Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Troil har funnit ett ytterligare stöd emot alla betänkligheter i Utsk:s tillstyrkande, att vid inteckningens förnyande skulle det återstående lånet intecknas jemte ränta å primitiva lånebeloppet och lagsökningskostnaden.
Om ett sådant stadgande blefve en gällande föreskrift, som del ålåg Banco-styrelsen att iakttaga, så skulle verkligen Banco-styrelsen nödgas att begära en olaglighet; ty då ett mindre lån inlecknas, mäste det vara lagstridigt att för detsamma låta inteckna samma ränta , som för ett högre lån.
Meningen har olvifvelak tigt varit, alt afbetalningarna skola ske efter det högre lånebeloppet; men att räntan skulle betalas å det primitiva beloppet och låta inteckna en sådan förbindelse, kan icke vara hvarken lagligt eller billigt.
— I afseende på hvad Hr von Troil nämnt om vådan i händelse af en transport af de till banken ställda reverser, som voro intecknade för högre summa än den återstående skulden, så synes mig vådan i sådant afseende vara ingen; ty om banken någon gång skulle transportera sådana reverser, så kan transporten icke utfärdas på högre belopp, än sorn af lånet återstår; och kan den således i den Den 26 Augusti c. na. 3gi nya inteckn.hafvarens liand ej gälla för mera, än den återstående lånesurnman.
Jag tror att den siste värde talaren gjort ett väsendtligt misstag, då han yttrat, att reverser ej kunde intecknas för återstående capital och ränta å primitiva beloppet.
Han har föreställt sig, att deruti skulle ligga en olaglighet, emedan han sannolikt ej ihågkommit annat, än att liqviden borde ske efter inteckningen.
Skuldförbindelsen är dock något annat än intecknrn, och det är efter den förra, liqviden uppgöres.
Den sednare kan både till capital och ränta sträckas vida utöfver den förra, allt efter som långifvaren anser sig behöfva fordra större eller mindre hypothek.
Det är dock icke meningen, att banken skulle fordra hypothek för större belopp, än hvad den har att fordra; rilen för räntan komme här verkligen större inteckn. att pantförskrifvås, hvilket skulle ske endast derföre, att icke de årliga capital-afbetalningarna må minskas.
Om man behagar göra nödig skilnad emellan hvad skuldsedeln och hvad intecknrn är; så lärer man ganska väl finna, alt hvarken någon olaglighet eller våda här förekommer.
— Vidare har Hr Rosenblad trott, alt det skulle innebära en olaglighet af banken, om den skulle transportera en intecknad skuldsedel annorlunda än efter anmärkn. om det förminskade skuldbeloppet på innehafvaren, i händelse gäldenären sjelf sådant begär och skuldsedeln inlöses.
Jag kan icke finna, att deruti ligger något olagligt, emedan det är sådant, som tidt och ofta enskilda emellan äger rum.
Måhända kunde man invända, att det vore en obillighet emot sednare inteckn.hafvaren och att banken derföre icke borde medgifva sådan transport; men detta är sådant, som alltid beror på vederböra enskilda pröfning, och en sednare inteckn. liafvare äger ingen laglig trygghet der för att banken, blott af välvillig omtanke för hans bästa, skall neka en åtgärd, som den icke är lagligen förbunden att vägra.
Med den sista värda talaren instämmer jag deruti, att vid en förnyelse af inteckn. naturligtvis äfven räntan efter förskrifningen ånyo intecknas; men jag kan icke instämma i det] af Utsk. framlagda förslag, att det återstående lånet skulle intecknas jemte ränta å primitiva lånebeloppet och lagsöknings-kostnaden, ty sådant lärer icke låta sig göra; hvaremot jag skulle tro, att den förnyade intecknrn bör tagas å återstående capitalet jemte förskrifven ränta.
I sjelfva förskrifningen står, att räntan skall erläggas efter det primitiva capitalet, men förmånsrätt får banken dock icke för mera än 3 års ränta, emedan lagen måste gälla lika för bankens som för andras inteckningar.
Jag förenar mig med dem, som begärt återremiss af betänk., och skulle tro, att allt vore rättadt, om 392 Den 26 Augusti e. m. emellan orden ”jemte” och 'Vänta” i CJtsk:s förslag infördes ordel ”fö r s k ri fv en.”
För att göra saken tydlig, torde det tillåtas mig att taga ett exempel af ett bancolån, som vore beviljadt på 1,000 r:dr, och hvarför således räntan årligen skulle utgöra 60 r:dr.
Om nu delta lån genom afbetalning vore förminskadt till roo r;dr, på hvilken summa vanligen icke belöper sig efter 6 proc. mera än 6 r;drs ränta, så ägde banken likväl rättighet alt låta inteckna återstående capital 100 r:dr jemte det primitiva räntebeloppet 60 rldr, att å ri ige n betalas, i n t i I Id ess capitalet försvunne.
Jag ser icke hvad som skulle hindra någon att utgifva en förbindelse till banken eller hvem som helst alt betala årligen ränta till vida högre belopp än lagen bestämmer och således ett motsvarande mindre capital, såvida dervid iakttages detsamma, som i banken är föreski ifvet, att nemi. ändå icke den föreskrift, som lagen innehåller om räntas tagande, öfverträdes.
Det ar förut hevist, att banken icke äger större utan tvertom tager mindre ränta, än gemenligen någon annan, och således kan jag icke förstå, huru man kan på något vis betvifla, att banken äger rättighet fordra och domstolen rättighet att bevilja en sådan förnyelse af inteckn:n, som detta belänk. förutsätter.
Jag vill såvida medgifva hvad Frih.
Cederström anfört, att jag ingalunda kan påstå, att BancoUtsk:s förslag är synnerligen väl redigeradt.
Det hade visserligen varit rättare, 0111 del stått jemte ränta enligt skuldsedelns ordalydelse.
Men jag fäster ånyo uppmärksamheten derpå, alt inteckn:n icke egentligen angår terminerna för afbetalningen.
Tnteckntn bestämmer huru stort hypothek, som får tillgripas, för alt, i blist af annan betalning, godtgöra skulden, sedan den är förfallen.
Förfallo-terminerne åter bestämmas af sjelfva skuldsedeln, hvilken vid inteckn:ns förnyande blir oförändrad, sådan den förut varit.
Det af Hr Ribbing anförda exempel visar, att Hr Ribbing, likasom ©tvifvelaktigt Utsk., då det redigerat detta utlåt., alldeles misstagit sig om hvad verkligen banken i sina förbindelser låtit förskrifva sig af gäfdenärerna, enär Utsk., likasom Hr Ribbing, kallat för ränla hela den afbetalning af 6 proc. å primitiva beloppet, hvartill gäldenärerne förskrifvit sig.
Deraf är räntan icke mer än 4 p*'°c. å det återstående capitalet.
Resten är cnpilalafbetalning.
I fråga om räntan kan icke tvist uppstå, men en annan fråga förekommer i afseende på afbelalningarna, då in!eek:n förnyas för ett mindre capital-belopp, och derom vågar jag icke så bestämdt som Hr von Troil uttala ett afgörande omdöme, ulan i det fallet anser jag mig skyldig alt lyssna lill hvad de embetsmän yttrat, hvilka under loppet - Don 26 A 11 g n j t i 0. m. pet af manga år handlagt dessa ämnen, och enl. hvilkas förslag formuläret blifvit uppsatt, sorn begagnas i banken vid omskrifning af sådana skuldförbindelser.
Om så vore, att en föreskrift om eapital-afbetalningaina ej behöfdes, så behöfdes icke hela den sista meningen i Utsk:s förslag; men sådan den nu är, innehållande jemte ranta å primitiva lånebeloppet och lag söknings kostnaden, är den oriktig, falsk till en del och otillfredsställande till en annan del.
Den är falsk, emedan den innehåller en förbindelse, suni banken hvarken fordrar eller har rätt att fordra, och den är otillfredsställande, emedan den icke innehåller en förbindelse, som banken både fordrar och har rätt att fordra, nemi. att afbetalningarna skola ske efter primitiva lånebeloppet.
Jag tror äfven, alt någon rättelse i redactionen är nödig, ehuru Ulsk. utan tvifvel åsyftat detsamma, som här af flera talare blifvit af— sedt.
Men om R. o. Ad. skulle behaga återremittera betänk.
, vore rättelsen snart och lätt gjord, utan att tiden nu ytterligare förspilldes.
Om man införde orden: jemte forsk rifve 11 ränta och capitalaf b dalning samt lagsö k n i n g s k o s t n a d e r; så förmodar jag, att ali nödig säkerhet vore vunnen.
N:o 07 blef af R. o. Ad. återremit teradt.
Ånyo föredrogos och bi fö 1 los BancoUtsk:s den i5 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 58, i anledn. af vackt fråga om förändring i föreskrifterna, i afseende på låns erhållande ur R.
St:s Bank och andra publika cassör; N:o 5g, innefattande hemställan, att åtskilliga i daler kopparmynt utgifna sedlar mätte få i banken inlösas; N:o 60, i anledn. af väckt fråga om afletnnande af en samling sällsyntare medaljer och skådepenningar från Bankens till Rikets My ntcabinett; N:o 61, i anledn. af väckt motion att ränta å discontJån ej må beräknas förr, än medlen kommit låntagaren tillhanda ; N:o 62, i anledn. af Hofi ätts-commissai ien S.
Anderssons ansökning om eftergift af öfverränta å ett discoutlån.
Vid förnyad föredragning af BancoUtsk:s den i5 dennes på bordet lagda mern.
N:o 63, till svar å H. R. o. Ad:s återremiss af Ulsk:s under N:o 35 aflåtna betänk , blef mein.
Nto 63 af R. o. Ad. lagdt till handlingarna.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s den |5 dennes pa ta H. “ 5o 3ö4 Den iG Augusti c. m. bordet lagda betänk.
N:o 96, i anledn. af väckt motion om stadgande af skyldighet för börd eman, att gifva köpare ersättning för af denne erlagda un danlags-förmåner.
Gederström, Anders, och Hr von Troil, Emil, blef ånyo lagdt på bordet LagUtskts den t5 dennes första gängen på bordet lagda betänk.
N:o 97, i anledn. af väckt motion om inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot 14 cap. 3 §:n Missg.- balken.
LagUtskts den i 5 dennes på bordet lagda betänk.
N;o 98, i anledn. af väckta motioner om böters aftjenande med arbete.
När för några pleni-dagar sedan ett betänk, här förevar om förändring och skärpning af ansvaret för skogsåverkan, förekom äfven frågan om böters aftjenande vid andra tillfällen, än då de voro ådömda för åverkan, begången på Kronans skogar.
Detta betänk, återremitterades, såvida mitt minne ej felar.
Om nu så förhåller sig, skulle måhända ett bifall till LagUtskts nu förevar, betänk, kunna antagas, såsom hade R. o. Ad. redan fattat sitt beslut i hänseende till böters aftjenande äfven i fråga om skogsåverkan.
Det vore val icke riktigt; således samt utan att vilja sträcka mina önskningar längre än hvad skogsåverkan angår, önskade jag, att R. o.
Ad. mätte återremittera detta betänk., på det man ej mätte anses hafva bundna händer, då återremissen kommer tillbaka rör:de den andra frågan.
Jag skulle med den sista värda talaren instämma, i händelse Utsk. tillstyrkt annat än alt ifrågavar. motion ej må till någon åtgärd föranleda.
Premisserna i betänk, äro oriktiga, det medgifves, men resultatet, som endast innehåller att motionen ej må till någon åtgärd föranleda, kan R. o. Ad. gerna bifalla, ty det hvarken löser eller binder.
Så framt Hr Fril), o. Landtm., i händelse delta betänk, bifalles, anser Ståndet icke vara hindradt att besluta i den förra frågan, så har jag intet emot bifallet.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, i anledn. af Hr von Hartmansdorff* anförande och lill Landtm, ställda begäran, att Hr Landtm:s enskilda mening vore, det R. o. Ad:s bifall till detta betänk, icke på något sätt kunde hindra R. o. Ad. i det beslut, som Ståndet i afseende på andra betänkt!) uti dylika frågor framdeles kunde finna för godt att fatla.
Hr Landtm, kunde icke anse R. o.
Ad:s beslut i denna fråga såsom annat än bifall eller afslag till det resultat, Den a6 Augusti e. ra. 395 hvaruti LagUtsk. uti sitt nu afgifna tillstyrkande stannat; och hemställde Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtskts betänk.
N:o q8.
Ropades ja. t Föredrogs ånyo LagUtskrs den [5 dennes på bordet lagda betänk.
N;o gg, i anledn. af väckt fråga om förändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, m. ni.
Begärdes ånyo på bordet af Frihtne Cederström, Anders, och C e d e r s t rö rn, Thure, samt Hr Ribbing, Arvi d. Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskts den i5 sisth Aug. e. in. på bordet lagda betänkanden:
N:o 100, i anledn. af vackla motioner, dels om utarbetande af en ny ulmätnings-författning, och dels alt f. d. Lag-comile'ens förslag till Ulsökn.-balk må varda antaget, eller åtminstone 12 cap. 1 §:.n deri, samt alt i sistnämnda fall må utfärdas ej allenast förändrade föreskrifter i afseenende på tiden för utmätningars verkställande och afgifvande af utmätningsmans slutredogörelse, utan ock det stadgande, att öfver-executors utslag i utsökningsmål skola till de sökande ulskrifvas i den ordning målen blifvit färdiga till afgörande, och, när de sökande sig anmäla och erbjuda lösen, till dem genast utlemnas; N:o 101, i anledn. af väckt motion, att på magistrat i hvarje stad må öfverlåtas rättigheten att upplaga och handlägga lagsöknings- och utmätningsmål mot dem, som lyda under stadens jurksdiclion, lika med hvad för borgmästare och råd i Götheborg redan är stadgadt, och i följd deraf Konungens Bef:h:des befattning med lagsökningar mot städernas innevånare upphöra; N:o 102, i anleda, af väckta motioner om rättighet för länsmän, att, på egt t ansvar och utan föregången remiss från kronofogde, äfvensom för enskilde, på sockenstämma utsedde, personer, att verkställa utmätningar.
Wto io3, i anledn. af väckt motion 0111 ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning af utmätt gods.
Besvärs- och EkonUlsktns den i5 Aug. e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 26, i anledn. af väckta frågor om dispositionen och fördelningen af härads-alImänningarna, deras förvaltning samt jägeri— statens upphörande.
Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih.
Cederström» Jacob, m. fl. ledamöter begärde, att delta mål ytterligare måtte få hvila på bordet. 3g« Den j6 Augusti e. m.
Besvärs - och Ekon.Utsk:ns den i5 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 7, i anledn. af väckt fråga om ersättning till ledamöter i synerätt för verkställda syner å militise-boställen , blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Besvärs- och Ekon.Utskrns den 15 dennes på bordet lagda betänk.
Nro 28, i anledn. af väckt motion om förändrad grund för utgörande af brandstods- och riksdagsmannn-arfvode.
Frih. Cederström, Jacob: Ifrågavar. motion åsyftar ett ganska godt ändamål och ett ändamål, som för närvar. sökes i de flesta Rikets provinser, nemi. att bereda bättre brnndstods-inrä!tn:r, än som i Byggn.-b:n äro föreskrifna.
Jag skulle icke tro, att den ordning, som Ulsk:n här uppgifvit skola förefinnas, nemi. att socknen inom sig kunde göra öfverenskommelse!', som blefvo gällande, kan upphäfva hvad allm. lagen bjuder om brandstods utgörande af härader.
Således kan jag för min del icke godkänna de skäl, som Utsk:o för motionens förkastande framställt.
Jag hade trott, att denna fråga bort af Utskrn bearbetas på det sätt, alt Utskrn tillstyrkt R.
M. anhålla om uppgörande af bestämda föreskrifter, för att brandstodsjnrätlnrr i Rikets provinser må kunna bildas i bättre ordning och efter en hattie form, än hvad hittills skett efter allm. fagens Byggn.-balk.
Det är nödvändigt att byggnaderna i förväg blifva värderade och värdesumman för hvarje brandstods-interessent antecknad, på det sedermera hvar och en i mån af de byggnader, som i föreningen ingå, må deltaga i ersättningen för den brandskada, som kan inträffa.
Jag skulle jemväl trott, att det varit nödvändigt att Utskrn, i motsats till hvad betänk, innehåller, visat att allm.
Iagens stadgande, lörrde brandstods utgörande inom häradet, lägger hinder i vägen för partiella brandstods-inrättnrr i socknarna och att således så mycket större skäl förekommer till förändrade föreskrifter i detta afseende.
Jag anhåller om Sterremiss af Ulskrns betänkande.
Jag har så nyligen handlagt dylika ärenden, att jag kan bestämdt upplysa, det författningar finnas, hvarigenom undanlag för hela församlingar från lagens stadgande 0111 brandstod äro tillåtna; oell i det fallet är således Ulskrns betänk, riktigt.
Men på samma sätt, som allm. lagen kan upphäfvas genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, är det äfven möjligt, alt dessa brandstods-föreningar inom socknarna kunna genom Konungs och Ständers beslut upplösas.
Likväl får jag säga, alt erfarenheten visar temmeligen allmänt, att der brandstods-inrättnrr af bättre beskaffenhet, än de bristfälliga, som finnas inom en eller annan församling, blifva upp - Den 26 Augusti e. m. %7 gjorda, der pläga församlingarna äfven låta de sämre inrältntna förfalla, emedan de tydligen se vinslen af inträdet i de stoije och bättre ini ältade.
Men funnos icke dessa enskilda föreningar inom församlingarna, så skulle troligen de allmännare lättare antagas, än som nu sker.
Jag är långt ifrån att hafva beslridt, att genom K. resolutioner bifall blifvit lemnadt till enskilda brandstods-föreningar, likasom genom särskildt K. reglemente för allmänna brandförsäkringscassan i Stockholm de hemmansägare, som deltaga deruti, blifvit befriade från skyldigheten att deltaga i de brandstods-föreningar, som allm. lagen ålägger.
Men jag hade trott, att i alla lagstiftningsfrågor, der grundlagen efter år 180g fordrar begge S iatsmakternes samverkan, förändring endast i sådan ordning kan ske, och att således inga sådana föreningar socknevis numera kunna lagligen af K. M. medgifvas, samt att domaren, som blefve anlitad att utdömma brandstod, oaktadt eli sådant medgifvande vore gifvet, svårligen kunde undgå att följa lagens stadgande om brandslods utgörande af häradet.
Jag hade trott, att den oreda, som blifvit en följd af hittillsvarande förhållanden, nu ändtligen kunde komma att upphöra, och dertill hade denna motion kunnat bidraga, om Utsk:n bearbetat den så ändamålsenligt, som jag förmodar Utsk:ns skyldighet påkallat.
Lag- samt Allm Besvärs- och Ekon.Utsklns betänk.
]V:o 8 bifölls. / Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksSlm, nemi. från PresteSt. af den 1 a, i3, i5, 19 och 2a dennes; från BorgareSt., af den i5, 19 och 22 dennes; samt frun BondeSt. af den 5, 7, 8, ir, 13, 19 och 22 dennes.
Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl.
10 om aftonen. in fidem protocolli F. O.
SilJver stolpe.
Lördagen den 29 Augusti i84o.
Justerades 11 prot.utdr. för den 26 dennes e. m. 3g8 Deli 39 Augusti f. m.
Justerades pleni-prol:n för den 11 dennes f. och e. m.
Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda CJtsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, nemi. i C o n s t i t u t i o n s U t s o 11 e 11 N:o 22.48.
Hr af Forsell, Garl, efter N:o 1117.
Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf; Banco-Utskoltet: N:o 267.
Frih. Ehrensvärd, Fredrik, efter N:o 2283.
Hr Akrell, Carl.
Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter att under permitterade ledamöters bortovaro inträda i nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i StalsUtskottet: N:o 19^9.
Hr Krämer, fullm.
Hr Ribbing, bengt, under den ledighet, som blifvit beviljad åt Nto 1736 B.
Hr Hallenborg, Cail Johan; BevillningsUtkotlet: Wto 1255.
Hr von Schantz, Malcolm Gustaf, under den ledighet, som blifvit beviljad ål N:o 1 Hr von Plomgren, fullm.
Gr. Mörner, Joli. August.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Exped.Utskrs i sista plenum på bordet lagda förslag N:is 65 och 66 till R.
Sl:s und. skrifvelser till K.
M. blifvit på dagens föredraga.- lista uppförda under Nlis 45 och 46.
Då anmärkt blifvit, att dessa båda förslag till und. skrifvelser borde föredragas innan de i sin ordning förekomme, emedan de skulle öfverlämnäs till de öfriga Stånden att der äfven granskas och justeras, och alt i annat fall ett längre dröjsmål med deras expedierande till K.
M. kunde uppkomma, hemställde Hr Landtm.,, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att dessa båda mål först i denna dags eftermidda^s-plenum blefvo föredragna, och alt i allmänhet, då hädanefter under riksdagens lopp dylika förslag blefve bordlagda, de finge uppföras främst på föredragn.listan för påföljande plenum.
Föredrogs Exped.Utskts mern.
N:o 10, i anledn. af erhållen återremiss å förslag till und. skrifvelse N:o 54- Derjemte upplästes Utskts under N:o 64 bifogade förslag till R.
St:s und. skrifvelse, i anledn. af K.
Frölich, David; R. o. Ad. torde elima sig, alt Den 29 Augusti f. ra. 399 ett misstag ägt rum uti det nu upplästa förslaget til! und. skrifvelse, då detsamma passerade detta och de öfriga Stånden.
Detta misstag rättades genom anmärkn. af PresteSt., i följd hvaraf skrifvelsen återremitterades till Utskottet.
Då Utsk. återfick skrifvelsen, så upptäckte det ett misstag af vida större beskaffenhet , som befanns i sjelfva beslutet, hvarest stod, att 36,000 r:dr bevil jades årligen, i stället för att det blott skulle beta för innevar. år.
Detta misstag är nu rättadt i skrifvelsen; men genom ett annat misstag bar denna rättelse icke blifvit anmäld uti det skrifvelsen åtföljande mern. från Exped.Utskottet.
Jemte anhållan om Ståndets benägna ursägt för det felet, som likväl icke torde anses af särdeles betydelse, får jag lill prot. anmäla detta förhållande, under anhållan att denna erinran om förloppet härmed må meddelas de öfriga Stånden.
Sprengtporten, Jac. W i I h.:
Jag har, vid uppläsning af Exped.Utsk:s ifrågavar. förslag till und. skrifvelse lill K. M., trott mig finna beslutet vara på så sätt moliveradt, att ehuru R.
St. finna det kunna leda till rubbning af de med de enskilda ingångna conlract, om icke den af K.
M. begärda summa beviljas, så anslå R.
St. icke desto mindre en mindre summa.
Jag skulle tro att skrifvelsen bör återremitteras, för att, om möjligt är, få den annorlunda uppsalt.
Emedan det vigtigasle motivet, som grundlagt Ståndens beslut, ingått uti skrifvelsen, så skulle jag tro, att det icke går an att borttaga detsamma, utan förbehåller jag mig att det må qvarstå.
Om jag hade tillfälle alt uppläsa Ståndens beslut, tror jag, att den af Frih.
Sprengtporten gjorda anmärkntn skulle förfalla.
Förhållandet är nemi. sådant, alt, efter det genom förstärkta StatsUtsk. tillkomna hufvudsakliga beslutet i frågan, uti StatsUtskis föregtde af Stånden antagna beslut omöjligen kan fås några motiver för afstyrkandet, emedan de snarare leda till bifall än afslag å hvad K. M. begärt.
Nu hemställer jag om det är möjligt, när ett afslag genom förstärkta StatsUtsk:s votering tillkommit, att säga annat, än att, ehuru R.
St. medgifva att contracter med särskilda personer måste inställas, R.
St. likväl få tillkännagifva deras beslut alt icke bevilja mer än så och så mycket.
Fastän olyckligtvis ett misstag i öfrigt ägt rum, har likväl skrifvelsen erhållit den nu anmärkta redactionen, icke genom slump, utan efter öfverläggning, emedan man funnit delta vora enda sättet att expediera R.
St:s beslut i öfverensstämmelse med förstärkta StatsUtskis yttrande.
Jag är mycket benägen att understödja Frih. Sprengtporten anförande.
Det ser mycket ofördelaktigt ut, att R.
St. låta afgå en und. skrifvelse till K. M., uti hvilken premisserna så litet öfverensstäm - 4oo Den 29 Augusti f. m. ina med conclusionen.
Vöre det möjligt och lagenligt att åstadkomma någon förändring deruti, så ville jag det gerna, icke derföre att anslaget för gevärsfabrikationen blir större, men derföre alt man derigenom finge en oegentligliet mindre.
Månne man icke kunde säga: K.
M. har v issen ligen begärt en så och så stor summa för ändamålet; men R.
St. hafva icke funnit skäl att bevilja mer än så och så mycket dertill.
Cederström, Jacob: Exped.Utsk:s försök att motivera beslut, som inga motiver behöfva, har gifvit anleda. till denna öfverläggning.
Efter det Exped.Utsk. uti det tind. svaret refererat jK.
M:s nåd. skrifvelse, behöfde expeditionen icke innefatta mer än följande ord: R, St. hafva detta i öfvervägande tagit och genom votering i förstärkta SlatsUtsk. beslutat, att endast 36,000 r:dr för innevar. år må för ändamålet utgå.
Dermed är allt hvad R.
St. beslutat rätteligen och enl. grundlagen expedieradt.
Jag hemställer derföre om propos. derpå, att efter ordet ”taget’’ måtte uteslutas hvad skrifvelsen innehåller, och i stället tillsättas: "och genom votering i förstärkta StatsUtsk. beslutat, att för ifrågavar. ändamål endast 36,ooo r:dr må för innevar. år utgå.” Frih.
StatsUtsk. har tillstyrkt ett anslag af 60,000 r:dr, på grund af det motiv, att rubbning uti contracter med enskilda personer kunde blifva följden deraf, att detta anslag icke beviljades.
Då nu StatsUlsk:s förslag blifvit af R.
St:s förstärkta StatsUtsk. underkändf, så är det tydligt, att StatsUtsk:s motiver icke kunna användas för ett beslut, som är stridande emot det, för hvilket de blifvit begagnade; och Frih.
Cederström har således riktigt anmärkt, att premisser och conclusionen stå i strid med hvarandra.
Jag får derföre förnya min anhållan om återremiss eller ock begära att R. o. Ad. ville besluta, alt motivet utgår, och att R.
St. blott i und. gifva K.
M. deras beslut i ämnet tillkänna.