Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s nåd. legostadga för husbönder och tjenstehjon d. 23 Nov. i833.
Yid förnyad föredragning af Lag- o.
Oecon.Utsk:ns d. 3 dennes på bordet lagda utlåt.
Nro 36 öfver gjorda anniärkntr vid TJtsk:s betänk.
Nro io, i anledn. af väckta motioner om nedsättning, ändring och förklaring i JK.
taxa på expeditionslösen d. i5 Maj 1821, fann R. o.
Ad. för godt att bifalla betänk.
Nro 10 med den förändring, utlåt, Nro 36 innehåller.
Ånyo föredrogos och biföllos Lag- och Oecon.Utskrns d. 3 dennes på bordet lagda betänkrn:
Nro 3y. om utfärdande af ett allmänt stadgande, angrde val till organist; Nro 38. i anledn. af väckt motion om upplifvande af 2 cap. 8 § i K.
Fiskeristadgan d. i4 No v. 1766; N:o 39. öfver väckt motion om afskalfande af s. k. handklofvar.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna handlingar från ConstitutionsUtskottet:
Nro 6q. med förslag till ändringar i 5o § Reg.F. och 3 § Riksd.Ordn.; N:o 70. angrde PresteStrs återremiss på memor.
Nro 55; StatsUtskottet:
Nro 389. i anledn. af väckt fråga om förändring af den förut stadgade tid, inom hvilken den till statsbehofvens fyllande utaf allm. bevillningen anslagna summa skall uti Riksg.- cont. hvarje år förskottsvis hållas Statseont. tillhanda; Nro 3go. i anledn. af factoren för tryckning af Riksg.- contrs creditsedlar, Samuel Rumstedts genom Fullmägtige i nämnde Cont. anmälda ansökning att varda bibehållen vid innehafvande lönebelopp; Nro 3gi. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskrs memor.
Nro 35i; Nro 3g2. i anledn. af erhållen återremis på StatsUtskrs memor.
Nro 352; Nro 3g4- rörrde ett tillägg i frågan om det af K. M. för Carlstens fästnings iståndsättande äskade extra anslag; BevillningsUtskottetr
Nro 4.7 med förslag till sammanjemnkning af PiiksStrns beslut i fråga om verkställigheten af R.
Strs beslut, alt sportlerna inom K. Mrs Cancelli hädanefter skola utgå till Kronan såsom charta? sigillatae—afgift; BancoUts kottet:
Nro 63. till svar å de inom Irenne RiksSt. gjorda anmärk - Den 5 Januari. 33 märkn:r vid Utskts under N:o 38 framlagda förslag till departemental-indelning af Bancoverket samt redovisnings- och tjenstgöringsordningen inom detta verk; N:o 74- i anleda, af Hr Rosenblads, Bernh., motion om förändring i fördelningen af styrelseåtgärderna i Banken och i sammansättningen af Bankens understyrelse. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m.
Thorsdajjen de» 8 Januari i835.
O Plenum kl. io f. m.
Justerades 6 prot.utdr. för d 5 dennes.
Föredrogs ånyo och godkändes StatsUtskts d. 3 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 382 om verkställd revision af K.
Myntverkets räkenskaper för år i83i.
StatsUtskrs d. 3 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 388 såväl i anledn. af K.
St. aflåtna nåd. propos., ang:de lånanslag till återuppbyggande af nämnde stad.
Jag anhåller vördsamt att af Hr Ridd.secret. erhålla upplysning om och på hvad sätt målet af de öfriga Stånden är afgjordt, hvarefter jag utber mig att få fortfara.
Undcrteckn.
Af BondeSt. är utlåt, bifallet.
Från de öfriga Stånden är någon underrättelse ännu icke ankommen.
Då målet således ännu icke är afgjordt af tvenne Stånd utom detta, tager jag mig friheten vid utlåt, göra några anmärkn:r, öfverlemnande åt R. o. Ad. att bedöma, huruvida de kunna föranleda till återremiss eller icke.
Det är utan tvifvel ett af de vigtigaste föremålen för statens omsorger att i sådana fall, som detta, komma städer till understöd till deras återuppbyggande, synnerligast sådana städer, hvilka, såsom Wenersborg, äro af vigt för transito-handeln inom landet.
Mot den K. propos:n i förevar. fall kan således intet skäl förekomma, utan måste den 18 H. 5 34 Den 8 Januari. bifallas.
StatsUtsk., som i allmänhet hyllat samma åsigt, har likväl i ett afseende något afvikit från den K. propos:n, som jag önskar äfven i detta fall måtte vinna närmare afseende. K. M. har nemi. föreslagit, att de, som kunna begagna sig af ifrågavar. lånebiträde, skulle tillgodonjuta 5 års räntefrihet.
StatsUtsk. har beräknat denna räntefrihet från d. i Jan. i835, d. v. s. några månader förrän någon kunde komma i tillfälle att begagna sig af lånet, så att den afsedda 5 års räntefriheten i sin helhet de facto icke skulle kunna komma att äga rum.
Hr Santesson har i sin reservation erinrat om detta förhållande; men jag tror, att han gått för långt i sin begäran om den K. propostns efterkommande, då han föreslagit, att räntefriheten skulle beräknas från den dag, en hvar utfick lånet.
Detta skulle leda till intrasslade räkenskaper för Riksg.cont. och mycket annat bråk, som icke bör äga rum.
Jag skulle derföre anse lämpligast att bestämma en tid längre fram på år i835, hvarifrån räntefriheten beräknas; i hvilket afseende jag skulle vilja föreslå d. i instundande Juli, livarförinnan lånet ^säkerligen blifver att tillgå för dem, som vilja begagna sig deraf, och det således komme att bero af hvar och en låntagare att komma i åtnjutande af hela den medgifna räntefriheten.
En annan anmärkn., som jag har att göra, afser något, som StatsUtsk., efter min tanka, förbisett i de särskilda punkterna, rörrde lånemedlens förvaltning.
I afseende på de 25,ooo r:drs lånunderstöd till återuppbyggande af stadens allmänna byggnader finnes fullkomlig säkerhet genom hvad StatsUtsk. föreslagit, emedan stadens äldste skola till Riksg.cont., innan penningarna derifrån utlemnas, lemna en förbindelse å penningebeloppet, deruti de, en för, alla och alla för en, ansvara för lånesummans återbetalning, på sätt och i den ordning Utsk. vidare föreslagit; hvaremot såsom säkerhet för återbetalandet af lån till enskilda personer föreslås, att, innan lånet får lyftas, till en, under landshöfdingens ordförande, af stadens invånare utsedd committé' skall aflemnas låntagarens, till Riksg.cont. ställda, skuldebref å lånesumman, med åtecknadt bevis om första inteckningen uti tomten och den byggnad, som derå kommer att uppföras.
Då inteckningen icke kan realiseras, förrän huset är färdigbygdt, är inteckningsbeviset å reversen, innan något hus ännu finnes, ingen fullkomlig säkerhet.
Likväl skulle jag tro, att det är nödvändigt att såsom princip antaga, att staten icke utlånar penningar utan fullkomlig säkerhet.
De exempel, vi hafva på afskrifningar, då man följt en annan grundsats, tror jag böra vara för oss tillräcklig anledning att hädanefter, vid dylika tillfällen, söka correCtiver emot dylika afskrifningar.
Vi hafva redan vid denna riksdag beviljat åtskilliga afskrifningar, t. ex. för staden Borås; och vid de flesta tillfällen, då staten gått enskilda till - Den 8 Januari. 35 handa med lånunderstöd, har följden blifvit afskrifning, hvilket likväl stundom härrört från för stränga lånevilkor.
I närvar, utlåt, har StatsUtsk. likväl handlat riktigt deruti, att Utsk. föreslagit sådana lånevilkor, som rimligtvis kunna uppfyllas af låntagaren.
Men jag vill komma derhän, att Utsk. icke föreslagit tillräcklig säkerhet för de beviljade lånen, då det tillstyrkt, att låntagarens revers skulle vara åtföljd af åtecknadt bevis om inteckning uti ännu obvgdt hus.
Derföre ville jag föreslå, att committerade skulle/likasom stadens äldste i afseende på lån för återuppförande af allm. byggnader, ingå borgen såsom för egen skuld för de lån, som beviljas enskilda personer, eller ock hafva sig ålagdt ansvaret derför, att lånemedlen icke användas till främmande.
Ett sådant tillägg i det reglementariska anser jag,synnerligasl för principens skull, af behofvet påkalladt.
Jag anhåller derföre, i händelse R. o. Ad. skulle anse dessa anmärkn.
T böra föranleda lill återremiss af utlåt,, att Utsk. ville taga dem i behörigt öfvervägande.
Lika med den siste värde talaren begär jag återremiss af detta utlåt.; men jag kan icke stödja min begäran på de grunder, han framställt
Jag begär deremot återremiss blott på de skäl, som återfinnas i Hr Santessons reservation derom, att K.
M:s välgörande afsigt må vinna det afseende, propos. framställer, till förmån för Wenersborgs stad, så att tiden för räntefriheten må beräknas från den dag, lånet lyftas, emedan i annat fall den välgörande egenskap, som lånet skulle hafva, blir för en del låntagare väsendtligen förminskad.
Till bemötande af den siste värde talarens inkast, rörtde osäkerheten för enskilda låneunderstöd, uti låntagarens revers med åtecknadt bevis om inteckning uti blifvande byggnaden, så framt icke tiden förkortades, får jag blott hänvisa talaren till det moment uti lånereglementet, som stadgar en prescriplionstid af 5 år, räknade från innevarande års början, inom hvilken den byggnad, till hvars uppförande län erhållits, skall vara uti sä fullbordadt skick, att försäkring derå uti städernas allm. brandstodsbolag kan vinnas; hvaraf följer, att, om lånet också icke uttages förrän sista året, byggnadstiden likväl icke utsträckes utöfver 9 å högst 10 år.
Må det tillåtas mig att framställa en anledning mera för denna tanke!
Jag föreställer mig, alt tomtägarne i första början skulle röna svårighet att erhålla köpare till sina tomter, i anseende till den mängd tomter, som blefve till salu, då deremot, i händelse räntefriheten beräknades från dagen då lånet lyftades, en utväg derigenom skulle beredas tomtägarne att åt speculanter kunna afyttra sina tomter, hvilka naturligtvis blefve begärligare för köparne, och hvarigenom staden således vunne en förhoppning mera att snart blifva återuppbyggd.
Jag anhåller om återremiss af utlåt, samt att StatsUtsk. åt denna anmärkn. ville gifva ett skäligt afseende. 35 Den 8 Januari.
Hr von Troil, Emil: Huruvida R. o. Ad. vill instämma i den åsigt, som blifvit yttrad af StatsUtsk:s majoritet, eller uli Hr Santesson.* derifrån något skiljaktiga framställning, beror på det ändamål, som hufvudsakligen åsyftas med lånunderstödet.
Är meningen dermed, att det skall gifvas såsom en privat almosa, att blott den enskilda fördelen dermed skall afses, då har Hr Santesson rätt.
St. föreställa sig, att det är ett statsoeconomiskt ändamål, som bör afses, samhällets nytta i förening med den enskilda fördelen, så hör bemödandet hufvudsakligen riktas på stadens skyndsamma återuppbyggande.
Utgående från denna synpunkt, är det som StatsUtsk. föreslagit, att räntefrihelen för alla lån skall beräknas från en viss dag, hvilket naturligtvis måtte blifva en anledn. för en hvar, som ämnar bygga, att börja dermed så fort som möjligt.
Att detta kan leda till svårighet att få sina tomter sålda lärer den värde talaren, af hvilken denna anmärkn. gjordes, vara den enda, som kan begripa, enär tomterna tyckas böra blifva begärliga i samma mån flera vilja bebygga sådana.
Hvad Hr Hjärnes anmärkn. beträffar, anser jag det likgiltigt, om dagen, från hvilken räntefriheten skall beräknas, bestämmes till d. i Jan. eller i Juli innevar. år, (ty om en eller annan låntagare kommer att tillgodonjuta blott och andra blott 44 års räntefrihet, torde icke betyda synnerligen mycket), emedan jag icke kan föreställa mig, att det ligger någon magisk kraft i antalet af 5 år; i följd hvaraf jag icke heller kan finna denna anmärkn. vara af den vigt, att den bör föranleda till återremiss.
Hr Hjärnes andra anmärkn. kan jag icke heller godkänna.
Flan har veJat finna en skillnad emellan säkerheten för 25,ooo-rd:rs-lånet, till understöd för allm. byggnaders uppförande, och de låneunderstöd, som lemnäs till privata personer.
Skillnaden är likväl icke synnerligen betydlig; ty då de 25,ooo rtdrna mottagas af stadens äldste, d. v. s. en Corporation, vald af stadens medlemmar, så kommer det öfriga låriebiträdet att emottagas af den committé’, hvarom Utskrs utlåt, talar, hvilken äfven är vald af stadens invånare.
Jag kan således icke finna, hvarföre dessa personer i ena händelsen skola anses mindre vederhäftiga än i den andra; men i alla fall stadgas i 4;de punkten, att committerade skola för alla uti Riksg.cont. lyftade summor ansvara och redovisa i föreskrifven ordning.
Ett ytterligare skäl, hvarföre jag anser föreskriften i denna del tillfyllestgörande, är det, att den är öfverensstämmande med hvad som gäller om Norrköping och Borås; och någon återremiss med anledning af de uppgifna skälen derför, torde, till följd af hvad jag nu anfört, icke erfordras.
Hr von Qvanten, Carl: StatsUtsk. har visserligen Den 8 J a n u a r i. 37 antagit K. M:s nåd. propos. så till vida, att det beviljat summan oafkortad; men deremot har Ulsk. fastat vid lånet vida liårdare vilkor, än K. M. föreslagit, och jag vågar derföre anhålla om återrerniss i och för den saken.
Man har sett, huru ofta afskrifningar ske; och jag tror, att afskrifningar äro följder af för hårda vilkor.
Hvad åter angår vilkoret i afseende på tiden, som man skulle få behålla lånet utan ränta, har Utsk. i detta fall, enligt min öfvertygelse, begått ett misstag; ty då Utsk. säger i premisserna, att lånet skall få stå i 5 år utan ränta, och i slutmeningen säger, att räntefriheten skall beräknas från d. i Jan. innevar. år, och vi nu skrifva d. 8 Jan., så blifver det följaktligen icke fulla 5 år, som låntagarne få åtnjuta räntefriheten, äfven om lånen nu genast, efter Ständernas beslut i ämnet, kunde uttagas.
Jag skulle derföre föreslå, att räntefriheten må beräknas från den dag lånet uttages, synnerligast som lånesumman troligen icke lärer kunna utgå pä mindre än i ä 2 år.
På dessa grunder anhåller jag om återrerniss.
Sedan jag verkligen icke varit den ende, sorn vågat rikta tankarna annorlunda, än Hr v. Troil tillåter, vore det kanhända icke öfverflödigt att erinra något om den skarphet, han så ofta lägger i sina yttranden.
Jag fritager honom likväl från all afsigt att vilja komma till något välde, äfven derföre, att det vore bra löjligt att tro det kunna lyckas.
Hvad hufvudsaken angår, får jag erinra, att jag icke tillstyrker lånet såsom almosa, utan att jag dermed afser samma ändamål som Hr von Troil, nemi. att staden må blifva uppbyggd.
Den statsceconomiska afsigt, han åberopar, är således afven min afsigt; men jag brukar mitt förnuft i slutföljderna, och så rätt Hr v. Troil har att säga, att för dem, som kunna åstadkomma borgen, räntefrihetens beräknande från den af Utsk. föreslagna tiden blir en pådrifvande kraft, så orätt har han att glömma, att Wenersborg kan hafva tomtägare, hvilka icke kunna förmå åstadkomma denna borgen.
För stadens snara uppbyggande ligger således i förnuftets slutföljd, att detta ändamål förr skall vinnas, om en större begärlighet finnes vid inköpet af tomterna.
Det är denna större begärlighet, jag afsett; och jag har således, långt ifrån att afvika från det ändamål Hr v. Troil framställt, tvärtom, såsom jag förmodar, bättre an han sökt uppnå detsamma.
I afseende på den punkt, som ytterligare blifvit vidrörd af Frih. Boye, får jag erinra, att jag hufvudsakligen instämmer uti hvad Hr v.
Troil yttrat; ty om man vill, att lånunderstödet snart skall begagnas och lända till stadens snara uppbyggande, anser jag det äfven nödvändigt att inskränka prescriptionstiden inom de 5 år, Utsk. föreslagit, emedan huseus återuppbyggande i samma mån skall fördröjas som prescriptioDStiden utsträekes.
Men den tillrätta - SS Den 8 Januari. visning, som Hr v. Troil gaf min andra anmärkn., vågar jag äler upptaga.
Ilr v. Troil har sagt, att det finnes högst obetydlig skillnad i den säkerhet Riksg.cont. får för de 25,ooo r:dr till allm. byggnader och de i25,ooo r:dr till enskilda personer.
I förra fallet erhåller likväl Riksg.cont. en af stadens äldste utgilven revers, hvari de i stadens namn och å dess vägnar förbinda sig, en fpr alla och alla för en, alt ansvara för lönesummans återbetalning, hvilket måste innefatta större säkerhet än låntagarens revers, intecknad uti tomten och den blifvande byggnaden, under den enkla förbindelse för den af stadens invånare valda committé', hvilken kommer att uppdragas befattningen med enskildas lån, att ansvara och redovisa för alla sålunda lyftade summor.
Jag vill stalla till Hr v.
Troil den frågan, antingen låntagaren eller committerade skolat sökas för bristande inbetalningar af Borås stad beviljade lån, i händelse R.
St. ej beviljat lånens afskrifvande?
Jag tror icke, att i nyssnämnde föreskrift för stadens committerade ligger någon sådan laglig grund, att dessa committerade kunna sökas, i händelse af oförmögenhet hos enskilda låntagare att fullgöra ingångna förbindelser.
Mig svnes således, att om man vill hafva någon säkerhet för återbetalandet af enskilda lån, det bör stadgas, att dessa committerade, af samma skäl som stadens äldste och på enahanda sätt som de, skola ikläda sig borgensförbindelse för det lånebelopp, som kommer att hållas de enskilda tillhanda.
Afsigten med prescriptionstiden för räntefriheten synes vara, att det af staten meddelade bidraget skall lyftas inom loppet af år i835 och således stadens skyndsamma återuppbyggande verksamt befordras.
Jag skulle tro rättvisan fordra den bestämmelse, att räntefriheten bör räknas från den dag inom loppet af i835, som lånerättigheten för hvarje särskild individ, med hvilken om byggnad ar contraheradt, begagnas.
Alt committerade för staden Wenersborgs bebyggande skola ansvara för lånesumman, intilldess inteckning uti de uppförda byggnaderna kan erhållas samt dessa blifvit behörigen brandförsäkrade, faller af sig sjelft; deras ansvarighet kan altså först upphöra, då för hvarje fall byggnadscontracten blifvit fullgjorda, byggnaderna brandförsäkrade och behöriga inteckningsbevis till Riksg.cont. inlemnade.
Jag tror således icke, att i afseende på säkerheten för lånens återbetalning något kan vara att anmärka; men i afseende på tiden, hvarifrån räntefriheten bör beräknas, har jag trott, att den ändring bör äga rum, att den bör få tillgodonjutas fr. o. m. den dag inom loppet af år i835, som hvarje lånesumma uttages.
Då jag således begär återremiss, anhåller jag att äfven få fästa uppmärksamheten uppå det, i min tanka, olämpliga, att Utsk. upphöjt räntan från 4 till 5 proc. och derigenom kommit Den S Januari. 39 till det resultat, att 8 proc. efter förloppet af den tid, medlen räntefritt begagnats och då capitalafbetalnirigen börjas, fordras i ränta och capitalafbetalning.
Mig synes, att K. M:s nåd. propos., som utfäster räntan till 4 proc. och 2 i årlig afbetalning, vist beräknat undsättnings tagandes förmåga till återbetalning.
Såsom Utsk. föreslagit räntan och capitalafbetalningen, blir det ganska onerösa lån, när man besinnar, att efter de 5 första årens belopp skall erläggas 5 proc. ränta och 3 proc. i afbetalning, eller tillsammans 8 proc., beräknade å primitiva capitalbeloppet, och att låntagaren dessförutan skall vidkännas proc.afgift för byggnadernas capitalvärde till Brandförsäkringsbolaget, inteckning m. m. hvarigenom räntan måhända uppgår ända till 10 h 12 proc.
Den efter K. M:s nåd. propos. bestämda räntan lill 4 och capitalafbetalningen till 2 proc. tror jag icke bör förhöjas, så framt de farhågor för framtida afskrifningar, hvarom yttradt blifvit, skola försvinna.
Anledningen, hvarföre StatsUtsk. föreslagit räntan lill 5 proc, är den, att Utsk. icke vågar hoppas, att lliksg cont. kan upplåna medlen till bättre pris; ty under de 5 räntefria åren kommer denna räntefrihet att medföra ett statsanslag, svarande mot räntan å bela det upplånade capitalet.
Utsk. har, för mera redighet skull, ansett detta statsanslag böra utgå under en viss följd af år och sedermera upphöra, d. v. s. att så snart staden skall börja erlägga ränta, densamma bör utgöras lill belopp, alt lliksg.cont. kan vara fullt betäckt; och 0111 derföre R. o. Ad. skulle vilja bevilja återremiss, vågar jag likväl hoppas, att den ej kommer att föranleda till ändring i denna del.
Då Hr Hjärne till mig directe framställt en fråga, anser jag mig vara skyldig att besvara densamma.
Han har nemi. frågat, huru förhållas skall med de afskrifningar, som ägt rum med Borås stad.
Jag kan icke erinra mig, att någon afskrifning ägt rum med Borås derföre, att medlen icke kunnat utgå.
Anledningen, hvarföre stadens äldste skola aflemna en förbindelse, som icke erfordras af stadens committerade, är den, att stadens äldste utgöra en redan på förhand organiserad Corporation, som nu erhåller nya skyldigheter, då deremot med emottagande af en plats i egenskap af ledamot i den utsedda committeen redan är förenad skyldigheten att fullgöra de uti reglementet för samma committé' utfästade förbindelser.
Boye i öfrigt anfört vill jag icke upptaga tiden med att besvara, efter det endast innehöll ord och icke ingick i saken.
Likväl får jag anmärka i afseende på hvad Ilr Frih. först yttrade, att Hr Frih. icke vore den ende, som framställt den sats, jag tagit mig friheten relevera, att Hr v. Qvantens anmärkntr, hvarpå Hr Frih. förmodligen syftar, voro af helt annan beskaffenhet.
Ytterligare skulle jag önska, att Hr Frih. ville låta bli att vara så ond, 4° Den 8 Januari. när han ger sina repliker, på det man lättare måtte kunna höra, hvad han säger.
I hopp, att Hr v. Troil skall höra, hvad jag säger, skall jag försöka att höja min röst; och jag anhåller då att till den anmärkn., jag gjorde, få lägga ett skäl, som äfven torde förtjena att eftersinnas, nemi. att sådant som Utsk:s utlåt, nu är, kommer resultatet, efter min öfvertygelse, att innebära en förmån för den förmögne, vägrad ut den fattige.
Det är ju uppenbar mannamon, att den förmögne, som kan skaffa borgen och således genast begagna sig af lånetillgången, får tillgodonjuta 5 års räntefrihet, då deremot den fattige, i saknad af den fordrade säkerheten, mäste dröja med lånets upptagande och sålunda tillgodoräkna måhända endast i å 3 års räntefrihet.
Månne icke uti ett R.
St:s beslut ett så hufvudsakligt fel bör undvikas, sorn det att uppenbart gynna den förmögne framför den fattige?
Den ädle Frih:s sista yttrande angick sak, och jag skall derföre besvara detsamma för att visa, att lian misstagit sig; ty rättigheten att upptaga lån är icke förbunden med skyldigheten att genast påbörja byggnaden, och den mindre bemedlade kan således upptaga sitt lån, ehuru han först 2 ä 3 år derefter börjar att bygga.
Det är en omständighet, som Utsk. tagit i öfvervägande, och har det derföre i förslaget ej kunnat linna någon mannamon till den rikares fördel.
Ett af två, antingen har Hr v. Troil glömt den tid, från hvilken räntefriheten skall beräknas, eller också måste min sats vara axiomatiskt ovederlägglig.
Om räntefriheten skall beräknas från d. i Jan. eller från d. i Juli, så måste den förmögne, som genast kan begagna sig af lånerättigheten, få längre räntefrihet än den fattige, som först 2 ä 3 år derefter kan begagna sig af samma förmån.
Detta är ett axiom, som icke kan motsägas.
Boyes sista axiom innefattade, att, om räntefriheten beräknas från bestämd dag, den, sorn börjar bygga i år, skulle fä tillgodonjuta större räntefrihet än den, som börjar nästa år eller senare.
Jag kan icke medgifva, att detta är något axiom, ty jag ser ingenting, som hindrar den sednare att uttaga sitt lån på samma gång som den förre, då de följaktligen komma i åtnjutande af samma räntefrihet; men måhända härleder sig Frih:s olika tanke-derifrån, att Frih. icke tänker sig, att Wenersborgsboerna på annat sätt under tiden kunna använda penningarna, då jag deremot föreställer mig, att de icke äro så. rådlösa.
I Den 8 Januari. 4* Frih.
Till II. o. Atl:s bedömande öfverlemna!' jag, om det sista yttrandet var ett rakt besvarande af min anmärkn. eller en kastning från ämnet.
Mitt yttrande utgick frän den förutsättning, att den fattige icke kunde begagna sig af lånet eller nu erhålla köpare till sin tomt, som lian deremot efter 2 ä 3 års förlopp kunde få såld.
För köparen återstod således endast 2 a 3 års rän tefri het.
Hr v. Troil har fästat vid min förutsättning ett vilkor, som tillintetgör förutsättningen, det nemi., alt, ehuru byggnaden först 2 ä 3 år härefter börjades, tomtägaren likväl genast kunde anmäla sig till lånets utbekommande emot den borgen, som erfordras.
Men kan lian ställa borgen, så är han ju icke fattig längre, och sålunda förfaller denna anmärkn.
Hr Hjärne: Såväl Frih.
Boye som Hr v. Troil hafva ansett ifrågavar. lånunderstöd icke böra betraktas såsom, almosa åt den fattige, utan såsom afseende ett statsceconomiskt ändamål, nemi. att få staden snart uppbyggd.
Om jag, hvilket jag gör, utgår från samma förutsättning, så tror jag, att StatsUtsk. ej gjort rätt, då det, såsom Hr v. Troil upplyst, förutsatt, att någon kunde utfå ett sådant lån utan förbindelse att så fort som möjligt bölja byggnaden.