Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadgan om tiggare och fattige af den 21 Oct. 1797 jemförd med Z §. af 174^ ars Kongl. Resolution pä Presterstapets Bcswär, äfwen som genom Kongl. Brefwet den 21 Juni: 1752 är den grundsatts nog tydligen bestämd, att afgiften till de fgttige bör i Sterbhus beräknas blott af den qwarlätenstap, som stall undergå delning, eller till gälds betalning an, mandas, samt att Zustitie-Statens procent endast stall utgä af den förra, hwaraf wal följer att, närman eller husiru efterlefwer, det gods, som oberoende af döds.fakct enstilt tillörer den cfterlefwande makan bör frän berörde afgifter wara befriadt; men ehuru afgifterne af förstnamde Egendom, som enskilt tillhört den aflidne eller warit bagge makarnes gemensamma tillhörighet, icke kunna till deras belopp bestämmas, utan att allt sädant gods till wärdc ut» föres, sä synes dock den flutsatts, att den andra Egendomen, hwaraf samma afgifter icke utgå, deremot icke skulle bchöfwa warderas, möjligen kunna täla undantag, dä man vfwcrwäger att oftanamde afgifters bestämmande icke är Bouptcckningens enda föremal och att af sistnämde Egendoms - Den 1Z April. 375 doms utförande r warde, nägon oreda wid afgifternes utrakning icke förorsakas, allenast warder af den ena arten icke tillhopa räknas i en och samma summa med wärdet af den andra.
Och emedan det bäde för Sterbhus Intrestenterncs och för fordringsägares säkerhet samt flere upstäende twi* stcrs afgörande, ar af mycken wigt, att all, i synnerhet
Lös egendom i ett bo finnes wäkderad, sädan den wid dödstimman war, anse Riksens Stander »värdering äfwen af en efterlcfwande makas cnstilda gods bade nyttig och nödwandig, samt såsom en följd af Boupteckningens hufwudsakcliga äydamäl, som ofelbart är att tillwaga bringa ett dscument, hwilkct äfwen i framtiden mä tjena till fullkomlig uplysning och efterrättelse. z:o Att Eders Kongl. Maj:t, med det Nädiga Förflag, att den efterlcfwande makans Fidei-Eommist-Egendom, dest arfwe-jord och före ägtcnffapct förwärfwade fasta Egendom pä Landet icke ställe till wärde uptagas, ostsä i Räder icke hast afseende pä desta Egendomars frihet frän nämnde procenter, ar tydligt däraf att alla slags Lösören sanik Stads-fastigheter af hwad natur som halst ansetts böra wärdcras, ehuru i följd af ägtcnstaps förord, främmande personers willkorliga donationer, m. ni-, det icke sällan inträffar , att bäde Lösören och Stgds - fastigheter äro frän giftorätt uteflutne, och den efterlefwande makan söre all delning enskildt tillhörige, samt följakteligen frän deste afgifter frie; hwaremot en fastighet pä Landet, som den efterlcfwande makan före ägtcnstapet sörwärfwat, äf, wen nägon gäng kan, i kraft af nämnde förord wara Betts gemensamma egendom hwaraf oftanamde afgifter skulle enligt ofwan anförde Författningars principer böra afgä. 374 Den iz April. 4:0 Eders Kongl. Maj:ts
Nädiga syftemäl nied propositionen om en wisiEoets tillhörighets undantagande frän wärdtnng synes derföre endast gä derpä ut, att härigenom tindra desi pä Landsbygden boende undcrsäters afgifter till wärderings - man, hwilkcn Nädiga och Landsfös derliga afsigt Riksens Stander med undcrdänig wördnad erkänna, Riksens Ständer fä dock härwid till EderKonglM, rilt i Räder hemställa om icke dä arfwodet till wärd» rings-män^ pä Landet blott beror pä aftal, den lindring, hwilkcn genom nämnde Egendomars undantagande fran »värdering kan winnås, torde wara mindre setydlig i jämnförelsc med de olägenheter och den oreda, som kunde upkomma derigenom, att det pä Vouptecknings-mäns begrepp rm cnstlld eller gemensam skulle komma att bero, att urskilja om det ena eller andra i ett Bo borde till »värde afsärras eller ej: en pröfning, sorn i synnerhet se, dan skillnad emellan arfwesord och aflinge örn sednare tiders Författningar ej »nera äger desi fordna enkelhet, osta fordrar mera redig Lag-kunstap än hos »vanlige rvärderings-män pä Landet karr »väntas.
Angäende flutcligen det som om andre tillhörigt gods är i Näde föreslagit fä Riksens Ständer i underdänig-» het erindra. 1:0
Den omständighet att förseglade packor och lästa kistor hwari förtrodt gods förwaras, ej kunna utan ägarens tillstånd öpnas, och det inneflutna godset följaktcligen icke »värderas, stines efter Riksens Ständers tanka, icke kunna antagas sä som giltigt skäl att icke heller »värdera det gods, svin är tillgängligt och tros tillhöra andre! hälst fvrhällandet synes enahanda med en afliden persons egna gods enär nägot deraf icke är för,Boupteckningsrnän tillgängligt; och af omöjligheten att detsamma dä ,mär - Den 1Z April. 5?5 wärdera ej lärer kunna dragas den följd, att det öfriga som kan beses äfwen barde blifwa owärdcradt. r:o Dä genom mindre kännedom hos dem som Egendomen uppgifwa eller af annan yrsak irring skulle kunna upkomma om någon wiff Egendoms egenskap säsom Bocks eller andras tillhörighet, hwaraf och origtighet wid delning eller godsets utgifwandc kunde härröra, men de r följd af sädane irringar eftcrät och sedan godset more förfkingradt upkommande ersättnings frägor omöjligen skulle kunna efter nägon saker grund afgöras, om sädant hände i afscenle pä gods, som ej blifwit, medan det war tillstädes, till dcff wärdc bestämdt, kunna Riksens
Ständer icke annat finna än att -värdering äfwcn af detta gods wore nyttig och angelägen, hälst densamma icke heller kan, om oswannämde försigtighet wid summeringen iagttages, för, ordsaka nägon oreda. z:o
Dm det andres gods, som wid uptcckningen i Boet finnes, dä uptccknas, hindrar iväl sädant icke, att före uptcckningen rätter ägare mä kunna fä sin Egendom uttaga, men en erindran om nägon frihet för arfwingar att sädant gods utlemna, synes dock bchöfwa en närmare bestämmelse för att förekomma missbruk.
I stöd af hwad sälunda är anfördt, fä Riksens
Ständer i underdänighet anmäla, att hwad angär den del af Eders Kongl.
Majus Nädiga proposition, som innehäller-r "Att Allmänheten mätte genom Kungörelser ärindras, att wid Boupteckningar i Sterbhus och nar afträdes förmän * sökes iagttaga Lagens föreskrift i 9 Cap. Ärfda - Balken, att rigtigt uppgifwa och läka noga upteckna alltsammans i Boet sä löst som fast, af hwad beskaffenhet det wara inä, med alla Skrifter och Handlingar, fordringar och gäld, ehwad det Boet gemensamt oller endera makan enskildt till - 376
Den iZ Aptik. tillhörer: Riksens Ständer nied undcrdänigt bifall härtill anse cn sädan Kungörelse nödig till förekommande af den origtighct, att wid ett Bos intecknande utefluta ej blott det enfkildta gods hwaraf afgiftcrne till Jusiitie-Staten och de fattige icke böra beräknas utan ock det som den efterlefwande makan tror sig såsom fördel tillkomma, men hwars belopp likwäl pä wärderingcn af all Boets Lösöre tillgäng beror.
Men beträffande den öfriga delen af Eders Kongl. Majits
Nådiga proposition, sa emedan wargering af all Egendom i ett Bo kan, pä sätt! undcrdänighct anfördt ar, förrättas utan deraf uppkommande oreda wid nämnde Procenters bestämmande; och cn Kungörelse derom, attén efterlefwande makas enskilda Fidei-Eommisi samt dest eufhilda arfwcjord och odal fasta ä Landet mä utan wärdering uptagas, likwäl kunde tros stödja sig pä den grund, att sadan Egendom ar för berörde afgifter fri, och hwaraf anledning kunde blifwa, att owärderade uptaga afwcn sädana lösören som wörö frän giftorätt uteslutne och den efterlefwande makan enskildt tillhörige; meri cn wid ett Bos uptecknande gjord wardering af sädant gods, äfwensom af bwad andre tillhörer och tillgängligt är, ehuru förestå berörde procenters beräkning likgiltig, likwäl i andre afseenden wid mänga tillfällen >' en framtid tjena till mycken nytta och efterrättelse, anse Riksens Ständer sig böra i underdånighet hemställa, det täcktes Eder Kongl. Majit i Räder tilläta att denna sednare del af Eder Kongl. Nädiga proposition ej mä i den utfärdande Kungörelser inflyta.
Ständer framhärda re, De» iZ April. 3?7
Uplästes sölande Memorial frän Stats-Utssottct. Wördfamt
Memorial af den 25 sistl.
Marti! härtill Riksens Högloft.
Stander Stats-Utffottet wördsammcligen hcmsiält att Herr Hof-Stallmäsiarcn och Riddaren Grefwe lRAiel, mä behällas w!d Arrendet af Flyinge och Dahlby Kungk-s gärdar till nafta Lagtima, Riksdag emot det att han till Stats-Wcrkct crlägger en Arrende-Summa af zooo Nd.
Banco om äret förde tili samma Riksdag återstående ären, sedan fardags-ärct till anda gatt, och att hos Kongl. Majit Riksens Högloft.
Stander nu mätte i underdånighet anhålla , det Kongl. Majn emedlertid, och s^i fort sig göra läker, käckes i Räder lata anbefalla en laga och wedcrbörlig un, dcrsöknilig ej allenast till utrönande af de kostnader Herr Grefwe ^röUKi ä Kungsgärdarne och Stuteriet kan hafwa nedlagt och den ärsättning, hwartill han derföre fin« nes berättigad, utan ock hurmvida de till berörde Kungsgärdar ätagne friwittige Härads dagswerken genast mäge kunna indragas och upphöra, sä att Riksens Högloft. Ständer wid nästa Lagtima Riksdag mä blifwa i tillfälle, att dä kunna desic omständigheter prvfwa och bestämnia, samt derefter om besia Kungsgärdars widare disposition och förwaltning widtaga den Författning Riksens Högloft.
Ständer för Staten och det allmänna pröfwa nyttigast och förmånligast.
Genom Protocolls - Utdrag af den Zr sistl.
Mars och den 2 i denna mänad hafwa Högloft.
Ridderstapet och Adcln samt Wälloft. Borgarc-Ständct bifallit Stats-dltftottets ofwanberörde hemställan ; hwarcmot Högwördigc Prcste-Ständet och Hederwärda Bonde-Ständet uti ProtocollSUtdrag af den Z och 6 i denna mänad förklarat, att dä Herr Grefwe kröilcb igenom nägot Lagligt och ordentligt Eon»
Den 13 April. konträrt af Arrend; - Natten till berörde Kungsgärdar blifwit innehafware, och Riksens Ständer redan beflutit att Stuterie - inrättningen derstädes stall upphöra sä bör Herr Grefwe b'röUcb, efter behörigen steende uppsägning A Flyinge och Dahlby Äungsgärdar, Laga Fardag Åtnjuta och derefter nied dispositionen af dcsie Kungsgårdar pä enhanda sätt förfaras som rörande Kungsgärdarncs an»vändande blifwit l allmänhet förordnadt, kommandes Herr Erefwen i öfrigt att njuta den ersättning för de ä desse Kungsgärdar och derwarande Stuterie bewisligcn nedlagde kostnader, hwartill han, efter derom anställande behörig undersökning kan finnas Lagligen berättigad.
Och som 2Me Ständ altsä stadnat emot mne, sa har Stats-Uistottct trott sig böne detta förhållande till Riksens Högloft.
Ständer wördsainmeligen anmäla, med hemställan om icke denne sräga, likmätigt 6g §. i Regeringsformen och go §. i Riksdags - Ordningen, mä af det förstärkte Stats-Utstottet med Riksens Ständers Nätt genom rotering afgöras; och fär Stats-Utstottet i öfrigt till Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning öfwcrlemna, huruwida icke hädanefter wid sadan händelse der mne af de Respective Riks-Standen stadna emot a:nc, Stats-Utstottet dä till tidens minnande mä wara tillätit, a tt utan särskild anmälan af en stik skiljaktighet , fä företaga sädane srägor till afgörande uti det förstärkte Stats-Utstottet renlighet med ofwannämnde § §. i Regeringsformen och Riksdags - Ordningen.
Stockholm den 12 April 1810. -Pä Högloft.
Ridderstapets och Adelns Ledamöters magnar LlLes kleming.
PL Högwördige Preste-Ständets Ledamöters magnar ^ i». WeiämLN.
Den iZ April. Z79 Pä Wällost. Borgare-Ständets Ledamöters magnar Larl k'r.
I^LnäberZ.
Pä Hcderwarda Dondc-Ständetö Ledamöters »ägnar ^ 0 ir.
L r i c s 8 o n. dk. kröäeliu;.
Friherre lVlsrmerbeim, I-srs August.
Stats-kltstottets iui nplaste Memorial innefattar 2:ne tillstyrkanden, det ena huruwida Hof-Stallmästaren Grefwe krölicb mä pä wista willtor fa till nästa Riksdag wara innehafware af Kungsgärdarne Flyinge och Dahlby eller icke; det andra huruwida det mä Stats-Utstettet tillätas, att i framdel! s sig yppade frägor der mne Riks-Ständ stadnat emot 2:r,e fä utan färstild amyälan hos Riksens Ständer samma frägor företaga och med förstärkt antal Ledamöter samt med Riksens Ständers rätt genom votering afgöra enligt 69 §.
Regeringsformen och zc> §. afRiksdags-Ordningcn.
Hwad den första frägan beträffar är det redan gifwit, att Line Ständ deröfwer stadnat emot mne och är säledcs ej nägot att päminna deremot att densamma mä hanstjrWs till Nämnd.
Beträffande äter den andra frägan, nyttjar jag min Riksdagsman»» - rätt, att lägga densamma pä bordet.
Herr Grefwen och Ordföranden proponerade, att frägan om Flyinge och Dahlby mätte lill det förstärkte Stats-Utffottcts afgörande hänffjutas.
Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs-ochOeconomicUtffottets den n dennes uppläst» Betänkande i anledning - Deir iZ April. ning af Kongl. Waj:ts Nädiga sivar till Riksens Stander ä deras underdäniga strifwelse, rörande Wargcringcn.
Herr IZerZbinLll., ^mbiosiur kcksgnuL, uppläste till Prvtocollet följande:
Intet har kunnat wara mera owäntadt, än att dä Riksdagen sä nara lidit till flut, man wacker en fräga af sä mycken wigt, som den om ytterligare Cession af Ridderskapet och Adelns privilegier och sa tifl sägandes der enda, som nu mera af dem äterstär, den nemligen örn Säteriernas rottrings-frihet: en fräga som wid denna Riksdag förut warit framställd, och af den dä till mycket större antal församlade Adeln blifwit afflagen.
Mananförer såsom skäl det allmänna behof och nödwändighctcn; men männe det ena elser andra är större nu, än när frä« gan wäcktcs förra gängen?
Zag tror det icke, utan twärtvm mindre.
Wi wörö dä i krig med Frankrike, Ryssland och Dannemark och ingen kunde beräkna utgången deraf Nu hofwa wi fred med dessa magtcr och dertill med den förstnämndes solenne garantie af wära aterstäende besiktningar.
Sedan störste delen af Nidderskapet och Adeln bortrest i den skäliga förmodan, att nu mera ej någon sak af mycken betydenhet uldraminst en privilegii-fräga och just den som förut blifwit förkastad, skulle till afgörande förekomma, böra wi icke taga den under ny vfmerlstggning.
Huru rättmätige förcbräelfer skulle wi ej ädraga oss af wära hemmawarande mcdbröder, om wi sä plötsligen afstä deras rättigheter och twertemot zs § r Riksdags^Ordningen företaga detta ärende.
Man m§ ej säga att det omedelbarligen föranledcs afKongl.
Majus Nädiga sivar angäende Wargeringen; ty dä gifwas nä, stan ingen fräza, som ej kunde wäckas i följd af högstbe-s rörde Swar.
För att betrakta sjelfwa fåken, utan afseende pä dess egen - , Den iZ April. §81. egenskap af privilegium, sä synes ett mera orättwist och owilligt samt allmänna säkerheten och ägande rätten kränkande förslag ej kunnat uppgifwas än det om Sätcrierz och all annan orotcrad Jords betungande med rotering.
Pled gansta fa undantag af Testamenten innehafves sädan jord, antingen igenom arf, köp eller byten.
I första fallet har man emottagit och i de twcnnc sednare betalt den till högre pris än Jord af annan natur, endast i anseende till de Immuniteter oroterandc jorden äger; och huru stundeligen blef man icke bedragen, om desse frioch rättigheter skutte upphöra.
Man säger, och jag mcdgifwer med stal, att all jord bör wara lika, men demitz regel har, säsom alla andra, sina undantag.
Den more wisst tillämpelig, om Swensta Folket nu först toge Swensta Jorden i besittning och skulle fördela den emellan Slägter eller Individuer.
Men dä Jorden en gäng sätt skiljaktiga naturer, deni sädan egenskap gätt i arf och köp under det allmännas borgen att icke förändras, kan en sädan förändring ej ske utan att den största orätt föröswas.
Lm rotering någonsin med rättwisa stall kunna ä, läggas den oroteradc Jorden, bör först cn uträkning göras öfwer den uppkommande ärliga kostnaden dcrwid, och Capitalet swarande emot denna utgäende ranta eller Beskattning af 4 a 5 procent af det allmännas medel godtgöras Jnnchafwarne, hwilka dä blcfwo skadeslösa för Jordens försämrande, i anseende till ökade onera.
Latom ej tvär tids willor, dem man sä ofta förblandar med upplysning, hänföra oss att göra inkräktning pä ägande rätten, den sjelfwe Barbaren aktar helig, och följer icke orättwisans walspräk att taga hwar man sinner och lägga der det tarfwas, Äro w! nödsakade att uppoffra wärt sjelfbeständ, sä görom det efter billighetens före, skrifter.
Att göra uppoffringar pä andras bekostnad, har aldeles ingen-förtjenst.
Under Åberopande af Fosterlands. kän st« 8Z2 Den 1Z Aprtt. känfla fordrar man med anspräk och will besluta uppoffringar i hwillka man ej tager del för ett runstycke.
Lätvm en hwar, i män af sine wilkor, bidraga till det stora ändamälet: sadant krafwer den rätta Fosterlandskänslan.
Om roterings-tunga stulle pätwingas den rotfria Jorden, äterstar dock mycken annan egendom, ehuru e,i fast, som icke bidrager till Rikets förswar och hwilkcn ej mindre an Jorden bör frambära sitt offer pä Fäderneslandets altare ! nödenes stund.
Af sädan egendom will jag ercmpclwis blott nämna Capitalcr, Actier och äissilliga näringar, d§ der ofta gifwa en bäde större och sakrare inkomst än Jordbruket.
I sammanhang med hwad jag i frägan om Rikets förswar förut haft den aran framställa, sär jag föreslä; att tili underhallande af en stående Trouppe af lika styrka, som förra Wargcringen Nationen ätager sig en serskild gard, som erlägges efter Bcwillisings-grundcr och utgöres med 4 eller flere procent emot hwars och en5 Bcwillnings-summa, och hwilkcn, jemte hwad mera jag dertill föreslagit, blir tillräcklig till en sädan Troupps besoldande in. m. — Krigsmagten okas dä till 45,000 man.- Intet Nike häller sä stor Armse r jemförelse med sin folk, mängd.
Skulle den olyckliga händelse inträffa, att nägon gäng, denna krigsmakt bstswe otillräcklig till Rikets för' swar tillstyrker jag det Riksens Högloft.
Ständer uppdraga Kongl. Maj:t att, efter StatsRädets hörande »vidtaga de utwägar Konungen i sin wishet finner lampeligast till Rikets fredande utan att den ene
MedborgareClastcn dcrwid betungas mera än den andra, och att Riksens Stander mätte genast blifwa sammankallade för att kunna biträda med medel till Rikets förswar.
Härigenom blir ingens rätt förnärmad, den fattige betalar ej för den rike, utan alla fä bära tyngden k proportion af deras styrka.
Dea rZ April. 388 Förmodligen af mittag har Mmänna Deswärs - och Oeconomie-Utskottet förblandat
Bätsmans - fördubblingen med Soldate-Wargering, tillstyrkt bädas indragning; ehuru skillnaden dem emellan är högst betydlig, ty de Vätsmans-Rotar, som utgöra fördubbling hafwa stg dertill förbundit i deras Contracter med Kronan, hwarföre ock sädane Notar bestå wantigen af dubbelt antal Hemman cruot Soldatc-Ztotar.
Soldate-Contracterne äter innehälla ej ett ord om Wargering, utan har den, säsom jag förr bewisi blifwit Soldate-Rolhällct pätwungen till uppsättande.
Sälcdes bör Båtsmans - Fördubblingen utgöras sä länge Jndelnings-werkct i öfrigt äger beständ och jag finner ej skäl att den cfterstänkcs, dä wäre Flottor hafwa den sK Högst nödig, samt sär alltså yrka, att den, efter Contracterncs lydelse, hädanefter säsom allt ifrän början, wid bes hef mätte presteras.
Grefwe OvUeribnig, ^ubsn kbeonmg, inlemnade ett Dictamen, hwilkct upplästes sä lydande!
Till Protoeollct den IZ April !8lo.
Om, med fästad uppmärksamhet pä otillrackligheo ten af Rikets nu warande Arigsmagt, till Landets försmår och angelägenheten af widsträktare anstalters widtagande till samma angelägna föremäl, jag agdc>, att pä detta ställe, endast hämta skäl till beswarande af förewarande wigtiga fräga, ifrän allmänna behofwct, och egen böjelse att med enstiltc uppoffringar dertill bidraga, skulle jag gerna undwika att ingä i en mindre behaglig granskning af hwad Högloft.
Oeconomie - Utskottet i dest Vetän, tande förcflagit; men dä jag anser mig säsom Ledamot af detta Niks-Ständ pligtig, att bewaka fränwarande Säteri - och Frälse-ägarcö rätt, sä wäl inom detta Ständ, som »eras, hwilka ingen representationsrätt äga , nödgas jag me - 584 Dm 13 Apri!. rned följande framställning Höglofl.
Riddcrffapets och A» delns tälamod beswära.
Harwid och förr an jag ingär i yttrande i hufwud» saken, anser jag mig sa mycket mera, uti sammanhang dertued, böra wederlagga, hwad ofta blisivit anfördt, att War» gcringens upphörande föranlcdt till inffränkning i Riket? förswar, och säl-des nya fvrswars - anstaltcr päkallat, som rni-idre kunnige derigenom lätteligen förleda?' till den tanke, som skulle Jordbruket igenom denna inskränkning wunnit cn förmän, hwilkcn i annan wag bör ersättas.
Jag fSr i sädan afsigt äberopa hwad i frägan om Wargeringen, jag bär förut anfört, att nemligen densamma aldrig i nagra aldre Knekte-Contracter warit känd eller äberopad, utan först wid 174c ärs krig sätt sin tillwarelse och benämning , genom Ständernas bcwiljande deraf för en korrt bestämd tid, inen hwad markeligt ar, hwarkcn dä, eller under Konung den HI-5 Ztegering, nar pä befallning densamma äter blcf uppsatt, boredt cn tillökning i Armeen, utan warit blott cn Neserve - corps, som icke begagnades annorlunda, an att komplettera de blifwande vacancer, och som icke förr an wid inträffande ders af, kunde fordras.
Genom Konung 607-^0 ^oorrri.-! magtfpräk blcfdcn sedermera och för första gängen ansedd som serskild trouppe och som sädan kommenderad, med enahanda icke Lagliga tillwarelse, som Landtwärnct.
Den som owaldigt will domina skall otwungit medgifwa, att dä dcstc Konungarsegcnmägtige befallningar icke kunde motfagaS, kunde lydnaden och tystnaden derwid, icke gifwa någon annan laglighet ät saken, an den förut agde, och den war ej annan an hwad genom Ständers bewiljande 1741 för en bestämd tidemar förordnadt, således för densamma blott, men ej för cn framtid, i afseende hwarpä ingen förbindelse agde rum. Wid Den 1Z April. Z8S Wid sådant förhällande ar det undranswärdt, att gonom Wargcringens upphäfwande, man welat anse säsom bort» ' tagit, och Riket undanryckt en förswarsanstalt, svm med undantag af 1741 ärs krig, aldrig lagligen existerat; och säsom ländande kill Krigsmaktens inskränkning, en inrättning svin aldrig, utom en endagäng^ och genom sista Konungens magkspräk tjent till krigsmaktens förstärkning , dK Wargeringcn aldrig serskildt utgjört nägoN troupp, utan blott i afseende pä Rust - och Notehällarcs förman, 'till deras vaoanecrs comvletterande, warit inrättad, cch utan Nationens hörande, än mindre med dest bifall afde twäns ne sista Konungarne warit anbcfald.
Hlvad nu dernäst angar hufwudfrZgan i dct wigtiga ärende, som fäster wär uppmärksamhet, och som synes wara den:
Äwilke äro öufwudgrunderne för stpldighete» till Rikets forsrvar?
Torde uppmärksamheten böra ledas till granskning af National-fvrfwarets bestaffenhet i äldre tider, för att deraf göra en rättwis tillämpning till de de sednare.
Det är allmänt kändt, akt i äldre tider uppsattes Krigsmagten genom utskrifningen-, men att denne National-förbindclse i Konung Xlrs Regeringstid utbyttes emot Indelnings - werkst; och i en tid dä Landet wnr mindre befolkadt, Näringarne inskränkteoch Krono-Skatte eller Frälse-Vöndcr wörö nästan de ende Jordbrukare, utgörande största delen af Landets folkmängd , war säledes för dem likgiltigt, ester hwrlkcn af förcnämde grunder, National-fSrswarct af dem bestriddes»
Men sedermera hafwa utwidgade Näringar och Jordbruk föranledt till ett sä ombytt sörhällande deruti, att
Hemmansbrukare nu werkeligen utgöra en mindre betydlig dex af folknumern r jemförelse till alla öfrige folk - closter» Z fi äga warande förswarLflpldighet har likwäl, oaktadt detta - Livv. -ch Av. prsl.
Ltte LsnS, Afv. ^Nss sz - 386
Den 13 April. ta förändrade förhällande, alltid och allena ukgätt ifrån Iordbruks-S'tänden, dock ej säsom jordens skyldighet, dä den borde wara beräknad wid Skattläggning, utan fästin personlige förbindelser fästade wid deni, som Hem» man innehade; men dä r förändrade omständigheter, Veste sörswars- eller Rotcrings-styldighcter äro till än» damälct nu otillräckelige, anser jag, ytterligare förswars, anstalter böra widtagaS pä ett sätt, som icke förr be» tungar Hemmansägare ä nyo, hwilke redan bära Rustnings» och Roteringstyngden, än det förut pä billige grunder träffat äfwen alle andre, hwilka äga krafter eller förmögenhet att deltaga i Rikets försmå?
, eller dertill ulwägar bereda, utan att jorden nu mera än r -e äldste tider , derför bör anses answara.
Hwad nu s^rst angär den personliga förswars-styldigheken, sä enär Ridderstapet och Adeln i grund af sine privilegier, ansevi sig berättigade och förbundne till ett personligt deltagande deri, och pä de öfrige Respcctive Ständen ankommer att för sine