Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott afgifne, samt den 25 och 27 dennes på bordet lagde* Betänkanden: Från StatsUtskottet: 1) Af den x 6 dennes, i afseende af Herr Presidenten D. von Scultzenheims Memorial rörande försäljning af Kungsgårdar, Recognitionsskogar och Officers-boställen, ni m. a) Af den 20 dennes, i anledning af Kongl. Ö2S Den 29 Maji.
Maj'ts nådiga skrifvelse, rörande en förbättrad hushållning med Ekeskogarne. 3) Angående kostnadssummans anslående till en minnesvård öfver Högstsalig Hans Kgl.
Höghet Kronprinsen Carl August. 4) 1 anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående tillökt Vaktbetjening vid Götheborgs Läns Fängelse. 5) Öfver Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss angående ersättning till Häradsskrifvarne i Jemtland för dem anslagne, men ännu icke tillträdde Boställen. 6) Angående Kongl. Majrts Nådiga Remiss, rörande reglering af lönings-sättet för LandsSecreteraren och LandsKammereraren i Jemtlands Län. 7) Af den 26 dernier, angående kostnaden till tryckning af TabellCommissionens afgifne Utlåtande och Tabeller.
Från Allmänna Besvärs och Economie-Utshotten:
Af den 22 ämnes, i anledning af väckte motioner om motsvarande skyldigheters uppfyllande af de Åboer, hvilka med bristande Tackjernsblåsning vilja bibehålla de åt Bergsmans Hemman från ålder beviljade förmåner, samt om inrättande af en Bergslag i Norrbottens Län.
Den 29 Maji. 623 Från Stats- samt Allmänna Besvärs- ech Economie- Utskotten Af den 15 dennes, i anledning af Herr Munck, af Rosenskölds, Eberhard, Memorial, angående en tillräckligen vidsträckt Nederlags« frihet för Stockholm, såsom correctif emot den Finska Handeln.
Af den 22 dennes, i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående låne-biträden till understöd för nyttiga odlingar.
Af den g dennes, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars meddeldte Betänkande öfver väckt motion om granskning af Police-författ.
Bingarne, rörande sysslolöse personers försändande till Arbets- och Cotrectionshus, samt angående vederbörandes skyldighet, att tili Justitieombudsmannen insända de beslut som angå personer, dömde till Krigstjenst eller Cor* rections-arbete.
Frän Expeditions- Utskottet:
Af den 20 ämnes, angående uteslutande af visse Tabeller vid Bihangets tryckning.
624 Den 29 Maji.
StatsUiskottets dea 20 dennes afgifne, samt den 25 derpå följde på bordet lagde, Betänkande angående Kronoskogarne Friherre Boije, Ludvig:
Om egenskapen af Samhällets ägande rätt till jord, har jag gjort mig det begrepp, att den tillhör icke ensamt en generation, utan alla, att af alla begagnas, så fördelaktigt som möjligt; men af ingen säljas.
Jag bestrider ej den rätt, som 77 §. i RegeringsFormen ger Ständer och Konung; men då Ständerne sjelfve gifvit sig RegeringsFormen, sä vore det ej omöjligt, att styrkans rätt kunde motsägas af moralitetens- Säkert är, att om våra förfäder också tänkt, som man nu tänker, så hade vi nu icke haft, hvarken IndeiningsVerk att begagna, eller K.rono-arrenden att uppbära, eller Skogar att'sälja.
Några betänkligheter gifvas, som tidepunkten särskilt ger vigt, och som synes mig, att vi ej böra glömma.
Försäljningens ändamål, köpeskillingarnes upptagande utur allmänna rörelsen, synes skadelig i en tid af penningebrist: dä rörelsen icke har de penningar den behöfver, och ännu mindre något att umbära; och antager man, att pengame borde återlemnas i rörelsen, så hvad har man då gjort annat, än förvandlat Statens Egendom ifrån ett alltid redbart i jord, till ett alltid vanskligt i penningar.
Att använda penningar till Flottan är att, för en tids behof, tillgripa hvad som borde vara att påräkna för alla tider/ Dessutom kunna vi Den 29 Maji, 625 vi ej dolja för oss, att, i följd af våra Finance-, beslut, har jorden fallit, och mäste falla ännu mera 3 och då fruktar jag, att vi särskilt ådraga oss förebråelser af våra efterkommanj de, ej allenast för det vi såldt, utan särskilt för det vi till försäljningen valt just den tids som var c.en minst tjenliga.
Man säger deremot, att, då skogarne ej kunna vårdas, gifves ej annat sätt att dem begagna; och erfarenheten talar så mycket för den tankan, att jag torde böra gifva vika derför 3 men jag har dock trott mig böra framställa de betänkligheter, som hafva förefallit mig tala emot försäljning3 och jag kan ej neka, att jag, för min del, hade högeligen önskat, att vi fått lemna åt våra söner allt hvad vi emottagit af våra fäder* Friherre Cederström, Jacob: Förevarande
Betänkande har i tvenne afseenden ett stort inflytande på Statens välmåga, icke blott för ögonblicket, utan ock för framtiden.
Meningen är alldeles icke, att genom försäljning af Krono-skogarne draga en ögonblicklig vinst, utan deremot att föröka Statens årliga räntor, och Statens utgifter minskas derigenom äfven, väl, i den nion Jägeri-betjeningen indragesx
Hos mig har således icke uppstått någon betänklighet, att gilla Utskottets Betänkande, utom i afseende å det särskilta undantag, som för skogarne i Norra delen af Riket blifvit föreslagit3 men då frågan derom blifvit öfver - Ridd, 0, Ad.
B. II, Afd. 79, 8o. 626 Den 25 Maji. lemnad till Kongl.
Maj t, samt jag icke tviflar, att ju den noggrannaste undersökning lärer komma att föregå det beslut Kongl Maj:t kan finna för godt att meddela, anser jag mig icke böra tveka, att anhålla om proposition till bii fall å Utskottets Betänkande.
Hans Excellence Henr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StåtsUtskottets Betänkande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo och gillades Bevillningsutskottets under N-o 20 afgifne, samt den 25 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 1 dennes meddeldte Betänkande, angående postinrättningen, och de deraf till Statsverket inflytande inkomster.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och EkonomieUtskottets den 15 dennes aflåtne, samt den 27 i samma månad på bordet lagde, tvenne Memprial i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1) I anledning af yrkad befrielse för flere KronoHemman i Norra Halland från skyldig - Den 29 Maji, 627 heten att aflemna bränntorf till Warbergs fäst-’ ning i och 2) angående en närmare reglering af post föringen i Riket, och särskilt öfverklagade olägenheter vid Norrska Postfnringen; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande tvenne Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Då nu å nyo föredrogos Allmänn* Resvärs och EkonomieUtskottets den 15 den* nes aflåtne, samt den 27 derpå följde på bordet lagde tvenne Memorial, i anledning af de hos Ridderskap^ och Adein gjorde anmärk* ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden : 1) I anledning af väckt fråga om allmän-' na landsvägarnes rätande ; 2) Rörande yrkad jemkning i transportskyldigheten af Tionde och Afrads spannmålen i fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde tvenne Betänkanden redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStåoden bifallne, äfven för sin del dervid nu mera låta bero.
628 Den 29 Maji.
Företogs till pröfning StatsUfskottets elen 20 dennes afgifne, och den 25 derpå följde på bordet lagde Betänkande angående Recognitions-skogarne.
Friherre Boije t Ludvig'.
Detta Betänkande har en ovanlighet, på hvilken jag begär att få fästa Höglofl.
Sedan Herr Reuterskjöld hade påmint om den frikostighet 1809 års Ständer haft, och huru litet båtande för Staten deras beslut var, som gaf åt BruksPatronerne tillfälle, att, för obetydlige Summor, köpa Recognitions-skogarne, samt erinrat om den magt Ständerne nu äga, att, sedan prcescriptionstiden för sådane köp redan förlidit år var tiliändalupen, nu mera bättre använda de Recognitions-skogar, som återstå; så har handt, att StatsUtskottet, i stället för att dela den allmänna tillfredsställelsen däröfver, att de fleste Recognitions-skogar ännu tillhöra Staten, att bättre begagna, nu förslagit att den BruksPatronerne år 1809 gifne proescriptionstid till sådane köp, som man nu klandrar, må ännu vidare förlängas; hvaraf följden troligen skulle blifva, att efter den nya tiden, Staten verkligen vore qvitt sina Recognitions-skogar
Detta lärer val icke vinna bifall; men då jag allt.’ så, i anledning af Friherre Cederströms vid Betänkandet bilagde särskilta mening, begär återremiss, utbeder jag mig få förklara, det jag visserligen icke vill sätta i minsta äfventyr de BruksPatroners rätt, hvilka inom priescriptionstiden fullgjordt prestanda för köp, och således Den 29 Majt. äga cn gifven rätt, så mycket mera helig, sorn National ordhäliigheten alltid bör vara vår angelägnaste egendom att värela* Herr Heijkensköld, Carl Guslaf, uppläste följande:
Det behandlande Höglofl.
Stats-Utskotiet tillstyrkt med de så kallade Recognitionsskogarne utmärker en så fullkomlig kännedom otn deras beskaffenhet och de vilkor, hvarunder de samma blifvit åt enskilte Bruks, Hytte och Grufve-ägare upplåtne, att allt vidare anförande i detta hänseende skulle, såsom le-, dande till samma resultat, endast vara, att onödigt upptaga Höglofl Ridderskapet och Adelos tid; mig enskilt åligger deremot, att för; klara Höglofl StatsUtskottet min erkänsla för dess rättvisa och omtanka, då det medelst bifogande vid dess Betänkande af de serskilte Kongl, förordnanden, och KammarCollegii Skatteköps*j bref, hvarigenom Hellefors Verkets Recognitions-omfang blifvit förvandladt till Skatte, gifvit anledning till rättelse i de begrepp derom, som utaf Herr Reuterskölds framställning af detta Skatteköp kunnat uppkomma; men då nämnde handlingar endast uppvisa resultaten af undersökningarne om detta ämne, jemte huf. vudgrunderne för besluten , och för allmänna omdömets upplysning några ytterligare uppgifter ännu torde erfordras, vågar jag ödmju; kast utbedja mig Eders Excellen-ces och Höglofl.
Ridderskapet och Adelns tillåtelse, att än närmare få utveckla origtigheten deraf, att så-’ som misshushållning med Statens tillhörigheter framställa en af Kongl, Majit efter Kammar - Den 29 Maji. och Bergs-Collegiernes hörande, såsom förmonlig tor Staten tillåten , efter Ständernes egne föreskrifter verkställd , och af så mänga särskilta Eaibets- och Tjenstemän granskad
Skat teköps-athandling om en egendom , hvars anflagna område dessutom i flera afseenden skiljde sig från de vanliga Recognitions - skogarnes beskaffenhet.
Redan ifrån Konung Carl XBdes tid datera sig en del af de Nådiga Privilegier, som för HelleforsVerket blifvit utfärdade.
Det var i sin början endast Silfververk , och drefs för Kronans räkning ända till år 16X6; men då detta skedde med förlust för Kronan, uppläts genom Nådigt Donationsbref, hela det sa kallade Hellefors-districtet med alla derå varande oskattlagde lägenheter, jemte 16 till gård och Bonde uppräknade Hemman , till ett Bolag, under fullkomlig BergsFrälserätt, att dermed laga oell disponera som participanterne funno för sig och Verket nyttigast, till evärdelig ägo, så länge de efter BergsColiegii föreskrift på rätt Bergsmannavis uppehölio arbetet i Silfver grufvorna, och under vilkor, att åboerne, *å väl på de skattlagde som oskattlagde lägenheterne, skulle före afflyttning , efter laga värdi och mätismtnna ordom för deras röjsel och besittningsrätt af Bolaget godtgöras och refunderas- Oaktadt de förmoner Bolaget erhållit, kunde det likväl ej bestå under Konung Carl XII:s krigsår; och återföll Verket till Kronan, som sedan å nyo dref det några år för egen räkning; men då detta icke bar sig, utfärdades Den 29 Maji.
631 i början af 1730-talet pa Riksens Ständers underdåniga tillstyrkan, allmän kungörelse öfver hela Riket, att den eller de, som ville åtaga sig, att från ödesmål upptaga Grufvorne, och sätta byggnaderne i Ordning, skulle, under de rättigheter och förbindelser, som 1686 ars Donationsbref utstakade, få emottaga och tillträda Verket.
Ett nytt Bolag af 10 å 12 Personer anmälte sig då ock erhöll 1733 Kongl. BergsCollegii Privilegier, samt insattes i full ägo och disposition af allt hvad till Verket hörde} men företaget öfversteg Bolagets krafter, så att detsamma på 1740-talet afsade sig Verket, och lemnade det till Kronan att användas, som bäst kunde synas Riksens Ständer öfvertalade då Bolaget, att likväl fortfara, och föreslogo vid 1747 års Riksdag, att till ersättning för de 2 å 300,000 Daler Kopparmynt Verkets iordningssättande kostat, somt till styrka att det samma vidare bedrifva, Bolaget skulle, med bibehållande af de öfrige tillagde förmoner, få inrätta Jernverk inom districtet.
Detta Ständernes anbud antogs af Bolaget, och Previlegier blefvo af Bergscollegium utfärdade, i anledning af Konungens derom aflåtne skrifvelse.
Vid 1766 års Riksdag gjorde Ständerne betydelige dels ändringar, dels inskränkningar uti de förmoner, som blifvit Verket tilhgde.
Bolaget anhöll vid Riksdagen år 17690m rättelse häruti, då Ständerne infordrade Bolagets yttrande, om det ej kunde åtnöjas med mindre 6j2 Den 29 Maji. än att återfå allt hvad år 1766 blifvit detsaffii ma fråntagit; hvarpå Bolaget svarade: att det ville afstå omkring ti Hemman af dem 1686 ars Donations.bref tilläde Verket: att Bolaget ville åtaga sig Recognitions-aigift för Skogens nyttjande till Jeroverken, och att det samma ville erlägga Skattelösen för de återstående Hemmanen: hvaremot Bolaget förbehöll sig, att ostördt få behålla Hellefors district med alla derå befinteliga lägenheter, skog och mark. under fullkomlig Bergsfrälserätt.
1 anledning häraf anhöllo Ständerne hos Konungen, att, då Interressenterne nu till Kronans fördel afsagt sig ganska betydande rättigheter, hvilka utan Interessenternes frivilliga begifvande ej bordt eller lagligen kunnat dem fråntagas , Kongl.
Majit täcktes utfärda dess kraftiga försäkran, att de hädanefter orubbade skulle blifva bibehållne vid det så kallade Hellefors districtet, med alla derå varande Hemman, Torp och lä-j genheter, på sätt Konung Carl XI:s Donations., bref, och 1733 års af Bergscollegium utfärda.} de Previlegier innehöllo och förmådde.
Konungen sanctionerade, genom Resolution den 15 Mars I770, denna emellan Rikets Ständer och Interessenterne slutade förening, hvarefter de Verket behållne 5 och ett halft Hemman straxt löstes till Skatte; men det uti Donztionsbrefvet utsatte vilkor af ersättning till Åboerne för röjsel och besittningsrätten stod fast såsom en skyldighet, förr än Åbo kunde drifvas.
Vid förefallande dödsfall fick Verket anbud, att lösa arfvingarne från röjseln, och blefpå detta sätt efter hand innehafvare af de flesta röjsel-; Den 2 9 Maji. 6?3 rätter, så väl bland skattlagde som oskattlag ■ de lägenheter, hvilke genom denna omständighet sattes uti Interessenternes hand till lika ofta högre värde, än de i vanlig handel kunnat gälla.
När således Kongl, Maj-t och Kronan under högtidligaste försäkran uppdragit skogen åt Verket, att den samma till föreskrifne behof nyttja, och Verket inköpt lägenheterne, hade väl Interessenterne så bestämd ägande rätt, att den icke kunde ens sättas i fråga, och som de derjemte hade löfte, att orubbade begagna den, på sätt
Donationsbrefvet innehöll, kunde skattläggning icke eller, utan deras eget begifvande, dem åläggas, och enär de ville underkasta sig den, var det välderas rätt, att icke deruti ingå, utan på vissa å deras sida uppgifne vilkor.
Redan före 1809 års Riksdag gjorde Interessenterne Konungen underdånigt anbud, att, dä fyndigheten allt mera aftog i Silfvergrufvorne, och således ingen inkomst af Silfververket för Kronan var att påräkna, afstå räntorne af de 5 och ett halft gamla Hemmanen, hvilka räntor varit Verket till understöd an, slagne, att undergå skattläggning, och att ändock fortfara med ett anbefallt undersökningsarbete till utrönande, huruvida någon lönande Silfvermalmgång kunde i fältet finnas, emot förbehåll, att, utom inägorne, hvarje Hemman skulle få 2,400 tunneland ograderad jord till utrymme i skog, alla Hemmanets behof inberäknade.
Häröfver infordrades i Nåder Ivarn* mas- och BergsCollegiernes underdåniga
Ute 634 Dm 29 Maji. låtande, hvilka tillstyrkte bifall till förslaget, såsom ganska fördelaktigt för Kongl. Maj:t och Kronan.
Riksdagen inföll och saken förblef oafgjord, under afbidan af Riksens Stan. ders Beslut ora Récognitions-skogarne; och när det var aflemnadt, samt Kongl Maj:t funnit, att det utrymme för ett helt Hemman, som Interessenterne föreslagit, understeg det Tunnelandtal Riksens Ständer såsom högst antagit, följde Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag den 11 Julii 1811 med antagande af det gjorda underdåniga anbudet så mycket heldre, som en betydlig förmon derigenom tillföll Kronan, och den Interessenterne tillagde besittnings- och dispositions rätt icke utan genom frivillig öf* verenskommelse kunde rubbas eiler förändrasj dock fastades härvid det vilkor, att i likhet med hvad för ds gamla Hemmanen vore stadgadt, de uppkommande nya skulle med Verket föiblifva oskiljaktigt förenade.- Riksens
Ständer hade uti deras underdåniga Betänkande anfört, att 3000 tunneland skulle vara det högsta, som kunde ett Hemman i utrymme beslås- Hemmanen under HelleforsVerket hafva med ut- och inägor ett omfång af omkring 2,700 tunneland, och jag är öfvertygad, att en hvar, som om markens beskaffenhet är riktigt underrättad, skall finna mera anledning till förundran derot* ver, att Interessenterne ej begärt större utmål, än ea derom okunnig, att utrymmet af dessa Hemman är sådant, som det nu är stadgadt, hvilket dessutom föga öfverstiger det Den 29 Maji. 635 vanliga i denna Bergslagsort, der äfven flere Hemman finnas, som äga till och med dubbelt så stor vidd. E ligt Författningarne och Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution uppå Interessenternes Skatteköps ansökning, hade skattläggningen bordt verkställas efter Ortens method; men som Kongl Majit sedermera fann, att äfven den deruti utsatte högsta afgift var för ringa, befalltes att Savolaxske methoden skulle nyttjas.
Två tredjedels öre Sdfvermynt, som den sani* ma utsätter i ränta för ett tunneland jord, låter visserligen ej mycket, men behandlade efter skattläggnings-method uppkommer ett annat förhållande.
De uppgå för ett Hemman af 2,700 tunnelands vidd till 9 R:dr 8 sk.
Specie, som förvandlade till persedlar efter kronovärdi åstadkomma en jordeboks-ränta af omkring 8 skeppund tackjern, hvilka åter sålde på Kronans Tiondejerns Auction stiga till 50 å 60 R;dr B co, som är mer än dubbelt hvad något annat Hemman i Orten erlägger, och i samma förhållande mera, än som kunnat Hemmanen under Hellefors-Verket åläggas, om ortens method fått nyttjas.
Då nu härtill kommer Mantalsräntan, som utgöres i penningar samt krono-tionden, uträknad efter en antagen icke mild ny ordning, förmodar jag vara fullkorn ligt upplyst, att desse Hemmans beskattning, hvaraf ej ett enda för halfva året lemnar brödföda åt sine Åboer, icke blifvit beräknad till Kronans skada, utan att dess höga rätt blifvit 630 Den 29 Maji. så noga iakttagen, som med Lagar och För-* fattningar låtit sig förena.
Skattläggningen verkställdes af Ordinarie Landtmätaren i Länet, eni gt den föreskrift KammarCollegium, i stöd af Författnirgarne, nu >0111 vanligt lemnade, nemligen, att kala herg och odugeiige mässar skulle såsom ofruktbare ifrån den boröige jorden afskiljas.
Landimätarens åtgärd prölvades först i ProvinceContoiren, och sedan uti Kongl. LandimåteriContoirat i Hufvudstaden.
Kronofogdar, Häradsskrifvare och Nämnd reste derpå i alla % directioner, att taga kännedom af marken och dess beskaffenhet.
Skattläggningen derefter uppgjotd granskades först uti LandsContoiren, Och sedan uti Kongl. KammarCollegio, innan Skatteköpsbrefven i October och November månader igt6 utfärdades.
Skatteköps lösen är erlagd efter SkatteköpsFörordningarnes föreskrift, samt 3 Mom. af Kongl. Maj^ts Nådiga Ku> görMse den 4 Febr. 18r t; och mera än hvad Konung och Ständer foreskrifvit, kunde väl icke Interessen-i terne åläggas.
Klandras således skattläggningen för detta Verk, så rör klandret äfven de tusendetals skatteköp, som efter samma grund förut blifvit afgjorde, eller ock hade detta ej förtjent mera uppmärksamhet än de förra.
Lag-; liga äro de båda, så länge Lagen existerar så-* danmen för HelleforsVerket har dessutom uti Skatteköps-brefven blifvit uttryckligen föreskrirvit, att ägarne, i afseende på ännu o - Den 29 Maji.
637 inlöste röjselrätter, voro skyldige fullgöra hvad 1686 års DonationsBref stadgade.
Domme då hvarje upplyst och opartisk man, om Interessenterne böra misstänkas, att halva velat undandraga Staten något, hvadden samma lagligen bordt tillkomma, eller om underslef eller ens misstag skäligen kunna anses vara begångne vid en förrättning, behandlad och granskad af så många, så olika, men alla med Embets-ed förbundne ‘Embetsman.
Om i öfrigt någon jemförelse kunde äga rum emellan ett Hemman nära vid Stockholm, och ett annat 30 mil derifrån, i en mager och steril Bergslagsort, är jag säker, att det af Herr Reutersköld omnämnde, i Färentuna Härad belägne, Hemman, icke blifvit såldt till det uppgifna priset, om köparen utom köpesumman skulle, för att deraf komma i besittning, hafva löst innehatvaren utur röjsel- och besittr.ings-ratten efter laga värdi j och beträffande det uppgifna exemplet, huru Skogsparker blifvit köpte, för att derå verkställa kolning, niå m i ig tillåtas erinra att e>f gammalt i ordningssatt
Bruk kan med uträkning betala 10 och ännu flere
Riksdaler för ett tunneland ståndskog, om dess egna skogar äso utödde, eller ägaren vill spara dem. efter han för lindrigt pris kan åtkomma angi ansande.
Calculen om förmånen af en sådan handel är både enkel och lätt uppgjord samt slutad, när dsn handlade skogen ä' afbrukad.
Men i närvarande fråga är detta icke förhållandet.
638 Ven 29 Maji.
En ödemark är punkten, hvarifrån saken bör bedömas, och uti sådane äro de egentlige RecognitionsBruken anlagde.
Derifrån visar det sig, om Skogsfångst, första vilkoret för ett Bruks anläggning, kan betalas efter de uppgjorde beräkningarne.
Allt felas, ålit skall skapas; bostäder åt arbetare, vägar för nödvändig communication, dammar, verkstäder, med ett ord allt, sorn erfordras, skall med nedlagde capitaler åstadkommas, sorn under flere år stå fruktlöse, förr än någon vinst kan påräknas.
Om man nu tillika tar i betraktande, att en skogstrakt kan, såsom till exempel Helleforss- districtet, vara belägen flere mil från närmaste Sjöstad; att således skogs-effecterne skulle transporteras
Såg mil på hjul-axel, in. nan de kunde komma om bord på något fartyg, och att, på många ställen, marken i det hela, genom sin natur af en sandås, der endast skog kan växa, icke bar något annat värde än igenom skogen; då skall man nogsamt finna både att skogens värde i en sådan trakt uppkommer helt och hållet af Bruks-anläggningen, och att således jemförelseo med Hemman och Skogstrakter i de Landsorter, som äro fördelaktigare belägne, icke är lämpelig och icke eller bevisande.
Detta föranleder mig att fästa Eders Excelltnces och Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den obillighet, sorn skulla uppkomma, i fall, såsom en af Statsutskottets Ledamöter uti sitt särskilta votum föreslagit, man nu genast skulle skrida till en Ben 29 Majk 639 försäljning af Recognitions-skogarne, till högsta anbudet, utan afseende derpå, om de förberedande åtgärder föregått, som kunnat sätta en Bruksägare i stånd, att begära skatteköpet.
Dessa förberedande åtgärder bestå i undersökning, om hvad som tor Brukets behof erfordras, och en sådan undersökning har berödt af vederbörande Embetsmän
Så länge det icke kan bevisas, att Bruksägaren lagt hinder deremot, eder genom sitt förvållande aflägsnat den j så länge synes mig också Bruksägaren icke böra blifva lidande, för det han icke anmält sig till erhållande af skatteköp, innan han visste hvad han egenteligen skulle få behålla af den mark han hittills odelad nyttjat.
Kungörelsen angående användandet af Recognitions-skogarne af den 4 Februari jSii, utvisar tydligen ordningen, som i dessa afseendcn borde iakttagas, och att undersökningarne samt afskiljandet af hvad, som för Brukens behof skulle bibehållas, icke berodt af Bruksägarens begifvande.
Han bör således icke blifva sin rätt förlustig derföre, ait andra göromål uppehållit dessa förrättningars verkställighet.
Då Rikets Ständer vid 1309 års Riksdag erkänt såsom ostridigt, att