Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Har Under-Domstol sädan qwarstad alagt, eller finner han under Rättegängen anledning wara till Skriftens confiscation, hänstjute han genast mälet, i hwad det rörer denna ätalan, att dermed, sä wäl hwad Rättegången som qwarstaden och confiscationen beträffar, förhälles, som här vfwanf-re sagdr är.
War - 786 Den 19 Zebruarii. Warder Bokhandlare eller annor person, för försäljning eller Utspridande af tryckta Skrifter, anklagad, föi hålles dermed, som har ofwansöre, angående Boktryckare stadgadt ar; dock bör i sädant sall den klagande sttMas der han sitt bo och hemwist halmer, eller ock der förbrytelsen stedt, alt efter chwad Hof-Cantzieren, Justili-ftCantzleren, eller deras Ombud, hwilka i siike fall det ensamt tillkommer att talan föra, finna att det lämpligast ste kan.
I frågor om qwarstad böra r sädant fall Konungens Befallningshafwande och wederbörande Magistrater o.vugern igen och tvid answar biträda; dock mä ej hos Bokhandlare eller annan Försäljare a nä, gon Skrift hvarstad begäras, utan att genom bewis kan styrkas, att Skriften i Tryckningsorlen blifwit med qwarstad belagd; äfwensom nystnämde personer icke kunna för innehållet af nägon Skrift med rättegång beswäras.
Warder nägon af trycket härstädes inkommen eller Utländsk hit i Riket införd Skrift utaf en eller flera främmande Srarers Sändebud eller deras Regeringar anmäld såsom innefattande sädane ämnen, hwilka kunna föranleda tili mistnöje med andra Magter, åge Konungen, akt derom, efter sakens och omständigheternas beskaffenhet i Räder förordna, samt, om han sä nödigt pröftvar, om Skriftens sequestrerande och indragning, genom Dest Hof-Cantzler eller Justiiiä-Cantzler, sä wäl hos Boctryckare som Försäljare eller andre utspridare läka föranstalta, och hwarmed sörhäiles pä sätt, som, angående beläggande med qwarstad, har framföre stadgadt finnes; Stolan - Den i y Lebruarii. 787 sandes, tvid alla sädana fall, den af förenämnde Embetsman, som om werkställigheten erhåller Konungens Rädiga befallning, genast owagerligen infordra Tryckfrihets-Commubens utlåtande om den i fräga warande Skrisken.
Finner Eommitöen, som ej ager inga uti någon pröfning utaf politiska constderationer och förhållanden, arr Skriften, efter Lagens bokstaf, ej älalas kan, da mä ej någon rättegäng, hwarken emot Boktryckaren eller Författaren anställas; men för utspridande bör den, som emot förbudet deraf bryter, till answar stända, jemlikt 4 Z:s 9 mom.
Pä Konungens Nädiga pröfning mä det ankomma, cm Förläggare eller Boktryckare mä, i thy fall, till mer eller mindre del af Skars - medlen njuta nägon ersättning för omkostnaden till tryckning och papper af hwad utaf Uplagan kunnat indragas.
Skulle den oförmodade händelsen inträffa, akt Tryckfrihets-Commuem, med anledning af IO8 tz.
Regenngs.Formen, warder till answar stöld, uptages och afgöres malek af Swea Hof-Rän, uppä äkäran af Advocat-Fiscalen derstädes.
Domen warde, genast efter afkunnandet, med alla dertill hörande Protocoll och Handlingar, pä publik bekostnad, genom trycket befordrad till Allmänhetens kunskap.
Kommer saken till Konungens Högsta Domstol, förhälles pä enahanda satt.
Den man, som af Rusens Ständer blifwic tillförordnad arr Justina .
Ombudsmannen i Embetet efterträda, ware wid sädanr tillfälle pligtig att hans Embetes skyldigheter u:öswa, föranstalta om tryckningen af Rättegangs-Handlingarne samt biwista öfwerläggningarne uti malek hos Högsta Domstolen.
Alla 788 Den k9 Zebruarii.
Alla mål, angående förbrytelser emot denna Lag stola, wid answar för Domare och Embetsman, med största ffyndsamhet afgöras, och wid alla tillfällen, da fräga kunde u stä om flera olika brotts bestraff. ning, särskilt behandlas, äfwensom den brottslige i alla de sall, dä han ej redan gjordt stg saker till dödsstraff, eller fästning för lifstiden, stall särskildt undergå den bestraffning som han, enligt denna Lag, sig ädragit.
Böter efter denna
Lag mä ej förwandlas i annat straff, än fängelse ä Fästning, efter beräkning af Sexlori Riksdaler Trottiotwä Skillingar, såsom swarande emot hwarie mänads fängelse, mänaden räknad till Tjuguätta dagar.
Böter under ofwannämde summa soaré emot Fjorton dagars fängelse i orten, der förbrytelsen stedt, Böt^r efter denna Lag gange till twestifies emellan Åklagaren och närmaste Inrättning för de Fattiga, de fall undamagne, dä böter, enlitt hwad här ostvan stadgadt är, Mälsäganden ensaint tillfalla.
Redan före är igoo har det warit stadgadt, att stora Sjötullen för inkommande och utgäende »varor skulle asbördas med »växlar efter gängse Cours, »nen dä det befanis att detta Tull-Clarerings sätt genom Cvursens upstegrande äbragt Stats-Werket del känbaraste lidande, Täcktes Kongl: Majst: till förekom» mande deraf, sann uppä Rilsens-Sränders, wid r8oo Den is Zebruarii. 789 ars Riksdag tillförordnade Hemliga Utskotts underdånig» hämstestan, uki Nådig kungörellse af den 2 Augusti samma Ä>- förordna, del ast Sjö-Tull för utgående waror skulle ifrän den 18 i samma mänad betalas med goda wäxlar pä Hamburger Banco, och h,varje sadan Riksdaler anses smara emot En Riksdaler Swenskt Specie mynt sä länge WäxelCourscn pä den förra icke föll under 48 si. men derefter skulle Sjö-Tnllen Clareras, antingen med Swenfka Specie Riksdalrar eller -växlar pä Hamburger Banco efter dä gängse Cours; och fingo afwcn goda wäxlar pä Hollands Courant i sädan Tull Clarering emoktagas efter desie grunder och i proportion ester detta myntets relatiwa förhällande lill Hamburger Banco.
För inkommande waror äter skulle Sjö-Tullen tills widare Clareras antingen pa lika sätt med goda wäxlar eller i Specie mynt, eller i desi ställe med Silfwer, eller och i Riksgälds Contöirets, Creditsedlar, men i sistnämnde fall skulle för hwarje Specie Riksdaler beialas såsom agio, hivad en Riksdaler Hamburger Banco efter wäxel Coursin kostade utöswer 48 si- i Credit Sedlar.
Uti denna författning göres ingen skillnad städerna emellan; men uti till Tull Directionen, under samma dag, aflätit särskilt Nädigt bref, bär Kongl.
Masit gifwit Tull-Directioneo tillkänna, der Kongl. Maur för särskilte skäl och omständigheter funnit godt i Nåder tilläta art utom Stockholm, Götheborg och Gefle, hwarest Sjötullen sä >ör inkommande som utgående waror borde erläggas enligt osmanberörde
Nädiga kungörelsers innehåll, skulle de öfriga städerne nlls widare fä Clarera Sjötullen för utgäende wa ror, 792
Den 19 Zebrukril. ror, alldeles pä lika sätt , som angående Sjötullen för inkommande waror i samma Nådiga Kungörelse förestriswit ar.
Ständer hafwa wäl icke kunnat erhålla fullständiga uplysningar huruwida grunden till ett sä olika förhällande bör sökas uri ett mindre wäxel-behof den tiden för Stats- och NUsgälds-Werken, eller i en da »varande obekydelig skillnad i Wäxel-Coursen eller ock mi andre örsäter, »nen det har ej kunnat undfalla Riesens Ständers upmärksamhet, att detta undan ag innebär en, orätkwis stillnad i lika under, säters enahanda utgifter till Staten ; att det möjligen skulle kunna medföra den obilliga följd det handeln till en betydlig del droges ifrän de större städerne till de mindre, under bet de förre »näste »vidkännas en »vida högre Tull-afgifk an de sednare, samt att ingen anledning sig företer, hwarföre handeln skulle wara underkastad större tyngder pä det ena stället, än pä det andra, dä alla hafwa enahanda utwagar att deraf draga samma förmän.
I anledning häraf, och med nödigt afseende pä Stats- samt Riksgälds Werkens ökade behof af wexlar till bestridande af sädane uigifter som uti wexlar mäste utgä., finna Riksens Ständer sig föranlätna. otc hos Eder Kongl. Majst i underdänighet anhälla, dek 1802 ärs Kungörelse »nätte enligt desi ordalydelse, bliswa man undantag till nästa Riks» dag gällande för alla Stapel-städer, dä de idka Ut» rikes handel och sjöfarr; och vetta fä mycket »nera, som det tillstånd, hwilket mi förenämnde Kongl. Bref blifwit lemnat de öfrige städerne, endast stedt, såsom sam - Den 19 Zebruarl!. 7yr samma Kongl. Bref förmäler tills widare, hwilket, i Riksens Ständers underdåniga tanka, wilk saga der samma som till dest förändrade omständigheter fordra ett annat förhällande, hwilket nu inträffat.
Till förekommande af den swärighet, som i flere af de mindre
Stapel-städerne torde möra art kunna anstaffa goda wexlar pä Hamburger Banco, hafwa Riksens Ständer funnit billigt, det Sjö-Tullen mä af deste städer fa erläggas efter Högstberörve Kongl. Kungörelses lydelse, uti Swensk Banco med den upgäld som den pä nedannämnde sätt bestämde Courst pä Hamburger Banco fixerar; hwilket clareringssätt afwen bör äga rum för Stockholm, Götheborg och Gefle, i de händelser dä den utgående Sjö-Tull, som skall clareras, icke upgär till fulla ivo R:d.
Banco, hälst wäxel pä ringare belopp högst ogerna drages och säledes lika swärligen kan erhällas.
Widkommande sättet till bestämmande af den Cours hwarefter liqwiden wid nystberörde Tull Clareringar stall werkställas, hafwa Riksens Ständer, till afböjande af hinder och uppehåll, ansett böra dermed salunda tillgä, att dä, kill exempel Coursen för Aprill mänad stall utsättas, bör medium tagas af den gängse Coursen uti sista weckau af Februari, samt de irenne första weckorne af Mars och samma förhätlande iagttagas i anseende till de öfrige mänaderne, sä att der altid blifmer medium af de tre sörsta weckorna i den nästsöregäende, och sista weckan af den der förutgäende mänadens Cours, som tages till grund» pä det att den sista weckan af den nästföregäende mänaden mä kunna anwändaö arr meddela 792 Den 19 Hebruarii Tull-Kammrarck underrättelse om den Cours, som för den ingående mänaden blifwit faststäld; börande det updragas Fullmägige un Riksens Ständers Riksgälds Contoir, alt esler Vesta grunder bestämma hwarje Mänads Cours, och deraf lämna Tull-Arende Socie etens Fullmägtige del sä tidigt, att Ordres frän dem till Tull-kammrarne kunna expedieras innan den förre mänadens flut.
Sluteligen hafwa Riksens Ständer funnit, det den tillökning i Tull-Inkomsten, som bör blifwa att pärakna, dä i3oo ärs Kongl.
Kungörelse, rörande Sjötullens utläggande för utgående waror, blifwer gällande uran undantag för alla Stapel städer, som idka Utrikes handel, endast och allenast bör komma Kongl. Maj:c och Kronan till godo, och icke pä minsta salt komma i beräkning wid Arrende - Sum, mans utgörande, som thyförukan bör till dest belopp utgå; Äfwensom General-Tull-Arrende-Societeten icke eller bör nägot lill godo beräknas.
Stvrmägtigste Allernädigste Konung!
Bland de ärender, som, under innewarande Riksdag, fästat Riksens Ständers upmärksamher, har äfwen förekommit frägan om Landt - Tutlarnes afftaffanve.
Dä Landt-Tulls - Inrättningen, utom dest princitiva ändamål af Beskattnings - method, äfwen i sednare tider tillegnatS den bestämmelse att tjena kill Csn - Den iL Zebruarii. 79Z Conttvll emot Sjötullens förlullande och förbudna warors kringspridande i landet, hafwa Riksens Ständer utur desia häda synpuncter berracktat ämnet.
Om ä ena sidan det ej kan nekas, akt Landi-Tulls- och Accis - afgifterne frän början warit en lindrig och efter förmögenheten afpasiad befattning, synes ock ä den andra otwifwelaktigt, atr den samma, i anseende lill de med uppbörden förknippade beswärligheter blifwit för samhället gansta tryckande.
Det twäng Inrikes handeln underkastas genom widkagne LandtTulls författningar, den tids-spillan och de ej sällan kännbarare olägenheter som denna inrättning, för ds trafiquerande förorsakar; de dryga kostnader, hwilka ätgä ej mindre till hus och bygnader, samt andra behof i och för bewakningen än till underhället af ett stort antal Tull-Betjewer. som nyttigare kunde sysellsättas wid Jordbruket, elier näringarne, äro i Riksens Ständers kanka tillräckeliga stal akt anse Landt-Tullen i egenskap af beskattnings falk olämpelig i synnerhet som de tjenstemän hwilka uppbära Kronans öfrige inkomster äfwen wäl kunde werkställa uppbörden af en mot Landt-Tulls- och Accis-medlen swarande bewillning, och således en betydlig besparing i framtiden göras af Landt-Tulls BekjeningenS löner och andra utgifter.
Hwad aker angar Controllen och eftersyNen för en större säkerhet wid Sjö-Tullens indrifwandc- jemte hämmandet af lurendrägerier, sä enär Landt-TuilsJnrättningen i förra hänseendet ej synes hafwa mev-- fört särdeles nytta, hälst sällan nägra till Sjökullen hörande medel wid Landt-Tullarne influtit, och bägge §:te Band. rrdra Ach. §4. 794 Den 19 Zebrukru. besia ändamål lika wäl ffulle befordras genom en säker Sjö- och Grans - Tulls- saint Kust - bewakning, hwilken äter snarare wunnes medelst Tull-Bekjeningens förbättrade löner än desi ökade mängd, finna Riksens Ständer ej härutinnan något stal till Landt-Tullarnes bibehållande.
I öfrigt hafwa Riksens Ständer noga öfwerwägat den omständighet, huruwida del är 1802 af Kongl. Majit och Kronan uplätna Arrende as sä wäl Landl-Tulls- och Accis-, som Sjötulls-inrraderne kun« de lägga nägot hinder för Landr-Tullarnes uphäfi wande innan Arrende-aren sörlupit.
Men som TullArrende-Societeten, i händelse den, med vafkortadt fullgörande af förelagda willkor och betalnings belopp, will bibehällas wid Contraclet, desto häldre lärer finna sig beläten med en ärlig ärsättning as hwad LandtTullen och Accisien de sein sednare ären per medium utgjort som bemälte Societet, genom Landt-Tullarnes indragning undwiker de flere kostnader och beswär inrättningen medsörer, anse Riksens Ständer äfwen i denna del alla betänkligheter undanröjda.
Uppå äfwanförmälte grunder fä inför Eder Kongl Majit Riksens Stander underdänigst frambära deras dustau om Landt-Tullarnes uphäswande samt i lika underdånighet upgifwa, huru Staten för de af dem dragna inkomster mä winna ersättning.
Den frän General Tull-Arrende-Societeten erhästna, och under N:o i iunderdänighet bilagda räkning wisar, att Lanvt-TullS- och Accis-upbörden i Swe - Den 19 Zebruartt- 79Z Swerige och Finland, efter Z ars medium eller ifrän och med 1803 till och med 1807, bestigit sig kill 302,916 R:d. 10 st. z r:st. ärligen, hwarifrän dock böra afdragas prowenuen af Landt-Tullarne i Finland, jemte de flera i Caculen N:o 2 uppförda poster, sä an till ersättning äterstär en belopp af 223,529 R:d. 21 st.
Med den öfweriygelse att Sjö-Tullen pä äcstilliga dels utgående dels inkommande waror täl någon påökning, anse Riksens Ständer lämpelig den L Calculen N:o Z uptagna förhöjning ä flera articklar, hwarigenom, jämte öfwerflyktande af en del Landt-Tullsoch Stämpel - afgister till Utgörande hädanefter wid Stora Sjö-Tullen samt öfrige päräknade tillgängar, säsom räntan ä köpestillingen för Tull-Hus och staqueter, med mera som kunde försäljas, Lant-Tullsarsättnings Summan säkert stulle förminstas lil! 1ZO,0O0 R:d.
Genom Landt-Tulls betjcningens afgäng eller befordran, antingen wid Sjö och Gränse-Tull samt kustbewakningen eller till andra sig yppande för dem passande befallning ar uppkomme wäl snart besparingar af nämde betjenings löner; men Riksens Ständer hafwa dock för det närwarande ej päräknat någon afkortning dara, uran harwid endast fästak det förbehäll, att de belopp af Tnllstatens aflöning som intill nästa Riksdag kunna besparas, insättas L Riksens Ständers Banque, hwarefker, wid Riksens Ständers nästa sammankomst widare härom mä förord» nas.
Sedan ifrän nystnämde
Summa 150,000 R^ blifwit afdragne, dels Qwarntullen, sorn i Stockholm, Götheborg och Carlscrona i stället för Mantals penningar urgätt/ och således af destg Sräder 796
Den 19 Zebruarii - särskilt bör godtgöras, dels husbehofs och Salu Ac« ciserne, för hwilka sanuelige Städerne answara, finnes ätlerstoden af ersätlnings beloppet utgöra 120,000 R:d.
Och ehuru Landt-Tutten samk-Aceisen ej kunna betraktas annorlunda au four Consumtions afgister, hwaraf följer alt personalen wore den mast rättwisa grund för ersättningens fördelning, hafwa likwäl Riksens Sländer, med afseende dera, att Städer» nes Handlande och Närings-Jdkare äro i tillfälle att ä sin Handel och Borgerliga rörelse återtaga hwad dem mera älägges, än ester berörde princip i nion af deras personal skulle bdlöpa, funnit skäligt, att denna Bewillnig mä rirgöras till ena hälften af Landet och den andra af Städerne eller med 60,002 R:d. af hwardera, i hwilken proportion jämwäl den nedsatning i Summan, som genom besparing i Tutt-bekieningens löner, eller eljest framdeles kunde ske, följaktligen komma Landet och Städerne titt godo.
Titt repartilion emellan Städerne af den a dem belöpande
Summa än det project upräuadt och gilladr, som under N:o 4 i underdånighet bifogas, waran, des derwid, sä ival Stadernes Clastification och Mantalsstrisnes personal som ock deras Handelsrörelse och andre iner eller mindre fordelaklige omstandig» Heter, jemte de belopp, hwanitt Landl-Tulls-och Accis-upbörden i hwarje Stad hitintills influtit, tagne till beräkningsgrunder, samt billigt afseende tillika gjordt ä de befrielser frän Tull och Accis som wiste
Städer efter särflitta författningar ämjuiit och kommer af de 15,220 R.-d., (martill O.warn-Tullen i Stockholm, Götheborg och Carlskrona upgäll, fä mxctel som swarar emot Mamalspeningar, att der up - Den is Zebruarii.
797 upbäras i lika förhållande som annorstädes, samt i alla Släder enahanda Summa, som hittills under Salu Accis utgätt af wista näringar, att uttaxeras, men allt det öfriga innefattande Husbehofs-Accis och Landt-Tutl, alt inom Skäderne fördelas i den mohn Jnnewänarne kunna finnas draga nytta af Landl-Tul, larnes asskaffande.
Den inlill nasta Riksdag för Städerne afsatte hälften i Tutlbekieningens besparande löner bör Städerne emellan beräknas i lika proportion , som hwarje Stad nu ätager sig andel i Landt Tulls- och Husbehofs-AccifenS ersättande.
Wid fördelningen af den pä Landet belöpande Summa hafwa Riksens Ständer sunnet, att ej allenast hemmantalen uran äfwcn andra egendomar, Werk och Raringar, såsom sagar, qwarnar och utgjordar med flere, till lika belopp, som hemman, med hwilka de i wärdén kunna jämnföras, mä erlägga denna bewillning, hwarjemle dä Pastorer i allmännhet njuta löner i spannemäl och sädane waror, hwilka warit Landt-Tull och Accis underkastade, veste ej mindre än öfrige Embets och Tjenstemän med indelt Lön, särskilt böra »vidkännas enMmpelig afgift.
För alt träffa den största billighet wid den närmare fördelningen hemmannen emellan, pröswa Riksens Ständer skäligt, att med bibehållande af den för allmänna Bewillningens utgörande projecterade gradation ä hemman mi trenne Claster jemte en sä sallad Ofwerklast för Hemman af högsta wärdén, den lägsta Clasten delas i twanne neml., den ena för hemman warde under till och med ioo^ R:d., den andra för hemman deröftver till och med 2«c>o R:d., och stola hemman i Bergslagen, hwilkas innehafware förut ?s8 Den 19 Zebruarii. hast föga känning af Landl-Tullarne, föras kitt när gondera af denna lägsta Ciastens grader, öfwer hwilken Nasstsication, jemte afgiften ä hemman, särstilt calcul under N-o g i underdånighet ar bifogad, som tillika upplyser, huru Kyrkoherdar samt Embetsoch Tienllemän pä Landel böra för sina inkomster häruti deltaga.
Beträffande lid och ställe till fördelningen och utgörandet af denna afgift, iaknages hwad för Taxeringarne i allmänhet förestrifwes.
Den inkomst Kongl. Majst och Kronan, enligt Räkenffaperne, haft af allmänna Lots- och Bäkinrättningen samt Gräsö Fyrbåk, upgäende per medium till 12,930 R:d. 7 st- 6 r;st. om äret, hwilka medel ej ärv jnbegripne under allmänna Tull-Arrendek men upburits säsom Landt-Tull, tro Riksens Ständer kunna med lika lätthet hädanefter uptagas wid Sjö-Tullen, hwarföre detta belopp icke är beräknadt wid Landk-Tulls ersättningen; kommandes äler, se, dan Finland nu mera icke tillhörer Swerige, den förut upburna och af Tull-Ärende ?
Societeten särstilt rebywisade sä kallade Äbo Accademie-afgift att förswinna, men för den förr stadgade Bewillningcn ä wista waror, en fullkomlig ärsätkning att mZä i den förhöjning ä Tullen för rätt Socker som uya Bewillnings förflaget utsätter.
Som det för öfrigt befunnits att Sand, Salaho och Nordansjö Bergs-Tullar samt lilla Edets Tull äro af Kongl. Maj:x och Kronan bortarrenhsrade, de förre till Majoren Friherre xvnpk intill
Kr l8ac> emot z3Z R.d. och den sednare till TroliMe CanastBolaZ intill rörd emot ,ooZ R:d - Den rs Zebruarii. 799 ärligen, fä, till ytterligare befrämjande af hufwud ändainäler hos Eders Kongs. Maj:'
Riksens Stander i underdånighet anhälla om nådigt widtagande af den anstalt att berörde Arrenden efter wederbörandes hörande, kunde infrias.
Hos Riksens Ständer har wäl kommit i fräga om icke nödigt bleswe det Landt-Tulls-beMakningen i Sjö- och Stapelstäderne bibehölles nägon tid efter der Landt - Tullarne i öfrigt uphört; men dä Riksens Ständer trott Landt.Tullarnes indragning i allmänhet ej böra sättas i »verkställighet förr än med början af nasta är 1811 hwarförinnan de anstalter en säkrare Sjö- och Gränse-Tull samt Kustbewakning kräfwer ej torde hinna widtagas, anse Riksens Ständer sig böra i underbänighet tillstyrka akt Landt
Tulls-upsigten mätte ä alla ställen pä en gäng »vid samma tid sörswinna.
I händelse af Eders Kongl. Majus Nädiga bifall till hwad Riksens Ständer i underdånighet hemstäldt om Landt-Tullarnes uphäfwande emot den erbudna ärsätkningen, fä Riksens Ständer stureliqen underdänigst anhälla ,det mätte Landt-Tnlls-Betjeningen sä snart tillfälle och passande Ledigheker upsiä, blif-va anragne, efrer deras egit begifwande, wid SjöochGränse-Tull- samt Kustbevakningen, sa atr denna Betjenings löner ä Landr-Tulls
Staten mätte ju förr dess häldre kunna i möjeligaste matta besparas.
Stor - 8 oo
Den 19 Zebruarii Stormägtigste Allen,ädigste Konung; Till winnande af större säkerhet och ordning för Presterstapet a« komma i behörigt åtnjutande af sine laglige rättigheter utaf Torpare och Backstugu-hjon, samt för att, i förening med denna fördel, bereda en förmän för sistnämnde personers Husbönder, hast wa Riksens Ständer anfelt sig böra hos Eder Kongl. Maj:t i underdänghet anhälla om det Nädiga stadgande, aik de Torpare och Backstugu-hjon, hwilka, enligt författningar eller särstilta öfwerenskommelser, medelst Dagsverken afbörda sig sina skyldigheter til!
Presterskapets hädanefter mäga utgöra de samma pä det sätt alt ej mera än en Arbetare i sänder päfordras, samt att det updrages Jordägaren, att reglera, hwilken som, hwarje dag, dä det begäres, stall utgöra sitt dagswerke, börande likwäl någon rubbning, eller nägvt hinder häraf icke föranledas för de Convenlioner hwilka antingen redan äro, eller hädanefter kunna blifwa emellan Presterstaper och Församlingarne ingång ne.
Ständer framhärda elc. Stormägtigste Allernädigste Konung?
Sedan Riksens Ständer af Näkenstaperne öfwer utestående Chartä-Sigillatä-medel inhemtar, att uri Finland befinnes deraf wara oredowisadt ett belopp af 60,915 R:d.
14 si. jemte anie proprie ballancer af tillhopa Tre R:d. 40 si. 2 r:st., hafwa Riksens Ständer ansett sig böra detta förhastande hos Eder Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäla med lika under - Den 19 Zebruarii.
801 derdänig anhållan- det tacktes Eder Kongl. MasiL i Näder täta widtaga sädana mätt och steg, som till bewakande af Statens ratt i detta fall, kunna lampetige finnas.
Stander framhärda etc.
Enar den, genom stadgandet i 25 F. af Regerings-Formen den 6 Juni förledit är, Konungen tillagde magt akt göra
Näd endast sträcker sig till brottmäl samt den särskildta ratt, Konungen enligt allmänna Lagen äger, att dispensera i wista fall af Lagens bud, icke utmärker de händelser dä nägon innehafware af Fidei-Commist egendom kunde komma i behof att derä emot inteckning npcaga län, antingen för all gälda den Löft-Summa, som enligt FideiCvmmist stiftelsen, borde af honom till medarfwingar eller andre utgifwas, eller ock wid sädane a samma egendom inträffande olyckshändelser, dem han ej kunnat wärja och förese, hwilka komma akt medföra behof och förffotter öfwersiigande hans egna tillgängar, eller dä frågor om utbyte af donerad jord yppas, för att, till styrka för egendomen och beqwämlighet wid tillsyn och brukning, sä dest omräde närmare samladk, eller ock, dä sädane wilker och förbehäll i stiftelsen förekomma som för Jnnehafwaren wore tryckande, för jordens häfd hinderlige eller i afseende pä sammansättningen och innehället otydlige eller stridige, sä Hafwa Riksens Ständer warit omtänkte, huru ock pä hwad sätt i detta fall lämpeligast mä förhällas, sä att wederbörande ej mä sakna tillfälle och utwäg att 802 Den 19 Zebruarii. i förberörde delar erhälla nödig rättelse och förändring.