Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förestående siffror gifva ani., bland annat, till följande vigtiga erinringar, nemi.: l:o. att af de här förut omnämnda qvinnor 4/5 tillhöra landsbygden och blott */,.
Stockholms befolkning, samt att alltså ifrågav:de angelägenhet icke annat, än i viss mån, kan anses angå Den 1 December f. m. 29 Stockholms Kommun, och detta så mycket snarare, som den stora delen af nämnda qvinnor, som från landsbygden hitkommit, vanligen voro i ett eller annat hänseende fallne, förrän de hitflyttade; hvadan det alltså måste anses af rättvisa påkalladt, att samhället i sin helhet väsendtligen bidrager till det ändamål, som åsyftas; 2:o, att af de qvinnor, som å anstalterne varit intagne, och om hvilkas vidare lefnadsöden, efter deras afgång derifrån, underrättelser kunnat erhållas, ej fullt l/6 åter beträdt lasternas väg, hvaraf alltså den slutsats synes kunna dragas, att samma inrättningar på ett tillfredsställande sätt upfyllt sitt ändamål; och 3:o, att, genom tillvaron af ifrågav:de inrättningar, Statskassan beredts högst betydliga besparingar, ty om också antagas skulle, hvad föga sannolikt är, att af förenämnde antal qvinnor, endast 20 årligen funnits häktade, så upkommer likväl, efter beräkning af 100 rdr rmts underhållskostnad för hvardera, en utgift af 2,000 rdr pr år, hvaraf åter synes följa, att, om Staten anslog en emotsvaraude summa såsom understöd för ifrågav:de inrättning och möjlig utvidgning af densamma, sannolikt är, att Staten derigenom skulle tillskyndas ej allenast besparing af utgifter, utan, hvad vigtigare är, en väsendtlig moralisk vinst.
Slutligen må ej lemnäs oanmäldt, att, till följe af det verksamma deltagande, som ej mindre Hr OfverStåthållaren, än ock Stadens Polismyndighet i öfrigt, egnat det s. k.
Magdalenahemmet, DrätselKommissionen under sednaste tiden till hyresfritt begagnande för obestämd tid öfverlåtit en mindre lokal, sora likväl ingalunda emotsvarar hvad ändamålet kräfver.
För dettas vinnande vore nu tvifvelsutan det enda fullt lämpliga, om R.
St:r kunde finna utväg att anslå 40 å 50,000 rdr rmt. till inköp och inredning af lämplig lokal, eller upbyggande å inköpt tomt af ett lämpligt lius; men då jag för min del icke vågar, att f. n., då Statens tillgångar för andra vigtiga ändamål synas erforderlige, framkomma med en dylik begäran, anser jag mig böra inskränka min framställning till den vördsamma anhållan: att R.
H. St:r ville, för den tidrymd, nästa Statsreglering kommer att omfatta, anslå årligen 2,000 rdr rmt såsom bidrag till hyra och understöd i öfrigt för ett s. k. Magdalenahem inom Hufvudstaden.
Ett af Direktören vid Straffanstalten å Norrmalm utfärdadt intyg, ronde det inflytande förenämnde inrättningars verksamhet utöfvat till de fallna qvinnornas uprättelse, bifogas vördsammast.
Remitterades till StatsUtskrt, Hr af Georgii, Evert, väckte en motion af följande innehåll :
Under en tid, såsom den närv:de, då man, bättre sent än aldrig, vid de sanitära frågorne i allmänhet börjar fästa den vigt och det afs:de, som de onekligen ur alla synpunkter förtjena, och då ingen numera lärer vilja förneka att kroppens helsa är ett vilkor för själens, så torde måhända, vid tillämpningen af dessa åaigter, 30 Oen 1 December f. m. lagstiftningen böra vara angelägen om att, för sin del, med blicken fästad på den allt mera svaga och sjukliga upvexande generationen, för hvilkens framtida väl vi ju på samma gång som för ett älskadt fosterland i alla andra afsiden arbeta till utveckling och förkofran, söka använda något medel för uphäfvande af orsakerne till denna försvagning, detta sjukliga tillstånd, eller åtminstone föreslå någon hjelp mot deras följder.
— Orsakerne kunna vara mångahanda, såsom dels förutgångne generationers omåttlighet och oförstånd, bränvinets missbruk, landsbygdens allt mera tilltagande ohelsosamhet, på de trakter der skogarne utrotas, utan att man genom undersilning af jorden samtidigt varit betänkt på att bortleda de derigenom upkomne öfverflödiga och ohelsosamma vattensaralingarne, städernes tillväxt utan plan i afs:de på behofvet af mera utrymme och luft för den tillökade befolkningen, och utan att i öfrigt medföra några förbättrade sanitära åtgärder i jemna steg med denna tillväxt i menniskomassa och i förhållande till tidens större mått i vetande, — samt dels, slutligen och icke minst, den brist på uplysning i dessa hänseenden och den okunnighet, som nu förefinnes ronde ett ämne, som likväl ligger oss så nära och mera borde upmärksatnmas, nemi. vår kropps rätta vård och riktigare behandling, redan från barndomen, under de mest allmänna och vanliga förhållanden, i motsats hvaraf nu i stället, på grund af nämnde okunnighet, osnygghet och osedlighet med dess många följeslagare af fysiskt och moraliskt elände framalstras, frodas och utvecklas.
Ehuru mycket vore att säga om alla dessa anförde samverkande orsaker, så vill jag likväl f. n. hålla mig blott vid den sista, nemi. den stora massans okunnighet i dessa frågor; och jag är öfvertygad derom att, genom densammas afhjelpande, ett stort och vigtigt steg framåt till förbättring i dessa hänseenden skulle uttagas.
För hvar och en, som varit i beröring med de mindre be medlade klasserne i samhället, med arbetsklassen i städer och på landet, måste detta mitt påstående vara en påfallande sanning; och jag vågar tro derjemte, att den uplysning, hvarom jag talar, skall, i stort, åstadkomma långt hastigare och vackrare resultat än man nu förmår åvägabringa, i smått, genom t. ex. ett enstaka upförande i städerne af en och annan sund arbetarebostad, från större synpunkt endast ett tillfälligt mål relatift till det vidt omfattande ändamålet i allmän uplysning och förädling.
Då man betraktar de ouphörligt ökade och oroande utgifterne för den allmänna fattigvården, så tror jag grunden dertill vara att söka, till stor del åtminstone, uti den okunnighet och det oförstånd, hvarmed vi från första ungdomen vanvårda vår kropp och det fysiska lifvets organer, och sålunda, förr eller sednare, men alltid i förtid, undergräfva vår helsa och framkalla denna svaghet och sjuklighet, hvilken förlamar och bryter både arbetskraft och arbetsdrift, likasom de, till en del, från samma orsaker härflytande moraliska lyten nu bidraga att befolka våra fängelser.
För hvar och eu menniskovän, i synnerhet, blir det allt mera tydligt, likasom hos hvar och en mera bildad menniska, i allmänhet, den öfvertygelsen gör sig allt mera gällande, att man måste genom bibringandet af bättre insigter och uplysning
Den 1 December f. m. 31 i dessa afs:den söka afhjelpa ofvan antydde olycksbringande löljder af den stora massans af folket okunnighet uti de mest allmänna och enkla sanitära förhållanden, vid åsynen hvaraf man ofta förvånas öfver huru en menniskas lifskraft icke genast dukar under för så många dåliga och ohelsosamma inflytelser, så grofva felsteg mot naturens enklaste lagar, som deras äro; och om detta allt är sannt, som jag vågar anse, så hemställer jag, huruvida icke både vår pligt och det trängande behofvet påkalla i dessa hänseenden det medel till förbättring, hvilket här ofvan af mig blifvit omnämndi, nemi. den upväxaude generationens bättre uplysning, från ungdomen, uti alla dylika frågor.
— På grund af hvad jag nu anfört, får jag derföre vördsamt föreslå, att E.
St:r ville hos K. M. anhålla, det K.
M. behagade låta anbefalla SundhetsColl. att i sammandrag utarbeta en lättfattlig allmän Sundhetslära, med särskildt fästadt afs:de på de båda könen och deras olika yrken och sysselsättningar i lifvet, hvilket arbete, tryckt på Statens bekostnad, derefter borde kostnadsfritt, och så fort ske kan, utdelas till och inom alla skolor inom Eiket, både för gossar och flickor, med föreskrift för hvarje lärjunge om nämnde Sundhetsläras studium, och således dess ingående bland antalet af de offentliga läroböckerne.
Bkon.Utsk:t. H. Exc. Hr. Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Härefter afgaf Hr af Georgii följande motion:
Uti nu gällande Tulltaxas Tariff för Införselstull finner man, pag. 33, under rubriken Sall följande bestämmelser: »Oraffineradt, Införseltull, Ernt. »Kok-, Berg- och Glauber-, vattenfritt, 1 Kubikfot ... 10 öre. »Raffineradt 1 <#. 3 öre».
Oberäknadt förhållandet att detta s. k. raffinerade salt, som inkommer eller, rättare sagdt, förut hit inkommit från Liverpool, före dess användande här på platsen ytterligare mäste omarbetas, d. v. s. rensas, sigtas, stötas m. m. innan detsamma kan ingå i handeln och till allmän förbrukning i och för dess ändamål, så torde dessutom vara nödigt fästa upmärksamhefen på hvilken orimlig skillnad och mindre rättvisa, till hvilka ord jag straxt skall återkomma, som ofvanstående tullsatser sålunda innebära och upställa för tvenne, från förädlingens synpunkt, i sjelfva verket nära nog lika uttryck af samma vara, hvilken likväl 'numera måste erkännas och anses såsom en nödvändighetsartikel, och hvarigenom på detta sätt, i strid med under sednare tider lyckligtvis allt mera allmänt gillade friare åsigter i dessa hänseenden, försök blifvit gjordt till 32 Den 1 December f. m. eli så öfverdrifvet hög beskattning af ett dagligt behof för landets innevånare.
— Dock, före tillämpningen, eller bevisningen i siffror af detta mitt påstående, anhåller jag lå återkomma till mitt ofvan anförde uttryck om »mindre rättvisa» i alside fi beloppet af ifrågav:de tullsats.
Då nemi., under sednaste Riksdag, denna höga tullsats för så kalladt Raffineradt Salt fastställdes till belopp af 3 öre rmt pr 1 <fl. i införsel, på samma gång som Införselstullen för Koksalt bestämdes till 10 öre rmt pr 1 Kubikfot, lärer anledningen dertill varit att söka uti det skydd, som vederbide, riktigt eller oriktigt, ansågo böra gifvas åt ett inhemskt bolag, samtidigt bildadt i närheten af Götheborg, i och för raffinering af salt; ty förut hade allt matsalt under samma tullsats blifvit hänfördt.
Utan att nu fästa mig vid lämpligheten eller icke af detta skydd, vill jag blott f. n. anföra det faktum, att detta bolags verksamhet redan uphört, sedan företaget, det höga skyddet oaktadt, icke inbringat annat än förlust.
Dä sålunda, f. n. åtminstone, mig veterlig! intet sådant inhemskt raffinaderi af salt förefinnes, som kan förebära sitt behof af skydd såsom giltigt skäl för den stora konsumerande allmänhetens högre beskattning, så torde väl en orättvisa mot denna allmänhet fortfarande begås genom ett längre bibehållande af detta lika tillfälliga som litet tillförlitliga skyddsme del, så mycket mera som de enda frukterne af detsamma visat sig bestå uti omöjligheten att under tiden hit kunna införa detta s. k.
Raffinerade Salt, hvarföre vi, i dettas ställe, måste till dagligt bruk åtnöja oss med en relatift sämre vara, utan vinst för Staten, som på anförde skäl icke heller haft någon inkomst af denna tullsats.
Nu till siffrorne och dess bevisning.
Efter beräkning af ungefärligen 6 Kubikfot pr tunna, blir införselstullen för en tunna koksalt 60 öre rmt, då deremot, efter 3 öre rmt pr <ti. af så kal ladt Raffineradt Salt, hvilket gör 60 öre pr lisp., hvaraf omkring 16 gå på tunnan, införseltullen för en tunna af detta sednare utgör 9 rdr 60 öre rmt, hvartill bör läggas ökade utgifter för tullbehandlingen genom tillkommande vågpenningar m. m. till belopp af 1 rdr 60 öre rmt, så att summan i tullafgifter för hvarje tunna Raffineradt Salt, frakten således oberäknad, upgår till 11 rdr 20 öre rmt,, då samma lunna fritt ombord i Liverpool endast kostar omkring 2 rdr 25 öre rmt.
Orimligheten uti detta förhållande ligger i öppen dag för en och hvar, utan att vidare behöfva omordas.
Då således, före bildandet af, numera uphörde, ofvannämnde bolag för raffinering af salt, allt matsalt under en enda tullsats blifvit upfördt; — då enda följden af förändringen blifvit, som jag förut anmärkt, den, att allmänheten varit tvungen köpa en sämre vara, ty äfven Liineburgersaltet, som nu inkommer såsom koksalt, och såsom surrogat nu användes i handeln, är dåligt, ojemnt och icke torrt, så får jag, på grund af hvad jag här ofvan anfört, och åberopande behandlingen af med salt jemnförlige artiklar, t. ex. Salpeter, ehuru densamma numera är fri under hvarje form, vördsamt föreslå, att Den l
December f. m. 33 att rubriken »Raffineradt Salt», jemte dess nuv:de tullsats, måtte ur Tulltaxans Tariff för Införseltull få alldeles utgå, och att, med undantag af medicinskt salt, allt annat salt, rnatsalt eller koksalt m. m., måtte under en enda rubrik och med en enda tullsats af 10 öre rmt pr 1 kubikfot i nämnde taxas tariff blifva up fördt.
Frih. Posse, Johan August, upläste följande motion:
Om man insett, att förbättringar i vår kyrkoförfattn. äro af nöden, så medgifver man ock, att de i närv:de tidpunkt äro nöd vändigare än någonsin, derest andra kyrkobekännelser erhålla en förut i vårt land saknad frihet.
Det inses lätt hvilken ofördelaktig ställning vår kyrka skall intaga om, sedan andra kyrkosamfund erhållit .'rättighet till verksamhet, vårt deremot, hindradt af föråldrade lagars tvingande band, icke förmår att fritt utveckla inneboende krafter.
Då nu förbättringar i många delar synas nödiga, blir första frågan den, hvilka som i främsta rummet fordra skyndsam handläggning.
— Detta synes mig vara förhållandet med sättet för presternas aflöning samt befordringslagarne.
Uti vår tid kännes djupt behofvet af förbättrade lagar både för stat och kyrka; men första frågan blir dock alltid, huruvida man eger, eller huruledes man skall kunna erhålla dugliga personer att både handhafva de gamla föråldrade och stifta nya förbättrade lagar.
För att en kyrka skall kunna utveckla ett kraftfullt lif, är det vigtigare än allt annat, att lärarne äro fromma och begåfvade män, att det finnes trogna arbetare i den myckna säden.
Men om vi nu med glädje och tacksamhet skönja att en välsignelse kommit vår kyrka till del derutinnan, att vid universiteten ungdomen handledes i de theologiska läroämnena af flera utmärkte lärare, och många unge män känna sig manade att tjena församlingen; så är det ett förfärligt ansvar, som drabbat* oss, om vi ej begagna denna välsignelse, ej emottaga dessa erbjudna gåtvor.
Desse unge män skola nemi. afskräckas ifrån att inträda i församlingens tjenst om de nu gällande befordringslagarne fortfarande blifva gällande, hvilka, då de afse endast den i siffror hopsummerade döda lärdomen eller tjensteåren, tillintetgöra möjligheten af det personligas fria framträdande.
— Lika afskräckande är ock det innev:de aflöningssättet, som medför antingen rikedomens eller fattigdomens frestelser, drager själasörjaren ifrån sitt egentliga kall till ekonomiska bestyr och sätter honom i en beroende och falsk ställning till sin församling.
— Båda nu nämnda frågor hafva ock vid denna Riksdag ådragit sig en synnerlig upmärsamhet. K. M. har nemi. afgifvit Nåd.
Propos. om en förändring i sättet för utgörande af presterskapets aflöning, hvilken innehåller flera ändamålsenliga förslag, och som, jemte dertill i Stånden afgifna yttranden, borde kunna bidraga till ernåendet af ett lyckligt resultat.
— Frågan åter om ändring i de H. II.
3 Den 1 December f. m. presterli^a befordringslagarne liar utgjort föremål för flera enskilda motioner.
Emot några af dessa motioner skulle jag dock vilja anmärka, att dels innefatta de ett för obetydligt steg i reformatorisk riktning, dels innehålla de förslag, som, antingen icke liro principenliga, eller ock äro af så vidtomfattande art, att de vid denna Riksdag icke kunna genomföras.
Då man sålunda väckt förslag om förändring uti valsättet icke endast för konsistoriella, utan äfven för regala gäll, så har man derigenom åsyftat rubbning i Konungens grundlagsenliga rätt, hvarigenom frågan blifvit undanskjuten till en oviss framtid.
Mig synes deremot, att likaså vigtig denna fråga är, lika nödvändigt är det, att någon lösning deraf vinnes vid denna Riksdag, [bland de väckta motionerna synes mig likväl en förtjent af synnerlig upmärksamhet, nemi. den i PresteSt:t af Biskop Anjou framställda.
Då denna motion i de väsendtligaste stycken öfverensstämmer med det sätt, hvarpå jag trott frågan böra lösas, kunde det anses öfverflödigt, att ytterligare motionera i ämnet; men då emot samina förslag möjligeu komma att göras anmärkningar, hvilka med några förändringar kunna höfvas, har jag velat, i form af särskild motion, framställa förslag om några ändringar och tillägg till detsamma.
Nämnde motion innehåller i korthet följande: att då prest.erlig lägenhet är ledig, för hvilkens återbesättande förslag af
Domkapitel uprättas och val hålles enl. K.
Förordmn d. 1 Apr. 1843, församlingen, om den så önskar, må vara berättigad att kalla tre prestman eller ett mindre antal, att under valet komma; att sedan dessa af församlingen kallade emottagit kallelsen och insändt sina ansökningshandlingar till
Domkapitlet, detsamma pröfvar deras kompetens och upför på församlingens förslag en eller flera, som finnas behöriga, att den lediga tjensten emottaga; att
Domkap. härvid är berättigadt, att ifrån detta förslag utesluta en af de kallade, utan att derföre behöfva upgifva något skäl; att Domkap. sedermera pröfvar deras kompetens, hvilka direkte hos Domkap. sökt den lediga platsen, dervid om dessa. enl. nu gällande befordringsgrunder, ej äro jemngoda med eller ega företräde framför de å församlingens förslag upförde, något vidare förslag af Domkap. icke uprättas; men att om en eller flera af de hos Domkap. sökande äro berättigade till förslagsrum framför de på församlingens förslag upförda, så uprättar Domkap. ett särskildt förslag med så många sökande, högst tre, som enl. nyssnämnda grunder böra föredragas dem på församlingens förslag; att om ingen eller blott en eller två anmält sig 6om sökande, så uteblifver Domkap:s förslag eiler ock innehåller det blott de, som pröfvas kompetente; at,t sedan Domkap:s förslag vunnit laga kraft, aflägges prof, hvarefter val i vanlig ordning anställes, då församlingen genom röstpluralitet utväljer en af de på församlingens eller Domkap:s förslag upförde; att då församlingen utöfvar kallelserätt, för hvarje röstberättigad person beräknas en röst, såsom redan är stadgadt vid kallelse till 4:de profpredikant, eni. 30 § i K.
Förordmn d. 1 Apr. 1843, men att vid det slutliga valet rösträtten beräknas, såsom nu, efter egendom.
Del) 1 December f. m.
Såsom häraf synes, innefattar detta förslag förändringar endast uti kallelserätten vid de gäll, hvartill nu förslag af Domkap. uprättas; men icke någon rubbning uti valrätten vid de regala gällen, hvarföre detta förslag kan vid denna Riksdag blifva lag.
Vidare gifver den åt församlingen en nu saknad möjlighet, att på förslaget få upförda dem, de hafva förtroende till, utan att dock nu gällande lagar för. kompetens och ansökningsrätt upbäfvas för dem, som derutaf vilja sig begagna; äfvensom Domkap. erhållit en nödig kontroll på sättet, huru församlingen begagnar sin kallelserätt.
Under det alltså förslaget gifver församlingen nya rättigheter, beröfvar den deremot ingen sin nu innehafvande rätt att, enl. gällande befordringsgrunder, upföras å förslaget till en ledig lägenhet.
Ehuru jag medgifver, att detta är ganska ändamålsenligt, för att ieke beröfva någon den rätt. han möjligen kan anse sig ega, så inses dock, att Domkap. icke erhållit någon väl behöflig utvidgad makt, för att kunna helsosamt inverka på de presterliga befordringarne.
Under sistförflutna Riksdag voro meningarne delade emellan dem, som vid prestval ville utvidga församlingens, och dem, som ville utvidga Domkapitlens rättigheter och inflytande.
Mig synes det riktiga vara, att utvidga inflytandet åt båda sidor, på bekostnad af bokstafvens och ziffrans nu allsmäktiga välde.
Ehuru jag således medgifver, att it'rågav:de motion såsom öfvergångs- och förmedlingsförslag är ganska ändamålsenligt, så kunde man dock, för att undvika olvannämnde anm., nu taga ännu ett steg, äfvensom uti detaljerna några föreskrifter torde kunna förenklas; och jag får alltså vördsamligen framställa den motion, att LagUtskit måtte till R.
St:rs pröfning och antagande framlägga ett lagförslag, som, med godkännande af de flesta punkterna uti ofvanomförmälda motion af Biskop Anjou, deruti dock gjorde följande ändringar och tillägg: »Derest minst hälften af församlingens röstegande ledamö»ter förenat sig i önskan, att kallelserätten utöfva, ege hvar och »en rätt att afgifva kallelse å tre prestman.
Om vid denna om»röstning ingen eller mindre än tre personer erhållit halfva antalet »röster, böra de, som erhållit röster, komma under ny omröstning, »i den ordning de erhållit flera röster; så att tre personer kunna »upföras å förslaget.
Om vid denna andra omröstning blott två »eller en erhåller halfva antalet röster, upföres blott två eller en »å förslaget; men om härvid insren erhåller halfva antalet röster, »så förfaller församlingens kallelserätt för den gången.» »Sedan de af församlingen kallade till Domkap. insändt sina »ansökningshandlingar, piöfvar Domkap. dessa och upför, på för»samlingens förslag, de sökande, som finnas behörige, vare sig 3 »eller 2 eller endast en, hvarvid Domkap. är berättigadt att ute»sluta en, utan att derföre behöfva upgifva skäl.» »Sedermera granskar Domkap. deras handlingar, hvilka derstädes »omedelbart sökt, och utaf de sökande, som befinnas enl. nu gäl»lande beforingslagar behöriga till det lediga pastoratet, upför »Domkap. trenne, hvilka genom sin fromma vandel och gudsfruk»tan, goda gåfvor, skicklighet och nit samt t.heologiska insigter »pröfvas vara de lämpligaste eller gifva säkert hopp om sig, att 36
Den 1 December f. m. »de till församlingens sarina bästa skola utöfva en trogen herda»värd.
» »Sedan
Domkapis förslag vunnit laga kraft, aflägges prediko»prof i den ordning, Domkap. utsätter, hvarefter församlingen utaf »de å dess eller Domkapis förslag upförda utväljer en, hvilken se»dan i embetet af Domkap. stadfästes.
Vid regala gäll insändas »både
Domkapis och församlingens förslag i anderd, till K. M., »hvilken sedan utöfvar sin i grundlagen bestämda utnämningsrätt.»
Jemte dessa tillägg skulle jag oek vilja ytterligare föreslå, att i afseende å rösträtten, såväl vid kallelse sorn val, hvarje i församlingen bosatt välfrejdad familjefader, som icke lyder under tjenstehjonsstadga!!, skulle ega en röst.
Det är bekant, att vid
Domkyrkoförsamlingen i Göteborg en än mera utvidgad rösträtt eger rum, och har icke medfört några vådor, utan tvärtom befunnits särdeles ändamålsenlig.
Att rösta efter förmögenhet, är rätt och billigt, när fråga är om landsvägar, tingshusbyggnader m. m., eller när i allmänhet det gäller politiska rättigheter och skyldigheter; men det hr icke rätt i fråga om en själasörjares val, emedan den fattige har lika stort behof af själavård och kan hafva lika stora andliga insigtor som den rike.
Men ehuru en sådan utvidgad rösträtt icke har något att skaffa med de politiska rättigheterna, ifrån hvilka den är vida åtskild, torde det dock vara många, som af sådan ani. och andra skäl frukta en sådan utvidgad rösträtt, och som jag icke vill låta förslagets framgång i öfrigt härpå vara beroende, så framställer jag detta sista tillägg endast alternativt.
Remitterades till LaglJtskit.
Posse upläste vidare en så lydande motioni Under sistlörflutna Riksdag väcktes förslag om ändring uti nu gällande lagar ang. sabbatsbrott; men man kom ej till något beslut härutinnan, utan ansåg bäst att låta denna fråga förblifva orörd.
Ibland de skäl, som anfördes emot dem, som önskade en förändring af dessa stadgar, äro dock de obehöriga, som innefattade, att man ej kan genom lagar och straff tvinga någon till gudsfruktan; ty derom var fråga.
Tvertom var det just deras afsigt, som önskade en revision af sabbatslagarne, att alla olämpliga stadganden i nämnde hänseende skulle borttagas, och deremot de föreskrifter desto strängare hållas i helgd, hvilka kunna och böra finnas.
Bland dessa äro i synnerhet de, som innefatta, att ingen bör kunna tvingas till arbete om söndagen, samt att intet får företagas, som störer eller hindrar den allmänna offentliga sabbatsfriden.
Jag fruktar dock, att vid denna Riksdag, lika litet som vid den förra, det skall vara möjligt, att genomdrifva någon ändamålsenlig lagstiftning i detta ämne, och jag inskränker mig alltså till att fästa upmärksamheten endast på en ny mäktig företeelse, som hotar att alldeles utplåna ifrån vårt land allt begrepp om sabbat och sabbatsfrid; jag afser härmed tillåtelsen för jernbantågen att vara i rörelse äfven om söndagarne.