Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
L19 Friherre »k dloräili,)obsn,Landsh. - 85.
N:o 501 174 N:o Deri iz September.
Röster. 501 Hcrr käklmrn, Otto prellrik, Capit. - 8Z. 1910 Herr ptorn, Fullm.
Herr LilverstolPL, ^xel Oabiiel, Riddarhus-Secret. 8Z. 1940 Herr leismLäen, prectrill, Viee-Presideut ---------- 85. ^1255 Herr von 8Llluncs,7.i^.,Landshöfdinge LZ. 1999 Herr IHlkenstectt, ^äolk krellrill.
Secreterare - - - - - 51. 2010 Herr sk O^ijsrstLm, hollan I4enric, Hof-Junkare - - - - - 51. 2199 Herr öLrxsteclt, ktric, Cancellie - Råd 61.
Hwilka trenne sistnämnde genom lottning med Ofwerste o.-.lln blefwo till Ordinarie utsedde; sedan Friherre Losse, Larl henric, Ofwerste , anmältes wara ur Staden fränwarande.
N:o Till SuplLanter:
Röster.
2204 Herr O»lln af Colquhoun, Larl pontus, Ofwerste, genom lottning med de Tre förenämnde Herrar. / - - 51.
I892 Herr Uölvenskölll, 8aloinon, Landshöfdinge, genom lottning med Herr lörnsblLä, Larl, Häradshöfdinge - ZZ.
Herr B^ron och Landt-Marffalken anmodade derefter de nu utwalde Ledamöter att, jemte de öfrige Ständens, ä Riddarhuset sammanträda i eftermiddag klockan Z, till uppfyllande af det i Regerings-Formens 105 §. föreffrifna ändamäl.
Upplästes fem Protocolls-Utdrag frän det Hederwärda Bonde-Ständet af den 7 dennes, in - nehällande:
Bifall Den 14 September. 175 Bifall till Lag-Utskottets utlåtande öfwer Justitia - Ombudsmannens berättelse.
Godkännande af de, utaf ConstitutionsUtffottet föresiagne formulairer till Kron-Prinsens Ed och till Riksens Ständers HyllningsEd ät Kron-Prinsen, jemte bifall att titulaturens upprättande ät Hof-Canzlers-Embetet öfwerlännäs.
Instämmande i Ridderffapets och Adelns beslut den Z dennes, rörande dagarne till wal af Justitia-Ombudsmans-Electorer, m. m.
Bifall till S Lats-Utffottets Memorial, rö. rande wedergällningar för Ständens Secreterare, Canzlier och Waktbetjening, med den förändring, att af de för Bonde-Ständets twänne Nota»ier föreflagne arfwcden ZLoR:dr för den ena, och Leo R:dr för den andra, Notarierne ffulle erhälla lika del eller 250 R:dr hwardera.
Remitz till Stats-Utskottet af Kongl. Maj:ts NädigaProposttion, angäende HamburgffeBanquierernes ^verkotk arfwingars, m. m.
Ridderffapet och Adeln ätskiljdes klockan en qwart till 2. ln kclem krotocolli, 6. 8i1ver8tolxe.
Fredagen den 14 September. klenum klockan 11 förmiddagen.
Upplästes sä notitigm följande Protocoll: Är 1810 den iz September sammanträdde den Nämnd, som äger att dömma, buruwida högsta Domstolens Ledamöter gjort fia förtjent, 176 Den 14 September. tjente,att i deras kall bibebällas, dä, sedan en Ledamot blifwit utlottad, öfwer följande
Proposition voterades:
Den som anser alla högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende, och böra wid deras sytzlor bibehällas, fkrifwer Ja, Den det ej will, strifwer Nej. Winner nej, företages ny omröstning, enligt Regerings-Formens 10Z §.
Dä rösterne utföllo, som följer, nemligen:
Nej — 19. I-soli/hwaraf
Nämnden ansett högstaDomstolens Ledamöter böra wid sina sytzlor bibehällas, och ingen widare åtgärd af Nämnden i detta afseende äga rum.
Herr Baron och Landt-Marstalken anmälte, att Herr körner, Lkri'5ter, Major, och Herr Lei^enscNölcl, Lric, afsagt sig sina rum, den förre bland Electorerne, och den sednare i Eppeditions-Utfkottet; i anledning hwaraf detza rum genom nya wal stulle uppfyllas.
Härefter företogs kl. en qwart till 12 wal afde Electorer, som, enligt 108 §. i RegeringsFormen, stola äga att utse Committerade till Tryckfrihetens wärd.
Röst-räkningen flutades klockan half 1, dä följande Herrar befunnos hafwa blifwit walde: Till Ordinarie Ledamöter: N:o 64 Grefwe 8pen8, Fullm.
Grefwe lVlör ner, ^äolk Löran, Kammarherre, 52 röster.
N:o 89 Dm 14 September. 17? N:o , Röster. 89 Grefwe von illoken, Fullm.
Grefwe 0'/lWn8tolps, Ulric, Ofwerste Z2. 1Z9 Herrllä8c, Fullm FriherreLeäcrströ^, c-rri, Ofwerste-Lieutenant - - - 52.
1602 Herr 6/ilenbaZt, Fullm.
Herr ll?er 8, ns<äori, wi>!8 Oo8tak, Capitain - Z2. 1702 Herr lörrieblall > Orri, Häradshöfding 67. 17Z2 Herr /Aiwl-bstb, stacod, Secreterare §2.
Af hwilka de Fem Herrar som bade crhällit 52 röster, lottade med Friherre lVlLNnerbeim, 6u8tak. Cill Gupläantetl 2010 Herr ak (ZsijLlMam, sokrir tllsrrric - 48' 778 Herr I.e^onankar, Fullm.
Friherre blannsrlleim, 6u8tat, Major - - - Z2> Genom lottning med de ofwannämNde Herrar som hade erhällit lika röster.
Herr Baron och Landt-Marffalken anmodade Ordföranden, Herr Grefwe lAöi-nc, att efter inhemtad underrättelse hwilka blifwit af de öfrige Riks-Ständcn utsedde, sammankalla samtelige Electsrertte till walförrättning ä dag och timme som kunde lämplige stenas.
Ankom och emottogs pä öfligt sätt Konungens Hof-Cantzler Friherre ak Wsttsr8tsclt, som a Hans Majlis wägnar öfwerlemnade ^ltte Dest Nädiga Propositioner, Hwarefter Herr HofCantzleren afträdde, efter wänlig plägsed utbeledsagad.
Uoplästcs Kongl.
Majlis Nädiga Proposi-. tion till Riksens Ständer, angäende Allmänna Ridd, och 2ld. pr. Pilo 2Z, 34.
Maga - 178 Den 14 September Magazins-inrättningen i Riket. Gifwen Orebro Slott dcn rZ September rsio.
Remitterades till Stats- och Oeconomi^-Utskotten.
Maj:ts Nädiga Proposition till Riksens Ständer, angående rättighet för Carlscrona
Stad att hädanefter, som dittills, fä utöfwa Brännwinsbränning och distillering genom ett Bolag och wid ett enda sammansatt werk.
Giftven örebro Slott den iz September 1810.
Remitterades till Bewillnings-Utskottet, W-dare upplästes Kongl. Majus Nädiga Proposition titt Riksens Ständer, om medels omstående till pensioner för swart blesterade Officerare och Under-Ofstccrare inom Kongl. Majus
Arms och Flottor. Gifwen Orebro Slott den 14 September 1810.
Föredrogs ä nyo Bewillnings-Utskottets den 11 dennes pä bordet lagda Memorial af den 6 näst föregäende, i anledning as Kongl. Majtts Nädiga Proposition, angäende förekomne hinder och swärigheter wid werkställigheten af den förnyade Charta-Sigillatse-Förordningen; och blef Bewillnings-Utskottets Utlätande, iippä gjord Proposition, bifallit.
Föredrogs till afgörande Stats-Utskottets den 12 dennes pä bordet lagda Memorial, rörande hyreskostnadernes för Ständens Klubbar bestridande af Allmänna medlen, hwilket Memorial likaledes bifölls Slutligen föredrogs ä Nyo Stats-Utskottcts Memorial af den Z dennes, hwilket den ii blif wit - Den 18 September.
L79 lvit pä bordet lagdt, innefattande tillstyrkande det matte, pä anförde stal, aflidne Hofjägmästaren Friherre Oripenstjernas Dotter, Fröken lvlarig,NL LL-olinä 6riveri5tje1'iM tillerkännas dtN ärliga pension 166 R:dr Z2 H. Bancomynt/ hennes afledne Moder åtnjutit.
Detta tillstyrkande blef uppå gjord Proposition af Herr Baron och Landt-Marffalken, utaf Högloflige Ridderffapet och Adeln bifallit.
Grefwe borner, ^llolk O01LN, förklarade sig ej hafwa någon inwändning att göra tvid Ridderffapets och Adelns nU fattade billiga beflut; men anhöll blott att fä i protokollet anmärkt, att den Oripenstjernska familjen, i afseende pä sin fordran hos Kronan, Åtminstone bliswit bättre än den O^lllsnstjernskL faMillen bebandlad.
Högloflige Ridderffapet och Adeln ätffiljbes klockan half 2. in sillem kidtocolli, ^ O; Silverstolpe.
Tisdagen den 18 September. klenum klockan half Ii förmiddagen.
Upplästes Protocollet, hällit den 14 denNes hos de till wal af Committerade till Tryckfrihetens wärd utsedde Herrar Elektorer; och befanns walet till Committerade hafwa utfaU lit som följek:
Riddarhus-.Secreterare» o.
Silverstolpe ZZ röster.
Eppeditions-Secreteraren ^nllers * ^ Uull - iLv Den 13 September.
Kullberg 2Z.
Expeditions-Secreterare» si. l).
Vlilei-ius LZ.
Kyrkoherden Doct.
I5LL U-I^U8 22. Ofwer-Hof-Predrkanten Doct.
Uillje^vlllillb i.
Assessoren Olok 2eniv8 23. Revisions-Secreterarcn I. 6. lui-llsjseli sz.
Och ffulle Expeditions-Utffottet uppsätta och till Stånden inlemna Constitutorialer för de 6 bland ofwanffrifne Herrar, hwilka flesta rösterna erbällit.
Herr Baron och Landt-Marffalken tillkännagaf, att Friherre Larl, af gäl lande orsaker nödsagad att frän Riksdagen bortresa, anmält sig icke kunna förblifwa i utöfningen af det honom wisade förtrcende att wara Ledamot i Stats-Utffottet, i anledning hwaraf Herrar Electcrerna anmodades, att hans lediga rum genom nytt wal uppfylla.
Företogcs till afgörande Banco-Utffottets, den so Augusti, och Stats-Utffottets den 7 September pä bordet lagda Mcmorialer, rörande Stats-Werkets ffyldighet till Ränte- och Capital-afbetalningar ä de af Banquen gjorda försträckningar; kwarjemte upplästes det frän Banco-Utffottet, den ii September, inkomna Transumt af Herrar Banco-Fullmägtiges Protocoll, dä detta mäl före Riksdagen, hos dem till werkställigbct förebades, samt detsamma Protccoll ätföljandc Memorial, hwaruti, jemte till' kännaaifwande, att berörde Transumt wore detta Memorial bifogadt, Banco-Utffottet sig vttrar, att bwad beträffar Ridderffapets och Adelns infordran af utlätande frän Herrar Banco-Fullmägtige öfwer Kongl. Maj:ts öfwer detta ämne gjorda Nädiga Proposition, som ej ännu Den 18 September. 131 ännu till Banco-Utskottet ankommit, ansäge Utskottet sig, för -verkställigheten deraf, böra afbida jemwäl de öfrige Respective Ständens yttrande.
, Undertecknad Lilvsrstolpe-, -^xst Qabriel, uppläste till Protocollet följande:
Efter uppläsningen af de inksmne Handlingar, rörande ämnet om Stats-Werkets ffyldighet titt inbetalningar af Ränta och CapitalProcent ä de af Banquen gjorda och till görande förskott, nemligen Banco-Fullmägtiges öfwerläggnings-Protocoller näst före denna Riksdag, och Banco- samt Stats-Utskottens under denna Riksdag aflemnade yttranden, torde Häglofi, Ridderskapet och Adeln lätt finna, att 2:ne hufwudsakliga frägor framställa sig titt utredning, nemligen: 1:0 Huru stor borde BancoFullmägtige dä, och 2:0
Huru stor bora Riksens Ständer nu anse Banquens ersättningsrattighet'i "Huru stor i sakens skick, före denna Riks"dag, Banquens ersättnings-rättighet borde "anses," det ar, om ben borde bestämmas enligt Riksdags-Beflutet till 180,000, eller enligt Fullmägtiges Reglemente till 120,000 R:dr i Qwartaler, om i förra fallet Banquen torde mottaga inbetalningar blott i mon af redan gjorda förskott, eller i det sednare mottaga dem till nägon del äfwen ä förskott, som ännu moro till görande; derom hade inom Banco-Fullmägtige, i början, 2:ne skiljagtiga meningar uppstätt.
Pröfningen af hwarderas rigtighet, sä länge mälet ännu hetragtas, säsom blott under - 182 Den 18 September, der Banco-Fullmägtiges behandling, lärer otwifwelagtigt främst hmla pä utredningen af den frägan: Hwad borde härwid för Fullmägtige tjena till omdömes gruild, sakens billighet, elfer utfärdade beslut?
Att werkställare af föreskrifter äga rättighet att werkställa enligt egen pröfning af sakens billighet, i det fall dä utfärdade beslut till rättesnöre för dem icke finnas, derom kan twifwelsmäl icke uppsta.
Men lika owäldigt lärer och böra mepgifwas, att der beslut werkeligen finnas, der upphörer werkställarnes egen pröfning om saken.
Nu är händelsen här den, att beflut kunnas utfärdade, och funnos pä Z-.ne ställen, neml. i Reglementet för Banco-Fullmägtige, och i Riksdags-Beflutet, samt Riksens Ständers särskildta underpäniga ssrifwelsc till Kongl. Maj:t; men bär moter den betydande swärighet, att desta beflut, ehuru enstämmiga i wista grunder, moro sins imellan stridige, i det bestämdaste af allt, sjelfwa siffran.
Dä uppstår äter den frägan:
Ägde werkställarne att noggrant följa ettdera af desta beslut, eller ägde de att efter egen pröfning bland dem wälja ettdera till efterföljd?
Denna fräqa hwilar äter pä en annan: Were bägge desta beflut för Werkställarne lika kraftägande, moro de af en och samma, eller af lika berättigade myndigheter utfärdade? eller moro de utfärdade af 2-.ne myndigheter, hwaraf den ena, uti det i fräga warande mälet, stäp i, owilkorlig ätlydnad af den andra?
Det will med klarare ord säga: War det Rik - Den 18 September. 183 sens Ständer sjelfwe, som hade utfärdat 2:ne sius imellan stridiga beslut i samma ämne; eller war det ett Utstött, som i ett mäl, der icke det, utan Riks-Ständen sjelfwe ägde beslutande rätten, utfärdade öfwer detta samma ämne ett beslut stiljagtigt fran Riksens Ständers? — Swaret hära är utom allt twifwelsmäl: det war det sednare fallet som här ägde rum.
Nu uppkommer 1:0 den frägan:
När förordnade ^Verkställare oundgängligen mäste ^bringa i utöfning ett af 2:ne stridiga beslut öfwer samma ämne, utfärdade af samma eller ock lika berättigade myndigheter, hwad utwäg mäste härtill widtagas?
Ingen annan, än en pröfning och uttolkning, enligt werkställarnes egit begrepp om sakens billighet.
Och hwarfore blifwer denna utwäg loflig?
Blott derföre, att en annan alldeles icke finnes.
Dernäst följer den frägan:
När förordnade wcrkställare böra bringa i utöfning ett af twänne stridiga beslut öfwer samma ämne, det ena fattadt af en i detta ämne högst befallande myndighet, och det andra af en densammas förestrift fullkomligen underkastad, äga dä wsrkställarne en pröfnings-rätt?
Ar ej den högsta myndighetens beslut deras enda lag?
Kan en billighetspröfning gälla emot bestämd
Lag?
Eller förswiuner ej den underkastade myndighetens förestrift alldeles inför den högst bcfallandcs?
Man kan ej tweka om swarén pä desia frågor.
Tillämpningen af desia slutsatser gör sig sjelf.
För Herrar Banco-Fullmägtige funnos öfwer det i fräga warande ämnet wänne rakt stridi - r84 Den 18 September, stridiga förestriftcr: den ena i Reglementet dem omedelbart meddelad af Banco-Utskottet; den andra dem formligen meddelad af Kongl. Maj.t, utur Riksens Ständers underdåniga skrifwelse, och, hwad ännu mer är, officielt kungjord pä Riks-Salen, i Riksdags-bestutet, r en Act om hwilken de ej kunde wara okunnige, ur hwilken det till och med äläg dem att inhemta lydelsen af ett beslut, öfwer hwilket de kände, att Banco-Utstottet ej kunde, att Riksens Ständer således mäste hafwa bestutit.
Nu hemställer jag hwilketdera rättesnöret borde gälla emot det andra:
Reglementet äfwen understödt af Answarighets-Lagens hotelser, eller Rlksdags-bestutet kraftigt genom sin blotta natur af högre Lag?
—Man lärer ej bestrida det sednare sin företrädes-rätt: och medgifwandet häraf upplöser hela knuten af frägan om Fullmägtiges äliggande.
Banco-Fullmägtige hafwa säledes, efter min öfwertygelse, handlat enligt rigtiga grunder dä de wid sista öfwerläggningen cm ämnet, werkligen fattat sitt besiut i öfwerensstämmelse med den tanken, som ansäg rättesnöret för dem ligga i Riksens Ständers beslut, och alltsä icke i Banco-Utstottets, hwilket Utskott, i mänga mäl ägande caracjeren af-Riksens Ständer, i detta'mäl. saknade densamma alldeles.
Sedan jag salunda framställt min tanke hstru stor Baneo-Fullmägtige borde anse, och uppgifwit burr: stor deras majoritet werkligen ansett Banquens ersättnings-rättighet,tror jag det äfwen wara en moralist pligt att förklara, det jag anser minoritetens Mjagtiga tanke in galun - Den 18 September.
18Z galunda derföre förtjena ett hardt bedömmande.
Under ett alldeles nptt Regeringssätt, präste sädane urffillningsfrägor som denna, i och för deras nyhets skull nödwändigt förefalla främmande, för mänga äfwen upplystes begrepp.
Nya grunder för ett Regeringssätt kunna snart nog wara antagne: det älgar en längre tid innan de inhcmtas genom wanan: denna fäster sig ej förr än genom oftare upprepade tillämpningar: wanan till bokstaflig efterföljd af Lagar kan således ej fordras, såsom en mycket snar följd efter ett annat äldre Regeringssätt, hwarunder wanan wid egen pröfning naturligen mäst wara wida allmännare gällande.
Widare, om de kunna synas hafwa felat, hwilka sett saken ur en annan synpunct, än jag här sett den, sä war sädant, onekeligen före dem, genom andras felagtighet, wid nggotdera beslutets uppställning, beredt. ytterligare finnes hwarken genom allmänna eller enffildta underrättelser något spar, att någon af de Personer, ät hwilka werkställigheten war uppdragen, handlat, hwarken efter nägon mägtig inflytelse, eller det ringaste enffildta ögnamärke.
Kort sagdt, jag finner i deras ffiljagtiga tanke ej annat än en ren afsigt och missförstånd.
Jag tror att wid ett sädant sakens förhällande, tillhör det, dä saken moraliskt betragtas, Riksens Ständers ej bewägenhet, utan deras rättwisa, ej att icke se, men wäl att icke beifra; och anser för öfrigt sä mycket mindre nägra till päföljd ledande ogynsamma anmärkningar kunna äga rum, som Högloft.
Ridderffapet och Adeln redan förklarat sig ej hafwa något att erinra wid 186
Den 18 September. wid Banco-Utskottets denna Riksdag afgifne gynsamma omdcmr om Fullmägtiges fkrwaltning.
Efter den frägan, hnru stor Banco-Fullrnagtige, före denna Riksdag, borde anse Banquens ersättnings-rättighet? följer denna andra, i afseende pä hwilken jag ej stall länge uppehålla Riddexstapcts och Adelns tälamod, den:
"huru stor denna ersättnings-rättighet nu "bör af Riksens Ständer sjelfwe anses?"
Utredningen häraf hwilar främst pä den frägan:
"Är den förra Riksdagens Ständers be"flut i detta mäl ett owilkorligt rättesnöre för "närwarande Ständer, eller skär det de nnwaran"de fritt att efter hilligbets-grunder afgöra saken?"
— Försatsen här kan icke annat än nekas, eftersatsen icke annat än beiakas: grunden till dessa swar ligger i wära Grundlagar förwarad.
Dä altja Riksens Ständer tillkommer denna rättighet, hwilken Banco-Fullmägtige icke tillkom, att efter billigbets-grundcr pröfwa, antingen rättesnöret för Banqnens
Ull erhällande inbetalningar bör sökas i de förra Ständernas Riksdagsbeslut, eller i det förra Banco-Utskottets Reglemente för Fullmägtige; äterstar endast att afgöra för hwilketdera billial-etcn mest talar; och dä anser jag mig böra förklara det de as nuwarande Banco-och Stats-Utstott uppgifne och tillräckligt utförde stät för afbetalningarnes utgörande efter de i förra Banco?
Reglementet anförde grunder, synas mig i läglighet och billighet wida öfwerwäga de stal som dcremol kunna framställas; i anledning hwaraf jag således i ödmjukhet fär tillstyrka bifall ä desta begge Utstötts sammanstämmande yttranden.
Den 18 September, 18?
Jag känner att, emot detta måls afgörande ännu ett inkast kan göras: det, att ett deröfwcr af Högloft, Midderffapet och Adeln inf. rpradt utlåtande af Baneo-Fullmägtigc icke inkommit.
Banco-Utffottet har, i afseende deruppå, med någon fficklighes swarat, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande detta ämne, icke ännu kommit Banco-Utffottet tillhanda, och att Utffottet ansett sig böra afbida de öfrige Respective Stänhens instämmande i Ridderffapets och Adelns infordxan, Deremot kunde wäl med stal inwändas, först, att hwarken Ridderffapet och Adeln behöfde till Banco-Utffottet hänwisa, eller kunde Utffottet behöfwa en hänwisning till sig afen Proposition rörande ett ärnue, hwarofwer det war Ridderffapets och Adelns rättighet att, en sadan Proposition förutan, infordra Banco-Utffottets yttrande, och ännu mek, hwarofwer Utffottet sjelf, utan afwagtan af en sadan hänwisning, werkeligen haft sammanträde med Stats-Utskottet, och äfwen med yttrande inkommit; och, för det andra, att när ett Riks-Ktänd infordrar yttranden öfwer mål, som uppenbara kunna wara, ligger det ej i något U-ffotts magt att för desias afgifwande eller anskaffande afbida de öfrige Ständens instämmande; att hwart Riks-Ständ äger en synnerligen ostridig rättighet, att genom detta medel inhemta upplysningar i frågor, rörande Riksens Ständers egit Werk, Banquen, äfwen om de öfrige Ständen skulle anse sig dem icke behöfwa, och äfwen om något exempel skulle möjligen kunna uppgifwas pä en häremot stridande praxis, hwilken, twärtemct, den 183 Den 13 September. deN nu warande Riksdags-Ordningens grundsatser- aldrig lan blifwa Lag.
Men dä- efter min öfwertygelse, deri förewarande i sig sjelf wisierligen högst wigtiga fragan, synes'af de redan inkomne Handlingar tillräckeligen upplyst, och dä Banco-Fullmägtiges, senare än utlåtandets infordrande, inkomne öfwerläggningsPretocoll nogsamt later förmärka, att ett sädant utlätande, ätminstone af pluraliteten bland dem, sedan billighets-profmngen numera more deras rättighet, ej ffulle blifwa annat, än ett instämmande i hwad Banco- och Stats-Utskotten redan sig yttrat; wägar jag ödmjukeligen till Högloft.'
Ridderffapet och Adeln hemställa, att läta sin rätt till berörde utlätandes erhållande, såsom numera öfwerfiödigt falla; blott med iagttagande i Protocollet, att Riddcrffapet och Adeln ej derföre sig denna rättighet fränkänt; och upprepar för öfrigt bärmed det af mig förut gjorde tillstyrkande af bifall till Banco-och Stats-Utskottens enstämmiga yttranden.
Herr Baron och Landt-Marffalken hemställde om Ridderffapet och Adeln skulle behaga för det närwarande afsta fran sitt infordrande af Banco-Fullmägtiges utlätande, utan fränkännande af desi rättighet till desi erhällande.
Grefwe lttörner, Larl, anhöll blott, att fä i Protocollet anmärkt, att som de andra Riks-Ständen ännu ej hade yttrat sig öfwer Ridderffapets och Adelns ästundan om BancoFullmägtiges utlätande, hade tillfället ännu warit för Utskottet öppet att infordra detsamma, i händelse Ridderffapet och Adeln det ästundat.
Den 18 September. 189 Herr Baron och Landt-Marskalken gjorde Proposition till bifall pä Stats- och BancoUtskottens instämmande yttrande, i afseende pa godt,görandet af, Banquens till Staten gjorda förskott.
Denna Proposition blef med Ja bestvarad.
Herr LaNtman, Otto Lrellric, Utbad sig, dä han nu först hade hört uppläsas Herrar Banco-Fullmägtiges öfwerläagnings-Protoeoll, hwaruti han tyckt sig röja nägon anmärkning emot det förra Banco-Utskottets ätgärd i detta mäl, att, säsem han sjelf warit Ledamot af samma Utskott, fä förklara det han för sin del icke widkandes det Banco-Utskottet wid Reglementets författande hade öfwerskridit gränsorna för sina rättigheter.
Efter förnyadt föredragande af Stats-Utskottets, sedan d. 7 September, pä bordet hwilande utlätande öfwer Kongl. Maj-.ts Nädiga Proposition, angäende medel och utwägar till godtgörande af de oförutsedde utgifter i afseende pä Hamnstängniugen, samt äterställandet af lugnet i Hufwudstaden, blef Stats-Utskottets berörde utlätande, pä gjord proposition, bifallit.
Föredrogs ä nyo det särskildta Utskottets, den 11 September, pä bordet lagda Memorial, i anledning af den, utaf Riksdagsmannen Oxelberx wäckta fräga om Riksdagens snara afflutande; och blefwo de i samma Memorial innefattade utlätanden, uppå gjord proposition, bifallne!
Upplästes ett ifrän Constitutions-Utskottet inkommit Memorial af den 15 dennes, innefattande anmälan att Constitutions-Utskottet utfär - L96
Ben 13 September?.
Utfärdadt den i 105 §.
Regerings-Formen föreskrifne granstning af Stats-Naders Protscollcr, och att Utffottet ej funnit nägon anledning till anmärkning mot Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande, eller Konungens Rädgift wade i Emu mando- mål, i anledning af hwilken förrättade granstning, bemälte hoga Embetsman, enligt 76 i Riksdags-Ordningen och ir §. af Answarighets-Lagen, äro frikallade fran all ansrvar-ghct för deras Embetes-utöfning intill den dag, dä inNewarande Riksdag Lag.» sin boman.
Hörr BaroN och Landt-Marstalken hemställde om icke, i anledning af denna Utaf ConstitutioNs-Utskottet ^cj notiriitm gjorda anmälan- den salunda Stats-Radets Ledamöter, Föredragande och Konungens RadMvare i Commando-mäl gifna decharge mätte,. genom EppeditioNs-Utstottets åtgärd, Uti Riksdagsbeftutet intagas.
Upplästes ett fran Riddarhus-Utstottet inkommit Memorial af den 14 dennes, innefattande Utlåtande öfwer Riddarhus-ärenderne, hwilköt Memorial blef af Högloft.
Ridderstapet och.
Adeln bifallit.- Friherre ^lannerkeim^ Uar8 Aubust:
Under loppet af sista Riksdag- antog Ridverstapet och Adeln till efterföljd den,Nu gällande Riddarhus-Ordningen.
Wid jemförelse imellan densamma öch den af 1626, tillökad 1779/ faller den förras företräde genast i ögonens men som densamma, i anseende dertill, att den mäste lämpas efter en Ny sakernas ordning/ Den 18 September.
Igt är att anse säsom alldeles ny, torde, utan förnärmande af den werklfqa erkänsla Man willigt bär till de agtniNgswärda Herrar, hwilka haft mödan, att Riddarhus Ordningen utarbeta, samma omdöme kunna äga rum ma denna,- stm om andra Reglemcntariffa Författningar^ att den saknar den fullkomlighet, l wilken bruket och erfarenheten säkrast åstadkomma.
Redan under loppet af denna Riksdag,- har matt wid Lagens radfrägande uti förekomna ämnen, trott sig dels sakna föreskrifter, dels funnit dem ej nog klart bestämda.