Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han blef introducerad å alla de Lilliehöökers vägnar, som icke voro afkomlingar af Riks-Rådet Anders Pedersson till Fårdala.» _ Uti det bihang, som finnes fogadt vid ifrågavarande häfte af ättartaflorna, har Herr Anrep förklarat adliga ätten Lillie - 79 höök af Fårdala N:o 1 i verkligheten vara utgången, hvarföre han som sådan antecknat den i ättartaflorna; till stöd för hvilket förklarande Herr Anrep anfört: att vid Riddarhusets inrättning 1625 var Lilliehöökslägten delad i trenne hufvudgrenar, Kolbäcks, Fårdala och Gälareds, hvartill kom en fjerde gren Istrums, att endast tre Riks-Råd af Lilliehökslägten varit bevisligen kända, nemligen:
Måns Bryntesson, som dog utan söner samt Anders Pedersson till Fårdala och dennes son Nils Andersson; att till följd af den för Adeln uppgjorda klassfördelning, hvarvid andra klassen skulle utgöras af de familjer, som kunde bevisa att någon af deras förfäder beklädt Riksens Råds Embete, Fårdalagrenen blifvit i nämnde klass introducerad, hvaremot öfriga grenar af slägten (ingo ett gemensamt rum i tredje klassen; att Tilas i sina genealogiska samlingar tydligen säger att Fårdala Lilliehöökarne (ingo en serskild nummer i andra klassen för Riks-Rådet Anders Pederssons skuld; att, enligt genealogierne och Riddarhus-deputationens protokoll för den 7 November 1761, då funnos endast tvenne manliga medlemmar af ätten Lilliehöök af Fårdala, deraf den ene Majoren Bleckert
Lilliehöök dog sonlös 1788 och den andre Majoren Anders Fabian Lilliehöök afled ogift 1801, för hvilken sednare å genealogien finnes anmärkt att vapnet efter honom krossades; att Lilliehöökätternas namn i nuvarande matrikel dessutom klarligen anvisa förhållandet derigenom att adliga ätten Lilliehöök N:o 1 heter endast Lilliehöök af Fårdala, då ätten Lilliehöök N:o 66 benämnes Lilliehöök af Gälared och Kolbäck; att detta oaktadt räknas Gälaredsgrenen till ätten N:o 1, hvilken oriktighet i genealogiskt hänseende tyckes datera sig från genealogiernas utarbetande för nära 100 år sedan, då Fårdala- och Gälaredsgrenarne icke behörigen afskiljdes från hvarandra å den af Lilliehöökslägten inlemnade conceplgenealogi, hvarigenom också Riddarhus-Direktionen vid 1809 års riksdag förbisåg att anmäla Fårdalaätten såsom utgången; och i representativt hänseende ifrån 1810 års riksdag, då polett för. adliga ätten Lilliehöök af Fårdala N:o 1 utlemnades till Öfversten Carl Lilliehöök, hvilkens far likvisst var född å stamgodset
Gälared och hvars farfars far bevistat flera riksdagar i tredje klassen allt ifrån 1627 eller året efter, då Konung Gustaf II Adolfs Privilegium på Riddarhuset utkom som stadgar i 8 mom. att »hvar häfver stämma uti den ordning han en gång är inskrifven.»
I anledning af ofvan omförmälda väsentliga afvikelser från stamtaflorna öfver Lilliehöökska ätterne, beslöt Riddarhus-Direktionen den 12 Oktober 1860 att fran och med ingångna qvartalet tillsvidare inställa utbetalningen af det åt Herr Anrep beviljade arfvode för ifrågavarande arbetes utgifvande.
Den 17 i sistnämnde månad, innan berörda beslut blifvit inför
Direktionen justeradt, ingaf Herr Anrep till Ridderskapet och Adeln ett memorial, deri han, bland annat, väckte den motion att huru än Riddarhus-Direktionens beslut i förevarande fråga komme att lyda, Ridderskapet och Adeln måtte tillerkän - 80 na honom rätt alt forlfarantle utbekomma sitt anslag.
Sedan detta memorial blifvit till Hiddarhus-Utskottets jtlrande remitteradt samt Utskottet, etter att i frågan hafva hört RiddarhusDirektionen, häröfver afgifvit utlåtande, beslöt Ridderskapet och Adeln den 26 i samma månad efter orden watt, utan afseende på de mot Herr Anreps förfarande »med rätta» gjorda anmärkningar det honom beviljade arvode likväl finge fortfarande till honom utbetalas; dock emot förbindelse att ställa sig till noggrann efterrättelse det beslut Riddarhus-Direktionen kunde komma att fatta rörande omtrvckning af eller rättelser i de Lilliehöökska ättartaflorna, så att dessa blifva i full öfverensstämmelse med original-staintaflorna, hvarförutan i analogi med det af Ridderskapet och Adeln vid det beviljade understödet fästade vilkor, Direktionen skulle ega rätt att, derest Herr Anrep icke efterkornme
Direktionens beslut rörande rättelser af de nu ifrågavarande afvikelserna eller framdeles några väsendtliga afvikelser från de i Riddarhusarkivet förvarade stamtaflor, utan Direktionens medgifvande, befinnes i de tryckta ättartaflorne hafva egt rum, inställa utbetalningen af det gjorda anslaget.»
Sedan dessa upplysningar blifvit meddelade, uppfästes Grefve Lewenhaupts den 12 sistlidne Mars afgifna och samma dag bordlagde memorial i ämnet, så lydande: »Det uppdrag jag af Höglo!].
Riddarhus-Direktion erhållit att undersöka och utreda förhållandet emellan adelige ätterne N:o 1 Lilliehöök och N:o 66
Lilliehöök har jag efter bästa förmåga sökt utföra, och för den skuld genomgått såväl originalprotokollen som de riksdagsbeslut som varit för mig tillgängliga, från tideu för Riddarhusets inrättande, för att utröna på hvad sätt dessa tvenne ätter under denna tid varit representerade och har resultatet af dessa forskningar blifvit som bifogade tabell
N:o 1 närmare utvisar: att den gren af ätten som från och med 1809 representerat för N:o 1 ifrån 1627 till 1755 ingen gång representerat för N:o 1, men väl flere gånger för N:o 66.
Efter 1755 återfinnes den ingen gång hafva representerat för N:o 66 nien också icke för N:o 1 förrän 1809 eller första riksdag efter det den äldre eller så kallade Fårdalagrenen var utgången.
Enligt den af Konung Gustaf II Adolf utfärdade Riddarhus-Ordning voro till säte och stämma i Riddareklassen endast de familjer berättigade, som bevisade sin härkomst från något Svea Rikets Råd.
Fårdalagrenen har genast vid Riddarhusets inrättande fullgjort detta och på grund af lottning blifvit introducerad under N:o 1.
Medlemmarne af Gälaredsgrenen synes deremot, åtminstone ej före 1755 hafva gjort detta, då de hela den tid ingen gång representerat i Riddareklassen.
För den händelse således att denna Gelaredsgrenen ej verkeligen bevisat sin härkomst från något Svea Rikets
Råd och i följd deraf genom något Ridderskapet och Adelns beslut i den dåvarande Riddareklassen aller sedan den 17 19 upphörde, till adeliga ättan N;o 1 blifvit uppflyttade — liknande fall hafva för 81 andra ätter flera gånger inträffat—så återstår för mig ingen annan förklaring huru de på adeliga ättens N:o 1 genealogiska tabeller kunnat blifva uppförde än den, att då omkring 1760
Riddarhusets genealogiska tabeller samlades och iordningsattes, ålades ätterne att ingifva sina stamtaflor, en sådan finnes ock i original i Riddarhusarkivet ingifven af ätterne Lilliehöök der de på samma tabell gemensamt upptagas; å denna tabell har dåvarande hufvudrnannen för Kolbecksgrenen å ättens N:o 66 vägnar underskrifva för sin gren, samt under Fårdalagrenen den dåvarande hufvudrnannen för N:o 1; nu är denna gren den andra i ordningen och Gelaredsgrenen den 3:dje och dessa 2:ne grenar sammanhänga 2:ne generationer sedan de skiljdes från hufvudstammen; hvaremot den Usta och 4:de eller Istrumsgrenen skiljdes på samma gång som de 3:ne hufvudgrenarne bildades, allt detta synes af bifogade tabell N:o 2- Har grenen Gelared ej redan då bevisat sig vara RiksRåds afkomlingar (såsom sådane upptagas de å de tabeller som äro utarbetade af v. Schantz, v. Schönfelt och Richard Silvio) och på den grund blifvit uppförd under N:0 1, en mening som af den tidens Genealoger ansetts riktig, åtminstone synes så af anteckningar till en del befintliga i Riddarhusarkivet dels i Riksarkivet, af flere den tidens Geologer samt samtlige med undanlag af Tilas, som för den motsatta meningen citerar BergsRådet Bondes anteckningar, anse Gelaredsgrenen tillhöra N:o 1.
Ar detta antagande ej riktigt återstår ingen annan förklaring än att vid renskrifningen af genealogierna, grenarne Fårdala och Gelared såsom med hvarandra närmare beslägtade genom misstag sammanförts och Gelaredsgrenen på det sättet kommit att upptagas å N:o 1.
Afven med antagande af att ett misstag blifvit begånget, så har det icke tillkommit genom Gelaredsgrenens eget förvålande, och då det nu redan har hundraårig häfd vågar jag vördsamt till Riddarhus-Direktionen hemställa huruvida det ens lagligen kan åläggas
Gelaredsgrenen att bevisa på hvad grund de blifvit under adeliga ätten N:o 1 intagne samt om det icke förblir dens eller deras skyldighet som vilja göra dem det rummet stridigt, att bevisa det de icke lagligen ega denna rättighet.
Detta sednare torde dock blifva svårt, ty om det finnes något dokument eller Ridderskapet och Adelns beslut, som berättigar Gelaredsgrenen till sitt nu innehafvande runi kan man möjligen en gång få reda derpå, men att bevisa det ett sådant icke finnes eller ens aldrig funnits torde numera vara nära nog omöjligt.
Då frågan således till följd af sin natur svårligen utan kanske årslånga undersökningar kan fullständigare utredas och det äfven är möjligt att efter dessa undersökningar man ej kan komma till större visshet än den man nu redan eger, får jag till Höglofl.
Riddarhus-Direktionen vördsamligen hemställa det Högloft.
Ridderskapet och Adelns eget afgöraude må hänskjuta 82 fragen hurevida icke de nuvarande innehafvarne af adeiga ätten N:o 1 må lå behålla sin representationsrätt för denna nummer.»
Rörande detta ämne inhemtade Riddarhus-Direktionen vidare : att, enligt Kongl. Kungörelsen den 10 Augusti 1762, hvarje å Riddarhuset introducerad ätt blifvit a lagdt, att, vid förlust af säte och stämma på Riddarhuset påföljande Riksdag, före den 25 December 1764 till Riddarhus-Direktionen ingifva tydligen författade genealogier öfver sin familj och dess härkomst, hvilken termin, enligt Kongl.
Kungörelsen den 25 Februari 1765 ytterligare utsträcktes till den 25
December samma år för de inom Sveriges gränsor varande Svenska adeliga ätter och till den 25 December nästpåföljande år för utomlands vistande; att Lilliehöökslägten, till följd häraf, till Riddarhuset inlemnat en derstädes förvarad för båda ätterne Lillieböök gemensam stamtafla, hvilken synes vara egenhändigt undertecknad, för ätten Lilliehöök af Gälared och Kolbäck N:o 66 af dåvarande hufvudman Lennart Gabriel Lillienhöök, som härstammade från Birger Berthilsson, och för ätten Lilliehöök af Fårdala N:o 1 af Bleckert Lilliehöök, som härstammade från Brynte Berthilsson och då var hufvudman för sistnämnde ätt, hvarunder finnes upptagen den nu omtvistade Gälaredsgrenen, härstammande från Brynte Berthilssons sonson Nils Pedersson; och befmnes i berörde stamtafla ej mindre bemälde Nils Pederssons fader Peder Bryntesson, än äfven Brynte Berthilsson benämnda Riks-Råd med hvilken titel de äfven af von Schantz, Schönfelt och Bichard Silvio uti af dem utgifna genealogiska samlingar benämnas; att Riddarhus-Direktionen dels den 20 November 1762 uppdragit åt Riddarhus-Sekreteraren Cancellie-Rådet Franc, att samla de inkommande genealogierne för att sedermera å Riddarhuset förvaras och dels den 22 Oktober 1764 anmodat Cancellie-Rådet von Stjerneman att genomse detsamma, samt att, för så vidt af Riddarhus-Direktionens protokoller kunnat inhemtas, tvister om en stor mängd ätters representationsrätt tillförene uppstått, men att enligt samma protonoll, någon anmärkning mot Lilliehöökska stamtaflan icke förekommit; att berörde concept-stamtafla legat till grund vid utarbetandet af Riddarhusets genealogier öfver adliga ätterne Lilliehöök; hvarföre ock tvenne serskilda stamtaflor blifvit upprättade, deraf den öfver ätten N:o 1 upptager ofvanbemälde Brynte
Berthilssons samtlige descendenter samt den öfver ätten N:o 66 öfriga grenar af Lilliehöökslägten; att dessa stamtaflor sålunda upprättade, granskade och utan anmärkning lemnade, sedermera ländt till efterrättelse i nära 100 års tid, hvarunder någon medlem af Gälaredsgrenen icke representerat ätten N:o 66, utan hade, sedan den äldre oller Fårdalagrenen med Majoren Anders Fabian Lilliehöök år 1801 utgått, medlemmar af den yngre eller Gälaredsgrenen, såsom, enligt hvad stamtaflan otvetydigt gåfve vid handen, tillhörande ätten N:o 1, vid alla de riksdagar efter 1809, då ätten varit representerad, antingen sjelfve intagit säte och stämma för samma ätt, eller ock dertill befullmäktigat annan person, vid hvilket förhållande den om Majoren Anders Fabian Lilliehöök förekommande anteckning, »att vapnet blef efter honom sönderslaget, såsom den siste af Fårdalgrenen,» icke kunde i strid mot hvad genealogierne i öfrigt om ättens ursprung och utgreningar innehöll, tydas så, som skulle hela ätten N:o 1 med meranämnde Major utslocknat, helst ätten i sådant fall ovilkorligen bordt, samtidigt med anteckningen om vapenkrossningen, såsom utgången aflöras.
Sedan Grefve Lewenhaupt, med anledning af hvad sålunda blifvit inhemtadt, frånträdt sitt i det ingifna memorialet gjorda förslag, att ärendet skulle till Ridderskapet och Adelns pröfning underställas, ansågo Direktionens samtlige Herrar Ledamöter, vid öfvervägande af hvad i ärendet förekommit, sig sakna giltiga skäl att vidtaga några ändringar i stamtaflorna öfver ätterne Lilliehöök; och fann
Direktionen vid denna utgång af frågan för godt ålägga Herr Anrep, att, inom Två månader efter häraf erhållen del, låta omtrycka de delar af Svenska Adelns Ättartaflor, som omfatta adliga ätterne Lilliehöök, så att dessa blifva i full öfverensstämmelse med Riddarhusets genealogier, samt att låta de sålunda omtryckta Lilliehökska stamtaflorna såsom ett bihang medfölja det näst derefter utkommande häftet af ineranämnde arbete.
Och skulle framtida utbetalningen af det Herr Anrep beviljade anslag inställas, intilldess han visat sig hafva fullgjort ofvanberörde åläggande.
Som ofvan.
Ex protocollo C. Silfversparre.
Bilaga JM 1. 1627.
JM 1. ingen.
Nils Lilliehöök. 1627.
December, ingen för någondera ätten, men hafva »låtidt undskylle sig att de för sjukdom ej kommit:
Nils Lilliehöök och Nils Knutson Lilliehöök. 1629. ingen för någondera ätten. 1630. ingen för någondera ätten. 1631.
Johan Lilliehöök (Fårdala gren).
Nils Lilliehöök (Gelareds gren). 1632.
Jlf 1.
Johan Lilliehöök (Fårdala).
JM 66. ingen. 1632.
Knut Lilliehöök (Fårdala).
JM 66. ingeu. 84 1633.
Per Lilliehöök (Kålbeck?). 1634.
Per Lilliehöök (Kålbeck?). 1635. ingen för någondera ätten.
1636. ingen för någondera ätten.
Nils Lilliehöök. (Gelared).
Knut Lilliehöök (Fårdala) har äfven med desse föregående underskrifvit
Riksdagsbeslutet men bland de siste af adeln. 1640. JW 1. ingen.
Nils Lilliehöök (Gelared).
Knut Lilliehöök är antecknad såsom frånvarande och såsom Extra Capita Per och Jakob Lilliehöök. 1641. ingen för någondera ätten. 1642.
Nils Lilliehöök (Gelared). 1643.
JV2 1. ingen.
Per Lilliehöök (Kålbeck?).
Jacob Lilliehöök har underskrifvit Riksdagsbeslutet bland de siste af Adeln och har således troligen varit bland extra capita. 1644.
Nils Lilliehöök (Gelared). 1645.
JM 66. ingen. 1649.
Bengt Lilliehöök (Kålbeck). 1650.
Knnt Lilliehöök (Fårdala).
Riksdagsbeslutet är underskrifvet af »Jacobus Lilliehöök i Knut Lilliehööks ställe.» 1652. ingen för någondera ätten. 1654.
Christoffer Lilliehöök. (Kålbeck). 1655.
Nils Lilliehöök (Gelared). 1657. ingen för någondera ätten. 1660, JM 1.
Nils Lilliehöök (Fårdala).
JM 66- Nils Lilliehöök (Gelared). ia«o 'v* 1 I 1:0 Nils Lilliehöök (Fårdala). 1660.
JM 1. ( 2;o Knut Lilliehöök (Fårdala).
JV2 66. ingen. 1664.
Knut Lilliehöök (Gelared). 1668.
Fullmäktig.
JM 66. ingen. 1675. ingen för någondera ätten. 1678. ingen för någondera ätten. 85 1680. JM 1.
Johan Lilliehöök (Fårdala?).
Jean JJIIiehöök (Kålbeck). 1682.
Mårten Lilliehöök (Fårdala).
JM 66. ingen. 1686.
JM 66. ingen. 1719. JM 1. C. M. Lilliehöök (Fårdala).
JM 66. ingen.
1723. ingen för någondera ätten. 1726. JM 1.
1731. ingen för någondera ätten. 1738.
JM 66. ingen. j l:o Carl Mauritz Lilliehöök (Fårdala). 1740.
JM 1. ( 2:o Nils Lilliehöök (Fårdala). / l:o Bengt Lilliehöök (Kålbeck).
JM 66. 2:o Linnart Gabriel Lilliehöök (Kålbeck). ( 3:0 Johan Lilliehöök (Gelared). 1742.
JM t.
Bengt Lilliehöök (Kålbeck). 1746. JM 1.
Linnart Gabriel Lilliehöök (Kålbeck).
(Lo Blechert Lilliehöök (Fårdala). 1758.
JM 1. j 2;0 Carl Mauriiz Lilliehöök (Fårdala).
Carl Lilliehöök (Kålbeck). 1755.
Bleckert Lilliehöök (Fårdala). ( l:o Fredric Malcolm Lilliehöök (Kålbeck). ( 2:o Gabriel Lilliehöök (Gelared). 1760.
Blechert Lilliehöök (Fårdala).
Bengt Lilliehöök (Kålbeck). 1765.
Fredric M.
Lilliehöök (Kålbeck). 1769. JM 1.
As 66.
Fullmäktig. 1771. JM 1.
Fredric M. Lilliehöök (Kålbeck). 1778.
JM 66. ingen. 1786. ingen för någondera ätten. 1789. JM 1.
Bengt Ludvig Lilliehöök (Kålbeck.) 1792. JM 1.
JM 66. ingen. 1800.
JM 66. ingen. 1809.
Fullmäktig. ( l:o Bengt Ludvig Lilliehöök. JM 66. | 2:o Fullmäktig. | 3:o Bengt Ludvig Lilliehöök (Kålbeck). 86 1810. JM 1. Carl Lilliehöök (Gelared). JM 66.
JM 1. ingen. JW 66.
Fullmäktig. 1815.
JM 1. Carl Lilliehöök (Gelared). JW 66.
Fullmäktig. 1817.
Carl Lilliehöök (Gelared). JW 66 Fullmäktig. 1823.
Knut August Lilliehöök (Gelared). JM 66.
David Wilhelm Lilliehöök (Kålbeck). 1828.
Knut August Lilliehöök. JM 66.
Fullmäktig. 1834. JM 1.
Lennart Gabriel Lilliehöök (Kålbeck). is/.n m i 1 1:0 Kn,lt Ä,l8ust (Getared). 1840. JW 1. | 2;o Fu||mäktig. JW 66.
Ludvig Lilliehöök (Kålbeck).
Vidimeras Ex of Cici o O. Silfversparre. 88 Bil.
Tiil Hoglofl.
Riddarliiis-Direidionen!
Sedan Hoglofl.
Direktionen, i anledning af väckt fråga om sättet att framdeles kunna bereda förhöjda pensioner inom Wadstena Adliga Jungfru-Stift, anmodat Riddarhus-Kamereraren framställa en utredning af Stifts-Kassans tillvext oell pensionsförhållandena samt uppgöra det förslag i ämnet, hvartill han funne skäl förekomma, får jag vördsamt afgifva följande utlåtande.
- *; ** > , - .V » Protocoll, hållna hos H ö g 1 of1 ige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1817 och 18 i 8.
Sjunde Bandet.
Första Afdelningen. S T O C K tl O L M, t ryckta hos Or, or G kahn, 1822.
Tisdagen den 2 Junii.
Plenum kl, g fårmiddagen.
I Upplåstes och lacles på bordet följande från tiedannåmnde Utskott inkomne memorial oeh Utlåtanden; Från StatsUtsotteii Af deri 28 sistledne Maji: 1:0
Angående förvaringsrum får öfverbiif-' vande Exemplar af Hillänget till RiksStånden» Trotocoll. 2:0 Angående de löneförhöjningar, hvilkaj vid 1815 års Riksdag, blifvit beviljade tjenst-* görande Émbets- och Tjenstemän samt vaktbetjente vid RiksgåldsContoiret. fran ÉeviUnings Utskottet:
Af elen 128 sistledne April. s:o
I anledning af gjorde atimårkningat vid*Utskottets Betänkande» rörande så vål ann slag, af Beyillningsmedlen till understöd föb 4 D en 2 Junii, <k KronouppbördsVerket i Stockholm, som frågan om UppbördsBetjeningens aflönande i Götheborg och de öfrige Städerne utom Stockholm.
Af den 3 o sistledne Maj: 2:0
Angående grunderne för de blifvande Tullafgifterne. 3:o Angående den föreslagne förhöjningen af de af Postinrättningen till Statsverket inflytande inkomster, m. m, Från BancoUtskottet: • _ ■ - ■ ?Y , #
Af den 28 sistledne Maji; öfver de inom PråsteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, om Arbetsfördelningen emellan Riksens Ständers Revisorer, samt tryckning af deras Berättelser, m. m.
Från Lagutskottet: j 1:0
Af den 14 sistlidne Maji; öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande uti frågan om förändring af nu stadgade sätt för uppenbar Kyrkopligts verkställande. 2:0
Af den 22 sistlidne Maji; i anledning af gjorde anmärkningar vid det af Utskottet till antagacde tillstyrkte förslag till ny ConcureLag.
Den 2 Junii. 5 Fran Allmanna Besvärs- och EconomieUtskott et:
Af den i dennes: i:o Ofver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående yrkade förändringar uti förvaltningen och redovisningen af de till Hospitalers, Lazaretters och Barnhus underhåll anslagne medel. 2:o I anledning af uppgifvit förslag, att erhålla ett för vissa år fastståldt sådespris.
Upplåstes till justering och godkändes de af ExpeditionsUtskottet insände förslag till 4, 5, 6, 22, 24 och 31 §■ §• af RiksdagsBeslutet.
Föredrogs ånyo StatsUtskottets den stistlidne Maji afgifne, samt den 30 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande, innefattande Berättelse angående verkståld granskning af Allmänna Magazinslnråttningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte Förslag till grunder för denna inrättnings organisation.
Med Höglofl, StatsUtskottet
Den 2 Junti, hufvudsakligen instämmande i hvad dess Betänkande oni Allmänna Magazinsinrättningen i Riket innehåller, anhåller jag deri endast få föreslå några mindre förändringar, samt några tillägg, hvartill jag hämtat anledning från sednare tiders förhållanden.
Med Utskottet förenar jag mig i den principe, att utländsk spannemål icke utan högsta nödfall bör få införskrifvas, och att en sådan införskrifning bör under ansvar af Magazinsinrdttningens öfverstyrelse allena kunna verkställas, men i öfverensstämmelse dermed fordrar försigtigheten, att förut samlade spannemälslager, af minst 5oo,ooo tunnor^ böra, vid oförmodade behof, kunna vara att påräkna, som vid först inträffande rikare årsväxt bör efterhand upphandlas af jordbrukets Öfverskotter, och af desse lager bör, med undantag af behöflig! vårutsäde, icke något få föryttras förr, än de sista tvenne månaderna före en ny skörd, då man med säkerhet kan påräkna dess ymnighet, utan äfventyr af frost och yårtorrka, hvars bekymmersamma följder landf*» mannen för det närvarande får erfara, men hvilka spannemålslager synas böra bibehållas oförminskade, då utsigterne hota med missväxt, gft att de samma må kunna beräknas, som eri ny tillgång och understöd vid en felslagen skörd, Och troligen undanrödja den villrådighet, som icke sällan hos Regeringen och Riksens Ständer uppsiåut, huruvida nödvändigheten påkallade ett förbud mot bränvinsbränning eller icke.
Yfd Utskottets förslag i afseende på spännenills upphandling, har jag, så vidt jag under fil flygtig läsning kunnat rätt fatta detsamma, Dea 2 lutti i.
V intet annat att erinra, ån att rättelse bör ske i den hittills följde hushållningsprincipe, atton» hösten erbjuda spannemåls säljare lägre pris, än man framdeles ärnar medgifva, hvaraf den följd uppstådt, att Magazinsinrättningen icke erhållit någon spannemål, inen det som värre är,' den samma spannetnål blifvit förvandlad till bränvin, som deremot, vid en skälig och antagelig betalning, blifvit en Magazins tillgång, som man nu gerna önskade att få påräkna, och med afsseende derpå synes mig, det bör Magazinsinrättningens Öfverstyrelse föreskrifvas, att bestämma priserne för sädesupphandlingar om hösten i det närmaste till det belopp, hvartill för löpande året man anser dem böra uppgå.