Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu har motionären föreslagit att till byggande af tvenne sådana båtar eu summa af 30,000 rdr skulle ställas till K.
M:s disposition, eu summa, sorn ansetts tillräcklig för att få båtarue fullständigt utredda.
Det syues mig vara en riktig samvetssak att taga denna fråga under omprölning, och då Utskif, såsom jag nyss nämnde, visat så mycken omsorg om vårt öfriga kartväsende, lärer det väl icke vara skäl att bortglömma det verk, som så länge varit tillbakasatt.
Man har visserligen anmärkt, att K.
M. icke föreslagit någonting i detta hänseende och att det i främsta rummet tillkommer Regeringen att framlägga förslag om behofvets fyllande.
Mea då Regeringen följt den grundsats vid upgörandet af statsbudgeten, att anslagsbehofven skulle fullkomligt betäckas af inkomsterna, samt att i öfrigt öfverlemna åt R.
St:r att fästa vederbörligt, afsule på enskilda motioner, så torde en sådan princip icke kunna vara annat än högst lofvärd.
Då emellertid, enl. upgjorda kalkyler, det visat sig att, sedan alla behof blifvit fyllda, ändock en summa af omkring 70,000 rdr om året återstår för R.
St:r att disponera, så kan jag icke finna annat än att det begärda beloppet af 30,000 rdr för en gång vore särdeles väl användt, och vågar jag fördenskull för min del anhålla, att R. o. Ad. ville, i likhet med PresteStåndet, bevilja en summa af 36,000 rdr till anskaffande af 2:ne för sjömätningar lämpliga fartyg.
Hr Lilliehöök, Erik Gustaf: StatsUtsk-.ts ledamöter hafva visserligen icke kunnat underkänna uy‘tau af det förslag, som här är i fråga.
Men det tillhör
Utskit att vid bedömandet af en mängd begärda anslag tillse hvilket sorn är af oundgängligaste beskaffenheten.
Det är visserligen ofta ganska svårt att afgöra detta; men Utsk:t har då måst taga till ledning andra omständigheter.
Då det embetsverk, som eger att uprätta sjökorten, icke funnit behofvet påkalla det nu begärda anslaget, är det antagligt att saken icke är sf så trängande beskaffenhet, som man 229 Den 14 April e. m. velat låta påskina.
Dessutom ber jag att få nämna, det jag tror att flottan sjelf liar båtar, som, utan alltför stor kostnad, skulle för ändamålet kunna begagnas.
Jag kan således icke se annat, än att StatsUt,sk:t på goda grunder afslagit motionen; och jag får derföre anhålla om bifall till Utskits hemställan.
Föregående talare hafva redan så tydligt ådagalagt vigten och behofvet af det begärda anslagets beviljande, att jag kan vara ganska kort.
Det skäl, som Utsk:t anfört till stöd för sitt afslag, synes mig vara af ganska ringa och tvifvelaktig betydenhet.
Det inskränker sig dertill, att Utsk:t, »i betraktande af de ansenliga belopp, hvartill de å denna hufvudtitel redan tillstyrkta anslag upgå, funnit sig ej kunna till bifall hos B.
St:r förorda ifrågav:de motion.»
Hade således denna motion behandlats i sammanhang med någon aunan hufvudtitel, hade den måhähda vunnit framgång.
Jag tror icke att det är uågot skäl, att derföre att den tillhör 5:te hufvudtiteln, den skall afslås.
Nu är den emellertid så beskaffad, att den icke allenast står i sammanhang med örlogsflotta!), utan äfven med den stora sjöfarten i allmänhet, hvilken sorterar under 6:te hufvudtiteln.
Att iakttaga sparsamhet med sta- t tens medel är ganska godt; men att icke vilia betrygga en så vigtig del af landets inkomstkällor som dess sjöfart, tror jag är att drifva sparsamheten för långt.
Jag erkänner visserligen att ganska mycket blifvit gjordt för sjöfartens betryggande i så måtto, att våra fyrar äro i godt skick och till och med bättre än mångenstädes utomlands.
Det är äfven hopp, att de delar af våra kuster, som ännu icke äro uplysta, i en icke alltför aflägsen framtid skola blif va det.
De stackars lotsarne hafva också fått bristen p; båtar till en del åtminstone alhjelpt.
Mycket återstår dock ännu att göra, och främst i afseende på kännedomen om våra kuster och farvatten.
Oaktadt sjökartekontorets allvarliga nit, ega vi dock ännu ganska ringa kunskap otn dessa farvatten.
I brist på tjenliga arbetsmedel, hafva vi icke kunnat undersöka de yttre hafsbandet!.
När man gör an land, är det af vigt att de yttre grunden äro rätt utlagda på sjökortet.
Det är detta som jinnu saknas på våra kort.
En föregående talare har nämnt, att flottans fartyg skulle vara lämpliga för ifrågavide ändamål.
Det har dock redan visat sig, att den sjömätningsexpedition med ångfart, v. Sydow af 40 hästkrafter, som nu utrustas, kostar 1 1,000 rdr mera, än om den verkstäldes med sådana båtar, som här äro föreslagne, och med hvilka man dessutom skulle uträtta mjcket mera arbete.
Det är således ur ekonomisk synpunkt af största vigt, att den föreslagna ringa summan varder beviljad.
Efter tre år skulle båtarna vara mer än betalda.
I afseende på den gjorda anmärkningen, att ingenting förekommer i K. M:ts Propos. om detta behof och att StatsUtsk:t på denna grund icke skulle kunnat tillstyrka anslaget, ber jag blott att få nämna, att Utsk:t sjelft icke följt denna princip, t. ex. i afseende på de geologiska sockenkartorna och andra föremål, som röra kännedomen om det inre af landet.
Dessa motioner hafva D-en 14 April*, m. 223 blifvit framstälda af enskilda motionärer oell betydliga summor för dem beviljade.
Man erkänner numera nyttan af att med millioners upoffring skaffa oss ett jeru vägsnät för att befordra trafiken och industrien inom landet.
Men man tänker icke på, att dessa jernvägars ändpunkter äro hafvet, och att en lättad och tryggad t rafik deruppå måste fördelaktigt in'erka på trafiken till lands.
Andra nationer offra ofantliga summor för att i mensklighetens intresse göra icke allenast, sina egna, utan äfven andra länders kuster kända.
Om vi då skulle anslå en summa af 36,000 rdr för att i en framtid ernå detta mål, så vore det viii icke för mycket.
Landkartor kunna endast räcka en kortare tid, allt efter som bostäder, jordens beskaffenhet, skogar in. m. förändras; men så är icke förhållandet med sjökort, de vara alltid.
Att våra farvatten icke äro så kända som de borde vara, är otvifvelaktigt.
Jag har träffat många både Franska och Engelska officerare, som uttryckt, sin förvåning öfver att i farvatten, som äro så beseglade, man så ofta skall stöta på okända grund.
Hvarje god landtbrukare söker väl gerna att lära känna sin åker; redskapen far illa, om den stöter på stenar.
Huru mycket mern skäl1, är det då icke att söka känna stenarne i hafvet.
Den redskap, sorn der begagnas, är väl mera värd än några plogbillar.
Öfvertygad att lt. o. Ad., som är i-tillfälle att egna förefallande frågor en mera mångsidig pröfning, äfven skall erkänna vigten af det nu begärda anslaget, och då lämpliga båtar för sjömätningar ännu saknas inom landet, får jag vördsamt anhålla om bilall till den af Prosten Söderberg väckta motionen.
Anckarsvärd; Jag är af de talare, hvilka yttrat sig för bifall till ifrågav:de förslag, fullkomligt öfvertygad om behofvet och nyttan deraf.
Men jag finner mig bunden af mina grundsatser i detta afseende, oell kan således icke, i likhet med de värde talarne, yrka bifall till motionen.
Jag är nemligen orubblig i min öfvertygelse, att det är en ganska vådlig bana, K.
St:r beträda, då de på enskilda motionärers framställningar i tsträcka sin frikostighet till den grad, som vid denna riksdag eger rum, och som omfattar en summa af icke mindre äu 40 millioner.
Här har äfven blifvit anfördt, att Chefen för Sjökartekontoret utgifvit en brochyr, i hvilken han antyder behofvet af de ifrågastälda fartygen.
Huru skall man kunna upfatta disciplinen inom administrationen, då man, i stället för att genom K. M:t få ett behof afhjelpt, vänder sig till offentligheten?
Jag hemställer, huruvida vi. på förslag af en motionär i PresteStåndet. kunna med tillförlitlighet bifalla detta förslag?
Jag inser ganska väl att ändamålet är godt, och det är således ganska påkostande för mig att vid detta tillfälle icke kunna förena mig med de Hrr, sorn yrkat alslag å Utsk:ts Bettde, då jag med detsamma erkänner att jag under en annan form, eller derest förslaget kommit från K. M:t, gerna skulle hafva biträdt detsamma.
Ty jag anser nödvändigt att karteverket. bringas till den noggrannhet, som är så oundgänglig för dess användbarhet.
Jag tror att jag hört, det sjökort öfver Bottniska viken blifvit ?8i Den 14 April e. m. hitskickade från Frankrike, emedan blindskär oell klippor der skulle finnas, hvilka icke äro uptagne på våra egna sjökort.
Sådant är ganska bedröfligt, men det är en fråga, som måste hänskjuta* till Regeringens omsorg, och det är derföre beklagligt, att jag måste se mig föranlåten att nu yrka bifall till Utsk:ts hemställan.
Jag ber blott att få nämna, det jag anser det visserligen både önskligt och nyttigt, om medel till ilrågavrde begge ångbåtar kunna beviljas, synnerligen som jag tror, att »jömätningarne deraf skola draga mycken fördel.
Jag anser mig likvisst böra uplysa att, då Chefens för Sjökarte-kontoret förslag rörande behofvet af dessa ångbåtar diskuterades i Förvaltningen af Sjöärenderne, ansåg man, i anseende till det stora anslag, som i allmänhet erfordrades, icke skäl att för närv:de ingå till K.
M:t med begäran om anslag för ifrågav:de ändamål, helst man möjligen kunde under ännu någon tid berga sig med de fartyg, som finnas att tillgå.
Sedan anslaget blifvit af StatsUtsk:t tillstyrkt, kommer jag dock att rösta derför.
Jag vill blott yttra ett par ord.
Anckar svärd har sagt, att 4 0 millioner rdr blifvit af enskilde motionärer begärda.
Afven denna fråga går ut på millioner, enär den afser att, genom noggrannare kännedom af våra kuster, förhindra millioners värden af egendom att gå förlorade på hafvets botten, genom nu öfverklagade bristande kännedom af våra kuster.
De 36,000 rdr, som äro begärda, hafva blifvit beräknade af personer, scir. med säkerhet kunna bedöma summans riktighet.
Jag vill visserligen icke förneka det nyttiga ändamål, hvartill dessa båtar skulle afses; men jag anhåller att tå fästa R. o. Ad:s upmärksamhet derpå, att 11. o. Ad. genom ett nyligen fattadt beslut ökat utgifterna under denna titel med en summa af 7 50,000 rdr.
Jag tror visserligen, att detta beslut var ganska välbetänkt, men jag anser dock att man på samma gång bör tillse, det man icke allt för mycket tillökar titelns utgifter, hvarförutom jag äfven anser det vara synnerligen vigtigt, att de auktoriteter, som äro kompetente att bedöma ifråga vale ämne, äfven deröfver blifva hörde, eller sjelfmant på vederbörlig ort göra anmälan om behofvets afhjelpande, så att vid riksdagens början ett så vigtigt ärende icke blifvit öfverlemnadt åt en enskild ledamot af PresteSt:t.
Jag tror att det tillhör StatsUtsk:t att icke föreslå alltför mycket ökade utgifter i andra hänseenden, än dä Utsk:t anser sig öfvertygadt om behofvet deraf.
Det är otvifvelaktigt en ganska rigtig grundsats att icke bifalla anslag på grund af enskilda motionärers framställningar, så vida de ej äro särdeles fullständigt utreddu och behofvet af anslag är tillfullo åda galagdt.
Den 14 A p r 11 e. m. 225 galagdt.
Då dertill kommer att Statsverket, såsom för närv:de är händelsen, befinner sig i mindre lysande omständigheter, torde det vara ännu mera skäl att icke frångå denna grundsats, hvilken blott undantagsvis bör lemnäs å sido.
Man har jemfört det nu ifråguvvde anslaget med det, som beviljades för Topografiska korpsens arbeten, och jag kan icke neka att detta sednare blifvit förhöjdt på grund af en enskild motionärs framställning.
Häruti kan således synas ligga en inkonseqvens; men förhål landerna äro dock icke alldeles enahanda.
Ty den anslags-förhöjning, som i sistberörde hänseende beviljades, afsåg att renrita och från trycket utgifva en större samling af förarbeten från Topografiska korpsens arkiv, och det var för att påskynda detta lifgifvande, som förhöjningen medgafs.
Här åter är fråga om att bevilja anslag för anskaffande af tvenne ångbåtar för sjökarte-kontorets räkning, på det att derigenom dess arbeten må verkställas fortare än hittills.
Det är möjligen ganska sannolikt, att så skulle komma att inträffa; men då arbetet äfven under nuv:de förhållanden ganska rigtigt fortgår, och då någon vederbörande auktoritet icke framställt behofvet, har jag för min del icke funnit skäl att bifalla den gjorda begäran, utan anhåller om bifall till StatsUtskits hemställan.
Jag har anhållit om ordet, för att något när mare med faktiska exempel belysa de siste värde talarnes yttranden, hvilka så strängt hållit sig på grundsatsernas område, då de ansett, att R.
St:r icke borde bevilja något anslag, som icke blifvit begärdt till följd af vederbörande auktoritets framställning om behotvet deraf.
Det skall för mig vara ett särdeles nöje att längre fram under StatsUtskits förhandlingar i andra frågor återkalla dessa yttranden i deras minne; måhända skola de då önska att deruti göra en eller annan modifikation.
Nu anser man det vara småsaker om våra sjökort komma att blifva otillförlitliga, eller om ett eller annat fartyg förliser.
Då det deremot var fråga om landkartorna, då ansåg man sig på en enskild motionärs famställning kunna betydligt öfverskrida det af K.
M:t äskade anslaget, Så har det gått vid många andra tillfallen, då man icke aktat för rof att bevilja medel utöfver hvad K.
M:t ansett för behofvets fyllande er forderligt, Jag hemställer, om icke denna fråga är utredd?
Chefen för Sjökarte-kontoret har ju väckt förslaget, och detta har blifvit pröfvadt af Förvaltningen för Sjöärenderna, som erkänt anslagets behöflighet, oaktadt man icke ansett sig för närvide böra derom gara underd. framställning hos K. M:t.
Vi hafva vid föregide riksdag beviljat anslag till Stockholms befästande.
Detta var ett raskt steg, som jag icke ogillar, utan tvertom biträdde.
Jag har blott velat anmärka, att R.
St:r oftare tagit initiativet, när fråga varit örn en görl sak.
Flere ledamöter yttrade härtill bifall. H. V 15 « 22G D eli 14 April e. m.
Sedan öfverläggn ingen nu förklarats fulländad samt H.
Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits hemställan uti förevide punkt samt dels utslag derå och beviljande af ett anslag till belopp af 36,000 rdr för anskaffande af tva mindre för sjömätning lämpliga, grundgående och lätthandterliga ångbåtar, framställde H.
Exc. först propos. ä bifall till Utsk.-ts hemställan, dervid svarades starka nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. om afslag å samina hemställan samt beviljande at det ifrågavide anslaget, dä svaren utföllo med starka ja, blandade med några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den som bifaller StatsUtskits uti 20:de puukten af Utlåt.
N:o 85 gjorda hemställan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslar R. o. Ad. nämnde hemställan och beviljar ett anslag af 36,000 rdr till anskaffande af två mindre för sjömätning lämpliga, grundgående och lätthandterliga ångbåtar.»
Nej — 5 0. 21:sta punkten, angående pensioneringen af flottans embetsoch tjensteman.
Hr Lilliehöök, Bertil: I K.
M:s propos., Bil. N:o 3, p. 43, finnes den pensionsstat uptagen, som skulle komma att gälla för flottans embets- och tjenstemannakorpser i allmänhet.
Naturligtvis kan tillämpningen af en sådan stat, i fall R.
St:r bifalla hvad som nu blifvit föreslaget, icke komma att gälla för andra personer, än de, som nu äro upförda på definitiv stat.
I en föregrde punkt har Utsk:t föreslagit och R. o. Ad. bifallit, att R.
St:r måtte i underd. anhålla, det K. M:t ville till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta förnyadt förslag till förändrad organisation af flottans konstruktionskorps.
Om nu förslaget i afseende å pensioneringen vinner R.
St:rs bifall och under tiden till nästa riksdag någon af konstruktionskorpsen tager afsked med rätt till pension, så kan han icke komma i åtnjutande af fyllnadspension, så vida R.
St:r icke särskildt derom besluta.
Då det är af vigt, att äldre personer, när de' för tjenstgöring icke äro användbara, derifrån må kunna utan allt för stor ekonomisk förlust afgå, synes det vara både billigt och för tjensteu förmånligt, att deras afskedstagande icke fördröjes derigenom, att de äro uteslutna från den högre pensionsrätt, som kan tillkomma vederlikar af flottan.
Jag får på grund häraf anhålla, att till denna punkt mätte göras ett tillägg af följande lydelse:
Den 14 A pril e. m. 227
Då rättvisa och billighet fordra, att officerare vid konslruktionskorpsen, för hvilken definitif lönestat ej blifvit föreslagen, ej försättas i mindre fördelaktig ställning än de vid flottans öfrig korpser, hemställes att för officerare vid konstruktions-korpsen pensionen vid afskedstagande! må beräknas efter n. v, lön på iutéfrmsstat.
Om propos. på det sålunda af mig föreslagna tillägget vågar jag vördsamt anhålla.
Efter härmed slutad öfverläggning, biföll Tt. o. Ad., uppå derom framställda särskilda propos:r, så väl Utskits hemställan som ock det föreslagna tillägget dertill, att för officerare vid flottans konstruktionskorps pensionerne vid afskedstagaudet skulle beräknas efter nuv:de löner på interiinsstat.
22:dra punkten, angide ett kreditiv till förbättring i pensions vilkoren för flottans gemenskap.
Då denna fråga var före i Utsk., blef, genom ett missförstånd å min sida, hvilket jag villigt erkänner, den här förekommande summan bestämd till 30 000 rdr i stället för 40,000, som K. M. äskat.
Jag har emellertid anledning tro, att något motstånd mot beviljandet af detta sednare belopp icke kommer att inom de öfriga RiksStånden möta.
Då det dessutom är samma belopp, som vid sista riksdagen för ändamålet begärdes af Gr. von Platen, ehuru frågan då upskjöts för erhållande af närmare utredning, vågar jag, enär denna utredning nu är gjord, hoppas att K. o. Ad. skall bifalla K. M:s Propos. i denna del.
Hr Lilliehöök, Bertil, och Hr Virgin förklarade sig häruti instämma.
Propos. å bifall till Utsk:ts hemställan blef först framställd, men med nej besvarad, hvarefter gjordes propos. om afslag derå samt beviljande af det utaf K.
M. för ifrågav:de ändamål äskade årliga kreditiv, 40,000 rdr, dervid svarades ja.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla att en inbjudning afgår till MedStånden att förena sig i B. o. Adis beslut rörande litt. d. 2:dra punkten, det tillägg, som blifvit gjordt vid 2lista punkten, samt rörande anslag till anskaffande af en ny ångfregatt.
Särskilda propositioner å bifall till de af Hr Lilliehöök nu gjorde förslag framställdes och besvarades med ja; hvarefter R. o. Ad. åtskiljdes kl. T/2 11 e. m.
In fidem, O. Brakel. 328 Den 18 April. i Onsdagen den 18 April 1860.
Justerades ett prot.-utdr. för d. 14 dennes f. o. e. tn. samt pleuiprotit för d. 22 sistl.
Hrr Elektorers listor vid val af en ledamot i Allm.
Besv. o. Ekon.Utskit efter N:o 1,304, Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal, samt en Suppleant i BankoUtskit efter N:o 1,662 Hr Nordenfelt, Leonard Magnus, och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot i Allm.
Besv. o. Ekon.Utskrt: N:o 848, Hr Wattrang, Nils Adolf; Suppleant i BankoUtsk:t: N:o 2,035, Hr Cederbaum, Per Fredrik.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, StatsUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 86, ang:de fortsatt utförande af jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderlige medel; hvarjemte H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm, erinrade, aitt, enl. B. o.
Adis i sednaste plenum tättade beslut, detta Utlåt, komme att sättas främst på föredragningslistan nästk.
Onsdag d. 25 dennes.
Föredrogs Vallöf!. BorgareStåndets d. 14 dennes bordlagde prot.-utdr.
N:o 234, med inbjudning till E. o. Ad. samt PresteStåndet att förena sig om ett af BorgareStåndet beslutadt tillägg i Exped.Utskits förslag
N:o 4 till riksdagsbeslut angide Just.-Ombudsmansvalet m. m. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Jag anser att B. o. Ad. bör af många skäl bifalla BorgareStåndets ifrågavide inbjudning.
Förhållandet är nemi. att, genom en grundlagsförändring, vid antingen den förra eller någon föregide riksdag, det blef beslutadt att Just.- Ombudsmannens suppleant, hvilken, enl. grundlagens ursprungliga ordalydelse, endast kunde få efterträda Just.-Ombudsmannen i enbetet, i fall han innan nästföljande riksdag skulle från tjensten afgå, äfven kunde få biträda honom vid tjensteutöfningen, i fall han nemi. af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån förhindrad blefve.
Som det Höglofl.
Ståndet således torde finna, att
Den 18 April. 228 Fxped.Utsk:t vid upsättandet af skrifvelselörslaget förbisett detta sednare mom. af grundlags-§:s stadgande, hoppas jag, att R. o. Ad. äfven måtte lemna sitt bifall till BorgareStåndets ifrågavide inbjudning.
Uppå härefter framställd propos., blef BorgareStåndets ifrågavde inbjudning af R. o. Ad antagen.
Föredrogs ånyo Konst Utskrts d. 4 oell 7 dennes bordfagde Mern.
N;o 12, med förslag till ändring i 52 § R.F. och 24 g R.O. ang:de tillförordnande af BondeStåndets Sekreterare.
Frih. von Paykull, Joban Gustaf: Utsk:t har i den ifrågav.-de g 24 föreslagit, att BondeStåndet sjelft skulle få välja sin sekreterare.
Het är ej första gången ett sådant förslag framkommit.
Konungen har nemi. tvenne gånger förut afslagit en sådan hemställan, och, fastän vi lyckligtvis- lefva under en R.F., som tillerkänner Konungen ej Mott det suspensiv», utan äfven det absoluta veto, så anser jag, att det vore representationens skyldighet, att ej nu för 3:dje gången besvära Konungen med en fråga, öfver hvilken han så uttryckligen uttalat sitt ogillande.
De skäl, sorn vid dessa tillfällen åberopades, voro hufvudsakligen följande: »Att K.
M. ansåg det för Grundlagarnes helgd af synnerlig vigt, att de rättigheter, som deruti vore Konung och Ständer ömsesidigt tillerkända, orubbade bibehöllos; att Grundlagens nuvide stadgande, det Konungen eger till BondeStåndets sekreterare vid hvarje riksdag förordna en skicklig, lagfaren och i landthushållning kunnig man, stod i väsendtligt samband med nämnde RiksStånds sammansättning oeh att, så länge denna bibehålies oförändrad, någonrubbning ej heller borde ega rum i berörde stadgande, hvilket i sin tillämpning icke visat sig hafva för Ståndet medfört inskränkning i öfverläggningarnes frihet inom lagbestämda gränser eller någon annan olägenhet».
Det är visst möjligt att en och annanaf Ståndets ledamöter, t. o. m. flere af detsamma, kunde hvar och' en i sin trakt känna någon person, åt hvilken han- kunde anförtro denna befattning, men att hela Ståndet skulle ega tillräcklig kännedom om för platsen lämplige personer, så att valet alltid sknlle lyckligt utfalla, derom hyser jag mina tvifvelsmål.
Hvad beträffar det af Utsk:t förebragte skäl, att, enär K.
M:s vägran i afs:de k sanktions meddelande grundat sig på den åsigt, att någon ändring, med hänsigt till sekreterarevalet ej borde ega rum, så länge BondeStåndets nuvale sammansättning oförändrad qvarstode,denna omständighet helt och hållet förfölle genom Utsk:ts afgifna förslag, till ändring i BondeStåndets sammansättning genom inrymmande af flere hittills orepresenterade hemmansegare, så lärer detsamma icke kunna vara af någon inverkan förr, än det visat sig, huruvida sistnämnde förslag af Ständerna antages eller ej.
Afven om detta förslag skulle antagas, kan det vara ganska möjligt att så få bland 230
Den 18 April. dessa nu orepresenterade komme att inväljas i BondeStåndet, att deras inflytande der blefve obetydligt eller intet.
På grund af alla dessa skäl, yrkar jag afslag å Utsk:ts föreslagna förändring af 2 4 g It.O. Frih. Cederström, Rudolf:
Den siste värde talaren har såsom skäl för ifrågav:de, af Konst.Utsk:t afgifna förslags förkastande anfört, bland annat, att enär nu gällande grundlagsbud ang:de tillsättning af BondeStåndets Sekreterare stöde i väsendtligt samband roed nämnde RiksStånds sammansättning, så borde man ej, så länge denna bibehålles oförändrad, vidtaga någon åtgärd i lagstiftning, som kunde rubba först berörde stadgande.
Den värde talaren behagade likväl i detta hänseende fästa sin upmärksamhet derpå, att förslag till ändring af BondeStåndets sammansättning, genom inrymmande i nämnde Stånd af flere hittills orepresenterade fastighetsegare, redan blifvit af Konst.Utsk:t afgifvet och af R. o. Åd. i likhet med 2me andra RiksStånd till hvilande antaget. R. o. Ad. synes med så mycket mera skäl nu böra låta det förev:de förslaget om val af BondeSlåndets