Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det i lätt. b. uptagne yrkande, at alla examina borde st'e för öppna dörrar bifalles, anser Utffottet den öfriga delen deraf icke behöfwa rilstyrkas, emedan ändamalet genom det förra ffulle mara tilrackeligen wunnet.
Den i c. förestagne examen rigorosnm wid Utträde af ordinarie Systla, ffulle wisferligm kunNa medföra god werkan; men at arerförwisa Sökanden til Hcaäemien wore wäl icke lämpeligr, och ar förekalla honom lil ny examen wid OolieAium, ffulle kunna af flere anledningar wara betänkeligu 4:0
An - L82 Den 14 Mars. e. m. 4:0.
Angäende /ic^stemista konstitutionerna.
Ulstottet tror sig icke böra med sitt til,dyrkande beledsaga Herr silverstolpes ?ro^cl, at Hcaclern jernes Lonstitutioner nu stulle, pa dejsa Werks bekostnad, tryckas.
De arv genom en sa stor mängd af Kongl. Mast och /icaclsmiernes LantLlerer widtagne Författningar ändrade, förklarade och ökade, at blotta constitutionerne icke skulle kunna medföra synnerliga uplysningar.
At äfwen trycka dessa mangfaldiga tillagg skulle utgöra ett gansta widlyfcigt Werk, hwars förläggande stulle beswära /icaciemiernes ^onäer med en betydlig kostnad, emedan förmodligen gansta fa köpare dertil funnos.
Lönstitutionerne äro defiutom at tilga wid Oniversiteterne, och kunna der bäde läsas och afstrifwas af hwem det astundar: men i händelse någon enskild Person stulle wilja pa sin bekostnad och förlag lata trycka dem, anser Utstotrec sadanr ej allenast wara tillarligt, utan äfwen berömwärdt; och om emedlertid i allmänna Tidningar utsattes en belöning, pa sätt Herr Silverstolpe föreslagit, för det bästa 1'rojel til ^cLäemista Lonstitutioner, stulle man kunna wanta flere wigtige och nyttige uplysningar i ämnet, hwilka, wid nuwarande Lonscliutioners omarbetning, bör komma under en noggran pröfning.
Gpmnasior sch Scholor.
Herr Silverstolpe yrkar, at den nu warande Schöl - ordningen genast matte uphäswas.
Utskottet anser det likwäl wara berankeligr, at uphafwa en gällande
Lag, innan någon ny hunnit utarberas och i stället antagas.
Wal inser Ucstottet de brister som finnas i den nya Schol-Ordningen, m.n Utstvttet tror den icke eller wara utan all förtjenst.
Den 14 Mars. e. m. 63 z tjenst.
Den ar detzutom stadgad blott för 5 ar pä prof, med uttryckelig befallning til Biffoparne, at inom den tiden inkomma til Kongl. Majt med de anmärkningar deremot, hwartil erfarenheten kan föranleda.
Dä Biffoparne häröfwer inhämta wederbörandes uplysningar och tankar, bör man deraf wänta just de resultat, dem Herr Silverstolpe synes önffa och äsyfta; men hwad Utffottet ffulle förestä, är at Riksens Högloft.
Ständer wille hos Kongl. Mant i underdänighet anhälla, det täcktes Kongl. Mant i Räder, medelst DeH Langlie-Styrelse, föranstalta, at genom ffickelige och wid Läro-Werken wäne personer, emedlertid författades tjenlige, pahande och trl Studiernes fortsättning wid ^caclemien lämpade Läroböcker wid Scholar och Gymnasier, hwilka pä samma tid kunde wara färdige lil nyttjande och bruk, som en förbättrad Schöl-Ordning antages.
Utffottet tror, at utom sadane allmänt killärne, mot ändamälet fwarande Läroböcker, Rikets underwisnings-anstalter aldrig kunna winna den fullkomlighet som wederhör, Land-Scholar.
Lika med Herr Silverstolpe anser Utffottet deras inrättande och utwidgning böra pä alr uptänkeligt sätt befrämjas, upmunrras och underlättas.
Nyttan deraf ar sä stor och pätaglig, at den icke behöfwer bewisas.
I sammanhang härmed tror Utffottet det wara nödigt, ac nämna någor om Stads-Scholor, Herr
Silverstolpe anser dem böra undergå en sädan förändring, ar underwisningen riktades pa andra fcr.mal, än efter nu gällande söre - 684 Den 14 Mars. e. m. reffrifter.
Utffottet medgifwer gerna, ak siere förändringar och förbättringar här wörö nödige, men tror ock, at i flere Städer något flags lärde Schölor böra bibehällas.
För närwarande torde barn af Srads-Jnnewänare, som äro minst bemedlade, i synnerhet förtjena upmärksamhet.
Da fraga är vm underwisning och bildning, äro kanffe detze de mäst wanlottade af alla i hesa Riket; och Utffottet får derföre wördsammeligen tilstyrka framförandet af den underdåniga önffan hos Kongl. Maj:t, at genom wederbörande Embetsmän, Stadernes Jnwänare upmuntrades at med möjligaste första widraga sädane steg til Fattig-Scholors inrättning, som ril ändamälet kunna wara ledande.
De föreflagne Allmänna förändringarne, såsom uphäfwande af (i-unrlers-Gillet och detz befattning med inseendet öfwer Laro- och Schol-Jnrättningen, samt Beredning för Allmänna Upfostrings-Werket, med detz Organisation, torde nu mera icke komma i fraga, sedan Kongl. Mast genom
Detz den 2z
October sistlidet ar i Nader utfärdade Ordning för Detz Lrmtrli-styrelse föreffrifwit hwad i detza afseenLen hädanefter iakttagas bör.
Siuteligen får Utffottet hemställa, om icke, jemte öfwerlemnande til Kongl. Majus
Nådiga pröfning, af Herr Silverstolpe Förslag i hela sin widd en underdånig framställning kunde göras, om nödwändigheten, ar genom kunnige och crfarne
Män lata undersöka Laro-Werkens närwarande Ulftand, och at kraftigt upmuntra alla Tänkare at sytzelfätra sig med ämnet, pä det detza inrättningar kunde erhålla et efter tidens uplysning mera lämpadt skick.
Den 14 Mars. e. m. 635 Dock warder detta alt til Riksens Högloft.
Stan» ders eget godtfinnande ^vördsammeligen öfwerlemnadt, rillika med en Ledamots särskildta yttrande.
Ridderskapets Pä Högwördige Präoch Adelns magnar ste-Standets magnar koll. 6.
Oxens^snia.
Larl ^oli. linos.
Borgare» Pa Hederwarda BondeStandets magnar Ständers magnar 6. k- Lcliöulrorr. 8.
Lriclrsson. k. k- dletrel.
Afstrist.
Da Högloft.
Utskottet täckts infordra mina tankar rörande möjeliga förbättringar i Rikets Upsvstrings-Werk, anhäller jag at fa aflemna följande anmärkningar, under förbehåll af Utskottets benägna öfmerseende med de brister i framställningssättet, som äro en följd af en genom trägna göromål inskränkt tid til deras sammanfattande.
Jag mil först fästa mig wid de högre Läro-Werken eller de sa kallade Luiversiteter.
Da alla andra Lagar och Författningar, just genom sin natur ar wara Lagar blifwit kungjorde, hafwa de Hcackemiske Loristttulioneme alt hittilsdags warit en hemlighet för alla andra, an de som haft at befatta sig med /icLclemlernes styrelse.
Dä likwäl jag haft tilfälle at öfwerse och granska dem, har jag blifwit öfwerkygad, at de ej mera äro passan - 686
Den 14 Macs. e. m. de efter tidens behof, utan behöfwa helt och hället omarbetas ur den Plan, at alr det straaktiga derutur matte utrensas, och Lärdomens befordran fattas säfom Vnivc-r8itt-ten8 hufwudföremal.
Der» tvid kommer i betraktande: 1:0.
Deras Oeconomiska inrättning.
Nar man undersöker alla de göromål som den liemiffa Oscouomien tilstyndar Profetzorerne, Lur» ^ersrii, Luratelen öfwer Ltip^n6ier, Upgifwande af Förflag dertil, samt deras bortgiswande, och framför alt den ^cs^cmiffa juri8äicki»Ni,-n, mäste man un» dra, huru någon Lärare kan hafwa tid öfrig at hal» ia sina LcLtiouc-r, an mer at sjelf studera.
Om man ej stulle göra afseende pa den tid alla Vesta göromål borttaga, hwilket dock i fjelfwa merker är en gansta betydlig sak, bör man dock påminna sig, at alla Vesta göromål aro i högsta grad KeteroZen» fran alla lärda yrken.
En sann Lard har föga Mtel-e88e för dem, och om mtLre886t för dem hos en Lärd waknar, ar det gerna flut med lärdomen och wecenstapsnitet.
Destucom inleda Veste göromäl Profeflorerne
Uti inbördes oenighet i afseende pä Llic-Nter, l ensidighet wid sin befattning med ungdomen, i en begärelse at blanda sig i en upsigt, som wid Ouiver8ttLtet ej bör 0Xi8ler^, i en flags Lycksökare-anda och et beroende af Statens pollista ställning, hwilken wid deras arbeten för wettenstaperne aldrig bör komma i beräkning; men genom sin inflytelse pa In6ivicluer altid mycket bi» draga ar qwäfwa wettenstaps interc-8«et.
Det ar wigtigt at ^caclemiste Lärare matte sättas i tilstand at wara blott Lärde och Lärare.
All annan befattning - Den 14 Mars. e. m. 687 ning skadar dem och Staten.
Den ^csZemista kurisäickionen, el stort krivilezium i den tid dm inrättades, kärt för bisrgreberne, och kanske nödigt dä Lagstipningen i allmänhet war mindre stadgad an nn, är för det närwarande en stada bade för dem som den utöfwa och dem som lyda derunder.
Jag anhäller ödmjukeligen, at Högloft.
Utstvtrec täcktes til Riksens Ständer hemställa, om icke de hos Kongl. Mant wille yttra sin underdåniga önstan, at vmversitetcn pä något sätt matte befrias ifrän dessa för Lärdomen främmande göromäl.
Medlen dertil äro ej swära at finna.
Occonomista ärenderne kunna ställas under särskild Vireckion: )uiis6l^!onen kan aldeles uphäfwas, och Allmänna Lagen och der deri förestrifne Rättegångssätt äfwen för Acaclemiernes Medlemmar göras gällande. 2:0. Underwisningens inrättning.
Jag har förflagswis hörr nämnas, ar underwisningen borde lemnäs oafbrutet genom hela aret, såsom Utrikes.
Man bör ej antaga, at alt hwad som pahar Utrikes, pahar här; hwilan under Sommarferierne är lika nödig för Lärare som för Lärjungar.
Ulomdetz pä det afstånd Lärjungar wid wi stas ifrän Föräldrar, behöfwa de merendels hwart är af Oeconomista stäl pä nägon liv resa hem.
Deremot kunde Wimer-Ferierne förfwinna, åtminstone förkortas til blott öfwer den egenceliga Julhelgen.
Med ätta mänaders arbete kan mycket och alt winnås, allenast arbetet ar wäl inrattadt, och Studenter som klaga ar de ligga af sig under Ferierne, gifwa mig misstänka, ar ej wara rälta Scudenler- Nödwandigare äro följande omständigheter» , L)At 688 Den 14 Mars. e.
M4 s) At den ffrä-princii^n Malte uphäfwas, at hwar Lärare får underwisa blott i den wett.nffap han sörestär.
Hwarje wettenstapsgren bör otwifwelagtigt hafwa en Lärare, sa ar tilfälle til under» wisning ej ma fattas, och denne Lärare bör owilkorligen wara förbunden at publics läsa öfwer sin wettenstap; men der bör äfwen wara hwar och en tillåtit, at pckvatim läsa öfwer hwad wettenffap han behagar.
Endast derigenom upkommer taflan emellan Lärarne, hälst som, dä de privata l^eckionerns af ähörarnr betalas, Lärarnes interesse retar hans bemödande, ac läsa wäl.
Med den nu warande inonopoliffa inrättningen läser han sä flarfwagtigt han behagar, ty Lärjungen beror as honom schäf honom ensam i den Lxumen, han för sin framtida fortkomst mäste taga.
Exemplen wid ^cröemierne bewisa, at de derwarande Lärare strängt hälla hand öfwer bibehäilandet af detta krivileZMm, och man har der sett In^uisitioner efter Bilärare anställas, likasom inom Handtwerk jagten efter Fuffare.
Wil man med alfware, at wettcnffaperne stola sä godt som möjligt är läras, mäste det ste igenom täflan.
För öfrigt är denna inrättning enlig med den enda princip för Lärdom, fullkomlig frihet, och grundad deri, ar wemnstaperne med hwarandra stä L det sammanhang, ac den som studerat en gren deraf, nödwändigt mäste känna flere. b) De ^cnclsmista kibliotlmken, Instrumentsamlingar, laboratorier m. m. böra kraftigt understödjas och uphjelpas.
Fä af de Lärde äro nog wäl lönade, at sjelfwe kunna bestä tilräckeligt böcker m. m.
Medel til detza Inrättningars understöd kunna finnas, allenast tilgängarne ratt anwändas. c) Det Dett 14 Mars- ^ m. 689 c) Det wore ival, om Regeringen med hemling pensiouor belönade vem, hwilka genom b-c-Hiottei- och utgifua Böcker Utnrärkte sig.
Denna inrättning har hufwudsakeligen werkat de Tysta Oniversileterx och i synnerhet Göttingens godhet och rycktbarhek 6) En (7^88!, borde anlaggas til förlag för dr ^caäk-mista Lärare, som wille Utgifwa strikker.
Fä hafwa råd at pä winst och förlust urgifwa böcker, da ersättningen icke annat an långsamt kan inkomma- Deremot behöfwcr en sadan t-'a88-r ei wara stor.
Den underhåller sig sjelf, när Bokens första försäljning ältid stulle ga kil ersätt ning med Sex proLent8 ränta.
Författaren kunde räkna pä winst utan ri8gue.
d De tärde borde nyttjas l Embeten och Statens Ärender, der deras kunstaper äro anwändbare.
Mänga befattningar finnas, der det wvre af wigt, at de Lärdas högre Ljus anwändcs.
I synnerhet gäller detta i afseende pa ^uricligu«, alla befattningar der marhematista och mechanista kunstaper komma i fräga, samt kännedom af Stats-läran kan anwändaö.
Hade de Lärde en utsigt at sträcka sin werksamhel til en högre rymd än blotta underwisningen, stulle de bertil wissertigen wända sit bemödande, och om deras ryckte säsom lärare betedde deras framgång, wvre ver en ny retelse at Utmärka sig kj
De tärde borde Utsändas med KNssioner pä en bestämd tid, för at vpna eller öka commu nics Sjette Bandet.
N:v 44- 6SV Den 14 Mäcs. e. m. mcationen med Utlgndsta larda.
Detta sätt wore uran twifwel der minst kostsamma ar lara dem resa utrikes, och tillika del beqwämaste at staffa
Vem recommenästioner i de lander dit de reste. z:o.
Nar salunda en litterat anda infördes i Vet hela, borde ätstillige äetailler derefter rattas.
En total förändring med Examina kan ej ännu förestås, men följande förändringar torde genast kunna göras. ») Wid Magister-Graden.
Den ratta krinclpen more ofelbart, at hwar och en, sa snart han aflagt wederbörliga Lärdoms-prof, för Magister förklarades.
Men da ärstillige besordringS-rättigheter i wärl Land aro förenade med denna Grad, ar nödigt at Författningar mätte finnas, som hinLra at ej densamma all för latt winnes.
Jag kan ej föreställa mig nägon annan dertil tjenlig Lontroll an exclusionerne, hwarmed bör följa at ej antalet af dem, som promoveras, matte wara altför stort. Wid Upsala Hcsäemie synes mig 50 wara tilräckeligt, ty ingen ting är wunnet, om lättheten at sä befordrings-tour blifwer för stor.
De ostickeligaste öfwer 50 böra cxcluäeras och äispenser aldrig gifwas.
De exclucieraäe böra ej fa köpa sig ril Graden, utan ma långt heldre, emedan de aflagt alla 8x>ecimms, el Tjenstår i ansöknings-wäg, Vem tildelas. b) Alla Lxamina i alla kaculteter borde sä fä förändras, ar de ste för öpna Vörrar.
Hwar vch en som i en kacultet erhållit Graden, bör aga rätt Kl examinera.
Derwid arv manne ytterliga mitz brnk - Den 14 Mars. e. m. 691 bruk möjliga.
Det ena/ ar någon examiimrsnäe gör obehöriga frågor / det andra/ ar en exgminernnäL, som öfwerenskommit med exLmioanäen, uppehäller andra.
Detta kan hjelpas, dels derigenom, at Lx^men hålles i kaeultötens öfwerwaro, under Oecani moderation, dels at hwar Lxammeranäe tillätes allenast ett witzt inskränkt antal frägor, och fluteligen at bgcultLten ensam dömer öfwer den examinerades stickelighet, hwarföre de wanliga lentawina hos ordinarie Lxaminatorer äro högst nödwandige. c) Lolle^ii Lxkrmina böra skärpas. fanste more bast at för första inskrifningen i ett Werk, den Examen, som nu afiägges, borde anses tilräckelig»
Men innan nägon / i synnerhet en jurist, ffulle fä befordras til ett werkligt Embete, såsom orcknaris syhla, förordnande til Domare rc>, borde han aflägga en ny examen ri^oromm. ynglingen nödgades da under sin öfningStid, jemte praxis, äfwen studera.
Endast denna Författning ffulle kan» ffe wara tilräckelig, at förekomma Ungdomens för hastiga befordran, och Vet sjelf-förtroende hwarmed ware unge Skrifware uphäfwa sig och yrka sin skicklighet til de wigtigaste befattningar: det ffulle werka, at ware
Embetsman ej lärde sig allenast öfning och färdighet, uran äfwen werkelig kuns skap och konsten at tänka och pröfwa. 4:0.
Öm de ^caäemiffa donstitutionerna, hwilket synes nödwändigt, skola omarbetas, bör föregå: 1:0.
At de nu warande kryckas: 2:0.
At ett
Ars lid Utsättes, inom hwilkeu til den Lcclesmstiyus Stats - 8ecretersren Förstag lil Nya Lonstitutiynec fä insändas, at evncurrer» om m ptsatt belöning 692 Den 14 Mars. e. m. för det bästa; z:o.
At efter den tidens förlopp ett (^ommittLs nedfärres, sorn sammansatt af Embetsman och Lärare, lika manga af hwar dera staget, pröfwade de inlemnade Skrifterne och utdelade belöningen; 4:0.
Ac denna (lommMe sedan inom en bestämd rid marberade de nya Lon8tirutionerns, hwilka genast ffulle tryckas; ;:o.
Ett halft ärs tid stnlle sedan lemnäs Allmänheten, at med anmärkningar wid Verra Förflag til kccl--8>38ti(jus Stats-Seci-eterLrsn inkomma, hwarefter han Utarbetade der Förflag, som ril Konungens pröfning och stadfästande borde framläggas.
De ofwanföre förestagne förändringar kunde imil dest xrovisorjstk pabjudas.
Gymnasier och Scholae.
För deras framrida förbättring känner jag al. lenast en urwäg.
Den nu warande Schole-Ordningen önstade jag marte genast aldeles uphäfwas, och at der updrages Bistoparne, at tils widare hwar och en inom sitt Stift, i samråd med Lararena, störa Scholarne, och ril nästa Riksdag wara färdige med sina Förstag lil en förbättrad inrättning för Scholarne.
Scholarne böra fattas i commurncmioir med t5nivei-8ikerer, är owedersageligt, men sättet och denna saks utarbetande i alla sima ämelie-,-kan ej beswära Riksens Ständer.
Mädan afScholeOrdningens uphäfwande synes mig wara ingen.
Der Bistoppen derom lade sin winning, stulte underwisning förbarrras: pa andra ställen kunde det aldrig komma ar ga sämre an nu.
En waraktig förbättring kan efter min vfwertygelse ej göras, uran Den 14 Mars. e. m. 69; Akan sedan til och med de lägsta Schole-Lärare fatt »plysa om de cl^Lillc-r, som endast de känna.
Alla l-vminittecr, som ej derifrån hämta sina första uplysningar, ej af vem lara pröfwa sina Förslag, kunna ej med säkerhet förestå någon förbättring.
Bistopparne aro deremot i tilstand at lätt kanna alla äetgiU^r, när de nödsakas at derom med Lararena öfwerenskomma.
Bistopparne kunna äfrven lättast contercrL med Universiteten, huru, efter Oniversitetens inraltning och behof, Scholarus böra lampas.
Land - Scholae Mäste för hela Landet inrättas; sadanr kan ej ffe utan öfwerenskommelse med Allmogen, och Bistopparne samt Landshöfdingarne böra anbefallas, at dertil coneurrers.
Man bör hoppas at Allmogen nu inser nyttan af denna Inrättning, och för sina Barns odling ej undandraga sig en ringa utgift.
Såsom Mönster för sadane Lands-Schölar, kan jag nämna den, som i Kumla i Nerike är inrättad af nu mera Biskopen Doctor Rosenstein.
Allmänna förändringar härtil bidragande: 1:0.
OnceUers.
Gillet bör uphöra, sedan en riy Stats-Lecretsrare blifwit inrättad för UpfostringsArender. 2:0.
Denna Stats-Zearetersre bör fä en Beredning af 4, som Konungen tilsätter, 2 ^caäemista sch 2 Schole- Lärare, de 4 sista ambulatoriffa ärligen. z:o. Denna Beredning bör gransta atta mäl in - 594 Den 14 Mars. e. m. innan de föredragas, bör föreflä förbättringar och emottaga Förslag. k' 4:0.
Dvä af de beständige Ledamörerne böra, ester uprättad Ordning, visiten a?!a Rikets
Lä» romert, undersöka deras nuwarande inrättning, och genom Landshöfding och Biskop underhandla om de redan anlagdes förbättring, och anläggningen af nya, i synnerhet Land-Scholae. 5:0.
För denna Beredning bör en tid bestämmas, inom hwilken den bör hafwa sin Ksvision af Upfostrings-Werten färdig, jemte sina Förs flag til förbättringar deri.
Om en sann liberalitet skall befordras, bör äfwen uphäfwas den InKpLäiion, den förra Kvnun» gen gaf Lamellers-Gillet öfwer enskildca Schole» Inrättningar och Informationer i Hus.
Den sed» Aare är ett inträng i min borgerliga säkerhet, och innefattar en omsorg som ej tilhör Regeringen, och ej aLH«rÄ8 af någon annan styrelse, anden, som rinder en wärdig pretext mil nästa sig in ar wa» ra Lolles mästare.
Slutligen bör kungöras, ar det stär hwar och en fritt, ar hwar som helst halla I.
Qioner och underwisa i hwad kunskaps»gren som Hälst, der han kan fa åhörare; Ett mihbruk deraf kan ej hända, ur der skäl ar irrläror, som uppenbart predikas, ej äro farlige.
Löjets och?olicer>3 upW afböja dem tilräckeligr; men friheten, som föder taflan, är det enda säkra befordringsmedlet för kunskapsodlingen.
Slmeligen fär jag utbedja mig Högloft.
Uts stod
Den 14 Mars. e. m.
695 ssottets ursägt för den bestämdaton, hwarmed jag förestagit äkssilliga förändringar.
Urssotret täcktes finna, at alla mina Förstag gä ut pä en långsam reform, som tillärer och befordrar en noga granssning och öfwerlaggning.
Ständers åtgärd härwid kan aldrig blifwa annat, än ac yttra underdäniga önssningar, och jag är öfwerrygad, at åtminstone i betraktande af mina afsigrer, Riksens Ständers önssningar ssola instämma med dem jag här i ödmjukhet wagat framföra. 6.
Lilverstolpe»
Likheten med det til Utssottel inlemnade O.iZinal bestyrker Lx Otstcio k.
Metref.
Irsnsumt af protocollet, hället hos Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswärs- och OecouomisL-Utssorr den 25 Februarii 1310.
Herr Prosten voQor l^nög inlemnade til krotocollec följande anförande:
"Det wigtiga ämnet om förbättring i Rikets Lärowerk, hwarwid Högloft.
Utssottets upmärksamhet genom det af Herr I^eÄoi?
Lilverstolpe jngifne ^lemoriLl blifwit fästad, förtjenar wisserligen ett ömt behjertande och en alfwarlig handläggning.
Denna sak är likwäl af en sa widstrackt omfattning, 696 Den 14 Mars. e. m. nina, at, utan inhämtad noggrannare kännedom af F'rfatkningarne och d^ras handhafwande hittils, uran öfwecsigr af det hela, man latt ffulle missta-, ga sig om stallet at afhjelpa de synbare bristerne.
T oebwarfwers uplysning har i alla länder päkallat vinranka om Upfostrings-Werkets förbätt? ring.
K.asrfuila snillen hafwa har funnit ett falt för sin forffnings anda och sin werkfamhet.
De h äva uroredt den sä allmänna som grundade öfvx 'ygelsen, ar en förbättring ar oumgängeligen nöowandig.
De hafwa läflar ar framlägga grun» Ler lör Uppfostrings-läran, upgifwa nya Planer, Råd och Anwisningar; men ngr der kommit lil werkstailigheren, hafwa tänkesätten blifwit mycket pclade.
Förändringar, af hwilka man lofwar fig al-lr, hafwa misslyckats, funnits otilrackelige och förkastats.
Afwen af desse missöden kunna nytrige Lärdomar hämtas.
Der wore önffeligr, at i wart Fädernesland, genom denna erfarenhet de misstag kunde undwikas, som annorstädes haft swära följder, och at provisoriske Förändringar, som hos oss ffulle pröfwas nyttige, mätte med den försigtighet widragas, at icke, genom en owar sam och för tidig rubbning i sjelfwa inrättningarnas ori;3M8Ltlon, veras kraft förstappades, ar werka til der ändamål, för hwilker de blifwit stiftade.
Da det upgifna Förflaget gär ut pä en längsam retoim, svin rilläcer och befordrar en noga granffning och öfwerläggning, torde upmärkfamheten pä de brister, som uptackas i de hitintils widtagne författningar, böra förenas med omtankan ar kunna satta något bättre i stället, och at detta bättre Den 14 Mars. e. m. 697 bättre icke medförde nya swärigheter, eller pä annat satt kunde mitzbrukas.
När man erinrar sig at Upsala eLcsäemics don» stitutioner upsattes af ^xel Oxens^erns och jobLN Skatte 162;, och ä nyv Kfwersedde 1655 stadgades af K.
LMd 6081/^, kan man stuta lil deras warde för sin rid, da de imil denna dag kunnat wara något brukbare, och man stal icke et ögonblick undra, at et sa förändradt tidernas stick fordrar, at de efter 152 är omarbetas.
Denna enstan, yttrad ofta tilförene, torde, af Riksens Högloft.
Ständer framförd, winna wär milde Konungs Nädiga bifall, och genom dest wisa försorg bast winna sin fullbordan, da witzerligen medel torde utses, at de erhålla et med deras andamäl och tidens kraf öfverensstämmande stick.
Jag bekänner ar jag icke ager nog kännedom om ^csäcmiernes Oeconomi? och ^urisälökion, för at kunna dömma, huruwida Professorernes mödor wid Veste, med den egenteliga Lärdomen icke sammanhängande göromål kunde lindras; men det är min öfwertygelse, at inseendet öfwer Ungdomens upförande bereder Lärare rilfälle at werka pa de Studerandes sedlighet, och ar tillynen öfwer ^cLäewicines medels anwändande nu ar updragen at dem, hwilka med det största interesse för Stiftelsernas ändamål och Wettenstapernas fortkomst förena tilfäliet, at kunna oafbrutet följa sakernes gang.
Fördelad pa flere, blir omsorgen mindre tung, och de njura icke derföre särskildt Arfwode, som eljest stulle bekostas.
Säsom detta detzutom hörer til de wid eoustitulionern33 omarbetning förekommande öfwerläggnings^ämnen, lärer destförinnan ingen förändring kunna wrdtagas.
693 Den 14 Mars. e. m.
Det lärer icke wara en Hcaöemiff Lärare förmenade, at med enskild handledning gagna Ungdomen i de wettenffapsdelar, hwari hans biträde begares-
Men dä hwar wettenffap orwifwelaktigt bör hafwa sin Lärare, torde deraf följa, at den Läraren är owilkorligt förbunden icke blott at läsa public? i denna wettenffap, utan ock at arbeta i densamma, för at följa sin tids framsteg, och förnämligast med råd och anwisningar bista de ynglingar, som hafwa Lust och skicklighet för hans egenteliga yrke.
Skulle hogen at förtjena litet mer ^»lleZH-penningar inleda Läraren i andra ämnen, kunde handa, at det icke wore hans wmenffaps båtnad.