Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uplästes ä nyo Lag-Ntikottets, uti Memorial som i sta p^eno blef pä bordet lagt, afgifne swar pä ätikillige inom Riksstånden gjorde anmärkningar wio U-jkotteis utlåtande öfwer Riksens Sländers Justilia Ombudsmans Riksdags berättelse. Znherre 8tao1 voll läolliern, Lsrsitr: vig:
Da >ag förra gängen gjorde anmärkning wid Justilia Ombudsmannens berättelse, fästade jag min upinärkfamhet derwid, att den innehäller, att Lagstipningen more i ordentligt skick, dä jag likwäl trodde det förehöll sig annorlunda; enär nu Lrg-Ulstottet i desi förnyade betänkande behagar omröra detta mitt yttrande sär jag nämna, att Konungen redan ar iZoi fann Lagffipningen i Riket i sädant förfall, akt han till sine trogne Undersökares wäl och bästa fann nödigt, att lill HofRäcterne ucgifwa ett fä kallat universal, hwaruli flera sädana wid
Domstolmne inritade oordentligheler omnämnas, hwars afskaffande Konungen fann wara af yttersta wigt, defla äro bland annar, att parter fä utflag sä sent, att fatalier förloras, art onödiga Rättegångar dels ästadkommas dels förlängas genom en mängd obehörige sakdrifwarens egennytta; sädane tillätes söra andras kalan, som icke äro sä qualistcervde
Lagen bjuder, Härads kistor saknas wid Tingsställena, ingen redowisning för 78 Den 6 Julli.
Häradernes sakören, samt ändteligen, akt ej förordningen om budkaflar med mera upläses pä det allmogen mätte lära känna bestaffenheten och äswenlyret häraf; hade Justitiä
Dmbudsmannen pä sins resor tagit detta universel i hand, och i anledning deraf gjordt nägon förstning wid Domstolarne jkulle säkert funnits att pä mänga ställen alt delta ännu uragtläles; det är således gansta nödwändigt, det allmänheten blefwe underrättad om JustitiaOmbudsmannens ankomst till otterne, att han där något uppehöll sig, sä att man finge tillfälle hos . honom anmäla de olagligheter, som more att öfwer^ klaga och derigenom läkta beswäret för honom sjelf att forsta derefter.
Hufwudsakeliga ändamälet med syslans inrättande är den sörfallne Lagstipningens återställande, som i mitt tycke lättast pä detta sätrei kunde stje, när sedermera alfwarsamt beifrande päfölgde. äerr Landt-Marffalken:
Dä Ridderstapet och Aveln redan bestutit en dustau, att till Kongl. Majtt i unberdänighet framföra rörande Lagarnes nogare efterlefnad, torde Ridderstapet och Adeln anse sin ätgärd i detta afseende tillräcklig och sär jag altsä nu allenast hemställa till Ridderstapet och Adelns bifall Lag-Ulstotttes afgifne betänkande» i anledning af Justitiä - Ombudsmannens inlemnade berättelse, pä sätt Utskottet nu till följe afiStän, den derwid gjorda anmärkningar, sig ytterligare ut-- lätil.
Ropades Jöredrogos ä nyo och biföllos följande twänne i sista D?n 6 Julli. 79 i sista pleno pä bordet lagde Memorial frän Allmän» na Beswärs- och Oeconomie-Ukskottet, nemligen: Rörande Riksdags fullmägkigen flan lVIattslons frän Stockholms
Län med flores Memorial, angående en olwungen kohlhandel; och Rörande vice Talemannen flon flon.<;lon» frän Blekingen motion, angående Eke skogars anwändande.
Föredrogs ä nyo Oecvnomiä Utskottets i sista plenum
xä bordet lagde memorial angående stängsel skyldighet samt Wallhjons hällande.
Herr ak Klinteberg ^Vilbelm: jag kan ej sinna, akt Högloft.
Utskottets resultat i fragan fullkomligen instämmer med dest prämitzer ty dä den saken tages för afgjord, att hägn och fred för ägor är för Jordbrukaren af yttersta wigt, sä mäste en tidigare anstalt derom wara mera formonlig, är den som widtages sednare, och dä enligt äldre Författningar tiden för hägnads skyldigheten warit bestämd till den r Maj hwarje är, dä, L be södra orterne wäxterna wid den tiden redan äro i tilltagande, och följagteligen behöfwa wärdas frän ohägn genom stängsel, dä af detta uräldriga bruk ej nägon allmän olägenhet warit känd eller blifwit öfwerklagad och dä ett npskof blott skulle lända den försummelige tils biträde, men den idogc till olägenhet; sä anser jag mig ej kunna bifalla, hwad Utskottet om et! längre rådrum med stängselns ärliga uprättande förestagit, utan yrkar, akt i denna del wid stadgandet mä förblifwa, hwaremvt det samma, i dest öfriga innehäll synes lända landtbruket kill sörmon.
Herr 8» Den 3 Julli. Zer'r liliam, kelir, instämde häruti. friherre ak liaK.LN8on, ^näsrs:
Jag för Niiri Vel anser Utskottets tillstyrkande i afseende pä tiden för stängsels upsältande om wären wara bade nyttigt och billigt.
Osta händer ester starka rvintrar eller inträffad frost tvärliden, i synnerhet i skogsbygd ä ds norra orter, att jorden ännu ivid Maj månads början icke blifwit sä tidigt sti frän käle, att jordägaren medhunnit särta den förfallna hägnaden t ständ.
Emedlertid är han btottstäld för mindre eftertänksamma grannars företag, att utsläppa deras kreatur, som osta gjöra betydelig stada! och att före omma detta gifwas icke andra medel än de Uistottet förestagit: hwarföre jag tillstyrker bifall ä Utskottets betänkande. ^»err ak lUintedsrA förklarade stn yttrade tanke endast hafwa hast afseende pä hägnads skyldigheten. Zerr LandEarstalken giorde härefter proposition kill bifall pä Oeconomiä Utskottets betänkande, hwilken med Ja beswarades.
Föredrogs ä nyo och bifölls Oeconomiä-Ut-- stotteks den z
Julii »a bordet lagde betänkande angående ändring un Auctions-Kammare ordningen för Stockholms Stad.
Föredrogs ä nyo Oeconomiä-Utskottets merberörde pleni dag pä border lagde betänkande öfwer Riksdags fullmägtigcn ^näerg käilgtons frän Jemtland, ined steres memorial, angäende werkställighet as bestutade öfwerenskvmmelser emellan Kpr koher - Den 6 Julli. 8r koherdar och deras åhörare om Prasie rättigheter,' jemte Prosten Grefwe von 8ollrEi'ns särskildta anförande i detta amne, hwaruki äkskillige Ledamöter af Mstouet instämt. ^err Landt - Marskalken föresiog, ait dä detta ämne innefattade en af de puneker, som Bondeståndet framstält såsom hörande lils det i afseende pä sär stille twistige frågor förordnade Ittstotlets befattning, detta Oeeonomiä-Utstorkets' memorial mätte bliftva hwilande kill dest ofwanbemaltc Utstoit med silk allmänna utlakande inkommit; hemställandes derjemte Herr Landt-Marfkal en att af, ffrisler af detta betänkande samt af Grefwe von Lctnverins anförande, sä Ival som af ett annat Betänkande Astan Occonomia - IlkOotter onr ett allmännare deltagande i stjutnings styldigheren, samt uti upbyggande af Tingshus och Häradsfängelfer mätte göras och till det särftildta Mstotttk öfwer» lemnäs.
Bifölls» Föredrogs ä nyo Oecvnomiä - Mffotkets den z Julik första gängen uplästa utlåtande i anledning af Grefwe L^UenborZs, sokan kllenninz, memorial i afseende pä Kongl. Förordningen den 4 Februarii, 1812, angående indelta Infanteris--RegeMenternas beklädnadssatt. Zerr von Lcklleät, kllias, begjärds, art betta betänkande annu maits fä hwitå, fäsom ägande gemenstap med en as honom gjord och till Pasie volance Audra Del- N:o 6. k2 Den 6 Julli. volance-Utskottet remitterad motion angående pasievolance ä beklädnads persedlar.
Aerr Landt Marskalken förestalde, a^ wid en noga granskning Herr vou Lcklleclts ochGrefwe 6/1Ienbor§8 morioner icke ägoe med hwarandra gemenftap, emedan den förra kunde tillhöra Nikssens Ständers befattning, men den sednare egen. leligen wore et regeringsmak, och af den orsaken symes böra författa.
Grefwe von Lckrverin, kreälic Ladislaus, anmärkte at Oeconomiä-Utffottet i afseende pä den sednare motionen äfwen warit af enahanda tanke.
Arr Landt Marskalken gjorde proposition, att delia nial, i enlighet med Utjkottets utlärande mätte förfalla.
- Vifölls. Wid förnyad föredragning af Banco--Utffottets den z
Julii pä bordet lagda utlåtande öfwer sattet till BancowcrketS förwalkning enar Riksdagar utom hufwudstaden hällas, blef det samma till alla delar bifallit, med den tilläggning för Ridderstapet och Adelns enstilta del i afseende päBan» co-Ulffotlels förstag om suppleanter, at sädane suppleanter komme att af RiddarhuS-Direclionen, wid inträffande behof utses.
Uptogs till förnyad föredragning Banco-Utskottets i nysibcrörde plenum pä bordet lagde memorial i afseende pä Disconr-inrättningarne. Zerr Lilverllolps, 6uliak ^bralram, yttrade sig skriftligen till protocoller som följer:
I an - Den 6 Julli. zz "I anledning af Högloft. Banco-UtskoktetS Memorial rörande
Disconk-inrättningarne anhäller jag fä anföra någre anmärkningar.
Jag fäster mig ej ivid ätstiitige warde Ständs ledamöters särskilda meningar om detza inrättningar.
Egdast det af Utskottet till Riksens Stander öfwerlemnade för» siag, hura med det sa kallade Riks-Discontwerker bör förfaras, sedan dest octroij uphör, kror jag böra något närmare öfwerwägas.
Jag instämmer fullkomligen med Utskottet, alt det kill allmän gångbarhet fanctionerade representativa myntets bibehållande ivid desi emot hufwudmyntet stadgade warde, bör wara Bancoför» waltningens hufwudsakeliga syftemål.
Jag medger äfwen, alt högst olyckliga lil! en stor del af utrikes förhällanden beroende anledningar, egemeligen wällat den rubbning deri, Banco-förwalt»ingen nöd» gars erfara.
Jag har aldrig twiflat, att Banquens ställning ar säker, fast yttre omständigheter gjöra det till den största oklokhet, om Bancofedlarnes inlösande med silfwer skulle tillatas.
Sä länge det system orubbadt följes, i grund hwaraf Banquen sä mycket utsträckt sine förskott till Staten, det will säga, sä länge amorrisiementen af de ukgifne sedlarne orubbadt gär för sig, stall ingen ting annat än Statens totala undergång kunna förorsaka Banquens.
Pä detza grunder anser jag Banco-förwaltnin» gen bör hafva sig såsom en orubbelig regel föreflrifwen, att L laglig ordning, genom amortisicmenks inrättningen, och genom indragningen af förfallna fordringar, söka, sä midt möjeligt är, äter. föra 84 Den 6 Juiri. föra det rätta förhällandet mellan den röckla fonden o si den utelöpande sedelstocken.
Der är derföre det börer till Banquens grundförsaltning, att derifrän ej utgifwes län pä. annat willor, än emot fullgod pant: och det är derföre jag pä dek högsta förklarar mig emot förstaget, akt Banquen ftu le efter Discont octroijens stut, ensam utan private actie-ägares deltagande, hälla Disconlen öppen.
Om jag skulle supponera, hivad jag nästan anser omöjligk, akt aldrig någon oförsigtighet skulle smyga sig i förwaltningen, och alt Banquen, hwad jag befarar, säledes ej skulle wid siutliquider i concourser göra större förluster, än hwad af Discont winsten, som dä för Banquen blefwe föga mer än 6^ procent, kunde ersattaö: om jag skulle kunna tro att ej under tidens lopp Banquens diseontrörelse komme atk af Riksens Ständer öfwerdrifwas, nar den genottft deras blotta befallning, ej äterhällen af något afseende pä enskildas ratt och förmäga, efter behag kunde utsträckas: om jag således ej skulle göra afseende derpä, att derigenom tiden till äkerförande af ett rätt förhällande emellan det reella myntet och sedelstocken ständigt wid hwar Riksdag skulle aflagsnas; sä äterstär för mig asrid det ffälet, att Banquens ändamäl ej är att wara ett skags handels-contoir, som söker sin högsta möjeliga winst och uphöjer penninge-räntan: ett enskildt handels-Contoir stadar derigenom ej Staten, ty det motwäges af concurrancen med andra, och förhällandet i rörelsen bestämmes af Statens allmänna belägenhet: men Banquen förwandlad till ett industris werk, kan af ingen eller inga enskilda motwägas: den Den 6 Julli- 84 den skulle förtrycka all enskild industri, och bli rik i ett fattigt land: eller om desi rikedom genom understöd ät Skaten minskades, stnlle den wara förwandlad till en indireck beskattnings inrättning, hwars oduglighet wifade sig i förfallna näringar och landets wanmagt.
Banquens ändamål, såsom läne-Vanque betragtad, ar att läna ut pengar pä saker pant, och emot sä läg ranta, akl allenast först Banquens omkostnadcr derwid ersättas och för det andra småningom en de! af pantens warde indrages, i fall att pennen möjeligen lill flutet för Banquens rakning skulle komma att försaljas, och belaningssumman ej derföre erhölles.
Jag frägar: kunna nägonsin enskildas reverser, hwilka endast behöfwas till erhällande af diseonttan, anses såsom fullgod pant för ett publikt werk?
stall allmänna opinionen om Banquens säkerhet lika orubbad som hittills fortfara, om den en gäng kommer cm ukgifwa sedlar, mot säkerhet i bara papper?
Dä jag således önstar att Banquen ej mätte fortfara med
Disconten, bör jag ej underläta att medgiswa, att en hastig indragning af det stora capital, som redan i Disconk-rörelsen utelöper skulle wara skadlig för det allmänna.
Banco-Utstoitets protocollee för i8o^ ärs Riksdag kunna bcwiklna, att jag da tillstyrkte en långsam indragning af delta capital, pä det at wid occroijens flut, flutliquiden ej stulle blifwa för känbar.
Samma utwäg star ännu öppen.
Man kan bestämma denna indragning pä 5 eller pä lo är eller flera: blott den ster, blott Banquen ej sär en inrättning emot sin princip.
Jag medger än ytterligare atc denna indragning - 86 Den 6 Julli. ning och den föreskrifne amortistemenken gansta be» tydeligen förminstar landeks rörelsecapital.
Men detta kommer ju mast af landets hämmade handelsrörelse, och fanste till en del af Statens stora behof.
En möjlighet sinnes ju dä art Statens tillständ förbättras, akt handeln en gäng inbringar förtjenst, att näringarne äler af egna krafter kunna Uppehälla sig: ty wi hafwe ju a" hoppas en öftvergäng af den erise svin trycker Eurona, och en god inre förwalming.
Om landers omständigheter förbättras, förswinner afwen klagan öfwer bristande penningetillgäng, och hwar oh en förståndig näringsidkare stall sist söka Discontwerkens biträde.
Skulle det narwarande tillständer fortfara, tycker jag mig se sä mycket större stal att bewara Banque», och ej utsätta den för en winst - och förlust rörelse.
Banquen har alltid i den yttersta nöden warit Statens tillflygt.
Matte han alsid sä förwaltas, akt han kan wara det altid: mätte de enskilda, under en klok skötsel af sine angelägenheter, och en efter sina tillgångar lämpad lefnad, med tålamod fördraga olyckor, svin fanste icke kunnat undwikas, och häldre nöja sig med arbersamhetens längsamma förkofran, än efrersträfwa stora speculationers hastiga winst, och aldrig lemna ur sigtet, akt ett penningewerk i landet mätte finnas, som genom det allmänna förtroendet, är i ständ att wid vwäntade faror biträda Staten.
Skulle det werkeligen kunna hända, att, in» nan Riksens Ständers nästa sammankomst, i Banque» sä stora summor stulle inflyta, att i enlighet med för dest sörwalming nu upgjorda calculer, med dest Den 6 Julli' 87 betz fulla säkerhet nya penningeförstotk till rörelse kapitalets bibehållande borde göras, wille jag gerna inga pä Ulstotreks förslag om lans bewiljande pä ästkillige rudimcuerier, ja til och med, om en witz, summa bestämdes, pä fastigheter.
Penningarus kvmme dä i rörelsen, Banque» hade full säkerhet, och qwäfde ej industrien.
Om werkcligen denna händelse innan nästa Riksdag kan förmodas, ön' stade jag allenast, att BancskUtskottet nu bestämde i hwilket fall och under hwad wilkor ett sädanl be- - wiljande af län bör wara fnllmägtige Mätit, samt till hwad summa der högst finge sträckas.
Jag för min del tror det wara öfwerflödigt, emedan jag tror, atl Banquens säkerhet ökas ju mer han af fina sedlar kan indraga, och att, vin an innan nästa Riksdag fem är skulle förlöpa, sä wida allt annat hwad allmänna hushållningen beträffar gär wäl. ingen särdeles olycka är akt befara, om ej förr an dä det allmänna rörelse-capikalet skulle utwidgas.
I anledning af detza anmärkningar, anhäller jag hos Herr Landt - Marstalken och Ridderstapet och Adeln om proposition till aterremitz af Högsofl.
Banco-lltstotteks Memorial.
Ltael von kkollstem, Lor6trl,ust. viZ, uplaste föllande: Wördsamt Memorial!
Sedan Hövlofl.
Banco-Utstoltet nu mera inkommit med fikt betänkande rörande
Discont-inrättningen i Riket, fär jag wid det yttrande, som blifwit gjordt wid mitt memorial i detta ärende, söl, jande anmärka.
Utstottet upgifwer, att andamälet med
Discont-inräktningen, som daterar fig frän 1773; 88 Den 6 Ittlii. ftjedt i den »välgörande afsigt att uplislva närin» gar, samt förekomma ett ffadeligt ocker; widare medgifwcs, att Disconterne utsträcka sin rörelse öfwer det i början päräknade capital wart emot föreskrifwit Reglemente, ytterligare, » t mitzbruk och olägenheter upkommit genom den öswerdrifna pappersnu-nkmasian, h,vars hämmande skulle möta swärigheter, same anser de fördelar denna »vidsträckta rörelse medför för det allmänna, öfwerwäga vlägenheierne af.en toral indragning, som kunde blifwa wädelig.
Dock finner
Utckottet en ef er omständigheterne aspasiad reglering och med »varsamhet werkstäld inskränkning, icke böra uragtläcas; hwarföre der förestår, att Niks-Disconten wid octroiMs up« hörande, bör gä för Banquens räkning, med uteslutande af privaras deltagande emedan den »vinning, som härpå är, bör sorgfälligt fönvaras för Banquen, svin i nödens stund kan göra Staten kraftigt biträde.
Och ändteligen, att dä författningarne tillära, att sä wäl publika som privata medel fä i Banquen deponeras, man ej kan förbjuda nägvn osiignera pä si k i Banquen stående capital eller någon prescriptionskid söreskrifwas, sä länge behållning existerar, der jemväl utom desi ankommer pä hwar och ens behag att emottaga eller »vägra dylika asiignalioner, finner Utskottet intet sätt att rälta denna oredan, annorlunda än att, alla Disconrer wid deras oct» öijers förlopp, förändring underkastas af tillkommande Ständer.
Detta betänkande sätter således utom allt twifwelsmäl, det
Disconterne handlat emot Reglementet, derigenom begätt en olaglighet samt brunt conkractet, och således - Den 6 Julli. 89 lebes
L la riZueur fönverkat sine rättigheter, Disconterne haswa med Banquen ingått ett bolag, ak insatta en wist fond, samt deremot af Banquen hafwa biträde af dubbelt deremot fwarande summa; deremot borde Vanquen också dela winsten.
Disconterne äga rätt säledes att utgifwa astignakioner ät läntagare, att lyfta i Banquen penningar, men ingalunda har meningen warit, att denna astignakion skulle kunna nyttjas som »verkelig penning, ty derigenom förlorar Banquen sin andel af winsten, och Disconken behäller allt för egen räkning, det är säledes ett olofligt werum, som lydeligen sinnes härutaf, att pä alla de utelöpande astignakioner har
Disconten upburit 6 procents ränta, men dä de icke blifwa upwiste i Banquen Utan äter inga i Disconten genom afbetalning, sä kan Banquen afvesta astignakioner såsom alldeles okända icke beräkna någon winst, hwilken säledes tillfaller Disconten ensamt, och har DiSconren säledes förwandlat sig till privat
Discont i stället för bolagsman med Banquen, som pä sädant sätt förlorar ärligen säkert par hundrade lusend Riksdaler; men det är icke nog att Banquen förlorar, det bereder en ullman osäkerhet för hela allmänheten om hwad den äger Lä genom detta sätt att efter behag fä fatta sä manga
Discont astignakioner i rörelsen, som för e/ gen winning synes tjenligt, blir den circulerande penningemastan sä disproportionerad emot warrproLuction, art penningen simeligen intet char något wärde, hwarigenom Konungen, Staten och Embetsmännen med penningelön blifwa lidande samt en allmän banquerotte beredes utom för aktieägare som - so Den 6 Julli som emedlertid dragit kitt sig als förmögenhet i Staten; det är således tid, ja hög tid att mora den olycka detta missbruk kan Åstadkomma, och hwilket Banco-Utstotiet finner sä swart tverkställa. men som i mitt tycke ar gansta lätt åstadkomma derigenom , att man blott häller sig wid det lagtiga, som är att ingeir Discont asiignaticn för löpa i landet såsom mynt, utan stall owägerligen i Banquen upwisas och deremot Bankomynt erhällas, saint assignationen i Banquen till verificakion qwarbliswa, dels pä det Banquen således mä bekonima sin nllständiga ratt, dels pä det controll deröfwer mätte hällas att ej öfwer asiignering ster, och Disconterne genom rörelse med större summa an reglementerns tillära, mä sa öfwerswämma landet med etk odugligt pappersmynt.
Pä enahanda satt förhaller det sig med de sä kallade z procenrs obligationer, e> huru besia icke röra Bancowerket, men de göras likwäl såsom mynt circulerande derigenom, att ds ställas pä sedelhafwaren.
— Om de deremot ställas pä wisi man eller desi ombud, blott för en gäng, sä ar stadligheten af besia förebyagd; och dä icke allenast Regeringsformen uktryckeligen bjuder, att inga andra.sedlar mä fäsom mynt i Riket erkännas an de som genom Banquen utgifwas, samt jemwal andra författningar förbjuda all enskilt sedel utgifning säsvm mynt, sä begriper jag icke huru ert sädant fielfswäld, hwarigenom den ena medborgaren genom olaglighet stadar den andra kan finna förswarare.
Och dä lilstottet ytrrak, att del sto, de i hwar och ens behag, att dem emottaga eller icke, sa har Utstottet Hels assagl domen öfwer dem, Den 6 Iulir- sr dä de icke aro mynt, men likwal nyttjas såsom myn/ icke allenast i allmänna rörelsen med den som will dem emottaga, utan äswen i kronvupbörd, hwilkec just genom de författningar som nämnas i 7 Cap. Wisig.
B. nya Lagsamlingen ar sirängeli» ge>l förbudet, som as följande ksn inhämta?:
Det kan ej förenäs med ordning och befrämjande af säkerhet uti allmänna pennings rörelsen- att enskilte personer i stället att nyttja werkelrgt mynt i deras handel och köpenskap, eller till bestridande af nödige utgifter i deras handtering, utuifwa koppar poletter skrifne eller tryckte sedlar pä skillinge tal eller sä kallade valuter, tryckte aSsignationer eller inwisningar pä andre enskilte män, innehällande större eller mindre summor- Dfwannämde utrvägar fä derföre icke widtagas enskilte wid straff och answar som är ä falsk myntning i allmänna Lagen utftakadt:
Rongl- Majus förbud den 22 October r?66, samt Longl- Rungörelserne den 24 NarS 179^ och 2:dra Augusti 1792.
— Den oreda,-som för öfrigt stall upkomma derigenom, att ett mynt ar gängbart, som den ena tar och den andra wagrar, matie wal en hwar inse och hwilker jamwal ar sä lätt förfalstadt, hwaraf redan i rörelsen sä mänga salsta sedlar fin» nas samc flera redan blifwit stundeligen bedragne, dä direckion wagrar inlösa dem, hwarföre en hwar mä agka sig för defla sedlar.
Jag sär således ytterligare yrka, att jämlikt den äberopade Z. i Regerings Formen samt anförde Lagens rum, alta Discont-. §3 Den 6 Julli - Discont assignalioner, z procents obligationer icke mätte tillätas akt såsom mynt sä circulera, utan Disconkerne killhallas, akt icke widare öfwerffrida föreffriften af Reglementet, men pä der stagnation i rörelsen icke mätte upstä, och inskränkningen blifwa för hastig och derigenom skadande, Banquen genom enskildt diScon ering mätte kunna hälla en sadan jemnwigt emellan rörelse capitalek och waru production, att den förlorade medelwagen äter mätte finnas, pä det desta disconter, som till näringars »Hjelpande och förekommande af ffadeligt ocker icke mätte werka just motsatsen, näringars förfall, och dek mast oförsynta ocker sa pä allmänheten som pä staken.
Stael von käollstein killade muntligen: af det anförda finnes, förmodar jag, att mistbruket genast ar pulpet dermed, akt hwarje assignation Utbytes inom bestämd tid i Banque» emot dest sedlar.
Ast bestämma sädant är Skändernes magt och ratt.
Jag tillstyrker således i likhet med den warde Ledamot- som nyst talat, aterremist till Banco-Utffottet, hwilket jag dock icke skulle göra, om jag anfäge detta kunna uppehålla Riksdagen; meri dä den ej kan slutas förr än BewillningsUtffoktet med sitt arbete blifwit färdigt, hwilket fordrar längre tid, och dä Banco-Utstotlet deremot ej lärer nu mera wara mycket systselsatk, lärer remisten intet upstof förorsaka.
Friherre »k Mlcanlon, Austers:
Dä nu fräga ej lärer upstä om annat an det föredragna Memorialets aterremist, kan der synas öfwersiödigt att nu nägot ytterligare - om detta amne anföra.
Men dä af en wärd Ledamot blifwit anmärkt, att de Den 6 Julli. 93 de utelöpande assignalionerne alt för mycket ökat den i omlopp warande sedelstocken, will jag allenast lemna nägra uplysningar.
Assignationerne pä den fond som, i Banquen för Discontens räkning pä z procent blif,vit insatt, hafma sin credit grun»
Lad i allmänhetens förtroende, hwilket beror af den noggranhet, hwarmed de af Banquen inlösas.
Denna beror äler deraf, atc en motsvarande summa redan för
Discontens räkning i Banquen befinnes insatt.