Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes till justering följande voter.proposition: Den som bifaller Ridd.Utskrs förslag ali bänkm.valen skola afskaffas, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, komma bänkm.valen att fortfarande ske.
Jag lemnar. ja-propos:n derhän; men, i afseende på contra-proposln hemställer jag
Den ii April f. m. om det icke må vara R. o. Ad. förbehållet alt särskildt besluta, huruvida de uti 4* §:n Riksd.Ordn. omnämnde embetsman böra deltaga uti valet eller icke.
Jag får på det högsta protestera mot det tillägg
Hr von Hartmansdorff begärt, emedan det skulle innefatta en votering derom, huruvida R. o.
Ad. framdeles skall rätta sig efter grundlagen eller ej.
Uppå derefter framställd propos., blef den upplästa voter.proposrn af R. o. Ad. godkänd.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: J a — 98.
Nej — i45. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. til I 3 e. m.
Lördagen den ii A {fril 1840.
Justerades i prot.utdr. för denne dag f. m.
Justerades pleni-prot. för den 4 dennes.
Upplästes och Indes på bordet K.
M:s på f. m. ankomna nåd. skrifvelser till R.
St.: 1:0 ang:de förslagen till ny civil-och criminal-lag; gifven den 24 Mars i84o; 2:0 ang:do stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen i Riket; gifven den 4 April 1840.
Theodor, uppläste följande :
Mot det sätt, hvarpå frågan om förändring af 18 §:n Ridd.Ordn. behandlades i R. o. Ad:s f. m. plenum, får jag anmäla min reservation.
Jag anser det nemi. vara orätt att besluta om upphäfvandet af ett redan existerande förhållande, innan man först afgjort hvad i dess ställe bör äga ruin.
Af denna anledn. var jag föranlåten att votera för bibehållande af ett stadgande, som jag tror kunnat och bort förändras; alldenstund jag, såsom frågan behandlades, icke lunde veta antingen någonting bättre eller sämre sknlle blifva en följd af en förändring, hvilkens natur sedermera skulle bestämmas.
D exi ii Arpi- il c. m.
Sedan frågan röride bänkm.valet i förmiddags blifvit så afgjord, att detsamma kommer att hädanefter fortfara på samma vis som hittills skedt; så hemställer jag, om icke för alt få den rättelse R. o. Ad. afsett, nemi. att 18 Jin Ridd.Ordn. må bringas i öfverensstämmelse med 4' §:n Riksd.Ordn., Ridd.TJtsk. måtte åläggas att göra en så beskaffad redactions-förändring af 18 §:n Ridd.Ordn., att all fråga om de i 4> §:n Riksd.- Ordn. uppräknade personers deltagande i val lill electorer må hädanefter försvinna.
Hr Lagerhjelm, Pehr: Sedan R. o. Ad., efter hvad mig blifvit berättadt, har fattat ett annat beslut, än det Utsk. föreslagit, och Utsk. således icke har utlåtit sig öfver den fråga, som man önskat, och hvarom särskild motion jemväl blifvit väckt, nemi. att 18 §:n Ridd.Ordn. skulle bringas uti öfverensstämmelse med 41 §:n Riksd.Ordn.; så får jag förena mig med den siste värde talaren uti den önskan, att Utsk:s memor. måtte i denna pounkt återremitteras, så alt 18 §:n Ridd.Ordn. måtte erhålla en förändrad redaction,' i öfverensstämmelse med 41 §:n Riksd.Ordningen.
För att vara conseqvent, måste jag bestrida den af Frih.
Cederström och Hr Lagerhjelm gjorda begäran, att 18 §:n Ridd.Ordn. skulle förändras, för att, såsom desse herrar yttrat sig, bringas i öfverensstämmelse med 4> §:n Riksd.Ordn.
Jag tror, att om den skulle förändras så, att Regeringens ledamöter skulle förnekas att deltaga uti val till electorer, så skulle den komma i strid med 41 §:n Riksd.Ordn., hvilken förbjuder Regeringens ledamöter alt vara utsk:s-!edamöter, eller deltaga i val till utsk:s-ledamöter.
Desse personer få således icke vara electorer eller utskls-ledamöter, men kunna deremot alldeles icke förbjudas att välja electorer: och då 83 §:n Reg.F:n stadgar, att grundlagarne skola i hvarje särskildt fall efter deras ordalydelse tillämpas, så tror jag icke, att
Regeringens ledamöter kunna förbjudas att deltaga i val till electorer.
. Gr. Frölich, David:
Af helt andra orsaker än den siste talaren, nemi. på den grund, att jag anser 18 §:n Ridd.Ordn., i dess nuvar. beskaffenhet, icke kunna eller böra, vid en riktig ölservering af 4> §:n Riksd.Ordn. föranleda till någon sådan inblandning lili val lill bänkman, som blifvit af Frih.
Cederström och Hr Lagerhjelm åsyftad, bestrider jag för min del en sådan återremiss i denna punkt till Ridd.Utskottet.
Jag fattade icke annat på förmiddagen, än att det blott var första punkten af Ridd.Utsk:s betänk., som var föredragen.
Misstog jag mig ej deruti, så måste det endast vara denna Den ii April e. m. första punkt, som är afgjord, och i sadan händelse återstår då, såsom jag tror, tvänne punkter, hvilka nu aldra främst böra komma under öfverläggning, och då först
Imrde det blifva fråga om, att den punkt, som handlar om Statsrådsledamölernes undantagande från rättigheten att deltaga uti bänkm-valen, mäste till Utsk. återremitteras.
Jag tror det nu vara olämpligt att ingå i diseussion om återremissen, ty jag har icke hort, att Hr Frih. o. Landtm, föredragit denna fråga» Frih.
Ehuru jag, på samma sätt som Gr. Frölich, tolkar 18 §:n Ridd-Ordn-, har jag likväl trott mig böra-göra den framställning jag nyss gjort, emedan detta vid flera riksdagar å rad varit ett tvisteämne, som, enligt hvad protln utvisa, väckt ganska långa debatter.
Troligen skulle dessa stadganden allt framgent gifva anledn. till vidlyftiga discussioner, om de finge qvarstå oförändrade; och för att hädanefter undvika dessa, vöre derföre bättre, att det uti en § tydligen uttrycktes, att Regeringens ledamöter ej äga rätt att deltaga uti bänkm.valen.
Hr von Troil, Emil: Frågan om 18 §;ns i Ridd.- Ordu- bringande i öfverensstämmelse med 4* §:n Riksd.- Ordn. har icke af Ridd.Utsk. blifvit utredd annorlunda, än under förutsättning af bänkmännens afskaffande.
Det är numera afgjordt, att bänkmännen komma att bibehållas.
Således är frågan uti dess nuvar. skick icke af Utsk. utredd, och jag tillstyrker derföre, att den malte dit återremitteras.
I fall det är ett misstag af mig, alt frågan om uteslutande af Statsrådets ledamöter från deltagande i bänkm.valen först skulle förekomma uti andra punkten af utslos-betänk., så är det ett ganska förlåtligt misstag, emedan jag blifvit derom underrättad af en bland Utsk:s ledamöter; men på det att hvarken jag sjelf eller någon annan vidare må taga miste derom, så anhåller jag hos Hr Frih. o.
Landtm., att de båda första punkterna af Utsk:s förslag måtte blifva upplasta.
Då detta betänk, redan på förmiddagen blifvit uppläst, och Hr Cederschjöld då ägt tillfälle att taga notice derom, så hemställer jag, om någon uppläsning deraf nu, för hans skull, kan anses behöflig; det skulle i min tanke draga alltför långt ut på tiden.
Då jag anser denna fråga, såsom enskildt tillhörande Ståndet, kunna behandlas utan de formaliteter, som böra iakttagas i frågor, hvilka röra alla Stånden gemensamt; så tror jag, att, då tvänne af Ståndets ledamöter, Hr Lagerhjelm och Frih. Cederström, hafva begärt, att det skulle bestämdt föreslås af Ridd.Utsk., ali 18 §:n Ridd.Ordn. skall förändras, det väl måste vara tillåtet, så väl för Ståndet, som för mig, alt dervid göra erinringar; u32 Den 11 April e. m. äfvensom jag anser Ridd.Utsk:* skyldighet vara, att ålminstone handlägga delta mål, Ståndets beslut må sedan blifva för eller emot.
Mig tyckes saken vara ganska enkel.
Det är icke mer än 10 veckor sedan Ståndet var vittne till det uppträde, sorn här ägde rum, i anledn. af frågan huruvida de i 41 §:n Riksd.Qrdn. nämnde personer skulle tillåtas att deltaga uti bänkm.valen eller icke.
Des se herrar afsade sig slutligen den rättighet, som icke var bestämd; derefter väckte Hr von Troil den motion, att sådant för framtiden skulle blifva bestämdt uti Ridd.Ordn.
Sedan riu -genom votering är beslutadt, att bänkm.valen skola bibehållas; så är ju saken helt enkel, att remiss göres till Ridd.Utsk. med tillsägelse, att Hr von Troils motion, som väcktes för ro veckor sedan, blir handlagd.
Jag ser intet annat att göra dervid, och tror äfven att detta är det lätta.
För den händelse att flere bland Ståndets ledamöter, lika med den siste värde talaren, icke skulle inse hvad följden biefve af ett sådant förslag, som han framställt, anser jag mig uppkallad att detaljera effecten deraf.
Vore det så, att
Riddarhuset ägde att i allo sjelft bestämma sin Ridd.Ordn. efter sin önskan; så vore det ganska simpelt att nu remittera den fråga, som Hr von Troil väckt, till Ridd.Utsk., och genom en sådan remiss just likasom påpeka det sätt, hvarpå Ridd.Utsk. skall behandla frågan; men som, utom Riddarhusets beslut i denna fråga, för alt vinna en förändring i den ifråga var.
• §:n, äfven fordras Konungens sanction, och det är möjligt, att den på ett sådant förslag uteblifver, så skulle ingen annan effect uppstå, än att Riddarhuset, genom sitt försök att få förändringen, gifvit tillkänna att de önska en sådan förändring.
Min tanke bar varit, att förändringen icke är nödvändig, när man nb. iakttager, att de tvänne §§:ne i Riksd.Ordn. äro peremtoriska deruti, att Riksd.Ordn. i allo framför Ridd.Ordn. skall gälla; och derföre vill jag, för min del, icke tillstyrka R. o. Ad. att vidtaga en sådan åtgärd, hvaraf effecten skulle kunna blifva sådan, som jag framställt.
Då Hr von Troil väckte sin motion var det ett helt annat förhållande.
Han och flere kunde då hafva det hopp, alt saken skulle blifva hjelpt på det sätt, som i förmiddags hade varit möjligt, nemi. det, att R. o. Ad., utan att tillkännagifva orsaken, hvarföre förändringen anses nödvändig, hade helt och hållet gått ifrån bänkmindeln.m, och i stället indelat Ståndet uti 5 classer, såsom Utsk. föreslagit.
Derigenom hade man undvikit att komma på denna fråga eller gifva anledn. till den förmodan, att Ridd.Ordn. skulle kunna tolkas så, att de uti 4' Riksd.Ordn. nämnde personer vore berättigade att deltaga - Dan n April e. m. 233 ga uti bänkm.valen.
Hr von Troils förslag var sålunda ganska välgrundadt, men nu liar ett belt annat förhållande inträdt, och jag hbppas att Hr von Troil sjelf instämmer uti livad jag sagt, på det att intet tvifvel må äga rum, att elfecten möjligen kunde blifva den, sorn jag framställt.
Jag utber mig att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på denna frågas ganska enkla beskaffenhet; ty mig synes, att, genom en kort framställning deraf, hela denna discussion skulle kunna upphöra.
En motion är väckt på Riddarhuset af en dess ledamot, om ändring af 18 §:n Ridd.Ordn.; Utsk. har icke utlåtit sig öfver denna motion annorlunda, än alt, om Utskts förslag skulle blifva antaget, denna motion borde förfalla.
Nu har Utskrs förslag icke blifvit antaget, således har motionen icke förfallit; alltså måste val då Utsk. utlåta sig öfver denna motion, hvilken således bör öfverlemtias till Utsk., på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att fullgöra dess skyldighet, att utlåta sig öfver den på Riddarhuset väckta motion om förändring af 18 §:n Ridd Ordn.
Frölich gjort sig en fåfäng förhoppning, men det är mig alldeles omöjligt att instämma uti hans sednaste yttrande.
— Det är gifvet, att om grundlagen och Ridd.Ordn. stå i strid emot hvarandra, så måste grundlagen, såsom af högre vigt och värde, lydas, och den särskilda Ståndsordn. lemnäs utan afseende; men det är äfven ett grundlagsbud, alt Ridd-Ordn-, likasom andra Ståndsordntr, skall i öfverensstämmelse med grundlagen vara författad, och del är till åtlydnad deraf, som jag framställt mitt förslag.
Då det är utredt,' att detta förslag icke af Utsk. blifvit pröfvadt; så förundrar det mig i sanning, att någon kan bestrida, att det må till Utsk. återremitteras, för att erhålla vederbörlig handläggning.
Jag vidblifver således min begäran om åtérremiss.
Uppå derefter framställd propos., fann R. o. Ad- för godt ali till Ridd.Utsk. återremittera den af Hr von Troil väckta fråga om ändring i 18 §:n Ridd.Ordningen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt i ordningen förekomme nu uti Ridd.Utsk:s på förmiddagen redan förediagna betänk., i anledn. af åtskilliga förslag till ändring i Ridd.- Ordn*, Utsk:s förslag huru tillgå skulle, ifall bänkm.val icke komme att anställas-
Då likväl genom voteringen på förmiddagen blifvit afgjordt, alt bänkm.valen skola fortfara, komme naturligtvis Ridd.Ulsk;s förslag att förfalla. R. o. Ad. hördes häruti instämma.
Föredrogs den punktiUtsk;s memor, hvaruti Utsk. föreslår, att ordför. i Utsk-särskildt skola af eleclorerna utses.
5 H. 3o 234 Dcd ii April c. m.
När man som hastigast genomläser förslaget, tycker man verkligen, att det innehåller något alldeles nytt: skola electorerne få tillsätta ordför. uti Utsk.?
— Men jag ber herrarne erinra sig, att electorerne redan de facto göra detta.
Det är ju electorerne, hvilka vid sina val laga så, att den efter matrikeln äldste, hvilken de bestämma till ordför., blir säborn främste ledamot uti Utsk. invald.
Det nya förslaget är således egentligen icke annat än en modification , genom hvars antagande man skulle upphöra att vara bunden af en silfva.
Vid det förhållande, som nu äger runi, kunde det lätt inträffa, att man t. ex. ganska gerna skulle vilja laga N:o loi till ledamot, men icke kan göra det derföre, att bland de numror, som äro framför honom, icke finnes någon, som har skicklighet att vara ordför.
Jag hemställer derföre till herrarne, om icke detta project måtte bifallas, enär det i det hela medför en ringa förändring.
Jag är sjelf elector, och vet huru det går till.
Vid valen frågar man alltid först: ”hvad har lian för nummer?” — och då måste man stundom utesluta den mest passande person, som af naturen verkligen bar fallenhet att varn ordför., emedan en annan, som har äldre nummer, redan finnes i Utsk.
Jag tillstyrker således bifall til!
Utsk:s betänkande.
Jag hemställer, om det icke hörer till sakens fullständiga framställning, att Gr.
Hamiltons i mitt omdöme särdeles väl författade reservation, deruti Gr.
Sandels sig förenat, och som angår denna punkt, må varda det Högh Ståndet föredragen.
Hamiltons reservation upplästes Frih.
Gederström, Thure Fredr.
Jag får på det högsta tillstyrka antagandet af 22 §:n Ridd.Ordn., sådan den nu af Ridd.Utsk. blifvit redigerad.
Boye på ett ganska klart och tydligt sätt för R. o. Ad. har utvecklat, att electorerne i sjelfva verket redan tillsätta ordför. i Utsk., emedan de hafva rättighet att till utsk:sledamöter välja hvilken de vilja; och det beror således på deni att till ordför. i Utsk. insätta de personer, de dertill önska.
Men jag tror, alt, såsom denna § af Ridd.Ordn. nu lyder, att nemi. äldsta nummern på Riddarhuset alltid skall bestämma ordförandeskapet, det måste möta betydliga svårigheter vid valet af ledamöter och ordför. i Utsk.; och att sådana svårigheter icke äro så sällsynta, det torde företeelserna inom denna riksdag nogsamt gifva vid handen, då det, såsom bekant är, mötte icke ringa svårigheter att linna en ordför. för Lagutskottet.
Hamilton vid Utsk:s betänk, vidfogade reservation vidkommer, erfordras endast erinra, att den härleder sig från ett missförstånd, det nemi. att Gr.
Hamilton, i stället att ur en allmän regel härleda ett undantag, har Den ii April c. m. 235 från elt undantag velat härleda en allmän regel, enär Hr Grefven ur det undantag, alt då det icke vore möjligt vid alla tillfällen bestämma, hvilken sorn skulle vara ordför., sökt, genom den vidlyftiga, men i sjelfva verket intet bevisande, reservationen ådagalägga alt det uti ifrågakomna afseende borde förblifva vid hvad förut stadgadt vore.
På dessa skal anhåller jag om bifall till betänk., och om afven, i händelse betänk, antages, undantag från den allmänna regeln vid särskildta tillfällen skulle komma att äga rum, så inträffar derigenom icke något annat, än hvad det Latinska ordspråket ”nulla regula sine exceptione” innehåller.
Stjernstedt, Theodor, uppläste följande:
Det är både vanligt oell naturligt, att de olägenheter, hvilka närvar, förhållanden medföra, framstå och framhållas i full dag, under det de, som af föreslagna förändringar kunna uppkomma, ej så noga skärskådas.
Sålunda ser man och uppskattar, enligt min tanke, nog högt, de olägenheter, som närvar, stadganden i Ridd.Ordn:s 22 § medföra, men förbiser allt för mycket dem, som torde uppkomma af ett stadgande, hvarigenom ordförandeskapet i Utsk. skulle genom särskildta val, utan afseende på högre eller lägre nummer, af R. o. Ad:s electorer bestämmas.
Frågan är ej ny; redan vid 1809 års riksdag var den, ehuru under annan form, föremål för öfverläggning.
Dot var då fråga om, attUtsk:n sjelfva skulle utse sina ordförander.
Förslaget mötte motstånd; 2 Stånd stannade mot 2, och frågan afgjordes genom jemknings-utskott, som antog det sätt som nu är gällande.
Vid sednast förflutna riksdag väcktes ånyo samma förslag, så väl hos Const.Utsk., der del likväl förföll, som hos R. o. Ad., der den meningen, gjorde sig gällande, att R. o. Ad:s electorer borde genom särskildta val, utan afseende på nummer, utse ordför. i Utsk:n. K.
M. vägrade dock sin sanction till nämnda beslut, såsom icke öfverensstämmande med de grunder, på hvilka åtskilliga andra delar af vår representation hvilar.
Att förhållandet äfven är sådant, synes mig ostridigt, äfvensom olämpligheten, att, ulan tvingande behof, för ett särskildt fall rubba en eljest allmänt gällande princip. — R. 0.
Ad. representerar på grund af en genom födseln dem förlänad rättighet.
Föreskriften i Riksd.Ordn;s 3g §, som bjuder: ”1 alla R.
Sirs Utsk. förer den af R. o. Adrs när”var. fullmäktige ordet, som, enligt Ridd.Ordn., dertill berättigad är,” hvilar äfven på principen af elt åt den ärftliga, eller åt adelsvärdigheten lemnadt prerogativ.
Del synes mig då vara en alltför stor motsägelse, om R. o. Ad. vid riksdrs-förhandlingar gemensamt med de öfriga Stånden skulle endast i anseende till dem fordra ett på ärftlighet och börd grundadt företräde, under det R. 0.
Ad. inom sig förnekade samma princip.
Detta torde vara nog för att vi_ a36
Den ii April e. m. sa inconsecjvensen.
Hvad åter nytlan beträffar, torde det tunna ifrågasättas, huruvida den föreslagna förändringen, som afser att mrd större lätthet kunna invälja de skickligaste i Utsk., lemnar någon tillfyllestgörande garanti för vinnande af detta ändamål.
Det skulle nemi. kunna hända, att R. o. Ad:s electorer framdeles hlefvo besvärade af manga nya nu okända considerationer, och möjligtvis kunde en annan, mera obestämd rangordning vilja göra sig gällande, kanske lika besvärlig, men mindre än den nuvar. öfverensstämmande med principen för vår representation.
Men antingen en sådan rangordning efterträdde den upphäfna, eller den förutsättningen inträffade, att man genom särskildta val skulle lyckas att alltid utse de mest passande ordförande!’; så uppstår i begge fallen den frågan, huruvida icke någon ledamot af de öfriga Stånden borde, i följd af förmenad större skicklighet eller anseende, företrädesvis erhålla förtroendet.
Om våra Utsk. vore ändamålsenligare sammansatta, bestående såsom i andia länder af några få personer, utsedde för tillfället att utreda ett bestämdt ämne, öfver hvilket de ansågos äga en speciellare kännedom, och icke såsom här tillsattes för hela riksdagen, med åliggande att yttra sig öfver en mängd olikartade och, endast i följe deraf, ofta mindre kända ämnen, skulle jag visserligen anse det vara riktigast, att Utsktu sjelfva utsago sina ordförande!’; men under nuvar. förhållanden finner jag det dels likgiltigt dels underkastadt många betänkligheter.
Som dock denna fråga ej är föremål för närvar, öfverläggning, vill jag ej med den upptaga R. o. Adts tid.
Endast så mycket må det tillåtas mig nämna, att ehuru under närvar, organisation ett dylikt sätt att utse ordföranden ej alltid torde hafva till följd en bättre utredning af ämnena; så torde den dock medföra en utvidgning af Utsktns redan förut nog stora inflytande på målens slutliga afgörande — ett förhållande, som, om än någon gång nyttigt och fördelaktigt, jag dock tior i allmänhet icke något Ständ, och isynnerhet icke R. o.
Ad., har skäl alt eftersträfva.
De olägenheter, som förmenas uppkomma af Ridd.Ordnrs närvar, föreskrift, kunna åtminstone till en del undanrödjas genom det vanligtvis tillgängliga och äfven stundom begagnade medlet, att intaga säte på grundaf fullmakt, om man önskar inträda i Utsk. och anser sin egen nummer hinderlig derför.
Men jag tror ej, att de verkliga svårigheterna vid tillsättande af Utsk. äro till finnandes i det nu omtvistade stadgandet, eller kunna genom dess förändring häfvas.
Enligt min tanke är det riksdagarnas längd, mängden och mångfallden af ämnen, som gör det svårt att finna personer, ägande tid, håg och förmåga att egna sig till ett så långvarigt, träget och mödosamt arbete.
Det är i utredandet af dessa otaliga och outvecklade motioner, som jag tror Den ii April c. ra. utskrs-arbetets största svårighet ligger: och, om man blott lyckas att till ledamöter i Utskrn erhålla personel- med förmåga alt urskilja de lösliga och overkställbar)) ideerna från de nyttiga och verkställbara, att utreda och bevisa de förras olämplighet samt i utsk:s-afdeln:na gifva form och praktisk användbart åt de sednare; så skall man sedermera, äfven med valet begränsadt inom de främre bänkarna, kanske låtlare annian förmodat, finna passande personer att i Utskrn föredraga de sålunda på afdelnrna förberedda ärendena.
Jag vill härmed visserligen icke hafva uttryckt den tanken, att det skulle vara alldeles likgiltigt, huruvida Utskrs ordförande!- äfven besitta de för utarbetandetaf motioner erforderliga egenskapei; tvertom anser jag ett sådant förhållande ganska lyckligt; men jag har endast velat antyda, att det icke är oundgängligen nödvändigt, emedan dessa arbeten lika väl af andra kunna på afdelnrna förrättas.
Likväl torde häraf följa, alt lika, om ej mera makt hvilar derpå, att dessa afdelnrr erhålla fullt skickliga ordförande!-, och hvilka således äfven, om den af Ridd.Utsk. yrkade principen antages, borde genom särskildta val bestämmas.
Jag kanner visserligen, att våra grundlagar ej tala om några utskrs-afdelningar: men när dessa finnas och äf ven framgent torde bibehållas, när man i våra ständiga Utskrs fullkomligare organisation tror sig finna ett medel till föl bättring af Representatione-n, och om man slutligen tror, alt denna förbättrade organisation skall vinnas genom den nu föreslagna valprincipen; så torde äfven ett omnämnande i Ridd.Orda. af dessa ntskrs-afdelnri s tillvarelse ej vara obehörigt, och en (öreskrift böra intagas om tillsättandet af deras ordförande!- efter samma princip, sorn nu tor Utskrn blifvit föreslaget.
Af samma skäl och i sammanhang härmed, torde äfven förändrade stadgandet) rörrde ordförandeskapet bland R.
Sits revisorer och fullmäktige i Banken och Riksg.- cont., böra blifva en oundviklig följd.
För egen del, såsom icke öfvertvgad om nyttan och behofvet af dessa förändringar, anhåller jag vördsamt om propos. på afslag å Ridd.Utskrs nu föredragna betänk., i hvad det rörer frågan om förändring af 22 §:n Ridd.Ordningen.
Jag yrkar bifall till Ridd.Utskrs betänk, uti förevar, punkt.
Jag skall icke söka amplifiera de skal, som af Ulsk. blifvit framställda, utan i stället bjuda till att vederlägga de motskäl, som jag tror egentligen kunna andragas emot betänk., och hvilka finnas utvecklade lili Gr.
Deruti nämner lian först, att det såsom skäl för saken är sagdt, att Ulsk. skulle bringas uti närmare öfverensstämmelse med sjelfva Ståndets organisation, der ordförtr tillsättas, utan afseende på bördens rangbestämmelser, men att detta skäl icke vore gilltigt, alldenstund det ej tillkommer R. o. Ad. att bestäm - a38 Den ii April e. m. ina något i anseende till Landtmarskalkens utnämnande.
Jag svarar dertill, att då det åtminstone beror på R. o. Ad. att ändra principen för Utsk:ns sammansättning; så böra de begagna denna rättighet, för att sätta den uti samma cathegori med sjelfva Ståndets.
— Vidare säger lian om Utsktns lämpliga sammansättning, att hvar och ens åsigt häraf mindre beror på de invalde ledamöternes duglighet, som icke mera på den politiska fraction, till hvilken man bekänner sig.
Jag skulle tro, att ehuru svag man än må vara för vissa politiska meningar, måste man likväl erkänna, att det gifves ett annat värde än delta, och att således äfven finnes en annan synpunkt för bedömmandet af huruvida Utsk:n äro väl eller illa sammansatta.
— Han har vidare sagt, att då vid nuvar. förhållanden den största svårigheten är att finna ordför.
, sedan ledamöterne äro valde; så skulle deremot, om Utslits förslag antoges, svårigheten blifva att finna ledamöter, sedan ordform vore bestämd.