Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De gamla växeltransportssedlarna skall bytas ut före 30 juni 1804, då de inte längre är giltiga.
Nya sedlar på tio riksdaler och däröver ges ut i större format på särskilt och utmärkt papper.
Stockholm den 8 mars 1803.
Kungörelse angående Västgöta allmogens gårdfarihandel med vad därvid iakttagas bör; Stockholm den 8 mars 1803.
Ny stadga för allmogen i de 7 Härader i Älvsborgs län som har rätt att resa runt och sälja sina egna tillverkade produkter.
Då det på senare tid blivit uppenbart att missbruk skett, genom att man sålt även andra varor har ny stadga ansetts nödvändig.
Hemmansägare och åbor i Ås, Vedens, Kinds, Marks, Bollebygds, Gäveneds och Redvägs Härader samt där boende klockare, nämndemän, gästgivare och sockenrättare, om de är bönder och äga skattefrihet från en hemmansdel och om de lagt borgartull, få sälja sin avel och tillverkning på marknadsplatser, städer och andra orter i landet.
Det gäller grövre vävnader, bord- och hästtäcken, svarvade träarbeten och smått smide samt brynstenar.
De får också fritt handla med sig hem varor för hushållsbruk.
Landshövdingen i länet utfärdar resepass mot behörig taxa.
Där skall stå att personen har tillstånd att resa, vilka orter som får besökas, vilken tid det gäller och vilka varor han medför.
Inget pass är giltigt förrän det uppvisats vid Borås eller Ulricehamns tullkamrar.
Det blir nu endast tillåtet med två resor om året, nämligen i januari och september.
Tidigare resa i maj skall inställas.
Resans längd är två månader om det gäller närbelägna län men 3 ½ om den utsträcks längre bort.
En bonde som blir gammal och sjuk får inte sända söner eller drängar i sitt ställe, utan skall sända sina tillverkningar med någon annan betrodd hemmansåbo.
För besutten änka görs dock undantag.
Tar bonden en gosse med sig skall de båda ställas inför närmaste tullrätt och deras varor blir förverkade.
Den bonde eller hemmansåbo som ansöker och vinner burskap i Borås eller Ulricehamn skall ovillkorligen flytta till staden och idka borgerlig näring där.
De får dock inte ta med sig drängar från landet, som skall å deras vägnar driva handel.
En bland allmogen som gör handelsresor till utrikesorter eller inom landet säljer förbjudna eller lovliga utländska varor eller varor som inte är hemtillverkade förlorar sin rätt att driva handel för evärdelig tid och dessutom förlorar han godset.
Det är förbjudet att resa fler än sex personer tillsammans.
Är de fler skall de böta till gästgivaren, som hyser dem.
Skulle någon påträffas med ogiltigt respass eller felaktigt förtecknade varor skall det anmälas till Landshövdingen i Älvsborgs län.
De böter som blivit utbetalda delas mellan Kronan och angivaren.
Stockholm den 8 mars 1803 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående studerandes vid akademierna åliggande att verkligen bestyrka deras inhämtande kunskap i undervisningsläran, innan de såsom lärare eller informatorer få med undervisningsyrket sig befatta; Stockholm den 15 mars 1803.
Våra tre universitet har utan anspråk på belöning lovat hålla föreläsningar i pedagogik och didaktik för blivande skollärare och enskilda informatorer.
De skall studera grunderna i hur man lättar barns fattningsförmåga och befordrar grundlig förståndsövning.
Erfarenheten visar att de flesta lämnar lärostället så fort de fått sådana kunskaper att det räcker till examen.
Vi förordnar därför att alla studerande som skall åtaga sig barnundervisning, skall genomgå offentlig examen i pedagogik och didaktik.
Stockholms slott den 15 mars 1803.
Kungörelse angående prästbordens rättighet att behålla de därunder vid avvittringar blivande överloppsjordar; Stockholm den 15 mars 1803.
Prästerskapet från Åbo och Borgå stift har klagat, att när storskiftet gjordes, de förlorat de torp och uppodlingar som de haft och som kallats överloppsmark.
Denna jord är nu frånskild och antingen till främmande ägo eller till krononybyggens anläggande upplåten.
De önskar att de för Finland utfärdade Storskiftesförfattningar inte borde gälla prästeståndet, som haft sina privilegier sedan Gustaf III: s dagar.
De önskar också få tillbaka överloppsmarken.
Kungl Maj: t har försäkrat prästerskapet att de får sina önskemål uppfyllda.
Stockholm den 15 mars 1803 SAMUEL af UGGLAS
Kungörelse angående förbud mot utförsel av inhemsk spannmål tills vidare; Stockholm den 18 mars 1803.
Utförsel av inhemsk spannmål får inte utföras utan särskilt tillstånd.
Stockholm den 18 mars 1803.
SAMUEL af UGGLAS
Instruktion varefter förvaltningen av sjöärenden har att sig i underdånighet rätta; Stockholm den 23 mars 1803.
Förvaltningen av Sjöärenden har fått i uppdrag att ha fullständigt ansvar för all militär sjöfart även båtsmansinrättningen, lots, dykerikompaniet och sjökartsverket.
Tidigare delades ansvaret av Amiralitetskollegium för örlogsflottan och Krigskollegium för arméns flotta.
Förvaltningen av sjöärendena är delade i två departement.
Det första har ekonomiskt överinseende på allt som hör till örlogsflottan.
Det andra har överinseende på allt som rör arméns flotta.
Flera ärenden sköts av dem gemensamt t ex inköp för flottornas förnödenheter, fördelning av gemensamma extra ordinarie statsmedel.
Varjehanda uppfinningar som kan gynna båda flottorna.
Allt som hör till kronoskogar med ekfällning.
Uppsikt över sjömanshus och dykerikompaniet.
Datum ut supra GUSTAF ADOLPH
Kungörelse angående förbud mot utförsel av spansk fåravel; Stockholm den 18 april 1803.
För att inte förminska schäfferiernas avel av spanska får förbjuds försäljning och bortförande av fåren ur landet.
Stockholm den 18 april 1803 J LILJENCRANTS SAMUEL af UGGLAS
Kungörelse angående avgifterna till medelländska handelns och sjöfartens säkerhet och beskydd; Stockholm den 19 april 1803.
Avgiften för medelhavssjöfartens säkerhet räcker inte på grund av kriget mellan Baschan och Tripolis.
Konvojavgiften höjs med hälften och för salt som är den viktigaste varan från Medelhavet med dubbelt.
För att bidraga till freden i området ökas priset på varje skeppsläst på de fartyg som förses med turkiska pass.
Stockholms slott den 19 april 1803 .GUSTAF ADOLPH
Kungörelse angående tullen på utrikes ifrån inkommande tobaksstjälkar; Stockholm den 6 juni 1803.
Tullen för inkommande tobaksstjälkar är bestämd till 2 riksdaler för 100 skålpund.
Den som beträds med att införa tobaksblad under namn av tobaksstjälkar blir för all framtid förlustig sin rätt att införa sådana.
Stockholm den 6 juni 1803 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående titulatur, som för den nyligen inrättade förvaltningen av sjöärenden iakttagas bör; Stockholm den 14 juni 1803.
Det är förordnat en gemensam styrelse för Flottornas ärenden under namn av Förvaltningen för sjöärenden.
Alla brev och skrivelser skall börja med: Högvälborne Herr Friherre, Chef för förvaltningen av Sjöärenden, Amiral, Kommendör Ec.
så ock samtliga Herrar Ledamöter.
Denna titel nyttjas också vid underskriften.
I texten nyttjas endast Förvaltningen.
Stockholm den 14 juni 1803 F v EHRENHEIM
Kungörelse angående ytterligare termin av sex månader till inlösen av för detta utredningskommissionens obligationer; Stockholms slott den 14 juni 1803 Åtskilliga Utredningskommissionens obligationer, som skulle förfalla den 1 maj är fortfarande inte inlösta.
Då det ofta är allmogen i de avlägsna landskapen som innehar dem beviljar vi ytterligare 6 månader innan obligationerna är förfallna.
Stockholms slott den 14 juni 1803 GUSTAF ADOLPH
Förordning om stångjärnssmidet och järnmanufakturen i riket; Stockholm 15 juni 1803.
En av våra första regeringsomsorger är att vidtaga sådana anstalter och författningar att de många naturliga fördelar och näringstillfällen varmed Vårt fädernesland är begåvat må bli på bästa sätt utnyttjade.
Vi har funnit att utom åkerbruket ingen annan näring än bergsbruket har så stor betydelse.
Därför förtjänar denna huvudnäring den största uppmärksamhet.
Åtgången av järn till krigs- och försvarsanstalter, byggnadssätt, hushållsinrättningar och mekaniska sammansättningar ökar både i landet och i Europa.
Svenskt järn är på grund av våra skickliga bergsmän det bästa.
Men det kan förbättras ännu mer med mindre användande av kol och tackjärn.
Då skogstillgången i Bergslagen behöver skyddas är Vårt ändamål att främja verksamheten i de norra länen, om malm, skog och vattenkraft finns.
Vi vill uppmuntra järnets förädling, då det är en betydlig vinst för landet.
De län i norr, där malm inte finns och vägen till havet inte tillåter transport av malm från de i söder belägna gruvorna, kan få tillstånd att använda köpetackjärn.
Härdar som redan finns i norr och har mer malm och skog än de behöver kan få starta ännu en härd om tillverkningen blir 450 skeppspund.
Alla ägare av stångjärnsverk utom Bergslagen har rättighet att till våg föra så mycket stångjärn de hinner.
Dock får de inte konkurrera med högre smide genom att köpa tackjärn.
Vi finner det betänkligt att meddela privilegier till anläggande av nya stångjärns hamrar och härdar i de södra orterna.
Men om någon har skog eller vattenfall och upptäcker mer malm kan tillstånd ges även där.
Lerbäck, Hällestad och Vånga har svaga och otillräckliga malmtillgångar men har tillräcklig skog för smide, därför kan de få använda köpetackjärn.
Skatten blir 2 skeppspund per 100.
Frihetsår tillåts inte.
All flyttning av härdar inom Bergslagen är förbjuden.
Bergskollegium skall vakta över att den goda kvaliteten som svenskt järn håller även i fortsättningen består.
Stockholms slott den 15 juni 1803.
Kungörelse angående tiden till underdåniga besvärs anförande hos Kongl Maj: t i mål, som rör de under Kongl Maj: ts och Rikets Kammarkollegium lydande ämbetsmäns och betjänters förseelser i tjänsten; Haga den 4 juli 1803.
Besvär över lantmätares förseelser i tjänsten skall i fortsättningen, liksom besvär mot andra ämbetsmän och betjänter, som hör till kammarkollegium lämnas till Vår justitierevision.
Tiden för inlämnande av besvär mot lantmätare och andra betjänter och ämbetsmän är numera hälften mot tidigare.
Haga slott den 4 juli 1803.
Kungörelse angående vidtagen anstalt till förekommande av underslev vid utförsel av nederlagssalt; Stockholm den 5 juli 1803 För att undvika missbruk och underslev vid utförsel av nederlagssalt skall avsändaren inom sex månader anskaffa bevis från tullkammaren på den utrikes orten och lämnas till tullkammaren vid inlastningsorten.
Stockholm den 5 juli 1803.
Kungörelse angående revision av Riksens Ständers Bank och Riksgäldskontoret; Haga den 19 juli 1803.
Revision av Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontoret sker med början den 1 september.
Haga slott den 19 juli 1803.
Resolution och Förklaring på några allmogens så allmänna som enskilda underdåniga besvär och ansökningar vid 1800 års riksdag; Haga slott den 22 juli 1803.
Bondeståndet har framfört besvär över den tryckande skyldighet de har att föra avrads- och kronotionde spannmål.
Kungl Maj: t förklarar följande: När tionde och avrad fordras in natura må den föras till närmaste kronomagasin.
Andra som har rätt till lönespannmål får inte bo längre bort än 3 mil.
Bor han längre bort eller vill sälja sin säd måste han lösa den med pengar, eller själv föra säden dit han vill.
Med anledning av tillämpningen av denna stadga skall när tionde in natura skall betalas, detta tillkännages vid Tomasdag och tiondetagare skall själv meddela eller genom kungörelse från predikstolen tala om var spannmålen skall levereras.
Kungörelse att de hittills brukliga dubbla och enkla kopparslantar som runstycken upphöra att såsom mynt gälla och i rörelsen omlöpa; Haga den 23 juli 1803.
I anledning av realisationen av Riksgäldssedlarna kommer ett nytt kopparmynt att ges ut och de gamla dubbla och enkla slantar och runstycken att upphöra.
Haga slott den 23 juli 1803 GUSTAF ADOLPH
Kungörelse angående dagen, då riksens Ständers Bank företager realisation av riksgäldssedlarna; Haga den 23 juli 1803.
Banken är i ordning för att genomföra förordningen av den 4 november förra året om realisation av Riksgäldssedlarna.
Kungörelse om den under Dess resa tillförordnade regering; Haga slott den 25 juli 1803.
Till ledamöter i den regering, som skall sköta regeringsärendena under Vår resa till de Pommerska staterna har utsetts: Carl Axel Wachtmeister, Axel von Fersen, Malte Ramel, Samuel af Ugglas, Bror Cederström, Fredric Wilhelm von Ehrenheim, Christoffer Bogislaus Zibet, Generaladjutanten för Armén samt Generaladjutanten för Flottorna.
Haga slott den 25 juli 1803.
Kungörelse angående den lästavgift vilken kommer att erläggas för fartyg, som med turkiska pass förses; Stockholm den 29 juli 1803 På grund av kriget mellan England och Frankrike skall alla svenska fartyg som går utanför Sundet skaffa Turkiskt eller Latinskt pass.
Går skeppen inte längre än till Gibraltarsund nedsätts avgiften men bibehålls om fartygen går in i Medelhavet.
Stockholm den 29 juli 1803 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående rättighet för rikets innevånare utan undantag, att antingen själv eller genom kommissionärer, få av allmogen upphandla sin egna förnödenheter av viktualievaror som till städerna införas; Stockholm den 1 augusti 1803.
Lättnader då det gäller handeln med viktualievaror.
Lantmännen skall få möjlighet att sälja sina produkter där det är förmånligast för dem.
Man får tillstånd att handla av vem man vill och behöver inte som tidigare anlita städernas handlare.
Stockholm den 1 augusti 1803 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående fabriksidkares rättighet, att i städerna hålla öppna salubodar till deras tillverkningars föryttrande i parti och minut; Stockholm den 3 augusti 1803 Tillverkare får rätt att sälja sina produkter i vilken stad eller marknadsplats de vill.
Deras salubodar skall dock registreras av magistraten.
De har rätt att sälja både i parti och minut.
Flera tillverkare kan dela en salubod.
Stockholm den 3 augusti 1803 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående husbehovsaccisen för malt; Stockholm den 10 augusti 1803.
Kungl Maj: t har förordnat att husbehovsbryggeriaccisen för malt skall fastställas till 2 skillingar och 6 runstycken per tunna både i Stockholm och andra städer.
Stockholm den 10 augusti 1803.
J LILJENCRANTS SAMUEL af UGGLAS.
Convention till förklaring av handelstraktat av den 21 oktober 1661 mellan Sverige och Storbritannien; 25 augusti 1803.
En tydlig förklaring av den 1661 slutna handelstraktaten med Storbritannien och Irland, rörande den neutrala handeln i krigstider.
Några personer från båda länderna har utsetts att göra ett samarbetsavtal.
Skulle ett av länderna vara i krig är det inte tillåtet för det andra att föra pengar, vapen, bomber eller krigsredskap till fienden.
Den krigförandes kryssare skall ha rätt att uppbringa den neutrales fartyg som går till fiendens hamnar och köpa livsförnödenheter.
Följer ratificeringsavtalet både på svenska och engelska.
Quedlinburgs slott den 25 augusti 1803 GUSTAF ADOLPH GEORG III
Kungörelse angående uppodling av oländig mark under militiae- och andra boställen samt prästbord, såsom ock frihetsår därpå; Stockholm den 6 september 1803.
Under namn av oländig marks upptagande på militär- och andra boställen samt prästbord får ingen annan jord än ödeland, mossar och kärr upplåtas.
Sådan jord som enligt författningarna av boställshavarna genom röjning och odling göras nyttig får inte användas.
Innan sådant företag påbörjas måste det anmälas till landshövdingen som genast skall se området och undersöka dess beskaffenhet och av lantmätare mätas och beskrivas.
Lagtima Riksdag skall hwart tredje år, på sätt Riksdags-ordningen stadgar, tillsätta en Nämnd, som äge att döma, huruwida Högsta Domstolens samtliga Ledamöter gjort sig förtjente att i deras wigtiga kall bibehållas, eller om wisse af dem, utan bewisligen begångna fel och brott, hwarom föregående § handlar, likwäl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas.
Beslutar denna Nämnd efter omröstning, i den ordning, som i Riksdags-Ordningen sägs, att någon eller någre af Högsta Domstolens Ledamöter skola anses wara ifrån Riksdagens förtroende uteslutne, blifwe han eller de derefter af Konungen, hos hwilken Riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån Embetet genom Nådigt afsked skiljde.
§ 72.
1: o. Uti högsta domstolen kunna mål prövas och avgöras av fem justitieråd.
Då i högsta domstolen till prövning och avgörande förekommer mål, varom i 20 § stadgas, böra tillika två av de militärpersoner, dem Konungen härtill utsett, hava säte i domstolen.
Ej må flera än sju domare på en gång i prövningen av något mål deltaga, där ej för vissa fall annorledes förordnas i den ordning 87 § 1 mom. stadgar.
I samma ordning bestämmes domarnas antal vid behandling av fråga, huruvida talan i mål, som fullföljes till högsta domstolen, må komma under dess prövning, där enligt lag särskilt tillstånd därtill erfordras, så ock av ansökan, varmed högsta domstolen enligt 26 § har att taga befattning.
Denne Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman wäljes af Riksens Ständer, genom Tolf af hwarje Stånd serskildt för tillfället nämnde Electorer, hwilka till detta wals förrättande, sammanträda samma dag, då de af Stånden blifwit utsedde, och skiljas ej åt, förr än walet fulländadt är.
Desse Electorer skola samfäldt, först medelst slutna sedlar, hwar för sig, uppgifwa den man, som de finna böra komma under omröstning.
om lika rösters förekommande, stadgar, ny votering, med slutna sedlar, till antagande af den, som de fleste rösterne erhållit, eller, om han icke antages, af den, som, näst honom, blifwit af de fleste Electorerne kallad, och så widare.
Inträffar den händelsen, att twå eller flere personer, öfwer hwilka serskildt röstas bör, undfått lika röster, företages först votering om den ordning, hwaruti de till omröstning må framställas.
§ 74.
1809: Konungen äge ej magt at fordra någon annan Gärd, til utförande af et upkommet Krig, än det sammanskott af födande waror, som uti en Landsort kan blifwa erforderligt til Krigsfolks underhållande under Tåg eller Marche, när de serskilda orter, der detta Tåg sker, icke förmå Troupperne med nödigt uppehälle förse.
Denna Gärd skal dock genast med penningar af Stats-Medlen de lefwererande betalas, efter de faststäldta Markegångspris och med förhöjning deruti til hälften af deras belopp.
Svensk författningssamling 1806 Låssa kyrkas arkiv
Kungörelse angående ansvaret för varor, som till införsel är förbjudna och i värde ej överstiger 3 riksdaler banco.
Stockholm den 14 januari 1806.
Förordningen av den 6 april 1799, som gäller lurendrejeri och tullförsnillning har befunnits vara för allvarsam, då det gällt otillåtna varor vars värde ej överstiger 3 riksdaler i förhållande till större förbrytelser.
Stadgan har sett över och när det gäller dessa mindre förseelser gäller böter på 3 riksdaler 16 skilling samt att varan anses förverkad.
I övrigt gäller den gamla förordningen.
Förklaring över Kungl Förordningen den 28 juni 1798, angående rätt domstol i fråga om klander å räkning över borgade varor.
Högkvarteret Boitzenburg den 15 januari 1806.
Lagförings- och utmätningsmål må klandras i den domstol under vilken gäldenären har sin hemvist.
Förklaring av stadgan av 1798, rörande avträdes och förmåns samt boskillnad och urarva mål.
Trots all åsyftad fullkomlighet av Vår stadga från 1798, har den tillämpats olika.
För att befästa både gäldenärers och borgenärers rätt och säkerhet, vill Vi till allmän efterrättelse förklara följande Sedan dom och utslag vunnit kraft och gäldenärerns egendom blivit tagen i mät och till försäljning genom offentligt utrop till viss dag blivit utsatt, medan gäldenären ansöker att sammankalla sina borgenärer för att till dem avstå sin egendom, får det inte leda till försäljningens verkställan.
Fordringsägaren skall bevaka sin fordran.
Borgenären skall inom utsatt tid fullgöra sina anspråk, annars går han miste om dem.
Domare kan inte ålägga gäldenär större ansvar än som är stadgat i konkurslagen.
Kungörelse angående formen och storleken på tunnor och målkärl.
Stockholm den 14 februari 1806.
De förordningar som föreskriver hur packkärl för kött, tjära, fisk och mjöl, som införs till Stockholm från landsorten, skall vara beskaffade efterlevs inte.
Dagligen inkommer tunnor som inte är krönta enligt vad justerarna har order att utföra, dels är de förfärdigade efter den gamla tunneformen, som är mindre vid men av större höjd än de efter längdsmåttstockarna skall vara.
Detta medför den olägenheten att packarna inte når ned i botten och kan packa hårt.
Det innebär att tunnorna innehåller mindre.
I brev av den 29 november förra året anbefalls kammar- och kommerskollegierna att erinra om följande: Att vid kyrkorna på landet och i rådstugan i städerna där måttstockar finns, inspektera dem.
Att justerarna har insikt över att tunnorna görs av torrt virke och blir släta invändigt.
Då det visat sig att personer uttagits till justerare som inte har kunskap härom, skall varje sådan person innan han börjar sin befattning lära hos närmaste examinerad justerare eller lantmäktare på orten.
Han skall sända bevis till befallningshavaren efter undervisningen.
Egentligen skall dessa personer anlitas endast i nödfall.
Det blir förbjudet att låna ett brännjärn och själv kröna sina tunnor.
Den tunnbindare som inte uppfyller kraven på sina
tunnor ställs till ansvar och får böta.
Då alla inte genast kan skaffa riktiga tunnor ges en tid av ett år från och med nu att förse sig med dem.
J LILJEKRANTS.
Kungörelse angående ansvar för dem, som förfallolöst utebliva från mantalsskrivningar och sista uppbördsstämman för det löpande uppbördsåret.
Stockholm den 18 februari 1806.
De av allmogen samt ringare och fattigare folkklassen i städerna skall tidigare böta 3 mark silvermynt eller nu 12 skillingar om de utebliver och inte ställer annan person i sitt ställe vid mantalskrivningen och sista uppbördsstämman för året.
Dessa personer kommer att antecknas och förteckningen insändas till Konungens befallningshavande, som ålägger den försumlige att visa att han haft laga förfall.
Förteckningen skall läsas upp i de kyrkor där de försumliga bor.
Skulle det visa sig att förfallet bör undersökas extra noga, förvisas det till vederbörlig domstol.
Då resekostnaderna till befallningshavanden överstiger böterna har Konungen lovat att allmogen får anmäla sig hos kronofogden i orten.
Böterna delas så att hälften tillfaller mantalskommissarien eller häradsskrivaren, som handhar mantalsskrivningen och kronofogden, som bevakar uteblivandet av uppbördsstämman.
Den andra hälften tillfaller socknens fattiga i den tredskandes socken.
I Stockholm gäller särskilda stadgar.
Kungörelse varest mål rörande jämkningar eller flyttningar av soldatroteringar hädanefter skola avgöras.
Stockholm den 3 mars 1806.
Den 4 april förlidet år förordnades att de justitie- och kamerala mål som krigs- och kammarkollegiet gemensamt avgjort, skall hädanefter om de inte har direkt avgörande för krigsmakten avgöras ensamt av kammarkollegium.
Detta gäller även jämkningar och flyttningar av soldatroteringar som i vissa fall är tillåtna.
Undantag för soldattorps flyttning från ett rotehemman till ett annat och om tvister uppstått om de s k planpengarna.
Där gäller tidigare förordning.
S af UGGLAS BROR CEDERSTRÖM
Kungörelse angående vad till förekommande av obehöriga personers inflyttande i staden Göteborg iakttagas bör.
Högkvarteret Ratzeburg den 3 mars 1806.
Staden Göteborg har en nyttig och välgörande fattigförsörjningsanstalt, som underhålls av stadens innevånare genom sammanskott.
För att denna gagneliga inrättning skall kunna bestå är det angeläget att de fattigas antal inte ökas genom att sådana personer, som inte hör till staden och bör ha sin försörjning på andra orter, flyttar in.
Alltså har Vi den 22 oktober förra året utfärdat en kungörelse mot obehöriga personers inflyttande till huvudstaden, som skall gälla även Göteborg.
Högkvarteret Razeburg den 3 mars 1806.
Privilegium till befrämjande av Svenska handelsfarten på Ostindien.
Den 17 juni detta år upphör Ostindiska Kompaniets privilegier.
Det är Vår landsfaderliga omsorg att detta Kompani skall kunna fortsätta sitt för landet gynnande fördel.
Vi är därför benägna att med sådana friheter och förmåner, som efter omständigheterna i tiden är möjliga, uppmuntra och stödja de undersåtar som önska ingå i handelsföretag av denna art.
Denna handel behöver en fond och penningstyrka för att kunna bedrivas.
För att även mindre bemedlade personer skall kunna delta förordnar vi ett Bolag eller Kompani.
Vi vill utse säkra och väl kända män i Stockholm och Göteborg, hos vilka under en subskriptionstid