Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringens beslut undanfaller likväl betydligen vid eftersinnande af den omständighet, som detta betänk, icke upplyser, men som jag dock tror mig tillförlitligen känna och hvilken 6 Deri 3 November f. ra. jag derföre anser mig icke heller böra förtiga, nemi. att då landshöfdingen, i anledn. af 1827 års beslut, hört provinsens jordägare, hafva de frivilligt ingått deruppå, att det på sådant sätt tillkomna förhållande skulle blifva gällande i 8 år, hvarinom man hoppades, att afvittringsverket i Jemtland kunde vara fullhordadt, deraf sig skulle visa, om och hvad lindring derigenom kunde uppkomma.
När man nu, mina Ilrr! besinnar allt detta, har man sannerligen svårt att neka, att provinsen hotas af en förfärlig orättvisa.
Med nästa år är det af provinsen medgifna interimstillstånd till ända; men skulle då kraften af Regeringens båda sednare beslut qvarstå, är också derigenom ali den rättvisa afskuren, som dock ursprungligen bort vara provinsen betryggad, icke allenast af contractet, utan äfven genom 1806 års Konungaiöfte, den rättvisa nemi., att i roteringslostnad komma till paritet med Rikets öfriga provinser; ty hvartill tjenar väl detta löfte, eller hvartill tjenar val den af 2:ne riksdagars Ständer sammanstämmigt gjorda underd. anhållan om behörig undersökning, med ändamål af en paritet med de andra provinserna, hvartill tjenar allt detta, om, oberoende deraf, provinsen dock skall vidkännas att underhålla 800 man och förlora conträdets öfriga förbehåll.
Det är klart, att efter föreningen med Norrige skulle Jemtlands beväpnade styrka tjena det öfriga Sverige til! intet, derest den icke kunde fritt disponeras såsom den öfriga armeen, och lika klart är det, alt om K.
M. finner, att den bestämda styrkan af 800 man bör finnas i Jemtland, d. v. s. om Sveriges militärhehof fordrar det, böra R.
St, besörja derom, såsom en, hela Rikets allmänna angelägenhet; men frågan derom är lielt annan, än frågan örn provinsens gifna rätt alt nedflyttas till paritet i roteringslyngd med Rikets öfriga provinser, — en rättighet som dock går alldeles förlorad, om Regeringens nyssnämnda båda beslut skola lägga hinder i vägen för ändamålet både af den begarda undersökningen och den Iofvade jemnlikheten med andra provinser.
Då det nu, i följd af hvad jag haft äran anföra, är uppenbart, alt frågans nuvar, olyckliga skick härleder sig derifrån, att den blifvit behandlad, icke i enlighet med sin ursprungliga natur af eontractsfråga och altså rättsfråga, utan blifvit, til! sin egenskap, förvexlad till militärisk administrationsfråga, son) den aldrig bör vara, kan jag icke annat finna, än att detta misstag i behandlingssätt, sorn jag egentligen til (skrifver Statssecreteraren, som äiendet föredragit, både kan och bör genom Ständernas bemedling rättas; och jag begär altså återremiss af betänk. oell önskar, att Utsk. ville, i sin nya behandling af ämnet, gå till roten af provinsens klagan, samt derefter tala rent sj åk och föreslå Ständerna att hos K. M. i underd, be gära, det, utan hinder af de mellaukomnu besluten, frågan Deli 3 November f. m. 7 må återfå sin ursprungliga natur af contractsfråga och såsom sådan varda behandlad.
Bekomma vi ett sådant utlåt., och Representationen i anledn. deraf gör sin skyldighet, är jag också innerligen öfvertygad, att Regeringen gör sin.
Det är uti det ifrågavar. betänk, till öfverflöd ådagalagdt, att Jemtland är på det hårdaste; sätt roteradt och att all rättvisa fordrar en jemnkntng af denna provins, roterings-onera.
Såsom exempel härå må anföras (hvilket Frih.
Roye äfven upplyst), att när i Rikets- öfriga län per medium hvar ig:de man är mantalsskrifven soldat, ar livar g:de mantalsskrifven karl soldat i Jemtland, och när i det öfriga Sverige ett taxeringsvärde af 8,239 r:dr utgör en soldat, presteras en sådan i Jemtland för ett taxeringsvärde af 1,278 r:d r.
Detta orättvisa missförhållande insågs redan under f. d. Konung Göstaf Adolph, söm uti ett K. bref af d. 2 Oct. 1806 förklarade, att Jemtland borde roteras ånyo efter de grunder, som för den öfriga Svenska roteringen voro lagda.
Någon verkställighet följde likväl icke härå i anseende till fredsbrott och revolution, hvarföre R.
St. år 1818 anhöllo om en dylik rotejemukning.
Regeringen förordnade denna 1820, likväl med föreskrift, att regttets styrka icke finge nedsättas under 800 man, och att de derigenom uppkomna vacanta rotar, jemte förut oroterade hemman, anslogos till de qvarblifnas understöd med ett bidrag af 48 r:dr per mantal (som består af 6 tunnland).
Denna reglering blef så uppgjord, att hemman finnas i Jemtland af 3£ tunnland med 2 ä 3 soldater eller jägare, 4j tunnland méd 3 a 4, 9 tunnland med 6 soldater o. s. v. Regeringen fastställde likväl en dylik reglering år 182.7 och förklarade tillika Jemtlands reg:te, utöfver sitt contract, skyldigt till tjenstgöring utom provinsen. R.
St. vid sista riksdagen insågo dock obilligheten af en dylik reglering och anhöllo, att Jemtlands rotering måtte jernnäs till likhet med roteringen i det öfriga Sverige.
I anledn. häraf har K. M:s Bef:h:de afgifvit förslag till en dylik rotejemnkning, deri provinsen föreslås till en rotering af 600 man soldater. )K.
M. har likväl, efter Krigs- och KammarCollmas hörande, ansett sig icke äga anledning att bevilja någon nedsättning af manskapets numerär, men alt hos R.
St. begära statsanslag för att ersätta de rust- och roteriögsskyIdige.
Utsk. åter har ansett det både billigt och rättvist, att roteringen och rustningen i Jemtland jernnäs till likhet med densamma i det öfriga Sverige, och sålunda tillstyrkt R.
St. att förnya sin vid sista riksdag i detta afseende gjorda hemställan; men Utsk. har tillika, för den händelse, att K.
M. skulle täckas bifalla sistberörde förslag 0111 ny roteling, tillstyrkt, att, intilldess densamma hinner verk - 8 D en 3 No v c rn be r f. m. ställas, cft årligt anslag af 4000 r:dr må tinder 3ine år från i836 utgå till lindring för rust- och rotehållare.
För min del gillar jag endast den första delen af Utsk:s förslag.
Att bevilja statsanslag, för att förmå Regeringen att lyssna åt R.
St:s förnyade önskningar eller att medgifva en af den högsta rättvisa påkallad, till statsinkomsternas nedsättning i ingen mån bidragände lindring af tunga skattebördor, synes mig icke vara värdigt hvarken Regeringen eller Representationen.
Prejitdicätet är dessutom ganska vådligt, enär på detta sätt R.
St. skulle nödgas att genom statsbidrag afhjelpa alla de öjemnheter och bristfälligheter i organisationer, hvilka Regeringen Vägrar att Under andra Vilkor afhjelpa.
Något, som icke rimmar sig, minst i ett land, der Regeringen har enväldet i den eeconomiska lagstiftningen.
På dessa grunder, och då dessutom ett statsanslag, in-* tilldess en reglering hinner verkställas, troligen blott fördröjer denna (hvarå exempel ej saknas), yrkar jag äterremiss och att något statsanslag för ifrågavar. ändamål ej må beviljas; hvaremot R.
St. bora hos K.
M. förnya sin anhållan, att rättvisa må vederfaras
Jemtlands skattdragande inbyggare så väl som öfriga Sveriges Rikes.
Att Jemtland är öfver Rofvan tyngdt utaf roterirrgsskyldigheten är en sanning, som auetoriteterna vitsordat och Iråda Statsmagterna vid flera tillfällen erkänt.
Att åstadkomma lindring i denna börda är således ett föremål, som i hög grad förtjenar
Representationens verksamma uppmärksamhet.
Äfven jag ber derföre att få tillkännagifva min åsigt i detta ämne, ehuru densamma till stor del redan blifvit uttryckt af de talare, sönt före mig yttrat sig.
Yid början af Jemtlands roterings tillkomst, utgjorde denna provins en gränsort och dess rotering var endast beräknad på försvar af gränsen, i händelse* af fiendtliga anfall.
Det för sådana tillfällen nödiga manskapet var äfven då af denna orsak befriadt från åliggandet att någonsin lemna provinsens område.
Nämnde förhållanden äro numera förändrade; och om Jemtlands soldater skola vara till någon nytta för fäderneslandet, måste de inträda i gemensamma skyldigheter med den öfriga arméen.
Sådan är ock afsigten med K. M:s propos.; men då man erkänner riktigheten häraf, måste man jemväl medgifva, att, enär kostnaden för en rotering med den utsträckning i skyldigheter, som förändrade omständigheter nu påkalla, måste i liög grad ökas i jemnförelse med kostnaderna för roteringsskyldighetens fullgörande, då inskränktare åliggandem tillhörde manskapet, Jemtlands regites styrka följaktligen ic-~ ke heller kan bibehållas sådan den för närvar, är eller 800 man, sä vidt den lindring i omförmälda onus skall åstadkom - D c ri 3 November f. m. 0 lommas, sorn är af beliofvet påkallad.
En rotejemnlniiig, utan afseende å den deraf möjligen uppkommande minskningen i ro tärnäs antal, yrkades också af Standerna vid sista riksdag, och nödvändigheten deraf har icke blifvit vederlagd af Krigs- och RammarColkna, uti deras derefter afgifna utlätrn i ämnet.
K. M.'s framställda förslag i afseende på Iindiingen uti ifragavar. roteringsbörda kan jag för ruin del icke gilla, ty jag instämmer med Hiskin i den sats, att roteringen bör grundas på jordens förmåga att densamma bära, och något statsanslag, för att bidraga till underhållande af en större indelt styrka än en eller annan provins sjelf förmår utgöra, anser jag icke vara lämpligt att bevilja.
Enligt min åsigt böra Ständerna förnya deras vid sista riksdag gjorda hemställan, alt roteringen i Jemtland må jeinnkas till likhet med hvad i andra provinser äger rum , med iakttagande likväl af behörigt afseende ej mindre å provinsernas alla öfriga skyldigheter och onera, relativt lill hemmanens förmåga alt dem utgöra, än ock å roteringskostnadernas olika belopp; börande enahanda grunder vid den skeende regleringen af Jemtlands rustningsskyldighet jemväl iakttagas.
Jag har redan afstyrkt beviljandet af allt statsanslag i ofvannämnda ändamål; men skulle sådant likväl beslutas, är det nödvändigt, att Utskln bestämma, om detta anslag skall utgå från Riksg.cont. eller uppföras på 3:dje hufviidtiteln.
På grund af dessa mina anmärkningax anhåller jag om återremiss.
Jag är hufvudsakligen förekommen af de tvenne sista talarne, och vill endast upptaga den anmärkning af Hr v. Törne, att Utskms tillstyrkande vore overkställbar, enär K.
M. afslagit den lika beskaffade hemställan , landshöfdingen i länet gjort.
Jag kan likväl i denna omständighet icke finna något giltigt hinder.
Jag föreställer mig nemi., att flera exempel mätte finnas derå, att K. M., oaktadt han icke bifallit de utaf sina Bef:h:de gjorda framställningar, likväl, då dessa framställningar af Ständerna ansetts riktiga och blifvit såsom deras upptagna, ändrat sin åsigt i saken och öfvergå It till Ständernas önskan.
Jag tror ock, att det skulle vara ganska olyckligt, örn de svar, K: M. i en eller annan angelägenhet kunde behaga lemna sina Bef:h:de, borde anses för så kategoriska, att Ständerna derutaf skulle finna sig förhindrade att, med hopp om framgång, inför K.
M. uttrycka' deras dermed öfverensstämmande opinion i saken.
Jag börjar med att förklara min högaktning för det varma nit, hvarmed talare bär understödt Jemtlands behof af lindring i dess roteringsbörda; men att här ingå i alia de omständigheter, som blifvit ifrågaställda, anser jag olämpligt, enär sådant endast skulle kunna föian 16 H. 2 10
Den 3 November f. m. leda till tvistig och öfverflödig discussion, då, efter hvad jag förmodar, återremiss beviljas och jag sålunda blir i tillfälle att i de sammansatta Utskrn närmare utreda förhållandena i det ena eller andra afseendet.
En sak vill jag dock nu upplysa.
Boye har nemi. sagt, att 800 mans rotering vore för strängt för Jemtland, och har dervid synts fästa den föreställning, sorn skulle någon Regeringens åtgärd vara skulden till denna stränghet.
Härvid får jag anmärka, att R.
St:s önskan om lindring i nämnde rotering hade afseende på så beskaffade fullständiga åtgärder, som icke kunde verkställas, förrän afvittringsverket kommit till fullbordan.
Nu var K.
M:s nåd. vilja, att den önskade lindringen icke måtte fördröjas till den tid, då afvittringarna kunde bringas till slut; hvadan K.
M. vidtog den provisoriska åtgärden att med 200 man nedsätta roteringsstyrkan i Jemtland, hvilken åtgärd ock af sista riksdags
Ständer godkändes samt aldrig kan komma att betraktas såsom något annat än en välgörenhet emot provinsen, och sålunda, långt ifrån att förtjena klander, bör med tacksamhet omfattas.
Hr Dalmans anmärkning, som skulle jag i mitt sednaste yttrande afsett den framställning i ämnet, som af K. M:s Ref:h:de blifvit gjord, är oriktig; ty jag nämnde tydligen R.
St:s så beskaffade framställning och icke K. M:s Bef:h:de.
Törne har nu till största delen förekommit mig.
Jag vill dock tillägga några anmärkningar i anledn. af hvad Frituna Boye och Rantzou yttrat.
Den förra har ansett frågan böra behandlas såsom rättsfråga och således i domstolsväg afgöras.
Denna åsigt är fullkomligt oriktig.
Roterings- och skaltläggningsfrågor hafva alltid hittills handlagts i administrativ väg och måste fortfarande så behandlas, så länge våra grundlagar icke ändras.
Nu har den interimsförändring i afseende å roteringsverket i Jemtland ägt rum, att under vilkor, det bemälda roteling må kunna cornmenderas hvart som helst, i stället för blott emot Norrige, jemnkning i annan väg blifvit provinsen tillerkänd.
Att en sådan ändring i noteringens i Jemtland skyldigheter bör äga rum inses klart, och efter grundlagarna äga Konung och Ständer att besluta, hvad de nödigt finna.
Nu hafva Ständer och Konung sagt, att roteringsjemnkningen i Jemtland skall ske i mån som afvittringsverket framgår.
Men som sexton år, från det beslutet fattades, förlupit, utan att afvittringsverket då ännu hunnit slutas, samt nödigt var, att någon lättnad emedlertid bereddes, så och då för fortfarande af en sådan lättnad anslag af det allmänna äro nödiga, hemställer jag, om, i fall man verkligen vill åstadkomma lindringen, det icke är billigt och lämpligt, att ett obetydligt anslag lemnäs, till dess det nödiga afvittringsarbetet hinner afslutas, och hvilket anslags utgörande torde anse* så mycket förr upphöra, sona Den 3 November f. m.
It det måste antagas för Regeringens interesse att ju förr desto hellre kunna göra omförmälda anslag tillgängligt för andra behof inom 3:dje hufvudtiteln.
Rantzou har talat om mantals-beskaffenheten i Jemtland, med hänsigt till tunnlandstalet; men om den värde ledamoten behagat taga någon undervisning i afseende å grunderna för skattläggningen vi ti berörde provins, skulle han finna, att tunnlandstalet ingalunda derför utgör ett rättesnöre, och om han vill göra sig möda att i vederbörliga handlingar efterse vidden af hemmanens i Jemtland ägorymd, skall han finna hemman med hela 100,000 tunnlands brukbar mark.
Man lärer föga hafva inträngt i roterings- och skattläggningsväsendet i vårt land, då man utgår från sådana jemnförelsegrunder med sina omdömen och påståenden.
Jag förenar mig uti hvad Hr v.
Törne anfört.
Hr Grip, Carl Gabi-., förenade sig med Frih. Cederström.
Jag trodde mig utttrycka mig så tydligt, att jag skulle undvika behofvet af att närmare förklara mig; men jag ber alt få erinra Hr v. Törne derom, att jag alldeles icke ingått i yttrande öfver, huruvida antalet af 800 eller 600 mans rotering för Jemtland är det rätta.
Jag har blott fastat mig vid frågans behandlingssätt, och det förundrar mig, då jag ser, att, fastän landshöfdingen i länet offentligen till Konungen framställt, att proviusen icke kan hära mera än 600 man, han likväl klandrat mig för det jag skall hafva sagt, att antalet af 800 vore för stort, ehuru jag dock aldrig sagt detta.
Jag tackar Gud, att Frih.
Cederström icke är ledamot i Statsrådet.
Hans åsigter kunde då blifva skadliga; nu gälla de för intet.
Jag behöfver endast göra den fråga: hvartill skola väl contract tjena, om de icke för båda contrahenterna äro bindande?
Jag har icke sagt, att saken borde komma till domstol, ty den är så lätt afgjord uti den uppgift, att Ständerna anhålla, delfrågan må behandlas såsom contractsfräga och att 1806 års bref och försäkran må tjena till efterrättelse och gå i verkställighet.
Jag är öfvertygad, att Regeringen häruti välvilligt skulle gå Representationen till mötes, och jag tror, att, om en högre rotering är i provinsen erforderlig, än densamma sjelf bör åläggas, och hvilket beror på behörig undersökning, det öfverskjutande behofvet då icke hör drabba provinsen, utan genom allmänna statsanslag densamma godtgöras.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum på eftermiddagen komme att fortsättas.
Jag har icke af betänk, kunnat fatta annat, än att det är K. M:s Bef:h:de, som uppgjort det reglementariska af det jemnkningsförslag, som blifvit af K. M. Den 3 November {. m, afslaget.
Det är sannt, att detta förslag är föranled t af Ständernas anhållan vid sista riksdag; men 'sjelfva planen, som blifvit af Konungen ogillad, är af landshöfdingen uppgjord.
Att lindring för rotehållarne bör äga ruin, ar en af både 11.
St. och K
M. erkänd nödvändighet; frågan är blott, om denna lindring bör till vägabringas genom statsanslag eiler genom minskning i antalet af roteringsmanskapet.
För min del kan jag icke anse den förra utvägen hvarken nödig eller nyttig; den bildar blott ett ganska betänkligt prejudicat.
Deremot är den sednare utvägen både billig och enkel att verkställa.
Cederströms meddelade undervisning om mantalens olika beskaffenhet i Jemtland, jeinnförelsevis till andra provinser, torde den uti förevar, afseende icke kunna anses af särdeles vigt.
Frågan är nemi. bär endast om hvad värde hemmanen äga, och då visar det sig, att då i andra provinser, öfverhufvud taget, ett taxeringsvärde af Booo r:dr belöper sig på en soldat, utgöres i Jemtland en soldat på taxeringsvärdet af 1,200 r:dr; och då i andra provinser, per medium taget, hvar igtde mantalsskrifven person af mankön är soldat, så är hvar Qtde sådan person soldat i Jemtland.
Hvad anslaget från staten beträffar, kan jag under intet vilkor medgifva detsamma.
M. icke medgifva den äskade jemnkningen, återgår Jemtland vid nästa års slut till samma förhållande i afseende å roteringen, hvari provinsen enligt 1669 års contract bör befinna sig, d. v. s. till en armering blott för händelsen af krig.
Det öfriga landet är dermed visserligen icke belåtet; men det är då Regeringen, som dertill har skulden.
Boye sist yttrade, får jag förklara, att jag af honom blifvit missförstådd.
Jag har endast sagt , att de åtgärder voro riktiga och välgörande, hvilka han trott strida emot 1669 års contract.
Hvad angår Hr Dalmans ytterligare anmärkning, angrdedeu redan skedda framställningen i ämnet till K. M., får jag endast upplysa, att Ständernas beslut i frågan existerade, förrän K. M:s Bef:h:de afgaf sitt underd. förslag till K. M. Hr Gu n t h e r, C ar 1 Gu s t.:
Jag hegärde ordet för att yttra något emot Frih.
Kantzous och Hr Dalmans bestridande af statsanslag till ifråga var. ändamål.
Mig synes oundgängligt, att ett sådant beviljas, till dess jemnkningen i sin helhet kan verkställas.
Detta är så mycket billigare, som den utaf Jemtland tillförne åtnjutna ersättning, hvilken genom myntförsämring blifvit minskad ända till samma tal af daler i silfver, som förut af r:dr, sålunda utgjort vida större belopp; och då man derjemte icke lärer kunna önska, att
Jemtlands roteringsskyldighét skulle återgå till egenskapen af landtstorm, är det nödvändigt att lemna provinsen något understöd, till dess den större jemnkningen kan verkställas.
Jag anser således billigt, att det föreslagna beloppet af 4000 D c n 3 N o v c ra b e r f. m. r:dr årligen bifa lies, icke Wolt för 3 år, utan ända tili dess roteringsjemnkningen hunnit fullbordas, hvilket troligen icke lärer kunna påräknas inora en sådan tid.
Stats- och Oecon.Utskjns betänk.
Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 20 sisth Ociob. e. m. på hordet lagda utlåt.
N:o 135 i anledn. af anmärkningar inot Utsk:s betänk. i\:o 4° öfver Hr Prosten L. G. Mittags motion om meddelande af föreskrift, att äktenskapet bör inom viss tid, efter skedd lysning tredje gången, genom vigsel fullbordas eller ock fästningen varda upplöst.
Få lagförändringar hafva denna riksdag lyckats genomgå LagTJtsk. och .11.
St:s godkännande till bifall.
En sådan är likväl nu på vägen att antagas; men denna anser jag vara en bestämd lagförsämring.
Utsk. har nemi. tillstyrkt, att äktenskap böra med vigsel fullbordas inom viss tid, sedan lysning för sig gatt.
Detta anser jag för samhället vara högst skadligt, och jag betvifla!' nyttan deraf för några andra än dem, som hafva att påräkna vigselafgifterna.
Att tvinga personer till äktenskap, förrän de sjelfva vilja, kan, eldigt mitt begrepp, icke stå tillsammans med en klok lagstiftning.
Jag åberopar, såsom ytterligare grund för mitt yrkande om afslag å betänk., Hr Hessles vid Utsk:s första utlåt i ämnet afgifna reservation, hvilken jag i sådant afseende anhåller att fä uppläsa.
Om det tillkommer personer frihet att bestämma, när de vilja förlofva sig, måste det äfven på dem bero att bestämma tiden, då de vilja uppfylla aftalet.
Jag förenar mig altså med den siste talaren i yrkande om afslag å betänk, LagUtsk:s utlåt.
I ett sammanhang föredrogos ej mindre SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 2o3 i anledn. af K.
M:s nåd. propos. cm statsverkets tillstånd och behof, i hvad densamma afser ett extra statsanslag af 3 millioner r:dr till försvarsverkets iståndsättande, allmänna arbeten m. m., än ock samina Utsk:s i anledn. af anmärkningar vid nyssnämnda utlåt, afgifna och d. 27 sisth Oct. på bordet lagda.utlåt.
IST:o 291. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis föredragas.
Ang:de sättet för utgående af hvad R.
St. under benämning af extra statsanslag bevilja.
Hr Klingstedt, Gust. Fredr., bade inlemnat följande:
Vid den nu förevar, vigtiga frågan om krigsmateriellen 4 Den 3 November f m. sorn enligt Konungens nåd. propos. genom statslån
Loi de anskaffas, anser jag mig så mycket mindre böra vara stillatigande, som jag alltifrån början till slutet af 1808 års krig varit vittne till de olyckliga följder, som Finlands försvarslöshet förorsakade, dä, livarhelst armeen framgick, allmogen inställde sig och blott fordrade vapen, för att till bibehållande af den yoolåriga föreningen med Sverige gå sista nian ur huset; men saknaden af vapenförråd vållade ett afslag, hvars skadlighet och bidragande till Finlands öfvergång de militära ansträngningarna af allmogen på Åland och i Österbotten nogsamt bevisade, då de på begge ställena afbröto de fiendtliga operationerna.
Se här följderna af den säkerhet, som II.
StatsUtsk. låter framskina, då det yrkar, att krigsmateriellen borde anskaffas genom besparingar, eller ock anskaffas i ögonblicket af behofvet, utan att uppgifva förslag, hvarest den då skall erhållas.
Att sådana beräkningar borde grundas på sednare tiders politiska förhållanden är hvad man borde vänta af så upplysta män som de, hvaraf detta TJtsk. är sammansatt; men de hafva dock förgätit, att de krig och fiendtligheter, som sednare tider framvisa, ej uppkommit genom forntidens långa krigsrustningar och föregående krigsförklaringar, utan genom nästan oförutsedda anfall; och i hvilken belägenhet skulle väl Sverige då komma, sä aflägse beläget från de länder, der en krigsmateriel kan erhållas.
I korthet har jag nu bevisligen framlagt vigten för ett land att vara i stridbart stånd, och då kostnaden derför, enligt den nåd. propos., genom statslån äfven komme att fördelas och bäras af efterkommande, anser jag mig hafva största skäl att tillstyrka bifall till den K. propostn, i hvad den rörer anslag till krigsmateriellen.
I fortsättning af den anmärkning, jag gjorde, då betänk, förra gången förevar, förklarar jag nu, att jag omöjligen kunnat öfvertyga mig derom, att TJtsk. haft rätt, då det först afgjort frågan, hvarifrån medlen böra tagas, innan det pröfvat, till hvad belopp det verkliga behofvet uppgår.
Först måste man afgöra qitoestio an och sedan qiuestio quo modo.
TJtsk. har dock tillvägagått tvärtom; och då jag i öfrigt linner, att TJtsk., efter nämnde förfarande, såsom skäl för dess afstyrkande åberopat beviltningens otillräcklighet, har TJtsk. grfvit styrka åt den anmärkning, att den omvända ordningen blifvit iakttagen för att såmedelst bilda en pretext att vägra anslag för nödiga behof.
Olika med den siste talaren anser jag det vara en gifven sak, att man först bör beräkna möjligheten af att bestrida utgifter, innan man beviljar sådana; hvadan jag icke kan annat än gilla, att TJtsk. först afhandlot frågan, hvar medlen borde tagas , och deref - ter hura högt de borde henik nas.