Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos och lade? till handlingarna tvänne ConstitutionsUtskottels
Memorial af förlidne gårdag, det ena innefattande utlåtande öfver Friherre Stael von Hollstein?, enligt 29 §.
Riksdagsordningen, gjorda anmärkningar emot Henar StatsSeoreterarne Grefve Mörner och Friherre af Wirsén; det andra med utlåtande öfver Herr LandtMarskalkens vägrande af en proposition i Plenum den 17 dennes.
Likaledes Föredrogs ConstitntionsTTtskottets Memorial af förlidna gårdag, rörande gjord återremiss från det Högvördiga PrestStåndet af Utskottets Memorial den 15 Juli; hvilket förstnämnde lades till handlingarna i hvad angar frågan om anmärkningar emot ofvanbemäfda Herrar Stats* Secreterare; men upptogs och bifölls i hvad beträffar redactions-forändringen 1 den af ConstitutionsUtskottet gifna Decharge åt StatsRfulet, de Föredragande och Konungens Rådgifvare i Cömmandomål.
Ut Supra. S. D. Efter föredragning af Expedition®Ut«kottets hemställån i Memorial af Den 2.1 Juli e. m. den 15 denne?, om Terminen för begvnnejsen af ns^kommande Lagtima Riksdag, ansagHögloft.
Ridderskapet och , Adeln densamma tjenligast kunna utsattas till den 15 Januari 1820.
Ut Supra. S. D. Efter uppläsning af Kongl. 3VIaj;ts Nådiga Skrift el«e till Riksens Ständer, af elen 19 Juli 1815, angående det af Norriges Rikes StorTing gifna enstämmi» ga bifall åt föislaget om Konungens myndighetsålder, m. m., béslöts att den skullo läggas till handlingarna och derjemte ntad ConstitutionsUtskottet cömmuniceras.
Ut Supra. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 17 dennes första gången upplästa utlåtanden: 1:0 Öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den l Juni, om Gårdfarihandel^ 2:0 Öfver Majoren Ankarloos Memorial, rörande ändring i Allmänna Enskiftes-Stadgan i afseende på delning Skogsmark.
Den 2i Juli e. m* Utdrag aF Protocollet, hållet i Högloft.
Ridderskapets och Adelns Plenum e. in. den 2o Juh 1815. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 17 Juli på Bordet lagda Memorial, af den 13 nästföregående, i i anledning af återremissen af Utskottets Memorial, om Malmö
DiscontVerks utlåning i 3 procents reverser, bier detsamma af Ridderskapet och Adeln bifallet; nied den tilläggning, att hos Kongl. Majit i underdånighet måtte anhållas, det Hans Majit behagade låta anställa laglig undersökning om Malmö DiscontDirections förhållande i afseende på berörda DiscontVerks förvaltning.
Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 15 Juli afgifna och den 17 på Bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl.
Mairts Nådiga Proposition, angående understöd för Hjelmare SlussVerk.
Likaledes föredrogs å nyo och lades till handlingarna samma Utskotts, äfven den 15 Juli afgifna och den 17 på Bordet lagda, utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Löfås Silfververk.
Föredrogos å nyo och biföllos följande, sedan forlidna gårdag på Bordet hvi - 86S Den Zi Juli e. m. lande Betänkande oc!» Memorial fran Stats» Utfkottet af den 19 Juli; 1:0 Angående RjddarhusCassans ersättning för förskjutna Expensmedel tili Rid» darhu&Canzdiets behof. 2:0 Angående StåndsCanzliernas aflöning» - Upplästes å nyo StatsUtskottets förlidne gårdag på Bordet lagda Betänkande och förslag lill reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap tned Rikets yenningeväsende, samt det större Creditrvet och Discont;.atiigheten i Banken för Kongl» Allmänna Magazonsinrättuingen och Riks* gäldsGonloiret.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att detta Betänkande måtte öfverlämnäs till BancoUtskottet, för att deröfver yttra sig.
Hevi"
Cederschöld, Pehr Gustaf, uppläste följande; Höglofi.
StatsUtskottet föreslår i det nu upplästa Betänkandet: ”att !
Fastighetslån ”böra af Banken utlemna» mot 4 ProCents ”■renta och a ProCents årlig afbetalning
Thin 21 Juli e.y m’ 999 '■'.på primitiva Capitalet.”
Jag har åtskilliga gånger tillförene förklarat mig euxot dylika lane-inrättningar med under-laglig renta, och sökt visa, att de endast skulle tjena tili att rikta vissa redan välmående, men ingalunda blifva ett understöd för den verkligen behöfvande, eller en tillflykt för den törlägne.
Jag vill nu blott hafva äran tillägga, att en slik inrättning otvifvelaktig^ skulle gifva den enskilda vinningslystnaden ett bedröfligt tillfälle, att suga den återstående märgen ur de redan svaga arbetande armarna.
Capitalisten skulle nämligen skynda sig att köpa jord, ej för att bibehålla och odla den, utan blott för att belåna och genast åter sälja den, med den vinst, hvartill förmånen af ett sådant Bancolån berättigade.
Härigenom skulle uppkomma ett ursinnigt Evendomsvingleri, i högsta grad menligt för Jordbruket.
Lånefonden, denna gil d af nationen, skulle således, åtmindstone till största delen, stadna hos Capitalisten.
Då dessutom, för det närvarande, Riksens Ständers ömmaste föremål utan tvifvel är, att afhjelpa den för Landtmannen si högst tryckande och kraft-förlamande penningeförlägenheten, samt att betaga Capitallsten för alltid tillfälle till ockrande; så vågar jag vördsammast hemställa till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns visa pröfning, om ej lämpligast skullo vara, att utlåningen. 1\)0J
Den 21 Juli e. m. / för att på intet sätt kunna föranleda till missbruk, skedde mot 6 ProCents renta, och kanhända 4 ProGcnts årlig afbetalning på ursprungliga Gapitalct.
Men uti denna Låneinrättning borde förmånsrätt i synnerhet
Unnas åt dem, Ilvars redan intecknade skulder blifvit uppsagda.
Likväl torde vara nödigt att
Banken inlöste slika inteckningar till ett belopp af mindst hälften eller kanhända två tredjedelar af Egendomens värde.
Härigenom skulle den lånsökande Jordägaren blifva mindre beroende af Capitalisten, och denne tvingas att åtnöias med laglig renta. t>en gäldbundne skulle dessutom derigenom sättas i stånd ^tt våga begagna dea rättighet, sorn Bevillning-Förordningen torde lemna honom, att pä rentan afdraga Bevillnings ProCénten.
Grefve Lilliencrantz, Johnn Willhelm?
Det kan visserligen icke b.nagas någon Ledamot, att göra de anmärkningar, hvartill han finnér sig befogad; men vid Riksdagens så nära förestående slut bjuder det allmänna intresset, att icke vidtaga återretniss för sådana anmärkningar, som inom di uidet möjligt kunna besvaras.
Da jag får äran afgifva den upplysning, att ingen Possessionat, om än dess .Fastighet vöre aldrig så stor, får låna mer Den SH Juli. e. m. IOOE an 6oOO Rö., torde all anledning till den yttrade betänkligheten försvinna.
Fyra PrnCents interesse är det högsta som Banken för Fastighetslån vanligen tagit, och äfven den högsta verta som åt Jordbrukare kan bereda någon fördel af länen.
Aldrig vöre någon tid till rentans förhöjande mindre lämplig än denna, då Landtnrannehs förlägenhet, svårigheten att bekomma stående lån, och ända till 12.ProCent uppstegradt interesse ä de temporaira biträden, som af enskilda någon gäng erhållas, utgöra den allmänna klagan, och förnämsta grunden dertill, att Banr.oStyrefsen, emot vanliga principer, nödgats medgifva nu bevilljade Fastighetslånen.
Herr LandtlHnrskalkcn hemställde, om icke, då ringa tid af Riksdagen återstode, Herr Cederschöld torde behaga afstå nu med sin motion.
Om så är, att Utskottet nu ej hinner göra afseende på hvad, jag yttrat, torde jag få förbehålla mig att då målet till afgörande förekommer, ä nyo få anmäla denpa Sak.
Herr LandtdVEar skalken förnyade sin proposition till remiss af StatsUtskottets 1005 Den 21 Juli e. m..
Betänkande, och föreslog derjemte» att Herr Cederschölds yttrande skulle hvila pä Bordet, intill dess BancoUtskottet med sitt yttrande kunde inkomma.
Bifölls» Upplästes ett från ConstitutionsUtskottet inkommet Memorial af den 20 Juli, innehållande
Utskottets tillstyrkanden i anledning af de utaf Norrige!
StorThing framställda förändringar uti den föreslagna RiksAkten, till bestämmande af de genom föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden» Lades på Bordet.
Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft* Ridderskapets och Adelns Plenum e* m. den 20 Juli 1815. S. D. Föredrogs å nyo och ofverlemnades till BancoUtskottet, för att deröfver sned utlåtande inkomma, StatsUtskottets den 18 dennes afgifna Betänkande och förslag» till reglering af åtskilliga omständigheter» hvilka äga gemenskap med Rikets penninge» väsende m. 1x1.
Ut Supra» Den 21 Juli é. nu S. D.
Föredrogos å nyo och biföllos Stat.-Utsko*tets ferlidne gårdag på Bordet lagda Bettin:;andin af den 19 dennes: iu> Angående RiddårhnsGassana ersättning för förskjutna Expensmedel till Riddar h usCanzlicts be hot» 2:0 Rörande Ståndens CanzJiers aflöning» Ut Sopia.
Herr Friherre af Wetterstedt, Gustafr Då, under loppet af denna Riksdag, Rikets Siänder, med afseende på Embets- och Tjen«temrins vanlottade belägenhet, heslutit för dem en allmän löneförbättring, tror jag mig ej misskänna Högloft.
Ridderskapets och Adelns tänkesätt, då jag vördsammast vågar förestå, att samma grundsatser afven måtte blifva använde pä de Tjenstemän» som vid Riddarhuset ära anställde.
Jag känner allt för väl. att RiddarhusCassans närvarande tillstånd ej törhända medgifver några ökade utgifter, men mitt enda ändamål är» att fä grundsatsen erkänd, och att» genom en Remiss till RiddarhusUtskottet, detsamma mätte uppdragas att till Högloft.
Ridderskapet och Adeln föreslå en lämplig löneförhöjning för Riddarhusets Tjenstemän, att vidtaga enär RiddarhusCassans tillstånd kan sådant medgitva.
Med förutsättning att Tjenstemän i de lägre graderna vid Rid - Den 2i Juli e. nt* dårhuset kunna till förbättring' i deras äfven förhöjda lönevilkor oclrså förunnas den förmånen, att alltid hafva bisysslor, tror jag„ att denna regel är mindre lämplig att använda på RiddarhusSecreleraren, som enligt min öfvertygelse hör vara så betald, att lian ej må behöfva från någon annan lönefond, än Ridderskapets och Adelns egen, hämta medel till en skälig och anständig bergning.
Jag ber Ridderskapet och Adeln vara öfvertvgadt, att jag icke äsyftar personer,, endast saken, och att, om jag velat göra' någon tillämpning på närvarande Tjensteman vid Riddarhuset, hade de säkert anmodat mig att derifrån af ta.
Jag förnyar således inin vördsamma anhållan om en Remiss på dessa grunder till Riddarhuset» skottet.
Undertecknad RidclarhusS ecr eter are yttrade sig:
Jemte uttryckandet af min erkänsla för den välvilijd Herr HofCanzleren Friherre af Wetterstedt genom sitt förslag behagat yttra emot mig och mina kamrater, får j ig den äran nämna, att, så mycket jag känner, lärer den, i anseende till RiddarhusCassans tillstånd omöjligen för det närvarande kunna få någon påföljd, utan endast principerna stadgas till efterrättelse, när möjiighetene en gång kan inträffa.
Äfvenväl anhåller jag vpidsamt att vid detta Ben 2*x «• m• 1006 tillfälle få framföra en önskan.
Riddarhus‘Secreteraren uppbär, i kraft af flera beslut, tagna af Ridderskapet och Adeln för mer än 350 ar tillbaka, en extra inkomst vid hvarje Introductio», under den litet löjliga benämningen af 10 Rd. och ett Panquet* Denna inkomst utgör således visserligen en i hlåghet, och tillika den enda Tjeruten åtföljande Sportel.
Jag har emottagit densamma af alla dem, sorn kändt att en sådan varit stadgad, men aldrig kunnat
Förmå 111ig att begära den, hvarföre den ock åtskilliga gånger icke utfallit.
Häröfver beklagar jag mig visst icke.
Det har ock funnits år, da denna inkomst varit, i afseende på mina vilkor, icke obetydande.
Vägra att mottaga den har jag icke kunnat, då jag såsom RiddarhusSecreteraveämm aldrig varit så lönt, att jig kunnat hafva min bergning, och ej heller hittills velat, då mina lika litet bergade efterträdare derigenom kunde småningom hafva förlorat en för dem nödig förmån och rättighet. bien jag kan ej neka, att jag personligen har ett stort jpbehag till Sportlar: det har alltid förefallit mig, att den, sorn mottager sådana, är litet under den scm ger dem: och det tjensteåliggaiule, hvarför jag uppbär densamma, är 1 af så obetydande beskaffenhet, atc jag ej har det nöjet att för det jig mottager kunna göra någon hvarken rätt eller orätt.
Jag skulle således ödmjukast hos aoo7 Den 2i Juli e. m.
Ridderskapet och Adeln anhålla, det RiddarhusUtskottet matte
Få sig uppdraget att, i sitt förslag om Secreterare-Iönens förhöjning, låta ingå ett fullkomligt afskaflande af denna Sportel.
Grefve Tösse, Claes Fredric, uppläste följande:
Det torde visserligen
Synas håde öfverflödigt och förmätet, att hoja min röst mi ett ämne, som blifvit framstäldt och utveckladt af en Ledamot, som af så många skal både är berättigad till, och verkligen äger Ridderskapets och Adelns förtroende.
Såsom Ledamot af RiddarhusUtskottet, 'utbeder jag mig del oaktadt för några ögonblick Ridderskapets och Adelns öfverseende uppmärk sa mh et.
Jag delar med Friherre al Wetterstedt samma öfvertygelse om billigheten och rättvisan af den föreslagna tdokningen i RiddarhusBetjeningens löner, i lika proportion med hvad Riksens Ständer, i anledning af StatsUtskottets förslag, bifallit för Civila Tjenstemän och löntagare: heldst den tillökning, som Ridderskapet och Adeln vid 1809 års Riksdag anslog dessa personer, var calculerad på RiddarhusCassans knappa tillgångar, och endast kunde anses såsom ea Den 21 Juli. e. m. billig tillökning, ^varande mot hvad Kongl. M. j:ts öfrige Tj n steni än redan år 1778 erhöllo.
Men då jag äger den kännedom af Ridd si hu C u sans till-tand, att, i dess närvarande skick, t j mera än 2 ä 300 Rd. årligt öfverskott kan påräknas, utom de tillfälliga extra och osäkra inkomster genom Introductioner m. m. och Ridderskapet och Adeln redan nödgats åtaga sig en förlängd Capitationcafgift, till bestridande af kostnaden för Riddarhusets högst nödvändiga C? c? reparation, utan att ändå kunna påräkna snar verkställighet af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns redan vid 1809 års Riksdag fattade 2:ne beslut, nämligen utgifvandet af en ny HandMatrikel, samt Jetton efter framlidne Lagmannen Gyllencreutz, så tror jag också att Cassan, hvarken nu eller i en framtid, kan komma i tillfälle uppfylla Ridderskapets och Adelns välgörande och billiga afsigt, så vida <j Ridderskapet och Adeln skulle finna fcr godt, genom förökade Capitationsafgifter eller andra utvägar, i en framtid skaffa Cassan tillgångar.
En sådan utväg vågar jag förmoda skulle kunna påräknas, i händelse Ridderskapet och Adeln med mig delade öfvertygelsen, att vid näst instundande Riksdag, då nya RiddarhusDirecteurer, enligt Riddarhus* 1019 Ben 21 Juli <?. ra.
Ordningens 50 §. komma att; väljas, så val de rr vedan vid detta Riksmöte valde
Dirécteu-rf, om de ä nyo hlefvo bibehåline vid Ridderskapets och Arlelns förtroende, såsom ock andra Ledamöter af Ridderskap-t och Adeln, skulle utan Betänkande, på Säi t fordom skett, och lika med dem nuvarande Ordföranden Hans Excellence Brahe, åtaga vig de?
ta förtroende, utan att derföre åtnjuta na »fot särdeles betydligt honorarium, hvarigenom en säker besparing i Gassans nuvarande knappa tillgångar vöre att påräkna.
För ungefär ett halft Seculurn tillbaka erhöllo dåvarande Riddar•fm$Directenrer ett honorarium hvardera af en Afl Rhenskt Win; detta lärer egexrteIiger. tagit sin början från den lid, då Riddarhusets stora källvar voro uthyrde till de förnämsta Vinhandlare härstädes _ och utgjorde då för tiden en högst obetydlig kostnad.
1743 ars förmånliga vinskörd gaf sedermera anledning att antingen i natura uttaga förbeinälda åm vin af detta års skörd, eller beräkna den efter samma grund i penningar; hvilken beräkning sedermera IdiFvit bibehållen ända till dess för några ir sedan samma års vin uppsteg till ett värde af 200 Rd. Banco, då varande RiddarhusDirection insåg, att det skulle tilltaga i pris samt billigt fastställde Summan framgent till V. 2.
Den 21 Juli e. m* 1010 till 200 Rd., hvilket sedermera vid 1809 års Riksdag,blef gilladt och fastställdt.
Jag har af denna anledning trott, ett ifrågavarande Honorarium, om det ej helt och hållet skulle kunna indragas, åtnnndstone skulle kunna mindskas till ungefärligen motsvarande dess primitiva belopp, utan att preöist fästa sig vid något visst års vinskörd, heldst då Cassans tillgångar det päfordrar, uti Riddarhus Utskottet har samma fråga redan blifvit väckt, i tanka att genom besparingen kunna bereda några flera fattiga Adliga ynglingars uppfostran, eller till pension åt fattiga meriterade Adelsmän eller deras Enkor; det ligger ännu der pä bordet oafgjordt.
Ridderskapet och Adeln linna detta mitt anförande förtjena någon uppmärksamhet, torde det få åtfölja Friherre Wet. terstedts till RiddarhusUtskottets pröfning, för att sedan, jemlikt RiddarhusOrdningens 52 §. först vid nästa Riksdag blifva gällande; imellertid torde Riddarhus- och StiftsDirectionérna kunna få sig uppdraget, att i mån af Cassans tillgångar, till mer eller mindre del, sätta den föreslagna löntillökningen i verkställighet.
Undertecknad Silverstolpe utbad sig få, i afseende på den gjorda motionen, att Ridd. o. Ad.
Fröt. 127. 128. ion Den 21 luti e+ m. samma grunder leande för Lönförhö juingen vid Riddarhuset antagas, som^de, hvilka Riksens Ständer godkännt för Kronans Embetsman, gima den erinran: att dä förslaget, i afseende på de sednare blifvit nppjordt efter spannmåls beräkning för halfva beloppet, enär Kronan verkligen ägde en spannmåls tillgång, alltid att räkna på, syntes honom denna tilldelningsgrund deremot icke rådJig att antaga för ett Verk, som agde endast penningeinkomster, och icke någon i spannmål, ej heller ett sådant ärligt öfverskott, som på längd kunde uthärda med blotta penningeutbetalningar efter med tiden mer och mer stigande markegångspris på spannmål.
Dessa 4 yttranden remitterades till RicldarhusUtskottet.
Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 9.
In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe, Den ii Juli f. m. roiS Lördagen den 22 Juli.
Plenum kl. 7 f. in. Justerades Fleni-Protocollet för den li Juli f. 111. / Grefve Gyllenborg, Johan Hemling, anförde skriftligen:
Då OeconomieUtskottets af Ridderskapet och Adeln antagna Betänkande om
Bränvinsbräriningen tillägger mindre hemmansdelar en vidsträcktare rättighet, i anseende till Bränvinspannerymdett, än ägare af större Egendom, har jag, ej mindre i anseende dertill, än det olämpliga af en jorden åsatt beskattning för bränvinsbrännirig, yrkat, det OeconomieUtskottet skulle, nu, likasom vid 1815 års Riksdag, bestämdt förklara, att bränvinsskatt ä jorden icke bunde, utan orättvisa, stå tillsammans med de grunder, som för brän vinsbränningen voro föreslagne.
OeconomieUtskottet har likväl icke besvarat hvad jag och flera andra derom anmärkt, ehuru Utskottet, med antagande af samma principer för bränvinsbränningen, som af OeconomieUtskottet vid 1812 års
Riksdag blefvq föreslagna, otvifVelaktigtbort i ett sam» ioi3 Den 21 Juli J. m.
Den 21 Juli }. m. ioi| ■»anhang yttra samma förbehöll, i /nseer.| ^ bar orättvisa.
Af Bfivilldings de lill bränvinsbrännirigsafgift a Jorde!f Ttskottets Cnlculer, vid ett nu pä Bordet sorn OeconomieUtskottét di. framställde, oc» dg BetänVande, har jag icke dess hvarförutan ägare al större Egendom 'V1Jdre funnjt, att BevillningsUtsköttet äfinskränkning i pannerymd saknar tillbörlif ^ ^ 3räknar en bränvinsskatt å
Hem rättvisa i jemförelse till den mindre hemf , « r. . n > roansdelar medgifna pannerymd.
Tid det ta förhållande skulle jag hafva befarat, at BeviliningsUtskottet, sorn så troget går sparen af 1812 års Bevillningsutskott, skul ]e, likasom då, åsätta jorden en Bränvins-Be villning, så framt
Utskottet icke förut för ändrat grunderna för Tullersättning och beräknat den i förhållande till förmögen heters personliga'
Bevillning efter 2:dra Ar^ tikeln, och jag aldrig kunnat förmoda en sådan contradiction i principer, att tullersättning skulle utgå af alla, utan afseende om de äga fördel eller icke af Uandtulls* indragningen, sorn erlägga Bevillning efter 2:dra Artikeln, men deremot en fyllnad i äskad Bevillning, under benämning af BränvinsBevillning, blott dem åläggas, som äga Hemman, utan afseende om de för sina Hemman ville eller icke ville bränvinsbränningsrättigheten begagna, då likväl, på enahanda grund, Bevillningsbehof vet under benämning af bränvinsbränningsBevillning bör hämtas i förening med andra Artikeln, som Bevillningsbehofvet under rubrique Tullersättning der redan blifvit bevilljadt, och ett annat förhållande vo» nan, och får fasta Höglofl.
Ridderskapets och delns uppmärksamhet derå, att icke medifva en sådan beskattning, orättvis och partiel vid nu gällande bvskattningsgrunder, och särskildt orättvis, så väl i anseende till öreskriften om bränvinsbränningsrättighet, då en större pannerymd af mindre Hemmansdelar får begagnas, i jemförelse till större Egendomar, som i anseende till medgifvandet af tullersättningens innefattande i ilen allmänna Bevillningen, ehurn förut ansedd i lika förhållande med bränvinsBevillningen, såsom en särskild^Bevillning.
Jag anhåller fördenskull, att BrärvinsBevillningen måtte i likhet med Tullersättningen beräknas att efter 2:dra Artikeln utgöras och i allmänna Bevillningen ingå, men alldeles icke Hemman partiel åsättas, samt att detta yrkande måtte de öfriga respectiva |Stånden communioeras, och till Bevillningsutskottet remitteras, förbehållandes jag att, [till dess yttrande deröfver till Hidderskapet och Adeln inkommit, frågan om bränvinsBevillningen å Hemman må blifva hvilande, hvarom jag vördsamt anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalken» proposition. aoi5 Ben 21 e' m Remitterades till Bevillningsutskottet, och författaren tilläts communication med de öfriga Respectiva Ständen.
Ä nyo föredrogs och bifölls Constitntionslltskottets den 20 dennes på Bordet lagda Memorial af den ig:de, angående 42:dra och 94;de §.§:s i Regeringsformen omedelbara ställande i öfverensstämmelse med hvarandra.
Upptogs till afgörande Stats- och BancoUtskottens sedan den 17 dennes på Bordet hvilande Betänkande af den 15 nästföregående, angående Götha Canal arbetes fortgång och ytterligare befrämjande, samt BancoUtskottets dermed gemenskap ägande Memorial af den 13 Juli, som likaledes den a7.de Herr Grefve Ankarsvärd, Michael, upp* lästo ett så lydande
Jag vågar vördsamt anhålla, att få yttra några korta reflexioner rörande detta ämne.
Som jag tror mig minnas, tillkom Götha Canal genom Riksens Ständers under - Den 22 Juli f. m. dåniga Skrifvelse till Kongl. Maj.t af den 10 October 18.09 och Kongl. Maj:ts derå gifna Nådiga svar den 10 November samina år.
I detta svar säger Konungen bestämdt, att Canalbyggnaden skulle få företagas af enskilda personer, och att, som StatsVerkets tillstånd ej tillät, att med allmänna medel till detta stora företag bidraga, så skulle Canalen, för evärdeliga tider, tillhöra det blifvande Bolaget, och detsamma deraf ensamt draga alla de utlofvade stora förmånerna i framtiden: hvarförutan Bolaget, till Discontering, skulle årligen utur Banken få uttaga 800,ooö Rd. emot vederbörlig säkerhet, samt vidare, att Kronan skulle ersätta all den jord, sorn. från enskilda till Canalen komrne att borttagas.
Derefter, förmodligen lockade af det till En Million 600,000 Riksdaler uppgjorda billiga förslag å hela byggnadens kostnad, tecknade sig enskilde personer för en Summa af mer än 3 Millioner Riksdaler; och då allt detta ej lärer kunna bestridas, är ej underligt, att Götha CanalDirections nu framställda requisilion, om ett biträde af Staten till en Summa af 3 millioner 10x7 Den 22 Juli f. m.l vackt, om ej ^allas, åtmindstone mängdens förundran och förskräckelse.
Med den fullkomligaste aktning för de Herrar och Män af Directionen, hvilka jag har äran känna, och med det största förtroende till deras kunskaper, ädla och patriotiska tänkesätt, kan jag dock icke neka mig att fråga, om icke Directionen långt förr än vid denna Riksdag, ja, redan före den i Orebro 1812, bort linna, huru origtigt och falskt det första förslaget var uppgjordt, och om det ej varit
Directionens ovilkorliga pligt, alt gifva sådant tillkänna innan arbetet blifvit så långt utsträckt, att det nu mera skall anses som en nödvändighet att på Statens bekostnad fortsatta ett företag, som, törhända, ändå öfverstiger, ej endast Bolagets, utan ock Statens förmåga.