Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom iakttagandet af noggrann hushållning har det likväl lyckats att försätta husbyggnaderna i godt skick, oansedt ett belopp af 8 ä 10,000 r:dr användts för fästningsverken.
Men hvad är detta för en obetydlig summa för ett sådant föremål, när man besinnar, hvad utländska fästningar kosta. 5o ä 70,000,000 francs är ingenting ovanligt för en fästning.
Jag vågar påstå, att vi bygga fästningar för bättre köp, än andra länder, hvartill orsaken till en betydlig del torde finnas i de besparade dagsverkslönerna genom fångpersonafens användande och begagnandet af soldater, hvilka sednare väl erhålla lika dagspenning med andra arbetare, men deremot producera mera arbete derigenom, att de stå under en bestämd disciplin.
Jäg har sett, huru det går till vid de utländska stora arbetena, der ingeniören får gå med bössan på nacken och dolken i bältet för att tillse arbetarne.
Man kan lätt föreställa sig, huru arbetet der skötes.
Dessa skäl tala så mycket mera för att icke lemna den arbetspersonal, som finnes, utan sysselsättning, som redan detta vore misshushållning, då arbetet kan erhållas för så godt köp som hos oss.
Man har klandrat, att man icke uppgifvit summan, som liela arbetet skulle kosta.
Hvad Carlsten och Elfsborg beträffar, är arbetet icke större, än att dessa fästningsarbeten kunna fullbordas med måttliga anslag inom en icke för lång tid.
Kostnaden för Carlsten uppgår, efter exacta calculer, till 249,000 r:dr eller J- million i rundt tal.
M. likväl icke begärt mer, än 4°>000 r‘dr för 5 år, det vill säga jemnt så mycket, sorn erfordras för att sysselsätta fångarna, men som icke utgör en en alltför stor det af totalsumman.
Härmed tror jag, att de framställda anmärkningarna äro besvarade.
Men jag får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på ett uttryck, som kommit i bruk sedan förra riksdagen och gifvit anledning till mycket missförstånd.
Jag tror, att det kom först från Regeringen, men att det aldrig blifvit rätt expliceradt.
Det var nemi. uttrycket: anslag i ett för allt, hvilket man velat tyda så, att de anslag vid förra riksdagen, som beviljades i ett för allt, icke vidare skulle förekomma.
Sådan var icke meningen med alla anslagen, ehuru visserligen anslag beviljades vid förra riksdagen, som voro af denna natur.
När t. ex. anslag begäres till kläder åt i5,ooo man och prisen icke förändra sig, innan inköpet skett, är den begärda och beviljade summan ett anslag j ett för allt.
Enahanda är för - Den 6 November e. m. hållandet med anslag för t. ex. iG batterier, för ett bestämdt antal gevär m. m.
Men så förhåller det sig icke med anslag till fästningsbyggnader, hvilka utgöra en continuitet, som löper genom flera generationer.
Detta har jag ansett mig böra explicera till undanrödjande af ett missförstånd.
Jag anhåller om propos. pä bifall af K.
M:s propos. äfven i denna punkt.
Utskrs framställning i g:de punkten afslogs af R. o. Ad., som biföll, hvad K.
M. i ämnet föreslagit. io:de, litte, i2tte, i3;de, i/j.:de och i5:de punkterna.
Jag har begärt ordet endast för att lemna en sifferupplysning, lörtde Elfsborgs fästning, hvilken är en så liten skans, alldeles ur tidens bruk och så trång, att den är att anse utan värde, om den icke blir ombyggd, hvartill kostnaden är beräknad till 200,000 rtdr.
I öfrigt anhåller jäg, att K.
Mts propos. må sättas emot de nu föredragna punkterna.
Jag får förena mig med Frih.
Sparre och äfvenledes anhålla om bifall till K. M:s proposm.
Jag skulle vördsamt anhålla, om någon ville lemna upplysning om hvad det är för uthus, som fattas vid garnisonssjukhuset, emedan jag, såsom revisor, funnit allt i god ordning.
I anledning af den siste ledamotens förfrågan får jag meddela den upplysning, att det just är sådana hus, som man ej offentligen vill tala om.
Jag får äran upplysa, att bland ifrågavar. uthus inbegripeS vakt- och spruthus, samt att anslaget jemväl är beräknadt för uppförandet af nödig stängsel, äfvensom för reparation och iordningställande af de gamla byggnaderna, som finnas qvar vid garnisonssjukhuset och hvilkas underhållande man icke torde böra försumma, då nyttan och nödvändigheten af dessa hus blifvit temligen ådagalagd under den tid farsoten nyligen härjat i liufvudstaden, då man nemi. inom desamma inrymt i5o sjuksängar, hvilka, med hvad till dem hörer, blifvit från garnisonssjukhuset öfverlemnade till allmänhetens begagnande.
Detta tyckes tala för bibehållandet af nämnde hus, äfvensom för det så mycket klandrade garnisonssjukhuset i allmänhet.
Det fägnar mig högligen att hafva vunnit den upplysning, jag erhållit.
Jag Beklagar blott, att sådana hus, sorn icke kunna omtalas, skola vara så dyra.
Hvad de öfriga husen beträffar, skulle jag tro, att då de hittills och nyligen kunnat vara så nyttiga, de intill nästa riksdag kunde lemna samma nytta utan någon före - Den 6 November e. m. gående derå använd så dryg kostnad, som det begärda anslaget alser.
Deraf, att husen hittills varit brukbara,,'föijer visserligen icke, att de skola vara det under 5 kommande år, isynnerhet sorn de för närvar, äro ganska bristfälliga.
Icke heller följer af den omständighet, att husen kunna vara nyttiga om sommaren, att de, om sjukdomen utbryter vintertiden, utan föregående reparation kunna begagnas, isynnerhet som man ej utan största våda skulle kunna begagna de eldstäder, sorn der finnas, och dessutom flera af de nu såsom sjukrum använda äro utan sådana.
Af dessa och öfriga anförda skäl anhåller jag om bifall till K. M:s nåd. propos. i förevar, afseende.
Utom det jag får i allo förena mig uti hvad H.
Brahe anfört, hemtar jag af sjelfva utlåt:s redaction ett ytterligare skäl att afstå detsamma och anhålla örn bifall till K. M:s nåd. propos.
Utsk. har nemi. tillkännagifva, att medel saknas för fyllande af beliofvet för garnisonssjukhuset, men tillika trott, att tillgångar derför kunde finnas å ordinarie anslagen; men då de ordinarie anslagen, hvilka äro tilldelade Rikets förvaltande militärverk, äro afsatta för sina bestämda ändamål, skulle det en gång afsedda ändamålet icke vinna fullbordan, om någon del af anslaget anvisades för andra behof, och följaktligen ett redan fattadt beslut upphäfvas.
Af detta ytterligare skäl förenar jag mig uti anhållan om bifall till K. M:s nåd. propos:n. Utsk:s yttrande, rör:de io:de, n:te, i2:te, i3:de, izjtde och i5:de punkterna, afslogs; hvaremot K.
M:s i nämnde punkter omförmälda förslag af R. o. Ad. biföllos.
Försvaret till sjös.
Då flera af de uti de särskilda punkterna förekommande ämnen äro af natur, att t. o. no. StalsUtsk. erkänt nyttan deraf, och då en och annan punkt, t. ex. frågan om jern-cisterner, är af beskaffenhet, ätt jag, med ali aktning för StatsUtsk:s pluralitet, likväl icke tilltror dessa Ilrr ett riktigt bedömande deraf, torde häruti linnas tillräckligt skäl för att, utöfver hvad StatsUtsk. tillstyrkt, äfven anslå skillnaden deremellan och hvad K. M. begärt.
Jt. o. Ad. afslog Utsk:s samt antog K.
Fyrar och Bakar.
Det måste icke vara en obetydlig fråga att försätta fyr- och båkinrättningen i sådant skick, att denna inrättning hos oss kunde lemna sjö - Den 6 November e. m. 7* sjöfarande samma gagn, som slika inrättningar åstadkomma i andra civiliserade länder.
StatsUtsk. har äfven, erkännande viglen deraf, försökt att genom förslag i låneväg tillvägabringa det erforderliga anslaget; men då hos R. o. Ad. den frågan redan är afgjord, att, derest under hand varande medel skulle finnas otillräckliga, extra anslag böra utgå i låneväg, derom Riksg.cont. äger att besörja, skulle jag tro det icke vara skäl att söka någon annan låneutväg äfven för erhållandet af detta behof af 170,000 r:dr, utan nedsättning till någon mindre summa.
På grund häraf anhåller jag, att StatsUtsk:s utlåt, uti förevar, afseende måtte afslås, och att K. M:s nåd. propos. härom måtte till bifall framställas.
Jag skulle för min del instämma med Frih.
Åkerhjelm i afseende på beslutet i denna punkt, såvida icke detsamma äfven berodde på de öfriga Stånden, af hvilka åtminstone tvenne fattat olika beslut med R. o. Ad. i afseende på medlens anskaffande, så att frågan härom lärer blifva föremål för ytterligare Öfverläggning eller åtminstone votering i förstärkta StatsUtsk., hvars resultat kan anses problematiskt, såvida nemi.
Åkerhjeltns forsing bifalles; då deremot ändamålet, fyrars och båkars iståndsättande, med mera visshet skulle vinnas, om R. o. Ad., med bifall lill Utsk:s förslag, förenade sig uti det af tvenne Stånd redan fattade beslut, och denna vigtiga fråga således icke blifva underkastad något så problematiskt sorn en votering i förstärkta StatsUtsk.
Af de StatsUtsk. öfver detta ämne meddelade handlingar har Utsk. inhemtat, att till fullständiga iståndsättandet af fyr- och båk-inrättningen skulle åtgå en summa af 324,000 eller åtminstone Öfver 3oo,000 rtdr, men att det angelägnaste deraf skulle erfordra en summa af 170.000 r:dr.
Om nu, enligt Utsk:s förslag, de 9,333 r:dr 16 sk., sorn under 4-de hufvudtiteln blifvit uppförda såsom ökad tillgång för lots- och båkväsendet, användes till ränta och amortissement för ett lån, beräknadt att till fullo vara godtgjordt på 20 år, skulle 120,000 r:dr sålunda kunna uppbringas.
Bristen i det fordrade beloppet utgjorde således 50.000 r:dr, och jag skulle derföre tillstyrka, att, utom de medel StatsUtsk. tillstyrkt, äfven 5o,ooo r:di- må på en gång anslås, att af de medel, som anskaffas, användas till fyrars och båkars iståndsättande; och anhåller jag om Hr Gr. o. Landtm:s propos. härå.
Åkerhjelm anser jag ändamålet, fyrars och båkars försättande i vederbörligt skick, vara af högsta vigt; men då K.
M. för detta ändamål endast begärt 170,000 r:dr, och genom StatsUtsk:s förslag kan beredas en tillgång af 120,000 r:dr, tror jag, att man är målet så nära, att man bör förena sig uti de 2:ne 16 H. 10 Den 6 November e. m.
Ståndens beslut, så att 3:ne
Stånd må hafva förenat sig uti samma beslut.
Sedan jag nu af 2:ne ledamöter blifvit upplyst derom, att a:ne Ständ bifallit Utsk:s förslag att bereda tillgång för 120,000 r:dr till förevar, ändamål, vill jag, för att icke uppehålla frågan, afstå från min framställning och fören a mig uti hvad Gr.
Posse och Frih. Palmstjerna anfört.
StatsUtsk:s framställning, rör:de detta ämne uti utlåt.
N:o 2gi, blef af It. o. Ad. bifallen.
Allmänna Undervisningen.
M:s nåd. propos. begärdes för allm. undervisningen i5,5oo r:dr, hvaraf 14,000 r:dr vöro beräknade åt Upsala universitet för etl gång till anskaffande af materiella förnödenheter.
För detta behof har SlatsUtsk. i stället tillstyrkt och R.
St. beviljat 400O r:dr årligen åt hvardera universitetet, hvarigenom frågan om de i4,ooo r:dr förfaller.
Hvad de i,5oo r:dr beträffar, har Utsk. uti sednare utlåt, misstagit sig och ansett dessa medel vara ämnade till understöd för sådana personer, hvilka skola bildas till vexel under visningslärare.
Det synes deremot tydligen af det tryckta prol.Utdr. från Ecclesiaslikexpeditionen, hvilket åtföljde K.
M:s nåd. propos. angrde statsverkets tillstånd och behof, att dessa i,5oo r:dr, som begärdes för en gång, voro ämnade till premier för läseböckers anskaffande åt allmogen.
Deremot voro icke i K.
M:s nåd. propos., men väl i min underd. framställning upptagna de 2000 r:dr till bildande af vexelundervisningslärare, om hvilka 2,000 r:dr Frih. Hermelin gjorde motion, och hvilka af R. o. Ad. beviljades, men af de öfriga Stånden vägrades.
StatsUtsk. har nu svarat på frågan om de 2,000 r:dr, då det likväl ar i,5oo r:dr, som bort vara ämne för beslutet.
Nu äro dessa r,5oo r:dr destomera behöfliga, som bristen på undervisning vid folkskolorna måste blifva större, i samma mån som medel saknas till lärares bildande.
Hvad som brister bos dem , måste man söka att ersätta genom tjenliga läseböcker.
Jag anhåller således, att R. o. Ad., som genom sitt förra beslut, att bevilja 2,000 r:dr, redan visat sin välvilja för vexelundervisningen, måtte genom bifall till K.
M:s nåd. propos. i denna del fortfarande uttrycka sin bevågenhet för den allmänna folkundervisningen. R. o. Ad. afslog Utsk:s framställning i denna punkt samt biföll ett extra anslag af i,5oo r:dr b:co för allm. undervisningen.
Jemte det jag får förklara min tillfredsställelse deröfver, att R. o.
Ad. hunnit så snart afgöra alla nu afgjorda punkterna i StatsUtskts utlåt., Den 6 November e m. ang:de extra statsregleringen, täger jag mig friheten alt deremot anföra min reservation.
Jug har icke ansett det löna mödan att uppehålla R. o. Adis tid med votering, då jag gatt igenom alla chancerna af voteringar, men tappat deni alla.
Jag anser det likväl vara min skyldighet, på det jag icke må hafva någon delaktighet uti det testamente till efter verlden, som R. o.
Ad, gjort genom sina voteringar, att förklara, det jag vägrat anslaget.
Va 11 e n c o m m unicat ion e r, m. m. Gr. von Platen:
Då nyttan af vattencomunicationer med hvarje dag alltmera inses till den grad, att få lära finnas, som numera bestrida dem; då det torde vara få ändamål, hvarpå enskilda personer användt så stora summor i hopp om biträde af det allmänna; då en del af de arbeten, som äro åsyftade med dessa anslag, såsom t. ex. Helsingborgs hamn, ett arbete, som med så stor kostnad redan blifvit utfördt, tyckes lofva allt, hvad man deraf kan vänta sig, och då dessa arbeten icke äro inskränkta inom enviss del af Sverige, utan fördelade öfver hela Riket, samt de medel, som Ständerna skulle vilja anslå till detta ändamål, liafva den fördelen med sig att hastigt sprida sig i de orter, der arbetet ntföres, kan jag icke draga i betänkande att anhålla om Hr Gr. o.
Landtmls propos. på afslag å XJtskis utlåt., med anhållan om bifall till hvad K.
M. uti sin nåd. propos. begärt.
Jag tror, att mängden af de arbeten, som äro åberopade i den berättelse, hvilken Storamiralsembetets 3:dje Afdelning ingifvit, tillräckligen kan rättfärdiga denna JL M:s begäran om 100,000 rldr.
Jemte det jag förenar mig uti hvad Gr. v. Platen nyss anfort, får jag anmärka, att denna för inre statshushållningen och industrien högst vjgtiga fråga urndergått åtskilliga missöden.
Ända till 1828 års riksdag, frän den riksdag då anslag för ifrågavar. ändamål af Ständerna först beviljades, utgick detsamma med 100,000 r:dr om året.
Vid sista riksdagen nedsattes det till 5o,qoo v:dr; och man kan icke säga, att många anslag vid den riksdagen beviljades, som vore af högre allmän nytta än detta.
Jag yrkade då af full öfvertygelse, att nedsättningen icke måtte äga rum, men lyckades icke att motverka densamma.
Nu här K. M. uti sin nåd. propos. framställt, jemte mängden äf de angelägna och vigtiga arbeten, som uti Utsklé utlåt.
N:o 291 äro uppräknade, den begäran, att man måtte återgå till första summan eller 100,000 r:dr.
Fullkomligen öfvertygad, att af alla de arbeten, som utgöra föremål för ifrågavar. anslag, intet enda icke är af verklig nytta, såväl för orten, der arbetet verkställes, som för det allmänna, enär industrjidkaren genom förmånen af en lättare transport lemnäs tillfälle att draga förökad fördel af sin incbistnproduet, synes häruti största skäl tala lör bibehållandet ai det 76 Den 6 No yern ber c. m. frän början bestämda anslaget, synnerligast som industrien sedermera betydligen utvecklats och populationen tilltagit.
Al dessa skäl, såväl som deni Gr. v. Platen anfört, anhåller jag om propos. till afslag å Utsk:s utlåt, i afseende på summan samt bifall till K. M:s nåd. propos, i detta hänseende.
Landtm, täcktes till R. o. Ad. framställa propos. först på. den summa, som skall beviljas till ifråga var. ändamål, och sedermera i afseende på de vilkor, sorn Utsk. ansett böra fästas vid anslagets beviljande.
Dessa vilkor äro 2:ne: det irsta, att, i likhet med hvad vid sista riksdag bestämdes, innan arbete i en ort företages, invånarne böra förbinda sig att med minst hälften af kostnaden bidraga till dess utförande.
Uti detta vilkor har jag i Ulsk. instämt.
Det andra vilkoret var, att, då nya företag ifrågakomma, för hvilka större bidrag erfordras, än som linnes odisponeradt å det till nästa riksdag gällande anslaget, början med dem icke; må göras, förrän anslagsfrågan af Rikets näst sammankommande Ständer är afgjord- Detta vilkor anser jag för min del ganska olämpligt att fästa vid detta anslag, emedan det kan paralyseras och fördröja arbetets, fortgång, Det innefattar nemi., att intet arbete med nu beviljade medel skall företagas, som icke kan vara färdigt innan nästa riksdag; men hvar och en, som med lugn eftertanke besinnar sakens natur, skall finna, att strömrensningar äro af den beskaffenhet, i händelse de äro af någon större omfattning, att de svårligen kunna fullbordas till nästa riksdag, så att de vigtigaste, angelägnaste, mest ingripande och ändamålsenligaste företagen skulle komma att stå efter, om detta vilkor fästes, vid anslaget, och blott de mindre vigtiga, som kunna bära mindre frukter och hafva mindre inflytande på landets stigande förkofran genom inre rörelsens befrämjande, komma att befordras.
Jag anser således detta vilkor helt och hålfet motverka ändamålet med anslaget , och anhåller derföre om propos. först på summan och sedan på vilkoren för dess, beviljande.
" H. Ex. Hr Gr. o. Landtm- hemställde, om R. o. Ad, behagade bifalla, att extra anslaget för vattencommunicationer m. m. måtte bestämmas till 35o,qoo r:dr b:eo.
Ropades nej. H. Ex. hemställde , om Ståndet biföll, Ott nämnde anslag skulle bestämmas till 5oo,ooo r:dr b;cq.
Ropades ja. H. Ex. hemställde derefter, om Ståndet, utom hvad summan anginge, hvilken redan blifvit bestämd, behagade bifalla LTtskts tillstyrkande i denna punkt, dock med ute - Deli 6 November e. m. 77 slutande af det andra af de vid diSpOSitionen af dessa medel utaf TJtsk. föreslagna förbehåll.
Utsk:s förslag i utlåt.
N:o 2o3 om en underd. anhållan till K. M. , rör:de redogörelsen för de estra anslag, sorn beviljas.
N:o 291, rörtde ti den, från hvilken extra anslagssumman skall bölja att utgå.
Hr Rosenblad, Bernh t
Denria punkt rörer icke allenast de 5oo,ooo r:dr, utan de af IJtsk. föreslagna extra anslagen sammanräknade; men jag tror, att liela punkten kan förfalla, då, med undantag af en summa till gevär, sorn skall utgå på 3 år, samt anslaget till vatteneommunicationerna, de öfriga är ställda att utgå på 5 år.
För min del liar jag den öfvertygelse, att det är nödvändigt, att R. o. Ad, beslutar på hvad sätt eller från hvad nassa dessa medel skola Utgå. R. o. Ad. har fattat beslut, att medlen skola genom län upptagas; men jag tror icke, att R. o. Ad. fattat något beslut i afseende på den cassa, hvarifrån medlen skola tagas.
Om Riksg,cont skall utbetala medlen, är det äfven nödvändigt, att R.
St. fatta beslut derom, och det är derföre StatsUtsk. föreslagit, att en sådan mening som den ifragavar. här skall införas. Sjelfva summan, sorn af Riksg.- cont. skall tillhandahållas K. M., har naturligtvis undergått förändring, sedan R. o. Ad. fattat beslut olika med dem, StatsUtsk. föreslagit.
Jag tror, att 5:le delen af den summ», R. o. Ad. beslutat såsom extra anslag bevilja, utgör omkring 56o,ooo r:dr.
Jag tror, att det hör till en val ordnad statsreglering att bestämma sina utgifter för året, öfverlemnande åt Riksg.cont:s fria disposition att reservera från det ena året till det andra, hvad som icke kan åtgå det ena året, för att användas till större arbeten det andra; men att stipulera något visst för hvarje år, som Riksg.cout. skall tillhandahålla K. M., i fall så påfordras, lärer vara så mycket nödvändigare, som Riksg cont. icke har tillräckliga medel att för detta ändamål disponera annorlunda än genom lån eller inflytande bevillningen.
Sedan genom det beslut, sorn R. o. Ad. icke fattat, men 2:ne Stånd redan tagit, och hvilket följaktligen måhända blir R, St:s, bestämmes, att dessa medel icke genom lån, utan genom bevillning skola utgå, är det gifvet, att summan måste vara bestämd för hvarje år till en viss del, d. ä. en 5:tedel, efter anslaget är beraknadt att utgå inom loppet af 5 år.
Skulle åter medlen auskaffas genom lån, torde R. o. Ad. likväl finna, att det är angeläget för Fullmägtige i Riksg.cont. alt på förhand veta, hvilka utgifter hvarje ät'
,8 Den 6 November e. m. kunna komma i fråga, på det
FuUmägtige i rättan tid må kunna uppgöra sina beräkningar och i rättan tid vidtaga de mått och steg, som kunna finnas af behofvet påkallade; ty erfarenheten har ådagalagt, att Riksg.cont. icke i hvad ögonblick som helst kan framlemna hvad summa som helst, som möjligtvis kunde af K.
M. påfordras.
På dessa grunder, och då K.
M. dessutom icke fordrat anslaget på annat sätt, än med f:del årligen, ser jag icke skäl, hvarföre icke R.
St. skola besluta, att anslaget ari. med -J:del skall hållas K, 3VI. tillhanda.
Jag tillstyrker derföre bifall till Utsk:s förslag, med förändring af summan till -gidel af de summor, som intill nästa riksdag beviljas, H. Ex. Hr Gr. o, Land tm. yttrade, att redan första dagen , då detta mål förevar, hade R. o Ad. beslutat, att livad Rikets nu församlade
Ständer bevilja såsom extra statsanslag må med en femtedel årligen af Riksg.cont. utbetalas, samt att Riksg.cont., derest tillgång dertill ej af disponibla medel finnes, må i detta afseende upptaga lån till erforderligt belopp: hvarigenom H. Ex. trodde det redan vara stadgadt, som Frih.
Palmstjerna önskade få föreskrifvet.
Till en del är jag förekommen af Hr Gr. o. Landtm.
Jag har nemi. ämnat lemna Frih.
Palmstjerna den upplysning, som Hr Gr. o. Landtm, meddelat. 1 öfrigt instämmer jag med Frih.
Palmstjerna deruti, att det är nödvändigt att bibehålla stadgandet med den förändring, att det kommer att heta -J:de 1 af den beviljade summan.
Hr Rosenblad har ansett detta stadgande öfverflödigt, men jag anser det, såsom jag nämnde, nödvändigt, dels af skäl, som Frih.
Palmstjerna anfort, och dels derföre, att detta stadgande innehåller, från hvilken tid beräkningen skall ske, nemi. från år i835 eller det år, dep nya statsregleringan tager sin början; men derjemte anhåller jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på en reservation, som en ledamot i StatsUtsk., Hr Santesson, bifogat Utsk:s utlåt., deruti reservanten anför, att då man stadgar, alt anslaget skall utgå med Jalel årligen, följden blefve, förutsatt, att Ständerna icke samrnankomtoe förrän i84o och att den nya statsregleringen icke vid toge förrän iS/p-, alt alla de arbeten, som äro ställda på årliga anslag, skulle sakna tillgångar för 6:te året.
Hvar och en torde inse, att denna anmärkning icke är utan betydenhet; och jag hemställer derföre, om icke det tillägg bör göras, att anslaget skall beräknas fr. o. m, år 1835 eller det år, den nya statsregleringen börjar, intilldess derpå följande statsreglering vidtager.
Efter den upplysning, Hr Gr. o.
Eändtrn. behagat lemna, finner jag, att min anmärkning förfaller, emedan R. o. Ad. redan vid början afl, detta utlåt beslutat, att summan frän Riksg.cont. skall utgå med D cn 6 November c. m. 59 -Jrdel om året; men derigenom torde också vara afskuret att bevilja, hvad Hr af Billbergh önskat, nemi. att tillägga ett f i: t c åi-, för hvilket anslag äfven skulle utgå till' sådana arbeten, som äro ställda pä årliga anslag. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade stadga, att den beviljade anslagssumman skall börja att utgå, på sätt R.
St. beslutat, samma år som den nya statsregleringen vidtager.
Hr von Hartmansdorff: dag anhåller att ytterligare få fästa uppmärksamheten på Hr af Billberghs framställning, att sådana anslag, som äro bestämda för år, måtte få fortfara icke blott under de 5 kommande åren intill nästa riksdags början, utan äfven under loppet af samma riksdag, d. v. s. intilldess en ny statsreglering är uppgjord.
Det är af största vigt, att allm. arbeten, t. ex. sådana, som röra vattencommunicationer och fastningsbyggnader, icke afbrytas, ty derigenom uppkomma större kostnader, än om arbetet får oafbrutet fortgå.
Vid sista riksdagen beslöto R.
St., att anslagen för vattencommunicationer samt fästningsbyggnaderna vid Carlsborg och Carlskrona skulle få fortfara att utgå äfven det 6:te året, om icke dessförinnan urtima riksdag inträffade och Ständerna fattade något beslut i afseende på dessa anslag.
Jag för min del tror, att R.