Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I och för inventariers uppköp, verkstäders inredning, verktygs och slöjdvirkes uppköpande m. m. bör anslås den summa, som, enligt vederbörande organisatörers uppgjorda förslag, kan erfordras, — hvartill jag dock anser högst 20,000 r:dr blco i ett för allt böra förslå, — hvilken summa vid anmälan om företagets början, i mån af behofvet, bör tillhandahållas, mot fullständig redovisning. 4 II- 6 Den it Mars f. m.
Afkastningen af Ulltuna egendom bör från 1841 den i4 Mars anslås till understöd för lärare och fri-elever, jemte ett dertill erforderligt contant årligt anslag af nionde hufvudtiteln, hvilket torde böra beräknas till 8000 r:dr b:co i 5 år. 2:0 Orup i Skåne eller helst kungsgården nära Lund: vid detta institut skulle så väl betalande sorn fri-elever antagas från Malmö, Christianstads, Carlskrona, Calmar, Wexiö och Halmstads län.
Med denna utvidgning torde det af IJr von Rosen begärd ta anslag vara otillräckligt; jag föreslår således ett anslag för institutets organisation i denna vidsträcktare scala, samt dessutom ett erforderligt årligt anslag för lärare och fri-elevers aflönande och underhåll; och 3:o Degeberg i Westergöthland: vid detta institut skulle slutligen så betalande som fri-elever antagas från Linköpings, Örebro, Jönköpings, Skaraborgs, Elfsborgs, Götheborgs och Bohus , samt Carlstads län.
Under förutsättning deraf, att icke flera än dessa 3:ne institut behöfde stiftas, och då äfven Degeberg derigenom lomme att utvidgas, torde påökning i dess förut ägande anslag erfordras, hvilket jag således på sådana anförda skäl vill tillstyrka.
Då jag i mitt förra anförande gjorde ett villkorligt afstyrkande härtill, föranleddes jag dertill egentligen af den förmodan, att den för Degeberg begärda tillökning i anslag afsåg inrättningens utvidgning till den grad, som höfdes Sveriges enda landtbruksinstitut.
Dock synes mig, att de Iandtbruks-institut, som befinna sig i enskild mans hand, men som derjemte åtnjuta statsanslag, borde lemna någon lämplig garanti för inrättningarnas fortfarande.
För öfrigt må det vara hvar oell en betalande elev, från hvilken del af Riket som helst, obetaget att söka sin bildning vid hvilket institut som helst, så långt utrymmet det medgifver.
En täflan skall äfven derigenom instituten emellan uppkomma.
Att ingå i några speciella detaljer, förrän R.
St. godkänt hufvudprinciperna, torde icke vara lämpligt, dessutom saknar jag dertill förmågan; men jag vågar vördsamt hemställa till de Hederv. ledamöter, som väckt motioner i detta vigtiga ämne och begärt anslag för dessa trenne nu föreslagna landtbruksinstitut, om icke de, med gillande af nu uppgjorda principer, täcktes ju förr desto hellre, till ledning för StatsUtsk., dit inlemna förslag, särskildt å de kostnader, som i och för sjelfva organisationen skulle komma att erfordras, och särskildt å det årliga anslag, som för dessa läroverk beböfdes.
Önskligt vore likväl, att det sednare icke behöfde öfverstiga mer än med 4°oo r:dr b:co den summa, som K. M. nådigst proponerat, så att statsanslaget blefve 24.000 r:dr, deri inbegripna de 5,000, som
Degeberg redan Den ii lii ri f. m. 43 åtnjuter, livarigenom hvarje institut kunde erhålla ett årligt anslag i 5 år af 8,000 r:dr b:co hvardera, hvilket, efter bevakningarna vid Degeberg, bör kunna förslå.
Frih. v. Kraemer, Robert:
Ehuru icke beredd att nu upptaga de anmärkningar, som dels blifvit gjorda, dels möjligen kunna göras emot min motion, emedan jag trott densamma, enligt dess nummer å föredragningslistan, först på eftermiddagens plenum kunna ifrågakomma, utbeder jag mig dock i korthet få besvara Hr Edelsvärds anförande, och i öfrigt lemna några upplysningar, framkallade af Frih.
Cederströms afgifna betänk , i dess egenskap af förvaltande ledamot i Landtbruks-akademien.
Hr Edelsvärd har föreslagit, att åtgärder måtte vidtagas, så att Ulltuna Kungsladugård redan år 1841 må kunna upplåtas till inrättande af ett central-landtbruks-institut för Sveriges medlersta och nordliga provinser; troende sig veta, att nuvar. arrendator icke skulle vara obenägen att afstå från de återstående arrendeåren, så framt han erhöll befrielse från sin förbindelse till staten att bygga några farmer vid kungsgården.
Jag delar visserligen Hr Edelsvärds åsigter, att det vore önskligt, ju förr dess hellre, kunna tillvägabringa denna nyttiga stiftelses iordningbringande; men jag känner icke med fullkomlig visshet, om arrendatorn är sinnad från arrendet afstå, — tror dock, att några särdeles svårigheter icke komma att möta, på de af Hr Edelsvärd omnämnda villkor.
Staten skulle derigenom väl förlora den afsedda förmånen af några farmers uppbyggande, men någon contant utgift skulle icke härigenom tillskyndas statsverket, och i händelse, som jag hoppas, kungsgården lill det af mig föreslagna ändamål lemnäs, äro dessa farmer på intet vis af behofvet påkallade; jag anhåller, om så skulle påfordras, att directe till StatsUtsk. få lemna upplysning om de villkor, på hvilka kungsgården, förr än arrendetidens slut, kan få tillträdas.
Att likvist intet afseende i sjelfva hufvudfrågan mätte fästas på, 0111 en sådan plan icke kan realiseras, anhåller jag dock af skäl, jag redan utförligt i min motion anfört: jag har nemligen deri begärt, att det årliga arrendet af kungsgården må från och med 184 * få afsättas till bildande af en fond för inrättningens förseende med inventarier, till lärares aflönande m. m.; att under den återstående arrendetiden dels skickliga föreståndare och lärare borde efterhöras, dels en fullständig plan för central-institutet utarbetas, med ledning af den erfarenhet man inom och utom fäderneslandet äger.
Att nu uppskjuta med hufvudfrågans afgörande, skulle fördröja ifrågavar. vigtiga inrättning minst i 4° år, emedan utarrenderingen af kungsgården redan bör försiggå i845 eller sednast i början af 1S4Ö, och innan dess hafva vi ingen lagtima riksdag att förvänta.
Hr Edelsvärd Den 11 Mare f. ra. har ansett, att landtbruksinstitut^- företrädesvis böra anläggas i grannskapet af universiteternn och pä kronan tillhöriga egendomar.
Denna åsigt delar jag fullkomligt; då man ofta och med skäl åberopar
Preussens och andra länders exempel, der jordbruket redan framgått med jättesteg, anser jag mig böra omnämna, att vid universitetsstaden Greifswald , på J mils afstånd, finnes på en kronan tillhörig större egendom, benämnd Eldena, ett betydligt landtbruksinstitut organiseradt, som nyligen fatt en utvidgning, hvartill Regeringen anslagit omkring 100,000 r:dr b:co efter vårt mynt; samma förhållande ar med det betvdliga Jandtbruksinstitutet Kranichstein vid universitetsstaden Darmstadt.
Eleverne vid dessa instituter uro förpligtigade, att om vintrarna öfvervara förcläsningarne vid universitetet i allt, som rörer den praktiska ekonomien , och närheten till universitetet bereder en betydlig lättnad att för billig kostnad förse institutet med skickliga lärare, hvarjemte den fördel häraf vinnes, att bibliothek, chcmiska apparater m. m. icke behöfva anskaffas, emedan allt sådant vid universitetet linnes att tillgå.
Att åter den studerande ungdomen vid universitetet, genom grannskapet med ett väl ordnadt jordbruksinstilut, der landlhushållningcn i systéme drifves, kan blifva i tillfälle att till aila rikets orter sprida kunskaper i delta sköna yrke, och att hågen hos mången yngling torde vakna, att deråt egna tid och kunskaper, i stället att trängas på cmbelsmannabanan, är intet tvifvel underkastadt.
Derigenom skulle uppkomma en ny class af medborgare, som saknas i vårt fädernesland, nemi. fermiers, hvilka icke af våra arrendatorer motsvaras.
Denna egna class skulle, genom dess förvarfvade större bildning i jordbruksyrket, hafva ett högst fördelaktigt inflytande på detsamma; och många nu vanvårdade egendomar, hvilkas ägare antingen sakna tid eller kunskaper att sköta dem som sig bör, skulle med lycklig påföljd lemnäs till personers vård, hvilkas uppfostran gjort dem berättigade till ett sådant förtroende.
Den tid är inne, då man klart inser, det jordbruket icke kan utan inhemtade kunskaper med verklig framgång förvaltas.
Cederström har anfört i en till StatsUtsk. remitterad skrift, att Ulltuna icke vore tjenligt till ett landtbruksinstitut, emedan denna egendom äger förträffliga naturliga ängar och åkerjord af fullgod beskaffenhet, och kunde, efter Hr Frih:s förmenande, således icke tjena till efterdöme, huru jord, sådan den vanligen är, bör skötas.
Jag får börja med att upplysa, hvilket ock med landtmätares intyg kan styrkas, att icke ali äng och åkerjord äro så förträffliga vid Ulltuna, enär der finnes både starrvall och fräkenbotten, samt äfven mager sandjord.
Att åker och äng äro i god proportion till hvarandra, måtte val ej vara ett fel.
Min åsigt är, att ett landtbruksinstitut icke bör vara ett experimentalfält, der alla sorters jordnaturer skola finnas och på olika sätt D e n n Mars f. m. 45 bcliandlas.
Det bör, sä fort möjligt ske kan, sättas i det fullkomligaste och mest blomstrande skick; jemte praktisk undervisning böra eleverna iler erhålla en fullständig theoretisk bildning för att kunna bedomina, hvad vid hvarje jordbruk ur lämpligt att iakttaga, hvilka sädesslag böra användas, och huru man säkrast skall kunna närma sig idealet af ett fullkomligt jordbruk, hvilket åter institutet bör förevisa.
Ulltuna bör, under en skicklig föreståndares vård och med biträde af i realvettenskaperna bevandrade män, kunna komma att täfla med de bästa Iandtbruks-instituter, såsom särdeles gynnadt af naturen genom läge och öfriga förmåner.
Min fasta öfvertygelse är, att jordbruket framför allt annat bör uppmuntras; då kan vår nu öfverklagade lösdrifvaj-ebefolkning få sysselsättning, utan att Staten jemt behöfver besväras med anslag till correct.inrättningar m. tn.
Om 1840 års Ständer besluta, utan afseende på en i sig sjelf ringa uppoffring, anläggningen af ett landtbruksinstitut på Ulltuna, skall ett sådant beslut frambringa de lyckligaste följder, och dessa Ständer derigenom lemna ett af de vackraste och varaktigaste bevis på deras omtanka för framgången af fäderneslandets modernäring, på hvilken dock i främsta rummet dess egen välfärd beror.
Hr v. Hosén, Georg:
Jag tillstyrker bifall å Frih. v. Krsemers motion.
Utan att kunna inlåta mig i något omdöme om Ulltuna kungsgårds särskilda beskaffenhet, känner jag, alt den ligger nära Upsala academi, och det må vara nog för mig, för att önska denna egendoms användande till ett landtbruks-institut; ty detta skulle öfverensstämma med det systeme, jag önskar kunde blifva antaget för sådana instituter uti vårt fädernesland.
Uti Lund har en enskild association bjudit till att börja dermed; men tillgångarne voro så knappa, att det ändamål ej kunnat vinnas, som dermed från början åsyftades.
Jag har tagit mig friheten, att af R.
St. begära ett anslag, för att åtminstone till en del afhjelpa denna brist.
Jag vill icke sträcka förhoppningarna längre, än till den obetydliga summa jag begärt; ty jag anser icke större bidrag böra sökas, innan vi i Skåne kunna lemna någon garanti, att det åsyftade ändamålet står att vinna.
Jag känner, att i Bondest. blifvit väckt en motion om en kronan tillhörig, nära Lund belägen, egendoms användande till landtbruks-institut.
Jag vet icke, hvad resultatet af denna motion kan blifva; men det vet jag, att om denna egéndom kan få användas till ett institut i större scala, måste ändamålet vinnas snarare, samt skall den nuvar. associationen i Skåne med tacksamhet se institutet anlagdt på denna egendom.
Jag tror, att om ändamålet skall fullkomligen vinnas, böra våra Iandtbruks-instituter delas i tvänne sectioner.
Den ena för den theoretiska bildningen, i förening uied den praktiska.
En sådan bidning kan icke gerna 46
Deu 11 Mars f. m. vinnas annorstädes, än i grannskapet af ett lärosäte eller universitet.
Om sådana instituter kunna bildas vid Lund och Upsala, tror jag behofvet deraf vara uppfyldt.
Om för öfrigt i provinserna, antingen genom statsbidrag eller provinsernas egna bemödanden, mindre instituter eller praktiska skolor kunna etableras, vore det visserligen nyttigt, och der kunde bildningen inskränkas till det rent praktiska eller hvad som erfordras för dem, hvilka med egen handkraft sköta jorden.
Den theoretiska bildningen för landtbruket erfordrar öfverallt lika undervisning.
Modificationer måste sedan bestämmas af klimatet och de olika landsorter, der theoden skall tillämpas; men den blott theoreliska bildningen, som nu af en del landtbrukare sökes, har sällan uppnått ändamålet.
Likaså hafva de, som blott sökt praktisk bildning, fallit genom bristen på theoretiska insigter.
Vi sakna dem , som inhemtat både den theoretiska och praktiska bildning, som borde ägas af dem, hvilka Frih. v. Kroemer kallat arrendatorer, men jag hellre vill gifva det allmännare namnet förvaltare, hvarunder äfven inbegripas ägane sjelfva.
Vi känna något hvar, att äfven inom detta hus mången, som lyckan gynnat med stora egendomar, tidigt blifvit förvaltare deraf och fått dyrt betala sin bristande kännedom af landtbruket.
Vi se, att de, som söka sig förvaltare under namn af inspectorer eller arrendatorer, oftast få leta sig fram bland en mängd okunniga personer; men om dessa, vid ett institut nära en academi, hade tillfälle att skaffa sig underbyggnad, kunde denna brist afhjelpas, hvaremot i närvarande ögonblick, mången förmögen man, som önskar, att dess son måtte egna sig åt och vinna skicklighet i landtbruket, saknar ett ställe, der han kunde låta honom inhemta undervisning i detta yrke.
Jag slutar med att tillstyrka bifall å Frih.
Kraemers motion om ett landtbruks-instituts inrättande vid Upsala, och hoppas, att framdeles få göra detsamma i afseende på ett sådant institut vid Lund, då Utskrsbetänk. öfver den derom i BondeSt. väckta motion inkommer.
Då detta ärende förra gången var under öfverläggning hos R. o. Adeln, fästade jag uppmärksamhet derpå, att de 3 landtbruks-inslituter, hvaraf ett redan finnes vid Degeberg, och a:ne äro föreslagna i Upland och Skåne, alla äro belägna på slättlandet, der jordarten består af hård lera, samt att således den bildning, som der kunde gifvas landtbrukaren, blefve ofullkomlig och ensidig, i saknad af ett experimentalfält af lösare jord eller den oftare förekommande sandmyllan.
Jag gjorde derföre en motion, som af Hr Edelsvärd blifvit bestridd, om ett understöd för ett landtbruks-institut i Småland, der de liesia egendomar hafva jord af de särskilda egenskaper, som saknas å de ställen, hvilka förut för sådana institutcr blifvit
Den ii Mars f. m. 4; afsedda.
Jag finner visserligen icke denna motion, upptagen på föredragningslistan, men förutsätter likväl, alt den särskildt måste upptagas och behandlas, eller måhända i sammanhang med den nu förev. bor remitteras till vederb.
Utom det skäl jag framställt i afseende på jordmånen, tror jag äfven förtjena afseende, att det institut jag förordat, skulle hafva ett fördelaktigt läge, såsom inrättadt i midten af den del utaf Riket, der jordbruket hufvudsakligast idkas.
Jag anhåller om Hr Landtmrs propos., att äfven denna min motion nu måtte till StatsUtsk. remitteras, eller också att den, i fall man har något att dermot invända, må hvila på bordet, för atti nästa plenum erhålla remiss.
Instämmande med den siste talaren, får jag blott vid hans framställning göra det tillägg, att det icke är nog, att endast afse jordmånen.
Dikningen t. ex. är alldeles olika i couperade trakter emot den, som bör ske å slättlandet.
Den inspector eller rättare, som lärt sig sköta jord å slättlandet, kan icke begagnas i de couperade trakterna, likasom den, hvilken i dessa trakter är användbar, icke kan begagnas å slättlandet.
De trenne å slättlandet föreslagne landlbruks-instituterne skulle således icke medföra fördel för andra än dem, hvilka sköta jord å slättlandet.
Det går väl icke an, att så stjufmoderligt behandla dem, som bo i de couperade trakterna, och på det de ej må blifva lottlösa, anhåller jag att mina tankar i detta ämne äfven måtte remitteras till StatsUtsk. i Hr Edelsvärd:
I anledn. af Hr Ribbings anmärkn., att jordbruket i Småland, i anseende till jordmånen, skall vara så skiljaktigt från det, som bör iakttagas på slättlandet, anser jag mig böra upplysa, att, hvad Ulltuna beträffar, finnas der jordarter af flera slag.
Dessutom har jag föreställt mig, att vid hvarje Iandtbruks-institut bör den theoretiska bildningen vara hufvudsaken, och dertill hörer läran om hvarje jordart, samt sättet att sköta den.
Jag har ansett de Småländska länen böra fördelas så, att södra delen af provinsen begagnade institutet i Skåne och den norra delen instituten vid Upsala och Degeberg, på hvilket sednare ställe jag äfven tror, att jordarterna äro af olika slag; och min öfvertygelse är, att den Småländning, som inhemtat bildning i landtbruket, vare sig i Skåne eller Westergöthland, äfven skall kunna sköta den Småländska jorden.
Det var i anledn. af Hr
Ribbings yttrande om behofvet af ett landtbruksinstitut, der jorden är af annan beskaffenhet än på slättlandet, som jag tog mig friheten begära ordet, för att tillkännagifva, det länsstyrelsen i de Småländska länen redan nästlidet år till K.
M. ingingo med und. anhållan om anslag till ett sådant institut gemensamt för Wexiö, Calmar och Jönköpings län, till det afseende K, M. kunde finna förslaget förtjena.
Det är på 48 Den ii Man f. m. sådan grund jag understödjer Hr Ribbings motion, i det jag instämmer deruti, att jordbrukssättet är mycket olika i olika provinser, och att det således vöre ganska förmånligt för Småland , om ett särskildt institut der kunde anläggas.
Hr Bergenstråle, Glaes Gabriel förenade sig med Gr. Mörner.
Frih. R.anb, Adam Christ.:
Då jag i ett föregående plenum understödi den motion, Hr von Rosen väckt om anslag för ett jordbruks-institut i Skåne, skulle jag såsom Småländning handla alltför oegennyttigt, om jag nied min tystlåtenhet nu skulle antyda, alt jag hellre understödde Hr von R.osens förslag, än det af Hr Ribbing gjorda om jordbruksinslitut i Småland.
Jag får derföre tillkännagifva, att jag i allo instämmer i hvad Hr Ribbing föreslagit, hvarvid jag, i anleda, af Hr Edclsvärds förslag att dela de Småländka länen, så att den södra delen komme att tillhöra institutet i Skåne och den norra uter begagna undervisningen vid Ulltuna och Degeberg, ber att få anmärka, dels att afståndet från Småland blefve alltför stort, och dels att jordbruket i dessa olika trakter är af så skiljaktig natur, att det afsedda ändamålet ej kunde vinnas.
Hr Edelsvärd liar äfven sagt, att han tror flera slags jordarter linnas vid Degeberg.
Jag har varit der och fann då, alt jorden der hufvudsakligen består af lera, hvarföre det behandlingssätt, sorn jorden der erfordrar, icke kan läggas till grund för jordens skötsel, der den såsom i Småland består af sandmylla och klapperjord.
Jag förnyar mitt tillstyrkande af Hr Ribbings förslag om inrättande af landtbruks-institut i Småland.
Jag får fråga, huru det går med den motion Hr Ribbing väckt.
Då frågan om ett landtbruks-institut vid Ulltuna förra gången förevar, yttrade äfven jag mig om nödvändigheten att anskaffa anslag för ett sådant institut, som anlägges i skogsbyggden, och hvarest undervisning lemnäs om det landtbruk, som bör idkas i skogstrakter samt der jordmånen är af den här af flera värde talare omnämnda beskaffenhet.
Hvad åter angår tjenliglieten för Småland af det institut, som kan inrättas i Skåne, vill jag endast, med åberopande af hvad derom här förut blifvit nämndt, tillägga, att klimatet i dessa provinser är så olika, att då marken i Skåne redan länge varit bär, äro ännu ofta de flesta trakter i Småland betäckta med is och alla sjöar tillfrusna.
Juandtm. anmodade undert.
Ridd.Secret. att, i anledn. af Hrr von IlartmansdorfFs och Ribbings framställningar upplysa, huruvida, i enlighet med 49 §•
Riksd. Ordn., Den ii Mars f. m. 49 Ordn., någon afskrift af den omtalade motionen blifvit till prot. aliemnad.
Ridd.Sécret. upplyste, att <j lill prot. såsom särskild motion blifvit aflemnad någon sådan framställning, som Hr Ribbing omtalat.
Då jag föreställer mig, att .StatsUtsk. nog lan tinna utvägar för anslag till landlbruks-iuslitut, så väl vid Upsala och Lund, som i Småland och andra orter, der de kunna anses nyttiga; så vågar jag anhålla, att de af Hr Ribbing och mig afgifna yttranden måtte få, såsom särskildta förslag, bifogas Frih. Rrsemers till StatsUtsk. nu remitterade motion.
Hr Ribbing, A rvid:
I anseende dertill, att jag icke funnit det af mig i sammanhang med min ifrågavar. motion afgifna yttrande vara utskrifvet ur prot., har visserligen icke någon afskrift af motionen blifvit aflemnad; men örn formerna så fordra, skall en sådan afskrift framdeles af mig inlemnas.
Jag är likväl för närvar, nöjd, blott mitt förslag kommer till StatsUtsk., tillika med de yttranden, som i anledn. deraf blifvit afgifna.
Hr Frih. o. Landtm, y ttrade, alt, enligt 4g §:n Riksd.- Ordn., det ålåge Ridd.Secret:n att låta alla yttranden, som afgifvas af Ståndets ledamöter, i anledn. af någon allmän fråga, hvilken till Utsk. remitteras, åtfölja till Utsk., utan att någon särskild hemställan derom behöfde göras.
Jag anhåller att till min rättelse få veta,, huruvida det är mig, Hr Ribbing eller någon annan af de ledamöter, som yrkat landtbruks-instituts inrättande i Småland, betaget att derom framlägga en bestämd motion på bordet.
Mig tyckes den sista discussionen eller frågan, huruvida Hr Ribbing väckt motion eller icke, och huru hans framställning blifvit i prot. uppfattad, vara öfverflödig; ty hans förslag behöfver icke betraktas såsom motion för att blifva pröfvadt, då den af honom å bane bragta fråga, om den också ej kan anses tillhöra motionen om ett landtbruks-institut i Upland, i allt fall inåste komma under SlatsUlsk:s pröfning, såsom väckt just genom det obestämda i Konungens propos. om statsverkets tillstånd och behof, som, utan att nämna några ställen, afser flera sådana instituter än förut.
Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig, i anledn. af Hr von Ilartmansdorffs till honom ställda fråga, böra förklara, att hvarje yttrande i ett ämne, som redan genom motion eller på annat sätt varit föremål för en öfverläggning inom R. o. Ad., äfven hädanefter kunde afgifvas af hvilken ledamot sorn helst, och ehuru remiss till Utsk. redan skett. 4 H. 7 5o Den ii Mars f. ni.
Remitterades till StatsUtsk. nedannämnde den l\ dennes f. och e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Frih. von Kvsemers, Robert, örn förändring i stadgandena, rör:de bedömrnandet af levereringsgilld saltpeter; lii- af Ulirs, Gostaf, med begäran om vissa förmåner åt
Sällskapets för vexehmdervisningens befrämjande centralskola ; Hr Cederschjölds, Pehr Gustaf, ang:de de vid fångvården i Raket anställde tjenstemäns pensionering; Hr af Forsells, Carl, om pensionsfond åt Landtmäteristaten.
Hr Boys, Johan Fredr., den 4 dennes e. ni. på bordet lagda motion, ang:de anslag till vissa väganläggningar.
Hr af Forsell, Garl, hade inlemnat följande anförande:
I afseende på den af General-adjutanten
Bov nu väckta motion om en väg i det inre af landet från Kårböle, tvertöfver Ljungan, Indalselfven och Ångermanelfvcn i parabel riktning med strandvägen, får jag äran upplysa, alt när jag för 4 år tillbaka genomreste dessa byggden, hörde jag af flere bland ortens kunnigaste och upplystaste innevånare den önskan yttras: att en så beskaffad väg, som den nu föreslagna, måtte, så fort sorn möjligt, ko m m a till stand.
— Den är också icke endast i militäriskt hänseende af behofvet påkallad, ehuru detta behof är så stort, att det fullkomligt rättfärdigar den kostnad, som på honom kan komma att användas, utan ännu mer af den for örtens innebyggare härflytande stora ekonomiska nyttan, emedan de, genom en så beskaffad väganläggning, komma i direct beröring med hvarandra, hvilket nu icke kan ske på annat sätt, än att först resa ned lill kusten och sedan följa strandvägen, tills de möta den väg, som förer dem in i landet, dit de åstunda komma.
Det vill säga, för att komma 10 mil, nödgas de stundom resa 3o.
— De nya väganluggningarna hafva en annan ganska väsendtlig förmån, som icke bör förbises, nemi. att de merendels öro så val anlagda , jemna och utan backar, att allmogen kan åtminstone lagga en tunna mer på lasset, mot hvad den hittills förmått forsla efter en häst, och det är ingen obetydlighet i ett land, som är mycket vidsträckt, glest befolkadt och försedt med blott få meri tunga produeter.