Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar den af Hr Stuart gjorda erinran, att det vore obilligt att göra en sådan resumé', emedan det möjligen skulle kunna hända, att dess införande ådroge den ansvarige tidnings-redacteuren åtal, så kan jag icke föreställa mig, att något skäl till en sådan farhåga är för handen; ty jag begriper ej, huru sådana yttranden kunna fällas inom ett RiksSt., att en tidningsredacteur skulle kunna blifva actionerad, derföre att han i sin tidning infört en resumé af hvad som derstädes blifvit taladt.
Sådant tror jag vara alldeles exempellöst, och jag skulle derföre vara mera böjd att tro, det talaren hade skämtat, än att han på allvar skulle hafva framställt något sådant.
Man har äfven framställt, att det skulle blifva svårt att finna tvänne tjenliga -personer för dessa referent-platser.
Jag är ej af denna tanke, utan tror att om R. o. Ad. bifaller förslaget, så skola en mängd personer anmäla sig såsom sökande, och deribland personer med verklig skicklighet; så att jag alldeles icke befarar, att man ej dertill skulle kunna erhålla dugliga personer, äfven om arfvodet nedsattes till 100 r:dr b:co i månaden.
I afseende på hvad här i öfrigt blifvit yltradt, att det ej skulle finnas tillgångar till detta företag, så tror jag detta inkast redan vara af de flera talare, som sig derom yttrat, så fullständigt vederlagdt, att jag endast anser mig behöfva tillägga, att den kan bestridas af Riddarhus-cassans fonder, hvilken är så betydlig, att densamma, enligt hvad kamereraren, inför Utsk. hörd, uppgifvit, äfven om räntan å hela dess lånefond nedginge till 5 proc., är tillräcklig att Deni Augusti. bestiida alla erforderliga utgifter, och derutöfver lenina ett årligt öfverskott af 1000 r:dr b:co.
Således är ingen anledn. för banden atl befara, del tillgångar ej skulle finnas.
På dessa och öfriga skäl, som af flera talare blifvit anförda, får jag tillstyrka bifall tili Gr.
Jag ar i hufvudsaken förekommen af Hr Stuart, då jag nemi. med honom delar den öfvertygelse, att det under intet villkor borde af R. o. Ad. medgifvas någon officiel redactiou af våra förhandlingar och dehatter, utan att en sadan resumé, sorn i defta afseende är föreslagen, först blifvit inför Ståndet justerad.
Under detta vjllkor skulle jag vilja biträda det förslag, sorn man velat afse med denna åtgärd.
Jag tror likväl af många skid, att den ej är lämplig, och delar äfven Hr von Troils tapke derom, alt en capitations-afgifl, på|agd R. o. Ad. för detta ändamål, vore orättvis, till och med olaglig.
Likväl måste den värde talaren icke haft alldeles rätt, då han yttrat, att denna ca-s pitations-afgift blifvit af K.
M. sanctionerad och på det sättet utgått.
Jag tyor, att K.
M. aldrig till sanction företagit denna fråga; men vore detta verkligen händelsen, så skulle jag förmena, att det vore ett steg utöfver den gräns, som lagen i detta fall för K. M. bestämmer.
Jag vet icke ep gång på hvad rättsgrund Ståndet beslutat en sådan capitations-afgift, men att den utgått är säkert, och att K.
M. ålagt vederb. att uppbära densamma, äger också sin grundLika med flr von Troil anser jag verkligen, att föremålet för denna afgjft varit något hedt annat och haft något mera skäl för sig, då densamma utgått till underhåll af en fastighet, än om den skulle utgå för att bestrida kostnaderna för en lidnings-redactiop.
Jag kan således icke på denna grund tillstyrka åtgärden, såvida icke andra medel gifvas dertill än Riddarhusets fonder.
Den utväg, som jag sagt att R. o. Ad. äger att, på annat sätt, än det nu föreslagna, förekomma oriktiga och förnärmande uppgifter i de allm. tidningarna, består deruti, att jag anser R. o. Ad. kunga och böra hafva ett moraliskt inflytande så vidt utom sig, att de skulle kunna åstadkomma en opartisk och sannfärdig redaction af sina förhandlingar.
Denna begäran har jag ansett ganska billig å R. o. Ad:s sida; och om jag trott mig märka, att en sådan moralisk kraft någon gång saknades, så har jag trott mig finna orsaken dertill inom R. o. Ad:s eget sköte, uti ett begär att underhjelpa den riktning till opinionsyttringar i landet, hvarigenom R. o. Ad:s anseende bort undergräfvas och hvarigenom dess upphörande som RiksSt. skall förberedas.
Det är denna riktning jag funnit så neslig, att det förundrar mig högligen, att icke samma ovilja, som jag inom mig känt deremot, yttrat sig allmännare inom R. o. Ad.
Om så skett, belviflar jag icke, det man afböjt sådana försök alt
Den i Augusti komma till reform, som manifesterat sig inom Ståndets eget sköte.
Jemväl jag önskar en reform uti R. o. Ad:s representationssätt, men det är icke på denna väg jag anser den böra åstadkommas, utan på en helt motsatt.
Det är med anledn. af ett yttrande af Hr Stuart, soip jag begärt ordet.
Han bar nemi. begge gångerna, då han yttrat sig j ämnet, nyttjat ordet fullständigare referering af hvad här förekommer.
Jag har med uppmärksamhet följt detta ord och vill varna dem, sorn möjligen åtaga sig att blifva referenter, i händelse R. o. Ad. skulle bifalla Gr.
Sandels’ förslag, att icke så mycket slå sig på elen der fullsläpdighetssidan , d. v. s. pä. vidly ftighetssidan, utan att de ifrågavar. resumderna blifva författade med afseende derpå, att en kort uppfattning af våra förhandlingar för hvarje gång måtte äga rum, och att den må blifva sanningsenlig.
Hr Stuart har hållit sig vid fullständigheten.
JYJotionären deremot har ansett sannfär-, digheten vara hufvudsaken.
Horn den åsigt, att en allmännare uttryckt ovilja mot osanningen, hvarhelst den träffas, borde vara det sätt, hvarpå medborgare, som älska sanning, heder och ära, borde försöka att undvika osanningen; jag tror att detta skulle synnerligen egna ledamöter af ett Stånd, der äran är grunden för hela dess tillvarelse; men i en tid, sådan som denna, ser jag icke, att det ej kan stå val tillsammans med ärans fordringar att framträda såsom försvarare af de medel, genom hvilka sanningen framhafves i dagen pch osanningen just derigenom undantryckes, emedan det är fullt förenligt med de gamla begreppen om ärans fordringar hos riddersman nen att, hvarhelst han träffar osanningen, densamma undvika och förqväfva, nyttjande dertill alla de medel, sorn äro lofliga, bland hvilka det visserligen måste vara ett, att för contant betalning skaffa sig personer, som sanningsenligt upptaga förhandlingarna.
Jag säger ännu en gång, alt jag delar med Gr.
Horn den ovilja han uttryckt, och önskar att vi alla måtte det göra; förmenandes att tiden nu lärer vara inne att sluta sig tillsammans mot lögn och orättvisa.
Jag skall blott med några ord upptaga åtskilliga anniarknlr, som blifvit gjorda mot den jfrågavar. reservationen af Gr.
Hr Dalman, hvars opartiska omdöme i afseende på detta förslag jag värderar, har likväl sagt, att han fruktår, att om också R. o Ad. anloge referenter, vore ledarnöterne likväl tvungne att sjelfve genomse resume'erna af deras yttranden , ifall de skulle leda lill det åsyftade ändamålet, och att ledarnöterne äfven nu äga tillfälle att få sina yttranden fullständigt införda i tidningarna, om de såckfnt begära och lemna dem till tidnings-redaclionerna.
Deruti har Hr DuG Den i Augusti. nian rätt.
Jag anser det blifva nödvändigt för livar och en, som vill hafva sina yttranden fullständigt sammandragna, att sjelf genomse resume'en deraf; men att, såsom Hr Dalman säger, för hvarje yttrande lenina ett särskildt utdrag till tidnings-redaetionen skulle icke allenast för talarne sjelfva medföra särdeles mycket besvär och obehag, utan äfven vara förknippadt med osäkerhet, huruvida dessa yttranden blefvo intagna i tidningarna.
Örn deremot referentens arbeten vore att tillgå på Riddarhuset, så visste man stället, hvarest man kunde finna dem, och ägde då tillfälle att utan besvär genomse den resumé' som blifvit gjord.
Hr Stuart har frågat, huru det skulle tillgå, om en sådan resumé', som nu är i fråga, upptoge sådana yttranden, hvilka kunde blifva underkastade action.
Hr Stuart har dervid förbisett, att det alltid beror på tidnings-redacteurerne att upptaga resume'erna eller icke, och det blefve således alltid deras sak om de intaga något, som kunde blifva underkastadt action.
— Hr von Troil har yttrat, att ändamålet vore till en del att bespara statsmedel genom att göra tryckningen af protocollerna öfverflödig, men att grundlagen ännu lade hinder deremot.
Jag får i detta afseende fästa uppmärksamheten på, att meningen ej kan vara att besluta hvad som strider emot grundlagarna.
Hr von Troils förklaring, att R. o. Ad. icke skulle äga rättighet alt använda medel, som bekostas af liemmavar. ledamöter af Ståndet, då han likväl å andra sidan ansett R. o. Ad. såsom ett bolag, så frågar jag, om icke i ett bolag de närvar, äga rättighet alt afgöra äfven för de frånvar., om icke de frånvar. måste åtnöja sig med de närvarts beslut.
Här har en medlem af hvarje slägt rättighet att vara närvar.; det är hans egen sak, om han det icke är Gr.
Horn har yttrat, att, om en sådan resumé' beslöts, borde densamma af R. o. Ad:s ledamöter justeras, innan den införes i tidningarna.
Jag vili icke motsätta mig en sådan åtgärd, men jag får dervid erinra, att det äfven nu står hvarje ledamot öppet att justera sina yttranden, utan att dessa derföre uppläsas in extenso här på stället.
Jag tror icke, att det vore mera våda underkastadt, om dessa resuméer blefvo re'toucherade utan att uppläsas, hvilket alltid skulle medföra besvär och tidspillan.
Jag får likväl förklara, att, om det så beslutas, jag visserligen icke skall motsätta mig ett sådant beslut.— Grefven har vidare beklagat, att inom detta
Stånd finnes en riktning att nedsätta Ståndets anseende.
Jag instämmer med Grefven uti hans verkliga bekymmer för en sådan syftning,- men tror, att om Ståndet skall få ett moraliskt inflytande utom sig, så kan sådant endast tilivägabringas genom detta medel att göra yåra förhandlingar ärligt kända utom Huset.
Den i Augusti. 55 Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.:
Då denna fråga första gången förevar och jag deröfver yttrade mig, lärer jag mot min vilja kommit go §:n Reg.F:n för nära.
På det alt icke detta ånyo må hända mig, så skall jag nu blott upptaga den ekonomiska delen af frågan, egentligen dertill uppmanad af det amendement till Gr.
Sandels’ förslag, sorn Hr von Hartmansdorff begärt.
Detta skulle lyda, att Ståndet borde antaga en eller flera referenter allt efter behofvet.
Enl. den uträkning, som Ståndet fått, skulle kostnaden för 2!ne referenter blifva 270 r:dr i månaden.
Vore meningen blott att göra ett försök dermed på två månader, så hade jag intet deremot, såvida dermed kunde förenas, att Ståndets prot:r ej behöfde in extenso tryckas, utan att man i stället kunde få en tillräckligt utförlig relation orri förhandlingarna, utan att Slaten behöfde vidkännas en så betydlig kostnad som den, hvilken nu utgår för protocollernas tryckning, och då skulle försöket efter 2 månader upphöra.
Vore åter meningen, att försöket skulle fortgå under en hel riksdag; så tror jag, att detta förslag ej är fullkomligt verkställbart, emedan jag fruktar, att flere än tvänne referenter fordras.
Det är icke blott fråga om att uppsätta alla yttranden här, de måste äfven renskrifvas, och en resumé' deraf med särdeles urskiljning författas.
Detta tror jag ej blir möjligt för tvänne personer.
Skulle det nu hända, att tre personer behöfdes, så blefve kostnaden en half gång större eller 4o5 r:dr.
Händer det då tillika, att en riksdag räcker i 16 månader, så blir kostnaden 6,480 r:dr b:co.
Nu skulle det kunna hända, att IL o. Ad. funne detta sätt att få sina förhandlingar spridda vara lämpligt, och derföre beslöte att det under nästa riksdag skulle fortsättas.
Då räcker riksdagen i 16 månader, och det finnes inga penningar.
I sådan händelse tror jag det vore harmligt, att ej såga skamligt, att icke kunna fortsätta dermed af brist på medel.
Ännu en annan anmärkn. vågar jag framställa, nemi. den, att jag tror det en talare dömt något strängt, då han sagt, att den tidnings redaction, som ej införde dessa resuméer i sin tidning, brutit stafven öfver sig sjelf.
Denna strof anser jag vara för stark; ty efter en lång discussion kunde denna resumé' blifva så vidlyftig, att det vore högst obilligt att fordra att den skulle in extenso införas i tidningarna; och skulle detta bero af tidningsredacteurerna att afgöra, så inser jag ej att med detta förslag vore mycket vunnet.
Jag var förra gången af den mening, att förslaget ej var antagligt och vidblifver ännu samma tanke.
Jag hade icke ämnat yttra mig i detta ämne, hvars vigt och intresse för allmänheten jag tror mig kunna bedomina deraf, att det afgöres af 10 personer 56
Den i Augusti. på läktaren ; men en talare liar ställt en appell till ett yttrande af mig vid ett föregcde tillfälle, nemi. att en ledamot, sorn är ägare af en tidning, skulle hafva påtagit sig att i densamma låta införa allt hvad af R. o. Ad:s referent till honom öfverlemnades.
Ifall detina min uppfattning af hans yttrande är riktig, så får jag förklara, att jag, såsom ägare af efi tidning, alldeles icke gjort ett sådänt åtagande, och alt den värde ledamoten misstagit sig om min mening.
Jag yttrade blott, att afsigten, nemi. att åstadkomma ett opartiskt sammandrag af R. o. Ad:s Öfverläggningai', skiille iättare vinnas utan någon kostnad för Ridd.cassan, om R. o. Adis ledamöter sjelfve, genom uppsättande af sina yttranden, dertill behagade bidraga, då prot. i följande plenum kttnde justeras; hvilket nu för de utomordentligt strängt sysselsatta notarierna icke vore möjligt alt åstadkomma.
Det oaktadt, då så ilis eket blifvit laladt för och emot — jag vill icke säga fram och tillbaka i saken — utan att man synes hafva stadgat sitt omdöme deruti; så får jag nämna, att jag för min del, såsom ägare af en tidning, skulle vara belåten med att Gr.
Sandels’ motion bifölls, och detta i 2:ne hänseenden.
Först derföre, att det naturligtvis vöre en besparing, hvilken jag finge slicka i min ficka, och för det andra derföre, alt det missnöje, som nu uttryckes möt tidningsredactionerna, då skulle öfvergå på R. 0. Ad:s egna referenter; och alt detta missnöje skulle blifva lika stark t då som det hit-* tills varil, det skulle jag nästan vilja våga élt litet vad på, och skall liingie fram redogöra för skälet dertill.
Jag tiof emedlertid, under förutsättning att förslaget skulle bifallas, att den föreslagna summan ej skulle blifva fullt tillräcklig.
Anledntn dertill är den, att jag föreställer mig, att R. o. Ad. icke blott skulle nöja sig med att få fesumeVrna införda i de tidningar, som anses ofullständiga för den ena sidan, utan äfven i de tidningar, soni uteslutande upptaga den ena sidans yttranden.
Det tillkommer ej mig att här anföra exempel, men enskildt känner hvar och en ledamot, att sådant är förhållandet.
Jag utber mig således att få framställa ett contra-förslag, åtminstone för den tidning, som jag äger, hvilket jag tror skulle vida bättre uppfylla det ändamål, som R. o. Ad. åsyftar.
Förslaget är detta, ali om R. o. Ad. älidtligen vill beskatta de öfriga ledamöterna af Ståndet för denna sak, Ståndet då täcktes utse hvilka discussioner, som behöfde införas i tidningarna, och endast anslå en så stor summa, som fordras till tryck och papper för dessa discussioner ; de skola då åtminstone, i afseende på den tidning, hvartill jag är ägare, alltför gerna få densamma åtfölja Någon särskild kostnad skulle då ej behöfvas för refereringen af diseussionerna.
Denna utväg har redan ett par gånger blifvit begagnad på det sätt, att vid vissa tillfällen, då det intresserat någon vederbörande, som jag icke Den i Augusti. 57 icke kunner, att få ett yttrande af en ministeriel talare här på Riddarhuset eller f. d. Konungens rådgifvare kringsprida så har det fått medfölja Aftonbladet, sedan en framställning derom blifvit gjord till Aftonbladets redacteur, hvilken med tacksamhet mottagit förslaget, emedan han då icke sjelf behöft bekosta dess tryckning uti tidningen.
1 öfrigt får jag äran begagna tillfället för att säga, att jag ieke förundrar mig öfver den större eller mindre harm, som vid detta tillfälle gifvit sig luft emot tidningarna; och hvilket man väl kan sluta af de yttranden, som här blifvit gifna, att det egentligen gäller de s. k. liberala eller oppositions-tidningarna.
Dessa tidningar hafva under flera år genom offentliggörande af de beslut, som R. o. Ad:s majoritet på Riddarhuset fattat, leninat Svenska allmänheten tillfälle att få fullständig och noggrann kännedom af denna majoritets ställning till öfriga medborgare, till de skattdragande och till det Svenska folket, och kanske derigenom i någon män bidragit till att väcka den allmänna önskan, som nu yttras, om en förändring i Sveriges representation, och en förändring, hvaruti Riddarhuset ej uti sin nuvar. gestalt skulle komma att ingå.
Om R. o. Ad:s ledamöter behagade närmare betrakta detta ämne, så torde de firma, att det varit den verkliga beskaffenheten af de beslut, som här blifvit fattade och ej den tillfälliga partiskhet, som kunnat äga rum vid refereringen af en eller annan ledamots yttrande, som åstadkommit denna R. o. Adis ställning lill det allmänna.
Mina tänkesätt i detta läll bekräftas af en annan ganska väsendtlig omständighet.
Jag har hört flera ledamöter klaga öfver den partiskhet och väld, hvarmed Riddarhusets förhandlingar refereras.
Särdeles har Gr.
Horn i detta afseende varit sträng.
Jag tager mig friheten förklara, alt det är min fullkomliga öfvertygelse, att det icke är så mycket tidningarnas sätt att referera ledamöternes yttranden, som deras djerfhet att öfver dessa yttranden fälla egna omdömen, hvilket föranleder denna harm.
Detta bestyrkes äfven deraf, att det nästan aldi ig händt, att man vägrat införa ett yttrande, då sådant af någon blifvit hegardt, och att det ej händt en gång bland hundra, att en ledamot på Riddarhuset visat det intresse att få sitt yttrande mera sanningsenligt refereradt i tidningarna, att han sjelf uppsatt detsamma och skickat det till tidningsredactionen.
När man aldrig begagnar denna utväg, så synes det ej vara så särdeles farligt dermed, då man ej funnit, att en tidning så åsidosatt granolagenheten, att en sådan begäran blifvit fullkomligt vägrad.
1 afseende på frågan att besluta afgifter för andra, hvilken egentligen ej hört hit, så lärer det vara nogsamt kändt hvad Frih.
Raab likväl ej tyckes känna, att K.
M. vid ett föreglde tillfälle förklarat, att den s. k.
Riddarhus-afgiften ! t H. 8 5S Den i Augusti. ej kunde åläggas någon, eller utgå i annan mån lin sorn den -frivilligt erlades.
Jag begärde ordet för att svara Hr Rosenblad, då lian påstod sig hafva baft dåliga ögon, när lian misstagit sig så mycket i sitt omdöme, att lian kunnat linna tidningar, sorn endast upptaga den ena sidans åsigter och utlemna den andras.
Jag ville nemi. härvid erinra, att Hr Rosenblad tverlom i delta fall baft ganska goda ögon ; ty sannolikt bär lian endast läst de tidningar, hvilkas åsigter närmast öfverensstämma med hans egen, och i dessa tidningar har han verkligen ganska ofta funnit allenast den ena sidans satser och meningar framställda.
Men om sådana tidningar tyckes man här ej vilja erinra sig någonting; det är blott de tidningar, som försynda sig genom en förarglig opposition, hvilka här äro skott-taflor för de mest bittra anfall.
Då flere ledamöter framställt sin ön skan, att R. o. Ad. mätte bifalla det af mig uti reservationen gjorda förslag, med den förändring, att referenternes antal deruti bestämdes till en eller flera, i stället för a:ne, så har jag ingenting att invända deremot; man anser lik— wiil att en eller t vän ne vore fullt tillräckligt; ty dä blott den ene sitter vid prot., så liar den andre, såsom jag i min reservation anfört, alltid tillfälle att utskrifva sin resumé.
Jag skulle derföre tro, att då den ene sitter vid prot. på förmiddagen, så hinner han att uppsätta det på e. m., då den andre sitter vid protocollet.
^Fördelen af detta förslag vore, att referenterne kunde rådgöra sig med talarne och äga tillfälle att collalionera resuméerna med cancclliels handlingar; hvilket tillfälle lid— ningarnes referenter sakna.
— Att åter få personer, som kunde fullgöra dessa åligganden till R. o. Ad:s nöje, tror jag ej skulle vara särdeles svårt, då tiden kommer alt utse dem.
Desse borde tilläfventyrs icke vara representanter.
Här bar af en ledamot, som jag nödgas besvara, blifvit yttradt, att det förslag jag uppgjort, i anseende till kostnaden, icke skulle vara möjligt att verkställa.
Jag nödgas då återkalla i minnet hvad jag uti min reservation yttrat, alt Ridd.cassans fond är så stor, att den ökas med 9000 r:dr b;eo årligen.
De fleste talare hafva fästat sig vid de 1000 r:dr, hvartill denna behållning går, örn medlen endast gifva 5 proc. ränta.
Kostnaden går efter det högsta förslaget till 270 r:dr i månaden, hvilket på 2:ne månader gör 540 r:dr — en summa, sorn synes mindre betydlig, då inkomsten är minst 1000 r:dr.
Vidare har här blifvit yttradt af en person, som äfven är ledamot af Utsk., att denna summa icke skulle vara till - Den i Augusti. räck lig Äfven om man antager detta, så skulle hvad som felades för ett år lätteligen ersättas under det påföljande.
Jag skulle för min del vara böjd att ingå på Gr.
Sandels’ förslag, om det funnes en tiduingsredaclion, som till förband t sig alt trycka de ifrflgavar. resumé i na och oförändrade inlaga dem uti dess tidning
Nu tror jag den svårighet möjligen kunna uppkomma, att då en tidningsredacteur får se en debatt på inånga ark, så .tycker han att den är för lång att införa den i tidningen, och tror sig derföre böra göra en resumé' deraf.
Då blefve det resumé' af resumé, och det kan ingen hindra tidningsredacteuren att i detta afseende göra huru han behagar.
Till följe häraf kan jag för unn del icke bifalla delta förslag.
Emedan jag tror att majoriteten af Husets s ledamöter är böjd alt antaga Gr.
Sandels’ förslag, så nöd-- gas jag fä ta 11. o. Ad:s uppmärksamhet på nödvändigheten af, att den ifrågavar. re'sutne'en måsta ovillkorligen undergå-, justering af samtliga talnrne, innan den utgår såsom en officiel act till tidningsredactionerna.
Mot denna åsigt har man viii anfört, alt yttrandena kunna justeras särskildt af hvarje talare, såsom nu sker af p otocollet; men, mine herrar! dervid uppkommer den stora skilnaden, alt då samlas anförandena under Ridd.Secret:ns ögon, och jag förmodarj, attoni Ridd Secret:n finner, att sådana ändringar vid dessa justeringar af talarne blifvit gjorda, som förändra protocollets , innehåll, så kommer en sådan justering icke att godkännas.
Helt annat skulle det blifva, om denna justering verkställdes hos referenten, så att hvarje ledamot derstädes finge rätta sitt yttrande.
Derigenom skulle kunna inträffa ett ganska besynnerligt sammanhang emellan deras anföranden, och att referenten blefve nödsakad att rätta dem i enlighet med an-. dras fisigter.
Detta skulle genast sönderbryta hela inrätt-.- ningen och kanske öfverhölja Riddarhuset med en ridicule. ..
Det är derpå jag velat fästa Ståndets uppmärksamhet, och jag föreslår derföre, alt ingen sådan resumé' får utgifvas till , tidningsredactionerna, innan den blifvit för samtliga talarne, på en gång närvar., justerad.
Detta är ett oeftergifligt villkor, om företaget skall kunna bibehålla sig.
Hr Hjerta har egentligen vändt sig till mig, då han yttrat, att några alltför hårda uttryck blifvit fällda emottidningarnes sätt att referera våra debatter.
Jag hemställer till den värde ledamoten sjelf, om jag någonsin varit bland dem, som haft reclamationer i bans tidning, i.anseende till refererandet af denna riksdags debatter.
Jag får, således förklara, att det icke är på min person och de attacker, sorn mot mig kunnat vara gjorda, sorn jag fäster, min uppmärksamhet, utan att det är just det sätt, hvarpå mina politiska motståndare blifvit behandlade, sorn jag futi - fio Den i Augusti. nit så motbjudande, att det varit mig omöjligt att undertrycka mitt ogillande deraf.
Jag har visserligen ägtanledn. att finna mig sårad och förolämpad, då jag mången gång funnit mina åsigter alldeles förändrade, ja, till och med vet jag, att en här närvar, tidningsredacteur en gång yttrat, att jag låtsat en öfvertygelse; och jag vågar hemställa lill den värde ledamoten, om han är här närvar., huruvida han kan försvara ett sådant uttryck om någon representant, vare sig inom detta eller något annat Stånd.
Då jag förenar mig med Hr von Troil och Hr Stuart, får jag tillika förklara, alt jag begär votering; och då jag är öfvertygad om, att de fleste af Adelns ledamöter äro höjde att antaga Gr.