Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Billigheten har jag icke förnekat; jag har blott sagt, att jag ansåg att det borde vara de sjelfva, som i detta fall ägde göra framställning.
Att dessa räntetagare icke äro i samma ställning som andra, hvilka hafva indelta räntor sig anslagna, det hafva de och deras företrädare i tjensten sig uteslutande att skylla.
Sedan nu ett förändradt sätt för dessa räntors utgörande blifvit infördt, hvarigenom rättigheten att upsäga dem in natura uphört, har KammarKolhm funnit tiden_vara inne, att till K.
M. inkomma med anhållan, att slippa det i K. Brefvet d. 22 Juli 1803 Colhm ålagda bestyr med beredande af en ständig tiondesättning
Det har således berott på de i förevrde punkt omförmälda skolor sjelfva, att bereda sig den ersättning, som borde tillkomma dem lika väl som någon annan.
Jag tror fördenskull, att det klandrade beslutet stödt sig på en ordagrann tillämpning af den utaf K. M. och R.
St:r beslutade författnm.
Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz:
Det vore visserligen åtskilligt att tillägga med hänseende till l:sta punkten, der jag, i strid med den siste värde talaren, tror, att anmärkn. finnes mot helt andra saker, än postmästares tillsättande.
Afven emot 2:dra punkten äfvensom den 5:te vore åtskilligt att tillägga.
Med hänseende till grunderna för vår utländska politik, eller m. a. o. Den 18 Juli, 441 den mot vår national-politik stridande neutralitets-förklaringen år 1853, äfvensom om det svaghets-rop, sora gaf sig tillkänna i NovemberTraktaten, och slutligen om den högst besynnerliga kraftansträngning som man spårar i den mycket omtalade off- och defensiv-alliansen med Danmark eller garantien af SlesvigHolstein; om allt detta vore mycket att tala.
Likaså om våra inre förhållanden, hvaribland jag i främsta rummet ställer den föga omsorg, som blifvit rigtad på våra försvars anstalter, äfvensom den Komité som nedsattes för att ordna förhållandena i afseende på våra unionella försvars-anstnlter; men jag vill icke trötta E. o. Ad. med några ytterligare tillägg då tiden är så långt framskriden, och då resultatet i alla fall är att förutse.
Jag ber derföre blott att få instämma i hvad Frih.
Baab och Hr Hjerta yttrat, äfvensom i vissa delar af de anföranden, som afgifvits af två utaf Const.Utskis ledamöter, nemi. dess ordbde Gr.
Lagerbjelke och Hr Carleson, samt förenar mig i öfrigt med det förslag som Hr Cederschiöld framställt.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att i afseende på Const..Utsk:s förevrde Mern. blifvit yrkadt’ dels att detsamma måtte läggas till handlingarne, och dels att K. o. Ad., på sätt Hr Cederschiöld föreslagit, måtte fatta följande beslut: »Du anmälan om StatsBådsledamot skiljande från embetet på grund af 107 §:n Eeg:sF:n nu ej må göras för sådant rådslag, som, fastän det i annan ordning redan kommit till E.
Stms kännedom, likväl ej uti detta.Mern. blifvit omförmäldt, samt de deruti framställda anmärkmr, ehuru till större delen befogade och ej af ringa vigt, dock äro af den beskaffenhet, att de, under förutsättning att StatsBådets medlemmar derå fästa behörigt afseende under Bådgifvarekallets fortsatta utöfning, icke nu böra föranleda till underd. anmälan om flere eller färre af de ännu icke afgångne StatsEådsmedlemmarnes skiljande från deras embeten, så lägges Mern. till handlingarne.»
Efter det Hr Gr. o. Landtm, först hemställt, om B. o. Ad., utan någon sådan motivering som Hr Cederschiöld föreslagit, behagade lägga Const.Utsk:s förev:de Mern. till handlingarne, hvarvid ropades starka
Ja, blandade med Nej, sedermera framställt propos. till bifall å det af Hr Cederschiöld framställda förslag till beslut, hvarvid ropades starka Nej, jemte åtskilliga Ja, samt slutligen hemställt, om B. o. Ad. ansåge Utsk:s Mern. icke föranleda tili annat beslut än att detsamma lägges till handlingarne, hvarvid svaren utlöllo med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att han funnit den sednast framställda proposm besvarad med öfvervägande Ja.
Hr Cederschiöld begärde votering.
Uplästes till justering och godkändes följande votens propos.:
Den som anser Const.Utsk:s Mern.
N:o 11 icke föranleda tili annat beslut än att detsamma lägges till handlingarne, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; 442 Den 18 Juli. vinner Nej, bifaller R. o. Ad. det af Hr Cederschiöld framställda så lydande förslag till beslut: »Då anmälan om StatsRåds-ledamots skiljande från embetet på grund af 107 g:n Reg:sF:n nu ej må göras för sådant rådslag, som, fastän det i annan ordning redan kommit till R.
St:rs kännedom, likväl ej uti detta Mern. blifvit omförmäldt, samt de deruti framställda amärkmr, ehuru till större delen befogade och ej af ringa vigt, dock äro af den beskaffenhet, att de, under förutsättning att StatsRådets medlemmar derå fästa behörigt afseende under Rådgifvarekallets fortsatta utöfning, icke nu böra föranleda till underd. anmälan om flere eller färre af de ännu icke afgångne StatsRådsmedlemmarnes skiljande från deras embeten, så lägges Mern. till handlingarne.»
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. inkomne Betänkm: N:o 98, i fråga om kristendoms-undervisningens besörjande i folkskolorne och i församlingarne; N:o 99, i ani. af väckte motioner rörande HandelsOrdmn af d. 22 Dec. 1846 jemte åtskilliga dermed sammanhang ägande författn:r, äfvensom om rättighet till fri handel med salt inom Riket; N:o 100, i ani. af väckt motion om uphörande af den allmogen i sju härader af Elfsborgs län samt städerne Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet; N:o 101, i ani. af väckt motion om föreskrifters meddelande till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar m. m.; samt N:o 102, i ani. af väckte motioner om ändring i Fabriksoch HaudtverksOrdmn af d. 22 Dec. 1846. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | på 4 e. m.
In fidem protocolli, Alberl Munck. £> eu 20 J ali. 143 Måndagen den 20 Juli 1857.
Plenum kl. 7 e. m.
Justerades 2:ne prot.-utdrag för den 18 d:s samt pleni-prot. för den 13 sistl.
Juni f. m.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. ankomne förslag till It.
N:o 00, ang:de ett grundlagsändrings-förslag rörande BiksStyrelsens förande i vissa fall m. m.; och N:o 96, ang:de Häradsh.
Assessoren G.
Lagerstråles insättande i JustitiaeOmbudsmansEmbetet.
Äfvenledes uplästes och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 95 afgifna förslag till förordnande för Häradsh.
Assessoren G. Lagerstråle, att vara lt.
St:rs Justitieombudsman.
Uplästes ett af Hr af Sillén, Abrah. Wilh., inlemnadt så lydande mern.:
I anseende dertill att jag är förhindrad af enskilda göromål, får jag härmedelst i ödmjukhet anhålla om att blifva befriad från min befattning såsom supleant i Bevilln.Utsk. med bibehållande af min riksdagsmannarätt. lt. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodades att vid deras nästa sammanträde utse en supleant i Bevilln.Utsk. efter Hr af Sillén.
Föredrogs ånyo oell företogs punktvis till afgörande Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis den 11 och 13 d:s på bordet lagda Betänk.
N:o 26, i ani. af väckte frågor om förändring eller förklaring af nu gällande stadganden ang:de skyldighet att bygga och underhålla kyrka, prestgård, tingshus och häradsfängelse.
Sedan de 4 första punkterne och jemväl 5:te punkten, innehållande Utskrs pag. 5 gjorda hemställan, att åtskilliga motionärers förslag om åläggande för innehafvare af kyrkoherde boställen att sjelfve bygga sina prestgårdsbyggnader, ej må af 11.
St:r godkännas, blifvit bifallne, förekom 6:te punkten, rörande den särskildt Pastor 444 Den 20 J ali. och särskildt församlingen åliggande underhållsskyldighet af prestgårdsbvggnader.
Härvid inlemnades och uplästes ett så lydande anförande af Hr af Sillén, Georg Axel:
Det må visserligen anses vågat att jag vill yttra mig i detta ärende, men jag ursäktar mig med den ädle Colbjörnssons ord, då han, såsom ordförande uti danska LandtluislnsSällsk. på 1700-talet, började sitt förträffliga tal rörande Kronodomänernas styckning och försäljning med dessa ord: »Det är en ädel strid att täfla om det allmännas bästa befrämjande.»
Yäl inser jag att de anmärkn:r jag ämnar framställa vid Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk.
N:o .26, ang:de skyldighet att bygga prestgård m. fl. allmänna byggnader icke kommer att denna Riksdag föranleda till något betydligt resultat af förbättradt förhållande i de afseenden motionärerne framställt.
Men detta skall icke från framställande af mina tankar afskrämma mig mera än den som med oslipad yxa hackar på trädets stam.
Han stannar först vid blotta försöket.
Trädet faller slutligen.
Utsk. har mveket lätt kommit ifrån frågan om
Kyrkoherdarnes åläggande att sjelfve bebygga sina boställen, dermed att denna fråga vid flera föreg:de Riksdagar blifvit afslagen.
Detta skäl synes vara lika sinnrikt som att den, hvilken gått vilse i en mörk skog icke skulle vilja söka sig komma i en ljusare rymd.
På sådan vacklande grund är det Utsk. anser sig kunna inskränka sig till den erinran, att
Kyrkoherdars fastigheter och församlingars skyldigheter i afs. på byggandet af vissa hus fl prestgård, ulan tvifvel varit ansedde och fortfarande måste betraktas såsom en presterskapets aflöning tillhörande förmån, hvars afskaffande icke må anses berättigadt deraf att presterskapets lönevilkor genom nyodlingar och jordens bättre skötsel ökats;» ty, säger Utsk., »om äfven sådant kan i flere församlingar vara förhållandet, måste dock i betraktande komma, att samma orsaker, genom framkallandet af en ökad folkmängd, äfven medfört större besvär och möda i pastoralvården.»
Men jag frågar, hvadan kommer det att Hrr Pastorer åtnjuta en förmån som icke tillkommer deras medbroder, Komministrarne, hvilka ofta icke hafva en tiondedel så stora löneinkomster som Kyrkoherden?
Jo, derifrån, att
Pastorsbefattningen tillkom i kristendomens första tider i Sverige, att presterskapets inkomster bestämdes efter katholska reglor samt att Komministrarne först efter reformationen tillkommit och sedermera fått boställen.
Huru länge vill man omhölja en sådan orimlighet med ett sofistiskt täckelse?
Att Pastorernas på landet lönevilkor i sednare tiden betydligen ökats ej allenast genom församlingarnes tionde, utan äfven genom den tillväxt i afkomst deras boställen vid en förbättrad skötsel lemna, är ovederläggligt.
Och om än folkökningen i någon mån ökar Pastorernas besvär, så sträcker detta sig åtminstone icke till det hufvudsakliga eller gudstjensterne i kyrkan, hvilka icke äro flere om församlingen utgör 5000 menniskor eller 1000.
Och då Pastor utom den ordinarie inkomsten har de s. k.
Jura Stol® eller Den 20 Jall.
445 betalning för lysning till äktenskap, för vigsel, för kyrkotagning, för begrafning, för barndop, för socknebud, så är det klart att dessa inkomster skola stiga i bredd med folkökningen.
Ingen embets- eller tjensteman på landet, vare sig militär eller civil, får byggnadshjelp.
Endast på högre Officerares; från och med Sqvadronsoch KompaniChefs, boställen består Staten karaktershus, men underhållsskyldigheten åligger indelnitigshafvaren.
Utsk. har dock, för att visa sig gå något de många motionärernes önskningar till mötes om ändringar uti 2 §:n 26 kap. ByggningaBalken, föreslagit en underd. skrifvelse till K.
M. om förklaring af berörde §, i hvad angår underhålls-skyldigheten.
Denna åtgärd, såsom till ingen båtnad ledande, afstyrker jag vördsamt.
Deremot föreslår jag att all byggnadsskyldighet af församlingarne vid nuv:de Pastorers afgång, (d. v. s. efter lagförklaringens kungörande) uplrör.
Derigenom förfaller deri väckta frågan om de privilegierade jordegendomarnes deltagande uti nämnde skyldighet.
Man må icke tro att sökande till kyrkoherdebeställningarne skola saknas för en så obetydlig förändring uti lönevilkoren.
Hvilken Komminister skall icke tacksamt utbyta sin plats såsom själasörjare inom församlingen?
Om ock aldrig så skicklig prest måste nu mången sakna fortkomst för det att lian icke tagit s. k.
Pastoralexamen.
Men om sådan är nödvändig, så bör den då tagas innan prestvigning sker.
På grund af hvad jag föreslagit hemställer jag vördsamt, att detta anförande måtte, såsom en af Utskrs Betänk, föranledd ny motion, i stöd af 5 6 §:n Kiksd:sOrdn:n remitteras till Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. med föreläggande för Utsk., att till R.
St:r inkomma med förslag till den lydelse af 2 §:n 26 kap. ByggningaBalken, sorn blir lämplig för den af mig nu tillstyrkta förändringen, att till K. M. i underd. öfverlemnas.
Efter upläsningen häraf yttrade Gr. Sparre, Erik:
Jag får först anmärka, att den siste värde talarens framställning angår den redan föredragne punkten om presterskapets byggnadsskyldighet.
Då dessutom motionärens framställning icke innefattar något nytt förslag, utan innehåller alldeles detsamma som den motion, öfver hvilken beslut redan af R. o. Ad. är fattadt, och då man icke får vid samma Riksdag ånyo väcka motion om samma sak, så lär Hr Gr. o. Landtm vara förhindrad att framställa propos. på remiss af detta som motion uplästa yttrande.
Hvad angår den nu föredragna punkten, så beklagar jag att Utsk. icke gått så långt i sitt tillstyrkande i fråga om presterskapets underhållsskyldighet, som motionären önskat.
Utsk. har likväl i någon mån sökt förekomma de ständiga tvisterna mellan socknemän och deras själasörjare.
Jag anser likväl att man genom detta förslag gjort början med att lösa dessa svårigheter och anhåller derföre om bifall till detsamma.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att Hr af Silléns anförande, jemte det deri såsom ny motion uptagna förslag, hvarom Hr Gr. o. 446
Den 20 Juli.
Landtm, efteråt skulle göra särskild framställning, innefattade yrkande om afslag å den nu förevide punkten, hvarå Gr.
Sparre deremot yrkat bifall; samt hemställde derjemte om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt.
Hr Gr. o. Landtm, framställde sedermera, att Hr af Sillens anförande i öfrigt innehöll ett såsom ny motion framställt yrkande, att Pastorerne, efter nuv:de Pastorers ålgång, må blifva ålagdt att sjelfve bygga sina hus; men att frågan derom, på sätt Gr.
Sparre anmärkt, redan var afgjord genom R o. Ad:s bifall till Utsk. i förev:de Betänk, pag. 5 gjorda hemställan; samt att, vid sådant förhållande och enär Utsk:s afst.yrkande eller ett Stånds afslag å en förut väckt motion naturligtvis ej kunde berättiga väckandet i samma ämne af en ny motion enligt 5 6 §:n Riksd:sOrdn:n, om också det nya förslaget vore i någon mån atvikande från det förra, Hr Gr. o. Landtm, funne sig förhindrad att framställa propos. å Hr af Silléns begäran att få sitt anförande såsom ny motion remitteradt till Utsk.
De öfrige punkterne af förev:de Betänk, blefvo utan discussion af R. o. Ad. bifallne.
Föredrogs Hederv.
BondeSt:s d. 11 dennes på bordet lagda prot.-utdrag N:o 321, innehållande inbjudning till MedStm att förena sig om det af BondeSt. fattade beslut, att Allm. Besv.- o. Ekon.-
Utsk. borde föreläggas att inom 3 veckor efter det prot.-utdrag i ämnet kommit Utsk. tillhanda, till R.
St:r afgifva Utlåt, i skjutsregleringsfrågan.
Beckfriis, Corfitz:
Afdelmn inom Utsk. har redan fattat beslut i denna fråga, och så snart den ledamot, hvilken lofvat att upsätla historiken i målet, kommit hem, hvilket sker en af dagarne, så skall prot. genast justeras.
Vid sådant förhållande kan det icke vara skäl att bifalla inbjudningen, hvarföre jag får föreslå, att man lägger densamma till handlingarne på sätt som skett inom BorgareSt.
BondeShs förev:de inbjudning blef uppå härefter framställd propos. afslagen.
Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Const.Utsk:s nedannämnde den 16 d:s på bordet lagde Mern.:
N:o 13, med förslag till ändring i 12 §:n Reg:sF:n, ang:de StatsEådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter; N:o 14, ang:de det tillägg till 12 §:n Reg:sF:n, att Konungen icke må utan R.
St:rs samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; Den 20 Juli. 447 N:o 15, med förslag till ändring i 72 §:n Reg:sF:n, ang:de inlösen af R.
St:rs Banks sedlar; N:o 10, med förslag tiil tillägg i 109 §:n Reg:sF:n och 80 §;n Riksd:sOrdn:n, ang:de upskof i Riksdag; N:o 17, med förslag till ändring uti 27 g:n 1 mom. oell 28 §:n Riksd:sOrdn:n samt 53 §:n Reg:sF:n, ang:de tiden dels för öfverlemnande af K. M:s Nåd.
Propos. om StatsVerkets tillstånd och beliof, dels för Utskottsval; N:o 18, med förslag till ändring i 7 6 g:ii RiksdisOrdmn, angide den af StatsRådet för dess åtgärder vunna decharge; N:o 19, med förslag till ett tillägg i 59 g:n Reg:sF:n och 27 g-.n 1 mom.
RiksdisOrdmn, rörande Propos:n om StatsVerkets tillstånd och behof; samt Nio 20, med förslag till tillägg vid 28 g:n RegisFin, angide utländsk undersåtes rätt att i Riket förvärfva och besitta fastighet.
Äfvenledes föredrogos och bordlädes ånyo Allm. Besv.- o. F.kon.Utskis nedannämnde d. 18 dis på bordet lagda Betänkm:
Nio 98, i fråga om kristendoms-undervisningens besörjande i folkskolorne och i församlingarne; Nio 99, i anledn. af väckte motioner rörande HandelsOrdnin den 22 Dec. 1846, jemte åtskilliga dermed sammanhang egande författningar äfvensom om rättighet till frihandel med salt inom Riket; N:o 100, i anledn. af väckt motion om uphörande af den allmogen i sju härader af Elfsborgs län samt stiiderne Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet; N:o 101, i anledn. af väckt motion om föreskrifters meddelande till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar m. m.; samt N:o 10 2, i anledn. af väckte motioner om ändring i Fabriksoch HandtverksOrdmn den 22 Dec. 1846.
Slutligen anmäldes och lades på bordet följande från StatsUtsk. ankomne Utlåtm: N:o 81, i anledn. af erhfillne återremisser å Betänk.
N:o 41, ang:de en med statsregleringen gemenskap egande fråga: N:o 82, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. om upförande af en hufvudsakligen för Postverket afsedd byggnad å K. M:s och Kronans intill Operahuset i Stockholm gränsande tomt; och N:o 83, ang:de begärda statsbidrag för ny tomtreglering och nya byggnaders upförande inom den sisth år afbrunna del af staden Eksjö. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. \ på 9 om aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. 448 Den 22 Juli f. m.
Onsdagen den 22 Juli 1857.
Justerades 2:ne prol:s-utdr. för den 20 dennes, samt pleniprot. för den 13 sistl.
Juni e. m.
Pöretog R. o. Ad. val af en DirektörsSuppleant vid LåneKont. i Götheborg efter Hr Kaptenen och Ridd.
Aug. af Peterséns; och befanns, efter valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd Hr Kapitenen Joli.
Virgin, med 18 röster.
Företogs pröfijingen af BevillmsUtskis d. 11 och 13 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 10, angide Tullbevillningen, och dermed sammanhang egande ämnen. R. o. Ad. beslöt, uppå derom af Hr Gr. o. Landtm, gjord framställning, att detta Betänk, skulle punktvis föredragas. lista punkten, ang-.de en af Ilr Bodell i fråga om lolagsersättningen för staden Luleå väckt motion. 2:dra punkten, ang-.de afgiftens lill Handels- och Sjöfartsfonden och tolagens uphörande såsom särskilda beskallningstiilar m. m.
Det väcker hos mig ett icke ringa bekymmer att se Ståndet nu vara så fåtaligt, då en på landets väl så djupt ingripande fråga, som den angide tull-lagstiftningen, nu skall företagas till afgörande; och af ett dylikt förhållande vore jag nära nog böjd för att önska det en representationsförändring matte blifva införd.
Med förutskickande af denna anmärkn. går jag att framställa några allmänna reflexioner i ani. afBevillmsUtskis nu föredragna Betänk, och K.
M:s till grund derför lagda Propos.
När jag ser tillbaka på tiden från högstsalig Konung Carl XIVis tillträde till Regeringen intill hans år 1844 timade död, samt jemför denna tid med den, som sedermera förflutit, så kan hos mig ej upstå annat än de mest allvarsamma betraktelser.
Denne store konung med sitt djupa snille, sin skarpa blick, sin under lifvets olika skiften förvärfvare vidsträckta erfarenhet, ansåg som ett oeftergifligt vilkor för ett lands trefnad och förkofran, att näringarna borde vara skyddade, så att de kunde utvecklas och blifva de förnämsta bjelpkällorna till fyllande af statsbehofven.
En beständig strid emellan frihandelsmännen och dem, som ifrade mot en alltför stor utländsk medtäflan lör näringarna, fördes under hela hans regering, men konungens - Den 22 Juli f. m. 449 nungens allmänt kända grundsatser verkade mäktigt på nationen, och förgäfves upbjödo frihandelns förfäktare alla krafter, som stodo dem till buds för att göra sina åsigter gällande.
Den stora konungens kraftiga ande fortlefde ännu vid 1844 års riksdag, då en annan regim hade inträdt.
Äfven då såg man frihandelsmännen fortfara med sina bemödanden, men R.
St:r, hvilka till landets båtnad hade vandt sig att följa Carl Johans visa råd, och att således icke öfvergifva de grundsatser han hyllade, afböjde likväl alla försök, som då gjordes till borttagande af både skyddstullarne och importförbud.
Men tiden, som härjar allt, bortsopar också den ena generationen elter den andra.
Sedan Carl Johans bortgång har upstått en ny generation, och med den äfven nya läror.
Det heter nu att inhemska fabriker och handtverkerier, hafva ingen rätt till skydd.
Det är endast förbrukaren, som bör afses; hans rätt är helig att få allt hvad han önskar eller behöfver för lägsta möjliga pris; och på detta sätt har man glömt, hvad som likväl borde ligga klart äfven för det enfaldigaste förstånd, att i landet icke finnes någon enda handtverkare eller fabrikant, som icke tillika är förbrukare, och att det således innebär en orimlighet samt en grof okunnighet om den ouphörliga vexelverkan, som råder emellan alla medlemmar af ett samhälle, då man vill påstå, att, genom skydd för inhemska näringar producenten gynnas på konsumentens bekostnad.
Med dessa ensidiga eller rättare inskränkta begrepp om ett samhälles beskaffenhet och ändamål, samt om vilkoren för dess bestånd och fortgående förkofran, har man omsider kommit derhän, att icke blott alla förbudsbestäramelser försvunnit ur tulltaxan, utan äfven en sådan nedsättning skett af alla möjliga tillsatser, att dessa ej heller numera innebära ringaste skydd för våra inhemska näringar.
Ett tull-system af denna art skall tvifvelsutan inom en icke så långt aflägsen framtid komma att visa sina skadliga verkningar.
Regeringens kärlek till, detta system har emellertid varit så stor, att den, för fullkomnandet af detsamma, icke skytt några medel, hvaraf ett, som vittnar om den största inconseqvens, förtjenar att här anföras. R. o. A. behagade nemi. erinra sig huruledes importförbuden för åtskilliga artiklar utbyttes emot vissa då bestämda tullsatser, som ausågos utgöra ett lämpligt surrogat för det fordna förbudsskyddet.
I ani. häraf aflät K. M. Nåd.
Propos. om en sådan ändring uti 61 § Reg:sE;n, som hade till syftemål att dessa tullsatser icke skulle af R.
St:r så hastigt, som vid en påföljande Riksdag kunna förändras.
Konselj-ledamöterna läto då sin Konung säga till R.
St:r följande anmärkningsvärda och landsfaderliga ord: »Det har städse varit en af K.
M:s angelägnaste omsorger att, der hinder af lagstiftningen mötte emot en friare utveckling af lofliga och nyttiga näringar söka undanrödja sådana hinder, samt lemna idogheten och fliten alla tillfällen till verksamhet och arbete för beredande af enskildt trefnad och allmän välmåga.
Verkningarne häraf hafva ock visat sig i ett fortgående ökadt frambringande af såväl råämnen, som tillverkning af förädlade varor äfven af förut här i landet icke förfärdigade slag, derigenom ock många nya näringsVII H. 29 450 Ben 22 Juli f. m. källor blifvit för en tillväxande folkmängd beredde.
En större utveckling skulle sannolikt häråt gifvas, om, medelst förändring i nu gällande tull-lagstiftning, en mera öppen täflan med utländska tillverkningar skulle beredas, särdeles för erhållande till lindriga priser af en del för de dagliga behofven nödvändiga och vigtiga varor.
Vid förändringar af detta slag är'likväl oundgängligt att iakttaga den största varsamhet, så att icke enskild välfärd förspilles, och landet på det hela, genom hastigare åtgärder underkastas svåra påföljder.
Sedan mycken lång tid tillkaka hafva vissa af landets näringsgrenar varit skyddade genom förbud emot införsel från främmande land af dylik vara, deraf ock upstått den följd, att högst betydliga kapitaler blifvit i dessa näringar använda