Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För egen del finner jag i dst förslag att betala dryga bränwins afgifter för egendomen därJag; ej ^eMt rillwerka bränwin, en npmaning, art blifwa bränwins brännare det jag ej warit och önskat att ej nödgas blifwa, dä deremot frihet för hemmans afgift ostridigt ftnlle befordra inskränkning L bränwins tillwerkning, halst mänge dä ej torde begagna rättigheten dertill.
Hwad städerne angar, krok jag, att utan rubbning af hufwudgrundeme i betänkandet en billig jemkning i anseende till deras bränwins brännings rätt kunde äga rum.
I anseende till detta alc anhäller jag »vördsammeligen, akr i öfwerensstämmelse med hwad jag i särskilt yttrande anLragit, proposition nu mä göras till bifall af betan, kandet, men skulle emot förmodan antagande af nu gjorde forsing ställas i fräga, sä anhäller jag art med ärendets siuteliga afgörande mä upskjwas sä mycket häldre, som det synes mig wara aldeles 0- kämpeligt, att efter föregången flygtig läsning, genast pröfwa de flera föresiagne nya puncter, dä man ej genast kan fatta, mindre granska och"" öfwerwäga hwad som är föreslagit och hwartill rädrum bör medgifwas Erefwe käamilton, ^xe!, begärte de tillägg» »ingar lill Herr vrulvas försiag, att förbud emot brän Andra Del- 9. rzo Den s Iulu> branwins tillwerkning icke under.
April och Maji mänader malle kunna aga rum, samt att gemen» sam branning pä ett skälle matte fä uköfwas för egendomar tillsammans, belägna inom ett afstånd af 4 mil.
Herr von ^cksteät, Lila-, yttrande sig inom Ooeonomia-Utstottec haswa warit af ftiljagtig tanka, begärde att fa upläsa följande serffilta förslag rist grunder för branwins tillwerkningen: h Rättigheten att tillwerka bränwin tillkommer endast ägare och brukare af hemman de ma wara af hwad natur som halst, samt beräknas ester veras upffattade warde, nemligen:
Till och med aoooRidrwarde —, en panna om 34 kan. frän2c)Oo tilLooo en dito pä 50 frän 4000 ti>6ooQ en dito pä 60 frän 6c>oo til 8ooo en dito pä 70 — frän 8202 t.nooo , en dito pa 82 . fr.rrsOGt.iZoos en Lito pä 90 §. 2.
Egendom af högre warde får efter samma förHällande begagna branwins brännings rättigheten med flera pannor likmäl ingen öfwerstigande det maximum af 90 kannor hwaröfmer ingen brämvinspanna får nyttjas hwarken i städer eller pä landet. §. z
Ägare af flere jord lägenheter inom länet eller en mils afständ hwilka med egit folk och dra gare brukas, äro berättigade om Le det åstunda, att sammanräkna dessa hemmans warde, och derföre nyttja fä stor pannerymd, som swarar enior det sa. ledes Den 9 IrM.
131 lebes sammanräknade warde, likwal ingen panna öfwer det lillökna maximum §- 4- Skäderne med undantag af Stockholm, Götheborg och Carlscrona, fä begagna denna rättighet antingen efter deras jord, beräknad i hemmantal eller efter den mantalsjkrefne folknummer», och bör berta ival bero af fläderns sjelfwez men ej unLergä någon förändring.
Om jorden tages till grund, bör ben förut upstattas i hemmantal och warde, Lär sädant ej redan ffedt, och kommer pannerymden i sädane stader, att beräknas efter samma grunder som för lander är bestämdt
Uti de städer, dar folkmängden anrages till grund härwid, och Hwarest stadsmanna rörelsen således anses wara hufwudsakelige näringen; bör bränwins bränningsratligherer fölunda fä begagnas, akt i o2mantalsffr. perst fä begagna en panna om 5a k:nr fr. loolilloch med Lov rn dito pä 60 fr. 200 til! —^ Zso — en dito pä 70 fr. Zov kill 400 — en dito pä 90 och widare efter samma progresiiva förhållande, sä att 500 personer endast fä begagna en panna pä 90 och en dito pä zs kannor, och säledcs 8ao personer endast fä begagna smest. 90 kannors pannor och sä widare, Z. Z.
Branmngsrätkighelen i städerne kör förrättas i sammanflagne werk. §. 6.
Stockholm, Götheborg och Carlscrona böra härifrän undamagas, och allmänna Magasins Inrätt» - rzr Den 6 IMi. rättningen sa länge wara berättigad att till besia städers behof afwerka det quankum spannemäl som förutsördeame förstnämnde är bestämt och för den sednare efter samma proportion kommer akt bestämmas, till desi Riksens Ständer med denna inrättning annorlunda förordna.
T- 7- En destillers panna till 6 kannors rymd, sär nyttjas utan serskild beräkning och afgift. Z. 8.
Majrk bör äga rättighet att i händelse af misiwaxt eller hämnad communkcation lika öfwer hela Riket förbjuda bränwins bränningen dä Desi Befallningshafwande efter derom genom deputerade frän länets härader inhemtad uplysning hos Kongl. Maj:t derom göra underdänig anmälan ^ likwäl böra Krono brännerierne i nämnde större städer först inställas, och förbudet en manad före bränningens uphörande kungöras, samt i anseende till inträffande foderbrist om wären, inskränkningen ej äga rum frän den 15 Mars kill Maji mänads flut Z. 9- Bränningstiden blifwer endast 8 mänader och fäledes Junii, Julii, Augusti och September mänader ej tillatas.
Z. to. ^
För hwarje af de öfrige mänader som bränningen förbjudes afgär z.del af den ä parmerr-nrdm bestämde afgiften. §. 1. Ws Krogar pä landet förbjudes, och tillätes mim»- Den 6 Julli. 133 Minutering af brämvin derstädes endast pä Gäst, gifwareqärdar för »vägfarande farm i Stödcrne blott ä Källare och vundgängeliga näringsställen där spisning hålles, försäljning af bränwin i minut eller under ett stop, är pä alla andra ställen förbjuden. Z. 12, Försäljning af bränwin är för öfrigt fri, sä wäl i städerne utan undantag, som ock pä landet äfwensom transporterander deraf uti hwad parcie som hälst är tillätit. §.
Mätningen afen panna med wänlig hatt,fler frän bottnen till halsen, och af en panna med conijk hatt frän bottnen lill kransen 2 a Z kannors kcck mngsrum fäx ej ätalas. §. 14.
Controll mot mistbruk och öfwerträdclser beror af styrelsens godtfinnande, börandes endast nyttjan» det af otilläien redskap eller under förbuden tid kunna såsom brott anses sch ätalas, T- rs. Införsel af utländskt bränwin och korn bör förbjudas.
Herr Landt - Marskalken upläste härefter Z6 §. af Regenngs-sormen och yttrade, att Ridderftapet och Adeln deraf nogsamt inhemtat att det wore deras rättighet akt Oeconomiä-Utskottets andra betänkande oförändradt eller med förändringar antaga eller ock alldeles förkasta! att Ridderskapet och Adeln af Herr vrukvas upläste förslag erfarit det Utskottets betänkande ^blifwit i wista puncter deruti !Z4 Den 9 Juli!. deruti bibehällit, uti andra äler förändringar projecterade och wille Herr LanduMarskalkcn altsä lill Ridderskapet och Adeln hemställa om ve behagade antaga Herr Drukvas förslag.
Ja och Nej (Grefwe Lclnverin, kttectric ilvFisIau?:
Dä den warde ledamoten som förut talat, Yttrat sig aga den öfwerrygelse, att desi twänne första dictamina i branwinsfrägan bliswit med bifall of Ridderskapet och Adelns pluralitet afhörde, lärer han förmodeligen anse sig berättigad till lika bifall ä det project till en förbättrad bran,vins författning, som han i bag meddelat Högloft.
Ridderskapet och Adeln, det rorde således kunna anses såsom förmätenhet att en ledamot af Oeconomiä-Utstotter skulle wilja bjuda till alt tala till förswar för Utskottets betänkande, dä de af Utskottet afgifne betänkande» warit mindre lyckliga; det första betänkandet har med stort misshag blifwit ansedt, det senare torde lika öde förestå.
Jag har ingen ting deremot akt inwanda, att Herr Ofwersts
Drufva^ project anrages framför Oeconomiä-Ulskottets, men nägra anmärkningar utber jag mig art sä derwid göra:
Herr Ofmerste Drufva förestår, att Jorda, gare skulle fä nyttja sä mänga 90-kannspannor som den jord han med samma folk och drggare brukar, wore ward mänga gänger iZ,ooo Riksdaler ^ 8 go-kannspannor för en egendom af 120,002 R:drs wärde, huru kan detta förenas med der förra sk- iket mot de stora brännerierne? wore detta dea inskränkta bränminö bränning som Kongl.
Majsts Nädiga Den 9 Julli. l35 Mädiga Proposition och folkets röst sages fordra?
Gör icke 2 gänger 90, 180 kannors rymo, fastan fördelt pä 2.'ne pannor? afiverlas icke med rure 90 kannors pannor dubbelt sä mycket och mer än dubbelt sä mycket som ined en 90 kannors panna?
Och skulle brauwinsbränningen blott för de stora godsägarns förblifwa sä godt som oinstränkt?
se där följden as den falska princip akt jorden .kall betala afgift för blotta rättigheten att bränna bran» win, ehwad denna rättighet as ägaren ulöf,vas eller ej, en princip som härleder sig frän det fordom gjorda pästäendet, att rättigheten art bränna bränwin war ett Regale, ett pästäende som nu wisierligen icke mera lärer göras.
Utskottet har frängätt denna falska princips och i desi ställe föreslagit att beskatta tillwerkningen och consumlionen.
Pä denna indirecta beskattnings wäg kunna Statens intrader af bränwinstillwerkningen och bränwins consumtionen höjas, i mon af bränwinsbränneriernas, i mon af spannemälenS stigande eller myntets fallande wärde.
Är med denna handtering en direct afgift förbunden, som drabbar jordägaren antingen han bränner eller ej, sä blir det icke sa lätt att fa afgifterne förökade.
De som icke bränna, men ändock stola betala,, komma altid att motsäga allt förhöjande af bräm winsafgifter, sä gerna som man för brännings rättigheten bewiljar en grundskatt pä jorden, kan den bewiljas under hwilken annan titel som hälst.
Bränwinsafgiften lagd pä jorden leder blott dertill att afgiften pä pannan eller tillmerknings afqiften icke blir sä wäl tilltagen som den kan och bör blif wa - -B IZ6
Den 9 Julli. wa det, jag har aldrig branni och ämnar icke bränna, men skulle den jord jag brukar bli belagd med en dryg afgift för rättigheren akt bränna, sä blefwe jag frestad för att fä denne afgift godtgjord, att vcksä anlägga bränneri.
Utskottet har beräknat proportionen för panneafgiften efter det spanmäls
Hvarnum som det trodt wara sannolikt akt med en panna af gifwcn kaune, rymd skulle afwerkas, vest tanka war att för hwarje till bränwin förwandlad kunna fpannemäl skulle betalas 24 jag har länge trott att den span?
mål som ärligen till bränwin afwerkas gar till 1,220,220 kanste i,200,002 tunnor.
Jag ar nu derom öfwerkpgad, sedan jag för nägra dagar sedan hörde en sakkunnig man yttra samma kanka; bör detta kunna kallas bränning till husbehof?
ar detta icke en näringsgren, som tal art beskattas?
nar de somj idka bränwins bränning sammanräknade njuta e» winst af 2 eller g kanske flere millioner R:dr, hwarföre skulle icke Staren sä genom afpassade afgifter dela winsten med dem.
När en million tunnor spanmäl ärligen afwerkas till bränwin, bör wäl
Staten af denna näring kunna upbära en intrad af 24 si. pä hwarje tunna, det will säga en summa af 520,000 R.dr.
Det säges ä andra sidan: det är sivärt att eontrollera bränwins bränningen, den för Staren pä denna wäg päräknade inkomst blir mindre säker.
Jag kan ej medgifwa detta.
Controllen är icke omöjlig när Regeringen har makt i händerne att göra sig lydd, och skulle i anseende till de drygare afgifter hwarmed bränningen belägges, pan? norpes Ten v Jul». -Z7 nornes antal minstas och bränwins killwerkningen ansenligen understiga den million kunnor som utgör det wanliga aswerknings qvantum, kunde till ersättande af den minstade intraden, Regeringen berättigas, art privilegiera nägra större inrättningar i sädane provincer dar spannemäls tillgängen ar
Vmnvg och afsättning för bränwin pä uirikes orter more att förwanta, och torde Staten af desie kunna pärakna en afgift afen eller en och en half Riksdaler för hwarje tunna.
Ma det wara mig tillätit, att wisa hwilka inkomster Staten har af bran winer att förwanta efter de principer som Utskottet föreslagit.
Panneafgiften ester 24 si. tunnan gör för en million tunnor §00,002 R:dr, consumtions afgiften beräknad efter 12 si. för karlen och 4 si. för qwinnan gör 200,000 Rtdaferi de förmoner Staten har att pärakna af branwins bränningen i Stockholm, Götheborg, Carlscrona samt afgiften för distillering borde utgöra 100,020 R.dal., således Statens inkomster 820,000 R:daler.
En annan gäng sedan Nationen blifwir mera ivan wid denna beskattnings methode, hwilken ehuru dryg dock altid behäller det stora företräder framför all annan beskattning, art individer beskattar sig sjelf, sinner han afgifternk för stora, sä kan han undandraga sig dem kun, de afgiften höjas till g6 si. för tunnan och consumtions afgiften lill 12 si«, da Statens inträds blefwö 1,222,000 R:daler; äter en annan gäng och'i fall sedelwärdet ställe falla, lill en Riksdaler för tunna som sörbrännes, och consumtions afgiften till 16 si. öfwer hufwudet, dä Statens in - !ZS Den 9 Iulii. komst af bramvins tillwerkningen och consumlionen skulle stiga till l,6oo,oO2 Riksdaler.
Sedan Nationen bewiljat en afgift blir det
Regeringens sak att sä organisera upbörden och controllen, atr Skaten ma sä den utträde sc:n blifvit den samma amvist, och alt ingen mä kunna undandraga sig den afgift som pä honom kommer, akt de derlill tjenlige utwägar komma ali uttänkas och nyttjas bör ej ställas i lwifwelsmäl, det anstär wifferligen icke för mig atr tro det mina idöer kunde behöfva begagnas, men blott för att öfwertyga de twiflande huru lärt den nödiga conrroll kan beredas, utber jag mig att sä meddela följande project: Wid mantalsskrifningen i October anmale sig de som wilja bränna och upaifwe pannans storlek som de amna begagna.
I November eller ock genast wid mantalsskrifningen uttager branwinsbrännaren hos upbördsmannen etk patent som berättigar honom alt med en gifwen panna bränna.
Han betalar asgiften pä förskott och patentet blir hans qwitro.
I patentet kan utsättas för huru stort wile han blottställer sig om pannan wid anställv besigtning skulle befinnas öfwerstiga det utsatte kammale', samt om han skulle laka annan man begagna sin panna, eonsumtions asgiften kunde i Januarii mänad af Sexmannen upbäras.
Twenne stora förmoner stulls genom denna method winnås: den förre, alt afgisterne betalas prenumerando; ben senare: att de synas i debetssedeln.
Nu utber sag mig atr fä bewisa huru mycket
Slaten skulle förlora i sin intrad af bränwins bran - Den 9 Julik. brännings handteringen, om de af äfwerste Drufva Akablerade bestaltningsgrunder skulle gillas framför Le af Oeconomia-Utstoltet förestagne, Ntstotiet förebär för en panna af 92 kannor en afgift esker proportionen eller 48 för hwarje kanna.
Skulle Högloft.
Bewillnings-fkrffottec föresiä skrllingar för de ziffror Osconomia-Utstottet föreftagik, sä blefwe afgifken för en 9-) kannors panna 92 Riksda. ler; i städerne har Oeconomia-Utskottek räknat 522 mantalsstrefne personer om en 90 kannors panna; a 8 si. confumtions afgift, stulle detta göra 83 R:dr 16 h.
Pä landet komme confumtions afgift akt utgöra efter fem hemman af medelclasi eller 152,022 R:drs warde för en 92 fanns panna och 25 mantalsstrefne personer per hemman 22 R.dx 40 si., således en 90 kanns panna i stad skulle importera Staten i7Z R:dr 16 si. och pa lapdet 112 R:daler 42 si.
Efter Herr Ofverste Drukvas project bleftve Starens inkomst as en 92 kannors panna i stad, För 322 mantalsjkrifne personer a 12 si. ?ZRd. panneafgift ___ 32 — 12 5 Rd. Pä lander: ? 5,-.22 Riksdaler i jordwarde a 1 Rd. per mille — — is — panneafgift Zo 45 Rd/ Herr Ofwerste Drukva har wal annu icke yttrat någor om afgifterne, men som det upgjorde xrojeclet ar mig till hela desi widd bekant, har jag i hopp ' »4» Den 9 Julli. i hopp akt derigenom kunna fullkomligen öfwertyga Högloft.
Ridderskapet och Adeln om origtigheten af de bestattningsgrunder som Herr Ofwerste Drufv» fdreflär, trott mig böra nämna hwad jag har mig bekant om de afgifter pä jord och pannorne som man annars förestå.
Ridderskapet och Adeln räcktes sinna, att efter Herr Ofwerste Orukvas projeck blefwe Statens intrade för en 90 kanns panna i stad 68 R:dr 16 §., och för en dylik panna pä landet 6Z R:dr 40 §, mindre, än om de af Oecsnomiä « Utftotret förestagne grunder skulle gillas.
Hwad landet beträffar kan wäl
Statens förlust genom den förestagne delningen eller afgifken pä jorden och pannan, och i följe deraf minskade afgif, ten pä pannan, derigenom godkgöras, att jorden öfwer hufwuder betalar en brännings rättighets afgift af i R:dr per 1000 af jordens warde, ehwad brännings rättigheten af jordägaren utöfwas eller ej.
Men jag hemställer till Högloft.
Ridderskapet och Adelns uplysta bedömande med hwad grund saf billighet man kan'"wilja älägga den som icke bränner att deltaga i den afgift lill Staten, som branwinsbrännaren kan och bör ensamt bära.
Jag wägar derföre ännu hysa den tankan, att det af Oeconomiä-Utskottet förelagda betänkande ej borde sä helt och hällit förkastas.
Endast hwad stäberne beträffar sinner jag Utskottets förslag wara nägot obilligt.
Jag tror att för städerne wore r8oo ars bränwins förordning lämpeligare, och i den händelse att parme antaler samt bränwinsbräm ningen till sä kalladt husbehof skulle i anseende til de drygare afgifteme ansenligen minstas, swilkel genom
Den 9 Juli!- 141 genom ds ärlige panne upgifterne kan »tränäs, borde i min tanka Regeringen berättigas att i samma mon och mor »vilkor af i eller i Z R:dalers afgift för hwarje tunna som förbrännes, utwidga brannin. gen i större werk, hwarigenom ofelbart
Starens inkomst af bränwins bränningen skulle ansenligen ö« kar. utan inträng af enstilkas rätt till sa kallad husbehofs bränning, och uran wada att bränwinsbränningen skulle kunna sträckas för långt.
Grefwe klörnsn 6öran, förklarade att det icke warit i hans förmåga, att wäl följa alla de framställda anmärkningarne i detta Mäl, hwilket wore honom i samma mon föga bekant svin han sjelf för sin jord aldrig idkar bränwins bränning; men trodde, att de nu upgifne anmärkningar och uplysningar wore i manga delar af sädan skiljaktighet, akt han ansäge det bästa sältet till ärendets afgörande wara, om Herr Landt - Marskalken behagade der samma punctewis föredraga.
Ganska mänga instämde häruti, andre önskade, att propositionen pä Oeconomia-Utskottets betänkande först mätte framställas. §11 sadan proposition klef af Herr LandtMarskalken gjord, men med manga
Nej och nagra Ja befwarad.
Herr Landt-Marskalken Hcmstälde derefter om Ridderjkapet och Adeln behagade punctewis företaga Herr Orukvas förslag.
Ropades starka nej blandade med ja friherre Inljencrantr med flere ansägo formligast att Oeconomiä-Utskotteks betänkande punctewis företoges.
Ater 142 Den 9 Julie.
Äter fllljagiiga rop.
Friherre ak bkal^ankon, ^nckers , yttrade dÄ hail nott sig finna hufwudsakliga skiljaktigheten lili Herr Ornkvas förflag ligga deruti, att han ej antagit de hufwudgrunder ä)economiä.Utskottet i sitt betänkande föreslagit.
Enar sig sä förhölle, trodde han wälet näppeligen kmina bringas till slut, genom föredragande af en punct af Utskottets betänkande och en punct ur Herr vrukvas forsing.
Friherre kläkantcm wille alisa föreslå att proposition lil! bifall mätte göras pä Utskottets hela betänkande och om det samma ej aiuoges, godkännande af Herr vrukvas förslag mätte Utgöra contra proposition.
Ropades starka uej> Herr Ilram, kebr, hoppades att samma rättigheter nu som förr existerade, att Occonomiä-Utftottets betänkande malte utgöra grunden för öswerläggningen och att en hwar stöde öppet, att derwid göra stna anmärkningar. Zerr Landt-Marffalken upläste derefter första punclen af betankandet och gjorde proposition kill bifall dera, hwilket med Ja beswarades.
2-dra puncten af bekankandel uplästes.
Proposition till bifall dera blcf med gansta starka,ja och nej beswarad.
' Nkstillige hördes yttra alt ytde pfincten af Herr vrukvas förflag tycktes wara antagligare.
Her,r Orukva upläste härefter denna Atde punct sf sitt förflag. (örefive von Lclrvsrm srägade hwad, efter detta försiag gransen för antalet af pannor more.
Den Derk 9 Julik. i§z
Den proposition Herr Landt-Marskalken, härefter gjorde till antagande af y:de ^uncten i Herr
Drukvas försiag blef med mänga ja och nägra Uej b-°'warad.
Ätstillige talade härefter pä ert gäng, hwar kippa Herr Landt-Marfkalken förnyade sin proposition, men hwilken pä lika fäkt beswarades. Zeru Landt-Marfkalken yttrade sig att da han hö,t blott ett och annat, elter åtminstone ett ringa antal nej yttras ibland ett stort antal af ja wille han hemställa om ej de nekande ledamörerne stulle behaga ätnöjas med att deras nej blefwe antecknade i Protokollet.
Grefwe von Lefverin, jag har blott den frugtan att det blefwe för manga pannor pä de stora egendomarnc.
För öfrigt sinner jag hemmansafgiftcn wara obillig och hela den förestagne beräkningsgrunden högst oförmonlig för Staten.
Herr Loijet önstade, att den fräga han wäckt cm öfwrrlämnandet tU! Kongl.
Majtt mätte uptagas.
Herr Landt Narstalken förnyade härä sitt förut gifna sivar, att detta myre en särskilt fräga. hwilkcn Herr Landt-Marstalken stulle i sin ordning uptaga, sedan hufwudämncr för öfwerläggningen wore afgjord.
Herr von Lcklult^enkeim, Oavist, hemställde huru,vida e> allas meningar kunde lättast tillfredsställas om till Kongl. Majtt öfwerlemnades, art decidera om en högre än ^0 kannors pannerymd och deremst proportionerad afgift stulle fä äga rum.
Ropa» 144 Dell 9 Julli.
Orefwe körner, ^äolpk Oörstt, förmaltr sig uki dc ledamöters yttrande, som förklarar siger mot en direct bestatkning pä hemmanen, hafwa igenkänt en berömlig noggranhet i principen.
Han trodde likwal, art till försäkrande as inkomster ät Staten, någor wisst för jorden more nödigk al! stadga.
I den sista författningen rörande bränwins tillwerkningen hade redan, utan twifmel af detta stal en wiff hemmans afgift warit föreffrifwen.
Han ansäge denna grund icke böra frängäs, utan ,ville den fammas antagande werkeligen emot sill intreste, tillstyrka; och föreflog såsom lämpeligast art ett wistt måttligt maximum kunde såsom afgift efter hemmanens warde bestämmas och ett maximum för pannerymden fixeras.
Grefive von Lolnverin trodde, att den fakrcr intrade för Staten som Grefwe Klörner äsyftade, kunde kika säkert winnås genom den consunuions afgift som Oeconomia»Utstotlet projeckeradt.
Efter der »värde jorden wid sista upffaktningen befunnits äga, neml. 214 millioner, skulle den del af bran» winsffatten som förestås akt laggas pä jorden, göra, a L R:dr per mille, 214,200 R:dr.
Consumtions afgiften a 8 st. öfwer hufwudek skulle Utgöra 200,000 R:dr.
Skulle säsom man förmodar, jördens warde, wid en ny upskatlning gar till zso ' millioner, och den fixa bränwins afgiflen således til! Zoo.oso N:dr, sä kunde för at compenssra betta, consumkions afgiften bestämmas till 12 st°, och sa,? lebes gifwa 300,000 R:dr.
Herr Landt-Narffalken erinrade, akt fräsan - Den 9 Julli. l45 Han om grunder för asoifterne efter hemmans ivarde höroe till en sednare punct af Oeconomiä-Utstottekö betänkande, och art den fräga fom nu more Under öfwerläggning rörde endas! den högsta tilläteliga panne »md. Grefwe Lilienborg-, polian IckenninZ, hem, ställde huruwida icke srägan om afgifterne först borde bestämmas-- Zerr Landt Narfkalken erindrade deremot atr saken borde behandlas efter ordningen af punterne i Oeconomiä-Ulstokrets betänkande.
Grefwe von Lcbvorm utlät sig wilja afstä ifrän sirr nekande i händelse det tillätes arr nyttja gannor blott tili 180 kannors rymd, och för dem sammanräknade en förhöjd progrestiv' afgift kom ine art erläggas.'
Pä begäran uplaste Zerr vrukva ä nyo Alde punclen af sitt förflag.
Grefwe von 8cbvverin förnyade sin förut gjorde fräga hwar, enligt detta förflag, gränsen more för amalet af pannor som en ägare singe nyttja.
Herr vrulva: om han har jord till ert warde af iZ,ovQ Riksdaler äger han ali nyttja en panna om 90 kannors rymd.
Grefwe von Lefverin: an om han äger jord till etk warde af 60,000 Riksdaler, är meningen dä att han bör fä nyttja ett motswarande ,antal af 90 kannors pannor?, , Herr Orukva: ja, om han inom en mil kan hafwa egendom af sä stort wärde.
Friherre 8tae1 von läollstein: om hemmantalet Ändra
Del- N-o rs.- 146 Den 9 Julli talek tages kill grund, sä wore i min tanka ingen ting at! inwända emot de projeckerade proportioner-- ne af pannerymden till högst 90- kannor; men da wärdering af egendom blir grunden, torde mänga missbruk äga rum, med mindre b^-vinningen också komnier att limnäs efter samma grund.
Friherre Lesterström, jacob, jag har ingenting a t en oända emot hwad Herr Orukva förestaqit, nemligen akt fä begagna flere pannor tvid en under ett bruk sammanslagen större egendom, men jag instämmer med Grefwe Lebwerm atk afgisten bör, i sädant fall wara progressivt beräknad pä alla pannornes sammanflagne rymd: ty med 2»ne pannor pä 90 kannor kan afwc.kas fullkomligen sä mycket om ej mera säd, än med en 18a kannors panna.
Herr Landt-Marffalkcn erindrade ä nyo, atk srägan nu icke wore om asgifken ulan om den lillätne högre pannerymden.