Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
§ 10 Utan förvaltningens för sjöärenden bifall, får ingen ändring göras varken med gamla eller nya lotsplatser, leders upptaganden, nya sjömärkens utsättanden.
§ 11 Då omständigheterna gör en visitation nödvändig anmäls det hos lotsdirektören, som ser till att tillstånd ges av förvaltningen för sjöärenden.
Vid sådan visitation ser distriktschefen att lotsarna verkligen finns vid sina platser och verkligen förrättar sin tjänst, att lotslärlingarna övas, att fastställt antal lotsar verkligen finns, om lotsplatserna bör ökas eller minskas eller flyttas, om farvattnet är riktigt utprickat, om lotsarna får sina rättigheter.
Vart tredje år bör en sådan inspektion företas utan särskilt traktamente, dock med fri tillgång på fartyg och besättning.
§ 12 Distriktschefen får inte vara borta längre än fjorton dagar för enskilda angelägenheter.
§ 13 Om antalet lotsar under krig finns i otillräckligt antal, kan andra i skärgården boende personer antas till extra lotsar, vilka bör äga erforderliga och pålitliga egenskaper.
De erhåller samma löneförmåner som lotsarna.
§ 14 I september skall distriktschefen inlämna kostnadsförslag på alla erforderliga lysningsmaterialer till fyrbåkar, där kronan underhåller lysningen.
§ 17 Distriktschefen har rätt att bevilja personalen 6 veckors tjänstledighet, om det inte inverkar menligt på verksamheten.
§ 18 Begär personal avsked eller anser distriktschefen att någon på grund av ålder, sjuklighet eller skada bör avskedas, sker detta skriftligen med skäl och omständigheter samt om den avskedade har gjort sig förtjänt av gratial.
Den lots- eller fyrmästare som förbrutit sig och undergått nesligt straff anmäls hos lotsdirektören § 19 Ansökningar till lediga lotsofficerssysslor lämnar distriktschefen till lotsdirektören § 20 Distriktschefen bör ha ett ämbetsrum eller kontor där han kan ha tillsyn över alla handlingar, rullor, journaler m m, där bör också stationens fördelningschef ha plats för sina göromål.
§ 21 Distriktschefen bör vid alla tillfällen söka med nit och omsorg understödja och befrämja allt vad till lotsverkets bestånd, nytta och förmån kan lända
Artikel IV Fördelningschefers eller lotsofficerares skyldigheter § 22 En lotsofficer bör kunna föra ett stadgat befäl och med ordning tillhålla underhavande lotsar att förrätta sina skyldigheter.
Han bör känna sjömanskap och skärgården inom sitt område.
§ 24 Lotsofficerare bör ha jämn tillsyn över personalen och uppmuntra den att uppfylla sina skyldigheter samt befordra den efterlåtna eller brottsliga till laga näpst och ansvar.
Han skall hjälpa lotsarna att få sina rättigheter.
§ 25 Lotsofficer skall minst en gång om året genomfara alla lotsleder och besöka varje lotsplats och noga undersöka lotsledens beskaffenhet, så att de är med försvarliga prickar försedda, examinera lotsar och lärlingar.
En fullständig rapport skall upprättas efter visitationen.
De får inget särskilt traktamente eller respengar för detta, men transport med lots.
Är öppna havskuster emellan skall man ta landvägen och skjutslega för en häst betalas kontant.
§ 27 Lotsofficerare har tillsyn på kasar och sjömärken, om fyrarna tänds i rätt tid samt om lysningen förrättas både de som sköts privat och de som sköts av kronan.
Han skall till distriktschefen anmäla alla nödvändiga reparationer på båtar, byggnader och sjömärken.
§ 28 När kasar och sjömärken vilka bör underställas allmogen skall repareras vänder sig lotsofficeren till kronobetjäningen.
Han skall tillhålla vederbörande vilka pricknings skyldigheter som åligger.
§ 30 Vid de lotsstationer där Kongl Maj: t och Kronan bestått lotsbåt, skall noga uppsikt hållas att den sköts.
§ 31 Lotsofficeren skall granska lotspengarna för varje lotsplats och göra sammandrag för hela året samt rätta eventuella irrningar.
§ 32 Lotsofficeren i Stockholm uppbär alla lotspengar för ut- och ingående fartyg till Stockholm och alla närliggande lotsplatser Detsamma gäller för Göteborg.
§ 33 Dessa lotspengar fördelas av lotsofficeren, särskilt för varje lotsplats.
Förteckningar på alla fartygs namn, djupgående görs så att man kan utläsa hur många fartyg som passerat.
§ 34 För övrigt åligger lotsofficerare att med redlighet och nit befrämja allt vad som kan lända till Kongl Maj: ts och rikets tjänst samt lotsinrättningarnas bästa och förmån.
Artikel V Lotsars skyldigheter i allmänhet § 35 Ingen ålderman, mäster eller sekundlots får tillträda tjänsten eller lotslärling förrätta lossning utan att de avlagt trohets- och tjänsteed.
Denna ed avläggs inför sittande rätt i staden eller inför lotsofficer i tullkammare på landet.
§ 36 Det åligger varje lots att visa aktning för sina förmän och noga efterkomma deras befallningar.
Den som förbryter sig straffas enligt krigsartiklarna.
§ 37 Lotsar skall i vilket ärende de än befinner sig på sjön, vara försedd med lod och lina, så att han kan undersöka farledernas djup och för att vinna kunskap om bottnen.
De skall vidare undervisa andra om förhållandena.
§ 38 Skulle man upptäcka något okänt grund, skall detta rapporteras till distriktschefen, som ser till att upptäckaren får belöning.
§ 39 Lotsarna skall tillse och vårda prickarna i farleden och ersätta om någon blivit sönderseglad, mot varje pricks i statens bestämda ersättning.
Rubbade prickar bör lotsarna hjälpa till att rätta även om de inte tillhör deras distrikt.
§ 40 Alla märkliga händelser som inträffa i skärgården och berör lotsväsendet skall rapporteras till distriktschefen.
T ex då fartyg tar otillåtna segelleder, då is gör farvattnen oframkomliga och då de åter blir brukbara, då främmande fartyg kommer in i någon hamn.
§ 41 Ingen som inte är försedd med lotskonstitutorial, lärlingsbrev eller flyttningssedel får lotsa på eget ansvar.
§ 42 Den som lotsar ett fartyg, som kommer från utländsk plats eller som vid segling inrikes orter emellan passerat Öresund, får inte lämna fartyget innan annan lots kommit ombord.
§ 43 Lots som är kommenderad till ett fartyg får inte byta till annat utan åldermans tillstånd.
§ 44 Vi de tillfällen då stark vind blåst åt samma håll länge, så att ovanligt många lotsar blir uppehållna på samma plats, skall de skyndsamt försöka återkomma till sin station.
De skall ha bevis från den äldsta lotsen på platsen om förhållandena, då de kan drabbas av bötesstraff om deras uteblivande orsakat skada.
§ 45 Ingen person vid lotsverket får ha tjänst vid dykeriverket.
§ 46 Efterrättelse gäller denna Kongl Lots- och Båtförordning så väl i anseende till domstolar, åklagare, fördelning och förvandling av ådömda penningböter.
§ 47 Lotsarna skall själva på varje lotsplats komma överens om, vad som skall iakttagas om någon lots, som står i tur att lotsa blir sjuk eller av andra skäl inte kan förrätta lotsningen.
Antingen skall han skaffa annan person i stället eller också uppskjuts lotsturen.
Dock får inget hinder för de sjöfarande orsakas.
Distriktschefen skall avgiva yttrande om denna överenskommelse och även om de överenskommelser som finns angående förmåner för änkor och oförsörjda barn eller för avskedade lotsar som inte längre kan livnära sig.
Artikel VI Om lotsåldermän.
§ 48 Till ålderman väljs tjänliga personer bland mästerlotsarna vid den lotsplats där vakansen uppstått.
De bör vara sjövana och raska, kunna hålla ordning bland lotsarna, och kunna göra reda för penninguppbörden och därför kunna räkna och skriva.
§ 49 Distriktschefen lämnar förslag till lotsdirektören som förordar § 50 Tidigt på våren innan islossningen, fördelar åldermannen lotsplatsens prickar mellan mästerlotsarna, som sätter ut dem.
Berättelse insänds omedelbart till lotsofficeren.
De gamla prickarna och stenarna som de varit fästade med tas bort.
Skulle någon prick ha fastnat och omöjligen går att få upp kan ansvar inte följa.
§ 51 Vid vårens början upprättas lotsningsturer, som åldermannen uppger för lotsofficeren.
Skulle byte behövas, anmärks det i åldermannens dagbok.
Då flera fartyg söker lots skall de som är mest djupgående få de skickligaste och mest erfarna lotsarna.
§ 52 Lotsåldermannen har ansvar för att lotsarna under seglingssäsongen bor vid lotsplatsen och att aldrig stationen lämnas utan lotsar.
Lotsarna får inte försumma sina plikter för fiske eller andra näringsfång.
§ 53 Ålderman tillser att de båtar som sökt nödhamn, betalar sina båt- och lotsavgifter och att kronolots hjälper dem ut igen, även om fiskare eller skärkarlar lotsat dem in.
§ 54 Åldermannen ser till att stationen har tjänliga båtar, märkta som Lots- och Båtinrättningen föreskriver.
Finns allmän lotsbåt vid platsen skall åldermannen själv medfölja när den nyttjas eller anförtro båten åt någon kunnig lots, som kan ansvara för den.
§ 55 Åldermannen skall föra dagbok över alla de fartyg som nyttjat lots och som skall betala lotspengar.
Dagboken förs på bifogat formulär och upplysningarna hämtas från lotsarnas dagböcker.
Antecknas vilka lotsar som lämnat upplysningarna.
§ 56 Passerar fartyg lotsplats utan att betala lotspengar underrättas lotsofficeren, som har till uppgift att förskaffa lotsplatsen sin tillbörliga rätt.
§ 57 Lotsålderman inlämnar varje månad utdrag ur sin dagbok till lotsofficeren med uppgifter om antal båtar, hur djupgående de var, vad de betalt i lotspengar, jämte själva fördelningen därav.
Officeren granskar och verkställer skyndsamt fördelningen av lotspengarna.
§ 58 Åldermannen har skyldighet att varje år flera gånger genomfara farlederna och kontrollera prickarna.
§ 59 Åldermannen har under sin uppsikt alla känningsbåkar, kasar och sjömärken, dit räknas också skogsparker som räknas som sjömärken.
Dessa känningsmärken skall varje år rapporteras till lotsofficern och så fort skada uppstått på dem anmälas.
§ 60 Finns fyrbåkar inom distriktet skall han med uppmärksamhet tillse hur fyrningen verkställs oberoende om det är enskildas eller Kronans ansvar.
§ 61 Lotsåldermannen har ansvar för bärgningar och andra förtöjningsanstalter inom sin krets.
§ 62 Åldermannen tillser att det fastställda antalet lotsar bibehålls och att tjänliga ämnen föreslås till lärlingar.
§ 63 Är lotsen berusad, när han skall lotsa, går nästa man i tur ut.
Den överlastade får inte anförtros fartyg förrän han är återställd.
Anmälan görs.
§ 64 Då vind uppehåller lotsarna länge på en plats, skall åldermannen allvarsamt befalla dem att återvända till lotsplatsen.
§ 65 Ålderman skall hålla en rulla vid varje station, som visar lotsarnas anställningsbrev och boplats.
§ 66 Finns ingen ålderman vid stationen är det den äldsta lotsen som verkställer hans åligganden.
Artikel VII Om mästerlotsar och secundlotsar.
§ 67 Till högre grad förordnas den äldste om han har kunskaper och är nykter.
§ 68 Mäster och secundlotsar skall vara svenska medborgare, ha fyllt 16 år och blivit examinerade och fått betyg enligt bifogat formulär.
§ 69 Mästerlotsarna ansvarar för lotsplatsens prickar, vilka fördelas i lika skiften dem emellan.
§ 70 Den lots, som känner även andra farleder än dem i sitt eget distrikt, har företräde vid befordran.
§ 71 Secundlotsen biträder vid prickarnas utsättande.
§ 72 Mästerlotsar, secundlotsar och lärlingar är skyldiga att föra order till nästa lotsplats.
§ 73 Mästerlotsen har ansvar att behörigt antal secundlotsar och lärlingar finns vid stationen.
§ 74 Mästerlots och secundlots får inte så länge segelfarten är öppen lämna platsen utan tillstånd.
Artikel VIII Om lotslärlingar § 75 Till lotslärlingar antas helst lotsars söner och i brist på sådana svenska skärgårdsbor som fyllt 9 år.
§ 77 Lärlingarna får inte lämna stället utan tillstånd.
§ 78 Lärlingarna skall bemöda sig att lära sig känna grund, deras djup och märken, ankarsättningarna med deras djup och bottnens beskaffenhet, lära sig kompass och kurs, öva sig att känna landet i mörker och dis samt fartygets styrande.
§ 79 De skall biträda vid prickars utsättande, varvid bästa tillfället är att inhämta kunskaper om grundens djup och beskaffenhet.
§ 80 När lärlingen har så vida kunskaper att han anser sig kunna lotsa mindre djupgående fartyg genomgår han examen, som anställs av flera lotsar.
Befinnes han pålitlig meddelas honom bevis enligt fastställt bifogat formulär.
§ 81 På beviset utfärdas styrningssedel, i vilken utsätts hur djupgående fartyg han tillåts lotsa.
§ 82 Utan styrningssedel får han inte lotsa på egen hand, men väl medfölja för att lära sig.
§ 83 De kan beviljas entledigande dels av egen begäran, dels om de inte har rätt håg och fallenhet för yrket eller för oduglighet och oanständigt uppförande.
Artikel IX Om fyrmästarens skyldigheter § 84 Till fyrmästare anställs personer med stadgad ålder, nyktert och sedligt uppförande och som kan räkna och skriva.
§ 85 Ansökan lämnas till lotsdistriktschefen.
§ 86 När fyrmästarn är anställd avlägger han samma tjänsteed som lotsar.
§ 87 Innan sysslan tillträds mottar han ett inventarium över fyrens byggnader, material, redskap och instrument i närvaro av inventeringsmän.
Protokoll upprättas.
Fyrmästaren blir sedan ansvarig för skada som genom hans eller hans medhjälpares vållande, uppstår vid fyren.
Det gäller också försummelse vid fyrning.
Han uppehåller inte sin tjänst längre, än han uppfyller sina plikter.
§ 88 Fyrmästaren åligger vid straff enligt krigsartiklarna lyda alla befallningar i tjänsten, som hans förmän ger.
§ 89 Fyrmästaren förvarar nycklarna till fyrningsrummet.
Då någon främmande person tillåts gå in där skall han alltid närvara.
§ 90 Fyrmästaren skall den 1 juni inlämna rapport om förrådet av lysningsämnen, så att det i tid kan anskaffas tillräckligt.
§ 91 Vid fyrningstidens slut avläggs rapport om fyrplatsens tillstånd, om reparationer behövs.
Fordras det reparationer med en gång anmäler fyrmästaren detta för att slippa näpst och tilltal.
§ 92 Fyrmästaren har ansvar att lampor och fyrspeglar varje dag är rengjorda, fyllda och i ordning.
Stenkolsfyrarna skall omröras ofta för att särskilt i lugnt och mörkt väder flamma upp.
Lampvekarna skall var torra och ha lagom med olja.
Så fort någon rök eller dimma satt sig på speglarna eller fönstren skall de rengöras med mjukt rent linne.
Detsamma gäller utvändigt om dimma, regn eller snö fallit och förmörkar rutorna.
Ur- och rörelseverk får inte stanna.
§ 93 Vid de fyrställen eller känningsbåkar där det finns klockor, skall fyrmästaren minst varje kvart klämta med flera hårda slag, då vädret är tjockt och disigt.
§ 94 Lotsofficeren ser över alla inventarierna, när han besöker fyrbåken och kontrollerar journalen.
§ 95 Fyrmästaren håller fyrjournal, där han varje dag antecknar åtgången för fyrningspersedlar, enligt formulär, även vind och väderlek för varannan timme.
§ 96 Arvodet till fyrmästaren utbetalas två gånger om året.
§ 97 Fyrmästaren får anta en fyrvaktare som medhjälpare.
Han erhåller då fyrvaktarlön.
Fyrmästaren skall insända personens orlovssedel och prästbevis till lotsofficern § 98 Önskar fyrmästaren avsked får det inte beviljas förrän fyrnings terminen är slut och han redovisat sin förvaltning.
§ 99 Undergår fyrmästaren nesligt straff utstryks han ur rullan.
Andra avdelningen Lotsdistrikten och deras fördelningar under lotsofficerare och åldermän; de under varje distrikt hörande lotsplatser, med antalet av lotsar vid varje lotsplats och därunder hörande lotsningsvatten Artikel I Lotsdistrikterna och deras fördelning samt antalet av lotsar § 100 Det finns 3 lotsdistrikt.
Norra lotsdistriktet, från Valdemarsvik vid Bokö till Ryska gränsen.
Södra lotsdistriktet, från Valdemarsvik till Halmstad med Öland och Gotland.
Västra lotsdistriktet från Halmstad till Norska gränsen.
§ 101 På sätt som nedan angives är varje distrikt avdelat i fördelningar som var för sig lyder under en lotsofficer.
Följer 23 sidor med lotsplatserna.
Tredje avdelningen Om lotspengars fördelning § 105 Lotspengarna samlas och redovisas av platsens ålderman.
En tiondel går till lotsinrättningens allmänna underhåll och översänds en gång i månaden till lotsofficeren som sänder tillbaka kvitto.
När lotsofficeren fått dessa från alla lotsplatserna insätter han 10 % i närmaste tullkammare och får ett depositionsbevis.
Lotsmedlen utbetalas så att 1: o 1.000 riksdaler överförs till Amiralitets Krigsmanskassa, som betalar gratialer.
2: o Båthjälp till den lotspersonal som använder egna båtar.
3: o Alla grundpengar eller tomtören för de lotsar, som inte kan bosätta sig på skattefria tomter.
4: o Timmer till de stugor som måste byggas på ställen, som ligger för långt från lotsarnas hemvist.
Byggandet och inredandet av dessa stugor skall dock göras av lotsarna själva utan ersättning.
Det gäller också deras bevarande.
§ 106 De återstående 9 tiondelarna fördelas så att ålderman erhåller 3 lotter, mästerlotsarna 2 och secundlotsarna 1 lott vardera.
Secundlotsarna kan få större lott om lotsförtjänsten är ringa och uppassningen är förknippad med mycken olägenhet.
Lotsofficern skall underrätta ålderman och lotsar om rätta tillämpningen av dessa delningsgrunder.
Följer några exempel.
§ 107 För att erhålla sin tredubbla lott skall åldermannen ha ansvaret för lotsningen i sin tur.
Han får sätta man i sitt ställe, dock inte välja en yngre framför en äldre.
§ 108 Åldermannen vid Stockholms, Dalarö och Sandhamns lotsplatser och vid Göteborg, som har trägnare tjänstebefattning och alltid måste vara vid lotsplatsen, är befriad från denna lotsningsskyldighet och erhåller ändå sina 3 lotter.
§ 109 Då en med styrningssedel försedd lärling förrättar lotsning för en mäster- eller secundlots, bör det alltid ske med åldermans tillstånd och arvode lämnas efter överenskommelse.
Undantag om han är son, måg eller dräng och då är i lotsens tjänst.
§ 110 Lotsar lärlingen inte för enskild lots, utan för hela lotsplatsens räkning, får han hälften av lotsförtjänsten och det övriga ingår i allmän delning.
§ 111 Då fartyg seglar under skot får lotsen 1 / 4 av lotspengarna för sitt större besvär.
§ 112 Vid lotsplatser där Kronan består båtar har alla på platsen ansvar för dess vårdande och underhåll samt ersättningsansvar för dess vanvård.
Om inte hela båthjälpen går åt sparas tills nya inköp behövs.
Räcker inte pengarna till de förbättringar som behövs, tas pengar ur den gemensamma lotsbehållningen § 113 Postporto får ålderman betala med egna medel.
Då i brist på annan säker lägenhet avsändningarna måste ske med särskilt bud, skall lotsar och lärlingar vid platsen efter dem emellan upprättad tur bidraga till fortskaffandet.
Samma gäller då distriktschefen eller lotsofficeren i ämbetsärenden genomreser distriktet.
CARL JOHAN Följer två formulär.
Förordning angående lots- och båtinrättningen i riket.
Stockholm den 20 juni 1820 Efter ständernas förslag har Vi funnit att förbättring av lots- och båt inrättningen blivit viktig, och upphävt den gamla.
Följande gäller.
Artikel I Om sjöfarandes skyldigheter i avseende på lotsinrättningen.
§ 1 Främmande nationers handelsfartyg, öppna båtar av vad djupgående som helst, skall ta lots vid all lotsplatser som de passera.
Även svenska och norska fartyg, som seglar till främmande ort eller kommer därifrån har samma skyldighet.
§ 2 Svenska och norska däckade och odäckade fartyg, som segla mellan inrikes orter får om de önskar segla utan lots.
Dock bör de taga lots vid öppen sjö och om de passerat Öresund på sin resa, till dess visitation skett.
§ 3 Skeppare, som är skyldig att ta lots men underlåter det, bötar 75 riksdaler och svarar för skada de kan råka orsaka.
§ 4 Om lots inte finns på platsen, kan skeppare överenskomma med fiskare eller skärkarl om hjälp med lotsningen.
Denna har då samma ansvar som en kronolots och skall lotsa till stället vid inloppet där lots möter.
§ 5 Befälhavaren ombord skall ett dygn innan han önskar få lots ombord anmäla det på lotskontoret.
Under seglingen tillkallar han lots genom flagga på toppen eller skotts avlossande.
§ 6 Den som vägrar betala lotspengar bötar.
Även om han inte begagnar sig av tjänsten, men har tillkallat lots är han skyldig att betala lotspengar och hemvägskost.
§ 7 Befälhavaren ansvarar för att lotsen och hans medhjälpare kan stiga ombord utan skada till liv och lem samt att lotsbåten inte tar skada.
Skulle någon på båten hindra lotsen komma ombord och lotsen omkommer, straffas den brottslige efter lagens grunder, i anseende till vållande av annan mans död, antingen till att mista livet eller hel eller halv mansbot.
§ 8 När lots kommit ombord skall befälhavaren tala om hur djupt fartyget ligger.
Anges djupet mindre än det verkligen är, ansvarar den brottslige för all skada som kan uppstå på fartyg och last.
Han pliktar 10
riksdaler för varje passerad lotsplats för varje fot som blivit mindre uppgivet samt dubbelt i avgifter till kronan.
§ 9 Befälhavaren skall se till att lotsen under tjänsteutövning inte överlastas av starka drycker eller genom samtal förvillas.
Beaktar han inte detta är han själv ansvarig för följderna.
§ 11 Nekar befälhavaren lotsen den nödtorft han har rätt till eller ger honom skämd föda, så att han tar skada, bötar befälhavaren.
§ 12 Vill befälhavaren ha lots ombord längre än vad denna förordning föreskriver, kan de komma överens.
Tvingas lots att stanna längre på båten än tillåtet är, pliktar befälhavaren.
Kan lotsen inte komma tillbaka till sin station för att båten har god vind till fri sjö och skada på person uppstår bötar den brottslige.
Sker skada till lem eller hälsa ersätter förbrytaren läkarlön, sveda och verk samt tidsspillan med 24 skillingar för varje timme.
Den befälhavare, som tar med sig lots utomlands straffas med ett års fängelse och 100 riksdalers böter.
Kan han inte betala stannar han 4 månader till i fängelse.
§ 13 Kan lotsen för storm eller andra omständigheter inte lämna fartyget, skall befälhavaren förskaffa honom till sin station.
Måste det ske på landsväg betalar han skjutspengar för en häst och kärra samt 16 skillingar i dagtraktamente.
Dessutom skall befälhavaren frakta lotsens båt tillbaks.
Lotsens medhjälparen har samma rätt.
§ 14 Ingen får i hamnar eller redder utkasta barlast eller något som kan skada ankargrund eller segelleden.
§ 15 Förlorar lotsen sin båt på grund av någon på den båt han lotsar, ersätts skadan genom överenskommelse eller mätismanna ordom.
§ 16 Medan lotsen utför lotsningen har befälhavaren lotsens tryckta dagbok enligt formulär 1, som undertecknas av befälhavaren och styrman.
Artikel II Om lotsars skyldigheter, rättigheter och förmåner, samt om lotshemman § 17 En lots skall känna sina farvatten väl och behärska framkomsten även i mörker.
Han skall också kunna manövrera olika båttyper.
§ 18 Lots skall då han står på tur alltid vara beredda att utföra sina uppdrag.
Han bötar om han onödigtvis hindrar fartyg att segla.
§ 19 Lotsar, som från öppen sjö skall inlotsa fartyg, skall vinnlägga sig om att möta på det ställe reglementet bestämmer.
Lotsplatsen skall alltid ha tillgång till biträde som lotsen behöver för att komma till fartyget.
Försummas detta, bötar lotsåldermannen.
§ 20 Lotsarna skall vara försedda med tjänliga båtar och segel.
De skall under rodd ha en utblåsande vit flagga på en stång Under segling utmärks den av en svärtad eller röd upprättstående duk av hela storseglet.
Dessa märken är förbjudna för andra båtar.
§ 21 Lots skall under tjänstgöring bära en mässingsbricka på bröstet med KRONOLOTS på.
§ 22 Då lots möter fartyg skall han röra flaggan så att han visar hur fartyget skall hålla för att bordningen skall gå bäst.
§ 23 Då beställd lots möter fartyget i inloppet underrättar han sig om fartygets och befälhavarens namn, varifrån de kommer och vart de skall, vilken last de har och hur djupt de går.
Misstänker han att fartyget medför smitta, skall lotsen handla efter karantänsförfattningen.
§ 24 Kan lots inte gå ombord på grund av hårt väder lägger han sig framför bogen i lovart samt ger tecken med sin flagg.
Befälhavaren får inte segla förbi lotsbåten.
§ 25 Så snart lotsen övertygat sig om att fartyget inte bär smitta, går han ombord och lägger till så försiktigt som möjligt.
Han förvissar sig om att det finns ett gott släptåg, som tar lotsbåten efter sig.
§ 26 Lots som vid ankomsten till fartyg är överlastad av starka drycker bötar.
§ 27 Lotsen har ensamt ansvar och bör ge befälhavaren order hur rodret skall föras och manövreringen ske.
Han tar reda på hur fartyget förhåller sig under segling och ger i tid anvisningar om när kursen skall förändras, visar var trånga och svåra passager är belägna, så att befälhavaren har rådrum att inrätta fartygets rörelser.
§ 28 När befälhavaren muntligen talar om djupgående och annat, skall lotsen ha vittnen bland besättningen.