Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Ryttmäftaren ^stlerkparre hade ansett fig harwid än ytterligare böra uprepa hwad han flere gänger förut anfört, att nemligen Herrar Fullmägiges Protocollcr ej gäswo anledning dertill, att Kongl. Majus Skrifwelse innefattade befallning. Zerr Grcfwen och Ordföranden hade derefter lill Protocollet upläst följande: '^Förgäfwes söie wi i Banquens häfder ett ämne af den wigt och grannlagenhet som det wär upmärksamhet nu hax eill föremal.
Wio^ granskningen häraf inhaimas, ärt alla Fyra Niks-^tänven genom sammanstämmande Beslut, wid 1800 ärs Riksdag, antagit en Realisations plan, samt att detta beslut blifwit, genom Banco-Utskortets och Hemliga Utskottets d. 14 Juni samma är utfärdade Jnstructioncr och Riksdags-Beslurek af Riksdagens sista dast, d. 15 Juni, till werkllällighet och efterlefnad af alla Fyra Ständen bekräftadr, och medelst deras underskrift beseglat; men nu församlade Herrar Revisorer finna icke desi mindre, -ej allenast, art Hervar Bancs-Fulimägtige icke befordrat >ill werkstalliahet, hwad deras principaler derigenom dem föreskrifwit, utan deremot magit sig werk
- Den 14 ^ Zt ställighelen af en annan Realisations-plan, som tig desi bcstaffcnhel frän den förstnämde husoudsakeligen aswiker.
Dä hos mig icke kunnat uppsta den lunka, som stalie andre föreskrifter än de, fem i orden tlig wäg Herrar Fullmagtige emottaga af der s Principaler Riksens Sländers Bai co-U sto'!
Fnllmägtige kill werkstalliqhet föreläggas; yar jag i öswerensstämmelse dermed, sorqfälligt sök> undanrödja den twckan, som ordalydelsen af Kong!.
Maj:ts till Banco-Fullmagtige af den Z Oclobe' sistlidne är, afiätne Nädiga Skriswelse hos mig «pwöclt huruwida denna Nädiga Skriswelse innebär en Herrar Fulimägkige i afseende pä den sednare Realisakions-planen gifrvcn befallning; men Uplyst genom det förklarande derom, Herr Stats-Secrcteraren m. m. kdosendlLö, ä Embeiets magnar lill Prolocollek behagat afgiswa, finner jag att min twekan warit grundad-, och mitt hopp nu mera sörswunnit, atk pä detta ställe icke något annat inflytande än der som Banco-Werkets författningar medföra, skulle äga rum; och sedan således, i stöd af gine Stånds underdåniga Skriswelse af den kg Juni är 1802, Kongl. Majit genom högst berörde Bref till Herrar Banoo-Fnllmägtige af den 5 Ockober Modne ar, L Näder stadgat och förordnat, det Realisationen pK andra grunder, än Riksens Ständer fastställt, skulle af Banguen werkställas, sa wida proportion emellan reella Fonden och Sedelstocken sädant medgäfmo, och Hwarom Fullmägtiges yttrande i näder äskades; angser sag den deraf upkommande fräga , huru denna Trenne Sländs Skriswelse kan uphäfwa och tillinkegöra hwad olla Fyra Ständen gemensamt om Reakifakionen fastställt, wara af den constimkionelle be» flaffenhek, art mg som Revisor icke äger att twift welsmälen derom nu anföra, såsom ett ämne, hwarom Riksens Stander allena äga, att säwäl der-> öfwer, som Herrar Fullmägtiges aswikelse frän den af Riksens Stander dem förestrisne Realisationsplan, i ett sammanhang sig utlaka; men om Herrar Fullmägtige, jämnlikt Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, mast antaga meranämnde underdäniga strifwelse, såsom en för dem werkande Lag, hade Fullmägtige icke destomindre kunnat och bordt ur ordalydelsen af denna dem förestrisne Lag, hämta flere betänkeligheier, i afseende pä dest egenteliga mening, dä denna Lag skulle tjena kill grund för Fullmägtiges förhällande och answar, och den genom trenne Ständs Skrifwelse updragne rattighcien, icke kunde sträcka sig widare, an der innehällek af densamma lydeligen motsade de af Ständerne meddelte förestrifter, i hwilka omständigheter Fullmägtige endast till afwikelse derifrän således wörö authoriserade:
Fullmägtige hade sä mycket mera kunnat deras rankar härom för Konungen i underdånighet framföra, som dä underdäniga ^krifwelsen innehätler det trenne Ständ till Konungen öfwerlemnat, att efter inhämtadt underdånigt utlåtande af Fullmägtige i '^anquen, hwilka dock hafrva att Laki taga hivad Banco-Instructionen förefkrifwer, widtaga mätt och steg till Realisationens befrämjande, deras synes böra ledas den följd, att rcke torr än Banco-Fullmägtiges underdäniga utlåtande kill Konungen inkommit, uran först derefter, widkoge Kongl. Majit de till Realisa io» mens befrämjande nödige ansedde mätt och steg; hwilfet äfwen deraf styckes, att Kongl.
Majtt först efter - Ben i4 November» zz ted erhållit yttrande af Herrar Fullmäktige, kerr 4 Nowember sistlidne är, lam dea anbefallde Realisations - planen utfärda- Om Herrar FullmEgtige inom denna tid, och i undcrdäniga Svaret pä Kongl. Maj:ts Nådiga Skrismelse af den 5 Octvber, anfört underdäniga becänkiighcter, pä ett fatt, som förenade med den »värdighet dem egnar, som föra ratan i Riksens Ständers namn, den öppen, hjcrtighet hwarmed laglydige
Undersåtare nedlägga deras bekymmer för en rältmis Konung, sä ar jag sä mycket mera öfwenygad, att sädant med Nådigt wälbehag blifwit ansett, som Kongs. Maj:t i Högstberörde
Skrif »elsen af den 4 Nowember , i Nädcc behagat beskvarn de fä betänkligheter, Herrar
FM-- mägtige den 5 October i underdånighet anfört.
Äm» UekS wigt och märllrga beskaffenhet kräsdc all möjelig utredning, och jaa skulle för mycket mitzkänna Kongl, Majus NLdiga tänkesätt, om jag skulle tilläta mig att twisla, der ju Kongl. Maj:t äfwen sä wäl in« säg nyttan af detta ärendets granstning, som Full-" mägkigrs deri grundade rätt för bestämmandet af dest förbindelser; med sädan anledning hade Herrak Fullmägrige kunnat och bordt, fäsom betänkligheter i underdånighet anföra, hurmvida tvenne Stånds Skrifwelsen af den 15 Iunii 1822 om hwars existens Fnllmägtige först af Kongl.
Mastt erhäilit kunffap, och som icke en gäng i denna stund befinnes ibland Banguens handlingar , kunde anses stri» dande emot de förbindelser i afseende pä Realisationen, som alla fyra Ständen, genom Riksdags-Bestutet af samma dag, i ordemelig wäg Herrar Fuilmägtige älagt z ». enär denna Skrifwelse icke sed mre bjerhe Band. M. 34 Dcn >4 November narc än Riksdags-Bestuket, emanerar; äfwensom i sammanhang dermed, huruwida uttrycket:
Realisationens framgänI, i underdäniga Skrifwelsen, kunde hafwa afseende pä någon annan än den, jom samma dag pä RilsSalen blifwit sanclionerad, dä någon annan, eller ny realisation, der icke omnämnes, elter någorstädes war stäld i flaga.
Willrädighet hos Herrar Fullmägtige, synes äfwen bordt hafwa uystätt i anseende lill Banco - Jnstrucrionens efleriefnad, dä undcrdäniga Skrifwelsen utan förbehä!I elier undantag stadgar, akt Zullmägtige hafwa att iakttaga hivad Banco - Instructionen söreskrifwer; och utan närmare uplysning, hade
Fullmägtige häraf kunnat laga sig anledning tunsta, att Banco Jnstruclionen, som genom denna Skrifwelsen således utan undantag blifwit bekräftad, afwen genom densamma, till någon del, eller i afseende pä den deri fasisiälde Realisafions-planen, blifwit uphäfwen och förändrad.
Ändteligen, och dä det sä mycket mindre bordt undfalla Herrar Fullmägtige, att genom den nu faststälde Realisalions-planen, rörelse-capitalet blifwit förminskadt, i jemförelse med den as Skänderne antagne, samt genom förhöjning i Credit - Sedlarnes dewalwation, ett större belopp deråt, mäste as de Skattffyldige wid Krvno-Utstylders erläggande, Ulgiswas, som Herrar Banco» Fullmägtire genom dest Ledamot Herr Grosthandla, ren yttrande till Herrar FullmägtigeS ProtocoU, dertill sätt en särskild anledning; sä anser jag, det Herrar
Fu -mägtige, med åberopande as detta yttrande, jämnsördt med underdäniga Skrif, treisens innehåll i afseende pä Bewillnings-rättighecken, bordt denna wigstga omständighet Kongl. Maj:ts
Den 14 November. 3§ Nådiga upmärksamhet underställa.
Desie
Med flere betäntlighcier, jon, i sammanhang härmed kunnat upkomma, hade jag förmodat, del Herrar Fullmägs lige stulle för Kongl. Maj:t i underdånighet hafwa framsörr.
Majit funnit Herrar Fullrnägkiges crindringar grundade, hade da ännu warit lid, ail deroä lemna Nådigt afseende, och i alla sali. hade Herrar Fnllmägtige upsylvt deras pligt, att söka al! veu uplysning i förewarande wigtiga ärende, son, pä dem ankomma kunde.
Dä jag anser det wara utön: all fråga» att Zerrar Fnllmägtige af Rndderstapet och Adeln, endast i underdånighet gifwit wika för Äongl NastS Nädiga befallning, Utan. allt afseende pä de irenne StändenS, till stöd för densamma äberopade
Skr ifwe! se, hade jag wäntat, att desto 8ullmägtige skulle lätit deras yttrande derom i prowcollet in» ftyta.
Slutligen och i sammanhang med den wigtiga staga som nu föremarit samt derutinnan erhällne uplysningar, anser jag Mia säson, Ledainot af Ridderstapet och Adeln, icke kunna undgä, att fästa min upmärksamhet derwid akt sedan Ridderfkapet och Adeln wid Resdagen r-8oo, jemte de öfrige Respeelive Ständen, gjordt sammanstokter till utgörande af en Förmögenhets - afgift tillen Realisation, hwar, vid den dä antagne Nealisations-planens grunder L förening med summans utstakande werkst lika pä bifallet lill samina Realifations-plan ) hafwa likwäl, Ridderfkapet och Adeln oalspordt, andra grunder för 36 Den 14 November. för Realisationen blifwit fasistäldle, men det af Ridderstapet och Adeln i sammanhang med den förre planen, mgifne sammanstött, icke deffmindre blif»vit dertill begagnat.
Följden af denna förändring hwartill som sagt ar Ridderstapcrs och Adelns sammanstotter afwen bidragit, har blifwit den, akt ivid denna tidpunkt, dä annu Credit-Sedlarne alle» na äro i rörelsen gängse, Ridderstapet och Adeln L denna Myntsort, erlaggec en sjettedel mera i Krono-Utstylder, an de, i öfwerensstammelse med dm af detta Stand antagne Realisatlons-plan, sig ätagit; uran att ens såsom Riks-Ständ kanna, hmav lill denna förhöjning och Realismions-planens förändring föranledt.
Detta förhällande» hwarom Herrar Rewisorer af Ridderstapet och Adeln nu först pä detta ställe i ordentlig wäg erhållit kännedom, synes wara af den märkwärdiga beskaffenhet, att dä Ridderstapet och Adelns Deputerade nu första gängen efter förändringen af Realisations-grunderne, finna sig wara församlade såsom Representanter för sitt Ständ, jag för min del anser, det en icke yttrad upmärksamhcr wid Leffe händelser, flulle utmärka en med händelfernes beskaffenhet oförenlig liknöjdhet.
Jag känner altsörwal, att pä delta ställe är mig icke tillsiändigt, <rtt om hwad i förberörde matto sig tilldragit, något yttrande asgifwa, men jag har endast welat lata i Protccollek inflyta den reserwakion, att min lystnad harwid, icke något godkännande deraf innebar.^ äcrr prosten Doctor Noräin hade harwid hemstedt, huruwida Herr Greswen och Ordföranden - Den 14 Nowcmber. z? den i förberörde matto, kunnat ingä u<i en slags wentilativn af ämnet, sedan des; upcagande rvar af Herr Grefwen afstagit.
Men hwarä Zerr Grefwen och Ordföranden förklarat: det endast den frägan: hururvida Irenne Ständs beslut kan werka rubbning i hwad Riksens Ständer stadgat?
I anseende till dest Constiturionella beskaffenhet, här icke kunde till pröfning upkagas; och hwarom Herr Grefwen säledeS bordt med allt yttrande innehålla; men dä Herr Grefwen ansäg det wara ntom all fräga, att Banco-Fullmägliges åtlydnad af Kongl. Maj:k i Räder äskades, icke i afseende pä Dest
Nädiga befallning, utan i afseende pä det af z:ne Ständ till Kongl. Maj:t gjorde öfwerlemnande; sä hade Herr Grefwen ansett det wara en ostridig följd, att Herrar Banco-Fullmägkige den skyldigheten äläg, alt söka fullständig uplysning om innehållet och meningen af den Lag, som jemnlikt
Nädig befallning skulle tjena till grund för deras förhällande och answar, samt att Herr Grefwens häröswer yttrade tankar, följaktligen icke ägde minsta sammanhang med förenämnde såsom Constiiutionel ansedde fräga.
Till Cancellie-Ulskottets Protocoll, hade Hepp Biskopen Doctor LänäKIom anfört:
"I anseende lill den första frägan, huruwida det war Herrar Banco - Fuilmägtige lillständigt att wid Realisationens utförande följa någon annan plan, än den som Riksens Högloft.
Stander fastställt, och Banco-Utftottet till Herrar Fullmägkige meddelt; sä, eniedan en sädan fräga ligger utom den krets, i AS Den -4 November. hwilken jag i egenskap af Banco-Rewisor har ark p tra mig, anser jag mig icke deruti pä nägot fäkt kunna mig inlära.
Deremot kan jaa icke förbigå att anmärka, huru Herrar Fullmägtige genom ett Motsatt förhällande, ffulle hafwa blifvit satte i nödwändighek, antingen kiyärt emot Ständernes afsigt, att täta all realisation af Riksgälds - Sedlarne blifva ogjord, eller åtminstone upstjutas till en asiägsnare framtid, sedan för den af Riksens Ständer saststälpe Planens utförande, enligt hwad Kongl. Maj:t i D si Nädiga Skrifwelse af den Z Nowem« ber igor täcktö förklara, oöftverwinnerliga fwärigheter sig söretedk.
Ständer hade ivid Riksdagen igoo. ansett Riksgälds-Sedlarncs Realisation sör oumgängeligen nödig; Bancp-Ulstoktets, i detta ämne afgifne yttrande utwisar, att, ester desi kanka, af Riksgäldssedlarnes fortfarande gäilgbarhes under ett ostadigt och »vacklande wärde, äfwen Banco-Werkers ofelbara wanmagr more akt befara; hwaraf den följd war naturlig, att Realisations werkställande ur alla stal, för Herrar Fullmägtige blef en owilkorlig pligt.
Ehuru sättet dertill war föreskrifwit, sinnes dock icke något sädant pvsilift förbehäll, att i händelse Realisationen pä det föreflagne sättet icke stulle finnas möielig, att Realisation dä borde afstadna. Twerrom, enär hela Rikets, Stats.Werkets, Riksgälds Contoirers och fielfwa Banquens wäl fordrade att Realisationen ju förr desto heldre blefwe företagen. hade efter min oförgripeliga ranka, Herrar Bantzö-Iullmägtige icke bordt kunna undgå answarighet om Den 14 November.
3§ vm uti det stick, denna angelägenhet dä Lräkat och dem förelagd blef, hufwud ändainälet af Riksens Ständers förordnande, under ert fruktlöst afseende pä den för »verkställigheten bifogade norme, af Banco Fullmägliae blifwit äsidosatt, enär Banquens förmäga till Realisationens företagande, enligt de af Banco-Utstottet antagne gruuder, befans nöjagtig.
Jag kan säledes för min del icke instämma ml någon flags anmärkning mot Herrar Fullmägtige dcröfwer att Realijation, pä sätt som stedt, af dem blifwit företagen.
Skulle jag tilläta mig nägon anmärkning sä wore det den, som under läsningen af Herrar Fullmägtiges Protocoll, icke kunnat undfalla min npmärksamher, akt de, uti sine underdäniga yttranden icke med all underdånig erkänsla och beredwillighet, gatt Kongl. Maj:t till Realisationens skyndsamma företagande ädagalagde nödiga omsorg och bemödande till mötes, hsldst dä detta ärende, med Banquens wälfärd stod i sä nära förbindelse; utan lwärrom, uti sine underdäniga swar, sökt framlägga swärigheter och stät till uppskof, som ester min öfwerlygelse, och med afseende pä Banco-Utstotrets i detta ämne yttrade tanka, icke ägde tillräcklig grund.
Herr General Lieutnanteu Liljekorn hade kill Protacollet sig utlätit: som Herr Stats Secreterare» kokenblaä har uplyst, hwilket ock af FullmägtigeS Protocoller nogsamt bestyrkes, att detta ämnet är af fädan beskaffenhet, att Let icke tillhörer Rewisorer nes - 4v Den !4 Nodembcv° nes pröfning, sä har jag j egenskap af Rewisor, icke häller nägoc yttrande art häröfwer afgifwa.
Herr Rymnastaren Grefwe ^amilton hade anförtr
Dä det äligger mig som Rewifor yttra min tanka «m Herrar Fullmagnges förhållande, faller jag med dem i samma brydsamma ställning; mig synes dock Herrar
Fullmägrige icke bordt underläta innan ds Eko för Magten, göra Kongl. Maj:t underdånig föreställning; det de funno sig bundne af Banco-för fattningarne, inga i dest nädiga Befallning.
Deras answar hanstjuter jag till Sweriges Rikes tillkommande Ständer.
Herr Hof-Junkaren von k^oMen hade instarm
Llti ^Herr Grefwens och Ordförandens afgifne yttrande.
Herr Prosten Doctor Korstin hade förenat sig uti Herr Stats-Secreteraren Kotenblaäs, jamte Herr 'Borgmästaren Lrekvesmukls till Protokollet intagne anförande.
Likaledes Ledamöteme af Hederwarda BondeStändet ^LN LonAtton och Lric Og^erlös; med tillägg af den sistnämnde att dä han e) funnit stal till anmärkning wid Herrar
Fullmagliges förberörde ät. gärd, ansäge han sig sä mycket mindre tillständig! att göra anmärkning wid det Kongl. Maj:t, af Landsfaderlig ömhet för sine Undersåtare i näder läckts förordna.
Herr Grefwen och Ordföranden förklarade Leruppä, del hade Herr Grefwen lill Cancellie-Ukstottets nu
Den 14 November- 4i « uu upläste Protocoll, anfört de stäk, som föranlätik honom akt därstädes magra deliberation i förewaran» be fräga; rinder äberopande hwaraf Herr Grefwe» tillkännagaf, att icke eller nu, nägon öfwerläggning derom, och nägon derpå följande proposition, kunde aga rum; men att det föröfrigt war herrar Ledawöterne af Räkenskaps-Utslkotter obetagit, att lika med Cancellie-Ukskottels herrar Ledamöter, till Protocollet yttra fine rankar i detta ämne.
Herr Friherre koste anförde till Protocollet:
Med fullkomlig .för hwarw , mine Medbrö ders öfwertygelfe .
'">°Fullmägtige6 förhållande, dä de ä r«-ingått i der sednast nädigst föreflagne Nealifakio.'s sättet, anser jag likwal för min enskildta pligt, iv den befattning jag ä mitt Ständs magnar nr,innebar, ätt i Promcollet förwara följande anmärk'"
"ch min derpä grundade tanke. Wid Riksdagen 1800. öfweren .ksens Ständer, om ett sätt art realisera R .'ontoi rets Credit Sedlar, hwilket fäkt , sä gil idet hos alla Fyra Ständen godkände R, sbestrucr, äger fullkomlig sanckivn af Lag, och blef det äfwen omedelbarligen för Banco-Fullmägtige, genom upfyllandet af den nödwändige formalitet, a!t dem såsom rättesnöre förestrifmas, i det af Banco Ukstot, er för dem utfärdade Reglemente.
Enligt detta Riksens Ständers enhälliga beslut, skulle Realisationen af ^ delar af Sedelstocken, af Banque», förrättas, skyndsamt, och pä en gäng; dewalwationen skulle ej öfwerstiga En Sjettedel eller 20 Prv - 42 Den 14 November.
Procent; för en tredjedel af Sedelstocken stulle Banquen utgifva Courant-Sedlar atk inom 15 är inlösas; för att anskaffa 4 och ^ Million i Silfwer till den skyndsamma Realisationen, bewiljade Riksens Stander pä o.-ne ar en Skatt af all förmögenhet i Riket; till Courant-Sedlarnes inlösen, anstogos Zoo,oc>o R:d. ärligen i iZ är, af den allmänna » Bewillningen; och Reglementet för Banco-Fullmägtige stadgade uktryckeligen, att Realisations-Fonden borde wara förwandlad i Silfwer, innan Realisationen finge as Banque», företagas.
Hwad jag. nn anfö^ ^ehaller huswudsakelr-- gen, hwad^r' .areuchatlons'Werket ar BancoFuUmagkige pa det högtidligaste, och tillika tydeligaste satt förestrifwic af Rikets Fyra Srand, hwilkas cnstännnighet och enligt wär Statsförfattning fordrades, sä wida Realisationen warMrbunden ej allenast med der ,'arstilda Bewillning so>n i Silfwer stulle „t( utan ock »ned den Allmänna Bewillningen, > affceride pä Courant Sedlarnes inlösen.
Han ongl.
Maj:t behagade nu sedermera inhämta Banco-Fullmagkiges underdäniga yttrande, i afseende pä ett Realisations sätt efter helt andra grunder, ej ärnadt alt »verkställas pä en gäng, men lika nära förbundit »ned Bewillninqsfrägvr; heldst bade första ärets redan upburne Förmögenhets afgift stulle utgöra ett ibland Medlen och Fonden till 4 Procents SedlarneS inlösen stulle hännas af Allmänna Bewillningen, samt dessutom den af Riksens Ständer stadgade 20 Procents dewalwationen här w ar med zo procent till förökad, hwilket wid en Rea - Den 14 Nowember 4Z lisation ej möjelig och ej päräknad att werkställas pä en gang, mäste medföra en af Riksens Ständer ej samtyckt förhöjning i Contributionerne, med tiden fanste något mindre och mindre, men i början gansta betydlig.
Enär en sädan Realisations - plan ej allenast olik, utan ock' i de ömtäligastc grunder helt annan än Riksens Ständers, blef till Fullmägkiges utlakande i hwad Banquens ätgärd derwid kunde röra, remitterad, kan jag för min del ej annat finna, än att det ej behöfmes mer än samma underdäniga upriktighet som Banco-Futlmägiige förklarat sig, (i ProlocoUet förden 21 Inkilä wara förwisiade att RonglMaj-t skulle fordra och ölsta i afseende pä de erbudne säkerheter till en Silswer-sond, för art genast wid sörsta frägan om ett nytt Realisations-sätt lill Hans Kongl. Majit i underdånighet inberätta den sanningen, att de alldeles saknade fine principalers tillätelse, att inga uti något annat sätt, än det som agde de 2.me kännetecken af ett rättesnöre för Fullmagtige, att wara af aila Fyra Ständen faststäldr, och att wara genom alla nödige formaliteter Fullmägtige meddelt.
I följd af denna min öfwertygelse anser jag mig skyldig atr yttra min förundran huru Fullmäg. lige kunnat åberopa de ord i 1701 ärs Banco-Jn, struction, som lemnar nllständ att göra, afseende mera pä afstgten än ordalydelsen af gifne föreskrifter/ enär ett sundt begrepp om Författningars helgd, nödwändigt mäste victera, att ett slikt godtycke» i afsigters uttydning, tillätit för nägon wiff period, aldrig kan lämpas till hundrade är sednare 44 Den 5 4 November. gifne förestlifter, af dea klarhet i ord, att de förekomma all uttydning af affigkerne.
Dä jag uti Hans Majtts Nådiga Skrifwelfer till Banco-Fullmägiigs, innan de i det nya Realifanonssättet ingingo, ingenstädes funnit orden eller uttrycken af en giftven Befallning, kan jag ej haller underlåta att anmärka, huru i unn kanka obefogat det warit, att Fullmägrige lätit sädane ord i sitt Prokocoll för den 2l:ste Juli inffy a- Jag har i desin Hans Kongl.
Mattts Nådiga Skrifwelfer ej lunnar igenfinna någor ulkrpckeligare ordalag, än en erindran kill Banco-Fullmagst e, alr de skulle blifva Kongl. Majtt och Riker answarige för afl den wada och äfwenkyr, som igenom beräukligheter emot Realisationens werkställande, kunde i Rikets alla Penningeförwaltningar upkomma.
Mig synes arr Fullmägtige lätt bordt inse, att det answar hwarrill de under en rärtwis Styrelse kunna ställas, ej möjeligen kunde wara annar än lagligt; art denna lagliga answarighet äger rum, antingen omedelbarligen inför Deras Principaler Riksens Ständer, eller enär de ej äro tillstädes, inför Hof-Räteen, i wisia utstakade fall, och uppä föregången Nennsi ifrän Reviforerne; och att Fullmägrige aldraminst bordt befara, der Penninge-Förwalrningarnes wada och äfwentyr kunde dem lageligen ril! last läggas, enär de med sine Principalers tydlige och formelle föreskrifter kunde styrka, att det genom Riksens Ständers enhällige beslut widkagne, i Riksdagsbestuter intagne, och genom Banco-UtstotteksFullmägtige till efterlefnad meddeldke Realisations-sätt, war Den 14 November- 45 war det enda, som blifwit till någon Banquens åtgärd hänstjuiic.
Da detta flat, af förestrifternes tydelighec och laglighet, är i min tania sä tillräckeligen talande emot Herrar Fulimägkiges förhållande, och dä jag aldrig ett ögonblick kan lemna rum ät den lankan, akt Hans Majit stullc med misshag uptaga uprikligheten af en Corps, eller ens af enskild Person, som i underdä» nighel ädagalägger sin skyldighet att ej wika frän det som för densamma är Lag i sä anser jag för min del öfwerflödigk att framställa nägon widare an» märkning wid de stät Fullmägtige för sikt gifne samtycke, med görlig skicklighet upgifwit, än den, akt desse stal synes mig wara sädane, hwaröfwer Riksens Ekander wid sednaste Riksdag ej, mig wetcerligen, gifwik dem tillstånd att ä Banquens magnar i ringaste pröfning inga.
Skulle äler såsom stal för de Fullmägriges förhållande anföras de g Eländens updragande ät Kongl. Maj:t att göra jämnkningar i den af Riksens Ständer fastställde Realisations-plan, sär jag allenast smara: att Fullmägtige ej någorstädes siel fine anfördt detta updragande säsom stal för sikt samtycke, och att de förmodeligen ej tillcrodr sig att det anföra, enär det af Ridderstapet och Adelns tryckte Prokocoller befinnes, att detta, alla Fyra Ständen wisserligen lika nära rörande Riksdagsmäl, warit hos Ridderstapet och Adeln sörbudit att ventileras, och delta Ständs beslut deröfwer, således för Fullmägtige saknats.
Men om jag ock för ett ögnablick kunde medgifwa Herrar Fullmagtiges rättigheter, att samtycka kill 46 Den 14 Nowember. till Banquens ätgärd wid den nya Realisationen» sa upkomniv likwäl a:ne Betänkligheter af mycken wigk.
Den ena: huruwida Fullmägtige haft tillräckligt afseende pä BanquenS bestånd, och sakerhesen för densamma arc med Realisaiionen Uthäcda, dä de, såsom fullgoda för Silfwer, antagit ätskillige förbindelser pä annu utom Riket warande redbart mynt?