Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingen af Klockarna i de Församlingar, der jag är bosatt,användes till Schollärare; man håller i stället öfverallt särskilde dyrlegde personer, att i detta afseende uppfylla Klockames skyldigheter* Herr von Hartmansdorff, Argu fl; Det upplasta Betänkandet går ut på , att sönderdela de i ämnet väckte motionerne uti flere små delar; att partielt Besvara dem, samt att afslå hvarje del för sig- Jsg tog mig friheten, att i anledning af Friherre Palmstjernas motion göra en annan, hvilken Utskottet väl upptagit i premisseme af Betänkandet, men ej besvarat, då fråga blifvit
Qm slutsattserna.
Denna min motion åsyftade; Att Riksens Ständer ville hos KgU Maj-.t i underdånighet anhålla, att, i likhet med hvad sein skett i Statsförvaltningens öfrige grenar% mätte undersökas och utredas:
Hvilka och luiru stora tillgångar, finnas anslagna åt LäroStaten, sif till rtigen Presterskapet i Sverige?■
Huru de ära fördelda och använda?
Hvilka och huru mänga ecclejSiastique personer finnas % Hvad de hajva att gör af Hvilka förrättningar de höra åtaga sig eller befrtas. ifrån?
Derefter barde uppgifvas och föreslås, hvil - Ben 25 Junii f, m. 55i ka indragningar och besparingar, som skulle kunna göras af personal och material?
Samt slut ellgen^ huruledes widängen i båda d-larne måtte kunna så begagnas, att icke allenast Religions- utan äfven den öfriga undervisningen i Riket fullständigare och syftestnligare än hittills meddelades.
Jag kunde naturligtvis icke hafva anspråk derpå, att mina framställningar skulle af Utskottet gillas, men det torde icke vara öfverdrifvit, att jag önskat se dem besvarade.
På sådan grund yrkar jag återremiss af Utskottets Betänkande.
I anledning af Herr Ribens anmärkning, angående PresteStåndets Privilegier, dem Utskottet åberopat såsom ett hinder mot mitt förslag, torde jag, oberäknadt det exempel, Herr Riben anfört, få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att i sednare tider ock städse Pastorater blifvit sammanslagne eller klufne, nya Stift inrättade m. m. s. hvilket allt gif— vit anledningar till ökade eller förminskade inkomster för PresteStåndets medlemmar.
Men har dock, mig vetterligen, ej hört deröfver klagas.
Jag kan ej eller inse, att en rigtig fördelning af de LäroStaten anslagna inkomster voro stridande emot Presterskapets privilegier, enär ingenting derigenom undandroges dem som deraf skyddas.
Det vore egenteligen ej annat än en utvidgning till det hela af hvad som na redan skedt i detail.
Huruvida Vexelundervisningen är användbar på landet, der den ena trakten är tätt bebyggd, under det att bostäderna ligga vidt Bpridde å den andra, beror äfen undersökning, fm t-jf hilli! /, m,. eoni ensamt tillkommer Regeringen i men frå-- gan, huruvida de medel , sorn äro ansiagne. för käroStaten, böra fördelas så »tt de på bästa sätt må komma det allmänna till godo, derden enskilda omsorgen icke förslår, tillhörer ofelbart Konungen och Riksens Ständer att gemensamt bedöma och afgöra.
Jag kan såluor da icke eiler gilia Utskottets åsigt af ämnet i denna d«L Grefve von Schwain, Fridric Bogislaus: 1 händelse Riddertkapet och Adeln beslutar återremiss af Oeconomieljtskottets Betänkande, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten på nå-’ got deruti, sorn synes mig vara mindre i sin ordning, nemligen att Riksens Ständer, enligt Utskottets tillstyrkande, borde i den unders dåniga skrifvelse!?, angående förevarande ämne, tillika yttra den önskan, »tt Konungens yille vid eq annan Riksdag inhämta Riksens Ständers förnyade yttrande i detta mål.
Om, Kongl. Maj;t sådant beslutar, beror detta af Kong).
Majtt sjelf, men jag tror icke att Riksens Ständers önskningar böra förås längre, än. att Konungen må fästa sin uppmärksamhet på. målet, sådant det no är — icke att Han framdeles vid en kommande Riksdag må deröfver Inhemta Ständernes tanka, Herr Grejven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln »nsåg OeconomieUtskottets
Betänkande böra i anledning tken *5 Juni i /. m jgg ®f de dervid gjorde anmärkningar, till Utskattet återförvisas.
« Ropades ja.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan Två eftermiddagen.
In fidem Protocolli* O. J. Lagerheim.
Onsdagen elen 25 .Tunii.
Plenum klockan half tili 6 eftermiddagen*.
LagUtskottets dea 13 sistledne
Maj under N^o 84 afgifne, samt den 18 dennes eftermiddagen på bordet lagd© Betänkande, i anledning af vackt motion, angående LagmansRätternes upphörande.
Herr Munck af Rosen [kjöld, Eberhard:
Den motion, som gifvit anledoing till ifrågavarande betänkande, öfverensstämmer så val med den 554 Den 25 Junii e.. m. allmänna opinionen, som med ssnna förhållandet.
Utskottets skäl till afslag å den samma, äro i min tanka ej tiliräcklige för vårt bifall till Betänkandet.
Det enda skälet af vigt är, Sitt LagCommiten uti dess framtida förslag, ämnar att afskaffa LagmansRätterne; men då en så nyttig sak som deras afskaffande äfven bör komma närvarande generation till godo , tror jag, att Lagutskottet äfven borde uppgöra ett förslag till sättet för deras afskaffande.
Jag förenar mig således med dem, som yrkat detta, och anhåller om proposition på återremiss af Betänkandet.
Jag kan icke dela tnotionairens åsigter, ej eller de anmärkningar sorn här blifvit gjorde.
Den erfarenhet jag haft under 5o års vistande i Skaraborgs
Län har öfvertygat mig att Lagmansrätten der är af mycken nytta , och att då de personer, sorn förestå denna
Domstol äga erfarenhet och agtrung af provineen, mångå mål der stanna.
Om FörlikningsDomstolar kunde inrättas, skulle äfven jag tillstyrka LagmaosRätternes upphäfvande.
Då skulle ej så många mål komma till de laga Domstolarne; men om LagmansTingen, med bibehållande af närvarande rättegångsordning, skull® afskaffas, skulle de olägenheter uppkomma, sorn Lagutskottet omtalat , att nemligen HofRätterne nödvändigt blifva öfverhopade med göromål , och att nya HofRätter måste inrättas, som blifva vida kostsammare än LagmansRätterne, helst dessa äro få.
Äfven skulle detta förkor - Den 15 Junti e, m.
555 tade rättegångssätt bidraga dertill, att målen i Högsta Domstolen ökades i hög grad, och att den således icke skulle kunna arbeta på en Division, utan på flera, hvilket jag icke anser nyttigt Jag tillstyrker derföre att Betänkandet måtte bifallas.
Om LagCommité^n genom nya Lagar kunde förkorta Rättegångssättet och förminska rättegångarna, så skulle äfven jag tillstyrka indragning af LagmansTingen, men dessa äro oumbärliga , så länge nu varande rättegångsformer gynna rättegångars till" tagande.
Grefve PoJJe, Anrid:
Jag delar fullkom ligen motionairens och Herr Munck af Rosenekjölds åsigter, att LagmansRätterne i flere afseenden äro öfverflödige, kanske skadlige.
Olägenheterna deraf äro icke få, och böra så vidt möjligt är undanrödjas; men frågan är, om i närvarande ögonblick sådant låter sig göra och om ej föregående åtgärder äro nödige, innan man vidtager en så hutvudsakelig förändring i vår lagskipning.
Lagutskottet har omnämnt de svårigheter, som i detta afseende uppstå och Herr Tham har vidare utvecklat Utskottets mening, hvaruti jag förenar mig.
Jag tror, att om man så många år kunnat uthärda med olägenheterne af LagmansRätterne, kan man göra det äfven de år sorn återstå, innan förslaget till ny RättegångsBaik blir förelagdt Riksens Ständer och att man således ej bör brådhasta till målet.
Om vi en gång kunna komma derhän , att , i stället för att med sportler aflöna Häradshöfdingarne, hvarigenom 0**t l.i jttni* i«» m. di hafva interesse att snarare öka an minska yättegångarne, da erhålla aflöning m*d en be« stämd summa, så tror jag att LagmansRätterne böra och bunna afskaffas.
När denna ai mig efterlängtade tidpunkt inträffar, skall jag med nöje rösta för LagmansRätteroes indragning.
Herr von Becker, Cart Johani En värd Le - damot har anmärkt, att om LagmansRätteroe upphäfdes, skulle HofRätterne öfverhopas a? göromål, äfvensom Högste Domstolen, Jag tror åter att många Domstolar på nära afstånd, gifva anledning till länge fortsatte rättegångar, och att om LagmansRättern® ieke funnos, skulle många rättegångar stanna vid HäradsRätten, hvilka nu fullföljas till LagmansRätten.
Allmänna rösten påkallar högt deras upphifvande åtminstone är förhållandet sådant i Skaraborgs Län, sorn är min hemort, dar jag kan försäkra, att man skulle anse deras indragning för en lycka.
Hvar och en kan lätteligen inse vådaa deraf, att en trätgirig part med 12 sk. kan uppehålla min rätt kanske ett helt år, då LagmansRätterne ej mer än en gång om året sammanträda.
Jag hemställer likväl till Ridderskåpet och Adeln om detta upphäfvande kan ske nu genast, eller om andre förberedande åtgärder böra föregå.
Det svåraste torde blifva Häradssyners granskning af HofRätten, då denna granskning har b‘hof af eQ högre syneförrättning på stället, men som det skulle vart högst önskansvärdt, att vinna ändamålet, och denna svårighet synes mig vara det störIta, må hända enda hindret, får j»g anhålla »j Junit t. nl om Stcrremiss, i förhoppning, att LagUtskotSet, vid ytterligare betragtande af det nyttiga i förändringen, möjeligen skulle kunna uppfinna och föreslå något medel , att ju förr desto heldre göra dea verkställbar.
Herr Munck af Roseii/kjöld: Herr Tham har tagit LagmansRätterne mera i försvar ätt
Lagutskottet sjelf9 som åtminstone medgifvit nyttan af deras afskaffande sedan LagComittéens förslag blifvit utarbetadt.
Det skäl Herr Tham serskildt anfort, att målens antal skulle ökas i HofRätterne, ar väl möjligt, men vore åtminstone ej så skadligt, som att Lagmans* Rätterne måste förlänga Rättegingarne, då dt blott äro tillsammans en gäng om året, då HofRätterne deremot äro permanente.
I öfrigt ir det osäkert, huru snart LagComittéens förslag kommer att framläggas för Riksens Ständer, och ännu mera; huru snart den nya Lagen kan komma att promulgera*.
Jag får således för min del anhålla om återremiss.
Skuls le LagmansRätternes upphäfvande ej bifallas, förbehåller jag mig, att i sammanhang med den motion sorn gifvit anledning till denna öfverläggning, få afgifva en ny motion nemligen att LagmansRätterne 2:ne gånger om året skola sammanträda.
Herr Lefrin, Johnn Pehr:
Äfven j»g vå gar, lika med Herr Tham, taga LagmansRätternes parti , mera än Lagutskottet gjort.
Jag vill korteligen framställa min åsigt den kan icke vara grundad på erfarenheten, men p« 558 iOen 25 Junti t. rit. det historiska af LagmansRätternes Och HäradsRätternes tillkomst.
Vi veta alla» att i äldsta tider då vi hade fått en ordnad Lagskipning, voro instantierne tre?
vi vete ock» att 1 det theoretiska begreppet om rättegångsordning, man icke gillar mera än tre instantier.
I gamla tider var den grundad deruppå, att de två förste skulle vara locala och den siste eller Konungen med Sin Nämnd, tillfällig och ambulatorisk.
Detta sätt fortfor ända till SeXtonhundradetalet, då KonungaNämndeit deltes i 4 delar och sattes på 4 ställen.
Derigenom uppkom en instance till, då man ej kunde annat än skiljs benådningsrätten , som icke kunde lemnäs åt HofRätterne.
Man varse blef sedan i tidernas fortgång oiägenheterne af att skilja högsta pröfningsrätten från Konun» gens person, och derutaf uppkom å nyo Konungens nuvarande Högsta Nämnd eller Dom* stol.
Sålunda hafva nu fyra instantier uppkommit, i ställtt för tre, hvilket ej af alla gillas.
Vid HofRätternes inrättande, tilläde man dem vissa åligganden, som man tagit ifrån LagmansRätterne, utan att kunna, i anseende till det erkända behofvet, af andra instancens bibehållande i localtorm, helt och hållit upphäfva dessa sednare.
Rå det sättet kommo LagmansRätterne att stå qvar i samma skick som de nu äro, i egenskap af andra instaocen i vissa mål.
Nu tyckes opinionen påkalla ert större hastighet uti målens afgörande.
Jag tror det vara oafgjordt om icke, sedan KonuttgaRätten blifvit åter samlad omkring Konungens person, det vöre riktigast att man återginge till det gamla; att man nemligen bibehölle
Lag - t)tn 15 Juni i e. mé mansRätterne med HofRätternes afskaffande, men att deremot LagmansRätterne blefvo så sammansatte, att de kommo att bestå af ett större antal personer, åtminstone 3 Ledamöter, utom Nämnden.
Vi äro icke okunnige derom, att flere Lagkloke i vårt land yttrat, att man borde hafva flere HofRätter än tre.
Det torde förtjena tagas i öfvervägande, att det är origtigt skilja allmänheten ifrån den rättigheten, att hafva äfven den andra instancen local, om det är möjligt, Och så nära att de munteligen kunna framställa sina saker och låta afhöra vittnen, utan att de, såsom nu, behöfva försg 50 å 60 mil till HofRätterne.
Jag instämmer således deruti, att det ännu är förtidigt att indraga LagmansRätterne, helst innan det genom LagCommittéens förslag blifver utbedt, huruvida det icke torde blifva HofRätterne* öde, att varda indragne.
Det har blifvit yttradt, att Herr Thams anförande, att LagmaDsRätternes indragning skulle öka arbetet i HofRätterne, icke vore så säkert, som att Rättegångarne genom LagmansRätterne blifva förlängde.
I ad* ledning deraf får jag anföra, att under Christianstads HofRätt finnas blott stne Lagsagor, nemligen Blekinge och Skåne. iFrån den sednare, där jtg någon tid förrättat LagmansTing, hafva icke mer än ungefär en tredjedel af målen blifvit fullföljde.
Då nu LagmansRätteti hålles i samma Stad der HofRätten är, är det ganska gifvit, att äfven de öfrige målen blifvit dragoe dit, om icke LagmansRätten variti m lien Junti t. ni.
Dera? hade varit eo säker följd, att HofRättift behöft kanske tre Divisioner.
Det är för öfrigt alldeles icke för att vara envis, sorn jag yttrar detta, ty jag har ingenting emot en åtet remiss.
Jag delaf den åsigt Herr Munck a t Rosenskjöld yttrat»
Det är måhända rigtigt, att en sådan förändring i gamla inrättningar uppskjutes, till dess den nya organisationen jemte den nya lagen blifva satte i verket.
Men på de skäl, som i det serskildta yttrandet blifvit anförda, torde dst icke vara så svårt, att göra den äfven tidigare, i händelse det skulle draga länge ut, in^ nan Lagförslaget antages.
Mig synes den omständigheten att HotRätternes utvidgning deraf skulle följa, icke vara af den olägenhet, att förslaget derföre borde tills vidare uteblifva.
Oläge nheterne kunna icke blifva större nu äfi då, när LagCoinmittéens förslag införes»
Det är icke af LagCommittéen föreslagit, att Uög<- ste Domstolen skall albeta på tvenne
Divisioner och sådant bör icke komma i fråga, orri ån göromålen skulle blifva flere, än den kart medhinna»
Andra anstalter måste då vidtagas för att hämma de mindre målen, så att blott de vigtigaste komma till Högsté Domstolen»
Det utgör likväl min förundran, att Lagutskottet , sorn föreslagit Revisions-skillingenS upphäfvande, på det att alla mål skulle kunina komma till Högste
Domstolens pröfning* likväl i detta Betänkande åbetopar målens tal» rikhet* Den 25 5Ulivi e, ni. rikhet, såsom ett skäl för LagminsRätternes bibehållande, så att icke alltför mångå måtte komma till Högste Domstolen.
Efter Utskottets mening får således icke hindret af bara penningar (Revisions-skillingen) men väl en instance, som både kostar penningar Och förnämligast tid, (LagmansRätterne) förminska mängden af de mål, som gå till Hygsta Domstolen.
Det är i det serskildta yttrandet ganska rijgtigt anmärkt, att LagmansRätterne ej kunna göra anspråk på större anseende än HäradsRätterne, emedan båda blott bestå af en lag-" farén Domare och Nämnden; ty det är en tillfällighet om Lagmannen är lagklokare än Hä* rsdshöfdingen ; och på sådane tillfälligheter kan ingen bygga.
I HoiRätterna deremot äro flera lagfarne män, sorn samfält pröfva sakerna; och der måste följagtligen vara mera sannolikhet för en högre upplysning och eö rättvisare dom, Jag instämmer af dessa skäl i begäran om återremiss.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt, att LagUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera* Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, 6amt dea Ridd, o. Ad.
Band» Den 2?
Junii e, m. 18 dennes eftermiddagen på bordet Iagde Be-; tänkanden: Från Stati- och Banko-Utskotten: *■
Af den 17 dennes.
N:o 237.
I anledning , af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, så vidt den serskildt beträffar det innevarande år till berörde ändamål nödige an-; slag af allmänna medel.
I anledning af väckt motion om förändrad organisation af HäradsRätterne.
I anledning af väckt motion, om befrielse för sökande parter uti skuldfordringsmål, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att med förklaranden communicera de i dessa mål meddelande Utslag.
Af den 4 dennes.
N:0 88.
I anledning^ af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 4 sistledne Mars med - Den 25 Junti e. m. dpldte Betänkande angående ändring
Uti 25 Cap. 5 § RättegångsBalken.
I anledning af Väckte frågor om Förliknings
Domstolars inrättande.
Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard".
För min del får jag förklara, att jag anser inrättningen af Förlikning
Domstolar högst nyttig och påkallad af vår National caraetére, och en del af våra Domstolars närvarande beskaffenhet.
Det är visserligen sannt , att icke alla de mål, som i Danmark förekommit vid FörlikningsDomstolar , skulle, om ej FÖrlikhingsDomstolar funnos, hafva gått till rättegång, men en ganska stor del hade visserligen dock gjort det; och om det är någon kostnad Vid FörlikniogsDomstolars inrättande, ar jag fullkomligen öfvertygad, att den rikeligen ersättes genom den minskning i kostnaderne vid de ordinarie
Domstolarne, sorn deraf skulle blifva en följd.
Sedan Ridderskapet och Adeln bifallit Betänkandet, anhåller jag blott, att min reservation må blifva Upptagen i PrötocoUet, fullkomligen öfvertygad, att den i en framtid skall blifva godkänd.
Herr Von Hartmansdorff, Augufl\
Sedan Högloflige Ridderskapet och Adeln nu genom bifall till LagUtskottets Betänkande angående FörlikningsDomStolars inrättande,.afslagit motionairernas åstundan, att närvarande Lagutskott måtte utarbeta ett fullständigt förslag till dessa myndigheters organisation, anhåller £)»n %{) Junti «, m. jag att i afseende å deras införande längre fram, och deras sammansättning i sådan händelse, få, med stöd af 56 §.
Riksdagsordningen, väcka en Dy motion.
Jag känner nogsamt hvad Lagutskottet åberopat, att nemligen vår närvarande Lagstiftning ålägger
Domare att med vissa undan» tag äfven vara förlikare emellan parter.
Men jag tror det ej vara så alldeles rigtigt, att den Embetsman, som, efter lagens allmänna grundsatser och gifna föreskrifter skall skaffa hvar man rätt, befattar sig med, att, i afseende på tillfälliga omständigheter och bevekelsegrunder, mäkla förlikning emellan de tvistande.
Farliga missbruk af Domarens inflytande, följder af hans på förhand yttrade mening om ma en, gamt brist på sträng enhet i Lagskipningen, kunna derigenom föranledas.
Försöket att i godo bilägga tvister, hvilket städse bör föregå deras slitande med rättvisans svärd, synes mig derföre med rätta böra afsöndras till en Irån Domstolen skiljd, icke dömande, utan endast bemedlande, myndighet, eller till LÖrliknings
Nämnder.
Att företaga införandet af dylika, förr än i sammanhang med hela Domstolsorgapisationens 'förändring, anser jag visserligen vara tor tidigt; men då synes rigtigheten af grundsatsen att göra det, destornera komma i fråga.
LagCommittéen har väl i 32 Cap. af förelaget tili en RättegångsBalk, till antagande uppgifvit SkiljemhiinaRätter, men låtit det på öfvcrenskommelser mellan de tvistande bero, om de vidja begsgoa sig af detta afgö - Den 2 5 Juni i e. rn. ringssätt.
I begreppet afFörlikningsNämnder, ligger deremot att de ej få förbigås i mål der förlikning må äga rum, emedan tvisters biläggande i godo, alltid först bör försökas, innan de vid Domstol upptagas.
SkiljesmannaRätter äro således något helt annat än FörlikningsNämnder.
Till bevis på huru nyttiga de sednare varit i Norrige, torde Högloflige Ridderskapet och Adeln tillåta mig , att ur en officiel artikel i Norrska RiksTidningen N o 2 för innevarande år, uppläsa summorne af de mål, som ifrån 1815 till och med »821 blifvit vid FörlikningsCommissionema företagna, förlikta eller häfna, och till Domstol instämda:
År 18 15. 15,799- — 8,813. — 1141. —- 1816. ao,502. — 12,013. 1413- 18 i 7- — 26,582.
_ 15,867. — I7t4. — 1818. _ 36,582. — 32,610. 2054. .—. 1819- 36,135. 23,092. — 2151- — 1820.” 38,534- — 24,414- _ 2270. — 1&2I. — 35,594. — 21,979. __ 2256.
De öfriga af dem som, icke blifvit förlikta hafva, till ett antal från 600 till 1000 om året, blifvit uppskjutna; eller hafva parterna, ehuru deras tvister varit till Domstol hänvista, likväl sedermera funnit för godt att icke vidare fullfölja dem.
Hos oss torde det vara förgäfves, att söka införa FörlikningsNämnder, så länge aflöningen för Dotnrarne af i:sta Instantien hufvudsakligen är ställd på papperslö'. en och så länge deras dagliga bergning och fördel följaktligen strider mot tvisters förminskande.
Man bör hoppas, att äfven denna vig - 566
Dan 25 Junii e. m. tiga omständighet kommer i öfvervägande vid Domstolarnes nya, förändrade inrättning; och dä det vid alla arganisitionsförslag är magtpåliggande, att de af den verkställande magten eller Regeringen godkännas och gynnäs, så täger jag mig friheten vördsamt föreslå:
Att Riksens Högloflige Ständer ville genom en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj;t uttrycka deras önskan, att, vid den nya Dom* stolsorganisationen, serdeles afseende måtte fästas vid Förlikningsåtgärdernas skiljande från Domstolarne, och uppdragande åt serskildta Nämnder; samt att, om Kongl. Maja skulle med Riksens Ständer instämma uti en lika åsigt af saken, åt LagCommitiéen måtte uppdragas, att i enlighet dermed uppgöra nödiga förslag.
Vid förnyad föredragning af Lagutskottet» den 4 dennes under N:ris 87 och 89 afgifne, samt d. 18 derpå följde e. m. på bordet lagde
Ut« låtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 25 sistledne Februarii och den 18 sistledne Mars under N^ris 4t och 20 meddeidte Betänkandes: 1:0 Angående hembud , då Frälse skattehemman utom börd försäljas; Deri 25 Junti e. rn. 56 7 a:o Rörande tjenlige författningar mot allmänna förbrytare.
Fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingirne.
Föredrogs å nyo och bifölls Ljg- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den ao sistledne
Maj under N:o 83 afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, öfver yrkade utvägar att förekomma löse men arbetsföre personers kringstrykande och bettlande i skydd af de pass, som i ett eller annat lagligt hänseende, samt i stöd af gällande författningar, kunnat för dem blifva utfärdade.
Herr Rofenblady Bernhard:
En för tillfället ej närvarande Ledamot, har begärt att jag skulle inlemna ett memorial, som rörer Biskopen Doctor Almquists motion om all jords lika beskattning
Då han såsom frånvarande ej har rätt att inlemna det, och jag till hufvudsaken gillar detsamma, anhåller jag att få uppläsa det, såsom mitt, och att derå sedin bekomma remiss till vederbörligt Utskott.
Dc’i 25 Juni i e, nu.
Härefter uppläste Herr Ro/sablad följande* (Se Bilagan N:o 1.), Herr Gref v t n och Landt
Mar (kai ken hetast äll'-- de, om icke Herr Rosenblads Memorial, sorn innefattade anmärkningar vid StatsUtskottets den 21 sistledne
Maj eftermiddagen återremitterade Utlåtande, i anledning a.f väckt fråga», om ali jords lika beskattning, samt en allmänny refning och skattläggning, kunde till Stat.5-- Utskottet remitteras; hvilket bifölls.
Allmänna Besvärsoch OsconomicUtskottets den 31 sistledne Majlinder N:o 101 afgifne, samt den 1.1 dennes, eftermiddagen på bordet lagd.e Betänkande, öfver föreslagne ändringar uti Författniagarne^ rörande husbehofs-brännvinsbränningen och der-, med gemenskap ägande ämnen.
Herr Munch af Roitmijöld, Eberhard.:
Uti< serskildta yttranden hafva åtskiilige Ledamöter af Utskottet, nemligen Grefve von Rosen, Herr Lenning, och Anders Joachimsson yrkat en alldeles fri brännvinsbrännings-rättighet.
Hvad principen angår, förenar jag mig alldeles med desse värde Ledamöter; och jag utbeder mig, att utom de skäl som af dem blifvit anförde, få tillägga ännu några: t;o Fordrar Statens interesse i det hela, Den 25 Junit t. m. att materialier och arbetsstyrka icke förspilla»* utan användas på det sätt, som gör den möjligen största nytta och skaffar dea mästa afkastningen.