Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 133.) S. A. K. Då hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord derom, att, ehuru Sverige, genom Tractaterne med England af den 6 November 1824 och med Frankrike af den 21 Maj 1836, slutit sig till det Förbund, som bemödar sig att undertrycka slafhandeln, samt, genom E. K. M:s Nådiga Förordning den 7 Januari 1836 och tillägget dertill af den 1 Mars samma år, all sådan handel är belagd med lifsstraff, densamma likväl ännu lärer idkas på Ön St.
Barthelemy, finna sig Rikets Ständer af mensklighet och rättvisa uppmanade att härmed hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
M. täcktes i Nåder tillse, huru slafv eriel på Ön St.
Barthelemy må kunna afskalfas, samt vidtaga alla de utvägar, som för vinnande af delta vigtiga ändamål kunna beredas och finnas lämplige.
Stockholm den 30 April 1841. Expeditions-UlskoUets Förslag till und.
Skrifvelsej N.O 316.
683 N:o 316.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 April i84t.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 28 — — Bonde-Ståndet den 3o — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående vilkor för befordran till Länsnians-tjenster.
(Allni.
Besv. och iikon.-Utsk.
N:ris 104 et 134.) S. A. K. Då Rikets Ständer funnit angelägenheten af, att personer, som till Länsmanstjenster belordras, icke sakna en bildning, motsvarande vigten af deras befattning, och om det också icke bör betviflas, alt ju de myndigheter, af hvilka dessa tjensler tillsättas, göra sig förvissade, att de sökande ega för tjensten erforderliga egenskaper, det dock är för denna tjenstemanna-classs an» seende vigtigt, att dessa egenskaper ådagaläggas genom ett mera formelt och allmänt giltigt prof, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes föreskrifva, att, innan någon må till Länsmans-tjenst befordras, skall han, om han icke vid Academi undergått examen för inträde i Rättegångs- eller de Civila Förvaltnings-verken, inför Landshöfding, i närvaro af Lands-Kamererare och L mds-Secreterare, aflägga prof af skicklighet i de till tjensten hörande ämnen, efter de närmare bestämmelser, E. K.
M:t kan finna lämpligt att meddela, samt deröfver erhålla vittnesbörd af omförmälde embels- och tjenstemän, hvilka följagtligen alia ega att i pröfningen deltaga.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 30 April 1841. 684 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 317» N:o 317.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o April 1841.
Presté-Ståndet den 5 Maj — Borgare-Slåndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förlängning af de med Rusthällarne vid åtskillige afsutne Regementen och Corpser af slutade contract om hästvacance-afgifts utgörande, m. m. (Stats-Utsk.
N:ris 227 och 330.) S. A. K.
Uti en till Rikets Ständer den 17
Maj sistlidne år aflåten Nådig skrifvelse, har E. K. M. täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, det E. K. M., efter vederbörande ruslningsskyldiges hörande och i enlighet med deras yttrade önskan, i Nåder tillåtit, att de med Rusthållame vid Kongl. Andra Lif-Grenadier- och Westgötha Regementena samt Lif-Regemenlets Grenadier-Corps och Smålands Grenadier-Bataillon afslutade contract om hästvacance-afgifls utgörande må ytterligare förlängas, vid förstnämnde tvänne Regementen på fem års tid, räknad från och med innevarande års böljan, samt vid Lif— Regementets Grenadier-Corps och Smålands Grenadier-Bataillon på trettio år, att räkna ifrån och med 1842 års ingång, äfvensom att, sedan, uppå gjord Nådig framställning, Rusthällarne vid den fordom beridna delen af Bohus Läns Regemente, med undantag af Rusthällarne för 58 numer, förklarat sig villige att ingå på förlängning till 1845 års slut af de år 1791 med dem afslutade vacance-afgifts-contract på 50 år, E. K. M. i Nåder bifallit en så beskaffad prolongation af samma contract, hvaremot frågan om uppsittningen af de återstående 58 Rusthålls-numrorne, af hvilka 20 sedermera i underdånighet anhållit, alt contracten om bäst-vacancen måtte varda förlängde, vore, af anledning, som den Nådiga skrifvelsen närmare upplyser, ännu under afgörande.
Och bar E. K. M. derjemte, för det afseende, som derå kunde fästas, till Rikets Ständer öfverlemna! en af Ruslhåliarne vid Smålands Grenadier-Bataillon inom Kronobergs
Län gjord ansökan om nedsättning i den hittills stadgade årliga hästvacance afgiften från 7 till 6 tunnor spanmål för hvarje numer. Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 3i7. 685 Rikels Ständer hafva della ämne i behörigt öfvervägande tagit, och skola, hvad beträffar frågan 0111 förlängning af de med Rusthållarne vid den fordom beridna delen af Bohus Läns Regemente afslutade vacance-afgifts-contraet uii serskild underdånig skrifvelse sig yttra; hvad åter vidkommer öfrige ofvan omförmäide afsutne Regementen och Corpser, så, enär E. K.
M. sålunda för dess del i Nåder bifallit förlängning af de med Rusthållarne afslutade contract angående hästvacance-afgifts erläggande, hvaraf mäste dragas den slutsats, alt E. K.
M. icke ansett för Rikets försvar behöflig!, att någon af dessa Regementen och Corpser åter uppsitler, och då, vid deras återbringande till Cavallen, de rustande skulle komma att tillskyndas en högst kännbar tunga genom skyldigheten att anskaffa hästar och den mera kostsamma Cavalleii-utredningen, hvartill kommer att, oberäknadt den minskning i Kronans inkomster, som genom liästvacance afgiftens upphörande skulle förorsakas, de sålunda formerade nya Cavalleri-corpser skulle till vinnande af tjenstbarhet, motsvarande deras dyrbara materiel, erfordra en ökad exercis, hvilken åter torde medföra kostnader, öfversligande Stats-verkets tillgångar; alltså, och i betraktande jemväl deraf, att af manskapet vid ifrågavarande corpser sannolikt ett mindre antal är till Cavalleri-tjenstgöring dagligt och att således, i fall nämnde förändring koirune till stånd, följden deraf blefve ett nästan totalt ombyte af corpsernes personal, hafva Rikets Ständer funnit sig böra biträda den af E. K.
M. yttrade åsigt om fortfarandet af ofvanbelörde hästvacance-contracter, men hafva härvid jemväl fästat uppmärksamhet derå, att, då de med Rusthållarne vid Andra Lif-Genadier- och Weslgötha Regementen afslutade hästvaoanee-contraet endast gälla för fem år, detta förhållande, i anseende till ovissheten, huruvida dessa contract vid de bestämda terminernes utgång kunna blifva å Kronans sida uppsagda, måste uti betydlig mon inverka till förminskande af värdet utaf de till nämnde Regementen anslagne Rusthållshemman, hvadan en billig omtanka för de rostandes fördel synes fordra, att tiden för dessa contracts gällande kraft må varda ytterligare förlängd.
I öfverensstämmelse härmed, och på grund af 80 Regerings-Formen, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt, för deras del, medgifva 30 års prolongation af de med de rustande vid Kongl. Andra Lif-Grenadier- och Westgötha Regementen, Smålands Grenadier-Bafcaillon samt LifRegementets Grenadier-corps afslutade contract om dessa regementens och corpsers fortfarande tjenstgöring såsom Infanteri, emot erläggande af en bestämd hästvacance-afgift.
Hvad åter angår den förut omförinälda, af E. K. M. till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnade, underdåniga ansökan af Rusthållarne vid Smålands Gre - 686 Expedilions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse j IV.-o 318• nadier-bataillon om lindring i den hittills stadgade hästvacance-afgiftcn; så enär denna afgift till dess nuvarande belopp ingalunda motsvarar de i och för cavallerivapnets tactiska utveckling erforderliga kostnader, hvilka Rusthållarne, i händelse återuppsittning af nämnde corps blefve beslutad, kunde fä vidkännas hafva Rikets
Ständer icke funnit giltiga skäl förekomma att bevilja den sökta nedsältningen.
Hvilket, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den Jo April i84f.
Preste-Ståndet den 5 Maj — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående Södra Bataillonens af Bohus Läns Regemente förändring till ständigt Infanteri.
N:o 331, samt Stats- jemte Allm.
N:o 112 och Uti. N:o 157.) S. A. K. Sedan E. K. M., under den 17 Mars förlidet år, täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, hurusom åtskillige rusthållare i Bohus Läns Regementes Södra Bataillon förklarat sig icke kunna ingå på det till dem framställda förslag om förlängning på fem år af nu gällande häst-vacance-contract, och att E. K.
M. funnit en af rusthållarne för 20 numer af nämnde Regemente sedermera gjord underdånig ansökning att, med återkallande af denna deras vägran, få antaga det af E. K. M. framställda förslaget, icke kunna i annan Expedilions-Uiskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o 318. 687 händelse bifallas, än sä vidt de rustande för de öfrige 38 rusthålls numer, hvilka \ägrat att contraeten förlänga, i berörde ansökning sig jemväl förenade; så har E. K. M., uti Nådig Skrifvelse af den 4 derpåfoljde Maj, behagat meddela Rikets Ständer, alt, då endast rustbållarne för 11 af ofvannämnde 38 numer velat på conlracls-föilangningen ingå och E. K.
M. vid sådant förhållande funnit de rustandes för så väl förstberörde 20, sorn nu ytterligare i fi ågakomne 11 numer gjorda underdåniga ansökning om afsittnings-contraclets förlängning icke kunna i Nåder bifallas, förslag komme att uppgöras lill organiserande, af en serskild ryltaretrupp af de 58 rusthålls-numer vid Bohus Läns Regemente, som sålunda år 184-1 skola åter uppsitta.
Med föranledande af Högstberörde Nådiga Skrifvelser, har hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt derom, att Bobus Läns Regementes Södra BituilI011 måtte förändras lill Ständigt Infanteri, med enahanda förbindelser å rusthållarnes och Statens sida, i afseende på truppens underhåll och utredning, sorn för Norra Bataillonen äro föreskrifna; och hafva Rikets Ständer under handläggning af dttta ärende inhemlat: att Kongl. Majit, medelst beslut af den 16 October 1776 och den 15 Augusti 1777, i anseende till ruslhållshemmanens svaga beskaffenhet, i Nåder ansett rnslhåilarne vid Norra Sqvadronen af Bohus Läns Dragon-Regemente böra befrias från Dragonhästars och munderingars pr ees te ra ude, mot vilkor, att för hvarje rusthåll skulle underhållas en soldat, på sätt som vid indelda Infanteriet eger rum, dock att hvarje stam eller numer förunnades af indelnings-i antan behålla och sig till godo beräkna Femton Daler Silfvermynl eller Fem Riksdaler Specie; att, efter det Regementets Södra Bataillon, som då fortfor att vara Cavallen, vid ett fiendtligt infall från Norrige, år 1788 förlorat 116 stycken hästar, 127 styckin sadelmunderingar, m. m., har, dels i anseende lill rusthållarnes härigenom så försämrade omständigheter, att, hvad sålunda gått förloradt, svårligen ansågs kunna utan understöd af Staten åter uppsättas, dels med afseende å ortens bergiga beskaffenhet, der föga Cavallen kunde användas eller behöfvas, genom Kongl.
Brefvet den 6 April 1789 blifvit förord nåd t, alt jemväl sistnämnde Bataillon borde såsom Infanteri nyttjas; att Kongl. Mijit, genom Når digt Bref af den 9 Maj samma år, förklarat, alt Dess Hussar-Regemente borde tillökas med 25 man på hvarje Compagni, hvartill 200 stycken hästar med sadelmunderingar och pistoler kunde tagas ifrån Bohus Läns Dragon-Regemente, emot det ruslhållarne tillförsäkrades, att Regementet, vid möjligen framdeles nödig rernontering, skulle blifva forsed t med lika goda hästar samt munderings- och bevärings-persedlar; samt att Södra Bataillonens rusthållare hafva utom för 3:ne numer, genom contract med Kongl. Majit och Kronan, 688 TZxpedilions-Utskoltets FÖrtlag till und.
Skrifvelse, W.-o 3i8.' dea 4 April 1791, åtagit sig alt under 50 års lid erlägga lnist-vacance-afgift, med 5 tunnor spanmål per numer, mot rättighet att få uppbära de för Cavalleri-indelningen anslagna hemmansräntor, hvarjemte utredt blifvit, så väl att sammanräknade årliga beloppet af nämnde indelningsräntor utgör 7,668 R:dr 24 sk. 9 rst.
B;co, som att vacance-afgiftcn per medium, efter de sista 8 åren heräknadt, uppgått till omkring 13,700 R:dr för året, hvadan denna senare öfverskjuta inkomsten af indelningsräntorna årligen med omkring 6000 R:dr B:co.
Af hvad i delta ämne sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer funnit det vara Adaglagdt: att, när Södra Bataillonens af Bohus Läns Regemente återgång till Ca valleri anbcfalles, det ovilkorligen åligger Staten att anskaffa hästar, med de flere persedlar för 200 numer af samma Bataljon, som år 1789 blifvit derifrån till Hussar-regemenlet aflemnade; och alt Slaten ej eller lärer kunna, med frångående af fordna förbindelser, undandraga sig alt, vid skeende uppsiltning, äfvenväl understödja de rusthåll, hvilka genom det här ofvan omförmäkla fiendtliga tillgrepp blifvit lidande.
Staten skulle således, i och för denna Bataljons återgående till Cavallen, om sådant kommer att ega rum, få vidkännas en serdeles dryg utgift, hvilken dessutom icke komme att motsvara ädamålet, då af ofvan åberopade Kongl. Bref det tydligen synes, att Bohus
Län ansetts vara eh för underhåll af Cavallen otjenlig ort.
Utan att förbise, att den ifrågaställa hästvacance-afgiftens upphörande skulle förorsaka en minskning uti den summa, hvartill så beskaffade skattebidrag upptagits vid beräkning af Slats-verkets inkomster, hafva Rikets Ständer trott det likaledes böra i betragtande lagas, dels alt återuppsittningen af 58 numer vid Bataljonen synes i alla hänseenden mindre lämplig, samt dels att contracten om berörde vacance-afgifts erläggande äro å ruslhållarnes sida helt och hållet frivilligt ingångna, och det sålunda beror af dem att efter contractens lilländalöpande desamma förnya eller ej, samt att det är osäkert, huruvida de, sorn nu ingått på förlängning deraf för fem år, kunna förmås att för framtiden äfven vidare åtaga sig en sådan förbindelse, i anledning af hvilket allt måste uppstå ojemna förhållanden, lika önskvärda alt undvika för Staten, som för rusthållarne; äfvensom att den Stats-utgift, hvilken, i och för hela Bataljonens återuppsillning, komme att ega rum, efter låg beräkning af 200 ä 300 R.dr B:co för hvarje numer, blefve så stor, alt räntan deraf, efter sex procent, nära nog uppginge till det belopp, som Staten genom vacance-afgifleus upphörande förlorade i påräknad inkomst, i det fall likväl, alt Expeditions-Ulskottels Forslas, till utid.
Skrifvelse, N.o 3i8.
68g att indelningsräntorna till Stats-verket komme att ingå; hvadan och då Rikets Ständer dessutom anse det håde rättvist och billigt, att ingendera af de håda Bataljonerne vid Bohus
Läns regemente blifver framför den andra gynnad, utan bringas på lika fot, hvarigenom ock vunnes en nödig enhet inom regementet, Rikets Ständer pröfvat skäligt för deras del besluta, att, vid tilländalöpandet af det med Sodia Bataljonen af Bohus Läns regemente under den 4 April 1791 ingångna samt den 5 derpåföljde
Maj stadfästade contract om erläggande af hästvacance-afgift, och utan hinder af hrvad, rörande förnyandet af detta contract, är tillgjordt, nämnde Bataljon må förvandlas till ständigt Infanteri, under samma vilkor, sorn under den 15 Augusti 1777 blifvit för den Norra Bataljonen af ifrågavarande regemente stadgade samt efter denna tid vidtagne och ännu för densamma finnas gällande; och få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. 1VL, med Nådigt samtycke härtill, och jemte förklarande, att elen uti E. K. M:s Nådiga Skrifvelser den 17 Mars och 4 Maj förlidet år omförmälde frågan om åleruppsittning af 58 numer vid Bohus Läns regementes Södra Bataljon komme alt förfalla, täcktes, vid upprättandet af de nya conlracten med ruslhållarne vid sistberörde Bataljon och såsom vilkor fördensammas förändring till Infanteri, i Nåder bestämma: att Ruslhållarne böra till E. K. M. och Kronan aflemna inom Bataljonen nu i bruk varande Capotter, remtyg, personel utredning och tross; från och med innevarande års början betala bestämdt beklädnadsbidrag; afsäga sig allt anspråk på framtida ersättning för de hästar och munderingar m. m., som dels blifvit af fienden år 1788 dem fråntagne, och dels af dem lemnade lill Cavalleriet, samt slutligen att skyldighet lill arbets-commenderingar måtte åligga Bataljonen ifrån den tid, då förändringen tagit sin början.
Härförutan hafva Rikets Ständer jemväl godt funnit besluta, att öfverskottet af de indelningsräntor, som hitintills ingått till rusthållarne ensamt, varder slälldt till E. K. M:s Nådiga disposition intill nästa Riksdag, i och för bestridandet af de kostnader, som för E. K.
M. och Kronan uppkomma genom Södra Bataljonens af Bohus Läns Regemente förvandling till Ständigt Infanteri.
Hvilket allt Rikets Ständer få hos E. I\.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maj 1841.
Trot. 1841 • to Sami, 1 Afd, 6(ju Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 519.
Uppläst och godkätidt hos Ridd. och Adeln den 3o Apri I 1841.
Presle-Ståndet den 5
Maj — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om föreskrifter, rörande Judarnes rättigheter och skyldigheter.
N:o 54.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer hafva framställningar blifvit gjorda, dels om nödvändigheten af förbud för Judar att vidare i Riket inkomma, dels ock att, med upphäfvande af senare Författningar rörande Judarne, det i afseende å desses borgerliga rättigheter bär i Riket under den 27 Maj 1782 utfärdade Nådiga Reglemente måtte till full kraft och verkan återställts; och hafva Rikets Ständer ansett, att vid pröfningen af dessa frågor och hvad först angår den örn förbud för Judar att hädanefter i Riket sig nedsätta, följande omständigheter böra tagas i betraglande.
Statens rättighet öfver hufvud att, med afseende å sin egen bestämmelse, ifrån sitt område afhålla vissa fremmande stammar eller individer, är i serskilda lagstiftningar erkänd och finnes i det Judiska folkets egna lagar ingalunda förnekad.
En sådan rättighet bör isynnerhet vara tillämplig mot en folkstam, hvilken, med öfvei tygelser och seder väsendtligen skiljda ifrån den christna verldens, i århundraden visat, att hvarken uteslutandet ifrån samhället, eller beviljandet af fullkomlig medborgerlig jemlikhet förmått införlifva dess medlemmar med andra folkslag, och hvilket senare förhållande äfven synes ådagalägga, att den tidpunct ännu är aflägsen, då denna stam skall upphöra att i de länder, der den i större mängd nedsätter sig, bilda, såsom hittills, en stat i staten.
Också hafva åtskilliga länder, deribland Brödrariket Norrige, uteslutit Judarne, och då Rikets Ständer sakna skäl att antaga, det någon allmännare öfvertygelse om gagneligheten af en vidsträcktare Judarnes inflyttning, eller någon större benägenhet för deras emottagande här i landet Expeditions - V Iskottets Förslag till und.
Skrifvelse t N.o 3 ig. 691 verkligen förefinnes, samt då ej eller Judarne sjelfve tillkännagifvit någon allmännare åstundan att få hit i Riket inflytta, finna Rikets Ständer i serskilda tidsomständigheler icke någon anledning att åsidosätta de af åtskilliga andra Stater vidtagna försigtighetsmått.
Vid uppgörandet af delailler för en lagbestämning, rörande Judars inflyttning, skulle äfven tvifvelsutan yppa sig svårigheter, hvilka icke torde vara oförtjenla af uppmärksamhet.
Att bevilja en sådan inflytlnings-rätt utan alla vilkor och inskränkningar, vore stridande mot all Stats-klokhet, helst man nödgas antaga, att äfven ibland denna nation finnes en mängd af djupt förderfvade eller i yttersta fattigdom och elände nedsjunkna varelser, hvilka icke kunde här inlåtas, utan att derigenom begicks en orättvisa mot de här bosatte Judar, hvilka det ålåge att underhålla dem, och mot landels öfrige invånare, som, då nöd vore å förde, säkerligen måste i denna omvårdnad deltaga.
Det återstode således endast att under vissa vilkor bevilja hvarje individ det sökta inträdet.
Såsom ett sådant vilkor var väl i Jude-Reglementet af år 1782 bestämdt egandet af ett visst capital, dervid dock, jemte svårigheten alt controllera, huruvida en fremling verkligen eger ett uppgifvet capital eller icke, tillika förekommer, alt, om detta capital bestämmes lågt, det dermed åsyftade ändamålet att garantera emot behofvet af understöd ganska ofullständigt vinnes, hvaremot, om en högre capital-förmögenhet fordras, eller en mängd omständigheter föreskrifvas för att derom blifva förvissad, dylika åtgärder alltför lätt erhålla utseendet af ett köpslagande med borgerliga rättigheter, hvilket svårligen lärer kunna med begreppet om Statens värdighet förenas.
Ett annat vilkor vore den Corporations eller Co elmuns hörande, inom hvars krets sökanden vill inträda; ett vilkor, som, serdeles vid inträffande talrika inflyttningar, äfvenväl icke utan stor obillighet lärer kunna förbises; dock skulle, så vidt kan slutas af de omständigheter, hvilka redan visat sig, de fall icke blifva sällsynta, då svaret utfölle nekande, och förlägenhet uppstode för den afgörande myndigheten.
Med afseende å dessa skäl, och då Judiska Samhället här i Riket, uti dess inlaga till Commerce-Collegium den 6 Mars 1835, endast begärt utvidgade rättigheter för de här boende Judar samt deras efterkommande, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anmäla den önskan, att Judar icke må tillåtas hädanefter i Riket sig nedsätta.
Hvad derefter beträffar frågan om återupplifvande i dess oförändrade skick af det för Judarne år 1782 fastställda Nådiga Reglemente, så hafva Rikets Ständer i afseende härå inhemtat, huruledes, efter det åtskilliga förändringar derutinnan tid efter annan egt rum, E. K. M. under den 30 Juni 6ga, Expeditions-Utskottets
Förslag till und, Skrifvelse, N.o 3ig.
1838 låtit utfärda en Nådig Förordning, deruti Judarne blifvit ställde i samma förhållande, som Öfrige Svenske undersåter, utan andra inskränkningar, än dem Grundlagarne bestämma för utrikes födde män eller fremmande trosbekännare, jemte dem , nämnde Kongl. Förordning innehåller, i fråga om tillstånd att köpa låst egendom å landet och rättigheten att kalla och välja Prest och Kyrkobetjening i Svenska församlingarne, samt att deltaga i öfverläggningar och beslut, rörande Kyrko-ärenden och Undervisnings-verket; äfvensom att, genom Kongl. Kungörelsen den 21 derpåföljde September, rättigheten för Judarne att fritt bosätta sig annorstädes än i Stockholm, Götheborg, Norrköping och Carlscrona, blifvit så till vida inskränkt, att sådan bosättning beror på E. K. M:s, efter vederbörandes hörande, meddelande
Nådiga beslut för hvarje serskildt fall, och sedan behörige Handels-, Handtverkseller Fabriks-Societeler yttrat sig öfver Judes ansökning att få utöfva Handel, Handtverk eller annan borgerlig rörelse.
Ehuru Rikets Ständer anse de uti ofvanberörde 1782 års
Reglemente gifna föreskrifter vara i vissa delar alltför mycket inskränkande och hysa den åsigt, alt, jemte det Judarnes vidare inkommande i Riket afböjes, de Judar, som redan finnas i Riket bosatte, äfven på samma gång böra lemnäs ali den frihet, som kan vara förenlig med vårt lands samhälls-förhållanden, samt att de följaktligen böra komma i åtnjutande af alla de rättigheter, som tillkomma andra fremmande trosförvandter; hafva Rikets Ständer dock trott sig fin;ia, det E. K.
M:s Nådiga Förordning af den 30 Juni 1838 vid lilllämpningen leder till flerehanda olägenheter, till grund för hvilken öfvertygelse Rikets Ständer få i underdånighet anföra följande:
Det kunde nemligen inträffa, att Jude, efter dertill erhållet Nådigt tillstånd, köpt en egendom på landet, hvarmed följde rättighet för egaren alt ensam välja Prest och Kyrko-betjening i Församlingen; men för sådant fall bestämma icke 1838 års Kongl.
Författningar, hvem som bör utöfva denna, Juden serskildt fråntagna, rättighet.
Af den, som ej bekände sig lill christna läran, kunde man dessutom ej vänta sig något nit för Folk-undervisningens befremjande; hvarföre ock, om en Jude vore ensam eller till större delen egare af fastigheterne i en Församling, den christliga undervisningen der möjligen lomme att åsidosättas.
Vidare och ehuru de senast utfärdade Författningarne icke lägga hinder i vägen för Judar att öfverallt i Riket förvärfva sig egande-rätt till fast egendom å landet genom de, jemte köp, i 1 Cap.
Jorda-Balken uppräknade öfrige laga fång, nemligen förpantning, arf och gåfva, har det likväl icke blifvit bestämdt, huru arfs- och lösnings-frågor skola Expeditions-Ulskotlets Forslag lill und.