillets ansträngning, mera tidsspillan, mera utliållen flit^ch använd omhugsan, att måla 167 Den i5 Januarii. 57 Stycken enskildta Portraitter eller alt Ilistoriera en stor Tafla af 3oo hela Figurer; att dömma, om det är möjeligt för någon annan Artist, så framt han ej par depit skulle vilja svälta ihjäl under tiden, att utföra ett sådant stycke fpr mindre Pris.
Det gafs äfven hos oss en tid, då man icke prutade så med stora Konstnärer, utan då det var Esprit, att visa sig Liberal mot hvad egenteligen icke kan betalas — det Artistiskt sköna.
Sexton Tusen Riksdaler öfvertemnade detta Stånd till HofIntendenten Ehrenstrahl för den Tafla, som nu mera pryder Taket i vårt Samlingsrum.
Och för Roslins Tafla, föreställande Konung Gustaf III och Hans båda Bröder — Blotta Knästycket — betaltes på 1770- talet, 10,000 Riksdalar, eller dix mille Ecus.