Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det af mig begärda afslaget å Utsk.-s hemställan, åsyftade egentligen det af Utsk. afgifna försvar för decimalsystemet, eller Utsk:s förutsättning att detta system egde en öfvervägande förträfflighet framför alla andra.
Häri möter naturligtvis den största meningsskiljaktigheten Utsk:s försvarare och mig emellan.
Hr Brake! har jemväl börjat sitt anförande dermed, att vissa saker äro så axiomatiska, att man är villrådig om sättet, då man kallas att dem försvara.
Månne icke den värde talaren, likväl, huru skicklig malhematiker lian eljest än må vara, någon gång och just vid detta tillfälle förblandat begreppet af axiom med det af problem?
Men om en sats af det sednare slaget skall behörigen till sina grunder bevisas, så får man icke vara villrådig om sättet, vid äfventyr af satsens fortsatta bestridande å motståndarens sida.
Frih. Klinkowström, för hvars insigter jag, som billigt är, hyser ett stort förtroende, har föreslagit att K. o. Ad. ville i förevar:de ämne afgifva en underd. skrifvelse, men icke af den omfattande beskaffenhet, som den Utsk. föreslagit, utan fast heldre närmande sig till ett mera praktiskt resultat, att nemi. kunna få bättre öfverensstämmelse mellan hvarje serskildt slag af räknesätt.
Hr Frih:n bar lill mig benäget aflemnat ett förslag till redaktion af följande innehåll: ”att R.
St. måtte lill K.
M. aflåta en underd. skrifvelse, uttryckande, att R.
St., öfvertygade om nyttan att i afseende på ej mindre rikets mynt, än mått, mål och vigt, enhet och enkelhet för hvarje af dessa införes, ledande dertill att det må erhållas endast ett slag af mynt, mått, mål eller vigt — anhålla det K.
M. täcktes låta utarbeta och i nåder förelägga R.
St. ett fullständigt förslag i berörde afseende”. R. o. Ad. torde finna att, om ett förslag af sådan beskaffenhet, som det Frih.
Klinkowström åsyftar, kunde ernå förverkligande, dermed oändligen mycket skulle vara vunnet Genom denna förenkling skulle man äfven kunna säga att man hade så till vida närmat sig till anhängarne af decimalsystemets införande, som de förklarat en skeende förenkling af räkneförhållanderne utgöra ett af deras förnämsta ögonmärken: hvarföre jag förmodar att de som äro berörde system tillgifne, kunna, (i förhoppning om att dess, i deras tanka företrädesvis tjenliga egenskaper för användning härvid skola 15* 228 Den 14 Augusti. genom inneboende kraft göra sig gällande), anse sig oförhindrade att antaga Frih. Klinkowströms förslag, åtminstone såsom ett öfver gångsförslag.
Jag äter, som är öfvertygad om fördelarne och möj ligheten, äfven under förutsättning all ifrågavande förenkling låter sig med användande af ett modifieradt dnodecimalsystem utföras, hvarmed man definitift skulle kunna finna sig tillfredsställd, bör desto heldre derpå ingå och får derföre till det af mig förut begärda afslag ä Ekon.Utsk:s förslag foga ett instämmande i Frih. Klinkowströms begäran om underd. skrifvelse i de ordalag, som Hr Fribm funnit för ändamålet lämplige.
Klinkowström har yttrat, att Ständerna skulle ingå lill K.
M. med den underd. anhållan, att enhet måtte införas i mått-, mål- och vigt-systemerna.
Genom denna ullryckta önskan ger Hr Frilen tillkänna att det finnes olikheter i mått-, mål- och vigt-systemerna, och för de delar af landet, som räkna i dessa olika sätt, blir det alltid en rubbning i begreppena om de skola fä samma mått-, mål- och vigt-system.
När man nu verkligen vill denna rubbning i begreppet, hvarföre kan man dä icke villa den i sin helhet och på samma gång antaga dicimalsystemet, hvars nytta väl icke lärer kunna bestridas.
Palmstjerna har sagt, att han hade sig de uplysningar bekanta som jag tog mig friheten lemna.
Derpå tviflar jag icke; men dä undrar jag pä att Hr Frihm frågat hvarföre kubikfoten skulle vara enheten för rymdmåttet.
Det är just derföre att vi hafva ett mått som heter kanna och som är
T'ö:del af kubikfoten och följaktligen en jemn mälare emellan det gamla och nya systemet, som delta sista system kan så lätt införas i vårt land.
Delta finnes, mig velterligen, icke i något annat land.
Jag anser för min del att den skrifvelse, som föreslås all till K.
M. ingå, bestämdt bör uttrycka qvadratfoten såsom enhet för ytmåttet och kubikfoten för rymdmåttet, emedan det är det enda praktiska sättet att tillvägabringa ett decimalsystem.
Wrede har redan uplyst Frih.
Palmstjerna om hvad Utsk. menar med nya namn.
Jag tror icke att Utsk:s mening varit att gifva nya namn åt de gamla enheterna, och icke heller har jag någonsin vetat att de gamla enheterna voro nya enheter.
Jag tror alt foten och marken funnits i alla dagar.
Med enheter kan icke menas annat än de enheter i hvilka man sedermera delar denna fot och denna mark.
Cederström har helt roligt för R. o. Ad. visat alt han icke har begrepp om decimalsystemet, då han frågat om jag efter decimalsystemet kan dela ett tal i 4:delar.
Jag får dä tiplysa Hr Frih. derom att ^:del är detsamma som y\)5s:delar.
Om Hr Frihm delar foten i 10 tum och tummen i 10 linier, så blir 25 linier just }:del af foten.
Hade Hr Frihm talat om 4:del, sa *laf^e c'et verkligen haft sig litet svårare.
Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad., utan får fortfarande yrka att R. o. Ad. måtte bifalla hvad Utsk, i detta sitt betänk, föreslagit.
Wrede: Frih.
Cederström erinrade mig genom sitt sed - Den 14 August i.
229 naste anförande om ett yttrande af Frih.
Palmstjerna, som jag hade ämnat besvara, men hvilket jag förglömde i mitt förra yttrande.
Palmstjerna har nemi. såsom ett bevis mot benägenheten för decimal-systemet yttrat, att elt förslag af sådant innehåll legat hvilande sedan år 1826, men har icke tillvunnit sig nationens sympathier.
Hr Frih.-n hur han kunnat utreda huruvida delta förslag tillvunnit sig nationens sympatier eller icke.
Jag fruktaratt det med della förslag gått som med många andra, nemi. att de fleste icke tagit kännedom deraf; men af dem som det gjort, tror jag att de fleste haft sympalhier för detsamma och såsom bevis för att det icke varit utan sympalhier, torde jag få erinra derom, att det, utan alt hafva varit promulgeradt till efterlefnad, icke desto mindre inom en mängd af yrken varit antaget och brukadt; och att det t. o. m., alltsedan sednare delen af 1820dalet, uteslutande varit följdt i afseende å vigten, inom ett rikets verk, nemi. K. Myntet.
Der talas icke om lod och qvintin, utan om ort och korn.
Vidare får jag nämna att inom kronans verkstäder har i några och 20 år bortåt man aldrig hört lalas om fotens delning i 12 tum ulan endast hört räknadt 10 tum, hvilket äfven varit förhållandet inom många yrken.
Pä detta sätt tror jag att man i allmänhet, så godt man kunnat, för ett förslag som icke varit promulgeradt, har visat sympatier.
Att man i allmänhet icke kunnat i handel och vandel uttrycka dessa sympalhier är bra naturligt, då man icke genom gerningar kunnat visa dem, förräp förslaget blifvit satt i verkställighet.
Emedlertid torde jag få äran anföra elt faktum, som mer än något annat bevisar Svenska folkets sympatier för decimalsystemet.
Jag menar sättet att refva och mäta jord i Dalarne.
Jag ber om ursäkt att jag uprepar detta exempel, som jag redan vid en föregtde riksdag har anfört, men då måhända mången af eder Mine Hrr icke kände detta faktum, anser jag mig böra ånyo anföra detsamma, emedan jag anser det vara ganska bevisande.
Vi veta att i Dalarne, sedan långliga lider, hemmansklyfningen gått vida längre än i någon annan af Sveriges provinser.
Den mängd af delningar, som i anledn. deraf i nyssnämnde provins förekomma, har gjort det nästan till en nödvändighet för allmogen att sjelf förrätta desamma.
Detta annars ganska vidlyftiga arbete verkställes derstädes med lätthet och skyndsamhet af s. k. refkarlar, endast derigenom att de på ett rationelt och ändamålsenligt sätt infört decimalsystemet i så väl ylmåttet som längdmåttet.
De hafva nemi. ökat tunlandet frän 14,000 till 14,400 qvadratalnar, för att bringa det till jemn qvadrat.
Fjerdedelen häraf hafva de antagit till enhet för sitt ytmått, under benämning af kislland.
Kistlandet delas i 10 snesland, och sneslandet i 10 handland.
Bandlandet blir således en qvadrat med 2 famnars sida.
Mätningen på fältet verkställes med en mätstång af 2 famnars längd (d. v. s. bandlandets sida), hvilken under benämningen af stång antages till enhet för längdmåttet, och fördelas i 10 underafdelningar eller s. k. kaflar.
På detta sätt hat man lyckats förenkla nträkningen, så alt alla förekommande kalkyler, hvilka efter vanliga sättet att gå till väga åro ganska vidlyftiga, 230 Den 14 Augusti. nu af refkarlen förrättas med ett stycke krita på förskinnet.
Då nu Svenska bonden sjelf gjort en sådan reform, endast för alt i ett visst fall begagna decimalsystemets fördelar, sä har man svårt alt påstå, det han ej skulle förstå detta system, äfven för andra fall, der lian får emottaga del på ett ändamålsenligt sätt tillämpad!.
Hvarmed börjar i skolan all undervisning i räknekonst, och hvad är vigtigast och kanske äfven svårast att härvid få nybörjaren att rätt fatta?
Jo det är just sjelfva grunden för all räkning, nemi. att begreppet om tio enheter skall utbytas mot begreppet om en ny enhet, nemi. en tia, att tio tior eller hundra enheter skola utbytas mot en annan ny enhet, nemi. ett hundrade, o. s. v. Sedan man väl lyckats att få nybörjaren att rätt upfatta detta och att derpå grunda allt hvad man lärer honom i läkning med abstrakta enheter, sä tyckes det väl falla af sig sjelf att det bör vara mycket lättare för honom alt efter utgången från skolan i allmänna Iifvet vid all räkning med concreta enheter fä omedelbart använda hvad han i skolan lärt, än att dä behöfva ånyo inlära ett nytt räknesysslem för myntet, ett annat för vigten, ett tredje för längdemåttet, o. s. v. Jag anhåller slutligen att få nämna några ord i afseende på hvad Frih.
Klinkowström föreslagit.
Hans förslag tyckes villa gå ut på detsamma som Utsk:s, men i en aflägsen framtid.
Hvarje förändring, den må vara aldrig så liten, medför alltid sina svårigheter, emedan derigenom, lrotts den största omtanka alltid besvär måste upkomma.
Jag är öfvertygad om att det besvär som skulle förorsakas genom införandet af Frih.
Klingkowströms förslag, alldeles icke blefve mindre än det som skulle förorsakas genom antagandet af decimalsyslemet.
Att nu stadga att man i framtiden vill införa ett konseqvent system, men såsom öfvergång göra en förändring som möter många svårigheter, det vore som att säga: nu skola vi först förändra det gamla mått-, mål- och vigt-systemet, och sedan om en 6 ä 8 år skola vi äler göra en förändring som medför lika stora svårigheter.
Således anser jag en sådan demarsch som den Frih.
Klinkowström föreslagit, icke vara annat än att i två repriser införa svårigheter, hvilka alltid äro oskiljaktiga från förändringar.
Jag får derföre vördsamt fortfarande yrka bifall till Ulsk:s förslag.
Dä en ledamot af detta
Stånd omfattat mitt förslag, får jag vördsamt anhålla att det måtte, i den ordning Hr Frih. o. Landtm, läcktes finna för godt, framställas lill afgörande.
De anmärkn:r Frih. Wrede har gjort deremot, äro enl. mitt förmenande af ingen synnerlig vigt.
De exempel han framdragit ronde de svårigheter, som skulle möta för Bergsmännen att reducera deras vigter, synes mig vara af mindre betydenhet, dels derföre att bergsmännen förut redan känna det vigt-system, som skulle ersätta deras nuvande och dels derföre att exemplet icke är fullt hänförligt till hela Sverige, enär vi icke alla äro bergsmän.
För öfrigt tror jag att genom den åtgärd jag föreslagit frågan vore öppen lill en blifvande riksdag, antingen man då vill hafva ett decimalsystem eller icke.
Det är ingalunda sagdt i det förslag till un Den 14 Augusti. 231 derd. skrifvelse, som jag upgjort, att decimalsystemet skall införas.
Vill man vid en följande riksdag antaga decimalsystemet, så kan man göra det mycket lättare.
Jag får således fortsätta min anhållan om propos. å det förslag jag afgifvit.
Jag ber att fä fästa Frih. Wredes upmärksamhet på alt jag icke sagt att
Svenska folket icke har sympathier för decimalsystemet, det hade varit en omening af mig, ty decimalsystemet finnes i all räkning och Svenska folket har visat sympathier för att räkna rätt; men det är just det sedan år 1826 hvilande förslaget, som i vissa afseenden icke vunnit sympathier, och det var detta jag sade.
Egentligen tror jag alt orsaken dertill ligger deruti, att systemet för rymdmåttet, som deri är upgjordt, afviker sä mycket frän det mest öfliga bruket alt begagna tunnan med dess underafdelningar såsom rymdmått.
Äfvenledes har förslaget, att riksdalern skulle vara enhel, befunnits icke upfylla decimalsystemets fordringar.
Det torde likväl nu vara för långt att uppehålla R. o. Ad. vidare, då tiden är så långt framskriden och jag förmodar att
Ståndets ledamöter som tagit kännedom om della ärende, redan stadgat sina omdömen i detta fall; hvarföre jag vill inskränka mig till alt blott uptaga en enda anmärkn., som gjorts emot mitt yttrande ang:de de nya namnen.
I mom. 2 slår: ”att nya namn skola gifvas på de nya måtten”.
Hvad mätten angår, så är foten en gammal benämning samt dess uuderafde!n:r eller tummen är icke heller någon ny benämning och måtten af en större längd har här icke varit fråga om.
Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad.; men kan icke erkänna mig vara på något sätt vederlagd i afseende på den framställning jag gjort.
Fiib.
Jag har begärt ordet endast för alt göra en anmärkn.
Jag tror nemi. att Frih. Klinkowströms förslag endast såsom varande en halfmesyr skulle leda till ett onödigt besvär för dem, som skulle inlära sig det system han förordal, och att sålunda, då han i alla fall tyckes, förorda decimalsystemet, detsamma så gerna genast kunde af honom biträdas, som att nu genom yrkandet af bifall till ett så beskaffadt förslag som hans, upskjuta införandet af decimalsyslemet; hvarföre jag vågar fortfarande yrka bifall på den framställning jag hade äran göra.
Öfverläggningen ansågs härmed fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde, att Frih.
Cederström, som först yrkat afslag å Allm.
Ekon.Utskis utlåt., sedermera frångått detta yttrande; men att några ledamöter yrkat bifall till samma utlåt., att Frih.
Palmstjerna föreslagit R. o. Ad. att besluta en underd. skrifvelse, uttryckande att R.
St. öfvertygade om nyttan ”alt i afseende på ej mindre rikets mynt än mått, mål och vigt införa ett ”enklare system, grundadt på decimalindelningens konseqventa och ”vetenskapliga tillämpning, anhålla, det K.
M. täcktes låta utarbeta ”och i nåder förelägga R.
St. ett fullständigt förslag i berörde afseende”; att Frih.
Klinkowström aflemnat ett sålydande förslag: ”att R.
M. aflåta en underd. skrifvelse, uttryckande atl 232 Den 14 Augusti. ”R.
St., öfvertygade om nyttan att i afseende på ej mindre rikets ”mynt, än mått, mål och vigt, enhet och enkelhet för hvarje af ”dessa införas, ledande dertill att det må erhållas endast ett slag af ”mynt, mätt, mål eller vigt, anhålla det K.
St. ett fullständigt förslag i berörde ”afseende”; samt att Frih.
Stjernstedt förklarat sig instämma i Frih.
Palmstjernas förslag men ansett åtskilliga ändringar deri böra ega rum, utan att likväl bestämdt förslag dertill blifvit aflemnadt.
Stjernstedt förklarat, det han afstod från propos. ä sitt förslag, hemställde H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, om R. o. Ad. bifölle Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk:s förevar, utlåt.
N:o 131, och besvarades denna propos. med starka ja, blandade med nej; hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Lagerbjelke: 1 följd af det beslut R. o. Ad. nyss fattat, torde R. o. Ad. finna att BankolItsk:s nu föredragna betänk, icke gerna kan föranleda till någon annan åtgärd än alt läggas till handlingarne.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge att, till följd af det nu fattade beslutet om Allm.
Besv. o. Ekon.- Utsk:s ullål.
N:o 131, BankoUtskis utlåt.
N:o 70 icke erfordrade annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogs Const.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 27, i anledn. af ålerremiss af mern.
N:o 10, innehållande förslag till ändring i lista mom. 14 §, Riksd.Ordn., ronde represenlalions-rättigheten för Stockholm.
Jag anhåller att få fästa upmärksamheten å ett i detta mern. influtet ganska förvillande tryckfel.
På sidan 2 står nemi. i den upställning af Riksd.Ordn:s 14 § som der förekommer: ”Rikets Ständer ega” etc., hvilket skall vara rikets städer ega etc.
Uppå härefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. att med vidblifvande af sin förut i ämnet uttryckta tanke, gilla Utsk:s förevar, naem. likväl med rättelse af det tryckfel hvarigenom orden ”Rikets Ständer”, i st. f. ”rikets städer” blifvit i lista mom, af 14§Riksd.
Ordn. införde Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mera. och ullåtm nemi. från Stats-U tskoltet: N:o 308, med öfverlemnande af förslag till de 2:ne första afdelmne af Reglementet för Riksg:s-kont; Den 14 Augusti. 233 Banko-Utskottet:
N:o 71, ang:de förändringar uti bokföringen och redovisningen vid Tumba bruk; N:o 72, i anledn. af väckt fråga om anställande af en Kanslist till biträde åt Ombudsmannen vid Lånekont. i Götheborg; N:o 73, i anledn. af väckt fråga om anställande af en Kassör vid Lånekont. i Götheborg; N:o 74, med förslag till åtskilliga förändringar uti lista, 2:dra och 3:dje arliklarne af Banko-reglementet; N:o 75, ang:de vissa föreskrifter i Banko-reglementets 5:te artikel; Allm.
Besvärs och Ekon.-Utskotet.
N:o 132, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de Utsk:s utlåt.
N:o 120, i fråga om Öresundska tullafgiftens uphörande för Svenska fartyg; Expeditios-Utskottet.
N:o 9, i anledn. af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 136, och förslaget N:o S till § i Riksdags-beslutet. II. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. nära 4 e. m.
Fredagen den 15 Augusti 1851.
Justerades 6 prot:s-utdr. för gårdagens plenum samt nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
St:s underd. skrifvelser till K. M. N:o 166, ang:de det Rotehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp af rotefrihets-afgift för nya hemman inom samma län; N:o 167, ang:de restitution af bevillning för den utaf konungariket
Norriges bidrag till konvoy-kassan utgående aflöning; och 234 Den 15 Augusti.
N:o 169, ang:de de i R.F:s 63 § föreskrifne kreditivsummor.
Vidare justerades följande af Exped.Utsk. afgifne förslag till §§ i Riksdags-beslutet: N:o 9, ang:de de i 63 § R.
F. föreskrifna kreditiv; N:o 10, ang:de behöfvandes undsättning i missvextår; N:o 11, ang:de ändring i 23 kap. 1 § R. B.; N:o 12, ang:de förlängd tid för måls fullföljd från underrätt i Stora Kopparbergs län; N:o 13, ang:de serskilda föreskrifter för behandlingen af besvärsmål, som från Gottland fullföljas i Hofrätt; N:o 14, ang:de verkställighet af Konungens Befallningshafvandes utslag i skuldfordringsmäi; N:o 15, ang:de serskilda domstolar för behandling af brottmål rör:de häktade personer; N:o 16, ang:de jäf mot domare; N:o 17, ang:de rätt för part att återfå till öfverrätt ingifne handlingar; N:o 18, ang:de sättet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega gemenskap; N:o 19, ang:de förklaring af stadgandena om rälta orten för lysning till äktenskap; N:o 20, ang:de val af Fullmäktige i Banken och Riksg:skont.
; samt N:o 21, ang:de R.
St:rs nästa lagtima sammanträde.
Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 13 och 14 dennes på bordet lagda mern.
N:o 28, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och sockersirap.
Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 44, i anledn. af framställde anmärkmr emot Utsk:s betänk.
N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af K. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom. H. Ex. Hr Gr. Sparre, Gust.
I nu förevande betänk. har Ulsk. tillstyrkt obetingadt bifall till K. M:s nåd. propos. med undantag allenast af sisla punkten deruti. 1 denna punkt föreslås uti K.
M:s nåd. propos. att för de händelser ”att flera fastigheter blifvit intecknade för odelad fordran och någon bland dem häftar för serskild inteckning, som å samma tid med den odelade eller efteråt tillkommit, de gjorda ändringarne i 18 och 19 §§ ej må, till inskränkning af den rätt, som, enl. sagda §§ tillkommit innehafvaren af den serskilda inteckningen, tillämpas förr än d. 1 Den 15 Augusti. 235 Januari 1857”.
Utsk. har föreslagit alt vid ofvanberörde händelser, de gjorda ändringarne i 18 och 19 §§. ej må, till inskränkning af den rätt som enl. samma §§ tillkommit innehafvaren af den serskilda inteckningen, tillämpas.
Utsk:s skäl derföre äro att ingen civil lag bör ega retroactiv verkan.
De skäl, som här af flere talare vid återremissen af betänk, blifvit anförda, har Utsk. visserligen, genom en argumentation sökt vederlägga, men jag har icke kunnat finna, att Utsk. deruti kan hafva rätt.
Satsen må ega sin riktighet såsom allmän sats, men den utsträckta tillämpningen deraf, som Utsk. antagit, tror jag skulle leda till mycken oreda i lagskipningen.
Den har icke heller i allmänhet varit tillämpad i Svenska lagstiftningen, vi hafva många exempel på att retroactiv verkan blifvit nya lagar tillagd
För min del skulle jag tro att det vore vida bättre att i tin helhet antaga K.
Då likväl ett Stånd antagit densamma med den förändring, att den pirescripiionstid som af K.
M. blifvit föreslagen till fem år ansetts böra blifva tio år, så får jag förklara, att jag icke anser någon annan våda derigenom kunna npstå än att det trassel, som måste upkomma derigenom, att 2 serskilla lagar i samma ämne tillämpas kommer att utsträckas under en längre tid än den K.
M. föreslagit och jag anser fullt tillräcklig.
Emot Hr Just.-Statsministerns yttrande har jag ingenting annat att anföra, än hvad jag, redan vid ärendets förra föredragning inför R. o. Ad. yttrade och ett uprepande af dessa skäl kan sannolikt icke behöfvas, då de för icke lång tid sedan här varit framställda och således troligen icke fallit ur R. o. Adis minne.
Det är en ibland de vigtigaste grundsatser i lagstiftning att en lag icke tillägges tillbakaverkande kraft.
Jag ser icke någon trygghet för några aftal, om lagen skall kunna säga, att de aftal, som äro gjorda under skydd af en gällande lag icke mera skola ega kraft eller endast under en kortare tidrymd blifva gällande.
Lagen gör i ganska många fall icke något annat än suppleerar aflalen och lika tilet som lagen kan förändra ett gällande aftal, lika litet kan lagstiftaren förändra den lag, som sålunda suppleerat aftalet.
Jag tror icke att någon utförlig bevisning fordras för en sådan sals, men jag tager mig friheten tillägga, att om R. o. Ad. skulle bestämma en viss tid, inom hvars förlopp nu gällande inteckningar icke skulle ega den verkan, som lagen f. n. har tillagt dem, så är det fara värdi, att för fordringsegare skulle kunna inträffa, att de funno sig föranlåtna till en nog allmän upsägning, som kunde blifva mehnlig för kreditförhållandet i vårt land, i synnerhet med afseende på de förändrade penningeförhållanden, som kunna inträffa till följd af Privat-Bankers befarade indragning.
Detta har för mig utgjort ett tillräckligt och öfvertygande skäl för min tillstyrkan i detta afseende.
Jag har nemi. varit af samma mening som Utsk.
Afven om man skulle antaga en 1 (hårig praescriptionstid eller alt, efter förloppet af 10 års tid, den nu ifrågasatta lagen skulle träda i verksamhet; så skulle man åtminstone alltid göra det tillägg all om nå - 236 Den 15 Augusti. gon inteckning funnes, som icke vore upsägbar inom nämnde tid, lagen icke skulle tilläggas inverkan på en sådan inteckning.
Hvad skulle väl eljest följden blifva Mine Hrr, om en person, sorn fått en inteckning uti en fastighet, under förbehåll, att den icke fick upsägas på t. ex. 12 år, genom lagen skulle komma att beröfvas den rätt, som denna inteckning gifver, utan att det funnes någon möjlighet för inteckningshafvaren att förnya inteckningen.
Jag tror icke att lagstiftaren kan tillåta sig ett sädani stadgande och jag måste sålunda för min del vördsamt tillstyrka bifall till LagCtsk;s betänk.
Då delta ärende förra gången hos R. o. Ad. handlades, tog jag mig friheten för R. o. Ad. framställa min enskilta åsigt, att hvarken den Kongl, proposm ej heller LagUtsl(:s förslag efter mitt förmenande motsvarade hvad man för de upkaslade frägornes behöriga lösning kunde önska.