Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cronhjelm föreslagit, det Ridd.secret.sysslan, med den lön, som redan för henne finues anslagen, bör endast pä förordnande tillsättas, intill slutet af den riksdag, dä en representationsförändring inträffat.
Det är följaktligen icke fråga, pä sätt åtskillige ledamöter uppgifvit, att för närvarande bereda någon besparing åt Riddarbuseassan genom antagandet af Gr.
Hvad derpå skulle vinnas, är deremot att, vid en inträffande representationsförändring, kunna entlediga Ridd.secret., utan anspråk, å haus sida, pä lönens bibehållande.
Förslaget åsyftar således att kunna sätta den blifvande Secreterarcn på bar backe, i fall Ståndet funné sådant med billighet eller sin värdighet öfverensstämmande.
Man säger väl, att sådant bör förbehållas, för den förmodade händelsen, alt förändrad representation skulle antagas; men jag bör i Ståndets minne återkalla, att Ridd.secret. har, liksom de öfriga Ständssecrelerarne, särskildt aflöning för denna befattning under riksdagarne, och alt hans aflöning i berörde egenskap icke egentligen sammanhänger med den lön, han af Riddarhuset åtnjuter för Adelns särskilda angelägenheter mellan riksdagarne och äfven under riksdagarne, när några dylika då förefalla.
Man säger måhända: hvarföre häller R. o. Ad. ständigt särskild Secreterare, då de öfrige Stånden det icke göra?
Jo derföre, att Riddarhuset har, såsom hvar och en vet, särskildt archiv, särskilda fonder och angelägenheter, alt förvalta äfven emellan riksdagarna, i olikhet mot de öfrige Stånden, och att det således företrädesvis behöfver en Secreterare.
Dertill kommer, alt enär Secreterarcn skall tillhöra detta Stånd, är också antalet af dem, som kunna söka befattningen, inskränktare än i de Ständ, hvarest ett dylikt villkor icke fordras. R. o. Ad. bör naturligtvis icke äfventyra att, vid en riksdags inträffande, nödgas lill denna befattning taga hvilken sorn helst dertill anmäler sig.
Ståndet bör vara försäkradt om, att till en så grannlaga befattning hafva en fullt skicklig och pålitlig man.
Sådana äro, i min tanke, skälen, hvarföre R. o. Ad. hittills hållit cn egen och ständig Secreterare.
De gälla, i min tanke, äfven för framtiden.
Skulle en förändring i vår representation inträffa, så är det då tids nog att R. o. Ad. besluter, huru för framtiden förhållas bör.
Man säger, alt Ridd.secret.lönen är för stor.
Hvarefter’ 152 Den 9 November f. m. mäter man denna storlek?
Håller man sig till den omständigheten, att oaktadt de nuvarande, så högt uppskattade löneförmånerne, har, då tjensteu sist blef ledig, blott en sökande anmält sig dertill; så torde del bevisa, att tjernsten icke är för högt lönad.
Man säger, att Secrelerarcn icke har tillräcklig sysselsättning med Riddarhusets göromål emellan riksdagarne.
Det tror jag äfven; men det är icke derpå, som det ankommer för R. o. Ad., utan derpå, att Ståndet alltid må, när det behöfver, hafva en fullt skicklig och pålitlig tjensteman.
Vill Ridd.seeret. sysselsätta sig med Riddarhusets angelägenheter, så felas visst icke ämnen, och deribland genealogiernas fullständigande, hvilket, sedan en derföre särskildt fallen och mycket nitälskande Ridd.Directeur afgått, torde vara särdeles behöfligt.
Om uppmärksamhet äfven egnades åt archivet, sä skulle icke, såsom under denna riksdag, hafva inträffat, att man bortglömt tillvaron af ett hemligt Riddarhusarchiv.
Men, säger man, detta archiv kunde Adeln skänka bort.
Denna lanke uttalar hvad som egentligen tyckes ligga i botten på hela detta förslag.
Man vill nemi. säga ät R. o. Ad.: såsom Ständ skall du dö; din timma är slagen; beställ om ditt hus, ju förr desto hellre; gif bort hvad du äger åi de fattige!
Men det är denna uppmaning, sorn jag icke vill uttala, och som jag hoppas, att detta 11.
Ständ icke eller efterkommer genom några derpå syftande förberedande åtgärder.
Man yrkar sparsamhet och säger, att man skall akta Riddarhusets penningar.
Särdeles oväntadt förefaller det mig, att denna sparsamhet just nu fordras af en och annan ledamot, som åtminstone vid förra riksdagen yrkade Ståndets upplösning.
Hvartill tjena ägodelar för den, som ej mera är lill?
Man säger, alt grannlagenhcten borde föranleda oss, att icke binda händerne pä vära efterkommande, utan uppställa löneregleringen för Riddarhusets tjenstemän, så alt de förre blefve oförhindrade att förfara på sätt dem godt synes.
Mig synes, att grannlagenheten hos motionären hade bort föranleda honom, att icke säga åt R. o. Ad.: kläd af dig, förr än du lägger dig.
Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte bifalla Ridd.- Ulsk:s förslag.
Sandels, Sam.
Äng.:
Palmstjerna har redan för det II.
Ståndet utvecklat de skäl, på hvilka Utsk. ansett sig icke kunna bifalla den af Gr.
Cronhjelm väckta motion, utan tverlom enhälligt ansett sig böra afstyrka densamma.
Dessa skäl voro nemi. bufvudsakligast, alt en tjenst i allmänhet alltid skötes bättre, då den är på stat., än då den är blott för en obeslämd tid.
Ståndet har redan genom ett föreg:de beslut ansett, alt deri lön, som Ridd.seeret. åtnjuter, ej är för stor; och denna lön är, såsom Hr von Hartmansdorff upplyste och såsom Ståndet nogsamt känner, icke afsedd för Ridd.seeret. såsom secreterare i Ståndet, utan såsom secreterare i Ridd.Direct.
De cas - Den 9 November f. m, 153 cassör, som sin under Ridd.Direct:s förvaltning uppgå till omkring en million r:dr r:gs.
Således muste föredragningsärendeu i afseende på denna förvaltning ofta förekomma, och göromålen dervid äro icke obetydliga.
Afven archivet torde kanske behöfva elt noggrannare ordnande än det hittills haft.
För öfrigt får jag förena mig med de flera talare, som här utvecklat samma åsigter, som Utsk. framställt.
Ilr von Hohenhausen, Mich.
Sedan flere talare yttrat sig i samma anda, som jag ämnade dä jag hegärde ordet, kan jag affatta mig helt kort.
För min del anser jag den af R. o. Ad. beslutade lönen för Secreleraren icke vara större, äu hvad den hör vara, äfven ensamt betraktad såsom secreterarearfvode för R. o. Ad:s enskilda angelägenheter, utan afseende på dess förhandlingar såsom RiksSt.
Alltså finner jag sjelfva grunden oriktig, hvarifrån Gr.
Cronhjelms förslag utgår, att tillsätta tjensten pä coustitutorial.
Från annat håll har sedan ytterligare kommit ett förslag, att alla Riddarhusets tjen sler skulle pä förordnande tillsättas, d. v. s. att hela dess per sonal skulle sältas på fri och flytande grund, alt jag så må säga.
De personer, som här talat om medlens användande till välgörenhclsändamål, ber jag att få erinra, att det är en ganska ringa del af sina egna fonder, som R. o.
Ad. anslagit dertill, ulan dertill utgå för det mesta donationer af hädangångne ledamöter, hvilka hoppades kunna sätta dem i full säkerhet på Riddarhuset, och icke all ambulatoriska embetsmän skulle öfver dem hafva den närmaste förvaltningen.
Jag tillstyrker bifall å Ridd.Utsk:s mern.
Cronhjelm:
En värd talare har med särdeles skicklighet misstydt såväl min motion, som mina afsigter.
Jag skulle i det längsta hoppas, alt sådant varit utan afsigt ; men vare dermed huru som helst, så anhåller jag att få fästa Ståndets uppmärksamhet på arten af dessa misstydningar.
Jag torde då först fä bemöta, hvad som egentligen icke utgör en misstydning utan en olika tanka, nemi. det påstående, att Ridd.secret.-Iönen alldeles icke vore för stor, jemnförelsevis med hans göromål emellan riksdagarne.
Jag torde få återkalla i R. o. Ad:s minne, att under den lid, då Ridd.secret. ännu ägde rätt att jemte denna befattning förena annan publik tjenst, ansågs hälften af haus nuvar. lön vara fullt motsvarande göromålens vigt; och att först då R. o. Ad. beslöt, att Ridd.secret. icke skulle få innehafva någon tjenst på Rikets stat, gåfvos honom de öfriga 600 r:dr såsom vederlag.
Såsom en rak följd häraf vill det synas mig, att åtminstone det honom sist tillagda vederlaget, eller 600 r:dr b:co, mätte vara för mycket i nu föreställda fall.
Jag kommer nu till de misstydningar, som jag icke kan undgå att vidröra, oaktadt sådant måste ske med del största obehag.
Én värd talare har nemi. sagt, att jag föreslagit att skänka bort Riddarhusets arcliiv.
Jag har icke föreslagit något annat, än 4 H. 20 154 Den 9 November f. m. att om R. o. Ad. skulle anse dess ordnande öfverstiga Seereterarcns tjenstepligter, motsvarande en mindre lön, så kunde detta arehiv öfverlemnas antingen åt Riksarchivet eller K.
Ribliotlieket.
Sannerligen jag kan fatta, att detta är att skänka bort på något mindre vackert sätt.
Om det skulle för vårt arehiv vara mindre värdigt, att till ett af dessa ställen öfverföras, så skalle det åtminstone dela samma öde med månget annat arehiv, hvars värde icke allenast kan mätas med vårt utan äfven kanske öfverstiger detsamma.
Vidare har samme talare yttrat, att afsigten med min motion skulle vara att säga till R. o. Ad.: ”Såsom Stånd skall du dö; beställ om ditt hus.” Jag får lill en början förklara, att jag åtminstone i det längsta skall söka att icke med min röst biträda något annat förslag till en representationsförändring, än ett sådant, till följd hvaraf R. o. Ad. såsom integrerande del i representionen ingår; men detta är dock någonting helt annat, än att R. o. Ad. skulle fortfarande utgöra ett särskildt
Stånd, beslutande och rådplägaude inom ett särskildt rum.
Något annat har jag icke eller sagt, och har således alldeles icke åt R. o. Ad. sagt: ”du skall dö; beställ om ditt hus.” Jag kan icke tilltro den talaren, som tilldömt mig denna afsigt, så liten förmåga i conclusionen, att han icke ganska säkert visste, alt han dervid debiterade mig för afsigter, som jag icke hyst, och jag skulle önska, att icke hans egna afsigter pä andra håll blifva pä samma sätt afsigtsmässigt och skoningslöst uttydda.
Den värde talaren har slutligen sagt, att jag sårat Ståndets grannlagenhet med dessa mina yttranden.
Jag frågar om sådant är fallet efter den förklaring jag nu afgifvit.
Afven frågar jag, huruvida någon inom detta Hus kan bestrida, att den värde talaren sårat min grannlagenhet på ett sätt, som inom detta
Hus icke bort äga rum.
Det har slutligen blifvit anmärkt, att den af mig önskade besparingen endast skulle utgöra 600 r:dr, och att denna summa vore för obetydlig att taga i betraktande, då fråga vore om en ny organisation och om nya välgörenhetsanstalter.
Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att jag i det yttrande jag vid början af denna discussion afgaf, icke inskränkte mig till dessa 600 r:d r, utan uppgaf för R. o. Ad., att Riddarhusets stat, direction och tjenstemän inberäknade, för närvar, uppgår till ett belopp emellan 5 ä 6000 r:dr b:co, allting sammanlagdt; och för den händelse att, i enlighet med mitt och Hr Aminolfs yrkande, de tjenster, sorn framdeles blifva vacante, på förordnande tillsättas, skall säkerligen den tidpunkt inträffa, då R. o. Ad., sedan göromålen i och för dess särskilda representation upphört, icke skulle behöfva för sina angelägenheters vårdande mera än högst tre Directeurer och två tjenstemän, med en stat af högst 3000 r:dr b:co, hvarigenom åtminstone lika mycket kunde för välgörenhetsanstalter besparas.
Denna summa är likväl, i ett land, der icke stora belopp äro använda till pensioner eller stipendier, af den betydenhet, att den torde förtjena att tagas i något betraktande.
Föröfrigt, och då af en annan talare, Den 9 November f. m. 155 Ilr Aminoff, fråga blifvit väckt om det samband, som delta ämne skulle hafva med tillsättningen af den nu lediga secreteraretjensten och den person, som dertill anmält sig, så får jag på samma sätt förklara, att min fulla afsigt är, att efter ett sådant besluts fattande, som jag föreslagit, i hvad på mig beror, tillstyrka R. o. Ad. att till sin Secreterare utse den person, som under riksdagens lopp bestridt tjensten, såsom jag vill förmoda, till såväl Hr Gr. o. Landtnäs som Ståndets allmänna belåtenhet.
Hr Prytz, Lars Adolph:
Då Gr.
Cronhjelms förslag alldeles icke innefattar något, sorn strider emot det af Ståndet förut fattade beslut i afseende på Ridd.secretis löneförmåner och öfriga villkor för tjenstens återbesättande; dä det än mindre innefattar något, som inskränker R. o. Ad:s rättighet, alt enligt Riddarhusinslructionen afsätta Ridd.secret., i händelse möjligen dertill anledn. skulle förekomma; då förslage.t alldeles icke innefattar någon dödsdom öfver R. o. Ad. såsom Stånd, utan endast och allenast ett förbehåll för det R. o. Ad., som kommer att här uttala sin tanke, då en representationsförändring blir fastställd: så finner jag detta förslag alldeles icke innefatta någonting annat än ett bibehållande af öppen rättighet för R. o.
Ad. att i en framtid kunna besluta om Ridd.secretis aflönande efter omständigheterna, med afseende å den vigt Hidd.secret:s göromål då kunna komma att få.
Jag finner således förslaget endast innefatta en skyldig omtanka för Riddarhusets fonders lämpligaste och ändamålscnligaste användande efter en representationsförändrings inträffande.
På denna grund kan jag icke annat än sluta mig lill Gr.
Cronhjelms motion, med det amendement Hr Aminoff dertill föreslagit, sådant detta är uppfattadt i Utsk:s betänk., icke med något tillägg i afseende på kamereraren, och jag måste således tillstyrka afslag å Ridd.Ulsk:s mern.
Hamilton, Hugo:
Afven jag kan, på sätt flere värde talare förut yttrat, icke finna det förskräckliga i Gr. Cronhjelms förslag.
I sin enkelhet sedt, är ju detta förslag ingenting annat än en önskan, att Ståndet måtte tänka på hvad som dock en gång måtte komma att inträffa.
Huruvida den ena eller andra önskar en representationsförändring, är en fråga, som icke hörer hit, men alt en sådan är ifrågasatt och på allvar bearbetas, lärer väl ingen vilja neka.
Under sådant förhållande har Gr.
Cronhjelm önskat, att R. o. Ad., då nu ett tillfälle dertill är förhanden, skulle ställa så till, att R. o.
Ad. har händerna fria att framdeles besluta i förevar, fråga, efter de omständigheter, som då inträffa.
Detta är hvad en vanlig klokhet tyckes bjuda.
Cronhjelm bar icke bestämdt yrkat, att Ridd.secret.lönen ovillkorligen i en framtid skall nedsättas, och om också Grefven hade gjort det, så följer sådant icke ovillkorligt af ett bifall till Grefvens motion.
Deraf följer blott frihet alt kunna göra det, i händelse R. o. Ad. skulle anse, alt en minskning vore lämplig.
Det är sagdt, att genom en sadan 150 Den 9 November f. m. åtgärd skulle en dubbel osäkerhet uppkomma för den tjensteman, som är i fråga, nemi. fiirst den, alt han skulle genom fl. o. Ad:s beslut kunna afsättas.
Detta är likväl någonting, som existerat i alla tider, och som väl tyckes vara både billigt och riktigt, emedan det beror på honom sjelf att göra ett sådant beslut omöjligt.
Den andra osäkerheten skulle först inträda då nuvar. representationssätt upphäfdes.
Bland dem som önska och hoppas en förändring måste det vara gifvet, att de flesta anse denna osäkerhet nödvändig, och de åter sorn anse en förändring alldeles omöjlig, vet jag icke hvarföre de med sä mycken värma tala i denna sak, ty dä inträffar aldrig den casus, de så mycket frukta, åtminstone icke så länge den tjensteman, som kommer att tillsättas, lefver.
Här är sagdl, att det skulle blifva svårt att fä en person, sorn skulle vilja hafva tjensten på coustitutorial.
Den saken tror jag besvarar sig sjelf.
Här är slutligen med mycken värma sagdt, att ett sådant beslut skulle innehålla detsamma sorn eu uppmaning lill fl. o. Ad.: kläd af dig, innan du lägger dig.
Så alldeles tragiskt kan jag icke taga saken; jag ser deruti blott en påminnelse: ställ sä till att icke du blir tvungen alt lägga dig i stor uniform med epaulet ter och sporrar, hvilket är både kostsamt och besvärligt, utan alt du kan ikläda dig en kostym, som passar dig, innan du lägger dig.
Någonting farligare ser jag icke deri.
Pä dessa skäl tillstyrker jag bifall till Gr.
Cronbjelms förslag och afslag å llidd.Utsk:s mern.
Jag bet om tillstånd att få yttra några ord i detta ämne, ehuru det redan visserligen upptagit mycken tid för R. o. Ad.
Det synes mig iikväl som alla mäste vara ense derom, att det beslut man fattar, det må föröfrigt vara af hvilken beskaffenhet som helst, likväl icke skall i sig innebära en större omfattning, än man vill i samma stund man fattar detta beslut.
Det synes mig nemi., att om R. o. Ad. nu beslutar på sätt motionären önskat, så vore det endast att antaga Ridd.secret. ad interim, eller så länge han vore nödvändig.
Om så vore, så skulle deraf följa, helst som motionen är grundad på förutsättningen af en förändring i nationalrepresentationen, att denna förändring ovillkorligen skulle blifva af sådan beskaffenhet, att icke mera någon Ridd.secret. behöfdes.
Jag inser icke nödvändigheten af denna följd.
Visserligen känner man ett förslag, som är af den beskaffenhet, att om det hade blifvit antaget, så hade man kunnat antaga, att R. o. Ad. icke såsom
Stånd behöft någon särskild secreterare.
Men detta förslag är undanröjdt, och några omständigheter hafva sedermera icke inträffat, som skulle tala för, alt R. o. Ad. vore färdigt att när som helst antaga ett motsatt beslut.
Jag kan icke undgå att vidröra detta ämne, ehuru det hade varit önskligt att icke behöfva ingå deruti.
Jag hemställer till motionären sjelf och dem, som talat för hans åsigt, om man icke kan tänka sig en förändring i representationssättet, ulan all man derföre skulle Ben 0 November f. m. finna nödvändigt, alt R. o. Ad. skulle vara fullkomligt upplöst såsom Stånd.
Man kan ju tänka sig, att R. o. Ad., utan att ingå såsom Stånd i sjelfva nationalrepresentationen och ulan alt der utöfva den kraft och det inflytande, som nu är detsamma t i I ler känd t, likväl kunde hafva behof af det sammanhang, som är nödvändigt för hvarje lefvande organism.
I sådan händelse mäste väl finnas en person, som utgör dess medelpunkt, och i alla verk mäste väl erkännas, ali secreterare!! utgör denna medelpunkt.
Vill man äter hafva en secreterare, mäste man hafva en skicklig man dertill.
Visserligen har jag hört sägas, att det vöre lättast att fä en sadan man, 0111 han i sin egen ställnings osäkerhet idkeligen vore påmint att vara skicklig.
Några tjcnster äro verkligen af en sådan beskaffenhet, att man har skäl att vidtaga en sadan ordning vid deras tillsättande.
Men jag hemställer till R. o. Ad. 0111 denna princip kan vara riktig.
Följes den någonstädes?
Tvertom, när man vid stora förändringar i embetsverkens organisation velat tillsätta lediga tjenstår på constitutorial, har sådant blifvit ogilladt, och det med ganska stort skäl, ty hvar och en skicklig man vill känna sin ställning, oell huru känner lian sin ställning, när han icke vet huru länge lian får behålla sin plats.
Kan man tänka sig, att en skicklig man utsätter sig för ett sådant vågspel?
Mig synes, alt oin R. 0.
Ad. skulle frångå Ridd.Utsk:s förslag och antaga motionen, så hade man tagit cti beslut af vidsträcktare omfattning än motiouären sjelf önskat, och ett beslut, som skulle medföra ilen verkan, alt R. 0.
Ad. skulle få svårt att finna en skicklig person till den plats, som hufvudsakligen utgör centrum i hvarje styrelse, nemi. secreteraren.
Jag tillstyrker bifall ä Ulsk:s förslag.
En talare har sagt, att han icke föreslagit R. 0. Ad. att skänka bort Riddarhusets archiv, dä han velat öfverlemna det antingen till K.
Bibliotheket eller Riksarchivet.
Jag frågar, om man icke skänker bort det man öfverlåter utan att derföre få något igen?
Sådant är åtminsto ne det vanliga uttrycket för en dylik handling.
Huru väl betänkt det vore att välja någondera af dessa utvägar, torde jag fä upplysa.
Man kunde öfverlemna detta archiv åt K.
Dibliothekel säger talaren; men R. o. Ad. har nyligen på detta rum hört anföras, hurusom K.
Bibliotheket icke har tjenstemän nog för att ordna sina egna böcker.
Om det nu finge Riddarhusarehivet dessutom; så komme detta förmodligen att läggas i hög, och blefve följaktligen oåtkomligt för en längre tid.
Skulle det åter öfverlemnas ål Riksarchivet, sä vet en hvar, att der, på sätt en af Konungens rådgifvare här yttrat, redan är så trångt, att handlingar dagligen förmultna af brist på utrymme.
Vill man således uppoffra våra handlingar åt förgängelsen ju förr desto hellre; så skall man vidtaga denna utväg.
Man har återigen talat om besparingen.
Jag får förnya hvad jag förut sagt, utt detta är ett misstag, och alt här icke är fråga om någon 158 Den 9 Novemi)er f. m. nedsättning i Ridd.secret:s årliga lön af 600 r:dr b:co, utan blott om möjligheten alt kunna beröfva honom denna lön, när den ifrågasatte representationsförändringen skulle inträffa.
Vore sådant Ståndet värdigt?
K.an man tänka sig något sådant verkeligen skulle ske?
Jag anser det vara lika otroligt, alt
Ståndet då skulle behandla honom sålunda, som att Ståndet skulle göra det i denna stund.
Man har sagt, att om ingen representationsförändring inträffar, så är icke eller Ridd.secret. utsatt för något äfventyr.
Men då är ju också hela förslaget onödigt?
Hvarföre skall man använda tid och öfverläggningar på det som är utan ändamål.
Det är sagdt, att jag tillåtit mig tillägga en ledamot afsigter.
Jag har för min del sagt, all det syntes mig vara så.
Min inre synförmåga torde vara lika klen, som min yttre, och R. o. Ad. är bäst i tillfälle att derom dömma, då jag så ofta yttrar mig.
Men man har uppgifvit eller åtminstone antydt något, sorn synes mig gifva tillkänna, icke blott afsigter med den ifrågavar. personen, ulan äfven andra sträckta derutöfver.
Men efter man har yttrat sig om honom, oaktadt han är tillstädes, så må det äfven tillåtas mig förklara, att jag icke eller tänker på någon annan till Ridd.secret., än på den ät hvilken Gr.
Cronhjelm velat bibehålla befattningen.
En talare har vidare fästat sig vid driigten, hvaruti R. o. Ad. slutligen skulle bäddas.
Jag vill icke inlåta mig i detta ämne, ty talaren förstår kostymeringen bättre än jag, men jag anser olämpligt att han dermed sysselsätter sig på detta rum.
Jag anhåller ytterligare om bifall lill Utsk:s betänk.
Hufvudsakligen före kommen af Hr Lagerhjelm, har jag ganska litet att tillägga lill hvad han yttrat.
Om på sätt motionären och flere andra af R. o.
Ad:s ledamöter förmoda, någon representationsförändring så snart inträffar, att den under den nästblifvande Ridd.secretrs tjenstetid träder i verket, sä skulle likväl R. o. Ad., efter motionärens mening, komma att fortfara såsom en integrerande del af representationen.
Förutsatt alt detta skulle äga rum, så har 11. o. Ad. behof deraf, att alla genealogierna med allt hvad dertill hörer och archivet, med mera, hålles i den complettasle ordning af en tjensteman, som är kunnig, insigtsfull och nitisk, och som på dessa göromål kan använda sin tid.
Derjemte kommer 11. o. Ad. fortfarande att låta förvalta såväl sina egna medel, som dem hvilka äro dt R. o. Ad. anförtrodda af hädangångne ledamöter.
Denna förvaltning fordrar också sin person.
Det är sagdt, att förvaltningen af R. o. Adis alla angelägenheter kunde öfverlemnas att bestridas af 2 directeurer och 2 tjenstemän.
Jag instämmer deruti, om vi skola ingå i granskning af hvad som i en framtid kan inträffa.
Jag lemnar nemi. då helt och hållet cancellislerne och fiscalen å sido; ty cancellisterne äro renskifvare och fiscalen är öfverflödig under sådana omständigheter, som då uppkomma.
Riddarhusets alla angelägenheter skulle af två tjenstemän kunna bestridas, och då ka - Den 0 November f. m. 159 mererarcns ansvarighet blir densamma som hittills, så torde detta ock vara del minsta möjliga antal.
Det torde nemi. vara nödvändigt, att hafva åtminstone en stadigvarande tjensteman, utom directionens mera ombylliga ledamöter, som står kamereraren vid sidan och deltager i alla de föredragningar och beslut, sorn angå Riddarhusets penningeangelägenheter.
Skulle nu dessutom R. o. Ad., såsom förut är sagdt, komma att utgöra en integrerande del uti en ny representation, utan alt likväl fortfara alt pä samma sätt som nu representera en del af Svenska folket, så torde genealogiernas bibehållande i fullständigt skick dä blifva för ätterna af ännu större vigt än nu, och Ridd.- secretis befattning i delta afseende således jemväl mera maktpåliggande.
Hail har dessutom befattningen med R. o. Adis hus.
Jag erfor med någon känsla af mindre angenäm beskaffenhet, huruledes den värde motionären, på ett för mig oförväntadt sätt, i sitt första yttrande, nämnde att R. o.
Ad. kunde afyttra eller sälja (jag erinrar mig ej bestämdt uttrycket) sina fastigheter.