Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Köpmannen, säker om en hastig och lönande afsättning, har ej underlåtit att befrämja dylika företag, och allmänheten, som i valet af en vara, endast rådfrågat egen fordel, eller fåfängans fordringar, har med begärlighet tillhandladt sig de vahror, som blifvit inpractiserade och hviika, i anseende till deras redbarare nytta eller vackrare utseende än Den 28 Junti f. tn. *57 än de inhemska, ett allsmägtigt, w ehuru snart öfvergående mode gjort till behof för den mera bildade verlden, särdeles af qvinnokönet. på detta sätt har en stor del af Nationen befrämjat lagstridiga företag, och lärdt sig, att med liknöjdhet åskåda dessa economiska lagbrott, för hvilka samvetet så lätt lemnar absolution Djupt är emedlertid helgden af Lagarnes värde såradt, och lätt skall det Folk som vänjer sig att förakta en Lag, äfven öfverträda en annan Må vi derföre ej, obegränsadt, yrka fortfarandet af ett Systeme, som, utan att uppfylla hvad man deraf väntadt, kostar Staten betydliga penningeuppoffringar, medför en obehörig beskattning på en stor del af Statens medlemmar, hämmar utvecklingen af den naturliga nationalindustrien, förstör loflig handel och Stadsmanna-rörelss och högst menligt verkar på hela Nationen* moraliska värde.
Sedan jag nu såsom medlem af Ridderskapet och Adeln framstäldt mina åsigter af det ämne, som utgör föremål för öfverläggningen, anser jag mig, som blifvit hedrad med förtroendet att vara Ledamot af Bevillningsutskottet, slutligen, i anledning af de gjorda påståenden, att
Utskottet öfverskridit gränsorne af dess befattning, då Utskottet i det skick sorn skedt, till Rikets Höglofl.
Pr. V Band, 17 5 38 D«n 'jo JurUi /, mi ning öfverlemnat det Förslag till Bevillning af Sjötullen, som är i fråga, böra anmäla, det Utskottet trott, att då, enligt 60 § af Regeringsformen Sjötullen utgör eller tillhör en del af Bevillningea, Utskottets åliggande vo* re, att till Rikets Ständers granskning och bepröfvande föreslå grunderne för denna Bevillning; att Utskottet utan anspråk på ofelbarhet, sökt efter förmåga utfinna och föreslå en med rättvisa förenlig, på billighet grundad och både det enskilta och det allmänna båtande Tullbevillning; att Utskottet ej på minsta sätt velat genom de föreslagna grunderna förnärma eller inskränka Kongl. Maj;ts höga rätt, att förbjuda eller tillåta vahror att införas till, eller utföras från Riket; att, likasom Kongl. Maj:f, utan afseende å den Tullbevillning å utgående varor, som nu vid förra Riksdagen, af Ständerne beslöts, ägt att förbjuda utförsel af hvilken vahra sorn hälst, af de i Förslaget till samma tullbevillning uppräknade vahror, Kongl.
Maj:ts höga rätt ostridigt, äfven nu är, att, derest Utskottets Förslag vunne Riksens Höglofl.
Ständers Bifall, förbjuda till införsel de varor Kongl. Majit i Nåder kunde finna för godt; att om åter Kongl.
Ständer ägde att bestämma Tullen; och att vid sådant förhållande Utskottets Förslag skulle saknadt nödig fullständighet, i händelse det ej blifvit uppgjordt pä sätt som skedt.
Dm 28 Junii f. m, 25g
För öfrigt hyser jag den öfvertygelse, att om man vill enkelt betänka, det annat är att föreslå Tullafgifter, och annat är att förordna om varor få införas eller utföras, att det ena tillhör Ständerne och det andra beror a£ Konungen utan afseende å hvad Riksens Högloflige Ständer i underdånighet tillstyrka, Utskottet icke bör tillvitas att hafva öfverskrida gränsorne af sin befattning.
Friherre Skjöldebrand, Pehr Erif.
I anledning af Bevillningsutskottets uppi rättade Förslag tillen ny TullTaxa, byggd på den antagne grundprincipen att alla Jordklotets Handels- Fabriks- och Manufacturvaror kunna i Rik^t få införas och blott begränsas af högre eller lägre Tullafgifter, utber jag mig att för en stund få upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med en framställning, rörande detta vigtiga ämne.
Allmänna rösten synes vara enstämmig, att ett förbud mot införfel af fådane varor forn icm ke tillika äro förbudne till bruk och nyttjande, innefattar, blott, å ena sidan, en uppmuntran för lurendrägaren till rikt lönande ehuru våg. samma företag och, å den andra sidan, beröfvar Staten en betydlig
Tullinkomst af allmänt förbrukade varor j mea framförallt fästar man sig vid det anmärkningsvärda för - Den 2% Juni i J. m. hållandet att, hos oss, en del af till införsel förbudne varor, till drägter och uniformer varit förskrifne; och synes man hafva fattat den öfvertygelse, att alla Prohibitiv
Sy /lerner är o fkadlige och böra afskaffas-
Med fördomsfri sakkännedom, lärer väl icke heller någon kunna bestrida, att sådane systemer, i hvad de äro felaktige, och för öfver drif ne, böra rättas, likasom att näringsfrihet inom ett land bör befrämjas, så långt det med framtida förmohn och bestånd är förenligt; men liks obestridligt är, att de skadligaste af alla följder uppkomma af en för hastig, och en ej nog väl öfverlagd öfvergång. från en ytterlighet till en innan af motsatt förhållande.
till exempel i det märkvärdiga England, hvars Fabriksvaror väcka vår beundran, huru har man uppkommit till denna fullkomlighet?
Jo derigenom, att det Engel fia, af en fann patriotisme lifvade Folket, jemte det de med en dem utmärkande nationaljlolthet, gifvit företräde ät fine egne producter, framför andra landers, änskönt de i sin början icke ägde lika förträfflighet och ett lika nedsatt pris, som sedermera vunnits; och att under en längd af tid man gillat och godkänt Jin reprefentations- och fn Styf elfes oförändrade principer och åtgärder, att medelst alla möjliga slags uppmuntringar belöningar och exportpremier söka befordra en inrikes täflan till uppnående af Den 28 Junii f m.
261 högsta konstfärdighet, afvan under tillåtelsen af rudimateriers och vissa oumbärliga handelsvarors införande från abia verldsdelar, men deremot strängare prohibitiva systemer än vi någonsin haft, och med hårda straff belagde Förbuder mot dels införsel af umbärlig*-*, andra Länders Fabriks- och Manufacturvaior, dels utförsel af egne behöfhge ruditiiaterier , hvarigenom man grundlagt en varagtig framgång för egna Fabriker, och beredt den industrieusa och driftiga Fabrikantens framtida säkerhet att, genom oafbruten afsättning, vinna ersättning för de stora kostnader , han i försök, machinerier och föriager nedlagt, och hvilket man utsträckt ända till beviljande af uteslutande patentprivilegier.
Och sjelfva de Nord Americanske förenade Staterne hafva nu likt
England insett nödvändigheten af, och vidtagit stränga prohibitiva Författningar, för att bereda egna Fabriks- och Manufacturlnrättningar* uppkomst och framgång, hvilka under en förtidig concurrence med utlänningen, omöjligen skulle kunna äga bestånd.
Flere Europeiske Stater, såsom Spanien, Portu. gal, Preussen med flere, hafva tid efter annan fått iona de skadande följderna af att icke anskaffa och upprätthålla egne Fabriker.
Hvilken som återgår till forskningen af vara egna Fabrikers och Manufacturers uppkomst och framgång, lärer icke kunna bestrida att, om deras mtal och ofullkomlighet ännu skulle befinna sig i samma förhållande som för too år tillbaks, skulle säkerligen, under en hos alla classer medborgare tilhagande 26j
Dtn 28 Junii f. m. luxe i klädsel vi nu skulle vidkännas, en förfärlig undervigt på vår handelsvåg och enskilda förmögenheten vara ännu mera sällsynt, än den nu befinnes; ty ehuru jag stundom hört den satsen försvaras, att ett Land icke kan importera mera än det exporterar, emedan det sednare uppgifves vara enda utvägen för betalandet af det förra, tror jag likväl, att denna theoretiska sats är byggd på en ganska vacklande grund.
Första utvägen att betala importerade varor, är visserligen med vexlar för valutan af de exporterade; men då hos oss en stor del af, från närbelägna länder importerade varor, betalas med Bancosedlar, hvilka emottagas i Norrige, Finland, Dannemark och flere Östersjöhamnar, då guld och silfver med ännu större begärlighet af utlänningen emottagas, och man vet huru den tiden våra silfver Riksdalrar voro tillgänglige, de till andra länder utsmygdes, inses häraf att, oberäknadt crediten, man med annat, än valutan för exporten kan betala importen.
Skadligheten af crediten blir dock ännu större; ty då en stor del af sådane 0«s påtrugade varor skulle blifva corn missi onshandel och öfversvämma Landet innan till utlänningen betalningen behöft utgå, skulle denna betalning långsamt utsuga alla under lyckliga conjuncturer blifvande tillgångar och borttaga den förhoppning att, om vår export en gång kunde komma att öfverstiga vår import , Utlänningen med Guld och Silfver skulle betala öfverskottet.
Det är igenom sådane medel som coursen, hvilken i en längd af lid, annorlunda icke kan styras, små; Den 28 Junii f. m*. ningom skulla förbättras, och en realisation blifva verkställbar, utan att, för en stor del, redan i förlägenhet varande medborgare blifva förstörande.
Sedan införseln af en vara, en gång blifvit tillåten, skall man förgäfves igenom hög Tull söka begränsa qvantiteten af dess inkommande i landet eller förekomma Tullförsnillning, med en så vidsträckt öppen kust som vår och under omöjligheten af en tillräcklig kustbevakning, eller uppsättning af en Tullbetjening fri från ali frestelse af egen vinning, och fruktlöst skall man sedan söka inskränka allmän förbrukning af sådant, till införsel och bruk tillåtit modkram; ty modets välde är stort och mas6an af Nationen lockad af det omvexlande och utvändigt lysande, skall lätt förledas att bortlägga sin, i de sednare åren, öfver hela landet tilltagande konstflit och smak för egne tillverkningar, upphofvet till inhemsk luxe, hvilken i alla länder bör uppmuntras, såsom befrämjande varuväxling och penningens rätta circulation, samt ledande till allmänt välstånd.
Skadiigheten af ofta förändrade Författningar bestyrkes af aila tiders erfarenhet.
Må jordbrukaren blott erinra sig-den tid, man snart sagdt vid hvarje Riksdag, jemte en hög brdnvinspanneafgift, förändrade panoerymden och tillverkningsrättighsten; eller dess billiga knot, då för fullkomnade inrättningar till besparing af ved och tid, som bordt belösas med pre - 264 Den 28 Junii f, m, mier, han blifvit ålagd högre afgifter eller confiscation', må, vid hög afsättning, till nedfallne priser, på landtmannaproducter och Städernes ingrepp i jordbrukarens yrken och förädlingsrätt af sine producter, man derjemte icke förglömma, att Städerne och i synnerhet Fabriks- och HandtverksClasserne äro de säkraste afnämare af hvad jordbrukaren har att afyttra, och att, om efter vidtagande af sådane åtgärder, som bereda deras undergång, alla dessa armar äfven hänvisas till jordbruket, man sluteligen torde sakna köpare af landtmanna producter.
Vid närmare betänkande häraf torde man finna, att dessa medborgareclasfers forkojran och förökande
Jlår i famband med landtmannens egen förmohn.
Under våra Fabrikstillverkningars tilltagande och fullkomnande, skall äfven sluteligen den nedsättning i priserne vinnas, hvilken somlige så otålmodigt yrka, förgätande att patriotismens pligter kräfva tålamod, och äfven enskildte närvsrande uppoffringar till vinnande af ett framtida, hela landets oberoende välstånd.
Våra KlädesFabrikers allt mer förbättrade tillverkningar torde kunna redan bevittna att, för vår klädsel vi icke äro i behof af finare kläden, än dem vi sjelfve äga, och om jordbrukaren rättar ett hittills existerande misstag, att i större Schäfferier icke äfven underhålla grofullige, för vårt klimat mera passande
Får, kan äfven den, nu för Arméens behof stun - Ben 28 Juni i f, m. 265 dom öfverklagade brist på gröfre kläden^ inom
Riket af egne rudimaterier fyllas.
Åtskilliga öfrige Fabriksinrättningar af mångialldige slag så väl inom sjelfva htifvudstaden, som andra Rikets städer, torde äfven lörtjena en närmare granskning, då af de fläste man torde erfara närvarande tillfredsställelse och framtida förhoppningar.
Af Konungens Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Läns afgifne Fem års Berättelse befinnes huru, under det nu, i några år oförändrade för Fabrikerne förmonliga förhållande, tvenne i och invid Götheborgs Stad, sedan 1817 anlagde och utvidgade Fabriker, gijvit en öfvervigt ä berörde Stads handelsvåg af minjl en half million Riksdaler Banco årligen, hvarjemte Portertillverkningen och öfrige Fabrikers kraftyttring gifvit en nära lika summa , hvarmed förenas den hugneliga underrättelsen , att
Fabriksvarorna redan utmärka sig för lika pris och godhet med de utländske, samt den välgrundade anmärkning, att om des fa Fabriker af brijlande biflånd [kalle för flör as, följden /kulle blifva, att tufendetals p/rfoner bringades till tiggarflafven och att fördubblade anledningar lemnäs hirendrägaren till bedrägerier och roflystnad.
CommerceCollegii underdåniga berättelse om Fabrikers , Manufacturers och Näringars tillstånd i riket äret 1821, inhämtas upplysning om Fabrikerces framsteg och, huru Städernes tillverkningar af blott ylle, 26§ Den s8 Junii f. m. bomull och silke för sagde år, enligt ds lågt åsatte HallRättspriserne , uppgått till ett belopp af 3,140,930 R:dr Banco, eller kläden till 1,605,000 R:dr, Bomullstyger och Cattuner till 916,828 R:dr, Siden och halfsiden till 522,286
R;dr och Band till 96,809 R:dr, hvilket allt, om det ej inom riket hade tillverkats, från utlänningen skulle hafva tagits; och detta oberäknadt allt hvad 60m icke blifvit stämpladt af Städers och alla landsorters tillverkningar , hvilka, om de beräknas till deras i senare åren så ansenligen tilltagande belopp skola bevisa, att inrikes Fabrikstillverkningar icke ahagit som m*n vill påstå, utan äro uti en beständigt fortgående tillökning.
Då inom en icke mångårig tiderymd, våra Städers Fabriker gjort så oförväntad© framsteg, hvad kunna vi icke af dem för en framtid hoppas, om blott, igenom en för hastig öfvergång i principer och Fötfattningar, vi icke undergräfva möjligheten af deras bestånd?
Men, icke ensamt våra Städer utmärka sig af denna Riksgagneliga förtjenst; en lycklig erfarenhet bestyrker, att, i de fläste Rikets landsorter, inom få år, hos snart sagdt alla klasser medborgare, smaken för egne tillverkningar och en allmän täflan till fullkomnandet deraf, gjort framsteg, hvilka böra väcka lika mycken tillfredställelse som förundran, då man återkallar i minnet det motsatta förhållandet under det så kallade contioentalsystemet och den då beviljade nederlagsfriheten i Carlshamn och Götheborg.
Det inträffade då, hvad man förut bordt förmod*, Den 20 Juni i f. 0i.
2S7 Tullförsnillning verkställdes på mångfalldigt sätt, nederlagsvaror till en ringadel förtullades eller åter utfördes, och till största delen insmygdes, oförtullade, öfverhopade hela landet och införde utländsk lux bland massan al nationen, ända till de lägsta klasserne, och igenom den förlägenhet, hvaruti England då var bragt af de fleste Europeiske hamnars stängning förde, ras varors afsättning, påtrugades man sådana till priser, troligen vida under deras tillverknings- och transportkostnad.
1 de fläste Rikets landsorter sågo tjenstepigor och allmogens hustrur och döttrar klädde i oftast bräckliga utländska bomullstyger, förrätta sine gröfre syslor; de afvändes frän egen konstflit, och e« huru man kände att i Rikets norra Provincer, Linculturen utgör en hufvudnäring , som hos en del af allmogen grundlagt välstånd och tillskyndat hela landet en betydlig vinst, öfvergaf man äfven denna, för den öfriga delea af Riket, till binäring så passande och så nödvändiga handtering och vinterns långa aftnar förnöttes i en maklig overksamhet.
Sjelfve den idoge Svenske Bonden nödgades ofta aflägsna sin önskan att inköpa en behöflig häst eller oxe, för hustruns mode-lydande begär att, för sig eller någon dotter, få en ny schawl eller klädning af utländsk tillverkning.
Ett sådant förhållande, om det längre tid fått fortfara, skulle för allmogen, liksom för mindre bemedlade Ståndspersoner, blifvit helt och hållet förstörande.
Att Hans Majit Konungen personligen 268 Den 38 Junii f. m. önskat befrämja och kraftfullt uppmuntrat inrike» konstfärdighet, hafva flere landsorter med underdånig tacksamhet fått erfara, och bevittnas af flere vid Rosersberg och Rosendal med inom Riket tillverkade tyger draperade rum; likasom Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, till meublerande af Dess rum i Kongl. Slottet, nu gjord» reqvisitioner afinhämske tyger och från Södermanland af en klädning åt Dess höga Gemål, utgöra en ny och för framtiden lofvande uppmuntran; och må det äfven tillåtas mig att här göra rättvisa åt de enskilta personer inom det
Fruar af de högre klasseme hafva jemte sine döttrar, gjort sig ett nöje af att med egen hand i sine vätstolar tillverka väfnader, som tillvunnit sig, äfven utlänningars beundran , och dessa prisvärda efterdömen, för hvilka hvarje sann patriot bör hemböra dem en gärd af tacksamhet, hade på deras tjenstehjon och allmogen en omskapande kraft, i återupplifvandet af arbetshågen, och i tilldanande af smak och skicklighet och snart såg man utländska Klädseln afläggas, och qvinnan i de lägre klasserne, {äflande i väfnader af till största delen inhämske rudimaterier, skrytsamt bära egna tillverkningar.
Ett sådant återiörande tili industri och konstflit hos massan af nationen , kan på rikets handelsvåg gifva en öfvervigt af flere millioner R:dr, och har för Södermanland en - Den i 8 Junii f. m. samt, gifvit en årlig besparing i inköp af utländske tillverkningar af minst 300,000 R:dr Banco.
Vid öfvervägande af alla dessa förhållanden vågar jag tro, att, inom detta RiksStånd, hvilket i alia tider utmärkt sig för en sann pstriotisme och upprätthållande af allmänt väl, äfven med uppoffring af enskildte fördelar, man icke kan önska återkasta nationen under utländska luxens ok; och då hvar och en lärer inse nödvändigheten af att med all möjlig varsamhet företaga de förändringar, som kunna pröfvas nödvändige, torde vid en sådan öfverläggning böra komma i beräkning, att den utländske, ofta så högt beprisade, varan icke alltid äger den förträfflighet, som ytan utlofvar; och torde man erinra sig, att fjelfva de utländfke Klciden, hvarmed en del af arméen varit beklädd, stundom både i afseende på färgen och styrkan bevittnat svekfull sammansättning, och då tillfällen torde hafva inträffat när den Svenske Fabrikörens anbud till stora lefverancer blifvit förkastade, och ett icke alltid förtjent företräde blifvit gifvet åt den utländske varan, bör man väl icke förundra eig, om detta föranledt den förmodan , man någon gång hört yttras, att den enfräldta vinning, forn af användandet kunnat tillfalla dm eller dem, forn in för/kajfa fädam varur, varit den hemligen mera verkande drijjfedern, än den uppgifne brijlen eller odugligheten af den inhämfke, samt att en sådan brist troligen enart skulle upphöra, om säkerheten för en varagtig afsättning lemnade hopp åt Fabri - Den 28 Junii f. tn. körerne att vinna ersättning för de, 1 annat fall äfventyrlige stora förlager, de till anskaffande af grof
Ull måste vidkännas, och denna säkerhet skulle äfven försätta dem i belägenhet att bättre kunna betala den inhämske Ullen.
Utskottets afsigt har visserligen varit god, ur den åsigten betragtad, att man, till lättande af andra bördor, önskat förskaffa Staten en större Tullinkomst.
Äfven jag delar med Utskottet samma önskan, och säkerligen skall en på rätta grunder byggd förändring i Tulltaxan kunna åstadkomma en förökad Statsinkomstj men om densamma icke skulle uppgå till hela det belopp Utskottet påräknat, vågar jag tro, att ingen patriotiskt tänkande Nationens repre, sentant skulle vilja tillköpa 6ig en sådan högsta möjliga närvarande Tullinkomst, med en så oersättelig framtida förlust, som den att un} der en för tidig concurrence med utlänningen, inom få år se alla våra Fabriks- och Manufactur-inrättningar förstörde, och coursen uppgå till 2 å 300 skil för 1 R:dr Hamburger Banco; och jag är öfvertygad att, om i England, der man ofta under försvårade conjuncturer, för att vinna afsättning på ofantelige varulager och frälsa sine Fabriker och handeln från total undergång, sökt påtruga andre nationer 6ine varor, med ända till 50 procents förlust å tillverknings eller inköpspriserne, man kände att ett sådant project för tillåten införsel af alla deras Fabriks, Manufactur och Handelsvaror mot de nu föreslagne Tullafgif - t) en 28 Juni i /, m\ af t ter, voro under öfverläggning hos Sverige* Stäoder, skulle sjelfve Engelske M'nistéren, för antagandet af detta så kallade liberala sya steine, eller rätteligen för utförandet af dett* slags krig mot all vår inhämska industri och alla våra Fabriks och Manufactur-inrättningar, icke befinnas obenägen, att bevilja oss en ansenlig subsidiesumma , hvilket äfven vore en utväg till en ny Statsinkomst, men hvars framtida följder jag öfverlemnar åt hvarje sakkunnog och sann patriot att bedöma.
Den store Konungen i Preussen Fredric den 2:dra, efter att på allt sätt hafva befräm^ jat Fabriksinrättningar i sitt Rike, trodde sig böra göra ett dylikt försök att, till vinnande af prisernes fällande och täflan till fullkomnande , sätta Fabrikörerne i concurrence med de utländske; men snart erfor han sitt misstag, och återsatte allt i sitt förra skick, likväl elter flere Fabrikers, under denna mellantid inträffade undergång.
Vare det dock långt ifrån mig att vilja försvara en mängd , under vårt närvarande förhållande existerande missbruk, olägenheter och felagtigheter, och må man ej göra mig den orättvisa att tro, det icke äfven jag lifvas af liberala principer, 6å långt de utan hela landets skada och vissa medborgare-: klassers förstörande kunna utsträckas.
Jag bestrider visserligen icke, att hos oss finnas Fabrikörer, som af 3 å 4 Väfstolar pretendera en så stor vinning, att deraf hämta tillgång till bekostande af eleganta våningar, Ven 28 Junii f. m. lysande eqvipsger och ett yppigt lefnadssätt; jag gillar icke eller, att utan bemödande att fullkomna sina tillverkningar, man skall tro sig äga rätt att tvinga oss att dyrt betala förfuskade varor; Nej, mine Herrar! jag underlåter icke att opartiskt lasta hvad lastbart ärj jag erkänner äfven att vi hafva stora fel i nu gällande Författningar, dem vi böra önska få rättade, men det är igenom dessa rättelser vi böra söka närma oss till något fullkomligare än det vi nu äga, icke igenom att hoppa från en felagtig cxtravagance till en annan af blott motsatt art men med större framtida faror.
Må vi mot låg Tull tillåta införsel af icke blott alla oumbärlige varor, utan äfven en del andre nu ansedde öfverflödig© och helt och hållit förbudne, såsom t. ex. Bombasin, en nyttig tillfällig modevara, sorn icke i Riket tillverkas, som till lindrigare priser kan erhållas och i modets verld snart får en öfvergång, och likaledes med flere dylika varor, alltid mot en låg Tull, till consumenternes förmon, dä hög Tull blott skulle befrämja lurendrägeriets fortfarande eller Tullförsnillning , och i sila fall icke kan användas på andra varor, än sådane, som icke kunna insmygas; ty emellan förbuder och hög Tullafgift på de varor man ville utestänga, är ingen annan skillnad än att det sednare befrämjar ett privilegieradt lurendrägeri.
Må vi äfven rätta ett stort misstag, sora gjort hela södra delen af Rikets kust till ed depot af lurendrägerivaror, det att underhålla en kostsam och onyttig land it ull- bevakning i det inre af Den 28 Juni i f, nu 2?5 af landet, hvais sållsamma beslager, efter afdrag af beslagareandelen och öfrige umgälder, icke lemnat Staten någon vinst och i stället förstärka Sjötulls och kustbevakningen , samt aflöna de dervid emplojerade så, att de ej sättas i nödvändighet, att på Statens bekostnad låta köpa sig; men deremot med Schawott och Fästning bestraffa deras brottsliga underslef; och då skulle troligen det hittills oförsynt utöfvade lurendrägeriet kunna hämmas, hälst, om tillika samma nyssnämnde straff drabbar den, som beträdes med att införa eller försälja, hvad Konung och Ständer samfäldt förbjudit till införsel i Riket; och må vid mogna öfverläggningar i detta ämne, hvarvid icke må förglömmas, att Konungen arden förste personen, som i underdånig önskningsväg bör rådfrågas, det blifva bestämdt hvilka varor böra få införas eller icke, hvarefter, och sedan man af en sådan till en del på försök utsträckt tillåtelse fått röna följderne, kommande Ständer kunna sättas i belägenhet, att bedöma, huruvida de böra ännu mera utsträcka eller inskränka en sådan tillåtelse.