Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som jag genom en laNgwarig sjukdom warit hindrad att deltaga uti Fullmägtiges Riksgäld, Contoirets göromål, samt derunder säledes icke kunnat taga del uti de ä Högloft.
Slats.UtftkoltetS anmärkningar as Full, »nägtige afgisne förklaringar, anhäller jag ödmjukast om Högloft Ridderskapet och Adelns gunstiga tillstånd, att i korthet sä andraga hwad jag tror kill mitt rättfärdigande 3-2 Den 7 December. kan tjena.
Utan att inga uti genswar pä den mörka mål» ning af Förwaltniugen, som jag endast nllskrifwer författarens kända qualiteter, will jag blott uptaga och beswara facla. ^ i:o pag 17 onmärkeö "Att Fullmagtige lämnat "anstånd meden del afutrovssummornes (fördel "försälde jerner) inbetalande; och att delta ämne "fran Protocollct kommit att uteslutas.''
Det tvär icke mer än en köpare som bägärde seck FullmägtigeS anstånd, hwilket han endast för qefär en fjerdedel as summan för en längre tid mo^ syradubbel säkerhet begagnade; Den andre köparen^, de utan lamnadt anstånd öfwer tiden med utlöse,, jernet och behandlades wid inbetalningen ester Auktions Författningarne; Det kan lätteligen hända akt da jggg handlingar komma till Protocollet, en mundtclig onmalan och derpå fattadr bestur undfaller Protocolljstcn; jag för min del hyste det förtroende till Kongl. Sekreteraren 8)llvan, som jag ofta sett för stn ege», säkerhet, da handlingar ur Jernkistan Uttagas, stä och dictera för Notarien, att han äswen för ContoiretS säkerhet skulle tillse att ett hypotheque, som ha» emottog att i kistan sörwara, äswen blef i Protocollet intagit; för öfrigt är alt jernet till sullo bekaldr och Con« toiret har fäkt räntan för ansiandstide,,. 2:0 pag. ZZ "Alt Leipziger lmM och Wismar "ske pantskillingen söranfedt till ett nytt och "aldeles sörändradt hushållnings systeme."
Denna tanka är ej med förhållandet enlig.
Detze summor, som uti Januaijj 1324 siodo i Con, roirets Catza, wörö nödwändige att hälla i beredskap för inlösen af CouksirctS pä mer än go gr förfallne, men Den 7 December.
Z73 men obelatde Bancomynts obligationer, och kunde derföre ej lill Utlaningar anwändas.
Det war först i April manad 1825, dä Contoiret genom en större in» wepling af Bancomynt emot Creditsedlar, påtänkte arr göra denna salunda tillkomne fond, bwilken först sedan Banque» realiserat de atagne iZ millioner bords till Creditsedlarneö ater inlösande anwändas, för Cou» roiret fruktbar. z:o Dlo pag.
"Att Fullmägtige först den i2:te Ja, "nuarii 1824 bestutit att räntan ä ContoiretS "obligationer skulle godtgöra» utöswcr förfal, "lotiden, med wilkor as CapitaletS omsatt"ning, och n dagar derefter bewiljat anki'ciperad inlösen af ContoiretS obligationer, "hwilka först efter 8 är wörö försallne.''
Elloswa dygn wörö dä tillräcklige för att pröf, wa eifecten af Fullmägtiges första besiut, hwilket grundade sig äter pä orillräkligheten af ContoiretS Banco myntS fond, om alla försallne och förfallande obliga, tioner fikolat inlösas.
Sedan Fullmägtige insett att nästan ingen uttog sine capiraler, och i samma manad sätt Wismarske Pantfkillingen 700,000 R:dr kunde jag för min del icke cmotstä min naturliga böjelse alt betala, och sörwandlingen af 8 ars förfallotid till 10 hwarä Reverserne för Witzmarfke Panlfkilliiigen wm ro stalde, torde knapc behöfwa förklaras. väg. 34.
"Att Fullmägtige sedan den 23 ' Julii 1324, dä Contoiret tillstöts för lans "emottagande, efter särskilde anmälanden til, ''lätit insättningar i Bancomynt och derigenom belastat Coiuoirek med ränta."
Om Z74 Den 7 December.
Stats-Nlsdotter behagat pä något ställe Uti Dest till Riksens Högloft.
Ständer afgisnc berättelse, upgifwa den ungefärliga summa af bespardc och indragne imretzen, som genom FullmägtigcS widtagne utläningar kommit Contoiret till godo, sä hade någon uplysning rörande denna anmärkning deraf knur nar hämtas.
Enligt räkenskaperne och de tryckte exrracten derutur, utgjorde defte inrereften till 1823 ars stut öfwer 2O0,OO2 N:dr Specie.
Hemliga Utftkottet wid 1300 ars Riksdag hyste icke den stränga grundsattS, alt Co>»oiret aldrig borde tjena någon annan än sig fjelsi, dä
Det tillät wcxelbyten wid serMlde omständigheter emot full säkerhet.
Jag för min del ffulle wiftt icke medgiswit penningars emottagande, som graverade Contoiret med ränka, om jag ej sett den utwägen all genom samma penningars förräntande emot fullkomlig säkerhet under den tid Contoiret af dem ej war i,behof, mvtwerka denna gradation; jag trodde att det möjligen en tid kunde komma, dä de kil! utländsk gälds betalande kunde efter gure mänaders upsägning begagnas, hwaremot ContoiretS betalnings förbindelser ätminstone för Hennes Maj:c Enke-Drottningens Capitaler, som gltid i Contoiret warit förräntade, wörö stälde pä ro är, §:o pag. gg "Att ej något formeligt bestut fin"nes wara widtagit (angående utlänningar) "och att nägon kungörelse i Tidningar»- till "Lanesökandes underrättelse icke blifwik uk"färdad.
Jullmägtige, fom sf uif för ContoiretS basta in« Den 7 December. Z75 ingeck uti Utlånings anstalten (hmilken medfört bade »nöda och answar) i den mohn inwexlingen af Bancoinynr emot Crcdit-sedlar dertill gaf anledning, kunde icke fatta något generel! beslut i denna sak för framtiden, utan ansägs för tillrackelist att »vid hwarje län endast pröfwa säkerheten/ 180Z ock) 1807 arens Herrar Revisorer harma icke klandrat detta utlånings företag, twärtom hafma de senaste Herrar Revisorer funnit att det säsom nyttigt kunde tillätas; alla Fullmägkige i detta ämne gjorde föreskrifter äro till pricka esrerkomne; någon anonce uti Tidningarne on Län af Riksgälds-Contoiret sann Fullmägtige icke lämpelig, hälst da, om jernuphandlingen arén 1798 och 1799 icke eller någon kungörelse till Allmänheten utfärdades, och hwaröswer Högloft.
Hemliga Utlkottet wid 1800 ärs
Riksdag ej suunil anledning göra någon anmärkning. 6:0 pag. 4Z "Alt ej nägon särskild offentclig "eller af Herrar Fullmägtige authoriserad an"tekning öfwer länen bliswit förd, och att en s "Ledamots antekning osmer länen icke är nä» "gon gällande eller auchenkique handling."
Denna anmärkning är för mig pä en gäng bade förmanande och sniäreande.
Förwänande i det afseende!, art Högloft. Slars-Utskottet as Kongl. Secreterare» 8/Ivan sä längt blifwit fördt frän rätta sanningen och förhållandet.
Smärtande ater, att jag skulle mara sa litet känd för ordning och nit i htvad »nig äligger, art nägon af Högloft. Stats-Utskottets Ledamöter kunnat tro, att en sadan oordning under min styrelse more möjlig.
Längt före min tid i Riksgälds» Lomoirek/ har Secreterare» derstädes fört en antek - 376
Dcn 7 December. ning öfwer alla de handlingar, som förtvarades uki Fulimägtiges jernkista, hwarcill han jämte en Full» mägklg, altid haft nycklarne; denna anteknjng söres af Kongs.
Secreterare» 8z?Ivgn annu i denna dag, och har altid warit anftdt som eit aukhenriquet docu, menk, som blifwit följdt wid alla ffedde inventeringar as Catza kistans handlingar; wid hwarje läns bewil» jande har jag först lämnat
Secreteraren länehandlingarne tils smekning och specification uti samma Lista, förr än de kommit till Prokocollet, att deruti äfwen specificeras.
Mina egna antekningar öfwer länen, har jag hällit för att med mera lätthet kunna öswerse alt.
Hwad offenteligheten af Secretecarens anrckningar angar, sa har alla Fullmäglige den kunnat gransta om de sadanl ästundat, och någon större offemlighcr har wäl icke p^ak sig. 7!p pag. 4g.
"Att as Länehandlingarne kan en» ^'dast utrönas hwilka län äro utestäende, samt ''bestgffenheten af hypotheken för detze län, "men icke kun underrältelfe der erhällaS om 'de grunder, hwilka wid länens bewiljande "blifwtt söljde."
Jag kai, ej finna hwad af de qwarwarande Länehandlingarne mera uplysning kan östas; af Se, ireterarenS aurhentiqne antekningar öfwer
Länen jämförde med Räkenstapcrne i Boksturs.Contoiret, kanin» hämtas om nägre obetaldte
Län stulle finnas, för hwilka icke Länehandlingarne kunde upwllas.
Grunderne, som wid Läns bewiljande blifwit följde innefattas en» dast uti hypoth-qu-tö bestaffenhct, hwarpä säkerheten sig stöder, och detta är anteknadt i Prokocollet, fä wäl som i Secrelerarens lista. 8:° Den 7 December. 377 8:0 pag. 44.
"Att upsägning as Län bordt sta "i Prorocollek."
Upsägning af Län har blifwit resolverad emel* lan Fullmäglige ulan Secreterarenö och Notariens biträde, utur det ffal, alt alla npsägningar af större
Län i allmänhet icke stärker men wäl kan söriwaga Länkagarens Credit, som under upsagningötiden genom flere Creditorers kras, i anledning af den gjorde upsägningen möjligen kan förswagas; men dä lag!'ökning för Län bliswil resolverad, har sädant den i Protocnllet allid blifwit intagit. 9:0 pag. 46.
''Akt Eontoirct ätnöjts med z 'procents ränta af Disconterne och att Full"mägtige bordt yrka den ränta, som af mildre läntagare i Riksgälds-Contoirel bliswil ''erlagd, samt pag. 47.
"Att da
Disconterne sökt Län kunde "Contoiret föreskriswa wilkoren."
Disconterne haswa ömsom öfwerflöd af ivennin, gar och ömsom brist, eller ock äro de i jamwigt, hwarmed jag menar, att de hafwa Z procents länet i Bananen orördt, när sa händer att de i sista fallet fä penningar mot z procent nödgas de för att ej bljiwa lidande utwidga sina utläningar, som wanlieen ske pä 6 mänader; när nu inlösen as deras Z procents obliaalioner forceras innan de utgifne länen i samma mohn kunna indragas, upkommer penninge brist, dä 5 procents ränta kan af dem erhällas.
Contoirel har alt som conjuncturen för Disconterne warit, sätt än Z och än z procent, sä att ingen, försummelse att i agtta, Z78 Den 7 December. agtkaga ConkoiretS bästa kan härutinnan Fullmägtigs med skäl förewilas.
Mt nägra Lane sökande, som haft säkra hypocheker och erbudit A procents ränta, icke kunnat af Contoiret förnöjas, hwilket Herrar
Fullmäktige uti dest förklaring skall anfört, är för mig en aldeles okäno sak. rv pag. 49 och ''Att Contoiret sedan den "i Nowember 1808 til! den I September "1829 betalt ränta till Allmänna Brandförsäkrings Fonden io,6gZ R:dr. azff. christ.
"Specie.
Jag säg med grämelse i flere är, att Contoiret mäste till Allmänna Brandförsäkrings Werter ärligen Utbetala en större summa för penningar, som Contoi» rek hwarken kunde eller bsrde begagna.
Contoiret kunde ef, ty det hade wida större summa än Brandförsäkringsfonden stående uti Vanguen utan ränta; men om Contoiret än kunnat anmanda den, hade sädant med bibehållande as ContoiretS Credit, efter min tanka ej bordt stke; Brandförsäkrings
Directionen har alkid ägt ken rättigheten, att uttaga utan upsägning större eller mindre summor as dest fond.
Den största summan är således hela fondens belopp; hwilken som med ömhet will wärda sin credit, disponerar i dag den summa, som i morgon möjeligen kan honom affordras?
Pä desta skäl ausag jag BrandsörsäkcingSfonden wara för Riksgälds-Contoiret cn börda, fonr icke i uägon synpunkt medförde minsta fördel; Men dä Riksens Höglofl, Ständers Hemliga Utffott wik 1792 och iZoo ärs Riksdagar, och alla deremellan närande Revisioner lämnat delta utan ätal, sä trodde jag ätt
Fulimägtige minst hade anledning att söka uvhäf waru - Den 7 December Z79 wander af denna för Conroiret stkadcliga förbindelse med Allmänna Brandförsäkrings-Werket.
Ett tillfälle nvpade sig ar 1807 dä delägarns i hela Riket 6 mannder förut moro kallade till öswerläggning om flere nödige förändringar uti Brandförsäkrings-Reglementet.
Sorn Revisor af Werkst för delägarne, märkte jag srägan om Fondens förräntande emot intekning i Brandsörsäkrade Fastigheter i Städer ost) a Lander, hwilker dock icke kunde ske, sä wida sadane utlaningar med upsägningstid nödwändigc borde förenas.
Uti sammanträde emellan Revisorerne och Directionen blef dock af Pluraliteten beflutit att inhämta Fnll nägtigeS i Riksgälds Contoiret yttrande om BrandsörsäkringsWerket kunde i händelse af behof, sedan fonden more pä ofwanförmäldte sätt emot imrkningar utlänr, bekomma län emot dest revers och hypotheker af Lantagarnes inteknade obligationer.
Som Fullmägtig i Riksgälds Contoiret ansäg jag detta förslag åtminstone ledande till lindring uti ContoiretS räntebetalningar för sä stor del, som Brandförsäkrings-Werkct lid ester annan kunde utlåna, men att dä göra förbehåll om fondens Uttagande inom wist tid efter gjord upsägning, eller afsäga Contoiret emottagandct af Brandförsäkrings medlen, har warit alt genast öfwerändakasta hela förslaget.
Fullmägkige gjorde likwäl del förbehåll att af hypothequer icke binda sig wid lika summa, som den Brandförsäkrings
Directionen äskade, utan förbehöll sig en större, om Fullmägkige för ContoiretS säkerhet funno sädant nödwändigt.
Uti ContoiretS dä warande förmänliga ställning hyste jag med de öfrige Fullmägkige det förmätna hopp, att kunna uplefwa den tidepunkc dä ContoiretS gäld Dore betald; Fnllmägtiges största önffan war altsa, Den 7 December. att ej försumma något tillfälle, hwarigenom Conkoirets utgifter j någon betydelig mohn kunde minffas; med omsorg och en noga eftersyn, sä inom som utom Weckel söka förekomma förluster, och i de delar af upbörden, som berodde af Conrrollen inom Riksgälds Contoiret ej något, som till Contoirelö bästa tjenade, blef försummadt.
Utan pretention hor jag endast welat gagna ett Werk, som jag under Revisionerne före är iZoo sett fa illa misthandladt, och om jag emot min wilja i nägon ting gjort mitztag, har mitt upsat dock warit rent, hwilket ocksä gifwit mig lugn i motgången.
Stockholm dcn 22 Nowember 1809. 6. VV. Stråle.
Friherre Kurck, Knur.
Författaren till dctza anmärkningar, Herr Commerce, Räder Stråle, prtrar bland annat akt han är förwänad deröfwer, att S'ats-UtEottet till den grad lätit missleda sig.
Jag är icke förwänad, men deremot högeligen förundrad , att Herr Commerce, Räder witz de flere tillfällen, dä Stars-Utfforret inlordrar Herrar Fullmägtiges yttrande och förklaring öfwer alla desia punkter, att han icke da nyttjade samma medel, för att lämna Stars-Utskottet en äskad uplysning.
Jag är sa mycket mer förundrad deröfwer, svin han förmodligen dä, lika sä wäl som nu, lärer baft dem i sitt förräd bewarade, änskönt han icke funnit för godt, akt upgifwa och med, dela dem i förwäg.
Anledningen eller orsaken härtill will jag icke undersöka.
Mcn likwäl hade det warit önskelig!, om Herr Commerce-Rådet welat betrakta saken frän en annan synpunkt.
Nä - Den 7 December.
Någon hördes anmäla akt Herr 8rrZIe af sjukdom warit hindrad att dä asgifwa Vesta anmärkningar.
Kurck inwände:
Det hade dä som nu kunnat stke ffrifteligen.
Mycken tid och mänga ventilationer och flere ark papper hade tä kunnat wara besparade, och Högloft. Ridderskap.'! och A^cln hade för det närwarande siuvpit afhöra en mängd ledsamma och widlöstiga detaillec i en sak, som ända knappast lärer kunna redas eller stutas kill allas nöje och tillfredsställelse.
Herr Lbire.n § ra na r, Larl anförde skristelu gen till Protokollet följande:
Isrän Riksdagens början har jag ofta afhört olika bedömande om Fullmagtiges uki Riksens Ständers Riksgälds Contoir behandling, rörande de till Krigeiö utförande, sörskutne summor, och ehmumäl Fullmägtige till Riksens Högloft.
Ständer asgismit en su!l« ständig berättelse om Riksgälds - ComoirctS styrelse sedan 18OO ars Riksdag, har jag trott mig böra för den lid af ^6 mänader (eller frän mitt inteäde till den dag dä nämnde Berättelse inlämnades) inför detta wördade Riks.Stand upge de std,- hwarpa mitt enskildte deltagande och mine beslut warit grundade, och da nu Högloft.
Stats > Utssot-crs berättelse bliswir upläst, utber jag mig Högloft.
Ridderffapet och A« delns gunstbenägna tillstånd, att lill Protocollek sä anföra följande: §82 Den Decembck.
Da f. d. Konungen, förledik är i Martil' mänab kallade Fullmäktige arr kulör Sig pä Kong!.
Slotte! inställa, gjorde
Han ost följande propositionnämligen; Att som Riket more as z:ne niäqriga Fiender anfallit och Riksens Ständer »vid iMoars Riksdag genom gistvik Credikiv lämnat kill Konungens Disposition, att wid Fiendleligk ansa!! utur Banquen lyfta En Million R:d wilie Konungen nu till Rikets förswar
Sig deraf begaana; men att om nämnde Summa pä en gäng ntbetaldes, kunde möjeligen Banguens credit bli lidande och orsaka Coursens stigande, i sölje hwaraf Kolningen förefloq, akt Riksgälds-Contoiret kunde förskjuta summan emot Banguens garaukie och g procents ränta, hwilket med dcsta wilkore antagande blef af Fullmägkige bewiljadr, med sä mycket mera gällande skäl, som coursens stigande kunde bäde för Riker och Riks, gälds.
Conkoiret hafwa bctydeliga följder; Sedermera kar denna förskjutna Summa biiswit till Riksgälds-» Contoiret äterbetald.
Uti päföljande
Maji mänad, sedan en allmän Krigsgärd war päbuden öfwer hela Riket äskade för detta Konungen ä nyo ett förskott af En Million, som skulle af den inflytande Krigsgärden äterbetalas , hwarom Landshöfdingarue skulle undsä befallning, och att de frän denne gärds betalande influme medel skulle direkte till Riksgälds-Contoiret aslämnas, och som Riket för fiendens härjning war i fara, samt all correspondence och betalning til!
Rikets utländske Creditorer i Genua, Holland, Lybeck och Antwerpen inhiberad, sä samtyckte Fullmägtige til! detta förskott, hwilket äfwen i det närs waste blifwit atcrbctaldk, ehuruwäl det leswererade krigsgärdsjerriLt i beräkningen rist nägvt wist försäljnings, pris icke kan bestänmras, och den delen af Krigsgärden som inn§«
Den 7 December. Z83 jm,estar i Landet, ester af Landshöfdingarn?
j nödenZ stund bliswir tillgripen ännu icke kunncn inflyta.
Akt Fullmägrige icke sjelsms erbudit stg, ester med liknöjdhet ester förhastande eller af hwad impres, ston som hälst, samtyckt'till f. d. Konungens gjorde fö. reställningar, om erhällandet af de öfrige pennings för» skotten derom wittna ej mindre Dest till Fnllmägtige ankomne och uti rörande ordalag författade skrifweijer, än wäre swar och Prolocostcr.
Endast Rik tS iräkade nöd och wada har grundat
Fullmägnges bifall
Mi en tidrpunkt, dä den tappre och härdige Finska 2lrmeen, oaktadt hunger, yakenhet, omanlig winter, under go mils marche genom osantelige snödri^wor banade sig wäg, och sa till sägandes i en beständig Bataille, drabbade mot en wida öfwerlägsen fiende, da Franske och Norrske inbrottet stundeligen befarades, da Landshöfdingarne hwarje postdag förnyade deras klagan öfwer Armöens nöd och sjukdom, och att de oaktadt bäde Konungens och Riksens Ständers gifne farmer och föreskrifter, nödgades för ArmäcnS fräls, ning tillgripa Riksgälds-Conto,rets Fonder och den influtna Krigögärdcn, dä Hufwudstaden i hast sörwandlades, sa till fägandeö uti ett enda sjukhus och dödens ros dageligen i flere weckors tid i hopar passerade wär asyn, ej allenast af RikctS blomstrande ynglingar, man äswen af flere Stadens innewanare, som genom smittans härjande blifwit borrtrrckte, och dä Konungens och Nationens nödrop dageligen ökades, och fiendens öfwergäng frän Äland dageligen förwänladeö, srägar jag hwar tänkande
Man med menjkliga känflor och wärml nit för Fäderneslandet, om, dä sädane olycklige upträden iilträffa, han ej som Fnstmägtige och Landshöfdingarne i älffillige orter gjort, Z84 Den 7 December. fokt al k bispringa ett kärt Fosterland; Ett sädank twekande kunde ej upstä hos den niäst känslolöst penningedyrkaren, icke cn gäng hos sjclfwe Egoisten.
Fullmägtiges betryckte och brydsamma belägenhet ökades ännu mera dä de estersiirnade följderne as ett nekande kill den begärde penninge undsättningen, om icke en förebråelse hade kunnat göras ost af hwar Swensk tänkande
Man, att hafwa wallal Rikets och Armeens undergång, dä wi likwäl ägde i märt för, tvär penningesummor, som icke kunde begagnas, och dä härtill kommer ett allmänt mitznöje, hwaraf utgången ej kunde förutses, hade cn sädan sörewitelst kunnat wara lika sä wädelig och möjlig, som swar att beswara, i synnerhet som allmänna opinionen nästan altid dömer efter urgängen.
Dä walet skulle göras
Uti ett sä wädljgt utseende, som bewists af Regeringens för, sorg att genom bewakning skydda bäde Banque och Riksgälds» Contoiret trodde Fullmägtige de begärde
Lä» nen ej med gällande skäl kunna nekas, hälst Riketö och Riksgälds» ContoiretS samsäldte biständ moro sä nära förenade och inga län eller betungande Jättesten, hwar» ken af ur, eller inländsk man blefwo gjorve.
Jag har warit närwarande dä delta wördade Riks-Ständ eldadt as Medborgerligt nit wid Riksdagens början med acklamation bifallit stora summors Utbetalande till ArmLens behof, likwäl i en tidepunkt, dä alla ryssamme upträden wörö till ända; Stilleständ war flutadt med fienderne, och dödens raseri i Hus» wudstaden uphördr, med ett ord da all bädade en gla, dare utsigt.
Om Riksens Ständer warit samlade dä eländet war som störst, hade De wäl wid denna åsyn warit mindre Pmriotijkt sinnade?
Dä nu Fullmägtige Den 7 December?.
Z3Z bade i principe och utöfning tänkt lika med sine Respccrivc Principaler, smickrar jag mig med det glada hopp, alt mitt deltagande sä mycket mindre mä ogillas, som hwarken Riksens Ständers instruktion kunnat förutsätta,, eller någor menskligt förnuft förutse en sä wäd» lig Rikets ställning och ingen Lag finns, som ej af ett rverkclig allmän nöd öfwerträdes.
— Inför detta wör» dave Rrks-Stand har jag wägat framföra och ädagalägga de i mitt omdöme gällande ffäl till min enskilde behandling, ej säsom ursäkt för ett begängit fel, mitt kända nitiska tänkesätt gör mig ingen förebräelse, men som Fullmägrig är jag redogörelse skyldig, Ridderskapet och Adeltt äger domsrättighcten.
Det skulle innerligen gräma mig om, ehuru fullkomligen öfwertygad om mitt nitiske förhållande, min åtgärd kan ädraga sig detta mördade Riks-Ständs ogillande, dä jag likwäl trott mig derigenom föröka dek förtroende med hwilka jag sä läng tid warit hedrad, och hwaraf jag bade som Utskotts Ledamot, Elektor, Revisor och nu en korrt tid som Fullmägtig njutit smickrande wedermälen, och dä jag wid flere ledsamma och brydsamma uplräden, aldrig i mine principer warit »vacklande, mindre ombytlig, eller af egennytta och ärelystnad förförd, och det Allmännas wälgäng warit mitt werkeliga föremäl.
I all ödmjukhet bör jag an» föra detta, ej säsom ett beröm dä det är Min owilkor, liga skyldighet, utan för att nämna Mitt enformiga - tänkesätt med delta mördade Riks-Ständ, hwarö efter» döme warit mitt ögnamärke, och bwars owäldige och fördomsfria omdöme jag i all ödmjukhet säsom Fullmägkig underställer min i Riksgaldö»Contoiret hafde befattning.
Med Fjerde Bandet 25, Z86 Dm 7 December.
Ridderstapet och Adelns gunst» benägna tillstånd, anhäller jag ödmjukast att fä delta mitt Memorial til!
Trycket befordrad.
Herr carleton, Lävarä upläste ett Dietamen sa lydande : T'll Prokocollct
Med bekymmer bryter jaq den tystnad, som sak» nåd taleaäfwa bjuder mig behälla, men dä Högloft.
Stats Ulskottet, uki sitt afgifne betänkande öfwer För» walmingen af Riksens Ständers Riksgälds - Comoic sedan senaste Riksdag, behagat göra Åtskilliga anmärkningar , nödgas jag till personligt förlwar anföra. det jag är i8c>O emotkoq förtroendet att wara Fnllmägtig i detta Contoir och stutade mitt Fullmägtigskap wiv 18O7 ars Revision.
Inom detta bröst bär jag, mine Herrar! ett o» jäfwigl wittus, att jag sä, som det egnar en redlig och nitisk man sökt fullgöra de pligter mi- älegak.
Com» Missionen har ganska osta warit brydsam, swäriqheterne blefwo dock lyckligen öswerwundne.
Nu äterstar att wördsamr fästa Högloft.
Ridoerskapet och Adelns owäldiga upmärksamhet rä det misitaa, som antingen Herrar Revisorer eller St as-Utskottet begätt, dä de förre
Uti deras tift Allmänheten utgifne Revisions berättelser sagt; Att Fullmäguge lill alla delar swarat emot Riesens Ständers dem lämnede wigtiga förtroen» de.
Stats-Uljkoitct funnit åtskilligt klanderwärdt.
För mitt begrepp framställer sig denna enkla fräga; Hwilka af detza Herrar har med mästa tid och urffilltting ägt Mjälle bedöma Fullmägtiges 6y.
Den 7 December. 387 telse?
Af Högloft.
Stats» Utskottets Betänkande sinnes alt Utskottet ej hast tillräcklig tid att genomgå Proco» roller och handlingar, da deremot Herrar Revisorer, som wörö 30 tift antalet, hwartannat är i .zme mä» nader troligen werkställt den noggrannaste granskning.
Jag wägar ej decidera.
— Uti en emellan Herrar