Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enl. hvad jag förnummit, lärer den första omröstningen i förstärkt StatsUtsk. komma att försiggå om Fredag i nästa vecka.
Om så är, inträffa dessförinnan 3:ne plena i nästa vecka, ett om Måndag, ett om Onsdag och ett om Thorsdag.
Det är således all anledn., att denna fråga skall hinna afgöras innan Fredagen, då hon först skulle kunna förekomma i förstärkta StatsUtsk.
Derigenom synas alla farhågor ronde detta ämne vara undanröjda.
Farhåga har jag ingen i detta afseende; men en önskan har jag, att voteringen måtte få försiggå så snart som möjligt — heldre om Tisdag än Fredag, och heldre om Måndag än om Tisdag.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han i anledn. af Hr von Ilartmansdorffs framställning
Ange nämna, att ytterligare val af suppleanter i förstärkta StatsUtsk. komme att hos R. o. Ad. förrättas nästa Mändag e. m., samt att det sedermera blefve beroende på Ordf. i förstärkta StatsUtsk. att sammankalla detsamma när han funne tiden dertill lämplig och att godkände voter:s-propos:r från RiksStm inkommit.
Hr Landtm, hade i detta afseende samtalat med ordf. i ordinarie StatsUtsk. som ansett
Fredagen kunna blifva en lämplig dag för förstärkta StatsUtsk:s sammanträde, men något beslut derom vore Hr Landtm, veterligen ej fattadt.
Beträffande åter det nu föredragna mern., så kunde bordläggningen icke förvägras, då den derom af 2:ne ledamöter gjorda begäran ej blifvit återkallad.
Vidare föredrogs, men lades, på begäran af Gr:ne Lagerbjelke, Gustaf, och Sparre, Erik, ånyo på bordet StatsUtsfcs i gårdagens plenum bordlagda utlåt.
N:o 212, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 171, ang:de nedsättning i arrendet för kronosäteriet Boda.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 213, i anledn. af väckt motion om förlängning af betalningstiden för ett, i anseende till hagelskada, meddeladt undsältningslån.
Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 23, i anledn. af väckt motion om tillsättande af en comité såväl för granskning af ett utaf
Hr Stjernsvärd, Gust. Maur., afgifvit förslag till landtför - Den 22 Jnni e. m. 227 svarets organisation, som för utarbetande af ett fullständigt utlåt, om hela försvarsverkets lämpligaste ordnande.
Föredrogs men lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., Frih.
Haab, Adam Christian, m. fl. ledamöter ånyo på bordet LagUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum pä bordet lagde betänkm och utlåt.
N:o 52, i anledn. af K.
M:s nåd. proposm N:o 11, ang:de vissa lagbestämmelser med afseende på enskilde banker; N:o 33, i anledn. af väckta motioner om stiftande af en lag emot uppror och olofliga sammankomster; samt N:o 54, i anledn. af gjorda anmärkmr mot Utsk:s betänk.
N:o 26, öfver K. M:s nåd. propos.
N:o 15, med förslag till förordning, ang:de förlags-inteckning.
Föredrogs LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde mern.
N:o 55, med förslag till sammanjemkning af de inom HiksSt:n fat* tade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt.
M:s nåd. propos. med förslag till lag om aktie-bolag.
Jag kan ej erinra mig, huruvida detta tillägg blifvit fogadt vid den K. propos. såsom villkor för densammas antagande.
Om så är nödgas man väl rösta deröfver i förstärkt LagUtsk.; men i annat fall skulle detta tillägg, såsom endast af 2:ne
Stånd beslutadt, komma att förfalla, och då sluppe man att välja ett förstärkt LagUtsk., och förspilla tiden med sådana småsaker.
Gr. Lagerbjelke, Gust.: K. M:s ifrågavar. nåd. propos. är af 2:ne Ständ bifallen, men af de 2 öfriga Stånden afslagen; hvaremot dessa båda sednare
Stånden beslutat en kontrapropos. innehållande ett förslag, som, i öfrigt fullkomligt lika med den K. propos. endast derifrån afviker genom det tillägg hvarom Hr von Hartmansdorff talat.
Det är sålunda af 4 Stånd afgjordt, att en lag i detta fall skall stiftas; men 2 Stånd hafva sagt att den skall afgöras i likhet med den K. propos., och de 2 andra Stånden hafva sagt likaledes, men med detta omtalade tillägget.
Denna sak måste således afgöras, så vida ej en lag skulle få förfalla, som är af alla 4 Stånden beslutad att stiftas.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkände den i LagUtskis mern.
N:o 55, föreslagna voteringspropos.
LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 56, i anledn. af väckte motioner om dels indragning af kämners- lagmans- och riddaresyne-rätterne, dels ock förändring af vissa domsto 15* - 228 Den 22 Juni f. m. lars organisation, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt på begäran af Hr von Hartmansdorff, Äng. och Gr. Lagerbjelke, Gust.
Palmstjerna, Garl Otto, uppläste följande motion.
St. funnit för godt att icke antaga Hr Rosenblads förslag i afseende på bevillnings- taxeringen af fastigheter, men det olika förhållande, hvilket förefinnes emellan de län, der jorden är taxerad till sitt verkliga värde och dem, hvarest den knappt är taxerad till hälften, synes påkalla en nödvändig rättelse; så anhåller jag alt för sådant ändamål få framställa ett sätt att slutligen komma närmare sanningen och rättvisan, än man för närvarande härutinnan är.
Om man jemför försäljningsvärdena uti orterne med taxeringsvärdena och gör en beräkning af den tillökning som i taxeradt jordvärde skulle uppstå, i händelse taxeringen öfverensslämde med verkliga värdet, så skulle man få se att denna tillökning uppginge till minst 200 millioner.
Med ett sålunda rättadt texeringsvärde kunde egare-bevillningen på hvarje 1000:de nedsättas och jemnlikhet uti denna beskattningsgren vinnas.
Men en dylik åtgärd kan svårligen ske af R.
St. omedelbarligen, och ej heller af K.
M. beredas utan R.
St:s derom gjorde begäran.
Jag föreslår derföre: att R.
St. måtte genom und. skrifvelse hos K. M. anhålla, att K.
M. täcktes låta infordra, från alla domsagor i riket, uppgifter på de egendomsköp å hvilka lagfart egt rum under sednaste 5 åren; samt låta jemföra köpesummorne uti dessa uppgifter med de i taxerings-längderne uppförde värden för samma hemman och lägenheter, hvilka uppgifvits hafva gått uti köp, och uträkna beloppet af skilnaden för hvarje köp; samt att derefter K.
M. täcktes låta uppgöra en beräkning, som utvisar hvad summan af taxerad jordegendom inom hvarje län skulle utgöra, om samma egendom vore taxerad i öfverensstämmelse med det verkliga förhållandet, som förenämde skillnads-uträkningar beteckna för länet i det hela.
Om dylika beräkningar tillvägabringas, blifva R.
St. vid en annan riksdag i tillfälle alt bestämma minimi-tariffcrne för taxeringen af jordegendomsvärdet inom länen med sakkännedom och noggrannhet, samt i rättvist förhållande länen emellan, hvilket annars torde vara ogörligt.
Jag anhåller om remiss af detta förslag till Bevilln.Utsk.
Då det lider så nära till riksdagens slut, vill jag icke begära denna vigtiga motions bordläggande, utan önskar tvertom all framgång åt densamma, emedan den bestämdt kommer att bereda möjligheten af en bättre egendomarnes taxering.
Slen jag beder att till Dtsk. få beledsaga denna motion med en anmärkning.
Det händer nemi. i ganska många orter att de flesta egendomsköp ske från föräldrar till barn för mindre än halfva värdet, nemi. då föräldrarne förbehålla sig vissa un - Den 22 Juni e. m. 229 dantagsförmåner, ofta till ej ringa belopp.
Jag anhåller att detta förhållande måste bemärkas, så att ej derigenom må komma i fråga någon vilseledning i uppfattningen af rälta köpesummevärdet.
Ingalunda motsättande mig en återremiss, anhåller jag blott alt få yttra mig, då målet återkommer; ty jag kan ej a priori instämma i hvad de båda värde talarne önskat.
Remitterades till Bevilln.Utsk. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne utlåt, och mern., nemi. från Stats-Ut skottet:
N:o 207, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 124, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens
S:de hufvudtitel: N:o 208, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 125, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 9:de hufvudtitel; N:o 209, i anledn. af väckt motion om ersättning af allmänna medel lill innebyggare i Refsdahls härad för genom öfversvämning liden skada å växande gröda; Stats- och Be vill nings-Utskotten : N:o 32, i anledn. af RiksSt:ns beslut, rörande utlåt.
N:o 16, ang:de väckte motioner om folkskoleafgiftens fortsatta utgörande, samt om meddelande af närmare bestämmelser dervid; N:o 43, i anledn. af gjorde anmärkn:r mot utlåt.
N:o 15, ang:de ersättning åt skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus J. S.
Freese för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks kronoutskylder; samt Stats- och Banko-Utsk:n: N:o 34, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för myntoch kontroll-verken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 e. m.
In fidem protocolli, Albert Munck. 230 Den 26 Juni.
Måndagen den 26 Juni 1848.
Justerades 9 prot.utdr. för den 22 dennes samt pleni-prot:n för d. 3 dennes f. och e. m.
Hrr Electorers listor vid val af ledamöter i Bevilln.-, Banko-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskm, och hade dertill blifvit utsedde i Be vill ni ngs-Utskottet: efter N:o 243, Frih. von Roxendorff, fullm.
Raab, Adam Christian; lNT:o 1,582, Hr Steuch, Mathias.
Banko-Utskottet: efter N:o 120, Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, och N:o 2,320, Hr Akerman, Fredrik; N:o 1,841, Hr von Heland, Isak Fredrik; och N:o 2'283, Hr Akrell, Carl. Lag-Utskottet: efter N:o 2,195, Hr Edelstam, Fabian: N:o 1,566, Hr Kröningssvärd Carl Gustaf. Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: efter N:o 77, Frih.
Rehbinder, Fredrik Wilhelm; N:o 1,721, Hr Ingelotz, fullm.
Adelsvärd Erik August Adolf.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.Utsk., att inträda under ordinarie ledamot lNT:o 1,421, Hr Insenstjerna, fullm.
Sparre, Johan Alexander Artemis, beviljad 3:ne veckors ledighet från den 20 dennes; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,222, Hr Linroth, Carl Johan Gustaf. Upplästes ett af Gr. Posse, Erik, inlemnadt sålydande mern.:
Af^tjenstegöromål hindrad att deltaga uti II.
St:s Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s förhandlingar, får jag, som utaf II. R. o.
Ad:s Hrr Electorer blifvit utsedd till Ledamot af nämnde Utskott, anhålla alt ifrån berörde befattning varda entledigad; dock med bibehållande af min riksdagsmannarätt.
I anledn. häraf blefvo Hrr Electorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade, att utse en ledamot i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. efter Gr. Posse.
231 Med tillkännagivande, att Ordf:n i BankoUtsk. anmält behofvet af flere suppleanter för ledamöterne i förstärkta BankoUtsk., hemställde Pir Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade utse 10 ytterligare
Suppleanter för ledamöterne i detta förstärkta Utsk. samt företaga detta val nästkommande Lördag, hvilket bifölls.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 14 och 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 13, med förslag till voter:s-propos:r, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, i afseende å mern.
N:o 5, rör:de ett tillägg till 72 § Reg.F.
Hvad fördel som vunnits genom det af Hr von Hartmansdorff första gängen frågan förevar, begärda uppskof med detta mål, lemnar jag derhän.
Han uppträdde då såsom sjelfvald jfullmäktig för en af Hrr Talmän pä det denne, som då var frånvar., måtte kunna hinna återkomma för att med de närvar, öfverenskomma.
Jag trodde då likså väl som nu att grundlagens bud vore det enda rättesnöret för RiksSlm åtgärder.
Jag har då svårt att fatta hvarifrån Utsk. tagit sig den friheten att tala om praxis.
Om missbruk skett, är grundlagen derföre icke ändrad.
Grundlagen kan icke tolkas i annan ordning än grundlagen bestämmer förändringar deraf.
Det är således tydligt att hvad grundlagen i 81 och 51 §§ af Reg.F. stadgar, ovilkorligen skall tillämpas; missbruk må deraf hafva skett och en eller flere gånger blifvit godkändt eller icke godkändt af R.
Nu innehåller 56 § Reg.F. uti dess 2:dra mom. följande: ”Göras åter i RiksStms plena emot Ulsk:s yttrande anmärkmr ; blifva de, hvilka hvarje RiksStånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Const.Utsk. hänvisade.”
Utsk. har då att sammanjemka meningarna, men om det icke lyckas, utan något Stånds tankar blifva frän de öfrigas skiljaktiga och samma
Stånd icke vill med de öfriga sig förena, så skall Utsk. förstärkas till en Nämnd som genom omröstning afgör, om det af Utsk. gjorda förslaget skall oförändradt bibehållas eller om det skall undergå jemkning genom någon af de utaf särskilda Stånden uttryckte gemensamma tankarna.
Men ovilkorligen skall det sålunda beredda förslaget hvila till afgörande vid nästa riksdag.
Nu hafva vi deremot fått en voter.-propos., hvarigenom, i fall nej vinner, något förslag icke kommer att hvila, åtminstone har jag så fattat meningen med det af Utsk. begagnade uttryck: ”Vinner nej, anses det föreslagna tillägget icke böra i grundlagen inrymmas.”
Är detta åter icke meningen, så är den föreslagna voteringen alldeles onödig och det förstärkta Utsk. kan väl bespara sig densamma, ty ligger förslaget ändå qvar, kan ingen menniska hindra nästa sammanträdande R.
St. att godkänna förslaget i trots af en nu utaf ett Ständ uttryckt gemensam tanke att det icke bör i grundlagen inrymmas.
Jag tillstyrker således R. o. Ad. att ogilla Const.- Utsk:s nu förevar, betänk.
Härvid förekommer dessutom den besynnerligheten att sedan Utsk. i betänk.
N:o 5 inbjudit BondeSt. att med de öfriga sig förena, men denna inbjudning icke blifvit antagen, så föreslår Utsk. en votering; Utsk. var likväl icke 232 Den 26 Juni. berättigadt att göra en sådan inbjudning, ty BondeSt:s anmärkn. innefattar icke något sådant yrkande om jemkning i Ulsk:s förslag som kunde leda till inbjudning hvarken till de öfriga Stånden att förena sig med BondeSt. eller till det sednare att förena sig med de förre.
BondeSt:s beslut står i rak strid med de öfriga.
Utsk:s skyldighet hade dä varit att underrätta BondeSt. att Utsk. icke kunde fästa uppmärksamhet pä Ståndets gemensamma tanka, enär detsamma stod i rak strid mot 56 § Reg.F. Förberörde mern.
N:o 5 Lief af öfrige RiksSt:n lagdt till handlingarne, ehuru det jemväl bordt blifva ogilladt.
Hade jag varit närvar., när detta ärende hos R. o. Ad. föredrogs och fått kasta en aldrig så flyktig blick på mern., hade jag föreslagit att det skulle ogillas med anmärkn. att Utsk. icke haft rätt att göra dylika framställningar till RiksStm.
Men då detta icke skedde och i det skick saken nu är, tror jag det bästa vara att afslå förslaget och förständiga Utsk. att R. o. Ad. icke ämnar utse ledamöter i förstärkt
Utsk. för alt afgöra denna fråga och anhåller jag om propos. derå.
Vid föreg, riksdagar-, isynnerhet vid den sista, har varit mycken tvist huruvida ett af Utsk. framlagdt förslag till grundlagsförändring skall, fastän det blifvit af något Stånd underkändt likväl ovilkorligen blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid påföljande riksdag.
Vid 1834 års riksdag fattade R.
St. en annan mening derom än dåvar.
Det beslöts då att votering skulle kunna äga ruin äfven i afseende på förslag lill grundlagsförändringar dervid endast ett
Stånd kommit att fatta ett så alldeles olika beslut emot hvad de tre öfriga Stånden jemte Utsk. ansett böra stadgas att det innebure afslag derå.
Men många hafva lika väl sedan den tiden hyst tvifvelsmål om det välgrundade och grundlagsenliga i detta R.
Vi hafva ock nyss hört en talare som är af alldeles motsatt mening.
Jag måste tillstå att jag uti de af Utsk. citerade grundlagsstadganden, 81 § Reg.F. och 29 § 1 mom.
Riksd.Ordn., icke kan finna något stöd för Utsk:s mening, att en sådan votering skulle kunna äga rum som den Utsk. föreslagit.
Hvad 56 § Reg.F. åter angår, hvilken jemväl blifvit af Utsk. citerad, så är den ganska lång och innehåller flera invecklade meningar.
Dä den nu innehåller det enda stödet för Utsk:s berörde åsigt, så hade det, enl. min tanka, varit både nödigt och nyttigt att Utsk. åtminstone för deras räkning, som velat göra sig reda för saken, ur grundlagen citerat de meningar eller ordställningar hvarpå Utsk. grundat sin åsigt och att Utsk. deraf dragit sina slutsatser på ett sätt som gjort det klart för hvarje ledamot af RiksStm att Utsk. haft rätt.
I annat fall kan jag icke hnna annat än att Utsk:s mening svårligen kan göra sig gällande, åtminstone inom detta Stånd.
Men då jag icke tilltror mig att kunna tolka grundlagen på ett sätt, som strider tvärtemot den mening som Const.Utsk. uttalat, åtminstone icke förr än jag tydligen sett hvarpå Utsk. stödjer denna sin mening, så anhåller jag att R. o.
Ad. ville återremittera betänk, på det att Utsk. måtte blifva i tillfälle att utveckla sina skäl i frågan, hvilket visserligen icke skett i Den 26 Juni. 233 förev. betänk., som endast innehåller ett naket åberopande af grunlagens stadgande, utan att Utsk. aktadt nödigt att derutur fullständigt citera hvad Utsk. ansett tala för dess åsigt.
Jag tillerkänner visserligen icke Const.- Utsk. den rättighet, som den siste värde talaren velat gifva, det.
Utsk. äger lika litet som II.
St:r rätt alt annorlunda tolka grundlagarna än deras bokstafliga lydelse innehåller på sätt uti 83 § Reg.F. tydligen stadgas.
Utsk. hade således absolut efter deras lydelse bordt tillämpa BondeSt;s gemensamma tanke, som innefattade afslag å det af Utsk. afgifna grundlagsändringsförslag.
Men nu innehåller 66 § Reg.F., (som Frih.
Palmstjerna rätteligen säger är vidlyftig) i slutet: ”varde Const.Utsk., genom val af RiksSlms plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåt, hvile sedan till R.
St:s afgörande, som ofvan sagdt är.”
Alltså kan ingenting komma under förstärkt Utsk:s pröfning, som icke efterlemnar sig ett förslag, såsom hvilande till påföljande riksdag.
Det nu förevar, betänk.
N:o 13 innefattar likväl att ifall nej vinner, kommer intet att hvila eller såsom det heter ”att det föreslagna tillägget icke bör i grundlagen inrymmas.” Jag kan derföre icke instämma uti Frih.
Palmstjernas begäran om återremiss i ändamål att lemna Const.- Utsk. tillfälle alt framställa sina skäl.
Cederström nyss upplästa mening innefattar, att det förstärkta Utsk. äger genom samfäld omröstning skiljaktigheterna förena.
Denna del af § har Const.Utsk. ansett mera bindande än det efterföljande af meningen, dervid Frih.
Cederström hufvudsakligen fäst sig.
Då nu nämnde värde ledamot uppfattar grundlagen pä ett sätt och Const.Utsk. på ett annat, önskar jag att detta Utsk. mätte komma i tillfälle att utveckla sina skäl:
Cederström har nu tämligen utförligt utvecklat sina och torde man derföre böra bereda Utsk. rådrum att sig närmare förklara, hvarigenom frågan sluteligen kunde af R. o. Ad. bättre bedömas än nu, då saken blifvit af Utsk. så knapphändigt behandlad.
Vid en återremiss kan ingenting förloras, ty riksdagens längd beror icke på denna frågas mer eller mindre skyndsamma afgörande och då ser jag icke det ringaste hinder för en återremiss.
Några andra voteringar för förstärkt Const.Utsk. äro icke beslutade och någon ledamot deruti är icke ens vald.
Således finnes ingenting som påskyndar frågans afgörande, ulan Const.Utsk. kan i all maklighet besvara återremissen i fall den nu beviljas.
Jag hade verkligen icke föreställt mig alt jag skulle få höra en sådan slags tolkning som den Frih.
Palmstjerna nyss gjorde, då han stannade vid ordet ”förena,” hvilket i texten icke har annat skiljetecken efter sig än ett komma.
Han säger att Const.Utsk. hållit sig vid frasen ”skiljaktigheterna förena” men icke läst .slutet af §, der det heter att det dymedelst fullständigt beredde utlåt, sedan skall hvila till R.
St:s afgörande "sorn 234 Den 26 Juni. ofvan sagdt är.”
Det kan väl ej kallas alt riktigt tolka en grundlag som bokstafligen skall tillämpas att stadna vid ett komma.
Man måste vara så god och läsa punkten till slut.
Cederström har frågat, hvartill det tjenar att begära det uppskof hvarom jag anhöll då frågan sednast förevar och som R. o. Ad. då beviljade.
Min mening var att undvika tvist.
Det finnas tvänne myndigheter för grundlagens tolkning nemi. först Talmännen och i sista handen Const.Utsk. Om Talmännen och Stånden blifva sig emellan ense, så kommer frågan icke till Const.Utsk.
Då har man besparat tid, emedan man icke nödsakats gå till sista instansen.
Detta hoppades och åsyftade jag, men har saken så utfallit att PresteSt. förklarat ifrågav. förslag till grundlagsändring böra hvila, utan omröstning, så är stridighet mellan Ståndens beslut redan gifven, och Const.- Utsk:s mellankomst måhända oundviklig.
Jag anhåller att Ridd.- Sekret. ville upplysa lmruv.
PresteSt:s beslut utfallit, sä vida någon officiel underrättelse derom ankommit.
I anledn. häraf upplyste lindert.
Ridd.-Sek re t. att, enl. ankommet prot.-utdr., PresteSt., som ansett Utsk:s ifrågavar. förslag till grundlagsförändring vara, genom 3aie Stånds sammanstämmande beslut, antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, ogillat Utsk:s uti förevar, mern. framställda votens-propos.
Händelsen är den så vidt jag fattat saken rätt, att 2:ue Stånd, Borgare- och BondeSt., godkänt voter.-proposm, hvadan enligt deras beslut, frågan skall hvila och således icke medgifvit någon votering.
Om nu R. o. Ad., såsom Frih.
Cederström påyrkat, jemväl beslöte att frågan skulle hvila, hvad blefve dä följden?
Jo att två Stånd stannade mot två.
Hur skall en sådan tvist rörande en grundlagsfråga kunna slitas?
För min del anser jag oss böra undvika en dylik strid mellan St:n.
Svårligen lärer hon kunna undvikas annorlunda än derigenom, att man, på sätt Frih.
Palmstjerna uppgifvit, återremitterar detta betänk, till Const.Utsk., hvilket såmedelst blir i tillfälle att genom förnyad framställning till Stånden söka åstadkomma någon förening dem emellan.
Man frågar huru sådane stridigheter kunna uppkomma sedan grundlagen gällt i mänga år.
De härleda sig, såsom R. o. Ad. nogsamt vet, af den otydlighet för att icke säga stridighet som förefinnes mellan 56 och 81 §§ Reg.F. angrde grundlagsfrågors behandling.
Vid förliden riksdag var samma fråga före.
Jag afgaf då ett yttrande som jag anhåller att nu få uppläsa, emedan det är så tillämpeligt på förevar, öfverläggning, att knappast namnen på de af mig då omnämnde talare behöfva förändras eller borttagas, såsom t. ex. Frih.
Cederströms namn hvilket jemväl deruti förekommer.
Härefter uppläste talaren ett sitt sidan 447 i 8:de delen af R. o. Ad:ns prot. för sistlidne rikdag förekommande anförande hvarefter talaren fortfor:
Af hvad jag nu haft äran för Eder uppläsa håfven J, mine Den 26 Juni.
235 Hrr, inhemtat den mening jag om saken hyser, eller att om 3 Ständ förklarat ett grundlagsändringsförslag böra hvila, skall det ske, men om blott ett Ständ gillat förslaget bör det, lika som när två Stånd stan nät emot tvä, förfalla.
Denna min mening gillades vid förliden riksdag af detta Ständ och slutet blef att man vid samma riksdag, då ett grundlagsförslag väcktes, röstade hos R. o. Ad. om frågan huruvida det skulle hvila eller ej.
Nu är samma fråga åter före och Stånden af skiljaktiga meningar derom.
Jag önskar och hoppas att Utsk. må kunna uppgöra ett tillfredställande bemedlingsförslag; åtminstone bör Utsk. försöka det innan R. o. Ad. skrider till sitt beslut, hvilket i fall det utfaller så att två Stånd stanna emot två i fråga om sjelfva formen, vore ganska menligt.
Jag anser följagteligen, pä sätt jag från början yrkat, att återremiss bör ske, på det att Utsk. åtmindstone må komma i tillfälle alt framlägga skälen för sin åsigt, hvilket det nu icke gjort, utan, såsom Frih.
Palmstjerna yttrat, endast åberopat vissa §§ i grundlageu.
Jag anhåller att Hr von Hartmansdorff ville frikalla mig från att hafva gillat RondeSt:s beslut i denna fråga, då jag ogillar hvarje beslut som fattas öfver en grundlagsfråga vid den första riksdagen.
Grundlagen förbjuder nemi. uttryckligen att då deröfver besluta, ehuru det må vara tillåtet att derom öfverlägga.
Likaså är det oriktigt att anställa votering deröfver huruvida ett väckt grundlagsändringsförslag skall hvila eller icke.
Man får icke förblanda dem med allmänna riksdagsfrågor.
De frågor af sistnämnde beskaffenhet, som kunna förfalla, skola förfalla, och kunna således endast i det fallet komma till förstärkt Utsk. att de måste afgöras.