Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då stadgandet i Kongl. Förordningen den 8 Februari 1681, i afseende å Commistrars och Klockares lönevilkor, är serdeles obestämdt och ofta gif. ver anledning till tvister; samt, enär dessa löner endast utgå i spanmål och till enahanda belopp, ehvad afkastningen af hemmannen i församlingarne varit större eller mindre, Rikets Ständer funnit, att någon betänklighet icke möter för meddelande af en bestämmelse härom, som öfver allt kan tillämpas, äfvensom att, såsom grund derför, hemmantalet så mycket heldre kan antagas, som det lärer vara föga tvifvel, att ju denna grund varit afsedd i den äldre allt hittills gällande Författningen; men derjemte nödigt är, att viden sådan bestämmelse tillses, det lönerne bibehållas oförändrade vid samma belopp y 16 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 329. sorn de hittills utgjort, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande af den Föi fattning, att, sedan för hvarje församling blifvit tillförlitligt utröndt, hvad Comministers-och Klockare-lönerne hittills utgjort, beloppet deraf fördelas på alla hemmanen inom församlingen efter förmedlade hemmantalet, samt att lönerne derefter utgöras, i enlighet med denna fördelning.
I sammanhang med denna fråga, och då Rikets Ständer anse en jemnare fördelning af den s. k. likstolen, än hvartill Högstberörde Kongl. Förordning föranleder, kunna beredas derigenom, att denna afgift bestämmes att utgå till en viss procent af behållningen vid hvarje boupteckning, och enär genom Kongl.
Circuläret den 28 Maj 1830, församlingarne icke allenast äro berättigade, utan äfven uppmanade att med Presterskapet ingå öfverenskommelser om alia pastoralierne, och således äfven om likstols utgörande, samt på de ställen, der sådane öfverenskommelse!’ redan blifvit ingångne, och af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade, likstol sällan utgår in natura , utan med enviss procent af boets tillgångar, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande afen Författning, hvarigenom i Nåder stadgas, att, der ej annorlunda finnes föreskrifvet eller serskild öfverenskommelse är tiäffad, denna afgift bör till vederbörande Pastor utgöras med |-:dels procent af den aflidnes behållna qvarlåtenskap enligt boupteckning; dock att en dylik afgift aldrig må öfverstiga ett belopp af 50 R:dr Banco, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Maj 1'841.
Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, JKo 33o.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 10 Maj i84t.
Preste-Slåndet den jo — — Borgare-Ståndet dnn 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om rättighet för Directiomn af Arme’ens Pensions-Cassa till ett räntebärande Creditiv i Rikets Ständers Bank. (Ranco-Utsk.
Niris 97 och 130 samt Mern.
N:ris 149 och 165.) S. A. K.
Uti en lill E. K. M. ingifven skrift, hafva Armeens är 1839 församlade Fulimägtige, på anförde skäl, i underdånighet anhållit, att
Kådig framställning till Rikets Ständer mätte göras otn beviljande åt
Directionen öfver Armeens Pensions-Cassa af ett Creditiv å Rikets Ständers Bank, stort Tre Hundra Tusen (300,000) R:dr, alt emot den säkerhet, Rikets Ständer kunde finna lämpligt bestämma, samt för lägsta ränta, sorn medgifvas kan, begagnas, i den händelse bemälde
Direction fanne anledning att utgifva obligationer med så låg ränta, att crediten ansåges fordra ett slikt understöd; och bar E. K. M., med förordande af ifrågavarande underdåniga anhållan behagat densamma, medelst Nådig Proposition den 2 Mars sistlidet år, till Rikets Ständers ompröfning öfverlemna.
Till underdånigst svar härå få Rikets Ständer meddela, att, enär 2:ne Riks-Slånd bifallit E. K. M:s Nådiga Proposition, men deremot 2:ne densamma afslagit och 2:ne
Stånd sålunda stannat emot 2:ne, Rikets Ständer anse, lill följd af 75 §* Riksdags-Ord ningen, denna fråga vara förfallen, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maj 1841, yiS Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o 33r.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Maj i84t.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 12 —- — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående förvaltningen af lidi ra ds~ Alhnänningarne.
N:o 6 och Uti. N:o 64.) S. A. K.
Sedan, med anledning af åtskillige gjorda framställningar, åsyftande ändri-ng, till vissa delar, i förvaltningen af Härads-allmänningarne, detta ämne till behörig pröfning hos Rikets Ständer förevarit, lä Rikets Ständer, i afseende härå, underdånigst anmäla följande: Rikets Stander hafva ansett det följa af menigheternes rätt till afkastningen af berörde Allmänningar, att de höra vara berättigade till delagtighet i den på deras fördel så väsendtligen inveikande skogs-förvaltningen, äfven då, på sätt nu är förhållandet, Allmänningarne icke upplåtas till deras disposition eller till delning dem emellan, helst, som det, genom E. K. M:s Nådiga Bref af den 16 Mars 1824, är förklaradt, det Lands- ech Häradsallmänningarne äro att anse såsom Landets och Häradets tillhörighet.
Under förutsättning, alt en sådan delagtighet ieke må leda lill någon inskränkning af den uppsigt öfver skogs-hushållningen, som Staten hittills genom E. K. M:s Befallningshafvande samt Skogs- och Jägeri-embelsmännen utöfvat, anse Rikets
Ständer icke dervid kunna uppstå någon betänklighet, i anseende till möjlig farhåga, att vården om skogens bestånd för framtiden förbises, hvaremot, om menigheterne rätt inse och uppskatta sin egen fördel af denna vård, deras befattning dermed måste blifva ett verksamt medel, om icke den enda utvägen att fullständigt uppnå ändamålet, så mycket heldre, som menigheternes ovilja emot Skogs-hushållningen, under det den uteslutande tillhört Statens embets- och tjenstemän, måhända utgjort det största hindret fördess befremjande, och man måste kunna påräkna, att en sådan ovilja skall upphöra, i den mon menigheterne sjelfvilligt åtaga sig omsorgen om denna hushållning, såsom en deni sjelfve närmast rörande angelägenhet.
Rikets Expeditions-Ulskoltets Förslag till und.
Shrifvelsej N.o 33t. 719 Ständer, få således i underdånighet föreslå det stadgande, att delegare 1 Härads-allmänning må, der de det önska och sådant hos E. K.
M:s Befallningshafvande anmäla, ega alt genom utsedde .Deputerade deltaga uti uppsigten och vården af Allmänningen och att för bemälde deputerade utfärda Instruction, som af E. K. M:s Befallningshafvande granskas och godkännes; börande detta likväl icke leda till upphörande eller inskränkning af den uppsigt, Staten, genom E. K. M:s Befallningshafvande samt Skogs- och Jägeri-embetsmännen, hittills utöfvat.
Under den åsigt, alt ålskillige olägenheter kunna möta vid tillämpningen af E. K. M:s den 16 Mars 1838 utfärdade Nå liga Instruction för Skogs- och Jägeri-Slaten i Riket, så vidt dervid afses de nu ifrågavarande Allmänningar och utsyning derå, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet å nedannämnde, uti berörde Instruction upptagne stadganden, nemligen: §. 3., hvaruti föreskrifves: ”att vederbörande District-Förvaltare skola, efter verkställd uppmätning, författa behöriga Skogs-chartor, samt den vetande skogen dervid uppskatta och lill trakt-huggning förslagsvis indela,” dock utan att härvid stadgas, af hvilka kostnaderna för dessa chartors upprättande skola bestridas.
Hvad denna fråga beträffar, hafva Rikets Ständer inhemtat, att, enligt E. K. M:s Nådiga Skrifvelse af den 21 September 1838 till Dess Befallningshafvande i Upsala Län, i följd af derom gjord underdånig framställning, Jägeri-betjeningen är ålagd att utan arfvode verkställa indelningar å Allmänningarne, med begagnande af det biträde, som intressenterne, till bestämdt antal dagsverken, skola bestå, äfvensom att derefter författa behöriga Skogs-chartor; men då någon allmän föreskrift härom, Rikets Ständer veterligen, icke är gifven, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla om utfärdande af en allmän Författning, i enlighet med det stadgande, som på förrberörde sätt blifvit, genom Nådigt Svar å E. K. M:s Befalluingshafvandes i Upsala Lin underdåniga hemställan, meddeladt. §. 5, innehållande: ”innan mätning, uppskattning och indelning af Ki •ono-park eller Allmänning hunnit verkställas, skall för hushållningen under tiden en provisionel huggnings-plan derå af District-Förvaltaren uppgöras, sålunda, att af areal-vidden årligen afverkas endast del af Barrskogen och 5xg del af Björk-, Al- och Aspskogen, i hvilken areal-beräkning icke intages annan än skogbärande mark och följagtligen icke så ofrugtsamma berg och mossar, att derå flere träd icke frambringas, än som svara emot antalet af nödiga frö-träd, å hvilken så beskaffade mark trakt-huggning således icke må införas.” Härvid hafva Rikets Ständer ansett det ovilkorliga stadgandet, att för 720 Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.o 331. barr skog endast del af den fruktbärande skogs-markcn årligen får afverkas, kunna betydligt jemkas, utan äfventyr, att det dermed åsyftade ändamålet förfelas, då det är kändt, att högst 150 år erfordras för barr-skogens vext och mognad till timmer, meri sådan skog på vida kortare tid upphinner den för dess användande till ved och gärdsle erforderliga vext, hvarefter huggnings-planen, hvad Härads-allmänningarue beträffar, så mycket heldre bör lämpas, som skogen dera är för de sistnämnde behofven påräknad och nödvändig lill vida större del än för timmer; och som på flere orter Allinännings-skogarne utgöra de enda tillgångar, delegarne för dessa behof hafva att påräkna, hvadan det ock är serdeles angeläget, att denna tillgång icke inskränkes vidare, än nödvändigheten klafver, få Rikets Ständer lill E. K.
M. frambära deras underdåniga önskan om den förändring i 5 <§. afE. K. M:s Nådiga Instruction för Skogs- och Jägeri-Staten i Riket den 16 Mars 1838, att af hvarje Härads-allmänning, i nion af dess storlek och i förhållande till ortens behof af timmer-skog, afsättes en lämplig andel af den för skogs-vexten mest tjenliga marken, som indelas till årliga byggen, i förhållande till den för skogens vext och mognad till limmer erforderliga tiden, men för den öfriga marken iagttages en indelning, lämpad efter den kortare lid för återvexten, som för skogens användande till ved och gärdsel erfordras, allt med beräkning af den, till följd af olika jord-mon och clirnat olika vextligheten. §. 27, med förordnande derom: ”att Konungens Befallningshafvande eger, i afseende på mulbetets begagnande å Lands- och Härads-allmänning af de dertill lagligen heriilligade, efler intressenternes hörande, stadga de föreskrifter, som nödige finnas, och att, när sådant för skogs-vexlens befordrande är nödigt, instänga och från allt betande på vissa år fridlysa afverkade eller skoglösa trakter å dessa Allmänningar.”
Jemte det dessa föreskrifter synas vara alltför obestämda, hysa Rikets Ständer den öfvcrtygelsen, alt cn inskränkning i tiden för betandet å Allmänningarne är af behofvet påkallad, äjvensom att med förrherörde fridlysning böra lämpliga vitén förenas; och hafva Rikets Ständer, på grund häraf, trott sig böra i underdånighet hemställa, det måtte, medelst tillägg uLi ifrågavarande 27 §., i Nåder förordnas, att, i likhet med hvad för Kronoparkerne redan är stadgadt och äfven inom vissa Län med Härads-Allmänningarne eger rum, intet betande å desse senare Allmänningar må vara tillåtet före den 1 Juni, vid hvilken tid gräset kan antagas vara tillräckligen rotfästadfc och uppvext; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer jemväl ansett nödvän - Expedilions-Utskoltets Förslag till lind.
Skrifvelse, N;0 33a» vändigheten fordra, att ett vite af 3 R:dr 16 sk.
B:co bestämmes, hvartill den gör sig förfallen, som å Allmänning, förenämnde tid, eller ock å fridlyst Allmänning, till betande insläpper kreatur.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maj 1841.
W:o 332.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den io Maj jSifr.
Presté-Ståndet den io — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående några med Statsregleringen gemenskap egande allmänna frågor.
I^ais 92 och 221 samt Meni.
N:ris 423, 470 och 479.) S. A. K.
Efter förehafd pröfning af åtskillige ined den verkställda ordinarie Statsregleringen sammanhang egande frågor, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anmäla följande:
Då Statens räkenskaper utvisa, hvad äfven Rikets Ständers Revisorer uti deras år 1839 afgifna Berättelse anmärkt, att, på grund af den E. K.
M. medgifna rätt till disposition af Hufvud-Titlarnes besparingar, anvisningar å desamma egt rum utöfver befintliga tillgångar, så att vid senaste eller 1837 års Riksbokslut en brist, endast på Andra Hufvud-Titeln, af 130,162 R:dr 14 sk. 4 rst. uppkommit, i följd deraf, att besparingarne, som ej varit kände, då dispositionerne vidtagits, sedermera funnits uppgå till mindre belopp,, än som blifvit beräknadt; hafva Rikets Ständer, innan sig visat, örn något constilutionelt ansvar kan komma att tillämpas, till följd af sådane dispositioner å Hufvud-Titlarnes besparingar utöfver befintliga tillgångar, och då Dih. lill R.
Prot. l&fy. 10 Sami. 1 Afd. 91 722 £xpcdiäons~Utskotlets Förslag till tind.
Skri/velsej N.o 332. totalbeloppet af den salunda uppkommande brist för hela den tid, som begränsas af den vid sista Riksdag faslstälda Statsreglering, ej kan bestämmas förr, än 1840 års räkenskaper blifvit afslutade, icke ansett sig böra för närvarande bevilja någon afskrifning af den på föienämnde sätt uppkomne brist, men likväl velat tillåta, alt dess bela belopp lår, utan att inblandas med skeende anordningar å de besparingar, som uppkomma ifrån den tidpunkt, då den nja Slals-regleringen tagit sin början, godtgöras af under händer hafvande medel iller Stats-verkets reserv-fond, san,t i r.äkenskaperne serskildt balanceras intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer komma i tillfälle att, efter det slutliga beloppet blifvit tillförlitligen kändt, vidtaga de åtgärder, som omständigheterna föranleda.
Hvad åter beträffar framtida dispositionen af de serskilda Hufvud-Titlarnes besparingar; så hafva väl Rikets Ständer nu, såsom tillförne, insett och erkänt nyttan och nödvändigheten af den åt E. K.
M. senast genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 6 October 1834, upplåtne rättighet att disponera de å en eller annan Hufvud-Titel uppkommande, lill beloppet kända, besparingar till de med Titelns anslag åsyftade ändamål och för bestridande af sådane, vid den af Rikets Ständer verkställda Slats-reglering, ej påiäknule utgifter, hvilka under tiden emellan Riksdagarne kunna linnas af oundvikligt behof påkallade; dock hafva Rikets Ständer, serdeles vid denna Riksdag, funnit, alt ifråga varande dispositions! ätt blifvit begagnad på det sätt, att dels det dermed hufvudsakligen åsyftade ändamål synes Rikets Ständer i betydlig mon förfeladt, dels ock nya omsorger för Rikets Ständer uppkommit att bereda sådane utvägar, hvarigenom årliga redovisningen för Statsverkets medel må kunna återföras i det skick.
Rikets Ständer anse oundvikligen nödigt för Statens betryggande och möjligheten för Rikets Ständer att, genom sina Revisorer eller Stats-Ulskotl, kunna åstadkomma en ändamålsenlig granskning; hvadan Rikets Ständer, som, genom den verkställda nya Stats-regleringen, medelst ökade anslag å Riks-Staten i vissa delar, sökt afhjelpa några af de behof, för hvilkas fyllande ifrågavarande tillgångar sedan sista Riksdag tagits i anspråk, beslutat: att de besparingar, hvilka intill nästa Riksdag kunna å någon eller några af Ilufvud-Titlarne uppkomma, må fortfarande af E. K. Yl. användas till sådane af Rikets Ständer ej förut pröfvade utgifter, hvilka hädanefter kunna finnas för Rikets styrelse af oundvikligt behof påkallade, för samma ändamål, som med hvarje Hufvud-Titels anslag afses, och hvilka utgifler alltid måste vara tillfälliga och icke af permanent egenskap; att sålunda besparingarne i intet fall må komma i fråga att begagnas till bestridande af årliga löner och arfvoden, hvilka böra rätta sig efter den Expeditions-Utskottets Förslag till tind Skrifvelse, N.o 332. 733 Stats-reglering, som af Rikets Ständer blifvit godkänd och måste belragtas såsom gällande, intilldess densamma i vederbörlig ordning förändras; samt ali vid denna disposition i öfrigt må iagttagas, alt de besparingar, som ett år reserveras, kunna ett följande år användas; och få Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhålla, att vederbörande förvaltande Embetsverk måtte undfå
Nådig föreskrift att så inrätta räkenskaperne, att de fullständigt utvisa ej mindre de uppkomna besparingarues belopp, än ock deraf skedda utbetalningar.
På giund af hvad nu i underdånighet är anfördt, och i likhet med hvad Rikets senast försandade Ständer beslutat, få Rikets Ständer härjemte underdånigst anhålla, att E. K. M., när lone-regleringar för Corpser och Embetsverk hädanefter komma i fråga, ej måtte sådane definitivt fastställa, innan Rikets Stander blifvit i tillfälle att, i sammanhang med lönebeloppens bestämmande, sig deröfver yttra.
Slutligen och då Liggetids- samt Nådårs- eller Begrafningshjelps-besparingar icke utgöra någon disponibel tillgång inom Titeln, enär ett desamma motsvarande belopp skall antingen till en afliden tjenstemans sterbhus eller vederbörande Pensions-cassa utgå, hafva Rikets Ständer, för alt förekomma all sammanblandning af sådane besparingar med andra inom Titlarne uppkommande verkliga och disponibla, godtfunnit besluta: att till begrafningshjelp efter en afliden tjensteman må, ifrån och med innevarande år, användas lönen för de efter dödsfallet näst följande 6 månaderne, dock att den, efter hittills stadgad beräkningsgrund, genast till sterbhuset förskottsvis anordnas; alt till Liggetids- och Nådårs-besparing åt Pensions-cassorne anordnas lönen för den tid, de dessa Cassör tillkommande dylika besparingar innehållas eller af vederbörande afljenas; samt att, i sådane fall, då, vid en tjenstemans afgång, det anvisade löne-anslaget tilläfventyrs icke finnes att tillgå för så lång tid, som till begrafningshjelpens betäckande erfordras, bristen kommer att af Hufvud-Titelns besparingar ersättas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Maj 1841. <]-x\ Expeditions-Utskottets Förslog till lind.
Skrifvelse, Nio 333.
Uppläst och godkäodt hos Ridd. och Adeln den 10 Maj 184r» Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående närmare bestämmelser för Kolmätning inom Rikets Bergslager.
(Ekon.
N:ris 24 och 95, samt Mern.
N:o 146.) S. A. K. Uti Skrifvelse till Bergs-C dlegium af den 18 November 1823, bar E. K.
M. behagat i Nåder förordna, alt stigar och skrindor, så väl för ränteoeh skatte-, sorn sälje-kolens leverering inom Stora Kopparbergs Bergslag skulle, efter emellan allmogen och Bergslaget träffad öfverenskommelse om dimensioner och skapnader, till deras innehåll genom mätning utrönas; i följd hvaraf bemälde Kollegium under den 13 Februari 1826, utfärdat reglementariska stadganden om kol-måttet och kol-levereringen inom nämnde Bergslag, äfvensom angående ansvar för förbrytelser deremot.
Och då Rikets Ständer funnit nödigt att, äfven inom Rikets öfrige Bergslager, allt missbruk, i afseende å kol mätning och kol-leverering, blifver undanröjdt; få Rikets Ständer härmed i underdånighet anhålla, det E. K.
M. läcktes i Nåder medgifva den utvidgning af förenämnde för Stora Kopparbergs
Bergslag utfärdade reglementariska stadgande, att detsamma jemväl må omfatta och blifva gällande för öfrige Bergslager inom Riket.
Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 12 Maj 1841.
Expeditions-ZJtskotlels Förslug lill tind.
Skrifvelsej JY:0 334, 4^5. y3® N:o 334.
Flögan om detta Skrifvelse-förslag, hvars innehåll angår upphörande af skyldigheten för fartyg, som passera Ny Elfsborgs fästning, alt derstädes anlöpa, har, enligt Riks-Ståndens beslut, förfallit.
(Se Expeditions-Utskottets Memorial N:o 48,) N:o 335.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den jo Maj iS^n Pieste-Ståndet den io — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velseangående en ny orga-' nisation af Frösö Skola i Jemtland, m. m.
N:o 68 och Mern.
N:o 151.) S. A. K.
Vid förehafd pröfning af ett hos Rikets Ständer framslälldt förslag derom, att Frösö nuvarande lägre Lärdoms-skola i Jemtland måtte erhålla en ny organisation, så beskaffad, att dess lärjungar kunde, efter fulländad lärotid, omedelbart dimitteräs till Academien, hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet, dels derå, att uti Jentland och Herjeådalen, oagtadt desse Provinsers betydliga folkmängd, icke finnes någon allmän läro-inrätlning, der lärjungar kunna inhemta de kunskaper, som för inträde vid Universitetet er fordras, dels äfven å den omständighet, att det närmast belägna Hernösands Gymnasium är så aflägset, att kännbara svårigheter ofta mäste möta, serdeles för de obemedlade, att sig deraf begagna; med afseende hvarå Rikets Ständer funnit det vara nödvändigt för undervisningens befremjaude inom förrherörde Provinser, att ett Läroverk bildas, sorn motsvarar det sålunda för handen varande hehofvet.
Och enär en sådan austailt kan, efter Rikets Ständers tanka, ändamålsenligt och med minsta kostnad, åstadkommas medelst Expeditions-Utskottets Förslug till und.
Skrifvelse, Ar;o 336. den åsyftade reorganisationen af Frösö Skola, men Rikets Ständer sakna den kännedom om local-förhållanden, som är oumbärlig, för alt kunna uoggrannt bedöma, huru en sådan utvigning må til 1 väga bringas, samt då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, fråga om Skolbyggnadernes i Frösö reparation och Skolans derstädes förflyttning till Östersund lärer vara under E. K. M:s pröfning, hafva Rikets Ständer funnit sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M., efter lagen kännedom om ämnet och sedan vederbörande blifvit hörde, täcktes låta upprätta och vid nästa Riksdag till Rikets Ständer öfverlemna det förslag i detta ämne, som E. K.
M. kan i Nåder anse tjenligt.
N:o 336.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den io Maj 184 * * Preste-Ståndet den io — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om utfärdande af Köpings-privilegier för Trelleborgs By.
N:o 74 och Mena.
N:o 152. S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att Trelleborgs By, belägen i Skytts Härad och Malmöhus Län, mätte, utöfver den ringa handelsrättighet, som redan blifvit densamma medgifven, tillerkännas enahanda privilegier med dem, hvilka Lysekihls Köping i Bohus
Län erhållit genom E. K. M:s Nådiga Kungörelse den 20 Februari 1836; till stöd för hvilken framställning blifvit andraget: att Trelleborg, som i fordna tider skall innehaft
Stads-privilegier och ännu måste vidkännas serskilda onera ge - Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelse j No 336. 727 mensamt ined städerne, utan alt tillgodonjuta deremot svarande fördelar, är belägen i Rikets bördigaste och folkrikaste trakt, på 3 till 4 mils afstånd från närmaste stapelstäderne Malmö och Ystad; att hela kringliggande nejdens invånare derstädes skulle tinna den tjenligaste ort för afsättning af sina pro ducLer, hvaribland spanmål intager första rummet, då de deremot under närvarande förhållande nödgas för sådant ändamål transportera denna vara flera mil; att Skytts samtlige Häradsboer, i förening med angränsande socknar, hos E. K. M. sökt att för Trelleborg utverka än köpstads, än köpings rättigheter, hvarå följt serskilde, mindre betydande, friheter, såsom rättighet att handla med Byggnadsvirke samt påbud om en årlig frimarknad; att stället redan eger både Post-contoir, Bevaknings-tullkammare och Apothek, samt att, i anseende lill den ständigt tilltagande rörelsen, jemväl Gästgifveri för 2:ne år tillbaka derstädes blifvit inrättadt; alt för närvarande sju handlande der äro bosatte och idka en, i förhållande till ställets inskränkta näringsfrihet, icke obetydlig rörelse; alt derstädes äfven finnas, utom 3:ne färgerier och 5 garfve!ier, idkare af de fleste slag af handtverk, och slutligen, att i senare tider från Trelleborg årligen utförts ända till 29 å 30,000 tunnor spanmål och omkring 20,000 kannor bränvin.