Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, att enär Ridderskapet och Adeln redan den i5 dennes anmodat StatsUtskottet, att till Riks— Stunden afgifva, inom den 24 dennes, det så kallade XnkorastBetänkandet, och inom den 10 nästkommande Februarii det så kallade Utgifts-Betänkandet, samt således i denna del fattat ett med BondeStåndets 10 H. 21 322 Den 26 Januaris f. m. åsigt nära öfverensstämmande beslut, någon vidare åtgärd i denna omständighet icke torde, i anledning af BondeStåudets inbjudning, erfordras.
Måndagen den 26 Januarii 182g.
Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets denne dag inkom ne förslag till de LyckönskningsAdresser, hvilka, till följd af samtlige RiksStåndens beslut, komma att genom en stor Deputation i underdånighet framföras till Hans Maj:t Konungen, Hennes Maj:t Drottningen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl.
Höghet Prinsessan Sophia Albertina, i anledning af Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans lyckliga förlossning med en Prins. Den 26 Ja n u a r i i e. m. 3?.3 Herr Hjerta, Gustaf:
Det törde synas förmätit, alt efter en hastig uppläsning vilja göra anmärkningar vid ett ExpeditionsTJtskottets Memorial, än mera vid ett sådant förslag, som nu är i fråga; men för min del skulle jag anhålla att, som Adressen icke torde hehöfvas förr än oin Thorsdag, få genom en återremiss fästa ExpeditionsIJtskottets uppmärksamhet hufvudsakligen på det 3:dje af de upplästa förslagen, eller adressen till Hans Kongl.
Genom striden i vår litteratur stå vi visserligen på den punkt, att det är obestämdt, hvilken smak som hör råda i vår vältalighet, antingen den nya eller den gamla; men jag tror hela förslaget så nära nalkas hvad man med ett enkelt namn kallar phosphoristisk!, att det förtjenar en omarbetning.
Detta angående tredje förslaget.
Hvad det första förslaget beträffar, torde det lätt vara hjelpt, om man endast ändrar början.
Der står: att Rikets Ständer skola med glädje omfatta hvarje tillfälle att få nalkas Thronell.
Det måtte väl ej vara meningen, att härmed uttrycka, att Rikets Ständer önska Riksdag oftare än hvart femte år.
Detta är dock af mindre vigt; men hvad den tredje Adressen angår, är det både början och slutet, som bör förändras.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandlMarskalken täcktes låta å nyo uppläsa första perioden af Adressen till Hans Maj:t Konungen. 0 . 2IW 3*4 Den 26 J a n u a r i i e. m. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf:
Utan att ingå i den af Herr Hjerta uppgjorda distinction emellan den nuvarande tidens litteratur och den phosphoristiska, får jag till Ridderskapets och Adelns pröfning blott hemställa, huruvida de orden, ”att Rikets Ständer med ”glädje omfatta hvarje tillfälle att få nal”kas Thronell,” kunna tolkas derhän, sorn. om Rikets Ständer skulle önska Riksdagarne tätare än hvart femte år.
Det kan åtminstone icke jag för min del finna, och får således hemställa, om icke åtminstone detta förslag kunde af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Det jag yttrade angående litteraturens tillstånd i fäderneslandet, angick ensamt tredje förslaget.
Jag torde få hemställa till Herr Hjerta sjelf, huruvida en återremiss, med en anmärkning af så allmän beskaffenhet, kan tjena till någon ledning för ExpeditionsUtskoltet, i hänseende till en omarbetning.
Jag skulle tro anmärkningen böra vara något mera bestämd, om Utskottet skall kunna föreslå en annan redactiou i afseende på den första Adressen.
Detsamma skulle jag äfven önska i afseende på den tredje.
Den 26 Januarii e. n». 3a5 Herr Hjerta:
Det är icke utan att jag ju väntat mig, att någongång ett tillfälle sådant som närvarande skulle komma att visa oformligheten af det sätt, hvarpå dylika ämnen som delta behandlas.
Då frågan är om en Lyckönsknings-eller Tacksägelse-Adress, anser man Ståndet hafva rätt att först besluta, och sedan skicka till Utskott, och då lemnäs ingen tid för bordläggning; men då frågan är om för Fäderneslandet vigtiga omständigheter, har man alltid vigtiga hinder att lägga i vägen för Ståndens afgöranderätt: sålunda får man icke ens ändra ett ord vid justeringen af en voteringsproposition.
I afseende på det ifrågavarande förslaget, vädjar jag till enhvar af Ridderskapet och Adeln, om det är möjligt att vid en hastig uppläsning hålla sig till hvartenda ord serskildt med en anmärkning; jag anser mig hafva sagt nog, då jag tror det tredje förslaget fordra en omarbetning.
Hvad åter det första beträffar, så är det blott de första orden jag skulle vilja hafva uteslutna.
Af dessa skäl nödgas jag yrka återremiss, i synnerhet på det tredje Jag har, i afseende på det första, visst ingenting emot, om Rikets Ständer uttrycka deras åstundan att samlas oftare, än hvart femte år; men i det fallet lärer det vara ganska vigtigt, att gå till ConstitutionsUtskoltet.
Jag tror icke, att Herr Hjerta vid 3a6
Den 26 Januarii e. m. detta tillfälle kan finna något bevis för att jag velat hindra en återremiss, då jag anhöll, att han måtte uppgifva en något mera bestämd anmärkning.
Det var det jag trodde innefattades i mina ord, då jag önskade, att, i fall Adressen återremitterades, Utskottet måtte erhålla en mera bestämd ledning för förslagets omarbetande, än det allmänna cassations-omdöme Herr Hjerta gifvit deråt, Herr Hjerta:
För att kunna fullgöra Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedls åstundan, ser jag mig tvungen att lägga förslaget på bordet; ty icke är jag i stånd att i ögonblicket, på stående fot, föreslå en hel redaction till Lyckönskningsadress.
Det är förnämligast emot början, der nya året omtalas, och slutet, der våren tages till hjelp, sorn jag ville anmärka; och jag trodde mig göra ExpeditionsUtskottet en tjenst genom en hastig återremiss, hvaraf skulle följa, att Adressen så mycket förr kunde återkomma till Ståndet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken tillkännagaf, att Hans Maj:t Konungen täckts utsätta nästkommande Thorsdag den ag dennes, klockan | till i e. m. till emottagande af Rikets Ständers ifrågavarande stora Deputation, samt anmodade dc af Riddcrskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka åslundade att i Den 26 Januarii e. m. 327 samma Deputation deltaga, att i sådant afseende anmäla sig lios RiddarhusFiscalen.
Hvarefter Hans Excellence, under anmälan att de öfrige RiksStånden redan i förmiddagens
Plenum låtit efterfråga de nu föredragne Lyckönsknings-Adresserne, för att få tillfälle dem justera, hemställde, om icke Herr Hjerta skulle behaga afstå från de af honom emot nämnde Adresser gjorde anmärkningar.
Jag skulle visserligen icke begärt den ifrågavarande Adressen på bordet, om icke Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt föranledt mig dertill, och om förslaget uppläses ännu en gång, torde vi finna, hvaruti ändring egentligen skulle kunna åstadkommas.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken lät, i anledning häraf, å nyo uppläsa förslaget till LyckönskningsAdressen till II. K. H.
Denna Adress utgör utan tvifvel ämne till en ganska vacker omarbetning; men det är egenteligen emot sjelfva slutet som jag har att anmärka.
Det är dessa ständiga bilder, som jag icke tror vara riktiga eller värdiga ett fritt Folk att nyttja, när det nalkas thronell.
Jag frågar Eder också, mine Herrar, i hvilken ställ - 3a8 Oen 36 Januarii e. tn. ning man Sr såsom Representant, då man genast nödgas godkänna ordalag i Lyckönsknings-Adresser, hvilka man sedan ej sällan får höra åberopas såsom tecken till allas tänkesätt ibland nationen?
Det synes då vara billigt att iakttaga någon mera noggrannhet med föreskriften om bordläggning, när fråga är om Adresser till Konungen; och jag tror att vi hunnit nog långt i politisk bildning, för att äfven härå behöfva fästa någon uppmärksamhet.
Det kommer eljest att gå Rikets Ständer, som vårt Svenska Cabinett, om hvilket Napoleon skall hafva sagt: att det var det Cabinett, som skref grannast ibland alla, men med minsta effecteii.
Jag vill önska det ej går sä med Ständerne, i afseende på deras adresser.
Friherre Cederström_, Jacob: Då Herr Hjerta begärt förslaget på bordet, lärer det icke kunna honom förvägras, utan är hans ovillkorliga rättighet.
Han blir derigenom i tillfälle, att i nästa plenum sjelf afgifva ett förslag till en annan Adress, som, i händelse Ridderskapet och Adeln finner den bättre, då först kan leda till återreraiss.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg de vid ExpeditionsUtskottets
Förslag till ifrågavarande Lyckönsknings-Adresser gjorde anmärkningar böra föranleda till desammas, återremitterande.
Den 26 Januarii e. m.
Ropades mångå Nej; jemte några Ja.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade härefter, att oaktadt han tyckt sig finna, det Ridderskapet och Adeln icke funnit skäl bevilja återremiss af berörde förslag, det likväl icke kunde betagas Herr Hjerta att begära samma förslag på bordet; men Herr Hjerta afstod derifrån, under förbehåll, att endast få sine yttranden såsom sin enskilta reservation i protocollet upptagna.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställde proposition till godkännande af ofvannämnde förslag till underdånige Lyckönsknings-Adresser, hvilken proposition med Ja besvarades.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken lillkännagaf, alt Kongl. Maj:t i Nåder behagat utsätta nästkommande Onsdag, den 28 dennes kl. 6 e. m., till förrättande af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergöthland DöpelseAct; i anledning hvaraf Hans Excellence ämnade låta anslå Plenum lill kl. | till 6 samma eftermiddag, på det Ridderskapet och Adeln måtte äga tillfälle samlas å Riddarhuset, för att sedermera derifrån gemensamt älgå till Kongl. Slottet. 33o Den 26 Ja nu ar ii e. m, Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMar skalken anmälte, att ibland de ämnen, som innefattas i BondeStåndets i förmiddagens Plenum föredragne 2:ne ProtocollsUtdrag af den 'p:de och 2i:ste dennes, återstod ännu att pröfva BondeStåndets beslut, att BevillningsUtskottet borde anmodas att sist inom 3:ne veckors tid, beräknad från den 21 dennes, uppgifva grunderne för Allmänna Bevillningens fördelning, samt för Tull- och öfrige Bevillningars utgörande; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att sig med BondeStåndet förena.
Herr Thamj Wolrath:
Då jag har äran vara Ledamot af BevillningsUtskottet, och mig är anförtrodd ledningen af de mål, som tillhöra Utskottets andra Afdelning, hvartill äfven hörer det ifrågavarande, anhåller jag få tillkännagifva, att
Afdelningen nu är färdig att uppsätta och lill Utskottets plenum inlemna förslag till Betänkande om ChartaeSigillalae-Förordningen.
Huru fort detta Betänkande der kan blifva föredraget, och huruvida det bifalles, lärer icke nu kunna bestämmas.
Hvad åter angår det andra större arbetet eller Betänkandet om Tullbevillningen, så är det visserligen ganska ifrigt under händer på Afdelningen.
Men vi håfve helt nyligen erhållit flere remisser härom ifrån Stånden, hvilka först mäste pröfvas.
Saken är dessutom af den Den 26 Januari i e. m. 331 beskaffenhet, att
Afdelningen icke kan komma fram med några strödda tankar i ämnet, utan måste dervid foga ett bestämdt förslag till Tulltaxa.
Jag får derföre gifva tillkänna, att jag icke kan uppgifva någon tid, då Betänkandet kan blifva färdigt alt ingå till Stånden.
Skulle det inom 3:ne veckor kunna komma från Afdelningen till Utskottet, så anser jag detta vara ganska lyckligt.
Jag öfverlemnar visserligen lill Ridderskapet och Adeln att, på sätt de behaga, härutinnan förfara; men jag får förklara, att Tullbevillningen icke kan blifva bestämd inom den tid, som nu är i fråga.
Hvad åter angår Bevillningen på Bränvinsbränningen, så tillkommer det icke mig att yttra mig deröfver; dock vet jag icke, om Utskottet kan utlåta sig i den frågan förr, än Ekonomiutskottet yttrat sig öfver grunderne för Bränvinsbrännings-rättigheten.
Herr Rothliebj
Axel: Såsom Ledamot i BevillningsUtskottet får jag äran upplysa, det grunderne för den egentliga Bevillningen äro under beredning i första Afdelningen, med undantag af SjöTulls-, Bränvinsoch Post-bevillningarne; och blifver säkert Afdelningens förslag förelagdt Utskottets plenum, om ej i denna, åtminstone i nästa vecka.
Jag är således öfvertygad, att förslag till grunderne för Bevillningen inkommer till Ståndens plena inom kortare tid, än som blifvit hegardt. 332 Den 26 Januarii e. ra.
Jag får vördsamt anhålla om upplysning, huruvida BondeStåndet jemväl begärt, att grunderne för alla de extraordinarie Bevillningarne böra af Utskottet uppgifvas; jag trodde, att fråga endast var om allmänna Bevillningen.
Skulle det icke så vara, förenar jag rpig med Herr Tham derom, att sjelfva Tulltaxan icke kan hinna så hastigt inkomma till Stånden; men det oaktadt finnes intet hinder för Utskottet att uppgifva grunderna för allmänna Bevillningen och de öfriga extraordinarie Bevillningarne.
Då är ock liufvudändamålet vunnet, emedan man deraf ser, att Statsbristsumman af StatsUtskottet är riktigt uppgifven.
BondeStåndets begäran afser egentligen detta.
Det förefaller mig besynnerligt, att höra äfven BevillningsUtskottet göra svårighet att inkomma med grunderna för bevillningen inom den för Riksdagar constitutionelt bestämda tiden, under åberopande af, att den är för knapp tilltagen.
Det blir i sådant fall en skyldighet, och jag skulle till och med tro en skyldighet för Regeringen att i ConstitutionsUtskottet föreslå, att denna tid måtte förlängas’, så att icke någon gäng en hastig afblåsning kan vålla öfverflödiga Bevillningar.
Det är på denna grund jag yrkar, att Utskottet måtte hastigt arbeta.
Jag kan ej neka, att de svårigheter man framställer, för att få lång - Den 26 Januarii e. ra. 333 re anstånd, synes mig nära gränsa till Charlataneri.
Jag erkänner väl de svårigheter, som äro förenade med arheten i Utskott, men jag tror dock, att hvar och en, sorn arbetat der, äfven vet, att dessa svårigheter kunna öfvervinnas; och hvad de Betänkanden angår, som nu blifvit ifrågasatta, trodde 180g års Ständer, att de skulle medhinnas på fyra månader, och i sanning tror jag, att, med en kraftig vilja, det kunde ske på två.
Friherre Leijonhufvud, Abraham:
I anledning af det ämne, som nu förhandlas, får jag upplysningsvis nämna, att BevillningsUtskottet ifrån dess första tillvarelse ägt medvetande om sina skyldigheter, utan att dertill uppmanas af särskilta påminnelser.
Utskottet har också med rastlöst nit fortsatt sina arbeten; den Afdelning, hvarå jag är tjenstgörande, har redan bestämt och för någon del i förslag utvecklat grunderne för den allmänna Bevillningen.
Detta förslag skall snart nog förekomma till öfverläggning i Utskottet, hvaraf jag åter torde få sluta, att Betänkandet i detta ämne kan inkomma till Piikets Ständer före den tid, som Motionären utmärkt.
Hvad Herr Hjerta för öfrigt yttrat om charlataneri hos Utskott med mera dylikt, anser jag ej nödigt att besvara.
Till en början får jag anhålla, alt Herr Grefven och 334 Den 26 Januarii e. m.
LandtMarskalken täcktes låta uppläsa den mening i BondeStåndets Protocollsutdrag, som angår det ifrågavarande ämnet.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken
Lät uppläsa den del af BondeStåndets Protocollsutdrag, som nu utgjorde föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning.
I anledning af hvad nu blifvit uppläst, finnér jag, att BondeStåndets begäran icke är inskränkt till grunderne för den allmänna Bevillningen, utan också innefattar de Extraordinarie, tili och med den om Bran vinsbränningen; men Ridderskapet och Adeln torde finna, att innan grunderne för sjelfva Brävinsbränningsrättigheten äro bestämda, kunna inga grunder uppgöras för BränvinsbränningsBevillningen, då de sednare naturligtvis måste hvila på de förra.
Jag anhåller således, att Ridderskapet och Adeln täcktes icke instämma med BondeScåndet, utan lägga Protocollsutdraget till Handlingarne.
Med afseende på hvad som blifvit yttradt om charlataneri, får jag förklara, att jag tror det snarare skulle vara charlataneri, att framkomma med grunder till ett Betänkande, som icke kunde binda vid utarbetandet.
Det skulle vara charlataneri, om BevillningsUlskoltet hade sagt:
Den 26 Januarii e. m. 335
Vi ämna utarbeta TullBevillningen på de och de grunderna; ty dessa grunder bestämmas först riktigt genom application af sjelfva taxan.
Det förhåller sig icke med grunderne för en Tulltaxa, som med grunderne för allmän Bevillning.
Man kan säga, att man ålägger Bevillning på person, Bevillning på löner och Bevillning på egendom; men det går icke ann med Tullen, så vida anslag derpå skall grundas.
Der är det sjelfva taxan, som skall visa, om man går ut från rätta grunder.
Jag är för öfrigt ganska tranquil för alla oblida omdömen, och med tillfredsställelsen att hafva med mig i5 Ledamöter, som alla täfla i kärlek till fäderneslandet, sätter jag mig öfver sådane beskyllningar, hvilka äro lika ohemula som origtiga.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde uti BondeStåndels ifrågavarande inbjudning.
Ropades några Ja, jemte starka Nej. Herr Rosenquist, Fredrik Leonhardj begärde votering.
Herr Tham synes icke hafva gjort afseende derpå, att jag uttryckligen sagt> att Tulltaxan fordrade den vidlyftighet, alt Tullbevillningen bör uteslutas ur propositionen.
Hvarföre han icke 336 Den 26 Januarii e< m. gjort detta, förstär jag i sanning icke.
Alla de öfriga Bevillningarna fordra så ringa arbete, att de icke hindra. 1810 och 1812 årens Riksdagar uppgjordes Bevillningsgrunderna på vida kortare tid, och jag kan icke neka mig att än en gång yttra min förundran öfver de svårigheter, som UtskottsLedamöterne framställa.
Jag underställer den Ledamot, som begärt votering, om han ej vill utesluta Tullbevillningen.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt; Gustaf: Jag får till Ridderskapet och Adeln endast hemställa, huruvida något annat kan blifva föremål för den begärda voteringen, än BondeStåndets inbjudning, och huruvida det då är möjligt att uttaga något af det, hvari BondeStåndet begärt att Ridderskapet och Adeln måtte instämma, på sätt Herr Grefven och LandtMarskalken äfven framställt.
Det torde således icke kunna bero af någon enskilt Ledamot att föreslå en förändrad proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, efter hvad han tyckt sig finna, den af Hans Excellence nyss gjorde proposition blifvit med en betydligt öfvervägande pluralitet afslagen,samt hemställde, om icke Herr Rosenqvist vid detta förhållande behagade afstå från sin begäran om votering.
Den 26 Ja nu ari i e. m. Herr Rosenquist:
Jag afstår gerna från att tala, men ingalunda från votering.
Jag har ej fattat, om det Var ifrån talan eller från voterings som den värde Ledamoten afstått.
I förra fallet kan lian ej hindra oss votera om en annan pro* f>osition, hvilken jag sedan skall framstäla, der de öfriga Bevillningarne, utom Tull* bevillningen, upptagas.
Friherre t>on Duben ^ Carl:
Jag har blott bort en enda Ledamot, Herr Rosenquist, begära votering; troligen är det Ståndets önskan att undvika den.
Jag får derföre Ödmjukast hemställa, alt Herr Rosenquist måtte blifva tillfrågad, om hän viii afstå från votering, eller hvarföre han vill hafva den?
Kan hända han till yrkandet af votering har särdeles talande skäl, och han torde då hafva godheten att derom upplysa oss.
Jag för min del anser en votering, hvars resultat lärer vara gifvit, högst onö* dig, och endast tjenande att borttaga en tid, som nyttigare kan användas. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, det hart icke ansåg sig äga någon rättighet, att af Herr Rosenquist begära upplysning, hvarföre lian i förevarande ämne önskade votering; men Hans Excellence trodde sig likväl böra till 10 H. 22 338 Den 26 Januarii e. m.
Herr Rosenqwist å nyo hemställa, om lian icke behagade från sin anhållan om votering afstå.
Jag skall mycket gerna gora Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Ridderskapet och Adeln till viljes; men att afstå från den begärda voteringen, strider emot mina princijier, emedan det kunde hända, att någre andra Ledamöter ämnat begära votering, men afstålt derifrån, då de hörde mig äska densamma.
Ledamöter skulle i sådant fall blifva bedragne på mig, och jag vill aldrig bedraga någon menniska.
Hans E.rccllence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog härefter följande voterings-proposition:
Den som instämmer i Hedervärda BondeStåndets inbjudning, att BevillningsUtskottet må anmodas att, sist inom 3:ne veckor från den 21 Januarii, uppgifva grunderne för Allmänna Bevillningens fördelning, samt för Tull och öfrige Bevillningars utgörande, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej; finnér Ridderskapet och Adeln ej lämpligt, att i denna omständighet instämma i BondeStåndets inbjudning.
Den 26 Januarii e. m. 33g Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs.
Sedan 4*> 43> 43, 44 §§• * Riddar liusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen kl. | till 7 eftermiddagen; och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer:
Nej — 186.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således icke funnit lämpligt, att i ofvannämnde omständighet instämma i BondeStåndets inbjudning.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. | till 9 om aftonen.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 32* 34o Den 28 Januari i.
Onsdagen den 28 Januarii 1829.
Plenum klockan | till 6 Eftermiddagen.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, alt II. IC. H.
Hertigens af Östergöthland
DöpelseAct komjne i eftermiddag att förrättas, i anseende till den kalla årstiden, i H. M.
Konungens yttre stora Sal; och anmälte Hans Excellence tillika, att som N:o ir. Herr Bonde, Knut, för närvarande icke vistades i Staden, Hans Ex cellence varit föranlåten att till Deputerad å Ridderskapets och Adelns vägnar i Herr Bondes ställe kalla N:o 38.
Herr Carpelan, Wilhelm, Maximilian.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade efter Ceremoniens slut vid Kongl. Slottet åtskiljas.
Hvarefter Hans Excellence klockan half till 6 e. m. afgick med Ridderskapet och Adeln till Kongl. Slottet, hvarest Ridderskapets och Adelns Deputerade, som blifvit till Faddrar bjudne, uti den Sal, der Den 28 Januari i.
DöpelseActen förrättades, samt Ridderskapets och Adelns öfrige Ledamöter i Konungens stora
Sal näst derintill, som ansågs deraf utgöra en del, bevistade Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergöthland Oscar Fredriks Dop, som förrättades af Herr ErkeBiskopen m. m.
Doctor Carl von Rosenstein.
Ridderskapet och Adeln, vid nedgången från Kongl. Slottet, kl. 8 om aftonen.
Thorsdagen den 29 Januarii 182g.
Plenum klockan f till ia förmiddagen.
Sedan de öfrige RiksStåndens Herrar Talmän jemte de Ledamöter deraf, som skulle deltaga i Rikets Ständers Stora Deputation, hvilken horde till Hans Majit Konungen, Hennes Majit Drottningen, Hans Kongl. Höghet Kronprinsen samt Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina i underdånighet aflemna Rikets Ständers underdåniga LyckönskningsAdresser i au - 342 Oen 29 Januarii. ledning af Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans lyckliga förlossning med en Prins, å RiddarhusSalen uppträdt, öfverlemnade Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken klubban till Grefve Possej Arvid; hvarefter, under Hans Excellence, Herr Grefvens och LandtMarskalkens anförande, bemäldte Stora Deputation afgick kl. £ till 1 e. m. till Kongl. Slottet.
Upplästes och lades på bordet Kongl. Maj:ts den 16 dennes afgifne, och den 26 derpåföljde f. m. till Ridderskapet och Adeln ankomne, Nådiga Proposition, angående den till undsättning i missväxtår anslagne Creditiv-Fonden, samt f. d. Allmänna Magazins-Inrättningens slutliga utredning, med flera dermed sammanhang ägande ämnen; äfvensom Kongl.
Majtts den 16 och 22 dennes till Rikets Ständer aflåtne, samt den 26 derpåföljde f. m. till Ridderskapet och Adeln ankomne, Nådiga Skrifvelser, dels angående ytterligare åtgärder till Fårskötselns och Ullproductionens befrämjande i Riket, dels ock med förslag till förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på deras befattning med StatsVerkets granskning.
Den 29 Januarii. 343 Frun StatsUtskottet: