Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet kan, för sin del, ej Hnna, att en Comité skulle bättre kunna känna en Sockens Spannemåls-behof än Pastor i Församlingen i förening med Kyrko Rådet, hvilka dessutom böra tilltros, så val nödig förmåga att granska reqvisitionernas behörighet, som samvetsgrann vilja, att efterse, det understödet rättvist och utan någons förfång utdelas; Och kan Utskottet ej heller inse, hvarföre dessa egenskaper skulle i större nion böra förmodas hos en Comité, om än understödd af en Krono Betjents upplysningar, hvilka, enligt d t uppgifne förslaget, anses härvid vara af nöden.
Dessutom får Utskottet tillägga, att, enligt hvad Utskottet inhemtat, reqvisitionerna af Spannemål nndrttundom blifvit så högt ti!
Itagne, att, då Snannemålen, i likhet dermed, ankommit, ej sällan inträffat, att de reqvirerande icke en gång uttagit tredjedelen af det fordrade beloppet.
Utskottet tror sig ej behöfva anföra de olägenheter, som häraf måste blifva en följd, och hvilka bäst lära kunna förekommas af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, sorn, genom samlad erfarenhet, i förening med en noggrann kännedom af Länens Statistiska förhållanden böra i detta hänseende kunna vidtaga de lämpligaste åtgärder. 348 Hesv. oek Ekon.
Dit är af rlessa skäl, som Utskottet anser sig böra tillstyrka ogillande af det härom gjorda förslag, samt att de anstalter, som i detta afseende redan äro vidtagne, måtte orubbade fortfara.
Stockholm d, 20 Februari 1818- N:r 75.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Betänkande angå~ ende yrkade rättelser och förändringar uti författningcirne rörande Skogarna i Riket.
TT . ' '-'ti detta ämne hafva till Utskottets granskning blifvit från Respectiva RiksStånden remitterade följande Memorialer och anföanden, nami. 1:0
Ett af RiksdagsFullmägtigen Olof Månsson frän Blekinge Län till Hedervärda BondeStåndet ingifvet Memorial, hvaruti författaren, med åsigt af de hinder för skattemanna skogarnes trefnad och tillvext, som han anser vara en följd deraf, att endast Lagarnes tvång, utan medverkan af ägarnes intresse, skola bidraga till skogarnes bibehållande och fredande, föreslår att, då ändamålet af en förbättrad skogshushållning, efter hans tanka säkert bör kunna vinnas, om jordägarens fördel sättes i förening med det Ali - Bbsv. och Ekon.
Betänkanden, mannas, Sliatteraannen måtte förunnas en lika fri och obehindrad dispositionsrätt öfver Skatteskogen.som Frälsemannen åtnjuter öfver FrälsebemmanS-skogar, med villkor, att af sådan Ek» Mast- eller Storverksträd, hvil. ka för allmänna behof sbtille kunna, användas, hembud borde ske till Kongl.
Maj:t ocii Kronan, som, i händelse de hembudna träden för publiqua behof erfordrades, skulle för de samma erlägga lika betalning, som vid köp imellan enskilda vore gängse, och hvilken antingen genom öfverenskommelse eller efter markegång kunde bestämmas; yrkandes Riksdagsfullmägtigen tillika, att, i livad fall som heldst, skogsbetjeningen, hvilken i afseende på sina knappa löne-villkor altid faller allmogen till last, under det' skogarne mer och mer förstöras, måtte blifva indragen, enär ändamålet med dess underhållande helt och hållet förfelas.
Häruti hafva samtelige Riksdagsfullmägtige från Halland, Pehr Pehrsson frår Calmare och Ni/s Månsson från Malmöhus Län instämt; äfvensom Riksdagsmännen Johannes Arvidsson och Jonas Pettersson från Jönköpings
Län dervid tillagt det yrkande, att i händelse en lika obehindrad dispositionsrätt öfver skogen, som Frälsemannens, icke skulle kunna skattemannen tilläggas, den förändring åtmindstone måtte ske uti nu gälfande författningar, att Ekebuskar eller förtorkade träd, som stå åker och äng till skada, utan att kunna komma till någon nytta i framtiden, »lätte få af närmaste Kronobetjent med 352 Besv» och Ekon.
Betänka/iden. nämndemännens biträde utsynas, och den vidlyftiga och kostsamma omvägen, att från Carlskrona requirera en Constapel för utsyningens verkställande, undvikas, till lindring för den fattige jordägaren, som nu ofta af de dermed förenade kostnaderna afhålles från att begära och erhålla utsyning af odugliga 0 h för odlingen af hans jord hinderliga Träd. 2;o Uti ingifvet Memorial har Riksdagsfullmägtigen Sven Mansson från Calmar Län tillkännasifvit, hurusom inom dess hem O 7 ort d n författning blifvit af Landshöfdingen 1 Länet vidtagen, att svedjande icke får före Olsmessan anställas, men tillika anfört, att en sådan inskränkning, i anseende till tiden för svedjandet, oftast skall medföra de olägenheter, dels att svedjelandet för inträffande regnväder icke kunnat i rätter tid afbrännas, dels ock att det brukliga utsädet af råg och fodervexter på den afsvedjade marken stundom mäste så sent verkställas, att skörden derigenom äfventyrasj al hvilken anledning Riksdagsfullmägtigen ock yrkat, ett, med förändring af ett sådant stadgande, det må vara Landtmannen tillåtet att afbränna svedj land å hvad tid på året som heldst, då sådant låter bäst verkställa sig, med villkor att dervid noga iakttaga och efterkomma hvad Allmänna Lagen i 15 Cap, 1 §.
Byggningabalk^ förmår; Och har Riksdagsfullmägtigen Lars Olsson sig häruti förenat. 3:0 Riksdagsfullmägtigen Botvid Jonsson frän Östergötland har, äfven uti ingifvet Besv och Ekon.
IJtsk, Betänkanclen. 35!
Memorial, öfverklagat de olägenheter, som förorsakas af påbjuden trädplantering utmed Landsvägarna derigenom, att å de ställen, der Landsvägarne genom åkrar och ängar framlöpa, de planterade trädens rotter, jemte dropp och skugga, hindra och förqväfva Sädes- och gräsväxtenj och i ansende dertill yrkat, ej mindre att en sådan trädplantering hädanefter måtte blifva afskaffad och förbuden, utan ock ett stadgande utfärdat, det de träd, som blifvit vid landsvägarna uti åkrar och ängar planterade, genast böra till förekommande af de omförmälda olägenheterna borthuggas. 4:0 Af Riksdagsmannen Olof Carlsson från Östergötland är uti ingifvet Memorial yrkadt, att det förbud emöt svedjande å sandmo samt bergaktig stenbunden mark, som uti 53 och 54 §§■ af Kongliga SkogsOrdningen innefattas, måtte till sin kraft och verkan upphäfva», enär många orter finnas, hvaribland Riksdagsfullmagtigen räknar sin hemort, der Landtmannen icke kan äga sin bergning af den inskränkta öppna åkerjord, som till hans hemmansdel hörer, så vida det icke honom tillätes, att genom svedjande öka sin afkastning och förbättra sommarbetet, hvilket af den uppvexande Ljungen merändels förqväfves, om denna icke som oftast afsvedjas; uti hvilket anförande Fehr Nilsson från Christianstads Län och Jacob Andersson från Kronobergs
Län har äfvenledes uti ett till Hedervärda Bondeståndet ingifvet 352 Besv. och Ekon.
TJtsk. Bctcinkande.n Memorial hemställt, om icke de utsyningar till torfskörd, sorn å Allmänningar för kringliggande hemmans behof hittills blifvit verkställde, kunde anses helt och hållet öfverflödige, och de å Allmänningarne belägne torfmossar till de närmaste hemmanens fria begagnande upplåtas, heldst något missbruk af en sådan upplåtelse icke möjligen skall lunna äga rum: uti hvilken mening Fehr Bengtsson från Halland och Göran Jönsson från Skåne äfven instämt. 6:0 Inom Högvördiga PsestStåndefc har Herr Prosten M. Hasselroth uti Memorial anfört, att då 3 §. af Kongl.
SkogsOrdningen den 1 Aug. 1805 föraskrifver, det Militaire och Civile Boställens Innehafvare eller Prester skola framför andra äga rätt till utsyning ä Krono* Allmänningar, enär Skogstillgång å deras boställen saknas, Herr Prosten äfven ansåge enahanda skyldigheter böra vara förenade med åtnjutandet af ntsyningsförnionen, så väl för prester, som öfriga Boställsinnehafvare.
Maj:ts Nådiga bref till Öfver-HofJägmästareEmbetet den 5 April 1808 blifvit stadgadt, att stubbelön borde erläggas vid utsyning för Prestgårdarne, emedan dessa, såsom icke varande Kronans tillhörighet, skola efter Allmänna Lagen af Församlingarna byggas, anser Her Prosten ett sådant stadgande endast kunna lämpastill de hus, sorn Församlingarna bygga men ingalunda till dem, som Pastorerna eller Comministrarne sjelfve underhållaj och hemställer på sådan grund, om icke dessa sednare böra från stubblönens erläggande Bcsv. och Ekon. ZJtsh•
353 Vara befriade, då denna afgift icke af Civile och Militaire Boställs-innehafvare utgöres. 7:0 Ett af Riksdagsmannen Gustaf Olsson från Vestmanland för fatta dt Memorial, hvaruti äskås den förändring i afseende på utsyning å Allmänningar, att Hemman, sorn. äro belägna ä samma trakt oell inom samma Socken, sä vidt möjligt är, måtte undfå utsyning å samma och närmast belägna Allmänning, samt att tiden för utsyniagars verkställande måtta förflyttas till före Vinterns början, på det att den, som utsyning erhåller, må kunna i tid upphugga Virket, och, sedan det hunnit torkas, detsamma med större lätthet på Vinterför»ttiil sitt hemvist framföra. 8:0
Efter en framställning af de åtskilliga missbruk, sorn äro föreulige med fiu gällande Skogs-Ordning, har En af Rikets Herrar, Herr Grefve Wachtmeister, Claés, yrkat en r,oggi'ann öfversigt af densamma, och utfärdandet af sådana nya Stadganden i ämnet, sorn, efter Hans Excellences tänka, tidens närvarande skick kräfver, och hvilka Hans Excellence ansett hufvudsakligen innefattas uti följande punkter, nami. 1:0
Att misshushållning med nu varande Skogar i möjligaste måtto förekommes; 2to Skogsplantering befrämjas; 5:0
Att ali åverkan efter /jo Cap. 5 §. M. G. B. anses och bestraffas, eiler ock böter tili ^n eller flera gångor värdets belopp stadgas, med skyldighet derjemte till ersättning och åter.
Bihang till RiksSt.
Brot. 18x7-1 Sig, Side Sami.
N',r 45 46. 554 Besv. och L hon.
Utslt, Betankanden, plantering; 4:0
Att ansvaret för all åverkan, utan afseende på person och ställe, må blifva jemförlig till brottets beskaffenhet, samt bevisningen deraf göras lika lätt för Målsägare i allmänhet: 5:0
Att till hvad 64 §. 2 Mom. af SkogSordningen innehåller, jemväl må läggas skyldighet rid misstänkt åverkan, att, efter grunderna i 49 Cap, 2. §.
MissgerningsBalken, åtkomsten af det klandrade bevisa; och' 6:0
Uti ett i Hedervärda BondeStåndet uppläst Memorial, har BankoFullmägtigen Anders Damelsson från Elfsborgs Län anmärkt, att den rid 1809 års Riksdag utaf Riksens Högiofl.
Ständer gjorda Underdåniga önskan, att samtelige Konungens Befallningshafvande måtte få sig uppdraget att höra Länens Innevånare och förbereda förslag, antingen till en allmänt gällande Skogsordning, eller flera Serskildta för olika Orter i Riket, ännu icke blifvit till verkställighet befordrad; och af denna anledning, med åberopande af hvad dess vid sistlidne Riksdag, i afseende på enskilda Skogshushållningen, och RiksdagsFuilmägtigen, Lars Carlssons, i afseende på Allmänningarnes begagnande afgifna och I afskrift bifogade Memorialer innehålla, ytterligare påyrkar upprättandet af, för alla Orter i Riket lämpeliga, Författningar till befrämjande af Skogarnes framtida bestånd, och att i sådant ändamål en fördelning pä hemmanen af Kronskogarne och Allmännitt* Besv. och Ekon.
Betankrtnöeri. garne måtte för sig gå, och de lotter, sorn tillfalla Hemman* -så aflägset belägna, att de ssj kunna Skogen behörigen begagna eller vårda, måtte till försäljning åt den mestbjudande upplåtas, med stadgad skyldighet
För köparne, att ärligen till de säljande aflemna nödigt Skogsfång, och med bibehållen rättighet för detri af kringboende, sorn förut ägt begagna betet å marken, att en sådan förmon afven framgent tillgodonjuta; deruti Per JonSon från Elfsborgs Län och Botvid Jonsson från Östergöthland sig ock forenatt hvaremot Riksdagsmannen Börje Börjesson från Halland varit af den tanka, att den föreslagna fördelningen af Allmänningarne skulle häfva den påföljd, att de blifvande ägarne, efter erhållen fri disposition öfver Skogen, inom, kort tid förstörde densamma, och sedan icke sjelfva ägde sina Skogsförnödehheter, än mindre kunde dermed förse de öfriga Jordägarne; i anseende hvartill han Ock anhållit, att, i händelse Anders Danielssons Memorial skulla Vinna bifall, undantag måtte ske för Halland och de Allmänningar inom Elfsborgs Län, på hvilka Halländske Hemman kunna äga rättighet till utsyning; Äfvensom RiksdagsFullmägtige J.JVJ. Wessing, Gustaf Olsson m. fl. från Vestmanland och Gustaf Olsson från Södermanland anfört, att en fördelning af allmänningarne uti dessa
Län alldeles icke skulle vara lämpelig, eller af fördelaktig Verkan i framtiden.
Ett ämne af större vigt för Sveriges bå» 35 6 Besv. och Ekon.
B stänk andetu de enskilda ovh allmänna hushållning lä re 5? väl icke finnas, än skogarnes vård och sköt» sel, samt da rättigheter, under hvilka denna Nationens rikedom af dess medlemmar innehafves och disponeras.
Om någonsin, så skola misstag uti denna del af den ekonomiska Lagstiftningen föranleda de svåraste följder, antingen genom ett obehörigt tvång på den enskilda industrien och ägande-rätten, .eller genom införande af Författningar, hvilkas inflytande på det hela icke röjes förr än det är för sent att föiekomma deras förstörande verkningar.
Utskottet har derföre trott, att en kort framställning, huru detta ämne varit foehandJadt vid de föregående Riksdagar, skulle säkrast vägleda Riksens Höglofl.
Ständers upplysta omdöme vid afgörande! af de åt« gärder, hvilka nu böra vidtagas.
Sedan framlidne Högstsalig Konung Gustaf ?IIT genom dess Nådiga Förordning af den 2r Fehr.
1789 förklarat innehafvare af Kronoskatte och FrälseSkatte-Hemman äga lidea orubbelig ägande- och frf disposition s-rätt lifver sin Skog med dess tillhörigheter, som Frälseman öfver Frälse-hemman, dock alltid med undantag af de för Kongl. Maj:ts och Kronans behof tjenliga Ekar, Bokar och Masteträd ) blef detta stadgande faststäildt uti den allmänna Förordningen om Skogarne i Riket af dan 10 Decemb. 1793.
Men som denna Förordning under verkställigheten och tidernas skiften tarfvade flere ändringar och förklaringar j så utfärdades i Nådey en ny Eesv. och Ekon.
357 förordning af den i Ang. 1805. som, med intagande af ofvannämnde villkor om skattehemmans fria dispositions-rätt, samt med tipp
Is afvan de af alla dittills om
Rikets skogar utkomne författningar, är dan ännu gällande lag i detta hänseende, samt innefattar alla tliy åtföljande påbjudna iakttagelser.
Vid 1809 och 1810 årens Riksdag ingåfvos flere motioner, yrkande, dels en ytterligare utsträckt dispositionsrätt aF all slags skog, dels Jägeri-Statens totala afskaffande, dels kronaskogars m. m. försäljning för StatsCassans räkning, samt Härads* och Sockne- Allmänningar;: fördelning mellan vederbörande delägare.
Sedan allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet uti afgifvet
Betänkande yttrat sina tankar öfver ofvannämnda förslag och. deras antagande till största delen tillstyrkt} befunnos vid åter-remiss af detta Betänkande så många och sinsemellan stridiga anmärkningar vara gjorde, att Utskottet uti ett sedsiare Utlåtande, jemt® några mindre detaillar, stadnade uti den hufvudoakliga tillstyrkan: 1:0 Att Riksens Högloft.
Ständer måtte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Maj:t i Nåder anbefalla Landshöfdingarne, att hvar och en i sitt Län, der allmänna skogar Annas, höra invånarne genom deputerade, en eller flere från hvarje Socken, öfver alla med skogs-hushållningen derstädes gemenskap ägande delar, om vardén och tillsynen deröfver, och om bästa sättet alt utöda odjuren, eler de linnas, samt dermed, jemte eget utlå - ^53 Eesv. och Ekon, Utsk.
Eetänkanden, tande, tiil Kongl, Maj:t skyndsammeligen in» komma ; hvarefter, och sedan Kongl. Kam» marCollegium samt Öfver - Hof- Jägmästare» Embetet äfven blifvit hörde, en Comité kunde i Nåder förordnas, för att af alla inJiemtade upplysningar och utlåtanden uppgöra förslag, antingen till en fullständig allmänt gällande Skogs- och Jagtordning elley till flere serskilda för olika orter i Riket, 2:0
Att äfven den underdåniga anhållan måtte göras, det vederbörande Collegier och Em* betsmän hlefvo anbefallts ofördröjligen inkomma med fullständiga uppgifter och yttranden: a) angående huru mångå och af olika namn varande Kronans skogar, sam ännu finnas vara odisponerade, samt huru mångå eller stora delar deraf, hvilka nödvändigt böra bibehållas för publika behof, och huru vården af dem bör förrättas; b) Om, af de så kallade Härads-AIlmänningarne, några till hela deras vidd, eller till vissa d lar böra bibehållas för Kronans behof, med uppgift af skälen dertill; samt c) Äfven hvad Ekonomi - Utskottet förut föreslagit om dessa Allmänningars delning mellan socknarne.
— Med uteslutande af Bokskogarne, hvilka an, sågos böra vara jordägarnes tillhörighet, tillstyrktes serskildt om Ekeskogen, att hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det alia för Kronans räkning stämplade Ekar å sådana Hemmansägor, der Åboen är jordägare, måga inom 1815 års slut antingen för Kronans räkning fällas, eller ock, der de ej för Ben), och Ekon.
Betänkanden, 335 dess behof äro erforderliga, genom Allmänna Auetioner till StatsCassans förmon föryttras, och att eft r den liden alia hemmans ägare må äga fri dispositions- och ägande rätt till deras Ekeskogar, do eje att äldre författningar om förbättras, Denna tillstyrkan blef af Riksens Hög1 o fl. Ständer gillad, samt af Kongl. Maj:t i Nåder, hvad dess förra Moment vidkommer, i så måtto bifallen, att under den 14
Maj i8to målet remitterades till Förvaltningen afSjöärenderna, Kammar och BergsCollegierna, för att sig yttra, sedan Landshöfdingarne blifvit hvar i sitt
Län hörde.
Riksdag yrkades till en del samma, till en del nya motioner 5 hvaröfver allemnades, utan att på minsta sätt åberopa eller afse det förra vidtagna beslutet om föregående undersökningar
Lane - eller Province-vis, följande tillstyrkanden : i:q Att Härads-allmänningar, såsom tillhörande Kongl, Maj.t och Kronan, samt stående under Dess och Riksens Ständers gemensamma disposition, borde under vissa villkor för dess räkning försäljas, hörande skatte-löse Skillingens bestämmande, jemte flera dithörande omständigheter, i afseenda på olika Localer, till Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning öfverlemnas : 2:0
Antalets förmindskning af Embets* och Tjenstemän vid Jägeristaten så vidt ej Kongl. Maj:t skulle i Nåder för godt finna att denna Stat framdeles alldeles upplösa 3 3:0
Att ej de för Kronans_ behof du - 5<5o Eesv, och Ekon.
Betcinkanden, gell ge utan odugelige
Ekar måga till förekommande af syra stämplas : 4'°
Att rättigheten till svedjande, utom inägor och rätter Beteshage, ej må utsträckas öfver hvad skogsordningen innehåller, samt 5:0
Att den vid1809 ars Riksdag föreslagna prescriptionstid för Ekars utsyning och anställande Auction för kronans räkning må förlängas till 1814 års slut, dock under åtskilliga dels inskränkningar, dels tillägg vid det förra tillstyrkandet.
Öfver den sista punkten behagade Kongl» Maj:t, genom Bref till Dess och Rikets KamsnarCollegium af den 11 Jan. 181 4, Sig i Nåder utlåta, att Kongl.
lYisj:t ei finner dea begärda utsyningen vara af nöden, utan kommer att förblifva vid det, som i skogsordningen uti detta ärende stadgadt är 5 v]!jindes Kongl. Majrt sig framdeles utlåta, efter vederbörandes hörande, om rättigheten för ägare af utsynta Ekar att vid närmast belägna kronans
I sådant skick förblef saken till 1815 års Riksdag, då åter förnyades samma, sins emellan mer eller mindre skil jäktige, yr -anden och förslager, dels om skogarnes värd i allmänhet, dels om Ekeskog ens enskildta användande, utan något afseende å Konungens i denna hänsigt emedlertid utkomna Nådiga författning.
Betänkande öfver de gjorda tnotioner tillstyrkte då varande Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskott, att i förra hän - ftesv. och Ekon.
Bctänkanclcn. §61 seendet mätte förblifva vid den af 1309 års Ständer gjorda och Nådigst bifallna hemställningen om Innevånarnes i Länen hörande genom Konungens Refallnigshafvande för hvarje serskild province, och detta ärendes i enlighet dermed ytterligare föreslågne behandling 5 samt, hvad Ekeskogen beträffar, att ofvan nämnde Kongl. Maj:ts Nådiga Bref borde. så mycket mor tjena till underdånig och orubbad efterrättelse, som pä så kort tid säkerligen inga omständigheter kunnat sig förete, hvilka skulle förmå verka ändring uti Kongl. Maj:ts på visa grunder fattade beslut.
Hvad åter upplåtandet af Kronoskogar och delningen af Härads-Allmänningar vidkommer, hyste detta Utskott den tanka, att sådant skulle leda till många svårighetei’, och afstyrkte derföre derifrån, äfvensom det ansåg Skogs- och Jägeri-Betjeningens upphörande befattning, Serdeles med Allmännningarne och Ekeskogen1, skola medföra de vådligaste följder.
Uti skedd åter-remiss af detta Betänkande fick Utskottet till besvarande emottaga ännu flefe anmärkningar, än de förra Memorialerne innehålla, hvilket dock ej medförde någon hufvudsaklig ändring uti dess redan afgifne utlåtande, ej heller föranledde hos Riksens Ständer annatbéslut, än hvad i närmaste enlighet dermed, uti underdånjg skrifvelse af den Zj.
Augusti samma år, till Kongl" Maj:ts nådiga ompröfning i underdånighet öfverlemnades.
Då man å er.a sidan tager för afgjordt, f 56% Besv. och Ekan, Utsk, Betänkanäen, att inga andra motioner hos Riksens Ständer väckas än de, som åtmindstone hafva någon local syftning till nyttiga förändringar, och än mindre att sådana motioner upptagas och tillstyrkas, som icke ära med allmänt väl förenlige; så har nu varande Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet trott, att ofvan sam. mandragne Historiska framställning vore på sitt rätta ställe, för att klart ådagalägga, att närvarande öfverläggnings-ämne angående skog hushållningen och en dervid allmänt gällande författning icke är af sådan beskaffenhet, att kanna, med åsigt af d t hela, alimänligen behandlas, och minst då det ej blifvit förberedt genom undersökningar om serskilda orters Serskildta behof, Da hä rvid fattade och sinsemellan stridiga beslut visa tydligen, att de varit föranledde af lika stridiga önskningar och localförhållan-» den, samt kunna endast ifrån en sådan upprinnelse förklaras.
De nu ingifna Memorial. r utvisa ytterligare samma åsigt, då de yrka alldeles motsätta förslager, och likväl hvar och eri med rätta grundar dem på sin hembygds fördelar.
Således önskas från Skaraborgs, Östergöthlands och Elfsborgs Län, att ICronoskogarna och Allmänningarne böra försäljas, eller emellan vederbörande fördelas.
Efter Utskog Besvt och Ekon, Utsk.
363 tets fulla öfvertygelse, hvilken det äfven tror blifva hvarje tänkares, som med uppmärksamhet följer sakens ledning, gifves ingen annan reda utur denna irrgång, än att nied all kraft fullfölja den af R.
Vid 1809 års Riksdag gjorda och af Konungen i Nåder bifallna, samt vid 1815 års Riksdag å nyo yrkade underdåniga hemställning, att i anseende till de serskilda omständigheter, sorn med hänsigt till provincernas högst olika localer och derifrån härflytande skiljaktigheter i skogshushållningen kunde vara att iakttaga, Kongl. Maj:t täcktes anbefalla samtliga dess Befallningshafvande,' att g norn deputerade, eller på hvad sätt t jeni igast finnes, häröfver infordra Länens innevånares yttrande, samt deras förslager till de ändringar och förbättringar, som vid nu varande författningar rörande allmänna skogshushållningen kunde för hvarje serskild ort vara gagneliga och användbara.
Men sorn Utskottet icke har sig hekant, om och huru långt detta måls behandling fortskridit} så tillstyrker det R.
Ständer, ait å nyo hos Kongl. Maj:t framställa sina ifriga och underdåniga önskningar, det Kongl. Majit i nåder täcktes foga de kraftiga anstalter, som enligt dess eget visa godtfinnande anses tjenligast att befordra saken till ett skyndsamt och lyckligt slut.
Ehuru Utskottet tror, att äfven ett eller annat års utdrägt, innan en sådan beredning hinner fullbordas, vore förmonligare än hvarje annan åtgärd, hvilken endast skud - 364 Resv. och Ekon.
Utski Betankanäen, le leda till samma ovisshet som förut, och troligen inom lika lång tid försätta lagstiftaren i nödvändighet att förklara, förändra och förbättra hvarje härom utgifven allmän' författning 5 så anser likväl Utskottet af största vigt, att harvid förfares så skyndsamt och ändamålsenligt, som sakens natur och vidlyftiga omfång tillåter.
Härtill skulle enligt Utskottets tanka serdeles bidraga, om, efter den ledning Bancofullmägtigen Anders Danielsson år 18x5 i sitt då ingifna Memorial uppgifver, skogsordning upprättades för hvarje serskild province, samt efter Kongl. Maj:ts
Egen höga pröfning omedelbart stadfästades, så snart det för densamma utarbetade förslag hunnit inkomma.