Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet kan likväl nu ej underlåta att yttra sin öfvertygelse vara, att sådana inrättningar, äfvensom deras förvaltning, lämpligast böra öfverlemnas åt enskilda Patriotismens omsorg och vård, och således icke genom allmänna Statsanslag, understödjas, icke heller genom Allmänna Embets-Verk förvaltas, äfvensom att en i Hufvudstaden organiserad inrättning af detta slag, som under publik administration skulle emottaga insättningar från alla Rikets Landsorter, måtte, i anseende till vidlyftighet af correspondance, osäkerhet och tidsutdrägt genom postgång* Fesv. och Ekon.
Ucsk.
553 brist eller kostnad af Commissionairer, möta oöfvervinneriiga hinder i verkställigheten.
Hvad Utskottet sålunda andragit, får Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständers egen mognare pröfning öfverlemna.
Päksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomi-Utskotts
Betänkande i anledning af åtskilliga väckta Motioner om förvaltningen och redovisningen af de till Hospitalers, Lazaretters och Barnhus underhåll anslagna medel, samt föreslagna ändringar uti dessa under Kongl. SeraphimérOrdensGillets Styrelse nu stående Fonder.
Uti detta ämne hafva följande Memorialer och Anföranden blifvit afgifna, och till Utskottets handläggning remitterade, nämligen: Ett Memorial af Herr Prosten Säve, hvari Herr Prosten anfört, huru sorn de Fonder och Stiftelser, hvilka inom åtskilliga Län funnits, och varit för sjukvården inom dessa
Län mar än tillräckliga, blifvit af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet till andra Orters undsättning disponerade, deraf ofta skall handt, att de Län, för hvilkas behof Stiftelserna varit gjorda, blifvit blottstälda för brist på nödvändiga Sjufeanstalter.
Ett dylikt förhållande skall, efter Pierr Prostens 554 Besv. och Ekon, Utsa.
Betankanäen. yttrande, vara för handen vid Staden Wisby, der ett Hospital blifvit grundlagdt med fond af betydlig Jord och deraf utgående renta, uttryckligen egnadt åt fattiga barns underhåll och sjukas skötsel, samt någorlunda svarande mot Provincens behof, men hvarifrån Kongl.
SeraphimerOrdens-Gillet årligen uppbär, och annorstädes disponerar omkring 1000 ä 1,100 Rd. Banco under namn af Öf~ verskottsmedel.
Då Herr Prosten ansett ett sådant disponerande af enskildta personers till fromma stiftelser ägnade medel, tvärt emot Stiitares eller Testators syftemål och uttryckliga fork 1 aranden, icke kunna förenas med den hos alla Folkslag respecterade lie!gden' af Testamenten, utan tvärtom vara emot Lagens stadganden och l/j. §. af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets Instruction af år 1791 stridande, och hvad af Kongl. Seraphimer-Ordens- Gillet från vissa Orter under namn af Öfverskottsmedel uppbäres, för öfrigt i sjelfva verket icke utgör något öfverskott utöfver hvad för dessa orter oundgängligen erfordras 3 har Herr Prosten yrkat, dels i allmänhet, att redan befintelige barmhertighetsverk måtte för sin bestämmelse bibehållas, och gjorda donationer rakt komma de lidande och behöfvande till godo, åt hvilka de blifvit af en forntida menniskokärlek anslagna; dels för Gottland enskilt, att antingen de derstädes genom Privatas Donationer anslagna Plospitals-medel och rentor måtte der efter deras bestämmelse få till fattiga barns understöd och sjukas hjelp Besv. och Eken.
Betånkanäen. nrr (qvarblifva, eller ock åt Kongl. Seraphimer ÖrdensGiilet måtte uppdragas, flit af dess Allmänna Fond anslå hvad för Pro vincens behof är aundgängeligt, under den förvaltning och tillsyn, som lämpligast pröfvas.
I anledning af detta Memorial hafva uti munteliga anföranden till Högvördiga PrestStåndets Protocoll Herr Biskopen
Doctor Faxe, Herr Professorn Doctor Wijkman Herr Domprosten Doctor Wåhlin, Herr Biskopen Doctor Eberstein, Herr Lectorn Arenander och Herr Professorn Thyselius yttrat sina tankar i ämnet.
Pierr Biskopen
Doctor Faxe har anfört, stt fordom uti alla Skånska Städer funnits Hospitalet, grundade dels på privata stiftelser, dels på anslag af Krono Tionde, och uti Malmö dessutom ett Barnhus, hvarest fattiga barn intogos och uppföddes.
Dessa inrättningar blefvo omkring år 1777 indragna på Konung Gustaf III:s befallning, och i deras ställe ett Hospital inrätta dt i Malmö, som för det närvarande icke är annat än dårhus, och till hvars underhållande knappa medel äro anslagna, Öfverskottsniedlen, som från Skåne utgå till Kongl. SeraphimerOrdens Gillet, skola deremot under 5 års lid uppgått till öfver 50,000 Rd. Banco.
Då Herr Doctorn och Biskopen icke lintter någon rättvis, billig, eller naturlig anledning, hvarföre ett visst Län skall bidraga till underhållandet af andra Läns inrättningar med medel, hvilka det för dylikt ändamål sjelf behöfver, har Herr Doctorn och Biskopen förenat sig med Hers 556 Besv. och Ekon.
Säve i hemställan, om vidtagande af sådan åtgärd, att Hospitalsmedlen måtte användas för den Orts behof, hvartill de från början varit ansi agne.
Professoin
Doctor bVijkman har yttrat, att han så mycket heldre instämmer uti hvad Herr Prosten Säve och Biskopen Herr
Doctor Baxe yrkat, sorn Herr Professorn hade erfarenhet deraf, att uti Weckholms Församling af Upsala Stift, donationer blifvit tili en del disponerade både utom Församlingen och Stiftet, och ett sådent förfarande, enligt Herr Professorns tanka, måste medföra den påföljd, att enskilde afhållas från barmhertighets
Verk genom osäkerheten af deras bibehållande för bestämda ändamålet.
Med Herr Prosten Säve och Biskopen Doctor Faxe har Herr Domprosten Doctor Wåhlin så mycket mer förenat sig, som Herr Doctorn redan vid 1812 års Riksdag väckt dlylik Motion i afseende på Barnhuset i Malmö, och i öfrigt önskade, att allmänheten måtte erhålla upplysning om de medel, hvilka ifrån hvar och en Landsort blifvit till Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet insända, samt på hvilka ställen de blifvit använda.
Biskopen Herr Doctor Eberstein har instämt med Herr Prosten Säve, heldst Herr Biskopan kände, ej mindre Gottlands tryckande behof, afen mera utvidgad Sjukvård, och Fattighus-inrättning, än äfven att åtskilliga medel, som blifvit för Gottland primitivt donerade, måst till Kongl.
Seraphimer - Bcsv, och Ekon. XJlsli.
Betanhanclen. 557 Ordens Gillet uppsändas.
Af Herr Lector Arenander är andraget, huru som I.Jnköpings Stift, i Stället för 4 pä rika Fonder och donationer af Ortens Jnvånsre fordom grundade Hospitaler, nu, utom Läias-Lazarettet, endast äger ett enda i Vadstena, hvaremot årligen ansenliga öfversfeottsmedel ifrån Stiftet till Gillet insändas.
1 afseende på dessa Stifts medel har Herr Lectorn yrkat deras bibehållande vid sin bestämmelse, och roed Herr Domprosten Doctor Wählin föreslagit, att Riksens Högloft.
Ständer, som erhållit den obehagliga underrättelse, att deras Revisorer saknat tillfälle att granska förvaltningen af dessa slags medel, måtte ytterligare undanrödja hinderna för denna, vid 1815 års Riksdag beslutna Revision, och fastställa en årlig tryckning af Kongl.
SeraphimerOrdens Gillets, af Svenska allmänheten så högeligen väntade redovisning, sorn visserligen icke behöfver eller förtjenar att höljas med mörker, hvarmed Herrar Frostarne Ek och Doctor Stenhammar sig conformerat.
Herr Professorn Thyselius har föreslagit, att Riksens Högloft.
Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, så väl att Läns Lazaretterne och Kurhusen måtte hädanefter tillgodonjuta åtminstone icke mindre anslag än hittills till fria läkemedel oell underhåll för fattiga patienter, som ock att de under Kongl. SeraphimerOrdens Gillets disposition stående fonder, förvaltning och till tand må genom en of* 558 Besv. och Ekon. ZJtsk.
BetanliCinäeni fentelig revision allmängöra?, och Läns Ho» spitalerna öfverlemnas i Konungens Befallningshafvandes och de af dem för Lazaretterna och Kurhusen tillkallade LänsDirectioners vård, hvilka äga att emottaga dessa Stiftelsers alla redan tillkomna eller tillkom» mande fonder, dem efter gifven instruction och bästa öfvertygelse för ändamålet använda, Länens invånare om sin förvaltning underrätta, och för den samma inför Kongl. KammarRätten behörigen redovisa j hvarförutan Herr Professoren föreslagit, att för hvarje Hospital någon, heldst inom Länet boende, Riddare af Kongl. SeraphimerOrden måtte utses som Hospitalets beskyddare och Directionens förman, hvilken hade att vaka ofver Ordningen vid inrättningen.
Häruti hafva Herrar Prostarne Hasselrot och Hagberg instämt, hvaremot Herr Prosten Kolmodin, hvad Wisby Hospital-fond beträffade, med Herr Prosten Säve och Biskopen Herr Doctor Eberstein sig förenat.
Uti den af Pierr Professorn Thyselius gjorda motion har Herr Prosten Billdahl instämt, under åberopande af det efterdöme, som blifvit lemnadt genom en så beskaffad förmonligare inrättning af Skaraborgs Läns Lazarett uti Mariestad, hvarest de sjuka numera kunna, utan föregången anmälan, insändas till Läns-Lazarettet, och blifva der genast emottagne, de förmögnare mot någon skälig afgift, och de fattigare utan ali slags betalning, samt njuta tjenlig spis, medikamenter och Läkaretillsyn, skötsel och om» Besv. och Ekon.
Betankanäen. vårdnad, hvarigenom Herr Prosten vill visa, huru mycket en verksam
Länestyrelse kan och bör uträtta till den lidande mensklighet tens hjelp och lindring.
Uti samma motion har sluteligen Pierr Prosten Fröberg förklarat sig utur flera skäl instämma, men i synnerhet af det serskildta skäl, att efter af Riksens Höglofl.
Ständer fattadt beslut, och af Kongl. Majit sjelf uti nådigt kallelseBref, och till Revisorerna meddelad bestämd föreskrift, att anställa Revision öfver Hospitals- och Lazaretts fonderna, Kongl.
Seraphi mer-Ordens* Gillet, detta oaktadt, kunnat, på Revisorernas reqvisition af Räkenskaperna öfver dessa fonder, tillåta sig en vägran att dem framlemna, och i stället presenterat ett af Ordens-Gillets framställningar föranledt, och af det samma utverkadt Konunga Bref, som frikallar dess räkenskaper från Revision af Riksens Ständer 5 genom, hvilken oväntade åtgärd Herr Prosten anser Ördens-Gillet hafva felat i aktning för Riksens Ständers beslut, hvilken icke borde saknas hos någon Embetsmanna Corporation, samt ännu mer i vördnad För Kongl. Majits i nådiga kallelse-brefvet bestämdt uttryckta vilja, som genom Ordens-Gillets vägran göres dementi, och hvilken dementi icke är häfven genom ett nytt Konungabref af motsatt innehåll med det förra.
I anledning häraf anser Herr Prosten ytterligare en förnyad vägran af Ordens-Giliet mot Riksens Ständers beslut vara radicalt förekommen Bihang till RiksSt.
Prat, jg 17-181 g, q:de Sand.
N;ryi, 72.
Betänkanden. derigenom, att Hospitalen' oell Lazarelterna i Riket, både til!
Ekonomi och fondernes disposition, hädanefter och för alltid skiljas från Kongl. Seraphiruer-Oröens-Gillets styrelse, hvarom tili Kongl. Maj:t en underdånig skrifvelse tills,tyrkes.
Häruti hafva äfven instämt Herrar Domprosten Wåhlin, Prosten J Wijkman, jemtö flera Ledamöter af det Högv.
PrestStåndet, Under den sorgfälligt uppmärksamhet, hvarmed Utskottet granskat de uti detta grannlaga ämne inkomna Memorialer, har det funnit motionerna härom hufvudsakeligen innehålla fyra serskildta yrkanden : 1:0
Att åtskilliga af de Fonder, hvilka nn under benämning af allmänna ifrån vissa Län ingå tili Korfgl.
Seraphim er-Ordens Gillet och derifrån öfver hela Riket disponeras till förmon för andra Läns Barmherilahets inrättningar, måtte, såsom uppkomna af privata donationer och fromma stiftelser-, till den Landsorts förmon, der de varit gifne, få inom samma ort orubbade f örbiifva. 2:0
Att äfven i det fall dessa fonder skulle vara till större eller mindre del uppkomne af framlidna Konungars anslag, indragna kloster, kronotionde, eller andra publika intrader, deras användande likväl borda inskränkas inom den province, hvarifrån de utgå, och till hvars behof af »adana inrättningar de troligen ifrån första Eesv■ och Ekon.
Betänkandcn.
561 upprinnelsen blifvit antingen skänkta eller anslagne, ehuru under tidernas skiften deras tillkomst förlorats utur minnet, och så mycket mera utur all bevisningsförmåga. 3:0
Att närmaste och directa förvaltningen öfver Läns-Hospitalerna, borde, i likhet tued hvad om Lazaretterna i Nåder stadgadt blifvit, öfverflytta» ifrån Kongl.
SeraphimerOrdens Gillet, och för hvarje Län lemnäs uti Konungens Befallningshafvandes samt de inrättade Län-Directioners vård. 4:0
Att disposition af alla de till Hospitaler och Lazaretter anslagna eller ordinerade och på hvad sätt som heldst tillkomna medel, hvilka nu stå under Gillets styrelse, måtte ställas under offentlig redogörelse och Revision. — — —• — — — — — — Uti alla dessa hänseenden anser
Ut skottet sig böra serskildt utlåtande afgifva. 1:0
Den sanning, att alla Donationer’, Testamenten och fromma stiftelser, hvilka af enskilda personer till något visst ändamål elier harmhertighets-verk blifvit anslagne, böra orubbade användas t’H uppfyllande af denna afsigt, som med stiftelsen blifvit åsyftad, fordrar intet slags bevis, heldst den ej min' dre vitsordas af allmänna rättskänslan, än af beskrifven lag.
Uti denna öfvertygelse instämmer Utskottet så mycket heldre med Memorialens författare, som ett motsatt förfarande skulle medföra ej mindre en öppen orättvisa, stridande mot helgden af samhällsförfattningen, än äfven de vådliga följder, att allt sinne och hug för dessa välgörande ästif - 5<j2 Bern. och Ekon.
Betänkande», telser skulle afsvalna, hvilket äfven erfarenheten visat hafva inträffat, så ofta nian lemna! denna sanning utur sigtet.
Sveriges fr a infam e Konungar och Lagstiftare hafva derföre aldrig sfvikit från samma grundsats.
Afven finnes den ordagrant iakttagen, uti de för Kongl. Seraphimer Ordens Gillet tid efter annan utfärdade stadganden och instructioner, hvarutaf den sednaste och nu gällande af den 28 A piili 1791, 14 §• ut-tryckeligen stadgar:
Hvad enskilde personer till Hospitalerna vdfvit, bor icke pä mindsta sätt rubbas eller i~ jrån Gifvarnes dervid hysta ändamål i narf on de' dragas, utan blir den af Gifvaren dervid lemnade föreskrift efter dess bokstafliga innehåll följas.
Då lagens fordran i derfall är tydlig, så föijer äfven lika klart, att alla afsteg derifrån tillhöra Lagskiparen, och le re Lagstiftaren, att beifra och deremot rättelse meddela.
Enligt nu gjorda motioner är det egentligen Gottland, Skåne och Östergöthland, för hvilka yvkas inställelsen af så kallade iifverskottsmedel, sorn årligen frångått dessa orter, men hvilka förmenas, såsom uppkomne af enskilda fonder, böra qvarblifva till orternas egna, nu i detta afseende mer än förr, vida utvidgade behof.
Men, ehuru verkeligen sannolika dessa framställningar synas, och saken i följd deraf, serdeles hvad Gottland beträffar, tyckes påkalla en nä ramare undersökning} så kan Utskottet likväl icke tillstyrka Riksens Höglo!!.
Ständer att taga någon direct befattning med detta ärende, då dels inga bestämda uppgifter äro lem - Eesv. och Ekon.
Betänkanden, 56 nafle eller några enskildta facta anförde, hvarigenom Kongl. Ordens-Gillet kan anses hafva annorstädes disponerat några enskilda fonder; dels sådant i alla fall rörer enskilda medborgares eller Corporationers förhållanden i anledning af beskrifjven Lag,hvilka emotgo §.
Regeringsformen icke kunna komina under Riksens Högloft.
Ständers eller deras Utskotts pröfning, utan böra å behörig ort och efter skedd undersökning till rättelse anmälas.
Utskottet styrkes så mycket mera i den öfvertygelse, att något annat förfarande icke harvid kan äga rum, som Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet vid 1815 Ars Riksdag uti alldeles samma mål rörande Visby Hospitals enskilda donationer och förvaltning afgifva t ett efter samma grunder författadt Betänkande, hvilket blef af Riksens Höglofl.
Ständer gilladt och antaget. 2:0 Hvad åter de till Lazarettet!, Hospitalen, Barnhusen och andra fromma stiftelser af publika fonder anslagna medel be» träffar, de må bestå i jord ellar tilihörigheter, hemmans rentor, kronotionde, indragna kloster, Contanta penningar ellar hvad anslag som heldst, hvilka antingen förr blifvit gjorda eller hädanefter kunna ske; så synes ingen tvifvel vara, att de ju äfven kunna af högsta Magten, eller den Auctoritet, åt hvilken dess rättighet uppdrages, användas efter sig företeende omständigheter, tili de med deras anslag åsyftade ändamål, utan afseende på den ort, hvarifrån de inflyta; hvarföre äfven Kongl.
Seraphimer Ordens Gillets Dis - Ecsv. och Ekon. Utsi.’ Bctclnkanåen. positionsrätt, efter nu gällande författningar, af de sa benämnda Ofver skottsme del icke kan sättas i fråga.
Detta är ock tydeligen stadgadt genom Jnstructionen af den 29 Mars 1778, jemförd med framlidne Högstsalig Konung
Gustaf den lilia bx-e£ till då varande öfverstyrelse, hvarest säsres :
Vi vele ock härmed lemna vårt nådiga Bifall till det af eder uppgifna förslag, att inrätta ett Hospital i hvarf'e Höfdingedöme i Biket, till hvilken ända J efter hand, och då det utan olägenhet ske kari, agen frihet att indraga de mindre Hospitalen i de Län, hvarest nu för tiden flere än ett f lines.
Just ifrån denna tid började också egentligen indragningarna, hvarigenom uppkom trio öfverskottsmedel, sorn till andra orters Hospitaler diponerades, Det lärer icke eller kunna förnekas, att, om sådana icke ägde rutil, skulle många Län och alla de nya inrättningar, hvilka derifrån leda sitt upphof, men icke äga några forntidens stiftelser, komma uti en ganska bekymmersam ställning, hvarföre någon hufvudsakelig rubbning af detta förhållande så mycket mindre kan tillstyrkas, som ej allenast all Christlig sann välgörenhet a£- ser den lidandes undsättning hvar heldst han finnes, efter tillgång och ej efter slump, utan äfven i Politiskt afseende alla allmänna understöd böra någorlunda jemnt fördelas.
Men likväl tyckes naturliga rättvisan fordra, att den ort, hvarifrån medlen inflyta, tiilerkännes någon förmons-rätt tillfyllande af egna bevisliga behof, innan dessa öf - Besa- och Ekon.
Eetänknnäen. verskottsmedel böra infordras och sålunda rätteligen blifva svarande emot sin benämning.
I händelse Riksens Höglofi.
Ständer skulle i underdånighet tillstyrka, och Konungen i nåder bi falla hvad Utskottet nedanföre om närmaste vårdens uppdragande åt LäneDirectioner föreslår; så synas dessa
Directioner lämpligast kunna uppgöra förslag på behofven inom Länet, dä, efter vederbörlig pröfning och afgörande rätt, de verkeliga öfverskottsmedel af Gillet bestämdes och disponerades.
Dock framställer sig härvid tillika en annan billig fordran, att vid dessa öfverskottsmedels bestämmande och utdelning inga afdrag ske för enskilda tillskott, donationer ocht stiftelser, hvilka nu eller framdeles kunna inrättas till någon orts enskiidta fördel.
Igenom lemnadt afseende deråt, skulle ej allenast stiftarens välgörande afsigt tillintetgöras, utan äfven ali hug dödas tili sådana bidrag, då de nödstall te inom den krets, till hvars understöd de inrättades, förlorade i allmänt hänseende lika mycket som de kunde vinna genom den enskilta uppoffringen, Sä väl till erhållande af en klarerare åsigt härutinnan sorn äfven till undanrödjande, efter möjligheten, af de i första punkten öfverklagade olägenheter, skulle efter Utskottets tanka mycket bidraga, om uti alla sådana verks räkenskaper, en noga skillnad gjordes emellan publika fonder och enskiidta bidrag, så vidt säkra underrättelser därom kunna erhållas, hvartill LänsStyrelserna icke lära underlåta att i sakeus då blifvande nya skick an - göö Eesv. och Ekon. XJtsk.
Betänkande - vända allt sitt bemödande.
Härigenom skulle åtminstone för en framtid dessa fonders sam ajan blandande förekommas, och verkställande magten lättare kunna öfverse livad rätt och billighet i hvarje serskildt fall bjuda. 5 0 Innan Utskottet ingår i något utlåtande öfver de i flera Memorialer yrkade ändringar uti förvaltningen och styrelsen af dessa Barmhertighets verk, anser det sig böra i minnet återkalla det förhållande, som dervid pä serskilda tider ägt rum.
Enligt 1686 års kyrkolag voro Hospitalerna i Riket den tiden egentligen ställde under Herrar Landshöfdingars och Biskopars värd och inseende, hvilka dervid hade sig till biträde så väl Kyrkoherdarna i Församlingarna, sorn Borgmästarne i Städerna, der Hospitalerne voro belägna, och redogörelsenför dessa verks inkomster åtföljde LandtRäkenskapernetill Kongl.
KammarCollegium, jemlikt 17 §. i 1688 års Läns-Bokhållare Instruction; men vid 1756 års Riksdag blef en serskild Deputation af Riksens Ständer utsedd, som äfven emellan Riksdagarna hade sammanträden och öfverinseende öfver alla Barnhus och Hospitaler i Riket. —- Af den berättelse, som 1761 från trycket utkom om denna Deputationa göromål, inhemtas i hvad tillstånd Hospitalerna då voro, och hvilka anstalter
Deputationen hade vidtagit till dessa inrättningars bestånd och förkofran.
Danna berättelse gaf sedan anledning till Kongl. Maj':ts nådiga förordning den 11 Maj 1763, angående sä väl nödlidandes försörjande som Besv. och Ekon.
TJtsk•
Betänkanden. förvaltningen af Hospitalernas inkomster och förläningar, hvilken likväl med 1766 års
Riksdag till en del ändrades genom Kongl. Maj:ts förnyade nådiga författning, angående Hospitalerna och Barnhusen i Riket af den 11 December 176G, då ock en ständig Öfver-Direction för Hospitalerna och Barnhusen förordnades, med samma rätt och myndighet som Kongl Collegierne äga. — — —■ — -—•
Ar 1775 blef denna Kongl. Öfver Direction upplöst, och tvänne Herrar Seraphimer Riddare i stället utsedde till ÖfverStyrelsen vid Hospitalerna och Barnhusen, för hvilka äfven Kongl. Maj:t, den 19 Mars samma år, utfärdade dess nådiga Instruction 5 'men denna Öfverstyrelse fortfor dermed icke längre än till år 1787, då det nu varande Seraphi mer-Or dens Gillet instiktades och under den 28 Apriil 1791 erhöll Kongl.
Maj:ts nådiga Instruction, hvilken ännu är gällande.
Af denna korta Historiska framställning synes det, att redan den tiden, då vår nu gällande kyrkolag blef utgifven, man var allmänt öfvertygad om företrädet af den styrelse öfver alla sådana inrättningar, hvilken, med kännedom af Local-förhållanden, och ett alltid lifligare intresse för afhjelpandet af den för ögat varande jemmern, vore i det bästa och närmaste tillstånd att dertill ofördröjligen vidtaga nödiga och ändamålsenliga utvägar.
Om uti tidernas följd omständigheterna påkallade och klokheten ålade en allmän öfverstyrelse, för att erhålla enhet i behaodlingcn och Controll på verkställig - 5(58 Bese. och Ekon.
Betänkan den. heten; så har man ändå alltid varit betänkt på uppdraget alden närmaste vården åt på stället varande Äuctoriteter, hvilket äfven inhemtas af nugällande Instructions 5 §'. sorn ålägger Konungens Befallningshafvande och Biskoparne uti hvarje Län och Stift att med vederbör andes samråd deröfver hafva tillsyn..
Men det vill synas, som ändamålet derigenom förfelats, att man för mycket inskränkt de sednares åtgärder, derigenom bundit deras händer, att uträtta hvad ögonblicket fordrar, och i dess ställe uppdragit dessa åtgärder åt en öfverstyrelse, hvilken äfven med bästa vilja och sorgfälligaste bemödande icke möjligen skall kunna sträcka en så beskaffad uppmärksamhet uti detailler till alla serskilda inrättningar af detta slag inom ett så vidsträckt Rike.
Öfverinseende, Controil och utfärdande af allmänt gällande
Instructioner är något helt annat än deras verkställighet och dertill nödiga medels disposition, hvarförutan ännu aldrig någon inrättning kunnat behörigen vårdas eller vunnit allmänt deltagande och förtroende.
I full enlighet med den af Memorialens författare yttrade öfvertygelse, att de till dessa Barmhertighets-verk anslagna medel blifvit hitintills så samvetsgrant, och oegennyttigt till sina rätta ändamål använde, som någonsin möjligheten och en så beskaffad vidsträckt styrelse tillåtit, kan likväl
Utskottet icke annat än instämma uti de af Herr Professor Thyselius gjorda framställ, ningar ont nödvändigheten af en emot tider, nas ombytta skick och den allmänna önskans Besv. och Ekon.
569 yttringar svarande modification och förbättring.
En förnyad styrka för dessa grunder tror Utskottet sig hafva funnit uti Kongl. Majrts nådiga Instruction af den 17 sistlidna December för Directionerna öfver Läns Lazaretterna i riket, och öfver Kuranstalterna till Veneriska smittans hämmande.