Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mast hoppas grunden wara laggd til deras beständiga trefnad i Eget Fosterland, til en »varaktig seger öfwer deras förtryckare.
Om Handelns och Sjöfartens befrämjande har Kongl. Maj:t med sorgfällighet Sig wardat.
De hinder, dem mött, hafwa härrört af allmänna händelser, dem Kongl. Maj:t ej kunnat afwärja.
De tilstötta mangfalldiga swarigheter af mitzwäxt, en af Rikets förnämsta Näringars aftagande, stockning i handel och sjöfart hafwa icke annat kunnat, än med - föra elak werka» pä Rikets wacklandc Pcnningewerk:
At arerwinna ordning och stadga deri, är ec amne af yttersta wigt och som kräfwer gemensam och mogen öswerläggning.
Mast ästar, i kraft af 47. och ;o. §.§. i Regerings-ille» moo, ar Riksens Ständer utwälja et Utskott, bestående af widerton Ledainöter af Ridder stapet och Adelg, Sep af hwarje Clast, och Nio Ledamöter af de irenne andra Staude», med hwilka Kongl. Majit i de härtill hörande Urer.der will vfwerlägga, samt för hwilka Kongl. Majit tillika arnar wisa i hwad kilstrand Kongl. Majit emolcagic StatSwerkec och i hwad skick det nu besinncS.
Majit förwantar ock, at Riksens Stander sätta ct Utstött til Bewillningens öfwerseende.
Majits upmärksamhet.
Bland de sakraste medel at bereda Rikets wälmåga räknas med stal jordens odling och upbringande ti! moje» liga högsta afkastning.
Genom säkerhet i afhandlingar och hopp för odlaren at kunna störda frugten af sm kost» nåd och möda besramjes detta ändamål.
Majit har derföre ansett nödigt, at de hinder, som harwid kunna ligga i allmänna Lagen, maga undanrödjaö, och j sadant afseende welat förestå ändring uti XVI.
Lop. is. §.
Jorda-Balken.
Fastän bade et urgammalt bruk och kärleken för Fosterjorden med flera goda skäl kala för Vördesrättens bibehållande, har Kongl.
Majit dock ansett bördeskiden kunna sä förkorttas, ak Bördesmannen kil sin ratlö bewakande erhåller tilrackeligt rådrum, utan at köparen, sa länge som nu ster, til hinder för jordens rätta bruk och odling samt nyttiga företag ma fattas i osäkerhet om sin besittning, hwarwid Kongl. Majit äfwen hast för afseende at förekomma hemliga köp tredje man til förfång.
De De i sednare tider tiltagande smek och bedrägerier med falska fordringars diktande, hafwa gifwik Kongl.
Majit anledning jörcftä at den i IX.
Lsp. 12. §- Handels-Balken utsatta tid af 20 ar lil fordringars kraf ma lii io ar inchränkas.
Maj-.t äskar fördenskull enligt RegeringsFormcns 42. §.
Riksens Ständers mening: i:o Angående ändring i XVI.
(Isp. is. §.
Jorda» Balken. 2iO Angående Lagfartens förkorrtande, och Zio Om inskränkning i den uti IX. 72. §.
Handels-Balken utsätta rid kil fordringars kraf.
Och dä Riksens Ständer öfwer dessa mål sig yttrat, will Kongl. Majit samfällt med dem taga Sik brslut.
Uti krenne allmänna hushållningen rörande mål, som hafwa werkelig inflytelse pa Jordbruket, will Kongl. Maj:t inhämta Riksens Ständers mogna råd, nämligen; r:o Om en förbättrad Tjenstchjonö-Stadga; 2:0 Angående Srängselskyldighecen och z:o Rörande en förbättrad Gästgisware-Ordning: Och will Kongl.
Majit för ot närmare uplysa dessa areuder en anna» dag Riksens Ständer inför
Sig sammankalla och da tillika uti hwarjehanda andra ärender, dem nödiga och särskildta underrättelser i Nader meddela.
Majit förblifwer Riksens Stander med all Kongl. Nåd och ynnest städse wälbewägen. 6081^1' äv0I.ktt.
Herr kkolli, ^.Ire ^orsn, anmälte sig ak kala, men afstod derifrån uppå gjord anmärkning af Herr Grefwe» och Landt-Marskalken, at Högloft.
Rid» derskapet och Adeln nu wore sammankallade blott för at Z lT —!>
. > skyndesamt walsa kllsLlnrer i anledning as Hanö Mastts Radiga Lropalition om wista angelägenheter, som i åtskilliga Utskott borde öfwerwägas.
Ridderskopct och Adeln til »valförrättningen Clastewis.
Första Classen i Riddarhus-Cantzliets rum, den andra i Handelsmannen Lggsg hus och den tredje i Riddcrskapetö och Adelns gemensamma Samlingsrum.
Efter walets slut uplastes de deröfwer författade och systeraäs Listor, enligt hwilka följande befunnos hofwa erhållit flesta rösterna, nämligen:
I Forsta Llatzen: Grefwe 6^I!sndorZ, ftodan I-lsnnin§, Lag. man. - - - ^ - Röster 122.
Grelwe (lronftjelm, Axel, Ofwerstc-Imsucenant. - 71.
Hans Lxeellencs Laron von Lstsn. - ^ - igl. Lsron Silkverstrolä, ddils, l^käjor. - - - 121.
Laron l^sgerkslc, Ofwerste-Uisursnant. - - zz.
Andra Classen: Herr Lilljsftälr af k^Zräala.
Fullmagtig Herr Lonäs, Larl, Olwerste Kammar-Junkare och Commenäeur af Kongl. Nordstjerne-Oeäsn. - 67.
Herr k.illjs. Lr/mc. ----- 6c).
Herr vraleenksr§.
Fullmagtig
Herr ldloräsn ftol^e, ^näers, O^irains. - - - 7^.
Herr /Xälsrdjslm, ssoti. 6 ,dr., L^itsins. - 6z.
Herr L^IIsndasl, k.ars klsrmsn. - - . ^6.
Herr 6ri^,snvesIZ, ft^n kksrmrll, Ofwerste lnsuksnanr, N. S. o. - - - . 88- Herr Lftrsnlieim, Lreärie, Hof-Cantzler, (lona. N. O. - - - - » I Tredje Llasteii:
Herr lVlomZomeris, Svante, Ofwerste - Lftcu lenaul. - - 7 77 7 170» Herr klnxelLramx, Abrsbsm, Ryttmästare m isy.
Herr von klomgren, Lsri krsär., lVkrjor. - isr.
Herr von Larlsson, Lärvarci, Lspikains. - 148» Herr I^srinsr, ksngi, Cantzlie-Räd, R. N. O. 144.
Herr Lesterlksstr, ^onas, Bergs-Rad. - - iZ?.
Herr dVelilelr, Larl .^äolpb, Lornert. > 1Z4.
Herr von ^Iilsn, 6srb. huttin, Ryttmästare. iZs.
Herr von Kruse, Lias, Stallmästare. - - izi.
Herr 8LbmusrIörv, Honning, Ofwerste» Lisu renanr^ - - - » - xgV.
Herr Logeman, ^clol^b, Lapiraine. - - izo.
Riddcrffapct och Adeln ätskilldes inemot klockan 4 eftermiddagen.
In 6ösm Lrnrocolli 6.
Onsdagen den 19.
Mart», Llsnum klockan 9 förmiddagen.
^Inmälke sig Friherre brscbr, och uplaste til Lrorocollsr följande O.Äamsn "Den Berättelse Kongl. Maj:t förleden gårdag låtit inför Riksens Ständer upläsa, angående de anstallter, som as Kongl.
Maj-.t blifwit widtagna ifrån Dest tiltrade ti!
Regeringen inkil narwarande tid, för at främja Rikets wäl, bibehålla freden, upratthalla Srarswcrket, afbörda des; skuld, och afinanda de smara följder, som spannmålsbristen sistledna ar hotade ak åstadkomma, har af Ridder skåpet och Adeln samt de öfriga Riks--Sländön med tacksamhetens känsior blifwit afhörd.
Men Mine Herrar, denna billiga tacksamhet för en älffod Konungs oafbruina sorgfällighet, at igenom et sparsamt anwän. dande af Statsmedlen, bota Stakswerketö refwor, at igenom sa betydliga förfkotter af penningar och spannmål förekomma hela krovmcsrs undergång, at genom wisa författningar hamma et skadligt öfwerflöd och lifwa ido^« 20 !- heten hos den swensta Näringsidkaren, denna tacksamhet, sager jag, kil hwilken ivar nådige Konung äger en sä ostridig rätt, bör ej blott förwaras inom tysta hjerta», nej, den kräfwer erkänslans offer, nedlaggt inför Thronell.
Det ar i anledning häraf och i den öfwertygeistn, at winna Ridderstapet och Adelns enhälliga bifall, sag i ödmjukhet förestår, at Ridderstapet och Adeln med en Deputation, anförd af Hans Lxeellsncs Herr Grefwe» och Landt-Marskalken, upwaktar Konungen och frambär inför Honom wär underdåniga tacksägelse-alftets."
Derefter upläsies ek as Herr 8ek>mirerlovr, I^ennin§, jnlemnädt Memorial, sä lydande: Wordsamt ^lemorial.
Nar Kongl. Maj:t i Dest Tal ifrån Thrane» nådigt behagat förklara Sina wälgörande tankesätt och an. damalet af Riksens Scänderö sammankallande, lärer ingen sä otacksam undersate, ingen sa kallsint medborgare finnas, som ej med warma känslor för Fäderneslandet riktar sina böjelser och all sin möjliga åtgärd til de afsigter, som instämma med Konungens enstan, Rikets uphjelpande och et allmänt wäl.
Tiden, som utwecklar manga inbundna gator — Sanningen som uplyst och stall alltid uplyfa willans och fördomarnas mörker, hafwa redan lyckligen undanröjt flera fordom wadligen upkomna ämnen til söndring och twedrägt: — Wi behöfwe ej söka den kundstapen j häf. derna, at enighet bidrager til samhällens bestånd; — Wi are samtida witcnen til de olycksstormar som beredas af kallsinnighet för medborgeliga pligter — af lwiflan om samfundsdygdcrnas wärde.
Himlen ware lofs at den dag är kommen, da alla Clasier af medborgare, församlade såsom i et brödralag fä höra mera an ryckcelö ofta obestämda ljud.
— Konungens egen faderliga röst til
Sit folk at wara eniga i det goda och werksamma i det nyttiga.
Hwilken ibland 2» oh ivar icke förledne dag rörd af den listigaste glädje och erkänsla, at ester de underrättelser om Stacswei kers tilständ för knapt tre och et halft ar sedan, hivarom Kongl. Mast nadigst behagade »plysa Riksens Ständer; fa högkideliqen höra, hwad hitkils någre fä lycklige metat, mange trott eller gistat, och ännu flere önskat.
— Adelbart skall denna dag i det slutande århundradet tecknas af samtiden och esterwerlden, salom en den wackraste, den gladaste för Swenska folket.
— Detta werkliga och klara sken as hopp skall utbreda en wälgörandc wärma kring hela Statskroppen.
— Detta lyckliga budskap ifrån Thronen skall gifwa en efterlängtad tröst at den gamles återstående dagar, at med mera lugn önverlemna sig ät grafwen, dä han nu får se en ljularc utsigt för sina barns framtid, som förr prästat tarar under hans fruktan; — hwad skall mera muntra en npwäpunde ungdom at göra sig förtjent af de! i Fäderneslandet, en förnöjelse — en lycksalighet, som slösaren och den tanklöse aldrig känt?
Masikö nädiga förklarande om Statsskuldens förmindskande — icke blott Hans böjelse för hushållning, utan Hans redan lyckligen bewifade
Konungsliga alsware af detta sanna botemedel för alla swaga och utblottade Stater, skall snart atergifwa wart
Fosterland en lange saknad styrka bade inom och utom ost, och upmana hwar rättänkande medborgare at lätta en älskad och dygdig Konungs regeringsbörda, genom trohet och lydnad för Honom och lagen, genom wart bemödande at helga medborgerliga pligtcrstc ck upoffra enskilldta afsigtor och winning för allmänt wal.
Erkänslan är den lättaste, den ljufwaste pligt.
— En stor Konungs ära hwarken ökes eller uphöjes af loffanger.
Det är Himlens ensak at gifwa dygderna den lön de förtjena.
Känslan af den Gudomliga glädjen at göra godt och dana millioners ival tilhör war Konungs hjerta; stor och lycklig
Han sjelf af denna njutning — och lycklige wi, som fa skörda srugttrna af Hans wishet och omsorger!
— — Länge bomjkymd har den dag warit, dä swensta folket agde cn lika hugnande anledning at lil Thronen frambära sina underdäniga tacksägelser.
Olyckshändelser af flera stag och orsaker, ja sjelfwa Elementernck.hafwa någon gang motat möjligheterna af denna önstadc sällhet, nu lyser hon redan til märt hopp, och warder än närmare kommande at pryda 0178 T v OI. litt 3 Thron. — Hwad sör en my glädje at fa andas wishetens, den sanna uplysningcns kraftgiswande lust!
— Lyckönstom hwarannan inbördes ät de gladaste utsigtcr af lugn och sämja, trefnad och wälmäga.
Walsignom inträdet af en riy gyldene alder! och mä mig tillätas — om icke at först wäcka, fä den glädjen blanda och instämma min med de fleras proposition, om icke Högloflige Ridderstapet och Adeln i cn talrik reputation med de öfriga Helpetllve Ständen hos Kongl. Mant mä fä nedlägga allas wär undcrdäniga tacksägelse och erkänsla för den Landkfaderliga näd och omsorg för Rikets '.val och uphjelpande, hwarmed Kongl.
Mant nädigst behagat trösta och glädja ost?
Norrköping den ry.
1800. hstenirin^ LcsirNrilerlo w. ^ Friherre 8tZerns16, 716 alph l^uckviA begärte i likhet härmed proportion, den Hans Lxcellencs Herr Grefwen och Landtmarstalken gjorde salunda: Bifaller Högloflige Ridderstapet och Adeln at genom en stor clexutstion i underdänighet upmakta Hans Koirgl.
Mant, för at aflägga underdånig tacksägelse för den Landsfader-liga ömhet Hans Majit redan i början af sin Regering Ldagalaggt, och at de öfriga k-speKiv- Stånden wänligen cmmodas at i samma reputation sig förena?
Beswarades med Ia, och skulle en v-put-nion härmed til de andra Ständen afga.
Hans klxcellencs Friherre Wachtmeister, O ari 7X6 LM, yttrade sin önskan at Kongl. Wants berättelse om Riksforwaltningcn mätte blifwa tryckt, pä det bemmawarande medbroder mätte fä erfara samma Lilsredsställilse, som Riksens .Ständer njutit. —2Z Hans Lxcellence Herr Grcfweu och LandtNi ar stal ken tilkännagaf at ansiallt onr tryckningen deraf redan lärer wara fogad.
Hans Uxcel Ienos Grefwe Kunell, Lrie, begartc at et Utdrag af lVotocoIIet om en tacksägelse-sckr-ks til Hans Main matte genasi författas, julleras och medfölja vexiutstionen til de andra Ständen.
Under uplasningcn af följande Kongl. Majus nädiga ipiopnlition upsattes detta UxtraKum ?,otllcolli, som efter läsningens sint julle,»ges; hwarefter Oeputstionsn afgick linder anförande af Grefwe I-ennnbaupt, Lbsiler Ilwil. Rong!.
Mäöiga ?r-o/)vFt/on til Riksens Stander, angående ändring i XVl, Lap. ^jorda-Balken: Gifwen Norrkoping a Riks-Salen den i8- Martil 1800.
At freda och trygga hwar och en wid ätnjutandet af de rättigheter man pä Lagligt satt sig förwarfwat, bör alltid för Lagstiftaren utgöra et ömt föremal.
Huruwida detta rätteligen ar iakttaget i XVl. Cap. is. §.
Jorda - Balken , der ägaren af en til Landtbo »platen Egendom fatt i wista han- ^ delser tilständ at Landtbo - LontraLlst uphäfwa, är et ämne hwilket Kongl. MajU anser sä mycket mera wärdt Dest och Riksens Ständers upmärksamhet, som följderna af nämnde stadgande aro af wigt för Jordbruket.
Ingen ting kan för detta sednare wara mera stadeligt, än osäkerhet i besittningen as den jord man brukar, hwaremot äter om den hafwes, sädant skulle medföra ej allenast för Jordbruket i allmänhet, utan ock för Egendoms-ägare och Landtbo de nyttigaste följder.Det ökade idogheten och odlingen, kemnade en mera lätt tilgäng til näring för dem, som icke hafwa råd at genom köp förskaffa sig egna Jordbruk, gaf agaren til flera egendomar, dä han til äfwentyrs sjelf ej hinner dem stöta, tilfälle at fä dem bättre brukade och sin inkomst stadgad, samt befrämjade folkökningen genom större egendomars borrtarrenderande 24 . - - - —' at flera hushäll.
Mant tror sig, hwad nyttan häraf angär, icke bchöfwa wara widlöftigare, och den styrkcs af andra landers exempel, oer nämnde hinder icke ligger i wägen.
Da Lagen i ofwannämnde Capirclgifwer jordägare rätt, at pä längre eller körnare tid sit hemman til Landtbo upläta; da den tilläter, at lifstidsstädja bör blifwa orubbad; och dä den förmär, at ingen har magt afsäga Landtbo, desi hustru eller Barn, sa länge giftostämma warar, lära Riksens Ständer finna det stadgande, svin sedermera i is. §. blifwit gjordt, i synnerhet at köp stall bryta Legostämma, icke stä at sörena med de grunder förut aro kaggda.
När härtil i betraktande kommer den orubbade helgd, hwaruti Afhandlingar, ingängna af fullmyndiga personer om thet, som tillätet är, eljest i allmänhet böra hällas; at säljare icke kan aga föryttra sin egendom med annan eller bättre rätt, an bwarmcd han then sjelf innehaft; at en afhandling emellan twänne personer icke bör kunna rubba den tredjes ratt; at
Landtbonden eller arrenä-itoren ej genom köpares och säljares förpliktande til edgäng, äger i Lag den förmän sig förwarad til motande af et til äfwentyrs endast tilsialldt digtadt köp, som Bördcmannen förbehällct ar, samt at siutcligen icke någon billig jämnlikhet emellan Jordägare och Landtbo finnes, dä Landtbo.Lontrailket endast ä den förras sida kan häfwas, torde alla desia omständigheter förtjena mera afseende, an de misibruk och olägenheter, som af ändring häruti möjcligen skulle upkomma.
Sädana aro frän atta lagar ostilljaktiga.
Det beror af Lagstiftaren at wälja det, der de mindst aga rum och som medför mesta nyttan.
Mant peopon-rar i anledning häraf Riksens Stander, at hwad XVl. Cap. is. §. Zorda-Balken förordnar angäende häfwande as Lonirl-Ä, som om hemmansbruk L landet blifwit slutade, ma warda ändrade med undantag af sädana egendomar, hwilka ej fa säljas eller förpantas, och til hwilka Znnehafwaren således äger besittningsrätt under sin lifstid.
I öfrigt 2L 'L5 Z öfrigt och pä det jordägares efterkommande lcke stola Alldeles blifwa utestängde frän tilträde af borrtarrenderad egendom - kunde en wist tid - såsom af femtio är- utsättas , hwaröfwer Landtbo- och L^reude-LontrsLken ^ stngo sträcka sig; äfwensom angeläget torde wara, at besia Lnntr,Äer böra mom wisi tid inför Domaren upwisas och i Intekningsr^otocollet til hela desi innehall uptagas, samt at aldre Jntekningshafware och de- hwilka framför dem äga betalning utur egendomen njuta, icke hellek warda.rubbade i den rätt dem enligt
Lag är tilständig.
Widare uplästes de öfriga
Fem nädiga kroxolltioner, sä lydande: 2:0 Rong!.
Maj:ts Mädiga ?no/w/r/o« fil Riksens Ständer angående färkorrtande af den tid l2, IX.
Lap. ^andels-Balken utsätter, inom hwilken fordringar emellan enskillta kunna blifwä gällande: Gifwen pä RiksSalen uti Norrköping den 18.
Martti 1820.
Under loppet af de Regekings-ärender, som tilhöra Lags flipniugen, här Kongl. Maj:t ofta erfarit, huruledes den länga tid af tjugu är- hwilken enligt Lagens stadgande uti 12. §. af IX.
Cap. Handels-Balken kan framskrida, utan at en under fädan tid alldeles förlegad- sälcdts icke krafd eller anmäld fordran nägot af desi gällande och betalningsgilda kraft förlorar - gifwit anledning til längwäriga Rättegångar, stundom beredd tilfällen för Mindre samwetsömma Borgenärer ät framkomma med twetydiga - om icke oriktiga fordringar och blottställt gäldenarcn för obilliga anspräk.
Nar det betraktas - hwilka omstiften en tjuguära tidelängd är underkastad, de förändringar, som genom personers död- flyttning och andra händelser upkomma: huru minne
Sch kännedom af hwad under denna tid kan hafwa uti ärctts 4 deremellan enMlta sig tildragit, lätteligen förloras: at efter timade dödsfall i synnerhet arfwingar och Stcrbyrmdeltagqre mäste ofta sakna uplysning om en död mans åtgärder: at den nogaste wärd om handlingar, böcker och räkenskaper under sädan tidslängd icke fallan kan wara föegäfwcs anwänd emot deras förstörande, sä tilffrifwer Kongl. Maut mera Swensta Folkets urgamla ara, tro och redlighet, an den förekommande waksamhet, som uti Lagen bör finnas emot flärd och orättwisa, at de händelser, hwilka omnämnde klifwit, icke oftare inträffat.
Mant räknar för en af desi dyraste plister, at befordra säkerhet äfwcn uti alla enstillta handlingar emellan desi älffade Undersätare: at styrka och befästa -et enskilldta förtroendet, och at, sä midt möjeligt ar, tilfluta wägen för obilliga twister dem trätolostnaden eller egennyttan kunde willia tilställa; Sä har Kongl. Maj:t i Nader ansett, hwad lagen stadgar om en tjuguära prsekcrsp»loostid, i afseende pä okända och oanmälta fordringar man och man emellan fordra rättelse och ändring: och som det ändamäl, hwilket warit äsyftadt medelst detta stadgande, at en Borgenär, som i anseende til hwarjehanda förfall af resor, flyttning, längwäga wistande, sjukdom eller andra omständigheter kan blifwa satt utur ständ inom en gifwen tid anmäla , utkräfja, eller med Lagens tilhjclp utbekomma desi rättmätiga fordran, icke mätte desi lagliga rätt förlora, genom et korrtare rädrum än tjugu är, kan winnås och upfyllas; sä xropooerar Kongl Majit den ändring uti ostvanomförmälte 12. §.
Cap. Handcls-Balken, at der mä fradgas: Bäfwer man fordran hos en annan i gods, xenninaav eller hwad det är, och krafwer den ej striftelicra eller rnunteliga, eller gifwer den ej an inför?
Rätt» eller hos Ronungeno Vefallningshafwande inom tis äh äge sedan ej nägon talan Serä. -2^^ . 27 z:s Rong!. tNajfls Nådiga ?^oF^/o« Lil Riksens Ständer, angående Lagsar tens för» korrcande:
K n- en Norrkoping a Riks-Salen den !8.
Martti i8so..
Osta har klagan bland allmänheten warit förd öfwer den lid af twänne är, som köpare til fastighet ä landet nödgas afbida, innan Lagfarten dcrä hunnit til anda och han bliswit saker om besittningen.
Kongl Mant kan ej finna annat an at den i 4:de Cap. i. §. Zorda-Balken stadgade länga Lagfartslid för stikå fastigheter är förknippad med flera olägenheter, de der i synnerhet drabba Jordbruket, under det den nya ägaren i fruktan för klander ä handeln icke kan wäga nedlägga den kostnad, som til Jordbrukets driftiga skötsel fordras.
I anseende härtil och dä Kongl. Majit med särdeles fägnad omfattar glla tilfällen, dä Jordbruket, som af näringarna för Riket är angelägnast, kan winna nägon förkofran, samt det i öfrigt finnes at den förestrefna Lagfartstidcn egentligen har til föremäl at lemna säljares stägtingar rädrum til börd; men ehuru Kongl. Majit ej will rubba en flik urgammal rättighet, den likwäl kan utan olägenhet inom mindre tid inskränkas och bewakas, pä sätt redan är i anseende til Krono-Mrgsmans-Hcmman och de !
Lsnyuen pantsatta egendomar stedt; förestär Kongl Majit i Räder Riksens Ständer, at laga-siändstiden mätte förklaras löpa til ända det Ting, hwarä Tredje Upbudet bewilljas och Fasta wid slutet af samma Ting utfärdas, derest ej klander r laga ordning emedlertid anmäldt bliswit, samt at äter i the orter, der endast et Ting om äret hälles, Lagfarten mä anses slutad ä det Ting, dä andra Upbudet stett, samt Fasta w!d slutet af samma Ting meddelas, hwaraf äfwcn skulle följa, at hwad Lagen om Lagfart och Wärdering ä pantsat^ fast egendom ä landet samt hembud wid köp stadgar, borde härefter jamnkas och rättas. -T I sammanhang härmed och som Lagen i IV. Cap.§, Iorda-Balken förordnar as dä jord och hus säljas, köpet bör wid Domstol upbjudas, men wist tid hertil ej utsatt är, hmarigenom handt, at sädana köp ofta hemliga hallils, bwil« ket kan gifwa anledning til flera olägenheter, witt Kongl.
Majit i Räher hafwa til Riksens Stander ofwerlemnat ah föresiä wist tih härtik, och päföljden om den försummas, 4.0
Rongl- Maj.ts Mädiga ?ro/?o/r/o» angående en förbättrad Gästgifware-Ordning: Gifwen a Riks - Salen i ^norrköping den 18.
Af den böjelse Kongl. Mant hyser, at i möjeligaste befordra dest trogna undcrsätares af allmogen förmon, samt at underlätta de allmänna skyldigheter , hwilka dem äligga, har Kongl. Majit ännu lätit bero wid den af dest Högstsalige Herr Fader Konung lil- Glorwyrdigst i Åminnelse
Är 1789 tagna Författning, som tittäter, at Skjutspenningarna för Gästgifware - Skjuts tils widare fär med den dä utsatta förhöjning betalas; men Kongl. Mattts
Näd och ömhet för hesta sina älskade undersätare bar afwcn fästat upmarksamhet wid andra omständigheter, hörande til ofwannämnda fljutsningsbeswar: omständigheter, hwilka Kongl. Majit anser fordra et närmare bestämmande, än de hittils utkomna Gästgifweri-Förordningar innehalla, pä det ä ena sidan de resande mätte til fortkomst befordras, utan at wara underkastade egenwilliga och olagliga föreskrifter, samt ä den anhra sidan de skjutsande fredas frän obilliga företag och sädant förfarande, som antingen innebär oskäligt betungande eller leder til en medfart, wida flilld fran andamälet med Skjuts - Inrättningen, Och will Kongl.
Majit i detta ämne hafwa i Räder inhämtat Riksens Ständers undcrdä? ' niga utlätaM, 5:0 Rongl.
Maj.ts Mädiga ?--o^o/r/o^ angående en förbättrad Författning om Stängfelsk^Idighetcn: Gifwen a Riks - Salen r Norrköping den 18.
Martil iZoo.
Det ar af mycken angelägenhet för jordens odling och oländig marks uptagande » at besia för Riket sä nyttiga, men för odlaren särdeles i början kostsamma företag lättas och upmuntras.
Göras beswären tyngre för den, som will til sin och allmän förmän uptaga och förbättra sin mark, än för den, hwilken läter den ligga i lika tilständ, som Naturen den lcmnat, icke ! afsigt at sädan förblifwa, utan at genom flit och arbete beredas til uppehälle, sä kommer man längt frän det angelägna mäl, dit kloka Hushälls - Förordningar 'böra syfta, Denna grund tyckes dock ej alltid wara följd i Författningarna angäende stängselffyldigheten.
Såsom exempel derä will Kongl. Maj:t blott nämna, at stängselffyldigheten, detta ej sällan tunga beswär, är merändels hwälsd pä odlaren, dä grannen deremot, som läter sin mark ligga obrukad, sig och det allmänna til förlust, är frän billigt deltagande i sädant beswär befriad.
Kongl- Maj-.t är sinnad i detta för Landthushällningen angelägna ärende öfverse och förbättra förra Författningar.
Men will desiförinnan om hwad ändring och förbättring deri mä wara nödig och gagnelig, hafwa inhämtat Riksens Ständers underdäniga utlätande. 6:0 Rong!.
Majlis Madiga ?ro/ioFtro» Lil Riksens Ständer angående en förbättrad Tjenstehjons - Stadga: Gifwen pä RiksSalen i Norrköping den 18, Martil 18^0, Dä äkerbruk och näringar icke kunna stötas och drifwas
Ntan arbetande händer, besia äter icke sattas i nyttig werk? zo - samhet för Samhället, utan ar genom en wist ordning förs mänerna och skyldigheterna aro utstakade, wisar sig ba>af wigten och angelägenheten af en wal inrättad Tjenste^onsStadga.