Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill för minnes skull blott erinra, att det således medgifves, att embetsmannaintresset får göra sig gällande hos K.
M. till förändring af Ständernes framställningar.
Jag önskar, alt samme talare, som yttrat dessa tankar, måtte ihågkomma dem så väl vid denna riksdag, som vid en påföljande, om han då får lefva och är bär tillstädes.
Ad. be hagade bifalla Ekon.Utskts nu föredragna betänk.
Ekon.Utskts betänk.
N:o 26, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. de vid ofvannämnda betänk, gjorda anmärkningar föranleda dess återremitterande.
Den 10 Junie. m.
Efter voteringens sint, be furin os rösterna hafva utfallit, som följer:
JVej — 5i.
På begäran af Frihrne Hamilton, Hugo, samt Fleming, Herman Reinhold, blef Coust.Ulskts den 4 dennes på bordet lagda mein.
JV:o i i, i anledn. af vackt förslag om ändring i 49 §;n Reg.F:n och 2 §:n Riksd Ordn., med afseende å förkortande af tiden mellan riksdagarna, ånyo lagdt på bordet.
Vid förnyad föredragning af Const.Utsk:s den 4 dennes på bordet lagda meni.
N:o 12, i anledn. af väckt förslag till bestämmande af dagen för nästkommande riksdags början, fann R. o. Ad. det icke erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarna.
Ånyo föredrogs StatsIItskrs den 4 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 153, i anledn. af vackt fråga om förening af Riksg.contorets och f. d. General-assistance-contorets enkeoch pupill-cassor eller om årligt anslag till enke-cassan vid förstnämnda verk.
Den bekymmersamma belägenhet, hvaruti Riksg.contorets enke- och pupill-cassa sig för närvar, befinner, är visserligen rätt beklaglig, men alt afhjelpa den genom denna cassas sammanslående med f. d.
Assistance-contorets enke- och pupill-cassa, utan att upplyst är, att denna cassas delägare dertill i vederbörlig ordning samtyckt, finner jag för min del ganska betänkligt. R. o. Ad. torde finna, att en association af enskilda embets- och tjenstemän, hvilka ingått i en pensions-anstal t med personliga bidrag dertill, icke kan sammanslås med en annan i mindre goda omständigheter, aidraminst då den förres cassa står på afgång, d. v. s. att den deri delägande personalen hvarje år minskas genom afgående personer och således inkomsterna af fonden lemna tillfälle till ökade pensioner, tills den siste afgått.
Jag skulle tro, att rättvisan fordrade, att icke vidtaga någon åtgärd förr än med ett fullkomligt begifvande af samtliga delägare i Assistance-contorets pensionscassa, och bäst samt rättast synes mig vara, om R.
St. nu icke besluta annat, än att, efter samtlige desse delägares afgång, capitalet då må tillfalla Riksg.contorets enke- och pupillcassa; men att, såsom Utsk. föreslagit, kasta in denna cassa i den andra och sålunda minska möjligheten för de rätta delägarne att komma i åtnjutande af förökade pensioner i mån af afgång, det kan jag ej annat än bestrida, och jag anhåller derföre om återremiss af detta betänkande.
Hr Den 10 Juni e. m. 295 Hr vo n
Har t ma n sd o r f f, Au g.:
Då tle i fråga var. tjenstemännen ingingo på pensionsafgiften, beräknade de att erhålla en viss deremot svarande inkomst för sig sjelfva eller deras enkor och barn, men icke något deröfver.
StatsUtsk. liar föreslagit, att de må få åtnjuta allt hvad som var beräknadt vid pensionsinrättningens stiftelse, äfvensom att, då någon förhöjning kan göras, icke blott för dem, utan äfven för Riksg.- contorets tjensteman, skall en sådan äga rum i samma proportion för hvartdera verkets tjenstemän.
Om man nu skulle vidtaga den åtgärd, som Frih.
Cederström ansett riktig, så skulle den siste tjenstemannen i f. d.
Assistance-contoret få åtnjuta räntan på hela pensionsfonden, således möjligen flera gånger mer, än beloppet af den lön, han innehaft.
Detta har väl aldrig kunnat ingå i beräkningen hos dem, som tillhöra pensions-anstalten.
Cederström drifver grannlagenheten längre, än billighet och rättvisa kräfva.
Någon arftagare skall väl finnas, när pensionärerne uro alldeles utdöde.
Frihln har sjelf dertill föreslagit Riksg.contoret.
Hvarföre kan det då icke ske genast, enär åt de gamla delägarne förbehålles all den rätt, de kunnat påräkna, t. o. m. en förhöjning derutöfver?
Jag ser ej något hinder deremot och tror således, alt Utsk:s betänk, bör bifallas.
Om det gick an att disponera öfver andras medel såsom öfver sina egna, så skulle jag med Hr von Hartmansdoff instämma deruti, att R.
St. hade rätt att säga, det Riksg.contorets enke- och pupill-cassa behöfver tillskott och att deremot f. d.
Assistance-contoret har öfverskott i sin, hvarföre detta öfverskott bör gå till förstärkning af den förstnämnda cassan; men som Assistance-contorels pensionscassa är en för sig bildad cassa, skiljd från Riksg.contorets, så kan jag icke se, med hvad rättsgrund man deröfver disponerar utan delägarnes hörande.
Hade det varit en af statsmedel ensamt bildad fond med bestämda pensionsbelopp, så hade förhållandet varit annorlunda, men nu inträffar icke sådant förhållande, och i samma stund man sammansloge cassorna, kunde det väl hända, att någon tillökning i pensionerna för Riksg.contts tjenstemän uppkom, men den kund® alldeles ieke blifva motsvarande den förhöjning, som i annat fall skulle uppkomma för delägarne i assislance-fonden, och den omständighet, Hr von Hartmansdorff behagat nämna, att den siste qvarvarande pensionären skulle få mer än hans lön utgjort, är en följd af hela verkets indragning och de öfrige delägarnes afgång.
Denna händelse är icke beräknad vid cassans bildande, och kan ej ofta inträffa, emedan det sällan händer att embetsverk med enskilda pensions-inrättningar belt och hållet upphöra; men om man nu t. ex. föreställde sig det icke troliga, att arme'ens hela nuvar. organisation upplöstes, och att man icke mer behöfde några krigsmän i 8 H. a® 21Ö
Den io Juni e. m.
Sverige, så frågar jag, om det vore R.
Sl:s rätt att, när icke nytt befäl tillsattes och Statens bidrag till arméens pensions-cassa hade upphört, taga denna cassa och sammanslå den med civilstatens pensions-cassa, derföre att icke armeens befäl completterades?
Vore det icke de qvarvarandes rättighet att få förökade pensioner, tills den siste afgått?
Jag skulle förmoda det, åtminstone kunde ingen disposition öfver dessa personers egendom ske annorlunda, än att man först frågade dem, huruvida de ville ingå på den förändrade regleringen'man ville verkställa.
Jag önskade, att någon af SlatsUtskts ledamöter ville upplysa hvilka försigtighetsmått blifvit vidtagna till bevarande af deras rätt, som äro berättigade att få pensioner ur f. d.
Assistance-contorets pensions-cassa.
Om genom denna cassas sammanslående med en annan, det skulle hända, att den blefve otillräcklig för dem, så hade man ej allenast ä rf t denna cassa i förtid, utan äfven gjort delägarne en bestämd orättvisa.
Hr von Hartmansdorff: 1 anlédn. af hvad Frih.
Cederström yttrat, får jag anmärka, att A sidan 7 i Utsk:s betänk. förekomma följande ord: ”Nyssnämnde cassa-delägare hafva likväl förklarat sig hvarken kunna eller vilja förneka att ju cassans capital-fond hufvudsakligen tillkommit genom R.
St:s frikostighet.”
Således är det icke, såsom talaren förmodat, på pensions-tagarnes bekostnad, som denna cassa hufvudsakligen blifvit bildad.
Också det exempel, som Frih:n anfört, då lian nämnt aromens pensions-cassa, tyckes lala för Utsk:s betänkande.
Mig är icke bekant, till hvad belopp anneens pensions-cassas årliga tillgångar uppgå, men jag vill minnas, att hon årligen upplägger Jo,000 r:dr.
Således torde hon väl hafva 4 till 5 gånger så stor inkomst.
Om nu en fändrik blefve den sist qvarlefvande pensionären af arméen, så kunde det väl icke vara meningen eller ens rimligt att gifva honom 120 till 15o,ooo r:dr om året.
Hvad åter beträffar de villkor och försigtighets-mått, hvarom Hr Lefren gjort förfrågan, så liro de redan upplästa af Ridd.cancellisten och finnas upptagna sidan 10, så att några betänkligheter emot antagandet af Utsk:s förslag ingalunda synas möta.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s nu föredragna utlåt.
N:o 153.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade i anledn. häraf, alt ja öfverröstat nej.
Jag anhåller att till prot. få re servera mig enrot'R. o. Ad:s beslut, såsom i min öfvertygelse rätts vidrigt.
Ånyo föredrogs och bifölls StatsUtsk:s den 4 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 155, i anledn. af väckta motioner om anslag för sammanträden af Skandinaviska naturforskare och läkare.
Lades till handlingarna Bevil!n.Utsk:s den 4 dennes på bordet lagda betänkanden:
N:o 17, i anledn. af K.
St. i fråga om landträntmästares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning; N:o 18, i anledn. af K.
St. angtde eftergift af personella utskylder för afskedade, till underhåll berättigade, soldater och deras vederlikar under expectance-tiden.
Föredrogos ånyo och biföllos LagUtskts den 4 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 51, i anledn, af väckt motion om ändring i 18, 19, 20 och 23 cap. Missg.balken; N:o 52, i anledn. af väckta motioner, rörande dels ändring i 12 §:n af K. förordn. den 12 Joli 1818, angrde inteckning i fast egendom, samt i nu gällande föreskrifter om panträtt i lösören, dels att intecknad jord ej må, genom afsöndring, till sitt värde förminskas, dels ock att inteckning må kunna i fartyg erhållas.
Ånyo lades på bordet, på begäran af Frihtne Cederström, Gustaf Carl, och Cederström, Jacob, LagUtsk:s den 4 dennes första gången på bordet lagda utlåt.
N:o 53, i anledn. af väckt motion om ändring i i3-§:n af K. förordn. den i3 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom.
Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Hrr von Hartmansdorff, A u g., samt L a g e r b j e I k e, Carl Oscar, Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 4 dennes första gången pä bordet lagda betänk.
N:o 32, i anledn. af väckta motioner om ändringar i författningarna anglde allmänna vägars underhållande vintertiden.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:s den 4 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 33, i anledn. af väckt motion ang:de föreskrifter om sättet att mäta salt och spanmål; N:o 34, i anledn. af väckt motion om skyldighet för säterier och boställen att fortskaffa kronobref; N:o 35, i anledn. af väckt motion om indragning af vexel-controlleurs-befattr.ingar; N:o 36, i anledn. af väckt motion om inskränkning af nämndemäns befrielse från skjutsningsbesvär; Den 10 Juni e. m. iV:o 37, i anledn. af väckt fråga om utfärdande af nya instructioner för länsstyrelserna och deras underlydande tjenstemän.
Besvärs- och Ekon.- IJtsk:s den 4 dennes på bordet lagda betänk. N:o 38, i anledn. af väckta motioner, ang:de ändringar uti eller tillägg vid författningarna om lumpsamling, blef samma betänk, ånyo begärdt på bordet af Fri hine Cederström, Gustaf Carl, och Cederström, Jacob. Lades på bordet nedannämnda från Utskotten inkomna memorial, betänkanden och utlåtanden, nemi. från Cons t.U tskottet: N:o i3, ang:de anmärkntr, gjorda under granskningen af Statsrådets protocoll; StatsUtskottet: N:o .54, angtde väckt fråga om afskrifning af f. d. Arrendatoren Christoffer Gustafssons återstående skuld i och för arrendet af stora Lunds boställe; N:o 156, i anledn. af väckt fråga om ersättning till pensions-inrättningen för Skånska städernas embets- och tjenstemäns enkor och barn för en å nämnda inrättning öfverlåten fordran hos K. M. och Kronan; Bevill n.Utskottet: N:o ig, så väl i anledn. af verkställd granskning af post-taxorna för inrikes brefvexlingen, som ock angtde åtskilliga post-väsendet rörande motioner; Allm.
Besvärs- och E ko n.U tsk o 11 e t: JV:o 3g, i anledn. af väckta frågor om näringsfriheten; N:o 42> angrde föreslagen förändring af författningarna om grunderna för befordran till civila embeten och tjenster; N:o 43, angrde föreslaget förbud för tjenstemän vid embets-verken att på samma gång innehafva mer än en tjenst med lön på stat; N:o 44» i anledn. af väckt motion att förekomma tjensteaccord; , N:o 45, angtde föreslagen indragning af Vice-presidentsembetena i Hofrätterna och förändrad benämning af Hofrätternas ledamöter, samt om ordningen för förslag till ledamöter i Hofrätten och Collegier; N:o 46, i anledn. af väckt motion, att befordringar till embeten och tjenster icke måga hindra embetsverkens förändrade organisation; .N:o 47) i anledn. af väckt motion om iakttagelser vid utnämningar till riddare-värdigheter; N:o 48, om befordringsrätt för läkare, sorn äro antagne för sjukvården inom mindre samhällen pålandet; Den io Juni e. m. 32g N:o 49; ' anledn. af väckt motion om förbud för Judar att i sin tjenst städja Christna trosförvandter; N:o 5o, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K.
General-tullstyrelsens circulär den io Febr. 1838, och dervid gjordt tillägg af den 3o Juli samma år, rörande controll vid allastning från Norr- och Vesterbotten; N:o 5r, i anledn. af väckt motion om upphörande af eller rättelse i den afgift, som erlägges till commendanten å Elfsborgs fästning af alla till och från Götheborg kommande fartyg; N:o 5a, i anledn. af väckt motion om indragning af tullkammaren vid Furusund. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. $ till 12 om aftonen.
Lördagen den i3 Juni 1840.
Justerades 7 prot.utdr. för den 10 dennes e. m.
Justerades pleni-prottn för den 29 Maj samt f. och e. m. den 3o Maj.
Sedan jag denna dag inlemnat min innehafda riksdagsinanna-pollet för Friherrliga ätten N:o 367.
Ulfsparre, har jag varit nödsakad afsäga mig det ledamotskap i Ridd.Utsk., som varit mig uppdraget; hvilket jag härmed får vördsamt tillkännagifva.
Hrr Electorer alt vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Ridd.Utsk. efter Frih.
Då nu föredrogs till afgörande ett mål, hvaruti Undert.
Ridd.Secret. var jäfvig, blef deröfver särskildt protocoll földt af en utaf de vid protocollet tjenstgörande, nemligen Notarien Albert
Munck; hvarefter undertecknad åter emottog protocollet.
Upplästes till justering Exped.Utskts förslag till underd. skrifvelse tili K. M., angrde afskaffande af extra-länsmän utan lön.
Jag ser, att förslag till underd. skrifvelse är uppsatt i anledn. af ett betänk., Den i3 Juni f. m. som R. o. Ad. afslagit.
Jag anhåller, att genom Hr Ridd.- Secreteraren få veta, huruvida underrättelse ankommit från de andra RiksStm, att de samtliga antagit ifrågavar. betänkande.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att det betänk, från Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., hvaruppå detta förslag lill skrifvelse grundade sig, blifvit bifallet af de 3 öfriga RiksStånden.
Uppå derefter framställd propos. blef förslaget af R. o. Ad. godkändt.
Ånyo föredrogs LagUtskts den 4 och 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 53, i anledn. af väckt motion om än— .töring i i3 §:n af K. förorda, den i3 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom.
Ifall det ej är stridande emot formerna, skulle jag vördsamt anhålla om upplysning, hvarföre Const.Ulsk:s mein.
N:o 11 blifvit uppskjutet och öfverflyttad! från främsta rummet på bordslistan.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att i Talmans-öfverläggningen förliden gårdag blifvit upplyst, att Const.- Utskrs meinar.
N:o 11 ännu ej blifvit bordlagdt i BorgareSt.
, och att således någon slutlig pröfning af detta memorial icke samtidigt i dag kunde aga rum i alla Stånd, hvilket likväl till följe af Riksd.Ordn. borde äga rum, så vidt ej andra särdeles omständigheter derför lägga hinder.
På grund af Riksd.Ordn. hade Hr Landtm, således från föredragningslistan låtit utesluta detta mål för att sedermera åter uppföras, så snart det kan samtidigt förekomma hos RiksStånden.
Hr Palmcrantz, Joh. Mauritz: LagUtsk:s nu föredragna betänk.
N:o 53 innehåller, att Utsk. ej kunnat till pröfning upptaga den motion, som blifvit väckt om förändring af i3 §:n i inteckningsförordningen, egentligen endast af det skäl, alt Utsk, ansett sig ej kunna åt motionen gifva den utsträckning, som behöfdes för att göra ändring i de lagrum, hvilka med inteckningslagen stå i sammanhang.
Jag anhåller derföre, att delta betänk, måtte blifva återremitterad!, och får i sammanhang dermed väcka den motion, att LagUtsk. läcktes föreslå den ändring dels i 4 cap. 4 §:n Jorda-b:n och dels i K. förordn. den i3 Juni i8oo, angtde lagfart, som för ifrågavar. ändring af i3 §:n af inteckningslagen är behöflig.
Det bedrägeri, som motionären velat förekomma, är visserligen i vår lagskipnings-annaler ganska sällspord!; men jag skulle dock tro, att det är af högsta nödvändighet att stifta någon lag till förekommande af den för credilen menliga verkan af detta bedrägeri.
Det består deruti, alt t, ex. en person, som äger en egendom, Den i3 Juni f. m. ena dagen säljer den och dagen derpå i samma egendom lemnar inteckningsrätt, hvilken hevakas och stadfästes, innan ännu är kändt, att egendomen blifvit till annor man försåld, hvilken inteckning, ehuru i laga ordning meddelad, likväl, ifall den nye ägaren ej försitter lagfartstiden, blir en nullitet.
Vid betänk., finnes fogad en reservation af Hr Cederschjöld, deri en ny redaction af i3 §:n inteckningslagen är projecterad, och för min del skulle jag anse den böra antagas framför den, sorn af sisla riksdags LagUtsk. blef föreslagen, helst den förra, åtminstone för mig, synes mera enkel och lättfattlig; och är denna redaction nästan densamma, som i juridiskt archiv af Hofrättsrådet .Schmidt i 4:e bandet ira häftet finnes intagen, der den lyder sålunda:
"Är i egendom, den gäldenären till annan öfver lå t i t, inteckning sökt förr, än nya ägaren med öfverlåtelse!! lagfarit; då må ej den öfverlåtelse i vägen ligga för inteckningen, utan hålle nye ägaren sig till fångesmannen för hvad han förlorar; sökes, å samma dag, inteckning'för fordran oell lagfart å öfverlåtelsen, vike fordringsägaren för den, som äganderätten förvärfvat.’’’ Hr Cedersch jö Id, Robert Theophron:
Tillbetryggande af creditförbållandena är det af yttersta vigt, att denna motion icke lemnäs utan afseende.
Under nuvar. förhållanden vill hvar och en gerna i liqvid emottaga en skuldsedel, som finnes intecknad i en egendom, t. ex. under dess halfva välde, och man tior sig då hafva fått full säkerhet för betalningen.
Så är likväl icke förhållandet, och jag tror det ej sällan inträffat, att den, som fått en så beskaffad skuldsedel, blifvit alldeles utan betalning till följd deraf, att sedelutgifvaren några dagar före sedelns uthändigande sålt egendomen, men den, till hvilken sedeln varit ställd, likväl lyckats att erhålla inteckning, innan nye ägaren anmält sig till vinnande af lagfart.
För min del får jag på de skäl, som i min motion finnas upptagna, här ytterligare uttrycka den mening, att LagUtsk., då det gillat det af motionären åsyftade ändamål, äfven bort tillstyrka bifall å densamma och icke anse sig derifrån förhindradt derföre, att Utsk. icke samtidigt kunde framställa de förslag, som derjemte kunde vara af behofvet påkallade.
Jag tror att, såvida den af Hr Palmcrantz gjorda hemställan, att vid besvarande af den återremiss, som jag hoppas må äga rum, Utsk. måtte föreslå ändring äfven i 4 caP- 4 §•
Jorda-b:n samt 1800 års förordn. ang:de lagfart, anses behöflig, denna hemställan bör i så måtto utsträckas, att icke något visst lagstadgande nämnes, utan Utsk. uppdrages att inkomma med förslag till alla de lagförändringar, soin Utsk. kan finna nödiga i följd af motionärens förslag.
I annat fall kunde det hända, alt LagUtsk., i öfverensstämmelse med hvad som nu skett, förklarade äfven Hr Palmcraulz’s förslag ej vara Den i3 Juni f. m. nog vidsträckt, och att Utsk. i följd deraf vore förhindradt att afgifva något sådant förslag, som af R.
St. kunde antagas.
Jag anhåller derföre, att förevar, betänk, måtte återremitteras, med föreskrift för LagUtsk. att inkomma med förslag till ändring af alla de Jagstadganden, som Utsk. anser hörn undergå förändring med anleda, af bifall till motionärens förslag.
Da Anders Larssons ifrågavar. motion inom Utsk. förevar, ansåg sig Utsk:s pluralitet visserliga böra instämma i de af honom yttrade åsigter rörande behofvet deraf, att ägares och inteek ningshafvares ömsesidiga rättigheter närmare bestämdes, men Utsk. trodde detta ändamål bäst vinnas, om LagUlsk:s vid sista riksdag i ämnet afgifna förslag kunde antagas, och då Anders Larssons motion efter Utsk:s tanke icke berättigade till ett så omfattande förslag, ulan Utsk., på grund af 37 §.
Riksd.- Ordn., ansåg sig förhindradt att ett sådant förslag till R.
St:s antagande för närvar, framställa; så beslöts att så uppställa detta betänk., att R.
St., om de så för godt funno, kunde hafva anledn. att göra sådana anmärkn:r, som kunde berättiga Utsk. att inkomma med ett fullständigt förslag i ämnet.
Förenänmda 87 §. innehåller: ”Intet Utsk., Const.Utsk. och BancoUtsk. allena undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i R.
St:s plena, eller att upptaga an dia ämnen, än de fran plena remitterade.”
Då Utsk. ej ansåg sig kunna biträda motionärens förslag, men väl ansåg rättelse behöfvas, trodde Utsk. sig likväl vara förhindradt att afgifva förslag till den förändring, som af Utsk. ansågs lämplig.
Hr Cederschjöld har visserligen varit af en annan mening, och det skulle mycket fägna mig, om R.
St. ville gifva Utsk. en vidsträcktare rättighet i detta afseende; men så länge Utsk. ej trodde sig äga en sådan rättighet, ansåg Utsk. sig ej böra tillskansa sig denna makt.
Det är på denna grund, det blefve ganska fägnesamt för Utsk., om ärendet återremitterades, med Utsk. leornad rätt att framställa ett fullt ändamålsenligt förslag, och jag får derföre afven tillstyrka ålerrcmiss.
Motionären har tydligen autydt den förändring i inteckningslagen han åsyftar, och han har dervid jemväl utpekat en lagparagraf, men förgätit att till rättelse eller undanrödjande framställa de åtskilliga författningar och lagparagrafer, som hänga tillsammans med ifrågavar. stadgande i inteckningslagen.
Det är måhända ett förlåtligt förbiseende af en motionär, att icke kunna intränga i en hel massa af lagsladganden, som stå i sammanhang med den lagstiftning han afser.
Jag tror det vara LagUtskts rättighet och till följe deraf äfven dess åliggande att se till, att den åsyftade lagförändringen kan åstadkom - D c n i3 Juni f. m. kominas, äfven om motionären ej gittat vägleda sig genom alla lagstiftningens irrgångar, för alt lunna till det resultat hail önskat.
Utsk. har ansett ifrågavar. förändring nyttig, och jag delar äfven denna åsigt, men tror att grannlagenheten hos Utsk. galt för långt, då det ansett sig hindradt föreslå en ändring i anledn. af motionärens ensidighet i framställningen.
Jag anser således att, på sätt Hr Cederschjöld isin reservation framställt, det varit en rättighet lör Utsk., som R.
St. förmodligen ej hade underkänt, att i anledn. af motionen sträcka sin uppmärksamhet lill alla de författningar, som dermed äga sammanhang, och på grund deraf önskar jag, att detta betänk, måtte återremitteras, på det att Utsk., oberoende af sin varsamhet, ina till R.
St. inkomma med ett fullständigt förslag till afhjelpande of de brister, som motionären öfverklagat, och hvilka igenfinnas ej hlott i det stadgande, lian åberopat, ulan äfven i åtskilliga dermed sammanhängande lagbud.
Jag förenar mig i den emot beslutet afgifna reservation och anhåller om återremiss af Utskrs betänk., för att detsamma i en mer omfattande, fullständig skepnad må återkomma.
Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Den (anken, sr>m Utsk. baft, eller dess blygsamhet att icke vilja göra någon förändring eller tillägg i det förslag motionären afgifvit, kan jag ej biträda.
Det är mycket sällan en K. propos. blir bifallen, sådan den blifvit framställd, oaktadt lagarna i afseende derpå uro snarare bestämda derföre alt den skall bifallas eller förkastas, sådan den är afgifven.
St. hafva dock alltid tagit sig rättighet, att i K. propostr rörande lagfrågor görn de modificationer, som ansetts nyttiga.
Ännu mer mäste Utsk. hafva en sådan rättighet, då det är fråga om enskilde personers motioner, och om Utsk. ville afstyrka hvarje motion, som icke vore ställd i den fullkomliga form, som fordrades för dess antagande, så vore det fara värdt, att knappt någon kunde bifallas, hvilket skulle hafva den följd, att motionarerne afskräcktes från försök att uppgöra förslag till en lagförändring samt blott uppgåfvo i hvad afseende de ville hafva ändring, men lill Utsk. helt och hållet öfverlemnade att uppgöra sjelfva lagförslaget.
Jag förenar mig således med dem, som tillstyrkt återremiss af detta betänk., och får tillika önska, att Utsk. ville taga hvad jag anfört i särskildt öfvervägande, för att icke vara så granntyckt en annan gång, utan behandla motionerna med den större frihet, som af Utsk. kan anses ändamålsenlig.