Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår den säkerhet och stadga, som alltid bör finnas uti ett Lands Myntväsende, lärer föga förändring i detta afseende vara att förvänta, förutan ett visst bestämdt förhållande emellan det reela Myntet och dess Den g Januarii. 459 utelöpande Representant, samt punctuelt uppfyllande af ingångna och å Sedeln bestämda förbindelser.
Dessa omständigheter äro af så mycken vigt, att de omöjligen kunna öfverses, utan böra anmärkas och rättas vid detta tillfälle, då Riksens Ständer nu åter sammanträdt, för att bereda en lyckligare framtid, och grundlägga så väl den enskilte Medborgarens, som Fäderneslandets gemensamma väl.
Af nu anförda skäl, anser jag mig böra afstyrka Inrättningen af Friherre Lagerbjelkes föreslagna YäxelContoir, och anhåller ödmjukligen, att dessa mina Anmärkningar måtte få åtfölja Friherre Lagerbjelkes Memorial till det Utskott, detsamma kan komma att remitteras.
Grefve Spens, Jacob Melcker:
Ehuru ej med den fullständighet och sakkännedom, som den Ledamot, hvilken sist yttrat sig, anhåller jag dock, att vid Remissen af Friherre Lagerbjelkes och Herr af Uhrs Anföranden, få bifoga några Anmärkningar, rörande Myntvärde och Cours, ord, hvilkas betydelse kanske just derföre, att de så ofta nyttjas, och betydelsen anses såsom allmänt bekant, är så litet bestämd och utredd.
Hvarefter Grefve Spens uppläste följande:
Jag har alltid föreställt mig, alt det Mynt, hvilket inom ett Land sanctioneras såsom så - 460 Den g Januari i. dant, egentligen vore äranadt till inhemsk Circulation, och att det alltid vore en följd af, i ett eliev annat afseende, för Landet menliga förhållanden, om det behöfde användas till Liqvid af utländsk Skuld.
Med stöd af den satts, som uti sjelfva Definitionen af ett Tings värde gör dess större eller mindre grad beroende af Tingets fruktbarhet till sitt rätta ändamål, har jag äfven alltid ansett
Myntets värde egentligare bestämdt genom dess förhållande till Varupriser inom Landet, än af dess jemnförelse med utländska Myntsorter, mera beroende af Värdet å de inhemska Nödvändighetsvaror, än af den Qvantitet utländskt Silfver, som i utbyten mot samma nominala Myntbelopp kan erhållas.
Det är af dessa orsaker, som jag trott mig finna Cour-förhållanderne mellan tvenne Land mycket märkvärdigare såsom följder och bevis på Handelsbalancen, än på Myntvärdenas förändringar.
Då Liqvid af utländsk
Skuld är den enda orsak, hvarföre, i det ena Landet, det i ett annat Land gängse
Mynt kan blifva behöfligt, och deremot den enda möjliga tillgången derpå måste härleda sig från utländsk Fordran, blir det här, liksom vid alla andra utbyten af hvad den ena har och den andra behöfver, endast förhållandet emellan behofvet och tillgången, Skulderne och Fordringarne, hvarigenom priset på den efterfrågade varan, utländska Myntet bestämmes.
Ländernas
Skuld räkningar med hvarandra bero åter af några tillfälliga omständigheter, såsom
Enskiltes Arf, Utflyttningar eller Banque10 utter, Stats Verk ens utbetalningar af Ränte - Den g Januarii. 461 och Subsidie-medel m. m. oberäknade, hufvudsakligast aP deras ömsesidiga Varubyte, och då dessa Räkningar, liksom alla andra, högst sällan kunna afslutas utan Balance å endera sidan, uppstår deraf en rubbning i förhållandet emellan Fordrings-tillgången och Betalnings-behofvet, hvarigenom det ena Myntets pris, beräknadt uti det andra, mäste undergå förändring.
Delta är, efter min tanka, den enda, genom sjelfva Sakens natur, gifna orubbliga Lagen för Coursens stigande och fall.
Jag vet, atty äfven verkningarne af Naturlagar kunna, genom menskliga bemödanden, motarbetas, jag vet att ingen uppoffring härvid bör anses för stor, då frågan är om ett godt ändamål; men jag anser för verklig förlust all fortsatt ansträngning till bekämpande af ett ondt uti dess yttre verkningar, då man skulle kunna, men försummar att häfva den inre grundorsaken, hvilken alltid till slut skall ådagalägga Naturordnipgeus öfverlägsenhet öfver Menniskans kortsynta uträkningar.
Då det ena Landets Mynt är blott representativt i Papper, fastän stäldt på Silfver, och det andra Landets deremot verkligen utgöres af denna Metall, blandas visserligen ofta uti Coursen dessa Länder emellan något, som egentligen icke är annat än pris på Silfver, såsom utländsk vara; men som denna vara ej hör till de nödvändiga, och endast då kan blifva i myckenhet efterfrågad och uppköpt, när antingen den behöfs till fyllande af bristen uti det öfriga Varubytet Länderna emellan, eller ock det representativa Myntet icke mer inom 462 Den g Januarii.
Landet uppfyller sitt ändamål såsom Mynt; så böra variationerne af detta Silfverpris icke vid en fördelaktig
Handelsställning och stadgade Myntförfattningar kunna vara af stort inflytande på Coursens ombytlighet.
Det är icke nu tillfället, och icke heller i min inskränkta förmåga, att upptaga och besvara den vigtiga frågan, huruvida ett Representativt Mynt, med skillnad emellan dess Nominal- och Realvärde, kan med samma stadga och säkerhet, som ett fullkomligen reelt, och utan att till ett sådant beständigt behöfva refereras, uppfylla det ändamål, hvilket jag här förut anfort såsom Myntets egentliga lättande, och befordran af inhemska Varuomsättningen.
Jag vill blott anmärka, att en ständigt ökad Underbalance i Handeln, en deraf följande stegrad Cours och förhöjdt pris på utländska Silfret, minst passa för ett sådant Representativt Mynt-system, i synnerhet i händelse det sträfvar till Realisation, hvilken i sådant fall måste möta oförsedda svårigheter; men att deremot, om det sämre Myntet har fördelen af att vara till fyllnad i Handelsbalancen, efterfrågadt hos Utländningen, Coursen derå, bestämd af sina rätta elementer, behof och tillgång, måste bli så oberoende af Sifverpriset, att till och med endast derigenom Myntets Realisation skulle kunna ske.
Vi hafva på båda dessa förhållanden haft lärorika exempel uti vårt kära Fädernesland, hvilket, så i Financiel! som Politiskt hänseende, framställer så många olika skiften.
Sedan Sverige ändtligen, på ett sätt, sorn öfverträffa!’de djerfvaste förhoppningar, och fordrar den oin - Den 9 Januarii.
463 skrä lik tåste tacksamhet, blifvit befriadt från sin utrikes Skuld och den RänleContribution till Utländningen, som den medförde, har jag ofta med glädje motsett den tidpunct, dåden begagnade sina egna omätliga Tillgångar, och sökande inga utom sig, endast på inhemsk Production använde ett i öfverensstämmelse med der ständigt växande RörelseCapital, och mätte detta sednare efter sin egen, ej efter andras måttstock; då man med fullt förtroende till säkerheterne för det circulerande Myntet ej mer vid de enklaste Transactioner inom Landet trodde sig behöfva Financiella Calculer, om förhållanden utom detsamma, och, om Utländningen ansåg Sveriges Mynt dåligt, detta hade ej annan följd, än att han, i anseende dertill, betalte mer för Svenska Varor, utan alt derigenom tillika förtjena på sina, dem Svenskarne lärt sig umbära.
Men så länge hufvudgrunden till det onda, hvaraf Goursens stegring'blott är en symptome, ännu med ohämmad kraft fortfar, så länge som vår Production hämmas af oredor i Penninge-rörelsen, och vår Export af tryckande Författningar, så länge som Sverige kanske ännu icke betalt sin hos Utlänningen, under de lysande Importåren från 1811 till 1814» åsamkade Skuld, så länge alfvarsamma steg ej tagas att hindra Importen af de dyrköpta utländska Varor, vi så väl kunna umbära, så länge Förbrukaren ännu får genom högre betalning uppmuntra Lurendrägaren, och den satts ännu finner försvarare, att den, som genom ett yppigt lefnadssätt vill ruinera sig sjelf, ej kan betagas rättigheten att 464 Den g Januarii. dermed afven ruinerade landet, så länge inskränkningen af det allmänt öfverklagade öfverflödet, ett ämne, hvaruti hvarje Nation, der den behöfs, hör betraktas såsom bestående af stora och små Barn, hvilka aldraminst i denna del kunna umbära sin Regerings Förmynderskap, öfverlemnas åt hvarje Enskild eller större och mindre Corporationers partiella förordnanden och föresatser, efter egna åsigter och fördomar; så länge skola alla, äfven de bäst beräknade, med de oinskränktaste tillgångar, den mäst nitfulla skicklighet utförda försök, att genom det Allmännas deltagande i Export- och Vexelhandel, bibehålla Coursell vid ett visst en gång för alla stadgadt Nominalt förhållande, uti sakens Natur och de Öfversedda rätta orsakerna till alla Coursförhållanden, möta hinder, hvilka af den enskilta vinningslystnaden, hvars alla olika utvägar omöjligen kunna tillstängas, med fördel begagnade och derigenom ännu oöfvervinnerligare, skola gifvas till Resultat af de ädlaste bemödanden, endast förlamandet af den enskilda Industrien genom det allmänna insteg på dess Gebiet och förlusten af de tillskjutna Medlen, blott till riktande af den inhemska eller utländska Vinglaren.
Friherre Lagerbjelke , Johan:
Jag anhåller att, i anledning af de flere Anmärkningar, hvilka, emot det af mig föreslagna VäxelContoir, blifvit framställda, få yttra några ord.
Jag vill icke bestrida de förluster, hvilka utaf Växel - Den g Jänuarii. 465 VäxelOperationerna på i^So- och 1760-talen ägde rum; men jag tror att dessa förluster egentligen härleda sig från Administrationen, och alldeles icke från sjelfva Inrättningen.
Jag har föreslagit att Administrationen af det blifvande VäxelContoiret skulle anförtros, icke åt Handlande, utan åt Personer, hvilka, skillda från all egen Handelsrörelse, likväl voro begåfvade med en skicklig Handlandes erfarenhet och insigter.
Jag medgifyer, att det torde blifva svårt att .linna sådana Personer, men jag anser det ingalunda vara omöjligt, utan att derföre behöfva uppsöka Armenianer eller Genuesare.
Till bevis derpå, att man genom försigtiga VäxelOperalioner kunnat styra Coursell, torde mig tillåtas anföra, att, sedan Riksens Ständer år 1792, utan att anslå någon Fond, garanterat 8,000,000 Riksdaler RiksgäldsSedlar, förmådde RiksgäldsContoiret, att, genom sina å Beursen anställa VäxelOperationer, under de fyra påföljande åren hålla Coursell å RiksgäldsSedlarne vid Tio Procent; men då RiksgäldsContoiret, efter berörde tids förlopp, inställde sina Operationer, uppjagades Coursell ganska betydligt, och hade slutligen år 1800, när Realisationen börjades, stigit till 5o Procent.
Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, att så väl Friherre Lagerbjelkes ofvannämnde Memorial, som de af Grefve Spens, Friherre Lagerbjelke samt Herrar Svedenstjerna Ridd. 0. Ad.
Prot. II B. 5q , 60 466 Den g Januarii. oell af Uhr, rörande samma ämne, i dag afgifne Yttranden, måtte till Stats- och BancoUtskotten remitteras; hvilket bifölls.
Föredrogs till remitterande Friherre JF/vmgelSj Henning, Memorial, angående yrkadt vidtagande af det Beslut, att inga nya Utgifter måtte af Riksens Ständer beviljas.
Herr von Fieandt3 Daniel Wilhelmj anförde skriftligen: Sedan Herr Grefve Löwenhjelm, Gustaf fullständigt framställt motskälen för den af en värd Ledamot i Plenum den 2:dra innevarande väckte Motion om nödvändigheten af förminskning i Rikets Försvars- och Stridskrafter vid närvarande förhållande, har jag trott mig endast böra fästa Höglofl. Ridderskapets och Ådelns uppmärksamhet å den vid samma tillfälle gjorda framställning om öfverflödiga Tjenstemän och deras Indragning, jemte den ifrågasatte Permanence af de båda Skånska InfanterieRegernenterne.
Det uppgafs väl icke, hvilka Tjenstemän som anses öfverflödiga; men om dermed förstås det vid Indelta Infanteriet tillökta Befäl, lärer blifva tillräckligt att hänvisa till det under 1808 och 1809 årens Krig uppsatte
Landtvärns beklagansvärda belägenhet och rysliga öden, för att bevisa nödvändigheten af att i behofvets stund äga ett öfvadt och vid för - Den g Junnar ii. 467 handen varande både Reglementariska och Oeconomiska Författningar vandt Befäl.
Min mening är visserligen icke, att kasta skugga på de flere förtjente och skicklige Officerare, som af varmt nit och Fosterlandskänsla fästat sina namn vid dessa Batailloners Fanor; men min öfvertygelse, att Kfigsyrket fordrar, alt jemt och oafbrutet följa dess Principer, och de deruti förekommande förändringar, är Motivet för min yttrade tanke; Begripes derunder åter Civile Tjenstemän, synes en förnyad Organisation af de administrativa StyrelseVerken böra föregå, innan fråga om
Indragningar kan äga Vum, och det är först derefter, som man blir i tillfälle att bedomina, huruvida några Tjenstemän kunna blifva Öfverllödiga eller icke.
Beträffande Skånska InfanterieRegementernas Permanence, är förhållandet, efter den kännedom jag derom äger, följande; Fråga härom Väcktes af åtskillige Ridderskapets och Adelns Ledamöter, jemte Fullmäglige af Preste- och BondeStånden, vid 1812 års Riksdag, och föranledde till Kongl. Majrts Nådiga Proposition den 23 Mars 1813, af innehåll:
Att de genom Extra Roteringar i Skåne tillkomna 2572 Rotar skulle förbytas till ständigt knektehåll och förmedlas till 2000 Nummer, hvaraf 400> emot bestämd årlig afgift i 5o år, finge vara vacante, likväl med frihet för hvar och en, som sådant åstundade, att förblifva vid Extra Roterings-skyldigheten; och det berodde således af hv*arje Rotehållares eget 468 Den g Januarii. godtfinnande att ingå i det förra, hvilket med få undantag skedde, eller förblifva vid det sednare.
Det af Landsliofdingarne vid Kungörandet af samma Nådiga Proposition fästade vilkor, att den Rotehållare, som vid de utsatta Sammanträden icke inställde sig, skulle anses hafva samtyckt till Proposition, lärer hvarken kunna anses egenmägligt eller lagstridigt, så vida icke dermed kunde åsyftas anliat, än ett snarare Resultat, hvilket, om hvarje Rotehållares cathegoriska Svar blifvit absolut nödvändigt, länge kunnat uteblifva, och emedan, såsom skäl för denna åtgärd, vidare kan tilläggas, att Rotehållarne derigenom befriades från onödiga resor för besvarandet af en fråga, som af dem sjelfva blifvit väckt, och således bordt vara öfverensstämmande med deras önskan, och hvilken för öfrigt var så enkel, att den muntligen eller skriftligen med Nej eller
Ja kunde besvaras.
Sjunde Momentet af förenämnde Nådiga Proposition förutsatte äfven, i händelse af dess antagande, både MötesPassevolancens och Beklädnads-afgiftens erläggande:
De voro således icke några okända Utgifter, hvarmed Rotehållarne betungades, som Herr Friherre Stael behagat yttra, och den af samme värde Ledamot anmärkte omständighet, att en del Rotar, genom det ständiga Knecktehållet såtagande, icke erhållit den derigenom uppkommande utlofvade förmedling, var en följd af Riksens Ständers vid ofvanberörde Riksdag gjorde anhållan om jemkning i Extra Roterings-skyldigheten, samt Den g Januarii.
469 således icke någon afvikelse från de i Propositionen förelagda vilkor.
Hvarje ny Utgift eller Pålaga förefaller alltid i början betungande och kännbar, omän den tillförene utgjorde varit drygare.
Det bör derföre icke väcka förundran, om Innevånarne i Skåne anse Roterings-skyldigheten, hvarifrån de under Århundraden varit befriade, mer tryckande än deras Medbroder i Rikets öfrige Provincer, som, genom vanan att den utgöra, finna sig deraf mindre besvärade; men då Organisationen af Skånska InfanterieRegementerne till ständigt Knecktehåll, grundar sig på Innevånarnes egen begäran och nästan allmänt lemnade begifvande, torde någon rubbning derutinnan nu mera icke kunna äga rum, helst de Rotehållare, som vid Roteriugens verkställande ansett sig förfördelade, ägt rättighet att i vederbörlig ordning deröfver anföra besvär.
Herr Franc-Sparre, Bengt, hade inlemnat ett så lydande:
Herr Friherre Henning Wrangel hariett här uppläst Memorial yttrat, att FörsvarsVerket är stäldt på en kostsam och för Landet tryckande fot, saint att han anser våra tryckande Skatter härleda sig från ett öfverflödigt antal Tjenstemän, som i synnerhet från missräkning i behof vet af våra Stridskrafter, jernfördt med Landets nuvarande ställning.
470 Den g Januari Då mig i Nåder är anförtrodd närmaste tillsynen öfver en af Försvarsgrenar ne, nemligen Fästningarne, anser jag min pligt fordra att upplysa, huruvida detta Yttrande, i afseende på denna Försvarsgren, kan anses rigtigt eller ej, och huruvida på detta Vapen större kostnader blifvit använde, än Landets nu varande ställning kräfver, eller huruvida de ens mot behofvet kunna anses svarande.
Anslagen till denna Förvaltningsgren hafva de sednare åren uppgått till Femtio å Sextio Tusende Riksdaler årligen.
Då icke allenast FästningsVerkens underhåll, utan äfven dermed alla åtföljande
Hus, som utgöra ett antal af circa 240 större och mindre Byggnader, utom Bryggor, Stängsler m. m., genom delta Anslag borde vidmakthållas, och derjemte ytterligare ChartaeVerket på samma Anslag är inbegripet, åberopar jag den erfarenhet hvar och en afRidderskapet och Adelil sjelf äger om Byggnaders kostnad, för att vördsamligen hemställa, huru fullkomligt Byggnaderne med ett sådant Anslag kunna vara underhållna, Min förvaltning är mig anförtrodd under Tyslhets-förbindelse; det är således icke stället liär inför ett Protöcol], sorn tryckes, alt ingå uti någon detaillerad undersökning om Fästningarnes nytta och nödvändighet; men det tror jag mig likväl till Högloflige Ridderskapets och Adelns behjertande böra framställa, att, efter Landets förändrade ställning, genom förluten af Finland och föreningen med Norrige, de Försvarsverk, som mot Norrska Den g Januarii. 471 gränsen voro anlagde, äro raserade; att, om någon ytterligare minskning af Försvarsverk skulle kunna komma i fråga, den, i min oförgripliga tanka, är så ringa, att den ej förtjenar att nämnas, så framt den ej skulle blifva menlig för det mäst ovilkorliga Sjelfförsvar; men att deremot ganska vigtiga behof i detta afseende tillkommit, som ej ännu äro uppfyllda, hvaribland främst och hufvudsakligast må nämnas en Place d’Armes i det inre af Landet.
Ehuru jag visserligen, lika med den värde Ledamoten, önskar att våra Skatter icke måtte blifva tryckande; kan jag likväl af denna min framställning ej göra en annan slutsats, än att de uppoffringar, som göras för den ifrågavarande Försvarsgrenen, ej äro svarande mot krafvel af Sjelfförsvaret, hvilket äfven jag gerna antager som Norm för behofvet, och att Riksens Ständer ej kunna vänta sig den nytta, som af Fästningarne bör fordras, och ej ens att de kunna underhållas i det, till en del rätt vackra skick, hvari vi emottagit dem af våra Fäder, om icke Kongl. Maj:t sättes i tillfälle, att på denna Försvarsgren använda större kostnader än hittills skett.
Jag anhåller att detta vördsamma Memorial må i Remissen till StatsUtskottet få åtfölja Herr Friherre Wrangels Memorial, som dertill gifvit anledning.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blefvo så 472 Den 9 Januarii. väl Friherre Wrangels ofvannämnde Memorial, som Herrarne von Fieandts och Franc-Sparres nyss upplästa anföranden, till SLatsUtskottet remitterade, Föredrogs till remitterande: Grefve Hamiltons, Axel, och Friherre Staél von Holsteins, Corfitz Ludvig, Memorial, angående Skånska Roteringen, jemte Friherre Wrangels, Henning, yttrande i samma ämne.
Friherre Björnstjerna, Magnus, uppläste följande:
Trenne värde Ledamöter af detta Stånd, Herr Friherre Henning Wrangel, Herr Grefve Hamilton och Herr Friherre Stael von Holstein hafva, i Plenum den a:dra dennes, väckt dråga om Skånska Roteringens tillbörlighet, framställt Saken under olika synpuncter, samt i följd deraf föreslagit olika åtgärder.
Jag skall söka att besvara en del af dessa värda Ledamöters Anföranden, särskildt för hvarje, men först det generela deraf, nemligen ifrågasättandet af Skånska Roteringens mer eller mindre tillbörlighet, dels genom Historiquen af dess tillkomst, dels genom uppgifvande af de grunder, som dervid blifvit iakttagne.
Ständer beslöto vid 1809 och 1810 Den g Januarii. 473 års Riksdag, att den oroterade Jorden öfver hela Riket skulle roterass i hvilket Riksens Ständers beslut Skånska Deputerade deltogo, så väl som Rikets öfriga Provincers.
Vid 1812 års Riksdag väcktes fråga af Skånska Riksdagsmän sjelfve om jemnkning och lindring uti denna extra Rotering, emot vilkor att en, efter Provincens Folkmängd och hemmanens förmåga, lämpad styrka, så väl under freds- som krigstid, permanent der skulle underhållas.
Maj:t anbefallte, i anledning häraf, dess Befallningshafvande i Malmöhus och Christianstads Län, att till samtelige extra Rotehållarne framställa Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående de vilkor, hvaruppå Kongl. Maj:t i Nåder ville tillåta att extra Roteringen i Skåne, utgörande 2,572 man Soldater och Båtsmän, skulle få för by tas till ett ständigt, på 2000 Soldatnummer indelt Knecktehåll, hvarigenom Kongl. Maj:t medgaf en förminskning af något öfver jrdel på den totala Summan.
Sedan de Roteskyldige, med få undantag, i berörde Proposition ingått, tillsatte Kongl. Maj:t år 1814 en serskildt Commission för att i begge Länen verkställa denna Rotering, hvilken Commission, utom Ordföranden samt Kongl. Majrts Befallningshafvande i Länen, utgjordes af fyra, ibland Provincens Innevånare valde, och för hvarje Härad ombytte Ledamöter. 474 Ben g Januarii.
Commissionen upprättade, under loppet af åren i8i/(. och 1815 Förslag till Rote-lndeiningsVerk för hägge Skånska InfanterieRege-r inenterne, på följande grunder:
Commissionen uträknade i Penningar hvarje Roteskyldigt Hemmans behållna Inkomst, som antogs till hälften af Lägenheternas hela afkastning, och sedan, med iakttagande häraf, utrönt blifvit att 8o3 Riksdalers Banco ren behållning innefattade den Summa, hvartill hvarje ständig Rote borde beräknas, ansågs berörde Summa utgöra det Anslag, hvarefter hvarje Hemman skulle till en hel Rote indelas.
Efter ofvanberörde allmänna beräkningsgrund, har Indelningen så utfallit, att Malmö och Christianstads
Län blifvit inrotade till iq85 ständiga Rotar, och således till 15 mindre än de öfverenskomma 2000, hvarförutan 126 Nummer qvarblefvo i Extra Roteringen.
Hittills finnes således ingenting att öfverklaga, i synnerhet som
Provincen dessutom åtnjutit en betydande förminskning i dess Utlagor genom upphäfvandet af 1000 mans Vargering, hvilka i Skåne voro så godt som ständiga, samt äfven ägde den förmån framför Rikets öfriga Provincer, att till Öfver- och UnderBefälet vid CavallerieRegementerne ej betala Indelta samt HästhemmansRäntor med förvandling, utan endast efter Konung Carl XI:s Markegång, och hvarigenom Provincen vinner minst fulelar af det helas belopp.
Herr Friherre Staels klagan, att x;dels förmedling uti förra Extra Roteringen icke, uti Den g Januarii. 475 ständiga Knecktehållet, hvart och ett serskilt Hemman tillgodokommit, är äfven ogrundad; ty som Extra Roteringen i Skåne först, enligt Riksens Ständers, af Kongl. Maj:t fastställde Beslut, borde öfverses och jemkas , innan den ständiga Roteringen företogs; följer deraf, att den, som exempelvis ägde 5 Extra Rotar, men i förhållande med de öfriga, och efter Åewförutgängne jemkningen, borde fått 6 eller 7, således icke, utan orättvisa för de öfriga, kunde erhålla den ifrågasatte förminskning, utan tvärtom borde anse sig lycklig, att ej erhålla en i förhållande ställd förhöjning, hvilket likväl icke ägt rum, och som för öfrigt en stor del Hemman funnits i Extra Roteringen så drygt belastade, att de ofta, vida under irdel uti den ständiga måst nedsättas; så finnes deraf, att det öfverenskomna antalet af aooo Rotar icke skulle kunnat erhållas af hela Provincen, om de förut alltför lindrigt roterade Lägenheter ovilkorligen skulle erhållit -~:dels förminskning ; hvarigenom lätteligen inses, att deli af Friherre Stael anförde klagan, att denna irdels förmedling ej tillgodokommit hvarje Hemmaan, saknar all grund, och icke kan förenas med det åsyftade ändamålet, Hvad åter beträffar, att, i stället för 2000 Nummer, 1985 Ständiga samt 126 Extra Rotar, Summa 2111, blifvit inroterade, så har Kongl. Maj:l derföre lemnat ersättning medelst 6 Tunnor Spannmål för hvarje utöfver 2000 Man varande Rote, hvadan Rotehållare i detta afseende icke heller hafva någon klagan att 476 Den g Januarii. anföra, emedan Vacance-afgiften i Skåne är bestämd till 6 Tunnor för hvarje.