Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som få kostnader äro så väl använda, och åtminstone indirecte så fort återgälda det på dem använda belopp, som de, hvilka användas på nya comnmnicationers öppnande eller de gamlas förbättrande; så får jag vördsamt anhålla, att delta mitt tillstyrkande måtte få åtfölja General-adjut.
Boys väl motiverade förslag.
D e ii ii Mari f, m. 5i Ilr von Hartmansdorff, Au g.:
Det liar måhän da undfallit mig, men jag tror icke, att Frih. von Krsemers under N.'o 55 på föredragningslistan upptagna motion 0111 stämmoböter blifvit föredragen.
Jag föreställer mig, att detta är en fråga, som bör behandlas jemväl af StatsUtsk.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då den af Hr von Hartmansdorff omtalade motion ej innehölle, att motionären begärde dess remitterande till StatsUtsk., och den ordning, hvaruti R. o. Ad. nu beslutat motionernas föredragning, vore af den beskaffenhet, att det ej varit IJr Landtm, möjligt att, så hastigt som vederborde, genomse de motioner, som under föredragning skulle förekomma; hade Hr Landtm, ej tilltrott sig med säkerhet nu kunna bedömma, om den ifrågavar. motionen tillhörde Bevillnts- eller StatsUtsk., och hade derföre förbigått den.
Jag liar ej velat på något sätt anmärka ett uraktlåtande, utan blott begagnat den bär af en ledamot omnämnda rätt för hvar och en, att, då ärendena föredragas i annan ordning, än de å föredragningslistan upptagas, anmärka hvad som blifvit förbigånget.
Det är mig likväl likgilIligt, om Frih. von Krsemers ifrågaställda motion nu eller sednare förekommer; men jag förbehåller mig att yrka dess remitterande äfven till StatsUtsk., emedan hvar och en vet, att stämmoböterna gälla så väl för kronoutskylderna i allmänhet, som för bevillningen.
Vid derefter verkställd föredragning af Frih. von K racin ers, Robert, den 4 dennes f. m. på bordet lagda motion, om sättet för stämmoböternas utgående, blef densamma till StatsUtsk. remitterad.
Boyes, Fredr., den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion om anslag till reparation af konu ilga grafvar na i Wreta klosterkyrka i Östergöthland.
I den händelse StatsUtsk. skulle finna för godt, att hos Ständerna föreslå understöd af allmänna medel till reparation af kungsgrafvarna i Wreta kloster, skulle jag för min del önska, att en sådan välvilja äfven iakttoges i afseende på kungsgrafvarna i Warnhems kloster.
Der finnas lika många konungar begrafne, hvarföre grafvarna derstädes torde förtjena lika omvårdnad.
Skälet hvarföre jag föreslagit anslag endast till reparation af Wreta klosters kungsgrafvar var det, att de äro mycket förfallna och hela sommaren besökes af utländningar och andra resande.
Ingen vecka, och, snart sagdt, ingen dag går förbi, utan att de beses af utländningar, hvilka då få ett ganska ofördelaktigt begrepp om Sverige och dess innevånares håg att vårda och skydda
Den ii INI ars f m. dylika minnen, ehuru kostnaden dervid vore obetydlig.
Mvad Warnhems kloster angår, så har jag sjelf bott i den församling, hvartill det hörer, likväl för 20 år sedan.
Dervar. grafvar voro då ganska val underhållna och aflidne Biskopen Wejdeman, som hodde der, egnade mycken omsorg deråt, hvarföre der också var högst städadt, hvilket deremot icke är händelsen vid Wreta kloster.
Såvida kungsgrafvarna i Warnhems kloster äro så viii underhållna, ar i denna del intet att erinra emot Frih.
Boyes anförande; men jag fäster mig egentligen dervid, att han isynnerhet i och för utländningarnes räkning framställt behofvet af reparation å kungsgrafvarna i Wreta kloster.
Min tanke är, att Svenska konungagrafvar böra repareras och underhållas hufvudsakligen för Svenskarnes räkning.
Vid förnyad föredragning af Hr Nordenskölds, Otto Gustaf, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, om de vid vacancer inom sjöstaten under vaeance- och liggetiden besparda löners anslående åt Amiralitets-krigsmanscassan, blef samma motion remitterad till StatsUtskottet.
A nyo föredrogs Hr af Robsahms, Carl Reinhold, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de undersökning rör:de Kronans rätt till Ekolsunds kungsgård.
Te rsmeden, Willi.:
Vid 1834 års riksdag väckte samme motionär en motion i samma riktning, som den nu förevar.
Denna motion blef af StatsUtsk. afstyrkt, hvilket afstyrkande af R.
St. godkändes.
Jag täger mig friheten anhålla, att nuvar. riksdags StatsUtsk. ville taga kännedom om det betänk, vid förra riksdagen, som rörde samma ämne.
Till remiss föredrogs Hr af Uhrs, Carl David, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de en hamnanläggning vid Höganäs.
Toll, Gustaf Philip:
I följd af den motion, som jag haft äran afgifva, vågar jag åter upptaga denna sak, såsom vigtig för Skåne och dess blifvande spanmålshandel.
Jag anser, att hamnbyggnaden vid Höganäs isynnerhet blefve förmånlig för Skånska jordbrukaren, ty denna plats synes böra blifva ganska betydande för spanmålsexporten; och jag vågar derföre med min röst biträda Hr af Uhrs förevar, motion.
Jag har begärt ordet, endast för att bedja StatsUtsk.‘s ledamöter taga kän - D en 11 Mais f. m. 53 nedom om den af Capilainen von Sydow till StorAmiralsembetets 3:dje afdelning afgifna berättelse om undersökning för anläggning af hamnar vid Höganäs och Svinebädarne.
Af den fullständiga ritning och beskrifning öfver begge dessa hamnar, som han aflemnat, torde StatsUtsk. komma i tillfälle att inse nödvändigheten af deras anläggande.
Ilr Gr. Löwenhjelm, Gustaf:
Förslaget att anlägga hamn vid Höganäs, hörer till de framställningar, som förtjena att in gene re förordas.
Staten kan aldrig fördelaktigare använda sina medel, än till sådana företag.
Arbetet vid Höganäs är specielt att i 3:ne afseenden förorda.
Navigationen behöfver påtagligen den hamnen, ty största delen af sjöskador i Sundet sker emellan Kullen och Helsingborg.
En hamn vid Höganäs skulle högst nyttigt ingrediera i kustförsvars-systemet.
Med denna hamnanläggning vinnes den väsendtliga fördel, att derigenom undgås en icke obetydlig del af den tunga, Sundska tullen pålägger handeln.
Remitterades till StatsUtsk o t let.
Till StatsUtsk. remitterades nedannämnde, den 4 dennes e. m. på bordet lagda, motioner, nemi.:
Cederströms, Anders, om uppmuddring af sundet vid Södra Stäket; Hr Hårds, Gustaf Magnus, gngtde utbekommande af en löneersättning; Gr.
Frölichs, Gustaf, om anslag till aflöning af en djurläkare i hvarje län; Hr Kuylenstjernas, Carl Fredr., om en pension för Hr Heilborn; Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., ang:de inventering af Räntekammarens cassör; Hr Lilljenbergs, David Fredr.
Georg, om anslag för en ordinarie provincial-läkare i Wernamo.
Föredrogs å nyo Hr Lagergrens, Anders, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion om lärare-seminariers inrättande, och några dermed sammanhängande förändringar i afseende på läroverken.
Hr Frih. o. Landtm, föreslog remiss af denna motion till StalsUtskottet.
Jag Lemställér vördsamt, om icke denna motion bör remitteras till Ekon. och StatsUtskm; till Ekon.Utsk., med afseende på innehållet, och till StatsUtsk. med afseende på beviljandet af utgiften.
Motionen blef derefter remitterad till Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon,-Utsk:n. 54 Den xi Mars f. m.
Då nu Hr Frill. o. Landtm, började föredraga en motion af Hr Dalman, ang:de vägarna, begärde Hr von Hartmansdorff, A ug., ordet och yttrade!
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke Hr Lagergrens motioner N:o 81, om inrättande af en naturalhistorisk lection vid gymnasierna, oell IST:o 83, om medel till aflöning för lärare i de moderna språken, höra, på samma sätt, som hans nyss förehafda motion, remitteras till Statsoeli Ekon.-Utsk:n.
Vid derefter skedd föredragning af Hr Lagergrens, Anders, den 4 dennes e. m. på hordet lagda motion, om beredande af medel till aflöning åt leetorer i moderna språken vid gymnasierna, hlef samma motion remitterad lill Stalssamt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskm.
Ännu en motion af Hr Lagergren i fråga af enahanda beskaffenhet, nemi. angtde inrättande af en natural historisk lection vid gymnasierna, förekommer å föredragningslistan emellan de af honom väckta nu remitterade motionerna.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Hr Lagergren begärt motionens remitterande till Allm.
Besvärs-och Ekon.- Utsk., och Hr Landtm, för sin del ej ansett den tillhöra StatsUtsk., hade han ej ansett sig nu höra föredraga densamma.
Remitterades till StatsUtsk. nedannämnda den 4 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr Dalmans, Wilh. Fredr., ang:de medel till befordi'ande af vägarnas i Riket omläggning; Hr Rosenblads, Bernhard, om förändradt användande af den till utrikes ifrån hemkommande fartyg utgående s. k. föringen; Gr.
Hamiltons, Hugo David, om fortsatt utgående af det till befordrande af enskiften i Skaraborgs län m. m. anvisade anslag; Hr Tigerschölds, Carl Wickman, motion om ett anslag åt ortopediska institutet och en pension åt Professor Akerman; Gr.
Sparres, Erik, om understöd lill lifgifvande af Tunelds geographi; Gr.
Anckarsvärds, Carl Henr., med förslag till ny instruetion för R.
St:s Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med statsverket; Hr af Ekenstams, Israel, ang:de kungsgårdars försäljning.
Föredrogs ånyo Hr Paijkulls, Carl Samuel, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion om ersättning åt rusthål - Den 1 ( Mars f. m. larne vid Lifregltets Dragoncorps för rekryt- och remontrnötena samt corporä Is-skolorna.
Hjerta, Gustaf Adolph:
Som denna motion är en af de sista på föredragningslistan, har jag icke varit beredd på alt den i dag skulle till remiss förekomma.
Med ahledn. deraf får jag endast anhålla, att det må vara mig tillåtet, att i annat plenum emot motionen afgifva de påminnelser, sorn jag anser nödiga.
Remitterades tiil StatsUlskoltet.
Vidare föredrogs Frill, von Kantzons, J lian Alliert, den 7 dennes f. lii. på bordet lagda motion om tu 11 med leus samt öfriga bevillningars aflevererande lill Riksg.contoret. flr Uggla, Göran Gustaf, uppläste följande:
Då jag med tillfredsställelse funnit mig af en värd och af mig högt aktad ledamot, Frih. Rantzou, förekommen i den motion, jag i förevar, fråga iininat väcka: anser jag mig likväl så mycket mindre böra underlåta, att dervid inig yttra, som jag varit en bland dem, som redan i i8a3 års riksdags Bevilln.Utsk. togo initiativet i den väsendtligaste delen deraf, och ännu hyser lika öfvertygelse om riittsenligheten och den allmänna nyttan af den föreslagna åtgärden, sorn fordom.
I anleda, af derom väckta frågor, hade vid berörde riksdag hos R.
H. St. förekommit, dels att alla bevillningsmedel, hvaribland äfven tulluppbörden inbegripes, borde ingå till ett och samma förvaltande verk, dels ock att befattningen med vexlar för Statens räkning varit åt R.
St:s fullmäktige uti Riksg.cont. uppdragen och af deni kunnat utan svårighet fullgöras på en lid, då Riket fanns behäftadt med en betydlig utländsk skuld, och vexelbehofven följaktligen voro vida större, än sedermera ägt ruin, på grund hvaraf R.
St., uppå af deras Stats- och Bevilln.Utsk. derom gjordt tillstyrkande, funno godt besluta, att alla inflytande tullmedel dädanefter borde aflemnas till Riksg.cont., sorn ägde att hålla statsverket tillhanda den under sådan titel i staten upptagna summa, i sammanhang hvarmed R.
St. uppdrogo åt deras fullmäktige i Rdksg.cont., alt upphandla och, uppå skeende behörig reqvisition, för statsverkets räkning utbetala det bland sjötullsinedleu beräknade belopp i utländska myntsorter, som till förefallande behof blefve anvisadt, hvilket af R.
St. fattade beslut, uti und. skrifvelse den 17 Nov. s. å., hos K.
M. anmäldes; i öfverensstämmelse hvarmed ock R.
St., uti det under den usta derpåföljde
December för fullmäktige i Riksg.cont. utfärdade reglemente, meddelade fullmäktige för verslällighelen häraf nödiga föreskrifter.
Uti till R.
St. aflåtet svar af den 4 i sistnämnde månad, behagade likväl K. M. i nåder förklara, att K.
M. icke medgåfve tullmedlens afleverering till Riksg.cont., såsom en i dess administrerande myndighet ingripande och för öfrigt till onödig omgång ledande ålgård; 56 Dcu 11 Mars f. m. i följd hvaraf Riksg.cont:s uppköp af vexlar skulle förfalla. 182! års R.
St., som i allmänhet icke voro eflerlåtne i påyrkande af en fri grundlagsenlig utöfning af deras constitulinnclla rättigheter, läto dock vid detta K.
M:s förklarande bero, och genom StatsUtsk. i en af Dtsk. afbiten särskild skrifvelse af den 16
Dee. nämnde år underrätta fullmäktige i Riksg.cont , att hvad det redan för deni utfärdade reglementet innehölle om tullmedlens ditlevererande, med dermed i sammanhang stående föreskrifter, korinne att till all kraft och verkan upphöra
Om anledningen härtill må sökas uti riksdagens då annalkande snara slut, hvarigenom tid oell tillfälle saknades för 11.
St. alt ingå i pröfning af riktigheten i de af den andra Statsmakten yttrade å sig ter; så var föi hållandet dock icke sådant, när, vid efterföljande 18 8—i83o årens riksdag, R dävar.
St:r, i strid med sina upplyste föregångares grundlagsenliga efterdöme, ansågo sig befogade att afslå Frih.
Anckarsvärds då gjorda motion, att alia medelst bevillning, det vare sig genom stora sjötullen, charta sigillata, brännvinsbränning, eller postverket ingående medel, borde, i likhet med för' hvad allmänna bevillningen är stadgadt, aflevereras lill Riksg.cont., för att derifrån statsverket tillhandahållas till de belopp, som uli statsanslaget funnos förordnade.
Kantzous vid sista riksdag i samma ämne och syftning väckta motion delade samma öde.
Förgäfves söker’ man i gällande grundlagar, men finner ej något stöd för sådana åsigter.
Då 60 §:n Reg.Fm uttryckligen innehåller, att ifrågavar. medel räknas till bevillning, hvilken, den må vara af hvad slag eller "benämning som helst, det af R.
St. allena beror, att, så till grund som belopp, vid hvarje riksdag bestämma, förändra, eller alldeles upphäfva; är det åtminstone för mitt begrepp ej möjligt att inse, alt dessa bevillnrsmedels leverering till Riksg.cont., på sätt och i den ordning i8?,3 års Ständer förordnade, kan innefatta något ingrepp i K.
M:s administrerande myndighet.
Vöre förhållandet sådant, och hade denna myndighet, genom R.
St:s omförmäldta beslut, i sjelfva verket blifvit i dess höga rätt för nära trädd, hvilket dock är det som för tvif— larena derpå skulle bevisas; så följer deraf, att ett dermed alldeles jemförligt ingrepp i samma administrerande myndighets verkningskrets från längre tid tillbaka ägt och äger ännu oförändradt rum, i följd af gällande stadganden, på grund hvaraf medel af lika natur med de ifrågavar., eller den s. k. allmänna bevillningen samt tidningsstämpels-bevillntsmedlen, levereras till samma R.
St:s verk, dit man vägrat att öfverlemna de öfriga nu ifrågaställa bevillnrsafgifter.
Således långt ifrån att vara något försök till inkräktning på den verkställande maktens område, innebära de förslag, som tid efter annan härom blifvit gjorda, endast en åtgärd att sätta R.
St. i utöfning af den conslilutionella rättighet, de i följd af
Den ii Mars f. m. 57 af Reg.Fts ofvanåberopade §. i sjelfva verket äga, men hittills endast till en del utöfvat, utan att den andra delen deraf någonsin blifvit af dem på annan administrerande myndighet öfverlåten.
Tvertom synes det, efter min öfvertygelse, vara med grund-esprit’n af Svenska folkets i statsförfattningen förvarade fria sjelfbeskattningsinakt öfverensstämmande, att alla dessa af R.
St. åtagna bevillningar böra emottagas af det R.
St.'s verk, dit allmänna bevillningen ingår, utan att vara i behof af att förut passera en annan ernbetslocal, för att först efter flera års förlopp, med qvarlefvorna af sin skörd, förvandlade till benämning af s. k. öfverskotta-, omsider öfverlemnas till det verk, desamma, enligt sin natur, ursprungligen tillhöra, och dit de genast ostyckade och i sin fullhet bort ingå.
Enär detta verk står under R.
St:s omedelbara styrelse, inseende och förvaltning, erbjuder det ock uti den oinskränkta, till dess föremål och omfattning obegränsade, granskningsrätt, R.
St. och deras revisorer der utöfva och af R.
St:s egne, endast inför dem ansvarige och redovisande fullmäktige alltid kunna ovillkorligen påkalla, den största garantien för medlens behöriga disposition och användande till de ändamål R.
Uppå de skäl jag sålunda anfört, förenar jag mig med Frih. Rantzou i dess motion, och anhåller vördsamt, att detta mitt yttrande må åtfölja densamma till R.
H. St:s Statsutskott.
För min del må ste jag på det högsta bestrida hvad Hr Uggla i detta ämne yttrat.
Jag har haft den äran att jemte honom vara fullmäktig i Riksg.cont. under åtskilliga år.
Min derunder inhemtade erfarenhet är den, att Riksg.cont. ingalunda är så inrättadt, som vederbör, för att öfvertaga Statscontorets befattning.
R.iksg.cont. behöfde i sådant fall en annan organisation.
Men ännu olämpligare anser jag det vara, alt uppbörden skulle undandragas den verkställande makten.
Hvad förtroende skulle väl Regeringen äga af sine egne tjenare, sin krigsmakt och sine civile tjenstemän, om hon icke linge upbära de medel, hvarmed desse skola aflönas?
En värd ledamot af detta Hus, Hr von Hohenhausen, yttrade vid sednaste riksdag, att inom det mäktiga Frankrike förmärker man redan den brist på förtroende * som härrör deraf, alt
Frankrikes styrelse icke har några fasta och ständiga inkomster att begagna, utan inkomsterna bero af den hvarje år sammanträdande Representationens bestämmande.
Här blefve förhållandet ännu olämpligare, enär Regeringen icke ens skulle hafva uppbörden i sina händer, ifall vi följde Hr Ugglas förslag.
Denna åsigt är icke hos mig ett foster för dagen; jag yttrade den redan i tryck för 17 år sedan, 4 H. 8 58 D e n ii Mars f. m. innan jag inträdde i Riksg.cont. såsom fullmäktig, och vidblifver denna åsigt efteråt.
Här har jag boken i min hand och ur färdig att uppläsa den, om det behöfves.
Den slutas med orden:
"Riksg.cont. synes alltså böra kunna indragas.
Detta yttrades nemi. under förutsättning af den lyckliga ställning, hvartill vi nu kommit, då statsskulden upphört.
Vill man bibehålla ett Riksg.cont. i reserv, för att belasta Raket med gäld, så må det qvarstå; men vill man begagna det såsom ett uppbördsverk, så tror jag man högeligen misstager sig, särdeles som det visar sig, att, t. ex. år 1822, kostnaden för Siatsconloret utgjort 20,528 r:dr, men för Riksg.cont. 32,518 r:dr.
Hvad nytta för öfrigt Riksg.- cont:s öfvertagande af uppbörden, jemförelsevis med Statscontorets befattning dermed, skulle medföra, lemnar jag att bedömtnas af hvar och en, som har någon kännedom af saken.
Till StatsUtsk. remitterades nedannämnde den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner nemi.:
Ilr Möllerhjelms, Axel, om löneförbättring för Krigscasseuten i K.
Krigscollegiura; Hr Bråkenhjelm.», Pehr Reinhold, om inrättande af s. k. realskolor; Gr.
Mörners, Garl, om förändrad termin för uppbördens redovisning; Hr Edenhjeims, Gillis, oni understöd för fisket i Bohuslänska skärgården; Hr af Uhrs, Carl David, ang. lånebiträde åt Göthacanal.
Vid förnyad föredragning af Hr Sandelhjelms, Paul, den 7 dennes f. ni. på bordet lagda anförande, i anledn. af Ilr von Knorrings yttrande vid remissen af K.
M:s nåd. propos. om åtgärderna till hehöfvandes undsättning i roissvext-år; blef samma anförande remilleradt till Stats-Ulskottet.
Föredrogs ånyo Gr.
Anckarsvärds, Carl Henr., den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion, om sådan förändring af Riksg.cont., att alla skattemedel framdeles dit må kunna aflevereras.
H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf, uppläste följarde: Riksg.cont. upplifvades af Konung Gustaf III.
Riket hade gäld, och som till en del representerades af myntsedlar; och R.
St. sammanträdde icke periodiskt.
Detta sistnämnda förhållande har upphört; riksgälden och dess myntsedlar försvinna snart.
I den mån ny riksgälds bildande Den n Mars f. m. 59 icke ingår i Regeringens oell i R.
Stts egna samfäldta uppsåt, skulle liiksg.contts lika snara försvinnande vara alt rationelt motse, om detta verk icke, tid efter arman, fått sig uppdragna åtskilliga af riksgälden oberoende drätsel-befattningar, hvilkas än ytterligare utsträckande är det som nu afses.
Ja! det handlar ju om att bilda Riksgeont. till Rikets egentliga skattkammare.
Åsidosättande nu de praktiska betraktelserna, önskade jag framställa principen sådan den i den öfriga representativa verlden går och gäller.
Den binder visserligen ieke vår tankeledning.
Men, när det handlar om alt vandra en alldeles egen väg för sig, är ju nyttigt alt veta, att man går allena.
Dervid fordras ju mera betänklighet, än när man följer den allmänna stråten.
Principen, den jag vill anföra, är, alt National-r epr es en talio ner alldeles intet böra administrera.
Dels anses de genom sitt väsende oförmögna att göra det väl, dels för svaga de sig dervid sjelfva i utöfniugen af sitt egentliga kall.
Till detta hörer hufvudsakligen deras domsrätt öfver administrationen; och all domsrätt, å ena sidan, förringas i den mån handlingen icke varit, å andra sidan, fri.
Principen förskjuter således omedelbara controller, utöfvade emellan Representationens sammanträden, och förskjuter dem än mera i den mån de mungfalldigas och compliqueras; ty sålunda förlamas den summariska afgörande controllen, som genom vota uttalar sig, och utgör Representationens naturenliga och derföre principenliga makt.
Härmed åsyftar jag nu icke våra statsrevisioner.
Väl äro de oss alldeles egna; men så är också den långa tidrymden emellan lagtima och sålunda påräkneliga sammanträden af Representationen.
Jag afser allenast principvidrigheten deri, att R.
St. administrera, hvilket sker i den mån deras fullmäktiga, emellan riksdagar, handlägga drätselverket, och — förbigående allt hvad in specie och praktiskt kan pro eller contra anföras ■— åberopar jag mitt äldre anförande, rörtde det betänkliga uti graviterandet i excentrisk orbita och sällsyntheten af att i principfrågor hafva ensam rätt mot alla öfriga likartade statsskick.
Hr von Gerdten, Gustaf Mauritz, uppläste följande :
I anledn. af den af Hrr comiterade föreslagna nya tulltaxa, anhåller jag få fästa H. R. o.
Adis uppmärksamhet i några afseenden, som röra denna sak.
Hvad som jag för min del ogillar, är den stora förmån Ilrr comiterade företrädesvis lemnat ål
Rikets apothekare, derigenom dem tillåtes, dels tullfritt, dels mot en alltför billig tullafgift, importera sina droguer.
Såsom skäl och hinder vid förtullning deraf, åberopa Hrr comiterade vissa 6o Den 11 Mars f. ra. omständigheter, som finnas i deras protocoller att inhemta.
Jag skall emedlertid anföra de förändringar, sorn, enligt min åsigt, i den föreslagna tulltaxan böra äga rum: 1:0
Obilligheten att vissa droguer blifvit belagda med införseltull, då deremot en annan del af lika medicinskt värde blifvit till införsel tullfria.
T. ex. china, rhabarber, cobeber, conaivebalsam m. fl. hafva blifvit i tulltaxan specificeradej då deremot ipecacuanha, jalappa etc. äga tullfrihet. 2:0
Att genom apotheksvarors tullfrihet underslef kan begås, är lätt att inse, derigenom att flera artiklar, såsom soja, ambra, bäfvergäll, cilronsalt, blysocker m. fl., oaktadt de äro i tulltaxan specificerade, under benämning af enkla eller sammansatta apotheksvaror ej specificerade skulle kunna förtullas. 3:o
En alltför låg tull äf satt å art. cobeber.
Å liva lira ff deremot, oaktadt den har samma tullvärde som cobeber, är införseltullen blott hälften.
Cobebern är en af våla nödvändigaste medicinska artiklar, då deremot liva lira ff är en af de minst nödvändiga, och som dessutom begagnas för det mesta i ekonomien lill ljusstöpning, hvartill den äfven på sednare tider blifvit umbärlig, derigenom att vi redan äga en stearin-ljusfabrik, som kan tillverka på 8 dagar så mycket stearin, som motsvarar ett helt års import af hvallraff.
Jag önskar derföre, att hvallraffen måtte blifva ända till a5 proc. af dess värde förlullad. 4:o Ett K. förbud mot införsel af pulveriserad china bark, ett af våra förnämsta läkemedel, emanerade den 23 Maj 1814* Hvarföre detta i mitt tycke gagneliga förbud är upphäft, är svårt att gissa, om ej att dermed plåga den lidande sjuka menniskan.
För dem, som ej äga närmare kännedom om detta förhållande, får jag tillfälligtvis upplysa, att den hela chinabarken lätteligen kan controlleras, då deremot den pulveriserades äkthet omöjligen kan fullständigt bedömmas.
Att den kan pulveriseras hos oss, lika subtilt som den utländska, bör ej sättas i tvifvelsmål, emedan Stockholms apothekare till chinans pulverisering inrättat för flera år tilbaka en dertill särskildt passande apparat, som lärer, enligt hvad jag hört, vida öfverträffa de utländska.