Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag medgifver visserligen, att om man kan få skicklige lärare och personer, som vilja på sina egendomar emottaga Landtbruksskolor, eller Hushållningssällskaper, som kunna anskaffa lokal dertill, sä är det nyttigt att få ju flera landtbruksskolor dess bättre; men man bär i de sydliga provinserna funnit ganska betydliga svårigheter möta vid sådana skolors inrättande, och det är icke ulan betydliga upoffringar af enskilda personer, som Landlbruksskolorne hafva kunnat inrättas. 0- visst är huruvida i de norra länen personer finnas, som skulle vilja göra sådane upoffringar för detta ändamål.
Emedlertid har StatsUtsk. icke förbisett behofvel deraf, utan tillstyrkt att, om besparingar upkomma på det under 9:de punkten föreslagna anslag, K.
M. skulle ega att använda dem för bildandet af ytterligare en landtbruksskola i något af de nordligare länen.
När der ingen finnes, så vore det nyttigt att der åtminstone kunde blifva en och besparingar upkomma troligen för en skola, som icke är i gång.
Redan tillförene har K.
M. funnit tillfälle att af besparingar på denna hufvudtitel meddela tillskott till lägre Landtbrukskolor med 1000 r:dr lill hvardera, då anslaget för hvar och en af dem icke var mera än 1000 rull'.
Då nu anslaget är förhöjdt till 2000 r:dr, så torde K.
M. af detta anslag kunna få tillfälle till den besparing, som behöfdes för en Landtbruksskola i något af de norra länen.
St. vilja gifva ett anslag af 10,000 eller 20,000 r:dr för att inköpa en passande lägenhet för en sådan skola, det vore en annan sak; men det har icke blifvit i frågastäldt och StatsUtsk. har icke heller ansett sig böra föreslå en så stor upoffring, när icke någon propos. derom Den 24 April. 103 kommit ifrån K.
M. och icke eller någon enskild motion i ämnet egt rom.
Det torde måhända icke väntas att jag försvarar redaktionen af denna punkt; men jag medgifver att den öfverensstämmer med min tanka i saken.
Der står nemi., om R. o.
Ad:s ledamöter behagade fästa sig vid ordalysen: ”de för Jemtland egendomliga naturförhållanden föranleda, enl.
Ulsk:s tanka att från andra orter på olika jordbruk, att en sådan landtbruksskola, som de hittills i riket inrättade, ej torde vara för denna provins ändamålsenlig”.
Nu innehåller motionen att 2000 r:dr måtte beviljas för inrättande af en landtbruksskola i Jemtland.
Detta är det anslag, som är föreslaget för en vanlig jordbruksskola; men en sådan är icke lämplig för Jemtland.
Delta är af alla, som yttrat sig här, redan medgifvet.
Det har för (Jtsk:s ledamöter alldeles icke varit obekant af hvad beskaffenhet Jemtland är, så att föreläsningarne derom på detta rum hafva åtminstone för Utsk:s ledamöter varit obehöfliga.
Endast den nplysningen att Angermanna-elfven går igenom Jemtland egde icke Ulsk.
Dä Utsk. således ansett att en sådan skola, som de i de öfriga provinserne inrättade icke vore för Jemtland lämplig, och Utsk. icke egde något förslag till en för Jemtland lämplig landtbruksskola, enär det torde för en hvar hittills vara temligeu okändt huru och på hvad sätt en sådan landtbruksskola borde vara inrättad, som vore för Jemtland riktigt lämplig, och då Utsk. är öfvertygadt att 2000 r:dr är en alldeles otillräcklig summa, så har Utsk. icke ansett sig böra tillstyrka delta anslag.
För det första mäste för inrättning af en sådan skola i Jemtland ett förlags-kapital anskaffas.
Man kan icke förutsätta alt i en provins, der kungsgården, eller öfversteboställe! i Jemtland, är den största egendomen, hvilken är taxerad till 300 r:drs afkastning någon jordegare skulle kunna eller vilja oplata sin egendom för en sådan skola endast med hopp om att få 2000 r:dr årligt anslag när skolan kom i gång och sedermera fortfarande en lika inskränkt summa.
Hvar och en, som tagit kännedom om landtbrukskolorne, inser lätt att de årliga kostnaderne der måste gå till vida mer än 2000 r:dr, oberäknadt den förlust, som ligger i det använda förlags-kapitalet.
Således om en landtbruksskola i Jemtland skall inrättas, är först nödvändigt att anskaffa ett förlags-kapital för upförande af behöfliga byggnader och inköp af inventarier samt sedermera för lönande af lärare så tillräckligt all de kunna finna sig vid att stanna i Jemtland.
Af alla dessa skäl, som jag nu tagit mig friheten att anföra, torde R. o. Ad. finna, att den konklusion, hvartill Ulsk. kommit, nemi. tillstyrkandet att motionen icke måtte till någon R.
St:s åtgärd föranleda, ej bör vara så oväntad, som man torde finna, om man icke närmare tänker på saken utan blott talar derom.
Jag tillstyrker derföre bifall på denna punkt.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Sedan Frih.
Palmstjerna yttrat sig har jag föga alt tillägga.
Af den motivering, som motionären, hvilken sjelf är Jemtlänning, har gjort, vid framställningen af sin motion, synes att han ansåg för Jemtland passande ali 104 Den 24 April. tillfälle skulle bereilas länets innevånare alt begagna en sådan landtbruksskola, sora de nuvar.
Det må vid sådant förhållande förlåtas den, sorn icke varit i Jemtland, (såsom förhållandet är med mig) om jag trodde honom mena hvad han i sina ord uttryckt, och sedermera, då jag uplystes örn, att del syfte, sorn han afsell icke genom bifall lill hans motion kunde vinnas, afslyrkle densamma.
Det har af en annan talare blifvit anfördt, alt odlingarne skulle fortgå i stor skala i Jemtland.
Detta vill jag visserligen icke bestrida.
Jag vill blott i R. o. Ad:s minne återkalla att för odlingar i de nordliga provinserna blef, såsom jag tror, för 10 år sedan, el t betydligt anslag beviljadt utan återbetalnings-skyldighet.
Ulaf detta anslag har en slör del nlgålt lill Jemtland; men af detta anslag är f. n. en icke så ringa del under utsökning, emedan de odlingar, till hvilka lånen varit ullemnade, icke blifvit verkställda.
Medlen hafva i stället blifvit använda till andra industriella förelag, än odlingar, och att den summa, som sålunda blifvit dragen till fremmande ändamål, ej är så ringa, det uplyses så väl af Riksg:s-kont:s räkenskaper som af de Herfaldige ansökningar, hvilka (ill K.
Al. sedan inkommit om upskof med odlingarnes verkställande, eller anstånd med de undfängne medlens återbetalning.
Ehuruväl häraf vill synas, som med odlingarne i Jemtland icke alltid ginge så serdeles fort, tror jag dock att den hjelp, som genom lån eller bidrag till odlingar lemnades vore för den orien kanske af mera verklig nylla än det ifrågasatta Landtbruks-inslilutet.
Ett sådant Landtbruks-inslitut, som här har blifvit ifrågasatt, skulle, dä det icke blefve lika beskaffadi med de öfriga Landtbruks-inslituten blifva ett experimentalfält, och lärer i sådant fall icke kunna antagas blifva i tillfälle att med någon fördel upfylla sin bestämmelse med ett sä litet anslag som 2000 r:dr.
Huruvida för öfrigt ett land, som lider så mycket af froster, och hvars skördar så ofta förstöras, som Jemtland, är bland de delar af landet, hvarest största makt ligger uppå ali utveckla jordbruket, det är en fråga, som också torde tåla att tänka på.
Jag anhåller om bifall lill L’lsk:s förslag i denna punkt.
En del af hvad den siste värde talaren yttrat synes mig ådagalägga behofvet af landtbrnksskolor.
Han nämnde att Staten hade bekostat slöra låneanslag till Jemtland för odlingar, hvilket likväl icke bättre lyckats, än att de nu måste utmätningsvis indrifvas, emedan odlingarna antingen icke hade blifvit verkställda eller också pä sådant sätt att icke ändamålet dermed hade vunnits.
Om en landtbruksskola der hade funnits eller också undervisning i dithörande ämnen på annat sätt meddelats, sä är det möjligt att penningarne blifvit väl använda och i sinom tid återlemnade med tacksamhet, i st. f. att de nu måste med tvång indrifvas.
Della hindrar mig dock icke alt till en stor del instämma uti hvad Frih.
Palmstjerna yttrat, då han lagt synnerlig vigt derpå att en sådan landtbruksskola som de redan befintlige icke skulle vara passande för Jemtland; men derföre att motionären icke förstått att, på sätt Gr.
Mörner anmärkt, så alldeles ställa sina ord som han bordt, hvilket likväl icke kunnat af honom begäras såsom boende i Jemtland och 0 e n 24 April.
105 icke bekant med jordbruks-förhållanderna i södra delen af riket, så borde man väl icke så alldeles hafva gjort intet af hans motion, på sätt Hr Rosenblad träffande utvecklat.
Om nu, på sätt motionären andragit, de nuvar. landlbruksskolorna äro så aflägse ifrån Jemtland, att Jemtlänningarne icke kunna taga någon kännedom om hvad der sker, och åtskilligt förehafves, som icke passar för Jemtlands jordbruk så hindrar det likväl icke att åtskilliga delar af undervisningen vid dessa landtbruksskolor skulle vara af gagn för Jemtlänningarne och deras jordbruk, om än icke lika med Östergöthlands.
Sä finnes t. ex. en odling, nemi. af lin, som vi veta i Norrland har med framgång drifvits, derföre att om än fröet fryser bort så kan likväl stjelken eller lågan användas.
Vidare veta vi att produkter af smör och ost fås derifrån och att denna produktion mycket kunde höjas.
Äfvenledes alt ängskultnren kunde updrifvas hvilket, om det icke kunde ske genom upplöjning, likväl kunde åskadkommas genom öfverdämning och silning eller i allmänhet s. k. ängsvattning.
Då nu händelsen vill göra, att Staten i sednare tider påkostat ganska mycket för alt utifrån hit till landet inskaffa kännedom, just om linodling, ängsvattning och boskapsskötsel, och derföre införskaffat hollenderier, så synes det som Jemtland skulle hafva anspråk pä alt få delaktighet af undervisningen i dessa för provinsen vigliga näringsgrenar.
Jag vill gå så långt i medgifvande att om än icke någon egentelig Landlbrukskola vill medgifvas, något deremot svarande kan vara antagligt, blott undervisning lemnäs och uplysning blir spridd.
Delta allt ger mig en ökad anledn. att påyrka hvad andra talare redan gjort före mig, nemi. återremiss för att derigenom erhålla ett bestämdt yttrande från StatsUtsk. om nödvändigheten af delta anslag.
Det må icke invändas, hvad som redan framställts, att man icke kan lemna så mycket sora fordras.
Utom den utvägen att det då ginge an för emottagarne att samla ihop anslaget för några år och på en gång använda hvad som behöfdes, sä får jag exempelvis tillägga, att då anslag, pä min begäran, beviljades för den Småländska landtbruksskolan och vi blott fingo den ringa summan af 1000 ndr, så blef den lilla skärfven dock för oss en samlingspunkt till öfverläggning om huru de skulle användas och vid samrådandet derom beslöto vi sjelfve tillskjuta hvad som brast.
Måhända skulle äfven sådant kunna tillvägabringas i Norrland.
Emedlertid blir det alltid Statens skyldighet att rättvist fördela sina håfvor och om vi af Jemtlands landtbruksskrifter nogsamt känna att för deras landtbruk, som genom Landsh.
Törnes nitiska bemödanden blifvit förbättradt, behöfves en landtbruksskola eller dylikt, så anser jag olämpligt att, såsom Utsk. har gjort, på grund af mer eller mindre ofullständighet i motionärens förslag, tillstyrka att motionen icke måtte till någon R.
De kostnader, som R.
St. behaga anslå till uphjelpande af rikets landtbruk äro otvifvelaktig!, der de med omsorg anordnas och fördelas, ett utsäde, hvaraf landet har att vänta sig rika frukter.
De åsigter Hr von Hartmansdorff nyss framställt, måste således af mig lifligen hyllas; men mig synes det föredrag - 106
Den 24 April. nigsningssätt, han föreslagit, icke vara det säkraste för alt leda till ändamålet.
Frågorna torde fastmera böra delas; och anhåller jag sålunda hos Hr Frih. o. Landtm., att H. Ex. behagade framställa propos. på hvardera af dessa punkter serskildt.
Jag önskar lifligt att R. o. Ad. måtte bifalla den första punkten och jag gör det så mycket heldre, som den ökade summan af 1000 r:dr för hvarje redan nu inrättad landtbruksskola synes mig vara så billig, alt jag icke vågar föreställa mig, att på denna summa några besparingar böra förväntas upkomma, som skulle kunna gifva tillgång till medel för de, till uphjelpande af Jemtlands landtbruk, nu af Hr von Hartmansdorff förordade åtgärder.
Det har blifvit för mig upgifvet att redan blotta föreståndare-lönen vid en skola upgått till 1000 r:dr af anslaget, hvarvid man endast med mycken svårighet och många bekymmer lyckats ställa så lill, alt skolans öfriga utgifter kunna bestridas; men sådant kan raan göra provisoriskt och med anlitande af enskildes nitälskande omtanka och upoffringar; det lärer väl föga vara alt räkna pä dylikt i längden och öfverallt.
St:s värdighet fordra att Landlbruksskolorne erhålla af Statsmedel hvad de för sitt bestånd och sin utveckling till åsyftadt ändamål erfordra; i följd hvaraf 9:de punkten torde bifallas.
Delta utgör icke något hinder för att, vid blifvande ålerremiss af den 10:de punkten, StatsUtsk. anmodas inkomma med hemställan om bifall till motionärens Nils Larssons förslag.
Tvertom, i fall de båda punkterne sammanfördes, äfventyrades antingen för de redan anlagda skolorna, eller för den ifrågasatta nya, ömsesidig förknappning.
Skulle åter, såsom i 9:de punkten jemväl ifrågasattes, den till gamla skolorna åsyftade ökning i anslaget, mot min förmodan, medgifva ett afdrag till förmån för anläggning af en landtbruksskola i något af de norra länen, så är Norrland en sä vidsträckt landsända, och innefattar så betydande landskap, så väl genom vidd, som odlingstillfällen, värda all upmärksamhet, alt 2:ne landtbruksskolor, en i Jemtland, och en i någon provins vid hafvet, vore skäl att påtänka.
Invånarnes kända klokhet och omtanka skulle icke underlåta att omsorgsfullt begagna dessa utsigter till förkofran i landlmannayrket.
Palmstjerna har visserligen ansett Utsk. hafva haft skäl för sitt förfarande i 10:de punkten, s. t. v. att sådane skolor, som de i riket förut inrättade, icke skulle vara lämpliga alt i Jemtland inrättas; men antingen har StatsUtsk. ofullständigt redogjort för motionärens framställning, eller också påslår jag alt motionären aldrig har talat om just en sådan landlbruks-skola, som i andra län förefinnas.
Han har blott begärt en landtbruksskola, utan alt tala om huru den skulle vara beskaffad.
Vare sig att upmärksamheten härvid bör företrädesvis riktas åt åkerbruk, boskapsskötsel, ängsvattningar eller andra serskiljda methoder till befrämjande af jordens rätta vård och begagnande, så lärer onekligen, genom medels beviljande, väsendtligt gagn kunna, förmedelst spridande af ökade kunskaper i dessa hänseenden, vara alt förbida.
Jemtland är så afsides beläget, kommunikationerna så tröga, att man, äfven derest en landtbruksskola inrättades i Wester-Norrlands län, icke finge förvänta att den af många Jemtlänningar skulle besökas.
Utsk, har sjelf medgifvet Den 24 A pri I. att naturförhållanderne äro ganska egendomliga och skiljaktiga i Jemtland från andra landskap.
Men oaktadt åtskilliga af dessa förhållanden äro för jordbruket mindre gynnsamma; — finnas likväl andra af motsatt egenskap.
Till bekämpande af de förra och begagnande af de sednare, i möjligaste bästa mån, synas bemödanderne desto kraftigare böra riktas.
Om den summa, som R.
St. finna sig hafva råd för detta ändamål bevilja, är otillräcklig för anläggning af någon anstallt i denna syftning, så får man väl göra i Jemtland, såsom man lärer gjordt vid Ulltuna, att nemi. under flera år samla de summor, som till anläggning och underhåll beviljades, men vänta med skolans slutliga inrättande intilldess att summorna stigit till det härtill erforderliga beloppet; hvarefter anslaget sedermera finge ärligen utgå lill skolans underhåll.
Sålunda anhåller jag om propos. på bifall till den 9:de punkten, samt om propos. pä återremiss af den 10:de.
Då jag såg i detta Utsk:s betänk., att K.
M. hade, med åberopande af vunnen erfarenhet om de inom serskilda landskap inrättade lägre landtbruksskolor etc. framställt förslag i detta afseende, så föreställde jag mig icke att anslagen vore fästade vid bestämda län, utan skulle bevilljas för landtbruksskolor i allmänhet.
På denna grund trodde jag också att StatsUtsk:s förslag för de nordligare länen var fotadt; men om icke så är, afstår jag ifrån den delen af mitt yrkande, hvilken icke rörer Jemtland.
I det fallet borde också den sista punkten rättas, nemi. den, som lyder sålunda: ”beroende af K. M., att i händelse besparingar å detta anslag upkomma, använda sådana besparingar för bildande af ytterligare en landtbruksskola i något af de nordligare länen”.
Detta tillägg borde då omskrifvas så att intet annat län än Jemtlands blefve berätligadt att af besparinga i ne få en landtbruksskola.
Anser åter R. o. Ad., emot min tanka, att StatsUtsk. eger motionsrätt och vill tillägga denna punkt, så anhåller jag blott alt Ståndet måtte, på sätt Frih.
Cederström nyss yttrat, icke anse sig af detta tillägg förhindradt att medgifva återremiss på den sednare punkten eller den 10:de.
Hvad nu Jemtland serskildt beträffar, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att om man, såsom Frih.
Palmstjerna sagt, icke kan påtänka anläggningen af en landtbruksskola derstädes förr, än någon lärare blifvit bekant med förhållandena på orten, så är det ju möjligt alt till en början använda det anslag, som R.
St. beviljat, för en i landtbruket skicklig person, som på stället underrättar sig om naturförhållandena i Norrland, samt om folkets kunskaper och bruk i landthushållning m. m. innan anläggningen begynnes.
StatsUtsk. har i flera punkter af sina nu afgifna betänk:n ronde
Stalsregleringen föreslagit att de första årens anslag skulle begagnas till materialiers anskaffande.
Då kunde det ju äfven gå an att här begagna de första årens anslag på samma vis och äfven till lärarens eget bildande.
Huru det skulle tillgå, att få jord till landtbruks-institut ifall Staten inga medel dertill lemnade, det har Hr Ribbing redan omförmält.
Jag anser således icke något hinder möta för det förslag, jag gjort och som flera andra understödt ej heller för punktens återremitterande, hvarom jag ytterligare anhåller. 108 Den 24 April.
En värd talare har nyss, i anledn. af de anmärkningar, som blifvit framställda emöt Ulsk:s förslag, behagat yttra, att om man tänkte pä hvad Utsk. föreslagit och icke endast talade derom, så skulle man finna alt Utsk. hade rätt.
Jag tror mig, för min del, just hafva gått tillväga på detta sätt, men ändå icke kunnat komma till annat resultatet, än det jag för K. o. Ad. framställt.
Man har i öfrigt fästat sig dervid, att en sådan skola, som i andra provinser finnes, icke vore för Jemtland passande.
Jag vet icke hvad begrepp man då fäster vid ordet sådan.
Jag tror, för min del, att dermed egentligen blott bör afses huru undervisningen vid skolan skall vara ordnad, och i detta hänseende lärer väl vid en skola i Jemtland få tillgå ungefärligen pä lika sätt som vid de andra.
En annan fråga blir deremot, hvilka lärdomar, som i den skolan böra bibringas, eller huru roan bör anvisa folket alt gå tillväga vid behandlingen af sin jord med hänsigt till dess läge och beskaffenhet.
Sådant måste naturligtvis lämpas efter de olika förhållandena, i de provinser der prakliken kommer i fråga och i det fallet är verkligen en betydlig skillnad emellan Jemtland och sydligare provinserne.
Man har sagt alt en del af de anslag, som gifvits lill understöd för odlingar i Jemtland, måst återbäras.
Det är visst möjligt; men jag tror icke att det är en så betydlig andel af de anvisade medlen, som man här förespeglat.
Jag kan åtminstone intyga, att, under den tid jag var Landsh. derstädes betydliga odlingar blefve ordentligt verkställda genom de anslag, som af allmänna medel lemnades och detta styrkes af de intyg, som af Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen i det afseende blifvit afgifna.
Om en eller annan person, eller en och annan association, som erhållit bidrag till så beskaffade arbeten, icke fullgjort sina åtagna förbindelser; så bör man icke deraf draga någon slutsats om förhållandet i allmänhet.
Efter hvad jag varit i tillfälle inhemta och som äfven, på sätt jag nyss uplyste, blifvit vitsordadt af en sakkunnig man, Hr Direktör Jonsson, eger Jemtland odlingstillfällen både i utsträckning och godhet långt öfverstigande hvad man föreställer sig.
Då enl. hvad en talare här anfört, Staten redan gjort ganska mycket alt upmuntra jordbruket i denna provins, och rikta folkets håg på förbättringar deruti, tror jag det ock vara nödigt att Staten söker att bibringa folket kännedom om det lämpligaste sältet alt sköta sin jord, och jag är öfvertygad derom att i den mån, som en sådan kännedom blir provinsens innevånare bibragt, så skall äfven jordbruket der vinna en hastig förkofran, och hvad som blifvit åtgjordt har redan medfört den verkan, att egendomarnes värde stigit.
Ganska många anledningar till de froster och missväxter, som hemsökt provinsen Jemtland, skola äfven genom odlingarne förebyggas, och att dylika olyckshändelser på sednare tider varit mer sällsynta, torde måhända just vara en följd af upodlingar utaf de gamla frostnästena.
Jag hoppas således att Staten genom befrämjandet af jordbrukets framgång inom provinsen skulle i betydlig mån befrias ifrån sådane understöd i följd af missväxt, som förr ofta der erfordrats och sålunda fä en riklig ersättning för det anslag, som här är i fråga.
Man har ytterligare hänvisat på de besparingar, som kunna upkomma å de Den 24 April. 109 anslag, som under 9:de punkten blifvit föreslagna.
Jag hemställer likväl ännu engäng hvad utsigt man kan hafva på upkomsten af dessa besparingar, dä Utsk. föreslagit en viss summa för hvarje redan existerande skola, och det torde dä föga vara att vänta, att dessa medel skulle kunna användas till understöd för den nu ifrågaställda nya skolan.
Man har sagt, att det anslag af 2000 r:dr, som blifvit hegärdt, skulle vara alldeles otillräckligt.
Det kan jag väl icke för tillfället bedöma; men tror ej att man, om så är, deraf bör hemta anledn. att afslå alltsammans.
/ Den omständigheten att förslaget blifvit väckt af enskild person, bör väl ej heller innebära något hinder, då anslag till en dylik skola i ett annat län blifvit beviljadt på enskild persons förslag.
Det är gifvet att om anslag beviljas, så blir det ett föremål för styrelsens omsorg och bemödanden, att inom provinsen söka bereda utvägar för detta ändamål; och just den af en talare anförda omständigheten alt egendomsvärdet inom provinsen är lågt, bör bidraga att lätta möjligheten att anskaffa egendom för skolan.
Skulle det ock så vara, att det fordrades mera understöd än dessa 2000 r:dr, så är det naturligtvis lättare för Regeringen att af besparingar, i fall sådana finnas alt tillgå, bereda tillgångar för de utgifter, som kunna blifva behöfliga till organisalionskostnader, än om man fordrar alt alla utgifter för skolan böra på sådant sätt bestridas.
Jag fortfar således i min anhållan om återremiss.
Det torde vara väl mycket hegärdt af SlatsUlsk. att på sätt en talare bär antydt, fordra alt StatsUtsk. skulle gifva förslag om huru landtlmshållningen i Jemtland borde vara inrättad för att vara mest vinstgifvande, då han velat att man skulle påpeka att de kostnader, som af Staten blifvit gjorda för inhemtande af kunskap i linodling m. m. skulle tillämpas på Jemtland.
Jag hade trott della vara ett bestyr, som tillhörde Regeringen, men icke R.
St. och dess afdelningav.
För öfrigt är här äfvenledes salt i fråga hvad Utsk. menat med en sådan landtbruksskola, som icke skulle vara lämplig för Jemtland.
Man mäste dervid göra sig reda för huru landtbruksskolorna i de andra provinserne äro beskaffade.
Det första vilkoret, som R.
St. fästade vid anslaget för landlbruksskolor i södra Sverige, var, att en egendom af 20,000 r:drs värde skulle af enskild man eller korporation lemnäs till landtbruksskolans disposition och då skulle ett anslag af 1000 r:dr dertill få begagnas.
Således visar sig derutaf att de lägre skolorna i södra Sverige, hvarom nu är fråga, äro inrättade på enskildta egendomar af något betydligare värde.
Man kan icke förvänta i Jemtland att en så beskaffad egendom der skall för ändamålet uplåtas.
Åtminstone har det varit Utsk:s mening att sådant icke vore att förvänta och att således en sådan och på samma grunder inrättad landbruksskola, som de i andra provinser befintliga, icke vore för nämnde län lämpligt, utan att der måste det snarare komma i fråga en på samma sätt som vid Ultuna inrättad landtbruksskola, nemi. så att Staten inköpte en egendom, som ansågs lämplig för skolan, hvilket här säkerligen vore det rälta, ilo Den 2i April. om man skulle kunna vänta sig de följder, som man önskar.