Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till en aktningsvärd Ledamot, Herr Lefre'n begär jag få ställa den anhållan, att han sjelf må eftersinna, om icke hans missnöje med det fattade beslutet härrör från missförstånd om ändamålet, hvartill han syftar.
Är Herr Lefréns mening, att Reservfonden skall ligga aldeles ofruktbar, så frågar jag, hvad han begär annat, än att dessa penningar skola såsom döda ligga inläste; och jag hemställer, hvad nytta de då skulle medföra; men om Herr Lefre'ns mening varit att penningarne skola göra tjenst, då de behöfvas, så frågar jag hvad han vill annat, än hvad vi nyss beslutat.
Jag skulle vara ledsen, om icke Herr Lefre'ns klagan härrörde från missförstånd; ty jag har förut med nöje bort honom i detta ämne.
Hvad jag väntat, bar inträffat, och Friherre Boye förstår mig nu mera icke.
Om vi först bade företagit denna fråga, är jag öfvertygad, att Friherren klart skulle hafva förstått, hvad jag tror mig tydligen hafva uttryckt.
Reservfonden får icke vara utlånt, om den skall kunna göra tete mot Bankens egna utbetalningar; och jag frågar, om Friherren kan begära mera för de lånbehöfvande, än att jag in - Den 4 December e. m. i75 skränkt mig till en cassa, svarande mot ^:del af det utelöpande rörelse-capitalet.
Det vore j sanning en besynnerlig reservfond, sorn. skulle komma till hands af sig sjelf, och jag nödgas förklara, alt jag icke kan förstå Friherréns problem att på papperet skapa en fond, som i sjelfva verket icke finnes att tillgå, så vida icke någon viss del ligger ofruktbar i Bankens kistor.
Om proposition på mitt förslag numera kan äga rum, öfverlemna!’ jag till Herr LandtMarskalken.
Jag har emedlertid reserverat mig, och jag har gjort det med den djupaste känsla af vemod, emedan jag fått lära att aldrig mera tillstyrka något, utan att på förhand bestämma vilkoren.
Det har vid detta tillfälle blifvit mig nekadt, att få vilkoren först bestämde; och sådant är i sanning ett besynnerligt sätt, att behandla frågor.
Om man supponerar, att Banken upplånat 3 millioner, ^ och åter utlånt dem, samt tillika supponerar, att ullåningarne blifvit jemnt fördelade, hvilket likväl icke kan blifva förhållandet, så komma 100,000 R:dr i veckan att inflyta uti inbetalningar till Banken.
Skulle på en vecka 3oo,ooo R:dr uttagas på Afskrifnings-räkningen, så användas härtill de influtne 100,000 R:dr samt 300,000 R:dr af reservfonden, hvilken således för ögonblicket reduceras till 3oo,ooo R:dr, under för - 176 Den 4 December e. m. utsättning, att den genom nästkommande veckors inbetalningar kan åter completteras.
Räcker deremot samma proportion mellan inbetalningar och uttagningar äfven påföljande veckan, så inskränkas utlåningarne till dess 5oo,ooo R:dr ånyo finnas i cassan.
Det är på detta sätt det kommer att tillgå; och när man sagt, att 5oo,ooo R:dr skola såsom reservfond disponeras, kunna BancoFullmägtige icke misstaga sig på meningen dermed.
Jag förbigår gerna de bittra och oförtjenta allusioner, som Herr Lefren gjort mig, och hvilka visa, alt han icke känner mig; men för att icke äfventyra, att blifva missförstådd, vill jag i få ord förklara mig.
Herr Hjerta har föreslagit en disponibel reservfond, Herr Lefren en odispombel; mitt svar är, att en odisponibel reservfond är ett oting; emedan det ena ordet af framställningen tillintetgör det andra.
Grefve von Schwerin bar på ett för mig tillfredsställande sätt förklarat meningen med dispositionsrätten af reservfonden, då han låtit förstå, att den bör användas till bestridande af Bankens egna hastigare påkommande utbetalningar; och detta är äfven min mening.
Men då en annan BancoFullmägtig sagt, att Den 4 December e. m. 177 alt reservfonden äfven bör användas, till utlåning, oell paria vota inom BancoStyrelsen sålunda uppkommit, tror jag det blifva nödvändigt, att bestämdt föreskrifva, det reservfonden skall disponeras endast för påkommande utbetalningar, men icke till utlåning.
Jag bar icke begärt ordet, hvarken för att lemna en definition på ordet reservfond, eller för att upptaga till besvarande Herr Lefrens reservation, som enligt formen endast bör till protocollet anmälas utan att föranleda förnyad discussion.
Men i anledning af Herr Cederscbjölds föreslagne tillägg, till förekommande af reservfondens användande till utlåning, tager jag mig friheten hemställa, om icke detta tillägg innebär, att reservfonden, i stället för att bestämmas till 5oo,ooo R:dr, nedsättes till 43o,ooo; ty endast med en sådan förändring af beslutet lärer Herr Cederscbjölds önskan, att ^del alltid skall ligga i Banken orörd, vara uppfylld.
Jag har icke sagt, att reservfonden skulle vara odisponibel; men jag har önskat, att den icke på förhand malte disponeras för utlåningen, och sålunda komma att saknas, när den hehöfdes för Bankens egna utbetalningar.
Grefve von Schwerin liar uttalat hvad jag menat, och 52 H. 12 178 Den 4 December e. m. önskat mätte inkomma i beslutet.
Jag hatar mer än någon annan onödig rcglementeriug, men här anser jag den högst nödig.
Grefve von Schwerin har sagt, att reservfonden borde vara till hands för den händelse, att Bankens utbetalningar under en vecka öfverstiga inbetalningarne, samt att, då detta förhållande fortfar äfven påföljande veckan, utlåningen bör stoppas, till dess reservfonden åter hunnit fy 1 las.
Detta är också just min mening, och deri ligger skillnaden mellan en disponerad och eri dispoonibel reservfond.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att sedan, efter hvad Hans Excellence tillkännagifvit, Ridderskapets och Adelns pluralitet redan bifallit den af Hans Excellence nyss gjorde proposition, kunde någon annan framställning i ämnet nu mera icke af Hans Excellence meddelas, derest icke votering yrkades.
Så vidt jag vet, har det alltid varit tillåtet, att göra tillägg till; ett beslut,, enär tillägget ej står i strid med beslutet.
Jag hemställer således, om icke proposition må kunna äga rum å det tillägg jag föreslagit, och hvilket ingalunda slår i strid med det fattade beslutet, eller upphäfver detsamma.
Jag är väl icke aldeles i okunnighet om Herr Cederschjölds förslag, Den 4 December e. m.
'79 så vida att jag hort honom tala om ^rdel, som alltid borde ligga orörd i Banken, Men om Herr Cederschjöld med sitt tillägg åsyftar, att förekomma reservfondens användande till någon utlåning, måste jag bestrida detta tillägg; ty i händelse upplåningsanstalten afstannade, skulle genom Herr Cederschjölds tillägg intet finnas att tillgå för lån på publika papper, hvilka förut haft belåningsrätt.
Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut lyder, att den anslagna särskilta fonden af 5oo,ooo R:dr skall såsom reservfond disponeras, och härtill föreslår jag blott tillägg af följande ord:
För bestridande af Bankens egna påträngande utbetalningar.
Det är just detta förbud mot fondens användande till utlåning, hvarpå jag icke kan ingå; ty möjligen kan hela upplåningsanstalten blifva en chimer, och genom ett sådant förbud skulle de publika papperen kunna blifva utan den belåningsrätt de hittils haft.
Herr Cederschjölds tillägg lärer väl icke kunna bifallas, ty det skulle möjligen medföra den verkan, att man stängde utvägen för belåning af publika papper, hvilket icke går an, då de förut haft lånerätt.
Men för att lugna farhå5a H. ia* i8o Den 4 December e. ni. gorne hos dem, som icke tyckas hafva fattat saken, skulle jag vilja föreslå, att Ridderskapet och Adelö, såsom ett förtydligande af det fattade beslutet, måtte antaga hvad Grefve von Schwerin yttrat om sättet för reservfondens användande.
Det är naturligt, alt detailföreskrifterne i alla fall komma att inflyta i BancoReglementet, oell att således der jemväl kommer att stadgas, huru den ifrågavarande reservfonden skall användas till inlösen af Bankens skuld på Afskrifnings-räkningen.
Men för att lugna sinnena hemställer jag, om icke i protocöllet kunde intagas, att Ridderskapet och Adeln godkänt den förklaring Grefve von Schwerin gifvit åt det nyss fattade heslutet.
Herr Cederschjöld: Herr Hjerta har menat, att det af mig föreslagna tillägg icke kunde antagas, emedan de publika papperen, i händelse den nya upplåningsanstalten icke skulle gå i verkställighet, förlorade den lånerätt de hittills haft.
Jag får till svar härå blott anmärka, att derest den nya upplåningsanstalten icke kommer att äga rum, blifver ju den hittills anslagna särskildta fonden i alla fall bibehållen för de publika papperens räkning.
Jag ser således ingen våda, att bifalla mitt tillägg, hvilket ock står i full öfverensstämmelse med hvad BancoFullmägtiges Ordförande Herr Grefve von Schwerin yttrat.
Den 4 December e. m. 18 r Herr Hjerta:
Det synes sorn det började blifva svårt att reda begreppen hos sig sjelf i denna sak.
Herr Cederschjöld har sagt, att om upplåningen ej kominer att äga rum, skulle den ifrågavarande fou-* den, oansedt hans föreslagna förbud mot dess användande till utlåning, kunna användas såsom hittills till belåning af publika papper.
För min del tror jag, att ett sådant användande, just till följd af det föreslagne förbudet, hädanefter icke skulle vara tillåtet, och jag finnér i det förmenta förtydligande tillägget blott ett otydligande af saken.
Dessutom får jag erinra, att 3oo,ooo R:dr af denna fond för närvarande äro ute i låneväg; och huru vill man då förbjuda dess användande till utlåning?
I anledning af Herr Hjertås återupprepade anmärkning, får jag blott erinra, att om den på upplåning grundade lånerörelsen kommer att äga rum, blifver der fond för belåning af publika papper, men om denna lånerörelse ej kommer till verkställighet, förfalla af sig sjelf alla med afseende derpå fattade beslut, och reglementet måste då i denna del förblifya, som det hittills varit.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att enär den af Hans Excellence nyss framställde proposition, hvilken blifvit af Ridderskapet och 182 Den 4 December e. m.
Adeln bifallen,innehöll, att fonden af 5oo,ooo R:dr för lån på adier och documenler skulle sammanslås med upplåningsfonden, men såsom reservfond disponeras, hvaremot Herr Cederschjölds förslag åsyftade, att en del af förstnämnde fond skulle afsättas och förbli! va odisponibel för utlåningen, syntes Herr Cederschjölds berörde förslag stå i någon strid med Ridderskapets och Adelns fattade beslut.
Jag bekänner, att jag ej erinrat mig, att den särskilda fonden skulle sammanslås med upplåningsfonden; men om så är, och proposition å mitt förslag, till följd häraf, icke kan framställas, nödgas jag, på grund af Herr Grefvens och LandtMarskalkens föregående förklaring, begära votering.
Första frågan är redan afgjord; den närvarande handlar om ett tillägg, som befinnes stå i strid med det nyss fattade beslutet.
Jag finner således icke, att Herr Cederschjöld kan vara berättigad att nu, genom begäran om votering, bestrida eller upphäfva ett fattadt beslut.
Jag finner visserligen nu mera, att det af mig föreslagna tillägg icke är så aldeles lämpligt, emedan det till någon del slår i strid med den förut bifallne propositionen.
Jag får der - Den 4 December e. m. i fi > före nu yrka bifall å Utskottets förslag med följande tillägg: dock så att i aj deri‘sammanräknade summan alltid hålles outlånad för påkommande utbetalningar.
Då helgden af fattade beslut fordrar, att icke något efterföljande lages, som har menlig inverkan på det föregående, måste häraf ock följa, att hvarje tillägg, som medför en sådan verkan, är otillåtet.
Men nu synes det mig, som Herr Cederschjölds föreslagne tillägg innefattar ett afvikande från det redan fattade beslutet; och till Herr Grefven och LandtMarskalken, hvars vård om beslutens helgd vi uppriktigt vörda, öfverlemnar jag således att afgöra, om proposition å Herr Cederschjölds tillägg må kunna äga rum.
Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, alt det föreslagne tillägget står i strid med Ridderskapets och Adelns fattade beslut, och Herr Cederschjöld sjelf sådant erkänt, lärer detta tillägg icke kunna upptagas enligt 53 §:n Riksdagsordningen, som innehåller:
"Besvaras propositionen med Ja, må viii "erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, ”men ingen försöka, att beslutet genom ny ”öfverläggning upprifva.”
Det vore i sanning besynnerligt, om man, oaktadt detta stadgande, skulle genom föreslagna tillägg kunna upprifva fattade beslut.
Jag tviflar 184 D c n 4 D e c e m b e r c. ui< således, att proposition å Herr Cederschjölds tillägg kan framställas.
Ehuru mycket jag nitälskar för saken, skulle jag likväl ej vilja söka genomdrifva den på formernas och grundlagens bekostnad.
Men icke annat jag förstår, måtte jag vara berättigad erhålla votering i sjelfva saken, hvarvid det af mig sist framställde förslag torde få blifva contraproposition.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att likasom det vid flere föregående tillfällen handt, att votering af en Ledamot blifvit begärd, ehuru pluralitetens mening i afseende å en framställd proposition redan af de lemnade svaren varit gifven, och hvilken votering icke kunnat vägras, hade Hans Excellence nyss yttrat, att Ridderskapets och Adelns beslut öfver ifrågavarande ämne vöre genom de lemnade svaren på den af Hans Excellence framställda proposition definitift fatladt, endast såvida votering öfver frågan icke af någon Ledarpot .yrkades; men då Herr Cederschjöld nu mera, och under det discussionen ytterligare fortgåtf, begärt votering, ansåg Hans Excellence Herr Cederschjöld, derest han icke behagade afstå från sitt berörde yrkande, berättigad att få saken afgjord genom votering, och att i sådant fall få sitt förslag intaget i contrapropositionen.
Den 4 December e. m. l85 Herr Cederschjöld förnyade sin anhållan om votering.
Jag vill blott, i fall vi nu skola votera om saken, underställa Herr Cederschjöld, om man icke i hans contra - proposition kunde insätta 43o,ooo R:dr i stället för 5oo,ooo; och låta skiljaktigheten nti de begge propositionerne blott bestå deruti, ty om ytdel alltid skall ligga orörd i Banken, vill det säga aldeles detsamma, som att fonden till lika belopp förminskas.
Jag befinner mig i verklig förlägenhet, huru jag skall uttrycka den tanka, som i detta ögonblick rår om mig.
Å ena sidan vördar jag vår älskade LandtMarskalk, och vill ogerna motsäga honom, för att icke göra tungt det embete, Han så förträffligt förer; å andra sidan ser jag ett prasjudicat, som målar sig för mig ganska svårt.
Herr Grefven och LandtMarskalken har redan framställt en proposition, som blifvit af pluraliteten med Ja besvarad, och klubban har bekräflat beslutet.
Icke destomindre är nu i fråga att upprifva detta beslut genom votering.
Må det vara mig tillåtet, att till Herr Grefvens och LandtMarskalkens egen grannlagenhet öfverlemna, om ordningen härvid blifvit så iakltagen, som grundlagen fordrar.
Jag försäkrar, att det icke är utgången af denna sak, sorn skakar mig; Herr Cederschjölds iS 6 Den 4 December e. sn. mening må gerna vinna.
Men jag ser ett förskräckligt prasjudicat, hvaraf vådan under vår närvarande LandtMarskalk är ingen, tnen hvars följder en annan gång kunna blifva högst farliga.
Slutligen får jag förklara, att jag skulle högeligen oroas, om Herr Grefven och LandtMarskalken tror, att i detta mitt yttrande ligger något annat, än den renaste ifrån för formernas helgd.
För min del kan jag ej finna annat, än att, då Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, huru svaren på den framställda propositionen blifvit uppfattade, och Herr Lefren anmälte sin reservation, men Herr Cederschjöld genast begärde ordet, för att yrka en förändring i den framställda propositionen, hvilket förslag af mig jemte flere talare blef upptaget, så att discussionen deröfver hela tiden fortgått, Herr Grefven och LandtMarskalken handlat ganska öppet med Ståndet, enär han nu inedgifvit Herr Cederschjöld rättighet att få saken afgjord genom votering.
Jag erkänner visserligen, att äfven jag ansett beslut i ämnet redan vara fattadt, men då en Ledamot begärt votering, ser jag ej, att sådant kan vägras, och anhåller, att vi ju förr desto häldre må skrida till voteringen, Friherre Boye:
Sedan jag af RiddarhusSecreteraren enskilt fått den upplysning, D e ii 4 December e. m. 187 att på enahanda salt vid föregående tillfällen tillgått, är jag fullkomligt tillfredsställd med den förklaring Herr Grefven och LandtMarskalken afgifvit.
Det återstår mig endast alt afbörda mig, hvad Herr Hjerta behagat påbörda mig, med den förklaringen, att om jag ett ögonblick tvekade, huruvida Herr Grefvens och LandtMarskalkens förfarande var aldeles riktigt, har jag likväl aldrig satt i fråga, att den man, hvars ädla och öppna handlingssätt vi alltid vördat, icke äfven vid detta tillfälle handlade med samma öppenhet.
Undertecknad Riddarhus-Secr eter are:
Jag anser mig skyldig offentligt meddela den upplysning, att under föregående Riksdagar vid flere tillfällen inträffat, att, sedan en framställd proposition blifvit bestämdt besvarad, och LandtMarskalken på grund deraf tillkännagifvit beslutet, samt reservationer deremot anmäldts, votering icke destomindre sedermera blifvit begärd och aldrig ansetts kunna vägras; äfvensom att, sedan en framställd proposition blifvit på ett afgörande sätt besvarad, det jemväl någon gång inträffat, att discussionen öfver ämnet ändock ytterligare fortgått, och att votering derunder blifvit både begärd och verkställd.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog följande voteringsproposition : 188 Den 4 December e. tn.
Den, som bifaller, att elen i BancoDisconten anslagne särskilda fond af 5oo,ooo R:<:lr för lån på actier och documenter, ulan omsättning, må med upplåningsfonden sammanslås, men såsom reservfond disponeras, voterar Ja; * Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, antages fAe punkten i BancoUtskottets Betänkande N:o 53, pag. i47, dock så att 4;del af den sammanräknade summan alltid hålles outlånad för påkommande utbetalningar.
Voteringen börjades kl. tre qvart till 11 e. m. och befunnos vid dess slut, kl. half till 12 e. m. sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 21.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln beslutat, att ofvan - Den 4 December e. m. berörde särskilda fond af 5oo,ooo R:dr för lån på actier oell doeumenter, utan omfattning, må med upplåningsfonden sammanslås, men såsom reservfond disponeras.
Justerades ett ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum denne dag förmiddagen fattade beslut.
Från Constilutions-Utskottet:
Af den 26 sistlidne November.
Med förslag till Grundlagsbestämmelser om Lagtima Riksdagars återkomst hvart fem Le år, om Urtima Riksdagars föremål, och om tiden för Lagtima Riksdags fortfarande.
Med förslag till bestämmande af viss tid på året för Rikets Ständers Lagtima sammanträden.
Med förslag till en Redactionsförbättring i afseende på förbudet mot rådplägning i Konungens öfvervaro.
Af den 3i sistlidne October: N:o 323.
I frågan angående förändring och reduction af llemmans-räntorne i de Den 4 December e. in.
Hin, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförde.
Af den 7 sistlidne November: N:o 326.
Angående yrkad befrielse för Kihls, Axbergs och Hofsta frisocknar från utgörande af åtskilliga prasstationer till Dylta svafvelbruk.
Rörande liquidationen af ålskillige
Medborgares i de förente NordAmerikanska Staterna fordringsanspråk hos Svenska StatsYerket.
Af den 21 sistlidne November: N:o 331.
I anledning af verkställd granskning af TullVerkets räkenskaper och förvaltning för år 1826.
N:o 33a.
I anledning af väckt fråga om anordnandet efter Stat från StatsContoiret af löner och pensioner vid alla förvaltande Verk och Inrättningar.
I anledning af verkställd granskning af den så kallade LappmarksEcclesiastik-fonden.
N:o 334» I anledning af väckt motion, att förteckningarne öfver Kronans hus och byggnader måtte till trycket befordras.
Angående StatsRegleringen i allmänhet, samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderlige Statsbrist-summa.
Den 4 December e. m. ‘O1 Frun Stats- och Banco-Utskotten:
Af den 21 sistlidne November: N:o 23.
I anledning af Kongl. Maj:ts den io:de December 1828 till Rikets Ständer aflåtne Nådiga proposition om ytterligare anslag åf allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande.
Af den 28 sistlidne November: N:o 24.
I anledning af väckt fråga angående företagande af en Inspectionsresa å Götha Canal af visse Deputerade inom samtelige RiksStånden.
Af den 28 sistlidne November: N:o i65.
I anledning af yrkad ändring i Kongl. Brefvet den 7 Maji 1802, rörande ränte-ved.
I anledning af väckta motioner om vissa ändringar i, fprfattningarne om markegångssättning.
I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 155, angående väckt fråga om inrättandet af en LandtbruksSchola.
I anledning aUåteiTeinisser å Utskottets Utlåtande N:o i32, angående Presterskapets aflöning.
,c.; 192 Den 4 December e. rn.
N:o 169.
I anledning af återremisser af Betänkandet N:o 47» rörande nja Evangelii-Boks-Förslagets antagande ra, ra.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 12 om aftonen.
Måndagen d. n December 1829.
Fortsattes pröfningen af BancoUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 48, 49> 5o, 5r, 52 och 53 förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda utgreningar, för tiderjmden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. ingående en pä upplåningar grundad
Discont ering för Handeln och den större Rörelsen. B) Rörande Utlåningen med hvad dertill hörer. 2:0
Att utlåningen må besörjas vid Rån - Den 7
De semb er i', m. 193 BancoDisconten i Stockholm} viii LåneContoiret i Götheborg och vid LåneContoiret i Malmö.
Dervid skalls till en början för sammanräknade fondernas dispositionj gällaj såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för HufvudContoiret i Stockholmj en fjerdedel för LåneContoiret i Götheborg och en tolftedel för LåneContoiret i Malmö?
BancoFullmägtige likväl sedermera förbehållet att, efter sig företeende omständigheter j kunna jemka och förändra dessa proportioner.
Jag anhåller att, jemte bifall härtill, det tillägg måtte göras, att om för publika pappers belåning någon annan fond icke afsättes, än den så kallade reservfonden, denna fond äfven måtte vara underkastad enahanda fördelning som nu blifvit föreslagen.
Orsaken är, att enär till Bancoslyrelsen öfverlemnats, att kunna inhibera Utlåningen, om den varder farlig för Realisationens bestånd; bör styrelsen också kunna, i fall belåningen på publika papper afstannar på ett ställe, vidtaga nödig fördelning LåneContoiren emellan.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, biföll Ridderskapet och Adeln ifrågavarande punkt, hvarjemte Ridderskapet och Adeln stadgade, att, i afseende å dispositionen af den förut beslutade reserv 02 H. i3 194 Den 7 December f. m. fonden borde gälla såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för HufvudContoiret i Stockholm, en fjerdedel för LåneContoiret i Götheborg och en tolftedel för LåneContoiret i Malmö; BancoFullmägtige likväl sedermera förbehållet, att, efter sig företeende omständigheter, kunna jemka och förändra dessa proportioner. 1:0
Att såsom Hypothek må antagas: a) Med gemensamt afseende å Lånsökandens, Invisningsgif'varens och Acceptantens vederhäftighet, enskildes, med vederbörlig accept försedde , invisningar i Svenskt mynt å betalningen för af yttrade varor, under förbehåll, att sådan invisning ovilkorligen skall vara till infriande förfallen inom lånets förfallotid.
Den alldeles olämpliga definition, hvarigenom man velat beskrifva, hvad med Inrikes vexlar förstås, gör det omöjligt att kunna bifalla delta moment.
Det mätte vara helt naturligt, att om man i vanlig vexelform drager penningar inom eller utom Riket, så är vexelrätlen bibehållen; men alt, sorn betalning för sålda varor, öppna en vexeldrasnin? inom landet, vore blott alt införa O O ett privat Obligationssystem, tjenligt att åstadkomma falska papper; och jag anser, att man icke bör öppna dörren för missbruk i denna del.
Yexelstadgan är upp - Den 7
December fm. rältad för att stärka credilen, men icke bör den tillämpas emot former, som äro vanliga i alla andra Länder.