Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får blott gifva tillkänna, att jag hvarken kan gilla det förra eller det sednare betänkandet.
Den r3 Augusti. 53 Min särskilda lanke i detta ämne finnes n l tryck t i den reservation jag bifogat betänk.
JN':o 92.
Jag skulle tro, att denna reservation ej allenast innefattar hvad sorn vore rättast, utan äfven livad sorn vore klokast af R. o.
Ad. att bifalla.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då R. o. Ad., vid pröfningen af utgifterna under tredje hufvudtiteln, beslutat att de behof, som för gardes-reg:tenas uppkommit, som nu fortfara och icke genom något anslag blifvit fyllda, då Ståndet afslagit K.
Mts propos. i detta afseende, skola få fyllas af tredje lrufvudtitelns besparingar, R. o.
Ad. torde finna, att detta beslut hindrade Hr Landtm, att framställa någon propos. till bifall å StatsUtskts i fjeide punkten af utlät.
IST:o 321 afgifna förslag, emedan denna punkt, såsom upplyst är, innehölle att besparingar i intet falt kunde komma i fråga att användas till årliga löner och arfvoden.
Hr Dalman: Då Hr Frih. o. Landtm, förklarat sig icke kunna göra propos. på betänk.
N:o 221, och jag i det ta fall icke vill fortsätta någon tvist; anhåller jag att Hr Landtm, måtte göra propos. på Hr von Tioils reservation, och skall jag för min del åtnöja mig med denna modi fica tion.
Då jag icke var närvar, i StatsUtsk. vid det tillfälle då Hr von Troil afgaf sin reservation, anhåller jag att den mätte blifva uppläst.
Hr von Troils reservation vid LTtsk;s utlåt.
W:o 92 upplästes.
Ehuru jag visserligen fortfar att anse StatsOtsk:s betänk.
N:o 92, hvilket jag, då frågan först föredrogs på Riddarhuset, biträdde och sökte försvara, vara väl grundadt och uppriktigt menadt samt icke ledande till annat än att förekomma oredor för framtiden, hvaraf man har alltför färska exempel, för att icke underlåta att söka grunda en annan tid i delta afseende; så får jag likvisst säga, att då numera R. o. Ad. och, enligt hvad jag tror mig känna, äfven de öfiiga Stånden, såsom SlatsXJtsk. i afseende på andra hufvudtiteln föreslagit, beslutat en statsreglering, i följd hvaraf många af de brister, som förut bort fyllas genom besparingarna, komma att fyllas med ordinaiie anslag, och således Regeringens behof att så hastigt och till så nog^rannl belopp, som hittills vaiit nödigt, känna bespaiingarna icke är för handen, hyser jag för min del den tanken, alt R. o. Ad. skulle snarast närma sig målet 54 Den i3 Augusti. och fatta ett beslut, som närmast öfverensstämde med de andia RiksSt:ns åsigter , hvilka jag anser äfven böra afses, om R. o. Ad. förenade sig i den reservation, som Hr von Troil afgifvit, hvilken innefattar detsamma som .StatsUtsk. i dess betänk.
N:o 92 föreslagit, endast med den skilnad, att Hr von Troil beräknat anvisningarna endast för ett år, i stället för 2 år, som af StatsUtSk. blifvit upptagna.
Jag anhåller således om Hr Landtmrs propos. på bifall till den reservation Hr von Troil framställt, och jag får endast tillkännagifva, att då jag begärde att få höra Hr von Troils reservation, föreställde jag mig att han afgifvit en annan reservation, än den som åtföljde IJtskts första betänk., men jag finner nu att fråga ej varit om någon sednare reservation.
Sprengtporten har gifvit ett ganska godt skäl för Ståndets öfvergående på Hr von Troils förslag, och jag skall finna mig vid att äfven förena mig om detsamma; dock vill jag till prot. reservera min bestämda åsigt, att man likväl icke derigenom fullkomligt undvikit för kommande tider de samma obehag, att finna det Regeringen genom ett sådant halft beslut i frågan, — jag tror mig med skäl kunna kalla det halft — funnit förevändning eller anledn. alt fortsätta samma systeme af anvisningar på besparingarna, som hittills ägt rum, och som så rättvist blifvit klandradt.
Jag skulle således tillstyrka för min del ald ra helst, att man vidblef SlalsUtsk:s förslag; men som jag finner, alt Hr von Troils förslag är mera omtyckt idet fallet, och att, örn man antager detsamma, man kanske kommer närmare målet än med antagande af StatsUtsk:s betänk.
, så vill jag icke sätta mig emot Hr von Troils förslag.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att han för en stund sedan hemställt 0111 R. o.
Ad. ansåg öfverläggningen fulländad, och att denna hemställan blifvit med ja besvarad.
Jag önskar blott yttra mig öfver den sisla framställningen om Hr von Troils reservations upptagande till propos., och får dervid anmärka, att då hufvudsyftemålet med StalsUtsk:s betänk.
N:o 92 var den, att förskottera statsverket, intilldess bokslutet visade hvilka besparingar voro att tillgå för det tredje året; så skulle jag tro, att Hr von Troil förslag, sorn blott åsyftar att lägga ett års förskott i statsverket, i detta fall alldeles förfelar ändamålet, ty det är först på 3:dje året, som bokslutet vid midsommartiden möjligen kan vara kändt.
Då Hr Landtm, tillåtit att Hr von Troils reservation fått uppläsas och förordas, hoppas jag det må vara mig tillåtet att på andra sidan yttra några ord såsom bevekelsegrund att antaga betänk.
Den i3 Augusti. 55 Förhållandet är, såsom Hr Lefre'n reitan antydt, att bokslutet öfver statsverkets räkenskaper icke fulländas förr än 2 år efter det som bokslutet afser.
Sålunda kan icke
Regeringen förr än 2 år sednare än besparingarna göras känna deras belopp.
Denna svårighet eller omöjlighet att genast känna besparingarna har i förening med bristen på nödiga medel föranledt, att på besparingarna blifvit, i ovisshet om deras belopp, anvisade större summor, än som Verkligen funnits att tillgå.
Detta bar föranledt anmärkntr inom Const.Utsk., äfven af StatsUtsk.
För att kunna för framtiden förekomma dessa olägenheter, har StatsUtsk. i betänk, Pi:o 92 föreslagit, att K.
M. skulle under åren l84t och 1842 få af Stats-contrs under händer hafvande medel, eller af Statsverkets s. k. leservfond, lyfta 162,000 r;dr årligen, på det att, när dessa 2 åren voro förlupna, man skulle efter hvarje års bekslut veta huru stor den summa af besparingar vore, hvilken K.
M. kunde under hvarje titel använda.
Om nu R St. antaga detta förslag, så är Regeringen för framtiden i tillfälle att grunda alla sina anvisningar å besparingarna på bestämdt utredda förhållanden, och den oreda, som hittills ägt rum, kan försvinna.
Det är skälet hvarföre jag tillstyrker R. o. Ad. att antaga detta förslag.
Hr von Troils åsyftar deremot, alt man må kunna, utan denna bestämda kunskap, anvisa hädanefter som hittills på obestämda belopp, och det är hvad jag velat afstyrka.
Jag hade visserligen icke ämnat besvära
Ståndet med något vidare yttrande i detta ämne, men då den siste talaren behagat uppgifva om mig en bestämd oriktighet, har jag ej kunnat afhålla mig ifrån att vederlägga honom.
Han har sagt, att jag åsyftat, det Regeringen skulle kunna använda besparingar, som icke voro till deras belopp riktigt kända.
Denna uppgift är falsk och fullkomligt ogrundad.
Jag tror icke, att min reservation ger dertill någon anledn., och ej heller att någon anledn. dertill finnes af de yttranden, jag i deltA afseende inom Ståndet afgifvit.
Jag har deremot sökt visa, att de besparingar, som under det ifrågavar. året uppkommit, lätteligen kunna vara beräknade under det påföljande, att de till större delen blifva kända redan under första halfåret, och att, örn tillfälligtvis någon andel deraf vid slutet af det påföljande året icke vore med visshet känd af Stals-cont., så kan denna andel icke utgöra annat än ett jemförelsevis ganska ringa belopp, som dä blifver för Styrelsens räkning reserveradt till det nästderpåföljande året.
Sedan Hr von Troil i de ord han nyss yttrade sjelf tillkännagifvit att besparingarna ej skulle vara till deras belopp fullt kända, bör R. o. Ad, finna, huruvida jag haft rätt eller icke.
Men lill yttermera visso skall jag uppläsa hans egna ord i reservationen: ”Uti 56
Den i3 Augusti.
Utslits tillstyrkande, att besparingar ej skulle få användas förr än linder andra året efter det, då de uppkommit, har jag ej kunnat instämma , emedan detta långa uppskof synes mig både onyttigt och skadligt»
Det är onyttigt, emedan det sistförflutna årets besparingar kunna till betydlig del vara kända redan vid början af det påföljande,” (emellan en betydlig del oell det hela är skilnad,! 'oell återstoden blifver det successive under loppet deraf.'
Det är just för att bespara Regeringen äfventyret alt anvisa på besparingar, hvilka ej äro fullt kända till deras belopp, som jag gjort mitt nyss framställda yrkande.
Hr von Troil: Sedan Hr von Hartmansdorff nu haft den godheten att uppläsa min reservation, och han deraf ej funnit sig öfvertygad att han utlydt min mening alldeles i strid med hvad mina yttryck innebära; så torde det vara fullkomligen fruktlöst att försöka öfvertyga honom, och det kan också vara fullkomligen likgilltigt; men jag vill tro, att livar och en annan, som behagar genomläsa reservationen, skall utan ringaste svårighet finna, att dess tydliga mening är helt annan, än den Hr von Hartmansdorff behagat framställa såsom min.
De besparingar, som uppkomma under ett år, äro dels kända vid början af det följande, dels blifva de det under loppet af det följande året, och dels kan en obetydlig del deraf blifva okänd ända till det andra året derefter.
Vore det nu förhållandet alt
Regeringen bade behof att genast vid det påföljande årets början använda dessa besparingar, så kunde visserligen den olägenhet, som Hr von Hartmansdorff omnämnt, komma i fråga; men så är icke förhållandet, ty de behof, hvartill besparingarna erfordras, förete sig icke genast på en gång vid början af Januari månad, utan förekomma under loppet af hela äret, och i den mån de visa sig, vet man äfven beloppet af besparingarna.
Större delen af dessa besparingar känner man redan innan året ingått och det är blott en obetydlig del, som ej blifver känd inom medlet af året.
För öfrigt tviflar jag ingalunda på, att R. o. Ad. kommer nu, likasom i alla öfriga anslagsfrågor — ty jag åtminstone känner intet undantag — att besluta såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit; men jag yttrar blott mitt tvifvelsmål derom, att det i afseende på det slutliga resultatet kommer att leda till det mål, dit Huset förmodligen syftar.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat discussionen, vore det nu tvänne meningar, som ville göra sig gällande.
Den ena önskade bifall till 4:
Je punkten i StatsClsk.vs utlåt.
N:o ga, den andra grundade sig på Hr von Troils reservation.
Jag förmodar a tt meningen måtte vara, att endast hälften af de utaf .Stats U tsk.
Den 13 A u g in t i. 57 Utsk. föreslagna summor skall beräknas i följd af Hr von Troils förslag, och att således ej samma summor enligt livarldera förslaget skola anvisas.
Då både StatsUtsk:s betänk. saint förslag, och Hr von Troils reservation äro tryekta, så synes mig, att ingen förklaring deröfver behöfver äga rum, utan att StatsUtskts förslag i den ena och Hr von Troils förslag i den andra propostn böra helt enkelt förekomma.
S pr en g t p or te 11 :
För den händelse, att Hr von Troils förslag kommer att framställas lill antagande, tager jag mig friheten fästa uppmärksamhet på nödvändigheten af en i sammanhang dermed nödig redactions-förändring i sjelfva utlåtandet.
Utsk:s förslag refererar sig nemi. till afslutade räkenskaper, hvilket ej är tillämpligt i afseende på Hr von Troils förslag, hvarenligt orden ”tillförlitligen kända räkenskaper” torde böra i beslutet intagas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla /jtde punkten i StatsUtsk:s utlåt.
Den som bifaller 4-'de punkten i StalsTJtskls utlåt.
N:o 92, voterar ja; den det ej vill, voterar nei ’ Vinner nej, bifaller R. o. Ad. ofvannämnda 4:de punkt, med den förändring, att de deruti omnämnda förskottssummor icke böra anvisas för mera än ett år, samt alt dispositionsrätten af besparingar inträder, så snart de till beloppet för ett föreg:de år äro tillförlitligen kända.
Nej — 28. 5: te punkten.
Bifölls. 6: te punkten.
Cederström: Sedan StatsUlsk.i betänk.
N:o 111 frångått sitt tillstyrkande i betänk.
N:o 92, i afseende på begrafningshjelps aftjenande och uppbärande qvartalsvis, finner jag för min del ingen anledn. att vidblifva något af 12 H. 8 58 Den i3 Augusti. livad Utsk. i denna del föreslagit.
Då Utsk. i dess sednare betänk. ansett de nnvar. författningarna böra förblifva gällande i afseende på utbekommande af begrafningshjelpen genast efter dödsfallet, så följer naturligtvis allt det öfriga af sig sjelft.
Den sorn tillträder en tjenst, aftjenar begrafningshjelp, och den kominer vid bans död hans sterbhus till godo; men den sammanblandning af nådårs- oell liggetids—be— sparingarna med pensions-cassorna, som Utsk. i sednare betänk, gjort, skulle kunna medföra tvistigheter, som kunna undvikas, om de hittills gällande författningarna förblifva oförändrade.
Jag tillstyrker derföre afslag å denna punkt, så väl i förra som sednare betänkandet.
Hr von Hartmansdorff instämde med Frih. Cederström.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad. behagade bifalla 6:le punkten.
Ropades nej. R. o. Ad. ansåg derefter, uppå framställd propos., att, 1 hvad 6:tc punkten angår, borde förblifva vid hvad hittills stadgadt varit.
7 ;d e punkten.
Hvad Utsk. i denna punkt yttrat, ansågs icke erfordra någon åtgärd.
Lades på bordet nedannäranda från Utsktn inkomna betänka) och ullåttn, nemi. från Lagutskottet: N:o 88, i anledn. af vackt motion om förändrade föreskrifter, angrde sättet för stämnings delgifvande ; N:o 89, i anledn. af vackt motion om skyldighet för köpare af fast egendom på landet att, i händelse säljaren innebar förmynderskap, tillse att derför genast varder redovisad!
; A:o go, i anledn. af väckt fråga om ändring i sista mom. i 5 §:n af a3 cap.
Ärfda-b:n; N:o gi, i anledn. af väckt motion om tillägg till 12 cap.
Ärfda-b:n; N:o g^, i anledn. af väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan; N:o gå, i anledn. af väckt motion om förekommande af det missbruk, att bristande utslagslösen till fängelse förvandlas; N:o g{, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utskts betänk.
N:o 35, öfver väckta motioner, ang:de s. k. undantagscontracts intecknande; A':o g5, i anledn. af väckt motion om ändring af 1 cap. 2 §:n Utsökn.-b:n; Den iS Augusti.
Sg Lag- samt Allm.
Utskott e n: N:o 4, angrde ändring af författningarna rör:de sockenstämma, samt om bildande af communal-styrelser. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 4 e- ln lii fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den i5 Augusti i84o.
Justerades 11 prot.utdr. för den 1?. oell i3 dennes.
Sprengtporten, Jac. Wilh., uppläste följande : Sedan R. II.
St. numera slutligen handlagt statsreglercn jemte de frågor, som StatsUtsk. i sammanhang dermed framställt, anhåller jag att till prot. få anteckna några ord, innefattande min reservation mot de beslut, som under denna öfverläggning blifvit fattade, i de delar, hvari Utsk:s och mina egna uttryckta åsigter blifvit underkända.
Statsreglerzn vid innevar. riksmöte må, i åtskilliga omständigheter, hafva burit spår af de tidsförhållanden , under hvilka den uppkommit; men outförbar är den visserligen icke, och om någon deri trott sig upptäcka bristande tillgång för behof, som verkligen förefinnas, torde den första anledntn, åtminstone i ett fall, få sökas i det förhållandet, att dessa behof icke till deras beskaffenhet blifvit uppgifna.
Ulsk. bar, som det synes mig, välbetänkt, ehuru i strid med de åsigter, som inom detta RiksSt gjort sig gällande, haft sitt ögonmärke fästad! på angelägenheten af alt i möjligaste måtto tillvägabringa en skattenedsättning, emedan denna åtgärd är billig, efterlängtad, och tvifvelsutan hos oss skulle medföra samma belåtenhet, som den åstadkommit inom Brödrariket.
StatsUtsk. har, tilläfventyrs mera än under någon föregtde riksdag skett, erkänt de ökade behofven af anslag, för att befordra bildning och upplysning, och har icke tillstyrkt
Ständerna att vägra erforderliga bidrag för inrättningar, hvilka visat sig vara ändamålsenligt grundlagda, och till föremål, som synts Utsk. nöjaktigt utredda; endast i afseende på sådana statsinrättningar, inom hvilka "Utsk. trott sig 6o Den i5 Augusti f. in. upptäcka beliofvet af mera genomgripande förbättringar, har Utsk. ansett sig böra tillvägagå med mera varsamhet, icke derföre alt Utsk. förbisett dessa statsinrättningars behöflighet och fosterländska syfte, men af det skäl, att Utsk. ansett frågan om anslagens beviljande böra tagas i betraktande i sammanhang med den af Utsk. icke beroende, om bristernas afhjelpande.
Att H. R. o.
Ad. skulle obetingadt bifalla StalsUtsk;s förslag, hade jag visserligen icke föreställt mig, lika litet som jag tillerkänner dem egenskapen af ofelbarhet; men jag hade deremot hoppats, att öfverläggningarna på detta rum, rörtde statsreglertn, skulle komma att bära stämpeln af det samfällda och allvarliga bemödandet att småningom uppföra våra samhällsinrältningar på en grund och gifva dem en utveckling, som i alla afseenden vore tankeriktig och enkel, och att således, med erkännande af bristerna, der de verkligen förefunnos, frågan egentligen skulle komma att omfatta sättet, huru rättelserna bäst och ändamålsenligast borde vinnas.
Deremot hafva R. o. Ad:s beslut, såsom jag uppfattat dem, på grund af de talares yttranden, som motiverat desamma, synts mig i de flesta läll hafva hyllat den meningen, att det inom de vigtigaste förvaltningsgrenarna hufvudsakligen bör förblifva vid de förhållanden, som nu förefinnas; och i intet fall framstår denna åsigt tydligare, än i fråga om anslagen lill 4tde hufvudtiteln.
Det är fullständigt ådagalagdt och bekräftadt af kända förhållanden, att den anslagssumma, som möjligtvis kan blifva tillgänglig för flottan, är alldeles otillräcklig, för att dermed i tjen st fä r d ig t och brukbart skick underhålla 10 linieskepp, äfven om, i och för detta enda ändamål, öfriga vigtiga behof för vår marin skulle åsidosättas, liksom hvar en af vanlig erfarenhet känner, att det är en half ruin alt hygga med otillräckliga tillgångar; men icke dessmindre är det efter emottagandet af förklaratiden , som icke otydligt gifva vid handen, alt denna organisationsplan kommer att fortsättas, utan inskränkning, hvarken i antalet af skepp eller af det högre befäl, som för en större linieflotta ar afsedt, som R. o. Ad. icke allenast upphäft
Ulskrs förslag att fördela materiel-anslaget, utan jemväl anvisat ökade tillgångar.
Af dessa skäl, och då jag befarar, att det sätt, hvarpå statsregleitn blifvit afslutad inom delta Stånd, redan i någon mån torde hafva aflägsnat oss från det mål af samdrägt och inbördes beredvillighet, som jag hade hoppats att vi under detta riksmöte skulle uppnå, har jag funnit mig föranlåten, att, med anledn. af R. o. Adis ofvanberörde beslut, anmäla min skiljaktiga mening.
Söderling, förenade sig uti Frih.
Sprengtportens reservation.
Den 15 Augusti f. iu. Frih.
Hamilton, Hugo, yttrade att hon i allodelade de åsigler, Frih.
Sprengtporten yttrat, och anhöll att få förena sig i hans reservation.
Tersmeden, Wilh. Fredr., Hr Hallenborg, Carl Joli., samt HrafUhr, Gustaf, förenade sig äfven i Frih. Sprengtporten reservation.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Iteinh.:
Jag har med uppmärksamhet afhört den upplästa reservationen ; jag har deruti trott mig finna, att Frih.
Sprengtporten anser för gifvet, att R. o. Ad:s ledamöter, hvilka voterat för åtskilliga ökade anslag, derigenom tillkännagifva deras Önskan, alt alla de inrättningar, för hvilka dessa anslag äro åsyftade, skola oförändrade bibehållas på den punkt de finnas.
Detta är ett stort misstag, och jag får till prot. anmäla, det jag t. ex. voterat för anslag till Krigsacademien, utan att jag derföre är öfvertygod, att denna inrättning bör bibehållas på den fot, hvarpå den sig nu befinner.
För denna reservation ligger således samma misstag till grund, sorn förefinnes i många, ja, nästan i de flesta punkterna i StatsUtskrs utgifts-betänk., nemi. att antaga hvad StatsUtsk. gör, att för Ständerna, på samma gång som anslagen öfvervägas, föreslå organisationsfrågor, hvilket egentligen tillkommer Ekon.- Utskollet.
Det må ursägtas, att jag uttrycker min förundran deröfver, att Frih.
Sprengtporten och de ledamöter, som sig i hons reservation förenat , under hela öfverläggningen 0111 statsreglenn innehållit med alla anmärkn:r och låtit voteringarna gå, för att sedermera på detta sätt tillkännagifva och framföra deras reservation, hvilket jag anser föga öfverensstämmande både med våra former och öfriga föreskrifter i grundlagen.
Hos hvarje Svensk man är tanken fri; friheten att här yttra honom, när man iakttager skicklighet i framställningssättet, är försäkrad.
Jag anser mig för min del böra yttra några få ord.
Det är nu fjerde riksdagen jag har den äran att vara ledamot af detta Stånd, en nykomling här för öfrigt.
Jag har trott mig sakna ett liufvudsakligt villkor vid statsreglertn i allmänhet, så väl inom delta som öfriga Stånd, nemi. en större vidsträcktliet i åsigter.
Man har mindre sett på del hela och det helas behof, än på tillfredsställandet af vissa moderna nutidens ide'er och förut fattade tankar.
Derigenom har man inlupit i tvister om småsaker, och fäderneslandets intressen hafva derunder fått sitta emellan.
Jag tror, alt Sveriges försvarsverk icke kan undvara vida större anslag än de som äro bifallna, så väl vid denna som föreg:de riksdagar, såvida man vill göra något verkligt.
Jag hoppas att den tid kommer, då man ser de vigtigaste angelägenheterna främst, och låter de mindre ide'ernas utveckling stå tillbaka för allmänna intresset.
Så ser jag saken, och så ser den henne, 6a Den 15 Augusti f. m. hvilken, likasom jag, är född i en f. d. Svensk provins, sorn glitt för Sverige förlorad, derföre att samma trångbröstade åsigter om Rikets försvar då gjorde sig gällande, likasom nu, framför de större och mera vidgade.
Jag hoppas att med en stigande upplysning äfven en stigande välvilja skall visa sig för det stora ändamålet — Sveriges försvar — och att dessa småstrider om skillingar och runstycken skola upphöra, då landels största angelägenheter äro i fråga.
Ehuru jag till alla delar in stämmer i den reservation Frih.
Sprengtporten afgifvit, underlät jag likväl alt låta anteckna mig bland de ledamöter, som förenade sig med honom, egentligen derföre att jag särskildt protesterat mot det sätt, hvarpå R. o. Ad. reglerat slaten.
Hvarföre jag nu egentligen begärt ordet, är för att anmärka, att då det tillförene, enl. grundlagens häntydning, lemonts de dissenlierande ledamöterna af Ståndet öppet att reservera sig emot ett fattadt beslut; så har man nu fått in ett nytt bruk, alt nemi. reservera sig emot reservationer.
Detta sätt att gå tillväga må gerna fullföljas, det ligger intet ondi deruti; men de, sorn komma med reservationer emot reservationer, tillkännagifva derigenom blott att de första reservationerna varit bitande.
Jag hade visserligen icke väntat, att den mening jag yttrat, och den jag framställde som min enskilda tanke i öfverensstämmelse med grundlagen, skulle gifva anleda, till en discussion; men då detta skett, får jag endast fästa Hr Bråkenhjelms uppmärksamhet derpå, att den sats jag anfört ingalunda grundar sig på det misstag han förutsatt, och att följaktligen den slutsats han deraf dragit är oriktig, och alldeles stridande mot ordalydelsen af mitt anförande.
Hvad angår det af Hr Bråkenhjelm fällda yttrande, sorn skulle jag ej deltagit i discussionen om statsieglertn, så kan prof. vitsorda motsatsen.
Det torde knappast finnas någon punkt af större värde, hvarvid jag ej, då betänk, i ämnet första gången förevar, mig yttrat, och att jag först dermed upphörde, sedan, genom åtskilliga voteringar, man utrönt, att det vore onödigt alt uppehålla discussionen, såsom endast ledande till ändamålslös tidsutdrägt; och att vid hvarje punkt yrka votering, anser jag ingalunda vara nyttigt.
Då, efter mitt förmenande, R. o. Ad. ännu icke definitivt afgjort statsregler:n i flera punkter, så vill jag blott inskränka mig att till prot. få förklara, att jag icke deltagit i något af de beslut, som haft för afsigt att öka statsreglertn utöfver StatsUtsk:s tillstyrkande; men jag vill dock icke med detsamma hafva sagt, alt min lanke hr, alt alla de, som, i motsats mot mig, tillstyrkt förökade anslag, isynnerhet för 4;Je hufvudtiteln, haft för uf - Den i5 Augusti f. ra. 63 sigt att bibehålla denna administrationsgren utan reformer.