Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sådan händelse kan jag ej förena mig med Friherre Anckarswärd, utan yrkar afslag å hela det tillstyrkta anslaget. i 46 Den 2 October f. in. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelil önskade nu till afgörande företaga Utskottets i dess senare Utlåtande meddeldte yttrande, att Tredje Hufvudtitelns besparingar borde, enligt Utskottets hemställan i dess Betänkande N:o i5x, i första rummet användas till fyllande af brister i anslaget för Armeens materiel, och således ej kunna för några andra betydligare behof inom Titeln påräknas; eller om Ridderskapet och Adeln ansåg denna fråga böra hvila, för alt i sammanhang med Tionde Hufvudtiteln till pröfning förekomma.
Hvad Utskottet i denna punkt af Utlåtandet yttrat om användandet af 3:dje Hufvudtitelns besparingar, synes mig snarare vara ett raisonnement, än någon hemställan till RiksStånden, hvaröfver de böra besluta; och jag anser derföre frågan om Konungens dispositionsrätt öfver besparingarne böra uppskjutas, till dess den Hufvudtitel förekommer till pröfning, der besparingarnes användande hufvudsakligen ifrågasältes.
Jag instämmer fullkomligen uti hvad Herr Tham nyss anfört.
Det var visserligen jag, sorn först väckte fråga om upp - Den i Octo ber f. m. 47 skof med afgörandet af Utskottets hemställan rörande dispositionen af besparingarne; men då Friherre Anckarswärds anmärkning häremot synes mig ganska grundad, och principen, huruvida dispositionsrätten, såsom jag tror, tillkommer Konungen enligt Grundlagen, synes böra afgöras, innan vi ingå i detaillerne och tillämpningen; så anser jag oss nu böra besluta härom, helst Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnat det till Ridderskapets och Adelns eget godtfinnande; och jag anhåller derföre om proposition till afslag å Utskottets hemställan rörande besparingarnes användande, såsom, enligt min åsigt, en Grundlagsstridig inskränkning i Konungens dispositionsrätt.
Då den siste värde Talaren upplyst, att denna principfrågas afgörande kan verka på besluten om detaillerne af Utlåtandet, och således möjligen föranleda afslag å det ifrågavarande anslagets uppförande på stat; hemställer jag, om icke Utskottets tillstyrkande rörande dispositionen af besparingarne nu må uppläsas ur Betänkandet N:o i5r, och vi derefter tillse, om principfrågan är bestämdt afgjord i Grundlagen, eller ej.
Vi skulle eljest göra oss skyldige till förebråelsen, att icke pröfva anledningar, som yppas till anslagens minskning, under det vi nästan uteslutande sysslosälta oss med förslag till 43 Den a Octo b er f. m. deras förökande, och Statsanslags-summans ansenliga stegring.
Om Herr Grefven och LandtMarskaJken behagar framställa proposition till bifall eller afslag å Utskottets första Betänkande rörande anslaget till ÖfverCommendants-Expeditionen, så uppkommer ej alls någon fråga om dispositionsrätten öfver besparingarne; ty derom talar Utskottet blott i sednare Utlåtandet.
För öfrigt är jag ej emot, att denna principfråga äfven nu må afgöras; men i sådant fall anhåller jag, att, jemte Utskottets Betänkande N:o 15 i, äfven måtte uppläsas io §. i 1809 och 1810 årens Riksdagsbeslut.
Herr Crusenstolpe'.
Om meningen är, att någonsin få slut på Statsreglerings-frågorne, så böra de afgöras i den ordning de förekomma i Utskottets Utlåtande, och fortgången icke afskäras genom framkastande af principfrågor, de der icke böra ryckas ur sitt sammanhang, utan pröfvas, då de Betänkanden, hvilka de hufvudsakligen tillhöra, företagas.
Mig tyckes det vara bäst att låta Utskottets åberopande af dess hemställan i ett annat Betänkande rörande dispositionen af besparingarne här qvarstå, och nu blott afgöra frågan om anslaget till ÖfverCommendants-Expeditionen, hvarå jag, i Den i October f. ni. 4g 1 likhet med Herr
Tham, yrkar proposition till bifall eller afslag.
Den siste värde Talaren torde tillåta mig upplysa, att icke någon principfråga ryckes ur sitt sammanhang vid detta Utlåtandes afgörande, om den ifrågavarande nu företages till pröfning; ty frågan om besparingarnes användande och dispositionsrätten deröfver förekommer vid så väl 3:dje som io:de Ilufvudtiteln.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att om Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt pröfva den förevarande 5:te punkten, sådan den i Utskottets första Betänkande förekommer, kunde man undvika att nu yttra sig i frågan om besparingarne, och således hafva frågan derom öppen till framtida afgörande.
Herr Crusenstolpe: Icke StatsUlskoltets första Betänkande, utan dess senare Utlåtande utgör nu det egentliga föredragningsämnet.
Jag anser derföre Ridderskapet och Adeln icke kunna med fullkomlig tystnad förbigå hvad Utskottet i sistnämnde Utlåtande uti den nu ifrågavarande omständigheten anfört.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridder 44 4 5o Den 2 O c to b er f. in. skåpet och Adeln behagade nu endast pröfva det af StalsUtskotlet i denna punkt för ÖfverCommendants-Expedilionen tillstyrkte anslag, samt låta frågan om besparingarne hvila, för alt i sammanhang med Tionde Hufvudtiteln till pröfning förekomma.
Friherre Anckarswiird:
Jag finner det vara öfverflödigt att fatta beslut om ett af Utskottet nyttjadt talesätt, och jag tror, att våra öfverläggningar skulle i sanning blifva allt för vidlyftiga, om hvarje mening i ett Utskotts Betänkande skulle föranleda till beslut.
Här är frågan endast, om Ridderskapet och Adeln vill bifalla, att den för ÖfverCommendants-Expeditionen i Stockholm föreslagna summa må uppföras på Stat, eller icke; och jag kan ej inse, hvad den så kallade principfrågan inverkar derpå.
Dessutom lärer väl sällan någon sats hafva varit mindre tvist underkastad, än den ifrågavarande, då man från båda sidor förenat sig om Konungens dispositionsrätt af besparingarne.
Jag ser således intet hinder, att uppskjuta med öfverläggning och beslut i den frågan, till dess vi komma till en positif hemställan af Utskottet i ämnet, och jag skulle tillstyrka, att vi här belt enkelt förbigå Utskottets yttrande, hvilket jag anser hafva erhållit en oförtjent tillökning på caracteren, du det blifvit benämdt principfråga.
Den a October f. m. 5i Friherre af Nordin:
Det kan visserligen vara likgiltigt, om denna af mig kallade principfråga, rörande dispositionen af besparingarna, afgöres nu, eller framdeles; men jag får erindra, att några punkter längre fram har Utskottet ånyo framställt ett visst sätt för besparingarnas användande, nemligen i ao:de punkten om anslaget till fourageringen för Yärfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar, der Utskottet säger att vid Kronprinsens HussarRegeinente bör ersättning för hvad priset å Hafre något år öfverstiger 3 R:dr 16 sk. godtgöras Passevolantörerna af Tredje Ilufvudtitelns besparingar, men att deremot vid Lifgardet till F^ist och Artilleriet intet hädanefter bör för fourageringen anvisas å besparingarne; och uti berörde punkt lärer det således blifva ovilkorligen nödvändigt, att fatta ett beslut, om det än skulle medgifvas, att frågan för närvarande kan uppskjutas.
Hana Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af Hans Excellence sist framställde proposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall A den af StalsUtskottet tillstyrkte Lönetillökning för ÖfverCommendants-Exped i lionen.
Ropades Ja och Nej. , 44 ii. 4* Den 2 October f. in. Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt afslå den ifrågavarande Lönetillökningen.
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalk en förnyade derefter den af honom till bifall å den föreslagna lönelillökningen förut gjorde proposition.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, enligt hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den föreslagne lönetillökningen.
Herr Rosenc/vist begärde votering.
Jag får afgifva min reservation emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens åtgärd, att icke såsom vanligt hafva framställt proposition på Utskottets senare Utlåtande, utan på dess första Be* tänkande.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, det Hans Excellence, vid de af honom nyss framstälde propositioner, icke åberopat hvarken Utskottets första Betänkande eller dess sednare Utlåtande, utan blott den af Utskottet för Qfver-Commendants-Expeditionen tillstyrkte lönetillökning, hvilken Utskottet Den 2 Oclober f. in. 53 i första Betänkandet och senare Utlåtandet föreslagit till alldeles samma Belopp.
Hans Excellence Herr Gref ven och Landt Marskalken framslälde derefter följande voteringsproposition; Den, som bifaller den af StatsUtskottet i Femte punkten tillstyrkte Löne til rökning för ÖfverCommendants-Expeditionen, utgörande tillsammans 978 R:dr 36 sk.
Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej, anses den af StatsUtskot tet tillstyrkte berörde Lönetillökning haf va blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Voteringen börjades klockan tre qvart till 11 f. m. och slutades klockan tre qvart till 12 f. m., hvarvid, sedan en voterings-* sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne befunnos hafva utfallit, som följer:
Ja — g8.
Nej — 8o.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit 54 Den i O c to ber f. m. uppläst, Hans Excellence Herr Grefven oell LandtMarskalken förklarade, att den af StatsUlskottet för ÖfverCommendantsExpeditionen tillstyrkte ofvauberörde lönetillökning således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half lillö i eftermiddag att fortsättas. 6.
ArtilleriStaben. * Herr Rosenqvist'.
Utskottet liar, oaktadt jag i mina anmärkningar mot första Betänkandet uppgifvit, hvaruti jag fann det mindre tillfredsställande, förblifvit vid sitt första förslag, utan att hafva anfört vidare skäl; och jag tror mig derföre äfven helt enkelt kunna förblifva vid mitt påstående, att det tillstyrkta anslaget bör afslås.
Såsom enda skälet för sitt tillstyrkande har Utskottet i första Betänkandet anfört, att, som Utskottet anser de fiskade medlen behöflig, tillstjrkes deras beviljande.
För min del finner jag detta skäl alltför magert, då Utskottet ej uppgifvit, hvartill medlen voro behöflige, och jag tror det varit bättre, om Utskottet alldeles icke begagnat något skäl.
■ Jag yrkar således afslag å den förevarande punkten, under åberopande af hvad jag förut flere gånger anfört, och erfarenheteji snart skall vitsorda, nemligen att der * Den 2 O c t o b e r f. m. 55 intet finnes alt taga, eler mäste anspråken en gång upphöra.
I händele afslag icke medgifves, får jag på förhand begära votering.
På samma grund, som. jag i en föregående punkt fann mig föranlåten yrka afslag å löneförhöjningen för de lärda Corpserna, bestrider jag äfven nu det förhöjda anslaget för ArtilleriStaben.
Jag finnér ej, att
Utskottet nöjaktigt förklarat de anmärkningar jag förut gjort, enär jag icke af Friherre Silfverskjölds då lemnade svar blifvit öfvertygad, att Chefen för Artilleriet skulle blifva tvungen alt sjelf sysselsätta sig med renskrifning och Chartors ritning, i fall anslaget icke förhöjdes med 1000 R:dr; ty officerare från Corpserna kunna nu som förr kommenderas till sådan tjenstgöring.
Jag anser således det gamla anslaget af 1800 R:dr vara ganska tillräckligt, särdeles som tillgångarne ej medgifva så många förhöjningar, och förenar mig med Heri\
Rosenqvist i begäran om afslag; men jag skall visserligen icke för min del forcera saken till votering, utan hemställer till och med till den värda Ledamoten, om icke han äfven vill derifrån afstå, enär säkerligen ingenting derigenom vinnes.
Silf ver skjöld, Carl'.
Grefve Horn och Herr Rosenqvist hafva åter upp - 56 Den 2 Octo ber f. ra. tagit de förra anmärkuingarne, 1 afseende på anslaget föi; ArtilleriStaben; men de hafva denna gång mindre bestridt nyttan och nödvändigheten af en Artilleri-Stab, än yrkat det förhöjda anslagets öfverflödighet..
Jag får i anledning deraf upplysa» dels att Stabens personal nu icke är större, än för 20 år sedan; ty år idog under GeneralFältTygmästaren Hellvigs tid utgjordes den af g personer; år 1816 under General Cardells af 8* och uu åter af g; och dels att. fråga bär icke är om något nytt anslag» utan blott om uppförande å Stat af ett anslag» som redan förut utgått.
Redan år 1821 förökades det gamla anslaget med 533 R:dr 16 sk. och 1826 ytterligare med 40<> R:dr, till följd af ett Kongl.
Bref, som stadgade, att ArtilleriStabens personal skulle ökas med 2 personer, i ändamål att, som Kongl. Brefvet lyder, "bereda en ökad ”omsorg och uppmärksamhet vid materieren, och begagnas vid vigtigare arbetens ”förfärdigande, och för möjligheten att af ”ArtilleriStaben bilda en orden tei ig och ”scientiåque Corps med större och vig ti ga— ”re verkningskrets.”
Då således, enligt det Kongl. Brefvet, ändamålet med ArtilleriStabens förökande varit, att vinna en större uppsigt öfver Försvarsverkets materiel, än som kan vinnas genom tidtals kommenderade Officerare från Regementerna, skulle jag icke tro det vara ändamålsenligt, att motverka detta syftemål af den största möj - Den a Qctober f. tn. 57 liga tillsyn i en tidpunkt, då fråga uppstått örn malerielens ioi dningssättande.
I liket med Friherre
Silfverskjöld tillstyrker jag bifall å Utskottets Utlåtande så vida, att jag anser det ifrågavarande anslaget af 1000 R:dr böra på Stat uppföras.
Men då i denna punkt förekommer samma omständighet, sorn vi 1 den nästföregående förbigått, nemligen ett yttrande af Utskottet, rörande dispositionen af besparingarne, så hemställer jag, om icke proposition äfven här må framställas endast på den föreslagna summan.
Jag kan icke antaga det skäl en värd Talare här anfört, att nemligen anslaget borde på Stat uppföras, derföre att det förut utgått.
Ty om en tillgång å r0,000 R:dr funnits å besparingarne, och af Regeringen blifvit anslagen till skrifmaterialier åt ArtilleriChefen, borde denna summa af samma skäl å stat uppföras.
Jag kan således icke godkänna det anförda skälet, och fortfar alt yrka afslag.
Jag får blott i anledning af den siste Talarens yttrande ärindra, att jag icke såsom skäl till bifall af Utskottets Utlåtande åberopat, att anslaget förut utgått, utan dess behöflighet, i anseende till den anbefallda större tillsyn öfver Försvarsverkets Materiel, och den tillökning i personalen, som deraf Variten följd. 58 Den a October f. m. Haris Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till bifall af Sjette punkten.
Ja, blandade med Nej. Herr Rosenqvist begärde votering.
Den, som bifaller den af StatsUtskottet i Sjette punkten- tillstyrkte tillökning af tooo R:dr Banco i anslaget för ArtilT leriStaben, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde af StatsUlskottet tillstyrkte tillökning hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Voteringen börjades klockan 12 middagstiden, och befunnos vid voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, fcösterne hafva utfallit, som följer:
Den 2 O c t o be r f. m. 59 I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den af StalsUtskottet tillstyrkte ofvanberörde tillökning i anslaget för ArtillériStaben således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 2 Eftermiddagen.
Fredagen den 2 October 1829.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottet. s ej mindre den 16 sistlidne April under N:o i32 afgifne, och den 7 derpåföljde Maji e. m. på bordet lagde Betänkande angående regleringen af utgifterne under RiktStatens Tredje Hufvudtitel, än ock under N:o 23c) meddeldte, och den 2q sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
2 Punkten.
Commendants-Staten. 6o Don i October e. m.
Då Tredje Ilufvudtiteln första gången förevar och återremitterades, var jag frånvarande, och hade således ej tillfälle att anmärka en omständighet, hvarpå jag anhåller, att nu i korthet få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, nemligen att
Utskottet af för mig okände orsaker nedsatt lönen för Commendanten i Marstrand från 700 lill 600 R:dr, under det förhöjning blifvit beviljad flere andre Commendanter.
Oberäknadt att Carlstens fästning är den enda.
Sverige äger i någorlunda stånd, och att Commendantsbefälet der således kan anses såsom det vigtigaste af alla, framställer sig. äfven den omständighet, att fästningen är belägen på en ö, en mil från fasta landet, och oru vintern skild från alla comiuunica-. tioner, så att jag anser Commendanten derstädes, i jemförelse med sina vederlikar, verkeligen vara förtjent af något högre löneförmoner.
Jag anhåller derföre om proposition derå, att Commendanten i Marstrand får bibehålla sina 700 R:dr, och öf~ verlemnar afgörandet åt Ridderskapets och Adelns rättvisa, utan att för min del begära votering.
Då Utskottet ej anfort något skäl för de löneförhöjningar, som blifvit åt Commendanterna föreslagne, har man ej eller något att vederlägga.
Utskottet säger väl, att Den 2 October e. m. fit dessa anslag förut blifvit tagne af besparingarne; men om detta skäl antages, skulle följden blifva, att alla anslag, som emellan Riksdagarne anvisades på besparingarne, skulle vid nästpåföljande Riksdag å Stat uppföras, och det skulle således blifva ett straff för de skattdragande, att besparingar någonsin funnos.
Jag yrkar afslag å Utskottets Utlåtande i förevarande punkt.
Herr Franc Sparre _, Bengt Erland:
Mig synes som ett tillräckligt skäl till de af Utskottet föreslagne förhöjningar ligger uti blotta uppräknandet af Commendanternes hittills varande löner, enär deraf visar sig, att de fleste icke baft mer än 3 å 4oo R:dr, och hvar och en lärer inse, huru långt en sådan summa kan förslå, när ingen annan lön derjemte fått uppbäras, Utan tjensteme blifvit ansedde såsom pensioner.
Jag tilstyrkér derföre bifall till Utlåtandet, men förenar mig med Grefve von Rosen i afseende på Commendanten i Marstrand, för hvilken jag skulle anse det vara hårdt, om någon nedsättning kom att äga rum.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla 7 Punkten af StalsUtskottets Utlåtande.
Ropades starka Ja, jemte några Nej. 62 Devi 2 O c to b er e. m.
Friherre Cederström, Jacob: Då Herr Rosenqvist begärt votering, anhåller jag att Ja-propositionen må, jemte bifall till Utskottets Utlåtande, innehålla det tillägg, att Commendanten i Marstrand bibehålies vid det arfvode af 700 R:dr, som han förut baft. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridder»skapet och Adeln behagade tillåta, att det af Friherre Cederström föreslagne tillägg finge i Ja-propositionen intagas.
Friherre Palmstjerna, Carl Otto'.
Jag vill endast upplysa, att Commendanten i Marstrand icke tillförene baft 700 R:dr i löne-inkpmst, utan att det i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition blifvit föreslagit, att hädanefter tilldela honom denna summa, hvaremot Utskottet ansett 600 R:dr vara nog.
Om man således vill medgifva den större summan, bör propositionen icke ställas på hvad hail förut haft, utan i enlighet med Kongl. Maj:ts Proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställde derefter följande voterings-proposition:
Den, som bifaller StatsUtskoltets i 7 Punkten framställde förslag lill ökade arf - Den 2 O c t o b e r e. in. 63 voilen för CommendantsStaten, med tillägg att Corn menda n ten . i Marstrand må, utöfver hvad StatsUtskottet föreslagit, erhålla en tillökning i dess arfvode af Ett Hundrade Riksdaler Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses StatsUtskottets Berörde förslag hafva Blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Voteringen börjades klockan half till 7 e. m.; och befunnos efter voteringens slut klockan half till 8 e. m., sedan en voteringssedel Blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige yoteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit som följer:
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll Blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således Bifallit StatsUtskottets förslag till ökade arfvoden för CommendantsStaten, med tillägg, att Commendanten i Marstrand derutöfver må erhålla 64 Den a October e. m. en tillökning i dess arfvode af Ett Hundra** de Riksdaler Banco. 8.
Krigsakademien.
Redan uti sistlidne
Mars månad ingaf jag, x anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, en motion om förhöjda löner för Lärarne vid KrigsÅkademien å Callberg.
Denna motion blef äfven till StatsUtskottet remitterad, men har icke annorlunda blifvit besvarad, än helt evasift vid det på 4;de Hufvudtiteln åt UndervisningsVerken i allmänhet tillstyrkte anslag af 60,000 R:dr, hvaraf KrigsÅkademien äfven ansetts kunna erhålla hvad sorn erfordrades.
Utskottet har icke fästat uppmärksamhet dervid, att KrigsÅcademiens Stat hörer till denna nu ifrågavarande, eller 3:dje Hufvudliteln, och icke till 4;de Titeln.
Jag befarar, att Lärarne vid KrigsAcademien komma att sakna all löneförhöjning af det åt UndervisningsVerken i allmänhet beviljade anslag.
Jag täger mig derföre friheten att nu förbehålla mig öppen rätt lill öfverflyttning från 4:de till 3:dje
Hufvudtiteln af så stor del utaf de ofvannämnde 60,000 R:dr, som behöfves för den af mig yrkade löneförhöjning åt Lärarne vid KrigsÅkademien.1 Herr Lefren, Johan Pehr: Herr Bråkenhjelms anmärkning angående löneförhöjning - Den 2 Octo b er e. m. 65 ning åt Lärarne vid KrigsAkademien är efter min tanka för tidigt väckt.
Dä 4^1° Hufvudtiteln förekommer, blir det bättre tillfälle för Ridderskapet oell Adeln att, med kännedom af hvad Kongl. Maj:t och StatsUtskottet i ämnet yttrat, sig utlåta.
Jag vill icke nu yttra mig i hyfvudsaken, ulan blott angående den anmärkning Friherre af Nordin vid första Betänkandets återremitterande gjorde i afseende å denna punkt; och det yttrande Utskottet i anledning deraf uti dess sednare Utlåtande afgifvit.
Utskottet säger nemligen: ”då Utskottet ej kan bestrida, att, enligt hvad Herr Friherre af ”Nordin anfört, redovisningen för Statsmed”len skulle invecklas, om emellan Riksda”garne besparingar på en Hufvudtilel skul”le användas till föremål under en annan, ”instämmer Utskottet i så måtto i Herr Fri”herrens yttrade mening, alt först vid en ”skeende Statsreglering den ifrågasatte öf”verflyttningen må verkställas, och att hvad ”dä af anslaget för KrigsAcademien må bc”finnas öfverflödigt, må komma Undervis”ningsVerken i allmänhet, och ej 3:dje Huf”vudtiteln, till godo.”
Här förekommer en - alldeles ny grundsatts.
Utskottet erkänner rigtigheten af Friherre af Nordins anmärkning, att besparingar å en titel icke böra öfvevflyttas å en annan, men föreslår 44 H. 5 66
Den i October e. m. derjemte, att hvad genom framdeles ske* ende indragningar å KrigsAcademiens Stat kan besparas, må blifva en tillökning för UndervisningsVerken i allmänhet, och icke komma 3:dje Hufvudtileln till godo.
Det är väl en bland de större contradictioner nian kan Föreställa sig?
Jag hemställer der* före, att denna af Utskottet uttryckta mening måtte ogillas, emedan den synes så mycket olämpligare, som den, i fall den godkändes, skulle bereda inskränkning i kommande Ständers beslut.
Stats* Utskottet har verkeligen godkänt min anmärkning emot den föreslagne Öfver fly 11- ningen af en titels besparing å en annan.
Herr Hjerta har äfven instämt deri, och jag hoppas alltså, att resultatet må blifva lättadt derefter.
Jag vågar hem* ställa, om vi icke nu kunna följa samma Utväg vid beslutets fattande, som i förmiddags, och om icke Herr Grefven och LandtMarskalken följaglligen täcktes gifva oss proposition endast på bifall eller förkastande af det begärda anslaget.
Vinner det sednare, förfaller af sig sjelf all fråga om öfverskott.
Friherre Anckarswcird , Carl Henrik: