Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brån belåning undantagas alla skadade varor, och dessutom Vin, "Olja, Bränvin , Tran, Pottaska, Frukter, Kläden, Ull, Viktualier, Fisk, Glas, Porcelain m. fl. rinnande eller förderf underkastade varor.
Denna Råne-inrättning medgifves till en början endast i Stockholm och Götheborg; dock bör en särskild summa för denna Stad alsättas, och derför särskild säkerhet sättas.
Innan denna inrättning får träda i verksamhet, måste Tulltaxans reglering föregå; ty 7 5 prC.
Pull t. ex. på Facturvärdet, billigen nedsatt af II.
Stander, rubbar varuvärdet betydligen.
Dernäst mynt-reglering och snart förestående Realisation.
Stats- och Banco-Utskoltens Utlåtanden. ccrx
De på 3 ä 6 månader utstälde förskrifningar kunna förlångas på lika tid, med iakttagande af Låne-Contoirets säkerhet, och andre Låntagares väntan af lån.
Liksom Jernhelåning (i Stockholm Nl>) hvilar uppå Vågbetjeningens Attester, så kunde äfven Tjärhofvets och Packhusets edsvurne tjenstemäns Attester grundlägga varubelåning i Stockholm. — Finner
Inrättningen stadga och förtroende samt stort tillitaride, (hvilket intill nästa Riksdag bör hafva visat sig) så hör särskilda Magazin hållas eller köpas, hvarefter hyra särskildt ålägges Låntagaren.
Mindre belopp än R:dr 1000 bör ej belånas; ej större än R:dr B:co 30,000.
D. Banco - Disconten. i:mo.
Ränta beräknas å. 5 prC. till Inbetalningen och betalas då. atdo.
Straffränta beräknas 8 dagar från förfallodagen och är 3 prC. öfver Vanlig ränta. 3:tio.
Lagsökningen sker 2 månader efter förfallodag. 4:to.
Lån på 6000 R:dr och derunder omsattes med ~ dels afbetalning hvarje \ år. 5:0.
Lån meddelas ända till 10,000 R:dr B:co på 1 ä 4 månaders tid, emot full inbetalning å förfallodag. * 6:0.
Låntagare ege rätt att inbetala
Lånet, när han det vill, inom förfalloiiden. ccx Stats- och Banco-Utskottens Ulla tanden, 7:0.
Belåning af publika Papper såsom Obligationer ä 4 prC. till deras fulla belopp, så vicia tillgång finnes. 8:0.
Lån-Contoirets (Riksgälds-Conf.) lätt reserveras att använda en Gerieral-Öfverstyreise vid alla Ptikets Lån-anslag. 9:0.
Belåning af Reverser (RB Säkerhetspröfningen fri) med åliggande för
Directionen att lagsöka Revers-Utställaren först och Låntagaren sedan, så vida ej säkerheten fordrar annorlunda.
Belåning uppå säkra Reverser lior meddelas till belopp af högst 20,000 R:dr, Låntagarens öfrige Lån deruti jnbegripne. io:o- $Jla
Lån meddelas i Ranco-sedlar, Rilag.
Litt. E. Fam-myut, Utställes å 125,’ 250, 500, 1000,' 3000 oell 5000 Rtdrs belopp; inga andra, 2 §.
Lyder. 000 R:dr, jemte 2 procents årlig Ränta \ undfår Sedelhafvaren (i i 3) månader efter uppsägning, sorn dock måste förnyas, derest denne Sedel inom halft år efter förfallodag icke till inlösen blifvit uppvist.
Skulle Kun - Siats- och Banco- Zltsholtens Utlåtanden, ccxi görelse om inlösen irtfärdas af R.
S:s Her-r rar Fullinägtige i Lån-Contoiret, sa upphör räntan att öfter utsatt dag löpa, Lika lydande fried det &f Herr Assessoren Lagerhjelm till Siats- oeh Banco-Uiskottens Protopoll lör den 3i Maji 5^23 afgifiie serskildta yttrande, jemte dertill hörande Bilagor, hvilket allt kommer att till Rikets Hpglofl.
Ständer åtfölja Be~ fäiik^ndet I\ jo 20; Betygar Ex officio J. M. Spens. Bil, N:o 2.
Da jag icke kan till alla delar instämma uti den framställde Financeplanen, anser jag uiig, såsom Riksdagsman och Medlem af Högloft.
Utskotten, pligtig att yttra min öfvertygelse om hvad jag linner rätt och för Fäderneslandet nyttigt, alldeles obekymrad, om mina åsigter, antingen såsom felagtige, eller af andra orsaker, skulle misshaga.
Min tanka är den, att allmänna misstroendet härleder sig derifrån, att Rikets Ständer tyckes hafva allt för mycket befattat sig med 3lt ställa i ordning enskildes penninge-affairer; Alt skuldsättning blifvit ansedd såsom en förtjenst, hvilken borde ytterligare uppmuntras genom utvidgade Allmänna Lån-tillgångar:
Att tn hvar, som genom omtanka, flit och sparsamhet kunnat i loflig väg förvärfva sig en penninge-behållning, anses nästan satt utom Lagens skydd, när han vill återfordra eu ccxn Stats- och Barico-Utskottens Utlåtanden. penninge-försträckning.
— Ingen, som har att fordra, kail ens veta, hvad han eger, när vid hvarje Riksdag värdet af fordringen kan nedsättas.
JDå GäUlenärerne få stifta Lagar för Borgenärerna är icke svårt att begripa, hvarföre man icke vili låna ut pengar, åtminstone på längre tid 5 ty det är ganska naturligt, att man befarar, det Gäldenärerne, hvilka nu för tiden synas hafva öfvervigten, icke förglömma sin egen fördel, då de få hushålla med Banquen, som de för godt finna.
Tönder Riksdagen har jag hort yrkas, antingen uii någon Motion elier uti någon utkommen Skrift, att Rikets Stander icke borde skilja sig vid Banquen, såsom en Rikets Ständers dyrbara Egendom.
Jag kan icke förstå, hvad härmed rätteligen menas.
Uti Banquens Grundförfattningar, hvilkas helgd är försäkrad uti Regeringsformen, heter det, att Rikets Ständer garanterat Banquen.
Man har alltid sagt mig,, att det ordet garantera skulle betyda detsamma, sorn att gå i borgen; och jag har också trott härpå.
Om någon, som jag icke noga känt för säker, velat hos mig taga varor på Crédif, och förskaffat en man, som garanterat betalningen, så har jag trott, att jag skulle kunna få hålla mig tili dea sednare, i fall så skulle behöfvas.
Om nu ordet garantera har en sådan bemärkelse, sorn jag hittills trott, så kan iag omöjligen begripa, att Rikets Ständer äro egare af Banquen, så framt man härmed förstår något annat, eller Stats- och Banca-Utskottens Utlåtanden1 ccxm mera, än sjelfva Bancohuset; och hvilket, hide, i anseende till dess fördelaktiga Läge, solida Byggnads-sätt, förträffeliga vatten-uppfordrings-anstalter och de i sednare tider uppförde kostamma tillbyggnader, visserligen är en ibland de dyrbaraste Fastigheter i Stockholm.
Jag har också en ytterligare anledning att tro, att Garantie, när det ordet förekommer i Bancoförfattningame, betyder detsamma som borgen.
Der stadgas, att Banquens såkallade salderade Gewinst får af Rikets Ständer användas till publicos mus, hvilket lärer betyda, till allmän nytta.
Efter det begrepp, jag gör mig orri eganderätt till fast eller lös egendom, så består eganderätten deri, att jag får fritt använda , bortskänka och förslösa allt, hvad jag eger, si framt jag icke är ställd under förmynderskap; Och då, emot Bancoförfattningarne, Rikets Ständer icke kunna till allmän nytta använda och bortskänka mera, an Banquens Gewinst, $å vill det synas, som Rikets Ständer icke kunna ega rätt, att i deras egenskap af Förvaltare, låta, i Banquens namn, utställa
Depositions-attester på mera, an som verkeligen blifvit nedsatt.
Det tyckes också vara svart att förklara, att
Löftesmannen skulle sjelf vara egare till den samma sakj för hvilken han ikläder sig ansvarsförbindelse, enär borgen alltid måste förutsätta tredje man, så vida jag icke rimligen kan borga för mig sjelf. — Desse äro mina åslgter af Rikets Ständers rättigheter, i afseende på Banquen.
Min ccxiv Stuts- och Banco-Utskottens Utlåtanden\ mening kati icke vara att klandra det fram*» farna, utan blott att framställa dern, såsom de grunder, hvarifrån jag utgår vid bedömandet af de åtgärder, som Högiofl.
Utskotten före4- slagit. — Högiofl.
Utskottet! antaga, såsom en bland de egentligaste orsakerna till den Öfverklagade förlägen heten i allmänna rörelsen, det ailä inanna misstroendet enskilde personer emellan} och att detta åter härleder sig ifrån Bancosedlarnes vacklande värde.
Ett vacklande myntvärde är visserligeri i flera hänseenden skadligt, men jag anset förtroendet ännu mera skola förstöras, om man, i stället för att alfvailigen söka bereda stadga i myntvärdet, tvärtom vidtager sådane åtgärder, som nog tydeligen utmärka, att man vill för framtiden förvara sig en utväg, att tillvägabringa myntvärdets ytterligare försämring.
Det är val icke tänkbart, att man skulle gifva Credit åt den, sora man tror icke ens hafva Vilja och alfvar att betala.
Och om ntf obestridligt är, att genom förra Ständers åt-4 gärder, förtroendet till Banco-sedlame, hvarifrån Högiofl.
Finance-Beredningen icke titan skäl härleder misstroendet enskilde emellan, blifvit skäkadt, om icke förstördt, så vill det tyckas, som första steget borde blifva, att Bikets Ständer visade det fullkomligaste alfvar, att icke vidare vilja taga någon sådan befattning med Banquen, som i något afseende kan rubba eganderattens helgd. — Sker Stats- och Banco- Utskottens Vildtanden. ccxv detta Icke, utan man vid. denna .Riksdag beslutar en ny Sedel-utgifning utan fond, samt för framtiden icke ger alla upptänkeliga garantier till betryggande häremot -vid en kommande Riksdags så tror jag, att Crediten får sista dödsknäckem
Ty huru vill man val begära, att någon skall hafva förtroende till Banco-sedeln, då, genom ett Riksdags-beslut, dess värde kan nedsättas och annullera»?
Vid en tagen allmän öfversigt af Höglofl.
Utskottens förslag, har jag ej kunnat upptäcka några andra hufvudsaklige skiljaktigheter emellan detta förslag och den Finance-plan, som antogs vid förra Riksdagen, an att Fastigliets-Lånen, som, vid förra Riksdagen, afskaffades, nu skola upplifva»; att penninge-sedelstocken, sorn vid förra Riksdagen förklarades icke skola permanent hvarken ökas eller minskas, nu skall tillökas med omkring 1,300,000 R:dr; att JDiscont-fonden, som vid förra Riksdagen fastställdes till högst 6,500,000 R:dr, nu skall ökas till Millioner; att DiscontInrättningar i Uandsorterne , som vid förra Riksdagen förkastades , nu skola för Banquens räkning stiftas; att Bevillningen till Banquen , som minskades med 250,000 R:dr nu kommer att ytterligare förminskas med ungefärligen en lika summa; och ändteligen, att nar, vid förra Riksdagen, det ansågs höra helt och hållet öfverlennäs åt ovissheten, om, huruvida, eller efter hvilken grund Banco-sedlarne i en framtid skulle komma, att med Silfver inlösas; man nu väl fixerat CCS vt Stats- och Banco-Utskottens Utlåtanden, 128 sk. eller mindre, än Banco-sedeln i denna stund är värd, samt stadgat de mest ofelbara Controller mot Banco-sedelns förbättring, men deremot icke velat böra omtalas någon annan slags garantie, ernot Banco-sedelns ytterligare försämring, än den, sorn innefattas uti de granna orden: Riksens Ständer, såsom Nationens Representanter, äro da säkraste värdare af alla Interessen.
Om afsigten med penninge-väsendets reglering varit den, att härigenom återställa förtroendet enskilde personer emellan, så tyckes det, som en sidan påföljd icke skulle kunna förväntas af Höglofl. l/tskottens förslag.
Icke kan förtroendet beredas derigenom, att myntvärdet blifvit stadgadt endast till Gäldenäiernes förmån, men Borgenärecnes säkerhet deremot icke närmare betryggad, än att den vid ett kommande Riksmöte kan ställas under votering.
Jag öfvergår nu till det speciella: Höglofl.
Utskotten synas erkänna nyttan och nödvändigheten af stadga i myntvärdet, äfvensom, att denna stadga icke skulle kunna vinnas på annat sätt, än genom utvexling af silfver, eller en så kallad Realisation; och häruti instämmer äfven jag, I afseende på sjelfva mynthestämningen, så må det bli vid 128 sk., ehuru jag skulle anse, att man närmare träffade det rätta, om man antog 120 sk., emedan gammalt och obrukbart silfver nu kan köpas till lägre pris.
Jag Stats- och Banco-Ut skattein Utlåtanden, ccxvir Jag delar visserligen med många andra ' den önskan, att Realisationen m* kunna företagas ju förr dess heldre; men jag anser också, att, till dess paskyndahde, hvarken utländska Lån eller Aetie-teckning bör komma i fråga, emedan båda dessa utvägar skulle för landet blifva högst betungande.
Deremot och i fall man har något alfvar med penningeväsendets reglering, anser jag nödvändigt, att Banquens alla Inkomster och vissa säkra tillgångar, åtminstone ifrån nästa årg början, få oförryckte användas lill uppköp af allt det Silfver, och alla de goda vexlar på Hamburg; som åt Banquen erbjudas efter 128 sk.
Jag föreser nogsamt, att, genom en sådan oinskränkt upphandling af vexlar för Banquens räkning, Vexel-Coursen på Hamburg hindras ifrån att falla under i a8 sk., men detta ligger ju uti sjelfva naturen af myntbestämningen: — ty om man antager, att Bariquen börjat sin utvexling af Silfver efter 128 sk., så skulle väl Coursen på Hamburg icke kunni sänkas till 120 sk. eller derunder, einedan trassenten då skulle finna sin räkning, att heldre låta komma silfver för sin utländska fordran, än att sälja vexeln.
Att Vexel-Coursen åter kan stiga utöfver I28 sk. på Hamburg, är något, som icke kan hjelpas, förr äti Banquen börjat sin utvexling äf Silfver, och Författningen emot utförsel af myntadt Silfver blifvit upphäfven.
Bihang till Aiks-StSniens Fröt, 182,3 6',te Samt.
Bitag. till Mim.
N:o io, v v ccxviii Stats- och Banco-Utskottens Utlatanden.
Mig förefaller det nog besynnerligt, att när Höglofl.
Utskotten tyckas önska en Realisation, ju förr dess heldre, och detta skulle vara målet, åt hvilket man syftar, Höglofl.
Utskotten föreslå, att Sedelstocken, med inberaknande af Riksgälds-sedlarne, skall, genom en ny utsläppning af Banco-sedlar af omkring 1,300,000 R:dr utan fond, uppdrifvas till 30 Millioner: och att för Utlåningen på Metaller nya Banco-sedlar skola tillskapas, ehuru Bauquen, uti de I.ånfonder, hvilka bestämma den redan utelöpande Sedelstocken, eger full tillgång, att bestrida dessa Utlåningar.
Om en Financeplan (kall vara vigtig så tyckes den böra vara sammanhängande och icke invecklad; och när man vill fram till ett visst mål, bör man väl snarare undanrödja, an bereda hinder, som aflägsna ifrån det föresätta målet.
Utskotten antaga att Banco sedelns varde bör stadgas genom en realisation, men att Realisationen ieke bör företa gas, innan Banquen fått i sine hvalf så mycket Silfver, som svarar emot ^ delar af den utelöpande Sedelstocken.
Om man utsläpper 1,300,000 R:dr i nya Sedlar utan fond, så synes mig alldeles ovedersägligt, att man i samma förhållande ökar Banquens behof af Silfver och att Realisationen härigenom lillbakasättes.
Men, måhända, ligger denna operation utom gränsen af min inskränkta fattningsför - Stats- och Banco-Utskottens Utlåtanden, ccxix miga; likasom det allt i fl förekommit mig obe* gripligt, att man veiat bestämma den summa i Sedlar, som för Sverige skulle vara det behöflig» rörelse-Capitalet.
Af erfarenheten uti min lilla Handelsrörelse har jag funnit, att när, vid en förmånligare Conjunctur, jag kunnat omsätta 1000 R:dr fyra gånger om året, denna summa gjort samma tjenst, sorn 2000 R:dr, hvilka uti en annan Conjunctur icke kunnat omsättas mer än t vänne gånger om året o. s. v. Om Sedelstockens belopp fastställdes till 30 Millioner vid sisth Riksdag, då en Tunna Spannmål af aila slag per medium gällde 1 o
B:dr, men år 18:0, då Sedelstocken äfven var 30 Millioner, blott gällde 5 R:dr, så tycker jag det vara klart, att Sedelstocken antingen skall hafva varit för liten år 1818, eller för stor år 1820, om nemligen penningen den ena och andra tiden anses hafva lika hastigt eller lika långsamt circulerat.
Väl har jag hört, att de Lärde utstuderat rörelse-Lagarne i naturen, så att äfven himla-kropparnes omlopp blifvit underkastadt säker beräkning, men jag'har icke förrän vid sisth Riksdag hört, att det skulle kunna låta sig göra, att uträkna penningens hastigare eller trögare omlopp för en tid af Fem år, men hvilket likväl nödvändigt skolat ske, emedan man annars icke, enligt hvad förut anmärkt är, kunnat utfinna rätta beloppet af det er - ccxx Stats• och JBanco Utskottens Utlåtanden, forderliga rörelse-Capitalet.
Nu tyckes det, rom man gjort ett ytterligare framsteg, när man trott sig kunna uträkna icke allenast summan af de Banco-sedlar, hvilka circuler* utom Riket, utan äfven beloppet af Banco-? sedlar, som genom våda blifvit förstördi; Och torde det vara på dessa beräkningar man grundat förslaget, att genom en ny utgifning af Banco-sedlar bringa Sedelstocken till jemnt 30 Millioner, så vida man lärer hafva funnit, att ett så stort Börelse-Capital vöre behöfligt för Sverige. —•
Efter hvad man sagt mig, skal! det endast vara här i Sverige, sorn Staten åtagit sig att icke allenast fournera rörelse-Capitalet, utan också, att vid hvarje Riksdag låta justera dess belopp, i andra Länder, der endast me? talliskt mynt circulerar, vet jag icke, huru man skulle komma till rätta härmed, då en yppad brist skulle ersättas med Guld eller Silfver, och icke kunde, likasom här i Sverige, fyllas med Banco-sedlar af särskilde dimensioner.
Jag har icke hittills delat de farhågor, som en och annan vid denna Riksdag fram ställt emot ett Realisations-försök, men jag finner nu, att om Silfvermynt skulle komma i omlopp, Staten omöjligen kan uppfylla siri skyldighet, att justera och jemna rörelseCapitalet till det belopp, som den ena och andra tiden kan pröfvas behofligf, så framt Stats- och Banco-TJtskottens Uilätamlcn. ccxxi annars deri faststälde proportionell emellarj den utelöpande Sedelstocken oell redbara fonden skall bibehållas; ty hvarifrån skall val, vid en upptäckt brist, det erforderliga Silfret tagas, då vi icke ega någon annan Silfvergrufva, än den i Sala, men hvilken är ganska litet gifvande.
Beredningen har tillstyrkt, att privata Bolag må få inrättas , och förunnas samma rättigheter till bedrifvande af Discontrörelsen, som Banco-Disconten nu innehar, dock med det förbehåll , att sådane Bolag hvarken nu eller framdeles skulle kunna påräkna något understöd af publika medel, samt Staten icke heller under någon förvändning inblandas uti deras förvaltning, mera än Staten kan inblandas uti andra enskildes företag.
Uti denna åsigt instämmer också jag, lieldst jag anser, att man bör arbeta derpå, att ali Creditrörelse med tiden får uppgöras en^ §kilde emellan.
Men qm mer än i del af hela Sedelstocken skall för Eanquens räkning utlånas 1 Iliscontväg, så tyckes det, som privata Associationer eller Bolag icke skulle kunna vänta sig särdeles framgång, Men, torde man säga, vid detta tillfälle, likasom vid många andra, da fråga är om penningeväsendets i ordningställande, att tiden |r icke ännu inne och att näringarna måste ccxxir Stots- och Banco- iftskotte.ns Utldtnndeti. understödjas.
Om man utaf Discont-LaneBeqvisitionerne vill bedöma näringarnes tillstånd, så skulle det tyckas, som hade de uppnått sin största höjd, nar, utom hvad näringsidkaren utaf egna medel tillskjuter, skall till deras bedrifvande erfordras icke mindre summa, än 8 Millioner, oberäknade de särskilde Lånefonderne för Bergs-Bruksrörelsen, Fabriker och Manufacturer.
För enskild dei tror jag, att
Discontlån sökas och begäras, icke så mycket till nyttiga Närings-företag, som fast mera för att dermed omsätta skulder, och hvilkas belopp lärer vara högst ansenligt, då de intecknade ensamne uppgå till emellan 50 ä 60 Millioner, Vid en så beskaffad Lane - Inrättning som Banco-Disconten, hvilken är stiftad endast med beräkning på vinst, kunna icke finnas några privilegierade Låntagare, så att rättigheten till
Lån icke kan vara underkastad särskild pröfning; och icke heller behof vet hvartill
Lånet skulle användas.
När , enligt Höglofi.
Utskottens tillstyrkande, Creditiven for Jern-Contoiret samt Manufactur-Disconten komma att bibehållas, så äro härigenom Lånbiträden anviste BergsBruket samt Fabriker och Manufacturer; och då återstår endast Jordbruket, sorn skulle kunna komma att sakna sin enskilda Lånefond, när Odlings-Lånen, efter Högloil.
Utskottens förslag, komma att indragas.
% Stats- och Banco-Utskottens Utlåtanden- ccxxixi Jag har visserligen ej något att erinra dervid, att Odiings-Lånen komma att upphöra; Men då jag icke kan hnna annat skäl till odlingslånens indragning, än att roan ansett någon säker Controll på dessa Ijåns rätta användande omöjlig, så ser jag icke, huru man då kan veta, att de summor, som uti Kanco-Disconten upplåna?, komma att användas till Jordbrukets förkofran, när man misstror ett behörigt användande af Odlings-I/ånen, ehuru de icke kunnat, utan föregångne formaliiiteter, beviljas.
Disconteringen återföres till dess ursprungeliga beskaffenhet, så att, enligt Finance-Committerades förslag, utlåningen endast sker på korna terminer, och man är någorlunda nogräknad med säkerheten, på hvilken lånet skall meddelas, aå vill jag tro, att icke ens Millioner Riksdaler skulle behöfvas till
Discontrörelsens vidmagt hål lande.
Af hvad anledning man föreslår, att inflytande årliga Capital-afbetalningar på Fastighets-lånen skola åter utlånas mot Inteckningar uti andra Fastigheter, kan jag svårligen inse.
Ar meningen härmed, att man vill bevara sjelfva Capitalet oförminskadt, såsom en ständig Fond, på hvilken Banquen må kunna i alla tider uppbära ränta, så vinnes ju ändamålet, om Lånet får qvarstå utan afbetalning, så länge innehafvaren af den intecknade Fastigheten det åstundan Jag vill icke gerna föreställa mig, att man med denne föreslagne ccxxiv Stats- och Banco-Utskotteris
Utlåtandenl anstalt åsyftar, att Fastighets-Lånen skola cirén lera och flyttas ifrån en egendom till en annan, ty då tyckes det som man glömt, att
Lånen åtfölja Fastigheten, och att Gäldenärerne ombytas lika ofta, som Fastigheterne, genom laga fång, flyttas ifrån en hand till en annan, samt, i och med det samma, både skyldigheten att göra afbetalning på ett gammalt
Lån och rättigheten att få ett nytt Lån.
Utskotten föreslå, att någon afbetalning skall göras på Stats-Verkets skuld till Banquen.
Jag för min del tror, att skulden bör och kan hel och hållen afskrifvas.
Man ihågkomme härvid, att när Ständerne vid 1809 års Riksdag åtogo sig en årlig Bevillning, som skulle ingå till Banquen, var afsigten härmed, att Banquen skulle kunna indraga de Sedlar, hvilka i och för Kriget blifvit tillskapade, samt Banquen åter komma i tillstånd, att med Silfver inlösa sine utelöpande Sedlar, Riksdaler för Riksdaler.
Banquen har i sjelfva verket endast biträdt med sin Credit, då den icke förskjutit annat än papper5 och om man tager i beräkning de summor, sorn Banquen allt ifrån år 1810 genom Bevillning fått uppbära, vill jag tro, att på de förskjutne xi Millionerne icke skola återstå > 3 Millioner.
När nu Banquen får med En Riksdaler i Silfver infria xa8 sk. i Sedlar, så skall ju Banquen i det hela göra en betydlig vinst, och hvilken, i min tanka, icke bör, u tan - Stats- och Banco-Utskottens Utlåtanden, ccxxv tan ändamål, ökas med någon räntebetalning på Stats-Verkets skuld.
Utskotten tyckas medgifva, att Bariquen’ icke hellöf ver denna ränie-i nkotnst, enär Högloft.
Beredningen, föreslagit, att afbe» talningarne på Fastighets-Lånen, hvilka, åtminstone de första åren, torde i det närmaste utgöra en lika summa, soth räntan å StatsVerkets skuld, skola åter utlånas.
Örn derföre Stats-Verket skall betala tänta till Banquen, så skall ju Bevil!ningen ukas med detta rantebelopp; och då uti afbeta!ningarne på Fasfighets-Lånen Baoquen eger .en häremot svarande tillgång, meri .denna icke, får- användas till Siifver-uppköp, utan skall utlånas, så uppkommer ju ytterst det förhållande, att Nationen- skall besväras med Bevillning, för att utlånas åt Fastighetsegare, på lika sätt , sorn allt ifrån år 1815, Nationen betalt Bevill ning för att användas till utlåning och till Götha Canal.
— Då jag nu vågat mig ut på fältet och företagit mig att granska- och bedöma Förslag, hvilka äro frukten af fieri månaders trägna öfverläggningar, har jag i och med detsamma pålagt mig den skyldigheten, att framställa de allmänna åsigter, som jag skulle anse böra följas, vid uppgörandet af den så kallade Finance-planen.
— Bihang till Riks-.S länden* Prot, 18^3 ^',ce Baml, Bilag, till Mern, N:o 2©, ' xvi c.cxxvi Stat»- och Banco-Utskottens XJilatanden.
Då man klagar öfver det vacklande myntvärdet såsom ett ondt , hvilket i möjligaste måtto bor afhjelpas; och myntet åter består af Banco-sedlar, så lärer första frågan bli den:
Huru och på hvad sätt skall värdet af de nu utelöpande Banco-sedlarne kunna stadgas?
och det är således härifrån jag utgår med följande ISdrsbg: 1:0. Stats-Verkets, Riksgälds-Contoirets och Allmänna Magazins-Inrättningens skulder afskrifvas. 2:0.
Inga nya Banco-sedlar få vidare utgifva* utan klingande Fond; och häremot Stadgas ali opptänkelig Conlroll.
(Det förstås af sig sjelft att nya Sedlar få göras för vexling.) 3:0.
Banquens nu egande redbara fond öfverlemna» till Vexel-Banquen, sorn skall ansvara för inlösen af alla utelöpande Banco* och Riksgälds-Sedlar. 4:0.