Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 187, om utdelning till Riks-Ståndens ledamöter af komiterades betänkande ang. bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanstalterne; och N:o 188, ang. åtgärders vidtagande för befordrande af Svenska statens utländska kredit och höjande af priset å kurserande Svenska obligationer.
248 Den 30 November, Föredrogs och remitterades till Allm.
Besvärs- och Ekon - Utsk:t Frih.
Sprengtporten, Jak. Wilh., d. 29 dennes bordlagde motion N:o 200, om upphäfvande af 3:dje mom:t i 47:de §:n af Kongl.
Förordningen om Landsting.
Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t Gr.
Grönstedts, Fredrik, d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 205, om hela extra statsregleringens öfverflyttande på Stats-kontoret.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:t Gr. Cronstedts d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 211, ang. förändrad organisation af Stats-kontoret m. m.
Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 213, ang. de af K.
Cederström afgaf vidare en motion, N:o 214, ang. anslag till en båtled och en vägbyggnad i Fryksdals härad af Wermlands län.
Raab, Adam Christian, uppläste en motion, N:o 215, ang. de jernbanor, som af staten böra i främsta rummet byggas och understödjas.
Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, afgaf en motion N:o 216, ang. alla kungsgårdars, boställens samt allmänna inrättningars skogars ställande under statens omedelbara vård och tillsyn.
Hr Sabelfelt, Herman, uppläste en motion, N:o 217, ang. pension åt framlidne professoren Lars Johan Cronstrands enka, Fredrika Eleonora Cronstrand, född Landqvist.
Remitterades till Stats-Utsk:t Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, algat en motion, N:o 218, ang. nedsättande af en komité för undersökning af vidden och Den 30 November.
249 beskaffenheten af statens skogar i Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län.
Hermelin, Fredrik, uppläste en motion, N:o 219, ang:de anvisande af medel till byggande af en jernbana från den af K.
Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, uppläste en motion, N:o 220, ang:de tillägg lill 15:de kap.
Rättegångs-baiken, i fråga om fullmägtigskap.
Hl) Stjernsvärd uppläste sedermera följande mern.:
En gammal godkänd maxim lyder, att den, som vill anses för en man af ära, den bör icke ljuga, eller, i omvändt förhållande, att den, som ljuger, icke är en man af ära.
Vidare utgör det en obestridlig sanning, att den, som under egiden af en, på en dyrbar institution Ii vilade medgifven rättighet, genom vrängda och missledande uppgifter rånar en medborgare på dess goda namn och rykte, den är mera straffbar, mera feg, än den, som på allmän landsväg rånar några lumpna ersättbara egodelar.
Att det här anförda icke allenast är användbart på enskild person, utan äfven på en, såsom persona moralis betraktbar tidningsredaktion, torde icke kunna bestridas.
Med detta till utgångspunkt ber jag få föreslå följande, med hänseende till R. o. Ad:s vid början af innevarande riksdag gjorda medgifvande, att blott tillsvidare som vanligt lemna plats å Riddarh.-läktaren åt tidnings-referenter.
Jag föreslår således: !:o
Att dylika platser må fortfarande medgifvas åt tidningsreferenter med erhållande af upplysning (ljus), då behofvet sådant tarfvar, samt att Riddarh.-fiskalen eger att för detta ändamål utlemna erforderliga, med den tidnings namn, som referenten representerar, försedda inträdes-poletter, emot af tidningens utgifvare ingånget vilkor, att i händelse något i dess tidning, såsom referat af R. o. Adis riksdagsförhandlingar, skulle förekomma, som icke med sanna och verkliga förhållandet öfverensstämmer, och den person, som saken rörer, hos tidningens utgifvare begär rättelse häruti, så åligger det sagde utgifvare att i först utkommande tidnings-nummer en sådan rättelse införa, till det omfång reklamenten för tydlighetens skull nödigt anser; 250 Den 30 November. 2:o
Att om en sålunda begärd rättelse vägras eller i det antydda tidnings-numret uteblifver, eger reklamenten att förhållandet hos Landtm, anmäla, som genom Riddarh.-fiskalen låter, dels återtaga den för ifrågavarande tidnings-referent utfärdade inträdes-polett, dels i Post- och Inrikes-tidningar införa, att, som i den omordnade tidningen sanningslösa, emot verkliga förhållandet stridande uppgifter förekommit rörande R. o. Ad:s riksdagsförhandlingar, och tidningens utgifvare icke iakttagit sin åtagna skyldighet att härå införa äskad rättelse, så förklaras, att sagde tidning icke å Riddarhuset eger någon legaliserad referent, samt R. o. Ad. icke erkänner, hvad i tidningens spalter förekommer såsom referat af dess riksdags-förhandIingar.
För att finna billigheten af hvad jag här föreslagit, torde det vara tillfyllest-görande att bemärka, att lika väl, som de enskifta reflektioner och anmärkningar, som en tidnings-redaktion eger rätt att i tidningens spalter införa, rörande en riksdagsmans yttranden och åtgöranden, äro sagde tidnings-redaktions okränkbara egendom, lika visst är det äfven hvarje enskild riksdagsmans okränkbara egendom, hvad han i utöfning af riksdagsmannakallet yttrar och åtgör.
Att beröfva honom denna egen dom utgör ett rån af hvad som utgör ledningen för det om honom blifvande allmänna omdömet — för dess medborgerliga anseende.
Något som än ytterligare ökar billigheten af hvad jag föreslagit, är, att då en tidningsutgifvare rundeligen låter allmänheten betala den spaltfyllnad, som riksdagsförhandlingarne lemna, så är det äfven en tidningsutgifvares skyldighet att så förfara, att referatet af dessa förhandlingar blifvit troget och sanningsenligt.
Jag erkänner pressfrihet, och skall aldrig bidraga till dess inskränkning, men att betaga tidningsskrifvare, till en del bestående af personer, som mer betrakta yrket såsom en finans-spekulation än såsom medel för goda idéers och kunska pers spridande, för missbruks framhållande, för det rättas och sannas påyrkande, förmågan att strafflöst bedrifva politiska lönmord, dertill skall jag alltid vara färdig att med ord och handling bidraga, äfvensom till stäfjandet af otillbörliga tilltag af obehörigen sig såsom allsmägtige betraktande tidnings-utgifvare.
Hr Dorchimont, Ferdinand, afgaf en motion, N:o 221, angide pension åt frami.
Kyrkoherden Sven Petter Ågrens enka, Christina Ågren.
Den 30 November.
251 Hr von Koch, Nils Samuel, uppläste en motion, N:o 222, ang:de en underd. anhållan hos K.
Hr von Koch afgaf vidare en motion, N:o 223, ang:de en underd. anhållan hos K.
M. om uppgörande af en fullständig plan för ordnandet af rikets allmänna uppfostringsverk.
Afven denna motion lades på bordet.
Hr Olivecrona, Knut, uppläste en motion, N:o 224, ang:de anvisande af medel för att bereda qvinnor kostnadsfri undervisning vid K.
Hr Olivecrona afgaf vidare en motion, N:o 225, ang:de akademiers, vetenskapliga samfunds, allmänna undervisningsverks och barmhertighets-inrättningars befrielse från bevillning för dem tillhöriga fastigheter å landet.
Frih. von Platen, Ludvig, uppläste en motion, N:o 226, att tillfälle måtte beredas för erhållande inom rikets allmänna elementar-läroverk af undervisning i stenograf).
Hr Stuart, Carl Gustaf, afgaf två motioner: N:o 227, ang:de ytterligare anslag till riksdags-arkivets komplettering och förökande; samt N:o 228, ang:de användande af behållningen utaf trafik-inkomsten på statens jernvägar till utförande och fullbordande af den del af nordvestra stambanan, som kommer att sammanbinda den vestra banan med Wenern vid Christinehamn.
Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t.
Hr Stuart väckte jemväl en motion, N:o 229, ang:de ändringar i bevillnings-stadgan och instruktionen för taxerings-förrättningarne.
252 Den 30 November.
Stael von Holstein, Fabian Wilhelm, uppläste en motion, N:o 230, arig:de förändrad rfgtning för södra stambanan mellan sjön Salen och Jönköping.
Hr Wa?rn, Jonas, afgafen motiou, N:o 231, ang:de anslag för upprensning och sänkning af Lidaån i Westergötland.
Hr von Qvanten, Emil, väckte en motion, N:o 232, ang:de utfärdande af en författning rörande den artistiska förlagsrätten.
Qvanten afgaf vidare en motion, N:o 233, att lösen för de från K.
Kammar-Collegium utgående expeditioner mätte såsom löneförbättring tillfalla Collegii tjenstemän, eller ock notariernes löner förhöjas till 2,800 rdr.
Remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, väckte en motion, N:o 234, ang:de förbättring af Landtbruks-ingeniörernes lönevilkor.
Gr. Wrangel, Tönnes, uppläste en motion, N:o 235, ang:de pension åt framlidne Professoren J. S. Billings enka, Anna Gharlotta Billing, född Hård.
Frih. Creutz, Steffan, uppläste en motion, N:o 236, ang:de giftomanna-rättens upphäfvande.
Creutz afgaf vidare följande motioner, nemi.:
N:o 237, ang:de Krigs-hofrättens indragning; N:o 238, ang:de upphäfvande af sista mom:t i 37:de §:n af 17:de kap. Rullegångs-balken m. m.; samt N:o 239, ang:de åtskilliga förändringar i Criminal-lagstiftningen.
253 Frih.
Creutz väckte ytterligare två motioner, nemi.:
N:o 240, ang:de uppliäfvande af Reglementet för skyddskoppympningen, för så vidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbjuden; och N;o 241, ang:de obegränsad rätt till jordafsöndring.
Dessa motioner remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utslut.
Creutz anförde mundtligen:
Några kronoskatte-innehafvare i den ort, der jag bor, hafva vändt sig till mig med begäran om väckande af den motion, jag här har i min hand.
Samma motion blir också framställd i Bonde-Ståndet af en Riksdagsfullmägtig ifrån nämnde ort.
Då jag i grunden gillar motionens syfte, har jag trott mig icke böra vägra att villfara deras begäran att föredraga densamma äfven inför R. o. Ad.
.lag har trott detta desto mera, som jag är en af Svenska folkets representanter, och då ett antai medlemmar af detta folk önskar att någon af dess representanter mätte framställa ett förslag, har jag ansett det vara min pligt att gå deras önskan till mötes.
Jag bör nämna att slutet af denna motion lyder på följande sätt: »Vi få sålunda med fullt förtroende öfverlemna detta anförande till Kapitenen Högvälborne Hr Baron S.
Creutz, med ödmjuk anhållan, att Baron, såsom i vår ort boende, behagade vid innevarande riksdag inför R.
St:r detta i behörig ordning framföra såsom sin egen motion.»
Jag anbåller att någon af kanslisterna måtte få uppläsa motionen.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, i ani. häraf frågat Frih. Creutz, huruvida han såsom sin egen upptoge den omnämnda motionen, samt Frih.
Creutz härtill svarat ja, upplästes och begärdes på bordet motionen,N:o 242, ang:de grundskatternas afskaflande, m. in. Gr.
Taube, Henning Adolf, afgaf två motioner:
N:o 243, ang:de anslag till uppförande af en byggnad i Stockholm för ett i likhet med nya Elementar-skolan inrättadt läroverk; och N:o 244, ang:de anvisande af medel förskottsvis för åtskilliga jernvägsarbeten.
Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Kalling, Carl, uppläste en motion, N:o 245, ang:de pension åt frami.
Regements-läkaren, Doktor Gustaf Wilhelm Beckers enka.
Remitterades till Stats-Utsk:t. 254 Den 30 November.
Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, afgaf en motion, N:o 246, ang:de förhöjning af den åt f. d.
Läns-notarien Olof Henrik Förberg tilldelade pension.
Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 247, ang:de organiserande af en representation för häradet.
Hr von Hofsten, Bengt Johan, afgaf en motion, N:o 248, ang:de anslag lill aflöning åt en Provincial-läkare i Carlskoga härad.
Hr von Schewen, Axel Wilhelm, väckte en motion, N:o 249, ang:de pension åt f. d. Kapitenen Frih.
Eugéne von Vegesach.
Hr Oldevig, Hans Fredrik, uppläste en motion, N:o 250, ang:de förhöjning af det utaf K.
M. äskade anslag för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar.
Upplästes en af Hr Fahnehjelm, Gustaf, ingifven motion, N:o 251, ang:de pension åt tre handtverkslärare vid allmänna Institutet för döfstumma och blinda.
Remitterades till Stals-Utsk:t.
Upplästes en af Hr Cederschjöld, Rudolf, inlemnad motion, N:o 252, ang:de förbättring af de tre yngre ledamöternes i K. Kammar-Collegium lönevilkor.
Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t följande motioner, nemi.:
N:o 253, af Gr. Taube, Henning Edvard, ang:de rätt till pension å allmänna indragningsstaten för häradshöfdingar; Den 30 Novembcr.
255 N:o 254, af Hr Heijkenskjöld, Edvard, ang:de pension ät Expeditions-sekreteraren Daniel Hadorphs enka; N:o 255, utaf Hr af Wetterstedt, Ludvig, ang:de anslag för en kommunikationsled emellan Vasafjells grufvor och Ranafjorden; samt N:o 256, af Hr Fahnehjelm, Gustaf, ang:de förhöjdt anslag till allmänna Institutet för döfstumma och blinda.
Upplästes och bordlädes följande motioner, nemi.:
N:o 257, af Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm, ang:de anslag för norra stambanan öster om Sigtuna-fjärden öfver Upsala åt Sala; samt N:o 258, af Hr Heijkenskjöld, Edvard, om en gemensam jernvägs-stambana från Stockholm till Husby-Odensala, öster om Sigtuna-fjärden.
Upplästes och remitterades till Bevilln.-Utsk:t en af Gr. Taube, Henning Edvard, iulemnad motion, N:o 259, ang:de ändringar i K. förordningen om bränvins försäljning.
Upplästes och remitterades till Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:t följande motioner, nemi.:
N:o 260, af Hr Drake, Carl Adolf Wilhelm, ang:de en underd. anhållan hos K.
M. om uppgörande af nya billiga taxor å afgifter för presterliga förrättningar m. m.; samt ,N:o 261, af Hr Bogeman, Carl Adolf, ang:de inrättande af ett Ofver-konsistorium.
Slutligen väckte Frih. Creutz, Steffan, en motion, N:o 262, ang:de anställande af edsvurna protokolls-förande vid härads- och rådstufvu-rätter.
Begärdes på bordet. R. o.
256 Den 3 December f. m.
Onsdagen den 3 December 1862.
Justerades 5 prot.-utdrag för d. 29:de och 5 för d. 30:de sisth November.
Den 29 sisth November bordlädes Frih. Tersmedens, W. F., motion om Riks-Bankens reorganisation, i öfverensstämmelse med finans-komiténs derföre uppgjorda förslag, men då jag följande dagen, straxt efter början af plenum, infann mig härstädes, var motionen redan föredragen och till Utsk:t remitterad.
Enär emedlertid, efter hvad jag erfarit, något yttrande dervid icke afgafs och diskussionen följaktligen icke af R. o. Ad. förklarats slutad, torde jag ega öppet nu framställa de anmärkningar emot förslaget, hvartill jag anser mig ega skäl.
Derförinnan blir jag dock erkänna att jag delar finans-komiténs åsigter derutinnan, att en reorganisation af Riks-Banken är högeligen af behofvet påkallad, att delaktighet i banken bör lemnäs åt enskildte, att den egentliga bankförvaltningen bör öfverlemnas åt en särskild direktion, och att K.
M. bör ega att i denna styrelse utse ordförande.
Mina anmärkningar angå alltså det föreslagna sättet för den nya institutionens sammansättning och verksamhet.
För att icke trötta R. o. Ad., hvars flesta medlemmar måhända icke tagit närmare kännedom af det omfattande förslaget, skall jag dock inskränka mig till att påpeka de felaktigheter, som jag anser mest framstående.
Enligt förslaget skulle nu existerande bankinstitution sönderfalla i 2:ne afdelningar, den ena benämnd Rikets Ständers Bank, som skulle förblifva under styrelse af R.
St:rs fullmägtige, och den andra Allmänna Svenska Banken, hvars öfverstyrelse, under ordförande af en dertill af K.
M. utsedd person, i öfrigt skulle utgöras af R.
St:rs tolf fullmägtige samt 12 ledamöter valde af bankens enskildta delegare.
Denna afdelnings dagliga förvaltning har föreslagits att besörjas af en utaf öfverstyrelsen vald direktion af 9 ledamöter och deribland 3 verkställande direktörer, med iakttagande likväl, att af dessa sednare 2 skulle väljas ibland enskildta delegare.
Banks rörelse skulle inskränkas till emottagande af depositioner, till förvaltningen af Tumba pappersbruk samt sedeltryckeriet, till inkassering af skiftes- och odlings-lån, lån mot inteckning i stadsfastigheter, samt några mindre nuv:de banks for - Den 3 December f. m. 257 fordringar.
Den finge ej befatta sig med någon ny upp- eller utlåning af penningar, men ändock inlösa alla vid förändringens vidtagande utelöpande riksbanks-sedlar, samt derjemte ansvara derför, att den metalliska kassan bibehålies vid ett belopp af minst tio millioner rdr.
Huru denna förbindelse skulle kunna iakttagas, då denna afdelning ej finge befatta sig med några penninge-operationer, omnämnes ej i förslaget.
Väl är det sagdt, att Allmänna Banken, sorn borde till R.
St:s Bank afgifva förbindelse på de belopp, denne komme att förskjuta till bedrifvande af Allmänna Bankens rörelse, skulle vid behof komma Riks-banken till hjelp, men denna hjelp blifver utan verkan i afseende på inlösen af utelöpande sedlar, om Allmänna Banken begagnade sin betingade rätt att inlösa sin förbindelse med sedlar, i stället för med silfver, som endast såsom alternatif stadgats.
Bank finge altså svårlösta problemer sig förelag de.
Ät den Allmänna Banken är deremot i förslaget så mycket större förmåner och friheter inrymde.
Försedd till stor del med förlag från R.
Stms Bank, skulle den bedrifva all bank rörelse, ega att emottaga de depositioner af Statens och all männa verks medel, som nu böra i Riks-banken insättas, samt derjemte berättigas att utgifva sedlar till belopp af 30 millioner utöfver hvad som motsvaras af innehafvande guld och silfver, samt uppköpta å utrikes ort betalbara vexlar.
Vill man nu tillse på hvad vilkor dessa förmåner kunna förvärfvas, så finner man af förslaget, att sedan enskildta aktieegare tecknat sig för 5 millioner, eller ^ af det belopp, 20 millioner, hvarför de skulle ega att ingå i Bank-bolaget, deri nuv:de Riks-bank skulle deltaga med 20 millioner och desamma genast aflemna, samt af förenämnde 5 millioner inbetalt 10 proc. eller 500, 00 rdr, komme bolagsrörelsen att börjas.
Således 4 tillskjutas af ene deltagaren och blott i af den andre, och ansvarigheten för bolagets förbindelser, enligt 16:de §:n i förslaget, ega rum i förhållande till insatserne!
Huruvida det för R.
Stm, som iklädt sig garanti för sin Bank, kan vara rådligt att på sådana vilkor öfverlemna största delen af sina tillgångar, för bedrifvande af privatbanksrörelse i stor skala, tvekar jag ej att på det bestämdaste förneka.
Men om äfven de anmärkningar, jag nu framställt, ej skulle anses ega tillräcklig vigt för att ådagalägga olämpligheten af Finans-komiténs förslag, förefinnes emot antagandet deraf ett hufvudsakligt skäl, som för sig allena torde böra föranleda förslagets förkastande.
Den nuv:de Riks-banken är i de länder, med hvilka vi ega våra förnämsta handelsförbindelser, känd för sin soliditet och derföre i åtnjutande af stor kredit.
Den har sedan länge stått i affärsförbindelser med flera af Hamburgs förnämsta bankirhus, och nya sådana äro under sista åren ingångna så väl derstädes, som med bankirhus af Europeisk ryktbarhet i Berlin och London.
Men om man nu toge sig före att dela RiksH.
I. 17 258 Den 3 December f. m. banken i 2:ne banker med olika benämningar, så torde det icke vara svårt att finna, att en dylik operation skulle föranleda menliga verkningar på vår kredit i utlandet, der man i allmänhet, efter hvad kändt är, har temligen oklara begrepp om förhållandena i vårt aflägsna fädernesland.
Jag anhåller vördsamt, att detta mitt yttrande måtte få öfverlemnas till Höglo!! Banko-Utsk:t.
Detta yttrande blef, uppå framställd propos., remitteradt till Banko-Utsk:t.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Riddarh. -Utsk:ts d. 26 och 28 sist!
November på bordet lagde Utlåt.
N:o 3, i an! af Frih.
Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion ang:de bänkmans-valens afskaflande.
Utsk:ts första hemställan om afskaflande af bänkmansvalen och utseende af R. o. Ad:ns Elektorer medelst direkta val.
Till en början kan man anmärka vid detta förslag, att detsamma på intet vis faller inom området af de annars brukliga benämningarne af en liberal eller konservativ andas yttringar, ej heller tillförene sålunda framträdt, ty erfarenheten har ådagalagt, att, på samma gång som den af de konservative högt och rättvist uppburne
Hr von Hartmansdorff vid 1848 års riksdag yrkade bänkmans-institutionens afskaflande, försvarades den af ledamöter, hvilka då ansågos såsom den liberala fraktionens prydligaste förfäktare, t. ex. Hr Gripenstedt, Hr Åkerman, Frih. Å. C. Raab, Gr.
Cronhjelm m. fl. — då den likväl sedermera af Hr Printzensköld m. fl. strängt konservativa ledamöter tagits i försvar.
Anledningen till bänkmans-institutionen måste naturligtvis sökas i R. o. Ad:ns jemförelsevis stora talrikhet i förhållande till de andra Stånden.
Denna anledning qvarstår alltjemnt i full kraft.
Motionären har velat anse denna institution såsom ett band på Adeln.
Detta måtte dock hvila på ett misstag.
Under de tider, då R. o. Ad. samt R.
St:r egde den största betydelsen i vårt samhällslif, nemligen under frihetstiden, infördes bänkmansinrättningen.
Den afskaflades sedermera af Konung Gustaf lil, men återupplifvades vid införandet af vårt nuv:de fria statsskick.
Jag hemställer om högstbemälde Konung, i många hänseenden af ärorik åminnelse, dock kan, bland sina flera prisvärda egenskaper, få räkna någon synnerlig månhet om Adelns frihet och sjelfständighet?
Deremot bestämde Adelri sjelf år 1809 sitt valsätt, i enlighet med hvad under dess fordna fria statsförhållanden egt rum.
Utsk:t säger sig »hafva tagit i noggrannt öfvervägande hvad i detta ärende förekommit, och, emedan erfarenheten allt mer Den 3 December f. m.
158 och mer ovedersägligt vitsordat, att det med bänkmansvalet primitift åsyftade ändamål, att nemi., på sätt motionären uppgifvit, ledamöterna inom hvarje bänkmans-afdelning skulle sins emellan öfverenskomma om valet af bänkman, h. o. h. förfelas, i thy att bänkmans-listorna nu uppgöras utan hänsigt till meningen inom den ena eller andra bänkmans-afdelningen, anser Utsk:t, att, genom bibehållande af det mera invecklade valsättet medelst bänkmän, hvarken minoritetens rätt genom ett fullt sjelfständigt val betryggas eller ens en bestämd mätare af majoritetens mening vinnes.»
För min del har jag dock inom den bänkmans-afdelning, jag tillhör, vid denna riksdag gjort en alldeles motsatt erfarenhet.
Der funnos visserl. å valdagen 2 förslag till bänkman; vi togo kännedom om dem; vi röstade, och hvad hände?
Jo! blott en af de föreslagna valdes; den andre var ej förut påtänkt.
Det är nemi. mycket lättare, att inom en bänkmansafdelning af omkring 20 personer känna de personers åsigter och tänkesätt, som kunna vara lämplige till 2:ne bänkmän, och förthy välja desse 2:ne, än att, vid val på 25 å 30 personer, gifva sig rådrum eller taga sig tid att granska och möjligen förändra de redan på förhand uppgjorda listorna.
Det är mycket sannolikare, att de fleste då taga en föreslagen lista och rösta derefter.
Elektors-valen blifva på detta sätt enl. mitt förmenande lätteligen mera ensidiga och mindre sjelfständiga.
Utsk:t uppgör vidare en kalkyl, hvarigenom det skulle lyckas minoriteten, att vid bänkmansvalet erhålla en tillfällig öfvervigt!
För osannolikheten af en sådan kalkyl ber jag att få hänvisa till 1848 års prot. hos R. o. Ad., äfvensom i afs. å förändringens orenlighet i öfrigt få i minnet återkalla hvad H.
Exc. Hr Gr. M. Björnstjerna vid ett föreg:de tillfälle, och hvad Gr. Henning Hamilton vid 1848 års riksdag härom yttrat, och som återfinnes i vederborde riksdags-prot.
Hamilton uttrycker sig, bland annat, härom sålunda: »Jag önskar helst, att Gr.
Ehrensvärds förslag må blifva gällande, men, om sådant icke låter sig göra, anser jag bibehållande af nuv:de bänkmansindelningen i alla alseenden fördelaktigare» (än dess alskafiände).
Och vidare: »Skulle det likväl lyckas en majoritet på detta rum att bestämma alla elektorsvalen och fortfarande vara förvissad om denna öfvervigt, så icke blott fruktar jag, att denna makt skall så missbrukas, att minoriteten icke blefve representerad, utan något värre, nemi. att minoritetens missnöje öfver det lidna nederlaget blifver vida äfventyrligare, än det med nuv:de valsätt kan blifva, enär minoriteten nu har någon röst, äfvensom att detta missnöje skall frambringa inom R. o.
Ad. split och bitterhet, hvilket bänkmans-indelningen likväl med alla sina olägenheter lyckats hittills förekomma.» Hvad Hr von Hartmansdorff beträffar, förordade han visserligen vid 1848 års riksdag ifrågavar:de institutions upphäfvande, ehuru han deremot vid 1823 års riksdag önskat dess bibehållande.
Jag får i detta afseende vädja från Hr v. Hartmans - 260 Den 3 December f. m. dorff vid 1848 års riksdag, åldrad, men mägtig inom detta hus, tiil Hr v. Hartmansdorff' vid 1823 års riksmöte, ung oell ulan egentligt parti, men redan kraftigt verksam för det allmänna.