Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Lagerstråle, Carl Erik, som varit Bänkman för 8 bänkm:s-afd., men blifvit vald till Elector, nya Bänkmän för nämnde afdelningar skulle komma att utses i nästa plenum. H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf jemväl, att Frih. Barnekow, Adolph Christian, begärt att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, blifva entledigad från befattningen att vara Elector, och sedan R. o. Ad. dertill lemnat sitt bifall, anmodade H. Ex. Hrr Bänkman, att i deras nästa sammanträde utse en Elector i Frih.
Barnekows ställe.
Äfvenledes tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att till hvartdera af de till i dag och i morgon utsatte galaspectacler från K. M:s Öfverceremonimästare ankommit 60 biljetter för R. o. Ad:s ledamöter och 16 biljetter för deras fruar; samt att utdelningen af dessa biljetter, sä snart plenum blefve afslutadt, komme att ske på samma sätt, som förra gången iakttogs.
Med den rätt 56 § Reg.F. tillägger riksdagsman, att äfven efter motionstidens slut väcka motioner, i anledn. af under riksdagens lopp inträffade händelser, tager jag mig friheten framställa följande motion.
Gyldenstolpe uppläste derefter följande:
Det betydelsefulla förbund, som, ur en åldrig sagotid framgånget, förenar Svea Konung med Svea folk är, genom H. M. Konung Oscar lss och Dess Höga Gemåls kröning, i religionens namn vordet besegladt, och R.
St., vittnen af denna högtidliga 4 Den 2 Octo b er. handling, hafva på Svenska folkets vägnar med liflig ed detsamma bekräftat, till ett värn för lagbunden frihet och tili ett skydd för utvecklingen af fosterlandets sällhet, trefnad och ära under kommande åldrar.
I trogna hjerten bevaradt och der närdt af glada förhoppningar om lysande ninor pä Svenska häfdernas ännu outvecklade blad, dem
Sveriges folk älskar ali fästa vid en älskad ädel Konungs höga egenskaper och dygder, skall minnet af denna fröjdrika tilldragelse länge lorllefva lins samtiden; men dä den- , samma är värd att jemväl i en aflägsen framtid ihågkommas, och j dä det äfven förut varit öflig t ali pä sådant sätt förvara minnet af händelser, som för samhället äro af dyrbar vigt, får jag vördsamt hemställa, alt en skådepenning af vanlig storlek med passande < inskrift och sinnebild må, genom Bancoslyrelsens försorg och på R.
Sirs hanks bekostnad, blifva preglad lill åminnelse af D.iJ. M.M.
Konungens och Drottningens kröning d. 28 Sept. innevar. är.
Efter uppläsningen häraf, anhöll Gr.
Gyldenstolpe, att denna motion mätte remitteras till BancoUlsk. samt communiceras de öfriga RiksSt-.n, hvartill, uppå derom af 11.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., R. o.
Ad. lemnade sitt bifall.
Föredrogs ånyo LaglJtskis d. 25 och 2(i sist).
Sept. på bordet lagda betänk.
N:o 9, i anledn. af väckt motion, angrde tillägg till 15 § i den för R.
St:s Just.ombudsman utfärdade instruclion.
Vid detta betänk, hr fogad en af Hr Eklund gjord reservation, i hvilken Frih.
Stjernstedt
Hrr Cederstråle, Gunther, Wallman och Lagergren sig förenat.
Jag anhåller ali fä yttra mig, sedan jag uppläst henne, lydande sålunda : ”Lika med motionären, anser jag det vara ett bland Just.- ombudsm:s vigtigare åligganden, alt, så vidt hans af andra embelsgöromäl upptagna lid sådant medgifver, med sin uppmärksamhet i främsta rummet följa lagskipningen inom Högsta Domstolen, för att såmedelst, derest, i anledn. af något lagstadgande, olika åsigter om detsammas rätta förstånd äga rum, komma i tillfälle att derom göra framställning lill R.
St., på det alt ändring eller förklaring af ett, sålunda otydligt befunnet lagbud må kunna beredas; men jag kan deremot icke förena mig i det af Utsk:s pluralitet fattade beslut om ett tillägg i 15 § af den för Just.ombudsm. utfärdade instruclion, emedan jag tror, alt de i 8 och 15 §§ af berörde instruclion meddelade föreskrifter innefatta sådana allmänna bestämmelser för Just.ombudsnns verksamhet, att något ytterligare stadgande icke behöfves.
En instruclion bör innehålla i allmänna ordalag affattade bestämmelser, rör:de den verksamhet, man vill hafva åstadkommen, men om man alltför mycket fördjupar sig i föreskrifter om sättet för utöfvandet af denna verksamhet, så händer lätt, att man försvårar ernåendet af det mål, dit man syftar, ty ett annat mycket enklare sätt kan tilläfventyrs utfinnas, för att komma till det önskade målet.
Det bör således, efter min öfvertygelse, öfverlemnas åt Just.ombudsm. att, till följd Den 2 October. 5 af de för honora ut i instructionen meddelade allmänna föreskrifter, välja det sätt, lian finnér lämpligast, för att främja en önsklig enhet i lagskipningen, ulan alt lagstiftaren gar för långt i reglementariska stadganden härutinnan.”
Den förändring LagUtsk. föreslagit består deruti, att det velat ålägga Jnst.omhudsm. att särskildt fästa sig vid olika lätnpningar inom Högsta Domstolen: men om § förblifver oförändrad, sådan hon är, sä kan det väl icke betviflas, att Just.omhudsm. skulle fästa uppmärksamhet pä den förnämsta af alla domstolar i riket.
Hvartill skulle det då tjena alt vidtaga detta stadgande?
Om LagUtsk. denna gång finnér sådant nödigt för Högsta Domstolen, sä kunde det en annan gäng tinna samma föreskrift nödig för hofrällerna, en tredje gäng för lagmansrätterne o. s. v., intill dess man hunnit uppräkna alla särskilda domstolar.
Ett sådant uppräknande blefve dels för vidlyftigt och torde ändock varda ofullständigt.
Ad. mätte afslå delta LagUtsk:s förslag.
LagUtsk:s betänk.
N:o 9 hlef af R. o. Ad. afslaget.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:s d. 2(i sisth Sept. f. m. på bordel lagda betänk.
N:o 9, i anledn. af väckt motion om befrielse för sockenhandtverkare från skyldigheten att anmäla antagandet hos Konungens Befdude, samt att utlösa s. k. försvarsbref.
Jag tror, alt den conlroll, som för närvar, finnes ä sockenhandtverkare och gerningsmän icke är olämplig.
Derigenom alt Konungens Befdude, sedan lian hört häradsrätten, meddelar sladfäslelseresolution, har han en uppgift pä hvilka sockenhandtverkare sorn finnas oell kail pröfva, huruvida socknen beliöfver Hera.
Om detta betänk, bifalles, sä fruktar jag verkligen, alt oordningar komma alt äga rum vid dessa gerningsmäns utnämnande, i afseende pä controllen af deras bevillning, och alt socknarne af dem få föga fördel, ty de kunna lätt öfvergå från gerningsmän till försvarslöse.
Kostnaden för stadfästelsen är dessutom sä obetydlig, ali om gerningsmannen icke har så mycken vinst af sitt handtverk, att han kan lösa Konungens Befdudes resolution, så är det bäst alt han låter vara alt blifva handtverkare.
På dessa skäl tillstyrker jag afslag å betänk.
Stadgandet derom, att Konungens Befdude böra i hvarje fall utgifva tillståndsbref för sockenocli häradshandtverkare, är naturligtvis ulgifvet i den afsigt, att icke socknarne skola belastas med personer af vanfrejd eller mindre pålitlig frejd såsom handtverkare.
Del är klart, att något hinder af Konungens Befdude hvarken kan eller får sättas emot socknarnes rättighet att försvara och antaga gerningsmän, allenast de hafva god frejd och icke äro vådliga för det samhälle derinom de skola fä sitt laga försvar.
Af sådan anledn. likväl, och då vi hafva i behåll 1833 års författning om försvarslöse personer, anser jag det vara ganska opassande, alt nu förändra det stadgande, som ronde gerningsmän finnes gällande.
c Den 2 Oc tober.
Det motiv, sora Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. har äberopat för sitt förslag, nemi. att författningen högst sällan efterlefves, anser jag icke vara alldeles öfverensstämmande med verkliga förhållandet, emedan det är stadgadt, att gerningsmän måste hafva gerningsbref af Konungens Bef:h:de för att få utöfva sitt handtverk.
För öfrigt anser jag, lika med Frih.
Cederström, det vara nödvändigt att detta villkor står qvar, emedan det bör finnas någon eontroll på de personers frejd, som till handtverkare i socknen antagas.
Dermed skulle måhända icke alltid tillgå så noga, om socknarne sjelfva finge antaga / sina gerningsmän.
Dessutom kan Konungens Befdnde nu lättare controllera att de betala sina utskylder till Kronan.
Af dessa skäl finner jag mig böra yrka afslag å betänk.
Jag kan icke instämma i de åsigter, som den siste talaren yttrat, ty jag tror, att det antagande af sockenhandtverkare, som sker af Konungens Befdnde, alltid grundar sig på de upplysningar, som Konungens Befdnde erhåller från sockenstämmoprot. och de anmälanden, som derom ske.
Jag anser det således vara en alldeles onödig omgång, att man skall behöfva gå till Konungens som aldrig nekas.
Jag tillstyrker således bifall å betänk.
Hr von Hartmansdorff, Aug., förenade sig med Gr.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. först till bifall å Utsk:s betänk., hvartill svarades ja och nej, och sedan lill afslag derå, hvilken sednare propos., sedan den blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, af H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, förklarades vara bifallen.
Härefter begärde Hr Tornerhjelm, Rudolph, votering, hvarifrån han dock, innan förslag till voter:s-propos. hann blifva utskrifvet, förklarade sig vilja afstå; i anledn. hvaraf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att som dess sednaste propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad och votering derom ej yrkades, Utsk:s betänk, var af R. o. Ad. afslaget.
Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 2(1 sisth Sept. f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 10, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring uti hittills gällande föreskrifter i afseende å återbesättande af ledamotsplatser i rikets collegier.
Föredrogos ånyo de från Vällofl. BorgareSt. och Ilcderv. BondeSt. ankomna, d. 26 sisth Sept. e. m. på bordet lagda prot.- utdr., hvarigenom dessa Stånd inbjudit R. o. Ad. att, med frånträdande af dess förut fattade beslut, antaga det i 12 punkten af Const.Utsk:s mern.
N:o 4, bland hvilande förslag till grundlagsförändringar, anmälda förslaget ang:de rätt att i vissa fall förstärka LagUtsk.
Den 2 Octo b er.
7 Frih.
Jag ämnar icke ingå i pröfning af hufvudsaken, utan blott yttra några ord i afseende på sakens närvar, skick. R. o. Ad. har för 2 plenidagar sedan i hufvudfrågan yttrat sig genom votering, och således torde all discussion derom vara minst sagdt öfverflödig; ty sedan R. o. Ad. afslagit den af Const.Utsk. vid förra riksdagen föreslagna och lill beslut vid denna riksdag på bordet lagda frågan om förändring i grundlagen i detta afseende, så har denna fråga, efter min tanka, lill följd af den 56 § och den 81 § i Reg.F., jemförda med hvarannan, förfallit, och kan sedermera icke vid samma riksdag upptagas på annat sätt, än alt samma fråga antingen af Const.Utsk. äter framställes eller, genom någon ledamot, derstädes genom motion ånyo väckes.
Grundlagens anda och mening är, att grundlagsförändringar icke kunna behandlas på det salt, att de vid samma riksdag, som de af något Stånd blifvit afslagna, der kunna lill öfverläggning ånyo företagas.
Det är blott vid första riksdagen, då en sådan fråga af Const.Utsk. framställes, som någon sammanjemkning af Ståndens olika meningar kan äga rum, och då kunna inbjudningar vara på sitt ställe.
De kunna då leda till öfverensstämmelse i beslut och till medgifvande!! från det ena eller andra RiksSt. i afseende på dess förut tillkännagifna gemensamma tanka.
Men sedan frågan i behörig ordning h vilat från en riksdag till en annan, och af något
Stånd blifvit afslagen, är den död.
Således kan, enligt min tanka, i afseende pä Borgare- och BondeSlms nu föredragna inbjudningar, icke något annat beslut lättas, än det att R. o. Ad. icke kan antaga inbjudningarne och finnér ingen annan åtgärd med desamma vara att vidtaga, än alt lägga dem lill handlingarne.
Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte fatta ett sådant beslut, och att Hr Gr. o.
Landtm, derå behagade framställa propos.
Jag instämmer så mycket hellre i slutet af Frih.
Palmstjernas yttrande, som fråga skulle lika väl kunna uppstå derom, att ett Stånd inginge lill de andra med en inbjudning att frångå sitt d. 6 Juni J809 fattade beslut, om antagande af den Reg.F., hvarefter vi ännu lefva.
Del är nemi. samma förhållande med grundlagen i sin helhet och med en § derutaf; ingen ändring deruti får göras till föremål för discussion inom RiksSt:n, förrän den är af Const.Utsk. i vederbörlig ordning behandlad.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. fann sig icke kunna antaga Borgare- och BondeStms nu föredragna inbjudningar, på den grund att R. o. Ad. ansåg stridande emot grundlagens anda och mening, att ett R.
St:s beslut skulle kunna vid samma riksdag det blifvit fattadt, återkallas oeh tillintetgöras.
Ropades ja; hvarefter beslöts, att de prot.utdr., hvarigenom ifrågavar. inbjudningar skett, skulle läggas lill handlingarne.
8 Den 2 Octobei'.
Hr Stråle, Nils Wilh., anförde skriftligen: ijfi § Kiksd.Ordn. tillåter, alt jemväl efter motionstidens sint nya frågor må väckas, dä de af under riksdagen inträffade händelser omedelbarligen föranledas.
Ett sådant förhållande synes mig äga rum med den framställning jag nu anhåller att få göra Iros H. R. o. Ad.
I följd af H. R. o. Ad:s beslut, har det sedan sistförflutne riksdag hvilanda grundlagsförslag, om rättighet för RiksSl:n att till eli särskildt LagUtsk. öfverlemna att med R.
St:s rätt besluta öfver ett af Konungen framslälldt lagförslag, förfallit.
Förr än sedan delta inträffat, har det ej kunnat vara lämpligt att framkomma med ett annat förslag, åsyftande att, utan grundlagsförändring, vinna samma ändamål, som man genom det förenämnde föreslagne gruudlagsstadgandet trodde sig kunna uppnå.
Afsigten med nämnde stadgande var, så vidt jag förstår, den, att ett vidlyftigt lagförslag icke skulle i detalj, § efter §, komma under öfverläggningar och beslut, först uti LagUtsk. och sedermera tili RiksSt:ns [ilena, emedan dertill skulle erfordras längre lid än som möjligen under en riksdag kunde dertill användas.
Ett särskildt Utsk. skulle derföre jemväl efter riksdagens slut kunna sysselsätta sig med lagförslagets granskning och afgörande.
Huruvida resultatet häraf hade blifvit för sakens framgång sä gynnande som man hoppats, torde det ej vara nödigt alt nu undersöka; men klart tyckes det. vara, alt något annat behandlingssätt, än det sorn i vanliga täll iaktlages, bör äga rum med de flere lagar, hvilka nu äro under omarbetning, sä framt ej flere är skola ätgä, innan R.
St. deröfver hinna fatta sine beslut.
Allmän civillag, rättegångsordning, brottmålslag med dertill hörande rättegångsordning, sjölag, kyrkolag — till alla dessa vidlyftiga och angelägna lagar äro förslag dels uppgjorde dels under arbete och komma förr eller sednare under R.
För att söka i möjligaste måtto bereda öfverenslämmelse desse lagar emellan, torde det vara angeläget att de någorlunda samtidigt må stiftas.
Skulle nu en speciel granskning deraf uti LagUtsk. och plena företagas, sä finner man lätt omöjligheten alt sådant under en riksdag skulle kunna medhinnas, och man torde ej med någon sannolikhet kunna förutse när ärendet blefve slutligen afgjordt.
Mig synes, att dessa olägenheter skulle kunna i det närmaste undvikas, derigenom att R.
St. pä förhand öfverenskommo att icke ingå i pröfning utaf andre delar af ett olaf Konungen framsläldt lagförslag, än dem, hvaremot anmärkmr uti RiksSt:s plena göras.
Dä hvar och en riksdagsman erhåller ett tryckt exemplar af lagförslaget, bar han, ehvad han är ledamot utaf LagUtsk. eller icke, full frihet att granska detsamma, sä väl i hufvudsaklige delar, som uti detaljerne.
Man bör således förmoda, att en noggrann granskning icke uteblifver, och hvarje riksdagsman har sin rätt oförkränkt att göra anmärkn:r, för aflemnande hvaraf dock på förhand torde böra bestämmas en viss tid.
Härigenom undvikes den tidsödande speciella granskningen i Utsk. och plena, samt derigenom föranledde öfverläggningar, hvilka ofta nog icke komme att leda till nä - Den 2 October. 9 någon väsendtlig förändring.
Det är visserligen sant, att det icke skalle kunna förhindras, att, vid ärendets slutliga handläggning inom Stånden, någon ledamot framstode med en anmärkn., sorn ej förut varit gjord, och påyrkade sin grundlagsenliga rätt att få densamma pröfvad; men man bör hoppas, att sådant icke inträffar, och om det mot förmodan sker, torde Ståndet utan svårighet och omgång kunna fatta sitt beslut.
Dä LagUtsk. varit hördt i ämnet och hvarje dess ledamot haft tillfälle att framställa sina anmärkn:r, bör man väl kunna förutsätta, att Utsk. tillstyrkt antagandet utaf alla de lagstadganden, hvari Utsk. ej föreslagit ändringar eller tillägg, sä att Utsk:s hörande ej vidare erfordras.
Det förslag jag vördsamt vågar framställa är följande: l:o K. St. anhålla hos Konungen i tind., att de allmänna lagförslag af större omfattning, sorn Konungen vid en kommande riksdag kan vara sinnad att till 11.
St. framställa, mätte så tidigt vara i tryck färdige, att desamma kunna till hvar och en riksdagsman, vid inträdespolleltens erhållande utdelas. 2:o Konungens till R.
St. vid riksdagen jemte lagförslaget aflåtne nåd. propos. remitteras i grundlagsenlig ordning till LagUtsk., med den föreskrift, som dä af R.
St. beslutas, att någon vidsträcktare granskning af förslaget icke erfordras, än som föranledes af gjorde aniuärkn:r, eller lagcomiieens här nedan omnämnde utlåtm; hvarje Utsk:s-ledamol obelagel, att anmärkmr i sitt Stånds plenum framställa. 3:o R.
St. utsätta motionstidens slut såsom den tid, inom hvilken alla anmärkmr emot lagförslaget böra vara till RiksSlms plena inlemnade, hvarefter desamma till LagUtsk. remitteras. 4:o Dä Utsk. finnér gjorde anmäkmr, innefattande ändring i lagförslaget, vara af den beskaffenhet att de böra antagas, lemnar Utsk. del deraf lill lagcomiieen, hvilken äger att deröfver afgifva yttrande samt dervid tillika uppgifva de med de ifrägavar. förändringarne sammanhang ägande stadganden i lagen, hvilka, om aumärkmrne godkännas, jemväl böra undergå ändring.
Utsk. affattar derefter sitt betänk, och lemnar R.
St. del af lagcomile'ens utlåt. 5:o
Skulle andra ändringar, än dem som således varit af LagUtsk. tillstyrkte, blifva af R.
St. beslutade, bör jemväl LagUtsk. deraf lemna lageomiteen del, för att yttra sig, huruvida andra rättelser eller tillägg böra af de fattade besluten blifva en följd, hvarefter LagUtsk. med sitt betänk, till R.
St. inkommer. 6:0
Sedan ärendet sålunda är till fullo beredt, framställes lagförslaget i sin helhet till antagande af RiksStm.
Pä sådant sätt synes mig det blifva möjligt, att under en tidrymd af några månader en lag skulle kunna af R.
St. granskas och antagas.
Det är för mig ingalunda möjligt att i någon målto bedomina, huruvida brottmålslagen, som K.
M. önskar att på denna riksdag till R.
St. öfverlemna, kan under densamma hinna att till slutligt antagande beredas.
Om sådant skall kunna ske, fordras dock, efter mitt omdöme, ovillkorligt', att ärendet behandlas 3 11. o 10 Den 2 O c t o b e r. på sätt här ofvan blifvit antydt, och att R.
St. öfverenskomma, att bestämma någon viss lämplig tid, inom hvilken anmärkmr emot lagförslaget få hos RiksShn göras.
Denna motion torde få till LagUlsk. remitteras.
Efter hvad jag kunnat fatta under uppläsningen af Hr Stråles motion, sä säges i början deraf, att det förslag han meddelar R.
St. afser behandlingssättet af K. propos:r uti lagfrågor vid en kommande riksdag, dä deremot i slutet yttras, att han icke inser, huru R.
St. vid denna riksdag skola kunna till slutligt afgörande företaga den väntade criminallagen, såvida icke R.
St. för densammas behandling föreskrifva det behandlingssätt, som Hr Stråle föreslagit.
Jag hemställer således till den värde ledamoten, om icke deruti ligger någon motsägelse, och för att fä tillfälle att taga närmare kännedom om motionens innehåll, anhåller jag att densamma mätte få hvila på bordet till nästa plenum. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Bogeman, Joli.
Ludvig, anmält sig vara af snart inträffande tjensteåligganden hindrad att fortfarande utöfva den honom uppdragna befattning alt vara ledamot i BancoUtsk., samt fördenskull anhöll att derifrån blifva entledigad, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att i deras nästa sammanträde efter Hr Bogeman välja en ny ledamot i BancoUtsk.
Vid förnyad föredragning, biföll R. o. Ad.
SlatsUtsk:s nedannämnde d. 28 sisth Sept. på bordet lagda utlälm: N:o 21, i anledn. af 1841 och 1843 årens revisionsberättelser, ang:de Riksg:s-cont. och f. d.
Filialdisconternes utredning; N:o 22, ang:de föreslagen afskrifning af ett i Riksg:s-cont:s anteckningsböcker rör:de testamentsbevillningen balanceradt mål; N:o 23, i anledn. af R.
St:s åren 1841 och 1843 församlade Revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. Cornm.- coll. ställda fonder och medel; N:o 24, ang:de föreslagen nedsättning i räntan för Ulldiscontcreditivet samt begagnandet af en del utaf samma crediliv för Manufacturdiscontfondens förstärkning; samt N:o 25, angtde pension för aflidne Casseuren vid Riksg:s-cont.
J. Zengerleins enka och oförsörjda barn.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtsk-.s d. 28 sisth Sept. på bordet lagda .mern. N:o 9, i anledn. af väckt fråga om inställande af silfverutvexlingen frän Banken.
Vid förnyad föredragning lades lill handlingarne BancoUtsk:s d. 28 sisth Sept. på bordet lagda mern.
:o 10, i anledn. af gjorda anmärkmr vid utlåt.
Den 2 October. 11 Föredrogos ånyo och biföllos BancoUlsk:s nedannämnda d. 2S sisth Sept. på bordet lagda utlåten, betänk, och naem.:
N:o 11, i anledn. af f. d. Fänriken Carl Forslunds ansökning om eftergift af straffränta å discontlån ; N:o 12, i anledn. af Kamereraren vid Lånecontoret i Götheborg: E. S. Winbergs ansökning om eftergift af öfverränta å discontina ; N:o 13, ang:de afskrifning af 3:ne från Lånecontoret i Malmö utgifne discontlån; samt N:o 14, i anledn. af Uppbördsskrifvaren L.
Heidenbergs ansökning om ersättning för åtskilliga bancosedlar, som genom eldsvåda skola gått förlorade.
Landtm, tillkännagaf, att Hr Lagerhjelm, Pehr, och Hr von Hartmansdorff, Aug., såsom ledamöter af Const.- Utsk., hegart och erhållit ledighet, den förre under 14 dagar från nästa Fredag och den sednare under högst 3:ne veckor från nästa Måndag; och ldefvo fördenskull
Hrr Electorer af H. Ex. anmodade alt i deras nästa sammanträde utse suppleanter för desse ledamöter under ledighelstiden.
Vidare gaf H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, tillkänna, att som, utom de förut omnämnde ledigheter bland bänkmännen, en sådan äfven uppkommit inom 15 Bänkm:s-afd. efter Hr Linroth, Carl Joli. Gust., söm blifvit utsedd till Elector, komme val af en bänkman för nämnde afdelning äfven alt i nästa plenum förrättas.
Lades på bordet följande från Utsk:n inkomna utlåt-.n, mern. och bcläukm, nemi. frän S lats- U t sk otte t: N:o 26, i anledn. af Hr C. R. af Robsahms motion om utgifvandet af statsobligationer å tillsammans tio millioner r:dr; N:o 27, med anmälan om anledn. till anmärkn. enrot föredragande Statsrådet och Chefen för Civildepartementet; N:o 28, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om anvisande af medel lill arfvoden åt tre nya ledamöter i Lagberedningen; N:o 29, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings stift från utgörande af sockengångsspanmål eller s. k. skolmästareskäppa till rector och collega schola; i Westervik; N:o 30, i anledn. af Gr. Wrangels, Tönnes Hellm., motion om ersättning åt vederbörande hemmansägare i Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings stift, för hvad de förmenats hafva oriktigt utgifvit i socknegangsspanmål; N:o 31, i anledn. af Frih. C. Hermelins motion om anslag lill en förbättrad sjukvård vid K.
Krigsacademien m. m.; N:o 32, i anledn. af ånyo väckt fråga om K. f. d. Cancellistyrelsens handcassas öfverlemnande till Riksg.-cont.; 12 Den 2 October.
Allm. Besv.- o. Ekon.-U Iskotte t: N:o 11, i anledn. af väckt motion om indragning af Landshöfdinge-embetena, m. m.; N:o 12, i anledn. af väckt fråga om förändring i föreskrifterne om indelade soldaters tillträdande af torp med afseende å deras ålder; N:o 13, lill BorgareSt., i anledn. af återremiss utaf betänk.