Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I ä 2 äro merendels sä gamla, arr de nndstnppir ali ikatk; hwadan Herr Grefwen ansag Herr Lantessons. i denna del npgjorde tariff ingalunda kämpesta, och hwad angingc Herr Lagman ZtLkles yttrande om ncdmändigheken af SkäderneS clasifieation, sä förmente Herr Grefwen sadant desto mindre kunna äga rnm, som i dylikt fall, borde man aswen göra afseende vä hwarje Stads läge, 06) der«f beroende mer eiler mindre inkomst !ör sa wäl deN bättre som sämre solkclasten; men dä nu endast är sräga om afgift för en rättighet, som kan begagnas med lika fördel as dem sämste som bäste, ansag Herr Grefwen och Landshöfdingen någon skillnad härutinnan icke böra göras.
Herr Hof-Intendenkcn och Riddaren Istam förmälde stg äfwcn i anledning af hwad Herr GroHhandlaren Zantesson anfört, böra uplysa att i dest ort i Wesicrgöhlaud, finnes ingenstädes siere än 4 man - Dcir 24 November mantalsskrifne personer pä halfgärden, och ansäg derföre dett häremot stridande beräkningsgrund wara alt för hög; inett hwad anninge ven af Herr Lagmannen Zcälile nödige ansedde classisicalionen melian S:äverne förmente Herr HoffInlendertten Vetta wara en sak sam Wäna st.
Varhake-Ständct enskildt emellan sig stige afgöra» Riksdagsmannen äVeslwt; anförde, att om Wällost.
Borgare.Ständer »vill afsäga sig de Uteslutande rättigheter öch förmäner, som Siandet. ester Skräförsatinjngarne 06) Privilegier äger, sä förment han Bonde Ståndet gerna kunna antaga det af Herr Grosshandlaren Zantesson un gjorde projekt för bcräkiiingen af Landet emot Staden, ehuru det ej är lämpeligt; men dessförinnan och dä Bonde-Stättdct genom bränwinsbränningcn ät Skäderne »iplätit en rättighet, sorn cgenreligen allenast tillhör Landet, sä torde ock Städerne antingen afsäga sig denna förmän eller betala afgift ester den i Beredningen faststälde grunden.
Herr Prosten Omcleström ansäg lika med Herr Landshöfdingen Grefwe kolen, srägan nu ej wara om annat än afgift för en rättighet, som af alla skall fa lika begagnas, samt derföre bör pä enahanda sätt taxeraS; Och da Skäderne genom den större folkmängden derstädes och ankommande resande hafwa mera konsumtion af bränwln och winst deraf, än Landet, sä förmente Herr Prosten Len af Beredningen förcsiague personalen i Staden emot 1564 Den 24 November» emot hemmanen a Landet icke wara för hög, Utan snarare jämförlig.
Herr Handelsman Östman yttrade att om ej a alla hemman i Riket finneg den af Herr Grofihandlarcn Zantesson beräknade personal, sä är Åtminstone säkert, atc pa hemmannen i norra delen af Landet finnas långt flere eller io ä 12 personer pä ett fjerdedels mantal; hwadan Herr Östman anlag ösmerhufwnd kunna paräknas det antal
Herr Zantesson utsatt, och hemstälde om det kan wara billigt, att en fattig arbetskarl i Staden ffall owil. ks-rligen betala afgift, men en torpare eller krigsman ä Landet icke derest han ej will bränna.
Uran akt kunna yttra sig om den Stockholms
Siad medgifne rättighet, att fa afsäga sig bränwinöbränning, i fal! ben ej will begagnaö, förmälte Herr Radman krestin sig likwäl ej kunna nndgä anmärka obilligheten af det Beredningens förslag, hwarige>iom stadgas att io personer i Stockholm sipola smara emot 12 i de öfrige Släderne.
Fä personer i Stockholm begagna sig af bränwinö tillwerkning och försäljning, och Herr Rädmannen anhöll fördenstknl!, arr afgifken derföre ej mä pälägqas andre än som begagna sig och draga winst deraf.
Herr Profesiorn Doctor kaxe anförde:
Med den kännedom jag om förhastandet i min orr äger der jag hast huöbäll bade pä Lander och i Staden, har jag aisten 10 personer i Sraden desto mera böra smara emot ett helt hemman ä Lander, som pä det se.
Den 24 November. iZ6Z senare högst finnes 10 mantalsskrifne persöner, och 6 L 8 personer i Städerne förur beräknats emot crr mantal a landet, men för att jämka mig till hwad Wälloff.
Borgare Standei önskat, har jag hemställt, ait 12 personer i Staden hädanefter wärre blifwa swarande emot ett helt hemman, och detta är således äfwen nu min tanka.
Riksdagsmannen polian jonston förenade sig med hwad Herr Landshöfdingen Grefwe koten anfört, och säde sig kunna bcwisa att i Södermanland finnes hemman, som ej äga mer än 2 mantalsskrifne personer.
Herr Prosten Doctor Wallgvist Utlät sig tväl finna Herr Grosihandlare» Lanteslorw beräkning af personer pä hemman wara för hög i afseende pä Slätten och Östergöthland; men dä mänga orter onekeligen gifrvas, der 24 personer och deröfwer finnas pä ett belt hemman, styckadt i fjerdedclar eller mindre mantal, sä ansäg Herr Dockorn berörde beräkningsgrund i det hela wara rigkig. ksr fansson fran Helsingland anmärkte, att sa mänga personer, som Herr Handelsman Ökman npgifwik icke finnas ä hemmannen i desi ort, hwilket bemälde Herr Handelsman deremot yttrade sig kunna styrka med flere Riksdagsmän frän norra delen af Riket.
I afseende pä hwad Herr Lagmannen Ltäbls yttrar
VM nödwändigheten af clasijficarionen pä SkäLsrne i anseende lif! ifragawarande afgiftö bestämman - IZ6H Den 24 November, mande, anmärkte Herr Grotzhandlare» Zantesson, att om denna Bewillning blifwir sammaiistagen med desi allmänna, wille han Medgifwa ari sadaiu borde äga rum; men dä dek ej skett, och rättigheten art tillwerka och försälja bränwin nplateö l-ka sä wäl ät den minsta som den största
Siad, sanik de deraf kunna draga lika förmän, sa funne Herr Grosibandlaren intet ffäl, akt ifräga warande afgift delas efter Folkers olika förmögenher, u an art hwar och ens rättighet bör bestämma dest skyldighet, För öfrigt och dä Herr Grosihandlaren hwarken yrkat eller begär annan kärlighet för Sräderne, än i likhet med den som tillägges landet, uran blott akt personalen der, enligt rabellerne, ma smara emot personalen i Städepne, sä att de fattige och löst sol? dersammastädes ej mq högre beskattas än torpare a landet, sä kunde Herr Grosihandlaren ej undgå förklara sikt hilliga misinöje öfwer der yttrande MksdagwFullmägtigen VVesstnA afgifwit, art
Sraderne borde antingen afsäga sig biänwinSdränningSrätligheken, eller betasg hwgd som derföre af Beredningen blifwit ursalt, ett yttrande obehörigt bäde till sin grund och framställningssätt.
Herr Lagmannen Ztästli; anförde, akt han höjt sin röst, icke för egen, utan för hemmawarande Medborgares del.
Någon wederläggning af de derhid anförde ffäl, har i desi kanka ännu icke ffckt, och Herr Lagmannen förnyade altja desi förra anförande; Men wille dock medgifwa jämkning deruti pä del säck, alt andre personer an som enligt mantalölängderne gngifwit sig till bränwinshränning, ej mä - Den 24 November- 1567 mage päföras bewillning derföre, samt denna afgift således ej drabba fattige personer, som aldrig af den mokswarande förmanen kunna stq begagnm
I öfrigt, angående Riksdags-Fullmägtigen VVeslinZs anförande om Skraförfattningar m. m. finge Herr Lagmannen förklara, huru som del i hans tanka ingalunda är wärdig! någon Deputerad, af ett Ständ, all pä ett eller annat fatt förebrå ett annat de rättigheter, som genom Lagar och Författningar äro
Del tillagdt, och hwilka således böra wara fredade emot alla sörewitclscr.
Herr Bergmästaren Victorin ansäg det wara besynnerligt alt ingen mer än Herr Kongl.
Hof» Predikanten
Doctor äVallcivist instämt med Herr Grofihandlarcn Langton deruti, alt åtminstone i mänga orter finnes 6 personer pa Ztdels hemman» Herr Borgmästaren kunde derföre ej underlåta anmäla, akt förhållandet äswen är sädaut i den Landsort, hwarisran han är; och enär dcn as Beredningen projcclcradc beräkningen för Städerne, är större nu än den förr warit, men förmänen deremot mindre i anseende till en widsträcklare bränning för Landet; sä förmodar Herr Borgmästaren fullkomligare bewis, till styrka för obilligheken deraf icke behöfwas.
Riksdagsmannen Austers LenZtslon förundrade sig deröfwer, alt Borgmästaren Victorin, som är frän samma ort som han, kunnat upgifwa att der finnes 6 mantalsffrifne personer ä ^ckelS mantal, da högsta antalet rätteligen är Z ä 4 personer, IZ68 Ten 24 November. emot bemalde Herr Borgmästare förnyade sin berörde upgift och förklarade Austers Lenglssons wara ogrundad.
I anledning af hwad Herr Lagmannen Ztustls och Herr Grotzhandlaren Zantesson anfört, erindrade Herr Hof-Jntendeuten Istrum, art det ej är blott man och hustru pä ett hemman ä Landet, som fa betala brännewinSafgjfr, Utan ibland de personer som derstädes smara emot personalen i Släderne, äfwen finnes sädane, som i allo funna jämföras med der fattigare folker i Släderne.
H rr Handelsman östman förenade sig med Herr Groszyandlaren Zantesson deruti, alt med lika stal alt folk i Städerne fiola betala afgift, chwad de bränna och supa eller intet, bör ock sädant tillämpas pa torpare 06) alt folk ä lander.
Riksdagsmannen Lsngt ksrsson frän Dalarne, y:krade, are consumrioiien af branwin pa Landet aldrig är sä starr, som i Sraderne, och mangen Bonde, Torpare och flere af det sämre folket a.
Landet lupa intet, hwarföre hau ansag skäl wara arr beräkningen för Staden blumer sadan, Beredningen den besturat.
Herr Prosten Hult förmälte det wäl wara ostridigt att i de orter der hemmansdclarne äro stna, finnes större persvnal, än H.rr Zantesson öfwer hrrfwnd päräklratz men ansäg den af Beredningen an-- Den 24 November. 1569 «ntaane beräkningsgrund likwal wara jämförlig med förhällandet i del hela ä Landel.
Herr Borgmästaren I^inZström yttrade sig salunda r Till Protokollet!
Dä sä manga swärigheler möta att rättwist proportionera personal-afgiften för bränningsrätligheten i Städerne i jämförelse kill den pä landet prvjccierade afgift ester hemmantal, wägar jag till Tik. och detta Högloft.
Ulffelt ödmjukast underställa, om icke till minnande af en allmän beskattningsmechod härutinnan blott personella afgsfle», utan afseende om den beskattade more pä Landet eller i Sraden wistandes, bestämdes särskildt för husbönder och en lindrigare för tjenstehjon och löst folk, som af lillwerkningsrämghekeu icke aga alt sig begagna.
Om äter afgiften skall anses nödwändigt böra åtfölja jorden, sär jag till Tit- och Högloft.
Utskottets bedömande öfwerlamna, vm icke der med billighet och rättwisa ware mäst öfwerensstammande, aik i sädant fall denna principe dä kunde bliswa allmän, hwaraf sökjer, att Städerne blott borde betala för den jord, som Oe innehafwa:
Om någon lindring för dem skulle synas derigenom upkomma, böc pä den andra sidan komma i betraktande den höga proqreftiva afgiften för större kannerymder, hwilken nödwändigt mäste tungt falla pä Städerne, de dec sivär - iZ7o Ten 24 November. swarligcn
Utan förmedelst sammansatte bränncrier, kunna af husbehofsbränningen sig begagna.
Men derest Högloft.
Utskottet icke skulle täckas göra afseende häruppå, utan den för Städerne projectcrade personal komma alt förblifva, anhatler jag likwäl ait Nti Författningen mätte noga bestämmas afgiften för hmurje i Städerne mantalsffrifwen person, som i anledning af hwad Herr L.igman Ltälcke och Herr Grosthaudlaren Lanteslon redan anfört, borde bltfwa högre för husbönder, och deremot lindrigare för tjenstehjon och Städernas arbetsfolk, som i deras fattigdom hofwa största swarjghct ark utgöra de wanliga Kronoutflkylderne.
Akt lindra destas bördor, har warit de förre BeskaltuingsFörordningarnes esprit, och torde icke eller nn Taxerings-Comi berne deiutinnai, böra sakna nödig föreffrift.
Stockholm den 17 November 1829.
West. känäeström.
Herr Hof - Marskalken Friherre knäbeck androg:
Uli mitt memorial, angående branwinsbränningen, som frän Högloft.
Riddsrsikapct och Adeln blif, wit till Bewillnings-Utffotlers åtgärd remitteradk, har jag ansett Städerne icke böra fä bränna, emedan en sadan rättighet egenteligen endast borde åtfölja jorden, och Städerne icke nyttja den obetydliga jord de äga kill sädes-production uran till pkaniager m» Den 24 November. iZ71 w. m.
Af aktning för Wällöf!. Borgare-Skändet, är lrkwäl en sidan rättighet sedermera dem medgifwen, emot dea beräkningsgrund, att 12 personer i Staden skulle i afseende pä afgiften smara emot ett helt hemman pä landet.
Och som detta är desto mera billigt, som salla» finnes ä någon ork
,2 mantalsskrifne personer pä cik mantal, utan öfwer hnswud högst kan paräknas 6 a 8 personer dera, sä kan jag för min del ej r-llstyrka någon minskning i berörde aiual, och anhäller akt proposition till bcsiur härutinnan maire ske Härmed förenade sig Riksdags - Fnllmägkigen IrlsAnus jonsson frän östergöthland.
Herr Lagmannen Ltälrlo anhöll akt innan proposition sker. ben tilläggning dcrwid kunde göras, akt
Släderne matte sig emellan behörigen fä reparrisera den afgift, dem efter personalen tillkommer, sä alt den fattige icke mä komma ali be-ala lika med den förmögne; men Herr Grofihandlaren LanteLlon förklarade sig ingalunda kunna medgiswa akt
Släderne skola answara för det deruti warande lösa Folkets asi.ist, utan finge de» uttagas hss dem sjclswe, sa midt tillgäng dertill finnes.
Hof-Predikantcn
Doctor kVsllciuist yttrade sig wara lika tillgifwen Sraden som Landet, såsom Prest pä bägge ställen, men i betraktande af de skäl som nu ä ömse sidor blifwit anförde, kunde Herr
Dcctsrn icke underlåta hemställa !
Z72 Den 24 November - till Wällöf!. Borgare-Ständets närwarande Ledamöters eftersinnande, om ej större skäl äro för, an emoi antagandet as hwad Beredningen förestaqit i afseende pä beräkningen af Stadens personal emot ett hemman ä Landet.
Enär Städerne fä rättighet akt sig emellan öfwerenekomma om bränwinsbränningcn hemstälde Herr Prosten La^arston, om ej de böra answara lika sä wäl för dränwinsafgifren, som ve audre ffallerne efter Personalen.
Herr Grefwe» och Ordföranden utlät sig, att dä sä mänga yttranden uti förenämnde ämne blifvit afgifne, borde wäl ej Herr Grefwen oka antalet deraf, men finge dock nämna, alt utom andre skäl förekommer äswen den omständighet, atr ganska mänga fran Lander komma till Sraden och köpa branwin, hwaraf Stadsboen således hämtar winst, men deremot kan landet ingen sädan päräkna af Stadens innewänare.
Herr Grefwen ansäg fördenskull det 12 personer i Staden böra smara emot ett helt hemman pä Landet.
Esker förnyadt upläfande af den här frammantill intagne 7:de punkt af Beredningens förslag, och uppå derom framstäld proposition, blef nu innehållet af samma pnnkt, med undantag af hwad som rörer Stockholms Stad, enhälligt bifallen as det Hcderwärda Bonde-Skandets, Högwördige Preste-Standers och Högloft.
RidderMpet och Adelns Ledamöter; men Wälloft. Borgars Srändeks Depu le - Den 24 November.
1573 terade reserverade sig och äberopade hwad de efwan» till anfört; anhållande Herr Grosshandlaren Santesson art särskildt utdrag af protocollet, rörande denna sräga, mätte till rcspectlve Ständens Plena Betänkandet äksölja. Widkommande Stockholms Stads bränwinSafgift, yttrade Herr Prosten I>incleliröm, del han nu likasom i Beredningen anser Bewillningcn icke böra bliswa högre för denna än öfrige Städer, i synnerhet som weden är dyrare har än annorstädes.
Herr Grosshandlaren Santesson upläste följande anförande:
Till den skiljaktighet Högloft.
Beredningen iakttagit för beskattning af Staven Stockholm, emot alla de öfrige, har under öfwerläggningarne anledning hamtals dels ifrän den högre inkomst Kronan af bewillning i denna Stad haft, dels af den här supponerade betydligare och större afsättning än annorstädes ; Men da icke allenast bäda anse skäl för en högre afgifrs päläggande ä denna Stad än alla öfrige sörswinner igenom dcrjämke bestutade frigifwande af införseln, äfwen dit, af denna article frän hela Riket, och således uphäfwande af den exklusiva sörsäljuings-rätt Kronan der hafwit, hwarföruran dess winst wida mindre, kanske ingen, och hwarigenom tillförseln hädanefter sä Sjö- som Landwägen, kommer att blifwa ganska betydelig, uran fastmera för denna Stads lindrigare beskattande i och för denna rö - 1574 Den 24 November. rörelse elser näring, swärare och dyrare tillgångar pä alla bchofwer, bränsle, säd och dagsverke, ,ä högt rala, kan jag för min del omöjligen finna ringaste anledning, akk Stockholm med högre afgift belägga, uran anhäller fä forlfäkta mitt yrkande, dek jag tror pä största billighet grnndadk, akt Stockholms inncmänare, såsom undecsäkare i samma Rike, mä med be öfrige Städer, njuta samum rättigheter.
Med annan behandling kunna wi ej wanka annat, än deras afsägelse fran alt deltagande häruti och denna förlust blir dä wifierllgen mindre deras än del Allmännas; ty intet Kronobränneri marte wid en oinskränkt fri bränning pä, och införsel frän hela öfriga landet kunna här mera än annorstädes skaffa Staken någon ersättning derföre.
Härmed förenade sig Herr Landshöfdingen Grefwe koten, Herr Handelsman Östman och Herr Prosten känlt; dock tillkännagaf den sistnämnde, akt Bryggare - Societeten här uti Stockholm Uti till Högloft. Bcswärs- och Oeconomiä-Uiskokket inkommen skrift, erbjudit sig, att, om bränwin?brä:iningen för denna Stad blefwe ät Societeten »platen, wilja betala dubbelt sä mycket, som derföre hittills blifwit erlagdk.
. Herr Profetzoren Dockor kaxe ansäg sig böra tillkännagifwa. akt skalet hmarföre Beredningen ansett 10 personer t Stockholm böra smara mot is i de Den 24 November. rZ75 i ds öfrige Skäderne, ivar dek, att kil! förstnämnde Skav cj lyder någon jord, och att consumlionen af bcänwin ar större har än annorstädes.
Med åberopande af dcsie skäl och dä Bryggake-Socieretens anbud nogsamt ädagclägger, del Stockholms Siad förrjenar den beräkning Beredningen tillstyrkt, ansäg Herr Hof-Marskalkcn Friherre kustbeck ingen ändring deruti böra ske z hwaremok Herr Grotzbaiidlaren Lantcslon päminle, a,k första ffälek, det Slockholm ej äger jord, tväl kunde aberopas i afseende pä förbud för denna Stad akt fä bränna, men, sedan del blistvil lillätit, icke ifräga om asgis, ten; att consumlionen bär icke kan wara mera för månlig än i andra Städer, der weden ej är sä dyr, samt alt Bryggare-Sociereiens anbud desto mindre bcwist.r nägot i närwarande fräga, som der icke skett Med annat wilker, än alt Societeten fkulle erhålla rnongpolium pä bränwinsbränningen härstädes.
Herr Greswen och Ordföranden gjorde härefter den Proposition:
Om Stockholms Stad skall för rättigheten atl tillwcrka bränwin, taxeras pä lika sätt, som öfrige Städer, i hwilken händelje den as Beredningen samma Stad tillagde rätt, alt fa afsäga sig bränningen förfaller?
Härtill swaradeS enhälligt Ja, '"om af Herr Hos-Marffalkcn Baron knäbeck och Riksdagsmannen NsZnus ^obnslon frän Östergöthland, hwilka abe - rZ76
Den 24 November. aberopade för sina delar Bredningens härukrnnan fattade besiut - I7t kuxra Lx krotacollo L. 6.
Utdrag af Protokollet hållit uti Riksens Högloft.
Ständers BewillningS- samt Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-UlffottsBeredning wid Riksdagen i Stockholm den 2i Nov. 1829. S. D. Herr Ofwerste Kammarjunkaren, Landshöfdingen och Riddaren Friherre
Hamilton upläste och angas ert fa lydande anförande:
Dä jag uti wifta delar af det betänkande öfwer bränwinsbränningen i Riket, som nu, af Allmänna Besvärs- och Deconvmiä- samt af Bewill»ungs - Utskotten gemensamt, kommer till Riksens Högloft.
Ständers granskning art öfwerlämnas warit af olika tankar med pluralirekens, anhäller jag atr Uti detta Memorial fä nprcpa hwad >ag rinder discusionerne sä ofta ansörr, bäve uti Occonomiäoch Beswärs-Urfkot et enfkildt, som uti det feder» mera sammansatta Ulffoklct, och anhäller jag likaledes, Den -4 November. rZ77 des, akt detta mitt anförande mätte med betänkan» det till de Högloft.
Riks-Slänven fä åtfölja» Jag instämde till hela dest innehall, med der Betänkande som Allmänna Beswärs- och OesonomiäUtffottet asgaf den zo sistl.
Augusti, och anser det wara grundadt pa de mäst godkände politiska oecoriomiffa principer.
Och sedan det blef ärerremirteradr har jag förblifwit wid samma vfwertygelse^
Men af alla de förändringar sorn detta betänkande undergått, äro i synnerhet följande delar de, emot hwilka jag protesterat och anser i högsta mohn skadlige, nämligen den gränslösa tillåtelsen af pannerymder, den sä wida utsträckte bränningsrättigheten för personer af alla closter; och den äl Släderne Stockholm och Götheborg lämnade rättighet akt idka <sa kallad) husbehofsbränning.
BränwinSbränning katt efter min tanka aldrig räknas ibland de menniskans rättigheter, hwilka i ett wäl inrattadt och under lagar och ordning ejri. sterande Samhälle, böra wara en önskelig rättighet för en hwar i Samhället utan undantag.
Icke eller kan jag någonsin fatta att den bör anses stsonr en tillåtlig industrte.näring, skild fran jordbrukar»^ eller säsom en »verkelig Sladsmanna näring.
Dei^ bör säsom husbehofsbränning, men ej annorlunda^ säsom jag anser det, wara och blifwa Jordbrukarens rättighet mindre för sjelfwa bränwinetS ätt för drankens skuld, till understöd för Ladugårdens Fjerde Band.
M» Jord» r§78 Den 24 November» Jordbrukaren som producerar spannemälen be« Höfwer, om han rätt förskär sin egen fördel att anwända en betydelig del deraf för sin Ladugärd och sine öfrige kreatur.
Men erfarenheten har uplyst? att om Den säd som härtill anwändes förädlas genom bränwinsbränning, gör den derwid blifwande Kranken en nästan lika nytta, och bränwinet blir en ren winst.
Desinrom inträffar det icke sällan, att säden blir skämd af en oblid »väderlek under skörden, och wid dylika händelser bör wäl jordbrukaren äga rättighet att med fin minsta skada förädla denna sin egen produkt.
Sa långt blir bränwinsbränning, efter min ös, wertygelse, nyttig och förmånlig, bade för det All, manna och den enskilde, och bör aldrig kunna för» bjudas; och sa länge den ej utöfwas pä en större stala, fbrstöres derigenom icke det nödwändigaste af alla födoämnen för de fattige och behöfwande.
Men Sill en sädan bränning, kan wäl ingen pasta att större pannor än as yo kannors rymd, nägonsin kunna ber höfwas.
Der är blott storbrännarcn, den som påräkna? bränwinsbranningen säsom ett industrie-werk, eller såsom ert särskildt närings.fäng; och den som «,mingen lanke- eller samwershöst glömmer andres, sina likars betz öfwer, och dös för de hungriges sämmerrop, endast tänkande pä sin egen winning, som önsikar att begagna stora pannor.
Att utsträcka rättigheten till husbehvfs bräwins, bränning titt alla clatzer p» landet, med eller Utan jord - Den 24 November. 1579 jordbruk, kan enligt min tanka ej annat än medföra oordning och mitzhushällning.
Men wära Städer i allmänhet ärv jordbrukande, och draga säkerligen lika stor winst af sitt jordbruk som af stne öfrige näringar; och äro i sin egenreliga bemärkelse ej annar än byar.
Dcn böra således såsom jordbrukande äga samma rätt som Landtmamicn.
Deremot är förhållandet annorlunda ' med werkeliga Släder.
Detza idka ej åkerbruk, såsom en huswudnäring.
De egenieliqa Stalsmanna näringar tillhöra dem.
Af dylika finnas hos ost ej flere än Slockholm och Götheborg.
Den jord som tillhör detze bägge Städer är anwänd i synnerhet till byggnadsplarser, planlager och betesmarker.
Deras beskaffenhet, byggnadssätt, police m. m. medr gifwer icke en möjlighet atr hwar och en enskild katt tiröfwa eller begagna sig af bränrvinsbrännings rättigheten.
Bränslets pris, kostnaderne för anskaffande af redskap och käril, och andre tillhörige anstalter, skulle för individner sä fördyra bränwinet atr till, werkningen deraf skalle nyborn af sig jfelf.
U om den utwag att updraqa bränwinsbcänningen ät en eller flere personer, såsom ett monllpolmm eflear
Uti corvoraiioner blir den ej werkställbar.
M^. af dylika nkwägar hat bade hela Riket och de'N Sraden, drr dylikt skulle inrätias en säker skaS^ och förlust.
Dä jag altid bestriSt och äfwen Nu bestr'äber, akt dcfla twänne wära enda werkeliga S^eoer uti Riket, skola deltaga uri den Landrmamna rörelsen > art rs8o Den 24 November' - att bränna bränwin, hyser jag den fullkomliga öfwerkygelsen, att jag icke yrkat något, som kan tillfoga deraS innebyggare och Borgare i allmänhet, någon förlust af en rättwis winst, men medgiswer att det kan ädraga en eller annan speculanr inom dem förlusten af en förmodad winst, pä de öfri» ges i Staden och Landet obilliga bekostnad.
Stockholm den 2i November 1809» 6. ^amilton.
Härmed förenade sig till alla delar Herr Prosten Doctor kabreus.
SSA-SKSS, Riksdags - Fullmägtigen Ian L4. ^VeslinZ, yttrade att i händelse det nu justerade betänkandet , som mycket för lidens minnande blifwit antagit, ej skulle af Riksens Högloft.