Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det förra sättet yrkades af RiddarhusUtskottet i dess första Memorial, men jag har sedermera icke hört någon understödja det, eller vara af annan tanka, ån att valen skulle förrättas på afdelningar.
Anser Ridderskapet och Adeln någon vidare debatt härom icke vara behöflig, så år det gifvet, att votering på afdelningar år antagen.
Den andra frågau innefattar, huruvida Den 30 Maji e. m. 765 Ledamöterne i hvarje afdelning skola vara bundne att votera inom sig, såsom Herr
Riben och jag föreslagit, eller om de kunna välja öfver hela Ståndet.
Sedan denna fråga år afgjord, återstår blott att framställa den proposition, huruvida afdelningarnes antal skall blifva 5 eller a5.
Något annat tal under detta sednare, ån 5, kan icke, med bibehållande af den antagne nu, merairen af 25 Electorer existera, emedan 25 icke år delbart, med annan ziffra ån 5.
På det sätt jag nu haft åran uppgifva, kan he. la saken vara med två propositioner afgjord.
Herr Thamx Jag får endast underställa, om, sedan Ridderskapet och Adeln i förmiddags Pleno afgjort, att Bånkmånnen skola afskaffas, och ett annat sätt att välja Electorer antagas, det nu kan vara enligt med Grundlagen, att någon annan proposition i förevarande fråga åger rum, ån till bifall af RiddarhusUtskottets Memorial; och i fall vid denna proposition, hvilken jag vördsamt anhåller, det Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya, icke någon yrkar votering, tror jag lika med Herr Hjerta, att Memorialet måtte anses vara gilladt.
Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde derefter å nyo, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga det i Riddarhus-Utskottets
Ropades starka Ja? jemte några Nej. 764 Den 17 Maji e, m. Grefve Speris, Carl Gustaf, begärde votering.
Jag har i förmiddagens Plenum yttrat mig vara af den mening Herr Riben i detta ämne framståiltf; men efter allt hvad jag af discussionerne och ropen förnummit, lärer Ridderskapet och Adeln vara mera böjd för Utskottets förslag.
För min del vill jag således ej yrka votering, emedan jag förutser, att utgången deraf blir sådan, jag nu haft åran nämna.
På samma grund tager jag mig friheten underställa de öfrige värde Ledamöter, hvilka åro af enahanda tanka med mig, om de icke skulle vilja göra likaså.
Vår tid skulle endast onödigtvis borttagas med omröstning öfver en fråga, hvarå flera timmar redan åro använda.
Med ali aktning för de värde Ledamöter, som åro af en annan mening ån jag, och med erkännande af Grefve Spens’s fullkomliga och ostridiga rått att yrka votering, hemställer jag till honom sjelf, om han icke skulle, lika med Herr von Hartmansdorff, behaga afstå från en sak, sorn blott skall onödigtvis upptaga den dyrbara tiden, utan annat ändamål ån att erhålla bekräftelse på det resultat de starka Ja-ropen tillrå ckeligen förebådat.
Herr Munck af RosenfchjÖld, Eberhard:
Jag har också i ämnet yttrat en särskild tanka, som afviker från Utskottets förslag, likasom från ven 5o Maji c. m. 76^ dem, hvilke flere andre värde Ledamöter uppgifvit; rnen då ibland dessa, Grefve Spens’s mening år den, som mest nårtnar sig min, så afstår jag ifrån begäran om proposition å denna, men yrkar att votering må företagas i afseende pä Grefve Spens’s förslag.
Då det ser ut, som Ridderskapet och Adeln skulle komma att votera i förevarande fråga, anhåller jag att korteligen få yttra mina tankar om de tvenne valsätt, hvilka i voterings-propositionen skola innefattas.
Jag har långe varit villrådig om det råtta.
Det af Grefve Spens uppgifne valsätt, synes visserligen förtjena afseende, men äfven dervid kan den inpuls åga rum, som man genom Bånkmånnens afskaffande velat förebygga.
Ty äfven inom de af Grefven föreslagne fördelningar , kan öfverenskommelse och öfvertalande existera.
Men allt detta år i möjeligaste måtto förekommit genom den utväg, RiddarhusUtskottet uppgifvit, att Ridderskapet och Adeln fördelas i tjugufem lika delar, och att hvarje afdelning våljer för sig en Elector inom hela massan.
Detta sått finner jag vara mycket friare, mycket loijalare ån det jag för någon tid sedan tog mig friheten föreslå; och jag får af detta skål tillstyrka bifall å Utskottets Memorial.
Grefve Spens: Sedan en annan Ledamot förenat sig i min begäran om votering, år det onödigt för mig, att besvara den anmodan, som flere värde Talare behagat göra mig, att jag 765 Den 3o Maji e, m. skulle derifrån afstå.
Jag får emedlertid förklara, att jag skulle anse såsom en skyldighet, att foga mig efter den önskan, man yttrat, om jag ej ågde anledning att befara stora olågenheter af det förslag, som ja-propositionen kommer att innefatta.
Grefve von Schwerin har sagt, att impuls på valen äfven vore möjlig vid det valsätt jag uppgifvit.
Jag nekar det ej; ty den skall alltid och vid alla val kunna äga rum.
Men den skall, efter min tanka, blifva störst och märkligast, ju flera tillfällena blifva för de väljande, att ej nog betänka hvarpå de välja.
Det år derföre jag alltid fruktat för långa val-listor.
Det år derföre jag icke kunnat gilla Utskottets förslag, emedan, enligt detsamma, den ena hälften af de väljande kan uppgöra sina listor hemma, under det att den andra först hår kan taga sitt beslut, och alltid måste vara beredd att välja på de personer, som de förstkommande åt dem lemna.
Jag har derföre fruktat, att en mångd listor skulle blifva casserade för de sist väljande afdelningarne, inom hvilka månge Ledamöter tvifvelsutan, oaktadt hvad försigtighetsmått som hålst, om äfven förteckningen på de redan valde uppspikades på flera ställen i Salen, skulle votera på redan valde personer.
Således skulle det hända, att många röster gingo om intet, och möjeligt vore ock, att blott en person inom afdelningen tillsatte Elector.
Man kan vål såga, att Ridderskapets och Adelns väljande Le. damöter icke skola försumma att låsa förteckningen på de redan valde, men jag vill, i afseende derå, påminna, att det under denna Riksdagen håndt, i en samling af fyratio Bånkmån, Den 5o Maji e, m, 767 att fyra eller fem val-listor blefvo casserade, för det att de innefattade namn på personer, sora icke kunde komma i fråga vid det då för handen varande valet.
Då sådant kan inträffa med listor med några få namn, år det ännu mer att befara, enär den väljande måste tänka på några och tjugu.
Det år derföre jag ansett bäst, att afdelningarne välja inom sig ett inskränkt antal personer, så att hvar och en har tid, att hemma eller hår skrifva sin lista, utan fara att dervid misstaga sig.
Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan Grefve Spens och Herr Munck af Rosenskjöld begärt votering, hvilken således icke kunde undvikas, finge Herr Grefven och LandtMarskalken framställa följande voteringsproposition :
Den som bifaller RiddarhusUtskottets Memorial angående Electorers utväljande, voterar Den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer, på sått Grefve Spens föreslagit, Ridderskapet och Adeln att fördelas i fem afdelningar, hvilka hvardera inora sig ut-: välja 5 Electorer.
Och blef denna voterings-proposition af 768 Den öo Maji e. m.
Ridderskapet och Adela godkänd samt derefter anslagen.
Sedan 43, 44, 45 och 46 paragrepheme RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen kl- tre qvart till 7 eftermiddagen, och befunnos efter voteringens slut kl. half till 9 om aftonenj sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och lörseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda:
Ja 113.
Nej 3 o.
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit upplåst, Herr Grefven och LandtMarJIialken förklarade, det Riddarhuslltskotfets Memorial, angående Eleetorers utväljande, således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannåmnde Utskott inkomne samt den 27 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial och Betånkanden: Frän BancoUtskottet:
Af den 2 4 dennes: N:o 16.
Angående den af Bankens Tjenstemän - V*n 30 Maji e, m, 769 mån på extra stunder besörjde småsedels-skrifning samt Commissariernes extra befattning, att sluteligen granska och öfverkorsa förslitne smårå re sedlar, som i Bankens cassör blifva inlöste.
Från Lagutskottet: den 2 dennes:
I anledning af Kongl, Maj;ts Nå-, diga skrifvelse till Riksens Ständer, angående Kongl. Förordningen den 1 Junii 181g, om sättet huru förfaras skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andra!
Fran Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotten:
Af den 10 dennes •.
Rörande Nämndemäns arfvode för biträde vid afvittrings- och skattlåggnings-förråttningar, N.o 5g.
Angående ändring uti 26 Cap. 1 ByggningaBalken, Fran Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet; AJ den 20 dennes: N.o gj.
Rörande väckt frågn om vissa fö-i reskrifter i afseende på tillverkningen af papper.
Ridd. 0, Ad.
Prot. IV. Band, 4g.
Den 3© Maji e. m. N:o 92.
Rörande väckt fråga om beståndet äf sådane Städjobref å de Lunds Academie anstagne Prebende-hemman, hvarigenom lifstids besittning blifvit Åboerne försäkrad.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 10 den. nes under N:o 57 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i-anledning af väckt motion, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj;t, att de förslag, som Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande afgifvit, rörande hetnmansklyfningar, måtte Riksens Ständer föreläggas.
Herr Tham, Wollrath 1 .Om de sammansatta Utskotten hade yttrat, att sedan Kongl. Maj:t ifrån samtelige Dess Befallnings-hafvande infordrat underrättelser och förslag i afseende på gränsors bestämmande för hemmans-klyfningar, och denna fråga för närvarande hvilar till afgörande hos Kongl. Maj;t, Utskotten funne sig icke böra deröfver meddela något utlåtande; så skulle jag visserligen icke ansett någon anr märkning af nöden.
Men då Utskotten nu deremot ingått i pröfning af sjelfva saken, kan jag ej underlåta att göra en erindran vid Utskottens yttrande, i förmodan att Kongl. Maj:t på de flere skål, sorn framställa sig emot inskränkning af hemmansklyfning, icke skall finna godt att någon författsing härom utfärda, hålst hemman-klyfningen Den oo Maji e. fri. 771 skulle befordra populationens oell odlirtgarnes tillväxt i de folkDttiga provinserne.
Detta år dock icke forhållandet öfverallt.
På många orter kan väl hemmans klyfningen medföra nytta , men på andra åter, år populationen redan hunnen till den höjd, att all ytterligare styckning af jorden skulle Vara synnerligen skadlig» Utskotten säga vidare, att någon klagan öfver för vidt sträckta hemmans-klyfningar i allmänhet ej försports.
Detta år dock ett misstag.
Vid flere Riksdagar och äfven vid i8i5 års, har en sådan klagan ågt rum och Kongl. Maj:t har just deraf hämtat anledning till den Nådiga befallningen om de undersökningar i detta hänseende, inom alla Lån, hvika tinder de sednare åren blifvit verkställde.
Jag känner enskildt att Allmogen i flere Bergslager hos Kongl. Maj:t anhållit, att liemmans-klyfningarne måtte inskränkas till vissa åtgärder och inom bestämda grånsor.
Lån yttrades en gemensam önskan i detta fall.
Jag var sjelf närvarande vid Undersökningen och deltog uti beslutet, just på den grund, att en obegränsad hemmans-klyfning blott leder till tiggerier, lagbrott, hemmanens vanhäfd och en befolkning, sorn jorden icke mäktar att föda och Underhålla.
I öfverensstämmelse härmed kan jag icke annat än yrka, det Utskottens Betänkande må Varda återremitteradt, på det Utskotten må lemnäs tillfälle, att i stället för något yttrande i hufvudfrågan, blott införa den förklaring, att Utskotten icke kunna dermed sig Dtn 27 Maji c. m. befatta, och sålunda borttaga den stroph, som syftar på ett nödigt afslag å framställningen, om en författning emot hemmans- kiyfningar, hvilken jag för min del tror vara så mycket mera nödig , som
Lagens stadganden i detta afseende åro ganska obestämda och ofullständiga.
Jag instämmer helt och hållet med Herr Tham, emedan förhållandet inom det mig nådigst anförtrodda
Län är alldeles lika med det inom Skaraborgs.
I anledning af de vid flera Riksdagar i ämnet väckta motioner och Riksens Ständers der, på grundade skrifvelse, har undersökning i afseende å hemmans-klyfning blifvit i alla Lån' anställd; och Allmogen i Södermanland har sjelf begärt, att* de icke måtte få för vida utsträckas; Friherre Cederström, Jacob'.
I anledning af hvad Herr Tham yttrat, beder jag få fästa uppmärksamheten derå, att i händelse de sammansatta Utskottens betänkande bifallgs af Riksens Ständer, någon skrifvelse i anledning af Petter Anderssons motion i detta ämne, icke kommer att till Kongl. Maj:f afgå; utan skall frågan i sådan händelse helt och hållit förfalla.
Betänkandet slutas nemligen med följande ord: ”1 öfrigt och då Utskotten erhållit kännedom ”derom, att Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers vid 1815 års Riksmöte yttrade ”önskan, infordrat uppgifter och förslag rö”rande detta ämne af samtelige Kongl. Maj:ts ”Befallningshafvande i Lånen, deröfver Kammar3 Den ao Maji e, m. 77J ”Collegium underdånigt utlåtande afgifvit, och ”att frågan för det närvarande beror på Kongl. ”Maj:ts Nådiga pröfning, ansågo Utskotten sig ”icke böra tillstyrka den af Petter Andersson ”föreslagne åtgärd.” Herr Gyllenhei/n, Eric ställningen af förevarande Betänkande förefaller mig, både i afseende på form och grunder, mindre riktig.
Då motionen blott innefattade önskan, det Riksens Ständer måtte till Kongl. Maj:t ingå med underdånig ansökning, att få del af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes underdåniga utlåtanden uti ifrågavarande ämne, så hade må hända, afven svaret bordt inskränka sig dertill.
Nu åter, sedan Kögloflige
Utskotten inlåtit sig i utlåtande eller pröfning af hufvudsaken, så torde deras antydde åsigter förtjena att närmare skärskådas.
Allmänna Lagen omtalar i 4:de Capitlet g §.
JordaBalken, samt 12 Capitlet 7 <§.
ÄrfdaBalken, att icke skifte och klyfning af Skattehemman må ske, med mindre Åboerne kunna anses besufne.
Flere förklaringar hafva sedermera utkommit, och sist de så kalla. de Hemmans-ägare icke må af sin ouppodlade jordrymd upplåta mindre än fyra tunneland, dock utan att likväl härvid är utredt eller bestämdt, 0111 jorden skall vara af den första och bästa eller annan grad, huru många kreatur som å stället skola kunna af åboer underhållas m. m.
Lagstiftaren har således hittills icke medgifvit för hemmans-klyfningen en alldeles obegränsad frihet, och icke helier torde en sådan vara gag - r4 Den oo Maji e, m. nelig hvarken för enskilte eller det allmänna.
För öfrigt är i Kongl.
Förordningen den 3o Junii 1747, jemförd med Kongl. Förklaringen den 24 Januarii 1761, föreskrifvit, att tvist rörande obesutenhet oell klyfning af Skattehemman, ej får dragas längre än till LagmansRätt.
Då likväl sådane mål ofta äro af betydlig inflytelse för ägandé-rätten, och stundom stå i närmaste samband med parters välfärd, synes billighetens och rättvisans fordringar högt påkalla ändring i nyssnämnde stadgande, och att i anförde ämne, likasom i andra Rättegångsmål, en hvar må i fastställd ordning vara obetagit att fullfölja sin talan till högre eller högsta Instancen.
I alla fall torde, hvad jag nu haft äran upplysa, nogsamt utmärka, att frågan om hemmans-klyfning icke är, såsom Högloflige Utskotten tyckas förmena, blott af oeconomisk, utan snarare af judiciel art, samt att behandlingen deraf således äfven sträcker sig inom Lagstiftningens område, och ej endast bör upptagas i administrativ väg.
Då dessa grunder, och förenande mig med Herr Tham, anhåller jag om återremiss af Betänkandet.
Frågan, huruvida tvister om hemmans-klyfningar borde få fullföljas längre ån till LagmansRått, kan nu ej komma under öfverläggning, ty derom år alldeles icke något nämnt uti motionen, så att någon återremiss af Betänkandet, på grund deraf, icke eller lärer kunna äga rum; och för min enskilda del år jag fullkomligen tillfredsställd, om, såsom Friherre Cederström upplyst och försäkrat, icke Den 30 Maji e, m\ 77S någon skrifvelse i ämnet kommer att från Rik.' sens Ständer till Kongl. Majit afgå, ty i sådan händelse, år Kongl. Majit obehindrad, att i anledning af de ifrån Lånen insända utlåtanden och uppgifter, fatta Dess Nådiga beslut.
Det år derföre endast i motsatt fall, som jag skulle fullfölja mitt yrkande om återremiss. Herr Munch af Rofenfkjöld, Eberhard:
Utan att inlåta mig i någon pröfning af frågan, i hvad mon hemmans-klyfning år nyttig eller icke, vill jag dock förena mig med motionairen, så vidt nemligen jag anser det vara af vigt, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes åtgärder i denna fråga blifva kände af Riksens Ständer, på det att de må utröna, huruvida icke något godtyckligt bestämmande af gränsen för hemmans-klyfning, i ett eller annat Lån ägt rum.
Jag har anledning tro, att det kunnat hända, att man af öfverdrifvit nit för det allmänna båsta, utstakat nämnda gråns, icke på lagliga grun. der, utan i synnerhet efter Kouungens Befallning-hafvandes eget godtycke och egne åsigter.
Jag instämmer således med de värde Ledamöter, som begärt återremiss af Betänkandet.
Med anledning af hvad den sist talande Ledamoten anfört, vill jag upplysa, att i det mig nådigst anförtrodde
Lån, äfvensom i nästgränsande, enahanda instructioo blifvit följd, i afseende på ifrågavarande undersökning, nemligen, att Kongl. Majit* Befallningshafvande, skulle efter
Deputerades hörande och i Domarens närvaro utröna, huru 776 Den 5o Maji f. m. hemmans-klyfningarne borde skei, samt derom sig i underdånighet utlåta.
Hvad Götheborgs och Bohus Lån vidkommer, så år det på inne.; byggarnes egen begäran tillstyrkt, att hemmanen i en del af Lånet må klyfvas endast till en sjettedels i en annan åter till en åttondedel, hvaremot hemmans-klyfningen i trackten omkring
Götheborg ansetts böra vara obegråntsad* Jag år emellertid öfvertygad, att en grånsbeståmning för hemmsns-klyfningar icke kan förblifva permanent, ty dessa måste nödvändigt bero af tilltagande propulation, utvidgade odlingar m. tn.
Jag tror i öfrigt mig kunna fÖM säkra, att alla Landshöfdingar låra förfarit på samma sått, som jag haft åran uppgifva, så att innevånarne sjelfve haft tillfälle att framlägga sina egna begrepp om hvad deras förmon påkallade.
Grefve von Rosen har förekommit mig, så att jag blott får tillägga, att i Halland sammankallades Hemmansågarne, och i samråd med dem fastställdes, att ett visst antal vinterfödda kreatur skulle anses såsom den minsta Hemmansdel, hvarunder ingen klyfning finge åga rum, till förekommande af allt för många tärande i stället för närande medborgare.
Herr Munch af Rosenjkjöld:
Anledningen till mitt yttrande var, att jag trodde, att om ock pluraliteten af hemmans-ågare inom ett Lån komme öfverens om bestämmandet af en viss gråns för hemmans-klyfning, sådant likväl ej 5o Maji f m.
777 kunde eller borde binda de öfrige, som ej voro nöjde med beslutet.
För min del hade jag der. före ansett ett allmänt stadgande böra äga rurn och blifva föremål för Riksens Ständers underdåniga önskan; oell det var af sådan orsak, jag begärde återremiss af Betänkandet.
Herr af Schmidt, Georg Lars'.
Förhållandet med gräns-bestämningen för hemmansklyfningar i Westerbotten har varit alldeles lika med det Friherre Wrangel nyss omtalte, att nemligen, efter överenskommelser med Hemmans-ägarne, man fastställde ett visst antal kreatur, som åboen borde kunna underhålla, för att vara besuten.
Detta ansågs böra vara den allmännaste normen, hålst det år omöjigt för de skattskyldige, att bestrida skjutser och andra onera, då de satt sig på så små hemmansdelar, att de icke kunna föda en häst.
Jag ber att få rätta hvad jag sist sade, med det tillägg, i anledning af hvad Friherre Wrangel upplyst, om Halland, att uti det från Götheborgs
Lån ingångne projectet, tillika står: eller den hemmans- del, hvarå så och så många kreatur kunna underhållas.
Jag tror för öfrigt det vara omöjligt, att för hela Sverige göra en allmän författning i förevarande hänseende, utan att man nödvändigt måste localisera.
Ty att samma stadgande skulle gälla för Wermland med hemman af 80,000 tunnelands rymd, som för Götheborgs
Lån med hemman af 16 tunnelands areal, år icke rimligt. 778 Dm 'o Maji e. »t.
Det år i anledning af Herr Rosenskjölds begäran örn åter^ remiss af Betänkandet, derföre att Utskotten icke föreslagit någon åtgärd, som jag utber mig få fästa uppmärksamheten derå, att motionairen sjelf åberopar, det Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag anhållit, att hemmans-klyfning måtte lämpas efter de för hvarje
Län förekommande särskilda omständigheter, och att motionairen uppgifver, att Landshöfdingen i hans hemort, Halland, i ämnet hört Lånets jordbrukare.
Sam; ma förhållande är ock i Rikets öfrige
Lån iakttagit.
Samtelige Konungens Befallningshafvandes yttranden åro infordrade, för att ligga till grund för det beslut, Kongl. Majit kommer att fatta.
Saken ligger nu hos Kongl. Maj:t färdig att afgöras, och detta år orsaken, hvarföre
Utskotten ej funnit sig kunna tillstyrka någon förnyad underdånig framställning, emedan Kongl, Maj.t redan gjort nådigt afseende å Riksens Ständers i åmnet förut gjorda anhållan.
Jag får vördsamt underställa Ridderskapets och Adelns ompröfvande, huruvida icke denna sak, ^hvilken är riktigt behandlad deri, att man inhemtat upplysningar och underrättelser om locala förhållanden, men hvilken likväl torde föranleda ändringar eller förklaringar af allmänna Lagen) borde till formen behandlas på samma sätt som ett vanligt Lagstadgande, nemligen af Konung och Ständer gemensamt.
Jag äger för ringa sakkännedom, att derom Den 30 Maji' c. m, 77 9 fälla ett bestämdt omdöme, och väntar derföre, att denna fråga utredes af de lagfarne man här finnas, Herr Grefven och LandtNarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagoch OeconomieUtskottens ifrågavarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtJ Marfkalken gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande, hvilken proposition medJabé^ svarades.
Föredrogs å nyo Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den i4 dennes under N:o 60 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af yrkad befrielse för Nämndemän från skyldigheten att biträda KronoBetjeningen vid allmänna syner och besigtningar.
Herr Gyllenlieim, Eric Gujtaf: Nämndemän äro, enligt Allmänna Lagen, blott skyldige att vid Domstolen förrätta tjenst samt verkställa sådane göromål, sorn närmast dermed hafva sammanhang.
De njuta för deras tjenst icke någon egentlig lön.
Om de nu skulle, på sätt Högloflige Utskotten föreslagit, sysselsätta sig med liera för deras befattning främmande gö - Den oo Maji e, m, romål, skall följden ovilkorligen blifva, dels att Nämndemännen icke kunna, såsom sig bär, vara oatbrutit närvarande vid Tingen, eller bestrida de från deras rätta bestämmelse oskiljaktiga åligganden, dels att de blifva så öfverhopade med lönlösa besvär, att man får vida större svårighet än hvad som redan erfares, att finna skicklige personer och hemmansägare, hvilka åtaga sig Nämndemans-befattningen.
Jemlikt författningarne höra visserligen icke alla de nu ifrågasatte förrättningar, till deras besörjande och tjenstepligt, åtminstone känner icke jag något stadgande, som säger, att de så ofta Kronooch JägeriBetjente finna för godt sådant anbefalla, skola stå tillhanda, och utan betalning biträda vid Torpsyner, Krono-skjutsningar, Skogsbesigtningar m. m.
I anseende härtill hemställer jag ödmjukast, ofn icke Betänkandet kunde återremitteras, på det
Utskotten åtmindstone måtte dertill lägga det tillägg, att Nämndeman, enär han är Ledamot i Rätten, icke må kunna, utan erhållen permission al
Domhafvanden, beordras ifrån Tinget till förrättning å an-; nor ort.
Grefve von Hofen, Axel:
Jag instämmer i den sista perioden af Herr Gyllenheiins yttrande, att nemligen Nämndeman icke må utan Domhafvandens gifna tillstånd ifrån Tinget beordras, men kan dock ej för öfrigt dela den värde Ledamotens mening.
Jag vet sannerligen icke, hvilken annan än Nämnden skulle biträda KronoBetjeningen i dess mångfaldiga tjenste-förrättningar.
Fjerdingsmännen kunna ej göra det, 78* Deri 3 o Maji e, m. lemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: ¥ (Se Bilagan N:o i.)
Grefve Posse, Carl Henric, anförde skriftligen i (Se Bilagan N:o 2.)
Herr Grejven och LandtMarJkalken gjorde proposition till bifall af Oeconomie-Utskottets ifrågavarande Utlåtande.