Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. förut beslutat i de föregående §§:na, och till följd af hvad som nu är beslutadt med afs:de på bevilln.förordningen, får jag hemställa, att i §:ns lista mom. efter ordet »bevillning» måtte införas orden »enligt 2:dra art. bevilln. stadgan»; samt att de längre ner förekommande orden »för ofvannämnda föremål» måtte utbytas emot orden »efter nämnde artikel», hvarjemte, till följd af ett sådant tillägg, 2:dra mom:t blir öfverflödigt, och bör utgå.
Jag får således anhålla det 2:dra mom:t måtte utgå och det lista erhålla följande lydelse: »De afgifter, som af landstinget blifvit till uttaxe ring beslutade, utgå i förhållande till den bevilln. enl. 2:dra art. bevilln.-stadgan för egendom, rörelse, lön eller annan inkomst, som af en hvar skattskyldig till statsverket erlägges, på det aätt, att den summa, som af landstinget blifvit till uttaxering bestämd, jemföres med hela det enl. nämnde art. från länet till statsverket utgående bevilln.-belopp, då sig visar huru många öre rmt i landstingsskatt belöpa sig på hvarje rdr bevillning.
Slutar sig det sålunda bestämda öretalet med ett bråk, bör detta till helt öre höjas». H. XI. 13 194 Den 11 Oktober.
För min del får jag förklara, att det synes mig olämpligt, att de särskilda skattebidragen nptagas på olika sätt.
Den Norska methoden, enligt hvilken amtformandskaben icke hafva annat att göra än att lika fördela på kommunerna det belopp, som skall fyllas, är i sanning att föredraga framför det sätt, som här är föreslaget.
En fördel är äfven, att landstingsmedlen kunna upbäras på samma gång som kommunalutskylderna.
Derföre får jag, under anhållan om afslag å 47:de <§:n, sådan den nu lyder, anhålla om propos. på följande förändrade lydelse af §:n: »De medel, som enligt g 46 skola af länets innevånare er läggas, fördelas på häraderne och städerne i länet i förhållande tilt summan af den bevilIn. efter 2:dra art. bevilln.-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till staten.
Den på kommunen belöpande andel uttaxeras efter samma grund som kommunalutskylderne och upbäres jemte dessa, samt insattes af kommunernes upbördsmän i landtränteriet, under benämning af landstingsmedel».
För min del kan jag icke inse hvarföre vi vid detta ifrågav:de tillfälle skola härma Norrmännen.
Orsaken till det i Norge antagna sättet vid beskattningen, är troligen den, att der icke, såsom hos oss, fiunes en allmän grund för bevillnm.
Då nu en sådan hos oss förefinnes, tror jag det vara obehöfligt att frångå hvad förut varit såsom lämpligt antaget.
Jag fortfar uti mitt förut framställda yrkande.
Efter min upfattning af Gr.
Sparres förslag, omtalas der en åtgärd, som jag icke förstår huru landstinget skall kunna underlåta att verkställa, äfven om den icke i §:n omnämnes.
Det är ju klart att då landstinget bestämt den utskyld, som sedermera skall af häradsskrifvare:! uttagas, en fördelning måste ske huru mycket hvarje häradsskrifvare skall uttaga af hvar och en af de inom hans distrikt boende skattskyldige.
Sparres förslag har, bland annat, den fördelen att enl. detsamma fördelas skatten i förhållande till det taxeringsvärde, som de särskilda distrikten innehålla.
Dessutom eger det ett annat företräde framför Utsk:ts förslag deruti, att det refererar sig till uttaxering efter samma grunder, som för kommunalskatterna äro bestämda.
Man slipper äfven, genom antagande af Gr:ns förslag, det af PresteSt:t beslutade tillägget till Utsk:ts bestämmelser.
Mörner så klart och tydligt utveck lat mitt förslag, har jag ingenting annat att tillägga än att ett ytterligare skäl för dess antagande förefinnes deri, att genom detsamma delar af länet kuuna befrias från landstingsafgifterna, så vida de icke- af ett företag hafva någon fördel, eller åtminstone en lindring i afgifterna åstadkommas.
Sedan jag nu blifvit i tillfälle att när mare granska Gr.
Sparres förslag, måste jag förklara, att jag fin - Den 11 Ok tober.
195 ner detsamma så oklart, att jag icke kan fatta, huru det skall kunna tilliimpas, och får derföre fortfarande anhålla om afslag derå och bifall till Utsk:ts förslag, med det af mig framställda tillägg till §:ns förtydligande.
Lika villig sorn jag annars är att gå Gr.
Sparres önskningar till mötes, lika omöjligt är det mig nu att kunna göra det.
Vi kunna väl icke besluta om en grund, som vi ej känna.
Här är fråga om fördelningen af afgifterna, men då måste man väl känna grunden, efter hvilken afgifterna skola utgå.
Jag tror det då vara enklast att bibehålla samma grunder, som Utsk:t föreslagit, med den förändring, som Hr von Koch till §:iis förtydligande föreslagit.
Det är särdeles besynnerligt, att hvad som förefaller mig så tydligt, kan för mina motståndare vara så svårt att inse.
Det finnes väl ingenting enklare än en reparation af ett bestämdt belopp, på det sätt, att det fördelas på hvar och en i förhållande till dess bevilln. efter 2:dra art. i nu gällande be villu. -stadga.
Är grunden för dessa ifrågav:de afgifter densamma, som för afgifterna enl.
2:dra art. i bevilln.-stadgan, torde mitt förslag vara tillräckligt tydligt; är det deremot någon annan grund, kan jag icke inse, hvarföre den ej i denna § skall bestämdt utmärkas.
För min del får jag förklara att jag anser det af Gr.
Sparre framställda förslaget innefatta stora företräden framför Utsk:ts förslag.
Jag får derföre anhålla att detsamma måtte varda af R. o.
För öfrigt kan jag icke inse att någon så väsendtlig skilnad förekommer i Hr von Koehs och Gr.
Sparres förslag; hvarföre jag skulle vilja föreslå Hr von Koch att förena sig med Gr. Sparre.
Här har yttrats att mitt förslag skulle innefatta detsamma som Gr. Sparres.
Jag vill då endast fästa upmärksamheten derpå, att mitt förslag är detsamma sorn komiterade föreslagit, med endast ett litet förtydligande, nemligen att afgiften skall utgå efter samma grund som för bevilln. efter 2:dra art.
Innehöll Gr.
Sparres förslag detsamma, skulle jag icke tveka att antaga det; men vi hafva redan hört en slags skilnad emellan förslagen upgöras af Gr. Mörner.
Sparre här förklarat, att han önskade att man skulle ställa så till, att landstinget kunde lägga skatt på vissa delar af länet, som kunde hafva större fördelar af ett företag än de andra.
Mot detta måste jag protestera, och hoppas att något sådant ej måtte ske.
BorgareSt:ts beslut i denna § torde lufi Ren 11 Oktober. vara bekant för litet hvar af E. o. Ad:s ledamöter.
Det innefattar sådane bestämmelser att jag för min del tror, att man, såvida man icke vill låta öfverflygla sig af BorgareSt:t, bör antaga den af Utsk:t föreslagna §:n med de af Hr von Koch gjorda tillägg.
Hvad angår PresteSt:ts beslut, är det något mörkt och förutsätter särskilda bestämmelser, hvarefter beskattningen skall ske.
Detta undvikes genom Hr von Köchs förslag, hvilket jag derföre för min del önskar antaget.
Det är i sanning ganska oriktigt att jem föra Gr.
Sparres förslag till 47:de §:n med BorgareSt:ts.
Detta sednare går ut derpå att hela den beslutade afgiften skall fördelas efter fastighetsvärdet.
Undantag sker således för all inkomst af lön eller rörelse m. m.
Något sådant afser icke Gr.
Derigenom afses icke att den ene eller andre skall i större eller mindre grad drabbas af afgifterna.
Det är blott ett uttalande af hvad som står i 48:de §:n, der det heter: »Till ledning för landstingsskattens bestämmande böra häradsskrifvarne på landet hvarje år efter slutade taxeringsförrättningar till landstingets ordf:de' genom K. M:ts Befhde insända förteckningar, som för hvarje socken summariskt uptaga beloppen af åsatt bevilln., särskildt för i mantal satt jord, för annan fast egendom samt för rörelse, lön eller annan inkomst.
Genom K. M:ts
Befhde iusände magistraterna dylika upgifter för städerna och regem.-skrifvärne upgifter å löntagarnes vid regemma lönebevilln., hvarefter landstingets ordflde låter genom räkenskapsförare!! deraf upsätta sammandrag, uptagande hela länets bevilln.-summa samt huru mycket sig belöper å hvarje stad eller socken».
Jag finner en nära öfverensstämmelse mellan den 48:de och den af Gr.
Sparre föreslagna 47:de §:n, och anhåller derföre om bifall till den sednare.
Här har blifvit yttradt, att i mitt förslag skulle ingå en bestämmelse ang:de fördelningen af landstingsskatten.
Jag vill -uplysa derom att det ingalunda så är förhållandet; det finnes icke ett ord derom i mitt förslag.
Detsamma är endast upstäldt så, att en sådan fördelning kan i någon af de följande §§:na låta sig göra.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n med följande förändringar nemi. att efter ordet »bevillning» på 2:dra raden i Usta mom:t infördes orden »enligt 2:dra art. bevilln.-stadgan»; att i stället för de å 5:te och 6:te raderne af samma mom. förekommande orden »för ofvannämnda föremål» insattes orden »efter nämnde artikel», samt att hela 2:dra mom:t uteslöts; — och dels att §:n skulle erhålla följande förändrade lydelse: »De me del, som enl. § 46 skola af länets innevånare erläggas, fördelas på häraderne och städerne i länet, i förhållande till summan af den bevilln. efter 2:dra art. bevilln.-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till staten.
Den på kommunen belöpande an - P en 11 Oktober. del uttaxeras efter samma grund som kommunalutskylderne och upbäres jemte dessa, samt insattes af kommunernes upbördsmän i landtränteriet, under benämning af landstingsmedel».
Exc. först propos. på bifall till §:n med ofvanberörde förändringar, dervid svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på antagande af den lydelse för <§:n, som af Gr.
Sparre föreslagits, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej, och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uplästes och godkändes följande voter.propos.: »Den som bifaller § 47 uti komiterades förslag till förordning om landsting med följande förändringar, nemi. att efter ordet »bevillning» på 2:dra raden i l:sta moro:t införas orden »enligt 2:dra art. bevilln.-stadgan», att i stället för de å 5:te och 6:te raderne af samma mom. förekommande orden »för ofvannämnda föremål» insättas orden »efter nämnde artikel», samt att hela 2:dra mom:t uteslutes, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att ifrågav:de g skall erhålla följande lydelse: »De medel, som enligt § 46 skola af länets innevånare erläggas, fördelas på häraderne och städerne i länet, i förhållande till summau af den bevilln. efter 2:dra art. bevilln.- stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till staten.
Den på kommunen belöpande andel uttaxeras efter samma grund som kommunalutskylderne. och upbäres jemte dessa, samt insättes af kommunernes upbördsmän i landtränteriet, under benämning af landstingsmedel»».
Nej — 17. , R. o.
Ad. åtskiljdes kl. V4 till 11 e. m.
In fidem, O. Urakel.
D en 12 Oktober.
Fredagen den 12 Oktober 1860.
Justerades ett prot.-utdrag för den 11 dennes samt pleniprot. för den 22 sistl.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Mern., Utlåtm och Betänkm, nemi. från Konstitutionsutskottet N:o 69, med voter.-propos. rör:de det i Konst.Utskits Mern.
N:o 57 framställda förslag till ändring i 14:de §:n 5:te mom:t R. O.; N:o 70, i ani. af RiksStms beslut rör:de det uti Konst.Utsk:ts Mern.
N:o 68 framställda förslag till ändring i 70:de §:n R.O.; N:o 71, i ani. af RiksStms beslut ronde Konst.Utsk:ts Mern.
N:ris 58, 63 och 67; StatsUtskottet N:o 212, ang:de en gratifikation åt Hr Statskommissarien Kock; N:o 213, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om ytterligare anslag till fortsättning af national-museibyggnaden; Sammansatta Stats- och Ekonomiutskottet N:o 41, föranledt af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Utsk:ts Mern.
N:o 33, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande; Lagutskottet N:o 59, i ani. af återremisser utaf Utsk:ts Betänk.
N:o 36, i fråga om uphäfvande eller revision af K.
Förordningen i afs:de på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, den 20 November 1845; N:o 60, i ani. af väckta motioner om skärpning i straffet för sabbatsbrott; N:o 61, i ani. af K.
Propos. om antagande af en författning angide verkställighet i Sverige af domar och utslag, meddelade af domstol i Konungariket Danmark; Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet N:o 193, i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utskits Betänk.
N:o 161, i fråga om det af komité - Den 12 Oktober. lii» rade upgjorda förslag till förordning om kommumilstyrelse på landet.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:ts den 8:de och 11 :te dennes bordlagde Mein.
N:o 45, med förslag till de formulärer, som böra bifogas den föreslagna förordningen angide mantals- oell skattskrifningarnes förrättande.
Jag anhåller om bifall till hvad Utsk:t i detta Mein. föreslagit.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., godkände R. o. Ad. de ifrågavrde formulärerne och beslöt, att desamma, jemte förordn.-förslaget, skulle till K. M. i underd:het öfverlemnas.
Föredrogs ånyo så väl Bevilln.Utsk:ts d. 8:de och ll:te dennes bordlagde Mern.
N:o 46, med förslag till de formulärer, som böra bifogas den af R.
St:r vid inneVide riksdag beslutade nya bevilln.-stadga, som ock Högv.
PresteSDts d. 10:de och ll:te dennes bordlagde prot.-utdr.
N:o 488, med inbjudning till de öfriga RiksStm att biträda PresteSt:ts i frågan fattade beslut.
Det hade varit ganska önskligt, om man kunnat bifalla PresteSt:ts inbjudning, ty det är otvifvelaktigt att det varit af stort statistiskt intresse att få en så beskaffad upställ ning för formulären, som Högv.
Ståndet beslutat; men efter de ändringar, som blifvit gjorda uti det af komiterade uprättade förslag till ny bevilln.-stadga, saknas nödiga materialier för att, på sätt PresteSt:t beslutat, urskilja hvilka delar af inkomsten som utgå särskildt för kapital, rörelse och näring och för allmän och enskild tjenstebefattning.
Jag måste således, i motsats mot PresteSt:t8 inbjudning, yrka en inskränkning i det förslag till formulär, som förekommer under N:o 7.
Der är nemi. under rubriken »af bevilln.-beredningen» gjord den specifikation, som PresteSt:t föreslagit äfven i afs:de på rubriken »af taxeringskomitén.»
Jag hemställer derföre, att, med afslag å PresteSt:ts inbjudning, R. o.
Ad. täcktes besluta ändring af formuläret N:o 7 på det sätt, att de kolumner, som uptagas under rubriken »bevilln.-beredning» skola vara alldeles lika med dem, som stå under rubriken »taxeriugskomitén».
I afs:de på formuläret N:o 15, sammandrag för länet, kan man återigen i viss mån gå till mötes den åsigt, som yttrats i PresteSt:t.
Der är en inskränkning gjord så att icke formuläret uptar detsamma som sammandraget för fögderier i formuläret N:o 9, men då sammandragen för länet äfo de enda som komma till allmänhetens kännedom och äro intressanta för dem som studera statistik, så tror jag det är rätt att göra dem så fullständiga som möjligt och i likhet med fögderiernas sammandrag.
Således får jag 200 Don 12 Oktober. ytterligare hemställa att formuläret N:o 15 matte rättas på det sätt, att, i st. f. de under rubriken »inkomstbevilln.» uptagne 2 kolumner, insättas de 4 kolumner, som förefinnas uti formuläret N:o 9.
Det må visserligen vara önskligt att få så detaljerade upgifter som möjligt i statistiskt afside, men första vilkoret för all statistik, om derpå skall vara något att bygga, är att den hvilar på sanning.
Gör man en osann statistisk upgift, är dess värde sämre än ingen.
Nu måste formulären i bevilln.-längderna göras i fullständig öfverensstämmelse med bevilln.-förordnms föreskrifter, eljest komma dessa taxeringslängder att blifva en sammanföring af osanningar.
Nu har bevilln.-förordmn, man må dermed vara nöjd eller icke. stadgat, att vid inkomstberäkningar alla slags be vi lin: r skola sammanföras till en enda taxering; sedan detta skett, är det alldeles omöjligt att i formuläret skilja mellan kapital och inkomst af näringar eller lön och pension; bevilln.-förordmn gör derpå ingen skillnad, och om man tvingar bevilln.-berednm att i sina formulärer upgöra en sådan skillnad, så skall bevilln.-berednm först i allmänhet göra sig reda för hvad inkomster en person har och sedermera skrifver man på måfå fördelningen i olika klasser.
Man må vara nöjd med eller icke att denna fördelning icke finnes i bevilln.- förordnm, men då så är beslutat, måste man väl ställa sig den till efterrättelse, då man upgör formulärer för en redan fastställd bevilln. -förordn.
För min del tror jag att Bevilln.Utsk:t handlat rätt och instämmer således med Hr Koch uti hans båda yrkanden.
I afs:de på formuläret N:o 15 skulle jag vilja instämma i de förre talarnes yrkande, men i fråga om formuläret N:o 7 förefaller det mig icke alldeles så klart att man bör ändra det af Bevilln.Utsk:t upgjorda förslag till formulär.
Orsaken, som man anfört, har varit den, att man efter de ändringar, B.
St:r vidtagit, skulle sakna nödiga materialier för att upställa flera kolumner under rubriken »bevilln.-beredn.»
Jag tillåter mig deremot erinra att bevilln.-komiténs skyldighet ju är att ordna alla de särskilda materialier, som efter'bevillri.-förordmn skola komma densamma till handa.
Bevilln.-berednm har att emottaga åtskilliga officiela upgifter; om man nu vill göra möjligt för pröfningskomitén att i detalj hemta ledning utaf och granska dessa särskilda upgifter, så synes det vara ändamålsenligt att kolumner finnas, i hvilka fullständigt antecknas de särskilda slagen af inkomst.
Har nu bevilln. -berednm i något fall upskattat en persons inkomster till högre belopp, än desamma enl. de officiela upgifterna visa sig utgöra, så måste naturligtvis bevillu.-berednm hafva hänfört skillnaden i inkomst till någon af de andra kategorierne, hvilka bevilln.-berednm uptager enl. sin egen derom egande kännedom.
Bevilln.-berednm kan således ej undgå att för sig redogöra på hvad grund den kan komma till de särskilda belopp, som utgöra den summa inkomst, till hvilken den anser hvarje individ i kommunen böra upskattas.
Den 12 Oktober.
201 Det är väl också billigt att, när bcvilln.-beredn:n har till åliggande att upgöra ett beskattningsförslag, som sedermera skall granskas, den äfven gör sig det besväret att i sina särskilda kolumner fördela de särskilda belopp, af hvilka den bildar totalsumman.
Någon granskning kan ju eljest icke ega rum af den upskattning, bevillmberedmn gjort.
Om taxeringskomitén blott får sig af bevilln.-beredn:n meddelad en slutsumma på en persons inkomst, så har den häraf ingen ledning för att bedöma huru mycket denna person ansetts ega i inkomst särskildt af kapital, eller af rörelse och lön, men om den ser i tabellen att bevilln.-beredmn antagit så eller så mycket för hvarje särskildt slag af inkomst, då kan den granska påföringen och jemka i de delar, deruti den kan anse beredmn hafva begått misstag.
När man ej släpper ur sigte det förhållande att bevilln.-beredn:n endast har att upgöra ett förslag, som skall granskas af taxeringskomitén, hvars åtgärder ensamt bestämma beskattningen, så tyckes framstå klart att bevilln.-beredmn äfven hör lemna sina upgifter så detaljerade att en granskning deraf hos taxeringskomitén blir möjlig.
Jag har hört att prot.-utdr. skall hafva ankommit endast från PresteSt:t, hvilket icke godkänt formulären, men då man icke har särskild ani. att göra någon förändring deruti, tror jag bäst voie, om R. o. Ad. bifaller formuläret, sådant det är af Utsk:t föreslaget, derå jag anhåller om propos.
Det förhåller sig alldeles icke på sätt den siste talaren upgifvit, att bevilln.-beredmn skulle kunna på grund af officiela upgifter fördela en persons inkomster/på sätt Bevilln.Utsk:t föreslagit.
Det finnes nemi. alldeles inga officiela upgifter om en persons inkomster af kapital, näring, enskilda tjenstebefattning eller pension, utan endast af allmän tjenstebefattning.
Denna fördelning är således en fullkomlig gissning.
Det må vara någorlunda möjligt för bevilln.-beredmn att göra sig begrepp om att en person, som har t. ex. ett handtverkeri på samma gång som han är kapitalist och möjligen har en handel, besitter en inkomst om året af så och så många rdr, men det är omöjligt för bevilln.- beredmn att säga att dessa t. ex. 5 ä 6,000 rdr, som man anser personen ega, äro så fördelade att han af sitt kapital t. ex. har 1,000 rdr, af sin handel 2,000 o. s. v. Bevilln.-förordmn har endast föreskrifvit att beredmn skall i det hela göra sig begrepp om hvad en person har för inkomst, men alldeles icke fördela den på de särskilda brancherna af inkomst.
Om man nu tvingar bevilln.- beredmn härtill, sä blir följden att densamma, sedan den, på sätt förordmn föreskrifver, i allmänhet föreställt sig att en person har så och så stor inkomst, på ett ungefär fördelar den på dessa brandler.
De blifva då vanligen oriktigt fördelade; den person, som är i fråga, kommer att fästa sig vid den branche, som blifvit för högt taxerad, beklagar sig öfver att han blifvit oriktigt taxerad, men bryr sig icke om de öfrige brancherna.
Det är således, såsom jag sagt, för att få statistiska osanningar som man skulle göra fördelningar, hvilka bevilln.-förordmn icke känner.
Jag anhåller om bifall till Hr v.
Köchs förslag.
202 Den 12 Oktober.
Då jag förra gången hade ordet, upgaf jag visserligen icke att det fanns officiela upgifter för alla de kolumner, som förekomma i § 7.
Jag sade blott att sådana skola lemnäs i afs:de på vissa förhållanden, hvarvid jag särskildt nämnde löner och tjensteförmåner, men jag yttrade derjemte att, om en person, som har en viss lön, af bevilln.-berednm anses hafva en inkomst öfverskjutande .lönebeloppet, bevilln.-beredmn, som skall upgöra ett beskattningsförslag, äfven bör redogöra för grunden hvarifrån den hemtat sin upskattuing af inkomsten, om den anser densamma härröra af räntor å kapital, eller från vinst å näring eller rörelse.
Mig synes att detta är någonting, som den skattskyldige kan hafva en billig fordran att få veta, så att han må kunna visa om misstag blifvit i något hänseende begånget.
Det är mycket beqvämt för berednm, om den blott får den skyldigheten att i en kolumn skrifva en summa, utan att behöfva redogöra för hvarifrån den fått densamma, utan endast som grund för densamma åberopa sin enskilda öfvertygelse, men den enskildes rätt tyckes kräfva att han skall få veta hvad han skall skatta för.
Får han en sådan uplysning, så är det möjligt för honom att utreda förhållanderne i den del, hvari han anser berednm hafva gjort en oriktig upskattning.
Det är icke blott i afs:de på allmän tjenstebefattning, som officiela upgifter tjena till vägledning.
De göra det äfven med hänseende till flere af de andra kolumnerna, såsom t. ex. upgifterne om export och import af varor, samt om hvarjehanda andra omständigheter, hvilka äro afsedde att tjena till uplysning om handlandes med fleres rörelse.
I instruktionen för taxeringsförrättnme finnas äfven vissa grunder fastställda för beskattningsmännens ledning.
Hr Gr, o. Landtm., att, hvad beträffade de ifrågavide formulärerne och PresteSt:ts derom gjorda inbjudning, hade yrkats afslag é inbjudningen och godkännande af formulärerne, med undantag af de med N:ris 7 och 15 betecknade, i afs:de hvarå Hr v.
Koch och Gr.
Lagerbjelke föreslagit, att de uti formuläret N:o 7 under rubriken af »bevilln.-berednm» uptagne kolumner skulle blifva alldeles lika med dem, som finnas uptagne under rubriken »af taxeringskomitéen», samt att, i st. f. de under rubriken »inkomstbevilln.» uti formuläret N:o 15 uptagne 2 kolumner, skulle under nämnde rubrik intagas de 4 kolumner, som förefinnas uti formuläret N:o 9; och hade Gr.
Mörner förenat sig med förrbemälde ledamöter om den af dem påyrkade förändringen uti formuläret N:o 1 5, men deremot bestridt den föreslagna ändringen i formuläret
N:o 7 och yrkat godkännande af samma formulär oförändradt; skolande, till följd af hvad sålunda förekommit, de utan anm. lemnade formulären samt hvardera af formulärerne N:ris 7 och 15 blifva föremål för särskilda propos:r.
Härefter framställdes först propos. derå, att It. o. Ad., med afslag å PresteSt:ts inbjudning, skulle godkänna alla de ifrågavale formulärerne, med undantag af formulärerne N:ris 7 och 15, och Den 12 Oktober.
203 sedan denna propos. med ja besvarats, hemställde H. Exc., huruvida It. o. Ad. godkände formuläret
N:o 7, dervid svarades ja och nej i blandning; hvarefter propos. gjordes om godkännande af samma formulär med den förändring deri, som af Hr v. Koch föreslagits, och då svaren nu utföllo med flere ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten.