Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan ölverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att derunder hade yrkats dels bifall till Ulsk:ts hemställan i förev:de punkt, dels af Hr von Francken, att K. o. Ad., med afslag derå, skulle för sin del bevilja Professoren S. P. Ågrens enka, Märtha Christina Ågren, en årlig pension af (500 rdr, och dels slutligen af Hr Stedt, att Utsk:ls hemställan måtte afslås samt en pension af 800 rdr bemälda enka tilldelas.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades ja och nej i blandning, sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Hr von Franckens förslag, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej, samt vidare propos. på afslag å merberörde hemställan och antagande af Hr Stedts förslag, hvilken propos. med nej besvarades, hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., uppåHrGr:s o. Landtnäs framställning, beslutat att afslag å Utsk:ts hemställan samt antagande af Hr von Franckens förslag skulle utgöra kontra-propos::i vid den blifvande voteringen, uppsattes och justerades följande votens-propos.: »Den, som bifaller 76:te punkten af Stats-Utsk:ts Utlät.
N:o 153, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår B. o. Ad.
Utsk:ts hemställan och beviljar Professoren S. P.
Ågrens enka en årlig pension af 600 rdr rmt.»
Nej — 38. 426 Den 28 September e. m.
Sedan upplyst blifvit att Preste-St. beviljat Enkefru
Ågren en pension af 500 rdr ärligen, får jag anhålla att R. o. Ad. ville inbjuda de öfriga Stånden alt förena sig i R. o. Ad:s beslut.
Derjemte får jag föreslå, att R. o.
Ad. ville låta i inbjudningen inflyta, att R. o. Ad. af de ömmande omständigheter, Iivari Fru Ågren sig befiuner, föranledts till det nu lättade beslutet.
Jag får anhålla att R. o. Ad. ville inbjuda Preste-St. att förena sig i R. o. Ad:s beslut i denna punkt.
Jag vill visst icke motsätta mig den af Hr Stedt föreslagna inbjudning i denna fråga; men får hemställa, huruvida det kan vara skäl att inot den vanliga formen för inbjudningar låta i densamma inflyta något orri det niotil, nemi. de ömmande omständigheterna, som Hr Stedt ansett ligga till grund för R. o.
Ad:s beslut i ämnet.
Jag vill visst icke tvista med Hr Fahnehjelm i denna formfråga; men jag finner ej, att det kan vara olämpligt att vid så ömmande förhållanden som de, som föranledt i fråga v:de motion, låta något derom i inbjudningen inflyta.
Jag känner ej, det får jag uppriktigt bekänna, huruvida det förslag jag gjort, är stridande mot formen, och vill derföre icke heller envist fasthålla detsamma.
Sedan öfverläggningen i frågan ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade föreslagits dels af Hr Stedt, att de öfriga Riks-Ståriden skulle inbjudas förena sig i R o. Ad:s nyss lättade beslut om beviljande af pension åt Professoren Ågrens enka, dels ock utaf Hr af Dalström, att endast Preste-St. skulle inbjudas samma beslut biträda.
Landtm, först propos. pä bifall till Hr Stedts ofvanberörde förslag, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på bifall till det förslag Hr af Dalström i frågan framställt, då svaren likaledes utföllo med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på afslag å dessa förslag gjordes samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Hr Stedt begärde votering, men innan voter.-proposm hunnit uppsättas, anmälte sig och yttrade Hr Stedt:
Som måhända en votering i denna fråga ej skulle leda till önskvärdt resultat, afstår jag derifrån. 77:de punkten.
Om de upplysningar ang:de Enkefru Billings ekonomiska ställning, som äro i Den 28 September e. m. 427 motionen anförda, äro ined verkliga förhållandet öfverensstämmande, hvilket jag ingalunda bör betvifla, så har den obetydliga behållningen i boet elter hennes aflidne man, omkring 3,000 rdr, numera efter 12 år blifvit af henne, som genom sjuklighet är oförmögen att i någon belvdligare mån bidraga till sitt uppehälle, använd lill fyllande af de nödvändigaste lefnadsbehofven.
Under sådana förhållanden oell då Utsk:t ej anfört något egentligt skäl tdl afslag å motionen, får jag anhålla att Ståndet ville bevilja ifrågav:de pension.
Då Utsk:t endast af den anledning afstyrkt ilrågavide motion, att Utslct saknar behörig utredning i hvad män Fru Hilling kan vara i behof af det för henne begärda understöd, torde det tillåtas mig att vitsorda, det behofvet är ganska stort och att hon är så nära bragt till tiggarstafven, som det gerna kan vara möjligt.
Hennes man var, såsom det torde vara de flesta bekant, en utmärkt skicklig läkare och har genom det utmärkta sätt och det nit, hvarmed han skött de honom åliggande befattningar, gjort sig förtjent af allmänhetens erkänsla.
Jag förenar mig i hvad den siste talaren yrkat.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast hade yrkats, alt K. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, skulle för sin del bevilja Regementsläkaren Johan Samuel Billings enka, Anna Charlotta Billing, född Hård, en årlig pension af 300 rdr; framställdes först propos. på bifall till Utskds hemställan, hvartill svarades mångå ja, blandade med nej, och sedermera propos. på alslag derå och beviljande af den ifrågav:de pensionen, då svaren utlöllo med många nej, blandade med ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 78:de, 79:de och 80:de punkterna.
Utsk:tg hemställanden biföllos. 81:sta punkten.
Jag kan visserligen icke lemna upplysning om boets ställning vid Doktor Beckers död; men att den måste hafva varit ganska bekymmersam, synes af hvad motionären upplyst; hvaremot Utsk:t säger att Fru Becker har så mycket att hon nödtorftigt kan uppehålla sig.
Hvad som dermed menas, är svårt alt afgöra; men det synes innebära att hon nätt och jemnt har så mycket som behöfves för de nödvändigaste beholven.
428 Den 28 September e. m.
Doktor Becker varit känd sorn skicklig läkare och åtnjöt stort anseende såsom vetenskapsman, samt derjemte utmärkte sia lör oeeenrntla och välvilja mot de fattiga, så att han i ordets vackraste bemärkelse var en deras vän, anser jag att man borde söka lindra den niid, hvari hans enka är; och får jag derföre anhålla att B. o. Ad. ville bifalla Hr Gr.
Kallincs förslag att en årlig pension af 400 rdr måtte beviljas Fru Becker.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit det derunder gjorda yrkande, att R. o. Ad., med alslag å lltsk:ts hemställan i denna punkt, skulle bevilja en årlig pension af 400 rdr åt Regementsläkaren Gu-tif Wilhelm Beckers enka; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall lill Ulsk:ts hemställa», hvartill svarades många ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå samt beviljande af den ifrågav:de pensionen, då svaren utlöllo med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall lill Utskds hemställan förnyades samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 82:dra och 83:dje punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos, 84:de punkten.
Här är fråga om pension åt enkan efter en mer än vanligt framstående man.
Det är B. o. Ad. väl bekant, hvad denne utmärkte man uträttat här i landet.
Ett tillräckligt talande skäl för beviljande af pensionslörhöjning torde vara. att dels Enkefru Borg är lam, så att hon oupphörligen be höfver biträde till och med för att äta, dels att motion i ämnet blifvit väckt af den person, i hvars församling hon bor, och som derföre bäst torde känna förhållandet.
Då vidare härtill kommer alt Preste- och Bonde-Sl:n bifallit motionen, beror det af detta Stånd att gifva utslag i saken.
Jag får anhålla att B. o. Ad. ville för sin del bifalla att Enkefru Borgs pension förhöjes till 900 rdr.
Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att Prut-Sekreteraren Borgs enka åtnjuter samma pension som var hennes aflidne man i lifstiden tillförsäkrad.
Utsk:t har ej ansett sig böra öka densamma, helst delta belopp är större och ej mindre än hvad Ulsk:t tillstyrkt Ständerna att bevilja de liesta andra pensionssökande.
Jag begärde egentligen ordet för att förena mig med Hr von Knorring, och för att lemna den upplysning, Den 28 September e. m. 429 att punkten blifvit i Preste- och Bonde-St:n afslagen och i stället Hr Doktor Wensjoes motion bilallen.
För ölrigt anser jag, att It. o. Ad., sorn i das visat stor frikostighet i pensionsväg, tili icke lior vid detta tillfälle och då det rörer enkan efter deri man, hvilken landet liar att tacka för så mycket och hvilken i högsta grad gagnat det allmänna, motsatta sig hvad motionären yrkat.
Cronstedt gjorda erinran, att Frii Borg åtnjuter samma pensionsbelopp som hennes man uppbar, får jag fästa uppmärksamheten å det förhållande, att han derjemte var föreståndare vid Manilla och såsom sådan der uppbar lön, hvarigenom han kunde berga sig.
Jag är förekommen af den talare, som öppnade diskussionen, äfvensom af den siste värde talaren, och tager mig derföre endast friheten att till deras yttranden lägga, att Prot.-Sekreteraren Borg på inrättandet af Institutet för döfstumma och blinda offrade ej allenast sina krafter, utan äfven en för den tiden ganska betydlig förmögenhet.
För min del anhåller jag att få instämma i det af Hr von Knorring gjorda yrkande om bifall till Doktor Wensjoes ifrågavule motion.
För min del måste jag bekänna, att med alla de inkonseqvenser, man vill lägga såväl Utsk:t som Ståndens ledamöter till last, är väl den en bland de större, att bevilja en enka större pension än hvartill hennes aflidne man i lifstiden var berättigad.
Hvad nu Prot.-Sekreteraren Borg angår, erhöll han i pension 675 rdr, och pensionen öfvert]vttades sedermera på hans enka.
Detta anser jag visserligen icke obilligt, då man täger i betraktande hans stora, gagnerika och förtjenstlulla verksamhet, men förvånar mig att man sedermera kan anse hans enka genom någon outredd naturkralt hafva gjort sig förtjent af större pension.
Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt.
Vill man hålla på formen så strängt, som Frih.
Armfelt antydt, bör man aldrig tala om billighet och rättvisa.
Hvad angår sjelfva saken, är att märka, att denna pension af 675 rdr beviljades Prot.-Sekreteraren Borg vid 1840 års riksdag, då lefnadskostnaderna icke voro på långt när så höga sorn de nu äro, samt att han jemte denna sin pension uppbar lön såsom föreståndare vid Institutet för blinda och döfstumma.
Hade han lefvat nu, och pension för honom begärts, hade han utan tvifvel erhållit en mycket större än den, hvarmed lian år 1840 hugnades.
Då han för Sveriges skull och lill förmån för af naturen vanlottade medmenniskor uppoffrade sin förmögenhet, bör Svenska staten tillse att hans enka icke må lida nöd.
Jag vidblifver mitt förut gjorda yrkande.
Den 28 September e. m.
För min del anhåller jag att till alla delar få instämma med Hr von Knorring.
Jag vill blott taga mig friheten erinra derom, att det var Fru Borg som i boet införde den förmögenhet, som blef af Prot.-Sekreteraren Borg för stiftelsen af Manilla uppoffrad.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall tili Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå samt beviljande af en till 900 rdr förhöjd årlig pension åt Prot.-Sekreteraren Per Aron Borgs enka, Christina Magdalena Borg, född Ekman; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag derå samt beviljande af den ifrågav:de förhöjda pensionen, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som bifaller Stats-Utslots hemställan i 84:de punkten af Utlåt:t N:o 153, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår K. o. Ad. denna hemställan och beviljar Enkefru Borg en till 900 rdr rint förhöjd årlig pension.»
Nej — 24. 85:te, 86:te och 87:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 88:de punkten.
I konseqvens med hvad jag yttrade vid fråga om pension åt Enkefru Agren, får jag anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt.
I konseqvens med hvad jag yttrade vid föredragning af 76:te punkten ang:de pension åt Professoren Ågrens enka, får jag anhålla om bifall till denna ifrågav:de punkt.
För min del anhåller jag att få förena mig med Hr von Fraucken.
Den 28 September e. m. 43) Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utlöllo med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till CJtsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande. 89:de punkten.
Vid denna punkt har Utsk:t i sin gifmildhet gått nästan långt.
Dahlman bar icke mer än 2 år varit såsom läkare anställd i statens tjenst; och jag anser att staten i följd deraf och då
Dahlman ej gjort sig på något sätt mera än andra förtjent af erkänsla från statens sida, ej kan hafva någon skyldighet att pensionera hans enka.
Jag anhåller derföre om afslag å Utsk:ts hemställan.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats afslag å Ulsk:ts förev:de hemställan, framställdes lörst propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utlöllo med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
90:de—93:dje punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 94:de punkten.
Lades tili handlingarne. 95:te—98:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 99:de punkten.
Om man jemför de pensions belopp Ulsk:t beviljat åtskilliga personer, och följer den princip att fästa afseende på den persons lörtjenster, för hvilken eller för hvars efterlefvande pension begäres, måste man komma till den slutsats, att Utsk:t vid denna punkt varit af den åsigt att framlidne Sekreteraren Nathorsts lörtjenster i den riktning, han verkat, varit af obetydligt värde.
Här föreslås nemi. åt hvardera af hans 3 döttrar en pension af blott 150 rdr.
Man vill icke en gång bevilja dem tillsammans så stort belopp, 232 Den 28 September e. m. som Enkefru Winge ensam eriiåiiit; och flock tror jag, att, viii betraktande af Hr Winges och Hr NalImrsts för landet gagnerika verksamhet, Hr Nathorsts förtjenster vida öfvergå den förstnämndes.
På grund af hvad jag nu anfört, skulle jag derföre vilja föreslå K. o.
Ad. att förhöja den af Utsk:t för Sekreteraren Nathorsts Irenne oförsörjda döttrar föreslagna pension till 200 rdr för deni hvardera.
Inom Utsk:t icke närvule då denna punkt, afgjordes, kunde jag icke reservera mig emot beslutet; men då jag är af alldeles samma åsigt i frågan sorn Gr.
Mörner, anhåller jag att med honom få instämma.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast vrkats bifall till Utsk:ts förev.ile hemställan med den förändring, att det tillstyrkta pensionsbeloppet 150 rdr förhöjdes lill 200 rdr; framställdes försl propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall till densamma med ofvanberörde förändring, hvilken propos. med ja besvarades.
100:de punkten.
För min del anser jag att billigheten fordrar att barnen efter aflidne Konrektor
Lyth komma i åtnjutande af den pension, som förut varit tillförsäkrad hans nu äfven aflidna hustru; och detta så mycket heldre som pensionen jll blott är begärd för 4 år.
Jag anhåller således att R. o. Ad., med afslag å punkten, ville bifalla Doktor Söderbergs reservation, hvari t llstyrkes att R.
St:r måtte å allmänna indragningsstaten för de fyra nästföljande åren anvisa ett årligt belopp af 375 rdr, att utgå till aflidne Konrektor Lyths tre barn.
Då jag varit i tillfälle alt under en längre tid med noggranhet fiilja undervisningsväsendet på Gottland, lärde jag närmare känna Konrektor Lyths ovanliga egenskaper såsom lärare och kan vidsorda hans gagnerika verksamhet vid Wisby läroverk.
Han bortrycktes i sina bästa år och efterlemnade maka och barn i stor (altigdom.
St:r beviljade hans enka en årlig pension af 375 rdr.
Då Fru Lyth nu aflidit, bar Doktor Söderberg i en motion föreslagit, att delta belopp skulle under 4 års tid öfverdyltas till hennes barn, för att användas till hjelp för barnens uppfostran.
Detta bar Utsk:t i denna punkt afstyrkt.
Jag får dock med hänseende så väl till den korta tid, hvarunder detta pensionsbelopp komme att utgå, som ock i betraktande af det verkliga behofvet af understöd för dessa barns upp - Den 28 September e. m. 433 uppfostran, lika med Hr von Francken, anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till Doktor Söderbergs reservation.
Af de fö reg:de talarne förekommen, anhåller jag att med dem få instämma.
Denna motion blef utan votering i Utsk:s-af<lelningen tillstyrkt, men afslogs i Utsk:ts plenum.
Jag har icke kunnat dela denna Utsk:ts åsigt och anhåller derföre att få yttra några ord.
Konrektor
Lyilis enka beviljades vid 185.>—1854 årens riksdag en pension af 375 rdr för hela sin lifstid, med fästadt afseende så väl på hennes nödställda belägenhet som ock derpå, att hon hade att uppfostra trenne vid mannens död helt unga barn.
Då nu modren aflidit, stå barnen alldeles utblottade på det nödvändigaste, utan utsigt att kunna fullborda sin uppfostran.
Man har derföre begärt att, under hvartdera af de 4 följande åren, detta ofvannämnda belopp af 375 rdr skall för barnen beviljas; och detta torde R.
Sl:r, af fortfarande välvilja lör Konrektor Lyths minne och verksamhet, böra bifalla.
Jag anser motionen h. o. h. tala för sig sjelf, och vill blott anföra såsom en ursäkt att jag nu besvärar
Ståndet, att det är lörsta gången under de 7 riksdagar, jag närvarit, som jag besvärar R. o. Ad. med något tal eller någon anhållan.
Jag tillstyrker bifall till Doktor Söderbergs reservation.
Det förhåller sig verkligen så som Hr Blomstedt anfört.
För min del instämde jag äfven i Utsk:s-afdelningens af Hr Blomstedt omnämnda beslut, och vidblifver nu samma åsigt, hvadan jag anhåller att lå förena mig i löreg:de talares yrkande på bifall till Doktor Söderbergs reservation.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats, att R. o. Ad., med alslag å Utsk:ts hemställan, skulle antaga det förslag, som Doktor Söderberg i en vid punkten afgifven reservation framställt; gjordes först propos. på bifall till lltsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej, jemte några ja, och sederine.a propos. på alslag derå och antagande af Doktor Söderbergs förslag, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
101:sta punkten.
Ulsk:ts hemställan bifölls. 102:dra punkten.
Ehuru jag icke kan berömma mig deraf, att det är första eller att det blifver sista gången jag nppH. VI. 28 434 Den 28 September e. m. häfver min röst inom detta rum, ber jag dock R. o. Ad. behjerta hvad jag nu vill yttra.
Jag väckte, såsom bekant, vid början af denna riksdag motion om pension åt enkan elter en, efter alla auktoriteters utsago, utmärkt man, Post-inspektoren Tinnerholm, hvilken vid slutet af sin lefnad till följe af sjukdom nödgades tillgripa sin obetydliga förmögenhet för att tillfredsställa sina och sin familjs oundgängligaste behof.
Då nu be mälda enka tinder riksdagens lopp allidit, anhöll jag uti en se dermera afgifven motion att någon pension skulle beviljas åt Hr Tinnerholms efterlefvande dotter, hvilken, såsom synes af de min till Stats-Utsk:t remitterade motion bilagde betyg, lider af ett i allmänhet bräckligt helsotillstånd, till följe hvaraf hon eger en minskad förmåga att genom arbete kunna förskaffa sig sitt uppehälle, .lag vågar derföre hos R. o. Ad. anhålla om beviljande åt Post-inspektoren Tinnerholms dotter af 150 rdrs årlig pension.
Summan är ju ganska obetydlig, och då så liten del af Betänk:t åerslår, torde icke genom beviljandet af nämnda årliga understöd hulvudtitelns anslag i någon anmärkningsvärd mån ökas.
Hr von Francken.
När jag först genomläste detta Betänk. ang:de 9:de hufvudtiteln, föreställde jag mig att l*lsk:t gått allt lör frikostigt lill väga i afseende på beviljandet af pensioner. R. o. Ad. bar dock icke ansett lllskit gått nog långt, då Ståndet ej allenast bifallit de af Utsk:t tillstyrkta pensionsbeloppen, utan älven sådana som af Utsk:t afslyrkts.
Jag vill icke heller redogöra för hvad intryck hela diskussionen gjort på mig; men säkert är, att sådana förhandlingar, som de, hvilka i dag på detta rum förevarit, kraltigt bidraga tdl en representationsförändrings snara genomförande.
Ar det skäl alt Svenska staten ger pension åt hvarje afliden tjenstemans enka eller barn?
Jag känner icke Hr Tinnerholms förtjenster; ingen har gjort mig reda för dem.
Obestridligt är att många andra punkter äro lika märkvärdigt behandlade som denna; men tålamodet måste en gång taga slut, och jag måste bekänna, att jag, som voterat ja vid de flesta punkter der Utsk:t afstyrkt motionerna, äfven vid denna kommer att rösta för ett sådant beslut.
Björnstjernas yttrande, så vet jag ej. om Gr:n är vän af representationsförändringen.
Är det så, och har jag genom hvad jag anfort, bidragit till befordrande af berörde förändring, bör Gr:n vara mig tack skyldig.
1 annat fall ber jag Gr:n om ursäkt, att jag föranledt Gr:n att göra »tant de bruit pour une omeletle.» Att Hr Grins tålamod genom diskussionen sättes på prof, beklagar jag; men Hr Gr:n vet, lika väl sorn hvar och en representant, att då gruudlagen medgifver alla att fritt yttra sig, Den 28 September e. m. 435 mäste man underkasta sig att få åhöra äfven hvad man med mindre välbehag upptager.
Till svar å Hr von Knorrings yttrande får jas förklara att jag anser vara af föga värde, om denna motion bifalles eller afslås.
Det är behandlingen af 9:de hufvudtiteln som förefaller mig högst märkvärdig, och emot denna behandling var min föreg:de anmärkning riktad.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt derunder hade yrkats dels bifall till Utskds hemställan och dels af Hr von Knorring, att R. o. Ad., med afslag derå, skulle lör sin del bevilja framlidne Postinspektoren A. F. Tinnerholms dotter, Josefina Adelaide Tinnerholm, en årlig pension af 150 rdr, att åtnjutas så länge hon lefde ogift; framställde Flr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall t il Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många ja, jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Hr von Knorrings ofvanomförmäldta förslag, då svaren utföllo med många nej jemte några ja, hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
103:dje punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls 104:de punkten.
De skäl, Utsk:t anfört för afslag å min motion, synas mig ingalunda vara fullgiltiga.
Jag har i min motion anfört, hurusom den ifrågav:de pensionssökande är dotter till en af våra förnämsta äldre skådespelare, samt i synnerhet hususom sökanden kan hafva ett slags hillighetsanspråk på pension, bestående deri, att då vid hennes faders död hon erhöll ett privilegium alt i landsorterna uppföra skådespel, detta utan någon slags ersättning sedermera blef henne fråntaget.
Detsamma var äfven förhållandet med den recett, sorn blifvit henne beviljad.
Ar 1833 öfverflyttade Mamsell Stenborg till Finland och etablerade der en läroanstalt; men äfven der hemsökt af olyckan, enär hon vid en eldsvåda förlorade sina redbaraste effekter, återvände hon 1849 till Stockholm, hvarest hon sedermera lifnärt sig genom att gifva lektioner i musik, språk, målning m. m.
Vid sista riksdagen väckte Frih.