Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. förklarades böra vara underkastade ordinarie rotering, hvarefter de äfven undergått en sådan rotering.
Sedermera hafva de betalt en viss vakans-afgift, som i medeltal upgått lill något mer än 11,000 R:dr b:ko om året.
De ifrågavande hemmanens antal är 1105, bråket uteslutet.
Om vi nu kasta en blick på dessa utsockne frälsehemman, så finna vi att i allmänhet i Halland likasom i öfriga delar af Sverige, dessa utsockne frälsehemman
Aro åf samma art som det allmänna frälset, så att de vid utskrifningar betungades till hälften mindre än krono- och skattehemmanen.
När således utskrifning gick på hvar tionde person, så sattes 20 utsockne frälsehemman emot 10 kronoskatte-liemman och när i st. f. utskrifning in natura penningar betaltes, så utgick af dessa hemman hälften mindre än af krono- och kronoskatte.
Sålunda se vi att af 20 frälsehemman nemi. betaltes 40 daler S:mt eller 2 daler S:mt pr hemman i vakans-afgift föl en soldat.
Detta utgjorde enl.
1723 års evalvation 13-t T:a spanmål.
Detta utgick således i Halland likasom i det öfriga Sverige; men vid 1848 och 1851 års
Riksdagar beslöts att afgiften skulle utgå med 6 Rall- 22 sk. 4 rst. motsvarande ungefärligen -| T:a spanmål.
Om vi nu antaga pä grund af tabeller öfver folkmäng den att 5 utskrifningsgilda personer finnas på hvarje hemman, hvilket jag vill antaga i rundt tal, ehuru detta är alltför lågt, så skulle för utskrifningar årligen blifva lagd på gården en skatt af 10 daler S:mt hvilket, evalveradt efter 1682 års prisbestämmelser, skulle göra 3-y T:a spanmål.
Riksdag deremot beslöts att sex hemman skulle ansvara för en vakant rote, för hvilken vakans-afgift skulle få erläggas 6 R:dr 22 sk. 4 rst., motsvarande | T:a spanmål eller noggrannare beräknadt -J|
T:a på hvarje hemman endast ^ af hvad de enl.
1682 års spanmålspris då fingo erlägga.
Nu har StatsUtsk. föreslagit att 8 hemman skola vara tillsammans om en båtsman och betala vakans-afgift.
Förhållandet i det öfriga Sverige är ungefärligen sådant i afseende på roteringen att två hemman vanligen äro tillsammans om en soldat och i Bohus län två hemman om en båtsman.
I Småland är roteringen ändå hårdare ty på flera ställen der är en soldat pålagd hvarje 1\ hemman, och i det öfriga Sverige äro frälsehemmanen icke undantagna att rotera lika som krono och skatte.
Såsom vj alla känna skola de således rotera två hemman om en soldat, på sätt Konung Carl XI fastställde, men dessa hemman, hafva nu blifvit tillerkända den förmånen att rotera 6 hemman 444 Den 23 Mars e. m. om en båtsman.
De hafva således blott ^ af den roteringsskyldighet, som finnes ålagd den öfriga roteringsskyldiga jorden.
Icke nog dermed, utan alltifrån 1811, då dessa hemman blefvo extra roterade i följd af sina påståenden, och intill år 1849 då de, genom de båda Statsmagternas sammanstämmande beslut ålades ordinarie rotering, betalte de icke en skilling i afgift för sin roteringsskyldighet.
Den summa Statsverket härigenom förlorat gör efter det medeltal af personer som bort betala inskrifningspenningar från 1811 till år 1849 icke mindre än 148,000 R:dr b:ko.
Denna penningesumma hafva de Halländska utsokne frälsehemmanen således fått såsom en gåfva af R.
St:r och den hafva de behållit; men begära ändock mera dertill, såsom vi nu fått höra.
När vakans-afgiften i Halland går till G4 R:dr b:ko så går den i Röhus län till 98 R:dr b:ko.
Vi hafva äfven i Revillms-Förordn. sett att taxeringsvärdet å dessa hemman icke är det minsta i Sverige.
Det finnes provinser der taxerings-värdet är lägre än i Halland och således måste hemmanen der antagas vara sämre än i Halland.
Om vi undersöka förhållandet uti Småland, så finna vi att, när i allmänhet 1^ mantal der skall underhålla en soldat, så har detta I\ hemman endast en behållen inkomst af 450 R:dr.
I Skåne, som är en eröfrad provins och hvilken lika med Halland har många fördelar sig tillförsäkrade, bar detta värde för en soldat blifvit beräknadt sålunda att vid sednaste roteringsverk en kalkylerad behållen inkomst, sorn upgick till 803 R:dr b;ko, skulle anses böra hålla 1 soldat.
Häraf se vi således genast att förhållandet för de eröfrade provinserne, äfven hvad vakans-afgifterne beträffa är mycket fördelaktigare.
Halländningarne hafva likväl icke varit nöjde med att få sex hemman roterade med en båtsman utan fordra nu ytterligare att åtta hemman skola vara tillsammans om en vakant rote och om de få detta, så lära de väl vid nästa Riksdag komma och begära att tolf hemman skola få vara om en rote.
Då blir afgiften så ringa att man väl icke vidare anser det värdi att bibehålla det längre, och på det sättet kommer väl hela den roteringen att afskaffas.
StatsUtsk:s förevande Utlåt., så hafva deruti insmugit sig åtskilliga smärre fel, som jag ber att få nämna.
Här säges: ”att utsockne frälsehemmanen icke före 1847 och 1848 årens Riksdag haft sig roteringsskyldighet ålagd”.
Detta är en nyhet som jag icke förut afvetat.
Jag förmodar
Dtsk. dermed menar att dessa hemman icke haft något visst knektehåll sig pålagdt, ty rotering hafva de haft ifrån uråldriga tider, d. v. s. skyldighet att sätta karl för roten.
Det är den egentligen ursprungliga Roteringen.
Utsk. säger vidare att frälset under äldre tider varit underkastadt rotering till hälften mot krono och skatte.
Der menar Utsk. troligen visst knecktehull, men der är votering riktigt sagdt, och det var förhållandet att dessa hemman hade sig roteringsskyldighet ålagd stundom till hälften, stundom lika med kronoskatte.
Förhållandet var att 1711, 1712 och 1713 års utskrifningar gingö lika öfver Halland som öfver öfriga delar af riket.
Den 23 Mars e. m. 445 Utsk. har äfven sagt att Halländska hemmanen äro svaga, men jag skulle tro att det vöre skäl ätt visa huruvida denna svaghet är större eller mindre i Halland än i andra provinser, Som häfva sig denna rotéringsskyldighet ålagd i vida mer tryckande mån än de ifrågavar:de hemmanen i Halland.
Det kan väl vara sannt hvad Utsk. sedermera yttrar, att en del af dessa utsockne frälsehemmanens nuvar:de innehafvare, med anledn. af de förhållanden, som under en längre tid äf år förtfärit, möjligen genom köp och andra afhandlingar förvärfvat sig eganderätten till ifrågavande hemman, linder förutsättning att de varit ifrån ordinarie rotering befriade, men om man sammanställer detta med Utsk:S Utlåt. pag. 9, här det var fråga om ersättning till rusthåll inom Småländska länen för den förlust de måst vidkännas derigenom att salpeterhjelpen alltifrån början af 1700:talet blifvit beräknad efter markegång i st. f. efter kronovärdi, der Utsk. icke ansett sig böra tillämpa den åsigteh att afseende borde fästas derpå att dessa rusthålls nuvande innehafvare köpt dem under den förutsättning att augments-räntorne skulle framgent utgå till samma belopp hvartill de under 120 år utgått, så finnér jag icke Utsk:S skäl i förevaride fall vara bindande, när det icke får gälla pä alla ställen, såväl när man talär om Salpeter, som när man talar om rotevakans-afgift.
Utsk. har trott att man Skulle komma närmare de förhållanden sohl egde rum den tiden då utskrifningen pålädes, i händelse åtta hemman förenades om en rote, i st. f. att de sedan 1849 varit sex derom.
Jag kan icke finna det vore rätt
Och billigt att dessa hemman blefve befriade ifrån samma rotering, Sorn förut finnes inönä andrä provinser, och detta kan väl icke vara ett skäl på grund hvaräf de nu skulle få sin skyldighet i detta fall minskad.
Jag har icke funnit någon anledn. att bevilja den af StatsUtsk. föreslagna åtgärden ; men deremot ganska många skäl vara för handen att afslå den, för att icke föranleda ett ytterligt prejeri för framtiden i fråga om dylika afgifters borttägande; ty på detta sätt skulle, såsom jag tror, indelningsverket blifva sönderbrutet, till stort mehn för rikets försvar.
På grund af dessa skäl yrkar jag återremiss af detta Utsk:s Betänk.
Att vid detta tillfälle citera dé mångå akter och handlingar som angå de utsockne frälsehemmanen i Halland, till bevis för eller emot denna sak som här är ifråga, torde icke vara nödigt.
Saken är redan afgjord derigenom att de båda Statsmagterne beslutat att de utsockne frälsehemmanen i Halland skola ordinarie roteras.
Deremot torde det icke vara uf Vägen att vid detta tillfälle, i likhet med hvad StatsUtsk. gjort, söka visa att det vöre billigt att den dryga tunga, som blifvit lagd på dessa hemman skulle kunna tåla någon ytterligare nedsättning.
Jag vill det oaktadt icke gå in i några detaljer eller citationer af gamla handlingar.
Jag ber likväl att få nämnä, i anledn. af Frih. RlinköWströms andragande, att år 1689 indelning skedde till ständigt rotehåll i Halland, 446 Den 23 Mars e. m. men att detta alldeles icke gällde utsockne frälsehemmanen. o 0 n
År 1602 hade de deremot blifvit palagda inskrifningspenningar med 2 daler S:mt för hvarje utskrifningsgild person.
Den stora summa, som Frih:n uträknat att utsockne frälsehemmanen skulle hafva vunnit, lärer förfalla till en obetydlighet då saken rigtigt bedömes.
Ar 1810 borttogos utskrifningspenningarne och 1811 erhöllo utsockne frälsehemmanen i Halland extra rotering, d. v. s. åliggande att under krigstid upsätta en karl för hvarje hemman.
Riksdag uptogs först frågan om huruvida icke dessa 1,100 utsockne frälsehemman i Halland borde ordinarie roteras.
Dervid utdrogs Riksdag från Riksdag frågan om detta vore rätt eller icke, dels genom protester och dels genom ansökningar från hemmansegarne; men år 1838 anbefalltes att roteringskommissionen i Hallands län skulle nedsättas, för att upgöra förslag till ordinarie rotering på de utsockne frälsehemmanen.
Jag har temligen mycken anledn. att känna dessa förhållanden emedan jag erhöll år 1838 K.
M:s Nåd. förordnande att i Landshöfdingens i Hallands län stad och ställe vara ordförande uti de nämnde år anbefallda roterings-kommissioner.
Jag torde få nämna att denna befattning icke var serdeles angenäm, ty alla ledamöter uti roterings-kommissionerne af de .olika Stånden och på de sju olika ställen der roteringskommissionerne egde rum, anförde samtliga en för alla och alla för en de tryckande svårigheterna, hvarmed en sådan åtgärd skulle betunga utsockne frälsehemmanen.
På nästan alla ställen der roterings-kommissionerne egde rum, infunno sig, mangrant utsockne frälseliemmans-egarne.
På åtskilliga ställen voro de ända till flera hundrade.
Jag bör likväl vid detta tillfälle uplysa att icke desto mindre gick denna stora massa af allmoge tillväga med den hofsamhet och det lugn, sorn i allmänket utmärker Svenska allmogen, framförde sina bekymmer, sin klagan öfver nära nog omöjligheten för en del af dessa hemmans-egare att uthärda denna rotering, samt framställde sin önskan och förhoppning att K. M. och R.
St:r måtte fästa upmärksamhet dervid och icke öfver höfvan betunga dem med en skatt, som de icke någonsin förr haft, nemi. den ordinarie roteringen.
Vid 1847 och 1848 års Riksdag, då ordinarie rotering beslöts för Hallands läns utsockne frälsehemman, tog jag mig friheten att före denna frågas behandling i dåvarde StatsUtsk. inlemna ett Betänk., deruti jag, på flera skäl, hemställde att R.
St:r ville medgifva eller föreslå en billig nedsättning uti den ifrågavar:de roteringen, och jemte detta Betänk, öfverlemnade jag vid det tillfället vederborde landtmätares intyg ifrån Hallands län öfver svagheten i allmänhet af dessa hemman, äfvensom speciella intyg om flere sådane hemman med utsatta nummer och namn, hvilka visade att dessa hemman voro till den grad svaga att flere af dem hade ifrån 20 till 15 och t. o. m. ända till blott 10 Tdand inrösningsjord och uti utrörningsjord i proportion.
Af det Betänk, som inkom ifrån dåvarde St.
Utsk. skulle jag hafva anledn. tro att icke Utsk. eller åtminstone icke dess flesta ledamöter ens sett Den 23 Mars e. m. 447 de handlingar jag då inlemnade, och hvilka jag likväl tyckte böra utvisa billigheten utaf en jemnkning af roteringen, och jag har äfven anledn. tro att om R.
St:r då hade föreslagit en sådan, denna begäran äfven blifvit af K. M. bifallen.
Då jag nu visste att denna fråga här skulle förekomma, sökte jag alt i KammarColl. -m eller i Kammar-R:n kunna få utdrag öfver taxeringen af dessa hemman serskildt.
Detta hade likväl blifvit ett alldeles för vidlyftigt arbete, hvarföre det icke heller kunde låta sig göra, Jag har dock ifrån såväl Kammar-Colhm som Kammar-R:n fått den uplysning att i allmänhet är taxerings-värdena i Hallands län lägre än i de flesta öfriga provinser.
Jag nämner icke detta som skulle jag tro att ett lågt taxeringsvärde bevisar ett dåligt hemman, ty det känner jag ganska väl att det icke gör, men när taxerings-värdena så generelt äro låga, som förhållanlandet är i Halland, så bör det väl visa att hemmanen äro af svag beskaffenhet.
Den afgift, som genom den rotering, hvilken vid 1848 års
Riksdag blifvit pålagd utsockne frälsehemman i Halland, nu utgår, belöper sig till 11 R:dr b:ko pr hemman.
Man kan derjemte nära nog säga att hemmanen i Halland hafva erhållit en ny beskattning genom sin under sednare åren ytterligt förhöjda fattigskatt.
Det är äfven förhållandet i Halland att der vanligen är missvext hvart 5:te år, sålunda nödgades denna provins år 1847 begära ett undsättnings-lån af 80,000 R:drb:ko och 1851 af 44,000 R:dr b:ko, hvartill äfven kom missvext förlidet år inom Hallands län, ehuru K:s Befh:de icke då vågade begära mer än ett högst obetydligt undsättnings-lån, d. v. s. för några hemman som icke erhållit något lån 1851, sedan de öfriga hemmanen ingått på att icke begära något, för att ej blifva för mycket skuldsatta.
Under sådana förhållanden och med en så dryg fattigskatt som jag anser mig med skäl kunna säga, verkligen är större i Halland än den gemenligen är i andra län och mera tryckande emedan den egentligen drabbar allmogen, ty i Halland linnes få större possessionater och jord-egarne der bestå egentligen af allmoge, hvilka hafva i allmänhet ganska små hemmansdelar, hvaraf blifvit en följd att flera proletärer finnas i detta län än på andra ställen, och då nu likväl dessa fattiga hemmansegare fått en ny beskattning som går till 11 R:dr b:ko pr hemman, på så klena hemman, hvarom jag kan visa landtmätares intyg, och då dertill ytterligare kommer, att missvexter så ofta inträffa inom länet, så skulle jag tro det vara skäl att R.
St:r medgåfvo den lindring, som StatslJtsk. nu föreslagit för dessa utsockne frälsehemman i Halland.
Eftergiften blef visserligen icke stor, det hlefve blott 4 R:dr rgds per hemman, hvilket för Statsverket icke skulle göra någon betydande förlust, men jag är deremot öfvertygad att dessa hemmansegare skulle med tacksamhet emottaga den och att de äro i behof deraf.
Klinkowström har jemfört de Skånska hemmanen i afseende på utsockne frälse med de Halländska.
Jag har här framställt en beskrifning öfver de Halländska hemmanen, men huruvida de skulle kunna tåla någon jemförelse med de Skånska 448 Den 23 Mars e. m. hemmanen, det hemställer jag till dem, som varit både i Skåne och Halland.
Att år 1812 de Skånska utsockne-frälse-hemmanens egare ingingö på att ordinarie rotera dessa hemman var en ganska Vacker och patriotisk handling, men det herodde hufvudsakligen på de stora possesionater, som till en stor del innehade dessa hemman och som äfven öfvertalade de närmaste grannarne att följa deras exempel.
J)et är icke svårt att vara patriotisk på sådant sätt, då man har råd dertill, men då hemmanen äro så klena som i Halland, så må ingen undra att åboerne föra fram sina bekymmer.
Jag är likväl öfvertygad derom att R. o. Ad. och R.
St:r denna gång bevilja hvad StatsUtsk. föreslagit och att dessa hemmansegare skola sig dermed nöja.
Jag får derföre vördsamt anhålla, ått R. o. Ad. behagade.bifalla StatsUtsk:s Retänk.
Uti det mångfaldigt vexlande skick, hvaruti ifrågavande ärende under seklers lopp sig befunnit, böre vi ej förbise den föregide behandlingen af besagde ärende, hvarutur jag anhåller alt få anföra åtskilliga factiska momenter.
Man bör sålunda t. ex. icke förbise att dessa hemman tillförsäkrats att orubbadt bibehållas vid deras uti 1689 års indelningsverk erhållna frihet ifrån rotering; att 1756 d. 7 Dec. K. M. enl. R.
St:rs hemställan för dessa hemman fastställde, icke rotering, men åtagande af utskrifnings-penningar, att 1766 års roterings-förrättning icke med rotering belade dessa hemman; att år 1812 R.
St:r hemställde och K.
M. år 1813 bekräftade att dessa hemman skulle med extra rotering beläggas, således icke med ordinarie rotering.
Man har sedan velat förklara dessa hemman vara af lika natur med allmänna frälset; men alla de stadganderi, jag nu haft äran anföra och i minnet återkalla, torde likväl gifva vid handen, att med de ifrågavarrde hemmanen ett undantagsförhållande egde rum.
Utsockne-frälse-hemman existera icke annat än i de eröfrade provinserne Skåne, Halland och möjligen Blekinge samt Röhus län.
Hvad de Skånska utsoekneffälse-hemmaneri beträffar, så har man varit så nogräknad, att man icke ålagt dem någon rotering, annat än i mån af deras egares eget frivilliga medgifvande och samtycke dertill. Hvad de Halländska utsockne-frälse-hemmanen beträffar, så har deras serdeles svaga beskaffenhet gjort, att hemmans-egarne, då denna fråga framställts, tagit tillfället i akt att vid besvarandet af dylik framställning, frisäga sig på den förmenta skyldigheten till utgörande af eh sådan tunga.
Det är detta hemmaus-egarnes förfarande, som man stämplat nu och tillförene med namn af obehörigt, envist trots o. s. v. Detta måtte likväl icke så vara.
Man kan icke gerna tänka sig, att Sveriges Regering och Sveriges R.
St:r skulle under sekler hafva gjort så mycket afseende på dessa hemmans-egares framställningar om de endast utgjort ett obefogadt trots.
Under dessa långa tiders förlopp hafva hemmanen äfven mångfaldiga gånger gått i arf och i köp.
Deras nuvande egare hafva förvärfvat dem bona fide, öfvertygade att deras Den 23 Mars e. in.
449 deras från fadren ärfda eller sedermera lagligen förvärfda rätt skulle respekteras.
Hela provinsen, såväl possessionater som allmoge, alla menniskor, rikare och fattigare, med ett ord, äro inom Halland af den öfvertygelsen, alt det icke är med billighet öfverensstämmande, att ålägga de af dels frälse- dels ofrälsemän numera egda utsockne-frälse-hemmanen ordinarie rotering.
Icke dess mindre beslöts vid 1848 års Riksdag, genom votering i förstärkt StatsUtsk., på detta rum, med någon knapp pluralitet, att ordinarie rotering skulle dessa hemman åläggas.
Jag respekterar detta beslut, enär det blifvit lagligen fattadt och af Regeringen faststäldt; men då billigheten likafullt högt talar för en eftergift och för en lindring, vid verkställigheten af beslutet, så får jag, i enlighet med hvad Utsk. tillstyrkt, föreslå att en sådan lindring måtte af innevande års R.
St:r medgifvas.
Frågan har, såsom jag redan antydt, antagit många vexlande skepnader under en mängd af år; men den ojemnförligt längre tiderymden omfattar det förhållande, att lindring varit dessa hemman raedgifven.
Deras svaga beskaffenhet, grundad på en mindre bördig jordmån, är känd, och jag hemställer således vördsamt, att R. o. Ad. mätte bifalla det af StatsUtsk. nu afgifna och på synnerligen talande billighetsskäl grundade Utlåt.
Det förvånar mig ingalunda att Frih. Klinckowström med ledsnad emottagit delta Retänk. ifrån StatsUtsk., då Frilen verkligen hade en ganska verksam del uti den, såsom mig synes, mycket förtjenstfulla utredning, som vid sista Riksdagen gjordes öfver denna fråga.
Äfven jag har lika med Frilen vid tvenne
Riksdagar deltagit i densammas behandling och jag är lika med Frilen af den tanka att den utredning, som sednast gjordes, är riktig och att utsockne-frälsehemmanen i Halland äro skyldige att åtaga sig ordinarie rotering.
Jag erkänner derföre, att det var med verklig ledsnad jag såg motioner, syftande att itprifva R.
St:rs beslut, vid denna Riksdag åter väckas inom flera Stånd, och det var, jag medgifver det, med ännu mera ledsnad jag vid frågans första behandling på Utsk:s-afdelningen fann att den i motionerne uttryckte åsigt hade en ganska betydlig majoritet för sig.
Frågan afgjordes i enlighet härmed och ett Betänk, upsattes, som stod i rak strid emot det, hvilket vid sista Riksdagen godkändes.
Vid justering af detta Betänk, inom Utsk:s Afdelning lyckades mig likväl att tillvägabringa den förändring, att man, med godkännande af sista Riksdagens motiver, endast på grund af ifrågavande utsocknefrälse-liemmans svaghet beviljade dem den sökta nedsättningen.
Frågan har vid de föreg:de Riksdagarne alltid blifvit sliten på det sätt att två Stånd stannat emot två, hvarefter den blifvit med några få rösters pluralitet inom förstärkt StatsUtsk. afgjord.
Det är gifvet, att då jag tillhör deras åsigt, som tro att sista Riksdagens utredning af frågan var riktig, så kan jag icke heller med min röst biträda något annat än hvad R.
Stms beslut då 5 H. 29 450 Ben 23 Mars e. m. innehöll; men jag ber att få fästa R. o. Adis upmärksamliet derpå att Betänk, innehåller det ”Utsk. på grand af den utredning i ämnét, som vid nasti.
Riksdag, i anleda, af då väckt fråga om uphörande af sagde afgift, blifvit lemnad uti StatsUtskis Utlåt.
JVå 221, icke kan frånträda den deruti uttalade åsigt, att berörde hemman borde vara ordinarie rotering underkastade,” samt att efter denna i full öfverenstämmelse med sista Riksdags beslut upställde motivering, Utsk. endast tillstyrker att ”R.
St:r i "så måtto bifalla Hr Bråkenhjelras ifrågavar:de motion, att de, med vidblifvande i öfrigt af R.
St:rs vid 1847 och 1848 årens Riksdag fattade beslut i ämnet, för deras del medgifva, att den utsockne-frälse-hemmanen i Halland då ålagda rotevakans-afgift måtte, från och med 1855 nedsättas lill hälften af det belopp, hvartill rotevakans-afgiften för en båtsman i länet upgår etc”.
Här är således frågan: vilja R.
St:r i detta fall låta nåd gå för rätt? vilja R.
St:r bär på grund af de förhållanden, som blifvit ådagalagda, att dessa hemman äro serdeles svaga, med vidblifvande af de grunder, som vid sista Riksdagen godkändes, göra det medgifvande, som Utsk. nu föreslagit, eller vilja R.
St:r, vill R. o. Ad. i första rummet ovilkorligen stanna vid det beslut, som vid sista Riksdagen fattades?
Jag medgifver att det sednare vore riktigast, men erkänner öppet, alt om på detta sätt frågan äfven vid denna Riksdag kommerj att slutas inom förstärkt StatsUtsk.
, så kunna vi vara fullt förvissade,' att densamma allt framgent på samma sätt återkommer.
Vi hafva sett att motioner alltid varit afgifne om roteringens fullkomliga upliäfvande på dessa hemman, men jag skulle tro, att om en gång RiksShn samfäldt fattade ett beslut i frågan, så kunde ett dylikt beslut icke så lätt åter rubbas.
Min åsigt har jag således tagit mig friheten tillkännagifva.
Här är nu fråga om hvad R. o. Ad. skall i detta, ämne besluta.
Den rätta grundsatsen är bibehållen i detta.Utsk:s Betänk., men fråga är nu om en lindring, med bibehållande af denna grundsats.
Jag har tagit mig friheten redogöra för den behandling frågan rönt inom Utsk., och orsaken hvarföre detta Betänk, tillkom eller rättare hvarföre Utsk. föreslagit för R.
S:tr det beslut, som Betänk, innehåller.
Ilar linnes, som Hrnne sjelfve funnit, äfven iuom detta
Stånd ganska många, som icke gilla den utredning, som vid sista Riksdagen afgafs, och för att en gång få slut på denna sak skulle jag nästan tro det vara bäst om ett sammanstämmande beslut kunde inom alla fyra Stånden åstadkommas, i enlighet med Utsk:s förslag, hvartill jag alltså för min del tillstyrker bifall.
Då Utsk, erkänt att ifrågavande hemman böra vara ordinarie rotering underkastade, så borde man slippa att återgå till den historiska utredning af sakens förhållande, hvilken vid föreg:de
Riksdagar blifvit så omständligen gjord och så ofta uprepad.
Men då mina värda motståndare vilja från häfden hemta sina anspråk, och jag hade för - Den 23 Mars e. m. 451 utsett att det skulle ske; så har jag trott mig böra i korthet uptaga hufvudmomenten af det historiska i frågan.
Det ypperliga frälset består, såsom man vet, i sätesgårdar och veckodals- eller insockne-hemman, hvilka man utom de eröfrade landskapen kal lar rå och rör.
Dessa voro af ålder ifrån utskrifning befriade.
Deremot består det allmänna frälset i berörda landskap af de s. k. utsockne-frälse hemmanen, hvilka voro utskrifning underkastade.
När utskrifning icke egde rum i fredstid, så betalade åboerne i stället utskrifnings-penningar.
Förloppet med denna utskrifnings utgörande har varit något olika.