Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
3: o Kontrollerat verksilver, plantsar eller utländska myntsorter inlämnas på Kongl Myntet för bankens räkning och beräknas så att 124 skilling är en riksdaler.
4: o Att gulddukater beräknas så att en är 94 skillingar svenskt silver specie.
Kungörelse angående fortfarande av tillåtelsen att utföra vällad eller oraffinerad aska.
Stockholm den 5 februari 1824 Utförsel av vällad eller oraffinerad aska till utrikes orter är fortfarande tillåten tills annat meddelas.
Stockholm 5 februari 1824 C af KLINTBERG
Kungörelse angående Lumpsamling och Lumpsamlares antagande.
Stockholm den 9 februari 1824 Tidigare bestämmelse för lumpsamling till pappersbruken har upphört och Ständerna föreslår följande:
1: o Pappersbruksidkare är berättigade att för insamling av lump begagna sig av så väl egna arbetare som av andra personer, som har laga försvar och god frejd.
2: o Då lumpsamlingen endast sker inom socknen fordras inget pass.
Sker samlingen utanför socknen skall personen vara försedd med pass av Befallningshavande i de län där han bor.
3: o Papperbruksägaren skall vid flyttningstiden på hösten anmäla till befallningshavanden, vilka personer han tänker betjäna sig av för lumpinsamlingen.
Han skall uppge personernas namn och de orter de skall besöka.
4: o Pass får inte utfärdas, om inte personen kan styrka, att han är antagen av pappersbruksägaren och har prästbetyg på god frejd.
5: o Passet får aldrig gälla mer än 6 månader och endast utfärdas för en person.
6: o Med oförpassade personer som följer med samlaren förfars enligt författningarna.
7: o Om lumpsamlare besvärar allmänheten med tiggande, skall han anses ha förverkat rätten till passet, sändas till hemorten och om hans tillgångar medgiva ersätta kostnaden för sitt hemförskaffande.
För övrigt bör helst särskilda insamlingsställen finnas i socken där papper tillverkas.
Kommissionärer kan mot betalning motta lump på platser, som kungörs från predikstolen.
Stockholm den 9 februari 1824 C af KLINTBERG
Kungörelse angående upphörandet av stadgandet om böter för extra över- och undervikter, på de på Rikets Järn- och Metallvågar inkommande Brukseffekter.
Stockholm den 9 februari 1824 Järnkontoret har anmält, att då tullarna och förpassningsskyldigheten på varor förändras, det inte längre kan vara aktuellt att bestraffa för över- och undervikter, som upptäcks vid vågarna Kongl Kollegium och Tulldirektionen har i brev av den 20 januari funnit för gott att förklara att några böter inte mer skall äga rum.
Stockholm den 9 februari 1824 E SANDELS, C M af ROBSON, JACOB KUSEL
Kungörelse Stockholm den 16 februari Direktionen över kronprinsessan Josephinas pensions inrättning vid Kongl Andra Liv Gardet till förmån för behövande underofficerare och manskap, som på grund av ålder, sjukdom eller blessyrer blivit avskedade från Regementet samt deras änkor och oförsörjda barn, som vill komma ifråga skall insända ansökningar till Direktionen inom juni månad.
Ansökningarna skall innehålla avskedsbrev från Regementet, prästbetyg och sökandes ålder, frejd, levnadsomständigheter och näringsvillkor.
De som blir antagna erhåller pensionsbrev och halva årets pensionsbelopp.
Stockholm den 16 februari .C F LORICHS
Kungörelse angående Husbehovs mjölkvarnars befrielse från skattläggning: Stockholm den 17 februari 1824 Vi bifaller Ständernas förslag att den särskild ränta och skattläggning på husbehovs mjölkvarnar, som funnits sedan 4 april 1798, skall upphöra.
Stockholm den 17 februari 1824 CARL JOHAN
Förordning angående ett tillägg till 1 § i 25 kapitlet Byggninga Balken.
Stockholm den 19 februari 1824 Den förändrade lydelsen: " Landsväg skall läggas i länet där den tarvas.
Befallningshavande låter vid tinget rannsaka var den jämnast och genast kan göras.
Ingen får vägra släppa till mark, men förlorar byn åker eller äng, skall de ha full ersättning av Kronan.
Samma lag gäller för väg till hamn, lastplats, varunederlagsplats samt mellan segelleder, båtleder och flottleder även på alla ställen, där vägar anses vara till nytta för varutransporter Stockholm den 19 februari 1824 CARL JOHAN
Förordning om ändring av 6 § i 28 kapitlet Missgärnings Balken: Stockholm den 19 februari 1824 Ändringen lyder: När, någon utan veterlig tidigare sjukdom, finns ligga död, är närmaste kronobetjänt pliktig, att genast i närvaro av två trovärdiga män, undersöka om den döde av egen eller andras handaverkan omkommit.
Om minsta anledning finns, skall befallningshavanden eller domare förordna om besiktning av provinsialläkare och undersökning vid domstol är nödvändig, innan den döde får begravas.
Stockholm den 19 februari 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående laga domstol i frågor om nya väganläggningar till hamn, lastplats, varunederlag, samt mellan segelleder, båtleder och flottleder, även angående lucka och öppning av broar över sådana farleder.
Stockholm den 9 mars 1824 Tillägget till Kapitel 25 § 1 i Byggninga Balken gäller även väg till hamn, lastplats, varunederlagsplats samt mellan segelleder, båtleder och flottleder och även för vägar som anses nödvändiga för varutransporter.
Dessa vägar skall liksom allmänna vägars inrättande höra till Befallningshavanden, vilken sedan undersökning i alla delar, så väl till behovet, nyttan, hur arbetet skall ske, ersättning till hemmansägare som mister mark, skall hållas i Häradsrätten i orten så att alla som det berör har möjlighet att yttra sig.
Efter Häradsrättens betänkande bör målet lagligen prövas och besvär över Befallninghavandens beslut behandlas som vid andra vägfrågor.
För att nå obehindrad fart i segel- och båtleder skall vid om- och nybyggnad av bro en lucka göras och tillräcklig öppning av brokaren.
Stockholm den 9 mars 1824 CARL JOHAN
Kungörelse om utgörande av en årlig avgift intill nästa Riksdag, till Veneriska smittans hämmande.
Stockholm den 10 mars 1824 Ständerna har framställt att den s k treskillingsavgiften för att hämma venerisk smitta fortfarande är nödvändig.
De menar att kraftiga och tjänliga anstalter måste vidtas för att motverka vidare spridning av smittan och att de frivilliga sammanskotten eller andra tillfälliga inkomster inte är tillräckliga.
Därför beslutas:
1: o Att en årlig avgift skall tas ut av varje mantalsskriven person fram till nästa Riksdag, för att kunna bibehålla kurhusen och bidra till att smittan inte sprids utan utrotas 2: o Avgiften skall utgå, användas och redovisas inom varje län och vara helt skild från andra fonder för hospital och lasarett.
Medlen får endast användas vid kuranstalterna, som efter behov och överenskommelse är inrättade på ett eller flera ställen i länet.
Skulle överskott uppstå får det användas till annan hälsovård inom länen, särskilt vid påkommande farsoter.
3: o Avgiften bestäms med ett minimum och ett maximum belopp.
Däremellan fastställer varje län sin avgift efter underrättelse från Serafimerordensgillet, om vad man kan påräkna i anslag.
4: o Lägsta avgiften blir 1 skilling.
5: o Vid högst trängande behov blir maximiavgiften 5 skilling.
6: o En deputerad från varje Härad väljs och de sammanträder på plats landshövdingen bestämt för att besluta hur den kommitté bör sammansättas, som skall intill nästa riksdag stadga avgiften för kommande
år och även utse revisorer.
Här deltar fullmäktige från städer, som har gemensamma kurhus med landet.
Undantag är Stockholm och Göteborg som räknas som egna län.
7: o Denna från hospitalsfonden fristående direktion skall varje år tillhandahålla en tryckt berättelse över avgifter och behov.
Trycket sänds till varje kyrka för att uppläsas från predikstolen.
Avgifterna uttas i samband med kronoutskylderna.
Stockholm den 10 mars 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående användandet av stämplat papper med två skillingars valör.
Stockholm den 15 mars 1824 Den 18 januari fastställdes att de lägsta valörerna på stämplat papper blir 3 och 4 skilling och valören 2 skilling upphör.
Då det finns papper med denna valör i lager på försäljningsställena, har beslutats att i Stockholm skall de förses med en vit och en svart stämpel på två skillingar och säljas för fyra skillingars värde.
De papper som finns i orterna får användas till utfyllnad vid besvärs- och ansökningshandlingar med sina två skillingar.
Stockholm den 15 mars 1824 SALOMON LÖFVENSIÖLD.
Kungörelse angående upphörandet av den Överhovjägmästareämbetet hittills uppdragna befattning med Kronoparkerna samt Jaktvården i riket.
Stockholm den 16 mars 1824 Den enligt Förordningen av den 1 augusti 1805, där Överhovjägmästar Ämbetet har uppsikt över Våra och Kronans parker, Gehäg och Djurgårdar i riket, med undantag av Stockholms Djurgård, med befattningar, rättigheter och skyldigheter i avseende på såväl vård som hushållning samt förmanskapet för jägeribetjäningen, skall hädanefter upphöra.
I stället blir det befallningshavanden i länet som får uppgiften.
Stadgan om Jakt och Djurfång av den 13 april 1808 kommer också att upphöra samt åläggas befallningshavanden Stockholm den 16 mars 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående Rapporters avgivande om misslyckade Barnförlossningar.
Stockholm den 18 mars 1824 Hädanefter skall alla misslyckade förlossningar rapporteras genom prästerskapets försorg.
Pastor lämnar fullständig rapport över förlossningen och om vilka som bistått vid födseln.
Rapporten lämnas till befallningshavande, som genast lämnar till provinsialläkaren, vilken granskar och ofördröjligen anmäler omständigheterna till Konungens Befallningshavande, om det han anser att det tarvas närmare upplysningar eller laglig undersökning.
Samtliga rapporter inlämnas i tabellariskt sammandrag till Sundhets Kollegiet, som inför Kongl Maj: t framställer en helårstablå över barnbörds förhållandet i riket.
Stockholm den 18 mars 1824 C E von WEIGEL
Kungörelse angående beskaffenheten av de certifikat, varmed vissa varor från Finland till Sverige ankommande varor bör vara försedda.
Stockholm den 18 mars 1824 Vid handelstraktaten 1817 mellan Sverige och Ryssland hade länderna ömsesidigt förbehållit sig, att bestämma den uppsikt och det slags certifikat, som skall förekomma missbruk av sådana varors ursprung, som kan vara förbjudna till införsel, dels njuta en viss lindring av tullavgiften.
Kongl Maj: t har funnit gott att i detta ämne förordna: 1: o Varor som ankommer från Åbo till svensk hamn, vilka enligt kungörelsen den 18 juni 1818, skall var försedda med certifikat om finsk tillverkning, få inte njuta lindring i tull, om den inte också är försedd med svenske Generalkonsulns påskrift.
2: o Samma gäller för varor, som kommer från stad i Finland.
3: o Är sådana varor tillåtna men saknar konsulns underteckning betalar de tull, är de otillåtna underkastas de den behandling som i allmänhet är föreskriven.
4: o Varor som införs från Finland och där är producerade av finsk allmoge och saknar påskrift blir tullfria om skepparen eller tillverkaren inför svensk domstol edligen intygar att varorna är av finsk avel, produktion eller tillverkning.
Stockholm den 18 mars 1824 C af KLINTBERG
Kungörelse angående förändring och tillägg i Kongl Förordningen den 26 februari 1817, om Sockenstämma och kyrkoråd.
Stockholm den 24 mars 1824 Ständerna har anmält behovet av förändring i Förordningen rörande sockenstämmor och kyrkoråd av den 26 februari 1817.
Vi har ansett att dessa förändringar bör äga rum: I § 4 bör rösträtt ges även till dem som brukar enskild mans gård utan att särskild fullmakt krävs.
Gäller vid frågor som rör ordning och sedlighet i församlingen, men inte vid överläggningar angående onera (avgifter o dy) Vid § 8 skall tillägg göras, att pastor vid slutet av sockenstämman skall meddela vilken dag justering av protokollet skall göras.
Det bör ske på åttonde eller sist fjortonde dagen Beträffande den i 9 och 15 §§ stadgandet i avseende på besvär över sockenstämmans eller kyrkorådets beslut görs tillägget, att besväret skall muntligen eller skriftligen lämnas till pastor eller den som gudstjänsten förrättar söndagen efter beslutet tagits.
Stockholm den 24 mars 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående villkoren för Recognitionsskogarnas inlösen och skattläggning.
Stockholm den 31 mars 1824 1818 beslöt Ständerna att alla recognitions skogar, som inte 1821 var skatteköpta skulle säljas på auktion.
Det har visat sig, att det inte varit förenat med brukens lagliga rätt, varför Kongl Maj: t inte lämnat sin sanktion.
Dessutom förlorar Kronan på affären.
Enligt vad Ständernas skrivelse av den 15 december sistlidne år yttrat, skall bruksägare som inte vill lösa skogarna utan hellre avsäga sig deras begagnande för bruken, ha rätt att inom ett år avsäga sig skogen.
Kongl Maj: t bifaller och anbefaller Bergs Kollegierna att låta underrätta bruksägarna om besluten i avseende på recognitions skogarna samt att vidtaga kraftiga åtgärder för att indela och skattlägga dessa skogar, så att köp till Kronans och bruksägarens förmåner snarast kan bli genomfört.
Stockholm den 31 mars 1824 J A BÖRTZELL, I P KRUSE, I KÜSEL
Cirkulärbrev angående besvärs anförande över förslag till besättande av landskamrer, lanträntmästare och kronofogdar.
Stockholm den 1 april 1824 Efter förändring i tillsättning av dessa tjänster, skall besvär över förslagen lämnas till Kammar Kollegiet och Statskontoret.
Stockholm den 1 april 1824 J A BÖRTZELL, J G BRANTING, H JULIN
Ansvarighetslag för de av Rikets Ständer förordnade Direktörer vid Diskontkontoren i Göteborg och Malmö.
Stockholm den 8 april 1824.
Ständerna har överenskommit om en ansvarighetslag för direktörerna vid diskontokontoren i Göteborg och Malmö.
§ 1 Har någon eller flera av direktörerna av försummelse underlåtit, överskridit eller avvikit från det vid Riksdagen upprättade Reglementet för diskontokontor, skall han avskiljas från sin befattning och gälda all förlust.
§ 2 Har någon direktör av egennytta eller våld överskridit sina befogenheter skall han förklaras förlustig av allmänt medborgerligt förtroende.
§ 3 Inställer sig ordföraren eller någon direktör inte till sammanträde utan att ha anmält sin frånvaro bötar han 10 riksdaler.
Är han frånvarande 8 dagar bötar han 20 riksdaler.
Böterna tillfaller de fattiga.
Uteblir han längre tid än 3 veckor förlorar han sin befattning.
§ 4 Den som inte yttrat sig särskilt till protokollet, anses instämma i beslutet.
§ 5 Upptäcks oegentligheter i banken, som leder till åtal, anmäls det genast till Rikets Ständers Justitieombudman, vilken ställer den skyldig under tilltal inför Svea Hovrätt.
§ 6 I alla andra fall, som inte här är nämnda, gäller Allmän Lag.
Stockholm den 8 april 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående skyldighet för den, som har fordringar i Allmänna Magasins Inrättningen, att sådana inom viss föreskriven tid anmäla.
Stockholm den 12 april 1824 Chefen för Allmänna Magasinsinrättningen Carl Johan af Nordin, gör veterligt, att då Ständerna vid sist hållna riksdag beslutat att Allmänna Magasins Inrättningen kommer att upphöra och att ett års preskripstionstid för att anmäla fordringar hos inrättningen skall meddelas.
Anmälan görs skriftligt och vid uraktlåtenhet härmed får fordringsägarna skylla sig själva.
Stockholm den 12 april 1824 C J af NORDIN
Cirkulärbrev angående en förändrad reglering med Kronoskogarna och Allmänningarna i Riket, Stockholm den 14 april 1824 Ständerna har vid särskilt Riksmöte gjort framställning om förändrad hushållning med de under allmän vård varande Kronans Skogar och Allmänningar i Riket.
Man föreslår att de som inte behövs för Kronan skulle upplåtas till enskilda mot skattemannarätt.
Kongl Maj: t har efter prövning bifallit och förordnat följande stadga.
Då sockenallmänningarna redan är upplåtna till socknarnas fria disposition och särskilt stadga för bergverken att bibehålla recognitions- och gruvskogar finns, består de skogar som stå under kronan av följande:
Kronoparker som alltid varit förbehållet Kronan.
Dess ägande och dispositionsrätt är ostridig och mulbete huvudsakligen beviljad av gunst och nåd.
Kronoallmänningar, som har samma ägande och dispositionsrätt som kronoparker.
Lands och Härads Allmänningar vars nyttjande tillhört intressenterna med förbehåll för Kronan att ta bärande träd och mastträd.
Dessa allmänningar bör anses som landets och häradets tillhörighet.
Recognitions skogar och Bergslags Allmänningar som till Kronan hemfallit samt överloppsmarker.
På de förstnämnda innehar Kronan ägande och dispositionsrätten.
Kronomarker som vid avvittring blir över i de Norra Provinserna.
Folkbrist och svåra kommunikationer gör att de är värdelösa annat än till nya hemmans anläggning för att befordra landets uppodling och befolkning.
Därför kommer de inte i fråga vid den reglering som skall genomföras.
Då Kronoskogarna har så olika beskaffenhet kommer skiljaktiga föreskrifter om deras användning att förordnas.
De kronoskogar och kronoallmänningar som skall behållas är de som behövs för flottans eller andra Kronans behov och de som ligger så att bevakning lätt kan ske.
Befallningshavanden skall föreslå vilka som skall behållas.
De skall vårdas och tillräckligt många skogsbetjänter skall anställas.
Dessa skall få boställen helst belägna i utkanten av skogen.
Det s k forstväsendet grundat på en viss årlig trakthuggning och återväxt bör vidtagas.
Däri kan även enskilda ingå.
Inga andra än skogsbetjänterna skall bo i skogen och genomfart förhindras.
De parker som Kronan inte vill behålla bör delas eller försäljas till enskilda, såvida de inte inkräktar på betesrätt som redan finns.
1: o Jägeri- och skogsbetjäntesboställen samt de som har ständig besittningsrätt och är mantalsatta men sakna bete, bör få nödvändigt utrymme i skogen, de senare efter ränta.
2: o De mulbeten som endast är medgivna av gunst och nåd skall försvinna.
3: o De delar av skogen som blir över, när Kronans behov är täckt skall delas i lotter och säljas.
Där borträknas impedimenter som sjöar, kala berg, odugliga kärr och mossar som sakna avlopp.
Räntan får innan auktionen bestämmas beroende på markens godhet.
Lotterna upplåtes under skattemannarätt till den högstbjudande.
Auktionerna sker på samma dag vid det närmaste tingsstället efter kungörelse i allmänna Tidningar.
Skatteköpeskillingen skall erläggas inom 6 år.
4: o Skulle något särskilt förhållande visa sig, som är till verkligt lidande för den enskilde, kan prövning göras efter anmälan.
Vid verkställigheten av denna stadga kommer att iakttagas: 1: o När kartor och alla tillgängliga handlingar och upplysningar om skogarna blivit samlad, skall befallningshavande från ortens kyrkor tillkännage när sammanträde skall hållas.
Då har alla möjlighet att andraga, vad de anser vara deras rätt.
Lantmätare, tvenne gode män och nämnd upprättar förslag om reglering, som visar om Kronan eller den enskilde innehar rätten till skogen 2: o Befallningshavanden skall avge yttrande om allmänningarna är krono- eller häradsallmänningar.
4: o Kostnaderna för lantmäteriförrättningen förskotteras av Kronan, men delas sedan av Kronan och de enskilda ägarna.
5: o Under tiden som denna reglering pågår, får man endast ta ur skogen vad som anses oundvikligt nödvändigt.
Om ingen önskar disponera allmänningarna har Kongl Maj: t ansett det angeläget, att lämpliga åtgärder för dess skötsel görs.
Till dess annat bestäms kommer några jägeribetjänter för jaktväsendet och tillsyn över ekskogarna inte att behövas.
Då någon avgår kommer tjänsten inte att besättas.
Boställena arrenderas ut på 5 år i sänder och de innehållna avlöningarna går till staten.
De skatteköpsskillings medel som inflyter skall gå till en fond för framtida vård av skogarna.
Verkställigheten av den nya regleringen skall tillhöra befallningshavande.
Alla äldre föreskrifter om andra befattningar upphör Vidare odlingar av kärr och mossar skall upphöra.
Stockholm den 14 april 1824 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Kungörelse angående rang för Lotsbetjäning.
Stockholm den 20 april 1824 Kongl Maj: t har behagat förordna att Lotsåldermän är lika som Medel- eller Understyrmän vid Kongl Maj: ts Flotta, Mästerlotsar och Fyrmästare är lika som Sjökorpraler samt övrig Lotsbetjäning som Sekundlotsar, Lärlingar och Fyrdrängar lika som Gemenskapen.
Stockholm den 20 april 1824 CARL af WIRSÉN
Kungörelse angående tillstånd att under bestämda villkor försälja fast egendom genom Lotteri.
Stockholm den 20 april 1824 Efter åtskilliga ansökningar om tillstånd att på lotteri försälja fast egendom, har Vi funnit att ett sådant försäljningsätt skulle bereda ägare av fastigheter möjlighet, att utan förlust avhända sig sin egendom och därigenom räddas från förlägenhet och undergång.
Vi tillåter att under inskränkt tid, till och med 1826, lotteri på fastigheter enligt följande stadgar får förekomma.
§ 1 Vill någon genom lottning sälja sin fasta egendom inger han en bestyrkt ansökan till Vår Nummerlotteri Direktion.
Han sätter villkoren för hur egendomen skall utbjudas och bifogar borgen till Nummerlotteriets säkerhet för kostnader, som skall gäldas om köpet inte blir av.
Samtidigt lämnas värdering av egendomen, som gjorts av domare i orten.
§ 2 Intill dess att egendomen är bortlottad ligger äganderätten hos säljaren.
Tas egendomen i mät eller säljs och lottningen inställs, skall lottinnehavarna återfå sina insatser.
§ 3 Lotteridirektionen står i fullt ansvar för de medel som inflyter vid lottförsäljningen.
§ 4 När dragningen är klar, skall direktionen genast efter avdrag av kostnader och penningvinster, om sådana förekommer sända överskottet till befallningshavande i det län där egendomen finns.
Han ombesörjer utdelningen efter vad som föreskrivs i försäljning på utmätningsauktion.
§ 5 Säljaren är ansvarig för all den gäld, som häftar vid egendomen och får innan dess inte lyfta lottmedlen.
Har säljaren gjort ett förbehåll, att vinnaren tar på sig viss del av gälden, är det tillåtet.
§ 6 Finns inte tillgångar att befria egendomen från skuld, avgör vinnaren om han vill ta egendomen eller det överskott som sägs i § 4.
Svarar överskottet inte mot värderingssumman har den som vunnit rätt att söka resten hos säljaren.
§ 7 Anmäler sig inte vinnaren inom år och dag sedan kungörelsen om lottningens utgång, stått i Post - och Inrikes tidning, är han sin vinst förlustig.
Den sälj då på auktion till förmån för någon allmän inrättning.
Den som vunnit penningvinst måste ta ut den inom 6 månader, annars går den till någon allmän inrättning.
§ 8 Befallningshavanden utfärdar köpebrev till den som vunnit egendomen.
§ 9 Lagfart utfärdas som vanligt.
§ 10 Lottsedel på fastighet må ej underskrida en summa på 6 riksdaler 32 skillingar.
Allt som rör lottningen skall på Nummerlotteri Direktionens förslag förordnas.
§ 11 Ingen annan ordning än den nu stadgade får användas vid försäljning genom lottning.
Stockholm den 20 april 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående ömsesidigt lika förmåner för Svenska och Engelska handelsfartyg vid in- och utförsel av varor till eller från Svenska och Engelska hamnar.
Stockholm den 29 april 1824 Överenskommelse har gjorts att från den 1 juni innevarande år har Svenska fartyg rätt att inkomma till engelska hamnar med lovgivna varor och att därifrån föra engelska produkter.
Samma förmån ges Engelska fartyg.
Dock får Svenska fartyg inte besöka Brittiska Kolonier och varken svenska eller engelska fartyg har då dessa förmåner.
Stockholm den 29 april 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående ömsesidig lika behandling av Svenska och engelska fartyg i avseende på skeppsumgälder och bärgningsavgifter.
Stockholm den 29 april 1824 Svenska handelsfartyg är i Engelska hamnar inte underkastade högre bärgnings-, hamn-, lots-, båt- och tonnageavgifter än engelska fartyg.
Efter yrkande har beslutats att samma förmåner gäller för engelska fartyg i svenska hamnar.
Kungörelse angående besvärs fullföljande hos Kammarrätten över Konungens Befallningshavandes beslut rörande ändring i Taxeringskommitténs åtgärder.
Stockholm den 5 maj 1824 Den 20 januari innevarande år förordnades att besvär över prövningskommitténs beslut skulle överföras från Kammarkollegium till Kammarrätten.
Men i Artikel III § 7 av den 18 december sistlidna år står en ändring i taxeringskommitténs beslut om sådan bevillning, som beror på debitering.
Att den skall sökas hos Befallningshavande och besvär fullföljas hos Kammarkollegium.
För att nå likhet i bevillningsmålens behandling meddelas här en Förklaring, att Vår Kammarrätt bör vara Överdomstol även i besvärsmål av förenämnda beskaffenhet som alltså tillhör befallningshavandes prövning.
Stockholm den 5 maj 1824 CARL JOHAN
Kungörelse angående den borgen, som Uppbördsman, vid tillträdet av sin befattning bör ställa.