Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i Februarii f. m. mindre instämma med Herr von Schulzen-» heim, som jag vid hufvudfrågans afgörande reserverade mig emot beslutet att TryckfrihetsGomittéen icke skulle höras, och af samma skäl, som då föranledde mig dertill, önskar jag nu, att hvad Utskottet föreslagit måtte blifva antagit.
Friherre Cederström, Jacob: Sedan Ridderskapet och Adeln funnit olämpligheten deraf, att HofRätt skulle i Tryckfrihetsmål infordra TryckfrihetsComitteens utlåtande, då den möjligen kan vara part, så lärer väl deraf vara en följd, att Ridderskapet och Adeln icke nu fattar ett beslut, som skulle vara i rak motsatts till hvad som då stadgades; ty här kan ju likaväl inträffa, att en skrift, som blir med qvarstad belagd, förut blifvit i TryckfrihetsComittéen anmäld och gillad, och då är ju Comitteen, jemväl i detta fall, på sätt och vis att anse såsom part.
Jag kan icke annat tinna, än att samma föreskrift redan finnes i 8 mom. af 5 § i gamla Tryekfriliets-Förordningen, hvarest står: ”afslås qvar-”stadspåståendet, fortfares ändock med rät"tegången; men om påståendet gillas och '•"har HofCanzleni eller hans Ombud sådant ^tillstyrkt, skall qvarstaden verkställas; dock •”bör UnderRätts
Utslag i dessa båda fall ”utan uppehåll till HofRätten insändas.
Hofrätten bör genast deröfver infordra Tryck - Den i Februarii f. m. ‘9 ”frihetsCommittéens utlåtande.
Tillstyrkes ”denna qvarstads beläggande, må HofRät”ten, der så skäligt pröfvas, efter Utslag, ”en sådan qvarstad bifalla, och stånde den ”då fast intill Rättegångens slut &c.”
Dessutom får jag hemställa, om det går an att bryta ut det ifrågavarande momentet ur raden af alla de andre, och om icke, i händelse jemkningsförslag blifva af nöden, det vore bäst att öfverlemna lill Utskottet, att dem ombesörja och dermed till Stånden inkomma.
Då jag nyss hade äran framställa ett förslag till förändrad redaction af den 21 § i morn., var min egenteliga afsigt, alt söka bringa det beslut Ridderskapet och Adeln nu går att fatla, till fullkomlig likstämmighet med det redan fattade i afseende på TryckfrihelsGommiteens hörande i hufvudsaken, och jag kan svårligen frånträda den öfvertygelse, att denna likstämmighet är nödig uti ämnen af så likartad natur.
I afseende på hvad den siste värde talaren behagat yttra, anhåller jag blott att få ytterligare upplysa, att det uti 5 §:n 8 morn., något ofvanföre den af honom citerade perioden, förekommande ordet därj tydeligen utvisar, att deli qvarstad hvarom nedanföre afhandlas, är en sådan qvarstad, 60 H. 2 * 20 Den i Februari i f. ra. som af Actor inför Domstolen yrkas, och ingalunda den slags Rättegången föregående qvarstad, som af HofCanzlern och JuslitiasCanzlern kan förordnas.
— Orden lyda, sorn följer: ”Är målet till Laga Domstol kom ”met, och qvarstad där af Actor yrkad, ”&c.” — Jag hemtar dessutom ett ytterligare stöd för min mening ifrån 4 § 3 morn., som innehåller, att, om quarstad icke i Hufvudstaden blifvit lagd inom åtta dagars förlopp, eller i landsorterne HofCanzlerns gillande ej inom en månads förlopp ankommit, qvarstad då icke må gälla, utan efter laga Domstols och TryckfrihetsCommiteÄns yttrande; hvaraf otvunget synes följa, alt, när qvarstaden blifvit i Hufvudstaden lagd inom de föreskrifna åtta dagarne, eller i landsorterne gillandet inom den likaledes förekrifna månaden ankommit, qvarstaden då också skall äga bestånd utan Domstolens och Committéens yttrande.
Det nya förslaget åsyftar således en verkelig extension af TryckfrihetsCommitteens närvarande befattning, som endast, i min tanka, skulle tjena att onödigt inveckla rättegången, och som i alla fall ej står tillsammans med ett af Ridderskapets och Adelns föregående beslut; hvarföre jag vördsamt förnyar min anhållan om proposition till antagande af den utaf mig föreslagna jemkning.
Då den siste talaren är nöjd med gamla redactionen af det - Den i Februarii f. m. ta moment, finner jog intet skäl, hvarföre ett undantag här bör äga rum och man vid detta moment skall göra någon jemkning; utan hemställer jag alltså, om icke Ridderskåpet och Adeln, i afseende härpå, ville stadna i samma beslut som förut, eller att hvad 5 § i närvarande Tryckfrihets-Förordning i detta afseende innehåller må bibehållas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då den afllr Cederschjöld gjorde anmärkning otu bibehållande af motsvarande stadgande i 5 § af nuvarande TryckfrihetsFörordning, i händelse den af Ridderskapet ech Adeln vid denna § gillades, gjorde den anmärkning Herr von Schulzenheim framställt öfverflödig, ansåg Hans Excellence sig böra först göra proposition på Herr Cederschjölds anmärkning; hvilken af Ridd. och Adeln för dess gemensamma tanka antogs. § 21. 2:0 Justitieombudsmannen äge, efter erhållen underrättelse att sådant mål till öfverläggning i Högsta Domstolen förekommer , dervid tillstädesvara; hvarefter han bör Högsta Domstolens Protocoll och Utslag i qvarstadsmulet genast till trycket befordra, pä allmän bekostnad, i händelse enskilt förläggare ej erhållas skulle. 22 Den j Februari! f. m, § 23, i:q Angripes , i tryckt skrift , enskilt person j och det ej sker i och för hans em* bete , derå tnå ej annan än rätter målsägande käraj ej heller allmän Åklagare sådant någonsin i käromål upptaga.
Målsäganden vare likväl öppet att hos JustiticeCanzlern begära biträde i rättegången af Kronans Ombud, och ankomme det på JustiticeCantzlerns eget ompröfvande att härtill bifall lemna; men icke må sådant Ombuds frånvaro uppehålla målets laglik<« Uiätiga handläggning. 2:0 Enskilt persons åklagan behandlasx i alla delar, efter det Rättegångssätt denna och allmän
Lag föreskrifva; Dock äge UnderRätt, vid sådana enskylla tvister att, utan inhemtadt yttrande af HofCanzlern eller hans Ombud, qvar stadsfr ägor upptaga och deri meddela Utslag, hvaröfver Parterna kunna i laga ordning hos Tiof Rätt anföra besvär , i hvilket fall qvarstaden ej må verkställas; men rättegången fortsattes oafbrutet, och ransakningen varde, så fort den hunnit af slutas, till fJofRätten insänd. § 1:0
Vid Rättegångens början, vare Roktryckare skyldig att Författarens namnsedel till UnderRätt inlemna, Försummas
Den i Februarii f. m. >3 det, stände Iian Författareansvar , såframt icke Författaren sjelfmant hos Domstolen gifver sig tillkänna.
Angår Rättegången Periodisk Skrift, bl ifve Utgifvarens namn, i följd af den, enligt 5 § i mom. gjorda anmälan , frän Hof-Canzlern uppgifvet.
Domstolen äge att genast, sedan namnsecleln inlemnats , densamma öppna och den såmedelst upptäckta svarande Parten inkalla. 2.0 Skulle, vid Rättegångens slut, IdofRätten pröfva att Åklagaren i oträngt mål Rättegång anstält, sä att namn sedelns brytande utan verkligt behof inträffat, vare Åklagaren förfallen till Etthundrade Riksdalers böter. § 24- 1:0
Så snart Tryckfrihetsmål uti Tiof Rätt är till afgörande be reelt, åligga Hofr Rätten att inhemta TryckfrihetsCommitéens utlåtande, huruvida Committé en anser den åtalade Skriften efter Tryckfrihets Lagen brottslig, hvilket utlåtande, gruncladt pä anförda skäl, Committéen , efter erhållen del af handlingarna i målet, ofördröjligen afgifve.
Har Committéen förut, enligt 21 § 1 morn., varit i samma mål hörd, angående qvarstad: må något ytterligare utlåtande Commitéen icke affordrcis. 2:0
När liufvudsaken af göres, skola Den i Februalii f. rn. minst så många HofRättens Ledamöter, som, enligt Lag, böra öfvervara vigt i gare brottmål, i beslutet deltaga; Hvarvid HofRätten, om den anklagade frikännes, tillika bestämme om och i hvad man han må njuta upprättelse, § 25.
Skulle den oförmodade händelse tima, att TryclfrihetsCommitteen, med anledning af 108 $ RegeringsFormen, blefvo till ansvar ställd för skrift, om hvars åtalbarhet Författare eller Boktryckare begärt Cömmittéens yttrande, och som Comitteen förklarat kunna tryckas , må Svea Hof Rätt, uppå åkäran af dess AdvocaU Fiscal, målet omedelbarligen upptaga och afgöra.
Genast efter af kunnandet, varde Utslaget, med tillhörande Protocoll och Handlingar, på publik kostnad, till trycket befordradt.
Kommer saken, genom besvär, till Konungen, förhälles på enahanda sätt.
Den man, hvilken Rikets Ständer förordnat att JustiticeOmbudsmannen efterträda, föranstalte då om rättegångshandlingarnas tryckning, samt biviste Högsta
Domstolens öfverläggningar i målet.
Uppå af Flans Excellence Herr Grefven och L,andtMarskalken vid hvarje af dessa 8 mom. framställde serskildte propositioner, fann Jlidderskapct och Adeln för Den i Februarii f. ai. 25 godt alt för dess gemensamma tanka antaga Herr Cederschjölds ofvanom förmälde anmärkning, § 26.
Rättegång i Tryckfrihetsmål skall för öppna dörrar hållas j så vid Under Rätt som vid HofRättj dock under förbindelse för Jhör arne att iakttaga allt hvad Rättens Ordförandej till ordningens bibehållande , före skrifver j samt att afträda så ofta Rätten öfverlägger om beslutj eller när annars Ordföranden finnér anledning att derom förordna _, för hvilken åtgärd han likväl ansvarej som för annan Emhets-utöfningj när deröfver klagas.
Herr Cederschjöld: Sedan Ridderska pet och Adeln, i frågan om TryckfrihetsComrniteens hörande, tvärt emot min önskan i ett föregående plenum, ingått i pröfning af garantierna för en sak, som Ståndet redan förut hade ogillat; så får jag, enär i denna § en annan garanti finnes föreslagen, hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt godkänna densamma, för det fall, att Ridd. och Adelns mening 0111 Juryns bibehållande blefve öfverröstad, hvarå jag anhåller 0111 Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och Den i Februari i f. m.
Landt Marskalken förklarade, alt då ingen anmärkning blifvit gjord emot förevarande § vore densamma, enligt 56 § RegeringsFormen, af Ridd. och Adeln till Grundlagsenlig behandling godkänd och blefve alltså, i händelse
Tryckfrihetsmål skulle komma att öfverflyttas från Jury till allmänna Domstolarne, denna § till Rikets Ständers antagande eller förkastande vid nästa Riksdag oförändrad samt Herr Cederschjölds önskan uppfylld, utan att någon proposition derå behöfde till Ståndet framställas. § 27* Alla mål, angående färbrytelser mot denna Lag, skola, vid ansvar för Domare och Embetsman, med största skyndsamhet af göras, och vid alla tillfällen , då fråga kunde uppstå om bestraffning af flera olika förbrytelser , särskilt behandlas; Äfvensom den brottslige, i alla de fall, derhän ej redan gjort sig saker till dödsstraff eller fängelse för lifstiden, skall särskilt undergå hvarje bestraffning, den han , enligt denna Lag, sig ådragit. § 28- 1:0
Böter efter denna Lag förvandlas i fängelse, utan arbete, i staden eller orten , der förbrytelsen skett.
Hvarje månads fängelse, månaden räknad till Tjugnätta dagar, svare mot Seocton Rulf P e n i F e b r n a r i i f. m. 27 TrettioTvä Skillingars böter; Fjorton dagars fängelse svare mot böter under nämnda belopp, Yicl desse 2:ne punkter gjordes icke någon anmärkning, § 28, 2.'o
Böterne gånge till tveskiftes emellan Åklagaren och den närmaste Fattigvårdsinrättning , de händelser undantagna, då Böter , enligt hvad här ofvan stadgadt är, Målsäganden ensamt tillfalla.
Till yttermera visso håfve vi detta med våra namns och insegels undersättande stadfästat och bekräftat; som skedde i — — den — — dagen i — — månad, Jr efter Christi börd det Ettusende Åttahundrade och på det — —, Herr Crusenstolpe: Sedan Ridd erskapet och Adeln vid flere föregående §§ stadgat, att förbrytelser skola beläggas med böter enligt allmän Lag, och Lagen bestämmer huru vid hvarje fall böter skola fördelas, tror jag, att vid sådane tillfällen fördelningen bör gå derefter, och att serskildta stadganden derom äro öfverflödige och plämplige, Friherre
Bålamb:
Denna § är redige rad fullkomligt i enlighet med den motsvarande § i gamla TrychfrihetsFörordningen.
Då jag ej hört någon annan anmärkning deremot, än den Herr Crusenstolpe nyss 28 Den i Februarii f. m. framställde, och då Ridd. och Adeln beslutat alt återförvisa Utskottets förslag med den anmärkning, att Ståndet önskar bibehållande af 5:te § i nu gällande Förordning, hemställer jag, om icke, på samma skäl, den nu föreslagna redactionen må blifva antagen.
II Hans Excellence Herr Grefvert och Latt dtAJar skalk en hemställde, om Ridd. och Adeln instämde i Herr Crusenstolpes anmärkning, att serskildt stadgande om fördelning af de böter, hvilka efter allmän Lag i Tryckfrihetsmål ådömas, vore öfverflödigt och olämpligt.
Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets 1:0 den 19 sisth December under N:o 58 aflåtne, och den 20 derpåföljde Januarii e. m. på bordet hägde Memorial, med förslag till voteringsproposition angående porto-afgiften för inrikes brefväxlingen; 2:0 den 5 sisth Januarii under N:o 5g aflåtne, och den 20 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, med förslag till voteringsproposition angående Bevillningsfrihet för Vaktare vid Flygsandsfälten i Halland; Den i Febr nar i i f. m. 29 3:o den 34 sisth Januarii under N:o 64 aflåtne, och den 37 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, med förslag till voteringspropositioner i fråga om Slädernes SaluAccis; fann Ridderskapet och Adeln för godt, alt de af BevillningsUtskolLet i berörde memorial föreslagne voteringspropositioner godkänna.
Då nu ånyo föredrogs Bevillnings-Utskoltets den 28 sistl.
Januarii under N:o 65 afgifne, och den 29 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, utlåtande, i anledning af Välloflige BorgareStåndets förslag alt förändra några lill förstärkta SlalsUtskottet öfverlenmade Voterings-propositioner, angående Stora Sjötulls-Bevillningen; fann Ridderskapet och Adelil för godt, att de af BevillningsUtskottet föreslagne nya redactioner lill ifrågavarande voteringspropositioncr godkänna.
Föredrogos ånyo och biföllos följande BevillningsUtskottets den 12 och 16 sistledne Januarii afgifne, samt den 20 och 27 i samma månad e. m. på bordet lagde
Ut- i låtanden: N:o 60.
Angående en förändring i nya Tulltaxan vid Artikeln Tågvirke.
Den i Februarii f. m. N:o 61.
Angående förslag till de afgifter för minutering af Bränvin, som skola intagas i io § 2 Art. af BränvinsFörordningen.
Angående förslag till reglemeniariske föreskrifter i afseende på bränvinsskatts utgörande efter tillverkningen.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 49 förut meddeldte Betänkande angående Kongl. Maj:s Nådiga Proposition om moderation i Porto för bref, som väga öfver 8 lod.
Vid förnyad föredragning af Förstärkta StalsUtskottets den i4 sistl.
Januarii under N:o 371 aflåtne, och den 20 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, angående Stora SjöTullsBevillningen; fann Ridd. och Adeln, att berörde Memorial borde till BeviliningsUtskottet öfverlemnas.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottels den 3i sistl.
December under N:o 36g afgifne och den 20 derpåföljde Januarii e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp, och redogörelsen för derföre influtne medel; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att* under förblifvan - Den i Febr uar i i f. m. it de vid Dess i afseende å detta ämne redan fattade beslut, godkänna de af StatsUtskottet föreslagne voteringspropositionen Företogos till pröfning Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens d. 12 sistl.
December under N:o lii afgifne och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag af medel till NavigationsSkolors inrättande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Stalssamt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens ifrågavarande Betänkande.
Ja och Nej. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Utskotten hafva, genom förevarande Betänkande, hänvisat till de 60,000 R:dr, StatsUtskottet uti ett annat Betänkande föreslagit för Undervisningsverken i allmänhet; men om man på sådant sätt plockar af detta anslag, fruktar jag, att det blir alldeles otillräckligt för sitt ändamål.
Jag skulle derföre, i anseende till vigten af NavigationsSkolors inrättande, önska, att andra utvägar till detta behof kunde beredas; men då Riksdagen nu är så långt framliden, tvekar jag att begära återremiss; hvarföre jag 32 Den i Februalii f. m. yrkar afslag a Betänkandet.
Skulle likväl någon begära återremiss, så förenar jag mig deri.
I an ledning af hvad Herr Crusenstolpe yttrat för det af honora tillstyrkta afslag å Betänkandet, får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Betänkandet är afgifvit i anledning af en Kongl.
Proposition, och innehåller förslag tillsvar derå; ett afslag skulle således medföra, att Ståndet för sin del beslöt, det intet svar skulle afgifvas, och sådant kan ej lagligen äga rum.
Det föreslagna svaret kan ändras och modifieras, men nugot måste beslutas.
Ehuru jag af hvad Frih erre Cederström anfört ej kan inse något hinder för afslag å Betänkandet, så är jag belåten om det återremitteras.
PresteStåndet har redan återremitterat det, och jag hemställer, örn icke Ridderskapet och Adeln skulle täckas deruti instämma.
Herr Munck af Rosenschöld j Eberhard Zacharias:
Nyttan och behofvet af NavigationsSkolors inrättande finnas redan uttryckte i i8a3 års Ständers till Kongl. Maj:t framställde underdåniga önskan, enligt hvad den i ämnet afgifne Nådiga Propositionen innehåller.
Alla förberedande åtgärder
- Den i Febr nav i i f. ra.
M der äro vidtagne, och det är föreslåifvet att Skeppare och Styrmän skola undergå examen.
De böra derföre äga tillgång till tjenlig undervisning.
Hvad frågan om medel härtill angår, så anser jag den derför erforderliga summan så obetydlig, att den gerna kunde utgå åf io:de HufvudTileln och således direcle af Statsverket, utan att behöfva tagas af ett anslag, som blifvit bestämdt till andra ändamål.
För öfrigt vill jag fusta uppmärksamheten derpå, alt denna kostnad egenteligen endast är ett förskott, som återgäldas genom större inkomster, hvilka uppkomma derigenom, att Sjöfarten befordras och göres säkrare.
Jag instämmer i anhållan om återremiss, men äfven af den orsak, alt jag tror att första gången ett Betänkande i ett ämne förekommer hos Stånden, man ej kan förkasta detsamma annorlunda än genom återremiss.
Om Ståndet finnér för godt att återremittera detta Betänkande, utan att uppgifva hvarest medel skola tagas, befarar jag att svaret ej blir annat, än att Utskotten förblifva vid sitt förra Betänkande.
Med en återremiss vinnes således icke annat, än tidsutdrägt för utskrifningen af återremissen här, och af Utlåtandet från Utskotten; Jag tror derföre, att då ingen af StatsUtskottets Ledamöter cj eller kunnat uppgifva någon tillgång, 60 H. 3 34 Den i Febru ari i f. m. man gjorde bäst om man genast bifölle Betänkandet.
Det skäl, Herr von Hartmansdorff anfört, är af den art, att det kan användas emot hvilken återremiss som helst.
Då 2:ne Stånd, genom återremiss uttryckt deras önskan, att den erforderliga summan måtte tagas af StatsYerket directe, och då denna är så obetydlig, tror jag det StatsUtskottet väl borde kunna påfinna medel.
Herr Riben, Carl Wilhelm: När Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till inrättande af NavigationsSkolor förevar i Statsoch EkonomilJtskotten, tillvann det sig min synnerliga uppmärksamhet, att ledamöterne af det RiksStånd, som bör vara mest intresseradt för handel och sjöfart, med få undantag, voro stämde emot frågan.
Som jag hvarken är handlande eller skeppsredare torde det förlåtas mig, om jag fästade någon uppmärksamhet vid desse personers tanka.
Äfven utom
Utskotten har jag angående denna fråga tält med personer, .sorn äro intresserade i saken, och numera är det för mig tydligt och klart, att förslaget medför föga eller ingen nytta för de handlande.
Många af dem äro af den tron, att slutliga följden deraf skulle blifva, att de blefVtt tvungne att till GoopvaerdieCapitainer
Den i Februarii f, m, antaga unga Officerare inom Marinen, såsom de enda hvilka prsesterat nödige examina, hvaraf åter skulle uppkomma nödvändigheten att tillika hålla Styrmän, och kostnaderne således i betydlig mohn ökas.
Inom Utskotten uppstod vidare, emellan dem, som önskade bifall till Förslaget, tvist om huruvida platserne för Skolornes anläggande voro väl valde.
Somlige tyckte sig finna att Calmar ej vore passande, utan att Wisby vore mera tjenligt.
Någre ansågo båda dessa ställen lämpelige, och någre föreslogo andra ställen.
Kort sagt: man hade verkligen svårt att komma till rätta med saken i Utskotten.
Ett gifvet factum är emedlertid, att inga medel finnas lill ifrågavarande ändamål, såvida ej RiksgäldsContoret erhåller uppdrag att dertill upptaga Lån.
Jag t.villar alltså, att en återremiss tjenar till annat, än alt från Utskotten få ett nytt tillstyrkande i likhet med för handen varande.
Åtskillige talare hafva här ansett, att då Sländerne till UndervisningsVerken i allmänhet beviljat en tillökad summa af 60,000 R:dr, det vore olämpligt att derå, i och för detta ändamål, nu meddela anvisning.
I afseende härå får jag fästa de värde talarnes samt Piidd. och Adelns uppmärksamhet derpå, att denna anvisning ingalunda är bestämd, utan hafva Utskotten endast sagt, det svårighet icke torde mota för Kongl. Maj:t, att af de anslagne 60,000 60 H. 3* 36 Den i Februarii f. m.
R:dr kunna bestrida denna mindre betydliga utgift.
Jag förenar mig derföre med Herr von Hartmansdorff i anhållan om bifall på Betänkandet, hälst en återremiss endast vållar tidsutdrägt.
Herr NordenanckarGustaf:
Ibland de mest välgörande omsorger Styrelsen kunnat hafva för handelns och skeppsfartens befrämjande, anser jag den om Navigationsskolors inrättande.
Att CoopvaerdiCapitainer erhålla en Theoretisk hildning torde hvar och en finna angeläget.
Jag känner af egen erfarenhet, att flere fartygs förolyckande och många skeppsbrott kunna tillskrifvas skepparens okunnighet.
Men då StatsUtskottet ej velat för denna inrättning anslå några medel, förenar jag mig i den åsigt Friherre Sprengtporten uti sin reservation uttryckt, samt yrkar på grund deraf återremiss.
Då nu å ena sidan blifvit upplyst, att NavigationsSkolors inrättande är af synnerlig vigt, och å den andra förekommer, att det till tillämpningsSkolorne beviljade anslag icke är så rundeligt tilltaget, att det tål någon afprutning, samt då dessutom den af Utskotten uppgifne summa ej är af den beskaffenhet att för densammas anskaffande något StatsLån är af nöden, så anhåller jag, att Utskotten, genom en återremiss, måtte sättas i tillfälle Den !
Febraarii f. m. 37 att ännu en gång närmare begrunda ämnet, och tillse huru nödige medel må kunna anskaffas och anslås.
Jag kail ej finna annat, än att sådane anslag, hvarigenom mångdubbla fördelar och inkomster beredas för Staten, böra framför andra beviljas, och jag tror, att sådane just vinnas genom en utvidgad och mer lönande sjöfart och handel, hvartill åter en bättre undervisning uti ifrågavarande ämne säkerligen skulle bidraga.
Då Ridderskapet och Adeln dessutom, under denna Riksdag, ej varit sparsamma i anslag till sådane utgifter, hvilka knappt i något afseende kunna bidraga till förökande af Statens inkomster, förmodar jag icke, det Ridderskapet och Adeln, genom bifall till det nu förevarande Betänkandet, vill visa sig mindre angelägne om sådane inrättningar, hvarigenom inko raster ne för Stats-Cassan ovillkorligen skulle komma att ökas.
Dessutom kommer en återremiss ingalunda att vålla den befarade tidsutdrägten, då ett
Stånd redan återremitterat Betänkandet.
Friherre Sprengtporten, Jacob }Vilhelm:
På de skäl jag i min reservation upptagit, äfvensom i anledning af hvad Friherre Cederström anfört, förenar jag mig med de Ledamöter, som begärt återremiss.
Jag tror ej, att man får, så absolut som Herr von 38 Den i Februarii f. in.
Hartmansdorff, antaga att medel till ifrågavarande ändamål saknas, och får jag, i afseende derpå, erinra den värde ledamoten om ett beslut, som StatsUtskoltet för några dagar sedan fattat, med frångående af sitt förut meddeldta, hvarigenom en tillgång af 3o,ooo R:dr möjligen kan uppkomma.
Herr von Troilj Ernil:
Jag är bland dem som anse förevarande fråga af serdeles vigt, icke allenast för industrien, utan äfven för försvarsverket, då, såvida jag vet, det i fredstid underhåll ne marin-befäl aldrig, vid utrustningen tili något af våra större sjötåg, varit tillräckligt.