Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk:t ansåg nemi. att, med fästadt afs:de på det utmärkta och talentfulla sätt, på hvilket dessa angelägenheter hittills blifvit, under öfverinseende af Hr Öfverste Ericson, förvaltade, och i betraktande deraf, att han icke förr än helt nyligen tillkännagifvit sin önskan, att berörde updrag i dess närv:de omfattning måtte uphöra, under sådana förhållanden man ej borde gå allt för brådstörtande tillväga, utan visa som denna anhållan blott i förbigående blifvit K. M:s Nåd. pröfning underställd.
Jag för min del anser, att Utsk:t i detta hänseende valt den rätta medelvägen, hvarföre jag vördsammast anhåller om Hr Gr:ns o. Landtmis propos. på bifall å Utsk:ts i förev:de 10 § framställda förslag.
Erih.
Mörner yrkar jag, att orden »— — så snart sådant lämpligen kan ske» bör i Utskits förslag qvarstå, alldenstund, i fall dessa ord borttagas, jag anser, att R.
St:rs till K.
M. framställda anhållan icke skulle uttrycka det förtroende, som man med tacksam erkänsla måste hysa för den nuv-.de styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader.
Jag anhåller om bifall till §:n oförändrad. *24 Den 26 April Gr.
Jag liar ej t', n. tillhands K. M:s Propos. i fråga om jernvägsarbetena, inen jag vill erinra mig, att der förekommer eller åtminstone att jag läst någonstädes, att K. M. beslutat, i ani. af Ofverste Ericsons förslag till ny organisation af jern vägsstyrelse i riket, att taga ärendet i öfvervägande.
I sådant fall är det väl alldeles onödigt att i beslutet låta inflyta orden »när sådant lämpligt kan ske».
Jag tror, att denna mening helt och hållet bör utgå, hvarom jag vördsammast anhåller om propos.
Hr Lilliehöök, Erik Gustaf:
Hvad beträffar den mot Utsk:t riktade anm. derför, att Utsk:t ej inkommit med förslag om en ny styrelse-organisation vid Statens jern vägsbyggnader, ber jag få uplysa derom att K. M. i sin Nåd.
Propos. så tydligt förklarar, att, i ani. af Chefens för Statens jernvägsbyggnader afgifna förslag, K.
M. ämnar taga saken i öfvervägande och derom afgifva Nåd.
Fropos. till IL St:r.
Jag får på grund deraf tillstyrka bifall till Utsk:ts förslag.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag, dels af Gr.
Mörner bifall dertill, med uteslutande af orden »så snart sådant lämpligen kan ske», och dels slutligen af Gr.
Taube, att förslaget måtte förändras till följande lydelse: »att K.
M. täcktes med det snaraste organisera styrelsen för jeruvägarne, så vidt möjligt är, efter något system, som är i öfverensstämmelse med hvad å jernvägar i andra länder är brukligt och der anses praktiskt nyttigt och användbart».
Härefter gjordes propos. å bifall till Utsk:ts förslag oförändradt, och då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja haft öfvervigten.
17:de punkten.
Då denna punkt förutsätter, att södra stambanans riktning blifver sådan, som Utsk:t föreslagit, så torde R. o. Ad. finna, att, på grund deraf att en annan jernvägslinie blifvit bestämd, hvad som här blifvit föreslaget om Ostbo m. fl. härader, som genomlöpas af Lagalinien, måste förfalla.
Men då alla de härader, som genomlöpas af Nässjölinien hafva åtagit sig att uplåta sin jord kostnadsfritt, så hemställer jag, att R. o. Ad. i så måtto ville bifalla denna g, att de af jordegarne utfäste bidragen endast måtte afse de härader, som genomlöpas af Nässjölinien.
Efter härmed slutad öfverläggning, yttrade H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att, i afs:de å lörev:de punkt, endast yrkats, att Utsk:ts förslag måtte på det sätt bifallas, att beslutas skulle, det de sockenstämmoprot. och förbindelser, hvilka inkommit från jordegare i Småland kring den s. k.
Nässjölinien, måtte blifva till K.
M. öfyerlemnade för det ändamål, som i Utskds förslag finnes omnämndt.
Den '28 April. 425 Härefter framställdes först propos. fl bifall till Utskds förslag oförändradi, men besvarades med nej; hvaruppå det af Hr Jdiildfc afgifna förslag till beslut, efter derå gjord propos., af R. o. Ad, antogs, 18:de och sista punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. R. o. Ad, åtskiljdes kl. */2 11 e. m.
I n fidem, O. Brakel.
Lördagen den 28 April 1860- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades ett prot.-utdr. för d. 25 och 26 dennes.
Uplästes ett af Hr Lagercrantz, Carl Gustaf, inlemnadt Mein. af följande innehåll:
Hos Eders Exc. får jag härmedelst vördsammast anmäla, att jag till följe af tjenstegöromål nödgas afsäga mig förtroendet att vara ledamot af BankoUtsk:t; och får jag lika vördsamt anhålla om propos. till det Högloft.
Ståndet att jag i öfrigt fortfarande måtte få bibehålla min riksdagsmannarätt.
Efter det R. o. Ad., uppå gjord propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodade H.
Landtm.
Ståndets Hrr Elektorer att utse en ledamot i BankoUtsk:t efter Hr Lagercrantz.
Hr Lefrén, Johan Pehr, väckte följande motion:
Vördsammast vågar jag hos Högloft. R,. o. Ad. samt R.
St:r till erhållande af en årlig pension å allmänna indragningsstaten al 4 å 500 rdr anmäla Enkan efter nyligen aflidne Ofverste-Löjtnanten, Intendenten vid Arméetis Utredningsförråd i Stockholm, R.
S. O. Otto Magnus v. Fieandt, Hedvig v.
Fieandt, född Ami - 42fi Dell 28 April.
A noff, som, jemte 3:ne oförsörjda barn, befinner sig i knappa, om icke torftiga omständigheter.
Att framlidne Ofverste-Löjtnanten v.
Fieandt icke är oförtjent af Höglofl.
R. 8t:rs bevågenhet och välvilja torde framgå af efterföljande korta lefnadsteckning.
Otto Magnus v.
Fieandt var son af den under 1808 års fälttåg mot Ryssland för tapperhet och ihärdighet utmärkte OfversteLöjtnanten Otto v. Fieandt.
Sonen bestämdes tidigt för krigareyrket och intogs vid KrigsAkademien, derifrån han redan vid IG års ålder utexaminerades och befordrades till officer.
Af sina i obemedlade omständigheter stund icke något understöd eller annat arf än den hos honom inplantade grundsatsen: att endast lita på sig sjelf.
Denna följde han troget under hela sitt lif.
Lyckan gynnade honom i detta afs:de, i det han, med det regemente, dervid han erhöll sin första officersbefordran, genast fick deltaga i 1813 och 1814 årens Tyska och Norska fälttåg, som för honom tillika blef den enda och rätta gradpasseriugen.
Den 10 Okt. 1813 förunnades den då 17-årige ynglingen att högtidligt fira sin födelsedag vid Leipzig och att omkring '/a år derefter göra sig förtjent af guldmedaljen för tapperhet i fält.
Hans bemödanden att efter fälttågens slut kunna, utan skuldsättning, med den lilla 200 rdrs fändrikslönen lifnära sig lyckades endast genom umbäranden af alla slag.
De underlättades i betydlig mån sedermera, dels genom den anställning, han år 1821 lyckades erhålla såsom Adjutant, med 240 rdr bko årligt arfvode, hos Presidenten i K. KrigsKolh, dels ock hufvudsakligen genom de sommarkommenderingar till tjenstgöring vid Topografiska Korpsens rekognoseringar, i hvilka han i sammanlagda 13 år deltog.
År 1833 tillförordnades han till Intendent öfver Arméens Utredningsförråd i Stockholm och blef följande året utnämnd och konstituerad till samma tjenst, som han till sin död innehade.
Han tjenade Staten sålunda i 47 år.
Den aflidne var under hela sitt lif en redlig samt i sin tjenstebefattning ordentlig och verksam man. R.
St:rs Hrr Revisorer hafva, under den långa tid han förestått Utredningsförrådet i Stockholm, haft tillfälle på nära håll kontrollera hans tjensteutöfning och varsna den ordning, han städse ådagalagt i denna ansvarsfulla, vidlyftiga befattning och som nu a,f KrigsColl.-ii anbefallda inventering nogsamt blifvit bekräftad.
Fadren född i Finland, detta Sverige trogna och tillgifna land, som det med kärlek och saknad ihågkommer, har, såsom sjelf fattig, icke kunnat lemna sonen annat arf än kärlek och trohet till det gamla älskade moderlandet.
Att jag, som är född i samma sorgligt förlorade land och i 16 år varit den nu aflidne sonens förman, upträder bönfallande för den aflidnes enka och barn, hoppas jag Höglofl. R.
St:r skola med deltagande och välvilja uptaga.
Få af Finlands barn äro qvar af dem, som bärgades undan stormen, men alla äro vi lifvade af djup tacksamhet för det skydd och den välvilja, vi fortfarande njutit i det gamla moderlandets hägn och sköte.
Den 28 April. 427 Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion till Högl. StatsUtsk-.t. Remitterades till StatsUtskit.
Uplästes Exped.Utsk:ts under N:ris 11 och 12 afgifna förslag till riksdagsbeslut, ang:de B.
St:rs sorgbetygelse hos H. M. Enkedrottning Josefina samt ang:de Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden; och blef det förstnämnda förslaget godkiindt samt det sednare bordlagdt..
Vidare uplåstes och godkändes samma Utsk:s nedannämnde förslag till B.
St:rs underd. skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 57, ang:de anslag till förberedande arbeten å Statens jernvägsbyggnader; N:o 58, ora uphnfvande af den enskilde skådespelare och konstidkare m. fl. ålagde skyldighet att för sina representationer erlägga afgifter till K.
Theaterns och Ho/kapellets pensionskassa; N:o 59, om anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte V16 mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo Fögderi af Skaraborgs län ; och N:o 60, i fråga om ändring utaf den för Westerbottens och Norrbottens län gällande skattläggningsmethod; äfvensom Utsk:ts under N:o 61 afgifna förslag till förordnanden för ledamöterne uti tryckfrihetskomitén.
Frih. Tersmeden, Wilh.
Fredry Bevilln.Utskits Betänk.
N:o 20, ang:de Allm.
Bevillningen, hvilket i dag står främst å föredragningslistan, är af en särdeles stor vigt.
Nämnde frågas behandling är vid denna riksdag så mycket mer maktpåliggande, som detta Betänk, till allra största delen innehåller förändrade grunder för denna lagstiftning mot dem, hvilka hittills i berörde hänseende varit gällande.
Till följd häraf är det oundgängligen nödvändigt, att hvar och en får tillfälle, att noggrannt genomläsa och begrunda detta Betänk. R. o. Ad. torde, med afs:de härå, finna, att, då ifrågav:de Betänk, endast legat på bordet sedan i dag 8 dagar samt under den förflutna veckan jernvägsfrågan tagit allas tankar och upmärksamhet i anspråk, — vi känna nemi. att denna fråga först i förrgår afslutades —, tiden varit alldeles för knapp att studera sig in, uti detta Betänk.
För min egen del måste jag åtminstone erkänna att jag ännu icke anser mig tillräckligt beredd att behandla denna fråga, och jag är öfvertygad att förhållandet är enahanda med de flesta af Ståndets öfriga ledamöter.
Alltså och då jag tror att frågan skulle vinna på ett upskof, anser jag mig uti anförda omständigheter hafva tillräckligt skäl för min hemställan, det Hr Grin o.
Landtm, måtte framställa propos., att detta Betäuk. måtte sättas främst på föredragningslistan för Onsdagen d. 9 Maj, samt att Folkskole-Betänk:t måtte näst der-, efter i ordningen förekomma.
428 Den 28 April Häruti instämde Hr Montgomery, Gustaf. Hr Bildt, Didrik Gillis:
Jag liar begärt ordet för att med min röst söka understödja den af Frih.
Tersmeden nu gjorda framställning rör:de förändring af dag för föredragning afBevilln.- Utsk:ts främst på föredragningslistan förekommande Betänk.
I likhet med Frih:n anser jag icke heller mig ännu tillräckligt beredd att deröfver votera; och är öfvertygad att pluraliteten af Ståndets ledamöter med oss dela samma öde uti detta fall.
Uti betraktande deraf att denna fråga är en af de vigtigaste, hvilka under denna riksdag föreläggas 1?.
St.-.r, samt att det är ett alldeles nytt systern, som dervid underställes 11.
Stms pröfning, finner jag mig, vid sådant förhållande, så mycket mer upkallad att begära bifall till den uti berörde hänseende gjorda framställning, som den sistförflutua tiden helt och hållet uptagits af jern vägsfrågans behandling.
På dessa skäl anhåller jag att R. o, Ad. måtte bifalla Frih. Tersmedens förslag.
Hr Arnell, Gustaf Fredrik:
Då jag förmodar att det är åtskilliga andra af Ståndets ledamöter, hvilka jemte mig rest hit till hufvudstaden för att öfvervara behandlingen af detta Betänk., så hemställer jag att föredragningen af detsamma icke måtte framskjutas till en så långt aflägsen tid, utan att någon närmare dag dertill måtte bestämmas.
Jag måste, i likhet med Frih.
Ter smeden, erkänna, att jag anser mig behöfva ytterligare tid för att kunna göra mig fullt hemmastadd med detta Betänk,, och jag tror att förhållandet är enahanda med de flesta af Ståndets öfriga ledamöter, ty, som vi känna, hafva de sista veckorna helt och hållet uptagits af jernvägsfrågans behandling.
Af detta skäl anser jagomöjligt för Ståndet att kunna med den grundlighet, som erfordras, nu företaga Betänk:t.
Då jag i öfrigt städse hyst intresse derför, att de till bevillningen hörande frågor måtte med all grundlighet och noggrannhet blifva behandlade, så kan jag, vid det förhållande, att tiden, på sätt jag omnämnt, omöjligen inedgifvit fullständig genomläsning af detta Betänk., icke annat än instämma uti begäran om någon tids upskof med föredragningen häraf.
Man hade tänkt att denna fråga skulle kunna förekomma tidigt nästa Lördag, men de högtidligheter, som blifva en oundgänglig följd af H. M:s kröning, omintetgöra möjligheten deraf, att den dagen plenum i Stånden kan hållas.
Alltså och då frågan icke förr än derpåföljande Tisdags f. m. kan förekomma, anser jag allt skäl, att Ståndet bifaller den af Frih.
Tersmeden uti berörde hänseende gjorda hemställan.
Att åtskilliga ledamöter af Ståndet, på sätt Hr Arnell andragit, hitrest för att öfvervara behandlingen af denna fråga, är ganska möjligt.
Jag vill icke heller klandra dem derför, att de under sådana förhållanden önska att frågan måtte så snart som möjligt I) e il 28 A p r i 1. företagas, enär deras härvaro bevisar intresse för saken; men likväl kan jag icke finna att berörde omständighet bör inverka på det beslut, K. o. Ad. ronde denna fråga skall fatta.
Med hänsigt härtill föranlåtes jag ovilkorligen att beklaga, att icke intresset för öfriga ärenden är större, än att man drager uti betänk., huruvida man under nuvide förhållanden skall uppehålla sig här en eller annan vecka längre.
Jag röstar för bifall till Frih. Tersmedens förslag.
Sedan öfverläggningen förklarats afslutad, yttrade H.
Exc. Hr Grin o. Landtm., att Frih.
Tersmeden hade föreslagit, att med behandlingen af de främst å dagens föredragningslista uplörda mål, eller Bevilln.Utskits Betänkin N:o 20, angide Allmänna Bevil 1 ningen, samt N:o 24, i ani. af väckta motioner angide fol k skolén fgiftens utgörande, skulle anstå samt nämnde Betänkm efter deras nummerordning sättas först på föredragningslistan till det plenum, som komme att hållas Onsdagen d. 9 nästkide Maj; med ani. af hvilket förslag, deruti flere ledamöter instämt, Hr Arnell uttryckt den önskan, att frågan om den Allm.
Bevilln:n måtte förekomma något tidigare än nu blifvit föreslaget.
Propos. å bifall till Frih.
Tersmedens ofvannämnde förslag blef härefter framställd och med ja besvarad.
I följd af det beslut, lt. o. Ad. nu fattat, står numera främst på föredragningslistan LagUtskits Utlåt.
N:o 21 om religions friheten, oclr då det icke torde vara lämpligt att företaga detta Utlåt, till slutligt afgörande denna förmiddag, får jag vördsamt föreslå det B. o. Ad. måtte besluta att upskjiita med behandlingen af detsamma till dess de beslutade gemensamma öfverlngguingarne försiggått.
Äfven till detta förslag lemnade B. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall.
Företogs val af Ord fide i Biddarh.Direktm efter OfversleKammarjunkaren m. m.
Gr. Eric August Lewenhaupt, som nämnde befattning sig afsagt; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: Gr. Mörner, Gar 1 Göran Detlof, f. d. StatsBåd, President i K.
KammarB,ätten, K. m.
Sl. K. af K. N O., med 58 röster.
Föredrogs Konst.Utsk:ts d. 25 dennes bordlagde Mern.
N:o 13, med förslag till ändring i 11 och 12 §§ B.F., angide StatsBådet.
s hörande öfver förbund med främmande makter; och förklarades ifrågavide förslag, emot hvilket någon anm. ej gjordes, jemlikt 81 § B.F., skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. 430 I> en 28 A pri].
Vidare föredrogs samma Utsk:s Mern.
N:o 14, med förslag till ändring i 21 g R.O. Frill.
Cederström, Rudolf:
För de ledamöter af Ståndet, sorn tilläfventyrs icke hafva följt med den föregående riksdagens vigtiga öfverläggningar om detta amne, och genomläst Konst.Utsktts nu föredragne Mern.
N:o 14, tager jag mig friheten ånmäla-, hvad jag äfven har i min Betänk, bifogade reservation ftndragit, nemi. att den i Irsta delen af Mern. föreslagne ändring synes vara ganska nyttig och af behofvet påkallad, eller att Preste- och BondeStånden få enahanda rätt att pröfva sina ledamöters befogenhet, sota, enl. grundlagens nuvrde lydelse, tillkommer BorgareStåndet.
Deremot har jag icke kunnat öfverensstämma med Utsk:ts majoritet uti att derutöfver föreslå någon ändring af 21 § R. O.; meri denna fråga är inom R. o. Ad. vid ett föregrde tillfälle mycket utförligt afhandlad, och jag anser derföre icke lämpligt, att, vid detta tillfälle, härom förnya diskussionen; hvad jag ämnar anhålla om, är endast, att H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, täcktes dela proposm på detta förslags antagande såsom hvilande.
Jag anser nemi. af en obestridlig vigt och nytta att den i 1 :sta delen af Utsk:ts Mern. afgifne hemställan om 13 och 15 §§:nes omnämnande i 21 § R.
O. bör blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvarå jag anhåller om H.
Exc. Hr Gr:ns o.
Landtnäs propos.
Hvad den 2:dra delen beträffar, så underlåter jag nu att yttra mig derom, för att icke onödigtvis inveckla mig i en meningsstrid, men vill jag, för min del, hafva i prot. lörvaradt, att jag icke begärt denna delens hvilande till grundlagsenlig behandling.
Lagerbjelke* Gustaf:
Den grundlagsförändring, som här blifvit föreslagen, tyckes väl, om någon, vara genom erfarenheten ådagalagd behöfligk
Ått grundlagen i sin nuv:de lydelse är otydlig och att en otydlig grundlag så fort sig göra låter bör ändras, lärer väl ingen vilja förneka, och att det sätt Konst.Utsk:t föreslagit till förtydligande är det rätta, tror jag ej eller kan bestridas.
Man kan, och det har också blifvit påstådt att grundlagen för närv:de bör tydas på annat sätt än här är föreslaget, men man måste väl medge, att då grundlagen skall förtydligas, det bör ske på sådant sätt att domaremaktens beslut icke kunna dra^ gas under ett Stånds ompröfning och sålunda möjligen tiphäfvas.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte afstå alla förslag till afslag eller gemensam tanke i denna punkt, så att den må blifva hvilande till grundlagsenlig behandling nästa riksdag.
Hrih.
Då jag enskildt af H.
Exc. haft tillfälle inhemta, att den af mig föreslagne delningen icke är enlig med H, Exc:s upfattning af detta ärendes formela behandling, så vill jag från denna min yrkade propos. afstå; åtuöjande mig med att, vid detta tillfälle, hafva antydt, likasom i reservationen, min individufela åsigt i denna fråga.
Jag är endast föranlåten att beklaga, om den nyttiga första delen af förslaget vid nästa riksdag folie, ben 28 April.
431 genom dess sammanbindning med den i min tanke icke lämpliga sednare delen; men törhända kan detta ännu hjelpas genom någon å Utsk:ts sida vidtagande åtgärd.
Éxc. Hr Gr. o. Landtm., att då Frill.
Cederström afstått från sitt först gjorda yrkande och således någon anmärkning emot ifrågav:de grundlagsändrings-förslag ej blifvit framställd, komme detsamma att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Efter skedd föredragning af Konst.Utskits Mern.
N:o 15, med förslag till den ändring i 28 g It. F., att till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära, än den rena evangeliska, förklarades samma förslag skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Föredrogs samma Utsk:ts Mern.
N:o 16, med förslag till den ändring uti 18 § It. O., att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval.
På sätt jag i min afgifne*
Mermt bifogade reservation haft äran andraga, synes mig att man, med afseende på de Mosaiske trosbekännarnes vitsordade goda upförande och denna folkstams kända skicklighet för nedanstående lefnadsyrken, ej bör vägra dem tillträde till lärare- och andra tjenster vid inrättningar för slöjd och skön konst, äfvensom till läkarebefattningar, emedan dessa befattningar äro af en mera kosmopolitisk natur; utan att derföre vilja, genom att förunna dem rätt till riksdagsmannaval, sträcka förmånerne för dem så långt som Utsk:t föreslagit.
Man måste väl alltid, enl. min tanke, taga i betraktande, huruvida verkligen en rättsinnig jude, hvilken vidhåller sina fäders tro, kan känna sig så fullkomligt införlifvad med det land, der han bor, som händelsen måste vara med landets innevånare af kristna bekännelsen.
Den sina fäders tro vidhållande juden måste alltid lefva i det hoppet, att Kanaan skall blifva hans rätta fädernesland; och det land, der han tillfälligtvis är bosatt, blir alltid en mellanliggande station.
Detta hindrar icke att hvarje land, som inom sig uptagit judar, bör behandla dem med aktning och välvilja, i den mån, de deraf göra sig förtjente; och ingen gren af den judiska stammen har i högre grad deraf gjort sig förtjent, än just den i Sverige bosatta; sådan är min öfvertygelse.
Jag ville blott, att man i ett fall, som så nära berörer nationalitetskänslan, icke må tillerkänna Mosaiske trosbekännare en rättighet, som ensamt tillkommer Svenska kyrkans bekännare; hittills har begreppet om valrätt varit sådant.
Det andra skälet, hvarföre jag afstyrker bifall å Konst.Utsk:ts hemställan i denna del, är att, ehuruväl Utsk:t har stannat vid att endast tillerkänna Mosaiske trosbekännare valrätt, och icke beviljat dem valbarhet, så torde dock vara klart, att, har man beviljat valrätt, så lärer man svårligen framdeles kunna Heil '28 April förvägra dem rätten till valbarhet.
Att bevilja dem denna rätt liar åter Utsk :t. icke ansett lämpligt; och jag har derföre velat fästa upmärksainheten på hvad följden kan blifva, då man tror sig kunna stanna på halfva vägen, nemi. den, att det påföljande steget snart äfven kommer att tagas.
För att ieke ytterligare taga R. o. Ad:s tid i anspråk och då för öfrigt reservationen finnes för alla tillgänglig, inskränker jag mig till att begära afslag å denna grundlagsförändring.
Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik:
Då jag vid flere före gående riksdagar väckt fråga om denna sak och det är min öfvertygelse att detta stadgande är med den största rättvisa och billighet öfverensstämmande, anhåller jag om bifall till detsamma.
Här är blott fråga om sådana judar, hvilkas förfäder i flere generationer vistats i landet eller ock sjelfve blifvit naturaiiserade och sålunda äro med detsamma fullkomligt in för I ifvade.
Jag förundrar mig i sanning, lika med den, hvilkens ord jag ämnar taga mig friheten citera, att man vid fråga om de
Svenska judarnes likställighet med öfrige landets barn — så snart det rörer deras politiska rättigheter, förklarar, att dessa Svenska medborgare böra först tillerkännas lika rättigheter i ekonomiskt hänseende och tvärtom.
Man ser ju tydligen att denna argumentering är endast svepskäl.
Att framdraga de förut vid hvarje riksdag åberopade talande skäl för bifall af denna likställighet, landets barn emellan, oberoende af den religiösa bekännelsen, då deraf kollisioner icke inträffa, såsom att en jude skulle befatta sig med kristligt kyrkliga saker, få blifva Theologie Professor o. s. v., — anser jag härvid vara öfverflödigt.
Frågan synes nära nog vara utkämpad; jag beder dock få citera ett yttrande af Hr Gr.
Liljencrants den 23 Februari 1854 hos Höglofl.
It. o. Ad., nemi.: »Jag förundrar mig i sanning, att de, som ifra för utvidgade rättigheter för judarne, icke fästat sig vid en orättvisa, nemi. att. de icke ega något tillfälle att tillgodogöra sina andliga krafter.
Detta folk besitter stora själsförmögenheter, mycken skarpsinnighet, men något tillfälle att låta den komma till fäderneslandets (märken, Mina Hrr! judarnes fädernesland — äfven så väl som öfriga Svenska medborgares) båtnad saknas.
Jag kan icke finna att det för samhället vore vådligt, att tillåta dem blifva t. ex. lärare vid Akademier o. s. v.
Vore nu tiden att väcka en sådan fråga, skulle jag visserligen icke underlåta det, och jag rekommenderar till deras åtanke, hvilka hafva bättre tid dertill än jag, att vid en kommande riksdag göra framställning härom».
Jag åberopar i detta fall en persons yttrande, nemi.
Landshöfdingen i Stockholms län, Gr.
Liljencrants, hvilken bör vara en auktoritet i denna fråga.
Jag yrkar bifall till Utsk:ts förslag.
IIr Munck af Rosenschöld, Thomas:
I likhet med den siste talaren, anhåller jag att R. o.