Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Special-Charta öfver kusten från Söderhamn till Stockholm ; graverad 1783, förbättrad 1788 och 1790.— Försliten till jidel, några djupa gropar på baksidan. „ 12.
D:o d:o Paternoster-skären, graverad 1705.
— Sliten till T\:del. Bi laga N:o 2. l:o.
Ett Titelblad. 2:o. Pass-Charta öfver Finska Viken. 3:o. D:o d:a Norra delen af Östersjön. 4:o. D:o d:o S.Ö:a delen af d:o. 5:o. D:o d:o S.V:a delen af d:o, med Öresund och Bäl tcrne. 6:o. D:o d:o Kattegatt med Bohus-bugten. 7:o. Generel Charta öfver Nordsjön. 8:o. Pass-Charta öfver Norriges N.V:a kust. 9:o. D:o d:o Norra delen af Nordsjön. 10:o. D:o d:o N.Ö:a delen af d:o, med Skagerrack. ll:o.
D:o d:o Södra delen af d:o, med Hoofden. 12:o. Generel Charta öfver Brittiska öarne. 13:o. D:o d:o Engelska canalen, Franska bugten, Portugisiska sjön och en del af Medelhafvet. 14:o. Pass-Charta öfver Engelska canalen. 15:o. D:o d:o Uppgående grunden med öppningarne till S:t Georges-, Bristols- och Engelska canalerne. 16:o.
D:o d:o Franska bugten. 17:o. D:o d:o N.V:a kusten af Spanien och Portugal. 18:o. D:o d:o Gibraltar sund med tillgränsande delar af At lantiska ocean samt Medelhafvet. 19:o. Kust-Charta Öfver Bohus-bugten.
Ostra delen af Kattegatt.
Sundet emellan Sverige och Danmark.
Hanö-bugten.
Calmar sund med Öland.
Kusten från Calmar sund till Landsort.
Gottland. o Stockholms skärgård med Alands haf. Ålands och Åbo skärgårdar.
Vestra delen af Finska viken.
Östra delen af Finska viken, på 2 plåtar.
Dagö och Ösel med en del af Estland.
Rigiska viken.
Kurlands kust.
Memelska bugten. Danzig-bugten.
Kusten frän Rixehoft till Oderströmaien.
Pomerska bugten med Bornholm. 20:o. D:o d:o 21:o. D:o d:o 22:o.
D:o d:o 23:o. D:o d:o 24:o. D:o d:o 25:o.
D:o d:o 26:o. D:o d:o 27:o.
D:o d:o 28:o.
D:o d:o 29:o. D:o d:o 30:o. D:o d:o 31:o.
D:o d:o 32:o. D:o d:o 33:o. D:o d:o 34:o.
D:o d:o 35:o. D:o d:o 3G:o.
D:o d:o 238 Den 17 Augusti f. m. 37:o. Kust-Charta öfver MeklenburgskaJ bugten med ingången till Belterne. 38:o. D:o d:o Södra delen af Belterne. 39:o. D:o d:o Norra delen af d:o. 40:o. D:o d:o Vestra delen af Kattegatt. 41:o.
Beskrifning om kusterne vid Östersjön och Finska viken. 42:o.
Samma arbete på Tyska. 43:o.
Underrättelse till chartorna öfver Bohus bugten och Kattegatt. 44:o.
Beskrifning om Norrska kusten.
Ett Titelblad.
Generella Chartor.
Nordsjön.
Brittiska öarne.
,, 23.
Engelska canalen, Franska bugten, Portugisiska sjön m. m. „ 29.
Vestra delen af Medelhafvet. ,, 30.
Medlersta delen af d:o, med Adriatiska hafvet och Archipelagen. ,, 31.
Östra delen af dito, med Marmora-sjön samt Svarta och Azofska håfven. Pass-Chartor : N:o 4.
Bottenviken. „ 5.
Bottenhafvet. „ 6.
Finska viken.
,, 7.
Norra delen af Östersjön. „ 8.
S.Ö:a delen af dito. „ 9.
S.V:a delen af dito, med Sundet och Bälterne. ,, 10. Kattegatt med Bohus-bugten. ,, 12.
Norriges nordvestra kust. „ 13.
Norriges vestra kust med Hetlands-öarne. ,, 14.
Skagerrack med N.V:a delen af Nordsjön. „ 18.
Södra delen af Nordsjön med Hoofden. 24.
Engelska canalen. ,, 25.
Uppgående grunden.
,, 26.
Franska bugten. „ 27.
Nordvestra kusten af Spanien och Portugal. „ 2S.
Gibraltar sund.
Kust-Cliartor : Lit. A. Bohus-bugten m. m., ifrån Christiania till Götheborg. ,, B.
Östra delen af Kattegatt, från Götheborg till sundet.
,, C. Sundet emellan Sverige och Danmark.
,, D. Hariö-bugten och hamnarne från Ystad till Ölands S:a udde.
„ E. Calmar sund med Öland.
Den 17 Augusti f. m. 239 Lit. F. Norrköpings bugten, från Calmar sund till Landsort.
„ G.
Gottland med Fårö och Gottska Sandö. „ U. Stockholms skärgård ifrån Landsort till Oregrund. „ /.
Alands och Abo skärgårdar, fr.
Alands haf till Ilangöudd och Löpertö. ,, K.
Vestra delen af Finska viken, från Hangö udd till Orrengrund. „ L (i 2 delar).
Ostra delen af dito, från Orrengrund och Hogland till St.
„ M.
Dagö och Ösel med närliggande del af Estland. „ N. Rigiska viken med ) „ O. Kurlands kust till Libau.j ,, P. Memels bugt, ifrån Libau till Brusterort.
„ Q. Danzig-buglen, ifrån Brusterort till Rixehoft. „ B.
Pomerska kusten samt) ,, S. Bornholm. j „ T.
Meklenburgs bugt med ingången till Belterne. ,, U. Södra delen af Belterne. ,, V. Norra delen af dito. ,, X. Insjöärne Mälaren och Hjelmaren. „ o. Gefle bugt ifrån Öregrund till Hudiksvall.
Beskrifningar :
Östersjön samt Finska viken.
Samma arbete på Tyska.
Bohus-bugten och Kattegatt.
Norrska kusten från Trondhiem till Svinesund.
Förteckning a de till Sveriges sjö-atlas hörande chartor och beskrifningar.
(I Augusti månad Sr 1844.) 1 st.
Titelblad.
Generella Chartor: N:o 11.
Nordsjön (ny under arbete). „ 19.
Spanska sjön med Engelska canalen, Franska bugten m. m. „ 29.
Vestra delen af Medelhafvet. „ 30.
Medlersta dito med Adriatiska hafvet och Archipelagen. „ 31.
Östra dito med Marmora, Svarta och Azofska håfven.
Pass-Chartor : N:o 4.
BotLen-viken (nyligen rctoucherad). ,, 5.
Botten-hafvet. ,, 6.
Finska viken. „ 7.
Norra delen af Östersjön. ,, 8.
Sydöstra af dito. ,, 9.
Sydvestra af dito med Sundet och Belterua. „ 10.
Kattegatt och Bohus-bugten (nyligen retoucherad och betydligt rättad). „ 12. a. Norriges kust från Trondhiem lill Lofoten. „ 12.
Dito från Trondhiem till Stadtland. 240 Den 17 Augusti f. m. N:o 13.
Norriges kust från Stadtland till Karmö sund, med Ilctlands-öarne. „ 14.
Skagerrack med nordöstra delen af Nordsjön. „ 15.
Vestra delen af Nordsjön med kusten af Scotland. „ 16.
Ostra delen af dito med Hamburgska bugten. „ 17.
Södra delen af dito med Hoofden. 24.) ’’ 25 | Engelska canalen med uppgående grunden.
Nordvestra kusterne af Spanien och Portugal. „ 28.
Gibraltar sund med tillgränsande haf.
Kust-Chartor : Lit. A.
Bohus-bugten etc. ifrån Christiania till Götheborg. „ B (i 2 delar).
Kattegatt ifrån Götheborg till Sundet, med Jutska kusten.
„ D. Ilanö-bugt och hamnarne ifrån Ystad till Ölands södra udde.
„ E. Calmar sund med Öland (ny år 1843). „ F.
Norrköpings bugt ifrån Calmar sund till Landsort.
Gottland med Fårön och Gottska Sandö. „ //.
Stockholms Skärgård ifrån Landsort till Öregrund. „ /.
Alands och Abo skärgårdar, från Alands haf till Hangöudd och Löpertö.
Vestra delen af Finska viken, ifrån Ilangöudd till Orrengrund. „ L (i 2 delar).
Östra delen af dito, ifrån Orrengrund och Hogland till S:t Petersburg.
Dagö och Ösel med närliggande del af Estland. ,, N.
Rigiska viken med „ O. Kurlands kust till Libau.j „ P. Memels bugt ifrån Libau till Brusterort.
„ Q. Danzigs bugt ifrån Brusterort till Rixehoft.
„ It.
Pomerska kusten samt) „ S.
Bornholm. ) „ T.
Meklenburgs bugt med ingången till Belternc. „ U. Södra delen af Belterne. „ F.
Norra delen af dito.
,, Ä. Insjöarne Mälaren och Hjelmaren.
„ Y. Insjön Wettern med Götha canal. „ Z.
Insjön Wenern med Götha eif.
Lit. a. Gefle bugt ifrån Öregrund lill Hudiksvall. „ b. Norrlands kust ifrån Hudiksvall till Järnäs udde. „ c. Norra Qvarken med närliggande del af Finska skären. „ d. Kusten af yesterbotten ifrån Ratan till Luleå. ,, e. Kusten af Österbotten ifrån Torneå till Gamla Carleby. ,, f. Finska kusten ifrån Wasa till Christinestad. „ g. Finska kusten ifrån Björneborg till i\bo. Lit.
Norriges kust från Fredriksvern lill Lindesnäs (ny 1841).
Den i 7 Augusti f. m Lil.
HO, Norrigcs kust frän Lindesnar lill Karmi» sund (ny 1842), „ CC. l):o d:o frän Karmi» sund lill Bergens norra inlopp (under arbete.)
Special öfver Barsta hamu, Beskrifningpr : Kusterna vid Norrbotten (ny upplaga är 1831)).
Östersjön samt Finska r iken (ny upplaga är 18311).
Samma arbete pä Tyska (nitra ulsåldl).
Bolius-biigtcii och Kattegatt (ny upplaga är 1840).
Norrska kusten (med tillägg är 1840, hörande till sjökortet N:o 12-a).
Till sjöchartvcrkct hörer dessutom en högst betydlig samling af malerialier för arbetets fortsättande, tillkomna dels genom Vice-Amira! af Klints egna forskningar, dels i följd af ömsesidiga meddelanden emellan honom oell utländska liydrographiska burcauer.
Ilä det blefve för vidlyftigt alt här upptaga en specificerad förteckning öfver denna samling, mä blott anföras, alt den kan anses innefatta de hufvudsakligaste resul laterna, i afseende pä sä viii generella som detaljerade gcodetiska och hydrographiska bestämmelser, af hvad för närvar, linnes i de länder, hvilkas tillgriinsnndc haf utgöra foremäl för Sveriges sjö-allas, ej blott ronde dessa länders egna farvatten, ulan öfver alla haf pä jorden.
Det relativa äfvensom del sammanlagda värdet af sjiicliarlvcrkets särskilda tillhörighetcr, torde kunna uppskattas enligt nedanstående förslag.
Beträdande dervid chartpiätarne, sä har jag räknat arfvingarna något till godo för den kostnad, eller deremot svarande möda, som nriginal-ritningarnes upprättande fordrat.
Denna ersättning motsvarar dock icke, pä långt när, hvad samma plåtars förnyande skulle kosta, oaktadt malerialier dertill numera finnas, eller med ojemförligt större lätthet än förr kunnat anskaffas.
Ungefärligt forsing ifver värdet of sjiichartvcrkets effccter. 57 st. större charl plåtar, inheräknadt en, som nu iir under arbete, 700 r:dr per med. eller tillsammans b:co r:dr 39,1)00. 1 st. dito i tvenne delar (till kortet Lil. /,.) .... 1,100. 1 st. dito dito ( Lit. II.) 1,000. 1 st. mindre [ilät till titelblad 400. 28 st. plåtar till landkänningar, ä 90 r:dr 2,520.
Oi ris (ungefär) charlpappcr, ä 031, r:dr 4111.
Utländska sjökort och böcker, öfriga malerialier till arbetets fortsättande, samt inventarier af skåp etc., äro värda aldraminst 4,068).
Summa 50,000.
Dessutom kan, efter all sannolikhet, antagas, ali den behållning, som vid delta ärs slut linnes i förräderna härstädes och ä de öfriga lörsiiljningsorlerna, uppgår till omkring; 1 11. 31 242 Den 17 Åugasti f. m. 3000 chartaftryck, lili pris per medium 2 r:dr . . . 6000 180 kustbeskrifuingar . . 3-' „ 000 <J00 dilo 2 „ 1800 S:a 8400 och om dessa chartor och beskrifningar icke värderas högre än tili hälften af försäljningspriset, sä utgöra de dock en tillökning, utöfver den begärda summan, af b:eo r:dr 4200.
Stockholm d. 12 Augusti 1844- E. G. nf Ii Hut, Capitaine vid tv. 3!.
Remitterades till Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Frih.
Alströmer, Jonas, uppläste följande anförande:
Inom Elfsborgs län, i närheten af Alingsås stad, linues en betydlig landtegendom, Östads säteri, hulken, med sina vidsträckta underlydande hemman, af framlidne Commerce-rädet oell Ridd. samt Dirccteuren vid Oslindiska compagniet Nicolas Sahlgren år 1774 skänktes lill det barnhus, som
Dirccteuren å egendomen uppförde.
Ändamålet med delta barnhus var, efter stiftarens egna ord: ”alt rädda fattiga föräldrars harn frän cläude oell undergång, samt genom tjenlig uppfostran dana dem till trogna arbetare vid jordbruket.”
Denna sin bestämmelse har det troget fullgjort och ehuru det anspråkslöst fått sin plats å en föga besökt ort, som visar alt skrytet ej ingick i den ädle gifvarens beräkning, är det, ehuru okändt af den bemedlade, likväl tillräckligt kändt af dem, som behöfva anlita dess hjelp, och utgör således den skönaste minnesvård framlidne Direct.
Sahlgren kunnat uppresa åt sig, hvilken ät honom ärligen hemhär mångfaldiga i armodet suckande föräldrars tysta välsignelser och 150 frän undergång och okunnighet räddade barns varma tacksägelser.
Utom omnämnde landtegendom, som betaltes med 100,000 d:r sp., deponerades i R.
St. bank ett lika stort capital, eller 100,000 d:r sp., hvilket skulle blifva en för everdeliga tider stående fond för barnhuset.
Direct.
Sahlgren lemnade således denna välgörenhetsanstalt tvenne lika stora vingar att utsträcka till nödlidandes räddning, och hvilka han naturligtvis ansåg böra kunna någorlunda lika bidraga till att rufva de värnlösa , som samlats under dess skugga.
Men banken klippte snart den ena vingen och betog barnhuset derigenom möjligheten att, i den utvidgade scala det eljest kunnat, utsträcka sin verksamhet.
Banken betalar nemi. ä de insalta 100,000 d:r s:mt icke större ränta än 060 r:dr 32 sk. b:coscdlar, emedan banken år 1777 i sina räkenskaper förvandlade summan frän 300,000 d:r k:mt, hvilken myntsort derförut varit använd i bankens böcker, till 16,666 r:dr 32 sk. b:co, utan afseende på att summan blifvit insatt i silfver.
Det är detta förhållande jag, såsom disponent öfver Östads barnhus, ville framlägga till li.
St:s allvarliga behjertande, under hopp ali det för framliden ej skall, sorn hittills, inskränka de å barnhuset hulpna barnens antal med 40 ä 50 under hvad de, enligt testators gåfva, kunde vara.
Verk - Den 17 Aug«st i f. m. 243 liga förhållande!., som jag bär torde få upplysa om, är, att ungefärligen detta antal ansökningar årligen måste afslås, i anseende till bristande medel.
IJel är smärtsamt, dä man vet att tillgångar borde finnas, att se dessa uthungrade, utsvultna, knappt skylda enkor, omgifna af en barnskara i en lika bedröflig belägenhet, bortgå smällande i. lärår.
Men det är bunken, som förhåller, hvad Di reel.
Sahlgren gifvit till deras bergning.
Skall delta åt vår bank, jag talar nu såsom medlem af R.
St., bereda någon välsignelse?
— Jag reserverar mig åtminstone, såsom riksdagsman, emot ett. sådant sätt alt upprätthålla bankens bestånd.
Vi skola ej bär vidröra orsaken till denna bankens åtgärd, ej eller ilen, så väl juridiska som moraliska skyldigheten att under en gynnsammare period godtgöra hvad som brustit i fullgörandet af ingångna förbindelser, under en förfluten mindre lycklig lid.
Men någon skulle möjligen kunna invända, att barnhusets disponent, dä banken ej längre ansågs säker, kunnat utlaga dess medel och insätta dem pä annat häll: men häruti ligger just förnämsta skälet, hvarföre banken är så mycket mera förbunden alt garantera barnhuset en oafkortad inkomst af de insatte 100,000 d:r smit, eller 4 proc, årlig ränta i silfver, eller i förhållande lill det olika värde, silfver under olika tider kan äga: ty, till förekommande af den osäkerhet, som möjligen kunde beläras, om fonden blifvit insatt hos enskild man eller bolag, eller under framliden dit kunnat förflyttas, insattes den i R.
St:s bank, med villkor alt aldrig kunna uppsägas.
Det var således under det största förtroende till bankens solid ilo och örn faderlig omtanka för barnhusets framtida bestånd, som framlidne Direct.
Sahlgren nedlade sin gäfva i bankens vård.
Man vill ej tro, att R.
St:s bank skall sä illa motsvara ett så ampelt bevis pä förtroende till dess redbarhet af en man, som gjort så stora uppofTringar för samhället, och som, vid sin bortgång ur verldcn, ansåg sig åt sina nyttiga inrättningar hafva beredt all den säkerhet han kunde önska.
Till ådagaläggande af barnhusets progressiva utveckling och dess närvar, tillstånd, hvaraf kan slutas lill, huru betydligt nyttigare del kunnat vara, får jag anhålla att få meddela följande upplysningar.
— Första barnhusbarnet emoltogs 1776, och 1780 var barnens antal 38 st-, hvilka alla kläddes, föddes och undervisades pä barnhuset.
Men sedan erfarenheten funnit kasernlifvet mindre tjenlig! för ändamålet och skadligt för barnen, uppgjordes år 1791 contracter med barnhusets underlydande äboer, att de, emot minskning i hemmanskatten, skulle emottaga baruhusbarnen såsom fosterbarn, hvarföre de alltsedan på barnhuset inhemtat vanliga skolämnen, meri öfvas i jordbruket hos fosterföräldrarue.
Genom denna förändring vuono barnen till helsa och seder och deras antal kunde äfven härigenom ökas; så att år 1800 funnos 54 barn, 1820, 71, 1830, 87, 1840, 133 och vid sista mönstringen den 23 Oct. 1S43, 157 st., hvilkas underhåll, undervisning och vård, godsets förvaltnings - 244 Den 17 Augusti f. m. kostnad inbegripen, förlidne är gick till 5410 r:dr 16 sk. 8 r:st. b:co, eller inemot 34' r:dr st.
Härtill bär östads landtegendom bidragit nied en summa af b:eo r:dr 474!): 32. 8. mea det i banken insatta eapitalet 100,000 d:r s:mt, eller samma summa, som till egendomens inköp blifvit använd, blott med 0(56: 32. — således är skillnaden emellan del i banken insatte capitalets oell egendomens bidrag .
. b:eo r:dr 4083: — 8.
Genom della anförande hoppas jag tillräckligt hafva upplyst förbii Ilandet oell är öfverlygad, att 11.
St., pä de anförda skiilen, skola bifalla min, ä baruhusinrällningens vägnar, gjorda anlin Ilan att härefter utbekomma 4 proc. ärlig raula efter primitiva capitalets myntsort, dä detta capital, säsom ouppsägbart, pä intet sätt kunnat räddas för barnhuset.
Jag anhåller om remiss till Allm. Besv.- och Ekon.litsk. af detta mitt anförande.
Hr Sandelhjelm, Paul: Dä K.
M. åt mig i nåder uppdragit styrelsen af Elfsborgs län, kan och bör jag icke vara okunnig om de förhållanden, som den siste motionären i sitt anförande upptagit.
Det förhäller sig hufvudsakligen sä, som lian sagt.
Jag anser motionärens yrkande, att den ifrägavar. inrättningen mätte få dea i banken inuestäende summan förvandlad efter den myntfot, som gällde dä penningarna uti banken insattes, vara stödt på rättvisa eller åtminstone pä billighet, och tillstyrker derföre för min del oinskränkt framgång ät motionärens förslag, synnerligen som jag känner, att del ifrägavar. barnhusets förvaltning, särdeles under sednare tider, varit berömlig och fiir inrättningen gagnelig.
Jag önskar likväl alt, om R.
St. skulle bifalla den förökning af barnhusets i banken insatte silfverfond, som påyrkas, detta mätte ske med förbehåll, att barnhuset hädanefter ställes under vederb. allmänna myndighets tillsyn och coiitroll, pä lika sätt som andra uppfostringsanstalter i riket, hvarom det testamente, som af motionären blifvit åbcropadt, icke innehåller så tydliga föreskrifter, som vederbort.
Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolph:
Då jag en längre tid varit bosatt inom den ort, hvarest det ifrägavar. barnhuset är beläget, kan jag icke underlåta att vitsorda hvad motionären anfört, nemi. icke allenast den stora nytta, som detta barnhus åstadkommer, utan äfven de förluster, som detsamma utan eget förvållande fått vidkännas.
Det vore således önskligt, om R.
St. vid denna riksdag kunde göra mera afseende på motionen, än som vid sista riksdagen skedde.
För att icke längre uppehålla med detta ämne, får jag endast tillägga den önskan, att del Utsk., till hvilket denna motion remitteras, mätte fästa afseende på de reservationer i detta ämne, sorn af Biskop Tegner och Prosten Lyth uti Banco - Den 17 Augusti f. m. 245 Utsk. vid sista riksdagen hlefvo afgifua.
Jag anhåller, alt delta yttrande får åtfölja remissen till Utsk. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om H. o.
Infälle, alt Frih. Alströiners motion, jemte hvad i anleda, deraf blifvit anfördt, linge remitteras till BaucoUtsk.
Alströmer erinrade, alt han anhållit om motionens remitterande till Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk. 11.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt han visserligen hört Frih.
Alströiners begäran om remiss til!
Allm. Besv.- o. Ekon. Utsk.; men att förevar, motion, om den afil.
Ex. blifvit rätt uppfattad, afsäg det i banken insatte capitalets bokföring till förhöjdl belopp, eller att högre ränta än förut derå skulle erläggas, hvilken fråga ej syntes erfordra handläggning af något annat Utsk. än BaucoUtsk.
Alströmer yttrade, att han likväl trodde, att enligt grundlagen frågan tillhörde Allm. Besv.- och Ekon.Ulskis behandling; i anledn. hvaraf II. Ex., med förklarande, alt han, dä motionären Önskade remiss till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., vore skyldig framställa propos. derom, hemställde om K. o.
Ad. behagade jemväl lill sistnämnde Utsk. remittera denna motion; oell hlef denna hemställan med nej besvarad.
Å nyo föredrogs Hr Hjertås, Lars, d. 10 dennes väckta och pä bordet lagda motion om penningeräntans frögifvande.
Då den muntliga framställning jag i dag 8 dagar sedan tog mig friheten göra, och hvaruti min motion innefattades, egentligen föranleddes af ett yttrande utaf Hr von Hohenhausen, och tillhör den discussion, som bör åtfölja remissen af bans motion till Bevillu.Utsk.; så har jag sedermera uppfattat min motion uti en mera afskild och bestämd form, och anhåller nu om tillåtelse att fä uppläsa densamma.
Hjerta uppläste derefter följande:
Att bibehålla ett lands rörelsecapital vid det belopp, som näringarnes ostörda gång och framskridande erfordrar, samt att i möjligaste mån söka förekomma de brytningar och trångmål, som tillfälligt missgynnande årsväxter eller handelsförhållanden kunna förorsaka, genom penningars dragande ur rörelsen, är en samhällsangelägenhet af sä stor och gemensam vigt, att man icke bör undra, om en mängd olikartade förslag lill detta ändamåls vinnande återsynas vid hvarje riksdag.
Ibland de orsaker, som åtminstone temporärt kunna verka till rörelsecapitalets minskning inom landet och silfverfondens anlitande, är en stark införsel af utländska varor.
Det är derföre naturligt, att man bland annat äfven riktar sin uppmärksamhet på medlen att bibehålla en jemvigt härutinnan, emellan de värden, som landet utifrån hemtar i varor och den tillgång 2ifi Den 17 Augusti f. m. det äger att betala dessa, antingen med egna varors utförande eller fraktförljenster.
Ifrän denna synpunkt är det, sorn Hr von Hohenhausen i förra plenum ulgålt, vid det förslag lian väckt, alt söka minska importen pä utländska eolonial- oell 9. k. öfverftödsvaror, genom förhöjda tu I la Fgi fl er pä de vigligaste deribland; och inom de andra Ständen barman likaledes sett en och annan motion i samma syftning.
Mä det likväl tillåtas yttra den meningen, ali den värde motionären i min öfvertygelse misstager sig om det medel, lian sålunda föreslagit lill ett godt ändamål.
Jag vill ej här inlåta mig i någon vidlyftig meningsstrid om sjelfva den slalsekonomiska grundsatsens riktighet, utan i det afseende!, endast erinra, alt det mäste vara en fördel för landet ju större qvantileter, det i utbyte för sin egen export kan erhålla, åtminstone af sådane utländska förnödenbetsarliklär, sorn icke äro föremål för tillverkning inom landet.
Kunde vi, för samma export belopp, som landet nu äger, införa tio gånger så mycket af andra länders produelcr, det vill med andra ord säga, 0111 vi hade dem till två gånger billigare pris, sä vore det ju en ostridig vinst.
I samma män deremot, som dessa artiklar beläggas med högre afgifler, i samma män blifva de äfven dyrare, oell man undandrager derigenom en del af befolkningen, och just den delen, som förut har minsta af lifvets timliga goda, möjligheten att betjena sig deraf.
Men äfven det speciella ändamål, som Hr von Hohenhausen åsyftat, torde endast högst ofullkomligt uppnås genom det föreslagna medlet.
Genom importvarornas fördyrande skulle nemi. den mindre bemedlade väl tvingas alt umbära ett och annat, men för att åstadkomma en betydande inskränkning af importen, blifver det nödigt alt uppdrifva tullafgifterna till en höjd, som säkert icke skulle medgifvas.
Dessutom skulle frestelsen lill smugling deraf fä ökad näring, emedan den del af våra egna skeppsrederier, som nu hafva fraktförljenst med colonialvaror, skulle lida betydligt, och dermed en källa till arbetsförtjenst inom landet försina.
Den starka importen har för öfrigt, i fall den verkligen är större, än landets tillgångar medgifva, en annan orsak, som ej hjelpes med en mindre förhöjning i tullafgiften.
Den som är bekant med handelsbruk pä våra börser vet nemi., att importerna nu någon gång bedrifvas, icke blott för den vinst, som derpå kan skördas, utan äfven för det tillfälle de lemna köpmannen, att röra sig med en större penningtillgång genom de s. k. blancocrediterna, hvilka grunda sig förnämligast på varutransactioner.
Jag behöfver nu måhända icke närmare uttveckla detta, emedan min afsigt egentligen är alt fä fästa uppmärksamheten på ett annat medel, som jag anser i sin mån och bättre än det ofvannämnda skola bidraga till rörelsecapitalets bibehållande.
Man bör alltid ihågkomma, att ett rörelsecapital icke endast representeras af en viss nummerär silfver, eller en eller flere bankers tryckta sedlar, som finnas ute pä enskildas händer, utan äfven af Don 17 Augusti fr m. m alla andra värden, som äro användbara i rörelsen man och man emellan, samt all dess större eller mindre belopp under eli lissl, tidskifte beror af den liflighet, hvarmed dessa värden omsättas, oeb det hörer ju lill financelärans a b c, att 1 r:dr, som omsäties en gång om dagen, betyder lika myckel i rörelseeapilal, sorn 30 r:dr, hvilka endast omsättas eu gång i månaden.
Att de penningar, sorn linnas, i möjligaste måtto hållas i omlopp uli den dagliga rörelsen och användas pä ett vinstgifvande säll, är således i min tanka det egentliga villkoret för eli lands ekonomiska vältrefnad. ■— Ett af de medel jag anser kunna härtill bidraga oell derföre nu tager mig friheten föreslå, är räntans frigifva tale.