Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 129. 27 uträknad efter ett medeltal af hvad densamma utgjort under 10 är, ifrån och med 1819 till och tned 1828, bestämmes Capital-värdet till 1000 Rdr; 3:0 Berednings- och Taxerings-Cornitéerne må val, då egaren till Såg, Valk- eller Stampverk, tror sig ega fog att begära nedsättning uti nu varande grundräntans belopp, elter noga pröfning af skälen dertill, densamma bestämma till lägre, men icke i något fall till högre än den nu varande; 4:0 i afseende på hädanefter tillkommande nya Sågar, Valk- och Stampverk, iakttages, att de uppskattas till ett Capital värde, sorn motsvarar jernngoda dylika inrättningar, hvilkas Capitalvärde blifvit ökadt i och för befrielsen att erlägga serskild grundränta; 5:0 ifrån dessa stadganden om grundräntans upphörande, att såsom Statsmedel utgå, undantagas: a} de Sågqvarnar, hvilkas grundränta är förvandlad till Rusttjenstmarker; b) de Sågqvarnar, som äro indelte och anslagne till Tjenstemän, Stater och Inrättningar, elhr till understöd för Rustning eller Rotering ; c} d<- Sågqvarnar, hvilkas Räntor äro inliegripn uti Hemmans-Skattläggning.
STOCKHOLM, J > C A Ii L A B.
PlH l., 183o.
Stata- o.
LagUtskottens Utlåtande N:o i5o, l N:o 130.
Antom till Expcd.
Utskottet den 24 Febr, iS3o.
Utlåtande, i anledning af Herr Landegrens inom Valloflige Borgare-Ståndet väckta, till Lag-Utskottet remitterade motion om upphörande af det för Banken och Riksgälds-Contoiret nu gällande Domstolsprivilegium.
Åf Motionairen är hemställdt; att sådana Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Contoic rörande mål, hvilka, enligt nu gällande Författningar, af Kongl.
Majtts och Rikets Svea Hofrätt, såsom förste Domstol, pröfvas , må hädanefter i laglig ordning behandlas af förr ste Domstol i allmänhet.
Vid pröfning af denna motions senare del, eller frågan om upphörande af Riksgälds-Contoirets nu Varande
Domstolsprivilegium, hvilken fråga utgjort föremål för Statsoch Lag-Utskottens gemensamma behandling , så, ehuru de skäl, uppå hvilka Banco- och Blh. till Riks-St.
Vrot, 1828-1830, 4 Sami. 2 Afi, I' 2 B\t- 22 ILt, 2 Stats- o. IiagUtshottens Utlåtande.
Nto 130.
Lag-Utskotten grundat deras , uti Betänkan» det N:o 6g , (Bihang till Rikets Siänders Protocoll 1828—1830, 6 Samlingen 2 Bandet 4 Haft. pag. 14) , gifna tillstyrkan till afskaffande af Bankens rättighet att med egra käromål draga sina vederparter från deras lagliga Domstolar , synts Utskotten äfven kunna anföras, till stöd för en lika beskaffad tillstyrkan i afseende pä Riksgälds-Contoiret, likväl dä , vid det inträffade förhållande , att Rikets Ständer , genom 2:ne Stånds beslut , afslagit hvad sålunda i fråga om Banken blifvit föreslaget, det lär kunna antagas, att Rikets Ständer, efter denna åsigt, ej eller skola besluta någon ändring , för det närvä, rande, uti nu gällande Rättegångsordning i inål rörande Riksgälds Confoiret, till hvilka, enligt Kongl.
Kungörelsen den i5 Augusti 3.790, allt hittills blifvit lämpad enahanda Rättegångsordning, som för Banken , hafva Utskotten trott någon förändring i Riksgälds-ContoiretsDomstolsprivilegium nu ej böra af Ut« skotten föreslås.
Stockholm den r6 Februarii 1830, Bil, t. Stats. ö.
Bag.Vtsti.
Utlåtande N:o 130, 3 Reservati oner: af Herr von Hartmansdorff:
Då jag delat den öfvetygelse, att det för Banken gällande
Domstols - pri vilegium kunnat nu upphöra > reserverar jag mig, på enahanda skäl, emot Stats- och Dag-Utskottens tillstyrkan till bibehållande af det Domstols-privilegium, sorn för Riksgälds-Contoiret eger rum 5 af Herr landegren'.
De Höglofl.
Statsoch Lag-Utskotten hafva, uti deras nu afgifne
Betänkande öfver den af mig gjorda fram* ställning örn upphörande af den Rikets Högloflige Ständers Riksgälds - Contoir , genom Kongl. Kungörelsen den i5 Augusti 1790, tillagda förmon, att, lika med Rikets Högloflige Ständers Bank, begagna Kongl.
Majlis och Rikets Svea Hof-Rätt, såsom dess forum privilegiatum, erkänt, att de uti Banco- och Lag-Utskottens Betänkande, N:o 69, anförda skäl för upphörande af Bankens rättighet, att, med egna käromål, draga sina vederparter från deras lagliga
Domstolar, äfven voro gällande för upphörande af Riksgälds-Contoirets privilegierade forum, men, detta oaktadt , afstyrkt Rikets Högloflige Ständer att bifalla motionen, af det enda skäl, att allenast tvänne af Riks Stånden bifallit Banco1» och Lag-Utskottens ofvanberörde Betänkande, 4 Bil. t, Stats• o, Lag-Utsk.
Utlåtande N;o 130.
Enär jag ej kunnat godkänna en sådan behandling af det Ifrågavarande ämnet, måste jag ock deremot anmäla reservation.
Såsom visadt är hafva de Högloflige Utskotten ej anfört några från sjelfva sakens beskaffenhet hemtade skäl emot den föreslagna förändringen, utan tvärtom erkänt framställningens rigtighef, så att, i detta hänseende, behof af vederläggning ej är för handen; och dessutom är frågan om rättsenligheten och nyttan af serskilda
Domstolar tillräckligen utredd i Banco- och Lag-Utskottens ofvanåberopade Betänkande, samt Lag-Utskottets, under N:q 89, angående
Domstols-organisationen, afgifna Utlåtande.
Att tvänne Riks-Stånd ej gillat förslaget om förändring i Bankens Domstols-privilegn um, och att frågan derom således vid denna Riksdag förfallit, kan, i min tanka, ej berättiga Utskotten till den klandrade behandlingen af ämnet, ty, om skälen för förändringen för öfrigt äro obestridlige, och det hafva Utskotten medgifvit, så förringas ej deras verkan deraf, att pluraliteten inom tvänne Riksstånd ej godkänt desamma, ty det måste vara Utskottens egen, och ej minoritetens inom Representationen, öfvertygelse, som, uti de till Riks-Stånden afgående Utlåtanden, skall uttryckas.
När nu härtill kommer, att frågorne om Bankens och Riksgälds-Contoirets fo.» Bil.1. Stats- o.
Utlåtande N:o 130. 5 rum ej med hvarannan hafva ringaste annan gemenskap, än den enahanda principen för ämnets bedömande, samt det egentligen begagnade motivet för bibehållande af Bankens forum, eller svårigheten att i Landsorterne utföra de af en vida utsträckt lånerörelse uppkommande rättegångar, ej på RiksgäldsContoiret nu är tillämpligt, och således skälen för förändringen med Riksgälds-Contoiret onek-* ligen äro flere; än för förändringen med Banken; vågar jag vördsamt förnya min framställ* ning, det Riksgälds Contoirets rättighet, att begagna Kongl. Svea Hof*Rätt såsom dess forum privilegiaturn, måtte upphöra.
Skulle Riksdagens länge väntade och! önskade slut begagnas såsom skäl til motionens ogillande och Betänkandets gillande, kan likväl detta förhållande hvarken Motionairen eller Lag-Utskottet till last föras, ty motionen är inom den i Riksdags-ordningen föreskrifna tid väckt, och Lag-Utskottet har för längre tid tillbaka hos Stats Utskottet anhållit om ämnets gemensamma behandling af bägge Utskotten. 6 Stats* o.
Bevillnings- Utsk.
Utlåtande N;o 131* N:o 131.
Ankom till Expeditions-Utskottet den 17 Februari” 1830.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 97 , angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län.
Berörde Betänkande, som är bifallet den 23 November sistlidet år af Högloflige Ridderskåpet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet, har blifvit återremitteradt från Välloflige Borgare-Ståndet den 7 samt Hedervärda Bonde-Ståndet den II December samma år.
Anmärkningarne deremot, inom BorgareStåndet, innefattas h ufvudsakligast uti Herr horéi, af några andra Ledamöter biträdda framställning om vidtagandet af de åtgärder, Herr Noréus i sin, vid Betänkandet bilagda reservation, föreslagit, nemligen ; att, i anseende till vigten och angelägenheten af Bergshandteringens befordrande i Norrbottens Län, Stats-Utskottet bordt föreslå Rikets Ständer , att ho» Kongl.
Majd, Stais- o. Bevillnirigs-Utslt.
Ullätande N:o I 31. 7 i underdånighet anhålla, dels att Kongl, Majit af det ökade anslaget å gide Hufvud-Titeln, för hvars användande Rikets Ständer fästat det förbehåll, att Afvittrings-Verket i Rikets Norra provincer skulle befordras, måtte i Nåder disponera 4,000 R:dr årligen, intill nästa Riksdag, att användas i den del af Norrbottens Län, som funnes tjenligast för Bergs* Ilandteringen, och serskildt r.ooo R:dr årligen, äfven intill nästa Riksdag, såsom understöd för idoge Nybyggare af den arbetande Classen, egentligen med fästad t afseende på arbetsbiträde vid malmforelingar, dels oell att Kongl. Majit, till communicationers öppnande genom båtfart, och, der sådana för strömdrag ej kunde ega rum, genom mindre väganlägningar, måtte af Strömrensningsmedlen anslå årligen, under lika tid, 4,000 Rtdr.
En Ledamot har tillika begärt, att StatsUtskottet måtte under noggrant betraktande taga nödvändigheten af den väg emellan Öfver- och Neder- Calix Socknar, eller ifrån Rakt. forss till Törehamn, hvarom Rikets Ständer redan år 1&18 gjort hemställan, och utan hvilken väg Bergshandteringen i denna ort icke skulle med fördel kunna begagnas.
En annan Ledamot har åter ansett, att
Utskottet icke borde föreslå någon viss summa för Gellivare Bergslag, utan att Rikets 8 Stais- a. Bevillnings-Ulsk.
Utlåtande N:° 13 1.
Ständer borde hos Kongl.
Majit gora underdånig framställning om nyttan och behofvet
I Stats-oeconamiskt hänseende af ett understöd för strömrensning och vaganläggning m. m, för möjligheten att kunna åtkomma Gellivare rika malmer, och att, sedan Kongl. Majit i Nåder pröfvathvad härtill hörer, Kongl.
Majit, derest företaget försenade att uppmuntras och skyddas, i Nåder täcktes företrädesvis dertill anordna några bestämda summor, att utgå dels af Strömrensningsfonden, dels af Afvittringsmedlen för de Norra orterne.
Hvarjemte så väl inom Borgare-Ståndet som inom Bonde-Ståndet vid Utskottets tillstyrkande i usta punkten , angående befrielse för dem som uti ifrågavarande Landsort idka tack-, jerns-bldsning eller stångjerns■ och manufactursmide, fran erläggande af tionde Tackjern och hammarskattsjern under 5 o dr, blifvit anmärkt, att af förslaget härom icke kunde bestämdt slutas, huruvida Utskottets mening vöre, att de i Norrbottens
Län redan varande äldre Jernbruk, som redan en längre tid betalt sina skatter till Kronan, äfven skulle vara från afgifter under 50 år frifcallade; hvadan detta förhållande borde af Utskottet närmare upplysas.
I öfrigt är inom Borgare-Ståndet erin radts att hvad af Utskottet blifvit föreslaget icke borde bifallas, med mindre tackjern»-, Statt■ o. Hevillnings-Uttk.
Utlåtande N:o 131. 9 handeln finge bil fri, eller ock rättighet lern» nåd att i de gamla Bergslagerne få till stångjern förädla åtminstone ett lika antal skeppund tackjern, som af de nya masugnarne blifver tillverkadt; att den till 30 år föreslagna tid, inom hvilken de omförmälda Bruksanläggningarne borde, för de 5o frihetsårens tillgodonjutande, vara verkställde, kunde lämpligen inskränkas till so år, samt att uttryckligen borde stadgas, hvad Stångjerns-verken anginge, att de skola grundas på eget tillverkadt tackjern af i Lappmarkerna varande malmer, emedan egentligen tackjerns - tillverkningen i orten borde befordras, och skogstillgångarne icke syntes medgifva betydligare antal Stångjernsyerks underhållande derstädes; att Stats-Utskottets förslag i den 2:dra punkten, rörande af skiljandet och bestämmandet, vid i orten skeende af vittring ar, af den skog, sorn blifvit anslagen till stockfångst för sågverken, samt pröfning i förekommande fall af Kongl.
Maj-.t, huruvida formonsrätt, till d dessa skogar befintlige nybygges-lägenheter, lagligen md Sågverksegare tillkomma, borde helt och hållet förfalla, emedan, i förra afseendet, allt vidare förordnande, än det Kongl. Majit i Nådiga Bref af den 2 Maji 1826 och den 18 Julli 1827,’ io Stats- o. Bevillttings-Utsk.
Utlåtande N.o l 31. derom redan meddelat, syntes öfverflödigt, och i det senare hänseendet åter,— enär alla upplåtelser af skogstrakter åt sågverken skett med det uttryckliga vilkor i Författningarne och Privilegierne, att intet hinder deraf för Nybygges-anläggningar å sågtrakterne skulle uppkomma, i följd hvaraf äfven en mängd nybyggen derå af andra än Sågverks egare blifvit anlagde, — alla frågor som möjligen kunde uppkomma om rätter besittnings-rätt till sådana Nybyggen utgjorde enskilda tvister emellan Såg verks-egarne och Aboerne, dermed Kongl.
Maj t icke kunde omedelbarligen
Sig befatta; samt slutligen : att, enär frågan om inrättandet af verkliga Bergslager i Norrbotten redan utaf Kongl. Maj:t ansetts böra förfalla , samt det för öfrigt icke syntes lämpligt, att åt redan skattlagde och roterade hemman meddela befrielse från alla utskylder till Staten, Rikets Ständers vid 181b års
Riksdag i ämnet fattade beslut borde anses såsom alldeles förfallet.
I anledning af dessa, egentligen emot Stats-Utskottets tillstyrkanden i ämnet rigtade anmärkningar, får Utskottet anföra, beträffande först Herr Noréi framställning om anvisning på g:de Hufvudtitelns ökade anslag och på de till Strömrensningar beviljade me - Stats- o. Bevillnings-Utsk.
Utlåtande N:0 j5i. i i ilel af vissa summor till förmon för Bergs-* handteringen i Norrbottens Län, att, som förslaget härom redan, vid frågans pröfning förra gången, hos Utskottet varit under öfvervägande, och Utskottet nu, lika litet som då, finner lämpligt att, vid dispositionen af nämnde anslag, föreslå några nya förbehåll; Utskottet alltså icke eller anser sig kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall till Herr JNoréi berörde förslag; i sammanhang hvarmed, och då Utskottet hyser den Öfvertygelse, att Kongl. Maj:t icke lärer underlåta att Sjelf i
Nåder pröfva nyttan och företrädet af de allmänna behof, för hvilka anvisade medel finnas att tillgå, Utskottet äfven afstyrker bifall till den, likaledes inom Välloflige Borgare-Ståndet, af Herr Montan föreslagna underdåniga framställning till Kongl. Maj:t från Rikets Ständer , att, deräst företaget förtjenade att uppmuntras, understöd företrädesvis malte för Gellivare Bergslag anordnas af Störnrensnings-fonden och af Afvittringsmedlen för norra orterne, 1 Utskottets förra Betänkande är anmäldt, det några serskilda medel, att för den ifrågavarande Bergshandteringens befordrande directe anordnas, nu icke finnas att tillgå.
Ser - k'J Stats- o. J3evilInings~Utsk.
VtlätandeNlo
I 31. scildt aaslag kan, i följel deraf, ej eller af Utskottet anvisas för den väg ifrån Rakt forssen till Tårehamn, hvars upptagande ansetts nödvändigt; och Utskottet får i öfrigt härom hänvisa till hvad Rikets Ständer i denna omständighet, år 1818, anfört, nemligen att, ”enär denna väg går genom ett bebodt land ”och endast är mil lång, kostnaden synes ”ej blifva betydlig eller böra ingå i någon, ^serskild beräkning, vid betraktande af den ^ovanligt lätta transport , som derigenom ,,fulländas från berget till inskeppnings, ’orten.” Vidkommande de emot Usta punkten a£ Utskottets tillstyrkanden gjorda anmärkningar, får Utskottet tillkännagifva, att, vid närmare pröfning af ämnet, Utskottet ansett den föreslagna befrielsen, i 50 års tid, från erläggandet af tionde-tackjern och hammarskattsjern, icke skäligen böra tillgodokomma alla inom Norrbottens
Län varande både äldre och nyare Jernverk , utan gälla endast för dem, hvilka, inom det för den nya Bergslagen af Rikets Ständer, år 1818 antagna,' i 4:de punkten af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj;t, den 15 Junit samma år, ontförmälda district, sedan bexörde år tillkommit, äfvensom för de Masugns-^ Stångjerns- och Manufactur-smides-anläggningar, »om, under loppet af 3o är, härefter dsrstä^ Stats• o. Bevillnings-Utsk.
Utlåtande N:o l3i. i5 des verkställas, uti hvilken sistnämnde tid Utskottet ansett någon inskränkning, på sätt hos Bonde-Ståndet yrkadt blifvit, icke böra egat rum; dock är Utskottet af den tanka, att fri— hets-åren för Bergverks- och Bruks-anläggningar kunna, i anseende till de olika omständigheter, sorn för olika anläggningar möjligen förekomma, utsättas till 5o högst 5o år, samt att tillika bör förbehållas, att tillverkningarna inom den nya Bergslagen böra grunda sig på inom orten tillgängliga malm-, tillgångar.
Utskottet föreslår att, i stället för hvad Utskottet i första punkten af förra Utlåtandet tillstyrkt, Rikets Ständer måga besluta; att, utom de förmoner, Rikets Stän. der, för inrättandet af en Bergslag i Norrbottens Län, redan beviljat, alla de, hvilka inom det för denna Bergslag af Rikets Ständer år 3818 antagna, i fjerde punkten a£ deras underderdåniga Skrifvelse, den 15 Junii samma år, utsatta District, sedan berörde år anlagt och idka tackjernsblåsning , eller stångjernsoch manufactursmide, och de, som, under loppet af 3oår, härefter derstädes verkställa dylika Bruksanläggningar, alla grundade på inom orten tillgänglige malmtillgångar j 14 Stats- o. Bevillniags-Utsi.
Nio 131. antingen serskildt för tackjernsti 11- verkning eller för stångjerns- oell roanufactursrnide, måga från erläggande af tionde-tackjern och hammarskattsjern under 5o högst 5o år , beräknade ifrån den tid , sorn uti utfärdade privilegier för byggnadernes fullbordan och tillverkningarnes början föreskrifvas, vara befriade.
Af de tvänne i anmärkningarne från Hedervärda Bonde - Ståndet åberopade Kongl. Majlis Nådiga Bref, hvilka blifvit aflåtna till Kongl. Majits och Rikets Kammar - Collegium , har Utskottet inhemta! : att Kongl. Majit , som , i afseende på pröfningen af enskildes ansökningar om tillstånd till viss årlig stockfangst från Kronans skogar i de Norra Länen, den 2 Maji 1826 förordnat, ”att, af de sökta skogstrakterna inom ”Norrbottens
Län , några sådana icke fingo ”upplåtas, hvilka för bergshandteringen derstädes kunde finnas af vigt att bibehålla” , har berörde dag tillika i Nåder förklarat , ,,det Kongl.
Majit funnit både i allmänt och ”enskildt afseende af vigt , att, såsom redan ”för Jemtland skett , stadgadt blefve , huru, ”vid den fortgående afvittringeir i Vester’’Norrlands , Vester- och Norrbottens
Län ' / Stats- o. Bevillnings-Utsk.
Utlärande N:o 131, 15 dylika skogstrakter af allmänningarne , ''hvilka St Sågverk derstädes redan blifvit 'och än vidare kunna blifva upplåtna , mi ”förhållas så, att både dessa Sågverks framtida bestånd försäkras genom orubblig bes i 11- ’'ning af nödig skogsmark för verkens drift, ’’och jemväl deraf ett för Sågverksegare bit”tills saknadt interesse uppkommer, att noga "virda samma skogsmark, samt derå införa en ”för skogens bestånd ändamålsenlig hushåll”ning;” hvarvid Kongl.
Majit, i likhet med hvad för Jemtlands Län, genom Nådigt Bref den lo Februarii 1824, blifvit i sådant afseende föreskrifvet , funnit godt i Nåder förordna, ”att ifrågavarande Sågverk skola af de "till dem upplåtna skogstrakter, och om des”sa , genom derå tid efter annan anlagda ”Nybyggen, blifvit, eller genom anslag af ”mark till fyllnad för dessa eller oafvitlrade ,,äldre hemman, vid afvittringen kunna blif”va förminskade , af annan befintlig odispo”nerad Kronans mark, till ersättning derföre, ,’undfå såstort område till hemman, under vanlig besittningsrätt indeldt och skattlagdt, att, ”med skogens framtida bestånd , Sågverken ^alltid må derifrån kunna erhålla det antal ”träd, som, efter Sågverkens privilegier, ti^l ’afverkning beviljade blifvit.” Och har Kongl. Maj:t härjemte , angående vilkoren för indelningen af skogstrak - \ »f> Statt- o. BevUlnings-Utsk.Uildtande Nio 131. ter till Sågverken, den 18 Julli 1827, i Nå« der förklarat: ”att, vid hemmansindelningen, ''Afvittringsstadgari för Länen skall i allmänhet tjena till efterrättelse, dock att, der mariken är af serdeles dålig beskaffenhet, skogs”växten mer än vanligt trög och inga ti11— åfällen finnas till odlingars verkställande derå, ”tunnelandstalet för hemmanen må ökas till ”och med till 3000 på helt mantal ; att ”frihetsår äfven må de nya hemmanen ”tilldelas, dock icke öfver 15; att dessa ”hemman skola utgöra den ränta och utskyl”der, hemmanen i orten i allmänhet åligga ”eller framdeles kunna åläggas, samt när de ”deri ingå, Sågverken befrias från den hit-j ''tills utgjorda stubböre - afgift ; att hemmi' ”nen, så länge Sågverken drifvas, skola deri”från vara oskiljaktiga och Sågverken ge”mensamt med hemmanen för dessas ränta ”och utskylder ansvara; samt att denna hem”mansindelning, i sammanhang med aEvitJ’tringarne i Socknarne, bör för sig gå m. m.’* I afseende på så väl afskiljandet af den. skog, som till stockfångst bör Sågverken till ' komma , som huru Nybyggeslägenheterne derunder böra bestämmas och anslås , äro nödiga föreskrifter således af Kongl. Majit redan i Nåder meddelade; och då, i följd häraf, Utskottet, med godkännande af de i denna Slais-o.Bevillnings-Uisi.
Utlåtande N:o i5t.
17 denna del gjorda anmärkningar, anser deri framställning å Rikets Ständers sida öfverflödig, som Utskottet i andra punkten af förra Betänkandet föreslagit; iiftstyrker Utskottet; att det i samma punkt anmälda förslag må helt och hållet förfalla* Den för öfrigt inom Bonde - Ståndet af Riksdags-Fullmägtigen Fahlander gjorda anmärkning om fri lackjernshandel eller ock rättighet för de gamla Bergslagerne, att förädla ett lika antal skeppund tackjern, som af den nya Bergslagen blefve tillverkadt, har Utskottet ansett innefatta frågor, hvilka til! en del redan blifvit af Rikets Ständer pröfvade, dels ock icke ega sammanhang med förevarande ämne; hvadan något afseende å berörde anmärkning ej kunnat af Utskottet göras.
Hemställande Utskottet slutligen; o nät icke Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet , som Utskottets förra Betänkande bifallit, måga finna lämpligt godkänna den deruti af Utskottet nu föreslagna förändring.
Bih. till Riks-St.
Prat. l8i8_i83o, 4 Sami. % Afä. atdfra Bit. %%\dra H\t. j8 Stats- o. Bevillnings-Utsk.
Utlåtande N:o i3l.
Bevillnings - Utskottet, som icke funnit anledning, för sin del, lemna Utlåtande öfver något mer af ofvatiberörde anmärkningar , än det, inom Bonde-Ståndet, af Riksdags - Fullmägtigen Johan Bengtsson från Vester-Norrland anförda I att , då frågan om inrättandet af verkliga Bergslager i Norrbotten redan utaf Kongl.
Maj:t ansetts böra tills vidare förfalla, samt det för öfrigt icke syntes lämpligt att åt redan skattlagda och roterade hemman, meddela befrielse från alla ntskylder till Staten , så borde Rikets Ständers, vid 1818 års Riksdag, i ämnet fattade beslut nu komma att förfalla, får vördsamt anmäla, att, alldenstund Bevillnings-Otskottet uti det återremitterade Betänkandet förklarat sig icke finna nödigt, att nu på förhand, i fråga om bevillning, tillstyrka något utöfver hvad Rikets Ständer redan 18x8 föreslagit, och det på Kongl. Majjt beror hvad, i nion af behof och 'vederbörandes ansökan, må kunna beviljas, Bevillnings-Ulskottet fördenskull icke finnér något vara att tillägga eller förändra uti dess förra yttrande, utan att den af Johan Bengtsson dervid gjorda anmärkning bör förfalla.
Stockholm den i5 Februari! i85ch Bil.t.Stats-o.
Bev. ■ XJtsk.Uilätande N:o 131. ig Reservation af Herr Noréus; Då Högloilige Stats-Utskottet icke behagat fästa den uppmärksamhet vid det af mig framställda förslag om underdånig hemställan til!
Majit, i afseende på medels anordnande för Bergshandte— ringens befordrande inom Norrbottens Län, att något tillstyrkande till Rikets Ständer derom beslutats, anser jag mig böra äfven emot ofvanberörde Utlåtande reservera mig, under åberopande af hvad jag i detta ämne förut anfört ; och får härvid endast tillägga, det jag finner olämpligt att nu mera, angående upptagandet af den nödiga vägen från Räktfors» till T örehamn, åberopa hvad Rikets Ständer år 1818 derom yttrat, då erfarenheten visat, att på enskildes bekostnad samma; väganläggning ej kunnat verkställas, samt dessutom genom allmänna bidrag flere andra väganlägg-! ningar blifvit befordrade. STOCKHOLM, Elméns &
Granbergs Tryckeri, i83o, Statt- tamt Oec.-Utsk. Uti.
N:o i3i, l N:o i3a.
Ankom till Exp. Utsk. d. j, Mars i8jo, Ylterligare Ullålande, i anledning af erhållna ålerremisser å Betänkandet, ]ST:o 110, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Städernes Båtsmanshåll.
Hedervärda Bonde-Ståndet har, vid föredragning af berörde Betänkande, detsamma bifallit, hvaremot ärendet, fran de öfriga frenne Riks-Stånden, blifvit till ny handläggning återförvisadt, såsom följd af framställda anmärkningar; Inom Höglo fl.
R idde rs kape t och Adeln t af Herr Friherre Cederström, ffacob, samt Herrarne Hjerta, Gustaf, Bråkenhjelm, P. R., och Riben, C. IV. ,"
Inom Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Presidenten m. rn.
Poppius, Herrar Prostarne Grevillius, Dedekind, Anjou, Nordin, Agrell och Haggblad, Herr Professoren Gravander och Herr Gummin ister Dahlgren.