Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd häraf och emedan Utsk. således anser Ridd.secret.- sysslan höra, i enlighet med nu gällande stadganden, på stat tillsättas, samt R. o. Ad. beslutat att nämnde syssla icke må återbesättas, innan ny ansökningstid dertill blifvit bestämd; har Utsk. för sin del funnit liden för ansökningars ingifvande vid detta tillfälle skäligen kunna och böra förkortas, dels i anseende dertill, att ledigheten af ifrågavar. tjenst redan förut varit i behörig ordning kungjord, dels derföre, att någon inskränkning af ansökningstiden torde blifva ett nödvändigt villkor, såvida Ståndet skall komma i tillfälle att under innevar. riksdag Ridd.secret.tjensten återbesätta; hvarföre och då den i 13 § 1 mom. af Ridd.Direct:s instruction vid ledigheten af Ridd.secret.- tjensten föreskrifna ansökningstid af 5fi dagar, endast har afseende derå att sådan ledighet af Ridd.Direct. mellan riksdagarne kungöres, Utsk. vördsamt föreslår: att nämnde ansökningstid må för denna gång bestämmas till endast 28 dagar efter det kungörelsen om R. o. Ad:s ifrågavar. beslut varit i Statstidningen första gången infördt.
Och torde, derest R. o. Ad. bifaller detta Ulsk:s mern., Hr Aminolfs här ofvan omförmälda villkorliga framställning i afseende å framtida antagandet endast på förordnande af öfriga Riddarhusets tjenstemän, destoheldre höra förfalla som nämnde tjenstemäns befattningar, så vidt de äro af R. o. Ad. allönade, synas vara helt och hållet främmande för frågan om den form, hvari nationalrepresentationen möjligen kommer att i en framtid ombildas; hvilket dock allt till H. R. o.
Ad:s egen ompröfning vördsamt öfverlcmnas.
Stockholm d. 31 Oct. 1844.
På Riddarhus-Utskoltets vägnar S. A. Sandels. F. IV.
Dalman.
Den 2 November e. m. 39 Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Jag ser att jag förbigått en anmärkn. vid den ifrågavar. ansvarighetslagen, nemi. den, att Utsk. har uteslutit sista mom. i 8 §, som dock är af vigtig beskaffenhet; det lyder sålunda: ”Föredragande vare i öfrigt för sin befattning ansedd skyldig lill enahanda ansvar, som denna lag
Statsrådsledamot uti föreg:de §§ ålägger, enligt förseelsens derutinnan utmärkte svårare eller lindrigare beskaffenhet, med derefter lämpade straff; dock må hvarken föredragande eller Statsrådsledamot, i och för embetets skuld, i annan ordning än Reg.F. utstakar, och således ej af enskild man kunna tilltalas.”
Om detta mom. uteslötes, så skulle Statsrådsledamot kunna af enskild man tilltalas.
Jag yrkar fördenskull, att detta morn., så omsatt som nu, med afseende på föredragandebefattningen kan vara lämpligt, måtte i lagen återställas.
H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, att denna Hr von Hartmansdorff anmärkn. måtte få åtfölja den nyss beslutade återremissen af LagUlsk:s betänk.
N:o 18; hvilket bifölls.
Med anmälan att Hr Reuterskjöld, Carl Leonard, som varit Bänkman i 17 bänkm.afd., i dag inlemnat sin pollet, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. och Landtm., att uti nästa plenum äfven den sålunda uppkomnc ledighet bland Bänkmännen komme att återbesättas. II. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 3 e. m.
In fidem protocolli, Albert Munck.
Plenum kl. 6 e. m.
Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m.
Föredrogs och bifölls Ridd.Utsk:s d. 26 sistl.
Oct. på bordet lagda mern.
N:o 13, med svar på återremissen i fråga om förhöjning af Ridd.kamererarens lön.
Föredrogs till justering och godkändes Ridd.Utsk:s d. 26 sistl.
Oct. på bordet lagda förslag till R. o. Ad:s und. skrifvelse till K. M., ang:de fortfarandet af en årlig capitationsafgift utaf hvarje adelig mansperson, som betalar bevillning af lön eller förmögenhet. 40 Den 2 November e. m.
Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 30 sist!
Oct. f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 41, ang:de regleringen af utgiflerne under riksstatens 8:de hufvudlitel, blef detta utlåt, å nyo bordlagdt, på begäran af Frih:ue Cederström, Thure Fredr., och Anders.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 30 sisth Oct. f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 42, ang:de regleringen af riksstatens fl:de hufvudtitel.
Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. l:sta Afdelningen:
Pensions-staterne.
Denna afdelning af Ulsk:s utlåt, blef af R. o. Ad. bifallen. 2:dra Afdelningen: Allmänna Indra g ning sst tilen.
Då härvid först föredrogs Utsk:s tillstyrkande, ang:de uppförande på denna stal af den Advocatfiscalen Hedenstjerna tillkommande sporlelersättning, Invalidhusfondcns hemmansränlor, hushyresmedel för landtstaterne samt löneersättning åt öfverlalige tjenslemänucn i Kammarcolh, anmälde och yttrade sig ■ < Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Bland öfriga utgifter, som bär förekomma, är också den: ”Invalidhusfondeus hemmansräntor; kommande beloppet för framtiden att bero af de beslut, K. M. och R.
St. fatta i frågan om
Invalidinrättningens bestånd och anslagets användande hädanefter.”
Fråga härom förekom, då 4:de hufvudtiteln förehades, men jag påminner mig icke bestämdt om R. o. Ad. då beslöt, att hon skulle uppskjutas intill dess denna titel föreloges, eller det var till dess det StatsUtsk:s betänk. ang:de Invalidfonden skall behandlas.
Ridd.secret. torde derom lemna upplysning, hvarefter jag anhåller att åter få yttra mig.
I anledn. häraf behagade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, upplysa, att R. o. Ad. beslutat, att den i StatsUtsk:s utlåt., angalo regleringen af utgifterne under riksstatens 4:de hufvudlitel, förekommande fråga om
Invalidhusfondens hemmansräntor skulle uppskjutas, intilldess samma Utsk:s särskilda utlåt., ang:de upphörande af Invalidinrättningen å Ulriksdal, inkommit och blifvit af R. o. Ad. pröfvadt; hvarjemte H. Ex. tillkännagaf, att hans afsigt också var att meddela särskilda propos:r rör:de hvar och en af de summor, som i den nu föredragna delen af Utsk:s utlåt. blifvit förcslagqa att uppföras på Allmänna Indragningsslaten.
Hr von Hartmansdorff afstod från vidare yttrande.
Frih. Cederström, Jacob:
Jag gör nu den anmärkn., som jag gjorde förra gången, vid 4:de hufvudtitclns föredragning, då jag anhåller att Invalidhusfondens hemmansräntor, eller samtliga fondräntor, mätte få blifva qvar under 4:de hufvudtiteln och skiljas från Allmänna Indragningsslaten.
Jag anhåller om propos. på återremiss af denna punkt.
Den 2 November e. m. 41 Uppå härefter framställde särskilde propos:r bifölls, alt, på sätt SlatsUtsk. tillstyrkt, så väl den Advocatfiscalen Hedenstjerna tillkommande sporlelersättning, som hushyresmedel för landtstaterne och löneersättning åt öfvertalig^ tjenstemännen i Kammarcoll. skulle å Allmänna Indragningsstalcn uppföras, men alt med pröfningen af hvad Ulsk. derjemte, i fråga om Invalidhusfondens hemmansräntor, tillstyrkt, skulle uppskjutas tills R. o. Ad. pröfvat SlatsUtsk:s serskilda utlåt., aiig:de upphörande af Iuvalidinrältningen å Ulriksdal.
Litt. a) ang:de anslag elds lill fortsalt understöd för ett arbete i Sveriges Flora och dels till uppmuntran för ut gifvande af teckningar utaf zoologiska föremål.
I afseende på sjelfva redaclionen är här ett misstag.
Jag vet icke om det härrör från SlatsUtsk. eller från Exp.Utsk., men det torde böra rättas i afseende på den framställning, som kommer alt göras.
Det heter nemi.: ”Då såsom Vetenskapsacademien, uti dess und. skrifvelse d. 21 Juni delta år, yttrat, det blefve för det allmänna nyttigt, om, jemte anslag för anskaffande af teckningar till ett nytt arbete i Sveriges Flora, understöd äfven gåfves för sådane arbeten, som utgifva teckningar af zoologiska föremål” ele.
En arbetare kan utgifva teckningar, men ett arbete kan ingenting utgifva.
Delta är ett skrif eller tryckfel.
Meningen är: sådana arbeten, som utgifvande af teckningar öfver zoologiska föremål.
Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad.
Utsk:s onder Litt. a. afgifnc yttrade, med den af Frih.
Palmstjerna uppgifne rättelse i redactionen.
Litt. b.) ang:de ett anslag ut Secreteraren Strinnholm för utgifvande af dess arbete:
Svenska folkets historia frän äldsta till närvarande tider.
Troligen är del icke något Iand, som, för en så ringa penning som Sverige, haren historieskrifvare, hvilken ensamt egnar sin tid åt ett så mödosamt och vigtigt arbete; men jag måste lemna delta derhän, emedan motion icke är gjord om någon tillökning.
Här föreslås emedlertid, att dessa medel skulle utgå ”till nästinstundande riksdag.” Ömsom begagnar SlatsUtsk. delta uttryck, ömsom ett annat, som heter: ”till dess alt nästa statsreglering vidtager”.
Det sednare uttrycket är efter min tanke det rätta, och måhända menar SlatsUtsk. detsamma med det uttryck, som här begagnas.
Ar det så, har jag intet alt erinra; i annat fall hemställer jag, att denna punkt mätte återremitteras, ty det vöre bardt om den ifrågavar. mannen, som i alla fall erhåller så litet, skulle blifva tilan anslag från nästinstundande riksdags början och intill dess alt nästa statsreglering vidtager. 4 II. 42 r en 2 November e. m."
Hr af Ekströmer, Carl Johan:
Jag täger mig friheten upplysa, alt redactionen i StatsUtsk:s hetiink. i denna del nr i närmaste öfverensstämmelse med den K. propos., der det, pag. 59, heter: ”till nästa riksdag fortfarande måtte utgå.” StatsUtsk. har således icke gjort någon ändring.
Jag förmodar, att samma ut tryck alltid blifvit iakttaget i de K. propos:rna.
Om StatsUtsk. hade gjort likaledes, så hade ingen tvetydighet uppstått.
Den ledamot af StatsUtsk. som yttrade sig, förklarade hvarken hvad sorn var hans egen, eller StatsUtsk:s mening, utan hlott hvad som står i den K. propos., och det hade vi sett förut.
Hr Si I fve r sto 1 pe, Fredr.
Otto:
I afseende på det ut tryck ”lill nästinslunde riksdag”, som här är af StatsUtsk. begagnadt, fruktar jag icke att någon tvetydighet deraf kan uppstå, ty detta uttryck har i flera und. skrifvelscr från 11.
St. vid föreg:de riksdagar blifvit användt, och åtminstone i sednare tider varit så ty dt, att sådana anslag skulle räcka till slutet af det år, då nästa riksdag börjar. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. under Litt. b tillstyrkt.
Litt. c) ang:de pension för Öfvcrstelieutenanten Nordencreutz’ enka Carin Sundelin och hennes oförsörjda barn, och Litt. d) ang:de anslag åt Professoren Schlyter, för utgifvandet af Sveriges gamla lagar.
Utsk:s under dessa Litt:s gjorde förslag blefvo af R. o. Ad. bifallnc.
Litt. c) ang:de den Cancelliposten vid K. Bibliolheket P.
Flinck tillerkände spartelersättnings uppförande på Allmänna Indraga ingsstaten.
Hr Tigerschöld, Carl Wickman, hade iulemnat följande, som upplästes:
Då K. 51., i anlcdn. af Dess i den nåd. propos.
N:o 1, Indragningsstaten, mom. e)gjorda nåd. framställning,om öfverflyttande på denna stat af den sportejersättning, stor 61 r:dr 22 sk. årligen, som vid IS35 års reglering af lönerna inom K. M:s Cancelli tillerkänts Vaktmästaren vid K.
Bibliolheket P. Flinck, behagat förklara, ”att denna ersättning hittills, eller ifrån och med 1835, legat cmbets- och tjenstemäunen vid sistnämnde verk till last”; men H. StatsUtsk.
, som föreslagit bifall lill den nåd. framställningen och erkänt, ”att ett dylikt afdrag å tjenstemännens löner icke kan vara med billighet förenligt,” likväl ansett den ifrågavar. sportelersätlningen först med nästa år i8f5 höra från Indragningsstaten utgöras; så föranlåles jag alt anhålla, det den summa, som således frän och med 1835 till och med innevarande års slut i och för denna ersättning legat tjenstemäunen vid K.
Bibliolheket till last, utgörande för 10 år, å 61 r:dr 22 sk. b:co årligen, 614 r:dr 28 sk., måtte blifva deni af allmänna medel ersatt, så mycket mera som det, hvad Utsk. äfven erkänt, icke kan vara med billighet förenligt (lika litet som det är det med Statens vär - Den 2 November e. m. 43 dighel), att embets- och tjenstemänncn vid ett Statens verk i någon mer eller mindre man bidraga till dess vaktmästares aflöning, och R.
St. dessutom redan vid sistförfluten riksdag erkänt denna princips riktighet, genom dä tillåtet öfverllvttandc på Indragningsslalcn af enahanda sportelersättning för 2:ne vaktmästare vid Krigsexpeditionen.
Exempel finnas från samma riksdag, äfven hvad lönerna för amanuenserna vid K.
Bibliolheket angår, att R.
St. behagat samtycka till retroaktiv beräkning deraf; oell jag vågar derföre, med anledn. häraf, såsom ny motion, vördsamt föreslå, att denna för Staten obetydliga, mea för de ända till 1S35 svagt aflöuade tjenstemännen ganska betydliga summa måtte blifva deni ersatt.
Med yttrande, alt Hr Tigerschölds nu uppläste anförande var en ny motion, som icke ägde oskiljaktigt sammanhang med Utsk:s under förevarande Litt. gjorde förslag, hvilket kunde antagas, ehvad Hr Tigerschölds motion hlefve upptagen till pröfning och bifallen eller icke, hemställde II.
Ex Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Etsk. under Litt. e tillstyrkt.
Hr Tigerschölds motion lades på bordet.
Litt. f) angille anslag till fyllnad i pensioner pir de officerare, civile tjenstemän och under officerare, som tillhört f. d. Armvens
Flotta och ännu liro delägare i Armeens Pensionscassa, samt Litt. g) angille uppförande pä Allm.
Indragningsstaten af 6Sgr:dr 20 sk., såsom löneersäl t ning för Prot.secret.
Hegardt.
Hvad Utskottet under Lillis f och g tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet.
Litt h) an gide beviljande af en pension ut f. d.
Statsrådet Grubbe.
Jag finner SlatsUtsk:s förslag i denna del vara alltför sparsamt.
Statsrådet Grubbe innehade i lön 4,500 r:dr och taffelpenningar 1,500 r:dr, tillsammans (5,000 r:dr inkomst. K. M. har i sin nåd. propos. endast föreslagit, såsom pension åt honom, hälften af hvad han verkligen innehade, ehuru denna hälft utgör | af den egentliga lönen 4,500 r:dr.
En större nedsättning har StatsUtsk. ytterligare föreslagit, till blott hälften af den egentliga lönen, eller 2,250 r:dr.
Jag anser denna nedsättning i alla hänseenden vara för stor.
Redan har jag gjort en jemförelse mellan det sorn denne embetsman förut innehade och hvad han nu skulle erhålla.
Om Konungens rådgifvare på detta sätt behandlas, när de afgå, hvem kan dä våga att emottaga ett dylikt embete.
Om Konungen godkänner det förslag, som R.
St. vid denna riksdag beslutat, nemi. att en Statsrädslcdamot kan behålla sitt förra embete; så är visserligen utsigten för ålderdomen eller för framliden bevarad.
Men sådan var icke händelsen, då Statsrådet Grubbe emoltog sitt cm - 44 Den 2 November e. m, bele, celi han bör behandlas efter de omständigheter, sorn dä förefunnos och nu äro för handen, icke efter dem som kunna hädanefter inträffa.
Ser man 1111 pä de pensionsbelopp, som SlatsUtsk. i öfrigt föreslagit, sä visar det sig, att StatsUtsk. beviljat ät en enka, nemi.
Fru Törnebladh, 1,000 r:dr.
Hon har visserligen icke fält för myeket, men hon tillika med sin dotter utgöra blott 2 personer.
Statsrådet Grubbe har 5 barn, mig veterligen oförsörjda allesammans.
Tillika med hans hustru utgöra de sålunda tillsammans 7 personer.
För alla dessa tillstyrker StatsUtsk. endast dubbelt så mycket som för nyssnämnde 2 fruntimmer.
Jemför jag detta anslag med hvad StatsUtsk. föreslagit för Ofverste Lagerheim och bans hustru, så är förhållandet lika.
För dem bar StatsUtsk. ifrågaställt 1,000 r:dr; således belöper sig för en Öfverste och hans hustru ungefär hälften så mycket som för ett Statsråd och 6 andra personer.
Jag anhåller vördsamt, att denna puukt måtte återremitteras, på det att StatsUtsk. ånyo mätte taga saken i öfvervägande.
Hr Westerstrand, Pehr:
Jemte det att jag får förena mig med den siste värde talaren, får jag tillägga, att f. d. Statsrådet
Härd hvarken var så gammal som Statsrådet Grubbe eller bade tjenat Staten så länge som han.
Frill.
Cederström, Jacob:
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i begäran om återremiss af delta betänk., och jag tror, att SatsUtsk. bör i denna fråga icke taga jemförele af hvad som skett, utan besinna hvad som bör ske, och i detta fall är det min öfvertygelse, alt denna sparsamhet är skadlig för samhället i st. f. gagnelig.
De emot Utsk:s under Litt. h. gjorde tillstyrkande framställde anmärkn:r ansågos af R. o. Ad. föranleda återremiss.
Litt i) ang:de ‘pension ut f. d. Statsrådet Gr.
Härds enka, Litt. k) ang:de pension ut f. d. Just.
Statsministern Törnebladhs enka, Litt. 1) ang:de pensioner ät Högsts. II.
Konung Carl XIV Johans och Dess Höga Gemåls Hofstat, Litt. m) ang:de pension ät Asessoren Osbecks efter lemna de enka.
Litt. n) ang:de förkortande af den tid, hvarefter embets- och Tjenstemän äro berättigade att vid af skedstagandet bibehålla lönen å Indragningsstat, Litt o) ang:de vackt fråga om förändrad pensionsreglering för de vid fångvården anställde tjenstemän, Litt. p) ang:de pension ät Öfverste Guslaf Lagerheim och hans hustru, Litt q) ang:de pension ut Professor Akerman, Litt r) ang:de pension åt f. d. ConsulatSecreteraren Thulstrup, Litt s) ang:de pension ät f. d.
Landssecreteraren Lagmannen Malte Dahl, Litt. t) ang:de pension ut framlidne II. Ev., Statsllädet m. m.
Grefve Georg Adlersparres enka, Litt. u) ang:de pension ät framlidne Landshöfdingen Frih. af Schmidts enka, oell Litt. v) an g: de reglering af ersättningen för den under embets- och tjenstemännens löner inbegrip/w spanmäl.
Den 2 November e. m. 45 Hvad Utsk. under dessa Litus tillstyrkt och hemställt hlef af II. o. Ad bifallet.
Sedan R. o. Ad. sålunda genomgått alla tili Statslltskis utlåt.
N:o 42 förekommande punkter, hemställde II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla, att alla de anslagsbclopp i penningar och spanmål, som hittills varit å 9:de hufvudtiteln uppförde, men hvarom R. o. Ad. nu icke särskildt beslutat, beviljas alt oförändrade fortfarande utgå.
Innan denna propos. hann blifva besvarad, anmälde sig och yttrade:
Hr von Troil, Samuel Gustaf:
Det torde tillåtas mig alt fästa uppmärksamheten på ett tryckfel, som insmugit sig i den tabell, som är vidfogad den 9:de iiufvudtitcln.
Anslaget i st. f. centonalen lill Wadstena Krigsmanshuscassa finnes nemi. här utförd med 40,000 r:dr i st. f. 40,800.
Att della blott är ett tryckfel, synes af summan, som är riktig.
I anledn. af delta yttrande fästade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppmärksamheten derpå, att StatsUtsk. i sitt utlåt, upptagit den af Hr von Troil omnämnde summa, och R. o. Ad. redan särskildt derom beslutat, samt alt den af H. Ex. nyss framställde prop. endast afsåge de summor, hvarom särskilda beslut icke blifvit af 11. o. Ad. fattade.
I denna tabell finnes ännu ett tryckfel.
Der står nemi., att Wadstena Krigsmanshuscassas indelta räntor efter markegång utgöra 24,992 r:dr i st. f. 24,922, men dä Ilr Gr. o. Landtm, behagat göra propos. i de ordalag, som nu blifvit framställda, sä betyder delta tryckfel ingenting.
Den af II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, sednast framställda propos. blcf härefter förnyad och af 11. o. Ad. med ja besvarad.
Föredrogs LagUtsk:s d. 30 sisth Oct. f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 19, i anledn. af väckt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, dels ock ändring i straffet för stöld första och andra resan.
Frih. Cederström, Thure Fredr.:
Då jag lika med Jusl.ombudsm. framställt den motion, som ligger till grund för LagUtsk:s nu föredragna betänk., så anser jag mig skyldig alt nu yttra några ord.
I den motion jag aflemnat till LagUtsk. yrkade jag, att första och andra resan stöld ovillkorligen skulle beläggas med kroppsstraff och icke få försonas med böter.
Efter min tanka, bör nemligen ett så beskaffadt brott ovillkorligen vara af urbota beskalfenhet samt beläggas med lika slralf för alla.
Det är nemi. en stor orättvisa, att den rike, om han begår detta brott, kan från straffet friköpa sig genom erläggande af några r:drs böter, men alt deremot den fattige, som möjligen stjäl endast för att stilla sin hunger, skall dömmas till kroppsstraff.
Förhållandet är också, alt fruktan för straffet minskas, då allmänheten finner orättvisa deruti.
Jag får således anhålla, alt betänk, i denna del blifver ålerremitteradt. 40 Den 2 November e. m.
I afseende åter på den uppenbara kyrkoplikten, bar jag i den af mig gjorda motionen sökt visa, alt den uppenbara kyrkoplikten, i afseende till sin bestämmelse eller till sitt ursprung, icke är något straff.
Den är blott en försoning, hvarigenom brottslingen i samhällets skole åter upptages.
Den tid dä lagen stiftades kunde möjligen en så beskaffad försoning vara ändamålsenlig, emedan den då betraktades ur en religiös synpunkt; men i vära tider torde jag, utan fara för misstag, våga påstå, att det strider både emot religion och anständighet, alt uti kyrkan, under det alt allmän gudstjenst förrättas, verkställa allmän bestraffning.
Då nu härtill kominer att erfarenheten visat, att kyrkoplikten alldeles förfelat sitt ändamål, att den icke lyckats hvarken att förbättra eller att afskräcka frän brott, torde jag hafva ägt fullt fog för mitt yrkande om dcnsammas afskaffande.
Samma motion väcktes af mig vid föregide riksdag; den blef då af LagUlsk. och af 11.
St. antagen, men Konungen ansåg sig icke kunna bifalla R.
St:s förslag, i anseende dertill att någon tillökning icke blifvit föreslagen i straffet för första och andra resan stöld.
Dä, i den motion jag vid denna riksdag gjort i detta ämne, det blifvit föreslaget, att första och andra resan stöld ovillkorligen skulle med kroppsstraff beläggas, tror jag mig verkligen hafva föreslagit något som ersätter kyrko]>l i k tens borttagande.
Jag anhåller således, att betänk, äfven i denna del mätte åtterrcinitteras; men för den händelse, alt LagUtsk. det oaktadt, skulle finna betänkligt att borttaga kyrkopliklen, såsom straff för första och andra resan stöld, vill jag åtminstone påyrka detsamma som Hr Cederstråle i sin reservation framställt, att den, utom i de fäll Ulsk. föreslagit, äfven mätte afskaffas för den händelse, dä någon, som blifvit fälld till lifsstraff, derifrån undfår förskoning, emedan jag finner det vara föga välbetänkt att göra någon inskräkning uti Konungens benådningsrätt.
Ett annat förhållande ägde rum då lagen gjordes, emedan hofrätterne då ägde rättighet alt benåda för capitalförbryleiser; men sedan benådningsrätten derföre endast blifvit Konungen tillagd, så tror jag att man icke bör göra några inskränkningar uti detta Konungens prerogativ.
Jag anhåller således om återremiss af betänk, i dess helhet.
Frih. Cederström, Jacob: Sedan 41 § Riksd.Ordn. nu blifvit förändrad, så att man kan antaga med förändringar ett betänk, första gången det från Utsk. inkommer, så anhåller jag att vid detta betänk, den förändring må göras, att kyrkoplikten må upphäfvas, icke blott i vissa fall, såsom Utsk. tillstyrkt, utan öfverallt.
Jag stödjer denna anhållan dels pä Just.ombudsnus förslag, som är på erfarenheten grundadt, och dels derpå att den uppenbara kyrkoplikten har på församlingens gudstjenst ett skadligt inflytande, samt slutligen derpå alt kyrkoplikten, långt ifrån alt verka förbättring hos förbrytaren, goldet nära omöjligt för honom all efter densammas undergående Den 2 November c. m. 47 återgå till förbättring.
Af alla dessa skäl anhåller jag, att straffet för alla de fall allmänna lagen utsätter uppenbar kyrkoplikt, måtte förvandlas till enskild skrift, hvarå jag anhåller om propos.
Afven jag anhåller om återremiss af betänk, eller om bifall å det af Just.ombudsm. väckta förslag, hvilket i betänk, jemväl finnes intaget.
Då bildningen i samhället allt mera framskrider, så bör äfven lagarne lämpas derefter.
I samhällenas första tider måste naturligtvis lagstiftningen vara helt annorlunda; då kunde, såsom de gamla lagarne bära vittne, rådbråkning, slitning emellan hästar och dylika rysliga straff vara nödvändiga.
Alla straff voro då byggda på afskräckningslheorien; men numera har man frångått detta system till förbättringstheorien, som egentligen är grundad på fängelsesystemet, och detta utbildas allt mer och mer.
Men då Utsk. här föreslagit ett föråldradt stralfs borttagande, icke i allmänhet utan blott för ett enda fall, sä skulle jag för min del anse, antingen att Utsk:s betänk, borde helt och hållet återremitteras, eller också borde man gå in på Just.ombudsm:s förslag.
Dessutom finnes bär ett skriffel, som jag ber alt få fästa uppmärksamheten uppå.
Det slår nemi.: ”att, med upphäfvande af hvad lag och författningar innehålla, ang:de uppenbar kyrkoplikts ådömmande, i alla händelser, då sådant nu är vordet stadgadt.”
Ordet vordet är här naturligtvis ett tryckfel, emedan det borde stå: du sädant nu är stadgadt.
Afven delar jag den åsigt, att vatten- och brödslraffet bör vid alla tillfällen tillämpas, emedan det ligger en tydlig orättvisa deruti, att den som någonting har, kan få lösa sig ifrån ett straff, som den fattige måste undergå.
Hr Oxehufvud, Olof Philip, anförde skriftligen: