Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arfdabalken i afseende å förmyndares redovisningsskyldighet; N:o 71. i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos., ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af 2 §. 17 Cap. Hand.balken, som ock särskilda i dessa ämnen väckta motioner; N:o 72. öfver väckta motioner, ang:de. inrättande af förmyndarekamrar; -Nio 73. öfver Hr E. M. Lefflers motion, att, då förmyndare förordnas af annan domstol, än den underrätt, i hvars domsaga förmyndaren bor, sistnämnde rätt må erhålla del af förordnandet; N:o 74. öfver Riksd.fullm.
Peter Anderssons från Halland motion om bestämd föreskrift, huruledes förmyndare bör ansvara för ränta å myndlingens capital; N:o 75. öfver Hr Salomon Rubins motion, ang:de ändring af 23 Cap. 5 §. sista morn.
Arfdabalken; A:o 76. öfver Hr Salomon Rubins motion om stadgande att, då domstol förklarat' någon böra stå under förmynderskap utöfver den i lag bestämda myndighetsålder, sådant skall i tidningarna och från predikstolarna kungöras; N:o 77, öfver Hr Salomon Rubins motion, ang:de ändring af 20 Cap. 1 §.
Arfdabalken; N:o 78. öfver Hr B. H.
Sanlessons motion om inrättande notarie-publici-coutor å landet. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. g till 4 e lii fidem prolocolli, F' O, Silfverstolpe* Tisdagen den 17 Juni 1834* Plenum kl. 9 f. ra.
Justerades j prot.utdr. för d. 12 dennes.
Justerades pleniprotin för d. 5 dennes f, och e, m. samt för d. 9 dennes.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomna förslag till R.
St:s und. skrifvelser till K. AL, nemi.:
N:o 45. i anledn. af K.
M:s nåd. remiss uppå Sala bergs - Den 17 Juni f. ra. 253 lags underd. ansökning om förändring af beräkningssättet för afgifterna å bergslagets till förmyntning inlemnade silfver; N:o 46. ang:de rättighet för nybyggessökande att emot borgen lyfta odlingsunderstöd, så snart genom bevis styrkes, att odlingen blifvit verkställd; N:o 47- ang:de tullen å från Finland inkommande varor; N:o 48. angtde bevillning af utdelningen å Trollhättecanal- och slussverksbolags actier; K:o 49' ang:de verkställd omröstning öfver Högsta Domstolens ledamöter.
Frih. Reuterskjöld, Axel, hade inlemnat följande:
Då vården af min helsa och af läkare föreskrifven brunnsdrickning ej tillåter mig att med den erforderliga verksamhet, hvilken mig såsom ledamot af BancoUtsk. åligger, deltaga uti dess arbeten, nödgas jag härmedelst afsäga mig det rum, som jag inom samma Utsk. hitintills innehaft.
I anledn. häraf anmodade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Electorer att utse såväl en ledamot i BancoUtsk. efter Frih. Reuterskjöld, som en ledamot i Ridd.Utsk. efter Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., hvilken, enligt d. 12 dennes gjord anmälan, utur sistnämnde Utsk. utträdt.
Med den rätt, som Riksd.Ordn. i 56 §. ger riksdagsmannen, anhåller jag vördsamt att få väcka en motion i anledning af inträffade olyckor med ångfartyg.
Förhållandet är, att intet civiliseradt land finnes, hvarest ångfartyg betjena allmänheten, utan att, till förekommande af olyckshändelser dervid, en ansvarighetslag af statsmagterna blifvit antagen, eller en kungörelse af högsta magten blifvit utfärdad.
Sverige ensamt saknar ännu en sådan lag.
Innan jag närmare framställer sjelfva motionen, anhåller jag att i korthet få nämna hvad uti detta afseende är stadgadt uti Frankrike och England.
I Frankrike är det, om jag rätt minnes, af högsta magten antagna stadgande gällande, att ångfartyg, om dess ägare skall njuta rättighet att under sin vård taga främmande personers lif och egendom, ej får utlöpa, innan en af högsta magten förordnad sakkunnig person noga undersökt fartyget och funnit det icke vara vådligt.
Sedermera måste fartyget hvar tredje månad undergå ytterligare besigtning.
Innan machinerna insättas i fartyget, skola de undersökas, och undergår i synnerhet pannan noggranna prof.
I England är en ordentlig parlamentsact i detta ämne utfärdad d. 10 October i83i.
Medelst denna act ära åtskilliga vitén och straff för vårdslöshet stadgade, äfvensom tullkamrarna äro ålagda, att efter den första hesigtuingen, som anställes, då machinerna insättas i fartyget, noggrannt tillse, att icke nå*
Dea 15 J uni (. m. gra olyckshändelser må kunna inträffa i följd af machineriets mindre duglighet, hvarföre tullkamrarna äga rättighet att när sorn helst hos den offentliga magten begära förnyad besigtning.
I alla fall skall hvart tredje år en ny besigtning ske.
Den förenämnde förordningen i Frankrike, hvilken är utfärdad d. 27
Maj i83o, är säkerligen den bästa, som i ämnet utkommit, hvarföre Frankrike äfven varit minst utsatt för olyckor i detta fall.
Efter den ledning, som af densamma kan hemtas, anhåller jag att fa väcka den motion, att R.
M. må i underd. anhålla om utfärdande af en sådan författning, som är lämplig till förekommande deraf, att sådana personer, som ej äga nog insigt för att bedöma ångfartygens beskaffenhet, skola riskera lif och egendom vid dessa fartygs begagnande.
Jag anhåller jemväl, att R.
St. måtte, i den underd. skrifvelse jag nu haft äran föreslå, uttrycka den önskan, att, om vid författningens utfärdande sådana fall skulle inträffa, som påkalla båda Statsmagternas beslut, K.
M. intill nästa riksdag ville stadga det nödvändiga och då förelägga R.
St., hvad som kan fordra deras sanction, såsom straff för laga öfverträdelser.
Jag anhåller, att denna motion måtte remitteras till Allm.
Bes vä rsoch Oecon.Utsk. och vågar tillägga den upplysning, att om det varit i England, som ett ångfartyg, sådant som det, hvilket för några år sedan uppbrann i Mälaren, hade blifvit bygdt, så hade denna olycka bestämdt blifvit förekommen, emedan fartyget i anseende till sitt vådliga byggnadssätt icke enligt parlamentsacten kunnat erhålla tillstånd att utlöpa med gods och passagerare.
Denna upplysning torde vara nog, och jag förmodar, att man i Sverige ej bör vänta med utfärdande af en författning härom, intilldess ännu större olyckor ådagalägga dess nödvändighet.
Jag får här äran bifoga utdrag från en förtjenstfull författares arbete om ångfartyg.
Detta utdrag skall, som jag hoppas, fullständigt upplysa ämnet.
Jag får dessutom upplysa, att i Norra Amerika, der ångfartyg mycket brukas, finnes äfven controller i detta fall utöfvade af den administrativa magten.
Om besigtningar af Ångfartyg och dertill hörande machiner.
För att åstadkomma säkerhet för personer och gods, som afgå med ångfartyg, hafva nyligen såväl i Frankrike som i England K. författningar utkommit om besigtning af ångfartyg, innan dem tillätes att begynna sina resor.
Det Franska reglementet är af d. 27 Maj i83o, och innehållet deraf ungefär följande:
Intet ångfartyg får börja sin fart, förrän en dertill utsedd commission har intygat såväl fartygets säkerhet, som machineriets och pannans godhet.
Denna commission, eller dess ombud, bör dessutom hvarje tredje månad besöka alla Den 17 Juni f. m. 355 uti departementet befintliga ångfartyg, samt till prefecten skriftligen inrapportera de förbättringar derå, de finna nödiga.
Gjutna jernkittlar äro strängeligen förbjudna att nyttjas på ångfartyg.
Såväl kittlarna som eldrören skola vara af valsade jern- eller kopparplåtar.
De böra försökas meden tryckning, tre gånger så stark som den kraft, de skola häfva; försöken verkställas med en hydraulisk press eller tryckpump, med ventil att mäta kraften, som användes.
Kittlar af gjutet jern- som få begagnas endast till lands, äfvensom alla gjutna cylindrar och ångrör till alla machiner, försökas roed fem gånger den tryckning, som af dem erfordras.
Kittlar med raka sidor undantagas från detta prof, emedan ett sådant skulle förändra sidornas form och dessa slags kittlar aldrig få ansträngas till högre tryckning, än högst en och en half gånger atmospherens.
Men ehuru dessa sednare icke proberas med hydrauliska pressen, bör likväl undersökas, att deras säkerhetsventiler icke blifva belastade med mera an högst en tyngd, motsvarande halfva atmospherens, eller o,5i6 kilogram för hvarje centimeters qvadrat, hvilket nära motsvarar 7^ U Svensk v. v. emot en verktums qvadratyta.
(Våra Svenska ångventiler öro vanligen belastade med endast 4 ® fö'1- hvarje qvadratverktums yta).
Dessutom skall på ångkammaren till dessa kittlar, öfver motsvarande hål, anbringas små smältbara plåtar, som kunna motstå inre pressningen af en och en half gång atmospheriska tryckningen.
Dessa plåtar böra vara tvenne, och den första eller den minsta bör smälla vid 122° Celsii värme, samt den andra eller största vid i3a° grader.
På dessa plåtar skall finnas en stämpel, som utvisar, vid hvilken värmegrad de smälta.
Alla cylindrar och ångrör skola äfven förses med besigtningsstämpel.
Ombord på hvarje ångfartyg, som är ämnadt att emottaga passagerare, skall finnas en kunnig, nykter och anständig machinist, hvars skyldighet är att alltid efterse och sköta machinen om bord.
Machinistens göromål får icke öfvei'- lemnas till den karl, som eldar, hvilken står directe under den förres befäl.
Machinisten skall noga rätta sig efter sin instruction.
På ångfartyg, som gå uti mycket salt vatten, skall han ofta låta rengöra pannan och eldrören.
På det machinisten måtte alltid vara uti tillfälle att finna, om vattentillgången uti pannan motsvarar vattenåtgången till ånga, och att vattnet uti kitteln alltid står högre än elden uti ugnen och rören, är det anbefaldt, att alla ångkittlar skola vara försedda med glasrör, som utvisa vattnets böjd.
Dessa rör hafva tvenne canaler: den ena står i förening med ångan och den andra med vattnet uti kitteln, så att vattnet uti glasröret alltid står lika högt som uti kitteln.
Af dessa glasrör skall det alltid finnas ett uti reserv.
(Då potatesmjöl nyttjas i pannan, för att hindra saltkristallisering, blir detta glasrör vanligen så mörkt af en härigenom i56
Den 17 Juni f. m. uppkommen deg, att vattenståndet deri icke synes; men det kan lätt rengöras).
Dessutom skall vid hvarje ångkittel vara anbragt ett särskildt rör, hvilket slutar inuti pannan och liknar en orgelpipa, samt är så inrättadt, att om vattnet uti kitteln sänker sig, gifver den ånga, som genom delta rör utrusar, ett långvarigt ljud, hvilket tillkännagifver, att mera vatten bör inskaffas uti kitteln.
Machinisten blir ansvarig derför, att säkerhetsventilerna alltid äro i godt stånd och att de stundom lyftas för att hindra deras fästande.
Tvenne säkerhetsventiler böra finnas till hvarje kittel, den ena skall vara uti en särskild låda, hvartill får ygsbefälhafvaren sjelf har nyckeln.
(Dessa tvenne säkerhet ventiler äro äfven redan å våra nyaste ångfartyg antagna).
Säkerhetsventilens last skall för högtryckningsmacliiner vara på en häfstång; men för lågtrycknings- består lasten uti sjelfva ventilens tapp.
Det är strängeligen förbjudet att öfverlasta säkerhetsventilen.
Dess last är i förhållande till dess diameter och den stämpel, som vid pannans besigtning blifvit slagen derå.
Vid kitteln till en lågtryckningsmachin och med släta sidor, hvilka således icke blifvit stämplade, får lasten aldrig öfverstiga halfva atmospheriska tryckningen.
Likaså är det förbjudet att till säkerhetsventiler nyttja andra smältbara plåtar än de, som, i anseende till sin smältbarhet, motsvara kittelns stämpel, äfvensom att hindra deras smältning medelst kallt vattens gjutande på dem.
Öfver de smältbara plåtarna skall inrättas en betäckning, som fredar dem från yttre åkommor; men likväl så, att man alltid kan se deras stämpel.
På hvarje ångfartyg skola finnas smältbara plåtar i reserv.
På hvarje ångkittel bör anbringas en ångmätare med qvicksilfver, noggrannt förfärdigad och graderad.
Dessa ångmätare skola sorgfälligt aktas för alla åkommor, och en sådan skall å hvarje fartyg finnas i reserv.
Machinisten är ansvarig, att eldaren underhåller jemn eld och undviker hastig uppvärmning och afkylning af kitteln.
Eldstadens dörrar böra hållas öppna så kort tid som möjligt, för att undvika tillopp af den skadliga kalla luften till elden; detta undvikes lättast genom antagandet af exr stupränna i form af en qvarnstrut öfver eldstaden, hvaruti bränslet Jägges.
Elden utsläckes bäst, då alla öppningar tili ugnen och gallret väl täppas, hvarigenom äfven eldrörens hastiga oxidering undvikes.
Om qvicksilfret uti ångmätaren stiger, sedan fartyget stadnat, bör machinisten genast utsläppa ångan genom säkerhetsventilen.
Om, oaktadt alla försigtighetsmått, man likväl icke kunnat hindra vattnet i kitteln att minskas, så att dess sidor blifvit glödgade, uppliöres genast med eldningen; men man får D«n 17 Juni f. m. får noga akta sig för att hastigt utsläppa ångan eller inpumpa kallt vatten, innan kitteln småningom blifvit afkyld.
Far tygsbefäl hafvaren är vid ansvar för kostnad och skada förbunden att icke låta ett ångfartyg gå fortare, än som motsvarar machinens kraft.
Om bord på hvarje ångfartyg skall finnas en dagbok, utfärdad af localauctoriteterna, hvaruti hvarje passagerare äger rättighet att införa sina anmärkningar om fartygets hastighet och vid machineriet förefallande händelser.
Denna dagbok skall framvisas för inspectionscommittéen, så ofta densamma besöker fartyget.
Uti hvarje passagerares rum skall finnas en talla, hvarpå skall vara utsatt: 1:0 Resans längd och tiden, som vanligen dertill åtgår. 2:0
Huru lång tid fartyget uppehåller sig vid hvarje ställe det lägger till. 3:o Högsta antalet passagerare, som får emottagas. 4:o
Rättigheten för passagerarne att uti dagboken få införa sina anmärkningar.
Fartygsbefälhafvaren är skyldig att efter hvarje resa till localauctoriterna inrapportera, om något anmärkningsvärd! inträffat, som rör ångfartyget och dess machina betryggande, på det att sådant mätte kunna blifva iakttaget.
Ett särskildt offentligt register skall utvisa den tryckning, hvarmed hvarje kittel vanligen verkar; nummer 1 och stämpeln, hvarmed pannan är försedd; säkerhetsventilernas diametrar och last; smältningsgraderna för de båda smältbara plåtarna och den höjd, hvartill qvicksilfret uti ångmätaren höjer sig vid ovanliga tryckningar.
Detta register skall äfven innehålla alla de särskilda författningar, som till seglations och ordningens bibehållande å ångfartyg äro utfärdade, äfvensom ett utdrag utur strafflagen (code penal), hvaruti utstakas fartygsägarens ansvarighet för alla sådana händelser, som inträffa genom oförstånd eller försummelse.
I fall inspectionscommitte'en under sina besök skulle anträffa någon ångkittel, hvars styrka den förmodar icke vara tillräcklig, äger den rättighet att ånyo låta anställa försök med hydrauliska pressen, hvarvid kitteln bör uthålla samma tryckning, som då den nystämplades.
Kostnaden för dessa försök betalas af fartygsägaren.
Det Engelska lagförslaget .är dateradt d. 14 Oct.
183 r och är mera localt, hufvudsakligen för farter på Themsen, till förekommande af de många olyckor, som der blifvit tillfogade båtar och färjor genom ångfartygens starka kölvatten, samt åser mera besigtningen å sjelfva fartyget samt ordningen om bord, än undersökning af machineriet.
Följande är ett kort utdrag ur detsamma: 1:0 Ångfartygens hastighet, då de passera emellan Londons brygga och Deptford, får icke vara för stor och bör Ö H. 33 t
De» 17 Juni f. m. kunna Tegleras medelst hjulens hastigare eller långsammare omlopp. 2:0
Då fartyg gå ofvannämnde väg, antingen med floden eller i stilla vatten, skall hjulens omlopp vara reduceradt till hälften det antal, som de göra med full kraft; och då de gå emot floden, skall hjulens omlopp reduceras en tredjedel af hvad de göra med full kraft.
Det antal omlopp, som vattenhjulen göra med full kraft, skall vara bestyrkt genom ett tullkammarebetyg och olfentligen uppspikadt i fartyget; äfvenså skall på däcket af alla ångfartyg finnas en med machinen förenad visare, hvilken tillkännager antalet omlopp, som hjulen vid hvarje tillfälle göra i minuten. 3:o Hvarje ångfartyg, sorn skall föra passagerare, bör dertill hafva erhållit tullkammarens pass, och, innan tullkammaren utgifver ett sådant, bör förut genom besigtning undersökas, om fartyget är starkt och godt, så till skråf som machineri, för att kunna företaga de tillämnade resorna.
(Vanligen erfordras en ny kittel hvart tredje år.
Vid besigtningen undersökes äfven, om fartygen äro byggda af sådant virke och sådana dimensioner, som en reglementet åtföljande tabell utvisar). 4:o
Ett sådant pass är icke gällande för mera än ett år.
I fall ett ångfartyg är längre borta från England, gäller passet till dess återkomst.
Tager ångfartyget någon skada, äger tullkammaren rättighet att genast förordna en ny besigtning derå.
Tullkammaren får aldrig tillåta ångfartyg, som gå uti öppna sjön, att göra resor mera än trenne år, utan att undergå ny besigtning; hvaremot de, som gå endast på floder, skola besigtigas endast hvart femte år. 5:o
Intet ångfartyg är tillåtet att föra mera än tvenne passagerare för hvarje ton, enligt dess mätarebref, då det går till sjös; icke heller mera än tre, om det går blott på floder.
Afdrag skall göras för last, som är tagen om bord, äfvensom fyra passagerare skola afdragas för hvarje om bord befintlig häst eller kokreatur. 6:0
Hvarje ångfartygsbefälhafvare, då han nattetid seglar uti floder eller långs land, skall vara skyldig att visa trenne horizontella fyrar, minst 8 fot skiljda ifrån hvarandra och minst 12 fot öfver däck; äfvenså skall en fyr vara under bogsprötet, der ett sådant finnes, i annat fall akterut under hvalfvet.
Hvarje ångfartyg, som går till sjös, skall hafva en canon eller caronad om bord, äfvensom en klocka för att kunna göra signaler. 7:0
Då ångfartyg lägger ut till sjös med passagerare, skall det hafva minst tvenne båtar af tillräcklig storlek, i förhållande till dess tontal och resan, det skall göra.
Båtarnas storlek utstakas af tullkammarföreståndaren.
Är fartyget ämnadt till 100 Engelska sjömils resa och deröfver, skall det minst hafva trenne sådana båtar.
Alla ångfartyg, som gå på floder, skola hafva en sådan båt. 8:o Uppå alla ångfartyg skall en lista, innehållande capitainens namn, antalet machinister och besättning, antalet passagerare, som det är tillåtet att föra, äfvensom antalet båtar, vara uppspikad offentligen på en tafla.
Oaktadt följande icke är lagligen befaldt, bör likväl uppmärksamhet dervid fästas: a) Att ångfartyg, byggda efter dens. k. Seppingska constructionsmethoden, eller utan garnering och med diagonalförbindningar, jemte det de äro mycket starkare än andra fartyg, lemna äfven lättare tillfälle att utan besvär och kostnad kunna undersöka timrens beskaffenhet deri. b) Ångfartyg, försedda med skoflar efter Morgans eller Perkins uppfinning, äro mindre farliga, i anseende till kölvattnet, för små båtar, ände, sorn hafva vanliga vattenhjul. e) Ilar man funnit det förmånligt, att ångfartyg äro försedda med en plattform för rorsmannen att stå uppå, och ratten långt förut, i synnerhet då de gå uti floder, på det att rorsmannen noga måtte kunna se förut nära till fartygets bog.
Alla Amerikanska ångfartyg, sorn gå endast på floder, hafva antagit detta.
(Samma förhållanden äro på Svenska ångfartygen Ellida och Hercules). d) I allmänhet bör iakttagas, då två ångfartyg möta hvarandra, att begge böra lägga rodret om styrbord, så framt icke något hinder är i vägen.
(Förestående utveckling af Gr.
Cronhjelras motion blef några dagar senare inlemnad).
Hr C eder schjöld, Pehr Gust.:
Jag skulle nästan förmoda, att någon författning måtte vara att förvänta i det ämne, som den siste värde talaren omnämnt.
Åtminstone är en sådan författning helt visst påtänkt; ty jag vill minnas, att en remiss i denna fråga skett till Yelenskapsacademien, som derom afgifvit utlåtande.
Med fullt gillande af den motion, den förste värde talaren framställt, begär jag likväl att få gifva åt densamma en riktning, som kunde bereda ett skyndsammare uppfyllande af det dermed åsyftade ändamålet.
Jag anhåller derför, att motionären ville författa sin motion skriftligen och ingifva den, på det man, sedan den blifvit lagd på bordet, må kunna tillse, hvad vidare åtgärder kunna föreslås för att snarare, än vid nästa riksdag, komma till ändamålet; och jag förmodar, att motionären dervid eftersinnar, om icke i sådant afseende motionen borde lill Allm.
Besvärs- och Oecon. samt LagUtsk:n remitteras.
Skulle en sådan författning, sorn jag tagit mig friheten föreslå, vara påtänkt eller nära alt utkomma, är visserligen icke denna motion af någon nödvändighet, och jag anhåller att i sådant fall få sjelf återtaga motionen.
Det har icke varit af fjesk eller för ali förekomma den andra Statsmagten, ulan till följd af ett länge iGo Den 17 Juni f. m. af mig reflecteradt behof, som motionen blifvit vacht.
Jag skall visserligen efterkomma den siste värde talarens anmaning att inlemna motionen skriftligen, så mycket hellre, sorn sådant enligt Riksd.Ordn. är min ovilkorliga skyldighet, och jag skall då mera detailleradt framställa de försigtighetsmått, som i andra länder vidtagna.
Skulle jag likväl dessförinnan erhålla den kunskap, att en sådan författning, på sätt Ur Cederschjöld sagt, är under utarbetning, torde det tillåtas mig att återkalla denna motion.
Cronhjelms motion blef hvilande på bordet.
Hr Rosenblad, Bernh.: H. R. o.
Ad. torde erinra sig, att då Ridd.Utskrs betänk, förevar, ang:de åtskilliga förändringar i Ridd.Ordn. och deribland afskaffande af andra uppropet vid val och voteringar, hade Ridd.TJtsk. bland andra skäl, hvarföre det ansåg sig befogadt att föreslå andra uppropets afskaffande, anfört, att tvenne upprop ej ägde rum i något af de andra RiksSt.
Troligen hade större delen af Ståndets ledamöter likasom jag den öfvertygelse, att då Utsk. sålunda hade lemnat en uppgift, som skulle tjena till ledning för omdömet, kunde denna uppgift icke vara annat än sann, hvarföre jag ej heller kunde sätta dess riktighet i tvifvel.
En värd ledamot, som kände, att förhållandet ej var sådant, som det af TJtsk. blifvit uppgifvet, tillät sig att anmärka detta, hvilket besvarades af en annan värd ledamot på ett något skarpt sätt, hvilket jag dock ej vill lägga honom till last, då man bör anse mera sannolikt, att en enskild ståndsledamot kan irra sig, än att ett Utsk. kan tillåta sig framkomma med oriktiga uppgifter, som kunna inverka på beslutet.
Den ifrågaställda riktigheten föranledde mig likväl att söka authentika upplysningar, och i afseende på BondeSt. har jag erhållit följande uppgift af Talmannen och Secreteraren:
Efter derom gjord begäran meddelas den upplysning, att hos Hederv.
BondeSt. vid val och voteringar tillgår på det sätt, att först uppropas, efter matrikeln, Ståndets alla ledamöter, då de, som tillstädes äro, aflemna deras röstningssedlar, att derunder af protrsföranden antecknas de ledamöter, hvilka icke funnits närvarande, och att sedermera, efter föranledande af denna anteckning, förrättas nytt upprop, dervid de ledamöter, som emedlertid tillstädeskommit, afgifva sina voteringssedlar.
Slockholm d. i3 Juni iSo/j. Joli.
Os, Longberg, J, J.
Bergström , BondeStåudcts Talman.
BondeStåndets Secreterare.
Af vice Talmannen för PresteSt. har jag derjemte erhållit den upplysning, att visserligen inom detta
Stånd ej mer än ett upprop sker, mea att, sedan det är slutadt, Talmannen tillfrågar Ståndet, huruvida några af ledamöterna ej ägt tillfälle att i deras ordning afgifva sina röster, V Dea 17 Juni f. m. hvilket då står dem öppet.
Jag anhåller om remiss lill Ridd.Utsk. af hvad jag nu haft äran anföra, och kan ej annat än uttrycka min förundran deröfver, att ett Utsk,, som är kalladt att utreda målen, kan tillåta sin secreterare eller den person, som uppsätter dess betänkm, den vårdslöshet alt framkomma med facta, som icke äro enliga med verkliga förhållandet, för att derpå grunda dess hypotheser.
Det hade varit en så lätt sak för Utsk. att förskaffa sig upplysning örn sanna förhållandet härutinnan, att jag ej finner någon art af ursägt kunna godkännas, och jag kan ej medgifva, att man såsom en gammal slentrian, hvilken bör afskalfas, kan anse Utsk:ns skyldighet att med sanning och noggrannhet framställa de facta och förhållanden, hvarpå Utsk:n grunda sina tillstyrkanden hos Stånden.
Jag anhåller, att detta anförande må till Rödd.Utsk. remitteras.
Gr. Cronhjelm, Otto Aug:
Jag gillar visser!, till alla delar dea af Hr Rosenblad yttrade princip, att det bör vara med | sanning och noggrannhet samt med stöd af verkliga facta, som framställningar hos RiksSt. skola göras.