Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna afgift erlägges salunda, att hwarje helt hemman ä lander, ehwad bränning ulöfwas eller ej, beta - 1544 Den 24 November. betalar Twä R.d. samt proportionaliter pä större eller mindre hemmansdelar; Likwäl att ingen hemmansdel, den mä wara sä liten som hälst, päförcs mindre an 4 si.
Härförutan äligger det cn och hwar, som will bränwin tillverka, akt sig tvid mantals» skrifningen anmäla och npgifwa rymden af den panna han dertill ernat nyttja.
„ Särskild afgift kommer derefter i mohn af pannerymden, enligt upgjord och härhos bilagd Tariff akt hwar och en päföras; hwarwid, i afseende pä de sä kallade Skottska pannor och afgiften för dem iakttageö att deras pannerymd beräknas för Tre (z) dubbelt kannral emot pannor af wänlig folin.
— Andre pa landet, som pä sätt ofwannamndt är önska akt bränna, böra, utom den bestämda panneafgiften, erlägga bewillning lika med den hemmansdel, som med deras innchafwande jord kan jämföras.
Och de Sländs-Personer med flere ä Landet som ingen jord aga eller besitta, erlägga afgift i likhet med Städernes inwänare, sä art tolf af nämnde personer beräknas emot ett helt hemman, utom hwad för pannerymden särskildt bör utgå.
Om efter förrättad mantalsskrifning någon dertill berättigad, astundar att bränwin tillwerka, sä är sa, dant honom likwäl icke förbudit, sedan han sin önskan i förrberörde matto hos Konungens Befallningehafwande tillkannagifwit och desi bcwis sa derom, som öfwer för det äret crlagd afgift, hwarä qvitto bör hos Konungens Befallningshafwande uples, undfått.
I alla Rikets Städer skall, jamte den förejkrifUe afgiften, i mohn af de till nyttjande upgifne pannors storlek pä lika sätt som för Landet är föreskrift - Den 24 November- »545 skris.v t, brä winsbcwiffningen erläggas ester personalen, sä arr tolf mantalsskrifne personer anses lika med ett helt hemman och päföras 2 R:d. eller 8 st. för hwar person, chwad branwiusbräuning werkstalles eller icke.
Skulle någon, det ware sig pä Land eller i Stad, wilja nyttja särskilde pannor till afwerkning och klarning, sa beräknas likwä! allid bränwins afgisten, enligt förutnämnde Tariff, ester alla eller bägge pannorncs sammanräknade innehall; sä att till exempel, den som har en bränwinspanna pä etthundrade kannor och särskild klarpanna pa femtio kannor, ester
Tariffen bör erlägga afgift såsom för en 15» kannors panna; dock mä distilleringepannor af 6 kannors rymd utan särskild afgift fä begagnas.
Krogar hwarest bränwins minutering tillätes, laxeras utom hwad för Krögare i Allmänna Bewillnings Förordningen är föreslagit, till 5, lo, 15 och 20 R:d. alt efter deras mer eller mindre förmänliga läge, under hwilken förstnämnde afgift ingen krog fär tax-ras.
Taxeringömännen ware likwäl icke förbundne, art i hwarje ort taxera de der befintlige krogar efter alla fyra graderne, sa wida icke nägra sä beskaffade finnas, att de till de högre clasterne skäligen hänföras kunna.
Den som utan behörig anmälan till bränwinsbränning nyttjar eller i sitt förwar finnes hafwa Lränwinsbränningsredskap, eller gagnar större panna, än hwanill han sig angifwit, hwarwid Twä kannors öf - »546
Den 24 November - öfrvermäl dock ej mä såsom boon anses, har hwarje gäng förbrytelsen siker föcwerkac all redft.ipen u.d Hwad dertill hörer; och den som dertill o^rärnaa , i minut försäljer bränwin, gör sig derigenom förfallen kill Sexton R:d.
Z2 si. böker, hwilka l ka » d sörbruten redffap, pä del sätt böra fördelas, t iwärredjedelar tillfalla angiswaren och en tredjedel f)ios utu8 i den Socken der förseelsen skett.
Allom och en hwar mä det wara tillsit, att brott emot hwad nu söroro„adt öliswit ana,isma och atala, undantagande tjeiiftcfolk i mai mot deras husbönder, deruti de hwarken fä wara angifware eller wiktnen Fran den nu stadgade bränwinsbewillning, i hwad den rörer sjelswa hemmantalen eller personalen, befrias pä ert ärs rid alla de personer riki wista Städer och Orter, som frän Allmänna bewillningen, uti Riksens Höglosi.
Ständers derom wid detta Riksmöte utfärdade Författning, i betraktande af af särskilde ömande omständigheser, blifwa förskonade; äfwen som Uddewalla Stad, hwiiken genom Kongl. Maj:ks nädiga Resolution af den 12 Mars 1807 blifwit befriad frän bränwins afgift pä lia ärs tid, räknadt frän och med 1826, pä de deraf återstående Sex ar, bör till godo njuta förenämnde befrielse, hwilken lika med hwad här nyst förut stadgades, dock ej mä sträcka sig längre än till personalen, sälcdes ej till den afgift som för pannorne sig belöper.
Med Den 24 November. *547
Med upbörden och redowlöningen af bränwinsbewillninge», kommer lill alla delar alt förhällas pä lika satt som med allmänna bewillningen, pä en gä»q hwarmed densamma upbäres och redowiseS, sä akt någre särffrldte Upbördsmöten derföre icke nödige aro.
Mantalsffrifningarne för nästa ar nu snart lorde wara förrättade, sä komma Rckeis inne. wänare an i afseende pä den för ar 1810 utgörande btäiiwinsbewillning, wid Beredningstaxeringarne i Socknarne upgifwa de pannor de lill bränwinsbränningen för nästa är nyttja Sfuteligcn fä Ulskotken till Riksens Högloft.
Stander wördsammeligen hemställa det med bränwinsbrwUluingenS aragande pä ett förestrifwtl säck, af Utskotten förenade uitryckeliga förbehåll, att, i händelse den summa, som härigenom paräknaS sawin Bränwinsbcwillning icke stulle stillt utgä, det dock Utskotten, efter inom sig upgjorde calculer, wäga förmoda ej stall komma i fräga, samma stadgande härwid dock icke mä äga rnm, som Bewistnings-Utffoltet för allmänna bewillningen sörcftagit, nämligen: art Riksens Högloft.
Ständers Fnllmägkige uti Banq»en och NikögaldS Conloiret skulle äga alt förhöja den bestämda afgisten, i det fall, att fa mycket som blifwit päräknadl icke till Stars-Werket inginge; hwaremot ett till äswentyrS biifwande öfwerskott af bränwiirs bewillningen, uröfwer hwad derä blifwit paräknadt, bör uti Riksens Ständers Banque in» sältas och med allmänna bewillningen sammcmfläs, IZ48 Den 24 November. för att pä sätt derom förordnadk blifwer, anwstndas och till nedsättande af den särskilda stora bewillningens hinimi afgift medwerka.
Wiste Ledamöters i Veste ämnen afgifne färstilde tankar, warda jämwäl härmed följaktige.
Stockholm den 2Z November 1829.
Nldderftapet och Adelns Ledamöters wägnar ^acob vs la 6arstie. ^ok. 6.
Oxsnftjcrna, Pä Högwördige Preste-Ständcts Ledamöters wägnar I§jcolLU8 6Lräe1I. 6. N. I^ivin.
Pä Wälofl. Borgare.Ständets Ledamöters wägnar Anst. krestin. L. iVl.
Pä Hederwärda Bondc-Ständets Ledamöters wägnar Jok. iVIa§n.
WesstnA. ^sob. kiLrslon Wiklunst. L. 6.
Ingman. k. I- betsel.
Den 24 November. 1549 Utdrag af Protokollet hallik hos Riksens Häglof).
Sränders Allmämna Beswärs och Oeconomiä-Urffotl, wid Riksdagen i Slockholm den 24 Oktober 1809.
S. D. Herr Profcstoren Doctor kaxe yr träde, alt han för sin del instämde n i Herr Baron och E)fwersie-Kammar-Junkarcn kliarniltons nyst afhörde anförande i hwad anginge enstilde bränwinebranningen i Stockholm; Men för öfrigt hade Herr Profestorcn upsakt sina tankar i ett anförande, som han upläste, af denna lydelse:
Ännu en gang täckes Högloft.
Uistotter tilläta mig, akt höja min röst i samma amne, hwaruki jag förr yltrat mig.
Någon inskränkning är wal nu föreftagen, dä det är bestämdt, ark krogar ej sa pä närmare häll, än en mil inrättas, men icke desto mindre kan jag för min del ej bifalla krögeriers inrättning, mina skal har jag anfört, och veste äberopar jag ännu, med ödmjuk hemställan, att de mätte ä Högweder» börlige ställen tagas i öfwcrwägande .tvid huswudfrägans afgörande.
Ännu har jag ej hört någon wederläagning.
Den enda omständighet har blifnnt anmärkt, a'r offenteliga krogställen skola blifwa den säkraste kontroll emot lönnkrögerier, som man tror ej kunna ät tommas pa bättre sätt, än genom den fruktan veste stola iZZo Den 24 November - hysa för de taxerade krögares upmärkfamhet och angifwelser.
Jag förbigår någon anmärkning wid den oförmodade qrundsattS, font man antagit, att privi. ligicra en clasi mera skadliga Medborgare till kontroll öfwer de mindre skadliga, och faster min upmärksamhet blott dcrwid, air det torde aldeles icke wara omöjligt, alt genom andre medel inskränka lönkrögerier, an endast pä detta wis: da desie brottslige, pä sätt Utskorrcrs första betänkande innehöll, göra sig förlustige sikt bränwinstyg, kunde man jn ännu mer öka deras bestraffning, om man ej anser detta tillräckeligt.
Med atankan af werkeligt answar, skulle wäl mänga hejda sig, att i siere personers närwaro Utminutera sräiiwin.
Del är just samlingen as flere supare, som starkast bereder sedesördarfwet pä osfentlige krogar, men denna samling wore intet att befrukta , der man ej är i farhäga för de mäst wadliga följder, och der man ej wet hwilken as gästerne skulle kunna wara angiswarc.
Det hittills öfwcrklagadc misibrnk med^löirkrogar, har förmodeligen derföre fortfarit, att man ej warit nog omtänkt att hämma dem, mcn delta ligger ju nu i war magt.
I öfrigt lärer det wäl ej wara afgjordt, akt taxerade krogar bidrogo till detta ändamål.
Icke kunde desie sträcka sin upmärkfamhet pa alla ställen och kunna de icke utroias, sa har man ju 2 onda ting för ett, och dertill dek Ztdje, nämligen bittra och Den 24 November. 155! harsnlla rättegångar emellan Medborgare, dä man gifwer dem ankdningar att Fiscalisera pä hwarandi-a, ett det lättaste sätt att stifta oenighet, split och förföljelser bia-d Statens medlemmar.
Kanske man ock har nägon anledning, att tro, arr den Krono Belftnt eller Fiscal, som ej will göra sin neusi, stulle kunna af någon egennyttig af. sigt draga mästa profuen af något siags skyddande af iönnkrogar, men manne ej detta äswen inträffade, om taxerade krogar inrättas?
Kanske just deras profit härigenom ännu mera ökades, det är åtminstone i min ranka gansta troligt. äVilb. kaxe. s ssss Qt Supra kx krotocollo k. ^s, seisel.
Utdrag af Protokollet hällit hos Riksens Högloft.
Ständers BervillningS- samt Allmänna BefwärS- och Oeconomiä-UtstottsBerevning ivid Riksdagen i Stockholm den z Nov. 1809. - - * - , - S- D. Herr Grofthandlgren Lanteslon yttrade sig derefter salunda:
Ef - Den 24 November.
Efter de discusstoner tvid sista sammankomsten folio, angående denna fräga, härleder sig sikilaktigheten uri desi bedömande ifrän de skiljaktiga öfwerkygelser den ena och andra har:
Mm det nyttigt eller fkadeligt att nyttja stora pannor i jämförelse emot smä och sädanr kan der wara antingen för tillwerkaren sjelf, för andre rillwerkare eller för dck 2lilmänna.
Hwad tillwerkaren sjelf angar, sä mätte desi Nytta eller Mda sä mycket mindre höra hit, som ingen klok med förlust lärer lägga sig till eller behälla en större panna, an han sinner räkning wid.
Oecononriä-Ursirorrek har ock i sitt förra Betänkande medgift wik, akt hwar och en hushällar för sig sjelf bäst, och den, som icke kan sig sjelf rada, lära wederbörande, som det närmast interesierar, wäl ställa under förmyndare.
Hwad andre tillwerkare angar, sä medger jag, ark den, som med werkelig calcul driswer en rörelse i stort, ofta kan derigenom ha sin tillwerkning för billigare, än ben som arbetar i smalt; men skall detta wara en sak som bör förekommaS, sä förbjud en rikare handlande akt pä en gäng köpa iooo Tunnor säd, salt eller hwad annan behsfswara till afsalu, derföre akt en fattigare bredwid honom ej kan köpa öfwer 20 eller 10; en Posiesstonak att pä en gäng handla 102 hela hemman, dek fa äro wuxne kunna betala, och han således kan komma i tillfälle producera till bättre pris, än den, som blott kan köpa err hemman, sinn i förhällande warit dyrare; en lanLtbrnkare, alt gagna tröfkmachine för
Den 24 NovernbeL» rZZZ sin större grödas samlande rill bättre köp, än en,som mäst anwända plejein, en Skeppare atl L.)gga sig ett stort fartyg, men som kan förås med lika litet manskap som ett hälften mindre, derföre alt den förre kan möjcligen sedan gä för lindrigare fragt an den sednare; förbjud alla nya inventioner tvid Fabriker, till exempel spinnerier, der en mechanist anstalt besparer stere hundrade händer, ty ägaren kan derigenom komma att undersälja handspinnerskan, och ändteligen alla upfinningar lill arbetsfolkets, bränsles och andre nöd, rvändlghetSbehofwerS sparande.
Jag bekänner mig ej kunna inse skillnaden, eller det mera fördömlig» uri, att med industris och besparingsinvenrionerS gagnande tillrverka bränwin till bättre pris, än att införskrifwa köpmanna-waror, bruka jorden, tröska säden, spinna garn o. s. w.
Eller skulle till förman för de brännare, som ej wilja eller kunna begagna sädane faciliiationer, som industrien, förenad med förmagan att Utivcckla densamma, lämnar, en ny skråordning fastställas?
oltoni desi ärp de personers antal, som rjenas med ett lindrigare pris, ästadkommit af in, dustrien, och läk wara winningslystnaden, wistcrllgen större än deras, som deraf skadas, och detta bewisar, att det Allmänna ej eller häraf förfördelas.
En t-»tresta dagar tryckt afhandling af Herr 6- Llabock., hwars sak synes wara, bewisa nödvändigheten atl äfwen underkasta denna näring skrälagar, medger dock i alla sina calculer, att de stör, re pannor bespara bränsle, arbetslön, tid och säd, ly är det icke sadbesparing sm titt 9,020 kannok Zjevde Band. r8r bräm IS54 Den 24 November. bränwinStillwerkning j «„ panna af den storlek, att 2«§ kannsr fäs af tunnan, blott 400 tunnar ätgä, dä med en mindre panna, fom han upger blott lämn» 19 kannor, 473 tunnor erfordras till erhällande af detta quantum.
Är nu besparing af alt detta, men synnerligast säden, till brödföda ät den fattige, en allmän winst eller förlust, att förtiga den oersättliga förlusten af all industries och täflans qwäfwande.
Jag fruktar ej den inwändning, att fä mycket mera säd bränncs up; ty att tillwerkningen rättar stg efter afsättningen är en sa känd sak, att orimligheten uti moksatlscns yrkande, ej här behöfwee enS nämnas.
Men säger man widare, den som förtjenar har räd att betala; Jag kan sa mycket mindre bestrida detta, som jag sä nära deltagit i dek projecl till BewilloingS-Förordning, som utgär frän denna satts, och hwilken Rikets Ständer redan till sädan grund godkänt; men att beskatta wälmägan är helt olika med att bestraffa den och plundra dest ägare.
Detta senare och ingen ting mindre sker likwist igenom det förslag till afgift nu gjons af Oeconvmiä-Utskottet.
Sä wida förtjensten pä denna näring ej är skadligare än annan förtjenst, det jag här vfwanföre sökt bewisa, sa wet jag ej hwarföre en möjlig förtjenst drrpä skall betala 40, jag kanske flere proernt, dä en lika summa annan slags förtjenst, bewiknm- anses blott böra erlägga nägra fä procent.
Den 24 November- 1555 rent.
Desiulom skall ju bränwinoförtjensten pä Verra wis betala 2 gängse, till exempel:
De» sorn pä bränwinsbränning med en 6oo kannors panna för» tjente R:d.
3,000 skulle först deraf betala eiris 2,«oo Rrv. och sen af behållen inkomst dereftev, enligt bewillningsprojecrer R:d. 35 — — Af annan behållen förtjenst kill lika sunpna, erläggeS ater blott R:d. 157: 24: — Emedlertid som denna större bränwinsrill. »verkning, bör kallas fabrik, sä will jag af jädan fabriksnäring medgiltva en järffild afgift, men ej större, Ln att industrien har fritt Utrymme.
Jag projecrerar derföre, att för hwarje kannas rum öfwer 90 intill ivo kannor beralas 12 si., gör för en »so kannors panna i särskild panne» afgift - - R:r>. 2: 24: för hwarje kannas rymd emellan »oo och 122 L 14 H. för kanna ifrån och med den 9 irsta, gör för 120 kannors panna - 8.36.— deröfwer till iZo L 16si.gör för 152 k:rspanna- 20.— — 200—18 — — 200 250 — 20 2Z0 Z20 — 22 —> Z20 ZZo—24 350 402—26 400 500 28 — ZS2 750 — 30 752 I,000 — Z2 I,oao -41.12. -124. 8.— -,Z7. 24. -175.— — — — » 2 16. Z2. — —' -291.32.— Z68. 36. -666. Z2. - Att »556
Den -4 November.
Akt fyllchlinden ej fär för godt köp, hindras häst genom dryg skatt pä krogar och deras sparsamma inrättande, men ej böra för mitzbruks ffuld allmänna fördelar ost) besparingar hindras.
Om detta mitt förslag till en billig nedsatt afgift för större pannor ej gvdkannes, anhäller jag att det, säsom min särskilda tanka, dock får medfölja till Riksens Högloff, Ständer, vt supra. Lx krotocollc», L- 6 Ingman, Utdrag af Protokollet hällit hos Riksens Högloft.
Ständers Bervillnings- samt Allmänna Bcstvärs- Oeconomiä-UtskottS Beredning tvid Riksdagen i Stockholm den :6:de November 1809. - ^ , S. D° Ordförande Herr Hof-Inkendenten och Niddaren 'iflasm framstälde härefter följande proposition:
Bifalla Beredningens Ledamöter, att till minnande af tid, i stället för det förut Upgjorde förslag till Bemillning för bränwinsbränning, en be, stämd afgift utsattes pä alla hemman och jordläge», heter ä landet, af s R.d, pä Hele hemman, och prv. porkisnaliter pa de mindre, dock ej under 4 H., samt cher personalen i siäderne, och att derjämke en hwar> som Den 24 November. rZS7 som will branwinsbränning begagna, stall erlägga särskild afgift efter pannerymdcn, pä fäkt derom upräktad tabell utwisar?
Det a bifölls utaf Beredningens samtelig?
Le, damöccr, Utom Hof-Mc.rstalkcn Herr Baron Ku6- beck, som andreg, att han för sin enskilda del, icke kunde finna nägon rättwisa uki detta förflag.
Herr Baron och Hof-istkarstalken kunde icke undgå arr sädant anmärka, och grundade Verra sitt anförande pä den öswerkygclft, art någon rättwisare priucip för taxering till bewillning för bcanwinsbränning icke kunde pafinnas än efter hemmantalet.
Han trodde sig således icke böra främräda det beslut, som Beredningen förur i delta ämne fattat, och yrkade, sa i betraktande häraf, som ock den omständighet, att den summa, som under tiktel af Husbehofsbrännerimedel bör Slaten till godo komma, icke kan med fullkomlig säkerhet genom der nu gjorde projcctet, päräknaS, samt att denne bewillning endast bör äläggas hemman och städer, men icke pannor, undantagande den progrcsiiva afgift, som derföre uti förra projectet blifwit bestämd; Bcgärandeo Herr Baron och Hof-Marstalken, arr denna hang enstilda tanka, ma mi protokollet ameknas, och jämte Ulstottens betänkande till Rikse.ls Häglof!.
Gkänder ätfölja. lält supra.
Lx krotocollo §. 6.
Inxman. iss» Den -4 November.
Ständers BewillningS, samt Allmänna Beswärs- och Oeconsmiä-Utskvtl, wid Riksdagen i Stockholm den i?
November »809.
c - - S - S. D. I följd häraf, företogs sig nu Högloft.
Utskotten nranffningen as berörde projekt pä det sätt. art om hwarje här efteråt införd punkt särskildt skulle öfwer läggas och beflutas; säledeS börjades: irmo. r » « s - » s » - ?:mo. "U.om Stockholm skola de öfrige Städerne, tömte pann,afgift, ehwad bränning förrättas eller ej, betala bewillning efter Personalen, sä att 12 mantalsskrifne personer beräknas lika med ett helt hemman ech valöres 2 R:d., men utaf Stockholms inuewänare, som dock äga rätt att afsäga sig bräntvinsbräi, ningen och den dermed förenade afgisten, skola 10 personer betala lika med helt hemman".
Sedan Beredningens om detta ämne förde pratvcoll blifwit upläst, yttrade sig Herr Grosshandlaren Santesson skriftligen salunda:
Den Beskattning Högloft.
Beredningen projeerrrat för StäderneS bränning är icke allenast, enligt .
HtMh
Den »4 November- »559 Hwad jag under öswerläggningen i Beredningen dex»
,m tagit mig friheten anföra, högst disproportioner» lig, emot hwad den hittills warit, nian ock huru man den betraktar, fä obillig, att jag icke enS kan tro, mycket mindre för min del medgiswa, det en BewillningSfräga, som denna afgift nu blifwit, fä kan behandlas och tyngden deraf sa ojämnt falla pä ena emot andra undersäten och medborgaren.
Beredningens
Ledamöter af de zme öfrige Sländön, hafwa emot Borgare SiändetS
Le» damöters framställande af orättwisan att beräkna flere antal är i likhet med hwad Occonomiä-Urjkor» tet förur tillstyrkt, r6 mantalsjkrifne personer i Städer art swara emot ett hemman, enär hittills nära 24 personer, betalt lika med ett hemman, afchort, att högst r a mantalbare personer i Städer ffola ur» göra samma bränwinsafgift, som ett helt hemman pa landet.
Säsom hufwndsakelig grund härtill har anförrs, att pä hemmen ä landet utgöra brukare och deras folk, öfwerhnfwud tagne ej större personal; för sam» bruk af ett helt hemman och derutöfwer mevgifwes sädanr, men dä klufne hemmansdelar räknas, stär detta ingalunda in, utan upga wifferligen äboernes och deras folks personal nära till ro personer pä hwarje helt hemman, förmodeligen är dock meningen af Beredningens förflag, att i Släderne irvo mantalbare personer skola räknas lika med ros hela hemman pä landet, om än hwarje hushall i en sadan
Stad blott hade ö personer som wiperli» gea iZ6o Den 24 November gen finnas ä ett fjerdedels pä landet, och ehuru nämnde personal efter division blott utgjorde 200 fjerdedels eller 50 hela hemman, men hemmansbrukare pä landet synes smara emot Borgare i Städer.
Om således afgisten blott Utgjordes af mantalsskrifne Borgare och deras husfolk, sä tycks det wara en likhet emot alt ordinarie branwineffatten, det will säga, hwatz som af hemmanet erlägges antingen der brännes eller icke, pä lander endast drabbar hemmansbrukare, 1y nar torpare,inhyseshjon, 0,'* löst arbetsfolk, grufarbetare m. m. äro derifrån pä la >.ct fria, enar de icke bränna, sa är det ju intet rätt, taxera deremot stvaran» de personer i Städer neml. alla arbetSclaster och sä kallade lösa personer, uran blott
Borgerffapet och dest folk antingen de bränna eller intet.
Nyst nämndes art pä lander ä hmarje ^.dcls hemman 6 personer kunna antagas utgöra brukarens eget hushall, men dä härtill läggcö alt der lösa folk destinon, finues, äfwenscm torpare med deras hustrur, barn och tjenstehjon m. m- sa kommer antalet wisterligen nära till dubbelt alt ökaS.
Srädcrne haswa som bekant är mera ondt om och mäste i allmänhet dyrare köpa alla sina behofiver af säd och bränsle än Landrmannen.
De borde i stället för drygare således ha lindrigare afgift till Skaren för den lilla bränning de kunna gagna; sadanl observerades ock wid förra RiksdagarneEmot denna för dem olika dryga känning eller mindre förman af sadan näring, erlade hwarje Landtman wid införsel till försäljning i Staden tull af icke mindre än i st. s, r.st.
B:co per kannan, som i gan - Den 24 November- rZ6r ganska betydlig mehn hjälp Stadöboen tillwerka sjelf sine behof af bränniln, sä mäl som drank för kreaturen.
Nu kagcs betta bvrrl och i stället att foulagera Skäderne med nägot surrogat derföre, proponeras fördubbling af deras gamla afgift i >amsörelse med landrboen.
Jag ivaga? nn i Höglefl.
Oeconomiä- och Betvillnings-Utskotlenö plena iterera defie anmärkningar, och kan intet ögonblick lwifla, art respeck ve Herrar Ledamökerne, wid öfwerwägande häraf, finna att enär Släderne ej mera hafwa någon exclusive rättighet art förse sine uinewanareS behof, fast mera efter tullens förswinnande, och med afseende ä dyrare inköp af bade säd och bränsle, deraf hafwa wida mindre fördel, an landtbocrne, de icke eller böra anses till högre bränwinsafgift än landet, och normen för densamma således fixeras lili endast sä stor personal, som efter tabellerne sinnes öfwer hufwnd pä hmarje hemman a landet i hela Riket, inberäknadc a!r hwad mantalsskrifne personer heter".
Efter uplasandet häraf, anförde Herr Lagmannen LtAsilL, att Beredningens förslag är dels för högt, dels för lågt i afseende pä den afgift, som för Städernes inwänare blifwit bestämd.
Denna kanka grundar sig pa
Ven billiga förmodan, att en arbetskarl i den minsta af Rikets Städer, icke bör betala sa mycket som en uri de större, emedan deras förtjenst är helt olika.
Herr Lagmannen trodde derföre akt hwarje Stads inbyggare bör erlägga bewillning efter behörig clasiifiecmon, och således dL Aerde Band. 182.
. mia - !Z§2 Den 24 November. mindre
Staderne ej betala sa mycket som de större eller Stockholm och Götheborg, samt den fattige icke sa hög afgift, som den förmögne, äfwcn som Herr Lagmannen anhöll att den farligare Delen af Städerues innebyggare marte lindras sä widt möjligt är.
Beträffande Herr Grotzhandlaren ZanteslonZ anförande, yttrade Herr Grcfwen och Landshöfdin» gen von looken, dek beräkningen af 6 personer af ^ hemman worc alt för hög.
I Malmö Län, äger åtminstone en half gärd ej 6 mantalsskrifne personer.
Manligen finnas deraf 4 ,, af hwilka likwäl