Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han har nemligen sportler, sorn äro lagliga, och han har äfven sadane, sorn icke äro laglig», såsom till ex. de så kallade inbindningsp^nningarne, hvilka icke äro i lag grundade, men bero på en öfverenskommelse emellan Hot Rättens Advocat-Fiscal och de derunder 4a Den i September J, m. lydande Häradshöfdingar.
Han har således möjeligen blott uppgifvit de lagliga sportlame, sorn utgjorde 146
R:dr, men förtegat de öfriga.
Detta, hvad angår Herr Hedenst jernäs uppgift; och att här bedöma, om den är falsk, eller ej, är lika omöjligt som olämpligt.
Hvad äter beträffar den fond, hvaraf ersättningen skulle utgå, så är andra hufvudtiteln redan till beloppet af Riksens Ständer bestämd, och hvartill skulle det då tjena, att sätta 300 R;dr å IndragningsStaten, och resten pä besparingarne?
Man ginge ju då emot hvad man förut antagit till grundsats?
Herr von Stahl:
Hvad först beträf far Herr Ehrenborgs anmärkning, att Lagmannen Hedenstjerna bör kunna bestämdt uppgifva sine sportler, hemställer jag till Herr Ehrenborg sjelf, om han kunnat för hvarje år , i egenskap af Lands-Secreterare bestämdt uppgifva sine sportlar.
D;tta bär åtminstone jag icke kunnat göra , under den tid jag förestått inia Domsaga.
Hvad åter rörer de så kallade inbindningspenningarne, hemställer jag huruvida, enär en Domare insänder en oiöbunden Dombok, och dervid bilägger mer eller mindre, sådant icke må få ske, och om det angår Riksens Ständer eller StatsUtskottet, om Advocat-Fiscalen har mera elier mindre behållning af dylika inbindningspenningar ?
Grefve von Schwerin; I likhet med hvad Herr Hjerta yttrat , utber jag mig blott att få fästa uppmärkssmbetén derpå, att, hvilka upplysningar vi än erhålla ösra i September j. m, 4$ otti Lagman Hedenstjcrnas uppgift till BevillningsTaxeringen, de samma dock ej. kunna ändra Ridderskapets och Adelns beslut, och jag får således förnya min anhållan, det Herr Grefven och LandtMarskalken ville göra proposition om Betänkandets läggande till handlingarne, då hvar och en Ledamot sedermera kan fritt till sine egna handlingar lägga de upplysningar, han här fått insamla.
Herr Ehrenborg: I afseende på hvad Herr von Stahl yttrat, får jag anmärka, att de sportler, som tillhöra en LandsS&creterares tjenst, äro ganska skiljagtiga från dem, som tillkomma en HofRättecs AdvocatFiscal.
De senare uppbäras enligt saköreslängder, och kunna således alltid bestämdt uppgifvas, I öfrigt har jag nyss erhållit den upplysning, att Lagmannen Hedenstjerna icke skiljt sin inkomst af Skåne och Blekinge från den ifrån de återstående provincerne, utan uppgifvit ett rundt belopp för det hela af 730 R:dr-
Det är således genom en fördelnig emellan de serskildte löner, som man kommit det åberopade talet 146 R:dr, hvilket skulle belöpa på Skåne och Blekinge.
Men till en sådan fördelning gifves icke någon bestämd anledning.'
Jag inser ganska väl möjligheten deraf, att Herr Hedenstjernas inkomst af Skåne och Blekingen per medium utgjort 500 Rldrj och då detta förhållande lärer blifvit styrkt, innan Kongl. Maj:t nådigst beviljade den ifrågaställa Sportelersättningen, så anhåller jag vördsamt örn proposition till bifall af Statsutskottets förevarande Betänkande. 44 Den l September f. m..
Jag får hemställa, huryyid^ icke discussionen, aflägsnat sig allt för (nyck,et (från det egenteliga ämnet.'
Hurudan Lagmannen Hedenstjernas uppgift till bevillningstaxeringeo må hafva varit, är en fråga, sorn ej tillhörer Ridderskapets och Adelns bedömande, och är af si enskild beskaffenhet, att Riksens Ständer icke kunna dermed befatta fig.
Sedan dessutom Andra Hufvudtiteln blifvit i Massa bifallen, och Kongl. M,aj;t äger ostridig rätt, att använda alla derå uppkommande besparingar, insel jag ej, hvartill någon vidare öfverläggning härom skall tjena.
Att Kongl. Maj:t hos Riksens Ständer gtf. tillkänna den beslutade sportelersättningen, var ganska naturligt, emedan den borde ligga till grund, för beräkningen af titelns anslag^ men må hända hade ej Statslltskottet behöft inkomma med serskildt betänkande, angående Lagmannen Hedenstjerna.
Likväl och enär ett sådant Betänkande blifvit till Riksens Ständer afHmnadt ,, tror jag icke för m,io del, att Herr LandtMarskalken kan till Riddergkapet och Adeln framställa annan proposition än till bifall eller afslag, hvilket icke eller kan hafva någon inverkan å Herr Hedenstjernas rätt.
Herr von Stahl:- Med alf sigtning för hvad Herr Ehrenborg anfört, hemställer jag dock 9> Otti det är möjfigt för en AdvocatFiscal , att kunna bestämdt beräkna och uppgifva, buiU mycket han har i sportler, enär det till någon, del beror af de Kskfällde, att aftjena böferne med spö, vatten och bröd eller fängelse.
Der - Den i September f. mi 45 Timot k»n en LandsSecreterare ganska väl uppgifva sina spoitelinkömster.
Om jag ej under motionstiden varit sjuk, skulle jag ingifvit ett memorial med förslag* att alla sportler i Embetsmanna våg måtte upphöra, samt ätt alla Embets- och Tjenstemän i Stället blefve aflönäde å Stat, då detta aflöningssätt, genom ChartaeSigillatae-medel, till Stafett borde ersättas.
Om förhållandet ar sådant som Grefve Löwenhjelm anfört, att, antingen Ridderskapet och Adeln afslår eller bifaller Statsötskottets Betänkande* bekommer Herr Hedenstjerna lika mycket , så anser jag mig bort tillstyrka det Ridderskapet och Adsln måtte ifrågavarande Betänkande sfslå.
Jag har yttrat mig i ämnet, derföre, att jag velat* å ena sidan, att Riksens Ständers rätt skulle iagttagas och, å den andra, att den Embetsman* som riu är i ftåga* icke måtte blifva utsatt föt att förlora hvad honom rätteligen tillkommer.
Men är det numera gifvet, att »hvad Ridderskapet och Ädeln bifaller eller afslår betänkandet, eller fattar ett sådant beslut, som det* jag tagit mig friheten föreslå, Lagmannen Hedenstjerna i alla fall kommer att få tillgodonjuta den uppgifna summao, så skadar det icke honom , örn Betänkandet af*lå*; och jag får* med fråntsädande af mitt förra förslag, anhålla att Ridderskapet Och Adeln mätte afslå Betänkandet* emedan Ståndets Ogillande af spor - 46 Den i September J. m, telersättningen derigenom blifver tillräckeligen uttryckt.
Hans Excellence Herr Grefve Mörner'
Jag instämmer fullkomligen i Herr von Hartmans - dorff^ tanka, att rättast vore att afslå Betänkandet, men dock af en annan grund, den nemligen, att jag anser Riksens Ständer icke hafva rätt att anvisa utgifter i hufvudtitlarnes besparingar, emedan det icke angar Riksens Ständer, att säga, hvad anslag som derafskola ske, eller icke ske , oberäknadt att de icke kunna veta, om några besparingar ens komma att ä*- ga rum.
Herr Hjerta', Det är verlceligen med ledsnad sorn jag afhört Herr Grefve Mörner.
Majrt har ju sjelf i en Nådig proposition föreslagit, att de 500 R;dr för Lagmannen Hedenstjerna skulle uppföras å Stat.
Det måste således vara Riksens Ständers ostridiga rätt , att bifalla eller afslå denna proposition.
Nu föreslog StatsUtskottet första gången, att anslaget skulle upptagas å Stat.
Häremot reserverade jag mig, emedan jag ansåg sådant olämpeligt af det skäl, att bemäldeEmbetsmans lagliga sportler äro ganska obetydliga, och da öfrige så beskaffade , att det icke kan tillkomma Staten att ersätta dem.
Vid frågans pröfning andra gången afsågs min reservation inom Utskottet, och jag tror ej, att Utskottet gjort orätt uti, att svara så som det gjort, ty det hade varit lika origtigt att ogilla Kongl. Maj:ts förfarande, att för ändamålet f)en i September f, m, 4^ använda besparingarne, sora att vid sådant för* hållande säga, att anslaget skulle på Stat fortgå.
Nu göra Rikets Ständer på höfligaste sätt sin tanke gällande, att sjelfva saken var origtig.
Hans Excelltnce Herr Gr ej ve Mörner:
Af hvad Herr Hjerta anfört, finner jag, att han är mycket nöjd dermed , att afseende blifvit gjordt å hang reservation i ämnet; men då Kongl. Majit begärde, att anslaget måtte förflyttas å Stat, så var det gifvet , att det tillhörde Riksens Ständer att sådant pröfva, innan Andrs Hufvudtiteln bestämdes.
Sadan nu titeln redan är till beloppet faststäld , så är och mäste det vara Riksens Ständer likgiltigt, hvad Kongl. Maj.t på besparingarne af titelns hufvudsumms behagar anvisa.
Herr G/ejven och Landt Mar ikalken yttrade, att, då StatsUtskottet icke tillstyrkt, att den ifrågavarande sportelersättningen .500 R:drB:co borde å Stat uppföras, utan endast att densamma måtte af besparingarne, i händelse någre sådane komme att äga runi , hädanefter sorn hittills utgå, och det således syntes mindre lärnpeiigt att bifalla eller afslå Betänkandet, ansåg Herr LandtMarskalken gig böra hemställa , om icke, på sätt Grefve von Schwerin föreslagit, StatsUtskottets yttrande i denna del finge läggas till handlingarne.
Saken är genom discugsioneo 48 pen i September f. ml så upplyst, att man bor hoppas det dylika exempel i framtided icke torde isa lätt återkomma.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition, blef SfatsUtskottets yttrande, rörände Lagmannen Hedenstjernas sportelersättning, lagdt till haridlingarne; Herr Munck af Rofen/ehold, Eberhard: Sedan Ridderskapet och Adeln nu uppfyllt siri pligt, pröfval
Och godkänt inrättandet af deri hya HofRätten i Skåne, tror jag för min delj det Högloflige
Ståndet bör taga i befraktande den vigtiga omständighet, att möjellgen inoni fett eiler flere år rättegångarne kunna så minskas till antalet, att niåhända en eiler två divisioner af Götha HofRätt kriode indragas.
Det torde vara gifvet och bekant, att, genom inrättandet af Christianstads HofRätt, arbetet inom Götha HofRätt blifver miriskadt anda tilt eri tredjedel- Val hafva, gendm temperairi orsaker, rättegångarne uti de under sistnämnde HofRätt ännu lydande pfovincer kunnat ökaé såj att HofRätttn för närvarande törde vara i behof af ifrågavarande
Divisioner; men sörii trdligt är eller åtminstone möj‘igt j att antalet äf dessa rättegångsmål långt före hästintrafFande Riksdag betydligen aftagit, och vi knappt hafva exempel, att, enär en indragning kan ägå rum, den samma blir etfiellan Riksdagarne vidtagen, så skulle jag för iriiri del tro, att, då Riksens Ständer nu ansenligt ökat anslagen ä Den I September J, m. 49 ett håll, det vöre i sio ordning, samt för Nationens interesse och dess ringa tillgångar erforderligt, att Riksens Ständer, sedan de godkänt inrättandet af Christianstads HofRätt och dertill beviljat nödigt anslag , hos Konungen framförde den underdåniga önskan , att Kongl. Maj:t täcktes, så snart minskning af rättegångar det medgifver, nådigst indraga en del af Embets- och Tjenstemännens antal uti Götha HofRätt.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bitall å detta förslag.
Herr Ribbing^ Arvid'.
Den underdåniga önskan, «om Herr Munck af Rosenskjöld nu framställt, tror jag att han så mycket häldre kunde bespara sig till nästa Riksdag , som man, i stället för indragning, redan talar om tillskapande af en ny Division i Christianstads HofRätt.
Herr Mundi af RofcnfnjMd:
Om jag ej ir rnr mig, har Götha HofRätt i senare tider erhållit en tillökning af två eller tre
Divisioner, och har härigenom för närvarande ett större antal Tjenstemän, än vid dess första inrättning.
Orssken lärer hafva varit ökade rättegångar; men denna orsak är temporaire och måste kunna en gång upphöra.
Skall då det tillökta antalet af Tjenstemän, i alla fall bibehållas'?
Sidant strider nog mycket emot de motioner, som vid denna och föregående Riks - Ridd o. Ad Prot. Vill.
4 Den i September )\ m\ d*gar blifvit gjorda, om indragning i stället
För tillökning af embeten och (jenster. jag får derföre förnya min anhållan om proposition å hvad jag tagit mig friheten att föreslå.
Herr Ribbing: Herf Munck aF Rosenskjöld torde tillåta mig meddela den upplysning, att ehuru HofRättens
Divisioner blifvit ökadé, tillökningen dock är ganska skenbar, emedan i Samma mon som Divisionernas antal ökats, dä arbetande ledamötemes äntå! inöm hvarje Division minskats.
Herr Von Stahl: jag hemställer till Herr Munck af Rosenskjöld, om icke hahs motion är något förhastad.
De tnål, soth äro anhängige uti Götha HofRätt, visa tydeligen angelägenheten och béhofvet af de Divisioner * som nu der SrO till finnahdes, och erfarenheten har intygat att dessa
Divisioner ingalunda medhinna alla de rätfegångsärenden, som inkotrH ma. jag tror således det vara omöjeligt, att inskränka
Divisionernes antal, åtminstone ické före nästa Riksdag.
Jag har redan hört så mångå indragningar föreslås af Embeten , deni jag för min del anser vara både nödvändiga och föga kostsamma^ och man ihågkommer dervid icke, att vår Civil-lista icke kostar mera* än två Regementen Cavallen.
Hvad Götha HofRätt vidkommer, så har den alltid fullgjort dess skyldighet; men der äro så många mål att afgöra, att betjeningens antal snarare bordé ökas än minskas. ®én '1 September 'f. ml 51 Herr Munch af Fosénfijöld:
Dea sist talande 'Ledamoten har icke anfört någor, sorn vederlagt hvad jag här föreslagit.
Icke eller hat jag sagt, att någon indragning inom Götha HofRätt för närvarande borde äga tum, och sådant just af den Orsak, som den värde Ledamoten åberopat, att nemligen rättegångamé derstädes ännu äro så talrika.
Men detta hindrar icke, att de framdeles kunna minskas.
Herr Rihbings anmärkning är äfven af den beskaffenhet, att densamma ej kan vederlägga mitt yrkande; ty hän lärer svårligen kunna neka; att flere Tjenstemän uti Idof-Rätten filikommit och blifvit å stat uppförde, i följd af Divisiotjernes ökade antal.
Örn du Division erbe, t följd af göromälehs aftagande mängd , kunde minskas till ex. till hälften, mäste
Ledambternes antal äfven kunna nedsättas åtminstone till 'eo tredjedel.
Herr Grejven och 'Landt-Marfkälken frågade phi Ridderskapet och Adeln instämde i Herr Munck af Rosenskjölds förslag, att Riksens Stände? börde hös Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla ätt om, före nästa Riksdag, minskning äf de på Götha Idof
Rätts handläggning beroende mål tilläfventyrs skulle komma att äga rum, Kongl.
Maj:t då täcktes i Nådec vidtaga den indragning af en eller flere HofRättsDivisioner, som med billighet kunde an— ises af en slik målens minskning blifva en följd,, och hvarigenom besparing för Staten kunde Vinnas.
Ropades jå. 52 Den I September f, m.
Föredrogos å nyo Stats- och Bevillningsutskottens den 7 sistledne Augusti under N.o 412 afgifne, samt den 18 derpåföljde eftermiddagen på bordet l*gde Udåtande, i anledning *f Kongl Maj;ts Nådiga propotition, angående extra Grufvehjelpen i Stora Kopparbergs
Af det nu upp. lästa Betänkandet inhämtas att allmogen i Stora Kopparbergs
Län, emot utgörande af den så kallade Grufvehjelpen till Falu Grufva, varit befriad från en del af allmänna Bevillningen, men att detta biträde eller denna utskyld, såsom för Grufvans upprätthållande, nu mera icke behöfligt bör upphöra, samt att någon eftergift för allmogen icke eller borde äga rum, i och för de så kallade mantalskolens prästation, sedan dessa kol, efter den årliga markegången betalas.
Af en sådan ersättning för dessa kol, enligt Kongl. Brefvet af den j:sta Mars 1820, hafva de förenade Utskotten velat draga den följd, att m* ntalspenningarne af denna allmoge, nu mera icke utgå till högre belopp, än af de öfrige skattskyldige i Riket, samt att, till följe deraf, den lindring, som enligt förra Bevillnings-förordniogarne, varit
Dahl-allmogen beviljad, hädanefter borde upp» höra.
Härvid förekommer likväl den omständighet, att markegångspriset å kolen sällan eller aldrig uppgår, till det värde som kolen vid cn noga beräkning af produetionskostnaden af Veu i September f, m. 53 deona vahra verkeligen kosfar tillverkaren, aldrahälst om transportkos'naden, af flere mil, äfven tages i beräkning, hvaraf föijer, att ehuru kolen godtgöras efter markegångspris, allmogen likväl härigenom blir lidande.
Jag anhåller derföre, att Betänkandet måtte återremitteras, under förhoppning, att Stats- och Bevillningsutskotten, efter pröfning af den nu gjorda anmärkning, skola finna skäligt tillstyrka, att den allmogen i Stora Kopparbergs
Län hittills beviljade lindring enligt Bevillnmgsförordningen äfven hädanefter må fortfara, så länge och intilldess att markegångspriset fullt motsvarar värdet af de Jämnade kolen.
Grefve Lagerbjelke, Axel’.
I anledning af hvad den sist talande värde Ledamoten yttrat, anhåller jag att få upplysa, det Stats- och Bevillnings Utskotten enhälligt afstyrkt, att allmogen uti ifrågavarande trakt skulle hädanefter få tillgodonjuta samma lindring som hittills med afkortning af hälften utaf bevillningens belopp efter i och 2 Art.
Men Bevillningsutskottet har förbehållit sig, vid slutet af förevarande betänkande, att, vid uppgörandet af Bevillnings-stadg-an, få till Riksens Ständer inkomma med utlåtande, huruvida någon lindring i bevillningcn i allmänhet må för Dablailmogen ega rum.
Bevillnings-Utskottet har nemligen af Anders Olssons motion inhämtat, att anledning till en sådan lindring föreiunnes icke allenast deruti, att de så kal lade mantaiskolen ingalunda betalas efter deras verkeliga 54 Ben i, September, nu värde; utan äfvenväl i den skyldighet tili foraling -af desse kol, hvilken de skattdragande åligger.
Bevijlnings Utskottets Ledamöter hafva, r.edan fört haft ärendet till pröfning
, Och, det; är af dem, föreslaget, att Dahl-allmogen må, erhålla eftergift af hälften, utaf bevillningen efter första Artikeln, med hvilket förslag äfven motioaairen sjelf förklarat sig fullkomligen nöjd.
Jag hemställer således om icke Ridder^ skåpet och Adeln behagade bifalla de förenadeUtskottens nu ifrågavarande betänkande, dä; Bevillnings,Utskottet sedermera får, tillfälle, att för Riksens
Ständer framlägga förslag tijl den lin* dring i bevillningsafgiften, hvarmed Utskottet, förmodar att omförmäidte allmoge skall finnasBelåten.
Herr «?/ Uhr; Då jag v.et, att BondeStåndet på det af mig anförde skäl, återremitterat Betänkandet, samt frågan , af enahanda orsak , äfven kommer att återremitteras af BorgsreStåndet, förnyar jag min förut gjorda begäran om §terren)iss tili de förenade Utskotten, hälst Stats-Utskottet, i, förening med O.ecQnomie-fJt-- i'.kottet, bör utlåta, sig i det.ta ämne.
Uppå derefter af Herr, Grefven, och Lapdtr 'Mnrfkalken gjord proposition, biet Stats- och-, Bevillnings-Utskottens förevarande Utlåtande, yrå grund af Harr af Uhrs, dervid g jord,q anmärkningar, till UtskotteD åfeuemitteradt.
Den i September f, ni. «5 * Herr Grefven och Landtatt, sedan Ridderskapet och Adelö med bifall till Herr von Hohenhausens motion, angående utseende af Suppleanter till Ridderskapetsoch Adelns Fullmägtige i Banken och RiksgätdsContoiret, redan bestämt morgondagen till företagande af båda dessa val, ansåg Herr Landt - Marfkalken sig böra hemställa, om icke valet af Suppleanter till BancoFullmägtige finge genast vid Pleni början i morgon förmiddag, samt valet af Suppleanter till Fullmägtige i RikggäldsContoiret, genast vid Pleni början på efi termiddageo förrättas, Bifölls.
Det torde vara nödvändigt, att Ridderskapet och Adeln fastställer i hvad ordning Suppleant.erne skola inträda.
Herr Grefven o.ck Landt-Marskalken erinrade, att denna ordning redan blifvit uti H.err von Hohenhausens af Ridderskapet och Adeln bifallne motion bestämd, på det sätt, att den enligt Matrikeln äldste Suppleanten endast borde inträda efter den enligt Matrikeln äldste Fullmägtigen, och så vidare* / Herr Cederschjöld, Pehr Gu fia f:
Det är blött en omständighet, sorn jag tror icke vara fullkomligen upplyst, den nemligen, om någon person blir vald till tili Suppleant i Banken eller RiksgäldsCoutoiret sorn sitter för högre
Deli i Sep t em lier /, m. ätt, än den han sjslf tillhör, om, säger jag, han då skall suppliera enligt den ordning han blifvit vald och således efter den högre Hummern, eller efter sin egen?
Grundlagen deciderar denna Itågan helt och hållet, efter sorn den säger, att de valde personerna skola efter Matrikeln inträda
Man behöfver i öfrigt ej väljs inom Ridderskapefs och Adelos Vid Riksdagen närvarande Ledamöter, Och när den valde inträder i sin befattning, så bestämmes ej eller hans plats efter nurnmern å den ätt, för hvilka han varit vid Riksdagen Fullmägtig.
Jag får hemställa, om icke vid tillfäll» af samina val, äfven kunde förekomma val tili Suppleanter efter Riksens Ständers Revisorer. * Herr Grefv-n och Landt-Marskalken förklarade, att innan den af Herr Bergman sist omförmälte fråga kunde till handläggning föredragas, alla å bordet nu hvilande mål först torde böra vara utaf R.idderskapet och Adeln pröfvade och afgjorde.
Herr Grefven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i ettermiddag att fortsättas.
Den i September /, tn, Föredrogos å nyo Lag Utskottets den 7 sistlcdne Augusti under N:o 144 afgifne, samt den 18 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , angående yrkad skyldighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att genom Promotorialer befordra enskildtes Lagsökningsärender, då gäidenärerne vistas i andra Län.
Friherre Ceder/Ironi, Jacob-.
Jag kan icke instämma med Lagutskottet uti den tolkning
Utskottet behagat gifva åt ifrågavarande Författning, och hvarigenom Kongl, Maj:(s Befallningshafvande anses frikaliade från att efter promotorial lemna handräckning , och till slut befordra utsökningsmål.
Jag finnér för min del denna fråga vara högst vigtig, i afseende på Gäldenär, som flyttat från en ort till annan; ty i händelse den utväg att genom promotorial låta i det nya hemvistet söka en så dan person, borttoges, skulle detta ofelbart vålla, att gäldenär på längre tid kunde undgå betalningsskyldigheten, och tilläfventyrs hindra Borgenärer att på flera år göra sin fordran gällande, hvilket åter icke skulle för den enskil. da crediten vara serdeles fördelaktigt.
Den händelse, Lagutskottet af Författningen befarat, är omöjelig , och den tillämpning, sorn Kongl. Mapts
Befallningshafvande i alla tider deraf gjort, visar tillräckligt, att dessa auetoriteter ej i detta fall delat Utskottets åsigt.
Den skyndsamma åtgärd, som i executionsmål är af nöden , kunde icke unnas , om ej den ena Peil i September /, />», Landshöfdingen vore förbunden att lemna den andra handräckning, men denna handräckning gifves icke åt den enskilde Borgenären, utan på begäran af Landshöfdingen i ett anoat Län.
Af sådan anledning torde jag få anhålla ont proposition till förkastande af LagUtskotteta. förevarande Betänkande.
Unner det vara högst besynnerligt, att Lagutskottet tolkat ifrågaställde Författning såsom, betänkandet utvisar.
Det tyckes som Utskottet bort taga nogarc reda P* detta ämne.
Jag har redan första gången det var å bane, anmärkt, att ordalydelsen uti Författningen innefattad® skyldighet för Konungens Befallningshafvande.» att befordra Lagsöknings-må 1.
Nu åter svarar Utskottet, att det icke finnes någon föreskrifven skyldighet i detta fall.
Jag får derföre förena mig med Friherre Cederström i anhåL
Ian, att betänkandet måtte förkastas, Herr Ribbing, Arvid:
Lagstadgandet lyder »ålunda: att den ene Kongl. Majtta Befallnings,- hafvande skall räcka den andra handen.
Af denna ordalydelse kan jag dock icke finna, att den ena.
Kongl., Majds Befallniogshafvanden ät skyldig räcka den andre Gjildenären handen £ utan stadgandet måste ensamt afse den häri», delsen, när den ene Befallningshafvanden i och för Embetet anlitar den andre.
Nyttan för den allmänna crediten deraf, att en, enskild creditor kan anlita Kongl. Majtts Befallningshafvande, att va^a dess Ombud eller för sig Utse Ben I September, f. m, 5g Ombud,' vore möjeligen någon, men jag tror likväl, att Kongl. Maj:ts credit såsom Embetsman skulle derigenom mycket lida.
Jag hemställer, om icke detta skulle ske, då i häadelse t. ex- ett stort handelshus vöre på väg att cedera bonis, et) mängd fordringsägare på en gång anlitade Kongl.
Maj.ts. Befallningshafvande i Länet, altför hvar pch en anskaffa ett skickligt och säkert Ombud.
Det torde vara svårt nog, att för en betydligare summa få ett säkert Ombud.
Dä nu flere concurrenter inträffade, så skulle ju Konungens Befallningshafvande råka i största förlägenhet, att icke skaffa bättre ombud åt dep ene än åt den andre, och sålunda gynna den ena trier än den andre , ty att lemna allas rätt att bevakas af en enda vore icke möjeligt.
Mea om förslaget antoges, skulle det likväl inträffa, att flere personers rätt och angelägenheter lago i samme Befallningshafvandes hand.