Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De trenue ibland Veste, som dä fatt det största antal af röster emot stg, ställes derpå, hwar ester annan, under ny omröstning, hwarwid rwä tredjedelar af rösterne fordras emot den eller dem, som skola anses wara ifrän Riksens Ständers förtroende uteslutne; och gänge derefter, som i Regerings» Formens ioz. §. widare färeskrifwes. §. 6^.
Till Tryckfrihetens ward skola Riksens Ständer »vid hwarje Riksdag förordna Sex för kunskaper och lärdom kände män, jämte JustitiX-Ombudsmannen, som bland dem före ordet.
Deste Lomiterade, af hwilka twä, utom JustiriD Ombudsmannen, skola wara Lagfarne, wäljeö af Riksens Ständer, genom Sex af hwarje Ständ dertill utsedde Ekectorer, som, enligt det i och 6l H. h. föceskcifne sätt, röste samfält och icke Ständöwis.
Afgår emellan Riksda» garne nägon bland de Comiterade, wälje de öfrige till det lediga rummet en behörig man. §- 66.
Riksens Ständer wälje wid hwarje Riksdag genom flutna Sedlar, hwart Srand för sig, samfält och H medelst Lleclorer, sina Banco-InKmägtige, Tre Dcn Li December. 1343 as hwarje Stand; börandes walet förrättas sä tidigt, att detze Fullinägtige ma kunna medan Riksens Ständer ännu äro församlade, sin befattning tillträda.
Dem äligger, akt, jämlikt wid hwarje Riksdag af Banco» Utstottet utfärdade Reglemente, förwalra VanqucnS medel och tillhörigheter, samt inför Riksens Ständer, eller af dem sörordnade Revisorer redowjsa.
Pppas wid deras öfwerläggningar stiljaktighct i meningarne, böra de till Prvtocoller afgifwa sina röster, hwilka per Oapiia beräknas; i de fal! dä röstcrne äro lika, åge Ordförande»» afgörande röst. §. 67.
Ester förenämnde grunder, sä i afseende pä walsätt som tid, mä, wid alla Riksdagar, Fullmägtige i Riksgälds Comoiret af Riksens Ständer Utses.
Detze Fullmägtige stola likaledes wara Tre af hwarje Riks-Ständ, med åliggande, att uti att owil» korligen sig rätta efter de instrnctioner Riksens Ständer för dem utfärda; och gälle för dem, i händelse af skiljaktighet, hwad i nästsöregäende §. för BancoFullrnägtige stadgadt är. tz. 68.
Derjämte skola Riksens Ständer, i dcn ordning Skänden, hwart för sig, lämpligast finna, wid hwarje Riksdag förordna om Revisorer, akt emellan Riksdagarne, enligt as Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öswerse och gransta Stars-WcrkctS, Banquens och Riksgälds ContoiretS tillstånd, styrelse och förwaltning; likwäl hwad Stats-Merkel angar, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar be - iZ44 Den 21 December. slum.
Desta Revisorer, som skola wara S:x af hwarje Riks SkänS, böra emella,, Riksdagarne sammanträda sa osta, att hwarje Revision mä klinna omfatta kwänne ärs asstutade räkenskaper, och lage derföre alkid Revisiomt-sorrättmngui sin börja,, den September: skolandes sä wäl Riksins Ständer, som afgående Nevisvier, i likstämmighet härmed, insätta tiden till nästpaföljande Revision, lil! hwilken Revisorerne böra af Konni,gen kallas.
Och mä ing-n Revision öfwerskrida en tid af tre manadcr.
Med Revisorernes röstbcräkning förhälleö enligt de uti 66. §.
Utstakade grunder. § 69.
De genom dödsfall eller af andra tillfälligheter upkomne ledighcter af Fullnmggge eller Revisorer, mä, när sä fordras, emellan Riksdagarne ersättas genom nya wal as de Ständ, der ledlgheterne inträffat, pä det sätt Ständ,,,, hwart för sig, lämpligast finna. §. 7v. Till Fullmägtige för ett Ständ i Banque» och Riksgälds,Contoiret samt till Revisorer öfwer Stars, Wcrket, Banqucn och Riksgälds Conroiret, skola ej andre wäljas, än sädanr af Ståndets Ledamöter, hwilka kunna i detsamma wara Riksdagsmän och Ler - damöter af Utskott- Ej eller ma dertill utses nägon person, som, wid ett eller flere af dctze Werk, är re« dowisande, njuter lön eller annan inkomst.
Sker wid Revisors,wal annorlunda, skola Revisorer»?, om en eiman persons utseende, i föreskrifwen ordning, skyndsamt föranstalta.
Fullmägtige och Revisorer kunna Dcn 2^ December.
1Z4Z rj, r och för deras besättning, emottaga befallningar, Utan af Riksens Ständer allena och enligt de Instrum r:o»cr detze stadgat hafwa, ej eller lill redo och answar ställas, ulan ester Riksens Ständers Vestnr och i läglig ordning.
De njuta för sina aerningar och yttranden, Under samma befattning, dcn säkerhet som no. och in. §. §. af Regerings.Formen Riksdagsmän tillägga. 5 ?t. Wid alla tillfällen da personer komma undre omröstning, iakttageS, akt Namnscdlarne, sä framt de skola bliswa gällande, böra wara enkle, sturne, hoprullade, omärkte och frie sa wäl frän all twätydig» hel i anseende till personernes namn, som frän oriktighet, i anseende till deras antal. §. 72.
Ingen expedition öfwer nägot Riksens Ständers Beslut ma ukgä förr, än densamma först blifivit upsatl af Expeditions» Utskottet, och derefter uti Ständen behörigen justerad och underskriswen.
De fran samtlige Ständer utgäende acker och handlingar underleknas as Landt.Marffalkcn och TalenGnneN allena, undantagande Riksdagsbeslutet, hwilket af samtlige Riksens Ständer undcrffrifwcs och besegleS» Expeditioner frän Utskotten Underskrifwes af den främste narwarande Ledamoten af hwarje Stantz» §. ?ZStadna Riks, Ständen t sigg Eestut öfwer Ljepde Banvrt Nls . ? nZ - 1346 Den 21 December. någon staga uri hufwudsakligen eller kill mista delar stiljaktige meningar, dä stall hwarje Stånds Besint genom Prorocolls,Utdrag remitteras kill det Uiston, som med malek befattning hast, hwilket äligge att me» ningarne, sä nära möjligt är, sammanjämka och med Förslag öfwer denna jämkning inkomma kill Riksens Ständers Plena, som öfwer den yppade frägaii sedermera definitivt bestutö.
Skulle detta försök kill jämkning fruktlöst aflöpa, utwälje Riksens Ständer i sina särskildta Plena genom allmän omröstning till en Nämnd att förstärka det Utstött, till hwars handlägg» ning malek hörk, sä att Ledamöterne blifwa Trerio af ähwarie Stand, hwilke samfält och ieke ester Srand röste, såsom ZZ.
H. sörestrifwer, öfwer den lwistiga srägan och äga arr densamma med Riksens Ständers tätt afgöra» §.
Dö allmänna Stadgar och Förordningar - Hwarom Konung och Ständer under Riksdag gemen» samt beflutit, stola dock endast i Konungens namn, och med Dest undelstrist Utfärdas. §. 75- Till Grundlags stiftande, n»häfwande, förän» dring eller förklaring fordräs alla Niks.Ständcns sammanstämmande Veflut och Konungens sanciion.
För bestut i alla öfriga ärenden, de mål undantagne, Hwarom i RegeringS-Formens 68., 69., 70., 71. och 72. §.
§. särstildt förordnadt är, gäile, jämte Ko» nungcns faimycke, Tre Stånds mening; Men stukle Twä Ständ stadna emot Twä, förfalle srägan och Den sl December. sörbliswe wld dct, som tillförene stadgadt warit, Utan att simma staga ma kunna wid den Riksdagen a nyo wackas eller upkagaS.
Ur aker stägan af sadan be, ff'affenhet, akt bett cj kan förfalla, gange sässm i 7Z §. stadgadt är. §- 76.
Alt hwad Riksens Stander efter granskning godkänt eller lämnat oanmärkt, bör anses haswa wunnit decharge i afseende pä det granskade och ingen ny, till answarighet förbindande, granffni»g af nya Ständer i samma mai wara tilläten; dock bör, oaktadt den as Riksens Ständers Urffott elier Revisorer förrättade generella öswerstgt af Stats,medlens utdelning, bet äligga wedcrbörande Embersmän att werkställa den speciella Revision, som dem, i kraft af deras Erm beksbesattnwg tillkommer. §- 77. Blifwee någon Riksdagsman under påstående Riksdag eller under desi resor till och ifrån Riksdagen med ord eller gekningar ofredad, sedan han tillkännagifwit, att han i sädant ärende stadd ar, eller ock ester Riksdagen pä waldsamt satt, i och för Niksdagö'göromälen, antastad, dä skall sädant, enligt m. § Regerings Formen, säfom Edsöresbrott anses och straffas; börande detta stadgande uti Riksdagskallelsen intagas.
Skulle någon enskild
Man eller någon Corps, Militaire eller Civil, eller ock nägon Menighet af hwad namn den wara mä, antingen af egen vrist, eller med anledning as befallning försöka att wäldföra Riksens Ständer eller deras Utjkolt, eller en - iZ48 Den 21 December. enskilde Riksdagsmän, cllcr stora friheten i deras öswerläggningar och beflut, ware sädant, jämlikt R-« geringS-Formens 110. §,, anftdl som förräderi, och ankomme pä Riksens Ständer, all stikå förbrytelser i laga ordning beifra läka. §. 78- Ej mä Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfwas för dest gernin, gar och yttranden uti Niks-Ständen eller något Riksens Ständers Utskott, utan att det Stand, till hwilkel han hörer, sädant tillätit genom uttryckligt beslut, deruti minst sem sjektedelar as StändctS, wid omröst, ningen in Pleno, tillstädcswarande Ledamöter instämt.
Tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse frän det Föcsaltare-answar, som Regerings-Formens 84. §. och 2. mom. i 29. §. af denna Riksdags, Ordning utsätta.
Men öfwersallcr någon inom Ständ eller Utsökt den andra med hugg och stag, eller nytt, jac emot honom wapen, hafwe ben angripande förwerkst liswct, och mä han, utan akt widare njuta Riksdagsmanna-skydd, till behörig Domstol öswerlämnas.
Beskylles Riksdagsman för någon grof missgerning, mä han ej i häckte kunna inmanas förr än, efter anstäld ransakning, Domaren "sädant skäligt pcöswat, sä wida han ej ä bar gerning funnen warder.
Galle likwäl, om han, efter Domstolens kaliel, se, sig ej inställer, hwatz Allmänna Lagen i thy fall stadgar.
Ej mä
Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller för skuld insättas; ware dock hans egendom ej fran laga utmätning srikallad.
Icke cllcr kan någon Riksdagsman frän annan orr, medan han för Riksdagens skull sig a Riködagsorte» uppehäller, Ulvin "
Ten 2i December. 1549 Utom i ofwansöcmälre swarare fall, dragas derstädes för Rälta, med mindre han sökes för gäld, som han under ven tiden sig der äiamkat.
Ingen were
Mätit att ifrån Vem, som kill Riksdagen frän Landsottcrne anlandr, mom Husbondens lof och nunne, till krigs, tjenst w ar siva någor Tjenstehjon. §- 79.
Ingen as Ridderffapek och Adeln, som, enligt RiddarhuS-Ordningen, lill säre och stämma berättigad är, icke eller någon lagligen wald Riksdagsman för annat Ständ, mä kunna, af hwad anledning som hälst, förmenas alt Riksdagen betvifla; dock galle un, der krigstider undantag härutinnan för Militaire perso:»er dä de i Rikets tjenst af Konungen beordras.
Riksdagsman af Preste- Borgare, och Bonde» Stän» den mä ej fran Riksdagsorten afresa, eller frän Riksdags-öfwerlaggningarne sig afhälla, med mindre han dertill undsätt, gcnom Prctoeollscklkdrag, tillåtelse af det Ständ, hwartill han hörer.
Är han Ledamot i clt eller flere UMolt, anmäle sig forst derstädes till, ledighets erhållande, och giswe sadanl derefter i sikt Stånds Plenum tillkänna, hwarcst, om ledigheten be» wiljas, nytt mål till UkffottS-Ledamol genast förrättas.
Sädant mä äswcn för sig gä, dä Ledamot, flere än tre gänger ä rad, frän UtffottetS sammanträ, den, Utan laga förfall, sig ashallit, hwilket den främste derstädes warande Ledamoten af hwarje Stand äge, att i wcderbörande Stånds Plenum gifwa tillkänna.
Utan gällande ffäl mä ej längre ledighet ä>» af iwa högst tre weckors tid bewiljas.
Ridderffapet och Adeln ställe sig, i besia sednare fak.
Riddarhus, Ordningen ritt efterrättelse. §. 83» rz§o
Den 21 December. §. 8s. Riksdag ma ej räcka längre än Tre mannder fran den dag, dä Konungen kätti om Stats, WerkeiS tillstånd och behof Riksens Sränder elier deras StarsIpckott underrätta.
Skulle likwäl wid nämnde ri.s förlopp ärenderne ej^ wara afgjordt, aimiäle Riksens Ständer det hos Konungen och aske att Riksdagen mätte fortfara någon witz tid as högst cn mänad der« etter, börandes minst Treline Riks-Ständ hafwa sig om denna önskan sörenat.
Händer sig cm wid den salunda förlängda tidens utgång, maln, anda icke blis-- rvir ajstutade, gange som i Regerings Formens ivy. §. stadgudl är.
Riks dagen u>ä äfwen siri ras innan
Tre ukänadcr kill ända gatt, enär saiuklige Standen sadanr begära.
. §- 8r, Dä Riksdag, i öfwcrcnsstämmclse med nästföregående fulländad är, träde Landt» Marskalken och Talemännen, efter föregånget beslut i sina Ständ, till Konungen och anhälle, dek Han wiste läka asty» sa Riksdagen och Stäuderne pä Rikssalen upkalla.
Sedan, efter förrättad Gudstjenst, Srändcrne sig a Rikssalen infunnit, och Landi-Marffalken och Talemännen, hwar i sin ordning, inför Konungen nedlagt Ståndens tacksamhet och wälönskningar, upläses Riksdagsbefluret.
Deruppå förklare Konungen Sjelf, eller genom StatI-Ministern för Utrikes ärenderne, Detz bifall till Riksdagens stukande och hemförlofwe Ständerne.
Den 2i December. iz5i §. 82.
Innan Riksens Sländer ätskiliaS, gäre be, medelst Deputation»'!', sina rinderdäniga aWdS, up» wakrningar bos Konnngen och del Kongl. Husek, samr lage äfwen genom Deputerade afsteo frän hwar» andra.
Grefwe l-llamilron äterkom med den assände Depmarienen, och förn»ältc a!t Preste» Ständer sörledne gärdag afgjort a« den nya Bcrvillningcn kommer att »frän början af ar igro beräknas, och alt samteliqe de Tre Ständen lofwar kaga i öfwerwägan, de de Den» af Ridderstam och Adeln gjorde communicarioncr.
Herr Grefwe»» och La ndt-M arstalken frågade om de» af Expeditions Nanotti t sammansatta, de Riksdags - Ordningen , hwilken medföljde den sist upläste expeditionen till Kongl.
Masil skulle behöfwa för Nidderstaper och Adeln upläsas.
Ropades V7ej. Herr Land t-M arstalken sörmälte, att honor»» äswen af en ExpedjkionS-UtstotketS Ledamot, Herr k>s Xlintederg, bliswit försäkradt, alt Ulstottet Lensainrna »ned största upmärksamhet coliationerat.
Grefwe vs ls 6arclis yttrade sig, art i sädank sall ingen twifwel more om dest rigrighet.
I rZs?
Den 21 December
I anledning häraf ffulle del inkomne cxempla, rcl af Rittdags-Ordningen såsom godkänor '^paMswaS.
Uplästes och gillades följande Riks.i-s Sländcrs nndcrdäniga Skrifwelse u!i Kongl. Al-j:t.
Stormägt^ste Allcrnädigste Konung!
Med afseende pä milka,i och behosrmk af Gea, graphiska Charkor öfwer Swerige3 Provmeer, ha-wa Riksens Sländcr redan pä 17^0 och 17-0 talen nil sädanes författande anslagit nägra medel; men det ar dock först i senare tider, som Riker, genom BergsRädek, Friherre hermelins alimäiit tända p-Miouska nit och förtienstjulla bemödPrde blifwir forscdr nied noggranna och säkra Charror öfwer best gcvgraphiffa belägenhet.
Företog af sadan ark som äga för ändamål, art sprida uplysninq bland egne medborgare, hafwa Riksens Ständer, i enlighet med grundsarcser, som blifvit följda i alla tidehwarf, uti hwilka en stigande odling warit öriffad och befrämjad, ansett förtjena icke allenast ett tacksamt afse nide af samtiden, utan ock »ipmuntrgn och belöning och as Slaten, dä
Dest till» gängar det medgjfwa, och dä Friherre l-iermelin, för att nied erforderlig noggrannhet kunna werkställa sitt nyttiga företag, af sin enskilda förmögenhet gjort stora Moffringar, utan att han af allmänna medel sökt eller njutit något annat understöd, än ett län af Z,ooo R:dr, hwtlkek enligt Kongl. Maj.rs Bref den 22 Maij 1808 blifwil honom af Manufaktur fonden be» tviljadr, hafwa Riksens Stander, enär Ståls Werkers när, Den 2i December. yäcwarande betryckta belägenhet icke mcdgiswer någor särffildt understöd i Venna ,väg, ansett sig äga full anledning att bealia d t nytzuämnde län, som icke wi' dare graverar St tts Werket nied någon ny utgift maire -bkiflva Friherre lckermeiin kil! uägon - lättnad i dest dryga kostnader esterg, w«k; lil! följe hwaras RiS« sens StäsLer ans älla i u-ck---.-änighi k, det läckrcS Eders Leng!
Ma) r i näder befalla art samma län, som lliswir cewiljadt och nrgaik as de L Stat kill Mannfaciurerrres ^främjande Sksiague medel ma i räke», ffaprrne asffciswas Riksus Ständer framhärda re.
Företogs Allmänna Brswärs och Oeconomi^- Urjkottrrs den i September pä bordet lagda Betänkande rörande det af Herr I^oräenLtvlps gjorde försteg till fattiga barns försörjande, och vem,-riffa smittans hämmandc.
Gre s»ve von lägntinAsliausen, b r ec k r. yttrade sig, att ben warda Ledamotens ändamål, som giorr denna motion, mors ganffa godt, mm att i hwad anginge de uti Utskottets betänkande föcestagne kunde Herr G:eswen icke instämma, emedan Riksens
Ständer ej borde kunna disponera behållningen al Sockne magazmcr, fason, warande enffildas egendom.
Han trodde att detta ämne behösde närmare betänkas, och förslag alisa, att det samma mätte ännu fa förblifwa hwilande.
Herr Grefwe» och Landl-Mar ffalken för, izs4 Dcn 2i December. förklar d', 6tt sedan cn anmärkning nu hliswir gjord, ansäge han betänkandet bora Återremitteras, sim,dandes likmal Gretve van frill, alt sine anmärkningar strifteiigen in länna.
Ätffillige hördes harull instämma.
Friherre 8rjsrnnr?Zr, Larl Lnst af, sörbehö!! sig att i sädam fa!! fä lii!
OeconomiL.UrfVottet a stäm n a ffriftcliga anmärkningar.
Herr Grefwe» och Landt-Marssalkcn erinrade alr »n ej wore fräga om diöcusion, uran endast om äterremisi och ark aumärkningarac ktinde fä till Ut^ostet inlämnas. Grefwe Ds la Oaräie, sacoli, ansäg ej med ordningen enligt, arr anmärkningar inlämnades omedelbart till Utsökt,^utan borde de först i Plenum upläsas.
Friherre 8raöl von Dalstein, anmälte äswen e» anmärkning, hwilken ffulje i nästa Plenum astämnas.
Grefwe von D a urin a u 8 e n trodde att prcjudicar pä anmärkningars aflämnande omedelbarligen till lftfkett, hade existerat och att sadan killa» telse en gäng bli fwit Herr 8ehurrsrcranlL lämnad.
Häremot inwändes, att wid det tillfälle Herr Grefwe» äsyslade, hade Herr 8e>iurr,ercrankr's anmärkningar förut bliswit i plenum upläste.
Fri - Den -i December.
IZ55 Friherre Ltjsrnrtsstb, darl 0 usta 5, trodde dek rcke wara olagligt, att OeconomiX - lltsVokte'S betänkande en .'än k till läge pä border, och anhöll derföre att detsamma nu mätte fä hevila, sä akt hmac och en finge lillhälle att derwid a sr amu a sina erindrrngar.
Herr Landt^Marffalken gjorde proposition »tt betänkandet marte harila lill nästa Plenum, dä hwar och en kunde med sina anmärkningar inkomma.
Visöils.
Företogs Allmänna BeswärS och Oeconoittr-e, UlsVotte»S sedan d.n 28 Ror mber hwilande bckäilkande, angående ds emellan Församliugarne styttanue fattigs och mai!före p rsom rs förjsrjande.
Herr !^!or6?nxtc>!r>e. lili OeconomimUtsikotletS nu upläste först a q finnér jag wara förgänr pä hwad sake, nästan den olycklig'ste clafien medbo r» gare bör fä si» llsLvargning: >ag m »ar den äfibedatte wärfwade Soldaten.
Dm gsiwes 2:ne sätt nom desie bringas i en haji, uti ett det ömkeligaste, fattigaste tillstånd, nämligen 1:0, genom Corpstrs r .-- ducering, 2:0 ait ester arr hastva anwändt sin rastosts och bästa tid Uti Kongl. MstttS och Rikets tjenst, d^a dä assikedas, somliga med, och andra utan" läde hälsa och lemmar, men nästan alla utstäpade och till arbete orklöst, samt ganffa sä af beha sistnämnds kunna någon gäng sä rik litet underhäll as nägra sä Riks, iz;S Den 21 Dcceurber.
.Hwad de förra angar synes wig det är obilligt, ja oräktwist, art dä diste genom e» reducering blifiva ledige frän de sten sier de genom ömscstoiga öswerenskommelser med on Compagnie Chef pä Kronans wägner hafwa jngätt, deste icke skola njuta enahanda ratt med hwad cistrilde personers tjenstefolk ester lag bekomma, nämligen an ett tjenstehjon, som genom husbondens qodrycko eller genom dest död dljfw-r frän st» tjenst i förtid ledig, Mill erhälla bade sin lön och andra förmäner, intill den kommande flyttrungölide»; men denne reducerade Soldaten sär dä allSintct, sä framt han ej haft en ädelt och ömt tänkande Compagnie-Ctzef, som as barmhertighet gifwer honom nägra utstirna klädespersedlar, hwilka enligt pastcvalance-conrracrct, aro Compagnie - Chefens wen icke Kronans tillhörighet: och gqget aker innchärlcS genast af Skaten.
Manne denna behandling ej är obarmhertig?
och wore det icke rättare akt emot en liren ny handpenning till desta reducerade, emploijera deni u?i andra rvärfwade Regcmcnter, eller ock åtminstone giswa dem Scx eller minst trcnne mänaders gage, Hwad aker de för alder eller sjuklighet afskedade au, gär, will jag påminna mig, att äldre Författningar påbjuda, akt den Församling hwaruti en sadan före sitt anwärswande warit född, eller längst stenk är skyldig c.lt emottaga honom.
Detta synes ock wara lika obilligt och orättwist i jämförelse med den indelt:
Soldaten, emedan ten sörre under stn bästa och ar, belsjöra tid, icke medelst arbete gjort stg Församlingen förbunden, hwilkct den senare i frcdStider haft flere tillfällen till.
Men om ock jag skulle medgiswa den wärfwade Soldatens rättighet till förutnämnde Försgnstingens understöd, pä hwad sätt skall han häraf kom» ma Dcn si December. ma i åtnjutande, hälst om han är sjuklig och ofärdig, dä denna Församling är belägen flere ja ku! handa 50 ja eller si re mil isrän den Garnizsn hwaruti hail tjent, samt denne icke heller har någon positiv rättighet, akt wid asskedetS erhållande sä vägra rätt brukbara och bchöfliga kläder än mindre penningar, utair sä utaf besia bekomma endast ert undcrhallsbref, pa en lumpen summa as s Lud-r B:co, och hwilken icke kan hända, förr än om ett är uifaller.
Säkerligen medgifwen I Mine Herrur, detta behandlingssätt wara arnstigl, emot glia besia wära medlemmar, men aidramäft emot dem, som ärligt, redeligen sch manhafiigt fullgjort i 20, 2; a Zv är sine medborgerliga pligker såsom Soldater, och kan hända medelst förlust af hälsa eller as armar och ben: och borde man ej skäligen befara att (sä framt icke dygden och redligheten tilldelade hwar och en desi ucöfware en tillfredsställelse och särskild obcnämnelig men dock ojämförlig belöning) att den sa olycklige wärswade Soldaten, genom en dylik behandling lätteligen kunde falla pä den rån» kan, att göra en jämförelse med sitt ras, emot den störste misidädares, som för sina vadla och lagstcidande brott wäl sitter innesluten inom galler och bommar, men njuter dock i ymnigare matt alla liswetS förnödenheter af kläder, föda, rum och wärme, som den afskedade och osta i Rikets tjenst ofärdig blefne Soldaten anses böra kunna fä för A eller lät ock wa« ra 20 R:dr om äret; och kunde icke den ofwannämnde jämförelsen lätteligen förleda en i ett eller annae afseende afskedad Soldat, att blifwa brottsling eller samhällets waldswcrkare.
Jag hemställer derföre flu» teligen om Nidderskaptt och Adeln, som i synnerhet äga med Soldaten den äran att wara Rikets försmå» rare och med den delat mänga faror och lidelser, samt sale» IZA8 Den 2l December. således bäst kan bedöma, hwad en rcdlig och dygs dig Soldat, as Samhället kan rvänta, och lätts mäkigt bör fordra, ej wilie bäve cm det ena och andra jag nu haft äran anföra hos Kon. l. M-chl göra rmdrrdäniga sörcställningar, ja akt hwarken en reducerad eller afskedad och aldraminst en ofärdig ester fjuk Soldat, mätte sättas i sörlägeichek om si l uttomst, ost) twingas till tiggacst-siwn!, eller ock att son, i of silika sin, fast i cik lägre fränd, dock ärorika lefnad; öswensom ock, att om näemi annan försättning bärm> innan tages, de revan pensionerade Svldorer mätte fä komma i lika ätniutande af N rionens dliiig'racksanimas omwardnad: ty ehnru ondk
Skatta har om andra och besia bchoss bestridande, tyckes ttderneö dyrhet göra dct ouildgängeligt.
Herr Grcfwen och L-ndt-Marskalken erinrsde all Herr d^oräen>>i> chcs nu gjorde anmärks ning icke symes höra tili förewaranoe amne, Utan proponerade derföre, bifall ä OccoavnnL - lirffotkets betänkande, samt okt Herr övoräenslc Ipes anförande mätte såsom en särskild motion sa Ull OcconouuL Uks sikottet remitteras, Bifölls.
Företogs Allmänna Bcswärs och OeconomiseUtskotters den I December esk. uudd. pä bordet lag» Le Betänkande, angående en yrkad fri och oinffränkt TackjernShandel inom Riket, hwilket betänkande uppå gjord proposition.
Bi - Den 2l December.
BisöllS.
SlMeligsn företogs Lag UlskcttetS den 27 No» Wembcr pä bordet lagde betänkande, om Konungens magt all i en del allmänna lagenS stadgande», sä wäl som i wista Fidei Commih Författningar göra dispenser, samt omändcing i Zi Cap. r §.
RättcgängsBalken.
Under läsningen häraf lämnade Herr Landt» Marskalken, i anseende till inträffad opasslighet, plenum och öfwcrlät klubba» är Hans Epcellence Herr Grefwe Lenkis.
Sed ermera uplasteS följande af Herr d-lsuckoff, Lar!
Ueinkolä, inlämnade!
, Anförande till Protokollet.
Hos Högwälborne Herr Grefwen ost) LandkMarffalken samt Högloft.
Ridderskapet och Adeln utbeder jag wig ödmjukast fä anföra att hwad angar ' det nu upläste Högloft.
Lag-UlffoctetS betänkande i fräga» om dispence för Konungen, att i de flere, sa as Herr JuftitiX Räder 8rrokirck, som widare i Hög» loft.