Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström har gjort anmärkn. emot det beslut, som blifvit fattadt, alt af de anslag, som blifvit beviljade att utgå, dels i låneväg, och dels såsom rena anslag, icke en särskild summa blifvit bestämd, hvilken skulle få såsom anslag utgå, hvarigenom för framtiden kunde förekommas möjliga anmärkmr emot Piegeringens disposition af dessa medel, och har äfven dervid ansett, alt jag här skulle kunna uppgifva en viss andel af det anslag, som nu för Gottland blifvit hegardt och af StatsUlsk. beviljadt, hvilket borde såsom anslag utgå.
Detta får jag högtidligen förklara är mig alldeles omöjligt, likasom jag äfven får säga, att jag på intet ställe kan komma alt tillstyrka bidragets lemnande i form af anslag, derest icke oförmåga visar sig hos jordägarne att i annan händelse kunna fullborda företaget, och der detta är mera vidtomfattande, såsom vid de stora myrorna, der några hundra delägare hafva hvar sin anpart med några tunnland jord.
Endast vid sådana tillfällen kan detta komma i fråga, och då beror det på undersökning hvad som i detta fall bör ske.
Alt bidragets utgående i form af anslag i alla fall ej kan äga rum, annorlunda än såsom undanlag, och då företaget öfverstiger den enskilda förmågan, det hör vara gifvet; ty om hemmansägaren skall skörda fördelen af en odling, så hör lian också bekosta den, så vidt hans förmåga medgifver.
Jag mäste således afsäga mig att bär för Gottlands räkning kunna bestämma, huru stor del af summan, sorn bör utgå i form af anslag.
När nu icke heller någon sådan bestämmelse ägt 5c>4 Den 2g
Mars f. m. ram i afseende på anslagen för de öfriga delarna af Tlikef, hvarken för de 120,000 r:dr, hvilka blifvit anslagna till de norra länen, eller för de 100,000 rtdr, hvilka skola utgå lill de södra lånen, så tror jag, att man äfven bär kan afsk! derifrån.
Jag yrkar endast bifall till hvad PresteSt. beslutal.
Med afseende på hvad Hr Westfelt, såsom jag tror af välvilja för mig, yttrat om hvad som möjligen i förstärkt StatsUtsk. skulle kunna inträffa, så är det mig omöjligt att veta hvad som der kan ske, men jag har svårt att tro, att fråga kan uppstå om en sak, som StatsUtsk. en gång tillstyrkt, nemi. sjelfva summan, då här nu endast är fråga om summan skall utgå i låneväg, eller såsom anslag.
Det synes mig, som det vore ett misstroende till det förstärkta CJtsk., örn jag skulle säga, att jag tror Utsk. om att par de'pit i en fråga besluta annorlunda, än det i andra likartade frågor förut gjort.
Då Gottland är afsedt ibland de öfriga södra länen, för hvilka R.
St. beslutat ett anslag af 100,000 r:dr, alt af K.
M. anordnas antingen såsom låneunderstöd eller såsom direct anslag, så lärer väl icke något hinder kunna möta för K. M., att af dessa medel göra direct anslag äfven för Gottland, och af detta skäl finner jag för min del ökad anleda, atti detta speciella fall yrka, att denna summa af 5o,ooo r:dr må användas i låneväg och ej såsom direct anslag.
Jag är ledsen, alt jag så mycket nödgas upplaga R. o. Ad:s lid.
Jag skall nu vara ganska kort.
För den händelse, alt Gottland af det andra anslaget möjligen kunde få påräkna något direct anslag, så har jag visserligen icke skäl att fortsätta milt yrkande i detta afseende, men jag har ej ansett mig tillständig! att tro, att möjligen någon del deraf skulle kunna komma Gottland till godo, Skulle detta likväl, enligt hvad här blifvit yttrndt, vara StatsUlskts mening, så har jag visst icke något emot, att ifrågavar.
5o,ooo r:dr må beslutas att utgå såsom lån och ej såsom anslag.
Jag tror ej, att man kan taga StatsUtskrs utlåt, i annan mening, än ordalagen utvisa, och hvilka äro föremål för R.
Om nu de öfriga Stånden och äfven R. o. Ad. anslå 5o,ooo r:dr lill aftappning af myrorna på Gottland, vare sig såsom lån eller såsom anslag, så tror jag visserligen alt medlen dertill försloge.
Men det kan finnas andra odlingsföretag på Gottland, hvilka med aftappningar sammanhänga, och för dem anser jag visserligen någon del af de 100,000 r:drna böra kunna påräknas.
Att deremot för samma ändamål använda tvänne för olika be 6nS - Den 29 Mars f. m. 5o5 gagnande afsedda anslag bör ej kunna lala sig göra utan anniärkn. af ett kommande Const.Utskott.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulskrs förslag i 7 punkten.
> Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade in stämma i det beslut PresteSt. i detta afseende fattat.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Frih.
Sprengtporten förslag i afseende på denna punkt, att nemi. 5o,ooo rtdr skulle beviljas under lika villkor, sorn i afseende på vattenaftappningar blifvit föreskrifna i 1 punkten momtn litt. a) och b).
Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Gr.
Mörner votering emellan PresteStrs och Frih.
Sprengtporlens förslag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då votering blifvit begärd, lomme den att äga rum; Hr Landtm, finge likväl fästa Gr.
Mörners uppmärksamhet deruppå, att PresteSt:s beslut och Frih.
Sprengtporlens förslag vore så fullkomligt lika, att det blott vore i några ordalag de skiljde sig.
Mörner afstod från sin begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. i sådant fall torde finna att Frih.
Sprengtporten förslag vore bifallet.
Hr Hjerta, Lars, begärde votering med Ulskrs förslag till contra-proposition.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att, då propos. framställdes till bifall å Ulskrs förslag, den blifvit med nej besvarad och att votering då icke blifvit begärd.
Hr Hjertar Jag kan ej tro, att, när fråga är om proposrna, man ej skulle äga rättighet att begära en föregående propos. till contra-propos. emot en sedermera framställd, så länge icke alla propostna ännu blifvit framställda och Hr Frih. o. Landtm, uttalat sin tanke i afseende på dem alla, huru de blifvit besvarade.
Detta är en procedur, som icke förr vid denna riksdag eller vid någon föregående blifvit begagnad.
I sådant fall får jag likväl underställa Ståndet, huruvida Hr Frih. o. Landtnäs tanke nu kunde anses vara så definitivt af Ståndet stadfästad, att ingen votering kunde begäras. 22 H. 6* 5oG Den 39 M a r s f. ra.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad votering anginge, så trodde lian icke att någon ledamot af R. o. Ad. kunde påstå det han förklarat att icke votering kunde anställas; men det hvarom Hr Landtm, trott sig böra erinra, var, att den propos., som Hr Hjerta begärt lill contra-propos. vid voteringen, numera icke kunde till conlra-propos. antagas, emedan den redan blifvit af R. o. Ad. afslagen utan att votering då begärdes.
Sedan Hr Landtm, yttrat sig, har jag intet annat att tillägga, än att, 0111 det tillätes, åter upptaga en propos., öfver hvilken, då hon förevar, ingen votering begärdes; så skulle likaväl 10 eller i5 andra propos:r kunna komma emellan, som vid detta tillfälle två.
Då hade man aldrig någon visshet om, att ett beslut verkligen vore fattadt, med mindre man derom voterat.
Jag anser således frågan icke nu kunna åter upptagas, utan att man ginge baklänges.
Om man skulle, på sätt Hr Hjerta föreslagit, kunna upptaga till contra-propos. i en votering en propos., som Ståndet redan'har afslagit, så skulle ej någon säkerhet kunna vinnas emot upprifvande af hvilket beslut som helst, som Ståndet fattat, hvarföre jag för mia del anser, att en sådan propos., som af Hr Hjerta blifvit begärd, ej kan bifallas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke rätt fattat om Hr Hjerta begärt votering eller om det varit blott villkorligt, som lian begärt den föreslagna propostns framställande.
Då pluraliteten af R. o. Ad., här tyckes vara ense med Hr Frih. o. Landtm., att Hr Landtm:s för klaring är riktig, och då ingen deremot gjort någon demonstration, så vore det visserligen ändamålslöst af mig att begära votering, emedan jag ganska väl vet, alt ett beslut, som redan är stadfästadt, ej får åter upprifvas.
Det återstår således för mig endast att anmäla min reservation, emedan jag trott, att R. o. Ad:s beslut ännu ej vore stadfästadt, utan alt bifall till Utsk:s förslag skulle få ingå såsom alternativ titi den blifvande voteringen.
Jag får anmäla min reservation emot det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat, äfvensom emot de föregående beslut, hvarigenom R. o. Ad. med anslag understöd! vattenaftappningar och odlingsföretag, enär jag anser att sådana företag ej böra understödjas på annat sätt, än genom lån.
Jag instämmer helt och hållet i den reservation, som af Frih. Tersmeden blifvit afgifven.
Jag ber äfven att
Den 29 Mars f. m. 5oy blifva antecknad såsom reservant, och förenar mig i delta afseende med Frill.
Äfven jag reserverar mig, och förklarar, att jag ej kan deltaga i voteringen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att under discussioncn öfver 1 punkten af nu förevar, hufvudafdelning flere ledamöter af R. o.
Ad. yrkat, det Ståndet måtte instämma i PresteSt:s beslut i sin helhet i afseende på dessa anslag, och Ståndet hade då beslutat att sista delen af PresteSlrs beslut icke skulle pröfvas, förrän R. o.
Ad. pröfvat alla punkter under denna hufvudafdelning om vattenaflappningar, m. m.
Hr Landtm, ville nu föredraga denna uppskjutna del af PresleSt:s beslut.
Jag får, till min upplysning, fråga, huruvida icke PresteSt:s beslut omfattar äfven anslagen till väganläggningar.
Om så är, skulle jag tro att, för erhållande af fullkomlig öfverensstämmelse mellan PresteS(:s och vårt beslut, denna fråga borde uppskjutas till slutet af betänk, litt. B. Hr Frih. o.
Landtm, lät till upplysande häraf uppläsa PresteSl:s prot.utdr. i hvad det rörde den fråga, hvarom Hr von Hartmansdorff talat.
Jag finner det jag misstagit mig, och att saken kan genast företagas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att första beslutet i den uppskjutna delen af PresteSCs beslut vore, att de för Emmåns och Stångåns samt Himble och Tolleruds åars upprensning och för ultappning af myror på Gottland beviljade understöd, hvilka af en eller annan orsak kunna komma att icke utgå, må på enahanda villkor af K.
M. disponeras till andra odlingsföretag inom sistnämnda län af Riket, det villsägaden södra delen, förhvilken ioo,ooor:dr hlifvitanslagna.
Såvida det är hufvudsaken att blifva af med dessa penningar, så finner jag ganska ändamålsenligt att bifalla PresteSt:s förslag; men om man ej anser detta nödvändigt, så torde det vara tillräckligt att tillåta, alt dessa öfverblifvande medel i låneväg utlemnas i de län, dit de blifvit anslagna.
Då det är ganska sannolikt, eftersom R.
St. nu äro i tillfälle att understödja sådana företag som de ifrågavarande, att de medel — ehuru ganska betydliga — som nu äro anslagna, likväl ej kunna vara fullkomligt tillräckliga för alla de företag inom Riket, som kunna med nytta påkalla sådana anslag, så ser jag ej något skadligt i det förslag, som PresteSt. gjort, nemi. att dessa öfverblifvande medel må af K.
M. användas till sådana företag, sora bär blifvit nämnda, eller till andia företag inom samma län.
Jag 5o8 Den 29 Mars f. m. tillslvrker således bifall till PresteShs förslag i denna del, men hvad det sednare mom. angår, utber jag mig vördsamt få hemställa, huruvida icke beslutet derom kunde uppskjutas, intilldess R. o. Ad. genomgått hela detta betänk.
N:o ^'S5.
Jag tror att PresteSt. fattat ett särskildt beslut i afseende på K.
M:s rättighet att af en eller annan anledning, i händelse de föreslagna företagen, nemi.
Emmaus och Slångåns Samt Himhle- och Tolleruds åars upprensning, skulle komma till stånd, kunna disponera de öfverskott, sorn på de för ifrågavarande ändamål anslagna medel kunde uppkomma till dylika företag inom andra delar af Riket.
Jag tager mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att detta är precist detsamma som Utsk. tillstyrker i mom. litt. b) af den 1 punkten, och hvilket jag förmodar måste vara af R. o. Ad. redan bifallet — så framt det ej är uppskjutet —; men om det ej ligger något företräde i PresteSlts redaction, hvilket jag ej kunnat uppfatta, så hemställer jag, om icke Utsk:s förslag, som innehåller precist detsamma, kunde framställas till R. o. Ad:s bifall.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den del af Utsk:s förslag, som Frih.
Sprengtporten omnämnt och som innefattas i 1 punkten mom. b), icke blifvit för R. o. Ad. framställd hvarken till bifall eller afslag, derför alt R. o. Ad. bifallit de af StatsUfsk. i detta afseende föreslagna 100,000 r:dr på samma villkor, som Ståndet beviljat de i mom. ä) omförmälda af Ståndet till 120,000 r:dr bestämda medel, hvarigenom alla de villkor, som StatsUtsk. i mom. b) föreslagit, komma att förfalla.
Piedaclionen af PresteShs beslut i den del, som nu vore föredragen och föremål för R. o. Ad:s pröfning, vore i Hr Landtmts tanke alldeles öfverensstämmande med StatsUtsk:s förslag i sisla delen af mom. litt. b).
Således vore i Hr Landtnäs tanke visserligen ingenting som kunde hindra R. o. Ad. alt bifalla antingen StatsUtsk:s förslag eller PresteSlts beslut, enär de helt och hållet i denna del öfverensstämma.
Jag tager mig endast friheten att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att ett bifall till SlatsUlskrs redaction i denna punkt kommer att, efter det beslut sorn R. o. Ad. nu fattat i afseende på Emmåns och Stångåns upprensning, samt aftappning af myrorna på Gottland, att medföra ett helt annat resultat, än det som StatsUtsk. har åsyftat.
StatsUtsk. har föreslagit, att dessa anslag skola under enahanda villkor, som för nyssnämnda odlingsförelag blifvit af Utsk. bestämda, användas till andra odlingsföretag inom länet.
StatsUtsk. vill således lemna dessa understöd såsom lån, men nu skulle de äfven kunna anvisassåsom anslag, i öfverensstämmelse med de beslut, som blifvit fattade i de föregrde punkterna, nemi. att de möjligen uppkommande öfverskotten skulle få för andra odlingsföretag inom D c n ag Mars f. m. 5og samma län äfven blifva till en del såsom directa anslag använda, i händelse K.
M. finner sådant lämpligt, och det är denna åsigt, som jag för min del icke vill biträda.
Huruvida förhållandet må vara så förändradt genom de beslut, som blifvit fattade, alt R. o. Ad. numera icke skulle kunna bifalla detta tillstyrkande af StatsUtsk., det må bero på R. o. Ad:s pröfning.
Föröfrigt är det alldeles likgiltigt, antingen det blir StatsUtskts redaction, som bär föreslås, eller PresteStts förslag, sedan det är upplyst, att de äro alldeles lika lydande; men jag har velat fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att detta tillägg alldeles icke tillkommit i StatsUtsk,, utan har blifvit insatt på grund af en anmärkning från PresteSt., gjord vid återremissen af betänk.
N:o 354.
T e r s m e d e n: Frih.
Sprengtporten har rätt deruti, att det är likgiltigt om StatsUlskts förslag eller PresteSt:s beslut antages; men såsom jag fattat Gr.
Mörners mening, så innebar den, att detta anslag endast såsom lån skulle tunna användas, och jag anhåller att derutinnan få förena mig med Gr. Mörner.
I händelse R. o. Ad. hade godkänt StatsUtskts förslag, att endast i egenskap af lån medgifva ifrågavar. anslag, så hade det varit conseqvent att på samma sätt förordna om hvad som möjligen blifver Öfver.
Men då nu Ståndet förklarat, att ifrågavar. medel må utgå, antingen såsom lån eller såsom anslag, så synes det också vara conseqvent, att om de summor, som möjligen öfverblifva på det ena eller andra anslaget, förordna på samma sätt, som angtde sjelfva htifvudsumman.
Jag tillstyrker följaktligen antagande af Utskrs eller PresteSt:s ordalag, allt efter den ordning, hvari det behagar Hr Frih. o. Landtm, att framställa proposition.
Tersmeden har ganska riktigt uppfattat den tanke jag ville framställa, nemi. alt de öfverskott, hvilka kunde uppkomma, ej annorlunda än i låneväg måtte till understöd för odlingsföretag användas.
Skulle sedan för sådana företag finnas lämpligt att bevilja ett dy likt understöd i anslagsväg, så kan ju K.
M. vid nästa riksdag göra framställning om att afskrifning måtte meddelas, hvilket flera gånger förut skett.
Jag tillstyrker så myc ket mera bifall till instämmande i PresteSt:s beslut i detta fall, som det till ordalydelsen, ehuru icke till afsigten, är detsamma som StatsUtsk:s förslag.
Jag tillstyrker så mycket hellre bifall dertill, emedan derigenom mildras till någon del det olämpliga uti det sätt, hvarpå man gått tillväga vid denna riksdag, nemi. att R.
St. särskildt företagit dessa speciella smärre punkter till afgörande, i stället för att de borde 5io D e 11 29 Mars f. m. öfverlemna detta till regeringsmakten, och endast anslå summorna, samt bestämma villkoren.
Nu mildras detta till någon del, ly för det fall att af en eller annan anledning ett nu bestämdt företag ej blir verkstäldt, så vore det åtminstone då öppet lemnadt för K.
M. att kunna låta lika ratt vederfaras äfven andra trakter.
Jag anhåller om propos. på instämmande i PresteSl:s beslut.
Vid jemförelse emellan litt. a) och b), förekommer den väsendlliga skilnaden, att litt. a) innefattar en framställning af SlatsUtsk., att till K.
M:s nåd. pröfning öfverlemna alt för hvarje särskildt företag undersöka huruvida de i detta mom. omförmälda 100,000 r:dr skulle kunna i mån af företagets beskaffenhet utgå, antingen såsom anslag, eller såsom lån.
Slutet af mom. litt. b) innefattar en hemställan, att de låneunderstöd, som af Utsk. blifvit tillstyrkta ”för Emmåns och Stångåns samt Himble och Tollerud.? åars upprensning, och för uttappning af myror på Gottland, mätte, för den händelse medlen af en eller annan orsak icke skulle komma att utgå, få på enahanda villkor af K.
M. disponeras till andra odlingsföretag inom nu ifrågavarande Rikets län.” Nu har R. o. Ad., i fråga om Emmån och Stångån, äfvensom myrorna på Gottland, beslutat, att dessa anslag skulle, på sätt PresteSt. äfven för sin del beslutat, komma att utgå, och om jag ej alltför mycket misstager mig, så innefattar delta beslut, att någon del af ifrågavarande summor skulle kunna utgå såsom anslag; det blir således för conseqvensens skull nödvändigt att fatta samma beslut rörande de medel, hvarom nu är fråga, som angide dem, hvilka StatsUtsk. i litt. a) har omförmält, d. v. s. att dessa medel till K.
M. öfverlämnäs, för att användas i mån af den nytta, som af odlingsföretaget kan påräknas, antingen såsom anslag eller såsom lån, hvilket beslut jag således för min del tillstyrker.
Emot den af Gr.
Mörner uttalade principen får jag på det högsta protestera.
St. sjelfve i sina beslut skulle förutsätta möjligheten deraf, att K.
M. för ändamålets befrämjande skulle finna sig nödsakad atl använda anslaget annorlunda än R.
St. derom förordnat, och sedan vid följande riksdag begära afskrifning, vore i min tanke ett högst vådligt prsejudicat.
Att vid en kommande riksdag, om sådana händelser inträffade, Const.- Utsk. med skäl icke skulle underlåta alt göra anmärkning emot anslagets användande på annat sätt, än R.
St. föreskrifva!, synes mig naturligt.
St. bestämdt besluta att med fullt förtroende till K.
M:s pröfning öfverlemna huruvida större eller mindre delar af dessa summor skola såsom anslag eller såsom lån utgå, så tror jag att ändamålet derigenom sakrast vinnes.
På eli högst märkvärdigt sätt har jag af Den 29 Mars f. m. den sista värda talaren blifvit missförstådd.
Jag liar alldeles icke yrkat eller ens ifrågasatt, att K.
M. skulle använda medlen på annat sätt, eller under andra villkor, än R, St. föreslagit; men jag har föreställt mig möjligheten af, att, om K.
M. utlemnade medlen såsom lån, K.
M. likväl skulle kunna finna skäl för särskildta fall att hos R.
St. hemställa, att ett sådant lån må efterskänkas.
Sådana låneunderstöd hafva i många fall redan blifvit efterskänkta, och detta är något helt annat, än att vilja föreslå, alt K. M., i tiots af R.
St:s beslut, skulle utdela medlen.
Det har aldrig kunnat vara min lanke, och blir det aldrig heller.
Jag föreslår blott, att dessa öfverskott ej må af Regeringen kunna utlemnas annorlunda än i låneväg, ty jag kan ej instämma i deras tanke, som anse så nödvändigt att sopa rent hus, utan anser ganska nyttigt, att man har något i behåll.
Endast med några ord får jag äran nämna, att ordet afskrifning, hvilket af Gr.
Mörner, uti dess med låg röst uttalade och svårligen hörbara yttrande, begagnades, gaf anledning till det misstag å min sida att förmoda honom åsyfta hvad jag nyss i mitt yttrande framställt, och hvilket jag, uti hvad det rörer saken, till fullo vidblifver, jemte det jag med nöje återkallar den oriktiga förmodan jag råkat fatta om denne talares mening uti förevarande fråga.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att under discussionen blifvit framställd den mening, att R. 0.
Ad. borde instämma i PresteStts beslut, äfvensom dén mening blifvit framställd, att R. o. Ad. borde instämma i Utsk:s förslag i den del af moni. b), som motsvarar den fråga, hvilken nu blifvit föredragen. R. o. Ad. behagade finna, att PresteSt:s beslut blifvit afifaltadt i ordalag, som hafva ett fullständigt sammanhang med redactionen af Ståndets öfriga beslut, och att Utskrs ordalag äfven äro afpassade till öfverensstämmelse med de ordalag, som Utsk. i mom. ofvanföre denna mening antagit, men att ingendera ordalagen fullkomligt passa att begagna eller förena med de beslut R. o. Ad. fattat, ehuru visserligen meningen helt och hållet kunde dermed instämma.
Hr Landtm, finge nu uppläsa en redaclion, som innefattade meningen i så väl PresteStis som Utsk:s förslag, men stöde i en, som Hr Landtm, trodde, fullständig öfverensstämmelse med de beslut R. o. Ad. förut fattat.
Denna redaction lydde som följer: ”att de för Emmåns och Stångåns samt Himble och Tolleruds åars upprensning och för aftappning af myror på Gottland beviljade understöd, hvilka af en eller annan orsak kunna komma att icke utgå, må på enahanda villkor, som för anslagen under litt. a) och b) i allmänhet äro bestämda, af K.
M. disponeras till andra odlingsföretag inom länen i södra delen af Riket”; hemställande Hr Landtm., om R. o.
5l3 D e 11 29 Mars f. m.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afstå detta förslag.
Hr Landtm, förnyade sin propos. till bifall å förslaget.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt ja öfverrösta! nej.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sista delen af PresteStts ifrågovar. beslut innehölle: ”att Ståndet der jemte förbehöll sig att, såvida medel ännu skulle vara öfriga att disponera, sedan extra-statsregleringen blifvit definitivt afgjord, kunna större anslag för beredande af odlings förelag bevilja.”
Hr Lagerhjelm hade ansett, att afgöran de af denna del af PresleStts beslut borde uppskjutas intilldess R. o. Ad. fullbordat pröfningen af utlåt.
N;o 435 till alla dess delar; hemställande Hr Landtm, nu, om R. o.
Ad. ansåg att denna del af frågan borde uppskjutas intilldess R. o. Ad. slutat denna pröfning.
Sedan R. o. Ad. nu bestämt beloppet å de summor, som böra användas för ifrågavarande ändamål, så tager jag mig friheten hemställa, huruvida det ej skulle vara lämpligt att nu besluta, att en tillökning af dessa summor må kunna äga rum, till följe af andra Stånds eller Utsk:s inbjudningar, hvilka möjligen kunna va ra att motse; ty jag tror mig känna, men måhända misstager jag mig deruti, att ett RiksSt. beslutat en betydligt högre summa för detta ändamål, än R. o. Ad.
Frågan kan visserligen i anledn. af en sådan inbjudning ånyo komma under öfverläggning, men att först besluta ett anslag, och derefter väcka fråga om möjligheten af att man skulle gifva mera, det tror jag ej skulle vara lämpligt.
Jag skulle nästan tro, att Frih. Sprengtporten missförstått Hr Frill. o. Landtnäs framställning, emedan den blott angick uppskof med beslutets fattande.
Jag lager mig friheten hemställa till Hr Frih. o. Landtm., huruvida Ståndet, sedan det fattat sitt beslut, redan i sammanhang dermed må kunna besluta att uppskjuta till en annan lid hvad som här återstår.
Detta är något så ovanligt i formen, alt jag för min del ej kan anse ett sådant uppskof lämpligt, och det synes mig, som det skulle förutsätta, att man kunde ändra livad man redan beslutat.
Om hela frågan hade bIif\it uppskjuten - Den 29 Mars f. m. 513 ien intilldess
Men extra-statsregleringen varit afgjord, så skulle jag visserligen icke haft någonting deremot, uien sedan saken nu är företagen till pröfning och afgjord, så vore det väl högst ovanligt, om man dervid ville förbehålla sig att möjligen gifva mer än man beslutat.
Jag anhåller att denna punkt af PresteSt:s förslag måtte helt och hållet förfalla.
Detta yrkande måste jag deremot bestrida.