Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller således endast, att orden: ”förrän ett år förflutit från Ban”kens öppnande till utvexling af silfver,” må utur punkten utgå samt alt R. o. Ad. må stadga, att, om icke metalliska cassan uppgår till f af sedelstocken, några åtgärder icke må vidtagas till sedelstockens — jag anser detta ord vara bättre än rörelsecapitalets — ökande i annan väg, än medelst belåning &c. Detta torde få blifva contrapropos, i fall af votering.
Ilr af Ekenstam, Isr.:
Då den åsigt vann, för hvilken jag på f. m. talade, har jag för min del icke något vidare tillägg härvid att önska, utan ser helst, att hela litte punkten får förfalla.
Jag tror, att Hr Dalmans åsigt jemväl genom en sadan åtgärd skulle vinna det hufvudsäkliga afseende, han önskar, och jag hoppas derföre, alt Hr Dalman instämmer deri.
Vi slippa då att tvista om contraproposrn.
Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.: I anledn. af Hr
Dalmans yttrande bör jag upplysa, att den ifrågaställa 10 H. 3g 3o6 Dea 28 Juli e. m. meningen i n:le punkten ingalunda är i Utsk. förbisedd.
Den har icke tillkommit af slumpen, utan har tvärtom varit föremål för ganska lifliga discussioner och slutlig omröstning inom Utskottet.
Att jag icke delat pluraliletens åsigt utvisar den bifogade reservationen.
Visserligen hade redactioneri kunnat fullständigare upptagas bland motiverna; men då man här finner den på sin egentligaste plats, synes mig, att någon skälig anmärkning mot formen icke bör kunna göras.
Medan jag nu har ordet, anhåller jag att emot det beslut, it. o.
Ad. på f. m. fattade, få afgifva följande reservation.
Hr Nordenanckar uppläste derefter följande:
Emot följderna af det beslut, lt. o. Ad. på förmiddagen fattat, att då proportionen emellan sedelstocken och metalliska cassan icke vore bättre än såsom 2 till 5, skulle sedelstocken i intet fall få ökas, får jag vördsammast anmäla min reservation.
Genom ett sådant stadgande är i ruin tanka den så mycket omtvistade strypningsprincipen i all sin stränghet erkänd och det skydd emot forcerad sedelindragning, som genom 2:dra punktens ordalydelse åsyftades, helt och hållet tillintetgjord!; stadgandet, rör:de en viss minimisuuuna, qvarstår nu såsom en död bokstaf, och Utsk:s i betänk.
J\:o 6 så mycket klandrade förslag har nu blifvit af It. o. Ad. åter upptaget och godkänd t.
Då jag å ena sidan yrkat, att rörelsecapitalets förökning utöfver det nuvar. beloppet borde endast genom silfverinvexling verkställas och sålunda i naturlig väg komma näringarna till godo, har jag å andra sidan alltid bestridt strypningsprincipen, såsom för vår svaga industri högst vådlig, och jag har ansett, att det nuvar. rörelsecapitalet borde äfven med någon uppoffring åt näringarna bevaras.
Jag biträdde förslaget om en viss minimisummas bestämmande, emedan jag ansåg indragningen derigenom aflägsnas, och jag röstade för Frih. Kantzous redactionsförslag, emedan jag ansåg detsamma stå i öfverensstämmelse med denna min önskan.
Utan afseende på det föregående beslutet, och hvad som här blifvit för näringarna yttrat, har nu 11. o. Ad:s majoritet beslutat, att aldrig någon sedel får utgifvas, så snart ^-proportionen derigenom öfverskrides, och strypningen synes således närmare, än Utsk. ens vågat föreslå.
Frih. Rantzou var i min tanka mera liberal, då han åtminstone medgaf fortsatt metallbelåning och silfverinvexling.
Då jag sålunda tror mig hafva förklarat min åsigt, bör jag dock öppet erkänna, att jag vid närmare granskning af Frih. Kantzous förslag funnit, att äfven detta ägde sina brister och illa öfverensstämde med den mening, som jag ansåg dermed skola uttryckas.
Jag instämmer med Den 28 Juli e. m. 307 Ilr
Dalman deruti, att tillägget i utte punkten: "förrän ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver," är fullkomligt oriktigt.
Det ar också omotiveradt, icke ens omnämndt i det raisonnerande betänk, och således oformligt, enär dymedelst uti resutnden blifvit upptaget, hvad som icke linnes i sjelfva betänk., på hvilket de särskilda föreskrifterna borde grunda sig.
Jag yrkar således, att detta tillägg må uteslutas ur den blifvande propos:n.
Vid denna punkt äro dessutom 2 omständigheter att anmärka: den ena, attförhållandet af 1 — 3 måste förändras till 2—5; den andra, att i stället för r ör e 1 se ca p i t a I, der det i punkten omnämnes, sättes sedelstock.
I nämnde afseende föreslår jag altså följande redaction:
"Att om också metalliska cassan någon tid skulle visa sig fortfarande öfverstiga | af sedelstocken, Bancostyrelsen likväl ej ina vidtaga någon åtgärd till densammas ökande i annan väg, än medelst belåning af guld, silfver, koppar, jern och öfriga metalleffecter, som linnas uppräknade i 4 art' 4 SS 10—*5 af i83o års bancoreglemente.
” Frih.
För min del anser jag ii:te punkten böra utgå; men skall den qvarstå, bör det klandrade tillägget också qvarstå.
Det är väl beräknadt, att Bancostyrelsen, alven om metalliska fonden skulle öfverstiga den utfästa proportionen, icke genast efter vexlingens början må äga rätt att öka rörelsecapitalet, utom livad motsvarar panter af exportabla elfecter.
Men sedan ett år förlidit, och man derunder haft tid att observera realisationens verkningar, bör den omförmälda rättigheten icke vidare vara Bancostyrelsen betagen.
Skulle, såsom Hrr Dalman och Cederschjöld yrkat, punkten stadna qvar utan det meranämnde tillägget, så vore verkan af B. o. Ad;s beslut i io:de punkten upphäfven.
Jag tror lika med Frih. Ehrenborgh, att det ifrågavar. tillägget är ganska beliöfligt för att såmedelst öppna en utväg till näringarnas understödjande.
Att icke lörsta året tillåta sedelemission, äfven då förhållandet står öfver 2—5, finner jag deremot riktigt, ty en sådan tid kan vara erforderlig för att se, huru realisationen bär sig; och det grundade skäl, Hr Nordenanckar på f. m. anförde, att det nemi. är vådligt att utlemna en betydlig sedelmassa, ’hvilken man snart kan behöfva åter indraga, förtjenar allt afseende.
Men skulle man borttaga tillägget, afgjovde man väl icke io;de punkten, men deremot alla de följande, ang:de lånerörelsen, hvilken då mäste inskränka sig till hvad den har, med utsträckning endast i och för belåning af exportabla elfecter.
Derföre tror jag, att tillägget bör bibehållas; hvaremot jag finner, att redactionsförändring i början af punkten, på sätt Hr Cederschjöld anmärkt, är nödig och lämplig. 3o8 Den 28 Julie. ui.
Hr Tham, Wolrath: Utsk:s betänk, är ett riktigt sammanhängande system, deri inga motsägelser kunna upptäckas.
Sedan Utsk. i io:de punkten sagt, att sedelstocken, då metalliska cassan icke öfversliger ^ deraf, i intet fall får ökas, så har det just derföre, att dess mening varit, alt ökning under vissa förhållanden skulle kunna ske, uti 11:te punkten föreslagit den väg, uppå hvilken en sådan ökning under irsta året kunde äga rum, samt en vidsträcktare, på hvilken ökningen derefter vore tillåten.
Möjligen kunde detta hafva uttryckts i en och samma punkt; men det har nu i stället blifvit stadgadt i 2 punkter.
Jag tillstyrker således antagande af utte punkten med den redactionsförändring, att 2—5 sättes i stället för 1—3, samt anhåller om propos. derå.
Skulle man borttaga tillägget i afseende å lista året, så kullkastades vårt på f. m. fattade beslut.
Hr Dalman: I anledn. af Hr af Ekenstams till mig ställda uppmaning, huruvida jag icke skulle finna det af mig åsyftade ändamål vinnas derigenom, att ii:te punkten komme att förfalla, samt om jag sålunda icke härom ville med honom förena mig, får jag lemna det svar, alt enär jag icke inser, att mitt ändamål derigenom vinnes, jag ej heller kan ingå på Hr af Ekenstams förslag.
Mitt ändamål, hvilket jag icke vill söka att vinna på andra än öppna vägar, har jag också öppet uttalat: det är, att
Bancostyrelsen icke må äga rätt att öka sedelstocken på annan väg än genom invexling och lån å exportabla effecter.
Det är gifvet, att om io:de punkten qvarstår utan inskränkning, skall alltid en utvidgning af sedelmassan, å hvilka vägar som helst, kunna ske, möjligen till den grad, att vi, såsom Hr v. Hartmansdorff beräknat, ett eller annat år efter silfverutvexlingens början skulle kunna erhålla 8 till 9 millioner nya sedlar.
Jag medger visserligen, att det ifrågavar. tillägget är, på sätt Frih.
Ehrenborgh påstått, ändamålsenligt, såvida nemi. den rättighet skall finnas för Bancostyrelsen, som Hr Frih. söker bereda den; men det qvarstår i alla fall alltid såsom någonting högst oriktigt af BancoCJtsk. att icke hafva motiverat ett förslag, örn hvars lämplighet tankarna måste vara så delade, och det är, såsom Hr Cederschjöld anmärkt, en stor oformlighet af ett Utsk., att meddela ett tillstyrkande, utan att derför anföra ett enda skäl.
Jag kommer alltid att anse tillägget vådligt och skadligt, och kan icke frångå min begäran om propos. å mitt förslag, hvilket är lika med det, Hr Cederschjöld afgifvit.
Det är verkligen bekymmersamt att höra huru man vill tillåta Bancostyrelsen alt utgifva nya sedlar, utan metallisk valuta, samt t. o. m. utan hypothek af exportabla metaller.
Man har klandrat 1810 års
Ständer för det de till landets frälsning utgåfvo 10 millioner r:dr i sedlar utan motsvarande valuta eller hypothek.
Man Den a8 Juli c. m. 309 insåg redan i8i5, huru nödvändigt det var att icke vidare öka sedelstocken och liar alltsedan följt denna princip; och då man nu, såsom man väl borde tro, på allvar talar om att återföra stadga och ordning i vårt myntväsende, är det i sanning bedröfligt att höra påyrkas sedelemissioner utan motsvarande fonder eller realisabla säkerheter.
Jag har för min del medgifvit att öka sedelstocken emot panter af exportabla metaller, dels emedan en sådan lånerätt redan varit gifven, dels emedan dessa panter äro snart realisabla samt lånen lemnäs på korta tider af högst 9 månader m. m.
Men örn man skulle utsträcka sedelutgifningsrättigheten obegränsadt på fastighetslån, creditiv, som löpa från riksdag till riksdag o. s. v., hvad blefve då väl af vår realisation?
Jag åtminstone måste yttra min sorg deröfver;, att man nu vill bölja denna realisation med just detsamma, som var den förras bane.
Jag måste altså häremot anmäla min högtidliga protest, äfvensom mitt missnöje öfver delta Utskts sätt att, utan anförande af några skäl, framsmyga ett förslag, som skulle inleda oss på en så vådlig bana.
Jag fortfar att begära propos. å det förslag, jag afgifvit.
Vöre det endast fråga om ulsläppning af nya sedlar, i ock för sig sjelf betraktad, som nu skulle afgöras, så vore det visst likgiltigt, 0111 denna punkt bifölles eller icke; ty efter all anledning skulle det ifrågavar. förbehållet verka derhän, att cassan blefve så starkt anlitad, att den icke komme att stå högre än 1—5.
Men stadgandet väcker misstroende mot Banken; man fruktar, att den skall utsträcka sin rörelse för vidt.
Capitalisterna blifva mera benägna att uppsäga sina capitaler, oell Ständerna vid nästa riksdag finna Banken i ett sämre tillstånd, än den hade varit, om den ifrågavar. rättigheten aldrig blifvit gifven, utan att denna någonsin varit begagnad.
Derföre begär jag propos. på Hr Cederschjölds förslag.
Det förefaller mig besynnerligt, att sedan man på f. m. företagit och voterat om ett ämne, kunna detsamma på e, m. åter upptaga för att genom en ny votering söka upphäfva, hvad på f. m. beslöts.
Då discuterades nemi. den fråga, att intet annat än exportabla effecter fmgo tjena till hypothek för utgifvande af nya sedlar, då metalliska fonden uppgått till en utfästad proportion.
Denna mening innefattades uti ja-propostn uti voteringen.
Den förkastades då.
Nu söker man dock genom-» drifva en annan uppställning af samma sak , i hopp att genom en ffirändrad personal frambringa ett olika resultat, Rinn har trlat om 180g års sedelemissioner.
Det förundrar mig i safning, huru man kan komma till någon jemnförelse deremellan och de ifrågavarande.
De förra skedde, då ingen vexling ägde rum.
Dessa skulle deremot äga rum under det bancoluckan vore öppen.
Då är det föga tänkbart, att 3io Den 28 Juli e. m.
Baneostyrelsen skulle tillåta sig sedelstockens förökande till någon sä öfverdrifven grad.
Dessutom är en viss och hög proportion bestämd.
Man synes mig begå en stor motsägelse, då man, efter att hafva hörts påstå, vid frågan om bestämmandet af en viss proportion emellan metalliska nassan och sedelstocken, att cassan genast skulle nedsjunka dit, nu tager för gifvet, att förhållandet ett år härefter skulle vara detsamma sorn nu.
Jag skulle visst önska det; men jag anser det icke troligt, Sannolikt skall cassan sjunka så mycket, att någon sedelökning icke kommer i fråga, förrän näringarnas stigande åter hunnit förbättra proportionen.
Skulle metalliska fonden efter ett års förlopp verkligen betydligt öfverstiga 3—5, så bevisar delta , att landet behöfver allt myrtt, som finnes, och ännu mera.
Då måtte det vara nyttigt att gå näringarna tillhanda med att öka rörelsecapitalet.
Jag kan således icke finna någon annan förändring af punkten behöflig än 1^5 i stället för 1—3, samt att ordet rörelsecapital utbytes emot sedelstock.
Hr af Ekenstam; Ehuru jag i viss del är af samma lanke som Hr Dalman, kan jag likväl icke påtaga mig någon inconseqvens deruti, att jag yrkat, det urte punkten må förfalla.
Min tanka har nemi. varit, alt jag framdeles, och sedan vi kommit till frågan om lånerörelsen, skulle kunna göra de bestämmelser gällande, hvilka jag ansett erforderliga i förevar, afseende.
Skulle likväl II. o. Ad. nu icke vilja besluta, alt denna punkt får förfalla, så vill jag hellre biträda den redaction, som aflägsnar missbruken, än den, som befordrar dem; dock med bibehållande af ändamålet.
Den värde ledamot, som qvalificerat betänk, såsom ett fortfarande system af motsägelser, lärer icke gjort sig riktigt begrepp örn ordet system.
Vilkoret för ett system måtte vara att aldrig af motsägelser kunna sammansättas.
Hr Hegardt, Christ, bernh.; Jag kan icke medgifva, att
Banoostyrelsen efter ett år må äga rättighet att öka sedelstocken i annan väg, än genom lån på exportabla effecter.
Skulle således icke R. o. Ad. vilja, på sätt Hr af Ekenstam föreslagit, låta hela 1 i;te punkten förfalla, så får jag yrka, att densamma på följande sätt må redigeras: ”Intill nästa riksdag äge icke
Baneostyrelsen att i annan väg öka sedelstocken, än medelst invexling af silfver eller genom lån på guld, silfver, jern och andra exportabla effecter, på sätt nu gällande bancoreglemenfe stadgar,” t följd häraf skulle altså orden: ”förrän 1 år förflutet från Bankens öppnande till utvexling af silfver,” utgå.
Jag tror nemi. icke, att Baneostyrelsen under loppet af ett år kan hemta nog erfarenhet för att med säkerhet bedöma, huruvida nya sedlar utan fara kunna utgifvas.
Jag tror, att tiden lill nästa riksdag, hvars Ständer då kunna derom besluta, är väl behöflig.
D c n 38 Juli c. m.
En talare har menat, att försök skulle vara å bane att upprifva det beslut, vi påförmiddagen fattade.
Jag ber då att få fästa uppmärksamheten på den stora skillnad, sorn förefinnes emellan beslutet på förmiddagen och uen propos., jag nu föreslagit.
På f. m. sträckte sig nemi. majoriteten längre, än jag vågade begära.
Jag yrkade blott, att sedelstocken icke matte ökas, utan emot pant af exportabla metaller, men vågade då icke begära afseende å förhållandet emellan sedelstock och metalliska cassan; men pluraliteten var mera banksinnad och medgafsedelulsläppning endast inom förhållandet af 2—5.
Sedan detta beslut blifvit fattadt, kan jag icke finna annat, än att milt tillägg är dermed i full conseqvens, oaktadt jag medger, att det är litet strängare än det, jag förut yrkat; men det fägnar mig, att jag blifvit understödd af den siste talaren, hvars kännedom örn Banken och dertill hörande ämnen hittills varit ojäfvad.
Jag tar mig friheten fästa uppmärksamheten dervid, alt man såsom anledning till sedelstockens ökning äfven bör nämna silfverinvexling.
Jag önskar, att det omtvistade tillägget må uteslutas, men anser, att då cassan står öfver förhållandet 2—5, kan en måttlig ökning af sedlar ulan fara tillåtas.
För att i någon mångå deras önskningar till mötes, sorn fästa så mycket hopp vid rörelsecapitalets successiva förökning, utan att å andra sidan eftergifva något af den naturliga controll, hvarpå Bankens och med dennas äfven myntvärdets säkerhet hvilar, föreslår jag, att efter orden: ”förrän ett år förflutit från Bankens öppnande till utvexling af silfver,” må tilläggas: ”och så vidt silfverutvexlingen synes hafva afstadnat och coursen synes vilja bålla sig under pari;” då är ali fara undanröjd.
Hr v. Troil har så fullständigt visat planen för denna punkt, att jag icke har något att tillägga.
Skulle den händelse inträffa, att Banken hade så mycket silfver inne, att proportionen stöde högre än två till fem, så kan jag icke fatta, hvad det väl skulle kunna innebära för våda att bemöta ett behof hos näringarna, som derigenom så tydligt annoncerat sig; hvaremot jag finner ganska vådligt, om, sedan sedeluttagningen sträckt sig så vida, att proportionen befunnes högre än 2—5, några vidare utlåningar likväl icke skulle kunna äga ruin.
Jag finner det högst inconseqvent, om vi nu, efter det beslut vi sist fattade, skulle i denna punkt antaga Hr Cederschjölds förslag.
Tiden af 1 år är endast utsatt, på det Bancostyrelsen derunder må se, om metalliska cassan sjunker eller stiger.
Stiger den, så finnes, såsom redan sagdt är, ingen våda vid en sedelökning.
Sjunker den, så har ju Hr Cederschjöld vunnit sitt ändamål, och det i så hög grad, att han troligen sjelf skulle förvåna sig deröfver.
Den 28 Juli e. m.
Jemte det jag instämmer med Hr Cederschjöld, får jag erinra derom, att före voteringen på f. m. ville Hr Dalman göra vid denpropos., som då var föreslagen, ett tillägg af samma syftning sorn det nu ifrågavaf., samt förbehöll sin rätt att göra det gällande äfven efter voteringen, och ehuru den än utlölle.
Jag ser således intet hinder att nu taga det i öfvervägande, helst Hr af Ekenstam mångå gånger upprepade Hr Dalmans förbehåll och erhöll Hr Gr. o. Landtm:s bekräftelse derå, att det finge komma under öfverläggning.
Hvad då försäkrades Hr af Ekenstam, inåste kunna beviljas Hr Dalman , eller hvilken ledamot som helst.
Jag anhåller om propos. på Hr Cedersehjölds förslag, såsom motsats af Utsk:s. Hr von Hohenhausen:
De ord, Hr Nordenanckar såsom tillägg föreslagit, anhåller jag må blifva tillsatta i punkten.
Jag tror, att de böra lugna farhågorna i denna del.
Så vidt jag kunnat fatta, vill Hr Nordenanckar endast förbehålla åt Bancostyrelsen rättigheten att öka sedelstocken för inlösande af det silfver, som erbjudes till invexling.
Uti mitt förslag står, att Bancostyrelsen icke må vidtaga några åtgärder lill sedelstockens ökande &c. Att invexla är icke någon särskild vidtagen åtgärd, utan endast fullgörandet af Bankens hufvudsakliga function.
Palmstjerna, Carl Otto: Majoriteten, som segrade i f. m., är verkligen Hr Cederschjöld förbunden för det han behagar understödja dess ändamål; men jag troi-, att denna majoritet mera heintat råd från egen öfvertygelse, än den förlitat sig på andras fagra ord.
Jag tror, att betänk, ordagrannt bör bifallas, endast med förändring af 2—5 i stället för 1—3.
Ad. behagade bifalla Utsk:s i 1 1 :te punkten framställda förslag endast med den, lill följd af Ståndets rör:de io:de punkten fattade beslut, nödvändiga förändring, att siffran J- förändrades till f. Ropades ja och nej.
Denna fråga torde icke kunna aflöpa utan votering, och jag anhåller dä, att den nu framställda propos. må ställas för ja och Hr Cederschjölds förslag för nej.
Jemte den uti propos. af Hr Gr. o. Landtm, föreslagna förändring anhåller jag, att ordet sedelstock må begagnas i stället för rörelsecapita I.
Jag anser, att uttrycket: rörelsecapita!, är riktigt.
Jag vet val, att i begreppet af rörelsecapital äfven innefattas det i rörelsen varande silfvermyntet, N se - Den aS Juli e. m. 3i3 sedan titvexlingen kommit i gång, men ändamålet med uttrycket här afser icke ensamt förhållandet med sedelstocken, som blott är medlet, utan egentligen hela rörelsecapitalet, sorn är lmfvudsaken.
Jag tror således, att detta sednare uttryck är det rättaste.
Jag anser uttrycket sedelstock vara tydligare än rörelsecapital och yrkar, att det må antagas.
Jag vill visserligen icke länge uppehålla med den obetydliga redactionsförändringen.
Propos. kan gerna få lyda sådan den blifvit framställd, och jag frångår altså min anmärkning i berörde afseende.
Den, som bifaller, att utte punkten i BancoUtsk:s utlåt.
N:o 16 får följande lydelse:
Att om också metalliska cassan någon tid skulle visa sig fortfarande öfverstiga två femtedelar (f) af sedelstocken, Bancostyreisen ej, på grund häraf, må äga vidtaga någon åtgärd till rörelsecapitalets ökande i annan väg, än medelst belåning af guld, silfver, koppar, jern och öfriga elfecter, som finnas uppräknade i bancoreglementets 4 art* 4 afd- §§ 10—15 (pag. 97 och 99), förrän ett år förflutit från Bankeus öppnande till utvexling af silfver, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, erhåller ofvannämnde 11:te punkt följande lydelse:
Att om också metalliska cassan någon tid skulle visa sig fortfarande öfverstiga två femtedelar (^) af sedelstocken, Bancostyrelsen likväl ej må vidtaga någon åtgärd lill densammas ökande i annan väg, än medelst belåning af guld, silfver, koppar, jern och öfriga metallelfecter, sorn finnas uppräknade i 4 al t- 4 a^* SS 10 —iS3o års bancoreglemente.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 2 5.
Jemte det jag får förklara, att jag uti den för sig gångna voteringen röstat ja, får jag reservera mig emot det fattade beslutet.
A. VcXclb anken. 12: t e punkten: att småsedlar ej må tillverkas längre än t. o. m. år 1835 af 8 sk:s valör, t. o. m. 1836 af 12 sk:s valör, t o. 111. år 1827 af 16 sk:s valör, samt ej lill större belopp för hvarje af 10 H. 4° 3*4 Den 28 Juli e. m. dessa år, än tillverkningen af hvnrtdera slaget under de sistförflutna åren utgjort.
För min del kan jag icke finna någon nytta vid att uttvinga småsedlarna ur rörelsen.
Skälet'för stadgandet måste hafva varit, att nian föreställt sig, alt småsedlarnas borttagande skulle innebära en garanti för realisationen derigenom, att småmynten då blefve oumbärliga för rörelsen, hvadan det allmänna interesset klefve att ständigt hafva dessa löpande i rörelsen, då de sålunda icke kunde bidraga till ett ofördelaktigt inflytande på coursell.
Jag tror likväl, att 0111 ett mynt bar ett metalliskt värde, beror det på handelsrörelsen, om detsamma bibehåller sig eller icke.
Föle utvexlingen och innan sedeln sålunda hade något bestämdt värde var det klart, att den icke kunde utföras, emedan ingen utomlands ville hafva den; men sedan realisationen är gjord samt sedeln fått sitt bestämda värde, ar man lika säker uti innehafvandet af sedlar sota mynt, emedan man vet, att representa ti verna äro lika goda som sjelfva myntet, och icke blott lika goda, utan derjemte beqvämare; och skulle silfret visa benägenhet alt utgå, så är det ganska bra, att icke tillgång på mynt öfverallt finnes, utan att man nödgas utskicka sedlarna, hvilka äro lika goda och lättare att transportera.
Hvar och en kan då blifva importör; hvarje matros kan nyttja sedlar till uppköp af varor i stället för vexlar.
I alla länder af större etendue finnas flera myntbus för att förse rörelsen med dess behof af skiljemynt, såsom i Paris, Bordeaux och Marseille, kanske till och med flera.
I Sverige, som är så stort till siu utsträckning, kunde icke utan stora svårigheter ett nytt skiljemynt hinna kringsprida sig på 4 eller 5 år, då allt skulle utgå från Stockholm.
Erfarenheten visar visserligen, att småsedlarna, öfver hufvud taget, hvart 4;de eller 5:te år äro omsatta i nya, och detta kostar omkring 4°,°oo r:dr om året; men man må ock beräkna, att underhållandet af silfver icke saknar sin kostnad.
Sedan pregeln är förnött, upphör myntet att gå och måste slutligen aflysas.
Slutligen tillkommer ock den omständighet, att örn hela det capital, som motsvaras af småsedlarna, utur Banken uttages i silfver, minskas metalliska cassan i samma mån, hvilket åter minskar möjligheten af nya låns lifgifvande.
Min mening är således, att småsedlarna fortfarande som hittills må bibehållas intill nästa riksdag; en och hvar dock obetaget att, 0111 han så behagar, tillvexla sig silfver i Banken, vare sig småmynt eller annat.
I enlighet med hvad jag sålunda framställt anhåller jag om propos:n. Hr Lagerhjelm: