Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit mätte läckas lill Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om förhöjning i dessa löner, hvilken de fleste önskat sålunda bestämd, att hvarje lagligen exa minerad och anlagen Folkskolelärare, som af sitt skoldistrikt vitsordades för duglighet och flit, mätte, utan afseende på huruvida skoldistriktet höjt hans lön öfver minimum eller icke, af statens medel ärligen fä tillgodonjuta en sådan löneförhöjning, ali hela lönen, utom lämpligt jordland, kofoder, husrum och vedbrand, uppginge tdl 400 Ridr Runi; men enär del belopp, som för del ifrågasatta ändamålet skulle erfordras, vore alltför betydligt, och då åliggandet att aflöna folkskolelärare hufvudsakligen tillhörde vederbörande kommuner, hvilka dessutom häri skulle erhålla en väsendtlig lättnad, om qvinnor mera än hittills blelve för folkundervisningen använda, hade E. K.
Majit icke funnit skäl att till berörda ansökning lemna nådigt bifall.
Emellertid kunde det ej förnekas, att de examinerade folkskolelärarnes löneförmåner i allmänhet vore så ringa, att de pä de flesta ställen oundvikligen kräfde förhöjning, äfvensom att Statens mellankomst dervid understundom vore af behofvet påkallad.
Af alla dessa skäl ansäge E. K.
Majit högst angeläget, att ofvan omföimalda belopp, 100,000 Ridr Runt, måtte jemväl under instundande slatsreglerings-period få för samma ändamål och under samma vilkor, som hittills, af E. K. Majit disponeras.
Expcdit io71 s- Utsko t tets Förslag till anderd.
Skrifvelse JST:0 197. 185
Af det vid sisllidne riksdag för hägre folkskolor beviljade statsbidrag, 24,000 R:dr, hade för 9 sådana skolor blifvit i nåder anvisade 8,406 R:dr 67 öre, hvilket understöd äfven framgent tills vidare borde utgå, såvida dessa skolor skulle uppehållas och pä önskvärd! sätt utveckla sig.
I hvad mån dylika skolor under den närmaste framtiden ytterligare kunde uppslå, vore väl icke möjligt alt beräkna, men äfven om deras antal skulle under nästkommande stalsreglerings-period fördubblas, hvilket vore det högsta, som förväntades, kunde det af Rikets sednast församlade Ständer för detta ändamål alsedda belopp minskas med en fjerdedel.
De frän vederbörande Konsistorier meddelade uppgifter, angående Fo/ks/co/elärare-seminarierna i riket, utvisade, ali undervisningen vid de flesta af dessa läroanstalter, — af hvilkas ändamålsenliga ordnande hela folkundervisningen i väsendtlig mån berodde, — hufvudsakligen bestriddes af en enda lärare, men all för öfrigt icke blott lärarnes tjenstgöringsskyldighet, lärotiden med mera, ulan äfven undervisningens plan och omfång vore på olika ställen högst skiljaktiga.
Af sistnämnde skiljaktighet blefve äfven olikhet i lordringarne vid afgängsexamen en följd, hvilket äter, då nämnde examen, aflagd vid hvilket Seminarium som helst, medförde lika rätt att öfver hela Riket söka skollärarebelättning gjorde det svårt eller snarare omöjligt för vederbörande skolstyrelser alt, vid tillsättandet af dylika platser, anställa en fullt tillförlitlig jemförelse mellan sökande, som icke vid samma seminarium erhållit sin hildning.
Öm således en förbättrad anordning af seminarierna i flera hänseenden vöre önskvärd, med afseende hvarå förslag till allmänt reglemente för berörde anstalter blifvit upprätladt och till vederbörande Konsistoriers utlåtande remitteradt, så vore likväl en tillökning i lärarekrafter det behof, som i främsta rummet bord<“ afhjelpas.
De theologiska insigter, som i ett seminarium borde meddelas, vore visserligen icke särdeles omfattande, men desto mera vigt tåge derpå, alt hvad som der lärdes, inhemtades väl och grundligt, icke mindre angeläget vore, att elevernas praktiska öfningar sorgfälligt leddes och öfvervakades.
Att i båda dessa hänseenden handleda seminariets alla elever vore för en lärare så mycket mindre möjligt, som en del bland eleverna, enligt sakens natur, vore helt och hållet nybörjare, andra åter under ett större eller mindre antal terminer deltagit i undervisningen.
Vid hvarje seminarium vore derföre minst tvänne lärare hehöflige, förutom dem, som, för bestridande af undervisning i musik, gymnastik, trädgårdsskötsel m. m. erfordrades, men hvilka, till följd af de pä hvar och en belöpande färre undervisningslimmar, kunde ålnöjas med mindre arfvoden.
1 vissa fall, såsom till exempel om lärjungarnes antal under en viss tid vid något seminarium skulle blifva särdeles betydligt, kunde väl biträde af extra lärare blifva nödigt, men derå behölde dock vid beräkningen af kostnaden för seminarierna afseende ej lästas, då högre Elementarläroverk funnes i alla de städer, der seminarierna vore förlagda och svårighet således ej mölle, att för en jemförelsevis ringa ersättning erhålla det tillfälliga biträde, som kunde pröTvas oundgängligen behöfligt.
Då emellertid ett ändamålsenligt ordnande af seminarierna i Riket för hvarje sådant kräfde ökade utgifter, hade E. K.
Majit tagit i öfvervägande, huruvida ej, genom inskränkning i deras antal, kostnaden för dem i det hela skulle kunna förblifva oförändrad, hvilket vore så mycket lämpligare, som lärjungarnes antal vid vissa seminarier härtill kunnat lemna anledning.
Mot en sådan åtgärd hade likväl redan förut åtskilliga skäl blifvit anlörda, och dertill komme nu ytterligare ett förhållande, som föranledt E. K. Maj:t att anse frågan derom åtminstone för närvarande böra förfalla.
Vid sednaste riksdag anhöllo nemligen Rikets Ständer i underdånighet det stadgas mätte, att qvinnor finge såsom lärarinnor anställas såväl i småskolorna som ock vid Bih. till li.
Suppl. 24 186 Expeditions-Utskodets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 191. sådana skolor, der annan examinerad lärare vore anställd, och slutligen vid alla flickskolor.
Uti en stor del af de sedan sisllidne riksdag inrättade mindre folkskolor hade också undervisningen blifvit bestridd af lärarinnor, och dä äfven främmande länders erfarenhet bevittnade lämpligheten häraf, hade E. K.
Majit funnit skäligt alt ät qvmnors anlitande vid folkundervisningen gifva en större utsträckning, samt fördenskull täckts bevilja qvinna, som vid seminarierna aflagt godkänd afgängsexamen, rättighet att söka anställning såsom lärarinna vid alla folkskolor utom de högre, der undervisningen skall af akademiskt bildade lärare handhafvas, i sammanhang hvarmed E. K. Majit jemväl beslutat, att vid seminarierna i Skara, Strengnäs och Calmar, från och med nästkommande läseår, endast qvinliga lärjungar finge emotlagas. innan någon erfarenhet kunnat ådagalägga i hvad mån Öfriga seminarier till följd häraf blefve mer än hittills besökta af manliga lärjungar, vore det således för tidigt att åstadkomma någon minskning i deras antal.
Beträffande det anslag af statsmedel, som för ett ändamålsenligare ordnande af undervisningen vid seminarierna erfordrades, hade E. K.
Majit ansett detsamma uppgå för hvarje seminarium till ett belopp af omkring 3,400 Bidr Runi, nemligen: till arfvode åt Föreståndaren 1,500: — „ arlvoden åt öfrige lärare 1,350: — „ hyra för lokal samt till ljus, ved och städning 450: — „ undervisningsmateriel 100: — R:dr B:mt 3,400: — eller för 13 seminarier tillsammans 44,200 R:dr, och då särskilda förhållanden vid något tillfälle kunde göra en nedsättning af det lör hvarje seminarium beräknade belopp möjlig, men vid ett annat kräfde dess förhöjande, hade E. K.
Majit föreslagit att Rikets Ständer måtte för berörda ändamål till E. K.
Maj:ts disposition ställa en summa af i rundt tal 45,000 R:dr R:mt.
1 det vid sisllidne riksdag till understöd filr lärjungar vid Fo/kskoleliirnreserninnrierna anslagna belopp 20,000 R:dr, syntes E. K.
Majit någon förändring icke vara af omständigheterna påkallad.
Visserligen vore det sannolikt att, då Irenne seminarier blefve tillgängliga lör qvinnor, anlalet af lärjungar skulle i någon män till en böljan ökas, men då beloppet af de under nästlidne år beviljade stipendier endast utgjort 14,450 R;dr, borde det sednast för ändamålet beviljade anslag äfven för instundande statsreglerings-period blifva tillräckligt, äfven under förutsättning, ali de i E. K.
Majlis nådiga Stadga angående folkundervisningen i riket, den 18 Juni 1842, bestämda stipendiebeloppen af dels 75 R.dr och dels 50 R:dr Runt, blefve något förhöjda, hvartill anledning kunde förefinnas dels i en ökad lefnadskostnad, dels i de längre resor lill seminarierna, som lör lärjungarne i vissa stift hädanefter blefve nödiga.
Af de vid sisllidne rik-dag till anskaffande af undervisningsmateriel samt lill understöd för utgifvande af läroböcker, bartor rn. m. för folkskolorna beviljade 12,000 R:dr årligen eller tillsammans för tre år 36,000 R dr, hade hittills 20,467 R:dr 20 öre blifvit använda.
Fortfarandet af ett anslag för detta ändamål vore ulan tvifvel af vigt, då endast derigenom blefve möjligt all hastigt sprida och bringa till allmänhetens kännedom sådana nyare undervisningsmedel, som befunnes synnerligen tjenliga, äfvensom att, dels genom understöd för utgifvande af för folkskolorna lämpliga arbeten, bereda sådane till eli lägre pris, dels genom belöningar för utmärkta läroböcker framkalla sådana i ämnen, hvari dylika ännu för folkskolan saknades.
Då emellertid anskaffandet och underhållet af nödig undervisningsmateriel hufvudsakligen borde förblifva ett församlingarnes åliggande, funne E. K.
Majit anslaget för delta ändamål ulan olägenhet kunna nedsättas till 10,000 R.dr årligen.
Expeditians-F Iskallets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 497. 187
Då, vid genomförandet af en ny organisation af den vidsträckta omfattning, sorn folkskoleväsendet, allt svårligen kunde blifva på en gång fullt ändamålsenligt ordnadi; då sannolikt Bristfälligheter deri flerstädes insmugit sig, till och med på sådana orter, der nit för den vigtiga sakens framgång visserligen icke saknades; och då del för öfrigt vore af stor vigt, att erhålla noggrann kännedom rörande den ståndpunkt, hvarpå folkundervisningen inom riket sig helunne, till ledning för bedömandet al de åtgärder, som för dess förbättrande borde vidtagas, hade K. K.
Majit funnit det vara nödigt att sakkunnige personer förordnades, för alt, i egenskap af Skal-inspektörer, hvar och en inom eli bestämdt distrikt besöka derstädes befintliga folkskolor samt öfver deras tillstånd och behof afgifva berättelse, sä väl vid hvarje års slut till vederbörande
Domkapitel beträffande de skolor, hvilka under årets lopp blifvit besökta, som ock i ett sammanhang efter (vänne års förlopp till Ecklesiaslik-deparlemenlet.
Då i allmänhet hvarje Skol-inspektör med sin verksamhet ej kunde omfatta mer än ett stift, men möjligt vore, att skolornas antal inom något sådant kunde nödga till dess fördelning i tvänne distrikt, ansåge E. K. Majit Inspektörernas antal icke böra på förhand bestämmas, hvaremot det årliga arfvode! för inspektionen inom hvarje stift lämpligen kunde fastställas till 1,000 Ridr, med undantag för Calmar och Wisby stift, der 500 R:dr vore tillräckliga, oberäknadt resekostnader, för hvilkas bestridande ett belopp af 6,000 Ridr blelve behöflig!, så alt bela det för skolinspektionen nödiga anslag komme alt uppgå till 17,000 Ridr Runt årligen.
Till understöd för Fo/kskofe-lärares afl,"mande inom de socknar, der, enligt E. K.
Majits pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd af särskilda förhållanden, kunde erfordras, äskade E. K.
Majit vid sisllidne riksdag elt belopp af 30,000 Ridr Runt ; men då Rikets Ständer till folkundervisningens befrämjande anslagit den personliga skyddsafgiltens halfva belopp, omkring 250,000 Ridr, hvarå, efter afdrag af särskildt anvisade 182,000 Ridr, till E. K.
Majits nådiga disposition återstod en summa af 68,000 Ridr, funno Rikets Ständer då någon annan åtgärd i anledning af ofvanberörde nådiga framställning icke böra ega rum.
Det belopp, som för nämnda understöd komme att under instundande statsreglerings-period tagas i anspråk, bade E. K.
Majit väl ansett ännu icke kunna med noggrannhet bestämmas, enär vederbörande församlingars ansökningar i omförmälda hänseende icke fullständigt inkommit, men efter sannolik beräkning syntes 25,000 Ridr Runt årligen blifva för ändamålet tillräckliga.
Jemte det E. K.
Majit i afseende å Pedagogierna i nåder aflåtil den framställning, hvilken i nästföregående punkt blifvit omförmäld, har E. K.
Majit, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslagit Rikets Ständer att jemväl under instundande statsreglerings-period, samt med iakttagande af de vid sistlidne riksdag lör vissa anslag bestämda vilkor, lill folkundervisningens befrämjande anslå den personliga skyddsafgiflens halfva belopp, uppgående, efter sannolik beräkning, i medeltal tdl omkring 260,000 Ridr, alt efter följande grunder fördelas, nemligen i lill uppmuntran för småskolors inrättande och till understöd för examinerade folkskolelärare 100,000: — „ understöd för högre folkskolor 18,000: — „ Seminarierna, elier den fördelning E. K.
Majit ansåge lämplig . 45,000: — „ understöd för Seminarii-elever 20,000: — „ förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för lifgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. lör folkskolorna 10,000: — Transport: 193,000: — 188 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Transport: 193,000: — till arfvoden och resekostnader för Skolinspektörer 17,000: — „ understöd för folkskolelärares a (lönande iuom de socknar, der E. K.
Majit funné statsbidrag för sådant ändamål erforderligt 25,000: — „ lönförhöjning vid samt utvidgning af Sladspedagogier och Pedagogien i Avesta, enligt hvad här ofvan blifvit omförmäldt . . 24,000: — R:dr R:mt 259,000: — hvarjemte E. K. Majit äskat Rikets Sländers medgifvande, att hvad af den personliga skyddsafgiftens halfva belopp icke blifvit för vissa behof anvisad!, äfvensom de pä föreslående anslag uppkomna besparingar, måtte få af E. K.
Majit för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras.
I enlighet med hvad Rikets Ständer vid sednaste riksdag yttrade, anse Rikets Ständer fortfarande den grundsats böra faslhållas, alt folkskoleväsendets fullständiga ordnande hvarken kan eller bör åstadkommas ensamt på Statsverkets bekostnad, utan att endast bidrag må af Slaten lemnäs, men i öfrigt ankomma på vederbörande kommuner alt med egna medel tillvägabringa en tidsenlig utveckling af folkskolorna.
I följd häraf och då de åtgärder i detta hänseende, hvilka från det allmännas sida lämpligen böra vidtagas, äfven, enligt Rikets Ständers tanke, kunna åstadkommas med de tillgångar, som redan blifvit för ifrågavarande ändamål anslagne, hafva Rikets Ständer lemnat sitt bifall till E. K.
Maj:ts nådiga förslag, att, såsom hittills, halfva beloppet af den personliga skyddsafgiften, beräknad för nästa slatsreglerings-period till omkring 260,000 R:dr årligen, må till folkundervisningens befrämjande anvisas.
I afseende på sältet och vilkoret) för de anslagna medlens användande, har E. K.
Majit i sin nådiga Proposition föreslagit, att hufvudsakligen bibehålla de grunder, som vid sistlidne riksdag fastställdes.
Häremot hafva åtskilliga anmärkningar blifvit hos Rikets Ständer gjorda, hvilka Rikets Sländer till en del funnit vara af giltiga skäl föranledda.
Hvad angår utgiftsposter, som äro alsedda för ändamål af mera allmän beskaffenhet och således icke egentligen afse de för de särskilda församlingarnes behof på deras bekostnad inrättade skolor, och deribland försl anslaget till understöd för högre folkskolor, hafva Rikets Ständer, utan att förneka den gagnande inflytelse som af dessa skolor, bör framdeles blifva att påräkna för den del af ungdomen bland arbetsklassen, sorn har båg och tillfälle ali något längre, än den vanliga folkskolan medgifver, utvidga sina kunskaper och sin bildning, trott sig kunna antaga, att dessa skolor under nästkommande Irenne år ej torde erhålla en så hastig utveckling alt de komma alt ökas med mer än ungefär hälften af det antal, sorn hittills blifvit inrättade; och då anslaget således bör blifva tillräckligt, om det efter samma förhållande beräknas, hafva Rikets Ständer lill understöd för högre folkskolor af ifrågavarande medel anvisat ett belopp af 12,000 R;dr.
De härefter i ordningen följande anslagen äro af E. K.
Majit sålunda upptagna: till Seminarierna efter den fördelning E. K.
Majit anser lämplig Ridr R:mt 45,000: — ,, understöd för Seminarie-elever „ 20,000: — Expeditions-U Iskottets Förslag till underd.
189 till förbättrande och tillhandahållande af undervisnings materiel samt till understöd lör alpi fr ande af lämpliga läroböcker, kartor in. m. för folkskolorna R:dr R:ml 10.000: — „ ar/vaden och resekostnader för Skol-inspektörer x „ 17,000: — Och hafva Rikets Ständer för dessa särskilda ändamål anvisat de belopp, E. K.
Majit för hvart och ett af deni i nåder föreslagit.
Då förenämnde af Rikets
Ständer beslutade anvisningar uppgå till ett sanimanlagdt belopp af 104,000 R:dr samt, enligt hvad Rikets Ständer här ofvan tillkännagifva de till utvidgning af vissa Pedagogien äfvensom lill löneförbättring åt lärarne vid dessa skolor erforderliga medel blifvit anvisade såsom ordinarie statsanslag på Åttonde Hufvudtiteln, så återstår af de för folkundervisningen afsedda, till omkring 200,000 R:dr beräknade tillgångar ett belopp af omkring 150,000 R:dr.
1 afseende på fördelningen af dessa tillgångar hafva Rikets Ständer, med anledning af de särskilda fram ställningar, som i sådant hänseende inom Riksstånden förekommit, funnit sig böra i viss män afvika från det af E. K.
Majit meddelade förslag.
Då nemligen, hvad särskildt angår folkskolelärares aflöning, Rikets Ständer anse, att folkskoleväsendets framgång och utveckling är i väsendtlig mån beroende deraf, alt skicklige och nitiske lärare blifva för dessa skolor att tillgå, men den nuvarande afiöningen i allmänhet är alltför ringa för att motsvara de måttliga anspråken på en nödtorftig bergning för dem, som skola odeladt egna sin tid och sina krafter åt della ansvarsfulla kall, hafva Rikets Ständer funnit nödigt att det bidrag, som Slaten, med fasthållande af den grund sats, att folkskolelärares aflöning egentligen åligger kommunerna, kan gifva för befrämjandet af nämnda maktpåliggande ändamål, bör uppfaras såsom en utgiftspost för sig, och således en särskild summa auslås (ill förbättring af folkskolelärares löner.
Derigenom vinnes äfven den fördel, att andra vilkor kunna stadgas för medgifvandet af detta bidrag, än de, som föreskrifvas lör åtnjutande af eljest utgående anslag för folkskoleväsendets förbättring inom församlingarne.
I fråga om dessa vilkor hafva Rikets Ständer väl å ena sidan ej kunnat afvika från den ulan tvifvel liktiga grundsats, sorn af Rikets sednast församlade Ständer uttalades och hvilken E. K. Maj:t, uti den nu aflåtna nådiga Propositionen, jemväl gillat och godkänt, att nemligen åliggandet alt aflöna fölkskolelärarne hufvudsakligen måste tillhöra kommunerna; hvadan ock Statens uppgift bör vara, att vid de bidrag, som från dess sida härtill lemnäs, fästa sådana föreskrifter, att församlingarne derigenom finna sig uppmanade att genom ökade tillskott verksamt befordra det vigtiga ändamålet.
Men å andra sidan torde med skäl kunna anmärkas, att nuvarande bestämmelse om ett tillskott af tvåtredjedelar från församlingarne, då Staten bidrager med en tredjedel, innefattar alltför stora anspråk på de församlingar, som redan förut gjort icke obetydliga uppoffringar lör sitt folkskoleväsende; och ehuru det icke kan vara för Staten möjligt alt, i detta hänseende, lör de särskilda församlingarne bereda fullkomlig likhet eller rättvisa i den mening, att exempelvis en församling, som redan genom egna tillgångar beredt sin folkskolelärare en fullt tillräcklig aflöning, skulle vara berättigad alt af Statsverket få ersättning för någon del af de utgifter, församlingen sålunda åtagit sig, ulan tvärtom det hufvudsakliga ändamålet från det allmännas sida är att tillse, det skolans behof må blifva afhjelpta, der de äro mest framstående och således, under den förutsättning, att församlingarne af eget interesse för denna angelägenhet sjelfva vidtaga alla erforderliga åtgärder för folkskoleväsendets ändamålsenliga ordnande, Slaten visserligen icke skulle hafva någon förbindelse att dertill lemna bidrag, så hafva likväl Rikets Ständer, efter öfvervägande af hvad i detta ämne förekommit, trott sig kunna antaga att del ändamål, som med ifrågavarande statsutgift nu 190 Expeditions-Utskottets
Skrifvelse N:o 191. åsyftas, skulla bäst befrämjas genom en sådan förändring i omförmälda stadgande, att hvarje församling, som redan till sitt folkskoleväsendes årliga behof bidragit med åtminstone samma belopp, som den till församlingen förut anslagna andel i personliga skyddsafgiften utgjort, må kunna erhålla bidrag af de nu anvisade löneförhöjningsmedlen, dock i allmänhet icke till högre belopp, än församlingen ytterligare tillskjuter såsom förbättring i lärarens aflöning.
Beträffande sjelfva aflöningsbeloppet liar hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att 400 R:dr R:mt, utom husrum och vedbrand, skulle genom allmänt påbud bestämmas såsom det minimum, till hvilket hvarje examinerad folkskolelärares lön borde uppgå; och hafva Rikets Ständer väl icke tilltrott sig att omedelbart vidtaga en sådan åtgärd, men likväl funnit nämnda belopp böra utstakas såsom det mål, hvilket man, vid bestämmande af grunderna för Iblkskolelärarnes aflöning, bör söka uppnå; och hafva Rikets Ständer i sådant afseende ansett, att af ofvanberörda disponibla medel, 156,000 R:dr, ungefär hälften, eller 80,000 R:dr, böra anslås lill förbättring af folkskolelära nies löner.
1 afseende på dispositionen af de medel, hvilka E. K.
Majit afsett att användas till uppmuntran för småskolors inrättande, hafva Rikets Ständer ansett det böra vara vederbörande församlingar obetaget ali älven på annat sätt, såsom genom utvidgning af de fasta skolorna eller tillökning i deras antal o. s. v., använda den delaf ifrågavarande tillgångar, hvaraf de kunna komma i åtnjutande.
Då vid sistlidna riksdag Rikets Ständer hos E. K.
Majit anhöllo om en utvidgning af rättigheten till småskolors stiftande, voro visserligen tillräckliga skäl för handen alt, särskildt, till uppmuntran för denna inrättning, anslå tillgängliga medel.
Den omständigheten att eli antal af öfver i.000 nya sådana skolor blifvit framkallade genom den vid förra riksdagen härutinnan vidtagna åtgärd, synes också bevisa, alt ett verkligt behof i denna riktning förefunnits; och Rikets Ständer hafva ingen anledning att betvifla det gagneliga inflytande, som äfven E. K.
Majit ansett dessa skolor fortfarande komma att bereda för den första undervisningen.
I betraktande häraf och då Rikets Ständer nu beviljat ett betydligt an slag till löneförbättring åt lärarne vid de fasta folkskolorna, hvilket, lemte det tillskott • • i) , församlingarna böra lemna, torde i ganska väsendtlig män komma att befrämja dessa skolors utveckling, kunna Rikets Ständer visserligen icke annat än anse. alt af de nu ifrågavarande medlen bör utgå hvad sorn erfordras för underhållandet af de småskolor, som redan kommit till stånd, äfvensom till understöd för de skolor af samma slag som möjligen vidare ifrågakomma.
Sedan emellertid inrättningen af dessa småskolor vunnit den betydliga omfattning, E. K.
Majlis nådiga Proposition utvisar, synes utvecklingen af denna gren af folkundervisningen redan vara sä stark, att icke den behöfver uteslutande med Statens understöd uppmuntras.
Enär afsiglen med det understöd, som gafs ät småskolorna, ingalunda var att hämma den fasta skolans utveckling, utan fastmer att stärka det underlag, på hvilket denna skola rätteligen bör hvila, så lärer från delaktighet i det anslag, som kan af Statens medel beviljas, så mycket mindre böra uteslutas den utvidgning sorn folkskoleväsendet kan vinna äfven genom de lästa skolornas förbättring; och har härvid i öfrigt ansetts böra iakttagas, alt understöd af dessa medel må kunna lemnäs för folkskolor icke allenast på landet, utan äfven i stä derna.
På dessa grunder hafva Rikets Ständer funnit ifrågavarande medel böra ställas till E. K.
Majlis disposition, för att i allmänhet användas lill folkskoleväsendets utveckling och förbättring, nied bibehållande i detta fall af del vid förra riksdagen meddelade stadgande, nemligen, alt hvarje församling sorn erbjuder sig att tillskjuta två tredjedelar af den summa, som, utöfver församlingens förut gillia tillskott, finnes erforderlig till folkundervisningens ändamålsenliga ordnande, må efter E. K.
Majits nå - Expeditions- U/sk otte ts Förslag till underd.
Skrifvelse J\:o '197.