Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då ett stadgande, i afseende på kännedomen af Grundlagarne, hitintills saknats, och UppfostringsCommitteen icke eller uttryckt någon bestämd åsigt i frågan, har jag verkligen saknat skäl, hvarpå jag billigtvis kunde motivera ett afslag å den i detta afseende väckta Motion.
Jag väntar således, att få dessa skäl af Herr Tham, om han fortfar att yrka återremiss, hvilken jag dessutom bestrider, enär jag ej kan finna ordet föreläsning så afskräckande, att den borde beviljas ensamt, för att få 52 Den 26 Junii f. m. detta uttryck förändradt.
Jag begär proposition till bifall eller afslag.
Jag vill icke ingå i discussionen, utan blott svara Herr Tham på hans fråga, hvilken skulle hålla de ifrågasatte föreläsningarne för Riksdagsmän i Grundlagarne.
Jag, som enligt det gamla ordspråket tänker, att bättre vara brödlös än rådlös, hemställer, om, då här i Huset redan finnes ett ställe, der de såkallade Thamiske föreläsningarne hållas, Grundlagsföreläsningarne icke skulie kunna äfven hållas der.
Om ej återremiss beviljas, begär jag, att Utlåtandet må ytterligare få hvila på bordet.
Om man går ut från den förutsättning, att Lärarne vid Universiteterne nödvändigt vilja förvilla, så har man rätt uti, att ej tillåta Grundlagens föreläsning; men om man deremot, som sig bör, har fullt förtroende till desse af Konungen tillsatte Ungdomens ledare, så inträffar motsatsen.
Jag är öfvertygad, att Svenska Grundlagarne ganska väl tåla granskning och föreläsning, och alt det icke finnes något, som är så angeläget att väl och rätt fatta.
Jag yrkar bifall å Betänkandet och förenar mig med Friherre Sprengtporten, att det vore olämpligt att föreskrifva, huru Lärarne böra undervisa.
För Den 26 J u n i i f. tn.
53 min del får jag äran upplysa, att åtminstone vid ett Universitet, nemligen Upsalas, och, om jag ej missminner mig, äfven vid det andra, eller Lunds, hållas redan examina i Grundlagen med de Studerande, som ämna sig åt civila Embetsmannabanan.
Jag föreställer mig, att sådant icke kanske, utan ordentliga föreläsningar; men vet likväl ej, huru härmed sig förhållit.
Under det LäroverksCommitteen sednast var tillsammans, emottog den en Kongl. Remiss, angående inrättande af en serskild Profession vid Rikets Universiteter för Lagarnes historia.
Man öfverlade då inom Committe'en, antingen, denna Profession borde räknas till den Juridiska eller den Philosophiska Faculteten, och om examen följaktligen borde fordras af alla dem, hvilka taga Magistergraden, eller blott af dem, hvilka egna sig åt civila Tjenstemannabanan.
Jag minnes ej nu, hvilken mening Committe'en understödde; men hvilken det än var, så kan från en sådan Profession icke uteslutas föreläsning om vår gamla Konunga-Balk eller nuvarande Grundlagar.
Det synes alltså, att närvarande fråga redan varit tagen i öfvervägande, både af Kongl. Maj:t och LäroverksCommitte'en.
Friherre Sprengtporten har väl sagt, att Committe'en icke bestämdt uttryckt sin mening i ämnet.
Jag vågar ej bestrida det, då jag ej har Committéens underdåniga Utlåtande till hands.
Men för egen del skulle jag tro, alt fordringen af 54 Den 26 Junii f. ra.
Grundlagarnes kännedom ej bör inskränka sig inom civila Tjenstemannaclassen, utan sträckas till alla dem, som taga examina vid Rikets Universiteteter af Professoren i Historien, och af den, som efter Committeens förslag kan blifva förordnad för Statistiken.
Således borde, efter min öfvertygelse, om någon underdånig Skrifvelse skall i frågan till Kongl. Majit afgå, den icke vara så inskränkt, som Utskottet föreslagit, utan erhålla den utvidgning, jag här haft äran nämna.
Jag skulle dock förmoda, att en underdånig Skrifvelse i ämnet är onödig, enär Kongl.
Majit redan tillkännagifvit sin åstundan, att Grundlagen måtte blifva allmänt känd.
Yttrandet af samma önskan å Ständernas sida skulle då se ut som en påminnelse om något, som vore försummadt, hvilket icke är förhållandet.
Antingen bör följaktligen hela frågan förfalla, eller ock den underdåniga Skrifvelsen få den utsträckning jag föreslagit.
Den ordlek en Ledamot tillåtit sig öfver de föreläsningar i en del af Physiken, som hållas här å Riddarhuset, hörer ej till saken, och förtjenar icke svar.
Jag kan ej åtaga mig den beskyllning att hafva sagt, det Lärarne skola förvilla; men jag har sagt, att de
Lärda sällan instämma i samma principer, utan oftast hafva helt olika tillämpnings-grunder.
Det är, i afseende på Grundlags-föreläsningen, blott or - Den 26 Junii f. m. 55 det öfver densamma, som jag vill hafva borrt.
Jag har icke disputerat, utan är tvertom öfvertygad om, nyttan af, att en hvar kände Grundlagarne; men att det må, såsom redan tillgått i Upsala, ske utan föreläsning öfver grunderne, hvarigenom, med bästa vilja i verlden, förvillelse icke kan undvikas.
Jag hemställer, huru ofta t. ex. någon hos oss på Riddarhuset så tolkat Grundlagarne, som Herr Cederschjöld, och detta kan blifva händelsen med flere Professorer.
I anledning af den siste värde Talarens vädjande till Ridderskapet och Adeln, huruvida någon af dess Ledamöter instämde i mina Grundlagstolkningarj får jag äran förklara, att tid fordras för stadgandet af opinioner i hvad ämne som helst, och att jag i detta, som i mycket annat, arbetat icke blott för det närvarande ögonblickets skull, utan fastmer för framtidens.
Jag återvädjar emedlertid till den värde Talaren, om han, då han första gången uppträdde på detta rum, hade samma erfarenhet i Grundlagens tillämpning, som nu; och om han icke finner, att det skulle varit tillfredsställande för honom sjelf, och angenämt för Ståndet, samt kraftigt bidragande till Riksdagens förkortning, om lian erhållit denna högre kunskap på annat sätt än genom de föreläsningar här in plenis blifvit hällne?
Vöre det icke väl om 56
Den 26 Junii f. m. sådant varit undangjordt vid Academien, innan Riksdagsmannakallet anträddes.
Herr von Hartmansdorff har, om jag rätt förstått honom, upplyst, att UppfostringsCommittéen ingått med en hemställning till K:gl. Maj:t af ungefär enahanda syftning sorn EkonomiUtskottets förslag , och derföre ansett detta öfverflödigt.
Men denna omständighet bör endast gifva oss mera tillförsigt till Utskottets förslag, hvilket vi derföre så mycket tryggare kunna bifalla.
Hans Excellence Herr Grefvert och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid EkonomiUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf.
Ropades Nej. Friherre
Jag får vördsammast äran erinra, att jag begärde Utlåtandet ytterligare hvilande på bordet, i fall det ej återremitterades.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, då ingen förenat sig med Friherre Boye i begäran, att ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare hvila, och 49 §•
Riksdagsordningen stadgade, att ett för andra gången föredragit Betänkande icke, utan på flere Ledamöters förenade begäran, finge å nyo bordläggas, kunde afseende ej göras å Friherre Boyes begäran; i följd hvaraf Hans Excel - Den 26 Junii f. ni. 57 lence framställde proposition till bifall å Utskottets Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottets den dennes afgifne, och den 22 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 135.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 81 förut meddeldte Betänkande, dels om tillägg i föreskrifterna rörande afvittringsverket inom Luleå Lappmark, och dels om behofvet af åtskillige åtgärder till förekommande af Lappska Folkstammens undergång.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 57 förut meddeldte Betänkande, rörande väckt fråga om förnyandet af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de Ekonomiska Författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 17 dennes under N:q i36 afgifne, och den 22 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o ()5 förut med - 58 Den 26 J u n i i f. m. deldte Betänkande, angående yrkad förändring i stadgandet om Lästeafgift för Fartyg, som förses med Turkiska Pass; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den i4 sist— lidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde luggas till Handlingarne.
ConstitutionsUtskottets den 5 dennes under N:o 33 aflåtne, och den 1 g derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets i Memorial under N:o 22, förut meddeldte Förslag till ändrad redaction af sednare punkten i i5 §.
Uppå af flans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln att, till den behandling 56 §.
RegeringsFormen föreskrifver, godkänna ConstitutionsUtskottels i förstnämnde
Memorial numera omarbetade redaction af sednare punkten i i5 §.
Yid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 10 dennes under N:o 35 aflåtne, och den ip derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Förslag till ett tillägg vid i5 §.
Riksdags - Den 26 Junii f. ra. % Ordningen, rörande Riksdagsmanna-valen för BondeStåndet; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den Behandling 56 §.
Å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den
xo dennes under N:o 34 aflåtne, och d. 1 g derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, med uppgift på de af samtlige RiksStånden godkände Grundlagsänd ringsförslag.
Jag tror mig böra fästa uppmärksamheten på nödvändigheten, att Ständerne i en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t förbehålla sig att framdeles, och sedan StatsUtskottet utlåtit sig öfver frågan ora Instruction för Revisorerne, få inkomma med deras beslut öfver den föreslagne och sedan sista Riksdag hvilande Grundlagsändringen i 68 §.
Riksdagsordningen, emedan jag befarar, att Kongl. Maj:t eljest skulle finna Sig liindrad, att låta ärendet hos Sig förekomma till afgörande.
Jag torde få bedja den siste värde Talaren närmare utveckla sin mening, emedan jag icke kan fatta, huru en Grundlagsfråga har sammanhang med någon åtgärd af StatsUtskottet. 6o Den 26 Ju ni i f. m.
Då den siste värde Talarens yttrande bevisar, att han icke varit uppe i sista Plenum, och icke eller uppmärksam på innehållet af sjelfva det nyss upplästa föredragningsämnet, torde jag få erinra, att Ridderskapet och Adeln förut beslutat, att frågan om förändringen i 68 §.
Riksdagsordningen skulle hvila, till dess den föreslagne nya Instructionen för Rikets Ständers Revisorer blifvit af StatsUtskottet granskad och derefter af Ständerne afgjord.
På det Kongl. Maj:t må kunna upptaga frågan, när den inkommer, anser jag nödvändigt, att Ständerne i underdånig skrifvelse anmäla skälet till dröjsmålet med 68 §:s afgörande, och förbehålla sig att dermed framdeles få inkomma.
Jag önskar derföre, att Ridderskapet och Adeln ville instämma i mitt förslag, och inbjuda MedStånden att deri deltaga.
Grundlagen innehåller ingen prasscriptionstid för Grundlagsfrågors afgörande, och öfverlemnande till Konungens sanction.
I den ordning de afgöras, öfverlemnas de till Kongl. Maj:t, och det är alldeles öfverflödigt, att, vid öfverlemnande af en grundslagsfrågas förbehålla sig, att få inkomma med en annan j ty det blir i alla fall, oaktadt ett sådant förbehåll, Kongl. Maj:t alltid obetaget, att begagna sin 5:te röst i Grundlagsstiftningen.
Den 26 J u n i i f. m. 6r Herr Crusenstolpe:
Det är första gången jag hör Friherre Cederström sätta sig emot en vördnadsbetygelse åt Kongl.
Vördnaden för Konungen bjuder, att Ständerne ej inkomma med ett Grundlagsförslag invid Riksdagens slut, utan alt hafva prevenerat derom, och torde jag dessutom få erinra, att Kongl. Majit vid sista Riksdag undandrog sig att yttra sig i vissa Lagfrågor, såsom försent inkomna.
Delta torde jemväl ådagalägga behöfligheten af det förbehåll, hvarom jag väckt fråga.
Den värde Talarens sista skäl bör icke föranleda till återremiss; ty derigenom skulle tiden än längre fördröjas, och äfventyret ökas, att icke få alls några Grundlagsfrågor afgjorda.
Då är det bättre få de nu beredde frågorna afgjorde, och risquera, alt frågan om 68 §. i Riksdagsordningen allena blir hvilande.
Det vore likväl önskligt, om någon af de bär närvarande Rådgifvarne täcktes yttra sin mening härom.
Jag har aldrig i detta ämne talat om återremiss, och då icke eller någon annan mig veterligen derom väckt påstående, lärer den ej heller komma i fråga.
Jag har blott åsyftat, att då ännu en i lagenlig form hvilande Grundlagsfråga återstår, Ständerne, vid öfverlemnande af de andra, skulle sådant anmäla hos 62 Den 26 Junii f. m.
Maj:t, för att kunna få äfven den i sinom tid upptagen till afgörande.
Då det är hvar enda Riksdagsman obetaget, att, intilldess RiksdagsTrumpeten gått, vända sig till ConstitutionsUtskottet med förslag i Grundlagsfrågor, och, om de bifallas, få dem till Thronell öfverlemnade, då tiden till deras afgörande inträffar, finner jag det oformligt, att Ständerne skola inkomma med anmälanden om hvad de tänka att framdeles göra.
Jag tror, att Friherre Cederström misstagit sig.
Här är ej fråga om något nytt Grundlagsförslag, utanom ett, som redan hvilat från förra Riksdagen, och hvars pröfning nu blifvit uppskjuten, intilldess Revisorernes Instruction blifvit afgjord.
Sjelf är jag visserligen en af dem, som högeligen interessera sig för att tvisten om
Revisorernes rättigheter måtte blifva slutad vid denna Riksdag.
Men derföre, att denna fråga ännu icke hunnit afgöras, anser jag ej de öfriga Grundlagsfrågorna böra förhindras i sin fortgång.
Jag tror ej heller, att Kongl. Maj:t vägrar gifva sin mening tillkänna öfver de Grundlagsfrågor, som anmälas, derföre att andra, hvilka med de förra icke ega gemenskap, ännu kunde återstå.
Något hinder för den föreslagne framställningen finner jag således icke möta hvarken hvad in - Den 26 J u n i i f. m. 63 neliållet eller behandlingssättet angår.
Men jag föreslår emedlertid, att StatsUtskottet måtte genom ProtocollsUtdrag anmodas, att skyndsamt inkomma med Utlåtande öfver Instructionsfrågan.
Så länge Ridderskapet och Adeln ej beslutat den Grundlagsförändring, som Herr Crusenstolpe synes åsyfta, tror jag ej, att en underdånig anmälan tjenar till något.
Beträffande deremot Herr von Hartmansdorffs nyss väckte Motion, så förenar jag mig deri, med anhållan om det tillägg, att StatsUtskottet måtte åläggas inom 8 dagar efter erhållen del inkomma med det äskade Utlåtandet, emedan tillräcklig tid dertill redan eges.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då den af Hr Crusenstolpe omförmäldte fråga, angående ändring i 68 §.
Riksdagsordningen, ännu icke blifvit af Rikets Ständer afgjord, torde det vara så mycket mindre skäl, att, i afseende å denna fråga, göra något tillägg uti Rikets Ständers blifvande underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majrt, som, i fall ett sådant tillägg gjordes, men frågan sedermera af något RiksStånd afslogs, och följaktligen förföll, man skulle blifva nödsakad uti en serskild Skrifvelse hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att frågan förfallit.
Hans Excellence ansåg derföre, alt, i det G4 Den 26 J u n i i f. m. skick frågan nu vore, det icke öfverensstämde med formen, att göra något tillägg; i följd hvaraf Hans Excellence blott hemställde, alt ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial måtte öfverlemnas till ExpeditionsUtskottet, med anmodan, att, i afseende på Kongl.
Majrts Nådiga Sanction å de i berörde Memorial upptagne Grundlagsändrings-förslag, uppsätta underdånig Skrifvelse till Kongl, Maj:t.
Jag kan icke instämma i det af Friherre Cederström till min Motion nyss föreslagne tillägg, utan anhåller vördsamt, att Motionen må oförändrad af Ridderskapet och Adeln bifallas, derest den icke skulle nu anses först böra hvila på bordet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att då hvarje ny Motion borde hvila på bordet, torde äfven den af Herr von Hartmansdorff nyss väckte böra, i händelse Ridderskapet och Adeln så behagade, derstädes hvila.
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelscr till Kongl. Maj:t: N:o 92.
¥ Den a6 J n n i i f. m. 65 N:o 93.
Angående hemmansdelars med olika nummer sammanslående under en Rök eller hemmansdel.
N:o g3.
Om bestämmande af vissa rättigheter för Prestman, som antagas till Lärare vid LancasterSkoIor, der minst ^5 barn njuta undervisning.
Med anhållan, om stadgande af uppgifne vilkor för competence till lediga sysslor inom Kongl. Postverket.
. N:o 95.
Med anhållan, att Wisby Hospitals-inkomster måtte tills vidare, för uppförandet af en ny Lazarettsbyggnad derstädes, till oförminskadt belopp få användas.
Angående ett förändradt sätt
För saltpeters transporterande.
Angående inrättande af ett Curhus i Söderhamns Stad.
N:o 98 Angående anslag af medel till kostnaderne vid IlÖgtsalig Hennes Kgl.
Höghet Prinsessan Sophia Albertinas begrafning.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 3o IL 5 66
Deh 26 Junii e. m.
Fredagen den 26 Junii 1829.
RiddarhusUtskottets den 26 sistlidne Maji afgifne, samt d. egde dennes e. m. på bordet lagde, Memorial i anledning af RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse , angående RiddarhusÄrenderne; samt verkställd granskning af samma Ärenders förvaltning, sedan sista Riksdag m. m. §• »• 1:0
Att i stället för den hitintills summariskt förda afräkningen med alla
Debitorerne för hvarje fond, en serskild räkning må upprättas med hvarje Debitor, samt ett HufvudConto för ingående , och ett för utgående, Balancen för hvarje år afslutas vid hvarje räkning.
Herr Stråle, Nils Wilhelm, anförde skriftligen: Uti Memorialet, angående RiddarhusÄrenderne, har RiddarhusUtskottet föreslagit den ändring uti det nu brukliga sättet till Räkenskapernes förande, att serskilde Conto för in- och utgående balancerne samt med hvarje Låntagare måtte föras.
Denna hemställan tyckes utmärka, att Utskottet icke erhållit ett redigt begrepp om det nu
Den 26 Ju ni i e. m. brukliga bokföringssättet, oeh jag anser mig derföre böra härom meddela Ridderskapet och Adeln åtskillige upplysningar.
Uti en räkenskap, på vanligt sätt inrättad, finnas: 1:0 Ingående BalanceConto» upptagande uti Credit alla skyldige personers namn och summan af deras skuld; uti Debet, hänvisning till CapitalConto; 2:0 InteresseConto, der äfven alla Debitorernes namn uppföras, och den ränta de för året böra betala utgör Credit, samt Debetsidan lemnar öfverföring till CapitalConto; 3:o
Då Bevillningsafdrag eger rum, måste detta upptagas uti serskild Conto, uti hvars Debet hvarje Låntagare uppföres och det Bevillningsafdrag han tillgodonjutit, samt Credit afförer slutsumman till CapitalConto; 4:o Serskild Conto med hvarje Låntagare, som uti Debet påföres dess skuld vid ' årets början samt räntan för året, och uti Credit godtgöres: 1:0 Bevillningsafdraget; 2:0 Inbetaide Räntor och Capital; och 3:o till påföljande året balanceras hvad af skulden vid årets slut återstår; samt slutligen 5:o Utgående BalanceConto, der åter alla Gäldenärernes, namn upptagas samt deras skulder vid årets slut, hvilket utgör Debetsumman, hvaremot Credit hänvisar till CapitalConto.
Då räkenskapen är mera invecklad och öfverföringar ifrån den ena
Debitorens räkning lill en annan Debitors före 5* - 68 Den 26 J u n i i e. ni. komma 3ro alla dessa Contos förande å serskild, ablad uödvändige; men redogörelsen för Riddarhusets fonder är i allmänhet så enkel, alt afräkningen med Debitorerne icke innefattar andre än ofvannämnde summor.
Detta förhållande har gjort den förenkling af räkenskapen möjlig, att i stället för ofvannämnde 5 serskilda Conto upprätta en Tableau, kallad afräkning med Debitorerne, deruti finnas serskilda columner för: ingående Balancen, Räntan föråret, Bévillningsafdraget, inbetaide Räntor och Capital, samt utgående Balancen; och livar och en af desse Columer motsvarar således till alla delar de serskilda Conto derigenom, att vid hvarje Columns slutsumma hänvisning lemnäs till CapitalConto.
Då Utskottet hemställt om den föreskrifts meddelande, att serskilda Conto för Balancerne och hvarje Debitor skola föras, synes således Utskottet hafva misstagit sig om nuvarande förhållandet, ty serskildte
Conto för desse poster finnas nu verkligen, ehuru formen är olika med den vanliga.
Utskottets hemställan skulle egentligen vara den, att, i stället derföre att in- och utgående Balancerne, InteresseConto och Bevillningsafdraget nu upptagas uti Columner, de skulle utskrifvas å serskilde blad i Hufvudboken, och att afräkningen med Debitorerne, i stället att såsom nu upptaga en enda rad för hvarje Debitor, måtte upptaga 2:ne sidor.
I hvad måtto räkenskapen härigenom blifver full - De» a6 J u n i i e. ro. ständigare eller redigare, torde Utskottet få svårt att utreda; utan lärer den enda följden blifva den, som livar och en lätteligen inser, att räkenskapens vidd ungefärligen so-dubbelt ökas, samt i följd deraf äfven Redogörarens arbete oeh åtgången af skrifmaterialier; ty 2.*ne sidor uti Räkenskapen upptaga nu vanligen redogörelsen för 10 Debitorer, hvilka eljest skulle hvar för sig fordra 2:ne sidor, och dessutom en rad uti hvardera af de serskilda Conto för inoch utgående Balancerne» Conto för Interesse och Bevillningsafdrag.
Dessutom innefattar den nu brukliga Tablauen serskilda Columner för obetalde räntor vid årets början och årets slut, genom hvilkas jemnförelse en lätt Öfversigt af förvaltningen i denna del vinnes, och denna fördel skulle genom förändringen gå förlorad.
Ämnet är visserligen i jemnforelse tned andra ärender af ringa vigt; men jag har trott mig böra upplysa förhållandet, öfvertygad derom, alt Ridderskapet och Adeln ej vill bifalla en förändring, som ej medförer någon förmån utan blott olägenhet; och jag kan åberopa flere i räkenskapers förande kunnige personers intyg derom, att den nu brukliga formen för Riddarhusets Räkenskaper är lika säker, som den vanliga, men medförer betydlig minskning uti räkenskapens Volum och redogörarens arbete. jo Den 26 Jun ii e. rn.
Hvarefter Herr Stråle tilläde mundtligen; På grund af de utaf mig nu gjorde anmärkningar mot Utskottets förslag, får jag vördsamt hemställa, om Ridderskapet och Adeln skulle, finna för godt bevilja återremiss, eller genast afslå förslaget.
Grefve Mörner, Carl: De Ledamöter, som haft räkningarne till granskning inom Utskottet, hafva anmält, att åtskilige svårigheter vid granskningen skola mött genom nuvarande räkenskapssätt, och derföre föreslagit en annan method, som skulle lätta denna granskning.
Huruvida Ridderskapet och Adeln vill godkänna Utskottets förslag eller icke, beror naturligtvis på Ridderskapet och Adeln, men om återremiss beviljas, blir Utskottet i tillfälle att öfverväga de af Herr Stråle gjorde anmärkningar.
Herr von Hartmansdorff, Augast: Sedan Herr Stråle upplyst förhållandet, har jag dervid ingenting annat alt tillägga, än, att om man skulle förändra räkenskapssättet, på sätt Utskottet föreslagit, kunde man likväl, vid räkenskapernes granskning, icke undgå att summera, och de granskande Ledamöterne fingo då lika mycket att göra, sorn vid det nu varande förhållandet.
Jag anhåller således äfven om afslag å Utskottets förslag.
Den 26 J un i i e. ra. 7i Herr Stråle:
Jag tror mig böra upplysa, att nuvarande bokföringssätt varit nyttjadt vid Riddarhuset mera än 20 år, och vid alla de förflutne
Riksdagarne hafva räkenskaperne undergått sträng granskning, utan att någon anmärkning deremot blifvit gjord.
Det har då ej befunnits i någon måtto försvåra granskningen.
Möjligen är det vanan vid en viss form för räkenskaper, som föranledt de Utskottets Ledamöter, hvilka granskat räkenskaperne, att anse den nu brukliga formen mindre fullständig; men så snart en närmare granskning deraf företages, tror jag hvar och en skall finna, att den är lika säker och tillförlitlig, som den vanliga, endast med den skillnaden, att den innefattar en mindre volum, och medförer en lättare öfversigt.
Jag är också en bland dem, som funnit många olägenheter vid det nuvarande räkenskupssättet.
Vid all räkenskapsföring måste formen nödvändigt vara sådan, att Räkningen controllerar sig sjelf.
Detta är ej förhållandet med den nu varande.
Detta har jag bort upplysa, och jag vet ej, hvarföre Ridderskapet och Adeln skall behålla en otjenlig form, som ej af någon annan Räkenskapsförare brukas.