Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Just derföre, att jag insett de oöfvervinnerliga svårigheterna att, utan ledningen af ett, icke efter tärningskasteu af några voteringar, utan af upplysta, sansade, med folkopinionerna bekanta män uppgjord t förslag, besluta något i frågans detailler, har jag föreslagit, i enlighet med hvad petitionärerna önskat, att en committé' måtte utarbeta ett dylikt förslag, sorn, sedermera pröfvadt af K. M., borde till R.
Jag kan ej afstå från denna fråga och yrkar att få den sliten genom votering.
Jag önskar se, huru manga af det--, ta Ridderliga Stånd, äga samvete förneka den fria medborgarens rätt att deltaga i fosterlandets angelägenheter.
Fråga är blott att erkänna principen; vilkoren förvalrätten och valbarheten höra till ett annat capitel.
De måste och blifva säkert modifierade efter de befintliga förhållandena; roen jag skall åtminstone anse, lika med Hr Dalman, uppoffringen af mili sjelfskrifna representationsrätt, vara ett af de offer, jag främst är skyldig att nedlägga på fosterlandets altare.
Jag förnyar min anhållan om framställandet af min propos.: ”att R. o. Ad. må förklara såsom sin gemensamma tanka, att ståndsfördel ningen ro å a f s k a ffas och den nya Nationalrepresentationen grunda sig på en hvar fullmyndig och sjelfberoende medborgares rättighet att omedelbart eller genom electorer välja till riksdagsman.’* Frih. Cederström, Jac.:
Öfver sakens behandling har jag redan yttrat mig och vill ej dertill återkomma för alt onödigtvis upptaga tiden.
Mina tankar häröfver
Uro bestämda och grundade på den uppgift i grundlagen, jag uppläst.
Här har blifvit yttradt af en ledamot, att' det är brist på allmän anda i Stånden; af en annan, att denna allm. anda icke är utbildad.
Frih. Rantzou, som först yttrade, att här är brist på allm. anda, har sedermera återkommit med ett slags bevisning för att det finnes en sådan anda, för hvilken han ställt sig i spetsen, du han först tecknade sitt namn under en till II.
M Konungen ingifven petition i den syftning, Frih. i detta ämne utvecklat Hvad, mig angår, är, i afseende på allm. valen, min opinion kand sedan 1809.
Jag ingaf då till Cönstit.Utsk. ett förslag — som inJemnades af Hr'Gahn, med tillkännagifvande, att det var från en annan riksdagsman —, deruti jag utvecklade min åsigt om möjligheten att komma till allm. va! derigenom, sitt man söker göra interessena lika medborgare emellan.
Dc n ii Octobor e. m.
Viar icke haft skäl att sedermera frångå denna opinion, hvarvid jag ännu qvarstår; men derom är icke Fråga rut, emedan Gonstit.Ulskrs meiner, derom ingenting innehåller, oell något annat än Constit.Utskrs memor. kan lagligen ieke blifva föremål för öfverlägghingen.
Frih Klingspor har bland annat förklarat, alt 1809 års lagstiftare bland de Svenska voro de oskiekligaste.
Domen är hård, om den vore sann; men det statsskick, hvarunder vi lefva, har dock af främmande länder blifvit fördelaktigare bedömdt, likasom de män, hvilka varit sysselsatta med dess uppgörande.
Tilläfventyrs får Svenska folket af Frih.
Elingspers skicklighet förvänta sig något mycket bättre, än 1809 års män förmådde frambringa, och må då framtiden döma emellan honom och dem.
Emedlertid torde vi, så länge de lagar, som dessa tniin stiftat, liro gällande, få lof att följa deni och lyda deras bestämmelser.
Dessa bestämmelser äro, i afseende på grundlagsfrågors behandling, ganska tvdiiga och stränga.
Lagstiftaren bär ej velat, att grundlagsfrågor skulle behandlas från sin början annat än af Constit.Utsk.; men den bana, vi beträda dessa dagar, tyckes föra oss till ett laglös— hetstillstånd, och de tankar, sorn R. o. Ad. såsom sina gemensamma kan komma att afsända till Utsk , innefattande nya ämnen eller afslag på Constit.Utskrs förslag, såsom Frih.
Kantzous anmärknCr, reserverar jag mig nu och för alltid emot.
Hr v. Troil har yttrat, det han vore öfvertygad, att BondeSt skulle gifva sina representanter vid en blifvande riksdag fullmagt att biträda förslaget om allm. valen, i fall Rikets nu församlade
Ständer skulle öfverenskomma örn ett sådant förslags bordläggning till nästa riksdag; men den värde ledamoten har dervid förgätit, att Riksd.Ordn. innehåller, alt ingen annan fullmagt får gifvas åt representanter, än att ställa sig grundlagen till efterrättelse.
Om andra fullmagter gifvas, äro de ogiltiga.
Den tid liar funnits, då representanter kommit till riksdagar med bestämda fullmagter, huru de skulle rösta, och sednast vid Gefle riksdag funnos de, som fått fullmagt att säga nej, utan undantag, till Regeringens förslag.
Sådant hafva 1809 års grundlagsstiftare vetat att förebygga.
Det har blifvit föreslaget af en ledamot inom detta Stånd, att R.
St. skulle öfverlemna åt K.
M. att uppgöra förslag till ett Öfverhus; af en annan, att en committé' horde utses för att uppgöra ett sådant förslag.
Reg.F. och Riksd.Ordn. föreskrifva, huru allm. ärender skola behandlas.
St:s Utsk. äro de committeer, som å R.
St:s vägnar skola bereda riksdagsmål, och 84 § Reg.F. visar, huru särskildt med grundlagsfrågors behandling skall förfaras, nemi. att, då Constit.Utsk. icke funnit skäl att gilla och till R.
St:s pröfning öfverlemna något förslag till förändring eller förklaring af grundlagarna, som Utsk. afen riksdagsman emottagit, Utsk. är skyldigt, om förslagets författare det yrkar, att meddela honom sitt yttrande deröf - I 35a T) c n ii Octolicr e. m. ■ver, med tillstånd att detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt göra.
I alla andra mål ingå Utskms yttranden till Stånden, som deröfver äga besluta,, ehvad Utsk:n utlåtit sig med till- eller afstyrkande af motionen.
Jag har slutat och ämnar icke vidare deltaga uti discussionen.
Flera värda ledamöter hafva under åberopande af grundlagsstadganden sökt förebygga discussion i ämnet.
Den siste värde ledamoten har flera gånger utmärkt sig på denna bana.
Jag skall derföre utbedja mig att först i största korthet få söka vederlägga de skäl, man härför anfört.
Hufvudsakligen har man fästat sig dervid, att grundlagsförslag icke få från Stånden remitteras till Constit.Utsk.
Det är icke fråga om någon sådan remiss för det närvar., utan frågan är, huruvida fl. o. Åd. kan yttra en gemensam tanke öfver ett ämne, sorn Constit.- Utsk. framställt till debatt.
Det må ingen kunna neka, att, enligt det Constit Utskrs mentor., som af Hr Gr. o.
Landtm, är föredraget, Öfverläggningsämnet är representationsförändring.
Öfver detta förslag skall fl o. Ad., om fl. o. Ad, så vill, yttra en gemensam tanke, .lag hemställer till en hvar, huruvida det kan vara möjligt för någon representant eller för Landtm, att begränsa någons förmåga att tänka öfver ämnet och att yttra denna tanke.
Man kan supprimera denna tankes yttrande; men här har lagen icke tillåtit det.
Lyckas det nu för en enskild ledamot att leda denna tanke till en Ståndets gemensamma tanke, så är det öfverensstämmande med 56 § Reg.F. Jag kan således icke inse annat, än att det är öppet för R. o. Åd. att gifva en opinionsyttring öfver alla frågor, rörtde Nationalrepresentationen.
Särskildt ber jag, i anledn. af arne ledamöters yttranden öfver mitt förra anförande, att få Uttrycka den försäkran, att jag på intet vis haft för afsigt att med något hot beledsaga mina skildringar om nödvändigheten af en representationsförändring.
Hafva mina ord någon stund fallit sig så, att något hot deruti kunnat finnas, så är jag villig att erkänna, det jag mycket brustit uti hvad jag velat säga, som var det, att, derest icke Ständerna lyssna till allm. opinionen, som bestämdt fordrar en reform i vår Representations sammansättning, följden blir den, att man inträder på revolutionens bada för att hinna till det mål, som man på reformernas
Väg icke kan uppnå.
Jag har icke yttrat, att jag önskade den förra vägen; jag har tvärtom sökt fästa uppmärksamheten på vådan af att beträda denna väg.
Man har sökt bestrida, att en sådan våda är för handen Jag ber dessa talare rådfråga historien.
Jag vill vid detta tillfälle ingalunda återkalla i minnet de händelser, som varit på vägen att för alltid upplösa Sveriges Representation; men hade det funnits bland de män, som utanför detta hus lemnade sina huf - Den ii Oetobere. m. '353 litifvuden, en person med mera djerfhet lin den, som ledde ö‘fverläggningen, så förmodar jag, att det varit slut med Ständernas magt.
Jag tror, att det icke var långt efter, sora man märkte, att de Franska subsidierna voro tillräckliga för att omintetgöra Ständernas betydelse.
Det var blott den då regerande Konungens klokhet, som gjorde, att skuggan af Ständerna qvarblef.
Man vet, att han yttrade, det man borde akta sig för att afskaffa Ständerna.
När man har sådana exempel, torde det tillåtas mig yttra den tanke, att den Representation, för hvilken Nationen icke har förtroende, snart är störtad.
Min öfvertygelse är, att denna våda står för handen.
Man bar här framställt flera förslag.
Jag har visserligen icke i principen gillat Gr.
Frölichs förslag; men jag trodde, att klokheten bjöd, att man borde se till, huruvida man icke kunde antaga detsamma för öfverensstämmelsens skull med de öfriga Stånden.
Rantzou, har här sökt göra den opinion gällande, att R. o. Ad., för sin del, skulle erkänna de allm. valen såsom princip.
Jag bestrider icke denna princip; men dess verkställande anser jag för det närvar, omöjligt.
Är det blott fråga om att yttra en opinion i detta fall , kan jag icke annat än förklara, att jag anser allmänna valen till principen riktiga; men att yrka någonting overkStällbart finner jag oriktigt.
Hvad Frih. Rantzou i andra rummet föreslagit, att man skulle såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka till Constit.Utsk. yttra den åsigt, att Constit.- Utsk. skulle föreslå R.
M. framställa den anhållan, det K.
M. måtte nedsätta en committé' till utarbetande af ett förslag om representationsförändring, hindrar icke att på samma gång biträda det förslag, som Gr.
Frölich afgifvit, och jag förmodar, att om man någon gång skulle komma att på ett klokt sätt öfverlägga och besluta öfver committdens förslag, R.
St. först borde sammanträda på en eller 2 kamrar; ty skola vi på 4 kamrar fatta beslut öfver ett från en committé' sålunda inkommande förslag, fruktar jag, att vi blifva lika långt aflägsnade från det ändamålsenligt riktiga som förut.
Af dessa skäl är jag öfverty gad, att vi nu endast kunna omfatta ett förslag, som stödjer sig på de gamla grunderna.
Ett amendement skulle jag vilja göra vid Gr.
Man har, som mig synes, på ganska goda skäl anmärkt, att pröfningsnämnden eller andra kammaren, som utgår från första kammaren, icke skulle utgöra ett återhållande eller conservativt element.
Jag vill medgifva denna sats såvida, att dessa val utur första kammaren skulle ske för hvar gång, Representationen sammanträder.
Jag skulle vilja, att valen skedde för en längre tid, t. ex. omfattade 3:ne riksdagar, med iakttagande deraf, att för hvarje riksdag -J- utginge.
Det andra för i4 H. 45 354 Don ii Octoher c. Ai. slaget vöre, att, om man vill vidblifva förslaget att för hvarje riksdag välja den andra kammaren, man skulle kunna stadga, att valet skulle ske inom dem, som bevistat de flesta riksdagarna.
Hvilket af dessa förslag, R. o. Ad. skulle vilja förklara för gemensam tanke, skall jag biträda.
Forngötherna hade i sina myther en ide', som är mig återkallad i minnet af ett visst förhållande un der denna öfverläggning.
Mythen bestod uti den tro, att Thors bockar slagtades alla aftnar, men stego lifslefvande upp alla morgnar»
Den tillvitelse, som gjordes mig öfver olikhet i tänkesätt nu och i8io, var sannerligen vederlagd; men lifslefvande står den åter upp uti Hrr v. Troils och Hjertås yttranden.
Jag kunde vara liknöjd för det omdöme, som nian velat, på bekostnad af sanningen, påbörda mig.
Jag var fri representant då, och jag ar fri representant nu.
Jag kunde svara, att om der finnes någon skillnad emellan hvad jag yttrade då och nu, så bevisar det blott, att liderna undergått en stor förändring, men icke jag, eller att jag blifvit klokare nu, än jag var då.
Men jag behöfver ej en sådan förklaring.
Jag har blifvit påmind om min ålderdom, och dertill hörer, hos mig, en viss benägenhet att hålla mig fast vid sanning oell rättvisa.
För att fä fram sanningen och för att få mig tillerkänd en derpå grundad rättvisa, får jag offentligen uppkalla Hr
Dalman alt i det memor., han uppläste, framtaga en enda sats, af mig motsagd vid denna riksdag, eller, om han vill vända om förhållandet, utur hvad jag i dag yttrat taga någon enda sats, som i8i5 af mig är motsagd; men jag har för mycken vördnad för R. o. Ad. för att vilja uttänja discussionen med något sådant.
Den värde ledamoten må inför allmänheten visa förhållandet; det är honom lätt, ty det kostar honom ingenting att trycka i sitt blad, hvad han behagar.
Jag skall i öfrigt anhålla att några ögonblick få uppehålla mig vid åtskilliga här framställda anmärknrr.
Hr v. Troil har tillagt mig ett yttrande, som jag icke vidkännes.
Jag vill dock gå liberalt tillväga.
Jag vill medgifva, att jag måhända i distraction försagt mig; men så orimlig har jag icke kunnat vara, att jag påstått, att, om Konung och Ständer borttaga Adelns representationsrätt, jag icke äfven blir af med min.
Jag har velat säga, att, tilldess detta steg blir taget, ingen magt hindrar mig att försvara min representationsrätt.
En annan talare har anfört, att jag vid i8?.3 års riksdag i frågan om publicitets införande vid öfverläggningarna påstått, att läktaren skulle komma att bestå af mobben.
Jag erinrar mig ganska väl, det jag yttrade, att galerierna å utländska parlamentssalarna voro befolkade af mobb, och att jag nämnde, att förhållandet kunde blifva detsamma här, men ingalunda att så skulle ske, hvilket är helt annat.
Jag har sedermera erfarit, att min farhåga varit ogrun - Den ix Octoher e. m. 355 dad, och Ur glad, att jag haft orätt.
Om emedlertid anmärkningen afsett att mot mig uppväcka läktarens missnöje, får jag förklara, att jag redan erfarit för mycket af dess rättvisa för att befara något i detta fall.
Mina Hrr!
Jag har haft motgångar.
I all motgång är det likväl lyckligt att äga en tröst.
Mina motståndare hafva gifvit mig en, som öfvergår ända till smicker.
Då jag nemi. besinnar, huru Hr Dalman, Frih.
Ehrenborgh, Hr v. Troil och Hr Hjerta, på bekostnad af sanningen, behandlat mig, så ledes jag tillden tanken, att jag måste hafva varit lycklig, jag måste hafva varit träffande i mina yttranden i förmiddags; ty det Ur sällan man öfvergår från sak till person, förrän man betvifla!- segern i den förra, med mindre den sednare blir knäckt.
Men jag anser mig likväl icke knäckt.
Jag försvarar min sats, den nemi., att om allm. valen antagas, kommer det att tillgå med dem alldelas på samma sätt, som det nu tillgår med prestvalen på landet, d. v. s. att brännvinskannan, tobaksrullen och ölstopet blifva de, som komma att framkalla representanterne.
Må man vederlägga mig; men så länge jag ännu icke är vederlagd, står jag qvar vid min tanke.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, då tiden redan vore långt liden på aftonen och 8 ledamöter annu anmält sig att tala, om icke de ville derifrån afstå till nästa plenum och R. o. Ad. tillåta, att det nu ifrågavar. ämnet finge till dess uppskjutas. Bifölls. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till ii på aftonen.
Måndagen den i3 October 1834- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 3:ne prot.utdr, för den g dennes f. m.
Hr Ankarloo, Da v. Gust., hade inlemnat följande:
Till E. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o.
Ad. får jag ödmjukligen anmäla, att enskilda angelägenheter sätta mig i nödvändighet att för längre tid lemna hufvudstaden, hvarföre jag nödgas afsäga mig det ledamotskap såväl i Constit.- sorn förstärkta Stats- och BancoUtskrn, jag genom R. o. Ad:s smickrande förtroende hittills innehaft; utbedjande mig vörd - 356
Den i3 Oetober f. m. samligen att emedlertid få bibehålla min rättighet till säte och stämma inom R. o. Ad. under påstående riksdag, för den möjliga händelsen, att jag innan dess slut kunde hit återkomma.
Bifölls. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot uti Constit.Utsk. efter Hr Ankarloo. Ankom K. M:s Hofcanceller, hvilken å K.
M:s höga vägnar aflemnade Dess nåd. propos. af d. 8 dennes, i anledn. af en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda.
Den nåd. propos:n upplästes genast derefter och remitterades till StatsUtsk.
I sammanhang härmed remitterades till StatsUtsk. en af Frih. Rantzou, Joli. Alb., den 9 dennes e. m. på bordet lagd motion, ang:de undsättning åt invånarne i staden Wenersborg.
Fortsattes den sistlidne pleni-dag började pröfningen af Constit.Utskts memor.
N:o 35 med betänk, om Nationalrepresentationen.
De nya theoriernas förfäktare kunna redan triumphera; genom sina kraftiga ord eller snarare genom någon besvärjelsens magt hafva de redan förmått utdrifva den onde anden från detta Stånd.
En fri republik är redan införd.
Här råder den mest oinskränkta frihet; man talar om Frankrike och Mesopotamien, om sig sjelf och andra, med ett ord om allt utom det, som borde utgöra föremålet för dagens discussion.
Här grossas med constitutioner; man fabricerar dem med en lätthet, som rättvist skall ådraga oss hela det civiliserade Europas beundran.
Ståndet torde redan hafva erfarit, att jag ej hyser någon synnerlig förkärlek för republiken; men sedan den en gång är decreterad, ber jag att äfven få begagna dess fri- och rättigheter och att i all sjelfständighet få raisonnera hit och dit.
Hrr v.
Hartmansdorff och Lagerhjelm hafva fullkomligt utvecklat, att vår nuvar. representationsform icke är så bristfällig, som man förespeglar, och då jag i det hufvudsakligaste instämmer med dem, vill jag icke trötta Ståndet med att yttra ungefär samma satser, klädda i en annan form.
Några anmärkn.T anhåller jag dock att få göra.
Långsamheten är en af de största förebråelser, man gör vår nuvar. representationsform.
Nå väl! det kommer att gå långsammare med dem, man projecterar oss, så vida Stånden skola sammansättas på 2 kamrar.
Jag antager, att R. o. Ad. genom val skulle formeras till ett antal af 100 personer.
Dessa finge då en större moralisk förbindelse att icke för - Den i3 October f. m. 35?
summa sitt riksdagmannakall, och 70 a 80 personer torde då reguliert komma att vata närvar,, hvaremot nu ofta icke finnas mera än 5o a 60.
70 ä 80 hafva mera att säga, än 5o ä 60; men detta förhållande kommer ytterligare att stegras af en annan anledning, den nemi., alt ledamöterna tillkommit genom val, ty man bör väl förmoda, att vid valen afseende göres vid någon de valdas oratoriska reputation.
De valda vilja då svara emot sina eommittenters förtroende, och resultatet blir, ett det inom It. o. Ad. kommer alt ordas mera än förut.
Med It. o. Ad. skall ett annat
Stånd eller en annan personal förenas, som äfven torde hafva något otaladt; och då det alltid fordras mera tid att lala efter hvarandra, än på samma tid, torde lätteligen hända, alt riksdagarna förlängdes med 100 proc. genom propos. att sätta Stånden;på 2 kamrar.
Ståndens fyrdelning förlänger visserligen icke riksdagarna till den grad, man förmodar, enär de väl samlas på olika rum, men dock komma tillsamman på samma lider.
Genom en representationsförändring blefve således riksdagarna cj kortare, såvida man ej förändrade sättet, ipå hvilket riksdagsförhandlingarna föras.
Missbelåtenheten med vår nuvar.
Representation tillskrifver jag hufvudsakligast den obegränsade motionsrättigheten och Representationens åliggande att sjelf utreda målen, hvilket icke äger rum i andra constitutionclla länder; men man bör medgifva, att dessa former kunna förbättras utan representationsförändring.
Jag vill äfven något vidröra de här framkastade projecterna till det gamla Sveriges omskapande, utan att ingå i en fullkomlig granskning eller speeielt uppgöra rangskillnaden dem emellan.
Enligt min öfvertygelse vore det både lättsinnigt och oförsvarligt liandladt af representanten att, utangrundligare pröfning, antaga projecter, om hvilkas haltman ingen annan kännedom har än den, som kan inhemta? genom en flyktig uppläsning.
Jag anser dem mer eller mindre olämpliga.
En gemensam syftning utmärker dem dock alla, den, att påskynda Nationens steg till republiken.
Att samhället oundvikligt skall gå anarkien till mötes, inser jag fullkomligt; men fastän jag ser en afgrund framför mig, må det ej förtänkas mig, att jag kastar mig deruti så sent som möjligt.
Man har uppfunnit ordet republikanska institutioner för att icke förskräcka med ordet republik; man söker att förmå oss antaga saken under förklädnad af orden.
Ett ordnadt samhälle med republikanska institutioner är dessutom omöjligt hos ett folk, sorn åldrats uti sina monarkiska vanor; man måste då utplåna dess historia, borttaga från det sociella lifvet all förfluten existens.
Svagheten, egoismen, kärlek till lugn och beqvämlighet, begär efter penningar och titlar äro inga republikanska dygder.
Gif oss derföre de republikanska dygderna; ty då först kunna vi fördraga republiken! 358 Den i3 October f. m.
Hittills liar jag endast framställt mina egna åsigter; nu ber jag äfven att få yttra några ord i Svenska folkets namn, detta folk, sorn, enligt en viss talares åsigt, skall fordra representationsförändring med en våldsamhet, sådan, att en revolution vore att befara, om man ej gick dessa önskningar till mötes.
Huru vet man det, kan jag rättvist fråga?
Genom allm. opinionen, blir svaret.
Jag medgifver visserligen, att allm. opinionen har en stor, en oemotståndlig kraft, blott man kände den rätta; men huru uttryckes den, hvar får man reda på den.
Straxt efter en stor revolution var jag i ett land, der allm. opinionen spelar en stor rol.
Interesserad af dagens politiska tilldragelser, gjorde jag bekantskap med personer af olika politiska nuancer; men detta skattade mig dock ej ett redigare begrepp om landets stallning, ty hvarje partis representanter bedyrade och sökte bivisa, att allm. opinionen var för dem.
Så tror jag äfven, att det förhåller sig hos oss.
Hr Wolrath Tham har sagt, att intet missnöje finnes i landet; Frih. Cederström, att Sverige vill hafva republik; Gr. Horn m. fl., att Nationen vill hafva representationsförändring.
Undersöker man noga, torde den s. k. allm. opinionen mera vara den enskilda önskans, än den allm. röstens organ.
Under dessa dagars discussioner har jag anmärkt den så väl kända tactiken att afvända uppmärksamheten från personerna på formerna; men om jag också skall vara ensam derom, skall dock min varma fosterlandskänsla ingifva mig krafter och mod att återföra discussionen på rätta terrainen.
Män eftersinnar ej, att fem är 5.
Betänkliga år återstå, innan dessa reformer behöfva realiseras.
Min fullkomliga öfvertygelse är, att majoriteten af nationen ännu •icke yrkar, representationsförändring; jag medgifver att dessa rop tilltaga, ty de rätta sig efter belåtenheten med Styrelsen.
Här i landet har ännu aldrig en sådan republikansk anda gifvit sig tillkänna som den, hvilken yttrade sig i Preussen efter i8i5 års fred.
Dessa rop efter reformer hafva dock nu tystnat.
Jo, derföre, att Styrelsen är kraftfull, hushållsaktig och isynnerhet moralisk.
Under nuvar. period finnas för en regering blott två alternativer: regera väl och hushålla, eller också göra concessioner åt det liberala partiet.
När man föga eller intet gör för folkets materiella interessen, blir man tvungen att utvidga dess politiska.
Då det är min öfvertygelse, att den Representation, vi hafva, är fullt ut så god och t. o. m. bättre än den, man föreslår oss, tillstyrker jag, att Ståndet måtte stadna vid den.
Det skulle kunna synas, som vore frågan med interesse omfattad, då den blifvit utdragen till 2:ne dagars plenum; men tyvärr finner jag, att jag nu har alt yttra mig för ett betydligt mindre antal ledamöter, Den i3 Octoherf. m. 35g än som i sista plenum voro tillstädes; och jag förutser, att med den rätt, 11. o. Ad. nu äger alt efter behag bevista eller icke bevista riksdagen och öfverläggningarna dervid, har mitt yttrande varit förgäfves för att förmå någon pluralitet att instämma i det förslag till gemensam tanka, som jag haft äran framställa, enär man icke ens vill följa ämnet under dess utveckling.
Jag måste emedlertid beklaga detta sätt att behandla de vigtigaste ärenderna, och har velat förutskicka denna erinran, tor att dermedelst uppgifva orsaken, hvarför jag icke kommer att yttra mig så vidlyftigt, som jag eljest ämnat, då jag tänkt upptaga frågan frän dess yttersta grund.
Jag inskränker mig nu till en början att göra några anmärkn:r vid de särskilda sätt till förändring, som blifvit uppgifna af åtskilliga talare.