Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M l i underdånighet begärt förordnande af en Kommitté att utreda och föreslå, huruvida och på hvad sätt gäslgifven-skjulsnings-besvärel må kunna från jordbruket skiljas, samt denna angelägenhet för öfrigt i framliden på lämpligaste sätt ordnas, lå Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att E. K. M:l täcktes åt nämnda Kommitté jemväl uppdraga att föreslå ett sä beskaffadi sätt för posl-belördringen, att postlörings-sk) Idighelen må kunna skiljas från jordbruket, emot åliggande lör posthemmanen alt fullgöra de »nera, hvarifrån de nu äro befriade.
I afseende ä postföring medelst gästgifveri skjuts, måste, då rättighet dertill icke blifvit postverket af Rikets Ständer tillerkänd, postens befordrande med sä beskaffad skjuts betraktas icke såsom ett de gästgifveri-, bäll- och reserv-skjuts-skvldiges åliggande, ulan endast såsom en af omständigheternas tvång framkallad nödfälls-utväg.
Rikets Ständer hafva väl. vid 1828—1830 årens riksdag, jemte en bos K.
M:t i underdånighet framställd begäran om inrättandet af paket- och lörvagns-poster emellan städerna Stockholm och Ystad samt förstnämnde stad och Götheborg, antvdl att dessa poster kunde med gäslgilveri-skjuts helördras, men della för en särskild inrättning, alsedd att pä en gäng åstadkomma lindring i post-förings- och skjutsnings-besvären, gjorda medgifvande kan icke lydas derhän, som skulle postverket genom detsamma hafva erhållit obegränsad rättighet till för posters fortskaffande begagna sådan skjuls.
Det torde också vara otvifvelaktig!, ali posllöislingen, i anseende lill det stora antal hästar, sorn densamma på mänga ställen lager i anspråk, belvdligl medverkar att göra skjutsnings-besvärel särdeles kännbart för de skjutsnmgs-skyldige; och fä Rikets Ständer derföre i underdånighet anhålla, all E. K.
Al;l i Nåder ville förständiga Generalpost-slyreisen all, i alvaktan på en fullständigare reglering af post-väsendet, skvndsamt vidtaga åtgärder lill beredande, der sådant lämpligen kan ske, af el! annat sätt för de posters fortskaffande, hvilka nu befordras med gästgifvare-, häll- eller reserv-skjuls, så att de skjulsnings-skyldige må, så snart sorn möjligt, befiias från postföring.
1 betraktande af de olika belopp, hvarmed posl-lörslingen af postverket godtgöres dem. hvilka densamma ombesörja, och dä postförings-besväret i sednare tider betydligt ökats samt blifvit för post-hemmanens innehafvare ett ganska kännbart onus, hysa Rikets Ständer den öfvertygelse, ali förhöjd betalning, i män derefter och sä långt postverkets tillgångar del medgifva, äfven hör post lomme tillkomma: dock att tegan ior den postföring, som på helt hemman icke öfversliger 312 mil om året, ej må ökas ens till samma i belopp som gäslgilveri-skjiils-legan, enär flera, väsentliga förmåner lör denna postföring tillgodonjutas, utom den kontanta legan.
Deremot, och med afseende derå ali, af flera orsakei, postlörslingen, synneiligast snäll- och pakel-posl-föringeii, är förenad med vida större olägenheter, än resandes skjutsning, hafva Rikets Ständer ansett billigheten fordra, alt legan såväl för den postföring, som verkslälles med gästgifvare-skjuts, som den. hvilken för närvarande al poslhemmaus-åboer emot gästgifvarskjuts' lega utgöres, bestämmes (ill eli eller postiöringens mer eller mindre
Irvckande beskaffenhet lämpadt högre belopp, än gäslgifvare-skjuls-legan, hvilken, vid bestämmandet af ersättningen för nyssberörda frän post-hemmanen utgående skjuls, likväl skulle beräknas till ett under alla förhållanden lika belopp af I Rafr Runt.
Expeditions-Utskottets Förslag till underå.
Skrifvelse N:o 201. 189 Med anledning häraf, och då Rikets Ständer, som, enligt derom gjord särskild underdånig anmälan, ansett gästgifveri-skjulstugan böra ökas, inliemlat tillförlitliga upplysningar derom, alt postverkets inkomster medgifva nedannämnda förhöjda betalning för postforslingen, lä Rikets Ständer hos E. K. M:t, i underdånighet tillstyrka, att ersättningen per mil för postföring hädanefter mätte, utom der denna sker medelst beting, utgå, vagns-lega inberäknad, för hvarje häst, då postföringen ombesörjes af posthemmans innehafvare, med 50 öre för enkel och 55 öre för dubbel postföring inom 312 mil om året pä helt hemman, med 60 öre för postföring emellan Östersund och Härjeådalen, och med 1 R:dr 10 öre för postföring utöfver 312 mil på året äfvensom för forsling af ny, sedan år 1830 tillkommen post, samt, då post fortskaffas genom gästgifveri-sk juts, med l
R:dr 10 öre för ordinarie post och med 1 R:dr ‘20 öre för snälloch paket-post, såvida allmänna skjutslega!) vid gästgifvare-gården, hvarifrån skjutsen utgår, icke öfversliger 1 R:dr, inen i annan händelse för ordinarie post med 10 öre och lör snäll- och paket-post med 20 öre utöfver den vid gästgifvaregården gällande skjutslega; kommande, under förutsättning att tegan för gästgifvarskjuts å landel i medeltal icke ölverstiger 1 R:dr milen, poslförings-koslnaden, genom denna förhöjning, all, enligt derå, med ledning af 1856 års poströrelse, verkställd uträkning, ökas med 131,421 R:dr 71 öre, allt Runt.
Då icke allenast stor lindring i postlörings-besväret, utan äfven besparing i utgifter för postverket möjligen skulle beredas derigenom all posterna emellan orter, som hafva regelbundna förbindelser medelst ångfartyg eller å jernvägar, sålunda fortskaffades, få Rikets Ständer, sorn inhemlal, huruledes posten emellan Slockholm och Wisby kunnat, ultin olägenhet eller hinder, den blida årstiden försändas med ångfartyg, tillhörigt enskild person eller bolag, hos E. K.
M:t i underdånighet anhålla om vidtagande af erforderliga åtgärder, i ändamål, dels alt, emellan de orter och under de tider af året sådant ultin väsendtliga olägenheter eller ökade kostnader för postverket låter sig göra, posl-befordringen må verkställas med enskilda personer eiler bolags ångfartyg, som göra regn liera turer, dels ock att, i den mån jernvägs-förbindelser, vare sig genom statens eller enskildes försorg, redan kommit eller framdeles komma lill ständ, detta transport-medel må för posterna begagnas, under iakttagande ali innehafvare af posthemman, hvilka i följd häraf icke vidare blifva med någon postföring betungade, skola vara förbundne alt afstå från de i vedergällning för postföringen dem förunnade friheter och förmåner.
Slockholm den ‘27 Januari 1858. 190 Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrif reise, N:o 202.
M:0 9® 9.
Uppläst och gödkändt hos Ridd. och Adeln don 27 Jan. 18S8.
Preste-slåndel den 27 — — „
Borgare-ståndet den 29 — — Bonde-ståndet den 30 — — Piket.y Ständers lindard.
Skrifvelse, i anledning aj Kongl. Maj:ts uddiga Proposition, angående Posl-bevillningen.
(Bevilln.-Utsk:s Bet. N:o 31.) S. A. K.
Med anledning af hvad Gen'eräl-Posl-Slyrelsen hos Eilers Kongl.
Majit underdånigsl anfört och föreslagit, i fråga om förändrad! postporto för inrikes brefvexHngén m. m. har Eders Kongl. Maj:! täckts uti en den 3 April nästlidne år allåten nådig Proposition fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å detta ämne. i de delar, hvarom här nedan förmäles.
Hvad fiirst beträffade väckt fråga, all, samtidigt med decimal-räkningens införande, portot för den inrikes brefvexlingen mätte för enkelt bref nedsättas fran det brutna tal af I2{ öre, som, enligt, tiva mvnlberäkningen, motsvarande nuvarande afgift 4 skillingar banko, lill 10 öre, som utgör det beslutade myntsystemets grundtal, och i förening dermed viglen å enkelt b ref bringas till öfverensstämmelse med tiva viglsvslemet, samt fastställas, icke, såsom hittills, lill l£ lod, utan till ett lod eller närmast motsvarande i tiva viglsorlcn 3 ort, hade Eders Kongl. Majit väl funnit detta förslag utgöra en följdriktig tillämpning af förlåtIningarue om vigt af den 3l Januari och om mvut af den 3 Februari 1855, äfvensom alt en sådan förändring ulan tvifvel skylle leda lill större reda och enkelhet i Postverkets upphörd och räkenskaper, samt för de brefvexlande medföra både lindring i afgiller och lättnad i dessas beräkning, i den mån de nya mynt- och viglsorlerna bliiva allmänt gängse; och hyste jemväl Eders Kongl. Majit del. hopp, alt fördelarne af en sådan förenkling ulan svårighet skulle kunna vinnas inom en löga aflägsen Expedilio n s- Etsk o t te ts Forsing till undmi. Skrifvelse., N.o SOS. 191 tidrymd; men, i afseende deremot å lämpligheten äfen sa betydlig porto-nedsällning redan från början af nästa slals-i egfeiiugsperiod, bade Eders Kongl. Maj:t ieke kunnat lemna ur sigle, alt Genernl-Post-Slyrelsens härvid uppgjorda beräkning blifvit grundad pä den förutsättning, ali någon allmän förhöjning i Icgan lör post- och gästgilveriskjuts icke komme alt beslutas och alt Styrelsen, hufvudsakligen med antagande häraf, trott
Postverket kunna af det inrikes postportots nuvarande belopp eftergifva en femtedel, utgörande för är 1858, efter uppgjord beräkning, ie.ke mindre än 102,000 R:dr b:ko.
Eders Kongl. Majit, hade likväl ansell nyssnämnda förutsättning destouiiudre kunna eller böra läggas lill grund för behandlingen af denna fråga, som till undanrödja lide af den allmänna obelåtenhelen, hvilken, svnnerligast på sednare tider, yppat sig icke blott angående postskjutsen, ulan älven angående skjulsniog.s-bestyret i sin helhet, det ansågs blifva nödvändigt, att innan kort en omfattande reglering i dessa hänseenden vidtoges; men vare sig ali denna förestående reglering, så vidt den rörde postskjutsen, till en början mäste hufvudsakligen komma att bestå i en skälig, eller lidens fordringar lämpad förhöjning at skjutslega i», hvilken förhöjning, enligt General-Posl-Slyrelsens uppgift, skulle för hvarje skilling per mil öka deri ärliga utgiften för Postverket med omkring 10,000 llidr, eller tilt regleringen redan för närvarande kunde utföras medelst en mer eller mindre genomgripande förändring i hela systemet för posl-befordringen, så vore det tydligt a11 med afseende å Sveriges stora utsträckning och beskaffenheten af landels koinniunikations-ansialler, dessa förändringar icke kunde aflöpa utan ganska betydliga utgifter lör Postverket.
Under sådana förhållanden, och då del vore af största vigt, alt post-anstalternas fortgående utveckling för öfrigt icke förhindrades af bristande tillgångar, ansåg Eders Kongl. Majit icke rådlig!, alt
Postverket för den närmaste framtiden beröfvades en femtedel af verkets väsendtligasle inkomst, äfven om, såsom otvifvelaktig! vore fallet, grundad förhoppning förefu unés att genom brefvexlingens tillvext, åtminstone i viss mån, ersättning kunde påräknas för förlusten.
Då härtill komme, alt den vinst, som på andra sidan kunde för Postverket uppkomma genom den föresiagna nedsältningen af enkel brefvigt från 1-j lod, närmast motsvarande 3 ort 91 korn, lill 3 ort, mäste i det hela blifva afen jemförelsevis iinga betydenhet, helst bref af mera lin 3 orts vigt komma ali utgöra blott undantag från det vanliga förhållandet ; då för öfrigt den nya viglberäkningen, enligt Kongl. Förordningen ilen 31 Januari 1855, vore anbefalld lill allmänt begagnande törst år 1863, hvarlörinnan justerade vigter af nya slaget icke kunde antagas vara öfverallt i riket all tillgå; samt da mindre lämpligt vore al! föreskrifva eli. tidigare användande af della vigtsystem ensamt vid Postverket, fann Eders Kongl.
Majit, med afseende å allt della, och enär ännu icke kunde med någon säkerhet beräknas till hvad belopp Postverkets tillgångar voro för den nva postskjuts-regleringen behöfliga. sig icke kunna lör närvarande till Rikets Ständers bifall i Nader föreslå förändring af portot för inrikes så kallade portnhref i vidsträcktare män, än att detsamma, från och med den tid. då tiva mynlberäkningen vidtager. mätte bestämmas tili tolf öre för bref al enkel vigt, med hittills gällande fördubbling neli Herdubbling af portot för tyngre bref, genom hvilken nedsättning lill öretalet närmast under nuvarande ponobelopp, della skulle, efter ofvannämnda beräkning, komma all minskas med en Ijugufeintedel och Postverkets pä berörda porto grundade årliga inkomst nedsättas med ungefärligen 29,000 R:dr bien, eller 30,000 R:dr Rimt.
Vidkommande derefter algilien för så kallade lösbref, eller sådana bref, hvilka emellan postanstalt och något ställe utom dennas läge, eller tvertom, försändas, utan beröring med annan postanstalt, ansåg Eders Kongl. Majit, lika med General-Post-Slvrelsen, skäligt vara att forslandet af dylika bref, för hvilkas tyngd den, enligt Kongl. Kungö - 192 Exp ed ilion s - UIs kölle ts förslag till underd.
Skrifvelse. iV.-o SOS. reisen den 9 Mars 1855, gällande inskränkning lill högst älla lod borde tillsvidare bibehållas, måtte tillskynda Postverket någon inkomst; och iöreslng Eders Kongl. Maj:t derföre i Nåder, det Pikets Ständer mätte besluta, all, för nämnde ändamål oell till vinnande af nödig kontroll, hvarje lösbref skulle förses med frimärke å fem öre; i sammanhang hvarmed E. K. M:t. funnit billigheten fordra alf, då hvarje lösbref hittills åt vederbörande Postförvaltare inbringat en skilling banko, de före förändringens införande tillsatta Postförvaltare tillförsäkras, i stället för denna lösbrefs-skilling, en personlig godlgörelse al poslmedlen, alt för hvart år uigå med ett belopp, motsvarande medeltalet af tre nästföregående
Ars lösbrefs-afgifter, enligt hittills gällande beräkning.
Hvad slutligen anginge lokal-href, eller sådana bref, som å Post-anstalt inlemnas, ställda lill person inom samma stad, köping eller dylikt samhälle, öfverlemnade E. K. M:l till Rikets Ständers bepröfvande, huruvida icke för dessa bref, till den i General post-Styrelsens Kungörelse den 24 Maj 1855 stadgade tyngd al högst fyra lod, mätte fastställas och lill Postverket ingå en afgift af tre öre, ungefärligen motsvarande en skilling banko, som för dylika bref nu erlägges; börande äfven dessa bref, för kontrollens skull, alllid vara med frimärken försedda.
I öfverensstämmelse med nu föreslagna porto-satser skulle frimärken tiilverkas endast A fyra valörer, nemligen 3, 5, 12 och 24 öie.
Rikets Ständer, sorn ansett sig böra, innan detta ärende behandlades, ingå i pröfning af den härpå väsendtligt inverkande frågan om föreslagna genomgripande förändringar i föreskrifterna, angående postskjutsens ordnande och om poslskjuts-legans förhöjning, hafva dervid beslutat sådana förhöjningar i nämnde lega, hvilka föranleda en tillökning i Postverkets utgifter af omkring 130,000 R:dr R:ml och jemväl mäste ega deri påföljd, att porto-afgiflen icke kan tran beloppet 4 skillingar banka lill 10 öre för det närvarande nedsättas.
Så önskvärd denna nedsättning ur flera skäl än vore, är det nemligen otvifvelaktig!, att den icke kunde lillvägabringas med mindre, än alt Statsverket skulle, redan för postväsendets uppehållande i dess nuvarande skick än meia för en ytterligare tidsenlig utveckling af denna anstalt, få lemna betydliga direkta bidrag; men lil! eli dvlikt sleg äro öfvervägande skäl nu icke för handen; likasom, och pa de grunder, E. K.
M:ts nådiga Proposition innehåller, del först med är 1863 päbudna nya viglsvslemet ej eller synes lämpligen kunna eller böra ensamt vid Postverket gifvas en tidigare til lämpning.
Sorn deremot, jemlikt ytterligare från General-Post-stvrelsen lemnade upplysnin gar, med visshet kan antagas, ali, oaktadt nvssberörda förhöjningar i poslskjuts-legan, Postverket skall, med nedsättning af porlosalsen för enkelt bref från !2j lill 12 öre och bibehållande i öfrigt af gällande stadgandeu angående brefviglen oell porlo-moderalionen, kunna bestrida sina utgifter, hafva Rikets Ständer funnit sig desloheldre böra biträda E. K.
Mits förslag om denna nedsättning, som derigenom undvikes olägenheter håde för allmänheten och för Postverket af denna algifts utgörande, uppbörd och redovisning i brutet tal; hvarförutan, eller hvad Rikets Ständer inhemta!, algiften af 12 öre hällre, än den af \%\ öre, lämpar sig til! de porto-satser, som i ii re I a
I komma ali gälla för utrikes brefvexlingen, samt skulle göra särskilda frimärken för denna brefvexling obehöflig».
Då tiden för den nya mvntberäkningens tillämpning emedlertid nu är inne och Postverket icke förr lin lill den 1 nästkommande Juli lärer hinna anskaffa och tillhandahålla allmänheten frimärken å 12 öre, blifver det nödigt alt nu gällande frimärken, lydande å 4 skillingar b:ko eller 12j öre, intill samma tid få begagnas oell ali, likasom vid sistlidne Riksdag, i afseende å införandet uf elt medelporto, beslöts, tillämpningen af den förändrade afgifls-bestämmelsen inträder först ett halft år efter den nya stalsreglcrings-periodens ingång.
Med Expeditions-Utskottets förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 202. 193
Med iakttagande häraf hafva Rikets Ständer, i Öfrigt instämmande i E. K. M:ts Nådiga förslag, funnit annan förändring af portot för inrikes så kallade porto-bref ieke böra vidtagas, än alt detsamma, fr,ån och med den 1 nästkommande Juli, må nedsättas från Tolf oell elt halft öre till Tolf öre för bref af enkel vigt, med fortfarande fördubbling och fördubbling af portot för tyngre bref.
Hvad derefter angår E. K. M:ls Nådiga förslag, alt forslandet af så kallade lösbref, för hvilka hittills endast blifvit erlagd en skilling banko till vederbörande Postförvaltare, borde tillskynda Postveiket någon inkomst oell att, för sådant ändamål, dessa bref skulle förses med frimärke å 5 öre, samt en mot förra afgiflen svarande sporlelersältning tilldelas de Postförvaltare, som före förändringens införande voro tillsatte, har bos Rikets Ständer härvid blifvit erinradt, att ifrågavarande bref vanligen på ganska korta afstånd lortskaffas med posten och derföre ej skäligen böra betungas med högre afgift, än den nu gällande, närmast motsvarande tre öre; alt, derest afgiflen vid detta belopp bibehålies, det icke skulle lända Postverket lill någon båtnad alt förvandla denna afgift från Postmästarens lill Postverkets inkomst, emot sportel-ersätlning till den (örre; oell att, då i alla händelser afgiflen för sådana bref, som ej fortskaffas från en poststation lill en annan, svårligen torde kunna med säkerhet kontrolleras, det äfven ur denna synpunkt måhända kunde snarare skada än gagna, alt vidtaga förändring i ett förhållande, som hittills veterligen icke föranledi någon olägenhet; — oell hafva, af dessa skäl, Rikets Ständer, med afvikande från E. K.
M:ts förslag, ansett hvad angående lösbref och porto-afgiften derför nu stadgadt är, böra bibehållas utan annan förändring, än att afgiflen, nu utgörande en skilling banko* bestämmes lill tre öre; — och hör, i enlighet härmed, vid nu gällande föreskrifter angående lokalbref, endast med algiflens förändring från en skilling banko lill tre öre, iå förblifva; varande något särskildt Rikets Ständers beslut icke erforderligt, angående de valörer, hvarå frimärken må tillverkas.
Deremot, och då den af Rikets Ständer vid 1847—1848 årens Riksdag beslutade samt genom Kongl. Förordningen den 16 Januari 1849 påbudna assurans-afgift afen skilling banko för hvarje fulla 100 R:dr samma mynt, som uti bref under öppen rekommendation med posterna afsändas, äfvensom de särskilda numera till Postverket ingående rekommendalions-afgiflerna af tolf skillingar banko för så kallad sluten och sexton skillingar banko för så kallad öppen rekommendation, äro all hänföra till sådana allmänna afgifler, om hvilkas utgörande efter nya myntberäkningen Rikets Ständer ega alt förordna, hafva Rikets Ständer, under antagande att dessa afgifler böra utgå med motsvarande eller understigande jenina öretal, i sådant hänseende funnit skäligt bestämma assuransafgiften lill två öre för hvarje Elt hundra R:dr R:mt, som under öppen rekommendation med posten alsändes, samt fastställa afgifterna för rekommendalions-bevisen till tretiofem öre för så kallad sluten och femtio
Öre för så kallad öppen rekommendation.
M:ts högstberörde nådiga framställningar, iå Rikets Ständer härom i underdånighet göra anmälan; och framhärda Rikets Ständer &e. Slockholm den 30 Januari 1858.
Prot. 4856—4858. 40 Sami. 4 Afd. 2 Band. 25 V 194 Expedit io 11 s- U/sk o t tets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 205.
Ro 20».
Preste-slåndet den 27 — — Borgare-slåndet den 29 — — Bonde-ståndet den 30 — — Rikets Sländers underdåniga Skrifvelse, i fråga om sättet flir användande aj de medel, som, enligt kongl.
Muj-.ls och Rikets Ständers beslut, skola, till allmänna rörelsens underlättande, å utrikes ort upplånas.
(Banko-Utsk:s. Utl:de N:o 70.) S. A. K.
I anledning af E. K.
M:ts den 14 December niistlidel år till Rikets
Ständer aflåtna nådiga proposition om åtgärders vidtagande för att underlätta penninge-slällningen och rörelsen inom landet, hafva, såsom i underdånighet blifvit serskildt anmäldt, Rikets Ständer, med bifall till E. K.
M:ts derom afgifna nådiga förslag, för sin del beslutat, att ett lån eller kreditiv, till belopp, motsvarande tre millioner Riksdaler silfver, skall å utrikes ort skyndsamt upptagas, i ändamål att, genom utlåning från Rikets Stän ders Bank, bereda en af behofvet påkallad tillfällig förökning i förlags-kapilalet för handel och näringar, samt ali berörda lån eller kreditiv skall vara till fullo liqvideradt sednast inom slutet af år 1860; i hvilket afseende Rikets Ständer jemväl i underdånighet anhållit, alt E. K.
M:t täcktes under den form, som för ändamålet kan finnas mest lämplig, och på de vilkor, som kunna betingas, för svenska statens räkning upptaga ifrågavarande lån eller kreditiv samt ställa detsamma till Fullmäktiges i Rikets Ständers Bank disposition, alt af dem användas och inom ofvanuppgifna tid liqvideras i enlighet med de föreskrifter, som af Rikets Ständer innevarande riksdag varda meddelade; hvarförutan Rikets Ständer förordna!, att, så snart på fullt säker band aftal om lånet eller kreditivet blifvit träffad!, Rikets Ständers Bank må, efter behof och enligt Fullmäktiges bepröfvande, genast utgifva ett deremot svarande belopp i sedlar, hvaref - Expeditions-U/skoHets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 203.
195 ter genom lånets eller kreditivets indragning, på sätt Fullmäktige finna lämpligast, den metalliska kassan skall beredas en mot den ökade sedelutgifningen svarande förstärkning, allt under vilkor, att itanken för de härvid tilläfventyrs uppkommande förluster varder af Slaten lill fullo godtgjord.
I afseende å den del utaf E K.
M:ts högstberörda nådiga proposition, som angår sältet för de upplånade medlens användande, och som nu jemväl blifvit af Rikets Ständer pröfvad, har, då de medel, hvilka äro i fråga att utomlands anskaffas, möjligen måste betingas på drygare vilkor, än som motsvaras af här gällande laglig ränta, E. K. M:t trott det håde kunna och böra stadgas att, vid utlåning af samma medel, en lämplig provision afdrages, hvarigenom
Banken hålles skadeslös för dess omkostnader, samt på grund deraf föreslagit, att af den beredda tillgången måtte bildas en serskild diskonterings- och utlånings-fond, och alt, jemte ränta för de å denna fond beviljade lån, må erläggas en provision lill det belopp, som Banko-fullmäktige, efter sig företeende omständigheter och behof, finna skäligt alt bestämma, och som vid lånens meddelande förskottsvis afdrages.
Lika med E. K.
M:t hafva Rikets Ständer ansett, att af den genom det utländska lånet eller kreditivet beredda tillgång bör bildas en särskild diskonterings- och utlånings-fond, hvilken synts Rikets Ständer lämpligast kunna benämnas
Statslåne-fonden och till förekommande af sammanblandning med Bankens egna fonder, böra i dess räkenskaper serskildt upptagas och redovisas, enligt de ytterligare föreskrifter, som Fullmäktige, efter inhemtande af vederbörandes yttrande, kunna finna skäligt att till efterrättelse meddela.
Hvad angår vilkoren för försträckningars erhållande från nyssnämnda fond, hafva Rikets Ständer funnit det vara angeläget, att någon begränsning sker, hvarutöfver den serskilda provisionen ej får uppgå, emedan eljest vilkoren möjligen kunde blifva så betungande, ali det med lånets eller kreditivets upptagande åsyftade ändamål, att bereda näringarne behöfligt understöd, skulle komma att till väsendtlig del motverkas.