Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På den i Remissen nu gifne särskilde anledning, bör jag dock ej fördölja, att jag anser de af Herr Grofve Gyllenborg anförde betänkligheter vara af mycken yigt. *5» Banko ■ Utskottets Bttänknnden, got livar är i tillfälle inse, att Beslut i kinkiga och invecklade ämnen icke alltid af plural i«0ren, inom Riks Statiden, kunna fattas med den mogenhet, urskiljning och sakkännedom, sorn ett inskränktare antal Ledamöter, hvilkas uppmärksamhet egnas åt en särskild delaille, äro i tillfälle förvärfva: och denna omstän dighet anser jag mig ej höra med stillatigande förbigå, då jag i hufvudsaken instämmer uti Hr Directeureri Schwans afgifne yttrande.” Herr Directeuren Schwan: ”Med Herr Grefve Gyllenborgs anförande om Banco-Utskottets säkräre och upphöjdare åsigter af Banquens förvaltning, än hvad deras Principaler, Rikets Ständer, kunna samfäldt ega, instärntner jag icke, ehuru jag med tillfredsställelse funnit detta Utskott både förr och nu sam. tnansatt af kloke och nitiske män,’’ Herr Rådmannen Fredin: ’
Jag hyser i ämnet enahanda öfvertygelse, sorn Herr Directeuren Schwan till Protocollot yttrat.’’ Herr Doctor Wallin; ”Jag erkänner öppet, att jag icke tilltror mig ega nog skarpsinnighet och sakkännedom, för att utan tvekan kunna bestämma, hvad sorn bör göras eller icke göras uti ett ämne af den vigt och inflytelse;, som det förevarande, deröfver så månge kloke, kunnige och upplyste män yttrat sig både för och emot.
Men i följd af den, i andre dylika fall, för mitt handlingssätt gällande grundsats, att vara varsam vid antagandet af det nya; att ej förstöra hvad som redan finnes, om det ock må vara med brister och olagen - Banco Utskottets Betänk and en.
151 heter förenadt, innan full säkerhet är vunnen: att det, sorn skal! saltas i stället, pä det hela bättre uppfyller ändamålet, och vid af hjelpande af de ofverklagade olägenheterne ej medförer andra, som förut voro okände, mäste jag, i följd af min inskränkta förmåga ait öfverse och bedömma, huru förhållandet i den delen kan vara med den yrkade publiciteten, för min del afstyrka en sådan förändrings vidtagande.” Herr Doctor Hagberg: ’’Jag förenar mig helt och hållet uti Herr Grefve Gyllenborgs afgifne yttrande,” Herr Doctor I/illjenwalldh: ”Samma, och tilläfventyrs ännu större skäl än Doctor Wallin, anser jag mig ega, att i en fråga af denna beskaffenhet, medgifva otillräckligheten af mina insigter, för att bedömma å ena sidan fördelen, och å den andra de möjliga olägenheterne af pub iciteten; och då härtill kommer, att jag trott mig finna Banco-Verkets administration, enligt de af ålder stadgade griinrisattser, på det hela hafva varit god och motsvarat ändamålet, Verkets credit så vida upprätthållen, sorn, under flere inträffade vådliga brytningar , kunnat ske och tilläfventyrs bättre än som bordt förväntas, och utrymmet i samma män vidgadt för åtminstone möjligheten af en gagnande verksamhet; men jag deremot, å andra sidan, ej kan med någon säkerhet beräkna följderna af den förändring, som blifvit yrkad ; så finner jng mig icke ega något grundadt skäl, att för min del densamma un* *32 Banco»TJtskottets Bctänbandtn, derstödja.
För öfrigt delar jag fullkomligt de betänkligheter, som af Herr Presidenten, Friherre Ehrenheim blifvit yttrade, ehuru jag, för min del, ansett en fråga af denna beskaffenhet icke egentligen ankomma på min pröfning, i egenskap af Banco-Fullmägtig; utan ämnar jag inom mitt Stånd göra framställning i detta afseende.
Hå vid beräkningen af röste-antalet befanns, att sex bland Herrar Fullmägtige tillstyrkt , men sex åter afstyrkt den ifrågasatte uppgiften om Banquens liela ställning, och i sådane fall, enligt 66 §.
Riksdags-Ordningen , Ordförande eger afgörande röst, så skulle Utlåtande, i enlighet med hvad sålunda blifvit beslutadt, till Högh Banco-Utskottet författastoch funno Herrar Fullmägtige sig dervid böra, till upplysning rörande de synpuneter från hvilka frågan å ömse sidor blifvit betraktad, detta deras Ornröstnings-Protocoll bifoga.
In fidem Protocolli. G. Heltingius. tJldrng af Protocollet, hållet hos Herrar Full. magtige i Rikets Ständers Banque, den •40 April 1823. S. D. Till justering upplästes det Protokoll, som den 19 dennes blifvit hållet vid HerrarFulImägtiges öfverläggning, rörande den ifrån Höglofl. Baaco-Ut$kottets Finance-Bered - BancomUlskoitits Re:änkanden. r 5 ning remitterade fråga, om uppgift af JB.inquens skulder och tillgångar i alla delar. F. d.
Talemannen, Fars Olsson, yttrade efter uppläsning af dess i Protocollet intagne mening : ”Jag anhåller, att nu vid justeringen få göra det tillägg, alt jag delar de af Herr Presidenten, Friherre Ehrenheim yttrade betänkligheter, mot frågans afgörande i an nan ordning än 56 §. Regerings-Formen utstakar.’’ Herr Doctor Wallin, Herr Doctor Hagberg, Herr Presidenten Sandels och Herr Grefven och Ordföranden , begärde livar för sig att enahanda tillägg måtte för deras räkning i Protocollet upptagas.
Herr Directeuren Schwan: ”Om publicitets-frågan förklaras Constitutionel, så skulle Konungen antingen för eller emot densamma besluta, och då upphäfdes alla de Stadganden i Grundlagarne, som berättiga Rikets Ständer att ensamme om deras Banque förordna.” Herr Presidenten, Friherre Ehrenheim: ”När frågan är så vidsträckt, att den åsyftar omskapningen af ett Utskott, sä tyckes den vara så hufvudsakligt Constitutionel, att den ej katt af» göras utan genom samma Magter, sorn stadgat liela Regerings-Formen.
Konungen har sanctionerat
Utskottens sammansättning och rättigheter:
Honom tillkommer äfven att sanctionera alia förändringar i dem.” Herr Directeur Schwan: °Sedan jag nu förmärkt, att alle de Herrar Fullmäktige, sorn med mig varit af »lika tankar, förenat sig med Jlerr Presidenten, Friherre Ehrenheim, att 154 Bane o-Zh skottets Betänketiden. frågan vore constiiutionel , så förundrar det mig alt nu först trafva fåll höra den invändningen oeti att ingen af Riksdagsmannen väckt en så vigtig fråga uii ('eras respective stånd.”
Banco- Fullmägtigen Anders
Danielsson begärde att få till Protocollet antecknadt, att han lika med Herr Directeuren Schwan reserverade sig mot all rubbning eller inskränkning af Rikets Ständers i Grundlagarne förvarade rätt, att i hvad som rörer Banco-Verket ensamme besluta.
Den författade Skrifvelsen till Högloft. Banco-Utskottet, i förevarande ämne,.blef nu till justering uppläst.
Rå framställning af Hrr Grefven och Ordföranden beslöts, att hvad nu vid justeringen blifvit till Protocollet yttradt, jemväl komme att samma skrifvelse åtfölja.
Ar och dag som ofvan In fidem Protocolli. G. Helsingens.
Transumt af Protocollet, hållet hos Rikets Högloft.
Ständers Banco - Utskott den 28 April 1823. S. D. Finance•
Afdelningens den 26 dennes på bordet la^gda förslag till Betänkande , i anledning af Atterremissen, rörande yrkad publicitet af Banquens ställning upplästes å nyo.
Herr Kammarherren von Seth anförde : ”det, af Högloft.
Finance* Afdelningen före - Banco.Utskottets Betänkanden. i; 5 slagne Betänkande, rörande uppgift af Banquens ställning, innehåller, såsom ett beslut, att Högloll.
Banco-Utskottet för sin del icke skulle finna något hinder, hemtadt från dess närmare kännedom om Banco * Verkets nu befintliga tillstånd, som för meddelandet af en sådan uppgift kan ligga i vägen, och ej heller, att någon skada för Verkets närvarande Credit, i omedelbar följd deraf, må befaras.
Med detta beslut förenar jag mig desto heldre, som det instämmer med den tanke jag förut haft äran framställa; men grunderna till beslutet såsom anticiperande på omdömet i hufvudsakliga financefrågan , kan min öfvertygelse icke, i alla afseenden, gilla; och derest de af Höglofl.
Utskottet antagas, anhåller jag att deremot få reservera mig.
En redovisning för mine åsigter vid tillstyrkande af Banquens publicitet, torde i allt fall tillåtas af mig Enligt Regerings - Eorrnens 72 §. är Ranquen ställt under Rikets Höglofl.
Ständers egen garantie och vård, så att den ostörd ina förvaltas af de Fullmägtige hvarje Stand dertill förordnar, efter de Ordningar, Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorda aro eller vidare af Rikets Ständer göras kunna; och 32 i Riksdags-Ordningen bestå maier BancöUtskottets funciion, att öfverse Banquens styrelse och tillstånd, samt gifva föreskrifter orri dess förvaltning, enligt den särskilda instruction, som af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag kommer för Utskottet att utfärdas.
Då grundlagen således å ena sidan tillagt
Bar co- Utskottets Bttänkandtn.
Rikets Häglof].
Ständer en oinskränkt ratt att förordna om Banquens förvaltning, och å an* dra sidan icke särskildt utmärkt de mai , som inom Banquen böra hemlige hallas, och der Banco-Utskottet med Riksens Ständers rätt beslutar; så har jag ansett deraf följa, att Sttinderne ega äfven i sistnämnde afseende förordna, samt att verkan af den Tysthets-ed , som uti 40 och 43 §§.
Kiksdags-Ordningen omtalas, måste in. skrankas till uppfyllande af de Reglementariske föreskrifter, som Ständerne åt »ine Fullmägtige samt Banco-Utskottet temporairt meddela, emedan Ombuden annars »kulle ega större magt än sjelfve Principalerne.
Vidare har jag trott, att, om Riksens Högl.
Ständer finna nödigt, till ledning för vidtagande finaneiella beslut, inhemta upplysning om Banquens ställning i alla dess delar, så rubbas derföre icke innehållet af ofvannämnde Grundlags ställen, helst Tysthets - edens förbindelse fortfar, så vidt den icke, genom Ständernes särskilde Instructioner i vissa delar limiteras eller upphäfves, och kan afven sedermera åter inträda i sin fulla kraft, enär Riksens Ständer sådant besluta.
Häraf stadgades min öfvertygelse, att Herr Hjertås Motion icke innebar egenskapen af en Grundlags-fråga, och att Tysthets-eden ensam ej eller kunde ålägga mig afstyrka den äskade Banquens publicitet, enär denna syntes, mig påkallad af tidens kraf och icke medföra någon våda för Banquens credit.
Efter mitt omdöme, äskades genom Hjertås Motion, blott en uppgift inför Riksens nu. försam. Banco-Uisknttets Betänkanden.
157 lade Ständer af Banquéns tillstånd, ty någon periodisk redovisning inför allmänheten, finnes der. uti alldeles icke omnämnd.
Från en sådan synpnnct betraktade jag ock saken; och då frågan om en myntbestämning eller realisation af Banco, sedlarne, getaom gjorde Motioner, voro öfverlemnade till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning;, då ämnets vigt för den allmänna välfärden fordrade den nogaste undersökning, hvilken ej kunde fullkomnas utan säker kännedom af Banquéns, relatift till dess utelöpande sedelstock, egande fordringar och metalliska tillgång, hvarom stridige uppgifter blifvit gjorde af Finance-Comrnittéens ledamöter; då äfven af sistnämnde anledning, den skymning, som ännu hvilar öfver Banquéns ställning, är mera villande än mörkret, hvaruti den tillförene var insvept; så trodde jag, och tror ännu, att yppandet af Banquéns belägenhet för tillfallet fordrades, att stadga Riksens Högh Ständers egen opinion rörande relisationens nytta el ler skada, i den mån den hastigare eller sednare verkställdes, att undanrödja det misstroende, hvilket äfven hermar ett stöd af Banquéns befrielse från sine sedlars inlösande med silfver, och att bereda allmänheten en lugnande öfvertygelse om Banquéns egande fullkomliga säkerhet för dess utelöpande Sedel-stock, och om dess sorgfälliga vårdande under förflutna tider.
Afdelningen har icke medgifvit, att kännedomen af Banquéns sanna tillstånd, kan gifva Rikets Höglofl, Ständer någon nödig ledning för bestämmandet af Banquéns allmänna bidrag, Likväl torde misstag i detta afseende snarare 158 Banco-Utskoltets Betänkanderi. ega rum, då Banquens tillstånd är okändt, helst beräkningen af anslagens framtida följder och in* verkan på Banquens functioner i sednare fallet, såsom saknande säker grund för de beslutande, ej kan motverka den skenbara fördelen, att för ögonblicket lätt uppfylla ett inträffande statsbehof.
Finance-Afdelningen kan jag icke dela den tanka, att om Banco Verket skulle förblifva, som hittills, utan bestämning af Bineasedlarnes värde mot metalliskt mynt, vöre allmängörandet af Banquens hela ställning, hvarken nödvändigt eller possitift nyttigt.
Jag tror (lere* mot, på förut nämnde skäl, att publiciteten en* dast för den ställning hvaruti Batiquen nu befinner sig, såsom hufvudsakligen JLäne-Banque, samt ut. och invexlande egne sedlar, är nödig och icke skadlig, och att dess publicitet ej borde ega rum eller troligen varit äskad, om Banquens ursprungliga verksamhet, såsom Vexel-Banque, icke blifvit afbruten.
Det skäl Högloft.
Finance-Afdelningen hemtat för publicitetens tillstyrkande deraf, att en all* män reorganisation af Banco Verket någon gång bör företagas, i sammanhang med ett bestämmande af d ss sedlars metalliska utvexling, kan jag för min del icke eller antaga, emedan det icke synes mig vara lämpligt till förevarande fråga, hvilken blott afser en äskad upplysning för Riksens Högh Ständer om Banquens ställning, och icke någon hufvudsaklig rubbning i dess nu varande styrelse och förhållanden.
De Extracter och Tableauer, hvilka Högh Stats- och Banco Utskottens sammansatta Finance.
Banco Utskottets Beiilnkanden. 15g
Beredning redan låtit för sig upprätta, från §c 1776 till närvarande tid, upptaga Banquens ute löpande sedel-stock oell dess metalliska fond, med specification af dess fordringar, de enda omständigheter, som, enligt Höglofl.
Banco - Utskottets förra betänkande i detta ämne, återstå för fullkomnandet af Banquens publicitet.
.Laka med Höglofl.
Finance- Afdelningen anser jag således nämnde Handlingar fullkomligt uppfylla det ändamål, som genom Banquens publicitet kan vinnas, enär öfrige upplysningar, som af Riksens Höglofl.
Ständer kunna specifikt äskas, dessutom böra utan tidsutdrägt meddelas; men just i anledning häraf kan jag icke inse behofvet af HöglFinance-Afdelningens yttrande, att om öfrige nödiga garantier blifva gifne för egande rätten, genom orubbligheten af Statens mynt, så må den gnrantie, som ett framläggande af P^örvaltningens
Utslag visserligen lemnar, äfven deribland gerna intaga ett rum; ty detta antyder en ytterligare Baiico-hemlighet, hvars meddelande vilkorligt lofvas i motsägelse af Höglofl.
Utskottets nämnde Uppgift i dess förra Betänkande.
De åberopade Extracter och Tableauer lära dessutom innefatta ett fullkomligt bevittnande af den ordning dch noggrannhet, som råder i Banquens styrelse.
Utskottet finna nödigt, att nu meddela utlåtande rörande en fortfarande ständig eller periodisk offentlighet af Banquens förvaltning och räkenskaper, så instämmer jag till alla delar i förslaget lill Rikets Höglofl.
Ständer, att detina fråga måtte få närmare behandlas och afgöras i sammanhang med en blifvande allmän 160 Banco Utskottets Betänkanden. reglering af penninge-verket, hvarifrån den icke synes kunna eller bura skiljas.
Med detta yttrande förenade sig Herr Kammarherren Hammarhjelm och Herr General.Majoren Gahn af Colquhoun.
Herr Cancellie - R ådet Bruncrona anförde: ”1 anledning af skedd åter remiss, från 3:ne Stånd, af den väckte Motionen om fullkomligt offentliggörande af Banquens tillstånd, har Finance-Afdelningen af detta Utskott, efter Herrar
Fulhnägtiges hörande, utlåtit sig, och dervid först förklarat, att den af Presidenten, Friherre Ehrenheim, emot upptagande af berörde Motion, såom, enligt dess tanka, en Grundlags-fråga, gjorde invändning, viii icke kunde leda till den af Hr Friherren dragne slutföljd, men dock till Riksens
Ständers ompröfvande ansett densamma böra anmälas, och sedan, hvad hufvudsaken angår, efter ämnets noggranna öfverseende till alla dess följder och dess detaillerade utredning stadnat i det tillstyrkande de i Betänkandet anförde trenne slut-inomenter upptaga.
Med erkännande af inskränkt erfarenhet och insigt i fitianciella ärender, finner jag det vågadt af mig att afvika från åsigter, instämmande med den rådande opinionen , och understödde af upplyste mans meningar.
Men då jag blifvit hedrad med ett rum i detta Utskott, anser jag af ed och pligt mig skyldig, att låta min enskilde öfvertygelse, så felaktig den än må vara, ensam leda mig.
Hvad således först beträffar den väckte frågan, huruvida oinskränkt uppgift om Banquens tillstånd Banco-llékottéts Bet änJt anden.
161 tillstånd skulle stå i det sammanhang med de orri dess hemlighet i Grundlagarne befintlige stadgan, den, och desse stad ga riden vara af den beskaffen. het, att samma fråga, enligt gi §.
Formen, borde behandla», så är jag i sjelfva verket af samina tanke med Herr Friherre Ehrenheim, emedan 79 §.
Regerings-Formen val med. gifver Riksens Stander, att förändra de för Rånquen utfärdade Ordningar, Stadgar och Reglementen; men detta medgifvande icke utesluter
Åliggandet att åstadkomma förändringen i föreskrifven Constifutionel ordning, samt de åberopade §§. tydligen förutsätta, att vid Grundlagarnes upprättande, hemlighet i vissa mål blifvit antagen, såsom ett vilkor för Banco-Verkets förvaltning, styrelse och öfverseende; dock sorn Remissen från frenne Stånd innefattar en ovilkorlig föreskrift för Utskottet att yttra sig, huruvida Banquens publicitet må medgifvas eller icke, och Friheire
Ehrenheims ornförmälde invändning i allt fall kan hos Riksens Ständer erhålla det afseende den må anses förtjena, finner jag, lika med Afdelningen, anmälan derom, böra ske, dock så, att antingen Högloft.
Utskottet, hvarken med gillande eller förkastande, hvilken är utom dess pröfning, och hvaröfver Riksens Ständer constitutiorisenligt lära sjelfve besluta; eller ock, att en sådan anstalt må ske, med åberopande af de grunder, stridande mot dem Afdelningen sökt göra gällande, hvilka jag anfört till styrka för hvad Friherre Ehrenheim yttrat.
I hufvudsakentar jag mig friheten yttra följande:
Bihang till Miks.
Brot. isz}. f.-te Sami.
N:o 11, iCt JtancomUtskoUtts Betänkanilen. Banco-Utskottets
Berättelse år 1800 om Banquens förvaltning, redigerad af en om BancoVerket kunnig oell dess bestånd nitsälskande tjensteman, yttrar desse märklige ord: ”Flere för Sveriges Rikes Banque inträffade svårigheter bestyrka den sanningen, att alla, äfven de minsta afsteg ifrån ett Penninge-Verks grundförfattning, i sin början tilläfventyrs obetydliga, kunna i tidens längd för Verket medföra de vådligaste följder.
” Jag tror mig med fog kunna tillämpa den. na anmärkning på Banquens ifrågasatte publicitet.
Halft annat sekels häfd och den erfarenhet derunder blifvit inhemtad, bekräftar nyttan af en mesure, som, jag tror vid flere tillfällen, uppehållit Banquens Credit och derpå grundade beä stånd.
Ifrån det Banquen behörigen blifvit orga. niserad, ansågs dess ställning icke böra allmängöras, utan under Tysthetsed anförtros en styrelse, sammansatt af Nationens egna Ombud, med fullkomlig controll, så i sjelfva Inrättningens sammansättning, som genom Ständernes särskilde Deputerade» Fortsättningen häraf anser jag bäst instämma med fordringarne af en Banques bestånd, sådan som vår och i vårt land.
Vi måge ej i allt jemföra vår Banque med dem i andra länder.
Utom det, att dess functioner i flere delar äro olika med dem, som tillkomma andre Banquer och hvilka, nu mera svåra att förändra, göra en stor del af dess tillgångar icke disponibla, bör man besinna, att dess fond relatift till främmande Banquers, är så obetydlig, att den snart kan tömmas och operationer med dess sedlar, efter säkra beräkningar, äfven kunna hafva Banco.Utskotteis Beiänkanden. 165 menliga påföljder; att denna Banque linnes i ett land, der icke under en tät omsättning oell liflig handels, rörelse, klingande mynt lika fort och mycket inkommer, som det går ut, utan der handelsrörelsen och derpå grundade penninge-circulationer äro tröge, hvarigenom möjligen, med hopp örn större enskild vinst, penninge - speculationer på Banquen kunna föranledas, om dess tillstånd i allo yppas, samt att i Sverige icke linnas desse rike Banquierer, som lätt kunna sammansätta sig att motverka och förekomma följden af anfall på en Banques bestånd.
Icke eller lä. rer någon Banque vara strängare controll underkastad än vår.
Dess förvaltning och räkenskaper öfverses och granskas tidt och ofta af Banco Utskottets ledamöter och Revisorer, hvilka, i anseende till täta Riksdagar och Revisioner, utgöra ett betydligt antal, med en beständigt omvexlande personal.
De väljas på grund af Riksens Ständers förtroende, och, om ej underkastade positivt ansvar, så hafva de likväl ett moraliskt inför efterkommande Utskott och Revisorer, inför Ständer och efterverld, emedan följden af deras åtgärder förr eller sednare måste röjås, hvaremot Ständer, såsom magtegande principaler, icke en gång hafva detta moraliska ansvar, såsom handlande i egen sak och så till sägande i inassa^ Också har aldrig mot förvaltningen af Banquens ärender ech Utskotts åtgärder, varit att anmärka, hvaremot förvaltningen af Discont Inrättningarne, ehuru öpppen, ådragit sig åtal eller klander.
Inställande af utbetalning af hardt mynt har egt rum äfven i andra Banquer, och denpa utväg JBanco'Uts)tuttets Eetänhonden. att rädda dess bestånd, skulle under vår Banque* lysande perioder troligen ofta måst vidtagas, om ej hemligheten afböjt speculationen af ut- och inländske penning-vinglare, speculationer, hvilka fordra säkra, icke på gissning grundade beräkningar.
Publiciteten, nyttig i manga hänseenden, är det dock icke i alla.
Ej är offentligheten lämplig i Cabinettet och Krigs-Conseljen.
I England finnas Eabriks-anläggningar, dit främlingens nyfikenhet ej får tränga sig, och foga lärer någon enskild man tillåta allmänheten på ziffran granska hans Bok och hans Gassa.
Om likväl, hvad Banquen angår, vi kunde föreställa oss densamma alltid i ett blomstrande tillstånd, och ingen, som biträdd af kännedomen om dess skick, ville till dess skada silka egen vinning, så hade jag naturligtvis icke något att anmärka mot dess publicitet.
Men detta kan visserligen ej med säkerhet förutsättas, och om icke någon gifven och väsendtlig nytta genom denna publicitet vinnes, böra vi ej sätta vajien i bänderne. särdeles på djerfva förslagne och rike utländning».
Hemligheten har. icke skadat det representativa myntets Credit.
Det var en onaturlig och öfverdrifven emision af Sedlar, sorn snart år 1809, genom Ständernes e• get fattade beslut, dertill vållade, och som säkert lika mycket egt rum om Banquen varit afslöjad, emedan Banco-Utskottet och Banco-Fullmägtiget hvilka i denna del bordt ega att uteslutande förtroende afstyrkte anslaget, ehuru afseende derå icke fastades.
Utan grundlig kännedom örn förhållandet, blott roed den ytliga, som vanligen genom publiciteten af allmänheten i det stor* jBaneo-Viskottets Betänkande?!. 165 * teget vinnes, skulle de betydliga förändringar i sedelstocken, som, genom ut- eller inbetalning af jern-1 Hnen, uppkomma, allarmera, och i händelse utlåningar framdeles skulle ske, blott med hasth ga omsättningar, kunde med samma påföljd det olika förhållandet under loppet af året blifva än större.
Men om den metalliska fonden en gång öppnas tili utvexling, är det i synnerhet der jag inser vådan af offentlighet, emedan ett starkare Slitande, kändt på ziffran, skall väcka farhåga och. förmå alla, sorn hafva disponibla tillgångar, att förvandla dem i silfver, hvaremot , om sedlar ge* nast inlösas, deras Credit'skall bibehållas, utan. afseende om den reella fonden blifvit till större eller mindre del uttagen, så framt dess förändra, de ställning icke är känd.
Icke eller tror jag, att publiciteten skall hafva något inflytande på. coursen.
Myntbestämning genom realisation, eller må hända genom kraftiga mesurer, ledande dertill, kunna endast, jemte handels-förhållandet, verka till coursens stadga och förbättring.
Slutligen bör jag nämna, att Banquens tillstånd re* dan för det närvarande är så vida kändt, genom Finance-Committégns approximativa uppgifter, och Banco-Utskotts Ledamöters samt Revisorers från många Riksdagar och Revisioner vundna erfarenhet, att om äfven misstag på ett eller annat 100,000 R:dr skulle ega rum, en Finance- reglering a£ Ständerne likväl bör kunna uppgöras med de nödige upplysningar Banco-Utskottet, utan hinder af gifne förerdnanden, kan finna sig befogadt ytterligare lemna.
Rigtigheten gf den princip kan emedlertid i66 Banco •
Utskottets Betänkandert. ej motsägas, att
Principaler bora ega rätt att känna sin egendom, och att, sorn Nationen och dess Representanter äro desse Principaler, borde äfven Banquens tillstånd för dem yppas till hela dess vidd.
Men vissa grundsattser tåla vid tillämpningen modificationer, och en nation är icke detsamma som en individ.