Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s höga uppmärksamhet på ämnet, för alt freda dess underhafvande från det hårda öde, att se sina redan knappa utkomslvillkor betydligt nedsatta af den anleda., att statsverket skulle öfvertaga den inqvarteringsskyldighet, som hittills ålegal Götheborgs stad, åt hvilken man måste göra den rättvisa, att densamma i en lång följd af år, med afseende å olika hyrespriser, med sådan billighet uppfyllt sina inqvarterings-åligganden, att inqvarterings-tagarne dermed varit Delålne.
Det är beklagligt, att de af vederbör, auctoriteter afgifna und. utlåltn kommit att förbises vid uppställningen af den i detta ämne vid denna riksdag afgifna nådiga proposm; hade icke detta skei t, så skulle troligen Götheborg icke kunnat af de H.
Ulsk:n sättas i samma calheaori som de öfriga Rikets garnisonsorter, då hushyrorna der endast äro jemförlig:) med hufvudstadens för detta fall.
Jag anhåller vördsamt, alt de H. Utsk:n täcktes noga behjerta de nu uppgifna förhållanden, som bestyrkas af de redan vid remissen af den K. propostn från f. d. Krigs-expedm uttagna och till Ulsktn aflemnade handlingarna, hvarjemte jag lika vördsamt anhåller, alt de II.
Utsk;n benäget täcktes afböja det möjliga resultat, att Götheborgs garnison blir så obelåten med den nu föreslagna inqvarterings-regleringen, alt den vid första kännedom derom måste söka ändring deri, som troligen ej skulle kunna a (slås, enär ändamålet med den nya regleringen alldeles förfelades, då jag förutsätter alt meningen dermed ej kan vara att så förnärma inqvartcringstogarne, ali desse ej ulan enskild uppoffring kunna anskalfa sig nödiga rum.
Af de>sa skäl anhåller jag vördsamt, alt den för Götheborgs garnison nu gällande inqvarlerings-tariif måtte för framtiden blifva fastställd till efterrättelse, hvilket torde vara så mycket billigare, som stadens äldste sådant medgifvit i de forenämnda handlingarna i ämnet, hvilka icke lära blifvit K.
M. föredragna före den K. proposms afgifvande.
Som jag varit frånvar., då detta mål af H. R. o. Ad. återremitterades, så får jag vördsamt anhålla hos Hr Frih. o. Landtm, samt hos det H.
Ståndet, att detta mitt yttrande får afgå till sammansatta Stats- och Allm.
Besvärs- och Ekon Ulsktn, der jag inhemtat den underrättelse, att denna fråga, efter den skedda åtcrremissen, ännu icke blifvit handlagd.
Äfven jag var, i följd af en resa på landel, hindrad att vara närvar, då Utsk; ns ifra - Dcu a3 September f. m. 565 gavar. betänk, bär förevar.
Jag hade således icke tillfälle att göra de anmärkmr, sorn dervid varit alt framställa.
Jag får nu endast biträda livad
Hr Gripenstedt först yltiat och äfven hvad Hr Bildt dervid tillagt.
Upplysningsvis får jag jemväl tillägga, att när jag kom till Götheborg såsom suballei n-officer, hvilket var år 1798, hade jag 5o rtdr om året såsom inqvartering.
Sedermera och under mitt chefskap liar inqvarteringsersättningen blifvit förökad i mån af hyrorna, och jag vill tro att för närvar, garnisonen bar ungefär hvad som rätt och nätt behöfves.
Allt hvad den skulle få mindre, vore för litet, och man kunde med samma skäl taga bort alltsammans, sorn man nu skulle taga bort hälften af beloppet; ty i bvartdera fallet blefve ändamålet oupplyldt.
Harvid vöre många anmarkntr att göra, men jag har ej beredt mig derpå, då jag ej anat att ämnet i dag skulle förekomma.
Hvad jag i hast kommer ihåg, är, att Utsktn föreslagit så och så många rum för officerare och äfven för gemenskapen; men de säga icke hvad qvadrat-innehåll dessa rum skola hafva.
Jag erinrar mig, att jag i många rum, der jag varit inqvarterad som yngre, legat i sängen och läst upp dörren.
Om nu 2 subaltern-officerare eller 4 underofficerare skulle ligga i ett sådant rum, — hurudan vore då inqvai leringen ?
Vidare får jag anmärka, alt gemenskapens inqvartering blifvit nedsatt till 8 rtdr om året.
Då 4 bo tillsammans, så är deras lagliga rätt att utom rum erhålla 2 par lakan, hufvudkuddar, sängtäcken, möbler 111. 111.
Man kan icke få allt delta för 32 r:dr, hvilka ännu mindre förslå till ved och ljus.
Det är detsamma, som att säga ali garnisonen ej skall hafva någon inqvartering.
Jag instämmer således med de föregtde t niarne, och önskar att Utsktn måtte fästa afseende på de nu gjorda anmärkningarna.
Dessa Irenne yttranden remitterades till Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktn.
Landtm, yttrade, att i den öfverläggning, som förliden gårdag ägde rum emellan Landlmarskalken och Talmännen, hade blifvit öfverenskoinmet, afl någon längre tid borde förflyta innan Coust.Utskts förslag till Nationa l-representationens ombildning borde för Stånden föredragas; och hade så väl af Talmännen sorn af de närvar, ledamölerne af Stånden ansetts, att föredragningen af detta vigtiga ärende åtminstone icke kunde äga rum förr än i det plenum, som inträffar i4 dagar härefter, hvarom Hr Landtm, ansåg sig böra Ståndet underrätta.
Derjemte hade dä förekommit det förslag, alt tillfälle skulle beredas för ledamöterna af samtliga Stånden att på ett rum sammanträda för ali särskildt och utan prot. öfverlägga öfver detta vigtiga och vidlyftiga mål, hvaruti man förmodade alt tankarne 566
Den 23 September f. m. skola vara mycket delade; oell bade det af de närvar, ledamöterna af Talmans-öfverliiggningen ansetts, att en sådan särskild öfverläggning skulle medföra mycken nytta för att, så vidt möjligt vore, förena meningarna vid de sedan förefallande discussionerna omkring de hufvudsakliga punkterna af represenlations-förslaget.
Hr Landtm, bade trott, att R. o. Ad. med nöje skulle upplåta Riddarhussalen till sådana sammanträden, och hemställde nu om R. o.
Ad. ville bifalla ali nämnda sal finge upplåtas till de sammanträden, som i ofvannämnda ändamål kunde komma i Råga.
Hr Landtm, yttrade vidare, alt de öfrige Talmännen samt de närvar, ledamöterne af Stånden hade ansett det vara lämpligt, om ett sådant sammanträde ägde rum nästa Måndags-eftermiddag; och hemställde Hr Landtm., dä R. o. Ad. upplåtit Riddarhussalen dertill, om Ståndet äfven funne lämpligt att detta gjordes bekant, hvarefter man, sedan det första sammanträdet ägt rum, kunde bedomina huruvida behofvet fordrade eller ändamålsenligt vore alt hafva flera sådana sammankomster; hemställande Hr Landtm, alltså, om R. o. Ad. tillät Hr Landtm, att meddela de öfriga Ståndens Talmän det beslut, R. o. Ad. nu fattat.
Jag uppstår endast, för att till min och Ståndets efterrättelse få fråga, om Hr Landtm, täcktes vid delta tillfälle föra ordet.
Jag befarar, att del eljest skulle kunna uppstå svårigheter i delta afseende; hvarför jag hoppas och önskar, att Hr Landtm, mätte förklara sig vilja göra samtliga Stånden detta biträde.
Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af detta yttrande, Gr.
Frölichs och R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att då sammanträdet ägde rum icke för R. o. Ad. allena, utan äfven för ledamöter af alla Stånden, det berodde och kunde icke annat än bero af de sammanträdande att välja den ordför. de funne Ijenligast; anseende Hr Landtm, sig likväl, på det att saken på något vis skulle börjas, skyldig all öppna sammankomsten, helst då den skedde i R. o.
Ad:s sessionsrum.
Då vid ig23 års riksdag sådana sammanträden ägde rum, dels här, dels uti en H. Ex. Hr Gr.
De Geer tillhörig local, hvilka sammanträden medförde mycken nytta uti de frågor, som då föredrogos till öfverläggning, så gick det så lill, alt Landtm, och alla Talmännen voro närvar, och upptecknade hvar för sig de ledamöter af deras respeclive Stånd, hvilka anmälte sig.
Sedan började Landtm, alt uppropa en af R. o. Ad:s ledamöter.
Då denne ledamot talat, uppropade Erkebiskopen en af PresteSt., och sedan Borgare- och BoudcSttns Talmän Den a3 September f. m. 5 67 hvardera en ledamot af sina Stånd; oell den femte, som yttrade sig, var åter en af Riddarhusets ledamöter.
Om icke någon hade anmält sig af det Stånd, hvars ledamot var i ordningen att uppropas, så anmäl tes sådant af dess Talman, och då uppropades en ledamot af nästa Stånd, Detta bidrog till mycken ordning och alla voro dermed belåtne, ehuru der ganska mycket tvistades.
Jag föreställer mig, att de öfriga trenne
Stånden icke inträda på detta rum, utun att vara hit inbjudna af R. o. Ad.; och då jag förmodar att Hr Landtm, täcktes å R. o.
Ad:s vägnar göra en sådan inbjudning, så finner jag deraf en gifven anledn. för R. o. Ad:s ordfor., att på detta rum blifva ordför. för alla Stånden.
Horn har fästat min uppmärksamhet på en omständighet, som jag anser vara af vigt, nemi. den af inbjudningen.
Han har likväl endast, såsom jag tyckt, indirecte framställt denna fråga.
Jag anser mig derför böra mera direct framställa den, och anhåller on) Hr Landtm:s propos. till Ståndet, alt låta en inbjudning afgå lill de öfriga Stånden; ty annars skulle det möjligen hända, att Stånden ansåge sig oberättigade att här inställa sig.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, på sätt Gr.
Frölich föreslagit, att en inbjudning borde afgå lill de öfriga Stånden, för att, innan den egentliga föredragningen inom Stånden af Const.Ulsk:» förslag till ombildning af National-representationen äger rum, med R. o. Ad. sig förena till gemensam öfverläggning utun protocoll öfver ifrågavar. ämne; och om R. o. Ad. behagade dervid förklara sig med nöje dertill upplåta Riddarhussalen.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den 16 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 31 1, i anledn. af anrnärkn:na vid TJtsUts betänk.
N:o 24, angtde sökt eftergift eller anstånd med inbetalningen af det Öregrunds stad beviljade lån, blef samma utlåt, af R. o.
Ånyo föredrogs StatsUtskis den 16 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 312, i anledn. af återremisser å Utskts betänk.
Pilo 70, angtde de staden Borås beviljade byggnads-lån.
Begärdes ånyo på bordet af Hrr Tham, Sebastian Mathias, Bildt, Knut, och af Dalström, Gust.
Till pröfning företogs StaUUlskts den t6 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 313. i anledn. af anmärka:!- vid TJlsk:s betänk.
N:o 22, ang:de yrkad ulsyningsratt å kionoparkerna Halle- och Hunneberg. 568 Den 23 September f. m.
Hr von Hartmansdorff, Aug-:
Det är framst ii IIningnrne liti betänk.
N:o 22, sorn genom förevar, utlåtande vidhållas.
N:o 22 innehåller tvänne förslag, af hvilka det ena torde böra bifallas och det andra ofslås.
Jag hemställer derför till Hr Frih. o. Landtm., om icke detta betänk, finge punktvis föredragas. R. o. Ad. beslöt i anledn. häraf, alt detta mål skulle punktvis pröfvas. i:sta punkten.
Ang:de
Åse härads samt Thuns skolas rättigheter till utsyning.
Utsk:s framställning i denna del bifölls. 2:dra punkten.
Ang:de ifrågaställd rättighet för rotehållarne på slättbygden inom Barne, Wiste, Åse och Skånings härader att, till soldatstugornas uppbyggande, erhålla virke från kronoparkerna Halle- och Hunneberg.
Då 1823 års Ständer öfverlemnade till K.
M. att reglera kronoparkerna och skogarna i Riket, afsågo R.
St. säkerligen, att denna reglering en gång skulle slutas. K. M. utsatte då en viss praeseriptionstid, inom hvilken alla de, som hade några anspråk, borde göra dem gällande.
De gjorde det äfven allesamman och lingö sina anspråk algjorda.
N11 komma ifrågavar. sökander tjugu år efter och vilja upprifva hvad som redan blifvit gjordt.
Jag inser ej hvarför dessa skola hafva någon förmån framför andra eller hafva någon rättighet till kronoparkerna tjugu år efter sedan fatalierna äro förfallna.
Jag anhåller derför, att betänk, må blifva afslaget, så att den redan gjorda reglertn må blifva gällande, oell de som redan fått andelar s:g tillagda, malte få bibehålla dem.
Jag instämmer med Hr af Ström i hvad han yrkat; men anhåller att till skäl derför äfven få begagna sjelfva uppställningen af det förslag StatsTJtsk. gjort.
Det innehåller nemi., att, om det skulle hända att vederbör, lidit orätt, K.
M då malte förhjelpa dem till sin rätt.
Jag öfverlemna!- till en och hvar, om R.
St. lämpligen kunna till K.
M. ingå med en sådan anhållan ; R.
St. böra väl först veta 0111 någons rätt blifvit för nära trädd, innan de hos K. M. anhålla om rättelse.
Denna allmänna anhållan, alt, om någon lidit orätt, han måtte blifva förhjelpt till sin rätt, är alldeles öfverflödig, så länge vi äga 16 §:n i vår nuvar.
Reg Form.
Någon särskild ansökning derom i afseende på Hunne- och Halleberg synes mig följaktligen olämplig; hvadan jag yrkar afslag på denna Utskrs framställning.
Då hvar och en känner den vigt, som i allmänhet fästes vid de nu redan ingångna knek - Den 23 September f. ni.
569 knektecontrncten, då livar och en vet hvad oro det skulle väcka, om föi ändringar skulle ske uti livad som blifvit stadgadt genom dessa eontracter, så anser jag rätt att låta detta mål gå lill laga domstol; ty jag finner det rätt att, då någon anser sig möjligen hafva lidit orätt i en sådan fråga, låta det gå till laga undersökning, och Kronans rätt blifva beroende af den laga domstolens undersökning, på det att målet en gång måtte blifva slutligen afgjordt.
Hvar och en måste väl erkänna, att uttrycken bär ej äro så tydliga, alt icke man å ömse sidor kan anse sig hafva rätt; och jag skulle derföre önska att man ville ingå på hvad Utsk. framställt.
Denna undersökning är här begärd i olikhet med hvad sorn uti en annan sak var fråga 0111 för några år sedan, derför att någon rotehållare ej bevakat sin rätt, hvilket llr Ström ganska riktigt anfört.
Det är också icke utan exempel, alt rättigheten att u föra sin talan har blifvit medgifven åt den, som försuttit sin rätt.
Detta är allt hvad som i denna fråga blifvit begärdt.
Hvad åter beträffar det som en talare anfört i afseende på ordställningens olämplighet, så tror jag det vara orätt att afslå en sak blott för en oriktig ordställning.
Jag skulle tro, att om man gillar saken, så måste uppställningen kunna ändras i öfverensstämmelse med de beslut, som fattas i frågan.
Jag har intet vidare alt anhålla, än att R. o. Ad. måtte bifalla hvad Utsk. i delta afseende föreslagit.
Jag skiljer mig från den sista värda talaren och förenar mig med de föregide om afslag på betänkandet.
Regleringarne af kronoskogarna äro verkställde på K. M:s befallning.
Hvar och en var genom kungörelse underrättad 0111 och när de skulle verkställas och kallad att tillstädeskomma, för att göra sina anspråk gällande.
Derefter bar förrättningarne blifvit i laga ordning fullbordade, och vunnit laga kraft.
Att nu begära en undersökning, skulle icke leda till annat, än att fördröja verkställigheten af de regleringar, som R.
St. sjelfve begärt till allmän nytta.
Hvad de gamla knektecontracten beträffar och i deni befintlig anvisning på skogstiligång från kronoparken^ och allmänningarna , så har sådant aldrig ägt rum, annorlunda än i proportion af tillgång; ty der icke tillgång på kronoskogar fanns, der lemnades ingen utsyning, och sådant har förhållandet varit alltsedan knektecontractens upprättande.
Nu är förhållandet så till vida olika, att afvikning från de reglerade skogarna icke tillätes directe åt hemmanen, utan afverkningsbeloppet säljes till bestämda priser och får afhemtas på bestämda ställen och tider.
Då har hvar och en tillfälle att inköpa sitt behof af de skogsetfecler, hvarpå skogen lemnar tillgång.
Endast på detta sätt kunna skogome blifva för landet och allmänheten af i3 H. 72 570 Den 23 S c p t c 111 b e v f. m. slör nylla, i stället för att de hittills varit af nära nog ingen.
^Jag begär afslag på betänkandet.
Att den siste värde talaren skulle skilja sig från min åsigt, förundrar mig icke, och jag beklagar det i anseende till den erfarenhet, som han har framför mig; men jag kan likväl icke dervid låta saken bero, utan alt göra några aumärkn:r vid hvad han andragit.
Af den framställning han gjort, skulle man kunna tio, alt frågan vore om att hindra en påbörjad skogsreglering.
Detta har aldrig blifvit sagdt, ulan jag tror alt Ulsk. gjort allt nödigt afseende på den reglering af skogarna, som blifvit vidlagen.
Här är icke heller fråga 0111 nya understöd af denna skogspark, utan endast derom, att en ringa del af de rotehållare, hvilka der haft ulsyningsrutt, måtte fä ett lagligt utslag, genom hvilket de blefve fråndömde denna rättighet, hellre än att det skulle hetas, att de förlorat denna rättighet, derföre alt de icke passat på sin tid.
I3r von Hartmansdorff:
Min mening har icke varit att på något sätt bestrida de ifrågavar. rolehällarnes rättighet till utsyning på dessa kronoparken ifall de dertill äro berättigade.
Orsaken hvarföre de nu ej bekomma utsyning tyckes vara den, att de ej bevakat sin rätt vid skogse^leringen.
Om nu denna utsyningsrätt skulle af dem kunna återfås, så, i händelse dertill fordras alt bryta dom, som vunnit laga kraft, är det icke it. St., utan Högsta Domstolen, som dermed äger befattning.
För alt vinna resning är det för deni, lika väl sorn för hvarje annan Svensk medborgare, öppet att göra deras rätt gällande genom underd. ansökning hos K. M.
Bör man betvifla atl, om deras anspråk äro grundade, de ju icke skola af K.
M. behjertas, lika väl då de framställas af dessa rotehållare sjelfva, sorn då de recommenderas af R.
O111 man skulle följa StatsUtskis tankeledning, så blefve följden att mern afseende göres på sakföraren, R.
St., än på sjelfva saken, rolehållarnes rätt.
Detta är icke min mening, och derföre anser jag olämpligt att komma med en sådan framställning till K. M.
Jag föreslår derföre att R. o. Ad. icke måtte antaga, ulan afslå detta betänkande.
Genom ett sådant afslag blefve vederbörandes rätt ej i ringaste mån förnärmad, ulan lika god som förut.
Det rätta vore väl, att R.
St. aldrig såsom ombud befattade sig med en sak, som rörer enskild mans rätt.
I anledn. af Gr. von Phvtens sista yttrande, anhåller jag endast alt få fästa hans och Ståndets uppmärksamhet på 18 §:n Reg.Fm.
Det är icke Konungen, som kan återgifva försutten tid. ulan det är Högsta Domstolen. 18 §:n Reg.Fm lyder sålunda:
"Denna Högsta
Domstol tillkommer det äfven alt upptaga och afgöra alla ansökningar, alt Konungen må bryta dum uter, som Den a3 September f. m. vunnit lago kraft, eller återställa laga tiel, som försutten är.”
Nu är det icke tänkbart eller rimligt, att R.
St. skulle gå till K. M. och begära att K.
M. mätte bos Högsta Domsto len anhålla om återställande af den förfallna tiden.
Det är endast hos Högsta Domstolen, man kan anmäla sig för alt återfå försutten tid, och alldeles icke bos K. M. i Stats rådet.
Gr. Anckarsvärd, A u g.:
Jag instämmer till alla delar i Gr. von Tia lens yttrande, och ber blott få tillägga, att för min känsla vore det verkligen motbjudande att afslå detta betänk, från SlalsUtskoltet.
Då livar och en vet hur svårt det är för vår allmoge, för våra rotehållare, att i besvärsväg göra sina anspråk gällande, emedan detta fordrar mera upplysning och kunskaper än de äga; så tror jag, att, sedan saken blifvit börjad i motionsväg bos R.
St. och remitterad till StatsUtsk., detta Utsk. ej kunnat afgifva något annat annorlunda beskaffadt förslag, än det som ifrågavar. betänk, innehåller.
Jag anhåller, i likhet med Gr. von Platen, 0111 bifall till Utskis betänkande.
Jag anhåller vördsamt, att sista strofen af SlatsUlsk-.s första betänk., som åberopas i det sednare, mätte blifva uppläst.
kkoioconLk, hällne Hss Högloflige Ridrerflapet och Adeln wid Riksdagen i Norrköping Är i8 oo. Andra Delen - Stockholm, Tryckte i Kumblinffa Tryckeriet/ 13 o o. Mändagen den 26.
Maji. klsnum klockan 9 förmiddagen.
Aans L x c s l I s n oe Herr Grefwsn och Landt Marskalken yttrade sig, at da han, efter den ordning, som ärenderna i sidsta klsnum blefwo lagda pä bordet, nu arnatze företaga Hemliga UrsVottets uti krocolls -Utdrag af den 22.
Maji upgifna kinoncs. krojs5k, singe han först för Ridderskapet och Adeln Manna» gisiva at Hans Kongl. Mast förledns gårdag ril Hern Grefwe» och Landt-Marskalken i Näver öfwerlemnat ee försegladt Onvolur med påskrift:
Upbrytes och upläses i RidderskapetS och AdelnS kleno, näe öfwerläggningen om Hemliga Utskotrets ki»snes-klan skall företagas; I anledning hwaraf Hans Lxcellsncs nu ärnade samma convolat upbryta och för Ridderskapet och Adeln läta upläsa.
Herr Lcstöläebrsnä, -^näsrs l^rsörie^ anhöll ödmjukeligen, at fä rala, innan Lonvolutet up-> bröles.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalkens Jag har redan jagt i hwatz ordning
Malen skulle företagas, och Hemliga Utskottets LxrrsAum kcvtocollt war först lagdt pä bordet.
Herr Zciröläebranä förmälts, at det wore k en xreliminsirs sraga han asiundade tala.
Herr Ofwerstcn Mres påminna sig, hwatz min rättighet är enligt Riddarhus-Ardningcn, b?
Derefter upbröt Herr Grefwe» och Landt-M'rolken det försedlade Lonvolucer och lät ripläsa föl/ande Hans Majus Nädiga förklarande:
Dä Riksens Stander efter Min upriktiga önstan, grundad pä befrämjandet af allmänt och enstilldt wäl, antaga och fastställa den Plan lil förbättrande af Rikets Myntwäsende, som Hemliga Utskottet til Riksens Ständer upgifwit, innefattande en ldeaUtmion af Lreäit-Sedlarna, hwilkcn Jag såsom oumgängelig yrkat och Lil förekommande af än mera wadeliga följder, an de, som redan sig wisat, ansett böra »verkställas, Har Jag icke kunnat wara obekymrad eller känslolös i afseende pä de bördor, hwilka Mine trdgne undersåtare lil »verkställighetens befordrande mäste »vidkännas.
Jag har insett, at om I ätagen
Eder det sammanstött , hwilket kil upfyllande af Eder ZaranUe, såsom konä för Erellu-Sedlarnas realilation är nödigt och päräknadt bliswit, och derjämte ären föranllätne tilöka den hittils utgångna Bewillningssumman, kunde sädant för mänga blifwa känbart, och Mit hjerta derigenom sakna den Mfredsstälielse det alltid känner , dä
Edra skyldigheters upfyllande emot
Mig och Riket icke falla swärt eller tryckande.
Edre Medbröder i Hemliga Utskottet, hwilke ägt tilfälle inhämta kännedom om Statswerkets tilstand, hasina derwid erfarit, huru knappa tilgangarna äro emot bade ständiga och kilfälliga behof, samt at
Len försigtigaste onitanka fordras vin Staten stall kunna bära sig.
Likwäl, och dä
Mit upsal är oryggeligt, at oafbrutet fortsätta den sparsamma hushållning med Rikets medel, som Jag redan börjat; dä Jag förmodar, at innan korrt se eL godt och stadigt mynt wara L rörelsen äterställdt och uti Statswerkets Imraäer inflyta; och da Jag hoppas, at deffa Iner».- rätteligen efter författningarna beräknade, hewakade och upbnrna, hwaröfwer Jag icke underläter at handhälla, samt för detta ändamål nödiga författningar widtaga, skola kunna förkofras, har Jag welat lemna Eder et ytterligare wedermäle as Min ömhet för Eder, af Min omsorg för Riket och Min föresatts, at uti allt hivad pä
Mig ankomma kan, underlätta den högst oumgängeliga Realisation, samt fortgången af den förestagna Plan, dä Jag härigenom förklarar, at sä wida Riksens Ständer denna Plan med hwad bertil hörer antaga och gilla , afstär Jag för Riksgälds-Werkets behof, til Riksens Ständers nästa sammankomst, den andel af Bewillningen, som Statswerket njutit, och tilegnar samma andel Riksgälds-Werket, at frän och med nästa är fa. disponera.
Pä sädant sätt undwikes til betydligaste delen den tilökning uti nuwarande Bewillning, som Hemliga Utstottet uti desi krotocolls-Utdrag wisat wid et annat förhällande wara oumbärlig, och widdenjämnkning tll billigare fördelning af denna Be villning, hwarmed Riksens Ständers Bewillnings - Utskott nu ar sysielsatt, bör utan ftvärighet den obetydeliga tilökning , som. nu mera kan blifva nödig finnas och utstakas, hwarwid Jag äfwen sörvrdnar, at den lindring uti denna flags utgift, hwartil Jag sä wäsenteligen pä förenamnda fatt bidragit, mä utom hwad Jag i anseende til Löntagare redan föreställt, i synnerhet komma de fattigare arbetande Clasierna af Mina trogna undersåtare til godo..
Uti allt detta laren
I igenkänna de tänkesätt emot Eder och Riket, hwarmed Jag sökt utmärka hwarje steg uti Min Regering, och hwilka warit ofkilljaktiga frän
Mit förhållande under detta Riksmöte.
Jag äskar ingen annan eller större erkänsla derföre, än den I ädagaläggen luli Eder tilgifwenhet »ch kärlek för Mig och Fäderneslandet wid de besluts fallande, hwilka nu förestå: men detta wäntar
Jag nied den fasta öfvertygelse, at I endast lalén Edert Eget och Rikets gemensamma wal, wara Edert ögnamärke. st Min omsorg för Riket och min föresatts at befästa allmänt förtroende och tryggset, har icke stadnat Härwid.
Det nädiga löfte en ölstad Fader gistvik
EDervrn en sadan ro§1erin§ afStaten, at den sig sjelf Lära kan och någon ny in-eller utrikes gäld i denna rväg icke Utkomma, eller falla Riket til last, har Jag fladie hugkommit, och I hafsten sett uti hwad helgd, Jag össten under Min Regeringstid hällit et sädant Löste.