Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. måtte upskjuta afgörandet af Storthingets beslut rör:de Ståthållareskapet; och nog vill det synas mig att Utsk:t haft rätt i denna sin åsigt, då bevisningen angick en sak af den betydenhet, som den förev:de, der ett af brödrariket fattadt beslut utgör föremål för granskning och bedömande?
— På detta skäl anser jag ock, för den händelse Hr Nordenfelts förslag varder antaget, lämpligt, att der fullständigt uptaga både huru föreningen tillkommit samt de grunder, på hvilka den är bygd, så att, när skrifvelsen kommer till Konungen, de Hrr och män. hvilka vilja protestera mot Sveriges inblandning i saken, må 'ega tillfälle att på ett ställe och i ett sammanhang se de motiver framlagda, på grund af hvilka R.
St:r ansett nödigt att till Konungen ingå med den begäran, som skrifvelsen innefattar, helst det vore i högsta grad olämpligt, om de Svenska StatsRäden skulle behöfva taga sin tillflykt dels till Utsk:ts Betänk., dels till de diskussioner, som förts i EiksStånden, för att ådagalägga riktigheten och befogenheten af hvad R.
Många ledamöter hördes^ropa på propos.
Då jag uti Utskrt deltagit uti behandlingen af denna fråga från dess början till dess slut, anser jag mig skyldig att äfven härstädes yttra några ord rörrde de skrifvelselörslag, hvilka nu äro under pröfning.
Jag vill likväl endast i korthet tillkännagifva, att jag tilldelar Hr Nordenfelts 44-1 Den 28 Mars f. m. förslag företrädet framför de öfriga.
Sr nemi. det mest logiska och formenliga.
I öfrigt har det den fördelen att man derstädes återfinner, icke allenast Utskits Betänk., utan äfven de särskilda Ståndens olika beslut, så att man kan säga, det hvarje
Stånd derstädes igenkänner de i ämnet förde diskussioner samt fattade beslut.
Min tro är således att nämnde förslag har mesta utsigt att vinna gehör i de öfrige Stånden; men då jag likväl icke, hvad R. o. Ad. beträffar, anser mig kunna hafva ani. att med säkerhet deruppå hoppas, har jag, för den händelse del Högh Ståndet antager något annat förslag, velat hemställa, att Hr Nordenfelts af mig förordade förslag i ämnet måtte få åtfölja detsamma till MedStånden.
Hr Printzensköld har visserligen haft rätt deri, att inga anma här blifvit framställda mot Exped.Utskits förfarande i detta hänseende, emedan Utsk:t tillvägagått efter praxis och i öfrigt följt Betänkit så noga som möjligt; men likväl kan icke nekas att man åtskilliga gånger under diskussionen hort yttras, att, som Betänkit ingått mycket i detaljer, har äfven Exped.Utskits förslag till skrifvelse fått en vidlyftighet, hvilken icke är lämplig.
Med alside härå anser jag att Gr.
Sparres förslag har ett gifvet företräde.
Vidare, och i fäll mitt minne icke sviker mig, hörde jag Hr Printzensköld uti förra plenum förklara, det han gerna skulle antaga hvilket förslag som helst, allenast icke frågan blefve upskjuten.
Detta oaktadt, synes, som Hr Printzensköld i dag hyllar helt andra åsigter, då han nyss framställt en mängd anm:r mot de öfrige förslagen.
Hr Dalmans anm. i afside å motiverna för Ståthållarefrågan, får jag nu, efter närmare öfvervägande af förhållandet, förklara, det äfven jag delar den af honom yttrade åsigt, att framställningen blir lättare att fatta, såväl i allmänhet som synnerligast för läsare deraf i utlandet, om motiverna för framställningen komma framför sjelfva framställningen.
Med föranledande deraf, vill jag göra det förmedlingsförslag, att Gr.
Sparres förslag till underd. skrifvelse blir antaget så till vida oförändradt, att endast den sista punkten uteslutes, den nemi. som rör Ståthållarefrågan, samt att den del af Hr Nordenfelts förslag, som behandlar nämnde fråga, der måtte i stället införas.
På sådant sätt synes mig att allas önskningar skulle blifva upfyllda.
Jag anhåller således om Hr Grins o. Landtmis propos. derpå att Gr.
Sparres förslag till underd. skrifvelse måtte antagas i dess helhet, med undantag af sista meningen, och att i dess ställe måtte antagas
Hr Nordenfelts förslag, i hvad det rörer frågan om StåtbållareEmbetet.
Redan vid det föregide ple num, då frågan om den af Exped.Utskit föreslagne upsättning af R.
Stirs skrifvelse i detta ämne förevar, hade jag äran inför R. o. Den 28 Mars f. m.
Ad. uttrycka den åsigt, att Gr.
Sparres förslag syntes mig böra tillerkännas företräde framför de öfrige, dels af Exped.Utskit, dels af enskild ledamot, afgifne.
Derefter hafva, uti nämnde förslag, ändringar och jemkningar blifvit vidtagna, hvilka, efter mitt förmenande, ytterligare fullkomna och förbättra detsamma, så att, i synnerhet om den, efter mitt förmenande, icke fullt grundade inflätningen om den Kongl, namnchiffern blifvit ovidrörd eller på annat sätt omnämnts, förslaget förenar styrka i sakbevisning med värdighet och återhållsamhet i form.
Jag kan således icke annat än fortfarande yrka, att Gr.
Sparres äfven i dess huvide lydelse värderika förslag måtte antagas.
Något klander mot Exped.Utskit för dess förfaringssätt i ifrågavide hänseende kan likväl icke härvid med skäl af någon framställas och är icke heller af mig åsyftadt.
Det har nemi. utur det godkända Utsk:sBetänk
:t upletat vissa hufvudsakliga beståndsdelar, under afskiljande af det som, ehuru uplysande för
Stånden vid frågans behandling hos dem, ej behöfde framställas till K. M.; och har Exped.Utsk:t således i detta hänseende förfarit vid upställandet af detta sitt skrifvelseförslag alldeles i enlighet med vanlig praxis.
Deremot är det ett misstag af Hr Printzensköld, då han yttrar, att några speciela anm:r mot Exped.Utskits förslag icke varit hos B. o. Ad. framställde.
Det svnes häraf, att han icke måtte varit tillstädes under mitt yttrande, ty eljest skulle han säkert haft den godheten låna sitt öra åt hvad jag i förra plenum hade äran andraga.
Det finnes nemi., för att nu blott taga ett exempel, i Exped.Utsk:ts skrifvelse införd följande efter min tanke i alltför hårda ordalag affattade fras: »Sverige vill icke »använda tvång mot
Norige såsom varande det svagare och mindre »talrika folket».
Jag anser icke att en strof af denna lydelse, som är vida sträfvare och bistrare än nödigt och tjenligt är, bör förekomma uti denna skrifvelse, som ju åsyftar ett framtida tillnärmande.
Af fruktan att trötta R. o.
Ad., vill jag icke uprepa de icke oväsendtliga, öfriga invändningar, jag haft äran anföra mot ett och annat uttryck i den af Exped.Utsk:t valda ordalydelse.
Jag skulle visserligen uti ett ärende af mindre vigt icke hafva besvärat R. o. Ad. med dylika invändningar; men denna sak har fästat och bör fästa samt kommer otvifvelaktigt att framgent fästa för mycken upmärksamhet och är af för stor betydenhet, att icke de uti skrifvelsen förekommande ordalag böra på det omsorgsfullaste pröfvas och på möjligast bästa sätt afvägas.
Jag anhåller att härefter få yttra några ord i alside å det tillägg, hvilket Gr.
Posse begärt skulle i skrifvelseförslaget intagas.
Det lärer väl icke kunna bestridas, att det är något högst ovan ligt och med våra former mindre öfverensstämmande, att man vid redaktionen af ett skrifvelse-förslag införer ett morn., hvilket icke utgjort föremål för Ståndens beslut.
Likväl och då uti Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskits ifrågavide Betänk, dock uti den s. k. reciten, pag. 30, en strof i afside å flaggans förändring år 1844 förekommer, har jag för min del ingenting emot att jemväl i den underd. skrifvelsen detta förhållande, på sätt Gr.
Sparre föreslagit, omnämnes; men att gå derutöfver, anser jag för min del både 44G Den 28 Mars f. m. otjenligt och särdeles oformligt.
Jag finner för öfrigt med nöje, att Gr.
Posse nu modifierat sitt förslag så, att det icke har den fullkomliga oantaglighet, som deruti förra gången, efter mitt förmenande, förefanns.
Grin hegärde nemi. då, icke endast att R.
St:r skulle omnämna förhållandet med flaggan bland de omständigheter, som utvisat en rigtning hos Norrmannen till aflägsnande från oss — utan ock nu derjemte, att R.
St:r skulle direkt uttala nödvändigheten af unionsflaggans förändring, till återställande af dess skick före år 1844.
Hr Dalman har redan uti detta hänseende emot Hr Gr.
Posses först framställda förslag uttalat en åsigt, uti hvilken jag endast behöfver instämma, för uttryckande af min mening.
Sådant som Gr.
Posse nu modifierat sitt förslag, är det, efter min åsigt, antagligare; men jag framhärdar dock uti mitt förut uttalade omdöme, att det icke är fullt enl. med vårt vanligen iakttagna formella behandlingssätt.
Hr Grat o. Landtm, täcktes alltså framställa särskild propos. å Gr.
Sparres förslag; —jag förbigår att nu yttra mig om Hr Dalmans tillägg, som visserligen är både formenligen antagligt och har åtskilliga skäl för sig, dock ej synes mig alldeles nödvändigt, enär dess innehåll är vidrördt i Gr.
Sparres förslag, — och torde, sedan detta är afgjordt, särskild propos. framställas å Gr.
Posses föreslagna tillägg, hvilkets antagande jag för min del afstyrker, då jag deremot anhåller om bifall å Gr.
Exc. Hr Gr:n o. Landtnnn, att så väl godkännande af Exped.Utskits förslag blifvit yrkadt, som ock särskildta skrifvelseförslag afgifvits, dels af Pir Nordenfelt, hvilken dock förklarat sig vilja detsamma återtaga, och dels af Gr.
Sparre, om hvars förslag flere ledamöter sig förenat; hvarförutan Hr Dalman anhållit om antagande af sistberörde förslag med de förändringar, att hvad å pag. 3 förekomme röride den s. k.
Ståthållarefrågan skulle utgå och jemväl den period på sisla sidan, som anginge samma fråga, uteslutas, samt i st. f. denna period ett särskildt stycke i slutet af förslaget införas, innefattande den del af Hr Nordenfelts skrifvelseförslag, hvari oftanämnde fråga afhandlades; och hade slutligen Gr Posse yrkat, att, hvilketdera af de ifrågavide skritvelseförslagen än blefve antaget, skulle ibland de ämnen, hvilka framställdes såsom önskvärda föremål för den af R.
St:r begärda revisionen af föreningsfördraget emellan Sverige och Norige, uptagas: »unionens representerande genom en gemensam örlogsfiagg», hvilka ord, i händelse Gr.
Posses yrkande vunne framgång, lämpligast torde böra införas efter orden : »försvarsverkets skyndsamma ordnande efter gemensam plan».
Efter det Hr Ros förklarat, att han såsom sitt eget uptoge det af Hr Nordenfelt afgifna men återtagna skrifvelseförslaget, framställde H. Exc. propos. först å bifall till Exped.Utskits förslag och sedermera om antagande af Hr Nordenfelts förslag, hvilka båda proposir besvarades med starka nej, blandade med åtskilliga ja, hvarefter propos. gjordes om godkännande af Gr.
Sparres förslag i Den 28 Mars f. m. 447 oförnndradt skick, oell, då svaren härvid utföllo med starka ja jetnte ganska många nej, Jörklarade H. Exc., det han nu funnit ja öfvervägande.
Jag får anhålla det Hr Gr. o. Landtm, beha gade afgöra huruvida första propos:n blifvit med nej eller ja besvarad.
Till svar härå meddelade H.
Exc. Hr Gr. och Landtm., att, då de två första af honom framstälda proposme blifvit med så blandade rop besvarade, att H.
Exc. ej kunnat upfatta å hvilken sida öfvervigten låge, hade han saknat anledning att afgifva någon förklaring derom; hvaremot H. Exc., ehuru svaren å den sista propos. jemväl utfallit mycket blandade, trott sig finna ja hafva varit öfvervägande och i enlighet dermed afgifvit sin förklaring.
Hr Dalman begärde nu^ votering, hvarefter anmälde sig och yttrade Hr Brakel:
Jag anhåller att såsom kontrapropos. måtte uptagas Gr.
Sparres skrifvelse, med Gr Posses tillägg.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, i anledning häraf förklarat, att han komrne att framställa särskild propos å det af Gr.
Posse yrkade tillägg, hvilket, på sätt H.
Exc. förut tillkännagifvit, kunde införas uti hvilket som helst af de ifrågav:de förslagen, samt
Hr Brakel efter denna förklaring återkallat sitt nyss gjorda yrkande, författades, uplästes och godkändes följande voteringspropos.:
Den, som antager det af Gr.
Sparre afgilna förslag till R.
St:rs underd. skrifvelse till K. M:t angående Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. nämnde förslag med de förändringar deri.
Hr Dalman föreslagit, nemi. att hvad uti Gr.
Sparres förslag pag. 3 förekommer, rörande moliven till R.
St:rs begäran om upskof med den s. k.
Ståthållarefrågans afgörande, skulle utgå och jemväl den period på sista sidan, som angår nämnde fråga, uteslutas, samt i stället en särskild punkt i slutet af skrilvelsen infö ras, innefattande de uti Pir Nordenfelth förslag anförda motiver för R.
St:rs ofvanberörde begäran ang:de Ståthållarefrågan.
Då det torde för de ledamöter, hvilka icke erinra sig ordalagen i skrifvelseförslagen, vara af vigt att erhålla full ständig kännedom om olikheterna dem emellan, har jag be gärt ordet, för att här uplasa det af mig föreslagna skrifvelseförslag eller de punkter deri, hvaruti skiljaktigheter med Gr.
Sparres förslag till skrifvelse förekomma. 448 Den 28 Mars f. m.
Härefter företogs voteringen, efter hvars slut rösterne befunnos hafva utfallit sora följer:
Nej — 162. * H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte härefter, att för IL o. Ad. återstode att pröfva det af Gr.
Posse föreslagna, utaf H.
Exc. förut uptagna tillägg.
Härvid anmälde sig och yttrade Hr Dalman:
Med anledning af det resultat, den nyss sluta de voteringen utvisat, tar jag mig den friheten hemställa, det Hr Gr. o. Landtm, ville tillåta att Riddarh.Kansliet får utskrifva ett fullständigt exemplar af det förslag till skrifvelse, som genom R. o. Ad:s nu fattade beslut antagits, för att såsom Löpare åtfölja till de öfriga RiksStånden.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att hvad Hr
Dalman nu föreslagit, torde blifva nödvändigt, på det att de öfriga Riks
Stånden skulle kunna få reda på beskaffenheten af det utaf R. o. Ad. antagna skrifvtlseförslaget, hvars innehåll dock icke vore till fullo bestämdt, enär Gr.
Posses förslag till tillägg deri ännu ej blifvit pröfvadt; hvarefter H.
Exc. hemst.älde huruvida R. o. Ad. antoge det ifrågav:de tillägget, och, då svaren härvid utföllo med starka både ja och nej i blandning, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Sedan Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, begärt votering, npsattes och justerades följande voteritigspropos.:
Posses yrkande, att uti det af R. o. Ad. antagna förslag till R.
Stms underd. skrifvelse ang:de Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden skall efter orden: »försvarsverkets skyndsamma ordnande efter gemensam plan» intagas följande ord: »unionens representerande genom en gemensam örlogsflagg», röstar Ja; den det ej vill, röstar Neji vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde yrkande.
Nej — 82.
Exc. Hr Gr. o. Landtnäs härefter gjorda framställning at Hr Cederschiölds yrkande, att de öfriga RiksStånden skulle inbjudas att förena sig om det utaf R. o. Ad. antagna skrifvelseförslaget, lemnade R. o. Ad. sitt bifall dertill; hvarefter H. Exc. yttrade, att Hr
Ros hade under öfverläggningen i frågan framfört den anhållan, att Hr Nordenfelts skrifvelseförslag skulle få åtfölja de båda andra förslagen till MedStånden.
Härvid D e n 28 M a r s f. m.
Härvid begärde Hr Ros ordet och tillkännagaf, att han afstode från ofvanberörde anhållan, till följd hvaraf H.
Exc. förklarade densamma hafva förfallit.
Hamilton, Hugo, anhöll om ordet och afgaf följande skriftliga anförande:
Emot de at R. o. Ad. i denna fråga fattade beslut får jag, i stöd af 53 g Riksd.Ordin anmäla min vördsamma reservation, nemi. i frågan om revision af Föreningsfördragen mot de anförde motiverna, och i frågan om Ståthållareplatsen mot sjelfva beslutet.
Mina skid dertill äro, att jag iir fullt öfvertygad om, att Sveriges framtida väl beror på bibehållandet af föreningen med Norige, och att hvarje anspråk å Sveriges sida, som strider mot den en gång uttalade och erkända likställigheten de båda Brödrarikena emellan, förr eller senare måste, om det genomdrifves, leda till Föreningens om ej uplösning, åtminstone förlamning och derigenom till minskad kraft mot utvärtes fiender.
På någon annan grund än denna, eller likställighet i rättigheter, kunna aldrig tvänne om sin frihet ömtåliga folk förenas, och anser jag derföre, ännu, äfven om jag skulle för tillfället stå ensam om denna min åsigt, att det var både statsklokt och ädelt handladt, då den store Konungen Carl XIV Johan ur denna synpunkt upfattade och genomdret föreningen, att det var ädelt och statsklokt af Svea R.
St:r, då de år 1 81 5 enhälligt au togo denna grundsats, och att äfven vår senast aflidne, rätt och sanning älskande.
Konung handlade ädelt och statsklokt, då han fullföljde tillämpningen af densamma.
Jag tror mig ej heller härmed hafva medgifvit något, som i något väsendtligt nedsätter mitt fosterlands ställning.
Att UnionsKonungen är Svensk och största delen af året vistas i Sverige, att förhandlingarne med utrikes makter vårdas af en Svensk embetsman för båda Rikena gemensamt, att Konungen har befälet öfver båda ländernas stridskrafter, och slutligen Sveriges större folkmängd och tillgångar, och den ärofulla plats, det intager inom häfderna, allt detta tillförsäkrar tillräckligt åt Svea Rike den både faktiska och moraliska öfvervigt inom Unionen, som med rätta tillkommer den äldre af de båda fosterbröderna, och kan jag derföre med lugn motsätta mig, så långt jag förmår, hvarje försök att derutöfver inkräkta på Noriges lagligen af Sverige erkända rätt, sådan den i Riksakten och Norska Grundloven är Norska folket tillförsäkrad Hr von Qvanten, Emil:
Då den politiska princip, hvil ken jag fortfarande för min del anser såsom den enda traktatmessiga och fullt ändamålsenliga i förhållandet mellan Sverige och Norige, nemi. unionel likställighet, icke finnes lagd till grund för den underd. skrifvelse till H. M. Konungen, som nu blifvit beslutad af R. o. Ad., får jag mot detta beslut vördsamt anmäla min reservation till protokollet.
Det har redan i månget år varit en för mig kär tanke, ett dyrbart hopp, att Sverige, genom dragningskraften af den princip IV. H. 29 Den 28 Mars e. m. om fullkomlig frihet, sjelfständighet och inbördes jemnlikhet nationerna emellan, hvilken i Svenska politiken egde sitt bästa uttryck och fasta föreningspunkt, ännu en dag skulle komma att samla omkring sig största delen af de nationer, hvilka bebygga Östersjöns stränder.
Afven ur denna allmänna synpunkt betraktadt, utgör i min tanke det beslut, som nu blifvit fattadt, en inkonseqvens i Sveriges sanna politiska system, ett misstag, som en gång skall bli erkäudt och, såsom jag med visshet hoppas, åter utplånadt.
Sedan prot.utdrag rörande R. o. Ad:ns i detta plenum fattade beslut blifvit upläst och godkändt, åtskiljdes R. o. Ad. kl. V, 3 e. m.
Onsdageu den 28 Mars 1860- Plenum kl. 6 e. m.
Företogs till fortsatt behandling Sammansatta Bevillms-, Lagsamt Allm.
Besvärs- o. Ekon.Utsk:ts d. 17:de o. 2 lista d:s bordlagda och den 26:te d:s förehafda Bet:de N:o 4, angide vilkoren för bränvinstillverkning.
Hr v. Koch, Nils Samuel: R. o. Ad. har i sista plenum beslutat förändring af 2:ne §§ i detta förf:s-förslag, men utan att bestämma redaktionen deraf.
Sådant torde också möta stora svårigheter att på stående fot verkställa, hvarföre jag hemställer, det R. o. Ad. mätte besluta, att åt Utsk:t öfveriemnas att inkomma med redaktionsförslag till de SS, deri någon förändring, till följd af R. o. Ad:s beslut i afs:de å §§:ne 2 och 4, blir nödvändig.
Något sådant beslut, som Hr v. Koch föreslagit, tror jag icke är af nöden, ty man kan ganska väl vid genomgåendet af de särskilda §§:ue genast finna, hvilka förändringar, Sorn behöfva göras till följe af den olika lydelse, R. o. Ad. beslutat för SS:ne 2 och 4.
Åtminstone anser jag det vara för tidigt att redan nu fatta ett sådant beslut, innan behofvet deraf visat sig.
Den 28 Mars e. m. 4*1 Frih. Raab, Adam Christian:
I motsats till Hr Hjärne, anser jag det alldeles nödvändigt, att man åt Utslct öfverlåter att genomse förf. och föreslå de redaktionsförändringar, som kunna och böra blifva en följd af R. o. Ad:s beslut i afs:de å föreg:de §§.
Då jag slädnät i minoriteten i afs:de å g:n 4, borde jag visserligen, om jag ville sönderrifva hela förslaget, önska att en sådan åtgärd icke vidtoges, men jag böjer mig för majoriteten och önskar i stället att dess beslut må blifva så sammanhängande och så förnuftiga som möjligt.
Jag förenar mig helt och hållet med Hr v. Koch och anser det alldeles nödvändigt att Bet:det återremitteras till Utslct för upgörande af redaktionsförslag till flera gg.
Jag vill i detta hänseende endast påpeka gm 2, der terminerna upräknas, och §:n 4, hvilka ovilkorligen måste omredigeras, och till följd hvaraf äfven flera af de följande §§:ue måste undergå förändring.
Jag förenar mig också med Hr v. Koch, emedan ett och annat kunde komma att halka lörbi R. o. Ad:s upmärksamhet, om redaktionsförändringarne skulle göras här på slående fot.
Att laita beslut nu genast, är så mycket lämpligare, som redan vid 9:de §:n ett sådant fall inträffar, att förändring måste göras till följe af förut fattadt beslut.
Jag vill visserligen icke vidare motsätta mig det väckta förslaget, men får blott nämna, att jag noga genomgått de följande gg:ne i Bet:det och dervid funnit ingen annan förändring till följd af R. o. Ad:s redan fattade särskilda beslut nödvändig än att ordet termin, öfverallt der det förekommer, utbytes mot ordet månad.
Sedan öfverläggningen ang:de den af Hr v. Koch nu väckta frågan förklarats fulländad, yttrade H.
Exc. Hr Gr.n och Landtm., att Hr v. Koch hade hemställt, att då R. o. Ad. redan fattat och måhända äfven framdeles komme att fatta beslut, de der stredo emot hvad som funnes föreslaget uti det Sammansatta Utsk:ts ifråga vide förordningsförslag, utan att åt besluten gifva den redaktion, som för deras införande i förordniugsförslaget erfordrades, R. o. Ad. behagade updraga ät Utsk:t att upgöra och inkomma med förslag till redaktionsförändringar i alla de gg:r, hvilkas innehåll genom R. o. Adis beslut ändrades, samt att dessutom lemna Utsk:t öppet att jemväl i de af R. o. Ad. godkände gg vidtaga de jemkningar i ordställningen, hvilka betingades af sammanhanget med de af K, o. Ad. ändrade ggme;. och hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad. ville tili detta förslag lemna bifall.
Härefter föredrogs D »ii 28 M > r t e. m. s »•
Föreskriften i denna 5:te g tillkom på den tiden, då husbehofsbränningen var tillåten, emedan man kom under fund med, att 2 brännerier anlades tätt invid hvarandra, då man brände i det ena och klarade i det andra.
Derigenom kunde då mera bränvin åstadkommas, än som var upgifvet till beskattning.
Då nu 11. o. Ad. beslutat att småbrännerier icke vidare skola få finnas, har således grunden för denna restriktion blifvit uphäfd, hvarföre jag yrkar att § 5 måtte ur förf. utgå.
Jag tror visserligen att det af Frih.
Baab upgifna skälet varit hufvudorsaken till införandet af stadgandet i 5:te §:n;men då man icke kan bevisa, att dess borttagande skulle medföra någon den ringaste nytta, skulle jag dock önska att det måtte få qvarstå.
Det är visserligen sannt, att denna g icke gör någon skada, der den står; men jag anser att man vid stiftande af lag icke bör låta andra stadganden inflyta än sådana, som äro ändamålsenliga och af behofvet påkallade, och svårligen lärer man kuuna finna något skäl att bibehålla 5:te §:n, sedan småbrännerierna blifvit afskaffade.
Jag förenar mig med Gr. af Ugglas, emedan ett maximum af 1000 kannor är föreskrifvet och denna föreskrift skulle kunna eluderas, om stadgandet i §:n 5 borttoges.
Det är icke denna 5:te §, som lägger hinder i vägen för anläggande af flere brännerier på samma egendom, emedan till en sådan ganska ofta höra flera särskilda torp eller lägenheter, der utfodring sker.
Detta hinder innefattas deremot i §:n 4, enl. hvilken anmälan icke får ske för högre tillverkningsbelopp.
Jag kan således icke finna något skäl för bibehållandet af gm 5, utan anhåller att densamma måtte återremitteras, på det Utsk:t måtte taga densamma i öfvervägande i sammanhang med de förändringar, som redau äro och kunna blifva beslutade.
Då denna artikel var under öfverläggning i det Sammansatta Utsk:t, undgick det icke Utsk:t.s upmärksamhet, att den tillkommit egentligen med afs:de å husbehofsbränningen.
Men det var just på grund af en framställning af Hr ByräChefen Nycandar, som Utsk:t beslöt att låta de qvarstå, emedan man fruktade att underslef kunde komma att ega rum och svårigheter möta för kontrollen, i händelse den borttoges.
Jag anhåller derföre om bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt.