Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För ärendernas skynd. samma gång och ordentliga behandling anser jag dock vara tillräckligt och fullkomligen ledande till ändamålet , om förstnämn de D omstolar sammanträda en gång i hvarje månad, med undantag af de föreslagna Ferierna, och att således detta alternativ, som Comitéen jemväl föreslagit, ■matte antagas.
Det inkast, som häremot kan göras, Den 5 Maj. 101 ras', att grofva brott', som föröfvas strax efter ett slutadt Ting , skulle, nära en månad sakna handläggning, om Härads Rätten ej oftare sammanträdde, synes mig vara besvaradt dermed att Domaren bör i sådant fall utsätta Urtima Ting, hvilket hvarken kan medföra betydligt besvär eller stora olägenheter , enär erforderligt antal Nämndemän äro inom Socknen att tillgå, och de händelser , då ett sådant Urtima Ting behöfves, måste, i anseende till den förkortade tiden mellan de Ordinaira Tingen, blifva högst sällsynte.
Hvad den föreslagna förändringen, uti HofRätlernes nuvarande organisation angår, har jag visserligen å ena sidan funnit , att inånga fördelar deraf kunna med skäl väntas , men också å den andra, att betydliga svårigheter dervid möta.
De förra äro uti Lag-Comitéens underdåniga Betänkande, och de sednare uti Bergs-Rådet Sandels och Hans Excellence, .Tustitite Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborgs särskildta yttranden , så fullständigt upptagne , att jag icke tror mig böra dem nu upprepa.
Ett af de uppgifna hindren för förändringen, den tillökning i kostnaden den skulle medföra, tror jag, ehuru hufvudsakligt det må kunna blifva, icke kunna vara ett ämne för mitt underdåniga utlåtande, enär det ankommer på Kongl. Majit och Riksens Stan-' der, som äga närmare kännedom om Statens tillgångar, att pröfva, hvilka utgifter de kunna medgifva-
Det är blott ur synpunkten af den allmänna nyttan, sorn kan förväntas, ellsr af de o - ios Dm 5 Maj. lägenheter, som kunna uppstå af förändringenJ jag tror mig böra betrakta frågan.
Såsom den nu ■visar sig för mitt omdöme, som måste sakna allt stöd af erfarenheten, hvilken vid denna, som vid de flesta rnenskliga inrättningar, är den bästa och säkraste ledare, har jag icke kunnat undgå att fin. na den förra öfverväga de sednare, särdeles när jag förutsätter, att Lagmans Rätterne böra indragas; och då frågan, såsom utgörande en af grun* derna för den nya Lagstiftningen, nu blifvit väckt; då ämnet är af den vigt, att det förrjenar hlifva ett föremål för Lagstiftande Magtens visa och nog. granna bedömrnande; och då det egentligen är Folket, som skall skörda nyttan, eller vidkännas olä. genheterna af förändringen; synes dess Representanter böra få tillfälle att sig deröfver yttra.
Jag tror mig derföre, *itan att nu utlåta mig öfver de mindre detaljer, som vid Lagens utarbetande lära komma under öfverläggning , böra i underdånighet hemställa, att Lag-Commitéens Förslag matte till Riksens Ständers granskning öfverlemnäs.
Justitiaa-Rådet Torén yttrade sig; För min del anser jag de nu väckta Lagfrågor, om inskränkning af Spö- och Ris - straffen, om inrättning af Gorrections hus, om permanenta Härads Rätter, om indragning af Lagmans, och om utflyttning af Hof-Rätterna, äga på hvarandra den nära inflytelse, att de i ett sammanhang böja betraktas.
Otvifvelaktigt är det, att de nuvarande bestralfnings-sätten, lemningar af forntidens råhet Ven 5 Maj. 103 råliet, hvarken uppfylla Samhällets eller tnensklighefens fordringar, eller stå tillsammans med närvarande tiders förändrade skick.
Samhället äger visserligen rätt att fordra upprättelse för hvarje öfverträdelse af dess bud, ersättning'för den för. olämpade, och varnande exempel, som skola afskräcka fran efterföljd af brottsligheter; men dessa fordringar måste, derest Lagarne skola närma sig till fullkomligheten , äga åtmindstone ett nega. tift afseende på mensklighet och menskligt värde, måste vara byggde på säkrare grunder, än ett olika och ofta vacklande penninge förhållande, och i allmänhet åsyfta icke den brottsliges förstöring eller försämring, utan hans förbättring och återförande till ordning och skick; och hvad upprättelse vinner väl
Staten genom spö- och ris-straff samt fängelse vid vatten och bröd? och hvad förbättring kan härigenom åstadkommas?
Staten skall, vid hvarje sådan bestraffning, vara nästan säker att få en förlorad medborgare, som blifvit förhärdad af sjelfva bestraffningen, som genom hårdheten i behandlingen rnistat sista lemningen af hederlig omtanka, och som, derest straffet allvar, samt verkställes, ofelbart lider til! krafter oell helsa, dessa ovillkorliga och inalienabla rättigheheter, hvilka icke utan yttersta nödtvång böra någon afhändas.
Det allmänna inkastet, att hårdheten i bestraffningar vore nödig för att injaga skräck och varnagel hos den vanartige, att vakta sig för brott, är lätt vederlagdt, om man rådfrågar Brottinåls-Lagfarenheténs annaler, som bevisa , att en öfverdrifven stränghet i strafflagar endat tjenat till att hos den stora hopen förlänga - 104 Ven 5 Maj. ga det -vilda och ohyfsade tillståndet.
Uti Kongl. Förordningen den ao December 174.5 stadgades, att
Inbrotisijrfvar skulle utan skonsmål varda hängde, ehvad det vore man eller qvinna ; men inbrottsstölderne minskades icke, utan snarare ökades, och ^Regeringen, sorn fann, att den förfärliga varnageln icke verkade något, såg sig föranlåten att upphäfva stadgandet.
Detta ochmångfaldiga andra exempel, hämtade uturfolkslagenshäfder,kunna till öfverflöd bevisa den sanning, att hårdhet i straff aldrig i allmänhet uträttat något godt.
Det är vissheten, att intet brott får blifva obeifradt eller onäpst; det är goda och milda Strafflagar, hvilkas förnämsta ändamål är, att hos brottslingen åter upplifva flit, ordning och sedlighet; det är en skyndsam, rättvis och noggrann tillämpning af sådana Dagar, som befordra och upprätthålla Samhällets säkerhet, lugn och trefnad; och då de i detta vigtiga ändamål föteslagne Corrections anstalter, med sorgfällig omtanka inrättade och upprätthållne, måste medföra en ojemförlig nytta för det allmänna, kan jag för min del ej annat än i underdånighet tillstyrka bifall till Lag Comitéens derom afgifna Betänkande.
Men det ändamål, som med Corrections-anstalterna åsyftas, skulle, efter mitt omdöme, ganska ofullkomligt vinnas, om icke Härads-Bätter. ne blefvo pernianente.
Fånglistorna och inkomne ransakningar hafva ofta utvisat, att fångar under flera månader varit häktade, innan de kunnat förekomma till ransakning.
Emedlertid har en sådan för brott angifven person varit häktad, kanhända kommit i sällskap med grofva missdå* jBen 5 Maj.
I«S dare, lärt af dessa deras oseder oell vanarter, varit beröfvad frisk luft, blifvit försämrad till kropp ock sinne, ock salunda redan utstått ett straff Utöfver livad Lagen kunnat åsyfta.
Denna betydliga olägenhet kan, efter mitt omdöme, säkrast afhjelpas derigenom, att Härads-Rätterne blifva i det närmaste permanente; och då till dessa considerationer i brottmål lägges hvarje Samhälls medlems rättmätiga anspråk på beskydd till person och egendom, på Lagarnes verksamhet och på en behörig skyndsamhet hos deras organer, anser jag mig böra i underdånighet tillstyrka, att Lag Cornitéens yttrande, angående permanenta HäradsRätter, måtte i så måtto bifallas, att Härads-Rätterne böra hvarje månad, de fot eslagne ferierne undanfagrie , sammanträda, om icke ransakning med häktad person oftare påkallar deras sammanträde, då i sådan händelse Rättens Ordförande och Ledamöter böra oförtöfvadt, eller så fort i laga ordning ske kan, å Tingsstället sig inställa, för art en slik ransakning företaga och till slut befordra.
Med den syftning till fullkomlighet, som en ny Lagstiftning bör äga, kan det, elter mitt omdöme, icke förenas, att tvistande parters rätt skulle kunna uppehållas eller förlamas af former, som icke äro nödige, eller af Rättegångs-instaiitier, som möjligen kunna umbäras.
Af sådan anledning och på de flera i Lag Comiteens Betänkande anförda skäl, tillstyrker jag äfven i underdånighet, att Lagmans-Rätterne måga indragas.
Då det derefter åligger mig att afgifva ytt. rande uti frågan, huruvida Hof-Rätterne böra ut - Dén 5 Maj. flyttas, haT jag väl å ena skian insett vigfen af de mogna skäl, sorn blifvit anförda till stöd för den tankan, att denna fråga borde hvila intill dess att »len Hålk af Hagen, sorn med detta ämne äger gemenskap, hunnit blifva utarbetad; men å andra sidan har jag funnit min pligt fordra, att icke förtiga den öfvertygelse jag hyser, att frågan om Hof-Eäilernes utflyttning står uti omedelbart sammanhang med frågorna om Corrections ■ Inrättningarne, om permanenta Härads Rätter och Hagmans, Rätternes indragning.
Det öfverinseende, som Idof- Rätterne, i egenskap af Ofver-Executorer, torde böra få öfver Corrections.inrättning garna, nödvändigheten, att på flera särskildta stallen anlägga dessa, som fordra en noggrann och nära vård, och local kännedom af dem, som deröfver skola äga uppsigt; det närmare inseende, som Hof-Rätterne böra äga öfver Härads-Rätterna, sedan dessas göromål blifvit permanenta, hvilJcet ock torde, i. synnerhet i början, i betydlig måtto öka Hof Rätternes arbete, som i deras närvarande skick icke skulle medhinnas; angelägenheten för Mof-Rätterna att vinna den local-kännedom. som de indragne Lagmans-Rätterne förut haft; och behofvet för Hof Rätterna att till utredande af vissa tvistemål låta genom sina Ledamöter anställa sådana besigtningar, som Lagrr>ans-Rä(terne hittills förrättat; alla dessa omständigheter utvisa, efter mitt omdöme, icke allenast att dessa ämnen böra i ett sammanhang grånskas och afslutas, ulan ock nyttan af Hof Rätternes utflyttning, som jag således, uppå de ytterligare skäl, hvilka blifvit upptagna i Lag-Comitéens Arbetande Ledamöters Uttänkande, i underdånighet
Den 5 Maj - tillstyrker, med hemställan att Nådig Proposition i dessa ämnen till Riksens Ständer måtte få afgå.
Justitia
Rådet Ziervogel yttrade sig:
Den förändring , Lag.Comitéen uti dess af. gifna underdåniga [Betänkande föreslagit, till befrämjande af Rättegångs ärendernas skyndsammare gång och afgörande vid Under.Rätterna och i synnerhet vid Härads-Rätter, är, efter hvad jag kunnat finna , framställd med all den fullständighet och med de skäl, som tillräckligen upplysa nyttan och fördelarna af det ändamål, sona Sökes.
Med antagande af hvad genom samma Betänkande äfven är vordet tillstyrkt, att Lag. mans-Rätterne skulle försvinna, torde väl ock deraf följa , att Hof Rätterne borde undergå någon förändring och annan fördelning, för att kun. nä, i ett lämpligare läge, äga tillfälle äfven för Invånarnes bästa och större beqvämlighet uppfylla och fullgöra hvad dem , som Ofver-Domstol , tillhörde; men då allt iletta, hvilket sålunda blifvit i underdånighet föreslaget, både till sin grundläggning och antagande, visserligen for. drar det mest grannlaga öfvervägande, äfvensom i afseende å sjelfva verkställigheten flere särskildta omständigheter torde böra komma i betraktande, såsom af den ena ortens olika läge, vidd och hushållnings-sätt m. m. , i jemförelse med för. hållandet i ett och annat Härad eller Socken, så hemställer jag i underdånighet , om icke hvad nu blifvit föreslaget till antagande för framtiden, när detsamma så nära och hufvudsakligen äger sam - t lo8 Den 5 Maj. sammanhang med den ändring och förbättring i vår Allmänna Lag , som nu är under utarbetning, kunde, på sätt någre Ledamöter uti LagComitéen sig utlåtit och i synnerhet en Ledamot föreslagit, intagas i och utgöra ett helt med den Balk i Laaen , hvartill dessa ämnen esentligen höra, för att sedermera, efter hvad i Nåder f rordnadt är, på en gång och i ett sammanhang komma under den allmänna granskning, som bör föregå Lagens antagande och gillande.
Hvad åter angick Lag.Comitéens särskildt gjorda underdåniga hemställan om Straff- och Corrections-hus , hvars inrättning för den kommande tiden vore af mycken vigt och angelägenhet att kunna påräkna, i afseende å hvad LagComitéen , till ändring och förmildring i StraffHagen, kunde finna sig föranlåten i underdånighet föreslå; så, i den händelse denna anmälan örn en visserligen i alla fall både angelägen och gagnelig inrättning, icke skulle fordra, att densammä, i sammanhang med den ändring i Lagen, sota nu vore under utarbetning, på en gång, med Comitéens derom afgifvande project, kunde blifva allmän gjord, trodde likväl Justitise-Rådet, att hvad i detta ämne af Lag Comitéen är vordet hemstäldt, såsom, efter Justitias-Rådets tanka, icke ägande något egentligt sammanhang med de Civila Balkarna och hvad dertill hörde, särskildt skulle kunna till den profning och det godkännande förekomma, som Kongl. Maj:t i Nåder för jmdt funne härvid erfordras.
Justitia;- Den 5 Maj. Justitlse-Eaclet Iserhjelm afgaf följande utlåtande :
Da den af Lag- Comitéen foreslagne nya organisation af så väl Under-Domstolarna på Ian. det och i städerna, sotn Hof Katterna, innefattar tillstyrkt ändring af hvad Allmänna Dagen der. orri stadgar, instämmer jag uti det särskildta yttrande , Hans Excellence, Herr Stats Rådet Grefve Rosenblad, såsom Dedamot i Gag-Comitéen,, afgifvit, att, förrän detta ämne till afgörande företages , Lag Comitéens utlåtande härom borde, likasom alla andra af Lag-Comitéen för nödige ansedde Lag-förändringar, till Allmänhetens kunskap öfverlemnas , till anmärkningars afgifvande deremot af sakkunnige Män.
Innan någon sådan förberedande anstalt föregått, och då Hof Rätter-' ne icke heller blifvit hörde öfver den föreslagna förändringen af deras egen och de under dem lydande
Domstolars organisation , tror jag mig, i saknad af härvid nödiga locala upplysningar, icke kunna, hvad Härads-Tingen angar, nu tillstyrka ändring uti gamla bruk och former , som hafva för sig vana och häfd samt troligen Folkets opinion , och hvilka derföre ej höra rubbas utan mycken varsamhet och utan full öfvertygelse om företrädet af de nya, man vill i deras ställe införa.
Att den uti gamla Landslagens föreskrift, angående Tingens hållande hvar vecka, sorn kunde vara god och nyttig för sin tid,, då hos ett mindre hyfsadt
Folk mera råhet i seder var rådande och förekommande mål således kunde fordra en skyndsammare handläggning, sannolikt efter hand skedde, och -sedan genom 1614 års Rätte - Den 5 Maj.
Rättegångs-Ordinantier fastställda förändring, blifvit gjord på goda och välbetänkta skäl, dertill tror jag mig kunna »kuta deraf, att sedermera, under en tid af tvåhundrade år, mig veterligen, någon klagan öfver få Tings terminer ifrån Orterna icke förspord , eller någon fråga om deras förökande hvaiken genom ansökningar^el ler vid Riksdagar blifvit väckt ; utan upplyser tvärtom Kongl. Brefvet af den 17 Mars 1 hg 2, att Ali* mogen uti Jemtland och det öfriga Vester Norrland, utom Gestrikland, undanbedt sig flera Ting än tvänne på hvarje Tingsställe ; och känner jag med full visshet , att Invånarne uti Hof RättsRådet och Häradshöfdingen Örboms Jurisdictioh uti sodra delen af Upland, på 1750 eller 1760 åratalet , hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om indragning af Sommar-Tingen , såsom hinderliga för åkerbruket, hvaröfver Svea HofRätt lärer blifvit hörd, men frågan härom sedan kommit att afstanna.
För öfrigt får jag anmärka, att änskönt Landet icke skulle behöfva betungas med icke så obetydliga kostnader till nya Tingshus-byggnader , i fall till nya Tings ställen för sammandragna Härader ej borde få utses andra än sådane , som dertill förut varit nyttjade och med Tingshus försedde, så komtno likväl längre Tingsresor att för dem som bo uti de Härader, hvilkas Tingsställen genom sammandragning förflyttas, utgöra en ny besvärlig och för Landtman, nen hinderlig tunga.
I Upland lärer knappast någon finnas, som har utöfver två mil till sitt Tingsställe, men nu skulle efter projectet kunna få fyra mil.
Ju*cftare man behöfde, antingen för Den 5 Maj. lil för enskildta Rättegångs ärender, eller kallad för Allmänna Oeconomiska mål, sig inställa, ju besvärligare biefvo sådana Förnyade Tingsresor , i det ställe man nu rnerändels har tillfälle att vid ett och samma Ting få flera ärender uträttade.
Det torde i landsorterna äfven gifvas såda :a ställen , hvarest företer sig enahanda förhållande, som t. ex, med Bro Härad i Upland , sorn jag närmast känner, hvarest så få ihjttegångs-ärender förefalla, att till hvarje Ting sällan åtgår mera än en dag och aldrig någonsin flera än tvänne dagar, det vill säga vanligtvis ungefär tre eller högst sex Rättegångsdagar om året.
Att uti ett så litet Härad , iler ingen har öfver en och en fjerdedels mil till Tingsstället, möjligtvis blifva förlagd till ett fyra mil derifrån beläget Tings, ställe och få nio särskildta Rättegångs terminer, synes hvarken för Invånarne medföra någon för. mån eller kunna utan mycken olägenhet verk. ställas.
Om icke dessmindre tillökning af Tingsterminer och flera Häraders sammandragning till ett Tingsställe skulle anses af en så obeskriflig nytta, att den kan anses öfverväga alla de betänkligheter, som härvid möta ; så uppstår dock härvid den fråga, om icke de af Lag Comitéen föreslagne sommar-ferier äro för korta.
Atmindstone med
Maj månad börjar åkerbruket , och bergningen ar ej fulländad förrän islutet af September.
För Landtbruket vore det en förmån att, i händelse af tillökta Ting, undgå ordinarie Ting hela den tid af fem månader, som i vårt Land till l 112 ju en 5 Maj. till Landtmannagöromål rätt väl behöfves ; och oni Tingsförrättningar de öfriga sju månader på året, med undantag af en månads Jul ferier, utsättas till ett i månaden , eller i alles till Sex OrdinarieTing. ty Vecko-Ting lära icke komma i fråga, så tyckes det i Lag-Comitéens utlåtande åsyftade föremål, att få rättvisan vid- nedersta instantien på Landet mera tillgänglig än förut, vara tillräckligen vunnet.
Beträffande åter den föreslagna Hof-Katternas sönderdelning och utflyttning i orterna, så, utom hvad jag här ofvan åberopat till styrka för den mening, att hela den väckta frågan orri ändring uti Dornstolarnes organisation måtte, in. nan den till afgörande företages, öfveriemnas till
All mänhetens omdöme och gransknings-rätt, synas de skal. som rörande nuvarande Hof-Rätter och den dermed sammanhang ägande fråga om, uti någon landsort, för dess aflägsenhet, inrättning af en eller annan ny Hof Rätt vore nödig, uti Hans Excellences JustitiasStats Ministerns Herr Grefve Gyllenborgs i Lag
Comité en afgifna yttrande blifvit andragna, efter milt omdöme, grundligen ådagalägga, att åtmindstone frågan orri HofRä tternes förändring icke är af någon sådan brådskande angelägenhet, att den skulle behöfva
,nu preliminariter afgöras, förrän Allmänheten haft tillfälle att dervid afgifva anmärkningar och tillförlitlige närmare upplysningar härutinnan hunnit samlas-
Men emedlertid och så länge Hof.
Rätterne oförändrade bibehållas blifver i min underdåniga tanka deraf en följd, att Lagraans-Rätterne - Dai 5 Mnj. terne blifva alldéles oumbärlige.
De flesta målen, i synnerhet de mindre, som utan vidlyftig omgång och med ostridigt lindrigare kostnad, än som skulle åtgå till Fullmägtigs hållande på aflägsen ort vid Hof-Rätterna, fullföljas vid Lagmans - Eätterna, stanna och blifva beroende vid dessa Eätters
Domar- Lagmans-Rätternes indragning skulle således i ringare mål försvåra rättvisans sökande för de mindre bemedlade och äfven föranleda dertill, att Hof-Ratterne blefvo så öfverhopade med göromål, att Statens betungande med inrättning af flera Divisioner, med tillökade Ledamöter och ^Betjening icke kunde undvikas.
Dessutom skulle, derest Lagmans- Eätterna indragas, de med Hiirads-Syne-Rätts Utslag i Agonch Råskillnads-tvisier missnöjde Parter, antingen helt och hållet komma att sakna tillfälle att vid ny Syn få Härads-syne förrättningen granskad och öfversedd, eller vara nödsakade att i sådant afseende directe vända sig till de vida kostsammare Riddare- Syner.
Deremot är det ostridigt, att Lagmans Tingens hållande allenast en gäng om året föranleder till ett skadligt uppehåll i Lagskipningen, i synnerhet då, till målens behöriga utredande, stundom kan fordras uppskof från ett till ett annat Lagmans-Ting.
Denna olägenhet synes dock kunna afhjelpas, om, i de orter, der flera än ett Härads-Ting om året hållas, Lagmans Tingen till tvänne om året utsättas.
Om HäradsTingen förblifva hädanefter likasom hittills, kunde äfven fråga uppstå, om icke i de ortor, der 3-dje Dil.
Nro 15, .16. tra H4 Den 5 Maj. tre Ting hällas, Lagmans - Tingen borde blifva trenne till äfdömande efter hvarje Ti nestorns slut af de ifrån Härads-Rätterna vädjade mål.
Genom en sadan anstalt, derest den bifalies, synes den förnämsta anledning till klagan öfver uppehåll försvinna; och Riksens Höglofl.
Ständer lära ej underlåta, att vid Embetsmanna-Corpsens lönreglering, hvad Lagmännen angår, låta komma i beräkning, den tillökning i besvär och kostnader, sorn dessa hittills ringa lönta Embetsman harigegenom komme att förorsakas
Då jag åtmindstone för närvarande ansett ali rubbning uti Dornstolarnes antal på Landet betänklig, synes ännu mindre anledning sig förete, att nu tillstyrka någon sådan förändring i Städerna, hvarest Oomstolarne förut äro nermanente och hvarest emot någonderas indragning möta, efter mitt omdöme, de hinder, som vid Lagmans-Rätterna redan äro anförda, så vidt dessa hinder till Stads-Domstolarne äro lämpliga.
I frågan om Correctionshusen och inskränkning af kropps straffen instämmer jag i den mening Justitias-Rådet Peterson afgifvit.
Amnäles i underdånighet- Ex Protocollo O. J.
Lagerheim, Utdrag Den 5 Maj. l,5 Utdrag af Protocellet ofver fnstiticeAre tider s hållet på Stochholms Slott den J<) April 1815, inför Hans Majit Konungen Uti Stats Rådet i närvaro af Justitia; - Stats - Ministern, Hans Excellence Herr Grefve Gyllenborg.
Stats Ministern för Utrikes-Ärenderné, Hans Excellence Herr Grefve v. Engeström.
Stats-Råden : Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad.
Hans Excellence Herr Grefve Adlercreutz.
Hans Excellence Herr Friherre Lagerbring.
Herr Friherre Adlerbeth* Justitia Råden : Ziervogel.
Grefve Hamilton.
JustitijE-Cantzleien, Grefve Trolle Wacht* meister.
Sedan Flans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna, Herr Grefve vbn Engeström och Hans Excellence Stats Rådet, Herr Grefve Adlen - Den 5 Maj.
Adlercreutz uppkommit oell intagit sina rum i Siats-Rådet, anmälte tillförordnade Föredraganden Förste Expeditions-Secreteraren Forelius i under* dånighet:
Att , i följd af ICongl.
Majits den 5 i denna månad meddelta Nådiga Befallning , Högste
Domstolen till öfverläggning förehaft LagComiténs i underdånighet afgifna j:ne särskildta Betänkanden af den 31 sistlidne Mars, det ena innefattande framställning af vissa bestämda grunder till förändring af de vidtagna bestraffningssätt samt förslag till inrättande af Allmänna Arbets. oell Corrections hus, och det andra, om förändring af Under-Domstolarnes och Hof-Rätternes antal och organisation , hvartill de grunder blifvit uppgifne, hvilka Cornitéen ansett böra bestämma Lagförslagets vidare utarbetning ; och sedan Kongl. Majtt inhämtat nogare kännedom så väl af Lag-Comitéens Betänkanden , som af de särskildta meningar , hvilka , i anseende till frågan örn Domstolarnes förändrade antal och organisation, blifvit i Lag-Comitéen afgifna, upplästes det i Högsta Domstolen häröfver förda Protokoll, deruti Ledamöternes omröstning finnes intagen; hvarefter till närmare öfverläggning företogs särskildt Lag Comitéens Betänkande om förändrade Straffanstalter; hvilket, äf Stats-Rådéts Ledamöter enhälligt tillstyrkt , Kongl.
Majit fann både till grunder och framställning sådant, att Kongl. Majit, med antagande deraf, ville detsamma, såsom innefattande ämnen , de der kunde och borde särskildt granskas och bestämmas, till Rik. sens Den 5 Maj. 117 sens församlade Ständer, jemte Nådig Proposition, öfverlemna , hvarmed Kongl. Maj:t ansåg sig desto mindre böra fördröja, sorn, i händelse Betänkandet äfven af Ständerna gillades, angelägenhe* ten fordrade , att i tid vara betänkt på nödiga anslag af medel, derigenom Kongl.
Majit kunde komma i tillfälle att efter hand så bereda inrättningen af de för verkställigheten nödiga Corrections-hus, att då Lagen blifvit antagen, desamma kunde vara fullbordade och i behörigt skick att nyttjas.
Härefter, och då Lag-Comitéens Betänkande om förändring af Domsfolarnes antal och organisation företogs till öfverläggning, åberopade Justitiae-Cantzlern Grefve Trolle Wachtmeister innehållet af Betänkandet, hvari Grefven och Justitia Cantzlern, såsom Ledamot i Comitéen, tagit del; äfvensom Justitias-Råden Grefve Hamilton och Ziervogel hvar för sig förnyade hvad af dem i Högsta