Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta värde bestämmes af Gode Män, deraf tvenne å hvardera sidan väljas och en af dessa gemensamt utses.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Juni 1841.
Expedilions-TJtskoltets Förslag lill and, Skrifvelse} IV.-o 364- 797 N:o 364.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni i84f< Presle-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Jörändrad fördelning af Riks-Statens Hufvud-titlar.
Ull. N:ris 428 och 487 samt Mein.
N:o 511 och 536.) S. A. K. Uli Skrifvelse den 19 Dec. sisllidet år, angående regleringen af utgifterna under Riks-Slatens ltsta Hufvud-Titel, hafva Rikets Ständer underdånigst tillkännagifvit sig vara betänkte att vid Riks-Statens upprättande, uppgöra en ny fördelning af Ilufvud-Titlarne, i ändamål, alt anvisningar på samma Hufvud-Titel icke må bero på olika Departemenls-Chefers föredragning; och hafva Rikets Ständer nu, med ledning af den utaf E. K. M. under den 16
Maj förlidet år utfärdade Nådiga Stadga, angående ärendenas fördelning emellan de serskilda Stats-Departementen, fördelat Riks-Staten uli följande Hufvudtitlar; nemligen: l:o Kongl.
Hof- och Slotts-Staterne. 2:o Justitia:-Departementet. 3:o Utrikes Departementet. 4:o Landtförsvars-Departementet. 5:o Sjöfors vars-Departementet. 6:o Civil-Departementet. 7:o Finans-Departementet. 8:o Ecclesiastik-Departementet. 9:o Pensions- och Indragnings-Slaterne; å hvilka Hufvud-Titlar de serskilde anslagen blifvit fördelade, på sätt den af Rikets Ständer för år 1842 och följande åren fastställda Riks-Stat utvisar, I sammanhang härmed få Rikets Ständer i underdånighet anmäla deras beslut, rörande åtskillige med Riks-Statens reglerande gemenskap egande omständigheter, nemligen: l:o.
Som i afseende å det på första' Hufvud-Titeln numera till E, K. * rx. ■» I 798 Expeditions-Ut skottets Förslag till lind.
N;o 364- M:s Egen Höga disposition anvisade anslag till Hof-Stallets utfordring hittills valit förordnad t, att hvad ett år tilläfventyas kunnat besparas, bordt reserväras, för att ett annat år, då behofvet det fordrat, för det afsedda ändamålet användas; så, och enär, enligt sednast afslutade Riks-Hufvudbok eller för 1838, af berörde anslag fanns ett till följande år reserveradt belopp af 12,348 R:dr 27 sk. 5 rst. och någon reserverad behållning jemväl vid sisth års slut lärer förefunnits, i afseende å hvilka sistnämnde medel erfordras Rikets Sländers föreskrift, huru med dem bör förhållas; alltså få Rikets Ständer i underdånighet förklara, att det belopp som af berörde anslag vid förlidet års slut finnes reserveradt, likasom det för Hof-Stallets utfordring anvisade anslag, ställes till E. K. M:s Egen Höga disposition, att för det afsedda ändamålet användas. 2:o.
Då de hittills uppförda gemensamma anslag å 2:dra Idufvud-Titeln till rese- och tractaments-penningar samt skrif-materialier och expencer, äfvensom å 8:de Hufvud-Titeln till extra utgifter, i följd af nu vidtagne förändring, böra fördelas å Titlarne för de serskilda
Departementen, för hvilkas behof dessa medel skola användas, hafva Rikets Ständer beslutat: a) att af anslaget till rese- oell tractaments-penningar för Civile Erabets- och Tjenstemän, utgörande förslagsvis 12,000 R:dr, må uppföras: å 2:dra Hufvud-Titeln för Justitiae-Departementet 5,000: — å 6:te D:o för Civil-Departementet 6,000: — å 7:de D:o för Finans-Departementet 1,000: — Summa 12,000: —• b) alt det likaledes å hittills varande 2:dra Hufvud-Titeln för Civile EmLets-Verk uppförde förslags-anslag af 70,000 R:dr, till skrif-materialier och expencer, må sålunda fördelas: å 2:dra Hufvud-Titeln för Justitiae-Departementet 21,533: 16. å 3:dje D:o för Utrikes Departementet 1,666: 32. å 4:de D:o för Landlförsvars-Depaitementet (för Canzli-Expedi tionen) 2,600: — å 5:te D:o för Sjöförsvars-Departementet (för Canzli - Expeditionen) . 1,100: — å 6:te D:o för Civil-Departementet 16,300: — å 7:de D.o för Finans-Departementet 17,800: — å 8:de D:o för Ecclesiastik-Departementet 9,000:
— Summa 70,000: Expeditions-Utskottets Förslag tili und.
Skrifvelse, N.o 364.
799 c) alt af det hittills å 8:de Hufvud-Titeln uppförda anslaget till extra utgifter må upptagas å 2:dra Hufvud-Titeln för Justitiae-Departementet 3,000: å 6:te dito för Civil-Deparleinentet 6,000: å 7:de dito för Finans-Departementet, med hänseende till disposition af pensioner och nådegåfvor 35,000: —• å 8:de dito för Ecclesiaslik-Deparlementet 6,000:
— Summa 50,000: — hörande hvad af desse anslag något år kan å en eller annan titel besparas, till påföljande år å samma titel reserveras. 3;j Då de å hittills varande 9:de Hufvud-Titeln beviljade anslag för Jordbruket, Handeln och Näringarne numera blifvit upptagne å 6:te HufvudTiteln bland öfrige anslag för Civil-Departemcntet, men Rikets Ständer icke anse lämpligt, att besparingar å förstbeiörde anslag skola kunna användas till andra föremål, än de, hvarför hittills varande Nionde Hufvud-Titeln är afsedd, halva Rikets Ständer beslutat, att nämnde anslag må uppföras under en serskild afdelning och att de inom denna afdelnings anslag uppkommande besparingar icke må användas till andra behof, äu sorn äro att hänföra till dem, hvilka under samma afdelning inbegripas. 4:o Sedan Rikets Ständer beslutat, alt beräkning af ersättning för under vissa löner inbegripen spanmål icke vidare skall ega rum efter årlig Riksmarkegång, utan att de tjenstemän, som elter innevarande års början utnämnas, böra erhålla contant tillökning af En R: lr för hvarje under lönen beräknad tunna spanmål, och de förut i tjenst varande tjenstemän, så länge de vid tjensterne qvarstå, deremot undfå ersättning för spanmålen efter ett till nästa Riksdag bestämdt medelpris af En R:dr 10 sk. for tunnan; så hafva Rikets Ständer ansett sig böra, såsom bäst ledande till ordning och controll i berörde hänseende, stadga, att för alla de löner, hvarunder spanmål är anvisad, må, under behöriga titlar, uppföras den ersättning af En R:dr tunnan, som för blifvande tjenstemän är bestämd, samt deremot å allmänna Indragnings-staten upptagas det belopp derutöfver af 10 sk. per tunna, som de vid delta års början befintlige tjenstemän, om de vid tjensterne qvarstå, ega alt intill nästa Riksdag tillgodonjuta.
Derjemte, och då ännu å Riks-Staten qvarstå åtskillige spanmåls-anslag, som likväl icke äro till några nu utgående löner disponerade, nemligen: 3oo F.xpedilions-TJlskoitets Förslag till lind.
Skrifvelse3 N-o 36 Å hittills varande Andra Hufvud-Titeln: a Svea Hof-Bätts Stat „
Staten för Fångvaktmästare, för en indragen Vaktmastare Götheborg .
, „ Gottlands Läns Lands-stat för en till Indragnings-staten för flyttad Tjäruskurare „ Norrbottens Läns Lands-stat, för en till Allmänna Indragnings-staten förflyttad Lappfogdelön Å Tredje Hujvud-Titeln: å Krigs-Åcademiens Stat, odisponerade „ Indeldta Armeens dito dito 7,702 82 tunnor 12 V 7 19 96 5? 7,702 J9 Summa 7,918 tunnor så, då Rikets Ständer icke anse lämpligt, att nämnde spanmåls-qvantiteter, vid sådant förhållande, å Riks-Staten qvarstå, serdeles som uppförandet af ett motsvarande contant anslag då blefve utan ändamål, hafva Rikets Ständer från Riks-Staten uteslutit berörde span måls-poster och således derför icke beräknat motsvarande contant ersättning; dock bör, i händelse några af indeldta Armeens befäl ännu skulle qvarstå vid sådane löner, hvarmed före nya löneregleringen följde spanmåls-beräkning, i följd hvaraf de äro berättigade att, så länge dylik lön bibehålles, ersättning för spanmåls-förhöjning åtnjuta, så beskaffad ersättning, efter de vid denna Riksdag stadgade, här ofvan omförmälde grunder, af Allmänna Indragnings-staten utbetalas, för hvilket ändamål Rikets Ständer likväl icke ansett något serskildt anslag å samma
Stat behöfligt, enär en så beskaffad ersättning endast för högst få personer lärer kunna ifrågakomma.
N.o 365.
Expcditions-Utskoltels Förslag till uncl.
Sktifvelsej IV.-o 365. -iOi N:o 365.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni i84i Preste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Jiskeriens upphjelpande medelst Stats anslag.
Bjsv. och Ekon.
N:o 30, Uti.
N:o 135 och Mern.
N:o 195, samt Först. Slats-Utsk.
N:o 553.) S. A. K.
Efter öfvervägande af hvad hos Rikets Ständer förekommit, i afseende på förhållandet med fiskeri-handteringen inom Riket i allmänhet, äfvensom serskildt, om åtgärder till afhjelpande af den fattigdom och nöd, som lärer företinnas bland de i Bohus Läns skärgård bosatte fiskare, hafva Rikets Ständer godtfunnit att för innevarande år å Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel', samt från och med nästkommande år, då den al Rikets Ständer beslutade förändrade fördelning af Hufvud-Titlarne kommer att taga sin början, å den 6:te uppföra ett anslag af Fem Tusen R:dr Banco, att af E. K.
M. disponeras till befordrande af fiskeri-näringen inom Riket; med anmälan hvarom Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M., vid användandet af dessa medel, och under nuvarande förhållanden, måtte täckas serskildt fästa Nådigt afseende på fiskarenas i Bohus Läns skärgård nödslällda belägenhet samt deras behof af skyndsamt understöd.
Fröt. 1841• to Sami. 1 Afd. tor $0 2 Exeditions-Ulskottets Förslug till tind.
Skrifvelse, N.o 366.
Uppläst och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 5 Juni 184** Preste-Slåndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anstalter jör en förbättrad fångvård.
(Stats-, Lat;- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk.
N:o 89, Uti.
N:j 162 och Mein. N:o 194.) S. A. K.
Uti Dess Nådiga Proposition angående Stals-verkels tillstånd och behof, har E. K. M. äskat ett extra Slats-anslag af 270,000 R:dr, att successivt, i nion af behof vet, utgå för Läns-fangelsei nes ombyggnad eller förbättring och deras förseende med celler; och då härförutan hos Rikets Ständer fråga före-: kommit, huruvida icke jemväl mera utsträckta anstalter för en förbättrad
Fångvård vore af nöden, hafva Rikets Ständer detta ämne i dess helhet öfvervägat, samt få nu, med anledning deraf, i underdånighet anmäla följande.
Det är kändt, att brottens antal årligen stigit och att fång-personalen har, under de senaste åren, ökats i en progression, som måste väcka det allvarligaste bekymmer.
Under det Slaten fått vidkännas mångdubll ide kostnader för fångarnes vård och underhåll, hafva anfallen emot säkerheten till person och egendom fortfarit, med en allt mer och mer utbildad förslagenhet och förökad djerfhet.
De verkande orsakerne till detta beklagliga och oroande förhållande äro mångahanda.
Visserligen bör detta samhällsonda kunna motverkas genom en förbättrad brottmåls-lagstiftning och sorgfälligare anstalter att befordra sann religiositet, allmän moralisk och intellectuel bildning samt beredande af tillfälle till utvidgad ekonomisk verksamhet; men en djupt ingripande orsak dertill ingenfinnes äfven i det sätt, hvarpå de brottslige behandlas, sedan de blifvit föremål för åtal och bestraffning.
Till följd af de fleste nu befintlige häktens inskränkta utrymme eller felagtiga inredning, har det nemligen varit och är ännu nödvändigt, att ett större antal fångar inspärras i samma rum, dervid det ofta måste inträffa, att den ännu oförvmv Expeditions-Utskottets Förslås* till und.
Skrifvelse, N.o 366. 8o3 ne, eller endast för försvarslöshet häktade, det missvårdade barnet och den, som undergår fängelsestraff endast for ett obetydligt bötesbelopp, sammanblandas med förhärdade brottslingar och redan dömde missgerningsman.
Det är icke nog, att derigenom störes den sjelfbesinning, hvaråt ransaknings» och strafftiden borde vara uteslutande egnad; ännu forderfligare är den, under sådana förhållanden, oundvikliga vexelverkan af lastfulla efterdömen och brottsliga läror, hvaiigtnom, inom fängelset, sprides ytterligare vanart, i förening med en ökad förslagenhet alt begå nya brott och att gäcka bemödandet för brottsligheti nr upptäckande, äfvensom förbindelser knytas emellan fångarne, hvilka såmedelst, då de åter komma på fri fot, blifva ännu mera vådliga för allmänna säkerheten.
Dessutom måste det erkännas, att hvarje häktad eger en fordran af samhället att, så länge han är oförvunnen till brott, icke underkastas förnedringen att vistas tillsammans med dömde förbrytare, eller bloltstälas för vådan af att, genom umgänget med dem, moraliskt förderfvas. —•
Det är på sådana grunder, som Rikets Ständer fullkomligt instämma uti den af E. K. M. i Dess Nådiga Proposition antydda åsigten, att personer, som i häkte inmanas, böra, så vidt möjligt är och så vida icke omständigheterne derför lägga hinder i vägen, uti serskilde rum förvaras.
Vid ordnandet af fängelse-anstalterne hör det visserligen icke förbises, att en ny brottmåls-lagstifming, efter dertill redan utarbetadt förslag, är att snart förvänta, och att dessa anstalter böra lämpas efter de straff-bestämmelser, som den nya Eg-stiftningen kommer att innehålla; men det för handen varande behofvet af skyndsamma åtgärder för att hämma brottens tillvext, medgifver icke att, under det denna lag-stiftning afbidas, omsorgen för fängelsernas förbättring lemnäs å sido, och måste dessutom en allvarligt ingripande åtgärd i detta afseende betragtas såsom en nödvändig förberedelse för möjligheten alt införa ett straff-system, som öfverensstämmer med närvarande tids förhållanden.
Det är i synnerhet med afseende å Läns häktena, som de omförmälda olägenheterne af fångvårdens närvarande skick påkalla en sk3'ndsam förändring.
Dessa häkten äro på en gång straff-fängelser för ringare förbrytelser samt förvarings-ställen för ransaknings-fångar, äfvensom bysatte och försvarslöse personer.
Mångfalden af de olika classerne utaf fånear är således här störst, och då desse sedermera utgå till åtskiljda orter, blifver det inom häktet bibringade moraliska förderfvet genom dem luingspridt.
Dessutom visar sig i allmänhet fångarnes antal, i förhållande till utrymmet, vida större i Länshäktena än vid andra häkten, och det har ingalunda varit ovanligt, att fångpersonalen till hälften och ända till dubbelt öfversligit det antal, som varit 8c>4 Expedilions-Utskotlets Forslag lill und.
Skrifvelse} N.-o 366. påräknadt alt der kunna intagas.
Den trängsel, som sålunda uppkommit, har nödvändigt måst verka högst menligt på helso-tillståndet, hvadan ock antalet af fångar, hvilka med döden afgatt, någon gång varit dubbelt större inom Läns-häkle än å fästning, i förhållande till de derstädes inrymdes antal.
Åf de upplysningar, som kommit Rikets Ständer tillhanda, rörande förhållandet emellan utrymmet och fång-personalen i Läns-häktena under de senaste fem åren, hafva Piikets Ständer inhemtat, att, så vidt hvarje fånge skall kunna förvaras i serskildt rum, erfordras, då fång-personalens antal beräknas till lika belopp, hvartill den hittills vanligen uppgått, ungefärligen 2000 celler för alla Länen sammanräknade.
Byggnadskostnaden äro Rikets Ständer visserligen icke i tillfälle att med noggrannhet uppgifva, helst densamma, bland annat beror af olika pris å byggnads-ämnen och arbeten i olika orter; men, enligt skedt öfverslag, anse Rikets
Ständer denna kostnad kunna beräknas till ungefärligen 666
R:dr 32 sk. för hvarje cell, deraf visar sig, att de af E. K. M., äskade 270,000 R:dr icke på långt när blifva ti 11- räcklige för förändringens tillvägabringande, så vidsträckt och fulländad, som Rikets Ständer densamma önska; men så vidt en förändring af Stats- och Härads-häkten derjemte lillvägabringas, så att dessa häkten hufvudsakligen kunna påräknas för fångarnes förvarande under ransaknings-tiden, och då dessutom i vederbörandes uppgifter om fång-antalet äro inbegripne bysatte personer, för hvilka enskilda rum icke erfordras, kan byggnaden för Länshäktena göras mindre vidsträckt, äfven med förutsättning, att de, mera än som hittills skett, begagnas till straff-fängelser; hvarförutan den uppgifna kostnaden torde kunna minskas genom begagnande af redan befintliga byggnader, i den nion de finnas användbara.
Med afseende härå hafva Rikets Ständer, ehuru de hysa den åsigt, att ifrågavarande förbättring bör utsträckas till samtlige
Länen och till vägabringas efter ett för alla dessa häkten gemensamt antaget fullständigt system, likväl ansett det för behofvet erforderliga anslaget kunna för närvarande inskränkas lill 900,000 R:dr, och hafva på grund häraf, godtfunnit till E. K. M:s Nådiga disposition anvisa ett Extra Stats-anslag af nyssnämnde summa, att under loppet af fyra år, räknadt från och med det innevarande, successivt användas till Läns-häktenas ombyggnad och förseende med celler, till det antal och den storlek, som för hvarje serskildt
Län af E. K.
M. må pröfvas erforderligt; och torde vid bvggnads-planens uppgörande få tillses, att berörde fängelser anläggas icke" ensamt vid Landshöfdinge-Residencen, utan äfven å andra lämpliga ställen inom Länen, då dessas vidsträckthet eller andra locala förhållanden dertill föranleda, hvil - Expcdilions-Utskottels Förslag lill lind.
Skrifvelse, JY.o 366.
Soä ken senare åtgärd, i väsendtlig nion ledande dertill, att fångarne, intilldess ransakningen är fulländad, kunde stadna i det fängelse, sora är beläget närmast ransaknings-stället, såmedelst komme att underlätta ransakningen, jemte det betydlig besparing af forslings-kostnad derigenom bereddes.
I sammanhang härmed hafva Rikets Ständer, för beredande af tillgång å Ljenliga localer för anläggandet af dylika häkten, der de förut begagnade ej pröfvas tillräckliga eller för ändamålet lämpliga, beslutat, det E. K. M. må ega, till Läns-häktenäs utvidgande eller ombyggnad, disponera Slaten tillhöriga, lör andra ändamål icke erforderliga, tomter och byggnader, eller, om tillgång dertill icke finnes, genom köp eller byte med enskilde eller corporationer sådan tillgång bereda; börande den kostnad, som erfordras, så väl i detta afseende, som för anskaffande af de nya inventarier, hvilka, till följd af häktenas nybyggnad, blifva behölliga, anses inbegripen under berörde anslagssumma, men deremot af det för innevarande år å 8:de Hufvud-Titeln samt för 1842 och följande åren å den 2:dra uppförda anslag för fångars vård och underhåll utgå den aflöning, sorn E. K.
M. pröfvar nödig, utöfver hvad å Stat redan finnes uppfördi, intilldess Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag, komma i tillfälle att anvisa sådane löner på Stat; dock att den tillök
La aflöningen för fång-vården vid hvarje häkte icke vidtager förr än, sedan häktet blifvit ombyggdt och i sammanhang dermed en ny ordning derstädes införd.
Då Rikets Ständer härmed åsyftat, att länshäkten må blifva använde till straff-fängelse mera vidsträckt, än hittills skett, hvilket ofta skulle leda till besparing i transport-kostnader samt en mera ändamålsenlig verkställighet af straffen, hafva Rikets Ständer trott det böra, genom skerskild Förordning, stadgas, alt brottslingar, hvilka, blifvit dömde till fästningsstraff eller arbete å fästning på högst två år, må, sedan Läns-fängelserne blifvit i nu omförmäld ordning förändrade, der undergå sådant straff, så vidt utrymmet det medgifver; dock anse Rikets Ständer sig böra i underdånighet anhålla, att för de personer, hvilka äro för skuld bysatte, må vid Läns-fängelsernas förändring, afsätlas och inredas serskilda rum, lämpade efter den behandling, som, i afseende på sådane fångar, bör iagltagas.
Angående Härads-häkten stadgar visserligen Lagen i 26 Cap. 4 §.
Byggninga-Balken, alt byggnaden skall af Häradet bekostas; hvilken förbindelse likväl torde böra anses fullgjord, så framt fängelset lemnar tillräckligt utrymme för fångames förvarande, men icke kunna utsträckas derhän, att Hära (ferne böra vidkännas de betydligt ökade kostnader, som blifva förenade med nu åsyftade anstalter för en mera grannlaga fång-behandling; hvarföre Rikets 806 Expedilions-TJiskot tels Förslag till und Skrifvelsej N.o 366.
Ständer trott, att dessa häktens ombyggnad och inredning till celler hör af allmänna medel bekostat.
Som Härads-fångelsernes blifvande antal och de ställen, der de böra anläggas, likväl bero af de bestämmelser, hvilka vid pröfning af nya lag-förslaget konna antagas, i anledning af deri föreslagen förändring af hvad hitintills är stadgadt, rörande sammanträdesställen för Under-Dorostolar på landet, och då på den nya Brottmåls-lagstiftningen ankommer, huruvida dessa häkten böra i någon nion såsom straff-fängelser begagnas, hvilket Rikets Ständer, med afseende å Hörads-häktenas närvarande beskaffenhet och fåtaligheten af den der anställde bevakningspersonalen, icke anse nu kunna ega rum, samt då derförutan erfordras en närmare utredning, i afseende på dessa häktens nuvarande antal och beskaffenhet, antalet af fångar, som hittills varit i hvarje af dem förvarade och i hvad nion flere menigheter kunna sig om ett gemensamt häkte förena; få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att en noggran undersökning må anställas om beskaffenheten af redan befintlige Häradshäkten samt vederbörande höras, hvarest och till hvilket antal dylika häkten för framtiden kunna erfordras; att derefter uppgöres en fullständig plan för Häradsfängelsernes ordnande inom hela Riket, med iagttagande, att, till besparing af kostnad, antalet i möjligaste måtto inskränkes, äfven derigenom, att Läns- eller Stads-häkte tillika begagnas för angränsande landsort, der utrymmet och localen det medgifver; samt att E. K. M., efter det förhållandet sålunda blifvit utredt, täckes vid nästa Riksdag meddela Rikets Ständer fullständigt förslag till de anstalter, som kunna finnas lämpliga att vidtagas.
Emedlertid, på det förändringen af Häradshäkten må, i bredd med Länsfängelsernes förbättring, kunna påbörjas och fortgå å de orter, der hinder derför tilläfventyrs icke möta, hafva Rikets Ständer till E. K. M;s Nådiga disposition ställt ett extra Stats-anslag af 100,000 R:dr, alt, under loppet af fyra år, från och med det innevarande, användas tili Häradshäktens ombyggnad och förseende med erforderligt antal celler, i den ordning, E. K. M., efter menigheternes hörande, pröfvar sådant kunna och böra före det nya lagförslagets antagande verkställas, efter en sådan allmän plan, som ofvan finnes omförmäld; dock att menigheterne icke i vidsti äcktare mon, än hittills skett, få vidkännas kostnaden för fångarnes vård samt inventariers anskaffande, äfvensom framtida underhållet af fängelsebyggnaderne; alt de så beskaffade byggnader, som redan finnas, användas för ombyggnader, om så lämpligen ske kan, eller ock menigheternes fördel att få fritt begagna de till fängelse förut nyttjade lägenbeterne tages i skälig beräkning till minskning af Statens kostnads-anslag, samt att, sedan Häradsfängelserna blifvit bragte till Expedit iöns-Utskottets Förslug till lind.
Skrifvelse> N.o 366.
807 det ful lii n lade skick, sora nu åsyftas, fångarne der qvarstadna under ransakningstiden, så att de icke förr, än utslag i första instanlien är öfver dem fälldt, må till Länshäkte afsändas.
Vid fråga om slädernes ransakningshäkten. anse Rikets Ständer böra tillämpas samma grundsats, som, i afseende på Häradshäktena, blifvit antagen, nemligen att kostnaden för ombyggnad efter cell-system bör af allmänna medel bestridas, men underhållet af fängelse-byggnaderne, inventariers anskaffande, samt fångarnes vård och underhåll fortfarande bekostas af inenighett rne.
Emedlertid är dessa häktens ombyggnad, serdeles i de större städerne, ännu mera af behofvet påkallad, i samma mon som, enligt hvad erfarenheten visat, brottens tillvext och fångpersonalens antal är i städerne större än på landet.
Sålunda har uti Stockholm, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, antalet af fångar, som i stadens häkten under loppet af år 1839 förvarats, uppgått lill 5,676 personer, hvaraf på en gång varit häktade 307, och de kostnader, staden för fångars vård och underhåll fått vidkännas, hafva från år 1835, då de utgjort 7,034 R:dr 3 sk. 6 rst., årligen ökats, så att de år 1838 uppgått till 20,070 R:dr 20 sk. 1 rst.