Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Divisionen justerades efter föregången enskild granskning af någon Divisionens ledamot efter tur.
Genom Notariernes förökande och den minskade tjenstgöringsskyldigheten skulle hvarderas arbete icke komma att'öfverstiga dess krafter; — genom förändringen i jusleringssättet skulle besluten och .expeditionen blifva någorlunda liktidiga; — genom justeringens förflyttning till embetsruramet skulle ledamöternes kammararbete göra en vigtig tidsbesparing, som, då samma arbete hufvusakligen endast komme att omfatta beredningen af egna mål, granskningen af egna expeditioner och påseende af cirkulerande akter, väl icke fullt motsvarande ledamotens ökade föredragningsskyldighet, men dock komme alt densamma betydligen underlätta; — genom handlingarnes minskade läsning å embetsrummet, skulle icke blott tillräckligt råderum för justeringen i Hofrätten vinnas, utan ock unden rätlegångstimman rymlig tid öfverblifva lill nya måls föredragning i ett vida stegradt förhållande mot det, som nu äger rum; — och genom detta allt i ett sammsnhang skulle utan någon omstörtning eller egentlig rubbning i Hofrätternes nuvar. organisation, efter min fullkomliga öfvertygelse, bemälte Domstolars fruktansvärda balans småningom försvinna, på samma gång som, jemte det mera ordning och skyndsamhet vunnes, rättsökande parters nu ofta befogade klagan öfver oskäligt dröjsmål helt och hållet undanröjdes.
Att R. H. St. täcktes hos K. BI., hvilken lagstiftningen idelina del lärer tillkomma, i önskningsväg underd:st anhålla, att en arbetsordning för samtlige Hofrätterne mätte utfärdas i enlighet med de grunder, jag ofvan haft äran föreslå, får jag härmed vördsammast begära, likasom att denna motion varder till vederbörligt Utsk. remitterad; — men derest den bifalles, följer dock upenbart, icke blott att nya löner mäste anslås åt en Fiskal och Irenne Civilnotarier, hvartill dock tillgång genom indragning af Proto-notarietjensterne och trenne kanslist-befattningar kunde till större delen beredas, utan ock alt ersättning genom löneförhöjning eller annor - Den 28 December f. m. 223 lerlcs beviljas de Hofrättens tjensteman, hvilka genom domslösens öfverlåtande på civil-notarierne, hädanefter komme i saknad af denna icke obetydliga sportel.
Hr Weidenhjelm upläste sedermera en sålydande motion: R.
St:s Jnst.-Ombudsm. har i sin berättelse för innevar. år, bland annat anfört, hurusom han bemärkt den menliga inflytelse på lagskipningen, som de högre
Domstolarnes alltför knappa aflöning måste utöfva i sä måtto alt, i följd af löevilkoren, Ledaraotskapet i Ofverrätter ej kan utan försakelse emotlagas framför lägre domareplatser eller enskilda befattningar, vid hvilket förhållande det icke heller kunde väntas, att den öfverlägsna förmågan inom domarepersonalen skulle komma på sin (ilats: att det vore detta hinder, som mäste undanrödjas, derest ieke den vigtigaste af ali förbättring i domareväsendet skulle förblifva omöjlig: alt då endast få tjenster inom den juridiska embetsmanua-banan, om ens någon, vore jemngoda med de bättre Domsagorna, och dessa följaktligen företrädesvis söktes, det endast undantagsvis inträffade, alt de större förmågorne stannade på de högre domareplatserna: ali, så länge de bäst begäfvade bland yngre tjenstsökande i domareväg mäste, om ej deras företräde skulle lemnäs utan afseende, framför underlägsna medtäflare befordras omedelbarligen till de fördelaktigaste tjensterne, den oundvikliga följd häraf mäste ega rum att (ill Öfverrätternas ledamöter endast användas de, som icke hade lika anspråk på tidig och fördelaktigare befordran: alt i kostnaden för Öfverrätlernes större aflöning såsom en lockelse för skicklige Sökande, icke finge ligga någon betänklighet: samt alt, om några tusende r:de i Just.-Stalens anslagssumma funnes afskräckande, icke blott all tanke på möjlig förbättring aflägsnade sig, utan en fortgående försämring syntes förestå.”
Denna mörka tafla rör:de Rikets Ofverrätters otillräckliga aflöning och deraf inträffade betänkliga vådor, har R.
St:s Just.-Ombudsman öppet framlagt lill sina hufvudman?
behjertande; och såsom medlem af della Stånd och flerårig ledamot i en af dessa domstolar, anser jag mig skyldig i sä måtto vitsorda hvad han utsagt och befarat, att jag mer än en gång erfarit, hurusom flere bland Götha Hofrätts skickligaste ledamöter varit föranlåtne att, utan annan grund än behofvet af tarflig utkomst, dertill ledamotslönen icke lemnal tillgång, hos K. M. i underddiet anhålla om nedflyttning till en under-domareplats: alt i anseende till dessa löners otillräcklighet för sorgfri bergning, flera utmärkt begäfvade af Hofrättens tjenstemän, icke kunnat öfvertalas att såsom ledamöter dervid fästa deras framlida verksamhet; och att jag, vid den ledamots ledighet, sora senast inom Hofrätten egde rum, bemärkt den möjligen framdeles icke sällsynta, men uti ifrågavar. afseende särdeles betecknande händelse, att denna ledighet måste med tvänne särskilda ansökningstider kungöras, innan det för förslagets uprättande nödiga antal af Irenne sökande kunnat åstadkommas.
224 Den 28 December f. m.
Enl. K. M:s (ill R.
St. afgifna nåd. prop. om Statsverkets tillstånd och behof, har jemväl H. Ex. Hr Just.-Stats-Ministern vid föredragningen af Stals-Regleringen rörande Just.-Deparhtet yttrat: ”att önskningarne om förbättrade lönevilkor för Hofrätternes ledamöter och tjenstemän förtjenade att serdeles afses: att såvida lagskipningen skulle kunna af Ofver-Domstolarne behörigen utöfvas, oundvikligen fordrades, alt lefnadsvilkoren för de der tjenstgörande icke förblifva så knappa, att farhågorne för saknad af framtida tarflig bergning och för betungandet af svåra näringsbekymmer under trägen och mödosam tjenstgöring, afskräcka män med utmärktare lagkunskap, erfarenheten och skicklighet att vid dessa Domstolar söka anställning: samt att, om det missförhållande, som för det närvar, egde rum emellan Hofrälts-ledamöternes aflöning och de vexande anspråken pä deras duglighet, arbetsnit och uteslutande egnande åt domare-göromålen, längre lid finge fortfara, skäligen kunde befaras, att sagde egenskaper, som borde af Ofver-Domstolarne företrädesvis innehafvas, snart nog torde komma alt der blifva mera sällsynta än nyttigt och önskligl vore.”
På dessa skäl, hvilkas sanning och grundlighet icke torde kunna bestridas, har K.
M. ock i nåder funnit godt, att till R.
St. aflåta ett förslag till förhöjning i Hofrätternes ledamöters och tjenstemän*lönevilkor; men ehuru jag såsom medlem af en utaf dessa
Domstolar djupt erkänner och underd:st tacksamt värderar detta vedermäle af K. M. nåd. och högst välgörande afsigler, vågar jag likväl inför R.
St. framlägga ett ytterligare förslag i detta ämne, hvarigenom K. M:s, i Dess propos. antydda, nåd. vilja skulle än vidare afses och befordras.
För hvar och en, som eger närmare kännedom om Hofrättsledamotens trägna och ansvarsfulla embetsäligganden, är det icke obekant, att dessa sä uteslutande taga hans tid och arbete i anspråk, att endast undantagsvis någon med mera sällsynt förmåga, kan i sambredd dermed utöfva något annat sysslande; och i samma män Slaten således gör sin rätt gällande till ledamotens odelade arbetskraft, har Staten också pligt att, utan någon hans egen verksamhet till utkomst, sörja för hans nödvändiga lefnads-behof.
För hvar och en som varit nödsakad att under någon längre tid vistas i städer, hvarest lefnadskostnaden särdeles under de senare åren, stegrats till femtio proc. och derutöfver, torde det vara ostridigt alt en årlig inkomst af 1,600 r:dr för en embetsman i sådan samhällsställning som en Hofrätts-ledamot, icke är tillfyllestgörande för anständig försörjning till honom och hans familj.
Finl. K. M:s nåd. propos., skulle väl den yngre Assessorn, då han inträdde i senare hälften af graden erhålla 2,000 r:dr; men då efter all sannolikhets beräkning, uti ett embetsverk af 24 ledamöter, endast en vakans inträffar hvart annat år, skulle den yngste ledamoten på åtta vakanser få vänta i sexton är och den ytterst behöfliga löneförbättringen så länge fördröjas att tillökningen komme att till större delen upslukas af ränlorne på den skuld, han under liden måst åsamka sig.
Den yngste ledamoten delar ock i alla hän - Den 28 December f. m. 225 händelser med den äldste samma ansvarighet för besluten, och hans tjenstgöring i detaljerna är, åtminstone efter nu gällande arbetsordning, vida mera ansträngande.
Skäligen mä likväl antagas, att, i samina mån en ledamot genom längre lids tjenstgöring vunnit högre insigter och mera domare-erfarenhet, i samma mån liar det allmänna af honom mera gagn och nytta; och på grond häraf torde rättvisa och billighet påkalla, hvad jag ock nu till (l.
St:s behjertande vågar hemställa, att
Hofrätts-ledamölernes löner måtte bestämmas till de belopp, som finnas uptagna i den härvid ödmjukligen lögade tableau, hvilken visserligen i afseende pä
Divisionscliefernes och öfrige Hofrätts-rådernes antal, eger sammanhang med en af mig i dag särskildt afgifven motion ronde Hofrätternes organisation och arbetssätt, men, äfven om samma motion förkastas, torde, beträffande lönebeloppens ordnande, kunna tjena lill grund.
Berörda motion, sä vidt den pä den nu ifrägavar. eger inflytande, innehåller hufvudsakligen: att S'ea och Götha Hofrälter skulle hvardera fördelas på fem ständiga Divisioner med en Divi— sions-chef, ett Hofrälts-råd och tre Assessorer på hvarje, dock så alt vice Presidenten vore Ordf. å den femte Divisionen: alt på hvarje
Division fördelades till tjenstgöring en Fiskal samt tre ordinarie och tvänne extra Civil-notarier, i följd hvaraf och med bibehållande af en utaf nuvar.
Notarierne för föredragning af inkomne skrifter och besvär i bötesmål, löne-anslag lill en Fiskal och trenne Civil-notarier erfordrades: alt deremot de iiegge P rot o-not ari erne och tvänne för utskrift af Hofrättens domar i civila mål nu begagnade kanslister skulle indragas och dessas göromål i stället på Civil-notarierne förflyttas: alt Registralorn borde jemväl förrätta Arkivariens göromål, hvarigenom lönen till den Kanslist, som nu besörjer denna befattning, likaledes kunde indragas: samt all genom löneförbättring ersättning mätte beredas de Hofrättens tjenstemän, hvilka genom öfverlätelsen på Notarierne af lösen för Hofrättens domar, skulle komma att framdeles förlora denna sportel.
I enlighet härmed och i betraktande af ringheten i de löner, tjenstemännen nu åtnjuta, har jag haft äran i den omtalta Tableaun framställa ett ödmjukt förslag till löneförhöjning äfven för dera; dervid jag tagit i betraktande: ali Sekret, för närvar, åtnjuter fjerdedelen i sagda sportel, som vanligen i ett för allt upgår till omkring eller närmare tvåtusen femhundra ndr b:co; att med afseende dels å Advokal-Fiskalens vigtiga embete och de årligen i betydlig mån för honom ökade göromål, dels oek derå att hans sportler bestå af blott bötesandelar, som åtminstone vid Götha Hofrätt sällan öfverstigit trehundra r:dr, och af s. k. dombokspenningar, hvilkas framtida utgörande, såsom endast grundade på häfd men ej på Lag, torde vara särdeles osäkert, denna tjensteman borde företrädesvis med löneförbättring så ihogkommas, att hans inkomster med Sekret:s blefve någorlunda jemförlige: alt Fiskalerne, såsom expeditionshafvande af allenast underställda brottmål och följaktligen utestängde från den lösen, som Notarierne åtnjuta vid Hofrättens Civil-prot., desto mindre kunna anses i den K. propra vara någon 2 H. 15 226 Den 28 December f. m. egentlig löneförbättring tillagde, sam de sannolikt pä samma gäng komrne alt förlora de Ijuspeningar, hvilka de hittills till belopp af omkring 100 r:dr b:co upburit för de Extra Brollmåls-notarier, hvilka varit dem lill biträde förordnade; att en i Advokat-Fiskalskontoret ständigt tjenstgörande och hittills lönlös, men oumgängligen nödig Amanuens, torde af Statsverket böra aflönas: samt alt, åtminstone inom Götha Hofrätt, der sällan flere extra ordinarie tjenstemän på en gång sammanträffa, än som, vid de ordinaries förfall eller ledighet, för upsåttning af Hofrällens prol:r och beslut, äro vätentligen behöflige, oöfvervinnerliga svårigheter torde mola verkställigheten af förslaget att genom arfvoden lill dylika extra ordinarier få all utskrift af Hofrättens domar och utslag i underställda brottmål ombesörjd; hvarföre ock indragningen af alla Kanslisterne synes vara betänklig.
Skulle än min, i fråga om Hofrätternes organisation och arbetssätt, afgifna motion icke vinna bifall, uther jag mig likväl, att H. StalsUtsk., till hvilket denna sednare motion sannolikt kommer att remitteras, behagade ät de framställningar, den i öfrigt innehåller, egna den upmärksamhet och det afseende, den möjligen kan förtjena.
T a b l e a u till lönings-stat och tillämpning på Götha Hofrätt. 1 President; lön och ljuspenningar .... 3,851. taffelpenningar 1.000. 4.851. 1 vice President 2,800. 4 andra Divisions-chefer å 2,600 10,400.
5 Hofrälts-råder å 2,400 12,000. 5 alste Assessorer å 2,200 11,000.
10 yngre dito å 2,000 20,000.
1 Sekreterare 1,500.
•1 Advocat-Fiscal 1,500. 1 vice Advocat-Fiscal 800.
5 Fiscaler å 900 4,500.
1 Brottmåls-lNoiarie . . . . 800. 10 Civil-Notarier å 600 6,000.
1 Aktuarie 800. 1 Registrator, tillika Arkivarie 800.
5 Kanslister ä 500 2,500.
1 Amanuens 500. 1 Vaktmästare 250.
5 Horälts-poster å 200 1,000.
1 Läkare 50.
Adjunctionsmedel 1,000.
Summa b:co r:dr 83,051.
Hr Rosenblad, Bernh., upläste en motion af följande innehåll:
Den 28 December f. m. 227 Uti K. M. nåd. propos. om Statsverkets tillgångar och behof Föreslås under 3:dje hufvudliteln anvisandet pä Riksg:s-kont. af elt kreditiv eller anslag af 22,000 r:dr b:co årligen till understöd för Arméens pensions-kassa, under yttrande, att det likartade kreditiv, som vid sista riksdagen beviljades, väl hillils icke behöft för ändamålet anlitas, men alt enl. hvad nämnde kassas
Direktion i underdånighet anmält, det är att befara, att i följd af de senaste åren inträffad stark tillväxt i pensionärernes antal, kassan snart blifver urståndsatt att med ägande tillgångar uprätthålla den henne åliggande pensionering.
Vigten att skaffa tillgång för ett sådant behof lärer af ingen bestridas.
Men afser man, att kredilivet verkligen skall begagnas, och dertill är ali anledn., fordrar ordningen, alt i händelse af bifall lill della förslag, beräkna motsvarande årlig utgift vid beräknandet af Riksg:s-konl:s behof.
Dä är det ändamålsenligare, alt upföra denna summa med någon tillökning såsom elt bestämdt anslag pä Riksstalen, då äfven om det ännu något år lill större eller mindre del kunde besparas för den löpande pensioneringen, det vore nyttigt att kunna öka kassans fond, och man, genom detta afseende på Arméens billiga fordringar, vinner rätt att å en annan sida fordra ett tillmötesgående i afseende på andra vigtiga åtgärders tillvägabringande.
Jag får sålunda föreslå, alt IF.
St. på 9:de hufvudtiteln för Arméens pensions-kassa, utom hvad för densamma i närvar.
RiksSlat är upfördt och utom hvad K.
M. föreslagit såsom ersättning för hillils åtnjuten andel af vakans-, liggetids- och nådårsbesparihr gar måtte upföra elt årligt anslag af 30,000 r:dr att ulga frän och med det år, då Indelta Arméens rätt att lill leverering i natura upsäga densamma på löner anslagna hemmansräntor och kronotionde uphörer, och för dess lösen samma grunder komma att blifva gällande som för kronans behållna räntor och tionde.
Hr Rosenblad upläste ytterligare en så lydande motion: Afven Sverige har allt sedan 1830, om jag ej irrar mig och i visst hänseende sedan 1818 hafi jemte sin ordinarie Budget, en extraordinarie, men deri olik den flere andra Europeiska Stater haft, att oaktadt den till största delen afselt sådane föremål, som ehuru allmänt nyttiga, icke tillhöra de egentliga Statsbestyren, såsom strömränsningar, kanal-, hamn- och väganläggningar, odlingsföretag m. m., kunnat bestridas af ägande tillgångar, i st. för att dertill uptaga lån hvilka man lemnat åt framtiden, med dess okända behof och tillgångar alt betala.
I Frankrike t. ex. uptogos för denna utomordentliga Budget under Ludvig Filips 18-åriga regering, 1,000 millioner Francs i nya län.
Riktigast vore visserligen, om man här, såsom i England, sammansloge den extra med den ordinarie Budgeten, och beräknade de för den förra afsedda tillgångar bland ordinarie inkomsterne, 15* 228 Den 28 December f. m. helst de till största delen, såsom t. ex.
Bankovinsten, äro af lika säker och ständig natur, som de vanliga.
Men orsaken, att man så ej gjort, har troligen varit de stora summorne, fruktan, att i så fall ett skrik skulle upkomma ronde de ökade skattebördorne.
Men bästa sältet alt förekomma dessa och alt möta de falska utgifter, som i detta fall cirkulera, t. ex. i den beryktade boken, kallad Bidrag till Sveriges Historia sedan d. 5 Nov. 1810, vore att låta göra en utredning af förhållandet 1809 och nu, dä man skulle kunna visa, huru en mängd skattebördor blifvit afskaffade, andra högst betydligt nedsatta och endast på några få obetydliga artiklar, t. ex. införseltullen ä lin, förhöjning ägt rum, samt alt den verkliga tillökning, som i Statsinkomsterne nu visar sig, hufvudsakligen härledt sig, dels från den tillökning i tull och dylika inkomster, en ökad Nationalförmögenhet, handel och rörelse föranledt, dels frän ett friare handelssystem, som låtit i Statens kassor inflyta inkomster, som förut tillfallit smugglare och deras asuradörer.
Men dä denna förening af både den ordinarie och e. o. Budgeten i en enda troligen ännu möter motstånd, vill jag inskränka mig till alt förslå, att sådane anslag, som nu belasta den e. o. Budgeten, men åro af en helt och hållet varaktig natur, måtte från denna öfverflyttas till den ordinarie eller den s. k. Riks-Staten.
Jag får sålunda föreslå, att följande af K. M. lill utbetalning af Riksg:s-Kont. begärda summor mätte öfverflyttas: på C:te Hufvudtileln.
Aflöning för Styrelsen för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader jemte en dermed införlifvad Väg- och Valtenhyggnads Korps b:co r:dr 12,900: — Rese- och Undersökningskostnader samt Expenser för Allmänna Arbeten 12,000: — Arfvoden för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskaper som tillhöra Civil-Ingeniörer .... 1,000: — Stipendier till Elever vid nämde Läroverk i dessa kunskapsämnen 1,000: — Skeppsbyggeri-Institulet i Carlskrona 3,333: 16.
Premier för kreatur af ädlare slag vid Landtbruks - mflten 1,000: — Till Slöjd-expeditioners befrämjande 1,000: — B:co r:dr 32,233: 16. 1*3 S:de Hufvudtileln. Serafiraer-Lazareltet Svenska Nykterhets-Sälskapel . 1,000:
B:co r:dr 5,500: — Samtlige dessa summor, med tillägg af det anslag af 30,000 r:dr, jag i en särskilt motion föreslagit för Arméens-pensionskassa, eller tillsammans 67,733 r:dr 16 sk. utgöra visserligen, utom de 8,000 r:dr jag föreslagit sistnämde anslag större än det af K.
M. begärda kreditiv, summor för hvilka äfven om de efter den K. propos:n anvistes på Riksg:s-kont., en motsvarande tillgång måste Den 28 December f. m. 229 beredas.
Men då i den K. proposru Tallmedlen blifvit beräknade till endast omkring 600,000 r:dr mindre än livad de afkaslat 1849, ett ingalunda för handel och rörelse gynnande år, och tullinkomslerne böra stiga, i den mån handelsfriheten utvidgas, hvilket nu icke bör möta några betänkligheter, sä tror jag att man utan fara för att räkna för högt, kan så mycket förhöja beräkningen af tullmedlen, som motsvarar tillökningen i ordinarie Riks-Slaten enl. mina förslag, hvarigenom en tillgång i de för de e. o. utgifterne afsedda tillgångar upkommer, som pä annat nyttigt sätt kan användas.
H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel, framställde följande motion:
Jag går alt åter förnya en motion, väckt oell afslagen vid 2:e föreg:de riksdagar; ang:de beskattningen af löner och pensioner.
Denna beskattning hvilar på ingen rättvis grund, då löner bestämdt äro en art af kontrakt emellan Staten och tjenstemannen, eli kontrakt som det icke kan bero på den ene eller andra parten att godtyckligt bryta.
Pensionerna äro äter den slutliga belöningen gifven ät mångårig tjenst och lill större delen resultatet af de insättningar och afdrag tjenstemannen mäst beqväma sig till under tjenstetiden.
Låtom oss nu tillse om någon skymt af rättsgrund finnes till denna beskattning.
Jag känner icke flere källor hvaraf skatt kan tagas än egendom, eller industri, eller s. k. rörelse.
Aro tjensterne egendom?
nej ■— äro de industrie och rörelse? bevare oss Gud att det så skulle anses af tjenstemannen.
Hvar finnes dä principen för denna beskattning annan än godtyckets och maklutöfningens — och samma makt sorn nu pålägger 3 proc. kan i en framtid på lika lös grund pålägga 30 å 50 proe. ja hvarför icke?
I Statistisk synpunkt är det äfven löjligt att se tjenstemän skatta nära lika summa som hela rikets industrie, sådant det af borgerskapet upgifves.
Deremot är det en lätt sak att uträkna skalte-procenlen af löner, ehuru äfven här beskattningen blifver orättvis dä indelta löner, och lofliga sportler icke kunna i förväg beräknas med enahanda klarhet.
Det gifves ett enda tillfälle då jag anser alt It.
St. vore ursäktade vid en dylik beskattning, det nemi. dä landet under ett ödande krig eller andra olyckor vöre bragt i ett så redlöst tillstånd att penningar må tagas hvar som helst.
Ar då Sverige efter en 40-årig fred och under blomstrande förhållanden bragdt till sådane bistra tider?
— Bort det!
Eller anser man att tjenstemännen äro alltför högt lönade? — då erfarenheten likväl vittnar att de fleste lefva i bekymmer och åldras med armod — nå väl, må då den som anser tjenstemannastaterne vara alltför öfverdrifvet höga, väcka förslag om lönernes nedsättande.
Det vore i alla fall bättre och redligare än alt gifva 230 Oen 28
De ceni ber f. m. med eua handen och återtaga med den andia, oell åtminstone bespara sig besväret och kostnaden af kontrollen öfver en sådan beskattning.
Del kontraktsbrott som Staten intet skulle tillåta en privat man att utöfva mot sin tjenare, kan omöjligen vara en Statens rättighet mot sina — Staten, representerad af R.
H. St., som altid borde föregå med efterdömen af rättvisa och ädelhet.
Man har frågat med hvad annan beskattning den minskning som häraf skulle inträffa uti förr beräknade statsinkomster, skulle utgå.
Svaret på denna fråga kaD jag ej anse mig som motionär pligtig att i förväg upgifva — och jag betvifiar ej att BevillmsUtsk. som räknar så många oplysta statsmän, nog finner utvägar dertill.
Dock tillåter jag mig förskottsvis att hänvisa till Bankovinsten — lill en förbättrad Ch.-Sigill.författning, till ökad skatt på Bränvinstillverkning m. fl. som är mera förenligt med rättvisan — häldst. beloppet inte är större än att jag vet en Tjensteman, som ensam af den skatt som är lagd pä hans löner, erlägger högre kontibrution än flere städer för deras industrie.
Jag slutar med det axiomet att intet land kan gä framåt utan rättvisa i alla sina förhållanden.
Remitterades till Bevilln.Utsk. Föredrogs Frih. Bondes, Knut Philip, d. 23 dennes på bordet lagda motion, ang:de sältet för Tullbevillnings-frågans behandling vid innevarande riksdag.
Sedan Hr Frih. och Landtm, behagat nplysa mig att någon felaktighet influtit i min motion, som möjligen hindrade dess remitterande till vederbörligt Utsk., så anhåller jag alt få återtaga denna motion, för att i stället inkomma med en ny motion i samma ämne.
Bondes begäran alt fä återtaga sin ifrågavar. motion.
Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr., d. 23 dennes pä bordet lagda motion med förslag till förändring af 2 och 3 momme i 10 § af nu gällande Fattigvärdsstadga.
Hr Lil jensi olpes, Axel Fredr., d. 23 dennes på bordet lagda motion om uphäfvande af del i Kongl, förordn. d. 24 Januari 1781 stadgade förbud för Lutherske Svenske undersåtare att bevista främmande gudstjensler.
Cederström, Rudolf; Dol ämne, som här förekommer tilli öfverläggning, kan visserligen förefalla nog obetydligt att derpå skulle behöfva användas många ord.
Sådan är icke heller min mening, men jag anser mig likväl icke skyldig undertrycka den anmärkn., att full giltighet synes ännu i dag böra tillerkännas det Den 28 December f. m. 231 upgifna skälet för stadgandet i 1781 års författning derom att man må afhålla sig ifrån främmande religioners Gudstjenst nemi. det skäl (som också motionären med berömvärd noggrannhet för ämnets utförliga framställande har citerat), att berörde Gudstjenst hålles samtidigt med vår egen kyrkas och sålunda ej skulle kunna, ulan försummelse i besökandet af den sistnämnda, af oss bevistas.