Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer hafva, i den ordning Grundjagarne föreskrifva, afgjordt och beslutat, att från Banken meddela Manufactur-Discont-Verket, till förökande af den fond, hvarmed det verkställer utlåningar till förlag åt Manufacturister, ett nytt ytterlin gare creditiv, samt att låta det MagazinDirectionen, vid sista Riksdag, beviljade creditiv fortfara äfven til! nästa Riksdag; allt med det tillagde vilkor eller correctiv, som det blifvit kalladt, att, i händelse Riksens Ständers Revisorer, vid Revisionerne, skulle finna afvikelse vara skedd från de af Rikets Ständer stadgade grunder, Revisorerne skulle äga att indraga hälften af dessa credifiver Under detta vilkor har Kongl. Maj:t genom den nu uppläste nådiga sktifvelsen, efter som jag fattat dess innehåll, tillkännagifva sig icke kunnat emottaga dessa Riksens Ständers creditiv-anslag på Banken.
Då således dessa creditiv, enligt å ena sidan meddelte gällande föreskrifter icke få utbetalas utan med vissa vilkor, och å den andra icke få till förvaltning emottagas på samma vilkor, följer häraf, att om, sedan Kongl, Maj;ts Nådiga svar blifvit lagdt till Den 17 Julii. 335 handlingarne, någon annan åtgärd vid detta mål icke af Riksens Ständer fogas, creditiverna hvarken komma att blifva utbetalte eller emottagne, och således att landets rörelse, samt productionens uppbjelpande, för hvars skull de egenteligen blifvit meddelade, och jemväl i beräkningen af rörelse-capitalets belopp upptagne, komma att af dem blifva i mistning, och derigenom de flesta af Ständerna på denna Riksdag uppgjorda planer och calculer helt och hållet förryckas.
Då jag likväl för min enskiita del anser de skäl, som, hämtade af landets ställning och behof, föranledt Riksens Ständer, att bevilja dessa creditiv-anslag, ännu lika verksamme qvarstå, och af denna or. aak ej aktar nödigt, att åberopa dem, som så ofta och så väl blifvit anförde j tager jag mig nu friheten, att hos Högloflig© Ridderskapet och Adeln väcka den af den nu under Riksdagen inträffade händelse omedelbarligen föranledda nya motion :
Att de MagazinsDi rectionen och ManufacturDisconten vid denna Riksdag beviljade creditiver måtte få till vederbörande Embetsverk utbetalas, äfven med andra vilkor än dem Riksens Ständer förut faststäldt, men under hvilka Kongl.
Maj:t nu förklarat sig ej kunna tillåta, att de varda af Embetsverken emoUagne, antingen nu dessa vilkor anses böra förblifva ds samma, sorn hittills för dylika biträden varit föreskrifne, elies; andre, endast de blifva sådane, att creditivens utbetalning , såsom högst nödig och hufvudsaklig, i alla händelser icke kommer att ute» blifva.
Denna min mojion torde få remitteras 3*6 Den 17 Juliu till Stats- och BancoUtskotten, sorn förr hati«3
Ehuru i enlighet med hvad jag förut anfört, och om man ock må kalla det en ny motion, hvilken likväl i den nådiga skrifvelsen har sin orsak, jag anser det öfverflödigt att med vidare discussion derom uppehålla Ridderskapet och Adeln , emedan jag ändå är öfvertygad, att frägan måste hvila, på det man måtte deraf kunna taga någon närmare kännedom, nödgas jag dock utbedja mig Ridderskapets och Adelns tålamod ännu några ögonblick.
Det torde vara ursägtligt att jag, så fort som möjligt, söker skingra de slutsatser en värd Ledamot tyckts velat draga af hvad jag för en stund sedan anfört, som skulle jag nemligen hafva ansett Kongl. Maj:ts skrifvelse innebära ett utsträckande öfver Grundlagen af Kongl. Majus höga rättigheter.
En sådan tanka har aldrig af mig blifvit ytttrad. jag har blott i förbigående talat om en remiss till ConstitutionsUtskottet.
Det är ganska möjligt, att man, vid afhörandet första gången af en skrifvelse, icke genast rätt fattar hvarje ord, icke alltid kan skilj» emellan comma och * punct.
Men mig föreföll det, som Kongl, Maj-t Den 17 Julin 337 Maj:t förklarade det Han ej ansåge för Konunga* »tägten värdigt ett antaga de vilkor Riksens Ständer föreskrifvit.
I sådant fall skulle dessa viH kor vara mot Grundlagen stridande} och då, efter den slutsats jag drager af denna Grund-, lag, det hvarken är Riksens Ständer eller Kongl. Maj t, som äger att, då stridiga meningar uppstå 5 densamma förklara, trodde jag för min del, att en remiss till Constitutions-Utskottet icke vore så alldeles ur vägen.
Allt detta yttrade jag dock blott i förbigående- — Men då de Herrar Ledamöter, som talat i ämnet, ganska tydligen gifvit tillkänna, att meningen icke blott är att lägga den nådiga skrifvelsen till Handlingarne, utan att någon ytterligare åtgärd äfven är i fråga, anhåller jag ännu en gång, att, på det man må hinna besinna sig,, innan man kullkastar ett beslut, som afpluraliteten blifvit fattadt, målet i hela dess vidd får blifva hvilande till en annan Plenidag.
Grefve Mörner, Adolph Göran: Jag
Utber mig att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att den nu ankomne nådis ga skrifvelsen endast har till ändamål, att förklara det sätt, hvarpå Kongl Maj."t anser Riksens Ständers beslut, och utvecklar de skäl, på hvilka Kongl.
Majrt funnit
Sig icke kunna sanctionera detsamma.
Med Kongl. Majcts vägran af sanction har jag ej trott någon ny fråga vara väckt, helst den endast innebär ett meddelande af Kongl, Maj:ts sätt, att se sa; Ridd. ». Ad.
Prot. VIII. B. 22 338 Den ,7 Juliit ken.
Det är i det afseendet, som jag icke föN modat Kongl. Maj;ts skrifvelse behöfva läggas på bordet; men om meningen nu är att ändra beslutet om vilkoren för creditiveh, utgör det eti annan fråga.
Kongl» Maj:t har hvarken begärt detta, eller att Creditiven skulle indragas, utah blott sagt, att vilkoren Voro sådane, att Kongl Majit ej kunde antaga dem; att Kongl.
Maj:t har^byggt detta yttrande på de § §. i Grundlagen, sorn utstaka gränsen för Revisorernes befattning.
Grundlagens helgd fordra* de, att Kongl. Majit åt dessa vilkor vägräde.
Dess Nådiga sanction.
Stander kunna säga: vi finne frågan om vilkoren böra för. falla, men creditiven dock böra fortfara.
Dertill behöfves ej någon ny öfverläggning; sådant kan genast och utan besinningstid beslutas.
Då skedde ej något uppehåll, då hade Allmänheten ej rätt till den klagan, att Riksens Stander sjelfve uppskjuta Riksdagen.
Om nii någon ytterligare öfverläggning i detta utredda ämne skulle äga rum, så blifver det på dem. hvilka fordra detta uppskof, och sätta i fråga, om landet behöfver undvika hungersnöd, som skulden till Riksdagens utsträckning och det allmänna missnöjet skall falla.
Det är i anledning af slutmeningen i den siste Talarens yttrande, som jag anhåller att få förklara, det jag ej hyser någon farhåga, att Allmänheten med missnöje skall anse de
Män , som bevaka dess angelägenheter , och att jag gerna underkastar mig den förebråelsen, att till detta förmenta
Den 17 juliu 339 missnöje göra mig skyldig, då jag begär en dags betänketid j för att begrunda ett ämne af den högsta vigt, och der fråga ej är om min~ dre, än att kullkasta ett af Riksens Ständer vid denna Riksdag fattadt beslut. jag yrkar således ätinu en gäng min i Grundlagen förva-, rade rättighet, att fä niålet hvilande på bof-i det.
Huruvida jag, och de som tänkt lika med mig, genom våra åtgärder, varit vållande till Riksdagens förlängning, leninar jag till hvar och en att bedömma* och jag tror, attén sådan förebråelse af ert StatsRådets Ledamot är något obetänkt.
Hans Excellence Hert Grefven och Landt* Marskalken yttrade, att, ehuru det vöre Hans Ekcellence okärt, att förehålla Herr Påhlman det uttryck han mot en Ledamot af Ståndet nyss sig tillåtit, Vore Hans Excellence likväl dertill föranlåten * samt finge tillika erinra om nödvändigheten i att endast hålla sig inom det förevarande ämnet; hvarjemte Hans Excellence tilläde, att då Kongl Maj.ts förevar rande nådiga skrifvelse icke innéfattade någon ny fråga, utan endast Kongl. Majtts svar ä Riksens Ständers vidtagne beslut, i afseende på de till Allmänna Magazinslnrättningen och Manufactur Discont-Verket anslagne creditiv, syntes högstberörde skrifvelse icke kunna, enligt 49 (jj.
Riksdagsordningen . läggas på bordet , eller erfordra någon annan handläggning, än den som redan blifvit meddelad, nemligen att endast läggas till Handlingarne. 34<> Den 17 Ju lii.
Då jag så gerna önskar, *tt kunna instämma och se lika med Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken, vill jag medgifva, att Kongl. Maj;ts skrifvelse må läggas till Handlingarnej men begagnar tillika min rätt, att få den af Gretve
Spens väckte fråga hvilande på bordet.
Derjemte och med den vördnad för Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken , som jag intill min lefnads afton skall bibehålla, förklarar jag, att jag gerna emottager en rättelse af E~ ders Excellence.
Men då jag icke kan öfvertyga mig, att vid detta tilllälle hafva deraf gjort mig förtjent, utber jag mig få framställa saken sådan den verkligen är.
Här förebråddes mig personligen, att jag vore orsak till Riksdagens förlängning.
Jag yttrade, i anledning deraf, att ett sådant uttryck vore oväntadt från en StatsRådets Ledamot.
Jag lider ej något deraf, att Eders Excellence ansett sig böra vid detta mitt yttrande göra anmärkning, ty jag kan lagligen försvara det, och påtager mig bevisa, att det ingalunda är förolämpande, åtminstone vida mindre sårande, ån att, för det man önskar en dags betänke$id, vid afgörandet *f en ibland de vigtigaste frågor, hugnas med beskyllning att vilja förlänga Riksdagen och uppväcka Allmänhetens missnöje.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMorjkcilken förnyade sin förut gjorde proposition, att Kongl. Majits nådiga skrifvelse måtte läggas till Handlingärne, samt att den af Gref; Den 17 Julii. 341 ve Spens i anledning deraf väckte motion måtte hvila på bordet.
Grefve Spent anhöll, om icke, till tidens vinnande, Ridderskapet och Adeln åtminstone täcktes tillåta, att dess motion finge med de öfrige RiksStänden communiceras.
Hant Excellence Herr Grefven och Landt— Marskalken yttrade, det han icke velat under Ridderskapets och Adelps förevarande öfverläggning ens anmäla, att tvänne RiksStånd, rörande detta ämne, redan fattat deras beslut; men då Grefve Spens nu begärt communicaJ tion af sin motion med de öfrige RiksStånden, ansåge Hans Excellence sig böra inför Ridderskapet och Adeln låta uppläsa de ifrån Präste- och BondeStånden redan ankomne Pro-: tocollsötdrag, hvilka nu äfven upplästes, och hvaraf inhämtades, att bemälte Riksstånd, i anledning af Kongl.
Maj:ts ifrågavarande nådiga skrifvelse, ansett all fråga om de Riksens Stäcders Revisorer, i afseende på en del af dessa Creditivers indragning tillagde rättigheter, böra förfalla, samt denna omständighet såsom ett tillägg uti RiksdagsBeslutet och In; struetionen för nämnde Revisorer iakttagas.
Jag utber mig endast att,' i anledning af Herr Påhlmans yttrande, det jag personligen skolat förebrått honom Riksdagens utdrägt, få förklara, att jag ej vet mig hafva nämnt hvarken honom eller någon annan person.
Jag visade endast möjligheten, 342 Dm 17 Julli. att Kongl. M*j:ts skrifvelse ej innefattade anledn ng till förlängning af Riksens Ständers öfverläggningar möjligheten att fatta ett beslut, hvarigenom denna förlängning kunde undvikas; och jag visade slutligen, att desom ej ville begagna det sätt till ämnets behandling jag tagit mig friheten föreslå, sjelfva blefvo en orsak till det uppskof, man med sa mycket skäl velat förebygga.
Herr Cederschöld, Pehr Gustaf: Jag anhål ler att tå hemställa till Högloflige Ridderskaptts och Adelns pröfning, huruvida den af Herr Grefve Speris nu gjorde motion kan betraktas såsom ny.
Jag kan åtminstone för min del ej anse hans yttrande för annat, än ett försök att illudera det stadgande i Grundlagen , att en ajgjord fråga ej får vid samma Piks a .!• å nyo väckas.
Om blott en förändring ? en bisak, i ett vilkor, medel eller correctiv kunde gifva framställningen af samma hufvud* fråga egenskap af ny motion; sä skulle hvarje Riksdagsman förmodligen ej finna mycken svårighet , att mångfaldiga gångor, under Riksdagens lopp, förnya hvar och en motion, som blifvit afslagen.
— Då derföre Riksens Ständer hafva på det mest högtidliga sätt, genom det Förstärkta StatsUtskottet, fastställt vilkoren för dispositionen af de till allmänna Maga. zinslnrättningen och ManufacturDisconten anslagne creditiv, så anser jag en motion, syftande till upphäfvande och förändring af detta Beslut, icke eller kunna af Ridderska - Ven 17 JuliL 343 pet och Adeln upptagas, och till något Utskott -remitteras.
Jag erkänner visserligen, att Riksens Stanli der kunnat fästa lämpligare vilkor vid disposi^ tionen af Crediti verna; men sedan Riksens Ständer hafva på sitt beslut i detta ämne, i Förstärkta Stats-Utskottet, tryckt ett insegel, som de, utan att tillintetgöra Grundlagar, omöjligen kunna bryta, ser jag för min del ingen annan ntväg, än att begagna den rättighet Kongl, Majt lemnat Riksens Ständer, att låta hela saken förfalla, helst jag anser Ma gazins-Inrättningen vida mindre magtpåliggande, än bevarandet af Grundlagens helgd.
Vans Excellence Herr Grefoen och LandtMarskalken hemställde, om icke de Herrar, hvilka begärt Grefve Spens’s motion på border, behagade derifrån afstå, samt tillåta, att berörde motion finge tili handläggning före-' tagas.
Jag skulle visst gerna af» stå från min begäran, att få frågan hvilande på bordet, samt endast åtnöja mig, att till alla delar instämma uti hvad Herr Cederschjöld nyss anfört, om jag icke fått officiel underrättelse, att Riksdagen i alla fall ej kan slutas i morgon.
Om sådant kunde ske, skulle jag genast frånträda mitt yrkande, — Vi hafva nyss hört uppläsas ProtocollsUtdrag från tvänne MedStånd, hvilka gifva oss tillkänna, att de, oaktadt ett af Riksens Ständer fattadt beslut, 344 Den 17 Julii. efter Grundlagens tydliga innehål!, icke kan vid samma Riksdag häfvas, likväl funnit godt att Kullkasta det, som nu uigör föremål fö* denna öfverläggning.
Allt visar , att ämnet fordrar betänketid, och då den fråga jag tog mig friheten, att tor en stund sedan underställa Ridderskapets och Adelns pröfning, ansågs böra blifva hvilande, anhåller jag, att den bu förevarande måtte dela samma öde.
Grefve Spenn Jag kan och vill ej bestrida någon Ledamots rätt, att begära den af irig väckte motion på bordet, men jag vill blott hemställa, om icke, då frågan nu på en gäng uppstått både att förekomma, det ett förhastadt beslut ej måtte tagas, och att
Riksdagen icke må för mycket utdragas på tiden, båda ändamålen skulle vinnas derigenom, att den af mig väckte motion nu genast remitterades till vederbörligt Utskott.
Att en sådan remiss ej kan, på sätt en värd Ledamot yrkat, förvägras, anhåller jag nu få bevisa.
Det är ostridigt, samt kan och skall aldrig af mig nekas, att ett ordentligt fattadt Riksens Ständers Beslut ej kan vid samma Riksdag ändras.
Men det nu ifrågavarande Beslutet behöfver icke ändras, på det ett nytt j samma ämne ttrå kunna tagas, ty det förra existerar icke mera annorstädes, än i RiksdagsHistorien och i Protocollerne, sedan det nu redan de facto är upphäfvet, eller förfallit, derigenom att det, med anledning af Kongl.
Maj ts i dag uppläste nådiga skrifvelse, befinnes nu mera icke kun(ta gå i verkställighet.
Det förhåller sig eftej Den 17 Julli, 345 min tanka med denna sak alldeles som med den, kvarom iörut i dag var båga, eller rörande Reglementet för Föllmägtige i Riksgälds* Contoiret, att nemligen Riksens Ständers be* slut, då Kongl. Maj:t åt de dervid fästade vil. kor och förbehåll ej lemnar Sinsanction, måste sakna verkställighet, och således blifva att anse såsom icke fattadt.
Skillnaden blir allenast den , att hvad i den andra omförmäldta saken förut ansågs såsom möjligt, här verkligen är inträffadt
På det att likväl det goda, som för Manufacturernes tillväxt, LandsCulturens upphjelpande, förekommande af lifsme, dels dyrhet, och äfven Rörelse-capitalets bibehållande vid fastställt belopp, genom de ifra; gavarande anslagen blifvit åsyftadt, ej må gå förloradt, har jag framställt den nu förevarande motionen, och då några dylika anslag i sjelfva verket nu mera icke kunna anses vara beviljade, sedan de vilkor, under hvilka de be; viljats, ej blifvit antagne, samt sålunda saken genom de under Riksdagen inträffade händelser blifvit försatt isitt lörsta ursprungligen oafgjorda skick, är min motion, ehuru liken förut under Riksdagen förehafd , nu maia ostridigt att anse såsom ny.
Den enda upplysning vi, genom allt hvad i denna sak blifvit tillgjordt, vunnit utöfver hvad vi, när frågan först förekom, bade oss bekant, är d«n, att vi nu bestämdt känna, under hvilka vilkor det icke går an, att bevilja dessa creditiv, emedan Kongl. Maj:t, under dessa vilkor aldrig kommer att åtaga
Sig eller tillåta de tiiislagoe medlens adwinistrg-j fion af Statens Embetsman. 346
Den 17 Julii, Herr Maijer siam, Johm: jag anser för min d ’l den af Eders Excellence gjorde proposition att Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse må läggas till hsndlingarne, vara den enda rätta, men jag tror ock, att, såsom en följd deraf, någon vidare öfverläggning örn sjeliva frågan icke bör äga rum.
Så vidt jag kan erinra mig Grurdiagarnts innehåll, kanner jag icke något sätt, hvarpå detta ämne ytterligare kan komma unlrfcr pröfning vid denna Riksdagen. Q., det en gang genom Förstärkta StatsUtskottefs beslut blifvit afgjordt, finner jag icke, att Riksens Ständer, ehvad Kongl. Majt gillar b dutet eller icke, kunna detsamma vid samma Riksdag ändra.
Om Ridderskapet och Adeln, detta oagtadt, likafullt viii ingå i en förnyad pro'ning af ämnet, den jag icke anser med Grmdlagarne enlig, tror jag likväl, att frågan åtminstone såsom en ny motion måste betragtas, och först bör till behörigt Utskott remitteras.
Jag får vördsamt förklara, att ifall man anser Grefve Spens’s motion böra till behörigt Utskott genast förvisas, jag icke har något att deremot erinra, men jag hemställer tilbka, om icke Herr Cederschölds yt* frände äfvenväl dä må till samma Utskott re» mitteras.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt-?
Marskalken yttrade, det ett ProtocollsUtdrag just nu från Borgareståndet ankommit, som torde Den i 7 Julii. 347 få uppläsas, och hvarigenom remiss syntes blifva öfverflödig.
Härefter upplästes BorgareStåndets
Pro'ocollsötdrag af denna dag, innehållande att BorgareSiåndet beslutat, det Kongl, Majds nådiga skrifvelse skulle bland Riksdagshand-- Jingarne förvaras, och innehållet deraf i Pro-^ tocollet intagas, samt ExpeditionsUtskottet uppdragas, att i RiksdagsBeslutet införa, hvad Kongl. Maj't i högstberörde skrifvelse i nåder förkDrat ; hvarjemte Stats- och BancoUtskot» ten deraf skulle erhålla del , för att låta sä-^ dant komma till Bankens och Riksgälds Corttoirets Fullmägtiges kännedom.
Grefve Spenn:
Oaktadt frenne
Stånd sålunda redan lara hafva afgjordt detta mål, täger jag mig friheten unders/lilla om icke Ridderkapets och Adelns värdighet fordrar; att likafullt remittera målet, så vida nemligen det finnes halva bordt eljest remitteras.
Det blir då Utskottet, sorn får upplysa , att saken redan är afgjord, i fall den skulle vara det, och det torde vara tids nog för Ridderskspet och Adeln, att, när denna upplysning frän Utskottet inkommer?
låta vid de trenne Ståndens beslut bero.
Friherre CedersirUn, Jaeob:
Af det upp läste ProtocollsUtdraget har jag aldeles icke funnit, att BorgareSiåndet instämt uti Prästeoch BondeStåndens beslut.
BorgareStåndet har icke nämnt ett ord7 om creditiven skola fort - 34S Den 17 Julli. fara eller icke Nämnde Stånd har endast beslutat, att Kongl. Maj:ts skrifvelse skulle i Riksdagsbeslutet intagas.
Jag anser således frågan icke vara af tre stånd afgjord, samt anhåller om remiss tili StatsUtskottet af Grefve £>pens’s motion, Hans Excdlence, Herr Grefven och LandtMar/kalken hemställde, att Grefve Spens’s motion måtte till StatsUtskottet remitteras.
Härvid hördes någre Herrar Ledamöter önska, att motionen måtte till Stats- och BancoUtskotten förvisas.
Jag får äran upp4 lysa, att målet ensamt inom StatsUtskottet blifvit behandladt.
I BancoUtskottet var blott summan i fråga, och som dm redan är bestämd, och blott vilkoren nu skola komma under profning , lärer motionen endast böra till StatsUtskottet remitteras.
I anledning af hvad den sista värda Talaren anfort, kati jag ej undgå, att anmärka, det den motion jag vackt ingalunda angår bibehållandet eller icke bibehållandet ai correctivet- utan bibehållandet eller icke bibehållandet af creditivec.
Att creditivet och correctivet icke kunna möjligen på en och samma gång bibehållas, utan att det ena måste förfalla, i händelse det andra skulle bibehållas, förmodar jag vara i dag tillräckligen upplyst och utredt.
Den 17 Julli. 349 Herr Cederschjöld:
Elvad den sista värde talaren nyss anförde, bevisar just tydeligen, att dess förevarande motion ingalunda är ny, ty frågan om de ofta omnämnde Creditiven har l^ngt för dttta varit både under behörigt Utskotts handläggning, och Riksens Ständers pröfning.
Att nu, genom uppfinning af ett nytt correctiv, vilja åter bringa frågan om sjelfva creditiven under öfverläggning, innefattar ett uppenbart gäckeri, och på sådant sätt skall det aldrig blifva slut på motioner.
Jag förnyar således mitt påstående, att motionen ingalunda kan anses såsom ny, och ej heller till något Utskott remitteras, hvilket skulle strida mot Grundlagen, och föranleda till upphäfvande af Riksens Ständers i ämnet redan lagligen fattade beslut.
Skulle Ridderskapet Och Adeln det oaktadt finna för godt, att nu remittera motionen, anhåller jag endast, att i förhand få emot en slik remiss anmäla min reservation.
Friherre Wirsén- MagazinsDirectionens creditiv på Riksens Ständers Bank genom lån mot ränta existerade redan från förra Riksdagar, och, enligt 1815 års beslut, till 6amma belopp som nu; samt utan det vilkor af indragning, som vid denna Riksdag blifvit besiucadt.
Detta sednare beslut har Kongl. Majit icke antagit.
Sålunda existerar i denna stund icke något creditiv, att af Kongl. Majt i Nåder disponeras för Allmänna Magazins-Inrätt: ningen, emedan, då som Kongl. Majt ock i nåder yttrat, det är Riksens Ständers rätt att 350 Den 17 Julli. fastställa vilkor för sine anslag, det ovägerligen är Konungens, att på dem ingå , eller en sådan|di-position sig afsäga.
Jag instämmer sålunda alldeles i den åsigt.
Herr Gretve Spens i detina del frairistält.
Men när nu Riksens Ständer tillika fattat andre beslut, hvilka stå i närmaste sammanhang med frågan om dessa Creditiver , såsom egentligen det , att sedelcapitalet skall hållas vid ett vist belopp, hvarvid ifrågavarande creditiv otti bet,åkningen ingick ; så blifva ju ock desse, som äro lika heliga och lagliga, som det angående det så kallade correctivet, genom Konungens vägran af sanction annullerade.
1 så beskaffadt sakens skick blir Grefve Spens^s motion om desse creditiv , utan det vid denria Riksdag beslutne tillagde vilkor af indragning i vissa fall, som blifvit benämnda correctiv, en ny fråga; hvilken, utan hinder af det förra beslutet, kan af RiksStåftden handläggas, och sålunda tillstyrker jag för min del vördsam remiss till StatsUtskottet utaf den af Herr Grefve
Spens väckte motion, att ifrågavarande creditiv må varda anslagne på andre vilkor, än dem, som Kongl. Majit, med föranledande af Grundlagen, icke funnit sig böra sanctionera.
Jag har redan förut yttrat min öfvertygelse, att den enda med grundlagarne förenliga åtgärd , som vid närvarande fall kan vidtagas, är att lägga dea Nådiga skrifvelsen till Handlingarne, så mycket hällre, som Kongl. Majit icke deruti fram - Den 17 Julli. 351 ställt något nytt öfverläggningsämne.
Skulle discussion äga rum, mäste naturligtvis frägati betraktas såsom en ny motion.
Men för min del instämmer jag gerna uti BorgareStåndets nyss uppläste beslut, hvaraf, så Vidt jag i hast kunnat fatta det, någon hufvudsaklig förändring af Riksens Ständers förra beslut icke blir en följd; dock bor dervid tilläggas, att Fullmägtige i Banken erhålla serskild bestämd föreskrift, huru de, i afseende på ifrågarande creditiv skola sig förhålla, hvilket torde vara så mycket nödigare, som deras lnst nation i detta fall redan blifvit inom BancoUtskottet justerad.