Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får tillstyrka den ifrågavar. skrifvelsen och nekar icke, att det förefaller mig som lånerörelsen uti Manufaktur-Diskonten skulle bedrifvas på ett ganska betänkligt sätt, då de osäkra fordringarne kunna upgå till det betydliga beloppet af nära 200,000 r:dr b:co.
Det lemnar också ett faktiskt bevis på, huru tillförlitliga kalkylerne i sjelfva verket äro, om man beräknar sina tillgångar endast efter som de visa sig i böckerna.
Hr Rosenblad har för att något mildra omdömet om Manufaktur-diskontens förvaltning nu förklarat, att många af Riks-Bankens fordringar, hvilka anses såsom goda, skola vara ännu sämre än en del ibland de här såsom osäkra uptagne fordringarne.
Han har således sjelf vederlagt sitt yttrande på f. m., att Riks-Bankens ställning var så förträfflig.
Jag^til 1 styrker bifall till den underd. skrifvelsen.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s i förevar, punkt gjorda förslag, ropades starka ja, blande med åtskilliga nej; hvarpå II.
3:dje punkten, ang:de afförandet af ett frun längre lid tillbaka i Manufaktur-diskontens räkenskaper balanseradt belopp; 4:de punkten, ang:de serskildt anslag för bestridandet af några å gamla Ulldiskontfonden anvisade utgifter; 5:te punkten, ang:de redovisningen för de vid stamschäferierne befintliga, kronan tillhöriga får; 6:te punkten, ang:de ett i Norrköpings Ullkontors räkenskaper affördt belopp för inköp) t ved; och Tule punkten, an g: de redovisningen för anslaget till anskaffande af nya unions-vapen och flaggor vid åtskilliga Konsuls- och vice Konsu/s-stationer. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter hemställt oeh yttrat. 492 Den 15 Mars .e m.
Föredrogos och biföllos BankoUlsk:s nedannämnde d. 8 dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 17, ifråga om förhöjning i det lill Bankens Brand-chef utgående anslag; N:o 18, i fråga om förhöjning i de åt Bankens kassörer anslagne missräkningspenningar; och N:o 19, i anledn. af Kamereraren A. W. Wäsströms ansökn. om erhållande af fullmakt å ett lönebelopp af 1,200 r:dr.
Besv. och Ekon.Utsk:s d. 8 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 52, i anledn. af väckt motion om en fyrbåks anläggning på nordvestra udden af Gottska Sandön.
I det nu uplästabetänk, har Utsk. återigen föreslagit R.
St., att i oträngdt mål aflåta skrifvelse till K. M.
Samma betänk, visar att för icke längre sedan än 1844 hafva vederbör., med anledn. af en förut från R.
St. gjord begäran, uplyst att ifrågavar. fyrbåk är alldeles onödig samt att kostnader för dess upbyggande blifva ganska betydlig.
Några andra omständigheter eller nya skäl hafva icke sedermera tillkommit, och likväl kommer Utsk. nu återigen och hemställer till R.
St. att i samma fråga besvära K.
M. med en ny begäran, hvilken naturligtvis icke kan leda till något annat, än att, sedan aukloriteterna ånyo blifvit hörda, denna hemställan ånyo afslås.
Den enda följden af sådane skrifvelser är att R.
St:s värdighet nedsättes och kraften af deras skrifvelser förringas, då de vid andra tillfällen afgifvas.
Jag får derföre vördsamt anhålla om afslag på betänk.
Jag ber att för min del få instämma med den siste värde talaren, ehuruväl jag, af det goda skäl att man icke kan hinna att sitta och författa reservationer vid alla de tillfällen man är af olika tanka med Utsk:s majoritet, icke har bifogat min reservation vid detta betänk.
Då frågan förevar till behandling på den afd. jag tillhör inom Utsk., sä hade afd:n, på de skäl, som äfven finnas i betänk, införda, afstyrkt ifrågavar. fyranläggning, men Ulsk:s majoritet stannade vid annat beslut.
Lagerbjelkes anhållan om afslag å betänk.
Då nu IL Ex.
Hr Frih o. Landtm, liemstälde om R. o. Ad. bifölle förevar, utlåt., ropades nej, hvarpå propos. till afslag derå blef framställd och med ja besvarad.
Föredrogs, men lades, på begäran af Frih. Cederström, Rud., och Gr.
Björnstjerna Carl Magnus, ånyo på bordet Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 8 dennes e. m. första gången bordlagda betänk.
N:o 53; i anledn. af väckte motioner, om utvidgande
Den 15 Mars e. ni.
493 af de rättigheter, som åro Mosaiska trosbekännare här i riket tillerkände.
Ekon.Utsk:s d. 8 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 54, i anledn. af väckt fråga om beviljandet af stapelrätt för staden Skellefteå.
Motiverne för detta utlät, gifva mig anledn. att förmoda ett annat och motsatt resultat af frågans ompröfning ånyo, då jag har mig bekant, att åtskilliga uplysningar kommit motionären nyligen tillhanda, hvilka han icke lärer underlåta att framlägga för Utsk., i händelse af återremiss.
Bland dessa handlingar anhåller jag alt få nämna följande: l:o Upgift å de Bruk, Sågverk och andra inrättningar, hvilkas naturliga afsättningsort är Skellefteå, uptagande förteckningen, utfärdad af vederbör.
Häradsskrifvare, 12 Sågverk med tillhopa 23 ramar. 2:o Upgift på folkmängden i Skellefteå och angränsande socknar fran hvilka Skellefteå kan påräkna produkter lill export.
Denna förteckning uptager folkmängden lill 26,000. 3:o Utlåtande af Doctor Nordlander och Kronofogden Hällgren, ang:de de socknar, hvarifrån staden kan påräkna exportartiklar, såsom bjelker, bräder, spanar, tjära, potaska, smör, talg, hartz och terpentin; samt 4:o
Summarisk upgift å exporter till ut- och inrikes orter från Skellefteå Tull Inspektions-distrikt år 1850.
Jag saknar en ibland de inkomne handlingarna, som är af vigt, nemi.
Landsh.-emb:s i Westerbottens län utlåt, i saken.
Men jag har anledn. att tro, alt detta snart kommer motionären tillhanda.
De skäl, som vid R. o. Ad:s plenum sisth Thorsdag gjorde sig gällande emot bifall af Ekon.Utsk:s betänk, i fråga om stapelrätt för staden Sölvitsborg, anser jag, i afseende på Skellefteå icke kunna vara gällande, då, efter hvad jag liar mig bekant, icke någon underd. anhållan blifvit gjord, rör:de denna fråga och man icke har alt frukta att Skellefteå stad, i händelse den erhåller stapelstadsfrihet, skall blifva ett näste för lurendrejare.
Jag vågar i anledn. häraf vördsamt anhålla om återremiss af detta betänk.
Då Skellefteå Stad har sig öppet lemnadt att, derest den anser sig böra få komma i åtnjutande af den förmån, som nu blifvit begärd hos R.
Den 15 Julii. 301 hvaraf Riksens Ständer i underdånighet anhala lit om Nådig befallning till KrigsCollegium, att, vid inträffande Revisioner öfver StatsVerkets öfrige Räkenskaper och Förvaltning, jemväl uppvisa redogörelsen för Krigsmanshus-, Militiae Boställs- och Mötes-Passevolance-Cas* sornes tillgångar, på sätt och i den ordning Riksdagsordningen samt Instructionen för Revisorerne af den 10 Junii 1812 stadga och förmå.
I anledning häraf har Hans Maj:t i nåder behagat förklara, att som 30 och 68 § §. af Riksdagsordningen icke innehålla, att Wadstena Krigsmanshus, Militiae—Boställs och Pas-i sevolanceCassornes tillstånd, Styrelse och förvaltning skola af Riksens Ständer eller deras Revisorer öfverses och granskas, samt 83 §. i RegeringsFormen uttryckeligen stadgar, det Grundlagarne skola , efter deras ordalydelse , i hvarje särskildt fall tillämpas, så fann Kongl.
Maj t icke skäl, att till den af Riksens
Ständer nu gjorda underdåniga anhållan nådigt bifall lemna.
Hvilket allt jag, på nådigste befattning härmedelst får anmoda Hans Excellence Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken, att Högloflige Ridderskapet och Adela meddela.
Stockholm den 14 Julii i8>St G. af Wetterstedt.
Enligt Tillförordnade StatsSecreteraren för 5ongl.
EcclesiastiqueExpediiioDen till mig af - Den 15 Julli. låtne anmälan, har Kongl.
Maj.'t> efteratthafva låtit Sig föredragas Riksens Ständers under-s dåniga skrifvelse af den a uti innevarande må-s nåd, angående 3 skill ingars afgift af hvarje mantalsskrifven person till botande af veneri, ska smittan, och, till följe af de vid denna Afgifts beviljande af Riksens Ständer fästade vilkor, i nåder beslutat, att, jemte det vederbörande anbefallas om Uppbördens besörjande, tillika åt SeraphimerOrdensGillet i nåder uppdrages, att Räkenskaperne öfver dessa medel, genom Gillets föranstaltande, blifva så, förde och ställde, att de samma af Riksens Ständers Revisorer kunna graeskas.
Hvilket jag, på Nådigste befallning här-, medelst får anmoda Hans Excellence, Högvälborne Herr Grefven och Landt-Marskalken, att Högloflige Ridderskapet och Adeln tillkännagifva.
Stockholm den 14 Julii 1818.
Ofvannämnde trenne skrivelser lades till Handlingarne.
Harn Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken hemställde, om icke i likhet med hvad vid förra Riksdagen skedt, Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt besluta, att de Utskottens Secreterare och Cancellister tillkommande slutelig» arfvoden och traktamenten Den 15 Jiilii. 303 icke må till dem utbetalas, förr än genom Rid* darhusSecreterarens quitto intygas, att Utskottens Protocoller och Handlingar, ordentligen inbundne, blifvit till Riddarhuset aflemnade; gällande sådant likväl icke i afseende på Statsoch BancoUtskotten, hvilkas Handlingar icke i RiddarhusArchivet förvaras.
Hvarefter Hans Excellence föreslog, att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena; kvilket bifölls.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 15 Julli 1818. S. D. Föredrogs Kongl.
Majits den 14 dennes till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken aflåtne, och denna dag ankomne nådiga skrifvelse angående RiddarhusOrdningen; och fann Ridderskapet och Adela för godt ej mindre bifalla, att 8 och 10 §. §. i den nu gällande RiddarhusOrdningen må o* förändrade bibehållas, än ock antaga de af Kongl.
Majd i nåder föreslagne redactioner af 304 Den 15 Julii. 7, 53 och 54 §• §•
Hvarom Riddarhusutskott let skulle genom Utdrag af Protocollet underrättas, med anmodan, att till i eftermiddag inkomma med förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till KongL Maj:t, rörande detta ämne.
Vid föredragning af RiddarhusUtskottets sistlfdne gårdag aflåtne Memorial, innefattande anmälan, att Contract blifvit upprättadt om anläggning af en strandmar på pålar och bielkbäddar längs utmed Riddarehusets vestra flygelbyggnad, samt om rappning och reparation å sjelfva flygeln m. m ; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial icke erfordrade någon annan åtgärd, än att läggas till Handlingarne.
Ut 6upia.
S. D Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgifne, och den 15 derpå följde på bordet lagde , Betänkande i anledning af väckt motion om tryckning af det Historiska Verk, som, angående Bankens föesta inrättning och dess sedermera hafde öden , finnes utarbetadt, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att enär BancoUtskoitet ej uppgifvit någon viss bestämd kostnads summa, som till ifrågavarande tryckning kunde er ordras, Utskottets Betänkande , i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera, ehuru svar derå vid denna Riksdag icke kan förväntas Ut supra, S- D.
Den 15 Julii. 305 S- D. I likhat med hvad vid förra Riksdagar skedt,' fann Ridderskapet och Adeln förjgodt besluta, att de Utskottens Secreterare och Cancellister tillkommande sluteliga arfvo. den och tractamenten icke må till dem utbetalas , förr än genom RiddarhusSecreterarens qvitto intygas, att Utskottens Protocoller ocli Handlingar, ordentligen inbundne, blifvit till Riddarhuset aflemnade ; gällande sådant likväl icke i afseende på Stats- och BancoUtskotten, hvilkas Handlingar icke i RiddarbusArchivet förvaras; och skulle de öfrige Respective RiksStånden vänligen inbjudas, att uti detta Beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Ut éupra.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åt3: äkiljdes kl. en qvart till 2 eftermiddagen.
In fidem Protocolli Oi J.
Lagerheiirii Md. 0. Ad.
B. aa 306
Unn 15 Julis.
Onsdagen den 15 Julii« Plenum kl 5 eftermiddagen.
Grefve Tr.vast, Jokan Henric, tog, såsom äldste närvarande Grefven, klubban.
Upplästes till justering och godkändes Expedi.;onsUtskottet6 insände förslag till 32, 33» 34, 35 och 36 §. §. af RiksdagsBeslutet.
Upplästes till justering och godkändes följande tvänne förslag till Ridderskapets och Adeln6 underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: 1) Angående RiddarhusOrdningen. 2) Angående en friare handel med Svenska Skogsproducter samt ProductPlacatets hvi-' lande; hvilka Förslag voro af följande innehåll:
Uti skrifvelse af den 14 i denna månad har Eders Kongl. Maj:t i nåder behagat gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna, att Eders Kongl. Maj:t, vid öfvervägande af de ändringar uti RiddarhusOrdningen af den 13 October Den j 5 Juliu 30? t$tö, söm vid innevarande Riksmöte blifvit af Ridderskapet och Adeln antagne samt till Eders Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse i underdånighet öfverlemnade, funnit sig icke kunna bifalla uteslutandet af 10 §, saint i afseende på den föreslagne 7 § , velat till Ridderskapet och Adeln i nåder öfverlemna följande nya Redac-t tion:
Är Adelsman, genom behörig Domstols Utslags förklarad ovärdig medborgerligt förtroende,eller att föra andras talan , eller för nesligt brott till straff skyldig dömd, då må lian ej, för egen eller annan Ätt , Säteå Riddarhuset intåga, förr än Utslaget i laglig ordning uppliäfdt är.
Lag samma vare, om han för nesligt brott är under tilltal vid Domstol, m'en Utslag i saken ej annil är fäldt, eller om lian ej annorlunda befrielse vunnit, än att Domstolen förklarat honom icke kunna till saken fällas, eller Domaren Saken till framtiden lemnät; Den sorn sålunda icke får säte å Riddarhuset intaga, äge ej eller, i fall han Hufvudman är, eller hans rätt Utöfvar, rättighet att Fullmäktig förordna, uttal inträde då, i hans ställe, deri närmaste af Ätten,- är åter Hufvudmannen den enda af Attén, vare då dess rum ledigt.
Den som för annat fel, enligt denna Riddarhusordning> blifvit säte och stämma på Riddarhuset förlustig förklarad, må likaledes icke, derest han till sådant eljest kan vara berättigad, Fullmagt utgifva.
Vidare har Eders Kongl. Maj:t för det närvarande ansett den 8 §. i nu gällande Rid-f darhusOrdning böra bibehållas.
Beträffande 53 i Riddarhus-OrdnitH gen, så har Eders Kongl- Majit i nåder aöj 308 Den 15 Jidit. isett den böra erhålla följande Redaction:
De a Riddarhuset förvarade Genealogi ska, Tabeller 8f* ver alla introducerade Atter, böra, på sätt och vid den påföljd Kongl.
Kungörelseine den to Augusti 1762 och den tj Julli 181S föreskrifva, completteras och i ordning hållas, åliggande Riddarhus-Direciionehj att häröfver noga känd hålla» Sluteligen har Eders Kongl.
Maj:t, till vinnande at mera tydlighet i Redactionen af 54 §. i nåder velat på följande sätt den fastställa; Ej må någon upptaga annan
Ätts namn eller vapen, den må vara lefvande eller utdöd, med mindre han dertill genom, för någon särskild Ätt, af Konungen utfärdad Författning, berättigad är, Ridderskapet och Adeln, sorn fullkomligt insett grunderna till de af Edets Kongl. Maj:t föreslagne ändringar i Riddarhus-Ordningen, bär de samma antagit9 och får Ridderskapet och Adeln alltså i underdånighet anhålla, att de till Eders Kongl. Majit i underdånighet öfVerleranade förslag till ändringar i RiddarhusOrdningen, må, med iakttagande af de nu nämnde, i nader fastställas, för att till efter-f lefnad från början af nästkommande Riksdag blifva gällande.
Ridderskapet och Adeln framhärdar &c. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Högvötdige PresteStåndet och Vällofllge borgareståndet hafva bifallit Allmänna Besvärs; Ven 15 Julii.
Och EkonomieUtskottets den 23 sistlidne April, i anledning af flere väckte motioner om en friare handel med Svenska Skogsproducter, samt om Productplacatets hvilande afgifne Betinkande, deruti Utskottet dels ansett frågan om en friare utskeppning af Svenska Skogsprodueter med främmande fartyg, böra utan någon bestämd önskan af Riksens Ständer, med full-! komlig underdånig tillförsigt, till Eder Kongb Maj:ts visa afgörande öfverlämnäs, endast med den underdåniga anhållan, att nyttig reciprocitet må erhållas emellan Sveriges och andra Länders handels-rättigheter, der den samma ej redan vore vunnen, dels ock funnit frågan om Product-Placatets upphgfvande äfven böra tiil Eder Kongl
Maj t i underdånighet öfverlemnas, och således ett tillstyrkande af berörde ProductPlacats suspension nu vara öfverflödigt, då Eders Kgl. Ivlaj.t icke torde underlåta vidtaga denna åtgärd, enär Eders Kgl. Maj:t i nåder pröfj vade den allmänna hushålls- och handelsställningen densamma påkalla; men Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet hafva deremot beslutat, att hos Eders Kongl. Maj:t bestämdt i underdånighet anhålla, dels att alla Skogseffecter, äfven masteträd och gröfre bjelkar må blifva tillåtne att både med egna och främmande fartyg utföras, utan inskränkning uti dimensioner elier myckenhet; dock att E* ders Kongl. Majtt täcktes i nåder låta vidtaga de correctiver. hvilka emot missbruk af en för vidsträckt handel med ifrågavarande produeter kunde finnas nödige, dels ock att Productplacatet af den 10 November 1724 och Den 15 Jidit.
Förklaringen deröfver af dea 28 Febr, 1726 måtte blifva hvilande, intill dess Län. dets ökade production kunde medföra en för Riket mera fördelaktig utrikes handel.
Dessa för Landets väl högst vigtiga frågor hafva således, oaktadt en noggrann pröfning deraf inom Utskottet och RiksStånden icke blifvit på ett så sammanstämmigt sätt afRiksStånden a>cgjorde, att de såsom Riksens Ständers I dylika ämnen, efter Grundlagarnes föreskrift, fattade beslut, kunna till Ed r Kongl- Maj:ts »ådiga pröfning och afgörande öfverlennäs.
Ridderskapet och Adeln finner sig derföre föranlåtet, att vidtaga den enda utväg sorn återstår,/den nemligen att dessa frågor, såsom Ridderskapets och Adelns enskilta besvär hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, Ridderskapet och Adeln hade lifligt önskat att Preste- och RorgareStånden instämt uti samma beslut, hvartill de af Ridderskapet Och Adeln blifvit enträget inbjudne och uppmanade; men Ridderskapet och Adeln vågar i underdånighet tro, att då Ridderskapets och Adelns på mogen öfverläggning grundade, vid flere Riksdagar yttrade, tankar i detta fall lika enhälligt äro delade af det Hedervärda BondeStåndetj och dessa tvänne
Stånd äro de, hvilka åtmindstone i Ekonomiska frågor föreställa agare till Rikets Jord och Skog, samt sjelfve innehafva en stor del deraf, deras underdåniga önskan i detta fall äfven uttrycker största delen af Nationens, hvilken i ett ämne, som länge varit för den opartiska pröfningea Den i5 Julii. 311 redt, icke möjligen kan vara missledd* Ridderskapet och Adeln hoppas således, med ununderdånig tillförsigt till Eder Kongl, Maj:ts upplysta omtanka för Statens saina val , odi för det helas fortskyndande uppkomst, att de hinder, sorn någre enskildtes eller coiporationers oftast missförstådda, och af farhåga ör rubbning i enskildta förmoner understödda interesse ifrån längre tider beredt för landets välstånd, skola genom en vis Konungs försorg undanrödja.
Den inhemska producfionens och de ina hemska näringarnas mindre lyckliga tillstånd hafva icke undfallit Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamma vård om landets väl- Eders Kongl.
Majt har utan tvifvel upptäckt de grundorsaker, hvilka likasom återhålla den fortgång till förbättring, som åtskilliga gynnande omständigheter och af naturen beredde tillfällen i öfrigt synas medgifva.
Under ett af köldens och värmans ytterligheter ömsom besväradt luftstreck, och inskränkt till den korta tiden af året, som jorden kan arbetas, är det i synnerhet Jordbrukaren, som bär tyngden af na-' turhindren, likasom han till det mesta vidkännes de bördor, som för Statens bestånd till Staten utgår.
Kraftfull och ihärdig förstår likfullt den Svenska arbetaren att öfvervinna naturhindren och bereda sig utkomst och välstånd , om utvecklingen af dess krafter och användande af dess egendom honom icke betages, samt för - 3«2 Den 15 Julii. lag icke fattas, att idka den nanna; och göra de förbättringar, hvartill öfverallt inom Ian det tillfällen yppa sig.
Under den långi mel lantid, sorn Jordbruket lemnar, kan Svenska Landtmannen på somliga trakter sysselsätta sig med handasiöjder, på andra med beredande och utförande till hamn af de effecter , sorn dess skogar Jemna.
Men för att, af Svenska jorden pch dess mångartade för päringsfliten brukbara alster, hemta tillgångar både för nuvarande innevårares och en jemt stigande folkmängds behof, äfvensom till utbyte mot de varor, hvilka från utrikes orter måste hemtas, fordras oundvikligen förlag, frihet och liflighet i handel och näringar, samt en ökad afsättning.
Så länge tvång nästan i alla näringsgrenar fortfar, så länge producenten måste bero endast af egna Handlandes på inskränkta förlag grundade speculationer, och dess behof af utlänska öfverflödsvaror genom samma monopoliska händer skall anskaffas,, tror Ridderskapet och Adeln, att production och handel skola fortfara i ett tynande tillstånd, samt att landets folkmängd och välstånd lika långsamt som hittills skola framskrida.
Ridderskapet och Adeln har noga öfvervägat alla d« skäl, som man ansett talande för product-placatets och öfriga inskränkande författningars bibehållande, bland hvilka den Svenska Sjöfartens upprätthållande och behof af öfvadt sjöfolk för KrigsFlottan är det vig - Dm, 15 Julii. 3U tigaste.
D t kan icke vara Ridderskapets och Adelns afsigt, att den så kallade activa handeln skulle undertryckas eller borde upphöra.; men Ridderskapet och Adeln tror, att uti ett Jand , der klagan öfver brist på folk och penningar, samt följaktdigen på det till jordbruk, och alla näringar oumbärliga förlag är nästan allmän, mäste utrikes sjöfarten sorn fordrar det största förlag, af alla näringar vara den sista, som bör utvidgas, och att tiden dertill icke inträffar förr, än den inhemska productionen och näringarne stigit till en höjd, som ännu länge blir ett mål för nationens önskan och hopp.
Ridderskapet och Adeln har dessutom ansett, att d«“n näringsgren, som endast bereder få medborgares välstånd och ofta deras ofärd, som beror dels af förhållandet till andre nationer,' olika nu emot den tid dä herraväldet öfver håfven var emellan de täflan— de sjömagter deiadt, dels af en mängd tillfälliga omständigheter, som kan, äfven då den är bragt till sin höjd, så godt sorn i ett ögonbhck tillintetgöras, och dervid sätta Staten i högsta våda, och som leder folk och capitaler från jordbruk och andra nyttiga näringar, icke ens kan sättas i bredd med dessa, än mindre bör, såsom nu iir förhållandet, på de sammas bekostnad 3f monopoiiska fördelar gynnäs,.
De handelsplatsers bedröfliga belägenhet, hvilka mäst vunnit på de för Riket högst gyn samma handels conjuncturer, bevisa i Ridderskapets och Adelns tanka häst, huru osäker beräkningen på en nations, välstånd är, dä den 314 Den 15 Julii. skall grundas på handeln. Ridderskap?? och Adeln stödjer i öfrigt dessa omdömen pä en noga uppmärksamhet vid och erfarenheten om nänngarn“s uppkomst och fortgång i Sverige.
Under nära ioo .är har nationen sträivat till välstånd genom nästan alla m j ga artificiella försök, att uppdrifva handel och sådane näringsgrenar, hvilka inom landet skulle bereda de behof, hvilka från Utländningen ann rs måste hämtas j men oaktadt alla de privilegier och monopoliska författningar, som gynnat dessa näringar, hafva de dels vantrifvas på en för dem främmande jord, dels långsamt fortskridit, men olla skadat landets naturliga näringar.
Den erfarenhet är äfven märkeiig, att jordbruket stigit mest under de tider, då des utländska handeln varit för Riket minst gynnande.
Om således denna bandel får tillgodonjuta full frihet, så har Staten gjort allt, som till dess upprätthållande bör ske, och det är knappt tänkbart, att sjöfarten skulle blifva så inskränkt vid våra vidsträckta kuster, att det icke särdeles stora antal sjöfolk, som ifrån Köptmnsflottan behöfver påräknas till den Örlogsflotta, som vi förmå underhålla, icke skulle kunna anskaffas.
Ridderskapet och Adeln hyser följakteligen den öfvertygelse, att på er» ökad inhemsk production och deraf beredd Folkmängdens tillväxt, Rikets välstånd bör grundas, att handel och sjöfart endast dervid ingå uti beräkning, så vidt de utan öfriga näringars bekostnad kunna trifvas, samt att Den 15 Julit, 315 intilldess lifvets första behof finnes till ymnig-? hst inom landet, man måste söka att för bästa möjliga pris, med så väl utländska sorn isländska fartyg, ifrån andra länder hämta de varor hvilka behöfvas till förbrukning, och hvilka nu, fastän förbjudne, införas till förlust för Staten på tullinkomst, utan att förbrukningen minska^.
Sluteligen anhåller