Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa skäl och då jag för min del ej kan inse någon sann grund, och deras olika förhållande för det Stadgande af åverkans böter, som ofvannämnde §§. af SkogsOrdningen upptager, till hälften, till |:det och ända till 9 gånger mindre i händelser, der brottet är af alldeles enahanda beskaffenhet och följder, tror jag mig äga anledning, att till Högloflige Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet må 440 Den 5 Januarii. få sig uppdraget att öfverse och granska allt t hvad Allmänna Lagen och SkogsOrdningen, rörande Skogshushållning och åverkan, innehåller samt derutinnan i ett rätt sammanhang föreslå de nya förändrade Stadganden, som allmän och enskild rätt och fördel sorn tidens närvarande skick kräfver; hvarvid jag anser förnämsta ögnamärkct böra blifva: 1:0
Att all misshushållning med nuvarande Skogsförråder må förekommas. 2:0
Att genom tjenliga och säkra medel, under afseende å närvarande och kommande tiders behof, Skogsplantering allestädes, hvar den tarfvas, och utan hinder af ett utvidgadt lönande Jordbruk, kan äga rum, må främjas och fortsättas samt Skogstillväxtcn i allmänhet underhållas och fredas. 3:o Alt
Skogsåverkan må antingen hänföras lill samma stral!', som Lagen i f\o Capitlet 5 §. å en del af sådana förbrytelser redan bestämt, eller ock ansvaret derföre utan dermed förenad tjufsrätt bestämmes efter värdet, en eder flere gånger beräknadt, med skyldighet ej blott lill ersättning af hvad som blifvit åvcrkadt, utan ock till ränsning och återplantering, enligt de grunder Lagen i i3:de Capitict 5 och 6 §§.
ByggningaBålken utstakar. 4:o
Alt ansvaret för all åverkan, utan afseende å Person och ställe, må blifva jemförligt till Brottets beskaffenhet, samt bevisning Den 5 Januarii.
441 deraf göras lika lätt för Måls-ägare i allmänhet. 5:o
Att till hvad 64 §• 2 Momentet Skogsordningen innehåller jemväl må läggas skyldighet för misstänkt åverkare, att efter grunderne i 49 Capitlet 2 §.
MissgerningsBalken, åtkomsten af det klandrade bevisa, och ändteligen : 6:0
Att itererad åverkan må, efter principen för itererad vanart i allmänhet, med ökadt straff beläggas.
- Friherre Falkenberg ^ Carl Gabriel, hade inlemnat ett så lydande:
Dä jag, i egenskap af Riksdagsman, har den högre pligt, som tillfället ålägger, att, så mycket jag kan, bidraga till både allmänt och enskilt välj har jag äfven en deremot uti Riksdagsordningen förvarad rättighet, alt inom behörig tid kunna väcka frågor derom.
I följd häraf, och då till mig blifvit lemnad hosgående OdlingsBerättelse från en Innevånare å den Ort, der jag fördom vistats, som ännu saknar OdlingsLån och som, orepresenterad vid Riksmöten, äfven saknar en mera direct utväg, alt fä ett rättvist petilum föredragit Riksens Ständer, har jag trott mig böra beledsaga denna Herr Kongl.
Räntmästaren Enanders Berättelse, om OdlingsLägenheten 442 Den 5 Januarii, Slöra Mosse, med det vitsord, som grundar sig på min egen kännedom af saken och på min öfvertygelse om sjelfva Odlingsföretaget, det jag med egna ögon skådat.
Jag har mig jemväl bekant, att bemälte Räntmästare vändt sig till Kongl. Maj:t med underdånig ansökning om Nådig Remiss af ämnet till Riksens Ständers Höglofl.
Statsutskott; men som det är osäkert, huruvida ansökningen i Nåder bifall es och Motionstiden nu nalkas till slut; så får hos Högloflige Ridderskapet och Adeln jag den äran att härigenom vördsammast hemställa, om icke Höglofl.
Ridderskapet och Adeln skulle täckas finna, att den i Banken anslagne Fond till oländig marks uppodling, bör kunna ökas i den mohn, att Lånsökander för vidsträcktare Odlingsföretag icke vidare ställas i beroende af sådana Sökander för de mindre, eller åtminstone ökas med den Summa, stor Riksdaler 54oo Banco, som till Odlingen af Stora Mosse blifvit utaf tillförordnade Gode Män föreslagen, helst denne nitiske, verksamme och förtjente Odlare, som redan, enligt hvad de af honom lill Kongl. Maj:t iugifne Handlingar skola visa, användt på denna Odling mer än ^:delar af nämnde belopp, grundat sitt vackra och patriotiska företag på det conditionclla löfte, som Kongl. Kungörelsen af den 27 September 1S15 lemnar, utan att känna hvarken Summan af den anslagnc OdlingsFonden eller mängden af de Lånsökander för mindre Odlingar, som sedermera sig anmält, hvadan dess missräkning på berörde löfte kan anses så mycket mera oskyldig.
Den 5 Januarii. 445 emellertid vördsammast, att detta Memorial måtte till behörigt Utskott varda remitteradt.
Bifaller Kongl. Maj:t i Nåder den sökta Remissen, så komma de af Odlaren förebragte Handlingar i ämnet till Riksens Ständers kännedom, Afslås den åter, så är den anstalt fogad, att berörde Handlingar varda aflemnade till det Utskott, dit detta Memorial remitteras, Lades på Bordet, Friherre Wrangel_, Henninge Friherre Funck, Thure, och Herr slnrepp, Otto Reinhold, uppropades af Herr Grefven och LandtMarskalken; men voro icke närvarande; hvadan Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om icke bemälte Herrar, af hvilka de tvenne sednare en gång förut i Eftermiddag, samt Herr Anrepp dessutom äfven en gång i Förmiddagens Pleno blifvit uppropade, måste anses nu mera hafva försutit deras rätt lill Motioners framställande under innevarande Riksdag, Bifölls.
Herr Grefven och LandtMarskalken frågade derefter, om Ridderskapet och Adeln ännu hade någon Motion att framställa.
Ropades JVej, Ilögloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | Lill 10 om aftonen.
In fidem ProtocolH O. J. Lagerheim, 444 Den g Januarii, Fredagen den 9 Januarii.
Plenum klockan half till 11 Förmiddagen.
O Justerades PleniProtocollet för den 2 i denna Månad.
Upplästes PresteStåndets ProtocollsUtdi’ag af den 5 dennes, innehållande att, vid Justering af ExpeditionsUtskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till K:gl. Maj:t, samt mut. mut. till Deras Kongl.
Högheter IironPrinsen och ArfPrinsen, angående Riksens Ständers Beslut, att Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen, Hertigen af Södermanland, Joseph Frans Oscar, må föra Rikets Styrelse, i händelse af Kongl. Maj:ts oJx Hans Kongl. Höghet KronPrinsens sjuklighet, den Anmärkning Blifvit gjord, att uti samma Expedition saknats ett af de Moliver, som uti PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 2 dennes, funnes uttryckt, nemi.
Riksens Ständers omtanka om
Rikets säkerhet och välgång under sådana händelser, som, ehuru sorg fulla, likväl måste anses möjliga; och då detta Motiv, enligt PresteStåndets tanka, vore Riksens Ständer värdigt, och tjenligast kunde införas efter orden: endast igenkänna Riksens Ständers: skyldiga omtanka om Rikets säkerhet och framtida välgång, Deras &c.; så har berörde Förslag blifvit till ExpedilionsUIskottet återremitteradt, med inbjudning lill de öfrige RiksStånden, att, uti berörde Tillägg, med Preste - Den g Januarii. 445 Ståndet instämma, äfvensom att förena sig uti PresteStåndets förut meddeldte Beslut, det ifrågavarande underdåniga Skrifvelser, igenom en stor Deputation, borde till Hans Maj:t Konungen samt Deras Kongl. Högheter KronPrinsen och ArfPrinsen aflemnas.
Herr Gr efven och LandtMarskalken tillkännagaf, att hvad den af PresteStåndet föreslagne stora Deputationen angick, hade Ridderskapet och Adeln, redan den 5 dennes, vidtagit enahanda Beslut; hemställande Herr Grefven och LandtMarskalken, om Ridderskapet och Adeln behagade, uti det af PresteStåndet till ifrågavarande Expeditioner gjorde Tillägg instämma.
Upplästes och lades på bordet ExpeditionsUtskottets den 5 dennes aflåtne Memorial, deruti, med anledning af åtskillige inom BorgareStåndet, vid ExpeditionsUtskottets den 19 December sistleclit år afgifne, och af bemälte Stånd till Utskottet återremitterade Förslag till förbättrad Redaction af Bihanget till Riks Ståndens Protocoll, Utskottet, af anförde skäl, dels tillstyrkt, att Underskrifterne under Utskottens Betänkanden och Ståndens ProtocollsUtdrag må uteslutas vid tryckningen, utom första och sista gången då de förekomma, samt att Rubrikerna å de sednare må förkortas i den mån sig göra låter, dels föreslagit en, i Utskottets tanka, lämpligare, än den först uppgifna Re - 446 Ben g Januarii. dactionen, hvilken skulle beslå uli Bihangets indelning i följande 10 Samlingar: 1:0 Konungens Nådiga Berättelser, Skrifvelser och Propositioner> i den ordning, de blifvit aflemnade. 2:0 Riksens Ständers till Stats-, Bancooch RiksgaldsYerkens öfverseende förordnade Revisorers Berättelser, Deputerades till ÖfverRevision af KrigsRäkenskaperne Berättelse och JustitiaeQmbudsmannens EmbetsBerättelse, med flera dylika Handlingar, jemte de Ståndens ProtocollsUtdrag, som innefatta Remisser till Utskotten, alla i den ordning de blifvit aflemnade. 3:o ConstitutionsUtskottets Betänkanden och Förklaringar, i Mummer-följd. 4:o StatsUtskottets likaledes. 5:o BevillningsUtskottets likaledes. 6:0 BancoUtskottets likaledes, 7:0 LagUtskottets likaledes, 8:0 Allmänna Besvärs- och OeeonomieUtskottets likaledes. gro RiksStåndens ProtocollsUtdrag, som innefatta Beslut, aila efter lidens ordning; samt 16:0 ExpeditionsUtskottets Memorial, med RiksStåndens deröfver fattade Beslut, och Rik - Den g Januarii. 447 sens Sländers underdåniga Skrifvelser lill K:gf. Maj:t, samt Adresser lill deras Kongl. Högheter KronPrinsen och Alf Prinsen, jemte RiksdagsBeslulet; hvarförutan Utskottet ämnade låta , vid slutet af hvar Samling, foga en korrt Förteckning öfver Samlingens innehåll, samt vid Bihangets slut, ett fullständigt
Register öfver de deruti förekommande ämnen; och komme Utskottets i det förra Memorialet yttrade önskan, att få RiksStåndens ProtocollsUtdrag Numererade, lika med de Betänkanden, hvartill de hörde, nu mera att förfalla; äfvensom serskildte Utdrag öfver hvarje Beslut icke heller nu mera blefvo af nöden.
Beträffande åter erindringarne om Formatet, Stilen och Registrets omständlighet, har Utskottet, så väl derutinnan, som i de flera dylika till Redactioxi hörande mindre omständigheter, hvilka i Memorialet icke lämpligen kunnat utvecklas, endast försäkrat sig skola iakttaga ali möjlig omsorg, att tillfredsställa Prenumeranters och Köpares billiga fordringar, samt göra Verket säljbart och begärligt.
Herr Grefven och Landt Mar skalken till— kännagaf, att de den 2 sistledne Januarii på bordet lagde Memorial, nu kommo att till remitterande föredragas; hvarefter, uppå serskildte Propositioner, remitterades, Till Lagutskottet : Tvenne Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, det ena innehållande dels För 1 - 448 Den g Januarii. slag, att Kreatur, Åker- och Körredskap, som höra till Hemmansbruk, icke höra få försäljas eller utmätas, utan Jordägarens bifall, dels ock yrkad ändring i 17 Gap. 3 §.
JordaBalken, samt det andra, angående angelägenheten af ett närmare bestämmande utaf hvad tili Politie-mål Lagligen bör hänföras.
Till StatsUtskottet: 1:0 Ett Memorial af Herr Iserhjelm, II. W., angående Lönelillökning för Allmänna Beredningens Ledamöter. 2:0 Ett Memorial af Herr Stjernschantz, Johan Abraham, angående bibehållande af Rikets närvarande Militaii’e-styrka, jemte Grefve Löwenhjelms, Gustaf, yttrande i samma ämne. 3:o Ett Memorial af Herr Montgomerie, Fabian, angående antagande af en Sockenskrifvare i hvarje Socken.
Till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet:
Ett Memorial af Herr Montgomerie, Fabian, angående TullBetjeningens och Visitationers afskalfande.
Till Stats- och BancoUtskotten: Ett Memorial af Friherre Gederström, Ulric, angående medel till stadgande af Rikets Mynt-väsende; hvarjemte Ridderskapet oeh Adela fann för godt tillåta communication med de Den g Januarii. 44.9 de öfrige RiksStånden utaf så val Friherre Cederströms och Herr Isei hjelms Memorial, som, ock Herr Montgomeries Memorial, om SockenSkrifvares antagande.
Föredrogs och remitterades:
Tili Bevi/lnings- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten :
I anledning af Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, derom gjorde begäran, dess Memorial om inrättande af en lättare Postgång emellan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, samt rättighet för Enskifte, att till Domstolar och Embetsverk directe med Posten insända sådana Handlingar, som icke fordra annan åtgärd, än deras inlemnande.
Till Remitterande föredrogs:
Friherre Lagerbjelkes, Johan, Memorial, angående inrättande af ett VäxelContoir.
Herr Svedenstjerna , Eric Thomas, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande:
Ehuru jag med Herr Friherre Lagerbjelke, och på de grunder han i Memorial af den 2 dennes anfört, ej kan inse nödvändigheten och nyttan af ett YäxelContoirs inrättande, utan fast hellre tror, i stöd af allmänt godkända FinanceTheorier, jemte den olyckliga erfarenhet vi äga från iyöo- och 1760-talen, Ridd. 0, Ad.
Prot. II. if. 57» ^8 450 Den g Januarii. alt ett sådant Contoir snarare skulle befordra, än förekomma oordningar i Växelhandeln; bör jag dock medgifva, alt värdet och nyttan af detta Förslag kunde hvila på några, för mig och många andra, hittills okända Principer.
Jag vågar derföre utbe mig, i den likväl föga sannolika händelse, att detta Förslag skulle gå i verkställighet, få dervid göra några tilläggningar, som synas mig vigtiga och i full Con~ sequence med det FinanceSystem, hvarpå Förslaget tyckes vara grundadt. 1:0 Antager Herr Friherre Lagerbjelke såsom Hufvudmotiv för Contoirets inrättande och grundpelare för dess bestånd: tysthet och hemlighet i dess operationer.
Men då jag ej kan föreställa mig, huru sådana Operationer med Penningar eller Penningevärden skulle, ulan en slags Bokföring, kunna bedrifvas, och Gontoirets hemligheter således, till Financernas obotliga skada, lätt kunna yppas vid en möjligt inträffande eldsvåda i Contoirets
Hus, genom inbrott af Tjufvar eller andra dylika händelser; så anser jag mig böra föreslå såsom ett försigtighetsmått, antingen att Contoirets Böcker mätte föras i Chiffre, hvartill blott Kamereraren oeh en genom val dertill utsedd Ledamot hade Claven, eller ock efter den Method, som
Malmö DiscontDirection de sednare åren följt till bevarande af sina hemligheter. 2:0
Då det torde blifva nog svårt, att inom Riket finna en Person, som, med fullkomlig Köpmanna-kunskap, vöre utan alla Reia - Den g Januarii. 451 tioner med inhemska Köpmän och Växelhandlare och sjelf ingen Handelsrörelse ägde; skulle jag föreslå, att den blifvande Styrelsen a£ VäxelContoiret fick sig uppdraget, att införskrifva en sådan Person, helst någon Genuesare eller Armenian, som upphört att handla, hvilken, såsom okänd eller osynlig Ledamot af VäxelContoiret, ägde att besörja alla dess Växel-transactioner och Handelsförrättningar på Stockholms Beurs.
Sannolikt skulle ock. ingen skickligare kunna finnas, att organisera det slags Bokhålleri jag nyss föreslagit.
Mycket mera skulle kunna sägas om Detaillen af Contoirets föremål, verkningskrets och organisation; men jag har velat inskränka mig till det vigtigaste deraf; och vågar hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ödmjukast anhålla, att dessa mina välmenta erindringar måtte få åtfölja Herr Friherre Lagerbjelkes Memorial till det eller de Utskott, hvartill det blifver remitteradt.
Herr af Uhrj Carl David., anförde skriftligen : Vid Herr Baron Lagerbjelkes, uti Plenum den 2 Januarii upplästa Memorial, angående nyttan och nödvändigheten af ett VäxelConloir för Coursens styrande, anhåller jag i ödmjukhet få göra följande anmärkningar:
Att Papper, ehvad form, påskrift och utseende det än må hafva, icke kan göra gagn 452 Den g Januarii. i-stället för Mynt, utan så vidt det verkligen föreställer denna måttstock för säljbara tings värden, är en sanning, som icke beböfver någon bevisning.
Deraf följer, att Sedlar eller Depositionsbevis på Mynt, i sig sjelfva, ej äga något annat Myntvärde, om icke någon tillgång till deras inlösen finnes, och att de endast vinna sådant värde, i mån af tillgångarnes storlek.
Genom Sedlars tillskapande utöfver tillgången å valuta för deras Inlösen, fallas således de förra uti ett vanvärde, som nödvändigt leder till den påföljd, att, vid utvexling af Mynt, ett öfverskott i Sedlar måste gifvas, hvilket utgör, hvad man kallar Uppgäld eller Agio.
Om förhållandet emellan Myntet och Sedlarne vore bestämdt och oföränderligt, och om det Verk, som utgifvit Sedlarne, dem vid anfordran inlöste, så skulle och Agio lika litet "vara någon förändring underkastadt; men då endera af de förutsatta omständigheter ej äga rpm, skall äfven Agio blifva vacklande,.beroende af Opinionen och af alla öfriga orsaker, som vålla varors fall eller stegring.
Då fråga är om betalning af Skulder till Utlänningen, genom Växlar eller uppköp af motsvarande Fordringar, som andra kunna äga å den ort, der betalningen skall ske, gifver man vanligen benämningen af Cours åt det Deri g Januarii. 453 belopp af Sedlar, som måste erläggas för Utländningens i Silfvermynt bestående, eller till sådant Mynt reducerade Fordran, och anses Coursens höjd vittna om Underbalance i Handel, och för Utländningen medförande en oskälig vinst, på det med honom handlande Landets bekostnad.
Dessa föreställningar äro likväl i det mästa origtiga och leda till flera förvillelser, mera eller mindre skadliga, emedan de undanskymma rätta orsakerna till det onda, som öfverklagas, och kunna leda till vidtagande af otjenliga botemedel deremot.
Om nemligen Växelköparen vore försedd med redbart
Mynt, så kan i allmänhet antagas, att Växelsäljaren funnes villig, alt äerföre afstå en lika stor fordran å utrikes
Ort, för en mellangift svarande emot den andras kostnader, dit han skulle öfversända, i stället för Växel, redbar betalning.
Denna mellangift, utgörande hvad som egenteligen är och bör kallas Cours, kan, enär Myntets utförande är förbjudit och i det fall att
Växelsäljaren kunde med mera fördel begagna sin utrikes Fordran, till inköp af Varor å utländsk
Ort, något öfverstiga nyssnämnde kostnader, men man förer vanligen på Coursens räkning all den förhöjning, som grundar sig på Agio.
En hvar kan likväl lätteligen öfvertyga sig om skillnaden emellan båda dessa förhållanden.
Om man, för att betala 100 Specie R:dr 454 Den g Januarii. i Hamburg, infinner sig å ettHandelsContoir i Sverige, som äger Fordran eller Credit å lika Summa i Betalnjngsorten, skall man säkert belastas med ganska ringa ersättning, för det Contoiret afstår sin fordran.
Bjuder man åter Sedlar i betalning, så måste man erlägga först så stort belopp deraf, att
Silfver svarande emot ioo Specie R:dr derföre kunde bär i Landet uppköpas, och sedan den ifrågavarande ersättningen i Uppgälden emellan Sedlarne och Silfret, som är i Agio, skall då finnas vida öfverstigande den ringa ersättning, som rätteligen kommer under benämning af Cours.
Af föregående är också klart, att Agio eller Cours icke ensamt förorsakas af Underbalance i Handeln, ty om man föreställer sig, alt inga Sedlar funnos, skulle ju Agio helt och hållit försvinna, och Coursen i sådant fall ej stiga högre, än till Myntets Transport-kostnader, och om Skulden till Utländningen vöre större än bela reela PenningeStocken, kommo Gäldenärerne både för Capital och Ränta alt stadna i Skuld hos Utländningen; men det sista lod Silfver, som funnes i Landet, blefve ändå lika gällande alt betala en Skuld af ett lod, som om Riket vore uppfyldt med ymnigaste Silfvergrufvor.
Det af Friherre Lagerbjelke föreslagna medel, alt genom ett för Statens räkning inrättadt VaxelContoir, afhjelpa det onda, hvilket, af förenämnde skäl, egenteligeu består uti Agioj Den g Januarii.
455 men icke i Coursj lärer derföre icke finnas bidragande till ändamålet.
Alten Stat ej kan, för egen räkning, med fördel drifva någon Handel eller Växelrörelse, är af alla StalsOeconomer erkändt.
Om detta Agio skulle af VäxelContoiret nedsättas derigenom , att Contoiret begagnar de Fonder å utrikes ort, som tillkommit genom, försäljningen af åtskilliga Rikets Effecter, för att derå draga växlar till lägre pris, än hvarföre de eljest kunde erhållas, så skulle deraf uppkomma en förlust förStaten, hvilken komme alt såsom en indirect Beskattning drabba hela Nationen, och detta till ingen annans fördel, än den Växelbehöfvande Importeurens, hvilken i alla fall ej lär underlåta alt sälja sina varor till högsta möjeliga priser.
Och om de af Friherre Lagerbjelke uppgifne Kronans Intrader, såsom Jern, Alun, Koppar m. m., härtill skulle begagnas, så frågas billigt, om icke dylika tillgångar alltid skola befinnas otillräcklige för ett behof, som hvarken nu eller framdeles med någon visshet möjligen kan förutses eller beräknas, och i alla fall måste blifva utan den åsyftade verkan, då, igenom en sålunda verkställd Export, nödvändigt uppkommer en motsvarande brist eller minskning för den individuelle Speculation, samt en i mohn deraf äfven förminskad Växel-tillgång.
456 Den g Jannar ii.
Sveriges olyckliga erfarenhet af dylika VäxelContoirs, Administration och verkningar böra dessutom ifrån sådana ytterligare företag afskräcka.
Redan den 12 December 1747 slöts ett VäxelContract med vissa Associerade, som , einot vilkor 1:0 att disponera alla Kronans Växlar för Utländska Subsidier, och 2:0 6 å 900,000 Daler Kopparmynt, att nyttjas utan ränta oell 4^0,000 Daler samma Mynt årligen, på vinst och förlust, förbundo sig att hålla Courseo, i Holländskt Courant räknadt, första året till t\i, det andra till 4 r och sedermera till !\o Marker.
Contoiret råkade, efter några år, i sådan förlägenhet, att Banken måste biträda med ganska betydliga Förskotter i Specie R:dr och myntade Plåtar.
Genom förnyadt
Contract den i3 0ctobcr 1756, erhöll VäxelContoiret ännu större tillgångar af Staten, men detta fortfor icke heller länge, emedan Coursell, i stället för att falla, uppgeck till 43 Marker.
Det tredje Contractet slöts den 29 i nyssnämnde månad och år, med andra Associerade, hvilkas förvaltning af Växel-ärenderne var ännu olyckligare, och upphörde innan 1757 års slut, sedan Coursell stigit till 5o Mark.
Associerade anhöllo sjelfva om Contractets upphäfvande, med den yttrade öfverty - Den g Januarii. 457 geise:
Att ett VäxelContoir .aldri" varit Riket nyttigt, utan ett tärande Palliative, helst icke Handelsvågen kan hjelpas genom VäxelContoiretj som allenast cacherar den sjukdomen på kostsam fot, som en gång skulle upptäcka sig sjelf, om icke bättre botemedel finnas.
Sedan blefvo alla Växel Operationer, med Rikets eller Bankens medel, inställde tillden i Junii 1758, då Regeringen åter ingick ett nytt VäxeiContract med de förra Associerade, och till dem öfverlemnade en ganska betydlig del af Statens Inkomster.
Detsamma fortfor till medlet af Maj månad 1761, då Riksens Ständer gjorde, efter hvad de sjelfvc sig yttrat, en lycklig ända derpå , sedan Coursell, alla uppoffringar oaktadt, stigit till 73 Mark.
De Summor, som Riket och Banken på förenämnde VäxelOperationer tillskjutit, uppgifvas af SecretaUtskottet vid 1765 års Riksdag, till ett belopp af Ett Hundrade Tjugutvå Tunnor Guld och 21,909 Daler 4 Öre Kopparmynt.
Om, af hvad jag nu haft äran anföra, Cours och Agio befinnes vara tvenne sins emellan skiljaktiga förhållanden, då låg Cours egentligen vittnar om ett missfördelaktigt Resultat af Landets Export- och Importhandel, deremot högt Agio endast bevisar ett missfördelaktigt förhållande emellan det reela Myntet och dess Representant eller Sedelmassans storlek; så följer äfven, att de Botemedel, sorn 453 Den g Januarii. vidtagas till hämmande af så beskaffade oredor, noga höra lämpas efter det ondas egen art och beskaffenhet, samt icke förblandas med hvarannat, om ändamålet, som är enskild och allmän välmåga, möjligen skall kunna uppfyllas, och en så lycklig belägenhet sedermera bibehållas.
Och om vidare en rik Production af nyttiga varor, lämpad efter behofvet att kunna förskaffa sig andra Länders varor, utgör grunden för all Handel, och bevisar ett Lands sanna bestånd och styrka, alltid följder af tillåten Industrie och Näringsfrihet; så måste motsatta verkningar igenfinnas uti ett Land, der Medborgaren ännu saknar den första af menniskans naturliga rättigheter, den, att efter egen. fallenhet företaga det yrke, hvarigenom bon säkrast och utan andras förfördelande må kunna försörja sig och de sina, ulan tvärtom motarbetas och hindras uti sina företag af en mängd skadliga, och för närvarande tid högst otjenliga Författningar, hvilka, genom ett obehörigt Förmynderskap, lägga band på den enskilda omtanken, och såmedelst hindra den större Production, som, befriad från dessa band, sjelfmant skulle framkallas, så måste samma orsaker alltid åstadkomma lika beskaffade Resultat, både uti vår inländska och utländska Handel.