Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag yttrade den anhållan, att förslaget orri DistrictMagaziner måtte blott permissive bifallas, var det derföre, att jag trodde, att det ej blott borde bero af innevånarnes önskan, om sådane Magaziner skulle inrättas, utan äfven af Konun. gen, om han finner dem lämpelige.
Det anslag af 60,000 tunnor, som Utskotten föreslagit, är så inskränkt, att det bör anses såsom ett verkligt undsättningsmedel, ej såsom något medel för hvarje behöfvande inom provinsen.
Följakteligen trodde jag, att det blott var ämnadt för de egenteligen behöfvande, som ej annars kunna få säd, och ej för de förmögnare, som kunna skaffa sig den sjeifve.
Derföre fruktade jag, att DistrictMagazinen i det fallet kunde leda till missbruk, och trodde fördenskull ej en bestämd föreskrift böra stadgas, att man inom ett år skulle Den »4 Del ober /, rn, S87 hafva afgjort detta ämne.
Jag trodde, att terminen af ett år alltför väl kunde i allmänhet stadgas, men att till Kongl.
Maj:t borde öfverlemnäs att pröfva, i hvad man åtgärden vidare kunde utsträckas, ty när anslaget är gifvet, är det ej onyttigt, att igenom ett sådant uppdrag ta^ ga en medelväg, sorn kan vara nödig.
Följakteligen var min anmärkning ej gjord derföre, att jag ej sett, att det beror på Länens innevånare, att ingå uti inrättningen eller ej; men derföre, att jag trodde prasscriptionstiden kunna förändras.
^Att förvaltningskostnaderne genom detta sätt komma att förminskas, vill jag förmoda; men man bör gå varsamt tillväga, i anseende till missbruken.
Då jag förut varit af den mening, alt i detta ämne så väl producentens som consumentens nytta bättre beredes derigenom, att man öfver. lemnar saken ål enskilt åtgärd, än derigenom att man med en vidsträckt Magazins-inrättning vill styra Spanmåls-handeln , så tillstår jag, att af allt hvad jag hort , har ej denna mening kunnat förändras , såsom grundad på långlig erfa-1 renhet.
Likväl får jag säga , att förhållandet är något olika i Sverige, som kan delas i tvenne delar, den södra och den norra.
Deri södra de^ len ligger nedanföre Mälaren , Hjelmaren oell Wenern.
Denna del är i den belägenhet , att den kan helt oeh hållit öfverlemnas åt den enskylla omvårdnaden.
Jag är öfvertygad, att med den tillväxande industrien, lättade transporter och det ökade åkerbruket »kall der ingen brist 288
Den 24 O ti ober f. m. uppsta.
Till denna del ville jag till och med räkna äfven Wermland, då hela dess södra kust är tillgänglig för segelfart, och då provincen har flera djupa inskärningar genom vattendrag , såsom Claraelfven , Norselfven, Fryken m. m. , hvarigenom transporterna lättas.
I de nordliga provincerne är det ett annat förhållande.
Gerna erkänner jag att jag ej derom äger tillräcklig kän-» nedom , för att afgifva ett bestämdt yttrande, och då jsg öfverväger de personers anföranden, som derom hafva kännedom, ingår jag lätt på den tanka , att särskilte anstalter för dem erfordras.
Men i alla fall bor man ihågkomma , att principen skall vara en, ehuru den kan i utförningen modifieras.
Vi hafva i en lång tid utgått från den princip, att öfverlemna undsättningsanstalterne åt allmänna åtgärder.
Nu är det tid, att öfverlemna dem åt de enskilte, men en hastig öfvergång är farlig, och jag anser således Utskottens förslag vara ändamålsenligt.
Hvad DistrictMagaziner angar, så äro de ganska lämplige.
Derigenom lär hvar ort att känna sitt behof, och om det äfven skulle hända, att sorglöshet och nöd här och där uppstår, kan sådant icke verka på det hela.
Tillfälle är nu beredt för hvarje ort, att få hjelp, och den, sorn ej begagnar det, må tillskrifva sig sjelf skulden.
Men då ett visst spannmålsqvantum är bestämdt för de norra, och ett visst för de södra provincerne, kan jag ej finna, hvarföre detta qvantum ej må lemnäs till Styrelsens disposition.
Om det bestämda qvantum spannemål ej kan användas första året, hvarföre skall det ej öfverlemnas ät Styrelsen, T)en 24 Octobcr /. m. 23.0 reisen, af t disponera återstoden net påföljande äret, eMer åren derefter.
Det tyckes mig vara för hardt, att säga , att man inom äret skall hafva inhämtat och erkänt nyttan af inrättningen, och att om man ej afgör saken inom denna tid, har man förlorat sin rätt.
Deruti kan jag icke instämma, utan tror, att detta bör lemnäs öppet intill nästa Riksdag, och ma Styrelsen emedlertid efter omständigheterne använda spannemälen; går den till DistrictMagaziner, så,är det så mycket bättre.
Detta hindrar dock ej, att jag finner det vara orätt, att Styrelsen ingår uti någon vidare spannemålshandel, ty hvad handel sorn hälst, blifver skadlig förden enskilta, och omöjlig för Regeringen, när den drifves för det allmännas räkning.
Detta har erfarenheten visat bade här och i andra länder.
Jag kan derföre ej annat önska, än att Regeringen ej måtte befatta sig med någon handel, utan att den matte söka deri möjligen gir.aste väg att komma tillbaka.
Sist får jag nämna, att det synes mig, som de föreslagne föreskrifterne i denna punkt voro nog mycket detaillerade, och nog mycket bestämda för ett så vidsträckt land, som Sverige.
Jag får derföre föreslå, att, med bibehållande af punkten i öfrigt, stadgandet om ett års prsetcriptionstid för DistrictMagaciners anläggning må borttagas, samt förslaget om dessa Dis t rict Magaziner framställas mera såsom en önskan, och att Regeringen för öfrigt må få lämpa åtgärderne efter Iocalförhållanden.
Prut. IX Rand. aulra Afd, 19.
290 Den 24 October f. m. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus:
Det är denna punkt, hvarom det ofelbart är svårast för Ridderskapet och Adeln att bestämma sitt beslut, så att öfvergången till ett nytt systemo ej blir vådlig för en del af Ilandet.
Det är omöjligt, att här handla efter allmänna principer.
Här mäste man fästa afseende ej mindre å eli— matiska förhållanden, än å förr vidtagne oeconomiska åtgärder.
Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta mig att uppgifva, hurudant lörhållandet är för det närvarande i dessa norra provincer.
För de fyra öfra Länen utgör Upplagsspannemålen 28,500 tunnor, och invånarnes skuld går till 269,000 Riksdaler.
Om dessa penningar, hvilka, enligt Kongl. Majlts förordnande, få utgå i säd, förvandlas, göra de omkring 80,000 tunnor spannmål för en folkmängd af omkring *160,000 personers Tager man nu de öfriga Länen, Gefleborgs, Fahlu och Carlstads, dertill, der spannmalsbehofvet är obetydligt, och restantierne äfven obetydlige , så finnas inalles 36,000 tunnor spannmål i lager, och skulderne gå till 404,000 R.'dr, eller ett spannmålsCapital af omkring 120,000 tunnor.
Detta skall nu reduceras till 60,000 tunnor.
Dessa 60,000, fördelade på hela folkmängden, som utgör 180,000 personer, lemnar en så obetydlig tillgång, att dermed ej kan afses annan undsättning, än till frösäde.
Det vill säga, att, när den ölyckan inträffar, att säden fryser borrt, är afsigten ej att undsätta alla dem, som härigenom blifva lidande, utan endast att förebygga, det ett års missväxt ej måtte medföra missväxt för -2 eller 3 år.
Således är det blott på frosäden, sorn man gjort afseende.
Då Den 24 Octo ber J. m, hemställer jag, om det icke är i hög grad vådligt, att utsätta en prsescriptionstid af blott ett år för de nya anstalternas vidtagande, som komma att bero af folkets insigt och beslutsamhet.
Jag tror, att SockneMagaziner , HäradsMagaziner m. rn. kunna vara rätt bra, men jag är ock öfvertygad, att det blifver svårt, att få folket i allmänhet att deruti ingå.
En ort må vata aldrig så aflägsen, och aldrig så utsatt för frost, så finnes dock alltid folk, hvilkas vanliga grödor ärt> så stora , att de kunna aflåta något deraf, och hvilka derigenom föranledas att speculera på andras behof.
De större Possessionaterne skola motarbeta Inrättningen till och med i Jemtland.
Det är då egentligen blott de mindre och fattige Hemmansägarne, som kunna önska, att sådana inrättningar måtte blifva vidtagne, men de hafva minsta utväg att göra insättningar.
Således tror jag, att Ridderskapet och Adeln borde i denna punkt antaga det project, som Herr Noréus uti sin reservation framställt, att, då 60,000 tunnor af Magazinslnrättningens behållningar, som naturligtvis småningom böra omsättas till frösäd, lemnäs till Kongl. Majus disposition, att, efter Länens folkmängd, på lämpligaste sätt för, delas, så böra de tjena till grundläggande af DistrictMagaziner eller ock pä annat sått användas, som får ändamålet kan finnas tjenligt.
O rn Ridderskapet och Adeln stadnar i detta beslut, så kan i Jemtland, der vid Östersund ett Magazin finnes af 5ooo tunnor, detta blifva för orten användbart, hvilket åter blifver omöjligt, om det fördelas i mindre associationer.
Härup - 292
Ven a4 Orinder /. m'. på anhåller jag således om Herr Grefven» ocK iLandtMarskalkens proposition.
Herr Tham, TV olli'aili'.
Med Grefve von Platen instämmer jag fullkomligen deruti, att
Staten ej bör blanda sig i privates handel.
Jag tror ock, att det blifver omöjligt för Staten med. de penningetillgångar, Sverige äger, att bestämma sädens pris.
Detta kan endast ske genom alla möjliga friheter i den inländska handeln, och derigenom, att exporten upphjelpes.
Hvad den nu förevarande 3:dje punkten beträffar, sa an»er jag, att praescriptionstiden är för korrt, och instämmer med dem, som yrkat, att den måtte förlänga*.
Grefve von Schwerin har rigtigt uppfattat de hinder, som vid verkställigheten lunna uppstå.
Skulle tiden inskränkas till ett år, och säden derefter ovilkorligen försäljas, så skulle denna anstalt, långt ifrån att gagna, blott göra den skada, att genom ett gifvet försäljande spannmålsprisen åter nedsattes, och de provinser, ifrån hvilka nödhjelpen undanrycktes, ledo skada.
Jag tror deremot, att Regeringen icke bör blanda sig i styrelsen af de DistrictMagaziner, som i Provinserne blifva inrättade.
Den hittills varande Magazinslnrättningen har fått gifna föreskrifter, huru den vid svåra år borde köpa af den, som ej hade att sälja, och sälja till den, sorn ej hade att köpa för.
Följden har varit den, att säden blifvit qvar, sedan anstalten likväl alltid skadat, ty allt möjligt förmynderskap i sådana småsaker måste alltid skad*.
Jag tror, att det bör blifva orternes egen omsorg, och de styrelsers, sojn de utse, att si föranstalta, att ej de Den 24 October J„ m. sgj iförmögnare äta upp de fattige; men det är ett stort misstag ait derföre utesluta de förrnögne , ty de blifva då sjelfve tiggare.
Allt detta bör baro på Directionerne sjelfve utan några föresk rifter.
Hvad åter beträffar, huru säden skall användas, i händelse provinserne ej skulle vilja ingi på att émottaga den, så instämmer jag med dem, som yrka, att Regeringen måtte få disponera den, och småningom försälja den mot ett pris, som ej sätter Landtmannen i förlägenhet.
Det är äfven nödvändigt att spara något, och ej sälja borrt allt, ty det kan väl hända, att en del invånare ej fattar nyttan af Inrättningen, men sedermera kan blifva i behof af undsättningshjelp.
Dessa 60,000 tunnor äro ej mera, än att de bö; ra blifva oförryckte för de norra iiänen, äfven om de ej vilja ingå i Utskottens förslag.
Derföre finner jag, att det bör blifva Regeringen öppet, att till visse provinser disponera denna säd.
Omsättningen deraf bör ej blifva omöjlig.
Hufvudfrågan synes vara om den satts erkännes, att den Spannmål som blifver öfver, sedan DistrictMagazinerne äro fonderade , skall blifva qvar , och öfverlemnas till Styrelsen intill nästa Riksdag, eller förvandlas till penningar, för att dermed betala MagazinsInrättningens skuld till Banken.
Jag har ej funnit annat, än att alla erkänt rigtigheten af Di— strictMagaziner.
Jag har väl hört invändas de olika interessen j som inom Socknarne skulle äga rum; men då det egentligen är för de Norra ProJ vincerne , der få större Possessionaten finnas, görn desse
DistrictMagajsiner äro i fråga, så kan Den 2 4 Oclober f. ml 'jag ej tro, att dessas interesse si skulle strida e3 mot Allmänhetens, att de önskade resultaten ej skulle kunna tillvägabringa».
Jag bör således endast yttra mig om det, som här utgör största tvifvelsmålet.
Jag tror det vara nödvändigt , att genom vart beslut nu betaga Styrelsen all disposition af den säd som blifver öfver, sedan DistrictMagazinen blifvit fonderade, eljest kunna dessa Magaziner ej hafva framgång; ty oaktadt jag tänker mig styrelsen sådan, som roan alltid bör tänka sig den , nemligen utan allt interesse , skall likväl dess underordnade auctoriteters interesse inverka på den, Jag har hört framställas, äfven i våra dagar, huru styrelsen skall vara landsfaderlig, och en fäderne-myndighet.
Detta origtiga, samt för vår tid och upplysning opassande, system verkar ännu mera på de små samhällen, der hvar och en Embetsman, om han ej får kalla sig fader, åtminstone vill göra sig till Förmyndare.
Derföre bör man säga, att man anslår fond till DistrictMagaziner i de orter, der sådana inrättas, men ej på annat sätt hjelper de öfrige.
Om ej detta beslut nu fattas, så skola vi i de Norra Provincerne kanske allt framgent se FänsMagaziner, i stället för DistrictMagaziner, oaktadt dessa Provincer säkerligen äro bäst tjente med de sednare, hvarigenom deras tid och kraftödande transporter upphöra emellan fjellen och hafvet 30, 40 mil för att bereda Spannmålen.
Den bör således finnas i DistrictMagazinen,' och när de en gång hafva dem, så måtte de sedan genom omtanka och hushållning vara tryggade.
Derföre afstyrker jag all dispositions-rätt åt styrelsen af denna Spannmål, Hvad Praescrip* Den 24 Oclober f, mi tions-tiden angar, så torde den vara för kort J men det kan lätt hjelpas, och den kunde utsträckas till 2 år, så att man får se, om hvar och en ingår på förslaget.
Detta anser jag såsom den enda modification af saken, som bör äga rum , emedan jag ej föreställer mig att en så vidsträckt prtescriptions-tid som till nästa Riksdag, kan vara gagnelig.
Samma debatter skulle då uppkomma, och inrättningen vore då ej begrafven, hvil^ ket jag anser vara vigtigt, att det sker i dag.
Hvad åter angår den beräkning, som Grefve von Schwerin gjort om de Norra Orterne, hvilka han bättre känner än jag, så får jag fästa uppmärksamheten deruppå, att han ställt upp sin beräkning på den grunden, att skulden skulle betalas i säd.
Detta var ej meningen när Spannmålen försträcktes, ty den skulle betalas uti penningar eller Ortens produeter , och säd måtte ej kunna göra ett af de Norra Orternas hufvud partier:
Då kan ej calculen ställas sä, att der finnes 120,000 tunnors capital, utan förhållandet är det att der finnas 1 20,000 tunnor, som i penningar skola ersättas och då är calculen helt annorlunda.
Hvad .Lag-' man Noréi yttrande beträffar, så går det ut pl att bibehålla ett lager af 100,000 tunnor , och det är detsamma som en ny Magazins-inrättning.
Jag anhåller således om proposition till bifall på denna punkt, blott med den förändring, att pras-; 8criptions-tiden förlänges till a år.
Jag är till det mesta förekommen af den sista Talaren, och anhåller endast att få tillägga något.
Man har yttrat betänkligheter mot den af Utskotten föreslagne tid af ett år, såsom för korrt , emedan man icke i Deri <i 4 O‘Laber f in. de Norra provincerne skulle vars ense om nyttan af inrättningen , och man har således ansett en längre tid böra bestämmas.
Om man hade tagit en noggrann kännedom af förslaget, och ds billiga villkor, på hvilka Riksens Ständer erbjuda Spanmåien till DisfrictMagazinen, så tror jag att farhågan skulle vara håfven.
Då man lem nar säd, för att deraf formera Magaziner, utan ränta och blott med en tiondedels afbetalning om året, så matte hvar och en inse lättheten att deruppå ingå.
Exempelvis får jag anföra att, om en Socken består at 50 mantal , så utgör det en fjerde» dels Tunna, som i 10 år skall betalas af hvarje mantal.
Det är ej svårt att på 10 år betala 8 kappar säd.
Således sätter jag ej i fråga nyttan deraf att, sedan man bestämt en prsescriptionstid , sorn är tillräckligt lang för Beslutets fattande , man ej bestämmer den så lång , att tnan kan uppskjuta till ett missväxt-år, att göra deta
Det är just nu, då vi håfve ett godt år, som det är vigtigt att påskynda saken, sä att ej uppskof må aga ruin.
Vilkoret! äro så beräknade, att inga farhågor kunna uppkomma-
Man har anfört den omständighet, att enskilta interessen skulle motverka inrättningen, emedan det skulle finnas personer i de Norra Provincerne , som speculera på andras brist.
Betänkandet innehåller ej, att hvar Hemmansägare skall ingå uti iniättningen , men det kan ej hindra de 3ndre , att deruti ingå, och befria sig' från det inflytande, hvarunder de förut statt.
Jag underställer Ridderskapet och Adeln dessa reflexioner, sora jag anser vara vigtiga , ty om mai/ Itamar för lång pissscriptionstid , så uppskjutsa öfyerläggningarce öar saken, Den 24 Oclober J, m. 297 och resultaten blifva för sena, ifall en missväxt snart skulle inträffa.
Herr af Uhr , Gujtaf: Herr Grefve
Mörner bar yttrat den öfvertygelse, att en sidan Ma4 gazins inrättning , som Utskotten föreslaget, skulle vara nyttig, men fruktar att den skall mötas med ovilja.
Så framt man är berättigad att sluta till tänkesätten i de Nordliga Provincerne af deras härvarande Representanters tänkesätt , så kan jag försäkra, att, om någon inrättning der skall vinna förtroende, så är det den af sådana Di. strictMagaziner.
Då Betänkandet första gången inkom till sammansatte Utskotten , utföll resultatet annorlunda än sednare gången , som härrörde af misstag om propositionen , och jag kan förklara, att Riksdagsmännen af Allmogen från de Norra Provinserne då äfven voro af samma tanke, som nu i Betänkandet blifvit yttrad.
Den rådande tonen hos Riksdagsmännen derifrån är , ätt de derigenom blifva mera sjelfständige.
De hafva trott inom Utskotten att, om sådana Magazins inrättningar skulle komma till stånd , så skall de för framtiden ej behöfva anlita Staten.
I öfrigt får jag fästa uppmärksamheten deruppå att, om man förändrar beslutet, såsom Herr Noréi reservation innehåller, så har man i och med detsamma beslutat, att sjelfva vår MagazinsDirection skall fortfara.
Då jag egenteligen ej hort någon bestrida nyttan af de utaf Utskotten föreslagna DistrictMagaziner, hvilkas nytta jag så mycket mindre sätter i fråga, som yisser-5 Ben 24 October f. m. ligen Municipalitets-inrättn ingar tillhöra constitutionela Staters organisation, och da jag i mitt FinanceBetänkande äfven föreslagit sådana, får jag nu hemställa, om icke Herr Grefven och UandtMarskalken täckes göra Proposition på Utskottens förslag, dock med uteslutande af Utskottens svar på Herr Noréi motion; hvarigenom Ridderskapet och Adeln, då punkten om behållningarne förekommer, får fria händer att bifalla eller afstå mitt tillägg.
Jag vill endast hafva den äran tillägga, att den afsigt Herr Hjerta yttrat om LänsMagazinens upp^ hörande icke kan vinnas, äfven genom DistrictMagaziner, emedan UänsMagaziner, i anseende till vårt UppbördsVerk, då mycket af Räntorne utgår i Spannmål, måste qvwbiifva till större delen.
Jag tror således icke, att Regeringen skulle af sin Underbetjening blifva influerad, att bibehålla LänsMagazinerne; och hindra DistrictMagaziner.
Jag har ock förut visat, genom hvad jag nämnt om Konungens beslut i anledning af åtskillige innevånares i Jämtland underdåniga anhållan, att Kongl.
Majit anser ideen nyttig, och tillåtit dess verkställande.
Jag tror således Ridderskapet och Adeln kunna vara försäkrade, att, om saken öfverlemnas till Kongl; Majit, blifver den säkerligen, så vidt omständig, heterna det medgifva, satt uti verkställighet.
Att det i öfrigt, om Herr Noréi förslag, hvilket jag gillar, bifa 11es, skulle vara att bibehålla den gamla Magazins-Directionen, kan jag ej finna.
Den ah October f. mi 299 Herr Norei reservation lyder salunda: ”Jag har således roed min röst sökt understödja den mening, att Utskotten borde tillstyrka Riksens Ständer, att 60,000 Tunnor Span”riemål borde utaf Allmänna i\l a g a zins-i nr å 11- ” ninn ens behållna tillgångar ajsättas till un”derjlåd för ojvunnåmnde Lån, samt till Kongl. ”Majlis Nådiga disposition ofverlemnas, för att ”efter Lånens folkmängd och olika fädespro”duction, pä lämpligajte fått fördelas, antin”gen till inrättning af Dijlricts- eller Socken”Magaziner, ifall vissa Orter derom Jkulle ”göra underdånig anmälan , och de prof valdes nyttige och ledande till det flora anda”målet, eller och på annat fått användas j 3 J of om en grundläggning för undjåttnings”anftalterne
Detta förslag tycker jag innefatta så full-’ komligt hvad man åsyftar, å ena| sidan att DistrictMagaziner måtte anläggas, och å den andra, att , om de ej kunna anläggas, tillgångar måtte finnas för de behöfvande, att jag ej annat kan fin yrka proposition deruppå.
Att något understöd för de Norra Provinserne är nödvändigt, derom har jag vid de sammansatte Utskottens öfverläggningar blifvit öfvertygad af de personer af BondeStåndet , som varit ifrån dessa Orter, och talat om nödvändigheten dérutaf.
Det har äfven blifvit vitsordadt af ifrån samma provinser varande Ledamöter af BorgareStåndet, samt Ridderskapec 5oo Den 24 October /. m. och Adeln.
Jag vill således icke bestrida, att det anslag af 60 000 Tunnor, som blifvit afsatt, bör gå i verkställighet, men jag vagar betvifla, är nyttan af sådana DistrictMagaziner i vanliga år för de Södra Orterne.
Jag betviflar både deras behof och deras nytta.
Jag har sett i de Församlingar der jag bott i Östergöthland och Småland, att hvarest genom donationer eller sammanskott Magaziner tillkommit, der har välmågan varit mera skakad, och mindre än i nästgränsande Socknar, der omtankan varit nödsakad att visa sig, utan att hafva i sigte Lånet i April llsånad.
Man har der varit tvungen, att skaffa sig penningar till fyllande af sina behof, då deremot de andra bjelpt sig fram, tills de kunnat få lånet, och sökt att genom Wermläningar eller annat arbetsfolk låta verkställa arbeten, som de sjelfve kunna förrätta.
Af dessa skäl, hvilka jag tror förtjena uppmärksamhet, kan jag ej annat finna, än att dessa inrättningar i de Södra Orterne ej äro nyttiga.
Visserligen kan der partiell inträffa sämre och bättre skörd, men communicationeine äro der sådane, att ingen fara för hungersnöd kan inträffa.
Jag har bort under discussionen, att creditivet borde användas till Span nmåls-uppköp, då priset är lågt.
Det anser jag ej vara lätt, ty då skulle man låta Spanmålen ligga i flera år, om det ej blef missväxt eller omsätta den.1
Att derigenom upprätthålla Spannmålsprisen, blifver icke möjligt, och minst genom den anstalten att lemna anslag till låns.
Det skulle minska afsättninys—tillfället, ty de, sorn hade Spannmål att afsätta inom Socknarne, kunde ej göra det, utan måste sälja den på af - Den 24 Odoler f. ml 301 lägsne Orter, när de behöfvande Inom Socknarne fingo Spannmål ur Magasinet.
Med eli ord, jag tror att verkan skulle blifva ganska menlig af DistrictMagaziner i de Södra Orterne, och afsiyrker dem således.
Grefve von Schwerin; Den erfarenhet, Herr von Heijne baft, att i de södra provinserne SockneMagaziner föga nytta medföra, instämmer med den jag har.
Jag har hört flere tala väl om dem, men J3g känner ej ett enda Magazin , der ej för. hållandet har varit annorlunda, och der ej förmånen varit blott på papperet.
Detta hindrar ej, att förhållandet kan blifva annorlunda i de norra orterne, ty der äro andra behof, och annat förstånd, men jag är öfveitygad, att det går lång tid om, innan de komina i gång.
Man behöfver ej vara Possessionat, för att speculera på andras behof; man behöfver blott vara rikare än Bonden, som bor bredvid en.
Man gör sig i allmänhet origtiga begrepp om de norra provinserne.
De sädesbrukande invånarne i Jemtland hafva alla säd till öfverflöd.
När ej frost inträffar, hafva de alltid säd att aflåta, men jemte dem finnas Nybyggare vid fjellen, soin ej hafva annat att lefva af, än Boskapsskötsel, och desse köpa säd.
Så är ock förhållandet i Ångermanland. X de orter, som hafva säd att aflåta, torde det gå långt om, innan man förenar sig om sådana Magaziner.
De orter åter , som ej hafva säd, kunna inga insättningar göra.
Dessa omständigheter anhåller jag, att man måtte taga i öfvervägande, och tror, att man ej bör brådstörta saken.
Herr Hjerta har klandrat den be - Den 34 Octoher f. m, rakning, jag gjort, att skulderne skulle betalas! spannmål.
Det är likväl invånarnes effectiva rätt, att göra liquiden i säd
Och de åtminstone göra det, som äro jordägare.
De fleste hafva spannmål , de öfrige köpa sådan från de spannmåbsrilare trakterne.
Penningar hafva de icke, och det går många år om , innan de 4oo,ooo Riksdalerne kunna i form af penningar erhållas.