Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att ingå i närmare betraktelser öfver den kostsamma representation, som härigenom oundvikligen för honom upkommer, torde icke vara erforderligt, utan vill jag endast tillåta mig anmärka att hvad som förut blifvit i underdånighet anfördt rörande Eders K. Mäts Representanter vid de främmande hofven äfven är tillämpligt i afseende på StatsMinistern för Utrikes ärendena och att, i fall enskildta upoffringar af den embetsman, som dertill utses, alltjemt måste tagas i anspråk, Eders K.
M:ts val vid förekommande tillfällen till skada för t-jensten blifver alltför mycken inskränkning underkastadt.
Det torde äfven tillåtas mig att bifoga den anmärkn. att, om StatsMinistern för Utrikes ärendena i en framtid blifver en gemensam embetsman för de förenade Rikena, dess lön icke torde böra bestämmas till mindre belopp än hvad den härvarande Norske StatsMinistern Den }4 Mars åtnjuter, då Norriges bidrag skulle utgöra 8,000 Rdr Ernt eller 2.000 Sp., som i det närmaste öfverensstämmer med den fördelning af utgifterna emellan de båda Rikena, sorn redan blifvit föreslagna.
» H:ne behagade häraf tinna, att UtrikesMinistern i de tydligaste ordalag sagt: »att om UtrikesMinistern i framtiden kan blifva en för båda Iiilcena gemensam embetsman » Så länge Svtriges Grundlag är oförändrad kan UtrikesMinistern icke blifva en för båda Rikena gemensam embetsman.
Dertill fordras ovilkorligen en Grundlagsförändring.
M. föreslagit att det äskade anslaget 680,000 Rdr skulle med utgå af Svenska Statsverket och med ^ af det Norrska, säger K. M. i Sin Propos., att Sveriges andel i nämnda belopp skulle å den Svenska Riksstaten upföras till StatsMinistern för Utrikes Ärendena, Departementets Expedition, MinisterStaten, Skrifmaterialier och Expenser samt extra utgifter med ett sammanräknadt belopp af 480,000 Rdr, »utgörande detta, hvad enl. nyssberörde fördelningsgrund Sverige borde i förhållande till Norrige vidkännas af de för haudhafvande af bägge rikenas utrikes angelägenheter erforderliga utgifter.»
I fråga åter om hela det belopp 680.000
Rdr K.
M. begärt af de förenade Rikena utvisar StatsRåds-prot:t att de skola användas till bestridande af utgifterne till Departementets Expeditm, MinisterStaten, LegationsPredikanter, PensionsStaten, Skrifmaterialier, Expenser och extra utgifter, hvaremot UtrikesMinistern, såsom jag redan visat, skall erhålla sin åflo» ning 24,000 Rdr ensamt af Sverige, och detta bestyrkes ytterligare deraf, att han till prot:t yttrat, »att frågan, huruvida någon tillökning jemväl borde af Norrska Statsverket äskås eller en del af Jöreslagna lönen utgå af det Norrska bidraget för diplomatiska utgifter torde hafva ansetts böra för ögonblicket hvila och framdeles utgöra föremål för E. K.
M:ts höga pröfning, då UtrilcesSlatsMinislerns ställning såsom Chef för de förenade rikenas gemensamma UlrikesDeparlcment kommer alt närmare bestämmas.» Sammanställer man allt detta, så frågar jag, om häraf kan slutas, att UtrikesMinistern skall under nuvarande förhållanden åtnjuta 1 skill, af det Norska bidraget.
Det är äfven klart, att UtrikesMinistern icke kan blifva en för båda Rikena gemensam embetsman med mindre än att Svenska Grundlagen ändras, och intilldess detta sker, måste Sverige ensamt vidkännas hans aflöning.
Detta har varit grunden för StatsUtsk:s bedömande af frågan.
Hr Bildt: Sedan StatsUtsts Ordf:de redogjort för frågans behandling inom Utsk. anhåller jag nu att endast få besvara en anmärkn., riktad emot Utsk:s ledamöter.
Man har nemi. sagt, att Utsk. icke tagit kännedom om den bilaga, som åtföljt den K.
Proposm, och som innefattar UtrikesMinisterns eget utlåtande.
StatsUtsk. har tvertom tagit fullständig kännedom af alla handlingarna och detta utlåtande innehåller i tydliga ord, att UtrikesMinistern möjligen i en framtid skall blifva en för båda de förenade Rikena gemensam embetsman, att han då skall upbära lön äfven af Norrige, och att denna lön skall blifva lika med Norrska Stats - Den 24 Mari 331 Ministerns.
Dessutom har UtrikesMinistern sagt, att K, M. anbefallt Chefen för FinansDepartementet, att i den blifvande Statsregleringen upföra denna Ministers lön till 24,000 Itdr, ochdåUtsk. på grund af dessa uplysningar äfven tillstyrkt, att hela denna lön skall utan bidrag från Norrige utgå af Svenska Statsverket, är också klart, att Utsk. icke haft ringaste anleda, tro, att under den kommande Statsreglerings-perioden UtrikesMinistern skall erhålla något bidrag från Norrige.
Man har sagt, att vid pröfningén af anslagen å 3:dje HufvudTtiteln man borde ingå i bedömande af den politik Regeringen följt.
Det må vara hvars och ens rätt att till prot:t uttala motiverne för sina åsigter, men jag kan åtminstone icke tinna, att man har att fästa något afseende på denna politik vid bestämmandet af StatsMinisterns lön.
Då måste man tänka sig denna Konungens Rådgifvare personelt, och som den nuvande blifvit helt nyligen utnämnd till sin befattning, kan hans lön omöjligen blifva en följd af bans politiska verksamhet eller grundas på förhoppning om den politik han kan tillstyrka Konungen att följa.
Här hafva vi endast att bestämma, om UtrikesMinistern skall hafva 24,000
Rdr i lön eller något mindre.
Jag har ansett den föreslagna lönen vara den rätta och derföre yrkar jag bifall till Betänk. II.
Jag är skyldig att bedja om ursäkt för det jag i mitt föregående yttrande måhända affattat mina ordalag på sådant sätt, att de lätteligen kunnat föranleda till missförstånd, hvilket jag äfven funnit hafva inträffat.
Min mening har icke,varit att påpeka något af K.
M. redan fattadt, beslut om UtrikesStatsMinisterns aflönande från både Sverige och Norrige; jag har endast, med anledning af den här yppade meningsskiljaktigheten huruvida embetet vore att betrakta såsom för båda ltikena gemensamt, velat hänvisa till den af UtrikesStatsMinistern sjelf härom till StadsRåds-prot. uttalade åsigt och de förslag sorn i sammanhang dermed blifvit framlagda att för framtiden ordna både embetet och aflöningen i öfverensstämmelse med en sådan åsigt.
Någon tillämpning deraf nu genast har deremot icke varit i fråga, såsom R. o. Ad. funnit af de nyss uplästa handlingarna.
Saken har endast såsom ändamålsenlig blifvit framställd till föremål för framtida åtgärd, och synes, så vidt jag för min del kunnat finna, äfven hafva goda skäl med sig.
Huruvida den icke skulle kunna tillvägabringas utan en föregående grundlagsförändring, såsom här blifvit påstådt, är en annan fråga, hvarom jag nu icke vill inlåta mig, enär den icke kan blifva föremål för öfverläggningen.
Emedlertid, och hnru än den saken framdeles kan komma att ses, så har, som sagdt är, något beslut derom af K.
M. ännu icke blifvit fattadt, hvaraf ock följer, att den för UtrikesStatsMinistern föreslagna lönen af 24,000
Rdr kommer att åtminstone tills vidare utgöra hans hela aflöning utan något bidrag från Norrige, och att frågan om ett sådant bidrag framdeles kan komma att äga rum såsom en följd af närmare bestämmelser om embetets egenskap att vara för båda Rikena gemensamt, således icke kan anses hafva något infly - Den 24 Mars. tande på den närvarande frågan, hvilket äfven var det som jag vid mitt förra yttrande hade för afsigt att ådagalägga.
Då jag i mitt förra yttrande begärde återremiss föranleddes jag dertill af en här lemnad upgift, att UtrikesStastMinisterns lön skulle till en del utgå från Norska Statsverket.
Sedermera har StatsUtsfcs Ordf:de upläst StatsEåds-protit i ämnet och lika med Utsk:s ledamöter kan jag icke finna att meningen varit sådan.
Skall i framtiden något dylikt ifrågasättas, så förmodar jag, att det kommer att meddelas R.
St:r, innan hufvudsakligt beslut derom fattas.
Yid sådant förhållande afstår jag från mitt yrkande om återremiss och bifaller Utsk:s Betänk, under vilkor likväl att UtrikesMinistern icke tillika upbär något bidrag från Norrige, och anhåller jag, att detta måtte äfven blifva E. o. Ad:s beslut.
Jag har få ord att tillägga.
Sedan Hr Cederschiöld återtagit sitt yrkande om återremiss, är jag långt ifrån att påyrka den.
Eljest hade detta varit ett siitt att förmå StatsUtsk., att, då, såsom det sjelf upgifvit, det äger tillgång till hemliga handlingar, tillkännagifva, hvad meningen egentligen varit, och måhända föreslå en und. skrifvelse till K. M, ty det är påtagligt, att om förhållanderne skola blifva sådana de nu äro, och jag ser icke hvarföre icke Eegeringen skulle vilja bibehålla dem så, förblifva vi in statu quo d. v. s. vi få aldrig se några kraftiga åtgärder vidtagas till befordrande af Unionens fullbordande.
Erfarenheten har visat, att de hittills varit inskränkta till nedsättande af komitéer, hvars arbeten tryckas i Norrige men undanhållas Svenska allmänheten, som sålunda framgent kommer att leka blindbock.
Frölich tror, att det dokument, hvarur jag upläst en del, är något hemligt, bedrager han sig storliga.
Det var endast det StatsEåds-prot,, som finnes bilagdt den K.
Proposm och blifvit tryckt utdeladt till hvarje riksdagsman, som deraf velat taga kännedom.
Då- nu öfverliiggningen förklarades fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm att i afseende på den nu förevarande första punkten blifvit yrkadt dels af åtskillige talare bifall, dels af Gr.
Anckarsvärd att aflöningen för UtrikesStatsMinistern måtte bestämmas till 20,000 Edr Ernt, och dels af Frih. Raab återremiss.
Den härefter till bifall å denna punkt framställda propos., besvarades med starka
Ja öfvervägande Gr Anckarsvärd begärde votering.
Uplästes till justering och godkändes följande vot:s-propos:
Den som bifaller l:sta punkten af StatsUtsk.
N:o 43, röstar Ja, Den 21 Mars. 393 den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar K. o.
Ad. att bestämma aflöningen för UtrikesStatsMinistern till 20,000 ltdr Rmt.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 110 Nej — 20. 2:dra punkten.
Härvid förekom: 1:0
Vlslt;s hemställan ang:de lönetillökningarne för personalen inom UlrikesDepart:tels Expedit:n. Frih.
Emot den föreslagna nedsättnin gen i lönen för 2:dre Sekreterarne i Kabinettet har llr'af Nordin reserverat sig på den grund, att dessa tjenstemän äro på embetsrummet sysselsatte långt in på nätterna, att de icke med sina tjenster få förena andra, oell att de, för sin utbildning i yrket, måste deltaga i sällsknpslifvet och mera än andra tjenstemän inom samma grad umgås med harvande utländska Diplomater.
Jag delar fullkomligt dessa åsigter och tillstyrker bilall till K. M:s förslag.
Jag är till alla delar förekommen af siste talaren, men vill uplysa, att majoriteten var ganska ringa, emedan, vid an ställd votering, rösterna utföllo med 18 för Utsk:s tillstyrkande och 17 för K.
Ett ytterligare skäl för bifall till detta förslag finnes deruti, att deras tjenstgöring blifvit i sednare tider mera trägen genom den ofta påkommande telegraferingen emellan Kabinettet i Stockholm och de utländska Kabinetterna, så att alla skäl tala för bifall till K. M:s Propos., hvarom jag anhåller.
Sedan härefter först propos. till bifall å Utsk:sförevar:de hemställan blifvit framställd, men besvarad med Nej, biföll R. o. Ad. de i K. M:s Nåd.
Propos. äskade lönetillökningarne för personalen inom UtrikesDepart:tets Expeditm. 2:o Ulsk:s hemställan om upförande å Allmänna lndragningsstaten af 3 KabinctlsKurirer och i Translator.
Denna hemställan bifölls. 3:o Ulsh:s tillstyrkande, alt den af Ulsk. föreslagna anslagslillökningen för Utrikes Deparlds Expediltn må af 1{.
St:r beviljas att utgå på sätt Utsk. i tabellen föreslagit.
Hr Bildt: Sedan Siandet nu bifallit K. M:s Propos. om förhöjd aflöning åt 2:dre Sekreterarne i Kabinettet, är nödigt att siff rorna ändras i enlighet med B. o. Ad:s beslut.
Summan bör vara 6,700
Rdr 50 ören Rmt, hvarföre jag anhåller, att Gr. o. Landtm, ville till bifall å ifrågavande punkt framställa propos. med den förändring, som blifver en följd af R. o. Ad:s förenämnda beslut. 804 Den 24 Mare.
Tersmeden förklarade sig vara förekommen af Hr Bildt.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att, till följd af E. o. Ad:s förut fattade beslut, propos. till bifall å Utsk:s ifrågavande tillstyrkande ej kunde framställas, samt hemställde derjemte om E o. Ad. biföll detta tillstyrkande med den förändring, som blefve en följd af R. o.
Ad:s beslut om löneförhöjning för 2:dre Sekreterarne i Kabinettet.
Ropades Ja. 4:o Ulsk;s hemställan, huruvida icke R.
St.v, ulan alt ingå i närmare pröfning af tiel utarbetade förslaget till förändrad organisation af Utrikes Deparl.-ls Expedit n, för sin del skulle finna lämpligt förklara, att, så vida länder i öfrigt icke möler, den föreslagna organisationen äfven under nästa statsreglerings-pcriod må kunna sättas i verket, samt alt, för sådant ändamål, den för Expedittnen beviljade summan, 23,S(/0 lldr, må ställas till K.
M:s disposition, alt bland tjenslemannapersonalen, på sätt K.
M. kan finna mest ändamålsenligt, fördelas.
Hr Gr. och Landtm, erinrade, att ej heller denna hemställan, till följd af E. o. Ad:s redan fattade beslut, kunde bifallas, utan att den deri nämnde summa af 25,500 Kdr förändrades till 26,300 Edr, samt hemställde om E. o. Ad. med denna förändring behagade bifalla hvad Utsk. hemställt.
Härvid anmälde sig och yttrade: Gr. Anckarsvärd:
Jag hemställer, huru man egentligen kan besluta att sä bör ske innan Utsk. tagit del af sjelfva förslaget.
Det förekommer mig något ovanligt, i fall jag riktigt upfattat frågan.
Anckarsvärd genomläser bilagan litt. a vid Utsk:s Betänk., lärer Gr:n finna att hans anmärkn. förfaller.
Der har Utsk. på ena sidan uptagit nuvande löner och hvad K.
M. föreslagit, samt på den andra hvad Utsk. tillstyrkt för Depart:tet, slutande sig på en summa af 25,500 Kdr.
Ett bifall till denna punkt, med den förändring Hr Gr, o.
Landtm, föreslagit, innebär samma beslut K. o. Ad. fattat i fråga om öfrige tjenstemän, för hvilka StatsUtsk. föreslagit samma löneförhöjning, som K. M. äskat.
Anckarsvärd förklarade sig vilja afstå från sin hemställan.
I ani. af Gr.
Anckarsvärds anmärkn. får jag uplysa, att UtrikesMinistern afgifvit förslag till Depart:ts Expeditms omorganisation; men detta förslag, som jemväl finnes bilagdt den K. Propos:n, innefattas icke uti Utsk:s Betänk., utan Utsk. har endast tillstyrkt fastställande af staten i förmodan, att omorganisationen icke destomindre kan af UtrikesMinistern verkställas.
Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s ifrågav:de hem - Den 24 Mara. 395 ställan, med den förändring, som blefve en följd af IL o. Ad:s förut fattade beslut, eller att summan 25,500 Kdr förändrades till 26,300 Kdr. 3-dje punkten.
Till Ministerstaten har K. M. begärt 559,700 Bdr, motsvarande omkring 479,600 Francs, och då härtill lägges det Norrska bidraget, Olifver sammanräknade beloppet omkring 626,000 Fransyska Francs.
T anledning häraf anhåller jag få visa, huru förhållandet år 1853 var med dessa utgifter inom rikare länder oell med större folkmängd än i Sverige; men med samma rangordning inom Europa.
I Belgien utgjorde de 392,000, Sardinien 433,000, Böjern 473,000, Danmark 500,000 och Holland 5 08,000 allt Fransyska Francs.
Sveriges och Norriges gemensamma utgifter till Minister-staten upgå således till 126,000 Francs utöfver hvad den högst betalande Staten af de här nu upgifna erlägga för samma ändamål.
För mera än 40 år sedan tog jag mig friheten att på detta rum ifrågasätta, huruvida icke de
SvenskNorska diplomatiska angelägenheterna skulle kunna skötas af personer roed lägre rang och för mindre kostnad, med ett ord af Chargés d’Affaires.
Under hela den sedermera förflutna tiden har jag icke blifvit öfvertygad att jag misstagit mig.
Således anser jag mig, för konseqvensens skull, äfven nu böra förnya samma hemställan.
Jag frågar, hvad har väl vår diplomati under dessa 40 år uträttat, som icke lägre funktionärer kunnat likaväl utföra för bättre pris.
Jag tager mig friheten, i anledning häraf, att i Hrr:nes minne återkalla den bekanta skeppshandeln.
Hvad inflytande på kabinettet i Petersburg utöfvade väl den omständigheten, att vi den tiden hade en Minister derstädes?
Månne han kunde lägga något slags hinder i vägen för den mellankomst, som, bedröflig i åminnelse, då ägde rum i den Svenska enskilda angelägenheten?
Jag tror att Sverige icke fått vidkännas större förödmjukelse, om vi vid tillfället haft endast en Chargé d’Affaires anställd i den Byska hufvudstaden.
Annu ett exempel, som ligger oss närmare, förefinnes, nemi. att under de sednaste förvecklingarne i Östersjön var vår Minister i Petersburg frånvar:de och missionen förestods af en Chargé d’Affaires, utan att jag åtminstone erfarit, att något menligt inflytande för Sverige deraf upkommit.
En för Sverige högst vigtig angelägenhet har nyligen blifvit afslutad, nemi. traktaten rörande Sundska tullen, hvilken, enl. hvad man af tidningarne sett, blifvit undertecknad endast af en LegationsSekret:re eller Chargé d’Affaires, ty mig veterligen fanns då, likasom ännu, icke någon Svensk ackrediterad Minister i Köpenhamn.
Mig undras storligen, om icke just närheten till Danmark gör, att våra diplomatiska angelägenheter kunna der skötas lika väl af en Chargé d’Affaires, som af en Minister.
Man kunde ju, i händelse af behof, afsända en särskild underhandlare.
Hvilket trängande politiskt behof gör det nödvändigt, att vi hafva en Minister i Haag, då vi icke hafva någon i Briissel, kan jag sannerligen icke inse.
Det enda rimliga skälet dertill är slägt-relationerna de båda hofven emellan; men då synes mig ock billigt, att 39 G Den 34 Mars. kostnaden för denne Minister bestrides med l;a HufvudTitelns anslag.
I K. M:s Propos., eller det dermed åtföljande StatsEådsprot:t, hvilketdera minnes jag ej, förekommer, besynnerligt nog, att beskickningarne i Eio Janeiro och Athen anses vara af föga eller ingen betydenhet, men icke destomindre är den bibehållen och kostnaderna derför, under åberopande af ett äldre KomitéBetänk., upförda å Minister-staten.
Oaktadt vår Minister-stat erhållit vida betydligare anslag än något annat lands af andra ordningen, har likväl inträffat, att vid den under eftersommaren sisth år nedsatta, högst intressanta TullKomitén i Briissel, fanns intet ombud för Sverige, då deremot Danmark dervid icke hade mindre än 2:ne, och hela den civiliserade verlden hade der representanter, men, som sagdt är, Sverige hade ensamt ingen.
Detta har icke kunnat undgå min upmärksamhet, och jag hade trott att med det rundliga anslaget, som i sig sjelft understundom visat sig ganska elastiskt, kostnaderna för ett ombud vid denna Komité skulle kunnat bekostas.
I Betänk, säger Utsk., »att Sverige under sednast förflutna åren intagit en förändrad och i politiskt hänseende mera betydande plats inom Europeiska statsförbundet, lärer väl icke hunna bestridas.
» Naturligtvis vill jag icke bestrida det, om nemi. det kan bevisas.
Jag är på det högsta belåten med vår nuvar:de ställning, men icke kan jag finna att den är på något sätt mera betydande än förut.
Jag är på det högsta belåten att vi blifvit, åtminstone till utseendet, skiljda från allt beroende af Östern, som för oss Svenskar varit både obehöflig! och obehagligt.
Jag är tillfredsställd med att Sveriges politik icke är underkastad något familjefördrag, men att vi intagit någon betydande ställning i Europa, kan jag icke utan bevis medgifva, och det värsta af allt är, att dåra sig med föreställningen om något hvad man icke är, och derpå, såsom Utsk. antyder, fota en större representation i utlandet.
Denna representation anser sig icke grundad på något antagligt förhållande.
Minoriteten inom Utsk. har föreslagit Minister-staten till 300,000 Rdr, i st. f. de af K.
M. begärda 350,000 Edr.
Min öfvertygelse och tro är, att det nedsatta beloppet skall blifva fullkomligt tillräckligt, endast man iakttager hushållning, d. v. s. att man utbyter de mera dyra Ministrarne emot mindre dyra diplomatiska agenter.
Jag anser detta så mycket angelägnare, som det är en grannlagenliets-åtgärd emot det Norska folket, enär det är vi, som först bestämma summan, och då böra vi äfven visa dem, att vi vilja hushålla och icke beräkna, att vår frikostighet skall draga Norrmännen med oss i öfverdrifua utgifter, som kunna undvikas.
Det är också på denna grund jag, lika med minoriteten inom Utsk., yrkar nedsättning i anslaget till Minister-staten till 300,000
Edr, under fullkomlig öfvertygelse, att detsamma skall blifva tillräckligt, endast man iakttager det här af mig nu föreslagna hushållssätt.
I öfrigt instämmer jag i Hr Björks reservation.
Det är visserligen en sanning, att Sveriges yttre politik är höljd af en slöja; ty i våra grundlagar finnes ingen utväg för represesentationen att, såsom i andra länder, interpellera Ministrarne för att fa veta, huru det står till, och få se handlingar; men detta D en 24 Mars. 397 hindrar dock icke, att slöjan är för ingen del ogenomskinlig.
-För teckentydaren är det temligen klart, att vi flyttat oss från öster till vester.
En så beskaffad Stat, som vår, är i behof af starka allianser, ty vi kunna icke yfvas öfver att vara så sjelfständiga, att vi bero endast af oss sjelfva, oell under sådana förhållanden måste det vara en sann tillfredsställelse för fosterlandsvännen, att dessa allianser sökas åt det håll, nationen önskat och önskar.
De förenade ltikenas »beherrskare», såsom StatsMinistern benämner deras Konung, kan lika väl häfda deras ära och sjelfständighet genom
Diplomater med lägre rang, som genom sådana med en högre.
Folkets fostrande till idoghet och sparsamhet i inre och yttre afseenden väcker dess tillfredsställelse, och just detta gifver styrka åt en Stat.
Endast en på rätt och sanning grundad politik kan åt ett land, som vårt, gifva styrka i politiskt hänseende, och förbund med andra makter kan säkerligen också vinnas, utan så höga utgifter.
Det är i sanning betecknande, att våra utgifter till Minister-staten med 126,000 Francs öfverskjuta
Danmarks för samma ändamål, och sägen mig, mine Hrr, hvad har väl
Danmark skördat för fördelar af sin dyra diplomati?
Den har icke kunnat förhindra Preussens inryckande i Holstein år 1848.
Det kan icke annat än förundra en hvar att, då vi till folkmängd, läge och rikedom befinna oss i en helt annan kathegori, än de länder jag upräknat, vi likväl skola underhålla så dyra Diplomater.
Jag vill att Sveriges politik skall vara uttryckt helt enkelt i skaldens ord: »Tro och vänskap mot all verlden, men arfvet af everdligt hat mot våldet, träldomen och Härden.»
På grund af dessa mina nu uttalade åsigler anhåller jag om propos. på bifall till minoritetens i Utsk:s förslag, att lönen för UtrikesMinistern bestämmes till 20,000 Bdr.
Gr. Ehrensvärd, Carl Albert:
Jag känner naturligtvis icke, hvarest den siste talaren hemtat sina upgifter rörande budgeterna inom de af honom upräknade länder, men hvad jag vet är, att de icke öfverensstämma med dem, som jag varit i tillfälle att förskaffa mig, och som jag ber att nu få äran meddela.
De äro hemtade ur de olika ländernas sednaste statsbudgeter, hvilka jag infordrat, och som blifvit begagnade vid utarbetandet af K. M:s Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, i hvad den rörer anslagen till UtrikesDepart:t.
De gifva ett annat resultat än det, till hvilket Gr.
Anckarsvärd kommit; ty då K. M., för förvaltningen af de förenade Kikenas utrikes ärenden, äskat i allt 080,000 Bdr deraf \f-, eller 480,000 Bdr, utgör den del, som skulle belöpa sig på Sverige, hvars folkmängd upgår till öfver 3-j- milhr, så synes af de officiella handlingar jag åberopat, att för UtrikesDepartm är anslaget: i Danmark, med en folkmängd af 2,600,000 innevånare, 286,350 llbdr, eller 572,700 Bdr Rmt; i Belgien, med 4,584,000 innevånare, 779,600 Francs, eller 560,336 Rdr Ernt; i Nederländerna. med 3,433,372 innevånare, 438,000 Floriner, eller 657,000 Bdr Ernt; i Sardinien, med 4,916,084 innevånare, 909,400 Francs 398 Den ii Mars. ellei1 653,031 Edr Ernt; i Preussen, med 17,202,013 innevånare, 717,975 Preussiska Thaler, eller 1,974,430 Edr Ernt, samt i Nord* Amerikas Förenta Stater, med 23,000,000 innevånare, 964,310 Dollars, eller omkring 3,638,000 Edr Ernt.