Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r bifalla de erforderliga medlens tillvägabringande genom aktié-teckning till en tredjedel och genom anslag af allmänna medel till två tredjedelar och på de vilkor, som i öfrigt äro föreslagna, aklieegarne skulle ärligen erhålla 6| proc. på sina insalta penningar samt den föreslagna Amorterings-fonden till aktiernas framtida inlösande 2| proc. å samma penningar; — och att således denna inlösen skulle kunna ske omkring 23 år efter banans öpnande, hvarefter banan tillhörde Staten ensam.
Sedan Styrelsens för Allmänna Väg- och Vattenbyggnader underd. utlåt, öfver ofvannämnde ansökning blifvit inhemtadt, bar K. M. genom Chefen för Kongl.
Civil-Depart:tet låtit underrätta intressenterna i företaget att K.
M. visserligen ansett ifrågavande jernvägs-förslag, såsom åsyftande väsendtlig lättnad för en betydlig trafik mellan tvänne provinser med ymnig tillgång på naturprodukter, vara förtjent af mycken upmärksamhet; men att då K. M. nyligen till R.
St:r aflålit nådig propos. ang:de sättet och vilkoren för Statens medverkan till jernvägars anläggande i allmänhet, K. M., under afvaktan af R.
St:rs beslut härutinnan, icke funnit Sig böra, med anledn. af förevande ansökning, vidtaga någon åtgärd.
Det är under dessa förhållanden, då K.
M. väl ansett förslaget förtjent af upmärksamhet, men funnit
Sig af formella skäl hindrad att med anledn. af förevande ansökning vidtaga någon åtgärd, som jag tror mig å ena sidan icke visa någon brist på grannlagenhet, dä jag i enskild motionsväg tager mig friheten alt göra frågan lill föremål för R.
Sius pröfning, och å den andra anser mig i högsta grad upkallad dertill, då intressenterne i ett för tvänne hela provinser så vigtigt företag utsett mig till deras målsman och ordfule i den Bestyrelse, som fått updrag att åt förslaget bereda framgång.
Jag vågar således vördsammeligen föreslå:
St. mätte för ifrågavarule företag, derest K. M., sedan de utförliga förslagen och ritningarne blifvit pröfvade, finnér för godt att i nåder bifalla dess verkställande, ställa till K.
M:s disposition antingen det begärda anslaget, tvåtre djedelar af det upgifna kostnadsbeloppet, på de vilkor sorn i ofvan uplästa underd. ansökning äro upgifna, eller ock, om R.
St:r finna för
Rikets väl gagneligare att arbe tet i sin helhet utföres med Statens medel, hela koslnadsbe/oppet, med stadgande i båda fallen, att medlen få utgå ]6S Den 28
December f. m. på sådana tider alt arbetet må kunna börjas under loppet af år 1855 eller sednast år 1856.
Hvad jag nu tagit mig friheten föreslå, står, såsom jag vågar hoppas, icke i strid mot det förslag, som i K.
M:s nåd. propos. ang:de jernvägarna blifvit framstälda, då jernvägen emellan Vestmanland och Dalarna, i fall den anses såsom en liibana, visserligen i öfverensstämmelse med den nåd. propos:ns anda, kan öfverlemnas åt enskilda att med Statens bidrag fullbordas, och i fall den deremot anses såsom en stamlinia, kan bringas till verkställighet genom det senare alternativets bifallande.
I synnerhet gäller delta, då i båda fallen är afsedt att banan skall komma att tillhöra Staten, i det förra nemi. efter en icke särdeles lång tidrymd, och i det senare genast.
För dem, som känna de trakter, genom hvilka denna jernväg är föreslagen att gå, behöfver jag icke vidare redogöra för dess vigt, helst den genom sitt läge upfyller de flesta af de fordringar man i allmänhet eger på ändamålsenliga jernvägar; men då månge af dem, som härom skola besluta, icke kunna ega en sådan kännedom, anhåller jag att få tillägga några uplysningar.
Rörelsen på vägen emellan Westerås och Dalarna är så stark och så jemn, att den kan täfla med, och måhända öfverstiger den på hvarje annan väg inom Sverige; åtminstone har jag aldrig, i de orter, der jag vistats eller på de vägar der jag färdats, sett en starkare rörelse, utom vid marknadstider eller andra särskilda tillfällen.
Aldrig har jag rest på den genom Westmanland löpande del af denna väg utan att hafva anträffat åtminstone 70 å 80 kärror eller vagnar på hvarje mil, oftast har jag räknat öfver 100; och såsom ett ytterligare bestyrkande af denna trafiks liflighet kan jag anföra, att genom Handelsböcker är tillförlitligen styrkt, att ensamt af Handlande, Faktorer och Fabrikanter i Westerås årligen utbetalas i forlöner på denna väg öfver 200,000 R:dr rgs.
Detta är också ganska naturligt då man besinnar, att de fleste varor, som behöfvas för Dalarna, ditföras öfver Westerås, — att största delen af det jern, den koppar, den rödfärg och de öfriga produkter, som Dalarne hafva att afsätta, afgå till andra orter öfver Westerås och alt alla dessa varor transporteras på den ifrågavande vägen.
Denna landsväg är- också hufvudsakligen till följd af dessa förhållanden så npbråkad af de tunga fororna och så full af hjulspår, att oaktadt de särskilda anslag, som blifvit vid åtskilliga tillfällen beviljade för dess iståndsättande, den troligen är en af de sämsta i Riket.
En invändning emot jernvägs anläggande i den sträckning, som nu blifvit föreslagen, anhåller jag att till besvarande få uptaga, i synnerhet då den i en del af Dalarna vill göra sig mycket gällande.
Man invänder nemi. att forslingen utgör en biförtjenst för Allmogen, som den icke skulle kunna undvara; —- att den utgör enda medlet för densamma att kunna förskaffa sig de kontanta penningar, den behöfver till kronoutskylder och till inköp af sådana förnödenheter, som den sjelf icke frambringar, — och att, om delta tillfälle till förtjenst skulle uphöra, allmogen aldeles skulle Den 28 December f. m. 169 gå under.
— Dtom de skäl häremot, som redan i deu till K.
M. ingifna underd. ansökningen i ämnet äro anförda, anhåller jag att få tillägga följande.
För en fora från Westerås, t. ex. till Hedemora, betalas i medeltal 1 R:dr 36 sk. rgs per Skf? och lika mycket tillbaka; efter hvarje häst lassas vanligen 3 Skit.
Foran fram och tillbaka betalas således med 10 R:dr 24 sk. rgs per häst.
Våglängden gör fram och åter omkring 18 mil och tiden för en sådan forsling minst 6 dagar, då man inberäknar sökandet af forslingstillfälle, ibland på flera ställen innan det kan erhållas, samt afoch på-lassningen.
Vanligen föras 2:ne kärror af en karl.
Således bekommes för en karl samt 2:ne hästar med kärror, hvilka äro borta i 6 dagar, 21 R:dr rgs.
Reräknar man nu karldagsverket till 32 sk. rgs och det nödiga höet för hästarnas föda under resan, hvilket ej gerna kan vara mindre än 1 L$ om dagen per häst, till 20 sk. rgs per
L$, så får man för 6 dagsverken 4 R:dr och för 12 \M hö 5 R:dr; — dertill bör läggas vägkostens dyrare beskaffenhet än den vanliga födan hemma samt inköp af någon varm förtäring eller något dricka under vägen, hvilket icke torde kunna räknas till mindre än 8 sk. om dagen eller 1 R:dr för hela, tiden; hvartill ytterligare kommer ökad slitning af kläder, af egna och hästarnes skor, af åkdon samt af rep och täcken för att binda och förvara godset emot skada och luftens åverkan, hvilket minst kan beräknas i ett för allt till 24 sk.
Afdragen upgä då tillsammans till 10
R:dr 24 sk. och lika mycket eller 10 R:dr 24 sk., återstår såsom behållning.
Sådana foror kunna sällan företagas af någon oftare än 8 gånger om året, då den årliga vinsten sålunda blir 84 R.dr rgs.
För att nu kunna verkställa en så litet lönande forsling är hemmansegaren likväl nödsakad att hålla tvänne hästar, att upoffra spillnirigen efter dem under 48 dygn och att sätta sig i mistning af en karls dagsverken under lika många dagar, och detta allt beräknadl efter de förmånligaste förhållanden, ty mången gång händer att man icke får någon återföra eller blott får tillbaka några tomma bränvinsfat eller något annat, för hvilket blott ringa forlön erlägges.
Nu frågas:
Skulle icke den forslande erhålla en både större och lugnare inkomst, i synnerhet då flera år tages i beräkning, om han, i st. f. hästarna, hvilka årligen förlora i värde och under forslingen äro utsatta för många åkommor och olyckshändelser, holle ett par oxar och en ko, hvilka tillsammans nästan icke behöfva större fodring än ett par hästar; — om han använde den efter dem fallande spillningen och de 48 dagsverkena på sitt åkerbruk och på dermed i sammanhang stående göromål, som aldrig för en omtänksam åkerbrukare tryta äfven under vintern, — om han väl skötte och sålde de af kon npkommande alster, — och om han, i stället att färdas på vägarna, komme i tillfälle att ordentligt och väl hemma tillse allt hvad till hans åkerbruk och ladugård hörer?
.lag är fullt öfvertygad alt ingen erfaren och fördomsfri åkerbrukare kan lemna mera än ett svar på denna fråga, helst då man besinnar att ett enda korntals förhöjning i jordens afkastning är mera än tillräcklig för att fullt ersätta ofvan beräknade inkomst af forslingen.
Såsom ytterligare bevis 170 Den 28 December f. m. emot forslingen torde äfven kunna anföras, att inga Herremän, mig veterligen åtminstone, och knappast någre af den förmögnare all mogen utskicka sitt folk och sina dragare på forsling emot betalning, och desse inse likvpl i allmänhet bättre än den mindre be medlade allmogen hvad som för deni sjelfve och jordbruket är vinstgifvande.
— Jag medgifver likväl att en forsling finnes, som äfven för jordbrukaren kan vara nyttig biförtjenst, den nemi. som icke erfordrar längre tid, än att maur kan begifva sig ifrån hemmet om morgonen och återkomma om aftonen, sådan som mycket behöfves och begagnas vid Bruken och Hyttorna för körning af malm, tackjern, kol och ved; men denna forsling, långt ifrån att minskas genom jernvägsanläggningar, kommer att genom dem betydligen förökas, dels derigenom att den genom dera lifvade industrien åstadkommer en större produktion i orterna, dels ock derigenom att ett stort och nytt behof af forsling upstår, att nemi. få de produkter framförda till jernvägsstationerna, som från dem sedan skola på jernvägarna afgå till sina destinations-orter.
Beträffande de upgjorda Probabilitets-kalkulerna öfver trafiken på jernvägen torde jag äfven få anmärka, att desse snarare äro för låga än för höga.
Utom det att icke obetydlig gods-trafik blifvit derifrån utesluten derföre att man icke noga känt dess belopp, har dess supponerade förökning efter banans öpnande icke blifvit uptagen till mera än 50 proc. af den redan befintliga, ehuru den kungliga Jernvägs-komitéen för Köpings-Hults-vägen antagit denna supponerade ökning till 80 proc.; — ej heller har man beräknat något för transport af Kronans Bergseffekter, af militär-effekter för det allmännas räkning eller af postföring.
Vid beräkningen af persontrafiken, hvarvid man följt den s. k.
Egydiska methoden attupgöra den efter vissa förhållanden af den kringliggande folkmängden, harman ej särskildt afsett hvarken den årliga utvandringen af
Dal-allmogen ifrån de utom banraijonen belägna socknar, eller transporter af trupper och fångar.
Man har ej heller låtit inkomsterna af hyres- och arrende-medel vid jernbanans stationer ingå uti någon beräkning.
— Kalkylerne uptaga också nettobehållningen blott till 3J proc. på hela anläggsningskostnäden, hvilken behållning likväl, då den beräknas såsom proc. på den tredjedel, som genom aktieegare borde anskaffas om första alternativet anlages, skulle, efter de föreslagna grunderna komma att lemna åt dem 6f proc. och dessutom ät amorteringsfonden 2f proc. på samma tredjedel.
Mycket vore visserligen att ytterligare yttra rörande detta' ämne, men jag har redan nog länge pröfvat Höglofl. R. o. Ad:s tålamod.
Jag anhåller således nu blott att Hög].
StalsUtsk., till hvilket jag förmodar att detta förslag blifver remitteradt, behagade ifrån Kongl. Civil-Depart:tet infordra alla saken rörande handlingar; och skall dessutom hela Byggnadsplanen med specialer af ritningar och förslager blifva till samma Utsk. öfverlemnad så snart den binner blifva fulländad eller senast i instundande Mars månad.
Begärdes på bordel.
Den 28 December f. m. 171 Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inis omne memorial, nemi. från StatsUtskottet.
JYi 2, ang:de tillökning af Utsk:s tjenstemanna-personal; och M 3, med den lill Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige i Riksg:s-kont. afgifna berättelse.
Ekon.Utskottet.
J\s 2, med återlemnande af en utaf Riksdagsmannen E. J.
Rudberg väckt motion.
Serskilda Utskottet för behandling af frågor rörande brönvinslillverkning och försäljning.
M 1, ang:de arfvoden för Utsk:s kansli och vaktbetjening. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. .
Plenum kl. £ 6 e. m.
Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Under förmiddagens plenum hafva tvänne motioner i jernvägsfrågan blifvit väckte, och det är troligt, eller åtminstone möjligt, att ännu flere motioner i samma fråga komma att under veckans lopp ytterligare inlemnas.
Jag skulle tro att lämpligaste sättet för detta ärendes behandling vore det, att frågan i sin helhet på en gäng företoges, i st. f. att nu serskild discussion vid hvarje ny motion upstår, hvarföre jag tager mig friheten att vördsamt föreslå, det de i förmiddagens plenum väckte motioner rör:de anläggande af jernvägar måtte upföras främst på förcdragmslistan i det plenum, som först i nästa vecka inträffar.
Uppå i anledn. häraf framstäld propos. beslöts, att nied föredragningen af de 2:ne motioner rör:de jernvägsanlägguingar, som 172 Den 28 December e. m. i dag blifvit väckta, skulle anstå till det plenum, som inträffar först i nästa vecka, samt att de då borde upföras främst å föredragna-listan.
Hr Ehrenborg, Richard, anförde dels muntligen, dels skriftligen:
Enär vid innevande Riksdag, Statens *j,e4el lill högst betydliga belopp lagas i rättmätigt anspråk till sådane ändamål, för hvilka hela nationen bör hysa ett gemensamt intresse, så kunde det möjligen finnas anledning, alt misströsta om R.
St:rs bifall till ett förslag om allmänt understöd, hvilket väckes af enskild motionär och till en särskild orts fördel; särdeles då, i K. M:s till Ständerna afgifna nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof, denna sak icke finnes framställd eller förordad.
Men då, till följd af tillfälliga omständigheter, någon und. framställning i ämnet icke hunnit att före Riksdagens början till K.
M. ingifvas, och då den vidsträckta ort, hvars behof jag erhållit updrag att uttala, icke tillförene af Staten upburit något understöd; samt då, enl. hvad nedan skall visas, genom detta förslags bifallande en ej obetydlig vinst bör tillskyndas det stora hela landet intresserande företag, åt hvilket R.
St. vid sistförflutne
Riksdag lemnat sin garanti och sanktion; så är der med full tillförsigt till Ständernas och vederbönde
Utskotts varma behjertande som jag tager mig friheten inför Högl.
Ståndet vördsamt afge följande motion.
Den utstakade och under arbete varande jernvägsstamlinien mellan Köping och Hult passerar, såsom bekant är, i dess nordligaste bugt egendomen Fröwi norr om sjön Wäringen inom Orebro län.
Nämnde egendom är belägen circa 1 j mil frän Lindesbergs stad, utan att dock deremellan någon direkt landsväg finnes.
Hela Lindes och Nya Kopparbergs samt en del af Ramsbergs Bergslager nedföra öfver Lindesberg de produkter, som uphemtas ur dessa Bergslagers rika malmfält, äfvensom de på samma väg upföra de betydliga qvanliteter spanmål och viktualie-varor, hvarutaf de, såsom till större delen icke jordbrukande orter äro i behof.
Redan sedan längre tid tillbaka och innan några Svenska jernvägar voro i fråga, har behofvet af en lättare och hastigare kommunikation mellan Lindesberg och städerna Örebro och Arboga varit erkändt, särdeles med afseende pä den dyra och 4 mil långa landvägsforslingen frän Lindesberg till Arboga, hvarest Bergslagsproduktionen först träffar Mälarens vatten.
Med anledn. deraf upstod, sedan circa 10 år tillbaka, fråga om alt medelst en kanal förena sjöarne Rossvalen och Väringen, för hvilket ändamål undersökning hölls och kostnadsförslag uprättades; äfvensom Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader i Nov. 1847 uti und. tillstyrkande utlåtande hemställde, att K. M. täcktes till R.
St. afgifva nåd. propos. -om beviljande af ett direkt anslag för detta ändamål till ett belopp af 102,000 R:dr Inko.
Till följd af åtskillige mellankomne svårigheter, och enär K. M., med hänseende till den redan på Riksdagen framskridna tiden, i nåder funnit godt att lill ny handläggning hos Den 28 December e. m. 173 Styrelsen åter förvisa frågan, kunde densamma icke förekomma vid 1847 års Riksdag; hvartill kommo betänkligheter, ronde den genom kanalen möjligen minskade vattentillgången för ortens smiden, fruktan hos de norra Bergslagernes innevånare att få sina effekter infrusna m. m.; och emedlertid öpnades vid samma Riksdag utsigt till möjligheten af den stora jernvägsstamlinien från Köping till Hult.
Sedan sistberörde linea nu blifvit beslutad och påbörjad, har naturl. hos Bergslagerne upstått en liflig önskan, att med den å stora banan närmast tillstötande punkten kunna förena södra ändan af sjön Rossvalen.
Hvad som för framtiden ytterligare stegrar behofvet af en lätt och oafbruten kommunikation -mellan dessa båda punkter, är, att den redan nu ganska betydliga trafiken mellan Linde och nordligare trakter utan tvifvel komma att inom en ej aflägsen tid till en oberäknelig böjd förökas.
Redan har till betydlig del på enskild bekostnad en jernväg för hästkraft blifvit byggd mellan GräDgesbergets grufvefält i Dalarne, och den på gränsen till Nya Kopparbergs Bergslag liggande sjön Södra Hörken, och likaledes en kanal med slussar mellan Södra och Norra Hörk-sjöarne.
Då denna väg kommer alt norr ifrån uphemta bergsprodukter från Grangärdes
Bergslag och säkerligen ännu mera nordligt belägna delar af Stora Kopparbergs län; och då, till följd af det industriella lif, sopi inom orten eger rum, densamma sannolikt blir vidare, vare sig genom hästbanor eller annorledes, söderut utsträckt till Guldsmedshyttan vid norra ändan af sjön Rossvalen, samt sistnämnda, ej blott af jernmalmgrufvor och masugnar, utan äfven af Guldsmedshytte och Högforss silfver- och kopparmalmfält omgifna, segelbara sjö vidare begagnas för éffektérnas transporterande till Lindesberg eller annan vid dess södra strand belägen punkt, så återstår härifrån endast det ofvannämnda 1' mils afståndet till Köping-Hult-banans närmaste station.
Det minst kostsamma föreningsmedlet mellan dessa båda punkter vore visserligen anläggandet af en vanlig landsväg; men dels skulle forslingsmedlen af effekterne mellan 2:ne så betydliga stråkvägar utan tvifvel bli allt för otillräcklige; och dels, skulle ett dylikt ouphörligt transporterande med dragare omintetgöra de lofvande utsigter till ett förbättradt jordbruk, hvilka inom den södra och bördiga delen af Lindes Bergslag på sednare tiden allt mer och mer yppats.
Af desse och andra skäl, samt för undvikande af den tidsutdrägt och kostnad, som med omlassningar äro förenade, har det funnits i alla hänseenden önskligast om, till effekters transporterande mellan Lindesberg och sjöarne Mälaren och Venera, en sido-lokomotiv-jernbäna af samma dimensioner som den mellan Köping och Hult kunde åstadkomnas från Fröwi till Rossvalen eller Lindes-sjöns strand.
Sedan, i detta syfte, de för lokalens undersökning erforderlige medel blifvit inom orten samlade, har genom Hr Ofverste-Löjtn. och Ridd.
Grefve v. Rosens försorg densamma blifvit verkställd, samt plan och kostnadsförslag nprättade.
Äfvenså har, enligt af ortens Bergmästare meddelade upgifter, beräkning verkställts öfver de qvantiteter, som, endast efter nu varande varu-trafik, med säkerhet kunde vara att för den ifrågaställda jernbanan påräkna.
Denna beräkning, m
Den 28 December e. m. sorn uptager 194,895 Sk??, lemnar visshet derom, att, utan öfvers skridande af nuvarande forlöner och med antagande af att fraktkostnaden för 1 sk. skulle på Köping-Hults-banan utgöra 4 sk. b:ko per mil, en årlig brutto-inkomst af 25,000 R:dr b:ko skulle redan innan några anläggningar för kommunikationens nordligare fortsättning komme till stånd, samt utan beräkning på passagerare och ökad varutrafik, komma Linde-Frövi-banan till godo.
Beklagligen visar dock kostnadsförslaget, oaktadt lokalens erkända lämplighet, en slutsumma af 700,000 R:dr b:ko, hvars åstadkommande, äfven då 126,OpO R:dr derifrån afdroges, såsom obehötlige i den händelse alt forslingen enl. förmodan af Köping-Hulls jernvägsbolag öfvertoges, samt likaledes en minskning af 3,060 alnars anläggnings-kostnad kunde genom slutstationens förläggande till Dalkarlshyttan, dit Rossvalens vattendrag är segelbart, beräknas, dock vida öfverstiga ortens egna krafter, helst netto-behållningen icke torde kunna upskattas till högre belopp än 12 å 13,000
Dä således, äfven under förutsättning af att kostnaden för en större lokomotivjernvägsanläggning mellan Frövi och Dalkarlshyttan möjligen skulle kunna nedsättas till 500,000 R:dr b:ko, banan likväl ej lemnar utsigt till 4 procents ränta å högre summa än 300,000
R:dr, sä ha de för sakens åvägabringande utsedde komitterade kommit lill den öfvertygelse att, ehuru lifligt intresset för frågan inom orten uttalat sig, något enskildt bolag för en så kostsam anläggnings utförande icke kan åstadkommas; äfvensom de ansett den ringaste utsigt icke vara för handen att Staten under närvarande förhållanden, skulle vilja eller kunna för företagets underlättande bevilja ett så betydligt understöd som antingen ett anslag af minst 200,000 R:dr b:ko eller en garanti för 5 procents ränta under 40 år.
Under sådane förhållanden lia, vid nyligen inom orten hållet sam manträde, komitterade, med föredragande af den menliga omlassningen framför frågans totala fall, förenat sig i den åsigt, att man snarare skulle närma sig målet genom att för närvarande inskränka sina bemödanden till att söka åvägabringa en billigare jernbana af mindre spårvidd och för lättare lokomotiver; och hysa komitterade den vissa förhoppning att ett bolag för anläggning af densamma skulle blifva bildadt, om Staten vilie dertill bidraga med ett lån af Tvåhundrade Femtio Tusende (250,000) R:dr b:ko, som Ange ränlefrilt innehafvas under de första
Fem (5) åren, samt sedan årligen afbetalas med
Två (2) procents amortering; hvarjemte Tre (3) procents ränta skulle erläggas å den vid hvarje års början återstående kapitalskuld.
Den stora lyftning, som en sålunda lättad kommunikation skulle gifva åt industrien inom en af Rikets metallrikaste och idogaste, men också uti mångå hänseenden mest vanlottade bergslagsort; den billigare lefnadskostnad som derigenom bereddes åt dessa orters fattigare befolkning; samt det betydliga tillopp sorn Köping-Hultslinien på detta håll skulle upfånga, komme utan tvifvel att i rikt mått återgälda hvad Staten på denna anläggning upoffrade.
Det verkliga behofvet af densamma är också i ögonen fallande, då man jemför den stora tillgången på råämr en med den närvarande pro - Den 28 December e. m. 175 duktionen, samt denna sednare med förhanden varande transportmedel, på hvilka tillgången der, såsom annorstädes, aftager i samma mohn som jordbruket uparbetas.
I enlighet med hvad nu blifvit yttradt, får jag härmed vördsamt föreslå, att ett låne-anslag, till det belopp och på de vilkor här ofvan hemställls, må, för att underlätta anläggningen af en jernväg för lättare lokomotiver mellan Dalkarlshytte bruk och Frövi station, beviljas att utgå, sedan för denna jernbanas utförande ett bolag af Svenska män blifvit bildadt, med skyldighet för detsamma att inom nästpåföljande trenne år bringa arbetet derå i gång, samt för dess ändamålsenliga fullbordande och statslånets återbetalande ställa sådan säkerhet som af K.
M. kan varda godkänd.
Till hvad jag nu anfört ber jag att få lägga ytterligare några ord.
Som nemi. kostnadsförslaget till den först påtänkta betydligt både bredare och längre jernbanan först pä sednaste tid kommit komiterade till handa, och desse, efter en vid en så vigtig fråga ganska lofvärd betänksamhet, först för några få dagar sedan kommit till det definitiva beslut att inskränka sina förhoppningar och bemödanden till den mindre jernbana, för hvars utförande jag nu tagit mig friheten anhålla om biträde frän Statens sida, bardet varit omöjligt att åstadkomma något detaljeradt kostnadsförslag för denna mindre bana, utan har man nödgals att vid upgörandet häraf begagna det kostnadsförslag, som för den större banan blifvit upgjordt.
Med anledn. häraf får jag anhålla, att Hr Gr:n o.
Landtm, samt det Höglofl.