Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag utber mig derföre, att till försvar för detta stst^ämndf Utlåtande, få ropta några af de anmärknin. gar, man deremot framdragit.
Jag tror till en början, att si^iljaktigheten emellan Utskottets och de sist talande värde Ledapiöternes åsigter är ganska lätt funnen.
Björnstjerna liar betraktat frågan utur en helt och hållit mililairik synpunkt.
Ut. skotten har ansett den såsom en rättsfråga.
Bedömer man saken i egenskap af Militaire, så är del obestridligt, att, såsom Friherre Björnstjerna anmärkt, Sverige, sedan det fått en conscription, är i större behof af hästar, än af Soldater.
Men det är äfven lika obestridligt, att i fall man betraktar saken såsom rättsfråga, och återgår till 1810, rnan måste finna det icke vara rigtigt, att nu återkalla det löfte, roen då gaf BondeStåndet, i afseende på dess deltagande i Conscriptionen.
Det är bättre, 138 Den f October J, ni. att hafva en conscripiion med Extra Rotering, Sn ati hafva Extra Roteringshästar utan conscripiion.
Skrifvelsen angående Varieringen lyder sä här; ”Såsom det första medel till Rikets ökade försvar, ”bör all nu inom dess gränsor varande jord , af "hvad namn och beskaffenhet den vara må, de ”Boställen endast undantagna, som af i tjenst va”rande militaira personer innehafvas, så snart Ri”ket med krig hotas eller oroas, genast uppsätta ”och ined beklädning förse det emot samma jord ”svarande Försvar smanskap, hvilket Kongl.
Majit ”äger att på en gång med ordinarie Arméen lå« .”ta uppbåda och utcommendera.
Jag hemställer nu till hvar oc-h en, om det
Sr möjeligt att med ord tydligare uttrycka beslutet, att extra Roteringen skulle med Manskap utgöras.
Då ämnet första gången förevar, rrv ed ga f jag, liksom jag nu medger, att det i milifairiskt afseende kan vara bättre, att extra Roteringen utgjordes, i hästar, och jag yttrade då, att, i händelse BondeStlndet antone OeconomieUtskotten* Betänkande, sådant det då var, detta kunde blifva en anledning för Ridderskapet och Adeln, att betrakta frågan utur annan synpunkt, än den juridiska.
Men så länge det löfte , hvarunder Conscriptionen är medgifven, icke blifvit återtaget, tillstyrker jag för min del bifall till OeconomieUtskotlets betänkande, sådant dst nu är.
Deruti förekommer likväl en .punkt, vid hvilken jag önskar fästa Ridderskapets och Adeina W*n 7 Octoler. J. m, »5g uppmärksamhet.
Utskottet hade nemligen uti det första Betänkandet föreslagit, att all jord af Krono, skatte- eller Frälse natur, hvilken år 1810 blifvit med rotering belagd, skulle få densamma förändrad till permanent, dock mot förbehåll, att mot viss afgift hålla roten vacant.
Jag tog mig friheten visa, att denna åtgärd vore overkställbar.
UtBkottet har numera frångått sitt förslag i denna del; men deremot förklarat, sig anse lgio års beslut endast böra gälla för privilegierad jord.
För att vederlägga detta påstående torde jag jemte åberopande af den redan upplästa Punkten uti 1810 års beslut, äfven få anvisa på den följande, der det heter: ”Under för behåll , att ofvannämnde extra Rotering af ”den hittillr oroterade jorden vid påkommande krig ”ofelbart blifver verkställd, samtycka Rikets Stan. ”der etc.
Huru det nu går an, att tyda dessa ord så, att de blott röra privilegierad jord, kan jag ej inse.
Jag tror tvärtom, att t8to års Riksens Ständer rigtigt insogo, att det icke ginge för sig, utan stor villervalla, att belägga med ordinarie rotering den jord, sorn då var oroterad.
I allmänhet ssgdt, så tror jag att man mycket miSstagit sig, om man föreställer sig att Konung Carl XI lade vigt deruppå, att hvar enda jordlapp skulle blifva roterad.
Carl XI gjorde mycket mindre väsende af sitt Indelningsverk, än efterverlden trott.
Han raisonerade så här: ”Jag ”vill hafva en stående Armée.
Dertill jyr jag ”två skäl.
Den blir ett stöd för thronen, och ”är bättre för detta behof än Natjonalmili»; och 140 Ben 7 Ocleber f. m„ ”för öet andra kan jag derigenom undvika d® lr-- ”liga utskrifningarne.”-
Han inhemtade derföre» huru mycket Man-' skap hvarje provins, presterade.
Han fann, att t, ex.
Westmanland gaf 3000 Soldater.
Di, sade han skall Westmanland roteras till 2000 nummer.
Detta är också orsaken, hvarföre gränseprovincerna Småland och Jemtland bl.efvo sträne gare roterade, än andra Landskaper..
Men icke långt derefter eller på 17so-(alec _ jag ber, att i Föregående få anmärka, att först då fa.ststälde», flere knecktecontrakt , men redan, ifrån denna tiden håfve vi Författningar, som stadga,, att Capellaner, Postförare, Gästgifvare m. fl, sorn kun-' de uppgifva hemman å oprivilegierad jord, hvilka saknade rotering, finge tillstånd, att, få sin ro-, tering öfverflyttad på desse hemman.
Dessa Författningar innebära redan ett erkännande- deraf, att inom Riket finnes oroterad jord af oprivilegierad natur; och derpå hafva Riksens Ständer vid. 1810 års Riksdag satt sanction.
Jag ville väl se, huru det skulle ga, om det decreterades , att ali oroterad jord skulle med ordinarie Rotering beläggas.
Huru skulle då alla de deraf uppkommande månglaldige processer och reconventionspåståen-. den af Ca pel laner och Gästgitvare rn. fl. kunna, afgöras och slutas?
Det blefve i sanning ett bråksamt arbete.
OeconomieUtskottet har emedlertid, för att uppställa ett correctif mot de missbruk
Utskottet trott sig kunna befara, föreslagit, att endast den oroterade jordlott, som kunde jemföra» med ett t (s(dels Mantal borde undergå rotering.
Då fråga är örn att bestämma värdet af jord, är det lik - pen 7 Octol/er _/, m. l4l
Väl icke möjligt att uppgifva någon mera osäker •lier bedräglig grund , än hemmantalet, 'i
För min enskilda del anhåller jag således tom afslag å den punkten i Betänkandet , som rörer den oroterade jördens beläggande med ordinarie rotering.
Då jag vid 1815 års
Riksdag först gjorde motion om en förnyad och jemnare fördelning af extra roteringen, sorn då och ännu är blött provisionel , utgick jag härvid från den synpunkt, att en sådan tunga, som nu blifvit ålagd blott en del af Rikets innebyggare , Utan ätt någöh motsvarande börda tillskyndats den ändra delen, vöre lika orättvis, Sorn Roteringsbördan från sin början varit ojemt tryckande.
Jag ansåg derföre angelägit, att, vid en förnyad jemkning, hufvudsakligt afseende bor. de fästas derå , att man icke gjorde ifrågavarande onus <för mycket betungande å sådände hem. man, sorn under tiden gått i köp och arf med beräkning af deras Rolefrihet.
Jag vågade således föreslå, att, vid utbrott af krig, hvarje extra rote skulle få afbörda sin roteri ngsskyldighet med spannemål. jag hemtade anledning der. till af en år 1812 ifrån Regeringen gjord proposition', till extra Rotéhållarne, att med spannmål utgöra roteringen på sådant sätt att 5 lunhor årligen under fern år skulle af hvarje Rute betalas
Det var ett litet försök till införande af permanencen, men som ej antogs.
Mitt förslag innefattade åter, att en sadan vacanceafgift
Skulle erläggas ifrån den dag krigets utbrott blif - ven 7 ÖctoberJ. m. •vit allmangjordt, och till det årets förlopp, dl fred blifvit afslutad.
Detta förslag motsades då af Friherre Mannerheim, sorn förklarade sig ega samma åsigter, sorn Ekonomiutskottet nu yitrat, att nemligen vilkoret för Conscriprionens utgörande vöre, att extra Roteringen skulle med manskap uppsättas.
Jag kan dock ej tro, att så huf. vudsakligt afseende bör fästas å minskningen af Conscriptionsmanskapet, att ju icke ett vida större bör göras å extra
Rot hål lames tunga, så att den blefve mindre tryckande.
Jag skulle derföre tro, att om spannmål fin' ge erläggas af somlige Rotar och manskap eller hästar lemnäs af andra, samt det blefve fritt för Rotehållarne att välja emellan dessa tvenne betalningssätt, sådant vore en billighet, som, om den också klandrades af BondeStåndet, likväl vore lämpelig, i fråga om ett onus, som är större än alla andra, och som Ba väl behöfver lättas.
Jag inser lika med Friherre Björnstjerna, att Arméen äfvensåväl har behof af hästar, som af manskap.
Jag tror jemväl, att hela provinser och många individuer finna», som anse för en fördel att få, i stället för manskap, hilla hästar.
Jag vill således icke tillstyrka, hvad Ekonomiutskottet nu föreslagit, angående ett ovilkorlig! förbud att ingå contract om hästars uppsättande.
Men jag har vid detta och andra tillfällen framställt min öfvertygelse, att de flere sammankallelser till Uandshöfdingarne länsvis, hvilka under senare tider egt rum, hittills verkat det myckna och öfverdrifvet kostsamma i gamla roteringen, sora Btn ^ Octobtr /, », MS man na öfverklagar.
Jag skulle derföre tro, att dylika sam manka Heiser icke vidare böra tillåtas.
Det är onekligen mera lämpeligt, att genom kungörelser inom Länen gifva tillkänna, att hvarje extra Rotehållare hade tillfälle att hos Landshöfdingen enskildt anmäla , om han ville hälla häst, eller karl, eller gifva säd.
Om sålunda tillgår, skall man icke hafva att befara de följder, som nu föranledt så många klagomål, och senast i Skåne visat sig, der de frånvarande fingo åtnöja sig med de närvarandes beslut.
Friherre Cedentrfim, jfctcch; I anledning af hvad Herr Riben yttrat, anhäiler jag, att få fästa uppmärksamheten på en och annan omständighet, som rörer den förevarande frågan.
Herr Riben yttrade, att extra Roteringen* utgörande med manskap var vilkoret för Con— seriptionen, och att således BondeStåndet egentligen borde afgöra, om detta vilkor kunde efterskänkas.
Den värde Ledamoten har först glömt, att då extra Roteringen beslöts, den Conscription, som nu är i fråga, icke var till finnandes, utan att det var Förstärkningsmanskapet, som då existerade.
För det andra
Har han glömt, att det icke är BondeStåndet ensamt, utan Svenska folket, som deltager i Conscriptionen, utan afseende på Stånd eller vilkor.
Ytterligare bar den värde Ledamoten uppläst förre Riksens Ständers beslut, och påstått att detsamma icke kunde omgöras, likasom vore det mer än en Grundlag.
Han borde dock hafva påmint sig, att Riksens Ständer icke äro bundne af föregående Stän - 144 Den 7 October f. m. ders beslut, synnerligen när dessa äro overkstälia bara.
Så skulle t. ex. om, såsom den värde Ledamoten tyckes yrka, beslutet, att all oroterad jord endast borde lika med den nu roterade deltaga i extra Rotering, sattes i verkställighet, enskildes rätt blifva våldförd, ingångne contract rubbas, och hela provinser lida.
För att närmare upplysa detta, torde jag få nämna, att Westerbottens Regementes Rothållare hafva sig förbehallit, att, i den rnon Nyhemman anläggas och blifva till skatt upptagne, desamma skola anslås Rotehållarne till hjelp.
Nu är likväl, enligt ordalydelsen i i8ie års beslut, denna liksom ali örnterad jord belagd med extra rotering.
Om således dénna anstalt icke upphäfves, kunna icke Westerbottens Rotehållare Undfå deri jemkning, som är dem utlofvad.
Sarbina förhållande eger runi i Jemtland.
Sluteligén har dén värde leda mot en ock yttrat, att, i händelse den oprivilegiérade jorden skulle åläggas ordinarie, i stället för extra, rotering, mångfaldiga rättegångar och svårigheter Skulle uppstå.
Jag lemnar derhän, hvad Större svårigheter den ordinarie roteringen skulle medföraj än den extra.
För min del skulle jag tro dem blifva lika.
Det af OeconomieUtskottet föreslagne stagdande, att icke några lägenheter under ett sextondedels mantal borde i rotering upptagas, ar icke någonting nytt, utan har äfven vid föregående roleriogsförrättningar iakttagits, Det är tillkommit, på det att ej torpställen tnå upptagas serskildt, utan ingå uti herrti mansväidet.
Af sådan orsak hat Utskottet också förklarat, t jjen 7 Octoher f. nu 145 förklarat, ätt all sadan jord, som förut ej ingått i beräkning vid rotering, skulle jemväl nu derifrån befrias.
Vid sådant förhållande underställer jag de Ledamöter, som varit närvarande, då concessionerna gjordes vid 1809 och I8IO arens Riksdag, då man åtog sig inqvarteringsskyldighet m. fl. mera för den privilegierade jorden, om det i någöns tanka var fråga om annan än den privilegierade jordens deltagande i extra Roteringi Vid verkställigheten af beslutet har det likväl befunnits, att åtskillig oprivilegierad jord , som icke var roterad, jemväl existerade, och denna kunde ej ingå uti extra Roteringen , så framt ej Riksens
Ständer ville deraf inrätta ett nytt slags privilegierad jord.
Det är skäligen naturligt, att jemnkningen af jordens onera under krigstid varit meningen, och ändamålet af extra Roteringen.
När detta ändamål ej misskännes, och del är utrönt, att extra Rotering icke kan i vissa landsorter lagligen införas, hemställer jag, om icke det är mera med ordning och rättvisa instämmande, att förklara, att den oroterade jorden i dessa orter skall ifrån ali extra Rotering uteslutas.
OeconornieUlskottet hade uti lörsta Betänkandet tillstyrkt, att nämnde oroterade jord skulle med extra Rotering beläggas; men Utskottet har sedermera frångått detta förslag, och ansett samma jord böra uteslutas ifrån all dylik rotering.
Om nu detta erkännes vara på goda Bkäl Ridd, 0. 'Ad.
Prot. IX.
Usta Afd, 10. f)' n 7 O,'löher f. m. grumladt, sa frågar jag hvad harva!
Landet eller BondeStåndet för ondt deraf, alt Anréen hålles i stridbart skick: att densarpraa får directe uttaga sina förnödenheter utan krigsgärd: att de närliggande provinceme icke blifva i nödens stund förstörde genom uttagandet af hattar oell fordon, nard ett ord, hvad ondt är väl deruti, alt Riksens
Ständer genom en klok åtgärd jemna och förena det allmännas nytta med enskildes interesse?
På sadane grunder hade OpcomieUtskottet stödt sitt första Betänkande i denna fråga, och jag får, med åberopande deraf, tillstyrka, att den punkten uti det senare Betänkandet , som innehåller att endast Manskap skulle i extra Rotering få presteras, mä förkastas, samt att deremot må lemnäs öppet åt Kongl, Majit, att med Rotehällarne ingå contract om lefvererandet af hästar i stället för Soldater, I afseende på hvad Herr von Heijne yttrat, angående sättet att afsluta ifrågavarande contract, får jag erindra, att OeconomieUtskottet uti dess första Betänkande föreslagit, att dylika contract borde inför serskildta Jemknings-Commissioner afslutas.
Da behöfves icke några Läns-sarnmankomster, som jag fruktar icke eller i något fall äro nödvänd iga.
Herr von Hartmansdorff, Augast:
Öderström har hufvudsakligen förekommit mig, i utredandet af de ämnen , hvilka jag ämnade vidröra.
Dhn 7 Oktober f. m. i/tf Jag skall således blott tillägga några ord.
_ Herr Riben har indelat sina anmärkningar under 2:ne synpunkter: den ena i afseende å den Militairiska nyttan deraf, att icke hela Roteringen utginge i manskap, i hvilket fall, den värde Ledamoten erkänt rigtighefen af den utaf Friherre Björnst jernäs föreslagna förändring.
Idet andra afseendec åter, frågas, huruvida det vore juridiskt rätt, att göra någon blandning af hastar och Manskap.
Hvad denna del af anmärkningarne beträffar: så är det af Friherre Gederström upplyst, att, när extra Roteringen åtogs, Beväringen ännu icke var beviljad.
Vid beslutet om Beväringen fastades i öfrigt icke något sådant vilkor, sorn Herr Riben påstått.
Genom Beväringens tillkomst har tlock imedlertid iiändt, att tillgång på Manskap, utöfver extra Roteringens belopp, blifvit beredd till den grad, att hennes utgörande i annat ärv Manskap varder, enligt Herr Ribens eget med_ gifvande, för Lmdets försvar fördelaktigt.
Och hvarföre skulle ej BondeSiåndet, enligt hans påstående, vi ja underkasta sig conscripi otten, orri extra Roteringen på blandadt sätt uigirtgep
Det vore ju derföre, att dess Söner derigenom skulle blifva mera inskrifna, än om hela extra roteringen utgjordes i Manskap?
Menotti nu en Här af Mana skap utrustades, utan erforderlig tillgång på hästar, så skulle ju följden blifva, att tropparne omkomma af brist på tillförsel och hvarjehanda förnödenheter, att den större afgången materned desto mera Manskap ersättas, och att utskrifnin' gen följaktligen också blefve betydligare.
Di i48 Den ” October /. m, Arméen (värtom håde tillräckligt antal hästar, s3 tande dess förnödenheter lättare anskaffas och då skulle, på sätt de senare krigen utvisat, icke så stor manspillan äga rum.
BondeStåodet skall följakteligen, om det handlar så, som Herr Riben befarat, just ådraga sig den olycka, det ville afböja.
Jag kan för öfrigt icke finna, att denna fråga är ett juridiskt tvistemål, utan anser densamma såsom ett förvaltningsärende.
Det vore i sanning besynnerligt, om de Statsbidrag , som i äldre tider blifvit till vissa behof anslagna, icke skulle, när dessa upphört, och andra i stället uppkommit, kunna användas till de sednare, ehuru de ej ifrån början varitftagne i beräkning.
Ville man vara conseqvent i ett sådant påstående, så skulle man kunna komma ända derhän, att Kronohemman, som, till en stor del, härleda sig från en* skildta gåfvor under Catholska tiden till Kloster och Själamässor m. m. dylikt, icke nu borde få användas till Boställen åt Officerare och Embetsman.
För min del tillstyrker jag att OeconomieUtekoitets senare Betänkande må förkastas, och det först afgifne i stället gillas.
Det är enkannerligen, i anledning af den mig påbördade glömska, som jag önskar att få yttra några ord.
Cederström har tält om de generela uttrycken i 18 io års beslut, hvilka, efter hans hegrepp skola utröna, att blott den privilegierade jorden dervid var i fråga.
Må det tillåtas mig, att hemställa, huruvida icke Friherre Cederström sjelf glömt ordalydel - Den 7 Octoher f m, 149 sen af den ifrågavarande punkten.
Der star tydeligen:
"af hvad namn och beskaffenhet den vara må."
Om det i stället blott stått: "den oroterade,” så hade uttrycket varit genereh; nu åter är det så specielt som möjligt.
Friherre Cederström har vidare erinrat , att det år 1810 ej var fråga om någon Conscription, utan blott om Förstärkningsmanskap.
Det är sant, rrien vilkoret för Förstärkningsmanskapets utgörande var, att extra Roieringen först skulle utgå, som bestämdt stadgas uti 1810 års beslut, ehuru Friherre Cederström behagar bestrida det.
Vidare har Friherre Cederström, och Herr von Hartmansdorff med honom ansett närvarande Ständer hafva rättighet, att ändra hvad föregående Ständer beslutat.
Denna rättighet har jag visserligen icke velat bestrida, men jag beklagar, blott, att den behöfver så ofta användas, ty följden skall nödvändigt blifva, att icke någon säkerhet i ekonomiska beräkningar är att vänta.
I afseende på det ömtåliga förhållande med Vesterbottens Rotehållare, som Friherre Cederström omnämnt, finner jag honom hafva rätt, och instämmer derföre med honom i tillstyrkande af bifall till Utskottets hemställan i detta falU Friherre
Cederström har sluteligen förmalf sig icke kunna inse, hvilka svårigheter skulle uppstå deraf, att den oroterade jordens rotering i stället för extra förvandlades till permanent, dag liar egentligen haft afseende å den jotd, T)di 7 Octobtr j. ur. sorn, fordom belagd med ordinarie rotering, fått den utbytt emot extra Rotering, och derföre att egarne af denna jord uppgifvit andre, oroterade hemman, att öfvertaga deras egen ordinarie rotering, Konstiga reconventionspäståenden skulle ofelbart genom förändringar af dessa förhållanden uppstå, Herr Tham, Wollrath:
Det är blott i en enda fråga , sorn jag utber mig alt för några ögonblick
.fa upptaga liden, och det är just den, uti hvilken Oeconomic Utskottet ändrat sitt förra Betänkande.
Utskottet har nemligen i det senare Betänkandet fork larat, att extra roteringen hädanefter skulle ovilkorligen utgöras i manskap och icke pi annat sätt.
Jag får först och främst hemställa.
, hvad verkan deraf skulle uppkomma i afseende på de contract, som redan på god tro blifvit emellan Regeringen och Rotehallarne uppgjorde om hästars anskaffande i stallet för Soldater.
Skulle dessa contract upphäfvasp
Sådant vore åtminstone icke bidragande lill att ingifva ett allmänt förtroende för Regeringen.
Hvad sedan beträffar sjelfva saken, så skulle jag förmoda, att den bör bedömas efter den olika localen.
Då förekommer, att en del Bergslagsorter, som hafva contanta penningar, och förmåga att anskaffa förnödenheter vid ett utbrytande krig, heldre åtaga sig att hålla hästar, än alt uppsätta Manskap.
Orsaken dertill är helt enkelt den, att om de vid hvarje krigsrillfälie skulle låta utskrifva sina unga karlar, och detta utgjorde ett betydligt antal, ty det finnas många Bergslagsorter, som äro extra roterade; skulle deras bergsbruk stanna af Den 7 October f. in.
Ift t i S1 skada för dem sjelfva och Slaten.
Farhågan att behöfva lega Soldater skulle ock stegra Irtjan i orter, der daglönerne redan äro uppdrifne öfver ali proportion, emedan behofvet af arbetsfolk blefve större.
Det skulle således vara för Bergslagsorterne vida förmånligare, om de, i stället för Soldater, finge hålla hästar
Denna samma omständighet kan till en del influera äfven på Slättbygden.
Der är folknummern vanligen ej så talrik, som i skogsbygden, och tillgången på Manskap att lega, är således också mindre betydlig.
Der nyttjas jemväl mycket hästar, emedan skogen är aflägsen, och tillgången på dessa är alltså större.
För dessa orter skulle jag således tro det vara förmånligare ^att kunna få utbyta sin roteringsskyidighet root förbindelsen att anskaffa hästar.
Hvad åter beträffar den egentliga skogsbygden, sorn icke tillika innefattar bergslag, skulle jag förmoda att densamma heldre vill behålla roteringen sådan den nu är, emedan hemmansegarne derstädes hafva godt om folk, men brist på hästar.
Denna sak är derföre helt och hållet local.
Jag tror i öfrigt, att, om ock ordaförståndet af 1810 års beslut kan tydas derhän, att extra Roteringen borde vara uppsatt, innan Förstärkningsmanskapet upprättades, samt att i anledning deraf enahanda vilkor gälde för den nuvarande Beväringen, detta likväl ej hindrar närvarande Riksens Ständer, att härvid göra den förändring, som kan anses nyttig.
I följd häraf tillstyrker j*g, att OeconomieUtskottets senare föreslag i det-. 152 Den 7 October J. m. ta hänseende må förkastas, och att det lemnäs Styrelsen öppet, att med Rotehällarne afsluta contract om hästars anskaffande i stället för Soldater.
Rika med Herr von Heijne har jag icke nigot tycke för Länssammankomster till afgörande af frågor, som tillhöra Riksens Ständers och Konungens pröfning.
Sådane sammankomster böra, efter min tanka, icke få ega rum, ty jag har den erfarenhet, att de sällan verka lill förtroende, utan blott missförstånd emellan undersåter och Regering; men, på sätt Friherre Cederström anmärkt, kunna frågorne om omförmäldte contract lämpligast afgöras vid JemkningsCommissioner, och jag får således i denna del förena mig med honom.
Jag ämnar ej till besvarande upptaga hvad Herr Riben anfört rörande mitt med åtskilliga variationer citerade yttrande.
Det var enkelt och klart.
Det är blott i afseende på två omständigheter, som jag utber mig Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Först i afseende på Herr Ribens önskan, att Riksens Ständer icke mätte ofta komma i tillfälle att ändra, hvad andra Ständer före dem gjort.
Derpå svaras, att så länge Riksens Ständer äro menniskor, måste det vara en följd, att * deras beslut och meningar äro underkastade ändringar, allt efter det större mått af erfarenhet, som vinnes.
Den andra omständigheten, soto skulle kunna synas af vigt, var den af Herr Riken åberopade händelse, att sådane hemmansdelar möjligen firmas, sorn förut varit roterade, Den 7 Oelober J, m. 153 men nu utgått utur ordinarie rotering, och i stället blifvit extra roterade.
Om Herr Riben emedlertid läst OeconomieUtskottets Första betänkande, skulle lian deraf hafva funnit, att alla sådane hemman, sorn tillförene varit roterade, borde uteslutas ifiån allt slags rotering, såsom redan i sjelfva verket roterade, ehuru ej belag de med Soldat.
Här är således nu blott fråga om sådan privilegierad jord, som hittills icke varit roterad; och efter all rättsgrund bör densamma blifva lika roterad med den ordinarie roterade jorden, så vida den skall roteras.
Jag får för öfrigt förnya min anhållan om afslag å den delen af Betänkandet, som innefatiar hemställan, att extra rotering endast med manskap ina utgöras; och tillstyrker, att Betänkandet till alla andra delar må bifallas.
Friherre Björnstjerna :
Denna fråga är redan så väl utredd, att föga återstår att tillägga.
Likväl skulle jag önska, att få fästa uppmärksamheten å ett beslut, sorn Ridderskapet och Adeln redan vidtagit, och som har gemenskap med förevarande ämne, det nemligen! att extra Rotehållare få lega manskap inom beväringsåldern.