Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man må, i händelse inau ieke beviljar tillräckliga exercismedel, hellre indraga sjöförsvaret, så har nian åtminstone de å detsamma använda capitaler i behåll, intilldess fienden lager både penningar och det försvarslösa landet.
Vår sjökrigshistoria vinnar olyckligtvis derom, att öfning hittills i anseende lill bristande medel varit försummad, och vållat den mindre lyckliga utgång af vära sjökrig.
En frejdad talare inom detta hus har uttryckt följande betydelsefulla ord, hvaruti jag lili alla delar instämmer: ”Det är lätt att i nödens stund inom ganska kort tid gifva ”landtarmeeu en tillfällig förökning, om man i lid varit betänkt ”ali bibringa massan af nationen en viss grad skicklighet att föra ”vapen; och erfarenheten bevisar all nybildade landttrupper ”icke sällan täflat i duglighet med veteranerne, dä de förre va”rit lifvade af euthusiasm, hvilken vid en allmän landsfara säl”lan uteblifver.
Men så förhåller sig ej med ett lands sjömakt.
”Har den en gång råkat i lägervall under freden, sä äro alla ”tillfälliga bemödanden fruktlösa, att, dä krig inträffar, åter upprätta den, om de ock understödas af den varmaste fädernes”iaudskärlek och den mest gifmilda statscassa.
- Med anledning häraf, och enär jag anser den föreslagna tillökningen af exercismedel otillräcklig, får jag väcka motion, att anslaget ökas till 110,000 r:dr b:co utöfver hvad hittills dertill varit anslaget, eller sammanlagdt 200,000 r:dr b:co, som jag genom följande sifferuppställning torde få bevisa vara det minsta som erfordras:
En fregatt 4 månader i Nord- och Östersjön 20,000.
En corvell 4 dito på samma farvatten 10,000.
En fregatt eli år på Medelhafvet Ost- eller Vestindien, till handelns beskyddande, 100,000.
En corvett på samma farvatten ett år 42,000.
En bataljon kanonslupar och 2 bataljoner kanonjollar, en månad . . 20,000.
En corvett för Cadelternes öfning 3 månader på Östersjön 8,000. summa b:co r:dr 200,000.
Riksstaten upptager nu på 5:te hufvudtilelu, lill exercis af flottans personal, 45,000.
På handels- och sjöfartsfonden lill handelns beskyddande afsatte 45,000.
Erfordras ytterligare 110,000. summa b:co r:dr 200,000.
Jag anhåller, alt denna min motion får åtfölja K.
M:s pro - pus. om Statsverkets tillstånd och behof till StalsUlsk.
Hr Wirgin, Christ.
Jag anhåller, att få förena mig uti den af Hr Räfelt nu väckta motion.
Genom den mig i SlalsUtsk. anvisade plats, blir jag i tillfälle, bättre än uu, att uttrycka min åsigt i ämnet.
Den 31 Juli. 37 Hr Råfells förevarande motion blef, uppå derom af H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., remitterad lill StatsUtsk.
Hr Ribbing, Arvid, uppläste följande 2:ne moliouer: 1.
Af de prot., haline inför K. M. i Statsrådet, som K.
M. läckts låta åtfölja Dess nåd. propos. om Statsverket och särskildt dess 4:de hufvudlitel, iuheintas, att fråga förekommit om åtskilige förbättringar vid indelta armeen och beväringen.
Vid de förändringar, som i dessa afseenden kunna förestå, torde uppmärksamheten böra fästas vid ett mindre fördelaktigt förhållande inom indelta armeen, för händelse att det skulle kunna samtidigt afhjelpas.
Soldaten antages ung, erhåller torp med inbergad gröda och i ordning att genast tilldytta.
Att vara allena synes honom icke godt: han behöfver tro i huset, då han commeuderas hort: innan lian sjelf knappt är fullmogen, är han make, får och jordbrukande torpare.
De dyra pligter, som åligga den ännu icke stadgade, oerfarne ynglingen, att vara en föresyn för sin maka, uppfostra sina harn och sköta sin hushållning och sitt jordbruk, varda ej vederbörligen uppfyllda; icke sällan kommer han pä obestånd både i hänseende till sin moraliska och ekonomiska ställning.
För fylleri, vårdslöshet eller mindre godt rykte blir han afskedad, och församlingen, att icke tala om roten, har af honom en backstugusittare med en talrik familj, proletärer, pauperism och hvad denna tidens uselhet kallas.
I detta olyckliga tillstånd har icke allenast de ofvannämnde kraftiga pröfningarne, hvarvid mannen ofta har svårt att beslå, försatt ynglingen, utan äfven öfvermodet, som hos honom alstras af alt genast, utan arbete eller annan förtjenst än att vara lång och storvuxen, äga hvad som är föremål för ynglingens förnämsta sträfvande alt såsom man en gäng erhålla: ett hus och eget hem: ett mål, sorn eljest aggar honom till verksamhet och välförhållande.
Jag anser således bestämdt skadligt, att antaga ynglingar såsom soldater till åboer å torp, lika nyttigt sorn det kail vara att de som mogne män dem erhålla; och föreslår: Att R.
St. härå i und. fästa II.
M:s nåd. uppmärksamhet vid de regleringar, sorn med indelta armeen och beväringen kunna föreslå. 2.
Af eli vid K.
M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof fogadt Statsråds-prot., ang:de mer eller mindre tillräck lighet af de vid sista riksdag gjorde anslag för folkskolornc, inhemlas, alt K.
M. med framställning derom ville låta anslå intilldess vissa äskade upplysningar inkommit, och att underrättelse nu blott skulle meddelas R.
St., att de äga förvänta cu nåd. propos. i ämnet.
Jemte denna nåd. propos. vöre önskcligt erhålla fullstän diga upplysningar, om hvad verkan det redan beviljade anslaget, och synnerligen skolstadgan af d. 18 Juni 1842, haft på 38 Den 31 Juli. folkundervisningens befrämjande, der ordentlige folkskolor redan finnas.
Väl innehåller denna stadga, alt lärarnes anskaffande och folkskolors inrättande höra sättas i verket inom 5 år frän dess utfärdande; men detta hindrar icke alt flere skolor långt före stadgans utfärdande kommit i ordning, der erfarenhet kunnat samlas.
Redan vid sisth riksdag yrkade jag från delta rum, alt R.
St., i deras und. svar å K.
M:s då gjorda nåd. propos. om folkundervisningen, mätte anhålla, det K. M., såsom Svenska kyrkans Öfverhufvud, täcktes låta utarbeta en ordningsstadga, hvarefter prestcrskapet, enligt kyrkolagen, skulle fullgöra deras embetspligt i afseende pä undervisningsväsendet, innefattande äfven föreskrift om nödig tillsyn derå af Biskoparne, och att årligen, eller efter viss tid, en tryckt berättelse om undervisningsväsendets tillstånd inom församlingarne skulle till K. M. från Biskoparne genom Ecclesiastikexpcd. ingifvas, hvaraf måtte ses dess förkofran eller förfall, med skyldighet ytterst för vederbörande minister eller föredragande för ecclesiaslikärendena, att, på sätt han tjenligast funne, i landsorterna och der han ej sjelf kunde verka, främja och tillse hvad K.
M. sålunda i nåder föreskrefve.
Jag grundade denna framställning på öfverlygelsen, att lifvet och verksamheten inom skolan var af lika om icke större vigt än dess yttre formande, och derpå, alt 24 cap. kyrkolagen föreskrifver, icke allenast att Biskoparna skola se pä skolmästarena med hvad flit, åhåga och nytta de sina embeten förestå, utan äfven att Biskoparne en gång om året i sina stift skola visitera: att terminerna till visitation skola kungöras: alt åhörarena dervid skola sig allmänt inställa: att prosten sjelf först skall göra reda för sin embetsförvaltning, och huru han fortsätter sina studier: desslikes ingifva en längd med columner ang:de sitt socknefolks förkofriug, efter hvilken förtekning de ock följande dag skola förhöras o. s. v.; och jag trodde och tror, att desse föreskrifter skulle vara och äro synnerligen lämplige med afseende på den ungdom, som undervisas inom församlingar, der skolor redan äro och sedan längre tid varit inrättade.
Väl har sedermera en skolstadga, den ofvan nämnda, utkommit, som föreskrifver: att kyrkoherden är skolstyrelsens ordförande: att skolan för tillsyn, om så ske kan, hör anläggas nära hans hostad: att församlingens lärare höra flitigt infinna sig i och tillse skolan. R.
St. hade dessutom föreslagit stadgaude, att det borde ske minst en gäng i veckan i de fasta skolorna, att Biskopen och Domcapillet i hvarje stift åligger, att, i förening med den dem i allmänhet anförtrodda vården om undervisningsverken, föra en sorgfällig uppsigt öfver anstalterna för folkundervisningen, m. m.
Det vore nu af vigt att erfara, huruvida dessa allmänna föreskrifter vid de skolor, som redan voro inrättade då stadgan utkom, och som till en del också erhållit understöd af statsanslag, blifvit iakttague, eller huruvida mera omstäudeliga föreskrifter hurde meddelas.
Exempel gifvas, alt folkskolor flere Den 31 Juli. 39 år funnits, utan att uppmuntras genom besök eller granskning af deras Biskop, att till Ecclesiastikdepartem. inkommit Biskopens utlåtande, det lian saknat kännedom om de åtgärder, som sockenmenighet vidtagit för befrämjande af sin skola, och derföre icke kunnat åt densamma tillstyrka sådant understöd af statsmedel, hvartill menigheten ändock verkeligen varit berättigad, o. s. v. Desse exempel synas mig böra understödja den motion, som jag antydt och härmed väcker: att R.
St. måtte framställa und. önskan, det K. M., vid afgifvande af Dess ofvan omförmälda nåd. propos., som R.
St. vid denna eller nästa riksdag hafva att förvänta, i nåder täcktes underrätta R.
St., hvad så väl i lag- och ordnings-sliflning frän K.
M:s sida, som i verkställighet frän presterskapets blifvit för folkskolorne åtgjordt.
Hr Ribbing anhöll, att dessa af K. M:s nåd. propos. ang:de Statsverkets tillstånd och behof föranledda motioner mätte remitteras till StatsUtsk. och jemväl till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr af Dalström, Gustaf Jacob, begärde, att af Hr Ribbings nu väckte motioner, den första, som rörde beväringsmanskapet och indelta armeen, mätte få hvila på bordet, hvadan densamma nu bordlädes.
Den andra af Hr Ribbings nu upplästa motioner blef derefter till Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:n remitterad.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s mern.
N:o 1, ang:de lillö kad cancellipersonal vid Utsk.
Föredrogs StatsUlskis mern.
N:o 2, med anmälan om 3:ne Landshöfdingars inväljande till ledamöter i Utskottet.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt då StatsUtsk:s förevarande mern. icke innefattade någon hemställan eller något förslag, utan endast en underrättelse derom, att R. o. Ad. till ledamöter i Utsk. invalt 3:ne Landshöfdingar, om hvilket förhållande R. o. Ad. förut ägde kännedom, samt deraf följde, att icke någon propos. hvarken till bifall eller afslag kunde framställas, så ansåg H. Ex. sig böra hemställa, om R. o. Ad. bifölle, alt SlalsUtsk:s mern.
N:o 2, såsom icke föranledande till någon åtgärd af R. o. Ad., blefve lagdt till handlingarne.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från Preste- och BorgareSt:n af d. 25 samt fran BondeSt. af d. 24 och 27 dennes.
Cederström, Thure Fredrik, uppläste följande:
Då erfarenheten numera visat, att K. förordn. d. 9 Maj 1835, ang:dc försäljning af lösegendom, långt ifrån att motsvara sitt ändamål, tvertom haft en alldeles motsatt verkan, i thy att 40 Den 31 Juli. samma författning’ i hög grad bidragit till störandet af credilen och förtroendet enskilda emellan, genom den mängd af bedrägerier, som i följd af svekfulla köp uppkommit samt allt nver och mer tagit öfverhanden, sedan bysättningstvång^, till följd af K. förordn. d. 10 Juni 1841, till större delen upphört, då så väl i städerna som på landet skuldsatte personer, hvilka, med föranledande af det nästan helt och hållet afskaffade bvsättniugstvånget, icke äfventyrat något dervid att, genom en skenbar afhandling, till annan person öfverlåta sin egendom, hafva, till gäckande af deras fordringsägares rättmätiga anspråk, försålt sin lösegendom utan att någon valuta derföre verkeligen blifvit erlagd; får jag vördsamligen väcka fråga om upphäfvande af ofvauberörde K. förordn., hvilken, mig vetterligen, mera än någon annan författning haft ett skadligt och förderfligt inflytande.
Riktigheten af hvad utaf mig i detta hänseende blifvit uppgifvet, förmodar jag icke kan bestridas af någon, som är med ställningen i landet bekant; hvadan jag, till undvikande af den vidlyftighet, som framdragandet af en mängd exempel uti förevarande ämne kunde medföra, vill inskränka mig dertill att omnämna, det nyligen vid ett Ting inom en domsaga i Småland, enligt domhafvandens till mig lemnade uppgift, icke mindre än 105 lösöreförsäljnings-afhandlingar blifvit till intagande uti domboken föreviste.
Men skulle, emot förmodan, förslaget om författningens upphäfvande i dess helhet ej bifallas, vågar jag, för att åtminstone så vidt möjligt är söka förekomma bedrägerier, föreslå: att saluafhandling om lösegendom, som uti säljarens bo qvarlemnas, skall, för att gällande anses, utaf köpare och säljare under edelig förpligtelse underskrifvas, samt att, då åtal mot sådan saluafhandling utaf annan fordringsägare väckes, sä väl köparen som säljaren skola vara skyldige att inför den Rätt, dit saluafhandlingen blifvit ingifven, edeligen betyga, ”att dem emellan så tinga dt och betala dt är, som saluafhandlingen innehåller;” hvilket yrkande destoinindre bör finnas obilligt, som vid fast egendoms försäljning köpare och säljare äro pligtige att sådan ed gå, om bördeman det äskar, hvilken uti intet hänseende kan anses äga samma rättmätiga anspråk till den egendom, som är börd underkastad, som det fordringsägaren tillkommer i gäldenärens lösegendom, hvilken oftast utgör den enda säkerhet låntagaren äger att erbjuda för de länfångne penningarne.
Bifalles motionen, torde, till undvikande af all misstydning, derjemte böra stadgas, att författningens upphäfvande eller ändrande ej kommer att medföra någon retroactiv verkan på redan skedde och behörigen lagfarne lösöreförsäljuingar, utan endast äga tillämplighet pä de saluafhandlingar, som varda upprättade sedan den nya förordn. i detta hänseende blifvit fastställd och i behörig ordning kungjord; vågande jag å denna min motion begära remiss till det H.
LagUtsk., som torde deråt egna den uppmärksamhet, ämnets vigt förtjenar.
Hr ben 31 Juli. il Hr Ribbing, Arvid:
Instämmande i första delen af den siste värde talarens motion, kan jag deremot icke annat än motsätta mig densamma i hänseende lill den andra: ty alt verkställa lagförändringar genom utvidgande af värjemålsedens område, anser jag i högsta måtto vådligt. kropps-tortyr är afskaffad och själs-lorlyr bör icke eller i våra upplysla tider fä fortfara, än mindre utvidgas.
Den, Ilvars hela timliga välfärd är pä spel, torde med skäl kunna anses komma i en ganska vådlig ställning, om hans heder, egendom, med ett ord hela hans timliga välfärd skulle göras beroende af djerfheten atl begå en ed.
Del vore visserligen mycket ä detta fall alt yttra, men jag slutar med den förklaring, alt jag för inia del anser lill och med tvifvelaktigt, huruvida del innefattar någon rimlighet, att, såsom vid edgång inträffar, lenina tillfälle alt i ord eller gerning sätta själens välfärd på spel för någon timlig eller verldslig fördel.
Uppå derefter framställd propos., blcf Frih.
Cederslröms motion, jemte Hr Ribbings i anleda, deraf afgifna yttrande, till LagUtsk. remitterad.
Hr Ge y ers t ani, Joli.
Henrik, hade inlenmai följande:
Dä jag säkert känner, all Brukspatron G. E. af Geyerstam, som blifvit invald lill ledamot af BaiicoUtsk., för närvarande vistas vid Uddeholm i Wermland, och således är ulursländsatt alt uppfylla Bidd.Ordn:s föreskrifter, men deremot kanner, all hail är sinnad att återkomma hit till riksdagen; sä får jag della vördsamt anmäla lill E. Ex. Hr Gr. o. Landtm.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yltrade, atl B. o. Ad. torde finna det någon annan åtgärd i anledning af denna anmälan ej vore ali vidtaga, än att densamma infördes i prot.
Derefter liltkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att Hr Lagerhjelm, Pehr, begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet frän sin befattning såsom ledamot af Const.Ulsk., hvarföre, och enär 23 § Ridd.Ordn. stadgade, all dä ledighet beviljats, val bör ske af ny Utsk:sledamot under ledighetsliden, II.
Ex. anmodade Hrr Elcctorer att, dä de nästa gäng sammanträdde, äfven utse suppleant för Hr Lagerhjelm under förenämnde lidafäme veckor.
Dä man i allmänhet ©tvifvelaktigt är öfvertygad om behofvet af en förändring i vår nuvar. rcprcsciitalionsordning, och dä af de särskilda meningar man bär kunnat inhemta det synes troligt, att det nu hvitaude förslaget till representationssättets ombildande vid denna riksdag kommer atl tälla; hoppas och förmodar jag likväl alt af liiksSt:ns medlemmar ganska få skola finnas, som icke önska eli annat förslag dertill, som kunde för sig vinna större sympathier. 1 H. 6 Vi Den 31 Juli.
Jag tror således att det vore nödvändigt, all det hvilande förslaget med möjligaste första förekomme till afgörande inom RiksStm, pä det att, om detsamma faller, tid mätte blifva öfrig för uppgörande af ett nytt.
Af sådan anledn. och på grund af 44 § Riksd.Ordn. får jag vördsamt föreslå, att R. o. Ad. i förening med resp.
Medständer mätte förelägga det blifvande Coust.Utsk. — när det en gång blifvit completteradt och constitueradt — att till R.
St. inkomma med det nu hvilande förslaget, fullständigt förberedt till afgörande, inom Aug. månads slut.
Instämmande i den siste värde talarens åsigt, att det vore väl om del hvilande representationsförslaget kunde, så fort sorn möjligt förekomma, kan jag likväl icke dela den mening med honom, att man bör, eller ens kan, förelägga nuvarande de förslaget — som han behagade yttra sig— fullständigt förheredt.
Jag tror alt detta redan är gjordt af fiirra riksdagens Const.Utsk., och att det nuvar. icke dermed har något att skaffa.
Jag kan ej finna annat än att Gr.
Horn hell och hållet misstagit sig i hvad han nyss anfört.
Jag anser alt Const.Utsk. behöfver god tid — hvilken jag anser tillräcklig med Aug. månad — för all kunna medhinna alt genomgå alla de memorialer och alla de beslut, som föregått delta förslags nflemnande till Ständerne vid sista riksdag.
Vi hafva väl efter sal.
Spens ett sammandrag af alla dessa handlingar; men jag tror likväl, att det blifvande Const.Utsk. behöfver god lid för att genomgå allt detta, och förbereda förslaget till afgörande; hvarföre jag förnyar min förut gjorda anhållan.
Denna fråga begärdes pä bordet af Frih.
Cederström, Jacob, och Hr Printzensköld, Carl.
Vid sisll. riksdag hade H. Ex. Hr Gr. Guslaf Löfvenhjelm väckt motion om upphörande af begrafningshjelpens aftjenande.
Detta förslag fann StalsUtsk., i dess uti.
N:o 145, grundad! på goda skäl, men ej kunna lill verkställighet bringas, med mindre än att pensionseassorna, lill hvilka begrafningshjelps-besparingarne för närvarande utgå, försäkras om en motsvarande ersättning af Statsverket, hvars belopp väl nu ej kunde med säkerhet uppgifvas, men visserligen skulle blifva ganska betydligt; Utsk. ansåg likväl en förändring i detta afseende icke kunna beslutas, förr än närmare utredning af ersättningsbeloppet ägt rum, och pensionscassornas delägare en dylik förändring medgifvit.
Detta utlät, blef bifallet af Preste- och BondeSt:n, men återremilleradt af Adeln och BorgareSt., på grund af framställtle yrkanden, dels att Utsk., dä detsamma funnit, motionärens förslag grundadt på goda skäl, bort, i stället att afstyrka ali åtgärd i anledning deraf, tillstyrka R.
St. alt hos K. M. anhål - Den 31 Juli. 43 la om undersökning oell utredning ronde den ersättning, sorn för pensionscassorna ansetts böra äga rum, äfvensom att nämnde cassors delägare mätte varda i änniet hörde, så att R.
St. vid en kommande riksdag kunde blifva i tillfälle att frågan till slutlig pröfning företaga.
N:o 292 besvarade StatsUtsk. denna återremiss, hvarvid del vidblef sin i förra utlåt, yttrade mening.
Detta utlät, blef gilladt af BorgareSt., lagdt lill handlingarne af Preste- och BondeStm, samt afslagel af Adeln; emedan sådana åtgärder redan blifvit vidtagne af de andre Stånden, som uleslöto all möjlighet att fä den ändring i beslutet, del beredande åtgärder mätte vidtagas lill sådan reglering vid nästa riksdag, att begrafningshjelpen kunde försvinna.
Oaktadt ingen underd. skrifvelse härom sålunda kunde vid sistI. riksdag afgå lili K. M., har likväl K.
M. infordrat eli omständligt utlåt, i ämnet af K.
Statscoutoret, hvilket uppdrag det också fullgjort i uuderd. skrifvelse lill K.
M. den 28 Dec. 1842.
Denna skrifvelse slutas med den förklaring, ”att Slalscont. linner ingen betänklighet ali tillstyrka, det pensionscassorna, såsom ersättning för de anvisade vacance- och nåd ärsbesparingar, måga erhålla bestämda årliga anslag, som till dem qvartaliter utbetalas”; och något egentligt synes icke vara att erinra vid de ersättningsbelopp, hvarå vederbörande rass teförvaltningar gjort anspråk, nemi.:
Till Civilstatens pensionscassa . . . b:co r:dr 10,000.
Armeens pensionscassa 32,000. och Amiralitetets krigsmanscassa i rund summa 3,440. eller tillsammans 45,440.
Denna motion får jag frän förra riksdagen upplaga med anhållan om dess remiss till StatsUtsk.
Justerades pleni-prot. för den 25 dennes.
Anmäldes oeh emoltogs på vanligt säll Statsrådet m. in. O. J.
Fåhraeus, hvilken ä K.
M. höga vägnar aflemnade en nåd. skrifvelse och 2 nåd. propos:r till R.
M:s nyss ankomna nåd. skrifvelse lill R.
St., ang:de förordnande för en ledamot af Statsrådet i afseende ä handläggningen af vissa uli 36 och 42 §§ af Riksd.Ord. omförmälda riksdagsärender!; Gifven Stockholms Slott d. 25 Juli 1844. fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, alt denna nåd. skrifvelse finge läggas till handlingarue samt alt vederbörande Utsk. meddelades underrättelse om densammas innehåll.
Ropades ja. 44 Den 1 Augusti.
Upplästes K. M:s nild. propos. till R.
St., ang:dc anslag till boskapsskötselns befrämjande i riket medelst anläggande af stamholländerier; gifven Stockholms Slolt d. 25 Juli 1844.
Upplästes K. M:s nåd. propos. till R.
St. ang. ett lönebidrag för Götheborgs hamnbyggnad; gifven Stockholms Slott d. 25 Juli 1844.
Remitterades lill SlatsUtsk. H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman, att, i öfverensstämmelse med under gårdagen utfärdadt anslag, sammanträda, för att utse Electorer i stället för dem, hvilka dels genom afsägelser, dels såsom utsedde till Utskisledamöter fråuträdt sina Électorsbefallningar.
II. R. o. Ad. åtskildes kl. 4 till I e. m.
In fidem 1’rotocolti, Jlbert Munck.
Thorsdagcn den 1 Augusti 1844.
Plenum kl. B e. m.
Öppnades Hrr •
Bankmäns lista till val af Electorer efter N:o 1.
Oxenstjerna af Eka, Carl; 48. 77 Creutz, Follin. Gr. Mörner, Carl Göran Detloff; — 220.
Palmstjerna, Nils Fredrik; — 359. 17 af Klinteberg, Fullm.
Hr Aminoff, Johars Fredrik ; — 389. 17 von Kramer, Robert Fredrik; — 494.
Hr Tersmeden, Nils; — 792. 11 Lagerhjelm, Pehr; — 1648. *7 von Bahr, Robert Ulrik Henrik; — 1905. 17 von Rosen, Georg, Ludvig; — 2195. 71 Edelstam, Fabian; och befans, att till Electorer blifvit utsedde: N:o 329.
Adlerbeth, Jacob ; — 391. 77 Hochschild, Carl; — 172.
Hr Rosenstjerna, Nils; Brunow, Fullm.
Falkenberg, Carl Adam; — 689. 17 — 734. 77 Taube, Fullm.
Piper, Carl Fredrik; Tornerhjelm, Johan Abraham; — 1655. 11 — 1861. 17 von Hartmansdorff, August; — 1940.
C 71 Tersmeden, Johan Jacob ; — 2088. 77 af Chapman, Fullm.
Hr Reuterskjöld, Casimir; — 2308. af Ström, Israel Adolph.
Den 1 Augusti. 45 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att i morgon sammanträda, för att utse nya Ulsk:s!edamöter efter följande
Hrr, som afsagt sig uppdraget att vara ledamöter, uti Constitutions-Ut skottet: N:o Sfi.
Hamilton, Jaeol) Essen; o — 114.
Åkerhjelm, Carl; — 2320.
Hr Akerman, Fredrik; Banco-Utskottet: — 120.
Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik; — 293.
Gr. Hamilton, Malcolm : — 2109.A.
Hr Anckarsvärd, Augnst; Allmänna Besvärs - och Ekonomi-Utskottet: — 126.
Gr. von Platen, Baltzar; — 295.
Ramel, Hans; — 515.
Hr Bäfverfeldt, Fnllm.
Hr Wahrendorff, Martin; — 706. ,, Rosenmiiller, Jan Michaelsson; — 723. ,, von Essen, Fullm.
Hamilton, Hugo; — 932. „ von Brömsen, Fullm.
Hr von Troil, Emil; Expedilions-Utskottet: — 77.
Rehbinder, Fredrik Wilhelm; R iddarhus-Utskottet: — 29.
Gr. Bjelcke, Fullm.
Gr. Löfvenhjelm.
Axel; och erinrade II.
Ex. derjemte, att vid samma tillfälle borde väljas en suppleant för ledamoten i Const.Utsk. N:o 792 Hr Lagerhjelm, Pehr, som erhållit 3:ne veckors ledighet.
Föredrogs ånyo K. M:s d. 31 sisth Juli på bordet lagda nåd. propos. till R.
St., ang:de anslag till boskapsskötselns befrämjande i riket medelst anläggande af stamholländerier.
Hr Westfelt, Nils, hade inlemnat följande:
M. nåd. propos. om anslag af 70,000 r:dr b:eo till inrättande af holländerier för boskapsracens förbättring inom riket, genom införandet af utländska boskapsracer, tar jag mig friheten fästa Utsk:s uppmärksamhet derpå, att vi först böra tänka på våra egna boskapsracers förbättring, innan utländska böra komma i fråga.