Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jrliga markegångs-tnXara upprättas genom deputerade af alla RiksStånden, nämnda på det sätt hvarje Stånd för sig särskildt föreskrifver; och skola, sedan de vunnit laga kraft, gälla till elen efterföljd, som Konungen och Rikets Ständer bestämma.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget i denna punkt blifvit afslaget af Borgare- samt BondeStånden, och att, rörtde denna samt de återstående punkterna, PresteSt. ännu icke fallal något beslut.
Den 26 Murs e. m. 499 Förslaget i denna punkt blef äfven af R. o. Ad. afslaget. i/j:de punkten.
Förslag till stadgande, i afseende på liden för riksdags fortfarande. 10g §:n Regerings Formen.
Ej må riksdag längre rucka, än sex månader från dagen — — — anmäle de det hos Konungen jemte deras önskan, att riksdagen måtte fortfara någon viss inskränkt lid, högst tvä män ader, /ivard Konungen gore del afseende, han tjen ligt pröfvar.
Der så oförmodadt — belopp sig åtagit, dd skola Riksens Ständer åtskiljas, och forlfare den förra — — — uppgöra och utfärda. 80 §:n Riksdagsordningen.
Riksdag må ej räcka längre, än sex månader från dagen — — — anmäla Riksens Ständer det hos Konungen, jemte deras önskan, att riksdagen måtte fortfara någon viss inskränkt tid, högst två måna eler.
Rörandes minst lie Riksstånd — — — må äfven slutas, innan sex månader tilländagått, enär samtliga RiksSlånden sådant begära och Konungen dertill lanner bifall.
Ridd Secret. tillkännagnf, alt Borgare- och BondeStm bifallit detta förslag.
Jag har ingenting emot, alt riksdag må fortfara så länge som här är föreslaget, emedan jag tror, att man i allmänhet icke kan, i anseende till de många göromålen, påräkna kortare tid.
Men jag fäster mig vid ordalagen i slutet af det nya förslaget, der det heter: "då skola R.
St. åtskiljas”; hvaremot det heter i nuvar.
Reg F.: ”då sl all Konungen kunna R.
St åtskilja, och fortfare den förra bevillningen" etc.
Om det skulle hända, att Standerne vid någon riksdag underläte att åtaga sig ny bevillning, eliel’ funne lämpligt att låta den gamla bevillningen fortfara; men beslöte att borttaga grundskatten, utan alt dertill begära Konungens samtycke, och sålunda lemnade Regeringen utan medel till statsutgifternas bestridande, och det då hette: då skola R.
St. åtskiljas; så reste de sin väg, utan att Konungen eller de sjelfve ens förmådde hindra det.
Sådant kan icke ske efter den gamla ordalydelsen, emedan, under så olyckliga förhållanden, di t beror af Konungen alt icke låta Ständerna resa, förrän de reglerat Staten så, att det är möjligt bestrida de utgifter, som för dess bestånd erfordras.
Jag tror mig icke behöfva närmare utreda skälen att ogilla det nya förslaget.
Fii!i.
Hamilto|n, Hugo:
Äfven 111ig synes, sorn i den nya redactionen vore inryckt ett stadgande, hvilket jag tror icke vara nyttigt.
Det är föreslaget, att riksdag icke må läcka mer än 6 månader, och det vore visserligen önskligt, att den terminen afven kunde förkortas; men erfarenheten 5oo Den a6 Mars e. m. har visat tillräckligen, att sådant icke låter sig göra, hvarföre stadgandet härom må qvarstå, ehuru jag för min del skulle önskat en kortare tid.
Sedermera är sagdt, att riksdag utöfver nämnda lid icke må räcka mer än 2:ne månader.
Detta är eli bestämmande, som jag anser vara förhastadt; ty man kan tänka sig, att så vigdga ärenden kunna vid en riksdag förekomma, att det vore för landet högst skadligt, om Ständerne, genom antagande af detta stadgande, bundit sig att nödgas åtskiljas vid den 8:de månadens slut, fastän de endast för fullbordandet af sina arbeten icke behöfde mer än t. ex. en half månad, och Konungen, till följe af grundlagen, icke kunde bevilja förlängning.
Som detta vore skadligt, afstyrlier jag förslaget.
Jag har vid så mångå tillfällen under denna riksdag hört den önskan yttras, att riksdagarne mätte förkortas, alt jag icke kan förstå annat, än alt antagandet of den lagbestämmelse, som inskränker riks— dagaroes längd till 8 månader, vore att gå önskningarna till mötes i de flesta fall.
Jag kan ej finna eller utfundera möjligheten af så beskaffade fall och händelser, der icke under 8 månaders tid, om man visste att riksdagen icke fick räcka längre, göromålen skulle vara fulländade, — och medhinnas de icke inom 8 månader, befarar jag att icke heller 16 räcka till.
Vid förra riksdagen har jag med förundran sett, att redan i början af Juni månad inkom StatsTJlskts svar på ålerremissen af betänk, rörande statsregleringen, och likvisst räckte riksdagen från den tiden intill
Maj månad påföljande året; och jag kan ej förklara en sådan tidsutdrägt, om ej genom våra dävar. banco-förhållanden, och till följd af realisations-frågan.
Men sådana casus komma säkert sällan att inträffa; och jag tror således, att det icke vore någon våda uti att antaga förslaget.
Man kunde säga att vid en riksdag, der det nya lagförslaget blefve förelagdt Ständerna, skulle man ej på den inskränkta tiden af 8 månader kunna medhinna granskningen af ett så vidlyftigt och vigtigt arbete; och detta vore riktigt, — men jag tror icke heller, att sådant skulle medhinnas på åratal, om man på våra 4 kamrar börjar att genomgå förslaget § för § och balk för balk och discuterar deröfver.
I afseende härpå tror jag, att om lagen en gång framlägges för oss, böra vi visa det förtroende, att som arbetet blifvit uppdraget åt de kunnigaste män vi äga i landet, bör antagandet af förslaget ske en bloc, hvarefter ändringar och förklaringar må följa öfver detta, så väl sorn öfver andra menskliga arbeten, som alla äro behäftade med felaktigheter och brislfälligheter, dem tiden och erfarenheten upptäcka.
Antagandet af detta förslag skulle jag anse som ett stort bevis på framskridande; och då vi sjelfve (föreskrefve oss en tid af 8 månader, hvarinom Den aG M a i*s c. m. 5oi riksd.arbetet skulle vara slutadt , skulle det också, som jag förmodar, blifva en möjlighet att inrätta göromålen efter detta tvång, till stor båtnad för landet.
— Jag röstar för bifall lill förslaget; och sedan 2 Stånd ingått derpå, skulle jag mycket beklaga, örn R. o. Ad. satte sig deremot.
Jag erkänner, alt äfven jag hyst några betänkligheter vid den omständighet, som blifvit anmärkt, alt det efter 8 månader skulle vara begge
Statsmakterna gemensamt förbjudet att låta riksdag fortfara; men de grunder Hr Anckarsvärd anfört, hafva hos mig gjort sig företrädesvis gällande.
Jag tror, att det skulle vara en nästan otänkbar sak, att om man förut visste, att man inom 8 månader skulle åtskiljas, man ej skulle kunna medhinna att bringa göromålen lill slut; men jag tror det vara alldeles omöjligt att, med nuvar. representationssätt, kunna på 4 månader sluta de ordinarie göromålen, så länge riksdagar icke komma alt inträffa oftare än hvart 5:te år.
Derföre finner jag högst betänkligt att uppdraga åt en myndighet makten att kunna skilja Ständerna åt, efter en tids förlopp, under hvilken man vet det icke är dem möjligt att medhinna göromålen.
Jag fruktar en sådan händelse så mycket mer vid denna riksdag, emedan så stora constitutionella frågor äro väckta; och just derföre önskar jag, att denna riksdag icke må fortfara utöfver 8, och icke kunna slutas inom 4 månader.
Hvad angår efterföljande riksdagar, så anhåller jag alt få göra de herrar uppmärksamme, som här hafva väckt farhågan för möjligheten att ovillkorligen skiljas, oaktadt begge Statsmakterna önskade, alt riksdagen mätte fortfara utöfver 8 månader, att det budet, som nu beslutas, gäller icke mer än för denna riksdagen; ty det är ju möjligt, alt ändring kan blifva föreslagen genom någon riksdagsman, och frågan blefve lagd på bordet att, äfven efter de 8 månadernas förlopp, det må stånda Konungen fritt alt tillåta Ständerna vara tillsammans.
På detta sätt tror jag att man skulle kunna uppfylla den önskan, som blifvit yttrad, att lagverket skulle kunna på en riksdag drifvas igenom lill afgörande, oaktadt det icke är möjligt på 8 månader.
Den grundlags-^, som nu är under öfverläggning, innefattar 2:e ändringar; i stället för att Ständerne nu äga rättighet att vara tillsammans i 4 n>ånader, skulle denna rättighet utsträckas till 6 månader; och mot denna förändring har jag ingenting att invända.
Efter dessa 4 månaders tid beror det n u af Ständerna att vara tillsammans, så länge de finna det nyttigt, och Konungen dertill samtycker; men, efter det nya förslaget, skulle detta förhållande endast fortfara från 6 till 8 månader, hvarefter Ständerne skola åtskiljas, ehuru både de sjelfve,äfvensom Regeringen ansåge det vara för landet nyttigt, att de voro till - 5 oa Den 26 Wars c. m. smnmans för alt fullborda sina arbeten.
Mig veterligen finnes icke ett sådant grundlagsbud i någon statsförfattning, och jag afstyrker på det högsta, att det hos oss måtte införas.
Det beror i alla händelser på Representationen att så påskynda sina erbeten, att de kunna vara färdiga så fort som möjligt, — och måhända kan detta vanligtvis ske på 8 månader, kanhända äfven på 6; men jag kan icke neka, att tillfällen kunna inträffa, då Representationen har vigliga arbeten för handen, dem de icke på den tiden af 8 månader kunna afslula, och sådant kan förhållandet blifva vid nästa riksdag, då vi hafva att förvänta ett allmänt lagverk, omfattande flera delar af lagstiftningen, som länge varit efterlängtadt.
Jag vågar hoppas, att delta lagverk till nästa riksdag måtte vara så förbered t, att
Representationen då må kunna företaga detsamma till afgörande; men jag skulle icke för min del anse det vara rikligt att behandla det så i klump, som en värd ledamot nyss föreslagit
Om denna § antoges, och under Lommande riksdag lagverket öfverlemnades till Ständerna, och de vid slutet af 8:de månaden ej fulländat deras behandling af detsamma; så skulle det, som blifvit åtgjord t dervid, icke tjena till något, och på samma sätt kunde det äfven gå den derpå följande riksdagen och allt framgent.
En värd ledamot har sökt häfva denna betänklighet genom att säga, att den grundlag, vi i dag stifta, kan upphäfvas vid nästa riksdag; men detta är ett något för lättsinnigt sätt att stifta grundlagar.
Grundlagar stiftas icke för dagen, utan för kommande tider; och hvartill skulle det tjena att stifta denna grundlag för att blott gälla vid denna riksdag?
Frågan kan visserligen vara Iikgilllig för denna riskdag, men är deremot af sådan vigt för kommande tider, att jag anser mig böra försöka hvarje lagligt medel för att förhindra förslagets antagande.
Spens; Hr von Troil har riktigt anmärkt, att förslaget innehåller tvänne delar, och just detta torde vara vederläggningen för den lättsinnighet, med hvilken han ansett mig hafva hehandlat frågan.
Omdömet derom beror Vrelt och hållet på, om man anser den förra delen eller den sednare vara den vigtigaste.
För min del anser jag den förra delen eller den, som förbjuder upplösningen af en riksdag inom 4 månader j då det är afgjordt, att den icke kan, med förmån för fäderneslandet, skiljas, så vigtig och så nyttig, alt jag derföre önskar antagandet af detta förslag.
Den andra delen erkänner jag kanske vara oriktigt redigerad ; men jag vädjar till eder erfarenhet, som varit närvar, vid föregående riksdagar, om man ej brukat den taktik, att draga ut på liden med riksdagarnas afslutande, för att drifva igenom de planer man önskat, — och om ej de flesta föregående riksdagar hade varit slutade inom 8 månader, om sådant icke hade hindrat.
D e n 26 Mars c. m. ä<>3 Gr. Horn:
Ingen skall villigare än jag erkänna det förderfliga af de långa riksdagar, soin liillills ägt ruin, och som ännu synes komma att fortfara; ingen kan lifligare än jag önska, att en gräns kunde sättas för ett så onaturligt arbetssätt, som inom vår representation: men jag betviflar, alt det vid detta tillfälle vore väl betänkt att antaga det förevar. förslaget, derföre alt man, som den siste värde talaren liar yttrat, skulle derigenom kunna afböja den slags taktik, som sökt utdraga ärendenas afgörande i det längsta för att slutligen få det bristande resultatet af riksdagen, som man kunde önska.
Jag skulle tro, all om en sådan taktik fortfarande existerar, så skulle den inom gränsen af 8 månader kunna åstadkomma detsamma onda, som man ansett sig kunna befara; och i sådant fäll skulle det blifva värre och icke bättre, om Sländerne skulle ovillkorligen åtskiljas, utan att det minsta resultat skulle kunna erhållas.
Del skulle väl i alla fall kunna låta säga sig, och jag vill icke bestrida, att det kunde vara en nyttig häfstång alt åstadkomma en annan ordning, om denna § antoges, oell dertill kunde jag äfven vara villig a't bidraga; men då jag hoppas att förslaget 0111 en ny representation snart förekommer till afgörande och i följd deraf en annan riksdagsform; tror jag, alt man bör något betänka sig, innan man vid detta riksmöte antager grundlags-förslag, och framlägger dem till Konungens sanction, då man innan kort torde låta blifva som grund lags-förslag hvilande helt andra åsigter, än de, som med denna § antydas.
Jag tror också, alt de betänkligheter, Hr von Troil framställt, äro väl grundade; och med afseende å hvad i detta fall blifvit anfördt, förklarar jag mig komma att votera mot förslaget, och tillstyrker alltså förkastande af detsamma.
Spens: Ogerna uppträder jag för tredje gången , men det sker i anleda, af en af Gr.
Horn yttrad tanke, och jag vågar derföre anhålla om R o. Ad:s uppmärksamhet.
Horn har tillstyrkt förkastande af detta förslag, på den grund att han hoppades, att snart ett förslag till förändrad representation, eller åtminstone till förändrade riksdagsformer, skulle kunna för Ständerna framläggas.
Ett sådant förslag, det må vara i stor eller liten scala, är till den grad svårt att uppgöra med våra riksdagsformer, att jag åtminstone icke ännu hoppas derpå.
Jag skall för min ringa del, som ledamot af Const.Utsk., ifrigt arbeta derpå; men jag tror, alt det icke kan anses annat än förmätet att hoppas få ett sådant förslag färdigt, genomfördt och lyckligen framfördt igenom alla de 4 RiksSt:ns irrgångar och förbi det förstärkta Const.Utsk:s klippor, inom den 6 nästkommande Juni.
Sedan den dagen, kan riksdagen, örn den gamla redactionen bibehålies, sägas vara förbi; ty det beror på den andra myndigheten i Staten att åtskilja Ständerna.
Det blefve således 5o4 Den 26 M ,1 r s e. m. med en djup lansia af 010, sorn elt sadan t förslag, hvilket framförallt behöfver lugn, om det icke, i stället för framlids lugn, skall föda framtids oro, skulle komma att bearbetas; och just derföre att elt sådant förslag af allmänna rösten påkallas, önskar och anhåller jag, att det må blifva en möjlighet att framställa det med sans.
Jag vill icke profetera, ty det kan gå bättre än jag förmodar, men hvad jag antydt mig befara, är en möjlighet.
Jag slutar med samma förklaring som Hr von Troil, att jag skall göra allt hvad i min förmåga står att få genomdrifva min sats, och jag begär på denna grund votering.
Sprengtporten, Jac. Willi.: Med Hr von Hartmansdorff kan jag icke instämma i den mening, alt
Konungens prerogativ pä något sätt skulle minskas genom antagande af 2 mom. i detta förslag.
Konungens rätt alt skilja Ständerna åt efter 4 månaders riksdag, är alldeles obestridd: men Konungens rättighet att förmå Ständerna att qvarblifva, för att taga i betraktande de K. propositioner, som kunna framställas, sedan Ständerne anmält att de slutat de åligganden, hvarföre de varit sammankallade, anser jag icke vara gifven.
Jag kan icke, lika med Hr von Troil, tro, att så särdeles stora olägenheter skulle uppstå, om Ständerne åtskiljdes efter 8 månader, äfven för de fall, att några göromål af vigt skulle återstå.
Det är en stor olägenhet, och de medföra för landet en dryg kostnad, dessa långa riksdagar; och att någon gräns för dem kunde sättas, vore derföre önskligt, och jag skulle nästan vilja antaga att det för landet och äfven för Representationen vore en mindre olägenhet, om så vigtiga ärenden återstode efter en 8 månaders riksdag, att då skilja de Ständer, som voro tillsammans, och sammankalla nya, än att låta en sakernas ordning och de förhållanden fortfara, som icke blott leda till riksdagarnas förlängning, utan äfven ådagalägga, alt sättet för målens afgörande icke är fördelaktigt.
Jag tror, för min del, alt det ligger mycket godt i detta förslag, och tillstyrker dess antagande, intilldess vära former kunna komma att undergå sådana betydande modificationer, som jag och många med mig önska.
Man har åberopat ett ämne, som kunde vara af den vidlyftighet att icke medhinnas till handläggning under så kort riksdag, nemi. nya lagförslaget; för min del tror jag det icke kan vara möjligf att förutse, huru mycken tid dertill kan åtgå, hvilka former Ständerne för dess afgörande kunna vidtaga.
Jag måste antaga, att det vore möjligt, alt en eller annan balk vid en, och andra balkar vid en annan riksdag kunde afgöras.
Om Ständerne t. ex. vid en riksdag antogo civil-lagen och vid en annan criminal-lagen, finnér jag ej någon olägenhet deruti.
Det leder till ett stort D c n 26 Marg c. m. 5o5 Sf;ort steg framåt att kunna emotse kortare riksdagar och a 11, utan något DamocIeS svärd öfver sig, kunna afgöra bevillnings- oell beskattningsgrunderna.
Sanction af delia förslag skulle mera an annat öfvertyga Ständerna om välvilja och upplysning bos Styrelsen, som jag i öfrigt icke betviflar.
Jag tillstyrker antagande af detta förslag.
Hr von Troil!
Med den siste talaren instämmer jag Visserligen deruti, att jag icke tili Konungens prerogativ kan räkna rättigheten att qvarhålla Ständerna, sedan de anmält, att de slutat sina arbeten; men deremot innefattar förslaget 2tne andra inskränkningar af Konungens prerogativ, — det ena nemi., att ej kunna upplösa riksdagen efter, 4 månader.
Jag föreställer mig, att Konungen skall anse a/'skaffandet af detta prerogativ nyttigt, och derföre, på de skäl, som Frih.
Sprengtporten anfort, dertill lemna sitt samtycke.
Den andra inskränkningeu i Konungens rättigheter vore, att Han ej kunde tillåta Ständerna att vara tillsammans efter 8 månader.
Jag föreställer mig, att Konungen torde anse, att della innebär stora och högst betänkliga olägenheter för samhället; och skulle detta förslag af Ständerna antagas, så tillstår jag öppet, att det är min Önskan, att det af Konungen måtte afslås.
Jag kan för min del icke biträda till stiftande af en lag, som jag anser omöjlig alt verkställa.
Lika myckel, som någon arman, Önskar jag korta riksdagar, och i sådant fall medger jag, alt förslaget innehåller hvad man kallar välmening; men delta ändamål, nemi. riksdagarnas förkortande, måste sÖkas på en annan väg, eller genom förändring i representationens sammansättning och arbetsord- , ning och icke genom ett våldsamt aflmggande.
— Man har Sagt, att de långa riksdagarne medföra stora kostnader för landet; detta kan jag beklagligtvis icke neka ; men något torde de dock uträtta, då deremot, om en riksdag efter 8 månader upplöses utan något resultat, så äro betydliga kostnader bortkastade för intet.
— Jag fortfar alt yrka, det R. o. Ad. behagade afslå förslaget.
De talare, sorn yttrat sig, hafva hufvudsakligen fästat sig vid ettämne, som skall förekomma, nemi. granskningen af det nya lagförslaget.
Jag anhåller att få fästa Ståndets uppmärksamhet på ett redan afgjordt ämne, sorn i denna afton blifvit omförmäldt; jag menar realisntionsfrågan.
Om 1828 — i83o årens riksdag hade skolat nödvändigt upplösas efter 8 månader; tror väl någon af eder, mine herrar! att det varit möjligt bringa realisationen till den utveckling, hvartill hon bragtes vid samma riksdag, och som ledde till hennes antagande vid 1834 och i835 årens riksmöte?
Och om detta sistnämnda måst upplösas inom de 8 månaderna; tror väl någon att utvexlingen blifvit beslutad?
— De som deltogo i den riksdagen, torde på4 H. 64 i - 5oG Den 26 Mars c. ra. minna sig, att Sländerne ansågo såsom en hufvudsak, att utvexlingen skulle börja under deras sammanvaro, på det alt deras och Konungens gemensamma medverkan skulle vara att tillgå, i händelse oförmodade svårigheter inträffat vid verkställigheten.
Denna vidtog icke, förrän 8 månader voro af riksdagen förlidna, eller den 1 Oct. i834; och Ständerne förblefvo sedan tillsammans äfven under en del af år l835.
De lyckliga följderna af detta beslut åtnjuta vi dagligen; och vi böra komma ihåg, att lika vigliga händelser ännu kunna inträffa.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det i 14*de punkten upptagna förslag till förändrad redaction af 109 §:n Reg.Frn samt 80 §:n Riksd.Ordningen.
Hr Anckarsvärd begärde votering.
Jag har blott velat gifva tillkänna, att, enligt min åsigt, inträffar icke tiden att begära votering, förrän Hr Frih. o. Landtm, meddelat, huru han uppfattat R. o. Ad:s svar på den framställda propositionen.
Den som bifaller det uti t4tde punkten af Const.Utsk:s uppgift å hvilande grundlagsändrings-frågor upptagna förslag för förändrad redaction af 10g §:n Reg.Ftn samt 80 §:n Riksd.Ordn., voterar ia; den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda förslag till förändrad redaction af 109 §:n Reg.Ftn samt 80 §:ti Riksd.Ordningen.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 86.
Nej — 126. ]5:de punkten.
Förslag, an g: de National-rep resen ta tio nen.
Litt. A. 13 §:n Riksdagsordningen.
1 mom. 2:0.
Universiteten i Upsala och Lund — — — verldsliga facultetcrna.
Ordinarie, till annat RiksStänd ej huran, dej lärare vid elementar-läroverken i Slockholm och i hvarje stiftj skola ock till PresteStändet kunnaj inom sig, välja en riksdagsman.
Likaledes må af Vettenskaps-academien — — — till riksdagsmanna-underhåll. 19 §:n Riksdagsordningen.
Sista perioden. — — — klagomål öfver val lill riksdagsmän af PresteSlåndet ingifvas, för stiften och elementar-läroverken hos Consistorium — — — Den 26 Mars e. m. 22 §:n Riksdagsordningen.
Sednare perioden. — —:
— Fullmakterne underskrifvas:
PresteStåndels, för sliften, universiteten och clementar-läroverken, af vederbörande Consistoriel' — — — Hr Frih. o. Landtm, hemställde, da denna fråga anginge representationen inom PresteSt.; och någon underrättelse från nämnda Stånd ännu icke ankommit om dess beslut i ämnet, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att låta denna frågas afgörande hvila, tills underrättelse hunnit inhemtas om PresleStts beslut derom.
Bifölls. i5:de punkten.
Litt. B. i4 §:n Riksdagsordningen.
Nytt moment. ito Hufvudstaden Stockholm ——— i årliga utskylder. 2:0
De öfriga Rikets — — — brukande bergsmän. 3:o Valen skola ske — — — icke kallas. 4:o Götheborg sände — —. — af lägre dass. 5:o
Ingen må förstäderna — — — idkande berättigad. 6:0
Manufacturister och fabriksidkare på landel, som icke tillhöra annat RiksStånd, vare berättigade att förena sig med närmaste stad inom länet, för att der, i mån af deras bevillning för egendom och rörelse, jemförd med lota/bclo/ipel af de röstägandes i staden, deltaga i riksdagsmannavalen och äfven sjelf ve kunna lill fullmäktige väljas: åliggande det collegial-styrelsen öfver fabrikerna alt, när riksdag inträffar, uppgöra de närmare bestämmelserna för denna representationsrätt. 7:0 Utom Fahlu bergslag — — — lill de väljandes efterrättelse uppläsas.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att förslaget i denna punkt blifvit afslaget af BorgareSt., och att BondeSt. vid föredragningen förbigått detsamma.
Då delta förslag är ogilladt just af det Stånd, som förslaget angår, så hemställer jag, om icke R. o. Ad. också skulle finna för godt att ogilla detsamma.
I förslaget finnas 2:tie förhållanden, som jag anser vara af beskaffenhet att hindra dess antagande, äfven 0111 vi ej visste att BorgareSt. afslagit det.
Men då så skett, anser jag öfverflödigt att nämna dessa omständigheter.
Ilr Stuart, Carl:
Då jag anser det vara af vigt alt representationsrätten utsträckes, så vidt möjligt är, till alla ännu orepresenterade medlemmar; så yrkar jag bifall till förslaget.
Jag känner väl, likasom den siste talaren, att det Stånd, som frågan närmast rörer, afslagit den föreslagna grundlagsförändringen; men detta bör icke hindra R. o. Ad. att uttrycka den opinion, alt R. o. Ad. för sin del bifaller förslaget.
Jag finner för öfrigt uti detta förslog inga så be - 5o8 De n 26 Mai^s e, m. skaffade omständigheter, söm lunde föranleda till ogillande af den ide'e samma förslag uttrycker, — att få en inflytelserik, nu från representationsrätten utesluten, del af nationen för framtiden representerad.