Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att emellertid det skulle anses som regel, att hvar och en, som finner sig befogad att göra en sådan framställning, vore pligtig att utveckla alla de motiver, som dertill kunna föranleda honom, är något, som jag för min del ej kan godkänna, utan hvaremot jag derföre får nedlägga min protest.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , medgaf R. o. Ad. att det ifrågavarande förslaget finge förfalla.
Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik, väckte en motion, N:o 103, ang:de ordnandet af skjutsnings-besväret.
Mörner, Carl, afgaf en motion, N:o 104, ang:de statsanslag till en väganläggning emellan sjön Bollmen och Wislanda station å södra stambanan.
Mörner uppläste vidare två motioner, nemi.:
N:o 105, ang:de pension åt Biskopen, f. d. Stats-Rådet, Doktor Christoffer Heurlins enka, Elisabeth Heurlin, född Lilljewalch; och N:o 106, ang:de pension åt..f. d. Ryttmästaren J. F.
Omans enka, Gustafva Christina Sofia Oman, född Wallberg.
Båda motionerne remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, afgaf en motion, N:o 107, ang:de pension åt frami.
Sekreteraren i K.
Landtbruksakademien, Johan Theophil Nathorsts döttrar, Ida Mathilda, Emma Amalia och Bertha Diona.
Hr Lilliehöök, Carl Bertil, uppläste två motioner, nemi.:
N:o 108, att det af K.
M. äskade anslag till exercis af flottans bemanning måtte odeladt ställas till K. M:s disposition; och Den 28 November e. m. 213 N:o 109, om anslag till Riksmusei palseontologiska afdelning.
Dessa motioner lades på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e. m.
Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm, uppläste en motion, N:o 110, om förändring af K. Förordnm d. 12 November 1858, ang:de ändring i föreskrifterna rörande hemmansklyfning och jordafsöndring.
Hr von Koch, Nils Samuel, afgaf två motioner, nemi,: N:o lil, ang:de alla export-tullars afskaffande; och N:0 112, ang:de skjutsningsbesvärets ordnande.
Äfven dessa motioner bordlädes.
Hr Didron, Fredrik Herman, uppläste en motion, N:o 113, ang:de förhöjning af anslaget till gemenskapens vid flottans korpser natura-underhåll.
Jag har med särdeles nöje afhört den nu af Hr Didron väckta motion.
Såsom Landshöfding i Blekinge län har jag nemi. ganska ofta sport den klagan, som yttrats icke allenast af båtsmännen öfver den knappa kosten, hvilken bestås dem under arbetstiden å stationerna, utan ock af rotehållarne öfver den svårighet, som, i följd af förbe - 214 Den 28 November e. m. rörde förhållande, yppats att anskaffa rekryter.
I)e unga karlarne, hvilka blifva rekryter, — tillförne i deras hem vanda att erhålla 4 å 5 mål om dagen, — reduceras till 2 mål dagligen, sedan de uti förenämnde tjenstgöring inträdt.
Följden häraf har också varit de täta rymningar, som bland dessa rekryter inträffat, särdeles under de sednare åren, då fruktan för prygel-straffet icke derifrån deni alhållit.
Med afseende å det knappa kosthåll, som bestås karlarne under deras tjenstetid, må ingen förundra sig deröfver, att de finna sig bättre att vara hemma; och 8 å 14 dagars tid brukar vanligen åtgå, innan man hinner att efter rymningarne hemta dem tillbaka till tjenstgöringsorten.
Ingenting är väl billigare, än att de, som tjena till sjöss, erhålla samma fördelar, som de hvilka tjena till lands.
Vid motionens behandling i Utsk:t anhåller jag att jemväl de af mig nu andragna förhållanden måtte tagas i betraktande.
, blef motionen, jemte yttrandet, remitterad till Stats-Utsk:t.
Hr Charpentier, Gustal Reinhold, afgaf följande motioner, nemi.:
N:o 114, om upphörande af räntan å mjöl- och sågqvarnar; och N:o 115, om sättet och vilkoren för anläggning och begagnande af mjöl- och sågqvarnar.
Hr Drake, Carl Adolf Wilhelm, väckte en motion, N:o 116, aug:de berättigande för till helsan försvagade embetsoch tjenstemän att erhålla afsked med pension efter uppnådd 60 års ålder oell 35 tjensteår.
Hr Reutersvärd, Patrik Oscar, uppläste en motion, N:o 117, ang:de låneunderstöd för anläggning af en jernbana mellan Köping och Uttersberg.
Hr von Francken, Georg Wolfgang, afgaf en motion N:o 118, ang:de pension åt frami.
Landshöfdingen G. A. Montgomerys enka, Hedvig Elisabeth Wallmark.
Den 28 November e. m. 215 Hr Lagerhjelm, Gustaf, afgaf en motion, N:o 119, ang:de anslag för anläggning af distrikts-mejerier.
Hr Fåh ranus, .Olof Immanuel, väckte en motion, N:o 120, ang:de pension åt Artisten, Kammarjunkaren Wilhelm v. Wright.
Hr Lagerhjelm, Gustaf, afgaf en motion, N:o 121, ang:de anslag till hästafvelns förbättrande.
Hr Drakenberg, Sten, väckte en motion, N:o 122, ang:de under-exsekutorers och andra kronobetjenters betryggande mot förlust af den dem i lag tillerkända ersättning för lemnade handräckningar i enskilda mål.
Hr von Ehrenheim, Per, väckte en motion, N:o 123, ang:de användande af till statsverket indragen behaglig tids förenings spanmål till löneförbättring åt det ordinarie presterskapet.
Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 124, ang:de pension åt framlidne vice Konsuln Alexander Petterséns enka.
Hr von Mentzer, Carl Fredrik, afgaf en motion, N:o 125, ang:de förhöjning af införsel-tullen å bränvin m. m.
Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, väckte en motion, N:o 126, om förhöjning af de före år 1858 afskedade militära embets- och tjenstemäns pensioner.
Hr Stjernsvärd afgaf vidare en motion, N:o 127, ang:de förhöjning af H. K. H.
Hertigens af Östergötland statsanslag.
216 Den 28 November e. m.
Hr Stjernsvärd afgaf ytterligare en motion, N:o 128, ang:de öfverlemnande till K.
M. af de utaf motionären vid 1847 oell 1850 årens riksdagar afgifne tvenne förslag till förändrad organisation af landtförsvaret m. m.
Hr Stjernsvärd uppläste slutligen en motion, N:o 129, ang:de målskjutningars införande inom alla rikets socknar, samt beväringsmanskapets förpligtande att deri deltaga emot befrielse från vapenöfningar m. m.
Björnstjerna, Carl Magnus, afgaf en motion, N:o 130, ang:de en gemensam öfverstyrelse för rikets samtlige läroverk m. m.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Frih. af Ugglas, Gustaf, afgaf en motion, N:o 131, ang:de anslag till arfvoden åt en förste provincial-läkare i hvarje län.
Jag har med särdeles nöje afhört den utaf Frih. af Ugglas nu föredragna motion ang:de ett anslag af 12,000 rdr årligen, att användas till arfvoden å 500 rdr för en första provincial-läkare uti hvarje län.
Såsom fullkomligt rigtig anser jag (och jag vågar tro, hvar och en annan Landshöfding här i landet skall deruti instämma) den åsigt vara, som finnes uttalad i motionen ang:de nödvändigheten deraf att K. M:s Befallningshafvande, för helsovårdsangelägenheterna och kontrollen öfver sättet huru de verkställas, må ega att tillgå en med afs:de derpå specielt anställd tjensteman, hvilken genom ådagalagda högre kunskaper och under föregående tjenstgöring förvärfvad erfarenhet, samt visadt nit och skicklighet, blifvit till sådan tjenst befodrad.
Man skulle kunna ifrågasätta, huruvida förhöjning i aflöningen är nödig, för så vida denne läkare bor i samma stad som Landshöfdingen, men då ifrågavarande läkare icke lärer få tid att åtaga sig någon större enskild praktik, samt äfven, om hans tid, i följd af en större förmåga, dertill lemnade tillfälle, det likväl icke är troligt att någon skulle vara hugad att betala årsackord till en läkare, hvars biträde man, med afseende på hans städse återkommande resor i länet, icke kan när som helst påräkna, kan jag icke frångå den öfvertygelsen, att den äskade löneförhöjningen är högst behöflig, redan såsom en ersättning för de genom berörde tjenstebefattning förlorade enskilda inkomster.
På de af motionären andragne skäl samt med hänsigt till hvad vid sista riksdagen blifvit af K. M. uti dess Nådiga Propos.
Den 28 November e. m. 217 i ämnet anfördt, anser jag såsom särdeles önskvärdt, att StatsUtsk:t måtte tillstyrka bifall till motionärens framställning.
Med stöd af den erfarenhet jag vunnit under den tid jag varit Landshöfding, anser jag mig ega allt skäl att tillstyrka bifall till hvad af Frih. af Ugglas uti förevarande motion blifvit yrkadt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef motionen jemte yttranderne till Stats-Utsk:t remitterad.
Gr. Hamilton, Gustaf Axel Knut, uppläste en motion, N:o 132, ang:de anslag till anskaffande af en exercislokal för Upsala Studentkorps förening för vapenöfningar.
Upplästes en af Hr Dalman, Wilhelm Fredrik, inlemnad motion, N:o 133, ang:de upphörande af R. o.
Ad:s forum privilegiatum.
Vidare upplästes en af Hr
Dalman ingifven motion, N:o 134, ang:de pension åt framlidne Hofsekreteraren Carl Stenborgs dotter, Carolina Stenborg.
Upplästes och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t en af Hr Ehrenborg, Richard, inlemnad motion, N:o 135, i fråga om postförvaltares arfvode för tidningars afsändning och utdelning.
Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t en af Hr Wolffelt, Mauritz Constantin, ingifven motion, N:o 136, atig:de löneförbättring åt Intendenten vid K.
Landtbruks-akaderaiens experimental-fält.
Upplästes och bordlädes en utaf Hr af Klercker, Carl August, inlemnad motion, N:o 137, ang:de beskattning å exportörer och importörer af handelsvaror m. m.
Upplästes tre af Hr von Schéele, Frans August Berzelius, inlemnade motioner, nemi.:
N:o 138, ang:de förhöjning af provincial-läkares löner, och anslag till aflöning för 24 förste provincial-läkare.
Remitterades till Stats-Utsk:t. 218 Den 28 November e. m.
N:o 139, ang:de ordnandet af lasaretts- och kurhus-väsendet i riket.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. N:o 140, ang:de anvisande af årliga anslag till Simlärarne F. A. Gjörke och J.
Larsson.
Upplästes och bordlädes en af Hr Nordenfelt, Leonard Magnus, ingifven motion, N:o 141, ang:de en underd. anhållan hos K.
M. om utarbetande af en ny förordning i fråga om vattenverk m. m.
Upplästes tre utaf
Hr af Donner, Gustaf Wilhelm, inlemnade motioner, nemi.: N:o 142, ang:de berättigande för cmbets» cali tjenstemän vid militiae-staten att uppbära rese- och traktaments-ersättningar vid åtskillige förrättningar.
N:o 143, ang:de ändring i instruktionen för taxeringsförrättningarne, i fråga om hyresbeloppets läggande till grund för taxeringen.
Remitterades till Bevilln.-Utsk:t. N:o 144, ang:de ändringar i K. kungörelsen om stämpelpappers-afgiften.
Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t en utaf Hr af Wetterstedt, Alfred, inlemnad motion, N:o 145, ang:de lönetillökningar åt Ivainmarskrifvarne i K.
Statskontoret och åt Kammereraren i nämnde verks Kammarkontor.
Upplästes och remitterades lill Stats-Utsk:t en af Frih.
Bonde, Knut, inlemnad motion, N:o 146, ang:de förökning af anslaget till K.
Musikaliska Akademien.
Upplästes och remitterades till Stats-Utsk:t en utaf Hr af Burén, Didrik Pontus, inlemnad motion, N:o 147, ang:de statsanslag till fullbordande af Kinda båtled i Östergötland.
Den 29 November f. m. 219 Slutligen föredrogs ett ifrån Vallöf]. Borgare-St. ankommet prot.-utdr.
N:o 66, ang:de tillsättande af ett särskildt Utsk. för behandling af alla frågor rörande elementar-läroverken.
Begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 10 e, m.
Lördagen den 29 November 1862.
Justerades pleni-prot:t för d. 19:de dennes.
Borgare-St:ts i gårdagens plenum bordlagda prot.-utdr.
N:o 66, ang. tillsättandet af ett särskildt Utskott för behandling af alla frågor rörande elementar-läroverken.
Flere ledamöter begärde detta mål ånyo på bordet, hvarjemte anmälte sig och yttrade Frih. Gederström, Rudolf:
Det nu föredragna ärendet, som nyss blifvit för andra gången bordlagdt, skulle således rätteligen förekomma till afgörande i morgondagens plenum; men som med i morgon afton tiden för motioners väckande utgår, vågar jag anhålla, att R. o. Ad. behagade besluta att uppföra Borgare-St:ts ifrågavarande inbjudning på föredragningslistan till plenum nästkommande Onsdag d. 3:dje December, näst efter Riddarh.-Utsk:ts Utlåt.
Häruti instämde Hr von Koch.
Efter härmed slutad öfverläggning oell uppå framställd propos., beslöt R. o. Ad., att det ifrågv.de protok:s-utdraget skulle å föredragningslistan för d. 3:dje nästkommande
December uppföras näst efter Riddarh.-Utsk:ts Utlåt.
N:o 3. 220 Den 29 November f. m.
Hos Höglofl. R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot af Riddarh.-(Jtsk:t.
Henna begäran blef, uppå framställd propos., af R. o. Ad. bifallen.
Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utsk:t Gr.
Liljencrants’ d. 28:de dennes bordlagde motion, N:o 103, ang. ordnandet af skjutsningsbesväret.
Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utsk:t
Hr Lilliehööks, Garl Bertil, d. 28:de dennes på bordet lagde motioner: N:o 108, att det af K.
M. äskade anslag till exercis af flottans bemanning måtte odeladt ställas till K. M:s disposition; och N:o 109, om anslag till Riksmusei palaeontologiska afdelning.
Föredrogs ånyo och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t Hr Nordenfelts, Enar Wilhelm, d. 28:de dennes bordlagde motion N:o 110, om förändring af K. Förordn. d. 12:te November 1858, ang. ändring i föreskrifterna rörande hemmansklyfning och jordafsöndring.
Föredrogs ånyo och remitterades till Bevilln.-Utsk:t Hr von Köchs d. 28:de dennes bordlagda motion, N:o lil, ang. alla export-tullars afskafTande.
Föredrogs ånyo och remitterades till Allm.
Besvärs- o. Ekon.-Utsk:t Hr von Köchs d. 28:de dennes bordlagda motion, N:o 112, ang. skjutsnings-besvärets ordnande.
Föredrogs ånyo Hr von Charpentiers, Gustaf Reinhold, d. 28:de dennes bordlagda motion N:o 114, om upphörande af räntan å mjöl- och sågqvarnar.
Jag nekar visserligen icke, att de nu utgående qvarnränterna, vid sådan räntas första åsättande, medföra icke obetydliga olägenheter, såväl för de enskilda qvarnegarne, som för de embetsmän, hvilka med undersökninga rne hafva att skaffa, men jag anser det nödvändigt, att man Den 29 November f. m. 321 måste underkasta sig dessa obehag, långt heldre än att staten skulle göra en förlust i intrader, som af Hr von Koch blifvit beräknad ända till 130,000 rdr.
Motionären upptager summan visserligen blott till 100,000 rdr, men jag för min del tror att den ganska lätt stiger till den af Hr von Koch uppgifna, så mycket mera som statsverket måste, på sätt motionären jemväl har antagit, hålla de indelningshafvare skadeslösa, hvilka genom det nya förslagets sättande i verket komme att gå miste om en dem anvisad inkomst.
Det har blifvit påstådt, att man kan rifva ner sin qvarn, om man finner att den med åsatt ränta icke bär sig; men detta synes mig vara en högst besynnerlig argumentation.
Det är ungefär sorn om man sade om en husegare i stad, att han kunde rifva ned sitt hus, örn han funne det för hårdt beskattadt; då blefve väl afgiften för tomma tomten nedsatt.
Under det jag sålunda hoppas att denna motion icke måtte vinna bifall och leda till den afsedda förändringen, anhåller jag att få hänvisa Utsk:t till de yttranden, hvilka vid remissen af Hr von Köchs motion i samma ämne för några dagar sedan afgåfvos, och hvilka synas mig innefatta en fullständig utredning af frågan och vederläggning af det väckta förslaget.
Af den föregående talarens konseqvens var det att vänta, att han i denna fråga skulle uttala sig emot den föredragna motionen.
Jag bär all aktning för hans öfvertygelse, men hvad han anfört liar icke i någon mån kunnat rubba min öfvertygelse om riktigheten af hvad motionären framställt.
Denna öfvertygelse är hos mig djupt rotad, såsom grundad på en lång erfarenhet af alla de olägenheter och allt det trassel, som föranledes af den ifrågavarande qvarnbeskattningen.
Den förre talarens argumenter vände sig hufvudsakligen omkring den mening, alt en så betydlig statsinkomst, som qvarnräntan utgör, icke bör efterskänkas; men, i förhållande till de dermed förknippade olägenheter, kan jag ej anse den för annat än en obetydlighet, särdeles om man till afdrag beräknar de kostnader för det allmänna, som uppkomma af de flerfaldiga qvarnundersökningarne, och af debitering, uppbörd och kontroll.
Motionären har väsendtligast framhållit de olägenheter och missförhållanden, som åtfölja de otilllörlitliga skattiäggnings-åtgärderna, och som försvåra en noggrann tillämpning af de i ämnet gällande författningar.
Jag vill ytterligare framhålla 2:ne arter af missförhållanden i afseende å ifrågavarande beskattning, som icke äro minSre tänkvärda.
Gällande författningar medgifva, som bekant är, anläggande i stad af tullmjölqvarnar, som drifvas med ånga, utan att vara underkastade qvarnränta.
Såsom hvarje annan industriel anläggning, erlägga de endast bevillning.
Att icke allenast stadens, men äfven omkringliggande landsorts befolkning, då det finnes beqvämligare, låter vid sålunda anlagd ångqvarn för - •m Den 29 November f. m. mala sin sätt, är naturligt.
Men om detta, såsom ostridigt är, leder till orättvist förfång för de med qvarnränta belastade landsortsqvarnarne och i samma mån undergräfver det gamla beskattningssystemets grunder, så skall detta än mera blifva förhållandet i den mån, som, genom lättade kommunikationer, ångqvarnens mäldtillförsel kan ökas och afsättningsfältet sålunda vidgas.
Dock ej nog härmed: den grundsats har på sednare tid i tull-lagstiftningen blifvit af bägge statsmagterna godkänd och tillämpad, att införselsvaror, som utgöra de allmännaste oundgängliga lefnadsmedel för de fattigare folkklasserna, böra vara tullfria eller beläggas med endast lindriga afgifter, i ändamål att dessa folkklasser må kunna lefva för så godt köp som möjligt, och att priserna å inhemska industri-alster icke må genom höga arbetslöner öfver behofvet stegras.
Men huru har man i detta afseende förfarit och huru förfar man ännu med den nödvändigaste af alla lefnadsartiklar, råämnet till bröd?
Under det tobaksfabriken, likasom alla andra förädlingsyrken, i skatt utgör endast en procent af den taxerade inkomsten, är mjölfabriken, i förhållande till dess vid skattläggningen beräknade afkastning, belastad med en skatt, tio gånger högre än den, sorn alla andra industriela inrättningar voro underkastade, innan bevillnings-afgifterna, genom nu gällande bevillningsstadga, nedsattes.
Hvem kan neka, att denna skatt verkar till brödprisets stegring på samma sätt som höga tull-afgifter på förbrukningsartiklar, hvilka måste tagas från utlandet?
En ny sida af saken är konkurrensen med utländskt mjöl, som nu mera inkommer tullfritt, och som, genom friheten från all qvarnröntan motsvarande skatt, kan sägas åtnjuta ett premium emot det Svenska mjölet.
Det är lätt att förutse, att, om den ifrågavarande qvarnskatten kommer att fortfara, och synnerligast orri den skärpa i kontrollen å skattläggningsåtgärderna skulle kunna åstadkommas, att inkomstberäkningen vid skattläggningarne alltid blefve en sanning, samt derest derjemte tullfriheten å utländskt mjöl bibehålies, vi innan kort skola hafva för ögonen det, för den Svenska lagstiftningen föga hedrande, skådespel, att, såsom en lönande industri, från kust- och gränsorterna skall utföras omalen säd, för att åter införas malen.
Den föregående talaren har yttrat den mening, att de olägenheter och de besvärligheter för tjenstemännen, som af qvarnbeskattningen förorsakades, icke vore af beskaffenhet att böra föranleda skattens afskaffande.
Då tilläfventyrs åtskilliga af det Höglofl.
Ståndets ledamöter icke varit i tillfälle att på närmare håll se verkningarne af gällande författningar i afseende å qvarnbeskattningen, vill jag framlägga ett enda exempel deraf bland de många, som snart sagdt dagligen förekomma.
För icke många år sedan var inom det län, hvars styresman jag har den äran att vara, en hemmansegare, som å sina egor hade en mindre tullmjölqvarn, hvaruti han önskade att få inlägga ytterligare ett par stenar.
Anläggning af hvarje annan industriel inrättning å landet fordrar, som bekant är, endast en anmälan hos Iv. M:s Befallningshafvande, som icke kari vägra bifall, så vidt, hvad vatten till drifkraft angår, om inrättningen deraf har behof, det styrkes att tillgång derå utan andras förfördelande eger rum.
Men med qvarnanläggningar är förhållandet helt annat.
Den ansökan, som qvarnegaren till K.
M:s Befallningshafvande ingaf, remitterades författningsenligt till vederbörande häradssynerätls handläggning, och sedan undersökning med stadgade formaliteter föregått, inkom rätten med sitt utlåtande i ämnet.
På grund af hvad vid undersökningen förekommit, biföll K. M:s Befallningshafvande ansökan; men en närboende qvarnegare nöjde sig icke deråt, hvadan en rättegång uppkom, som räckte ett par år.
Denna utföll dock till sökandens fördel.
Nu skulle skattläggning verkställas. Qvarnegarens derom hos K. M:s Befallningshafvande gjorda ansökan remitterades likaledes till vederbörlig syn och handläggning i orten.
Skattläggningsmännen föreslogo en viss ränta, som K. M:s Befallningshafvande fann skäligt godkänna.
Beslutet var dock icke gällande utan fastställelse af K.
Kammar-Collegium.
Uppå underställning höjde Collegium räntan med några kappar.
Efter det utslag härom fallit, var qvarnegaren ändtligen berättigad att mala med det nya stenparet, emot utgörande af den ränta, som Collegium bestämt, och han begagnade älven denna rätt, men han ölverklagade imedlertid hos K. M. Kammar-Collegii utslag; och sedan alla vederbörande afgifvit sina utlåtanden och förklaringar, blef, efter ytterligare ett par års tid, slutligt utslag meddeladt, hvarigenom, med ändring af Kammar-Collegii beslut, den af skattläggningsmännen föreslagna ränta fastställdes.
Nu kom andra akten af skådespelet. K. M. hade nemi. förklarat qvarnegaren berättigad att återfå skillnaden imellan det sålunda fastställda räntebeloppet och det, som, på grund af Kammar-Collegii utslag, blifvit inbetaldt.
Detta belopp utgjorde icke fullt 10 rdr.
I hvarje annat land skulle det under sådana förhållanden sannolikt icke hafva behöfts mer än att vända sig till den kronans uppbördsman, som emottagit skatten, oell med Konungens dom i handen återkräfva det för mycket betalta.
Här påkallades af författningarne om s. k. extra afskrifningar följande, såsom det kunde synas, för den kungliga myndigheten förnärmande, procedur.
Till K. M:s Befallningshafvande ingafs ansökan om beloppets restituerande.
Sedan vederbörande redogörare blifvit hörda, beslutade K. M:s Befallningshafvande bifall dertill.
Detta beslut underställdes K.
Kammarrättens pröfning, och, efter det vederbörande kontor äfven der fått yttra sig, meddelade Kammarrätten fastställelse å beslutet.
Man skulle nu tro, att saken blifvit mogen för liqvid.
Nu skulle hemställan göras hos K.
Stats-kontoret om anordning, hvilken ock erhölls, och först då kunde qvarnegaren å ränteriet emot qvitto återfå sina penningar.
Jag förmodar, att detta exempel är nog, för att öfvertyga en hvar, huruvida de olägenheter för enskilda och de besvär - 224 Den 29 November f. m. ligheter för domare och tjenstemän, som af de gällande författnme ang:de qvarnbeskattningen föranledas, äro något att tala om.
För frågans närmare utredning och beträffande sättet för reformens verkställighet hänför jag mig i öfrigt till Stats-Utsk:ts af motionären åberopade Utlåtm af åren 1854 och 1860, och önskar jag åt motionen all framgång.
För så vidt jag vid en hastig genomläsning af denna motion kunnat finna, liknar den till det mesta en annan i samma ämne, hvilken för några dagar sedan väcktes af Hr von Koch.
Jag behöfver då blott åberopa hvad jag yttrade vid remissen af den sistnämnda, nemi. att genom den föreslagna åtgärden skulle en del skattdragande befrias från en dem åliggande skatt, och om sådant bör ega rum, så bör det åtminstone ske på sådant sätt, att de genom kapitalisering inlösa densamma, och icke så att de få beloppet till skänks.
För min del kan jag icke finna billigt att, såsom Ilr Charpentier föreslagit, lyfta denna börda från en särskild klass, och låta den återfalla på andra, som finge ersätta den derigenom uppkommande brist.
— Den siste värde talaren har ordat om de svårigheter och omgångar, för hvilka man kan, till följe af nuv:de lagstadganden, blifva utsatt, och ur ett restitutions-mål derpå anfört ett exempel; men det torde säkerligen icke vara honom obekant, att samma svårigheter kunna möta hvilken räntegifvare som helst, isynnerhet om han icke känner den väg, han bör följa, eller det forum, dit han bör vända sig.
Det är visser!, sannt, att mycket behöfver i vårt skatteväsende förbättras, men deraf följer ingalunda, att man bör åt en viss klass bereda fördelar på andras bekostnad; och lika rättvisa för alla är en grundsats, som synes mig äfven i 19:de seklet böra vinna tillämpning.
Hr Charpentier: