Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag finner visserligen försakelsen af denna rätt icke vara något särdeles stort offer ; helst mtunn kan genom börden göra åtminstone likaså dåliga och föga värdigs Adelsmän , som Konungen möjligen skulle kunna.
Men som denna sak synes tåla att no - Ridd, 0. Ad, Vrot.
Vll. Band. 16 24* Den 6 Augusti f, m. ga betänka, får jag vördsammast föreslå , att Utskottets Memorial måtte bifallas, och sjelfva hufvudfrågan således hvila till framtida afgörande.
Herr Tohm , /Vollrath: Af Friherre Wrangel är, som jag fattat hans Motion, ingen frige väckt, om Ridderskapets och Adelns förmenta rättighet att vägra introduction; men då derom under discussionen så mycket blifvit ordadt , anhåller jag blott få tillägga , att jag anser Friherre Anckarsvärd hafva så fullständigt utredt detta ämne , och visat, att en sådan rättighet icke kan stå tillsammans med våra nu varande cpnstitutionella förhållandeo, att jag hufvudsakligen deruti endast förenar mig med honom.
Frågan är vid detta tillfälle egenteligen , huruvida Riddarhus-Directionen bör tillåtas att meddela introduction , eller icke.
Anckarsvärd har ansett sådant icke böra öfverlåtas åt Directionen, utan att Ridderskapet och Adela sjelf borde pröfva om prestanda blifvit behörigen fullgjorde.
Såsom grund härtill är i synnerhet anfördt, att en person, sorn ej visat sig på Riddarhuset och •j deltagit i ölverläggningarne innom Ståndet, ej eller borde kunna väljas till Revisor , eller någon annan förtroendebefattning, hvilken blott borde tillkomma dem , som legitimerat sig på Riddarhuset, såsom värdige medlemmar deraf.
Äfven i denna åsigt instämmer jag med Friherre Anckarsvärd.
Men som Ridderskapet och Adeln redan förut beslutat, att välja Suppleanter till sina Fullmägtige i Banken och Be/i 6 Augusti f. in. *43 Riksgälds-Contoiret, kunde en dylik anstallf afven vidtagas, i afseende på Revisorerne, eller ock bestämmas, att ingen dertill fick utses , som ej bevistat ett Riksmöte.
Af dessa skäl, skulle jag för min del tro , att Motionen ej är af serdeles vigt; i synnerhet som Herr von Hohenhausen upplyst, att de nyadlade skulle komma i åtnjutande af alla Adelskåpet åtföljande prerogativer, sedande fullgjordt prestanda och anmält sig till erhållande af introduction.
Vid ett sådant förhållande, synes det mig innefatta en motsägelse, att icke RiddarhusDirectionen, hos hvilken en slik anmälan i alla fall borde ske, skulle äga någon prÖfningsrätt ; ty det ena tyckes böra föl-! ja af det andra.
Har Directionen pröfvat, att prestanda blifvit fullgjorda, och den ny-4 adlade således blifvit berättigad, att åtnjuta aU la andra adeliga förmåner, utom representationsrätten, och Ridderskapet och Adeln i alla fall ej kan vägra densamma, så frågar jag, hvartill en ändring i nu gällande föreskrifter skall tjena?
kan åter Directionen icke pröfva prestanda, så kan den nyadlade icke eller komma i åtnjutande af någon utaf Adelskapets företrädesrättigheter.
I händelse af återremisss torde dessa anmärkningar få till Utskottet åtr följa.
Herr Grefven och Landt-Martkaiken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Grefve von Rosen, Axel; Ej deltagande i 344 Den 6 Augusti /, m. den öfvertygelse, som ledt Utskottet vid författandet af ifrågavarande Betänkande , är min åsigt ännu mera stridande mot deras , som anse Ridderskapet och Adeln berättigad , att vägra introduction för personer, dem Konungen upphöjt i Adeligt, Friherrligt eller Grefvligt Stånd och hvilka fullgjort prestanda.
Lika med Friherre Anckarsvärd, tror jag sådant icke kunna förenat, med Grundlagens bokstafliga föreskrift.
Dessutom skulle det blifva ganska svårt, att, i händelse en sådan princip antogs , bestämma , om dessa familier borde lyda under vanliga eller privilegierade fora vid arfstvister, testaments bevakningar, och dylikt.
På de af mig nu anförde skäl, anhåller jag att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes framställa proposition till afslag å Utskottets Memorial.
Anckarsvärd: Grefve Cronhjelm har hufvudsakeligen förekommit mig i hvad jag arnat anföra, och jag förnyar derföre min första framställning , att discussionen aflägsnat sig från dess egentliga föremål.
Herr Tham har trott det blifva ett hinder för den nyadlade, att komma i åtnjutande af sina Adeliga prerogativer, om han ej kunde vinna introduction förr, än vid Riksdag.
Den svårighet, sorn häraf kunde uppkomma , är lätt afhjelpt, om man i stället för den nu stadgade praescriptionstid af s år, inom hvilken prestanda skola vara fullgjorde , utsträcker denna termin till nästa Riksdag; ty det finnes redan personer, pörn* sedan de blifvit af Konungen upphöjde i I Den 6 Augusti /. m. 74g Adeligt Stånd, tvenne år äro i åtnjutande a£ alla adeliga prerogativer, utom representations rätten.
Således ligger intet hinder emot antagande af Utskottets förslag, uti denna omständighet, ehuru jag, lika med Herr Tham, icke inser någon olägenhet deraf, att RiddarhusDirectionen , hädanefter som hitintills , meddelar introduction.
Jag tror äfven, att genom lemnade föreskrifter, skulle kunna förekommas, det Directionen ej i frågor om val, utsågo personer, som icke varit i tillfälle, att inom Rid^ dårhuset förvärfva Ridderskapets och Adelns förtroende.
Men då opinionerna i dessa omständigheter äro så delade , synes det vara bäst att gå en medelväg, dymedelst, att Ridderskapet och Adeln förklarar sig vilja, genom sitt RiddarnusUtskott , pröfva prasstanda , och icke uppdraga dennafbefattning åt RiddarhusDirectionen.
På sådan grund, biträder jag Riddar-i husUtskottets förslag och tillstyrker bifall derå.
Likväl tror jag, att detta icke kan ske, utan att en förändring , i följd deraf , göres i Riddarhusordningen , i anledning hvaraf återremiss af Memorialet, i alla fall torde blifva nödig.
Jag har icke yttrat mig, huruvida vägran af introduction, under nu varande förhållanden , är det lämpeligaste sättet att förekomma Adelns öfverdrifna ökande , eller huruvida denna utvägs begagnande påfordrades i anseende till de mindre värdiga personers inträde bland oss.
Jag har blott sagt, att Riddcrskapet och Adela äger 34S Den 6 Augusti f. m. sådan rättighet, och jag har 6Ökt bevisa rigtighetea af mitt yttrande.
Den Motion , jag vid Riksdagens början väckte om en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att
Adelskap framdeles måtte sparsammare än hittills utdelas, torde tillräckeligen ådagalägga, huruvida jag ansett ett annat sätt än Adelns vägran af iotroduction , böra begagnas till ändamålets vinnande.
Men deraf följer ingalunda, att Ridderskapet och Adeln , då denna min fram* ställning icke antogs, bör afhända sig en rättighet , som Ståndet verkeligen äger.
Friherre Anckarsvärd har anmärkt, att 51 $.
RiddarhusOrdningen, skulle stå i strid mot 37 §.
Jag tror det icke, och får erhindra om en § i RegeringsFormen, som gifver stöd åt Riddarhusordningens ifrågavarande stadgande, nemligen den n4;de,' som innefattar en stadfästelse på samtelige RiksStåndens privilegier; ty jag kan ej föreställa mig annat, än att rättigheter , som finnas uti Riddarhus-Ordningen Ridderskapet och Adeln tillerkände, också inbegripas under des* sa privilegier, äfven om de icke i öfrigt stämma öfverens med de liberala grundsattser, hvilka äro i Grundlagen uttryckte.
Präste- och BorgareStåndens privilegier skulle eljest förmodeligen komma att undergå ännu större jemnkningar än våra.
Anckarsvärd har frågat , hvaruti Kongl. Maj:ts rättighet att upphöja i Adeligt Stånd bestode, ifall Ridderskapet och Adeln kunde vägra introduction?
Jag har sigt: det är rättigheten att utse per - Den 6 Augusti /, m. *47 söner till erhållande af Adeliga värdigheten,' som är Konungen ensam förbehållen.
Således äger Kongl.
Maj:t initiativet.
Herr von Hohenhausen har trott, att 51 |jj.
Riddaf hus-i Ordningen borde undergå förändring , så att den ifrågavarande tvätydigheten derutur måtte försvinna , samt att Memorialet emedlertid kunde bifallas.
Min mening är ej för denna ändring.
Jag anser det vara af större vigt, att Ridderskapets och Adelns rättighet, sådan den i 51 §.
RiddarhusOrdningen finnes uttryckt, må för framtiden förvaras, och mindre vigtigt , om introductionen meddelas af Ridderskapet och Adeln sjelf, eller af dess RiddarhusDirection.
Om man nödvändigt skall välja emellan desse begge alternativer, så tillstyrker jag att Ridderskapet och Adeln måtte åt sig och efterkommande bevara rättigheten, att vägra introduction och för öfrigt låta den ske såsom hittills, både vid Riksdagar och emellanåt.
Huruvida tiden nu är inne , att begagna sin rättighet till vägran, lemnar jag derhän.
Herr Grefven och Landt-Marjkalhen yttrade, det han ansåg sig böra fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att endast frågan om introductioners uppskjutande emellan Riksdagarne , intilldess Ridderskapet och Adeln vid Riksdag komme tillsammans, innefattades uti Friherre Wraragels Motion, samt RiddarhusUtskottets deröfver afgifne Memorial.
Den under förevarande discussion uppkomne serskildta fråga , angående Ridderskapets och Adelns förmenta rätt att vägra introduction, ut Den 6 Augusti J. m. hörde således icke till förevarande Imnet, och kunde följagteligen icke eller nu blifva föremål, för Ridderskapets och Adelns pröfning.
Grefve Spens, Carl Gustaf; Med fullkomligt instämmande uti den af Herr Grefven och LandtMarskalken gjorda framställning , skall jag endast försöka utreda den fråga , hvilken Utskottet egentligen afhandla!
, så vidt jag fattat dess Memorial.
Jag säger med flit, rS vidt jag fattat; ty ehuru Ledamot af Utskottet, har jag likväl ej öfvervarit justeringen af detta Memorial, och det är således blott såsom Riksdagsman , men icke i egenskap af Utskottets medlem , jag vid detta tillfälle talar.
Af de nu afgifne yttranden, anser jag i synnerhet Friherre Anckarsvärds och Herr Thams vara af vigt.
Den förre har trott, att skillnaden emellan den föreslsgne mesuren och fordna förhållanden , hufvudsakeligen består deruti , att Ridderskapet och Adeln nu mera ville förbehålla åt sig och RiddarhusUtskotfet, profningsrätten af erforderlige prestanda , hvilken skulle Riddarhus-Directionen frånkäonas.
För min del, tror jag åter, att det i begge fallen, hufvudsakligen blifver
Directionens åliggande att pröfva prasstanda; och just denna omständighet innefattas vederläggningen af Herr Thams fruktan , att en adlad person, efter förloppet af de 2.‘ne årens prrescriptionstid , icke skulle kunna begagna Adelskapets prserogativer.
Skillnaden består, efter mitt begrepp, endast deruti, att den så kallade introductionsceremonieo, i ena fallet kommer att ske nå - Den 6 Augusti f, m. *49 got sednare, än i det andre Behörigheten att blifva introducerad blifver vid bägge tillfällen gifven , genom de fullgjorde prestanda, utom i den händelse; om hvars möjlighet, det icke ens tillkommer mig att yttra mig , att Ridderskapet och Adeln skulle äga rättighet vägra introduction.
Att Utskottet äfven på detta sätt uppfattat ämnet bevisas, genom ett annat från Utskottet inkommet Betänkande , innefattande förslag till instruction för RiddarhusDirectionen , som med detta ämne äger sammanhang.
Upplysningsvis torde jag äfven få nämna , att RiddarhusDirectionens hitintills utöfvade rättighet att bevilja introduction stöder sig på den nu varande provisionella Instructionen, nemligen dess 9 §., som lyder sålunda: ”Vid introductions beviljande, iagttager ”Directionen hvad Kongl. Förordningen af den ”8 Maj 1775, jemnförd med Kongl. Brefvet af ”den 11 Februarii 1800, stadgar, så att de ”personer sorn till Grefvelig eller Friherrlig ”värdighet blifva upphöjde samt med Adelskap "benådade, böra innom 2:ne är efter utnäm”nandet, hafva sig till Introduction anmält oell ”de till dess erhållande erforderlige prestanda ”fullgjort, vid förlust af all vidare rätt dertill, ”så framt ej Kongl. Maj:t genom serskilt Nådig "Resolution, täckes den försutne tiden återställa.
”Då en slik Introduction begäres, bör in Originali uppvisas Konungens Nådiga Diplorae, Den 6 Augusti f. in. ”och åligger
Direction noga tillse, att icke aU 'lenast vederbörliga qvittencer, öfver de i för”fattningarne påbudne Introductions - afgifter , ”utan ock Sköldebrefs afskrift, Vapenplåt, ”samt fullständigt upprättad Biografisk Genea”logie, öfver alla de till Ätten hörande personer , till Directionen varda ingifne innan In”troductions-listan utfärdas.” Ridderskapet och Adeln torde häraf finna,' att redan uti de hitintills varande stadganden , sorn vid sista Riksdagen antogos , dock under förbehåll af ytterligare granskning , äro blott de negativa vilkoren för introductions erhållande föreskrifne.
Enda grunden för den tydning, att Directionen skulle vara berättigad och skyldig att meddela introduction , hämtas af början till den uppläste §m, der det står: ”vid introductions beviljande” &c. Men emedan Directionens åliggande, i detta hänseende, äro stadgade uti Kongl. Författningarne af åren 1775 och 1800, hvilka, på sätt Herr von Hohenhausen rigtigt anmärkt , blott omtala fataliernas förlust, för den till Adeligt ; Friherrligt eller Grefligt Stånd upphöjde personen , som icke inom föreskrifven tid fullgör prestanda och sig till introductions erhållande anmäler, så innefattar detta ej, att Directionen ovilkorligen skall äga bevilja introduction.
Då denna fråga emedlertid synes tvetydig , borde den afgöras, och i anledning deraf, har Riddarhusötskottet föreslagit följande redaction af §:n, hvilken närmare Järer utvisa Utskottets åsigt af saken.
Deri 6 Augusti f. m. ”Emellan Riksdagarne äger
Directionen att ”emottaga ansökningar om introductions vinnan* ”de å Riddarhuset, dervid Directionen åligger, ”att, med iagttagande af föreskriften i Kongl. ''Förordningen den 8 Maij 1775 , jemnförd med ”Kongl.
Brefvet den 11 Februarii 1803, tillse, ”dels huruvida Introductionen innom tvänne år ”efter det den sökande blifvit i Adeligt Stånd ”försatt, eller i Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjd, är vorden hos Directionen ”begärd , dels ock om alla erforderlige handlingar såsom:
Maj ts Nådiga Diplome ”i original jemte afskrift deraf; vederbörliga ”qvittencer öfver erlagde Introductions-afgifter ”till Kongl.
Cancelliet och Riddarhuset, samt ”fullständig Genealogie, äfvensom Vapenplåt, ”blifvit ansökningen bifogade; Och må Direc”tionen, derest allt finnes Vara i behörig ord-^ ’’ning , meddela bevis att alla för den sökte ”Introductionen föreskrifne prestanda äro vord”ne fullgjorde, samt sådant i Tidningarne kun5’göra , då en sådan person sedermera, enligt ”nämnde författningar , äger tillgodonjuta alla ”de förmåner, sorn med den förlänte värdig”heten i öfrigt äro förenade ; Skolandes Direc”tionen sedermera vid näst infallande Riksdag ”hos Ridderskapet och Adeln skrifteligen an”mäla de personer hvilka sålunda äro behörige ”att Introduction å Riddarhuset erhålla i den ”ordning deras prae3tanda blifvit godkände.” Ridderskapet och Adeln torde häraf finna , att Utskottet i den föreslagna nya redactionen , sökt bibehålla sjelfva ordalydelsen af Den 6 Augusti f, m '.
1775 och 1800 arens författningar; der fullgjorde prestanda föreskrifvas såsom vilkor för den Adeliga värdighetens åtnjutande.
Då nu vid detta vilkor blifvit lästad en fatalietid af 2 år , blifver deraf ock en följd , att den som inom de två åren uppfyller vilkoret, derom skall erhålla någon Auctoritefs bevis.
Derefter äger en sådan person, åtnjuta alla de rättigheter , som enligt privilegierna tillhöra Adelsståndet.
Nu frågas , om till desse rättig - heter , representationsrätten, enligt Grundlagen, hörer?
Grundlagen stadgar, att Ridderskapet och Adeln utfövar sin representationsrätt, på sätt Riddarhusordningen innehåller och irsta § deraf, lyder så: ”På Riddarhuset äger hvar och en introducerad ätt, genom dess hufvudman , Säte och Stämma, efter den i Matrikeln stadgade ordning.”
Der finnes såledas föreskrifvet, att representationsrätten och följakteligen äfven rättigheten att kunna väljas till Revisor och dylikt, blott kan utöfva® af dem som tillhöra introducerade ätter.
Författningarne om inträdes vinnande finnas , på sätt redan är visadt, icke uti Riddarhusordningen, utan 1 de få, nyss uppläste tydliga ord att instructionen.
Det måtte således icke kunna nekas , att det beror af Ridderskapet och Adeln sjelf, att för Directionen utfärda hvilken instruction som hälst Ståndet finner för godt, endast den ej står i strid mot Grundlagen.
Och om så verkeligen förhåller sig , kan jag åtminstone ej inse, att ifrågavarande förslag reduceras till en olaglighet, hvarföre jag ock tillstyrker ett odeladt bifall i Utskottets Memorial.
Deli 6 Augusti /, m. *53 Hani Excellence Herr Grefve af Wetterfeldt ^ Gujlaj; Efter den framställning, Herr Grefven och LandtMarskalken gjörl om egentliga ämnet för ifrågavarande ölverläggning, skall jag icke yttra mig öfver den delen af discussionen, som alsett Höglofliga Ridderskapets och Adolos rättighet, att vägra introduction.
Jag får, hvad denna omständighet angår inskränka mig till det förklarande, att min öfvertygelse fullkomligen öfverensstämmer med hvad Friherrarne Anckarsvärd och Cederström härom yttradt.
Efter detta korrta tillkännagifvande af min åsigt, öfvergår jag nu till sjelfva hufvudfrågan.
En värd Ledamot, Friherre Wrangel, har föreslagit en förändring i det hitintills öflig» sättet att meddela introduction.
Han har begärt, att hvad som i anledning af hans motion, blifver beslutadt, må införas uti Riddarhusordningen.
Hvarföre har han gjort det?
Jag bör tro, att sådant skedt, emedan han ansett nuvarande praxis hafva sitt stöd i RiddarhusOrdningen.
RiddarhusUtskottet har icke betraktat saken ur samma synpunkt, utan ansett förändringen kunna tillvägabringas, endast genom en föreskrift till RiddarhusDirectionen.
I denna åsigt af saken, kan jag för min del icke instämma, och yrkar derföre, lika med Friherre Wrangel , att, derest en förändring i detta afseende beslutas, den samma må införas i RiddarhusOrdningen.
Jag grundar min öfvertygelse på ordalydelsen i dess 51 § der det heter: ”De personer, hvilka af Kongl. Maj:t 254 Den 6 Augusti f. ni. blifvit till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjde, eller med Adelskap benådade, men inom tvenne år efter utnämnandet icke hafva sig till vinnande af introductfon å Riddarhuset anmält, hafva all vidare rätt dertill, enligt Kongl.
Förordningen af den 8 Maj 1775 och Kongl.
Brefvet af den 11 Februarii 1800, förlorat, så framt ej Kongl. Maj:t täckes, genom serskild Nådig Resolution, den försuttne tiden återställa åliggande RiddarhuiDirectionen noga tillse, att hvad ofvanberörde Författningar, så väl härom sorn i öfrigt rörande introductioner stadga, varder noggrant iakttagit.”
En annan värd Ledamot, Herr von Hohenhausen, har för Ridderskapet och Adeln uppläst Kongl.
Brefvet af år 1800, hvarigenom 1775 års Kgl.
Förordning blifvit upplifvad till sin fulla kraft.
Uti detta Kongl. Bref är en pracscriptionstid stadgad af tvenne år, inom hvilka de uti Greflig, Friherrlig eller Adlig värdighet upphöjde personer, skola fullgöra nödige prestanda, och sig till introductions erhållande anmäla.
När det nu är föreskrifvet, att dessa personer , till erhållande a} introduction, skola erlägga prestanda inom 2.'ne år efter upphöjelsen; så synes det mig icke vara nog, att de till introduction sig anmäla, utan deras ostrida rätt lärer väl vara, att sedan de fullgjort hvad dem i sådant afseende likmätigt Författningarne ålegat, inom den utstakade tiden, ock så erhålla introduction.
Och huru skall detta kunna ske, när RiddarhusDirectionen betages, att introducera hädanefter sorn hitintills?
Då en laglig tid af fern år emellan Riksdagarne äger rum, skulle, i kraft Den 6 Augusti /, m. 255 äf den nu föreslagn* mesuren, en person, sorn efter en Riksdag blifvit adlad och hvilken nödgades afbida nästa Riksmöte, för att kunna få introduction , icke hafva något att af Ridderskapet och Adeln begära, emedan tiden att blifva introducerad då redan vöre försutten.
Dessutom finnes i 51 <$. spår till en sådan rättighets utöfvande af RiddarhusDirectionen mellan Riksdagarne.
Det heter nemligen der: ”Under Riksdagarna må likväl introduction ej beviljas förr än RiddarhusDirectionen hos Riddarhusutskott tillkännagifva” &c. Då det nu står, att under Riksdagarne må ej introduction i annan ordning meddelas, så är det åtminstone tillåtet att tolka, att
Directionen kan utöfva samma rättighet mellan Riksdagarne.
Jag medgifver gerna , att detta blott är en tolkning, hvilken aldrig, efter min öfvertygelse, bör äga rum mellan tvenne samhällsmakter.
Just derföre anser jag äfven Utskottets Memorial ej kunna bifallas, emedan det grundas på en tolkning, att Directionen ej skall hafva rätt att meddela introduction, och att en förändring, i hvad härutinnan hitintills varit öfligt, skulle kunna vidtagas utan Kongl. Maj:ts sanction.
Jag tillstyrker således, att Memorialet måtte afslås.
Skulle åter Ridderskapet och Adeln förena 6ig om återremiss , har jag för min del, så mycket mindre något att deremot invänd*, sorn jag anser hvad Friherre Anckarsvärd anfört, om nödvändigheten af en ändring och förtydligande uti 51 §.
RiddarhusOtdningen vara rigtigt , och böra komma till Utskottets kännedom och behandling.
256 Den 6 Augusti f. i>u Herr von Hohenhausen:
Hvad först beträffat påståendet , att förslagets antagande skulle göra en förändring nödig uti RiddarhusOrdningen , i afseende på föreskrifterne om introduction , tror jag Grefve Spens hafva så fullständigt utredtämnet, att Herr Thams och Grefve von Rosens betänkligheter fullkomligen blifvit undanröjde.
Det är uti förenämnde fall blott fråga , Oin att hafva fullgjort prestanda och sig till introduction anmäla, för att, så snart detta skedt, genast komma i åtnjutande af Adelskapets alla prerogativer , representationsrätten ensam derifrån undantagen , hvilken dessutom ej kan utöfvas förr, än vid en kommande Riksdag.
Redan under debatten om den nya RiddarhusOrdningen upplystes , att ingen förändring deruti behöfdes i anledning af ifrågavarande förslag.
Det erkändes då , att, som stadgandet förut fanns i Instructionen för RiddarhusDirectionen , var det denna sednare, som i detta afseende borde undergå ändring.
Med fullgjorde prestanda, finnes äfven för närvarande ej bestämdt det stadgande , att introduction genast skall af Directionen verkställas , lika litet, som enligt de äldre, af mig för en stund sedan, uppläste Konunga brefven det varit påbudet, utan synes if dessa , för att komma i åtnjutande af Adeliga privilegier, det härtill endast behöfdes, att sig angijva, som i sednare förordningar heter anmäla.
Iminatricu!»ringen får ej sammanblandas med introduction hvilken med årliga ceremonier för s5S Dtn 6 Augusti f, m. *57 sig gick under påstående Riksmöte. 114 §.
Regeringsformen bjuder, att Konungen låte ssmtelige Riksens Ständer deras privilegier, förmåner, rättigheter och friheter åtnjuta ; beroende det på samtelige RiksStåndens öfverenskommelse och Konungens bifall , att låta dem undergå de förändringar och jemnkningsr, som Rikets behof kunna fordra”.
Öm derföre orden uti jt §.
RiddarhusÖrdningen 51tami Rid. der skåpet och Adeln till introduciionen in pleno tillstånd gifviihvilka skola efter bokstafliga lydelsen tydas , lemna §1 Ridderskapét och Adela makt att vägra intröduction, så är en sådan rättighet fullkomligen enlig med ofvannämnda §. tf Regeringsformen.
Jag instämmer likväl med Hans Fxcellehee Herr Grefve af Wetterstedt dertiti , att ali tolkning i detta hänseende bör undvikas; Och då Utskottet ej ingått i någon slags tolkning af denria paragiraph i kiddarhusOrdningen, emedan deruti ej finnes stadgadt, att Dircctiorien skail äga rättighet att introducera, hvilket blott innefattas uti en särskild af Ridderskapet och Adeln Directionén lemnad Instruction , så torde hvar och en med mig inse, att Utskottets Memorial icke är stridande , hvarken emot Gruhdlägeh feiier RiddarhusOrdningeti.
I händelse den tolkning antages, att Introductiön måste följa, endäst prestanda fullgöras, och att dessa sålunda utgöra grunden för introductionen, hem - Ridd, 0.
Ad Prat. VII.
Band. 958 T>th 6 Augusti }, m, ställdr jag, om det kan Vara tonseqvent, att inskränka granskningen deraf blott till Riksdagarna, då äfven under deras fortgång, en sådan granskning icke en gång verkställes af Ridderskapet Och Adeln sjelf, Otali af RiddarhusUtskottet.
Det har blifvit yttradt , att DL rectionen genom en dylik mesure, sk tal lé hindras från att till Revisorer Välja personer, hvilka Ridderskapet och Adeln ej känner , men jag hemställer orta