Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar det anförandet, att olägenheter i anseende till controllen vid uppbörden skulle genom ifrågavarande betalningssätt upp» komma, så tror jag tvärtom, »tt stor redighet skulle derigenom vinnas; ty det är naturligt, att om man vidtoge systemet, man äfven skulle antaga hvad dertill hörer, nemligen, att Cotnittéer inrättades i hvarje Socken, hvilka ora söndagarne emottogo uppbörden, ofördröjeligen aflemnade den till Kronofogden i orten, och följande postdag skrifteligen underrättade LandtRänteriet, att så och så mycket influtit; i hvilket fall Landshöfdingen också i tiel visste, huru mycket af de skattskyldiges utlagor blifvit till Kronofogden lefvererade, tvärtemot 34 ör/i i September f, m. hvad nu sker, då Kronofogdarne, ty värr! kunna år ifrån §r betacka balancer, Jag har vekt yttra detta, på det att detta förslag icke må blifva bortglömdt och lemnadt åt sitt öde, utan i framtiden åter komma i dagen, så att man då icke må, såsom nu, af maklighet underlåta att påtänka och vidtaga utvägar, hvarigenom de skattdragande lättås, i stället att man nu låter bördorne trycka ojemnt, och sedan skyller på att de äro för stora, hvilket jag aldrig kan erkänna.
Meri deremot tror jag att vi i evighet skola få anledning att klaga öfver skatternes tyngd , sä länge vi, af lättja, icke vilja vidtaga anstalter, hvilka underlätta dem, och medföra oberäkneliga fördelar.
Men i sådan händelse får icke Embetsmäns beqvämlighet afses.
Bevillningsut skottet har för dess dei ej förbisett nyttan för de skattskyldige deraf, att kunna småningom och i mindre poster afbörda sina utskylder, men inom Utskottet hafva Ledamöterne af det
Stånd, för hviket i alimänhet en ,så beskaffad lättnad skulle vara fördelaktigast, bestämt förklarat sig emot detta nya sätt med Coupons, som äfven varit nog svårt att för dem explicera.
Emedlertid har förslaget gifvit anledning dertill, att Bevillningsutskottet ämnar föreslå hos Riksens Ständer, att i BevillningsFörordningen må inflyta det stadgande, att Kronofogdarne böra emottaga så litet, den skattskyldige vill i sender afbörda; hvarigenom jag Den I September, f, m. 25 ock tror, att ailmogen och den mindre bemedlade skall vinna ali önskad och 6kälig lättnad.
Herr Grefven och Landt-Marsh olken gjorde proposition till bifall af Stats- och BsvillningsUtskottens ifrågavarande Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Herr Lefrin} Johan Pehr anförde skrifteligen:
Herr GrefVM och Landt-Marskalken hemställde, om icke Herr Lefréas anförande, som innefattade anmärkningar vid Lag- samt Allmänna Besvärs- och OesonomieUtskottens den 30 sistiedne Augusti eftermiddagen återremitterade Utlåtande, öfver Kongl.
Nådiga skrifvelse jemte åtskillige enskildte motioner, i frågan om Näringsfriheten, samt om förslag till rya Handels- och Handtverkeri-Reglementen, finge till bemälte Utskott förvisas.
Stats- och Lag-Utskottens den 15 sistiedne Augusti under N;o 411 afgifne, samt den 18 derpåföjde eftermid^ Den I September /. m. dagen på bordet lagde.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande öfver väckt motion, angående HofRätfens öfver Skåne och Blekinge ställande på IndragningsStat m. to. Grefve Härd, Carl Guflaf, hade irUemnaä; ett sä lydande
Herr v an Hartmansdorff, Augit fl::
Jag får ock instämma uti den af Grefve Hård gjorda anmärkning, mot vissa i Utskottens Betänkande förekommande mindre tjenliga raisonnementer, emedan, om de få qvarstå i Betänkandet, skall sådant leda dertill, att man afvert får in dem i Riksens Ständers underdåniga skrifvelse.
Dessutom har anmärkning blifvit framstäld vid den för AdvocatFiscalen 1 Götha HofRätt föreslagne sportel-ersättning af 5°o R:dr.
Åtskilliga invändningar deremot gjordes redan, när Betänkandet första gången här förevar, och det upplystes då, att, efter de uppgifter AdvocatFiscalen sjelf meddelt, hans sportel-inkomst af de under Christianstads HofRätt lydande
Domsagor skolat utgöra endast omkring 146 R:dr.
I stället har han nu fått 500 R:dr sig anviste.
Jag skulle således tro, att någon nedsättning af denna summa vore rigtig och lämpelig , samt att man icke bör begynna med, att gifva Embetsman så stora, ersättningar för minskade sportler, att Statsverket sedermera ej kan fortfara dermed, när Den i September f, m. 27 den allmänna tjenste-reglerirgen en gång kommer i fråga.
Jag har hört, att Borgare-Ståndet alldeles afslagit de 500 R-dr.
Men detta synes vara för hardt, ty någon ersättning bör väl ifrågavarande Tjensteman tillgodonjuta ; dock torde denna ej böra öfverstiga 300 R:dr.
Herr Hjerta, Guftafi Jag anser mig skyl-i dig, att, i afseende på Herr von Hartmansdorff^ senare anmärkning, lemna den upplysning, att orsaken, hvarföre StatsUtskottet, med ändring af dess första förslag, i stället att anvisa AdvocatFiscalen Hedenstjernas sportlereättning å stat, uppfört den å bssparingarne är den, att Advocat-Fiscaleo redan har Kongl, Majsts Nådiga försäkran, att i sådant ändamål årligen undfå 500 R:dr.
Det sålunda gifne löftet ej kan återtagas, och då besparingarna tillhöra Konungens disposition, och Riksens Ständer ej kunna hindra deras användande inom titeln efter Kongl. Maj:tg godtfinnande, skulle förklaringen, att sportel-ersättningen icke bör deraf utgå, vara detsamma som att säga, det Advocat-Fiscalen icke bordt hafva Dågon sådan ersättning, och att man således ogillat en sak, som icke mera kan hjelpas.
Herr von Hartmansdorff^ och Grefve Hårds anmärkningar, rörande formen af Betänkandet, så skulle jag tro, att om Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af sjelfva saken, men förkastande af prajmisserne i betänkande, sådant vöre ganska billigt och lämpeligt, ty dessa prsemisser kutt - 28 Deri i September j. nr. de eljest möjeligen gifva anledning till ännu flere HofRätters inrättande emellan Riksdagarne.
Jag får till Protocollet anmäla, det jag för mio del inom Lag-?
Utskottet ansett något yttrande om en HofRätls inrättande i de Norra orterne vara alldeles öfverflödigt.
Herr Munck af Rosenjkjbld, Eberhardt
Då detta ämne första gången förevar, yttrade jag mina tankar otti nyttan af den nya HofRätten j Skåne, äfven om densamma icke tillkommit å full öfverensstämmelse med formen.
Det hade visserligen varit önskeligt, att en motsvarande indragning inom Götha HofRätt kunnat ega rum, men det tilltagande antalet af rättegångsmål har ej madgifvit det.
Imellertid är det att hoppas, att, genom klokare finance-regleringar: Förliknings-Domstolars inrättande: borttagandet eller förän dringen af vissa sportler, som gifva anledning till ökade rättegångar; genom en i allmänhet förbättrad Moralitet: genom en rättvis Lagskipning vid UnderRätterne, det hittills tilltagande antalet af rättegångsärenden torde så betydligen minskas, att indragning af en eller pär divisioner uti Götha HofRätt deraf kunde blifva en följd.
Det är på grund häraf, jag tager mig friheten föreslå, det Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Stats Utskottets Bstänkande i Den l September, J. m. bufvudsaken , men tillika inför Thronen tillkännagifva den Önskar., hvaruti MedStåaden skulle inbjudas att deltaga, att nemligen så snart minskningen af Rättegångar sådant medgifva, en indragning af en eller flera divisioner, och i följe deraf äfven af en del Etnbets - och Tjänstemän uti Götha HolRätt må vidtagas, Herr von Hartmansdorff', Jag har visser_ ligen bemärkt den förändring Stats-Utskottet i dess senare betänkande gjort, i afseende på anslaget för Lagmannen Hedenstjerna; men jag underställer dock Ridderskapet och Adeln, huru det skulle gå med Svenska Folkets rätt att ej af någon annan än sig sjelf beskattas, örn Regeringen kunde, vid Embetsmäns afskedade, försäkra dem att utöfver gällande Stat, få uppbära det eller det Pensions- eller Löneersättnings-anslagei, utan att Riksens Ständer vid en kommande Riksdag finge i afseende derå utöfva deras ovillkorliga rättighet, att bestämma Stats-anslagen.
Vid StyrelseVerkena reglering, kunde vi, i sådant fall, möjeligen få en så stor mängd gamle Embetsman uppförde på pensions-stat, och andra personer i stället insatta å Aflönings-staten, att det skulle öfverstiga Folkets förmåga, att jemte öfrige skatter, betala de dertill erforderliga summor.
Jag skulle derföre tro det vara för Riksens Ständer, si mycket angelägnare, att vid först inträffande
Riksdag pröfva ora ett imedlertid gifvet anslag må framgent utgå eller inskränkas.
Äfven på denna grund yrkar jag att en 3°
Den i September f, m. nedsättning i anslaget åt Lagman Hedenstjerna må göras, Och att man ej må såsom regel god känna, att Regeringen, utan Riksens Ständer! hörande, kan anslå dylike pensioner.
Jag underställer Ridder skåpet och Adeln, om saken möjeligert står att hjelpa.
Lagmannen Hedenstjerna har Kongl. Maj:ts Nådiga försäkran, att erhålla en viss bestämd sportelersättning.
Majit har full rätt, att disponera besparingarna å hufvudtitlarne.
Då nu Utskottet föreslagit, att nämnde ersättning icke må utgå hädanefter an» norlunda än af berörda besparingar, och Riksens Ständer dertill bifalla, är ju detta ungefärligen detsamma som att säga , att actan är olormlig, men att, sedan Kongl. Maj:t en gång bifallit anslaget, Riksens Ständer ej kunna hin« dr3, att detsamma såsom hittills af besparingarne utbetalas.
Jag kan åtminstone icke finna, att Riksens Ständer kunna göra annat än hvad Utskottet föreslagit, lika litet sora jag förmår inse, att sådant skall inverka på Svenska Folkets rätt att sig beskatta, ty titelns totalsumma är redan af Riksens Ständer utsatt, och beslutet att Lagmannen Hedenstjerna icke borde erhålla något, vore i alla fall ej verkande, ty om titeln ger besparingar, kan Kongl. Majit använda dem till hans förmon, och ger titela inga sådane, får också Lagman Hedenstjerna ej någon sportelersättning.
När frågan om Lagmannen Hedeostjernas sportelersättning för - Den I September f. m. 31 sta gången här discuterades, var jag en af dem, som yrkade, att man borde till norm antaga hans egen uppgift till TaxeringsCommlttéen.
Denna norm synes ock vara den rätta.
Att åter såsom Herr Hjerta yrkat, öfverlemna allt åt Kongl. Maj:ts godtfinnande, huruvida han för ändamålet vill använda besparingarne å Andra hufvudtitein, finnér jag icke aldeles tnligt med billighet; ty mig synes det vara skäl, att å Stat uppföra sä mycket som Lagmannen Hedenstjerna enligt egen uppgift i Sportier ver* keligen förlorat.
Herr Grefven och Landt-Mar [kalken yttrade, att då Stats- och LagUtskottens förevarande Betänkande innefattade 2:ne serskildta frågor, den ena, angående HofRättens öfver Skåne och Blekinge fortfarande, och den andra oraden af Kongl. Majit Lagmannen Hedenstjerna i nåder tiilagde Sportelersättning , ansåg Herr LandtMarjkalken sig böra framställa arne serskildt» propositioner; och hemställde Herr LandtMarJkalken således först, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla LagUtskottets Utlåtande, rörande HofRättens öfver Skåne och Blekinge fortfarande, likväl med undantag af de utaf Grefve Hård anmärkte Utskottets yttranden: dels att
Utjkottet icke anfelt nödigt att medelst ziff er t alens utfäitande göra den arithmetijka framflällning om yppad balance af göromålen inom Götha Hoj Rätt, forn i allmänna Tidningar ne ^ der dejfe arbetsförteckningar fola blifvit intagne, varit för hvar och eu tillgängelig t och dels att, om en ferjkild Hofrätt i norra delen af Riket varit inrättad 3 och Den i September f. m. fråga blifvit väckt atti desi indragning, Ut/kottet fiolat Jladna i fartima tilljlyrkande, fum det nu afgifvit.
Herr Grefven och Landt-Mar skalken erinrade derefter att, i afseende å den sednare frågan, elier Lagmannen Hedenstjernas sportelersättnmg, hade väl Herr von Hartmansdorff anmärkt, att Lagman Hedenstjerna sjelf skall uppgifvit den inkomst, hvarföre ersättning nu vöre ifragaställd, endast till 146 R dr årligen, men att i Utskottens Betänkande deremot förekom, att Hedenstjerna /lyckt, det ifrågavarande inkomst årligen skall uppgått till ett belopp af 770 R;dr B:co.
Harr von Hartmansdorff, Augufh Det lärer finnas tvenne olika uppgifter från ifrågavarande Embetsman- En till Kongl. Maj:t, efter hvilken han vill hafva ersättning, och en till TaxeringsCommittéen, efter hvilken han vill akatta till Staten.
Det är efter den förra, som Kongl. Majd bestämt Sportelersättningen; och det är efter den senare åter, som åtskilige här ansett den samma böra utgå.
Det står i Protocollet för den Plenidag, då första Betänkandet i detta ämne återremitterades, att Herr Hedenstjernas uppgift till TaxeringsCommittén innehöll, såsom jag vill minnas 146 R:dr.
Jag får derföre ytterligare anhålla om afseende i den framställning jag gjort i afseende på sum-i mant
Den i September f, m. 33 Vnans belopp.
Herr Hjertås anmärkning örn hiedlens utbetalande af bespäringarne kunde varå rigtig» i händelse Riksens Ständer vid bifallet uttryckligen förbehölle sig deras rätt ätt bestämma anslag, och ej tacite medgåfve att Kongl. Majit densamma agde.
Men soni jag tror ätt ifrågavarande ersättningsbelopp är för högt', aå Önskar jag ätt frågan örn dess nedsättning till 300 R‘.dr måtte först blifva afgjord.
Friherre JVrangel, Henning, föfehädé sig med idcrr von Hattmartsdorff.
Herr Grefven och Landt Mar/kalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets heiiiStällati, rörande ifrågavarande sportelersättniiig.
Ropades jå och Nej.
Jag tror éj att Statslltskot tets förslag innehåller, att 500
R;dr skulle såsom sportelersättniög beviljas Lagmännen Hedenstjerna, utan endast, att soiti Kongl.
Maji fedah iemriat honom löfte
Örn en dylik eraättbing, densamma må utgå , i fall tillgång derlin finneg, af besparingarné.
Herr vört Hartmansdorff'.
Öm eh gadin rriödification äf StatsUtskottets uttryck äger hiifi, så kommer sakétl i alia fall på ett ut.
Skill— haden blir inged. kidd. 0. M. Prat. VIII.
Baad; 3 34 Hen i September /, m, Hans Excelfence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran:
Jag tror, att den öfverläggning, sorn nu uppstått om Lagmannen Hedenstjernas sportelersättniog, tilbäckeligen bevisar, att det icke är lämpeligt, att Riksens Ständer sysselsätta sig mod pröfning af enskildie anslag.
Ständers rätt i detta hänseende är efter Olin tanka inskränkt till bestämmandet af hufvud • titlarnes belopp.
När dessa äro fastställde©, måste det ej tillkomma Riksens Ständer, att besluta, om den eller den enskilde personen skall hafva ett anslag eller icke» Sådant måste ofelbart tillhöra Kongl. Maj:ts afgörande.
Om det förhölle sig så som Herr Grefve Mörner nu påstått, att blott hufvudtitlarnes slutsummor skulle af Riksens Ständer bestämmas, så vet jag icke, hvartill' hela Statsregleringen skall tjena, eller hvarföre Riksens Ständer skola göra sig det besväret, att genomgå hvarje anslagssumma, ehuru liten den må vara, som inom tit— larne bör förändras, och att serskildt pröfva, huru mycket hvar person efter sin tjenstegrad bör åtnjuta.
Jag tror dock att hela practiken nu och tilltörrie vederlägger Herr Grefve Mörners sats Hans Excellence Herr Grefve Mörner'.
Sorn Ledamot af Srats(-Utskottet vid 1809 års Riksdag vet jag, att vid första Statsreglering gen, då mari äfven var ganska noga angelägen att följa Grundlagen, den speciela Staten väl företogs till granskning
\ likväl ingalunda som Ben i September J, rn. skulle Utskottet bestämma hvarje persons anslag, men endast i ändamål att kunna calculera behofvet för det hela.
Det är af denna orsak, som man jemväl nu tager de speciela staterne till pröfning, icke för att om detailerne besluta, men för att kunna bestämma totalsumman, hvilket ensamt tillkommer Riksens Ständer.
Sedan de gjort detta, är regleringen och jeinkningen inom titlarne Kongl. Maj:t* rätt, icke Riksens Ständers.
Jag skulle tro, att någon vidlyftig öfverläggning i förevarande ämne icke nu är af nöden, i synnerhet då Utskottet anvist Herr Hedenstjernas sportelersättning å besparingarne, dem Kongl. Maj:t, på sätt Herr Hjerta rätteligen anmärkt, eger att etter behag inom titeln disponera.
Jag tror för min del, att Herr Grefve Mörner ej så noga afsett, huru förhållandet är med RiksStaten i allmänhet.
Ständer uppgöra äfven det speciela deraf, på det att anordningarne må ske enligt fullständiga, godkända, Stater.
De måste således dervid taga i betragtande alla särskilta delar af det hela, Men denna fråga kan ingalunda tillämpss på det ämne, sorn nu äc under öfverläggning; ty hvad som uppföre3 å Stat är ett, och hvad som anvises att utgå af besparingarne å samma Stat är ett annat.
Stat9* Utskottet, som ansett sig böra förekomma, att icke några ansiag må göras å öfverskotten på StatsVerkets inkomster, har deremot trott sig icke böra tillstyrka någon inskränkning af Kongl. Maj:ts rättighet att disponera besparin - 56 Den t September f. m, garn# inom hvarje hufvudtitel} allenast dé ifcke flyttades till andra titlar.
StatsUtskottet har derföre ansett det varå öfverflödigt, att söka hindra Kongl. Majit att honorera den act, som för Herr Hedenstjerna blifvit utfärdad, och hvari Konungen löfvat nämnde
Embetsman att tillgodonjuta hågoré sportel-efsättning; ty, såsom jag förut haft äran anmärka, besparingarne stå till Kongl. Maj:ts disposition.
Men att å Stat uppföra en sådan ersättning, har Utskottet ansett vara origtigt och obehöfligt.
Riksens Ständers gillade Riksstat är ett.
Besparingarne på Staten, till Konungens disposition, något helt annat.
Begreppen derom böra icke förblandas; och Utskottet har också endast velat uttrycka, att eftet sorn saken nu mera ej kan hjelpas, anslaget alltså må såsom hittills af besparingarne Utgå.
Då, på sätt Herr Hjerta anmärkt, Statsutskottets ifrågavarande yttrande angående Herr He~ denstjernas sportel-ersättning * icke är annat än en upplysning till Riksens Ständer, så hem-; •taller jag, om icke Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition d#rij att Stats Utskottets Utlåtande om Herr Hedenstjerna må läggas till handlingarne.
Jag vill äfven för min del göra samma framställning, som Grefve Von Schwerin, om man icke derigenom Skulle låtå det komma derpå an, huruvida ifra - Den i September J. m. 3? gavsrands Embetsmin må få något eller intet i ersättning.
Detta sednare synes mig vara en Obillighet» och jag skulle derföre tro»att man, för att ej öfverlemna denne Embetsmaos löneersättning åt godtycket, borde fatta ett bestämdt beslut i ämnet.
Jag önskar således» att Rid~ derskapet och Adela ville fastställa ersättningsbeloppet till 300 R;dr.
Har meningen der-!* emot varit, att belt och hållit lemna Herr Hedenstjerna åt sitt öde, såsom StatsUtskottets Betänkande tyckes åsyfta, så hade Utskottet icke behöft tala något om ersättningsfrågan.
Då jag ej tror att ett Bet. änkande, sådant sorn detta, kan läggas till bandlingarne, anser jag ändamålet bäst vinnas, i fall proposition blifver framställd derå, huruvida Ridderskapet och Adelö. firmet något böra beslutas öfver den punkt, som rörer Lagman Hedenstjernas sportelersätfning » emedan, då Kongl. Majit irke är hindrad att i sådant ändamål af besparingarne hädanefter sorn hit-
Herr von Hartmansdorff;^ O n detta blifver den ena åsigten af saken, anhåller jag, att, såsom contraproposition , må. antagas, att 300 R:dr varda å indragningsstat, för Herr Hedenstjerna uppförde.
Herr Hjerta; Jag får invända, att först synes deo al Herr von Hartmansdorff uppgif - 38 Den i September J, nu na summan vara allt för godtycklig , emedan den närmar sig hvarken till Herr Hedenstjerna* uppgift till TaxeringsCommittéen eller till hans uppgift hos Kongl. Majit; och hvad för öfrigt beträffar, att sätta denna summa på indragningsstaf, så kommer man verkeligen derigenom på det misstag, som man velat undvika, nemligen att anvisa beloppet å Stat.
I afseende pä fummans belopp får jag upplysa, att det för all säkerhet är upptaget dubbelt större , än hvad Herr Hedenstjerna sjelf uppgifvit.
Om nu Ridderskapet och Adeln, till att försäkra honom om en bestämd ersättning, ansloge 300 R;dr i allmänna IndragningsStaten, hindrar detta alldeles icke Kongl. Maj:t, att till fyllnad använda 200 R:dr af besparingarne.
Men då är Herr Hedenstjerna åtminstone försäkrad om någon ersättning.
Herr Grefven och Landt Mar shatken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Statsutskottets yttrande, rörande den Lagmannen Hedenstjerna i Nåder tillagde spprtelersättning, måtte läggas till handlingarne.
Ja och Nej. Herr Ehrenborg, Casper:
Jag skulle önskaj att det blef upplyst, huru den uppgift är beskaffad, som Lagmannen Hedenstjerna lemnat till TaxeringsComittéen.
Jag anser detta vara af ganska^ mycken vigt, när fråga är, att en Ben i September f m. 39 Embetsman aflemnat en origtig uppgift till en publik auctoritet, och sedermera på grund deraf sökt en högre ersättning än den, hvartill han varit berättigad.
Om förhållandet verke-, Ifgen är iådant, är jsg för min del ej emot, att ersättningsbeloppet nedsättes..
Men jag skulle eljest tro, att han bör hafva skadestånd för hvad honom frångått.
Emedlertid förefaller det mig besynnerligt, att han kunnat uppgifva serskildt hvad han haft af de till Skånska HofRäiten uaaerlagde Länen, och icke på vanligt sätt Sammanslagit hela inkomsten sf alla förut till Götha HofRäti hörande piovincer.
Den ifrågavaran de uppgiften lemnades här på Riddarhuset af Herr von Carleson, som uppgaf, att han fått densamma i Kongl, Kammar-Rätten, om mitt minne ej felar.
Jag får, till svar å Herr Ehrenborgs förfrågan , äran upplysa, att den iiragaetäilde uppgiften erhållits i Kongl.
Kammar-Rätten, samt att jag aflemnat densamma tili Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocolh Herr von Stahl, Samuel; Då Herr Justitieombudsmannen Ehrenborg anmärkt, att Lagmannen Hedenstjerna till TaxeringsComittéen äf gifvit en origtig uppgift och Herr von Hartmansdorff jemväl hållit sig dervid,enär han föreslagit, att den ifrågavarande sportelersättningen borde minskas till 300 R:dr; anser jag mig för sjelf - 4o pen i September f nu y* (?akcn pch såsom vän af Herr Hedenstierna böry deyom yttra några ord.
Hyad nettingen dy här åberopade serskildte uppgjfterne piry hans spprtelinkomster beträffa^, gå gr förhållandet sådant, att de undey def ana året pppgå ‘ill tooo R:dr, pyh e‘t apnat år åter icke öfverstiga 300 R:dr.
Man kan således icke' bestämdt determinera summan, och d$ Lagmsnpen Hedenstjerna tagit ett piedturp af flera års inkomster, och uppgifvit detta till TaxeringsPpmitt^en, är sådant ganska förlåtligt, emedan han icke bestämdt känner, hvad de för det törflutne året komma att afgöra, enär de till yn del äro grundade på vitén och bötey. — Hery Mu,nyk af Rosenschiöld, har i silf yttrande omtalt, det han önskade införandet af förli,knings-domstolar, o,ch ett bättre admini*.
Stratipns-sätt vid UuderRättcrne.
Hyad det sednare vidkommer , skulle j;ag dock ‘to» att de äro bättre organiceysde än f något annat land, Och om Riksens Ständer endast vilje decretera, att Häradshöfdingaype fingp, contant lön af StatsCassan, skyll,e troligen flere af B o.f Rätter nes divisioner kunna af— skafljs. — Hvad i öfrigt H<rr Hedeystj rna enskildt b.eti alfar, bp.r jag h.ö g tidy ligen, lork la. r», att han alltid sökt befordra Kongl, Maj; t a, och Kronans gagn, samt med nit, drift och 0- Vaolig skicklighet föryalradt sitt ansvarsfulla Embete.
Herr Ehrenborg., Långt ifrån att jag yttrat den förmodan , att Herr Hed,-enstjer - Den t September J, m. 41 p» lemn»t eji origtig uppgift, har jag blott önskat att förhållandet härmed skulle utredas.
Men derest Herr Hedenstjerna skull» hafva till TaxeringsComittéen afgifvit en summa Understigande det belopp, som h»n sedermera hos Kongl. Maj^t antpält såsom sin sportelinkomst, finnér jag alldeles icke att detta förfarande kan så fullkomligen förklaras efter dc skäl, Hett von Stahl här åberopat, ty enligt ReviUnings-Förordningens ordalydelse åligger 4et hvar och en Tjensteman, att uppgifva sipå sportler, sådane d? under sistföiflutne året varit.
Jag yrkar derföre ytterligare, att uppgiften må framhafvas och uppläsas, samt förklarar för öfrigt, att jag, långt i,från, att i nå* got fall misstänk» Herr Hedenstjernas handlingssätt såsom Embetsman, fullkomligen delar HerT von Stahl» högaktning för den förres fprijeniter.
Herr Hjerta; Jag tror, att denna öfverläggning gått ifrån saken, och snarare prartat till att förvandla Ridderskapet och Adeln till en dömande makt.
För min del gillar jag visserligen icke Herr Hedenstjemas förhållande med dea ifrågavarande uppgiften, tilen jag inser väl, att den på sitt sätt kan vara rigtig.