Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Allmänna styrelsen ansåg då med skäl nödigt att draga ett Större antal in i den bildade classen, och författningar vidtogos, att understödja allt slagg vettenskaplig uppfostran och göra den åtkomlig äfven för den fattige.
Derifrån kommer Socknegång för Skolgossar och Gymnasister, derifrån Collecter för medellösa Studerande, derifrån de mångfalidiga Stipendier, som genom Den 28 Februarii. allmän eller enskild omtanka blifvit stiftade i eamrna afsigt.
Desea anstalter hafva ingalunda förfelat sitt ändamål, och förtjena den vördnadsfullaste tacksamhet för förfädernes omsorg om det, som då var tidens kraf.
Men det är pu tid att inse, att en ny Samhällets ställning fordrar nya åtgärder: att man icke mer behöfver uppmuntra det idkeliga och derigenom, ofta nog, ändå måttliga studerandet til!
Lärdoms- och Statsyrken: att man icke skall bort. taga odlingen, men att man skall rigta den till de productiva näringarna.
I detta afseende får jag ödmjukast föreslå : Att Riksens Ständer, med en underdånig anmälan om behofvet att draga personer af bättre uppfostran till samhällets productiva yrken, ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: 1:0
Att i allmänhet Kongl. Maj:t, söm i sin vishet bäst inser, hvad som kan tjena till detta ändamål, i Nåder dertill ville vidtaga alla nödiga författningar.
Och specielt 2:*s
Att inträdet i Statens tjenster måtte forsvåras genom strängare examina och uppsätta fordringar på högre kunskaper. 3:0
Ätt antalet af Extraordinarier i alls Den 23 Februarii, publika Verk måtte bestämmas och inskränkas» på sätt redan skett i inilitairen. 4:0 Att Kongl. Maj:t i Nåder ville låta undersöka, hvilka Stip.mdier och Stiftelser, som tillkomna af allmänna inedal, tor att uppmuntra vettenskapligt studerand-, nu skulle kunna i stället angläs till understöd ör de ynglingar, som sökte en uppfostran lämpad till Statens produetiva yrken. 5:0.
Att en practisk Landtbruks-Skola, på något dertill inköpt elier upplåtet hemman i grariskapet af Stockholm, inrätades under Landtbruk?Acad' miens ledning, der ynglingar
V un no inträde efter någon förut i andra Skolor eller genom privat uppfostran inhemtad och bestämd elementar-undervisning.
Att Hushålls-Sällskaperna i Länen uppmuntrades att hvar i sin ort söka inrätta dylika Skolor, och att de vid dessa Stiftelser studerande ynglingar fingo tiligodojuta de enlig* förra momentet från Lärdomsverken disponibla blifvande Stipendiefonder.
Dessa nödvändigt i praktisk tendens inrättade
Skolor skulle icke syrslosätta sig med nya rön och. försök, utan helt enkelt lära Landtbruket, sådant, sorn det i Sveriges särskilda provinser : jemtordt med andra Landers erfarenhet) practiseras.
De skulle på ett vettenskapligt men likväl populairt sätt, lemna underrättelse om Landt - Den 28 Fébruarii, 913 Landthushållningens scikra grunder och af erfarenheten bestyrkta resultater
De behöfde ingen stor uppställning af Lärare: en Tecknolog, en egentlig Econom och en Undervisare i Bokhålleri, vore tillräckligt: allt derutöfver vöre skadligt.
Rikets tunga upptagas pä någon af hufvud-titlarna, så framt icke Landtbruks-Academiens redan ägande fonder dertill kunde användas och blifva tillräckliga. 6to.
Att Kongl. Maj-.t i Nåder ville anbefalla Dess Befallningshafvande att med HushållsSälskapernas biträde, söka hvar i sin ort befordra dessa genom publik omsorg danade ynglingars antagande i Egendoms-Herrars tjenst, eiler till arrendatorer. 7.0.
Den redan inrättade Bergsskolan i Fahlun synes hafva samma syfte för Bergsbruket, som det jag här velat antyda för Landtbruket.
Det återstår alltså härvid blott det tillägg; Att den efter behofvet måtte utvidgas till alla grenar af en practisk undervisning och handläggning i verkstäder för dertill hörande mechaniska yrken. 8:0.
Att med en lika tendens för bildandet af practisk undervisning i hvad som för Manufacturerna och en del Handtverke - ri'/. till Ridd. o.
Pr. I Band. 58 Den 28 Februarii rier erfordras, må här i Stocholm inrättas ett Techniskt och Mechaniskt Central Institut.
Vi hafva här flera mechaniska inrättningar1, Instrumentmakerier, Siden- och Ylleväfverier Gjuterier, Färgerier, Garfverier m. m>, i hvilka yrken fordras mer .eller mindre vettenskaplig underbyggnad i sammanhang med den dagliga handläggningen på verkstäderna.
Ynglingar förut bildade i elementerna och sprakén, borde vid ett sådant Institut få inhemta det tech: niska för den industriegren, hvaråt de ämnade sig använda.
Den ä3 Februarii, 915 9:0.
Att med enahanda afseende Handels- och Navigationsskolor måtte upprättas, eller de redan befintliga reorganiseras, efter ett för alla gällande gemensamt system, så att undervisning i det practiska egentligen åsyftades.
Det faller nog anmärkningsvärdt, att då så mycket blifvit gjordt för den vetenskapliga utbildningens underlättande, stå alla de inrättningar isolerade och utan nå^ gon centralförening, som egentligen hafr va till föremål den närande Classens ut-i veckling i särskilda yrken.
Intet understöd från det allmännas sida lemnäs dem, Och ej heller finnes något inseende, huru vid de få befintliga enskilda inrättningarna derom läses och läres
Huru vigtig är likväl ej Navigationen för vårt naturliga Skeppsfartsyrke, och en redig räkenskapsföring, ej blott för Grosshandeln, utan för alla företag, ända till de mindsta handaslöjder, då de skola drifvas i en rigtig ordning; så att det utan tvifvel måste blifva nödvändigt, att några allmänna stad. ganden i desse delar, och några biträden från det allmännas sida, genom förutnämnt da omflytiniug af tillgångar beredas; och detta icke blott i hufvudstaden , utan 1 flera af våra betydligare Handels- och Manufactur-städer. ioo. Att vid en, troligen snart förestående, öfversigt ef Skråförfattningarna, Kongl.
Den 2g Fcbruariih Maji ville nådigst låta anbefalla, att ett sår-* skildt och allvarligt afseende fastades vid alla de omständigheter, som kunna bidraga att till handtverkerierna draga ynglingar af bättre uppfostran; hvartill icke iner synes för-; dras, än de bestämda läreårens borttagande,' husagans uteslutande, och en ovilkorlig tillgäng att få lära handtverk för betalning och utan seryitude, hvilket väl äfven nu är anbefalldt, men ej verkställes, eller kan verk-; ställas.
Jag döljer mig icke, att de positiva åtgärder, jag föreslagit, torde synas mycket otillräckliga att tillvägabringa den af mig önskade öfvergång af den bildade Classen till productiva yrken, för att göra den mindre tärande; men jag tror ock, att då ämnet är af den beskaffenhet, att det egentligen hörer till allmänna nationella tanke utvecklingen, bebötves endast något görts på Stats-autoriteternas sida, så skall det öfriga göra sig sjejft.
Väl ser jag ock, att sjelfva behofvet förr eller senare skall jemna den tärande Classen till behörig proportion mot den närande; med skill* naden synes mig blifva den, att om öfvergångängarne förberedas genom Styrelseåtgärder och verkställas gerom allmänna tankans utbildning och ett på öfverläggning grundadt handlingssätt, så blifva de nyttiga för Samhället, befordra allmän odling och allmän välmåga* och att, om de deremot skola tillvägabringas af ett till nöd uppgående allmänt behof, hafva de intet annat inflytande på allmänna
Den 5 3 Febr nar ii. ställningen, än att bilda en stor tiggareclass,' sorn hvarken duger till intellectueit eller materielt arbete.
Jag anhåller, att detta mitt vördsamma Memorial må communiceras med de öfriga respective RiksStånden och remitteras till Economie- och StatsUtskotten, med anmodan, att dc värde Herrar och Män, som utgöra dessa Utskott, må, om afsigten gillas, tillägga flera till ämnet ledandejl (gärder , sora jag enskildt icke insett.
N;0 5, Herr Lagerhjelm, Pehr:
Mängden af de motioner, som na länge fästat Ridderskapetä och Adelns uppmärksamhet, borde afhålla mig från att öka daras anw tal, och binda mig vid den tystnad jag hittills iagttagit.
Men jag skulle ej förtjena den rättighet jag nu utöfvar, om jag ej vågade underställa Höglofl.
Ridderskapets och Adelns bedömmande den undersökning jag företagit angående vigtigaste föremålen för Rikets Höglofl.
Ständers åtgärder vid detta Riksmöte; måtte min rena vilja mötas af ett mildt bedömande !
Gifves det någon verklig grund till den allmänna klagan man här ofta upprepat ? så feör denna grund först och främst häfvas.
Der - 9>8 Den *8 Februarii. näst torde Rikets ställning i afseende på dess myntväsende och förmåga att fullgöra StatsVerkets behof förtjena betragtande.
Man invänder väl, att klagan är gammal, tillhört alla tider att den är enskild och icke allmän och hos dessa individer en verkan af försummad hushållning eller öfverflöd.
Det vore i sanning värdt en serskild utredning, om det med skäl kunde sägas, jordens välsignelse under fredeslugn icke kunde förmå att lyfta Riket till ceconomiskt välstånd.
Myntväsendet åter har länge väckt Ständers uppmärksamhet och Kongl. Maj;t har i detta ämne förordnat en Comité, hvars handlingar till StatsUtskottet blifvit i Nåder öfverlemnade.
De stridiga, ja rakt motsätta tankar som i detta ämne förekommit, utvisa åtminstone att dess behandling icke erhållit den klarhet, som förmår att hildia ett allmänt omdöme.
Den 28 Februarii. 919 StatsVerkets tillstånd är ingalunda tillfredsställande.
Sannolikt förestå oundviklig» utgifter och flere anslag, som Riksens Ständer bifalla; och likväl finnas inga opåräknade tillgångar af betydenhet, efter hvad som hittills synes hafva visat sig.
De utomordenteliga behof, som vid sista Riksdagen påkommo kunde af öfverskotten bestridas3 sådane finnas nu ej af betydenhet.
Om orsaken till den gäldskyldige jordbrukarens förlägenhet ensamt berodde på spannemålsprisernes låghet, så skulle likväl innehafvaren af spannemålstärande
Men om spannemåls-prisernes hastiga fall icke kan draga med sig nedsättning uti arbets- och dagsverkspriser; om vidare arbetarens lynne förleder honom att i beqvämlighet förnöta den arbetstid, sorn i anseende till spannemålsprisernes hastiga fall icke behöfver användas till förtjenst; om Borgenär i anseende till vacklande vahrupriser icke kan bedöma Gäldc-närens ställning; om capital saknas hos producenten och beräkningsgrunder hos handlanden att magazinera spannemål; om sädens vanpris medför en ökad opruductiv consumtion genom vanvård eller slösaktig lefnad: samt slutligen nya eller mera utvidgade bandtverk, sltjder och näringar icke upptaga det öfverskott af spannemål, som möjeligen kunde efte: fl, re års ymnoge skördar äga rum j 92a Den 2§ Fcbruarii, så torde den klagan man. spörjer icke sakna grund.
Bristande afsättning tillkännsgifver antingen bfver-prndiiction, eller att enskilda spännemåls-upplag icke göras; den förra bör upptagas af näringar eller export; det senare ersättes icke nu af någon allmän Wagazins-Inrättning.
Kunds producenten bålla på vahran, så föllo icke priserne genom nöd-atsalu, msn utskylderne medgifva icke eget handelsförlag och misstroendet i penningerörelsen drar penningen frän honom.
Till följe häraf anser jag den klagan man spörjer och omtalar, möjligen innebära en eller alla af följande omständigheter. l-o.
Att enskild spannemålshandel icke äger rum, samt att capital saknas för spanneinåls-producenter ellar förråds-innehafvaren att magaziners den spannemål, som icke kan afsättas till skäliga priser. 2:0.
Att handtverk och Fabriker icke upptaga det öfverskott af spannemål, som genom ymnoga årsväxter kan uppstå. 3.0.
Att låntagares gensträfvighet mer understödjes af Författningarne rörands lagsökning på pant af fast egendom, än på personer, Den 28 Februarii. 92I 4:0.
Myntets vacklande värde.
Alla dessa omständigheter verka åt sami ma led, nemligen till gpannemålspnsers öfverdrifna föränderlighet, deraf slösaktig consumtion och minskad arbetsdrift vid ena ytterligheten (vanpris) samt onödig »»annemälsimporfc vid andra ytterligheten (ötverdrifna priser.)
Den enskilda spannemålshandeln bar upphördt till följe af Magazinslnnittningens verkan såsom handels-instätut, Inrättningen bör alitsa upplösas, äfven om man icke kände eller icke ville taga i betragtande de stora förluster sorn densamma i flera hänseenden tillfogat riket, j?.g åberopar Riksens Ständers Revisorers berättelser samt Friherre Björnstjerna» yttrande i Finänce-Comittéen.
Men handlandens capital äro icke genast disponible i denna väg; säkra beräkningar förutsätta erfarenhet ; denna saknas och den enskilda handeln träder varsamt (d. v. s. i början i smått) in på en obanad stig.
Spannemålsägaren bör alltså kunna belåna sitt lörråd; och häraf har jag fallit på följande motion: N-o 1. a. §•
Emottaglndet, användandet och redovisandet af Kronans behållne spannemalsintrader öfverlemnas till StatsContoiret, tillika med nödig spannemåls-invciitarium och magazinsrum.
Hvad deraf framdeles kund» öfverskjuta värfvad® Arméens och Flottornas årliga behof, 9*2 Deri 28 Februarii. torde böra på auction försäljas likasom Kronans öfrige intrader in natura t. ex. tackjern 3 äfvensom klokhet i administrationen härvid kan föreskrifva smärre uppköp å en, samt försäljning å annan ort, till undvikande af onödig transport.
Uppköps- äfvensom försäljnings-priserna torde böra bestämmas afKongi. Majus och Rikets KammarCollegiura och StatsCoQtöir. fl. §•
MagazinsDirectionen inventerar och aflemnar genom behörige Embets- och Tjenstemän samt redovisar alla Magazinslnrättningens öfrige tillgångar, af hvad namn de vara må inför Riksens Högloft Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, hvarefter MagazinsDirectionens och alla underlydande tjenstemäns förvaltning och åtgärder komma att behörigen granskas och slutligen Magazinslnrättningen helt och hållet upplösas. 3- §•
Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret realisera alla dessa tillgångar med undantag af byggnader och platser, som till magazin kunna användas; hvarvid likväl iagttages att ett belopp af 100,000 tunnor säd bibehålies, hvilket in natura bör förvaras, hälst i sådane förråder hvilka äro beqvämligen belägna dels för de provincer, hvarest undsättning kan blifva nödig, dels till di - Den a3 Februarii.
923 sposition vid inträffande krig.
Dessa medel insättas i Riksens Standers Bank.
Ständers Statsutskott meddelar närmare föreskrifter om utförandet i allmänhet samt bestämmer ett mininii pr is i afseende på spannmåls- och brännw vinsbehållningarnes afyttrande.
Brännvinsbrännings och Distilleringsiättigheten i Stock* holm, Götheborg och Carlscrona öfverlemnas till enskildt utöfning, antingen genom arrende eller afsalu, jemte dithörande inventarier, behållningar och byggnader; hvarefter denna Fabriksinrättning må skiljas från allmän utöfning.
Dock likväl lärer försigtigheten härvid fordra, att byggnaderne icke afyttras förr, än erfarenheten hunnit bestämma de platser, hvar* est Spannmålsmagazin egentligen behöfvas, samt beloppet af det magazinsrum, som kan erfordras Äfvensom att, enär magazinsinrättningen skiljes från Brännvins behållning, der. vid iagttagas bör, att Kronoförrådeine upptaga nödigt qvantum deraf, samt öfvertaga kärl och förvaringsrum till sådant ändamål, emot ersättning efter gångbart, fritt pris. 4- §•
Jemte det creditiv på Banken af 2 millioner R:dr, som Riksens Höglofl.
Ständer upplåtit MagazinsDirectionen, och hvilket vid berörde inventering öfverfiyttas uppå Riksens Siänders Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, bör ett ytterligare Lånebiträde stor 1 million R:dr 934.
Den 58 Februarii, Banco af Banken meddelas, hvilket väl icke torde behöfva helt och hållit anlitas, men dock såsom fond för obligationers inlösen, må kunna utlemnas. 5. §.
I den mån behållningen af Spannmål, med undantag af de joo,ooo tunnorne sorn böra in narura förvaras och dem MagazinsDirectionen från sig inventerat, af Fullmägtige hunnit realiseras; böra Fullmägtige upphandla förbindelser å torkad spannmål af viss minimi vigt per tunna-
Uti dessa förbindelser skall utgifvaren tillförbinda sig, att undsr högst 2me års tid, oafbrutet bålla spannemålen tillhanda, samt eft«r viss uppsägningstid, å föreskrifven ort, vid äfventyr af upphandling å Kronoauction för invisninga utställarens räkning, samt ansvar efter lag, jemte vissa procent i straffböter, under den tid spannmålen varit olofligen begagnad, för uppfyllandet hvaraf vederhäftig borgen ställas bör» Uppköpst häraf bör hälst ske i ymniga år, då Spannmålens pris fallit under något af Riksens Ständer stadgadt minimipris.
Skulle sädén under 2:ne års tid icke disponeras, förfaller invisningefis kraft och verkan; hvaremot det åligge Fullmägtige, att ioom denna tid öfvertaga invisningarnes fullgoda innehåll, till användning eller magazinering.
Beloppet af sådane invisningars upp* köpande bör ungefärligen utgöra 100,00.0 tunnor, på det att detsamma, jemte hvad in na - Dm 28 Februarii, 9^5 tura förvaras, {må utgöra högst 200,000 tunnor. 6. §.
Till detta uppköp böra Fullmägtige icke använda den uti Banken på förestående sätt uppgifne tillgång, utan använda den samma såsom fond för iovisningars utställande på 100 å 1000 R;dr Riksgäldssedlars belopp, löpande med 2;ne procents ränta, samt förfallne till inlösen 1 å 3 månader efter i RiksgäldsContoiret till inlösen skedd uppvisning, hvarpå således må beroj huruvida desamma såsom för, fallne emottagas i Kronouppbörd eiler icke. 7- §•
Likasom för TaxeringsComitésr, böra i hvarje ort, hvarest uppköp eller, på sätt här nedan stadgas, beläning af spannemål förekommer, fyra, till Taxeringsman valbara, utses, hvilka utan arfvode, dock emot ersättning af resekostnad, förmodas åtaga sig hithörande å,' liggande.
Dessutom åge Fullmägtige att utse den femte, frälse eiler ofrälse , valbar eller icke valbar, som å deras vägnar bevaka det allmännas rätt, för ordet inom Comitéen, ansvarar för 6ädens vårdande, äger utse betjening, som aflönas, samt sammankalla Comitéen.
Inför den samma förekommer alla anbud, låneansökningar samt öfrige ärender i detta hänseende, och böra de flästas tanker utgöra dess beslut.
Dock böra minst 3;ne ledamöter till - §26
Den 28 Februarii. städesvara.
I händelse af lika röstetal, galle ordförandens mening, eller i hans ställe den ledamots af Ridderskapet och Adeln som tillhör Comitéen eller, i dennes frånvaro, ledamotens af PrästeStåndet, tanka.
Fullmägtige böra genast låta genom sakkunnige män, eller utsättande af prisfråga , utröna rätta byggnadssättet af torkinrättningarj i hvilket hänseende, den af framlidne Presidenten Edelcrantz uppfundne och i Kongl. WettenskapsAcedemiens handlingar beskrifne Torkcylinder, efter all sannolikhet, kan till verkställighet utan, fara, genast föreslås, då endast sådane rättelser i dimensionerne ,Cylinderns lutning, hastighet och värmgrad utrönas, hvilka blifva nödiga för behofvets storlek, Spannmålens sort eller ändamålet med dess förvarande, (till ex. till utsäde eiler brödföda) sådane torkinrätt-: ningar böra anläggas vid hvarje magazin. 9- §.
Till aflöningsr, obligationers inlösen, omkostnader m. m. i och för de ändamål Riksens Ständer i detta hänseende kunna åsyfta, bör en serskild cassa inrättas uti RiksgäldsContoiret; hvarest Bancosedlar efter behof böra vara att tillgå, så långt creditivet räcker.
Dm *3 Februarii. 927 10. §.
Deti spannemål som enligt 3 och 5 §. §< skulle komma att disponeras af Fullmägtige, bör tillhandahållas Kongl. Maj:t, såsom utgörande en del af det creditif, som Riksens Ständer lärer dels i afseende på krig, dels på utomordentelige behof (såsom missväxt) ställa på RiksgäldsContoiret.
Omsättning af Kronoförråden bör ske genom afyttring på auction t. ex. io,eoo Tunnor årligen, i Junii månad då blifvande skörd kan bedömas, samt genom användande till allmänna arbeten, Läger, m. m.
Krono-Magazinerne i Riket rymma 170 å 200.000 Tunnor rå 6äd, eller 340 å 400,000 Tunnor torkad.
Deraf upplåtes Magazinsrum till 40 å 100,000 Tunnor torkad, eller motsvarande qvantum rå säd, till StatsContoiretg disposition; Magazinsrum till 100,000 Tunnor, ott förvaras in natura under Fullmägtiges förvaltning på sätt 3 <jj. stadgar, samt till 200.000 tunnor torkad säd för pantsättning och belåning, Vid alla sistnämnde Magazin, böra torkinrättningar anläggas, hvilka innehafvare af spannemål, må begagna, emot afgift.
Torrkad säd lår inlefvereras och belänas under följande vilkor: 9-8 Den x>8 Februarii, o) Afgifts erläggande för sädens behandling. b) Att säden är torr, ren, oskämd, obränö och af viss vigt per tunna, bestämd för olika årsväxter och locala förhållanden. c) Endast Råg, Korn och Hafra belånas; samt endast till jemna ioo:de tal af någotdera slaget-
, Säden emottages och utgifves antingen efter mätt eller vigt, hvdketdera som lämpeiigast och rättast vara kan I båda händelserna bör viss afskrifning äga rum. d) Pantén belånas emot 3 procents ränta,' högst på 2:ne år.
Skulle densamma efter sådan tidsförlopp vara odisponerad; behandlaä densamma på sätt här nedan stadgas. e) Till pantens beläning fordras ett, af Jocalmyndigheten undertecknade samt af närmaste tjenstemmnen vid Magazinet contrasigneradt, levereringsbevis sorn granskas och efter öfverensstämmelse med föreskrifne vilkor, godkännes.
I afseende härå, böra Ordföranden jemte nyssnämnde tjensteman förvara hvar sin nyckel till magazinet, samt ansvara, under viss afskrifning, för beloppet, 6å vida ej genom eldsvåda, inbrottsstöld, eller dylike händelser, hvilka icke kunna förutses eller förekommas, brist uppkommer, hvilken må drabba inrättningen eller upphofvet.
För kortare tid äge Fullmägtige, alt i Ordförandens ställe för^ ordna Den 28 Februarii, ordna någon af myndighetens öfrige ledamöter, hvilken då, jemte Magazinsförvaltaren ochOrdföranden, träde i ansvar. f) Den sorn ett så beskaffad! ortginalbe2 vis öfver Magazinerad spannemål, stäldt på hans namn , eller på honom transporteradt, i händer häfver och derpå lån taga vill, skall erkännas och anses för rätter ägare till panten, som sålunda på intet sätt kan annorlunda disponeras, än till Iåns erhållande i Riksens Ständers RiksgäldsContoir. g) Emot alla lån å magazinerad säd, bör jemte inmätningsbeviset, låntagaren gifva sin skuldsedel elter löresktifvet formulair, löpande med 3 procents ränta under belåningstiden, och ställd på i| högst 2.ne års tid, alltsom Fullmägtige kunna pröfva nödigt, så att panten kan förvaras öfver ett kommande års skörd; och derest låntagaren sjelf icke är i Stockholm, iligger honom att låta örtens beläningsComité, som beviset utställt, under skuldsedelen intyga att den är med hans egen hand skrifven och underskrifven, och att han är rätter innehafvaren af inmätningsbeviset. h) Beläningspriset uppå spannemål bör vara från halft till tvåtredjedelar af hvarje ort markegå ngspris, beroende uppå Fullmägtige att efter sig företeende omständigheter stadga detta pris lika med endera eller emel Bil' till Ridd. 0. Ad, Pr. 1 Band- 59 93® Den 28 Februarii.
Ian nämnde gränser, hvarefter detsamma bör, ef.; ter allmän kungörelse i orten tjena till efterföljd. i)
Lånet meddelas uti RiksgäldsContoirets 2 procents reverser, ställda till inlösen med bancosedlar 1 å 3 månader efter presentation, samt uppå minst 100 och högst 1000 R:dr Riksgäldssedlar.
Lånebeloppet kommer allt-j så a.t utgöras af det jämna ioo;de-tal R;dr Riksgäldssedlar, som är lika med, eller närmast under det efter ofvan stadgade grunder, mot pantén svarande lånebelopp. £) Derest låntagaren skulle inbetala hela eller större, eller mindre del af lånet, jemte upplupen ränta, vare sig med nämnde reverser, fastän ej förfallne, eller gångbart mynt; skall det vara honom deremot tillätil att utbekomma det deponerade, eller emot insättningssumman svarande, tunnetal af pantenj dock det sednare endast i jemna tiotal tunnor.
Fullmägtige utfärda behörigt insättningsbevis, som af låntagaren uppvises i beläningsComi; téen, hvarest föreskrift meddelas för lyftning af panten, till föreskrifvil större eller mindre belopp.
Riksens Ständers Fullmägtige meddela BeläningsCoinitéen en gång i hvarje månad; lista på dem som utlöst lånesäd, samt beloppet som till följe deraf får lyftas.
O Å förfallodagen äga RikegäldsContob* Den 28 Feimar iil tets Fullmägtige magt, derest panten icke blif-j vit till Capital, ränta och behandlingsafgif betald, densamma försälja; antingen genom au-} elion till den mestbjudande, eller eljest till det pris, sorn i orten blifvit kungjordt, alltsom Fullmägtige sådant bäst och nyttigast pröfva, och taga deraf sin betalning! till capital, ränta§och förordsakade omkostnader, af hvad namn de vara må, till lånets indrifvandeÖfverskottet staude pantägaren tillhanda i Conw toiret.