Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Mom. litt. b, ang:de äskade arfvoden för 2:ne Lärare vid Korpsen.
Då härefter förekom hela Utsk:s hemställan om hela den erforderliga tillökningen i anslaget för ifrågavarande Korps, yttrade Hr af Klint:
Jag vill ingalunda motsätta mig StatsUtsk:s förslag i detta hänseende, synnerligast då det blifvit bifallet af flera Stånd, men jag kan icke undertrycka den tanke, som föll mig in vid genomläsandet af detta förslag.
Då Utsk.. tvärtemot K.
M:s propos. påyrkat borttagandet af den löneskilnad K.
M. föreslagit inom Löjtnantsgraden vid Artilleriet, — en sak, som jag icke anmärkte då den förevar — då förvånar det mig i sanning, att Utsk. »0 Den 6 Jtili f. m. icke föreslagit detsamma med afseende på IngeniörKorpsen, hvilken, likasom Artilleriet, tillhör de vetenskapliga Korpserne.
Utsk:s ifrågavtde hemställan bifölls. 25:te punkten, ang:dc tillökningar å anslaget lill Kavallerioch Artilleri-hästars reinonlerinq och omskoning.
Bifölls. 2G:te punkten, ang-.de tillökningar å anslaget lill lega för hästar till Artilleriets exercis.
Härvid förekom först och bifölls Utskts tillstyrkande. ang:de ifrågastälde legnings- samt skånings- och medikamentskoslnader för ett ökadi antal hästar för Artilleri Re götenäs exercis.
Beträffande sedermera Utsk:s yttrande, ang:de legningskostnad jemte skånings- och medikamenlspenningar för de hästar, som skulle erfordras för Ingeniör Korpsens Sappörlrupp, yttrade Hr Lefrén:
Vid de allmänna öfverläggningarne, tog jag mig friheten att med några ord söka vederlägga StatsUtsk:s åsigt i denna fråga.
Utsk. tyckes nemi. hafva föreställt sig, att de i denna punkt omtalda hästarne endast skulle behöfvas för att transportera de lör en pontonbrygga nödige materialierna, och att man således för detta ändamål lika väl kunde hyra åkare- eller bondhästar för dagen.
Så är likväl icke förhållandet, utan ändamålet med dessa hästar är att gifva folk och befäl den absolut nödvändiga öfningen i att röra trossen, likasom man vid manövrerna rör artilleripjeser.
Det är ingalunda den lättaste, utan den aldra svåraste manöver, som förekommer vid en armé, när man beräknar dessa pjesers tyngd och obäklighet, och nödvändigheten att manövrera dem med lätthet och säkerhet, så att icke oreda upkommer, när man kommer till den plats, der bryggan skall läggas, hvilket kanske sker under fiendtlig eld.
Likaledes mäste nedtagningen af bryggan, sedan man begagnat der,, ske med ordning, så att man icke blottställer materielet för att blifva taget.
Hvar och en torde således finna att folket behöfver öfning, helst som i de flesta fall de komma att arbeta under en fiendtlig, allvarsam eld.
Jag anhåller derföre om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. på bifall till hvad K. M. i denna punkt föreslagit.
När denna fråga förevar på Afdelningen, uplystes det att minst 100 hästar erfordrades, om man skulle vinna det dermed afsedda ändamålet.
Men deremot ansåg Afdelmn att tiden, under hvilken dessa skulle begagnas, möjligen skulle kunna minskas något, och derföre föreslogs art dessa 30 dagarue skulle nedsättas till 15.
Om man således vill bevilja något anslag till detta ändamål, så skulle jag föreslå att tiden nedsattes tiil hälften, och att till följe deraf, i st. f. de begärda 6,000 It dr, anslaget bestämmes till 3,000 Bdr.
Tersmeden; ty det är bättre att få något än intet.
Den 6 Juli f. m. 91 Frill.
Skonings- och medikaments-penningarne liro äfven beräknade för dubbla tiden, således torde äfven de böra nedsättas.
Efter först till bifall å Utsk:s ifrågav:de yttrande framställd propos., som besvarades med Nej, biföll K. o. Ad. att hälften af det i K.
M:s Propos. äskade anslaget för Sappörtruppens hästar skulle beviljas med 3,000 Rdr till legningskostnad samt 64 Rdr G öre till skonings- och medikaments-penningar.
Då nu förekom Utsk:s förslag, rör.de hela tillökningen i anslaget lill lega för hästar lill Artilleriets exercis, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan It. o. Ad , utöfver hvad Utsk. tillstyrkt, för Sappörtruppens hästar beviljat tillsammans 3,064 Rdr G öre Rint, så borde äfven slutsumman af anslagstillökningen förändras till 8,740
Rdr 45 öre, i st. f. 5,070 Rdr 39 öre Rint; hvarefter Utsk:s ifrågavide förslag med dessa förändringar af R. o. Ad. bifölls. 27:de punkten, ang:de anslaget lill fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan, rör;de fourageringslioslnaden för eli ökadt antal hästar för Artilleriet.
Beträffande sedermera TJtslcs yttrande, angnle fourageringskoslnad för hästar till Sappörtruppens öfningar, yttrade Erih.
Sedan R. o. Ad. nu beviljat ett anslag af 3,000 Rdr till lega af 100 hästar under 15 dagar, så torde äfven vara nödigt att bevilja hälften af den fourageringskostnad, som K.
M. för dessa hästar begärt.
Uppå härefter framstäld propos. bifölls att, såsom fourageringskostnad för de hästar, som erfordras för Sappörtruppens öfningar, hälften af hvad K.
M. äskat skulle beviljas, att med 1,818 Rdr 80 öre Rrut utgå från ifrågavide anslag.
Vidare förekommo och biföllos Utskis yttranden avg:de dels ralionsersättnings upfiirande å del ifrågav.de fourageringsanslaget och dels förhöjning af samma anslag.
28:de punkten, ang-.de anslag för underhållet af i garnison förlagde trupper.
Härvid förekom först Utskis hemställan, all R.
Sl:r måtte för nästa statsregleringsperiod anvisa en summa af 17 ti,000 Rdr Rint årligen lill betäckande af de utgifter, som utöfver härför afsedde medel kunna erfordras för GarnisonsReg:lenas manskap.
Behandlingen af frågan om garnisonstruppernas utspisning har inom Utsk. uptagit en ganska vidlyftig tid, förmodligen derföre att en mängd ledamöter icke kunnat göra sig reda för de grunder, hvarföre K.
M. ville hafva ett förslagsanslag.
Alla GarnisonsReg.-ten äro dagligen genom dagrapporterna 92 Den 6 Juli f. m. till siffran bestämda, och således har man alltid reda på huru mycket manskap, som skall inom Reg:tet bespisas.
Man eger derföre en fullkomlig kontroll på de portioner som böra utgå.
Hvad angår utspisningsstaten, så synes af det K. M:s Propos. bifogade Statsrådsprot. att K. M. d. 19 Juni 1855 förordnat, att jemte det de vid LifGardet till Häst förut följda utspisningsstater fortfarande borde inom detta R,eg:te tillämpas, samma stater skulle från och med d. 1 Okt. 1855 och intill dess annorlunda kunde förordnas, lända till efterföljd jemväl vid öfriga värfvade Reg:terne af Arméen.
De tvänne hufvudsaklige delarne af denna fråga äro portionspriset, och de garnisonerade truppernas antal.
Antalet kommer visserligen att förändras dagligen, men man känner likväl för hvarje dag huru många som skola utspisas och kan således beräkna portionernas antal.
Det blir likväl omöjligt att på förhand kunna bestämma portionernas antal och på dem sätta ett bestämdt pris.
Detta pris utrönes genom den offentliga auktion, som för provianteringen hålles, oftast i Nov. månad.
Man kan visserligen ungefärligen kalkylera sig till ett pris, men man kan omöjligt bestämma det med någon säkerhet.
Vill man derföre sätta i verket den grundsats som af föreg:de Riksdags Ständer godkändes, nemi. att truppen bör vara försedd med en tillräcklig men tarflig utspisning, så är det ett alldeles oeftergifligt vilkor att icke bestämma en viss summa öfver hvilken man icke får gå; ty tillfälliga anledningar kunna förorsaka portionsvärdets höjande eller närvaron af ett större antal manskap än man på förhand beräknat.
En stor del af manskapet eger visserligen rätt att åtnjuta permission, men så snart någon anmäler sig till tjenstgöring, så är han berättigad att blifva försedd med portion i sin kasern.
Man kan visserligen mycket vidlyftigare bevisa nödvändigheten af att hafva ett förslagsanslag, om man bestämdt skall kunna tillförsäkra manskapet en viss portion under hela året.
Men det torde vara så mycket mindre behöfligt som man endast behöfver taga kännedom om det Propos. åtföljande Statsrådsprot. för att fullkomligt inse omöjligheten att kunna med ett bestämdt anslag verkställa utspisningen af en garnison.
Man har här fäst sig vid att det är mathållning; man har till och med under de allmänna öfverläggningarne påstått att det var en enskild inrättning.
Det blef likväl ganska tydligt ådagalagdt att så icke var, utan att hela förvaltningen undergår Kammarverkets granskning.
Man har äfven af benämningen mathållning dragit den slutsats att det skulle vara ett marketenteri, och att det således icke skulle vara en sådan mathållning som vid andra trupper eger rum.
Här i Stockholm är förhållandet så att garnisonen icke med säkerhet vet hvilken portion den skall erhålla, om den skall få åtnjuta samma portion vid slutet af året som i början.
En trupp som blir kommenderad till Långholmen vet på förhand, hvilken portion han kommer att åtnjuta.
Man begär icke mer än att garnisonstrupperne skola erhålla samma portion som andra trupper erhålla då de äro sammandragna.
Det öfverensstämmer fullkomligt med rättvisa och billighet.
Antingen man kallar det matinrättning eller manskapets förseende med portion, så lär det vara obestridligt att Den 6 Juli f. m. 93 manskapet måste bespisas, och att man i st. f. att som förut gifva dem 6 sk. bör förse dem med portion.
Jag hoppas nu att jag lyckats för
Ståndet framlägga nödvändigheten af att i enlighet med K. M:s Propos. ställa ett förslagsanslag af 150,000 Itdr till K.
M:s disposition för att förse de garnisonerade trupperne med portion.
Som jag icke vill uprepa hvad den siste värde talaren redan sagt, så har jag endast några få ord att yttra.
Huru man än betraktar denna saken, så mäste man gifva ett förslagsanslag, såvida man vill sätta soldaten i den ställning att han hela året om erhåller en tarflig portion, han skulle i alla fäll endast erhålla 2 mål då andra menniskor deremot äta 3.
Huru skall befäl eller styrelse kunna sköta en trupp som det ena året får ut sin rätta portion, men som det andra året måste sättas på svältkur, derföre att priserna hafva höjt sig.
Man har så säkra kontroller, att några bedrägerier omöjligen kunna upkomma derigenom att det blir förslagsanslag.
Dessutom är Svenska Arméen så beskaffad att man vid Reg:tena icke tillåter sig något underslef med Kronans medel, och man kan vara säker på att de offentliga myndigheterna gå hushållsak tigt tillväga med de medel, som anslås för ett sådant ändamål som detta.
Jag tillstyrker således bifall till K. M:s Propos. , och jag hoppas att R. o. Ad. bifaller att det blir ett förslagsanslag.
Inom Utsk. sökte jag göra de skäl gällande, som de båda siste talarne här anfört, och talade för bifall till K.
M:ts Propos., men detta mötte inom Utsk. ett ganska starkt motstånd, på sätt, som synes deraf, att den K. Propos:n i denna punkt blef afslagen.
Detta motstånd härledde sig likväl icke, på sätt man här tyckes tro, deraf, att man icke ville gifva soldaterna en portion, som var fullt tillräcklig att föda dem, utan man resonnerade såhär: K. M. har föreslagit, att 150,000 Rdr om året skola användas till dessa mat-inrättningar; denna summa kan visserligen komma att ökas, men någon väsendtlig förhöjning kan icke under nu pågående statsreglerings-period komma att ega rum.
Om man derföre förhöjer denna summa med £:del, så är det gifvet att soldatens portion icke kommer att behöfva minskas under loppet af de påföljande åren, helst då K.
M. upgjort detta förslags-anslag under en period, då prisen på alla lifsförnödenheter till följd af den dyra tiden äro ytterst upjagade.
När man dessutom vet att K.
M. kan använda besparingarne på 4:de Hufvudtiteln, extra utgiftsmedel och andra summor till detta ändamål, så synes det vara ändå mera påtagligt, att StatsUtsbs majoritet icke velat ställa soldaterna på förknappning, utan gifva dem ett tillräckligt underhåll.
Man säger då: hvarföre har icke StatsUtsk. tillstyrkt ett förslags-anslag?
Det är derföre, att man inom Utsk. varit i högsta grad obenägen mot alla dylika anslag; när det var fråga om arméens vapenöfningar, så voro -|:delar af Utsk. ense om att bifalla den summa, som till detta ändamål erfordrades; men när det blef fråga om att det skulle blifva förslags-anslag, föllo så många röster ifrån, att det endast gick 94 Den 6 Juli f. m. igenom med en rösts pluralitet.
Jag har mig äfven bekant, att, oaktadt Utsk. föreslagit till dessa vapenöfningar ett förslngs-anslag, så ämnar man inom de andra Stånden besluta, att detta anslag endast skall beviljas såsom bestämdt anslag, oell detta blir måhända K.
Hvad nu beträffar dessa mat-inrättningar, så harman väl velat gifva soldaten ett tillräckligt underhåll, men icke något förslags-anslag.
När frågan förevar inom StatsUtsk. röstade jag, och, som jag vill minnas, alla de Utsk:s ledamöter, som finnas på detta rum för den här föreslagna summan, resonnerande på så sätt: det är bättre att soldaterna få denna summa som bestämdt anslag, derigenom blir deras portion tryggad; men man riskerar att icke få ett tillräckligt anslag, om man nödvändigt vill forcera ett förslags-anslag.
Blefve It. o. Ad:s beslut nu det afgörande i frågan, ville jag gerna rösta för ett förslags-anslag, emedan det otvifvelaktigt är till sin princip riktigare; men de andra Stånden hafva ock sin röst med i laget, och jag får fästa uppmärksamheten på en omständighet, som vid afgörandet af denna fråga förtjenar att tagas i betraktande.
Het kan nemi. hända, att It. o. Ad. och ett annat
Stånd beslutar att gifva 1 50,000 lt:dr som förslags-anslag, om då de 2:ne öfriga Stånden bifalla Utsk:s förslag, eller att gifva 175,000 R:dr som bestämdt anslag, så kommer frågan att gå till förstärkt StatsUtsk., och då kan det möjligen hända, till följd af det sätt, hvarpå man ibland ser voterings-proposa- upsatta, att förslags-anslaget blir bortvoteradt i Förstärkt StatsUtsk., och att de 150,000 B:dr stå qvar som bestämdt anslag.
Derhän kan det gå om man ovilkorlig^ yrkar på förslags-anslag.
Jas öfverlemnar åt R. o. Ad. att sjelf afgöra, hvilket som är klokast; målet, som är, att vårt lands försvarskrafter blifva väl vårdade .och underhållna, är det ingen här som får förbise.
Jag är i allmänhet mycket obenägen mot all s. k.
Riksdagstaktik; jag bryr mig föga om, hvad som möjligtvis kan hända i Förstärkt StatsUtsk.
Dessutom får man icke idkeligen, på sätt StatsUtsk. gjort, hänvisa till besparingarna och extra utgifts-medlen, utan att beräkna huru stora summor slutligen skola på så sätt betäckas.
Man hänvisar dit utgifter, som kanske belöpa sig till |:delar af denna HufvudTitel.
En portions-förhöjning af ett par skillingar är alldeles icke otänkbar; vi hafva under de sednare åren sett huru priset varit 4, 5, 6 och t. o. m. 12 sk. högre på den ena orten än på den andra.
Dessa besparingar äro afsedda fölen mängd utgifter, som icke kunna frambäras till R.
St:r; tror man då att denna källa icke kan sina, då man oupbörligt dit hänvisar alla de anslag, sorn man icke vill bifalla.
Det förundrar mig, att man i ett ordnadt land, som Sverige, som har en ordnad administration med kontroll på kontroll, kan hafva det misstroende till förvaltningen, att man icke anser den kunna sköta ett förslagsanslag, så att Staten icke derpå förlorar.
Man tyckes misstänka, att Regeringen vårdslösar med de medel, som äro ställda till dess disposition.
Jag kan icke förstå hvarifrån denna misstanke kommer, ty jag vågar påstå, att det icke i Europa finns en redigare admi - D e n 6 Juli f. m. 95 nistration, än den Svenska.
Man kan derföre med fullt förtroende gifva ett förslags-anslag, när man icke på förhand kan bestämma, om anslaget kommer att gå 5 0 proc. öfver eller under en viss summa.
I händelse det skulle blifva någon besparing på förslagsanslaget, så kommer hvarje styfver att gå till Riksg:sKont.
Viii hör man ständigt den lösen: här går man handlöst tillväga; men jag vågar påstå, att här går allt ärligt till i detta land, äfven i småsaker, och mer ärligt, än i något land i Europa.
Jag tillstyrker förslags-anslaget utan att bry mig om hvad man voterat i Utsk., jag hoppas att man skall bli förnuftig en gång.
När man vill att ett företag skall utföras, så bör man också dertill anvisa tillräckliga medel.
Rätteligen borde alla anslag, som gå ut på upliandling af persedlar eller varor, vara förslags-anslag, emedan det är omöjligt att på förhand beräkna priset på hvarje artikel; men vissa anslag måste ovilkorligen blifva förslags-anslag, emedan det ändamål, för hvilket de äro afsedda, nödvändigt måste upfyllas.
Det nu ifrågav:de anslaget är af denna beskaffenhet.
Beräkningarne äro visserligen grundade på de priser, som gälla under den nuvande dyra tiden, men det är derföre ieke sagdt, att icke dyrare tider kunna komma.
Huru vilja de, sora äro emot ett förslags-anslag, att man skall gå tillväga, om anslaget ej räcker till, och man ej har några disponibla besparingar?
Ty det kan väl icke vara någons mening att man i så fall skall förknappa manskapets portion.
Bildt upgjorde nyss en kalkyl med afseende på de olika beslut, som de olika Stånden kunna komma att fatta.
Han sade: om två Stånd besluta 1 50,000 Rdr som förslags-anslag, och 2;iie andra Stånd 175,000 Rdr såsom bestämdt anslag, så kommer det Förstärkta StatsUtsk. först att votera om summan skall vara 150,000 eller 175,000 Rdr, och sedan om det skall vara förslags-anslag, eller icke, och då skulle det kunna hända att vi fingo 150,000 Rdr såsom bestämdt anslag.
Jag kan icke fatta huru StatsUtsk. skulle kunna framlägga för Ständerna en sådan voteringspropos. , ty om 2 Stånd besluta 150,000 Rdr såsom förslags-anslag, och 2 Stånd besluta 175,000 Rdr såsom bestämdt anslag, så måste det Förstärkta Utsk. komma att votera mellan 150,000 Rdr såsom förslagsanslag, och 17 5,000 Rdr såsom bestämdt anslag.
Denna Hr Bildts deduction bör således icke kunna inverka på någon, och jag yrkar fortfarande, att anslaget må blifva förslags-anslag.
Jag yrkar fortfarande al t, med öfrigt iakttagande af hvad K. M:s Propos. och det dervid bifogade StatsRåds-prot. innehåller, ett förslags-anslag må för det ifrågav:de ändamålet anvisas.
För hvarje omdöme ligger det klart, att utgifter af denna beskaffenhet icke ändamålsenligt kunna bestridas utan med förslags-anslag, och att af samma skäl, som man aldrig ifrågasatt att anvisa ett bestämdt anslag till fouragering af hästar 96 Den 6 Juli f. m. så bör man icke heller göra det när det är fråga om manskapets utspisning.
Jag har också inom Utsk. sökt göra denna åsigt gällande; men på sätt Betänk, utvisar, så har det icke lyckats mig.
Fördomen mot förslags-anslag finnes icke allenast hos Borgare- och BondeStm, utan äfven till en del hos PresteSt.
Utsk. ville hafva ett bestämdt anslag, men för att det skulle räcka till, förhöjdes den af K.
M. begärda summan.
Att denna högre summa likväl icke var för högt tilltagen, visar sig deraf, att det i år kommer att behöfvas öfver 200,000 Edr för detta ändamål.
Under nuv:de förhållanden, och med den opinion, som i denna fråga gjort sig gällande, är jag likväl icke fullt förvissad, om det är klokt af E. o. Ad. att bifalla K. M:s Propos. och gifva 150,000 Edr under form af- förslags-anslag; om E. o. Ad. skulle vara af den tanken, att det bör blifva förslags-anslag, så bör summan höjas till 175,000 Rdr.
Hr Bildt har upgjort en kalkyl med afseende på de olika Ståndens möjliga beslut, jag vill upgöra en annan.
Om E. o.
Ad. gifver 150,000 Edr under form af förslags-anslag, PresteSt. bifaller Utsk:s förslag, de båda andra Stånden gifva 150,000 Edr, men såsom fast anslag, då bortfaller frågan om förslags-anslag och om summans höjande till 175,000 Edr, och 150,000 Edr står qvar såsom ett bestämdt anslag.
Jag får derföre fästa upmärksamheten på att om E. o. Ad. bestämmer, att det skall blifva förslags-anslag, så bör summan bestämmas till 175,000 Rdr.
För alt bevisa Hr Hjärne, att Förstärkta Utsk. kan komma att votera mellan 150,000 och 175,000 Edr såsom bestämdt anslag, behöfver jag endast nämna, att alla Stånden kunna fatta olika beslut, och då skall hvarje beslut pröfvas i Förstärkt Utsk.
Man har yttrat, att man utan afseende på den s. k. Eiksdagstaktiken bör uttala sin öfvertygelse.
Då det är fråga om en princip-fråga, — om en moralisk fråga, då skall hvar och en stå för sin tanke, och icke tillåta sig ett afsteg derifrån.
Men när det är fråga om en praktisk fråga, när det gäller magen för andra, då bör man gå tillväga på det sätt, hvarpå man synes bäst kunna vinna det mål man åsyftar, och icke sätta hela saken på spel blott för att få uttala en riktig princip.
Men det gör man, om man fattar ett sådant beslut, som här blifvit förutsatt.
Hvad mig beträffar, anser jag det vara af sådan vigt, att soldaterna erhålla detta anslag, att jag icke vill blott för uprätthållandet af en princip göra utgången tvifvelaktig.
Det är af dessa skäl — man må kalla dem
Eiksdagstaktik eller hvad man vill — som jag tror att man handlar klokast, om man ej bifaller hvad K. M. i detta afseende föreslagit.
Jag är för det K. förslaget såsom grundsats, men då de andra Stånden icke
Bro för ett förslags-anslag, det må nu vara af misstroende eller hvad som helst, så bör man respektera deras öfvertygelse, och noga betänka sig innan man afgör frågan på sätt här blifvit föreslaget.
Jag är icke någon absolutist i s. k. princip-frågor, men jag tror icke att det finns en medelväg mellan att gå från grund Den 6 Juli f. m. 97 grundsatser och hålla sig fast vid dem.
Jag tror äfven att det icke är förenadt med någon fara, att göra anslaget till ett förslagsanslag, såvida R. o. Ad. anser det vara riktigt; sjelfva summan kommer dervid så mycket mindre att löpa någon fara, som man vet att BondeSt. gifvit 175,000 Edr såsom fast anslag.
Det är nödvändigt för framtiden att E. o. Ad. uttalar en klar grundsats i denna fråga, och om den också icke blir antagen nu, så blir den antagen en annan gång; ty det förståndiga måste till slut göra sig gällande och segra.
Orsaken hvarföre jag särskildt är varm i denna frågan, är, att jag innehar en befattning, som i första rum kommer att handlägga dessa ärenden.
Det är ieke så angenämt att erhålla ett anslag, som bestämdt icke kommer att räcka till för det dermed afsedda ändamålet.
Jag får förklara, att om det icke blir ett för slags-anslag, så kommer ovilkorligen ett deficit att upstå i Krigs Coll-. ii räkenskaper, ty man kan icke svälta soldaten.
Man kan, när det är fråga om fouragering, låta hästarne svälta, och då blifva de magra och odugliga; de kunna icke beklaga sig, utan de få dö.
Men man kan icke följa samma grundsats med afseende på soldaten, ty soldaten beklagar sig, om han icke får den mat, som blifvit honom lofvad, och såvida det icke blir förslags-anslag, så måste man, för att mot honom kunna fullgöra sina förbindelser, utgifva mera än R.
St:r anslagit.
Då skall man åter i StatsUtsk. få höra den gamla visan, att KrigsColhm gått orätt tillväga, och öfverskridit de bestämda anslagen.
Man kan icke med skäl säga, att vår administration är oskicklig, så att man icke kan anförtro den ett förslagsanslag.
Jag ber E. o. Ad. hålla sig fast vid den grundsatsen, att det bör blifva ett förslags anslag, och fatta sitt beslut utan någon onödig fruktan för följderna.
Jag för min del hyser ingen betänklighet vid att bifalla Utsk:s förslag, ty om 175,000 Edr icke skulle räcka till, så kan K. M., på grund af 03 § Beg:sE:n dertill använda det lilla kreditivet, ty det måste vara af högsta vigt att icke truppen svälter.
Då, efter härmed fulländad öfverläggning, Hr Gr. o.
Landtm, framställde, att, jemte det af någre talare blifvit yrkadt bifall till Utsk:s hemställan, å andra sidan blifvit yrkadt att, på sätt K. M. föreslagit, till mathållningen för GarnisonsRegmas manskap måtte beviljas ett förslags-anslag af 150,000 Edr Ernt årligen; anmälde sig och yttrade Hr Björnstjerna:
Enligt mitt yrkande, skulle förslags-anslaget bestämmas till 175,000 Rdr, och jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. härå.
Landtm, yttrade, att han i sådant fall hade orätt upfattat
Hr Björnstjerna* yrkande, samt att vid detta förhållande någon annan ändring i hvad Utskottet hemställt, ej vore yrkad, än att ifrågavarande 175,000 Rdr må beviljas såsom förslags-anslag.
VII II. 7 98 Den 6 Juli e. m.
Den härefter först till bifall å Utsfcs ifrågav:de hemställan framställda proposin besvarades med blandade
Landtm, hemstälde, om B. o. Ad. bifölle, att den af Utsk. tillstyrkta anslagssumma af 175,000 Edr Ernt årligen beviljades såsom förslags-anslag, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Nej, förklarade, det han ansåg