Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BancoUtskottet till Riksens Ständer vördsamligen öfverlemnat.
Om jag, efter all min förmåga, vid alla tillfällen sökt afböja Banco-Sedel-stockens förökning i disproportion emot den redbara Fonden , finner jag likväl nu vigtiga och pressanta skäl förevara att, likasom förra gången, då fråga var om ett tillfälligt biträde af Riksens Ständers Bank åt Götha Canal, för densamma vördsammast tillstyrka ett förddbbladt
Discontlån; dock så att detsamma må blifva temporairt, eller till dess CanalDirectionens ansökning om ett offentligt, till detta af Konung och Ständer sanctionnerade stora företags fortsättning, till hela sin vidd, hinner blifva granskad och behörigen reglerad.
Det är icke egentligen i faveur af Götha Canal, som denna hastiga undsättning af Riksens Ständers Bank nu tillstyrkes, utan i afsigt att månge idoge Näringsidkare, som tillitat CanalDisconten om lån, snart och hastigt räddas må, hvilkas lån nu uppsägas och Den 3 Juni, 31 till omsättning förmenas, då de circulerande 3 procents sediarne och assignationerne, vid en oförväntad misscredit och farhåga, allmänligen till inlösen presenteras.
De värde Ledamöter, som nitälskat för Jordbrukare, och för dem velat befordra förlags-tiligångar, böra consequent agera, och icke stjelpa, då föremålet är att upphjelpa reproducerande Näringar.
De, som i synnerhet hafva corresoondance på Östergöthland, måste känna ortens jemmerskri öfver den hastigt hämmade penninge circulationen.
Det hörer till det tvistiga Canal ämnet, att öfverlägga, om 3 procents-sedlar ytterligare circulera böra, el^cr lånbiträden bokföras och afskrifvas, samt huru all öfverdrift i Canal-rörelsen förekommas må.
För det närvarande anhålles om Eders Excellences proposition till bifall å Höglofi, BancoUtskottets
Betänkande om ett förökt
Discont-biträde af 800,000 R:dr Banco.
Erfarenheten har visat, att hvarje gång Banken gjort biträde, har Myntet försämrats och derigenom varupriserna stegrats, således en indirect beskattning på Folket, särdeles penninge-löntagare och andra, som lefva af penninge-rentor; enligt sakens natur, skall detsamma hända nu, att den oskyldige således kommer att lida och bidraga till den oförsigtiges räddning, som satt sig i större skuld än han mägtar betala, är ganska klart; dock är det en antagen principe, att man ofta nödgats fördraga ett mindre ondt, för att förekomma 32 Den 3 Junk ett större; här måste således offer göras.
Det* ta ämne är således af yttersta vigt och fordrar en ganska mogen öfverläggning.
Så länge Götha CanalDirection sty.t Verket enligt Reg. lementet, har Staten ej haft rättighet inblanda sig i deras administration, men helt annat är förhållandet nu, sedan nämnde
Direction anmält, att företaget icke kunde verkställas utan ett öfver Statens krafter stigande bidrag, att deras penningverk vore i den ställning, att undsättning af Banken endast kunde hindra de mest hotande olyckor för enskildte personer, och sedan jag genom särskildta yttranden här i Ståndet hört, att misstroende till CanalDisconlen gjort, att de, som för 3 procents sedlar äro creditorer, i denna Discont uttagit sina capital och insatt dem i andra Disconter.
I anledning häraf får jag således underställa till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om det icke blir eu nödvändighet, innan man täger något beslut, att göra sig underrättad om Canalverkets activa och passiva tillstånd, samt Herrar Banocfullmägtiges yttrande huruvida, utan våda för Bankens credit, det nu begärda understöd kan beviljas.
Vi håfve väl Utskottets tillstyrkande, men alltid har varit brukligt, att Fullmägtige blifvit hörde öfver sådana ämnen, som angå biträde af Banken.
Fullmägtige äro ansvar underkastade, men Utskottet icke så.
Af dessa skäl begär jag, enligt 49 §.
Riksdagsordningen, att detta Betänkande ytterligare måtte blifva
Den 3 1tim. blifVä liggande på Bordet, tills dessé hu nantilde upplysningar hunnit inkomma.
Detta Friherre Stael von Holstein:
Yttram de hade blifvit afbrutet genom ankomsten af en Deputation ifrån det Hedervärda Bondeståndet; anförd af RiksdagsFullmägtigen från Elfsbörgs Län; Änders Danielsson, hvilken Upp-, lästé ett PrOtocollsUtdrag af denna dag; hvarigenom tillkännagafs, att BondeStåndet; med anledning af ConstitutionsUtskottets, uppå Riksens Ständers anmodan; upplysningsvis lemhade Utlåtande af den 2 Juni; beslutit att; lika med Höglofl.
Ridderskäpet och Adeln j göra gällande sin i Regeringsformen stadgade rättighet; att alla sedan föregående gine Riksdagar hvilande, lagligen beredda Grundlagsfrågor vid innevarande Riksdag upptaga.
Sedati Deputåtionen afträdt, upplästes étfc från Vällofl.
BorgareStåndet nyss ankönimet FrotocOllsUtdrag af denna dag, uti hvilket tillkännagafs, att BörgareStåndet bifallit BancoUtskottets
Betänkande rörande en utvidgad
Disconträtt i Banken för Götha CarialDiscont; med antagande af det alternätiv, som utsätter summan till 800,000 R:dr.
Ridd, 0, Aå, Prof. N:o S< & ! 34 Den 3 Juni.
Sedan härefter Friherre Stael von HoLtein fortfarit till slut med sitt yttrande, uppläste Herr Ankarloo, Olof, följande:
Som all penningförsträckning ifrån Ban* ken till Götha Canal, eller dess Discont, förutsätter en tillökning i Sedelmassan, utan att Bankens soliditet i samma proportion ökas} hvaraf också följer, att all tillökning i sedelmassan ofelbart skall nedsätta Bancoredlarnes värde under det de nu äga i allmänna mynt-opinionen, och hvarigenom alla de, hvilkas inkomster äro i en viss bestämd numeraire, alltid skola blifva lidande} på den grund och med dessa skäl vågar jag icke tillstyrka, att någon annan försträckning af Banken till Götha Canal eller dess Discont må ske, än i den proportion, som Bankens soliditet kan ökas.
Grefve Lilliencrantz-.
Aldrig har jag utan den ovillkorligaste nödvändighet yrkat utgilvandet ai sedelmynt utan valuta, och aldrig skall jag i sådan väg förtjena förebråelse.
Tillräckligen har jag visat, hvarföre den nu föreslagna tillökning i Götha CanalDirections
Disconträtt i Banken är af yttersta angelägenhet.
Jag behöfver endast tillägga, att ett uppskof härmed torde hafva samma verkan, sorn ett alslag , och misstaget för sent märkas.
Hvad Fullmägriges hörande angår, så försummas det ingalunda vid beslut, som röra ett Den 3 Juni. 35 Fortfarande anslag} men vid detta tillfälle, då fråga Varit om ett tillfälligt understöd, hade ali tidsutdrägt, som redan sagdt är, endast medjört ändamålets förfelande.
Efter all sannolikhet skall deli tillfälligt Utvidgade Disconträtten , långt ifrån att ökä ingifvande! af Bancocedlar, snarare ttlindska CanalDirectionens behof att lånrätten begagna» Friherre Stael von Holstein t
Att ött hastigt och utan föregånget moget öfverläggande af de Ledamöter, som icke haft tillfälle att i Utskottet få upplysningar, tfVslutet uppskof, skulle hafva samma verkan som ett afslag, och skulle bereda samma menniskors olycka, kan jag icke be* gripa} det kan väl ieke vara äfventyrligare för låntagare i Götha CanalDisCont, än för låntagare i de andra Disconterna, och deSse sednare mätte väl, som Svenske medborgare* hafva samma rätt som de förra.
Men det vet jag, att flere saker blifvit hastigt afgjorde af det skäl, att ingen tid vore att försumma med öfverläggning, om ej fasliga olyckor skulle blifva en följd deraf} man har likväl gaftskä snart insett sin oförsigtighet och ångrät att man genom sådana skrämskott låtit öfverraska sig»
Det är ej emot sjelfva biträdet som jag opponerar mig, men administration deraf anser jag böra blifva RiksDisconten uppdragen, då den icke egentligen är ämnad till biträde åt Götha CanalDiscont, utan endast ett tillfälle för dess debitorer att få en låntillgång.
BancoFullmäg - Den 3 ,hmu tiges utlåtande är både af vigt och enligt Vatt* lig ordning, samt en pröfning', huruv da deit fallne crediten är tillkommen al en oundvik* lig följd af händelserna, eller genom en mindre varsam eller laglig administration af Dis* contverket, äfven hörande till en ovillkorlig mogen öfverläggning i ett ämne^af sådan ali. män vigt.
Påståendet om hvilandet på Bor. det yrkar jag derföre, i förmodan att äfven flere af Ridderskapet och Adeln instämma deruti.
Åtskillige hördes yrka, att Betänkandet ej längre måtte få hvila på Bordet.
Utan att nu vilja ingå i någon vidare pröfning af hvad den värde Ledamot, som sist yttrat sig, anfört mot beviljandet af det föreslagna ökade creditivet till Götha CanalDiscont, utbeder jag mig blott få göra en anmärkning vid dessi påstående, att denna Discont ej kan behöfva ett skyndsammare biträde af Banken, än dean* dre Disconter i Riket.
Herr Baronen har ju sjelf uppgifvit, att Götha CanalDisconts mindskade credit, dessa sednare veckor, förmått de flesta personer, som insatt penningar uti den, att uttaga dem och sätta dem in uti andra Disconter.
Uti denna Herr Baronens egert uppgift igenfinnes hufvudsakliga skälet till ett skyndsammare understöd för denna Discont, ära för de andra.
Då nemligen Götha Canal-Discont måste inom så kort tid åter utbetala de insätta penningarna, nödsakas den lika hastigt Den 3 Juni. 37 Indrifva sina fordringar och derigenom sätta sina låntagare i förlägenhet, för att hjelpa sig sjelf ur sin.
Det är i synnerhet för att afhjelpa de förras förlägenhet och förekomma mångas ruine, som ett skyndsamt understöd genom ett ökadt creditiv af Banken för Götha CanaDDiscont blir nödigt* Herr Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets Betänkande, med antagande af det alternativ, som utsätter den ökade Discontsumman till 800,000 R:dr« Ropades S'a och Ne i* Friherre Cederström, Jfacob :
Den delade opinion , som förmärkes vid besvarandet af Hr G i efvens och LandtMarskalkens proposition, För. »nieder mig att söka upplys» frågan och vederlägga de af åtskilliga värda Ledamöter yttrade betänkligheter emot nyttan af det föreslagna biträdet till Götha CanalDiscont.
Stael har ansett en närmare kännedom af saken nödvändig, och yrkat att med beslutet skulle uppskjutas:
Dervid får jag till en början anmär ka , att de i Lagarna föreskrifne former äro iakt tagne, och att det fordras fleres förenade begäran, för att ett ämne, sorn förandra gån» gen förekommer, ytterligare får hvilaj hvad den nogare kännedom af ämnet beträffar, som Friherre
Stael yttrat sig önska, så får jag äran upplysa, att BancoUtskottet är i tillfälle atfr af Canal-Discontverkets Handlingar inhämta ligtig kunskap om saken a att icke möjligeaa 38 Den 3 Juni, den föreställning kan äga rum, att BancoUt* skottet, med åsidosättande af BancoVerkets fördel, kunnat tillstyrka bifall till den af mig gjorda motion, om förökadt credi i v för CanalDisconten; hvilket bekräftas genom Utskottets föreslagna uttryckliga vilkor, nemligen att denna summa, i fall Riksens Ständer komma att bevilja något understöd för Götha Canal , då deri skall beräknas; samt att, i fall Riksens Ständer skulle alldeles afslå alla bidrag till detta arbetes fortsättning, denna summa ovilkorligen inom i3 månader från den dag , då Riksens Ständers beslut om det nu föreslagna provisoriska bidrag blifvit utfärdadt, skall vara återbetalt.
Riksens Höglofl, Stän, ders beslut i hufvudsaken är således icke på mindsta sätt bundet genom det temparaira bidrag, som nu är begärdt.
Då frågan om CapalVerket skiljes från den af bidraget till Disconten, såsom 2:ne alldeles olika saker, så torde alla betänkligheter i det mesta förfalla.
På bidraget till
Disconten beror en stor del med. borgares välfärdjom det afslås,drabbar förlusten ej Canal Disconten , utan alla de j detta Verk befintliga låntagare; och par ricochette dem , som till äfvenfyrs äro skyldige dessa låntagare; ty Disconten skulle i den händelsen blifva nödsakad att utkräfva alla sina fordringar.
Jag öfverlemnar åt hvar och en, som utan fördom mot personer eller idéer vill hetänka vådan af ett sådant förhållande för landet i allmänhet, att afgöra, om icke det begärda anslaget är att anse som ett oundgängligt biträde till Den 3 Juni. 39 Staten, och icke såsom ett endast lemnadt en Corporation.
För min del tror jag, att, ifall Betänkan* det afsiås, blifva foijderne de"af för Landet vida svårare än den penningenöd, som hittills af Hera, i likväl temligen svarta färger, redan blifvit skildrad.
Jag har hört yttras, att öfverflyttning af lånen till andra Verk kunde afhjelpa nöden} men jag anhåller att dervid få anmärka: i:o A't något sådant
Verk för närvarande icke existerar. 2:0
Att opinionen hos Directionen i ett penningverk alltid bestämmer det afseende den fäster vid lånansökningar; det kan icke begäras, att några få personer skola känna alla lånsökares förmögenhet, deras mer eller mindre ordentlighet i penningaffärer, m m.
Skulle åter ett Reglemente ålägga en
Direction för ett allmänt penningverk att, utan afseende på sin egen öfvertygelse, till öfverflyttning från ett annat Verk emottaga alla lånansökningar, så medförde det otvifvelaktigt de mest vådliga misstag.
Dessutom tror jag Riksens Ständer äga skäl förmoda, att BancoUtskottet inkommer med förslag till en ny
Discontlnrättning istället för RiksDisconten samt Götheborgs och Malmö Disconter, då deras octroy upphör; och det kan 4<3 Den 3 Juni komma att hafva inflytande på sjelfva hufvudfrågans afgörande, rörande bidrag tili fortsättningen af Götha Canalarbete, men ej på CanalDisconten.
Slutligen får jag upplysa, att CanalDiscontens creditif i Ban* ken begagnas icke till utlåning, utan ensamt såsom en stående fond, för hvilken, ingen renta betalas oftare än den begagnas, men som alltid är att tillgå för inlösen af Verkets utelöpande 3 prat'en t st sedlar; hvilka åter utgiivas för penningar sorn i detta Verk insättas, och dessa penningar är det sorn
Disconten utlånar; således kan väl ingen tro, att någon våda för Banken kan uppstå genom creditiveta förökning, efter det endast är en mesure, hvarigenom
Drscontens credit stärkes, och. sorn icke anlita?, då crediteo existerar.
Herr Munck af Koren schold'
Jag vill blott hafva den. äran nämna, att här icke är fråga om att med ett ökadt creditiv understödja Götha Canal - Discont, utan frågan är att understöda, låntagarne i denna Dissont.
Ändamålet med detta creditiv är således icke att förhjelpa denna Disconts Direction ur någon förlägenhet, utan det att förhjelpa dess låntagare ur sin.
Intet kan hindra
Directionen sätta sig i belägenhet att honorera, Disconten? egna förbindelser, genom att fullt ut eller till en betydlig del indrifva Discontens fordringar, ela den nu sjelf fordras för nästan alla sina skulder.
För att sätta
Directionen i stånd att icjehofva vidtaga en sådan åtgärd, som skub Dm 3 Juni, 41 le blifva så känbar för de flesta låntagare under den nu rådande allmänna penningbrist, föreslår jag tillstyrkan till BancoUtskattets betänkande.
Men jag får tillika förklara, att, sedan Ridderskapet och Adeln bifallit detta Betänkande, ämnar jag, i sammanhang med det, göra den motion, att Directionen förpligr tas att använda det ökade creditivet på ett mot ändamålet svarande sätt, och således att åtnöja sig med så små al betalningar som möjligt, samt att, i händelse nya lån kunna utlervmas, de beviljas i synnerhet åt sådana näringsidkare, sorn ej ära Handlande, och framför alif |ill Jordbrukare.
Grefve Lilljencrantz:
Genom uppläsandet af uttrycken i Höglofl.
BancpUtskottets Betänkande har jag på det tydligaste visat, att alla möjliga förbehåll äro gjorda, sorn. kunnat, framställas, utan att intränga i Götha Canal-, DiscontDirectionens rättigheter, hvilkas förnärmande i detta fall vore lika obetänksamt, som olagligt.
Jag anhåller således ödmjuks ligen om proposition först på ena altenia* ti vet af Utskottets förslag, nemligen Discont* rättens tillfälliga förökning med 800,000 R:dr, och i händelse detta afslä,Si på andra alter*, nativet.
Hans Excelience Herr Grefven och Landt-.
Alarskalken gjorde härefter proposition till bifall af BancoUtskottets Memorial, med antagande af det alternativ, som utsätter den tillfälliga
Disconträtten till 800,000 R:dr, Bifölls. 42 Den 3 Juni.
Efter någon stund justerades följande:
Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Plenum, den 3 Juni j 81 5- S. D. Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets den 27
Maj afgifna och den 29 derpå följande på bordet lagda Betänkande, rörande en utvidgad
Diseonträtt i Banken för Götha CanalDiscont, blef samma Betänkande, med antagande af det alternativ, son; utsätter summan till 8co,ooo R:dr, af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Föredrog* å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 22 Maj på bordet lagda Betänkande, rörande yrkad ändring af Tjenstehjons flyttningstid.
Herr Mannerstam , Johani Jag anmärker först emot det upplästa Betänkandet, att Utskottet icke fästat afseende på flera dess Ledamöters yrkande, att frågan om förändring af flyttningstiden borde af Lag- och Oeconomie» Utskotten samfällt beredas, då denna fråga, ehuru den egentligen är ceconomisk, likväl innefattat en påstådd ändring af Allmänna Lagens stadgande uti t4:de Cap. 2 §.
I hufvudsaken instämmer jag uti den tanka, sorn Herr ProtocollsSecreteraren Danck - Den 3 Juni. 43 waråty Herr Landshöfdingen Eckovn, m- fl. yttrat, nemlige.,, att flyttningstiden för Tjenstehjon bör utsättas till den r November.
Denna termin är, efter mitt omdöme, den som bäst passar för alla orter, ehuru ett allmänt stadgande uti detta, likasom i nästa» alla för Riket allmänna hushålismål, icke kan vara för alla orter lika gagnelägt.
I öfrigt finner jag
Hr Dnnckwardts särskildta yttrande så fullständigt utreda och bevisa nyttan af nämnde förändring, att jag anser öfverflödigt att dervid något tillägga, Jag anhåller att Betänkandet måtta till Höglofl. Utskottet återremitteras.
Grefve 1ion Lantingshausen, Albrecht', Detta OeconomieUtskottets
Betänkande tror jag, för min del, grunda sig på mycket goda skäl» Vid flera Riksdagar hafva Riksens
Ständer tagit detta ämne i öfvervägande och alltid funnit den hittills i TjenstehjonsStadgan fastställ» da flyttningstid vara den rätta och bästa.
Några goda skäl till förändring deruti anser jag icke kunna uppgifvas, utan tror, att, ehvad förslag om andra flyttningstider kunna framställas, lära alltid Riksens Ständer återkomma till den gamla.
På Herr Manner st arns anmärkning, att detta ämne synes höra till Lagutskottet» upptagande, får jag svara, att detsamma blifvit remitteradt endast till OeconomieUtskot. tet.
Jag tror ock, att det hade bordt remitteras till Lagutskottet, och att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln visserligen kan detsamma dit förvisa; men då OeconomieUtskottet blifvit anmodadt att detsamma upptaga, och Ut - 44 JPen 3 Juni. skottet icke föreslagit någon ändring uti flyttningstiden, har Utskottet trott sig böra så, dant hörsamma, och för öfrigt vid sin pröfning endast ingått i öfvervägande af den eeeooomiska nyttan.
Grefve Gyllenborg y Jokan flenning, an förd et skriftligen:.
OeConomieUtskottets Betänkande, 80m tillstyrRer bibehållande af nuvarande flyttningstid för Tjenstefolk, kat? jag, för min de!, icke bifalla, heist förändrade förhållanden i sednare tider göra densamma nu mera alldeles» olämplig.
I äldre tider, då landet var mindre odladt, var folkstyrkan tillräcklig för bestridande af jordbrukets arbeten, hvars fordringar förnämligast böra tagas i beräkning; men i sednare tider har, jemte en utvidgad odling, climatets förändring tili senare vårar, oftare våta somrar, och i sammanhang dermed senare skördar, ofta föranledt dertill att, i synnerhet i de sädesrikare provinser, vårsäden lill en del är oskuren, och till en större del< icke inbergad vid September månads utgång, och vid behqfvets påkallande äfen större arbetshjelp, har saknaden af densamma erinrat om de sednare krigens olyckliga följder, som visa sig i en dels medtagen, dels ifrån Jordbruket skingrad folkstyrka; när härtill kommer införande i sednare tider af det förr okända potatoessädet, som, användt i stort, till: upptagande behöfver begagna, utan afbrott, en längre hösttid, tills jorden sammanfryser, Den 3 Juni. 45 förmodar jäg, att dessa skäl, sorn i äldre tider icke existerade, tillräckligen tala lör ogillande af nu varande flyttningstid, af hvilka skäl förmodligen våra förre medborgare, Finnarne , redan ansett sig föranlåtne till flyttningstidens framflyttande till den r November.
Hvad nu åter angår bestämmande af en annan flyttnings* tid, har jag väl här, den 28 Febr. 1810, till Protocollet anfört de, i min öfvertygelse, gällande skäl för bestämmande af Midsommars tiden, eller Våren, då ombyte af åbo å hemman sker, och, med åberopande af detta yttrande, förblifver jag väl vid deli mening, att desse tider vore de mest lämplige; men då jag redan erfarit, att, liksom vid 1809 års Riksdag, den allmännare meningen deri icke instämmer, och jag således förgäfves skulle detta yrkande förnya , får jag instämma i öfrigt i det väl grundade yttrande en af Oeco* nomieUtskottets Ledamöter, Herr Kongl. Seereteraren Danckwardt i afgifvit, att nemligen flyttningstiden borde, och utan deremot anförda hinder kunde, bestämmas till den 1 November, då uppsägningstiden i ett lika förhållande borde en månad, eller till medlet af September, framflyttas; kunnandes jag icke undgå vid Utskottets Betänkande göra den anmärkning, att, då Utskottets afslag på den askade förändringen till den 1 November grundar sig på nu gällande föreskrifter om Mantalsskrifning, samt stadgandet i 5:te Art. 2 1 mom- BevillningsStadgan, mert desse föreskrifter likväl äro tillfällige
Och beroende på ciu till pröfning förekommande Bevillningsför - 4 6
Den 3 Jtllti. slag, och möjligen etl enklare method, liksötrt fordom, kunde i afseende på Bevillningen bestämmas, hvarigenom dessa hinder, hemtade från BevillningsComitéers tillvarelse, blefvo undanröjda, Så synes mig, det Höglofl.
OeconomieUtskottet icke bordt taga till grund för dess yttrande nu Varande BevillningsStadgan, utan blott inskränka sig till pröfningen och bedömandet af ceconomiska nyttan eller skidan af den till den t November i flyttningstidert äskade förändring.
Jag anhåller vördSamligen, att, i anseende till hvad anfördt är, Betänkandet måtte till OeconomieUtskottet återremitteraS} hvarjemte, och med kännedom att månge, i synnerhet de som ingå i Beväxingsåldern, ofta icke kunna erhålla årstjenster, helst Allmogen undviker att i tjenst antaga dem, som de icke med säkerhet kunna påräkna att i tjeusten öfver sommaren få behålla, jag till Utskottets upplysta bepröfvande hemställer, om ej ett stadgande borde föreslås, att den som, oaktadt sitt bemödande, icke kan årstjenst erhålla, vid sådant förhållande hvarken ansvar elier värfning, sorn lösdrifvare, borde vara underkastad.
Grefve Lantingshauren yttrade, ätt det amne, hvarom Grefve Gyllenborg i slutet af sitt anförande talat, vore ett nytt mål, hvilket Hr Grefvert således ansåg icke af OeconomieUtskottet nu mera, efter motionstidens slut, kun* na behandlas.
Herr af Klinteberg, IF ilhelm:
De skäl Hr ProlocollsSecreteraren Danckwardt, såsom Le - Den 3 Juni. 47 damot i Utskottet, anfört, för flyttningstidens framflyttande, äro understödda af särskildta Ledamöter från Rikets mest äfskilda Landsorter, och nyttan af förändring i tiden för flyttningen synes således vara ganska Otvifvelaktig, såsom dessutom en följd af den förändring i årstiderna, hvilken ej otydligen blifvit bemärkt, och till äfventyrs härleder sig till någon del af Landets tilltagande cultur, och jag instämmer således med de värda Ledamöter, hvilka påyrkat ett allmänt tillstyrkande i denna del, än som utfallit efter pluralitetens tanka i Utskottet, och hemställer, om icke, efter en sådan rigtning, ämnet må återvisas till för* nyadt utlåtande.
Herr Eckorn, Pehr Adolph:
Då det icke lärer vara möjligt att, uti ett så vidsträckt Land och med så olika climat, som detta Rike, kunna i flera delar af den allmänna hushållningen vidtaga sådana ceconomiska författningar, hvilka passa för alla orter och icke medföra någon olägenhet på någon trakt, samt då frågan om Tjenstjehjons flyttningstid till Midsommarstiden är för Jordbruket lika så olämplig, som den nu varande j så har jag, dedetta ärende uti Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet förevar, ansett flyttningstiden öfver hela Riket vara mest lämplig å den t November, då Jordbruket icke på något enda ställe deraf lider hinder.
Jag styrkes så mycket mera att förblifva vid denna tanke, som flyttningstiden i städerna, hvilken då kunde be-- stämmas till samma tid på landet, icke inträL 4$ Den 3 Juni. fädé jémnt de dagar af året, då flyttning iskdf utur och i hus, då hvarje husbonde derstädes mindst kan umbära Tjenstjehjonets biträaé.