Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefve Schwerin har sagt, ”att då ”detta Betänkande blifvit af Ridderskapet ”och Adeln bifallet, fastän Herr Grefven ”dervid gjort anmärkningar, som i dess tan* ”ke bort föranleda till återremiss; så anser ”han, art Ridderskapet och Adeln till detta ”Beslut låtit förleda sig af RiddarhusSecre. ”teraren Kammarherren Silverstolpes välta, ”lighet.”
En sådan anmärkning öfver ett i laglig form fattadt
Beslut måste förefalla hvar och en högst oväntad.
Det är icke något nytt förhållande , att Betänkanden från Utskotten blifvit inom RiksStånden bifallne, fastän en eller annan Ledamot dervid gjort anmärkningar.
Den förtrytsamhet Herr Grefve Schwerin nu tillkännagifvit deröfver, att dess anmärkningar, och Nb. de af honom endast gjorde anmärkningar, icke verkat till återremiss af StatsUtskottets förslag, tyckes åtnöndstone vara en öfverflödig åtgärd, sedan frågan är afgjord; men då derjemte blifvit yttradt, att Ridderskapet och Adeln låtit förleda sig af vältalighet, är denna anmärkning allt för långt utsträckt, och förefaller åtmindstone mig mindre passande.
Ridderskapets och Adelns förtroende för deras Secreterare är en följd af de många bevis vi äge af hans kunskaper, arbetsamhet och oafbrutna bemödanden att medverka till allmänt väl.
Detta förtroende hoppas jag vara grundadt på för goda skäl, att kun - Den 11 Maj. na rubbas genom en sådan emot honom gjord anmärkning, som den, hvilken i dag blifvit framställd.
Sedan samtlige respective RiksStånden bifallit
StatsUtskottets tillstyrkan om för* bättring i en del SkolLärares hittills häfda alldeles otillräckliga löner, anser jag olämpligt att upptaga tiden med att anföra de skäl, som föranledt Utskottet till dess ofta. nämnda Utlåtande; men jag kan försäkra Herr Grefve Schwerin, att StatsUtskottet haft välgrundade skäl för sin öfvertygelse i detta ämne, och ingalunda, såsom Herr Grefven synes befara, dervid lemnat ur sigte en allmänt önskad förbättring i penning-löntagande Embetsmäns lönvillkor.
Det ligger i naturen af särskildta åren. ders behandling, att StatsUtskottet icke kan uppskjuta alla sådana, som med hvarandra äga sammanhang, till dess de kunna på en gång för Riksens Ständers Plena framläggas.
Man måste då utlåta sig särskildt öfver en del ämnen i den ordning de förekomma ; och i vidrigt fall skulle till slut blifva en sådan massa af ämnen att af Riksens Ständer på en gång bedömas, att tiden icke skulle medgifva det närmare öfvervägande hvart och ett särskildt kunde förtjena. —* Grefve von Schwerin:
Jag,anhåller att, i anledning af Herr Grefve Mörners anförande, få anmärka, att Höglofl.
StatsUtskottet Den 11 Maj. icke blott till Ståndets afgörande hemställde, att den till indragning ställda förläningsspannmålen måtte på SkolStaten uppföras, utan ock att Kongl. Maj:t måtte autoriseras att emedlertid af StatsVerkets öfverskotter taga de medel, som till lönförbättring för SkolStaten och andra till undervisningens befordrande erforderliga utgifter kunde pröfVas nödiga.
Det är denna sednare utväg, som jag i synnerhet ansåg vara vådlig.
I anledning af Herr Påhlmans yttrande om mm ådagalagda förtrytsamhet deröfver, att Högloft.
Ridderskapet och Adeln icke leinnät uppmärksamhet åt de anmärkningar, som jag gjort vid StatsUtskottets Betänkande, får jag förklara, att jag, i mål som röra mig enskildt, ännu icke hvarken känt elier yttrat någon förtrytsamhet.
Min mening är ej att för det närvarande up. pehålla Högloft.
Ridderskapet och Adeln med något anförande öfver hufvudämnet för denna ventilation.
Jag anhåller allenast att, i anledning af hvad Herr Prosten Grefve von Schverin i afseende på mig personligen yttrat, få erinra om den omständighet, hvar. om Herr Grefven, såsom den der icke vid många Riksdagar varit tillstädes, torde sakna upplysning, att jag enskildt befinner mig inom detta RiksStånd i den dubbla egenskapen af Högloft.
Ridderskapets och Adelns Tjensteman och af Riksdagsman.
Jag har i bägge dessa egenskaper ofta härstädes ta* Deri 11 Maj. lat.
Jag medgifver gerna, att det visserligen hade varit Herrar LandtMarskalkars rätt att hänvisa mig till min bänk, så ofta jag i kraft af min Riksdagsmanna-rätt något yttrat} men jag får tillika den äran upplysa, att Herrar LandtMarskalkar och Ridderskapet och Adeln alltid behagat tillåta mig, äfven i denna egenskap, tala från den plats jag såsom Högloft.
Ridderskapets och Adelns Tjensteman innehar.
Till svar på den af StatsSecreteraren Högväl borne Herr Grefve
Mörner framställda fråga, anhåller jag att få nämna: det Upsala Universitet blifvit den vetenskapliga grundlighetens källa inom vårt Fädernesland, från den tiden, då de vid Universitetet vistande vetenskapsidkare lingö full frihet och fullt nit att oförtrutet följa undersökningen af de djupaste philosophiska ämnen, hvarigenom först en variation i meningar blifvit möjlig.
Grundligheten består nemligen icke i stillastående, utan i fortskridande.
Jag har väl icke många Riksdagar bivistat, men dock tvänne, under den tid som Herr Bungencrona var Riddarhusets Secreterare.
Han skötte Ridderskapets och Adelns Protoeoll, men befattade sig icke med att verka på dess beslut.
Herr Cederschöld, Pehr Gustef: I anledning af hvad som blifvit af en värd Leda - *66 Den 11 Maj. mot yttradt, som skulle Upsala Academie vara inom vårt iand den sanna grundlighetens enda och egentliga hemvist; så vill jag blott taga mig friheten anmärka, att all anledning till Vetenskaplig Rangstrid emellan Rikets Academier endast blifvit gifven af den enas parti.
Justerades följande Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofliga Ridderskapets och Adelns Plenum den 8 Maj 1815.
S. D. Efter förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets, den 5 Maj på Bordet lagda, Betänkande af den 26 April, i' anledning af de utaf Herr Öfverste C.
Ehrengranat väckta frågor om Landtbruks-skolors inrättande, samt 0111 utvägar till understöd för odlingars företagande.
Upplästes och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomna förslag till underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majrt. i:o Om några för Undervisnings- och LäroVerken i Riket nödiga anslag. 2:o Om upptagande och erkännande af några Svenska Undersåtares fordringar.
Den n Maj. 3:o
Om vedergällning för Stånds, och Utskotts-Canzliernes betjening. 4:o
Om eftergift af en yppad Balance uti aflidne Post-Directeuren Liidins Sterbhus. 5.0
Om ett närmare bestämmande af de afgifter, som Hjelp-rotarne vid indelte Regimenterna böra till Stain-rotarne betala , samt jemkning af de så kallade Planpenningarne. 6:0
Om anläggande af en landsväg för Elfvedahls socken i Öster-Dalarne förbi Sär. na till Rörås Koppar-verk i Norrige. 7:0
Om befrielse från Utskrifningspenningars erläggande af Allmogen i Skåne och Halland.
I anledning af denna sista underdåniga Skrifvelse yttrade Friherre Stael von Holstein, Corjitz Ludvig:
Sedan denna sak, hvarom jag ämnat väcka fråga, nu mera är afgjord, och det efter önskan 9 har jag endast en anmärkning dervid att göra, nemligen, huru det är möjligt, att ett beslut af denna beskaffenhet, taget af Riksens Ständer, kan blifva lemnadt utan expedition, till efterlefnad af vederbörande; jag vet icke hos hvilken detta fel ligger, men att det är en försummelse, som icke borde af Riksens Ständer lemnäs utan upp. a 68 Den 11 Maj. märksamhet, till rättelse för en annan gång, det inses lättligen} den oreda och skada, sorn härigenom uppkommit, blir icke fullkomligen hulpen derigenom att de beskattade böra återfå hvad dem blifvit ålagdt, ty många kunna vara döde, andre bortflyttade till andra orter: hvarken kan Häradsskrifvare eller Kron-betjening taga fullkomlig reda härpå numera, utan ett ökadt, mångdubbladt be: svär, hvartill de icke tyckas vara förbundne, för försummelsen hos den embetsman, som ej vederbörligen expedierat befallningen härom.
Friherre Cederström, Jacob, uppläste följande :
Den af så många personer öfverklagade Penning-bristen, såsom synnerligen känbar för jordbrukare och sådana närings-idkare , hvilka icke äro handlande, är, efter min tanka, icke brist på mynt, utan brist på rörelse af det i landet befintliga mynt-capital, — hvilket Capital, Disconternes Assignationer inberäknade, dr föga mindre nu, än det någonsin varit} men som den bristande rörelsen medför ett vida svårare ondt, än en verklig brist af mynt, efter den är tillfällig, och således personer, som under en annan conjunctur användt större eller mindre Capitaler på åtskilliga industriens grenar, nu finna sig i förlägenhet för omsättning af des - Den 11 Maj. 369 sa Capitaler, och då den mindre gynnsamma opinion, som i Stånden blifvit yttrad för Götha Canal-Verket, och beviljande af det understöd Kongl. Maj:t genom en Nådig Proposition för detta Verk begärt, haft den verkän, att de i Canal-Disconten insatta medel mot 3 procent, i en starkare proportion än vanligt, blifvit återfordrade, hvarom BancoUtskottet kan bäst känna förhållandet} så har nämnde Verks Discont-Direction, för att kunna honorera sina förbindelser, sett sig nödsakad att af sina Låntagare infordra tredjedelen af deras lån vid omsättningarne.
Jag känner icke personligen ^verkliga förhållandet af penninge-behofvet i Landsorterna, men då jag icke har skäl att tvifla på de särskildta upgifter derom, som under loppet af Riksdagen af åtskillige värde Ledamöter blifvit afgifne, så anser jag den belägenhet, hvaruti Götha Canal Discont sig för närvarande befinner, förtjena Riksens Höglofl.
Ständers mest odelade upmärksam-' het.
Det är icke här fråga om Götha Canal, den större eller mindré nytta dess inrättning kan medföra samhället, eller att i ett eller annat afseende nu i förväg vidtaga något till fördel för denna anläggning } frågan är om nödvändigheten att lemna dess Discont-inrättning ett understöd, utom hvilket den kan blifva nödsakad att ännu hastigare indrifva sina utgifna
Lån, hvarigenom otvifelaktigt en stor del^nytti - Den 11 Maj. ga Medborgares undergång blefve oundviklig.
Om det icke kan bestridas, att ett samhålles välstånd är oskiljaktigt från dess medlemmars välmåga, så iärer ingen kunna derom tveka, det ju Nationens representan* ter böra med värma omfat& ett ämne, på hvars afgörande en stor del af Nationens Medlemmars väl eller ve är beroende.
Det är mig särskildt bekant, att af det Capital, som Götha Canal-Discont utlånt, är omkring 40 procent lemnadt till Köpmän , och återstoden till Jordbrukare, StåndsPersoner och andra Näringsidkare.
Canal.Discontens upprätthållande synes mig således ett från Canalen och dess fortsättande alldeles skiljaktigt ämne, och helt och hållet förenadt med dess interesse •, ty om Riksens Ständer skulle afslå alla bidrag till Canalens fortsättande, blefve dock oundgängligt, för att undvika en allmän oreda, att bibehålla CanalDisconten och understödja den, intill dess andra utvägar till
Låns erhållande blifvit beredde, och äfven då måste denna Discont-rörelse långsamt och succesive indragas.
Till följe af allt detta får jag föreslå, att Götha CanälDiscont för närvarande och endast tills vidare må lemnäs fördubblad Disconterings.rättighet på Banken, eller
Den 11 Maj. ytterligare 800,000 R:dr, emot det villkor, att Disconten conrramanderar de infordrade starkare afbetalningar, hvilka böra blifva efter vanligheten.
BancoUtskottet, dit jag får anhålla att detta yttrande remitteras, torde böra anmodas att med sitt utlåtande öfver detta förslag så skyndsamt som möjligt inkomma, samt dervid uppgifva, om det, genom den nogare kännedom det äger om CanalDiscontens styrelse och förvaltning, finner några ytterligare vilkor vara af nöden.
Jag får derjemte anhålla, att detta yttrande blifver de Respective MedStånden comtnuniceradt, med anmodan att sig i Remis, sen förena.
Friherre Wirsen, Gustaf Fredrik:
Den närvarande penninge-ställningen påkallar Höglofl.
Ridderskapets och Adelns särdeles uppmärksamhet på det ämne Friherre Cederström nu framställt.
Här är icke egentliga frågan om Götha CanalVerk, utan fastmera om ögonblickets fordran af åtgärder, som förekomma medborgares ofärd.
CanalDisconten lärer nu vara inne uti en Lånerörelse af nära fem Millioner Riksdaler.
Denna operation hvilar på ett credit-system, underhållet af Opinionen och förtroendet, som Riksens Ständer från början sjelfve grundlagt, innefattande alltid å ömse sidor full säkerhet, men i denna vidd icke beståndande längre, än förtroendet fortfar.
Q 72 Den 11 Maj.
Skulle således grunderna, redan skakade, nu på en gång undanryckas, då intet finnes att sätta i stället, föllo alla de menliga verkningarna deraf på inhemska näringarna.
En gifven skada, men intet gagn, blefve följden deraf.
Jag anser det således af högsta vigt, att den föreslagna undsättning gen må blifva bevilljad.
Uti sjelfva detta beviljande ligger den effect, som Verket för ögonblicket mera be* hofver, än sjelfva summan; och derigenom äro Riksens Ständer dock icke inskränkta uti deras Finance-plan, den de, efter en allmän öfversigt, äfven i denna del kunna gifva den ytterligare rättelse, sorn omständigheterna må anses fordra.
Jag instämmer således för min del helt och hållet med Friherre Cederström uti vördsam anhållan om remiss af frågan till Höglofl.
BancoUtskottet, och communication deraf till de öfriga respectiva RiksStånden.
Den ställning, hvaruti CanalVerKet nu befinner sig, är mig alldeles icke oväntad; jag har sagt det förut år 1S09, då jag var den enda på Riddarhuset, som sökte bestrida detta företag; jag yttrade då, att så väl sjelfva verkställ barheten, som den tillkommande nyttan deraf, vore problematique, men utgiften för Staten både säker och ganska III.
Den 11 Maj. *73 ganska betydlig; det svarades då, att det icke skulle kosta Staten något, det vöre ett enskildt Bolag som bestod utgifter dertill; man begärde blott af Staten jorden, som dertill skulle åtgå, begagnandet af Kronans skogar, arbets-commenderingar, samt ett biträde af Banken med 800,000 Riksdaler till dess Discont, hvilken summa likväl togs ifrån Riks-Disconten.
Nu måste det likväl bekännas, att missräkning i calculer, hinder som icke kunnat förutses, emedan de varit dolda i jorden, och således dylika framdeles äfven så litet nu kunna förutses, följakteligen ett oöfverlagdt företag varit orsaken till dess närvarande bekymmersamma belägenhet, och nu gör man pretentioner, att Staten skall likasom en skyldighet bispringa dem, efter det högtidligaste förklarande, att icke ådraga Staten några andra utgifter, än de nämnde.
Då det begärdes vid Riksdagen 1812, till Statens prässande behof, biträde af Banken, gjordes af BancoFullmägtige och BancoUtskottet mycken svårighet, och när ändteligen man sökte få en Million Riksdaler till understöd för RiksgäldsDisconten, förklarades, att sådant kunde icke låta sig göra utan att äfventyra Bankens credit och bestånd, dock medgafs sluteligen halfva summan på ganska kort tid; jag känner icke, att Bankens omständigheter sedan den tiden mycket förbättrat sig, att derföre nu begära halfannan
Million till understöd för en enskildt inrätt» Ridd. och Ad.
Prat. N,'0 -55* 36- 371 Den 11 Maj. ning, då det vägrades Staten en mindre, af det skäl, att
Banken derigenom kunde ruineras, är i min tanka ett så grundadt skäl till afslag, att jag icke tvekar, för min enskildta del, att göra det — Skola olyc* kor drabba någon genom denna olyckliga ställning, så må det dä hända dem, som sjelfve dertill äro vållande, och icke oskyldiga ; hellre än att Banken skall förstöras och Staten derigenom gå under, må Canalen bli en ruine, och minnesmärke samt påminnelse af följderna utaf förhastade och illa calculerade företag.
Då Ledamöterne af BancoUtskottet år i8l2 samt
BancoFullmägtige afgifvit ett sådant yttrande om Bankens tillstånd, är icke att förmoda, det de nuvarande kunna afgifva ett stridande, som gåfve de förra fullkomlig dementi.
Jag vill endast hafva den äran ännu en gång parning na, att det icke är fråga om ett understöd åt Götha Canal, eller om understöd för detta arbetes fortsättning; men om hvad sorn är nödigt att göra för den nuvarande penningeställningen, och för att upprätthålla Allmänna Crediten.
Sedan Götha Canal-Disconts rörelse blifvit till dess nuvarande omfattning utvidgad, kan allt det, som kan rubba dess credit, ej annat än blifva vådligt för det Allmänna, och Canal-Discontens credit måste derföre understödjas.
Jag vet att man klandrat de anföranden jag en gång förut under detta Riksmöte haft den äran att göra, om Den n Maj. 975 olägenheterna utaf att oförsigtigt
Öka penninge-stocken.
Jag kan ej heller någonsin blifva Utaf den tankan, att Sedelmyntets ökning, utan nödig säkerhet, är en förmån.
Men det oaktadt kan jag icke heller någonsin tillstyrka, att det RörelseCapital, som en gång är ute, skall våldsamt indragas, då klagan om penningebrist är allmän; då enskildte, utan någon ny indragning, likväl hafva största Svårighet att fullgöra sina förbindelser, så vore det väl den största oför. sigtighet att ännu vidare pressera inbetalningarna, och genom ett nekadt biträde på en gång sätta i fråga håde Canal-Disconten? och den enskildta crediten.
— Jag har visserligen hört omtalas åtskilliga planer att förbättra den allmänna penninge-stillningen.
Jag är Också öfvertygad, att Riksens
Ständer ej lära underlåta att göra hvad omständigheterna tillåta, och hvad de kunna fordra.
Men under det dessa förslag uppgöras, och innan de kunna sättas i Verket, framskrider tiden, och hvad nu i fiuancielt afseende beslutas, kan föga förr än nästa år hafva nå. gon verkan.
Emedlertid fortfar den nuvarande Bevillningen.
Denna, tillika med alla andra utgifter och förut åtagna utbetalningar, måste bestridas och kan hända tilt och med någon ökning emot de sednare åren utgöras.
Att då på köpet öka svårigheterna och befalla nya indragningar, eller mindska ett Verks credit, som med det allmännas står i den närmaste förening, vore väl den högsta grad af oförsigtighet, det vore att handla
Den i i Maj. rakt emot det ändamål man förklarat sig å» syfta.
Frågan om nyttan eller skadan af Götha Canal ingår alldeles icke uti den närvarande.
Denna är helt annan, och rör på det närmaste det allmännas och hvarje enskildts ömaste interessen.
— Då för öfrigt nu icke ens är fråga att afgöra hufvudsaken, endast om remiss till BancoUtskottet, är det så mycket mindre betänkligt att dertill lemna bifall, som det endast är igenom en så> dan remiss, och sedan ämnet blifvit af BancoUtskottet granskadt, som Riksens
Ständer kunna komma i tillfälle att med säkerhet bedöma verkligheten af behofvet och hvad som i följe af allmänna penninge-ställningen kan vara visligt att göra eller ej.
— BancoUtskottet är det, som i detta fall är närmast att om ämnet kunna inhämta grundlig kännedom och BancoUtskottet är också det, som har den förnämsta interet att bibehålla Bankens credit, och att således göra hvad som är nyttigt för det hela.
Det är först då, sedan det yttrat sig, som Riksens Ständer hafva de upplysningar sorn äro oumgängliga, för att med sakkännedom betrakta ämnet.
Jag finner således ingen betänklighet vid att inhämta dessa upplysningar, då Riksens
Ständer hafva sin beslutande rätt sig förbehållen , och jag anhåller att man ej måtte uppehålla remissen, emedan ämnet fordrar skyndsamhet och hvarje dröjsmål är en ökad våda.
Grefve Lilljencrantz, Johan Wilhelm.- Protocollen för år 1309 och de ledamöter af Ven 11 Maj. *77 Ståndet, som vid berörde års Riksdag voro närvarande, skola vittna, att jag var både den förste och den siste, som ifrade mot anläggningen af Götha Canal vid den tidpunkt, då detta storverk blef företaget.
Min orsak var föreseendet af den våda för Riket, som skulle uppstå genom en ytterligare utström* ning af representativt mynt och assignationer derå.
Då händelserna nu så fogat, att jag för närvarande befinner mig vara medlem och ordförande i Finance-fördelningen af Banco-Utskottet, der ifrågavarande motion till beredande förekommer — och likaså medlem och ordförande i den af Statsoch Banco.Utskotten sammansatte beredning, till hvilken Kongl. Majtts Nådiga Proposition angående Götha Canal af de respectiva Stånden blifvit remitterad, så torde Hög. lofl. Ståndet benäget inse, att i den mon af mig beror, någon framställning till annan eller större fördel för Canal-verket, än den, som står i samband med Samhällets väl, icke lärer kunna befaras i helst jag visserligen aldrig skall kunna förebrås någon afvikelse från en på skäl grundad öfvertygelse» Höglofl.
Ståndet torde således med lugn afhöra den försäkran, att Herr Baron Cederströms motion så mycket iner må utan all farhåga till BancoUtskottet kunna remitteras, som Högloflige
Ståndet derigenom icke förlorar det mindsta af sin beslutande rätt— om, emot all förmodan, Utskottets utlåtande blifver ett på gällande motiver icke grun» *78 Den n Maj, dadf tillstyrkande.
Jag ingår ingalunda
I förtidig undersökning huru vida de uppgifne resultater af yttrad oberägenhet emot Canal.
Bolagets anspråk medfört den ställning för Canal Bolagets Direction, som blifvit omnämnd; men jag bör upplysa, att om de lån. gifvare, som i Götha Canals Discont-verk emot 3 procent insatt penningar, hastigt och till betydligt belopp penningarna återfordra och Götha Canal-Discont derigenom nödgas att på en gång äska alltför stor inbetalning äf förfallna lån, skola en mängd medborgare oförmodadt bringas i yttersta förlägenhet; hvilken crisis allramindst bör beredas i en stund, då klagan öfver penninge- och lånbrist är så högljudande.
Canal-Bolagets
Di. rection hade således begått ett oförlåtligt fel, om den, vid en så beskaffad ställning, hade blifvit stillatigande.
Jag bör äfvenväl upplysa, att Götha Canal-Direction, långt ifrån att oafbrutet begagna den beviljade
Discont-rätten i Banken, stor 800,000 R:dr, oftast inskränker denna Disconträtt till 200,000 R:dr och derunder; och att i sakens natur ligger, att denna rättighets användande till högsta beloppet aldrig utan i nödfall kan äga rum, ty största vinsten består deruti, att Assignationerna löpa länge i allmänna rörelsen, under hvilken omloppstid
Bolaget rentefritt njuter den summa de utgöra, hvaremot Ban. ken, ifrån minuten af inlösen, genast påföter 3 procents intresse.
Den ii Maj. *79 Friherre Cederström, Jaeob.- Jag anhåller endast att få tillägga några ord till hvad Herr Landshöfdingen Liljencrantz och StatsSecreteraren Mörner redan i ämnet yttrat.
Canal-Discontens rörelse består i de medel, som i detta Verk insättas mot 3 procent, och alldeles icke, som Hr Baron Stael förmodat, i de 800,000 Rd.,som denna
Discont äger rättighet att, emot 3 procent, på Banken assignera.
Detta Creditiv begagnas endast till fond för realisering af utelöpande 3 procents Sedlar; deri igenfinnes orsaken, hvarföre detta Creditif så litet blifvit tillitadt, intill dess den vid denna Riksdag yttrade opinion e. mot Canal-verket gjort dess ( redit vacklande, ehuru Riksens Ständer icke kunna upphäfva den en gång lemnade octroyen förr, ån den i privilegierna fastställda tid tiliandalupit.
Herr von Schultzenheim, David.-
Som mångå värde Ledamöter i förevarande öfverläggnings-ämne, sedan jag mig anmält, med öfvertygande skäl talat, kan jag föga hafva att tillägga; men vill dock dervid anföra några ord och för nödiga ansedda restrictioner.
Ehuru jag vid alla tillfällen efter förmågan sökt afböja de försök och propositioner, som kunde mindska Bankens red-’ bara styrka, eller nedsätta penningens rätta värde, kan jag dock nu finna anledning att vid detta extraordinaira tillfälle förena Den 11 Maj: mig med den af Friherre Cederström väckta motion om ett af Riksens Ständers Bank erhållande fördubbladt
Discont-biträde för Götha Canal; enär nemligen detta förskott blott blifver temporärt, eller till dess Riksens Höglofl.
Ständer hunnit till hela sin vidd granska och afgöra Canal -
Directionens ansökning om ett större offentligt Understöd.
Då Götha Canals 3 procents förskrifningar nästan allmänt blifvit till inlösen presenterade, och Birectionen derföre skulle nöd gäs hastigt infordra sina meddelta Discontlån, så komme många Debitorer och idoge närings idkare dymedelst.att försättas i en vådlig belägenhet; och då icke heller af .Actieägarne för de återstående tillskotten, eller patecknade Summor, genast ett nog kraftigt biträde eller undsättning på en gång erhållas kan, så finnes nödigt, att detta högst betydliga och nationen hedrande företag, som al Konungen och Ständer blifvit sanctionneradt, för den presserande stunden understödjes, samt således Verket och dess Discont räddas ifrån misscredit och obestånd.