Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtskis d. 5 dennes på bordet lagda Mern. JYS 31, i ani. af erhållen återrcmiss å utlåt.
JYs 20.
Foredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., Hr Bildt, Didrik Gillis, ra. fl. ledamöter LagUtskis nedannämnde d. 5 dennes första gången bordlagde Betänkm: A? 14, i ani. af väckte motioner om arfsrätt för oäkta barn; JVs 15, i ani. af väckt motion om förändradt formulär till vittnesed; och 28 Den 8 April. JU 16, i ani. af väckt motion om Ultima Tings hållande för handläggning af Civila mål.
Vid föredragning af Exped.Utsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt.
M 7, ang:de bestämmande af dag för R.
St:rs nästa lagtima sammanträde, blef äfven detta utlåt., på begäran af flere ledamöter ånyo bordlagdt; hvarefter Frih. Cederström, Rud., yttrade:
Vid föreg:de Riksdagar har merendels varit öfligt, att dag för utsättande af nästa Riksmötes begynnelse beramats inom den tid, som, uppå R.
Stus underd. äskande, K.
M. beviljat dem för deras sammanvaro.
Vid denna Riksdag har genom timad bordläggning och andra tillfälligheter inträffat, att denna tid blifvit något öfverskjuten innan berörde ämne vunnit fastställelse.
Det synes alltså vara lämpligt att, då Grundlagen ålägger R.
St. att delta ärende handlägga och inställsedagen för den kommande Riksdagen utsätta, man icke heller längre bör upskjuta med målets behandling.
Af dessa skäl hemställer jag, att R. o. Ad. ville besluta, det detta ärende må sättas främst på föredragms-listan för nästa plenum.
Uppå Hr Gr:ns o. Landtm:s i ani. häraf framslälda propos., beslöts att Exped.Utsk:s ifrågavar:de utlåt.
JU 7, skulle upföras främst å föredragms-listan för nästa plenum.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk. in— komne Utlåt:n och Betänk:n, nemi. från Stats-Utskottet: Jl? 73, angule regleringen af utgifterne under RiksStatens Åttonde Hufvudlitel; JV? 74, angule regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde Hufvudtitel; Allm.
Ekou.Utskoltet: Jtf 74, i ani. af återremiss utaf Betänk.
JYs 22, i fråga om förtydligande af 5 § i K. M:s Nåd.
Förordn. om Sockenstämmor i Riket d. 29 Aug. 1843.
JU 75, i ani. af väckt motion om förändring i sättet för utarrendering af de s. k.
Akademi- och Hospitals-hemmanen i Skåne; JU 76, i ani. af väckt motion om all jords lika beskattning; JU 77, i ani. af återremiss utaf Betänk. JU 15; samt JU 78, i fråga om anställande af undersökning af skollokalernes beskaffenhet och om åtgärders vidtagande till deras förbättring.
Den 11 April f. m. 29 Hr Tornerhjelm, Rudolf:
Förhindrad att fortfarande vara ledamot af BevillmsUtsk., anhåller jag att blifva derifrån entledigad med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt.
Hr Gr:s o. Land(m:s till bifall å denna anhållan framslälda propos. besvarades med Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande, samt sedermera anmodade Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i BevillmsUtsk. efter Hr Tornerhjelm. H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. | till 2 e. m.
Tisdagen den 11 April 1854.
Justerades 3 prot.utdr. för d. 8 dennes samt pleni-prot. för vd. 4 sisth Mars.
Opnades Hrr Bänkmäns lista vid val af 3:ne Elektorer: efter J\s 124.
Gr. Sandels, Samuel August; J\s 232.
Frih. Åkerhjelm af Blombacka, Claes, och J\s 460.
Hr von Krusenstjerna, Salomon Mauritz; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: JH 1,255.
Hr von Schantz, Malcolm Gustaf; JVS 1,543.
Hr Hederstjerna, Carl Johan; samt M 2,259.
Hr af Wåhlberg, Fullm.
Föredrogos ånyo Exped.Utsk. d. 5 och 8 dennes på bordet lagda utlåt.
Sl:rs nästa lagtima sammanträde.
Jag anhåller om upläsning af min i ämnet afgifna reservation, på det jag må kunna undvika att återuprepa de skäl, som, enl. min öfvertygelse, tala för bestämmandet af dagen för nästa Riksmötes sammanträdande till d. 15:de Ola. 1856; dock anhåller jag med detsamma att efter skedd up - 30 Den 11 April f. m. läsning återfå ordet, för alt till reservationens innehåll få göra ett kort tillägg.
Sedan den sålunda begärda upläsningen försiggått anförde:
På grund af de skäl, jag uti min nyss uplästa reservation anfört, hvartill äfven det förhållande kommer, att ett RiksStånd redan, för sin del, definitivt beslutat det dagen för nästa lagtima Riksmötes sammanträdande utsätles lill d. 15 Okt. 1856, och derom till de öfriga RiksStm aflåtit inbjudning, får jag vördsamt hemställa, att R. o. Ad. ville till denna inbjudning samtycka och tor sin del likaledes bestämma nyssberörde dag: d. 15 Okt. 1856, såsom dagen för nästinstundande lagtima Riksdags öpnande; hvarå jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtnäs propos.
Jemte det jag anhåller alt få instämma i den sista värde talarens framställning, likasom uti den reservation han upgifvit, ber jag att fä förklara det jag för min del lifligt hade önskat att en ännu tidigare dag för Riksdagens sammanträde hade blifvit föreslagen; men då del synes mig vara endast ledande ifrån målet alt nu föreslå, att nästa Riksdag skulle sammanträda, v,are sig d. 15:de Sept. eller d. lista Okt. 1856, så vill jag i likhet med den siste värde talaren till det Höglofl.
Ståndet hemställa, att tiden för nästa Riksdags sammanträdande måtte bestämmas till d. 15:de Okt. 1856.
Den åsigt om grundlagens bud, som inom Utsk. gjort sig gäRandé, anser jag vara oriktig och jag finnér mig uti denna min öfvertygelse styrkt af det bifall tvänne
Stånd lemnat till Frih. Cederslröms reservation.
Med stöd af denna och 2 Stånds redan fattade beslut, anhåller jag om afslag å Exped:sUtsk:s Betänk, och bifall lill det förslag Frih.
Cederströms reservation innehåller.
Det är visserligen icke första gången man på detta rum hört skäl andragas af samma halt med deni, som nyss blifvit framställda, nemi. att då 2 Stånd fattat ett beslut, så borde äfven de båda andra ovilkorligen foga sig derefter.
Jag behöfver icke mera än helt lätt påpeka huru föga sjelfständighet derigenom skulle upstå, för att tydligen ådagalägga att lili ett sådant förhållande icke ligger något verkligt skäl, emedan det är klart, att om en representation skall npfylla sitt kall, så måste det stå hvar och en representant öppet all yttra sina åsigter till den kraft och verkan de kunna hafva, och att en sådan förutsättning som att något Stånd skulle blindt foga sig efter hvad de andra besluta, aldrig någonsin kan komma att gälla såsom regel.
Då jag är en af dem, som anse alt man icke bör förändra lagstiftningen utan att vigliga skäl dertill förefinnas, men icke för min del anser ett sådant förhållande nu hafva intrådt att mån med fog kan företaga en sådan förändring, så håller jag mig vid det hittils gällande stadgandet och önskar att tiden för
Riksdagens sammanträde fortfarande mätte vara utsatt till d. 15:de Nov.
Olika erfarenhet kan visserligen gifvas ifrån olika delar af landet, men i den trakt, Den 11 April f. m. 31 som är min hemort, äfvensom i de trakter, hvarest många af mina vänner äro bosatte, är man allmänt öfverens i den tanken att d. 15:de Nov. är den lämpligaste tiden för Riksdagens öpnande.
En stor del af R. o. Ad:s jemte en stor del af Preste- och BorgareSt:ns ledamöter hafva landtbruk och jordegendom lika väl som BondeSl:s ledamöter, hvarföre deras röst i detta afseende torde böra vara lika gällande sorn denna fjerdedels af Representationen, och jag anser således BondeSt:s yttrande i denna fråga icke böra lägga större vigt i vågskålen än de andra Ståndens, hvarföre jag icke eller kan antaga det såsom skäl för bifall till den förändrade tid Frih.
Cederström i sin reservation föreslagit.
Det är en erfarenhet som en hvar eger, att höstarna i vårt land utsträckt sig allt närmare och närmare till årets slut, och att klimatet till följd af odlingar och andra förhållanden blifvit allt mildare, hvarigenom höst-göromålen på landet kunna drifvas mycket längre än förut varit möjligt, Man kan nemi. såsom jag förut en gång nämnt, i de Hesta provinser, äfven nära Slockholm, med säkerhet plöja ifrån
Maj månad ända in i Dec.
Det är af högsta vigt för landet att icke motverka den odlingsifver sorn nu allmänt yppar sig, ogIi som förskaffar landtbrukaren ett förlag, hvarigenom han icke så mycket behöfver anlita den olyckliga bräuvinsbrännirrgen, ty det är just genom den vårsäd man på odlingarne skördar sorn man bildar sig ett förlag att ytterligare utsträcka odlingarne och derigenom gagna landet i sin helhet genom de stora sträckor af mark, som lill en början bära säd och sedan odlas med gräs-arter, hvarigenom åkerbrukets moder, ängsmarken, vinner i vidd och afkastning.
Skulle nian nu draga en del af landets innebyggare från sina hem innan de hunnit tillse att odlingarne för året äro utstakade och försatte i full gång och verksamhet, eller med ett ord, att de vigtigare höstarbetena ännu icke äro påbörjade innan man lemnar hemmet, så tror jag att man derigenom förorsakar större skada än om några Riksdagsmän fortfarande skulle vara utsatte för obehaget att företaga något besvärligare resor i en svår årstid med åtföljande regn och storm o. s. v. hvilket allt man här med så stora ord omtalat.
Har man vid så många Riksdagar, sorn nu skett, kunnat infinna sig d. 15:de Nov., utan att någon Riksdagsman, mig veterligen, deraf lidit, mer till sin helsa, så synes mig i sanning detta skäl icke löna mödan att fästa något afseende vid.
Det synes mig då vara af vida större vigt, att man visar att representanter i landet, sorn ega en sjelfständig verksamhetskrets och en sjelfständig ställning, ega nog samvetsgrannhet att icke åt lejda händer vilja öfverlemna sina gods, och att de måtte kunna afsluta sina maktpåliggande göromål utan att desse komma i kollision med de pligter, som böra anses ännu högre, nemi. de fosterländska.
Sätter man dem i denna kollision, så tror jag att man icke blott förorsakar dem personlig skada utan att man äfven beröfvar
Riksdagarne närvaron af många sjelfständiga ledamöter, sorn kunde vara af nytta under tider, sådana som denna.
Man har åberopat de mångfaldiga förändringar, sorn under tidernas lopp i detta afseende blifvit gjorda, och all man slutligen kommit till den öfvertvgelsen att hösten vore den 32 Den 11 April f. m. lämpligaste lidepunkten, samt ju tidigare på hösten desto bättre.
Just dessa mångå förändringar uti Riksdagstidens början bevisa aldra bäst huru olika åsigterna i detla fall äro. och om man ser på de upgifter som Utsk:s Betänk, innehålla, så finner man att knappast någon tid på året finnes, som icke varit utsatt till någon Riksdags början, men jag kan icke eller uti detta förhållande finna något skäl hvarföre den ena tiden skulle vara förmånligare än den andra.
Om det förut galt framåt från Jan. till Nov., så kan det nu äter gä tillbaka från Nov. till Jan., ty det har ofta handt med våra förhandlingar här, att när man ena gången gått framåt så har man den andra gången gatt tillbaka.
Jag ser derföre intet skäl, som talar för den ifrågaställa förändringen, då den närvarande liden deremot synes mig bäst öfverensstämma med sommar-göromålens afslutande, höstgöromålens ordentliga påbörjande och det nya tjenstefolkets inträdande i sin tjenst med flere förhållanden, hvilket gör att landtmannen lättare kan aflägsna sig från hemmet.
Man har sagt att genom en tidigare början af Riksdagarne skulle motionstiden vara förr slut och Utsk. således redan före julen kunna träda i verksamhet.
Detta skäl är det enda, som synes mig antagligt, men jag tror alt detta ändamål lika väl kunde vinnas genom att inskränka den allt för långa motions-tiden till 14 dagar, eller å andra sidan derigenom ali K. M:s Nåd.
Propos. öm Statsverkets tillstånd och behof direkte till StatsUtsk. inlemnades.
Mångå anledningar finnas, hvarföre man skall kunna gå så till väga, och jag kan således icke eller finna detta sista skäl öfvertygande.
Jag framhärdar således i mitt yrkande alt tiden för Riksdagens början fortfarande måtte bestämmas till d. 15 Nov.
Hr Gr. o. Landtm, anmälde och lät nu upläsa ett nyss ankommet prot.utdr. af d. 8 dennes, hvarigenom flederv. BondeSt., jemte det Ståndet afslagit Exped.Utsk:s ifrågavandé utlåt.
N:o 7, samt vidblifvit sitt förut fattade beslut, alt dagen för nästa lagtima Riksmötes början skulle blifva d. 15 Okt. 1856, inbjudit R. o. Ad. samt BorgareSt. att i detta beslut sig med BondeSt. förena.
Hr Adelborg har förklarat att föregtde talare icke förmått rubba hans öfvertygelse; med lika mycket skäl torde jag då (å förklara, att jag uti hela Hr Adelborgs långa anförande icke funnit något enda skäl hvarföre d. 15 Okt. icke skulle vara en lämplig dag för Riksdagens öpnande.
Vi hafva hört honom tala om landtmannens göromål om hösten, men de fleste af R. o. Ad:s ledamöter känna dem ganska väl, och jag behöfver således icke påpeka att de göromål som Hr Adelborg upläknat, såsom stenbrytning m. m. lika väl kunna under husbondens frånvaro företagas.
Nästan hela året är för landtmannen af lika vigt.
Skulle man till Riksdagens början välja våren, då man har vårsådd med flera angelägna göromål, så vore sådant vida olämpligare; början af hösten likaså.
Den liden på hösten deremot synes mig lämpligast då man har säden inbergad, boskapen installad o. s. v. och då man sedermera har hela vintern ledig för riksdags - Den 11 April f. m. 33 dagsmanna-göromål, ehufu visserligen göromål på landet äfven under denna tid icke saknas.
Det enda skäl, som häremot kan anföras är folk-flyttningen, men äfven detta skäl tror jag icke vara af så serdeles stor vigt, ty om jag skall resa bort genast sedan det hya folket kommit, så kan jag lika gerna vara borta ifrån alltsammans, då jag i alla fall på några få dagar icke lärer inhemta någon kännedom om det nya folket.
Just utur praktisk synpunkt bar jag kommit till den öfvertygelsen alt d. 15 Okt. är den lämpligaste dagen för
Riksdagens början och jag tror att de ledamöter af Ståndet som äro landtbrukare, skola komma till samma resultat.
Hr Adelborg bar deremot betraktat saken ur en helt annan synpunkt, hvaruti jag ingalunda kan instämma.
Då för öfrigt frågan om förslagets grundlags-enlighet uti Frih.
Cederströms reservation blifvit tillräckligt utredd, så har jag derom ingenting alt tillägga, utan inskränker mig till att ytka afslag å Uiskts Betänk, och bifall lill det förslag Frih.
Cederström uti sin reservation framställt.
Om mitt minne icke bedrager mig, sä var det just Frih.
Cederström, som under sista Riksdagen på detta rum väckte motion derom, att man skulle så reglera Riksdags-terminerna att fulla 3 år förflöto ifrån den ena Riksdagens slut till den andra Riksdagens' början.
Jäg instämde då med honom uti de grunder han för sin motion anförde, hvilka han äfven, såsom mig syntes, på goda skäl och ganska väl försvarade.
Under sådana förhållanden har det hos mig väckt en viss förvåning alt den ädle Frihm, då nu förevande fråga uti Exped.Utsk. förekom, frånträdde denna sin mening och genom en reservation sökte en ännu närmare sammanflyttning af Riksdagarne än hittils egt rum.
Jag känner icke orsaken härtill och anser mig således icke derom böra yttra mig. men för min del har jag dock icke så hastigt kunnat frånträda min öfvertygelse.
Jag har alltid trott, att man i frågor sådana som denna, icke allenast bör söka att conseqvent tolka grundlagen, utan äfven, i fall man finner grundlagen hafva blifvit orätt tolkad, söka till att återgå till dess rätta tolkning.
Jag har derföre städse uti grundlagen sökt ett stöd för den mening jag om tiden för Riksdagarnes början hyser, och jag har dervid icke inskränkt mina forskningar endast till ordalydelsen utaf den grundlag, som nu sedan 1809 är gällande, utan jag har äfven forskat uti sådana grundlagar, som varit gällande under en föreg:de lid då Riksdagarne inträffade ungefär liktidigt med dem som nu hållas, nemi.
Frihels-tiden.
Jag har företagit denna forskning så mycket heldre, som jag är öfvertygad att dessa numera afskaffade grundlagar likväl hafva blifvit rådfrågade vid upgörandet af de Grundlagar som nu gälla inom vårt fädernesland.
När jag således gått till 1723 års Riksd.-Ordn. så har jag funnit att ordalagen der äro nära nog desamma som uti vår nuvande Riksd.Ordn. förefinnes, att R.
St. skola hvart 3:dje år sammankomma, med den skilnad att 1720 års Riksd.Ordn. säger att R.
St. skola hvart 3:dje år samman6 H. 3 34 Den II April f. m. komma i medlet af Jan. månad, af hvilken ordalydelse således, om man tolkar den såsom man uti förevarande fråga nu gör, ovilkorligen skulle följa, att R.
St. borde hvart 3:dje år d. 15 Jan. sam manträda, så att endast ungefär tvänne år skulle förflyta emellan hvart Riksmöte.
Men om man nu efterser huru detta stadgande vid verkställandet blifvit tillämpadt, så erfar man att R.
St. då alldeles icke utaf ifrågavar:de
Grundlags bestämmelse gjorde en sådan tolkning; tvärtom har det under de 50 år denna Grundlag egde bestånd, eller emellan 1723 till 1772, conseqvent visat sig huruledes R.
St. så tolkade dessa ord att icke blott fulla 3 år förflutit mel lan den föregtde Riksdagens slut till den påföljande Riksdagens början, utan jemväl en tid derutöfver, emedan man ansett det år hvarunder Riksdagen hålles alldeles icke böra tagas i beräkning vid bestämmandet af intervallerna dem emellan.
Går man till 1809 års ursprungliga Grundlag, så finner man så väl uti Reg.F:n som Riksd.Ordn. det uttryckliga stadgande att Riksdagarne skola sålunda hållas, att 5 år böra förflyta från den föregule Riksdagens slut till den påföljandes början.
Går man vidare till de urkunder, som innefatta uplysningar om orsaken hvarföre detta stadgande i Grundlagen förändrades till hvart 5:te år, så finner man denna orsak alldeles icke hafva legat deruti att man ville sammanflytta Riksdagarne närmare än sorn åsyftades med de förut begagnade orden, utan deruti att man ville förhindra alt
Riksdagarne skulle kunna så förflyttas att en längre tid än 5 år emellan dem komma att förflyta.
Uti detta sednare stadgande, eller hvart 5:te år, har genom den förändring, som vid 1840 års Riksdag vidtogs, ingen annan förändring_ blifvit gjord än alt siffran 5:te blef utbytt emot siffran 3:dje.
Öfverväger jag nu alla dessa förhållanden, så synes det mig klart att R.
St. hvarken under
Fri hets-tiden eller under vårt nuvande Statsskick någonsin åsyftat att genom de vidtagna förändringarne i annan mån sammanflytta Riksdagarue än att intervallen dem emellan blifvit förkortad ifrån 5 till 3 år.
Som jag för min del älskar att Grundlagarne conseqvent tillämpas, och som jag icke eger tillräcklig egenkärlek för att tro, att icke andra tiders män hafva egt förmåga att tolka de lagar, som de sjelfve stiftat, och som jag gerna vill ställa mig till efterrättelse den tolkning, som under en lång följd af år sålunda egt rum, så förblifver jag orubbad vid den mening alt R.
St. på ett oriktigt sätt tolkat
Grundlagen då de hafva räknat tiden emellan Riksdagarne icke ifrån den föreg:de Riksdagens slut till den påföljandes början, utan ifrån den enes till den andres början, hvarigenom intervallen emellan Riksdagarne ifrån 3 år blifvit nedsatt till blott 2 år eller understundom några få månader derutöfver.
Det är denna åsigt som pluraliteten inom Exped.Utsk. genom återinförande af hvad förut varit stadgadt har sökt att vidhålla och försvara.
Skulle man nu, såsom föreslaget är, framflytta tiden till d, 15 Okt., så har man icke allenast frångått den grundsats, som vid den s. k. Revolutions-Riksdagen 1845 gjorde sig gällande, nemi. att beräkna den föreg:de Riksdagens början såsom en terminus a q no den påföljande skall inträffa, utan man har ännu närmare Den 11 April f. ra. 35 sammanflyttat Riksdagarne, hvaraf, enl. min öfvertygelse, den följd otvifvelaktig! skall npkomma, att man omsider sammanflyttar deni så nära, att det sannerligen kunde vara så godt alt hafva Riksdag oafbrutet, eller hvart år, ty har man genom bestämmande af d. 15 Okt. kunnat förkorta intervallen med en månad, så ser jag ingen svårighet vid alt man kan på samma sätt förfara till dess man kommer lill d. lista dagen i det år då Riksdagen skall börja, d. v. s. d. 1 Jan.
Delta låler lika väl som nu ifrågavaride förslag med ullrycket hvart 3:dje ur sig förena och skulle således intervallerna emellan vära Riksdagar på della sätt kunna ytterligare förminskas.
Min önskan vore att man icke mätte biträda denna stråt, ulan tvärtom snarare återgå till den ursprungliga tolkningen af orden ”hvart 3:dje är”, så att man linge fulla 3 år emellan hvarje Riksdag, men alt i närvande ögonblick föreslå något sådant fruktar jag vore förgäfves.
För alt likväl åtminstone icke gifva anledn. till ytterligare missbruk i fråga om Riksdagarnes vidare sammanflyttande, har jag afstyrkt det nu ifrågavaride förslaget, som åsyfiar att bestämma dagen för nästa Riksdags sammanträdande till d. 15 Okt.
185(5, och deremot hemställt att man åtminstone måtte vidhålla den tid-bestämmelse, sorn vid de 2 sistförflutna Riksdagarne varit följd, eller d. 15 Nov.
Man har såsom skäl för Riksdagarnes framflyttande åberopat åtskilliga vigliga landtmannagöromål, äfvensom att årstiden med afseende pä resorna till Riksdagsorten skulle vara lämpligare d. 15 Okt. än en månad sednare.
Hvad beträffar landtmanna-göromålen, sä hemställer jag lill en och hvar, och särskildt Hr Tornerhjelm, om icke dessa göromål äro vida angelägnare d. 15 Okt. än d. 15 Nov.?
Dertill kommer alt tiden för tjenstehjons-flyltningen inträffar just emellan dessa båda dagar, hvilken lid landtmannen brukar gerna vilja öfvervara i sitt hem för att kunna instruera de nya Ijenstehjonen i deras syssla, hvarefter han med större säkerhet kan lemna hemmet.
Således ligger ett bestämdt skäl emot den föreslagna framflyttningen uti denna omständighet, hvilken Hr Tornerhjelm alldeles synes hafva förbisett.
Hvad åter beträffar årstidens beskaffenhet, så lärer en hvar som kastar en blick på Sveriges karta nogsamt kunna inse, att landets sträckning från norr till söder är så stor, att någon termin för Riksdagens öpnande omöjligen låter sig bestämma så att icke olika förhållande i afseende på beqvämligheten att färdas måste upstå för Riksdagsmännen ifrån de skiljda orterna, så vida man icke dertill bestämmer sommaren då hvar och en har lika lätt att komma från Haparanda som från Ystad.
Då del således är omöjligt att bestämma någon termin för Riksdagens öpnande, hvilken är lika beqvämlig för alla, och* dessutom erfarenheten ifrån 2:ne föregide Riksdagar ådagalagt, att vid d. 15 Nov. inga serdeles svårigheter varit fästade och icke eller något klagomål deröfver försports, så måste man deraf draga den slutsats, att rätta orsaken till den önskade förändringen legat uti det vanliga begäret att ändra och vara missnöjd med det bestående.
För min del kan jag således icke annat än tillstyrka R. o.
Ad. att för 3* - 36 Den 11 April f. m. blifva vid det som hittills varit stadgadt, och sålunda bestämma d. 15 Nov. till den dag då R.
St. näsla gång skola sammanträda.
Skälet, hvarföre jag, då jag förra gån gen hade ordet, vågade förorda Frih.
Cederströms reservation grundar sig hufvudsakligen på den lifliga önskan jag hyser att detta Stånd måtte sätlas i tillfälle att på ett mera tillfredsställande sätt än hittills upfylla sitt representant-kall.
Det synes mig nemi. vara gifvet, att om Riksdagarne började en månad tidigare, så skulle äfven R. o. Ad:s ledamöter kunna en månad längre än nu är fallet på ett verksamt sätt och mera talrikt samlade deltaga i Riksdagsförhandlingarne.
Det är gifvet och kändt att en stor del af dem på landet bosatte Adeln, då Riksdagen icke börjar förr än d. 15 Nov. icke anser det löna mödan alt före Jul begifva sig till Riksdagen.
Vi vete alla, att början af Riksdagen är uptagen af Utsk:stillsättningarne och resten utaf året af motionstiden.
Den som icke har serskild anledn. alt infinna sig vid Riksdagen för att väcka motioner kan således utan afsaknad derifrån afhålla sig.
Följden häraf blir den alt något verkligt riksdagsarbete icke kommer i gång för än ett slycke fram på det nya året.
Började åter Riksdagen d. 15 Okt., så skulle molions-tiden sannolikt emot slutet af Nov. månad vara förlupen, då Ulsk:s-arbetena kunde taga sin början och hos Utsk:s-ledamöter väcka ett skäligt intresse innan alla de som åro på landet bosatte öfvergifva Riksdagsorten för att besöka de sina öfver julen.
Det torde äfven vara ett talande bevis för lämpligheten af den föreslagna (iden, då man erfar att det
Stånd som jemte detta eger mesta kännedom om jordbruks-förhåilanden, nemi. BondeSi., har förordat d. 15 Okt. såsom dagen för Riksdagens öpnande.