Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag kan ej underlåta, att fästa upmärksamheten på detta förhållande.
Dessa skal torde vara tillräckliga för ett bifall till den återremiss å denna fråga, hvarom jag vördsammast anhåller; meri derjemte finnes äfven ett annat. sora en af de föregtde talarne redan vidrört.
St. hafva nemi. i början af 1830-lalel, om jag minnes rätt, beviljat ett understöd till Köpings åns uprensning af 15,000 R:dr med vilkor, att ån skall hällas fullkomligt segelbar, ulan att något vidare anslag för uprensningen skulle behöfvas.
Detta anslag har blifvit lyftadt, men på hvad säll det blifvit användt, synes af den nu gjorda framställningen om ytterligare Stals-understöd.
Nu kunde väl vara skäl för Utsk., att gifva Ständerna en utredning af denna sak, synnerligast när man sträcker sina pretentioner för understöd lill Köpings-åns uprensning ända derhän, att man ej nöjer sig med alt (å den föreslagna summan till hälften såsom län. och hälften såsom anslag, på samma sätt, som understödet för Arboga blifvit be viljad).
Jag är i hvad jag ämnat säga, hufvudsakligen förekommen af Hr von Troil, Fril), af Ugglas och Gr. von Rosen.
Jag anhåller endast att få göra några tillägg.
Hvad Köpings å beträffar, så vet man, enl. hvad som äfven uplyses af Utslcs Betänk., att den är omkring 12,000 fot lång, ifrån staden till Mälaren, i sitt nnvar:de skick krokig och trång, med medelvidd-i vattenytan, af omkring 50 å 60 fot i vanlig vattenhöjd, och ett djup af 8 å 10 fot i lägsta vattenståndet.
Hr von Troil har nyligen uplyst, alt oberoende af jernvägens anläggning, Köping icke är någon så obetydlig stad.
Der byggas redan fartyg på stadens varf.
Lastade fartyg kunna likväl icke molas i ån sådan den nu är.
Hr von Troil har redan nämnt de kostnader, som det lilla samhället, Köpings stad, underkastat sig.
Man vet äfven, att det har utan ersättning uplåtit platsen vid sin gamla hamn, för att tjena till bangård för jernvägen.
En af reservanterne har updragit en jemförelse emellan Arboga och Köping, hvilken en annan talare, Hr Bildt, uptaget.
Jag vill icke missunna Arboga hvad det fått, utan hade till och med för min del önskat, att detta hade blifvit
Den 29 Juni e. m.
549 något mera; men den siste värde talaren har sagt, att det vore en orättvisa emot Arboga, om Köping finge det anslag StatsUtsk. tillstyrkt, all Köpings trafik icke vore så stor som Arbogas, och att redan på 1830-talet, 15,000 R:dr blifvit lemnade lill Köping för uprensning af denna å.
Jag får i sisla fallet fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att år 1830 var ännu icke fråga om någon jernväg, oell att Köping skulle blifva ändpunkt för densamma, och att de 15,000 Ii :dr:ne voro gifna för upmuddring.
Derom är icke bär fråga, ty Köpings å behöfver icke upmuddras, utan fråga är att bilda bassiner vid ån, sä att fartyg kunna der passera förbi hvarandra.
En talare bar sagt, att Arboga å är ett större vatten drag.
Detta anser jag icke vara något skäl.
Arboga å är visserligen ett längre vattendrag, Arboga ligger längre från Mälaren än Köping, ty emellan Arboga och Mälaren är 54,000 fot, men emellan Köping och Mälaren endast 12,000 och just derföre kommer Arboga icke att blifva för trafiken och rörelsen så vigtig, som Köping.
Reservanten har äfven sagt, att folkmängden i Arboga är större än i Köping, men då man vill antaga detta såsom skäl, så tager jag mig friheten att anmärka, alt den stad, som har en större folkmängd i detta fall skulle hafva bättre tillfälle, att sjelf bekosta hvad som behöfdes, än den som har en mindre.
Här är för öfrigt icke fråga om stadens nuvar:de seglation, ulan om dess läge.
Om Köping icke ens vore en stad, men blefve ändpunkten för en jernväg, så vore det ändock oundgängligen nödigt, att gifva anslaget till arbetets fullbordande.
Samme värde reservant har äfven yttrat, att genom jernvägens fortsättande i en framtid mot östern, så blefve denna farled mindre begagnad.
Dervid får jag först och främst anmärka, att i alla fall, troligtvis en del tunga varor komma att gå på sjön, enär deras transport på jernväg alltid kommer att blifva för dyr, och således blifver segelfarteu på Köpings å i allt fall ganska behöflig äfven om man får jernbanan utsträckt till Stockholm.
En annan fråga är, att man icke kan undgå, att anse dylika kommunikationer som denna, såsom nödvändiga vilkor för jernvägens bestånd, och att sålunda derigenom tyngden af Statens garanti förminskas.
Fiih. af Ugglas har nämnt, att den emellan Köping och Arboga gjorda jeroförelsen är obehörig, och att man bör se hvarje sak för sig.
Jag går ännu längre, och påstår, att jag äfven vill anse motionärerne vara fristående.
De äro hvar och en, såsom man vet, Borgmästarne för hvar sitt samhälle.
De önska att utvidga dessa samhällen, och att öka vattnets djup i de ifrågavar:de aarne.
De äro fria i sina yrkanden, och hafva i delta fall samma reformerande rigtning.
Pä dessa skål får jag förena mig i yrkandet af bifall till Stats Ulskts Utlåt.
Att SlatsUlsk:s egna ledamöter i denna fråga hafva varit af så stridiga tankar, är icke underligt, då de här båda 550 Den 29 Juni e. m. skola förefalla Väg- och Vallenbyggnads-Styrelse och hushälla med Stålens medel, ly det är gifvet, att de komma till olika resullaler, på grund af de olika uplysningar, som lemnäs af enskifta personer.
Jag skall icke inlåta mig i denna strid, men vill blott säga alt mig synes, som de skäl och ömsesidiga jemförelser, hvilka här blifvit framdragna, vore nog småaktiga i jemnförelse med slutskälet i Utsk:s Betänk., rör:de denna punkt.
Utsk. säger der: ”Erkännande vigten deraf, att åtgärder vidtagas för islnndsältande af ett vattendrag, der sannolikt inom kort en ganska liflig, och för det allmänna gagnelig trafik skall upkomma, har Utsk. ansett sig böra understödja motionärens sistnämnda förslag och hemställer derföre, etc.”
Detta står att läsa såsom slutskäl i Utsk:s Betänk.
Nu har man i dag af flere talare hört yttras, att det icke är så alldeles säkert att den jernvägen, som skulle åstadkomma den stora trafiken kan komma till stånd.
Jag hemställer då om man hade gjort klokt då man här grundat sin hemställan på förutsättningen af att jernvägen skall komma till stånd, hvilket ännu synes vara osäkert, och på grund deraf tillstyrkt beviljande af detta icke så obetydliga anslag.
Det förefaller mig alldeles icke medföra någon serdeles skada, eller vara af någon synnerlig vigt, om ännu ett par lie år man skulle få telegrafera de fartyg, som mötas vid inloppet af ån, och tror således, att beviljande af detta anslag gerna kunde anstå, intill dess man får se huru de här stora frågorna utveckla sig, så att man icke invecklar sig i- sådane företag, endast på grund af hvad man förmodar skola ske, hvilka icke kan ega rum utan betydlig i kostnader.
Jag får således, ehuru icke på grund af de skäl, som Frih.
Cederström anfört, likväl med honom förena mig uti det slut, hvartill han kommit, nemi. begäran om återremiss.
Redan inom Utsk. yttrades mer och mindre starka sympalhier för Arboga och för Köping.
Delta förhållande synes äfven här hos R. o. Ad. göra sig gällande.
Hvad mig beträffar, så får jag förklara, att jag hyser sympathi för hvarje företag, som jag tror kunna medföra nytta och båtnad för landet.
Del är på denna grund jag tillstyrkt anslaget för Arboga, och nu tillstyrker det för Köping.
Jag hade visserligen önskat att anslaget för Arboga hade kunnat utsträckas äfven lill en faschin-bädd, men då R. o. Ad. icke velat i detta hänseende bevilja återremiss, så inser jag icke hvarför Köpings samhälle skulle af denna orsak blifva lidande.
Hr Bildt, min värde medbroder i StatsUtsk., har här yttrat, att han ansåg, att Arboga stad hade jemförelsevis fått mindre än Köping, om för den sednare staden den summa bifölles, som StatsUtsk. tillstyrkt.
Jag ber att fä fästa upmärksamheten derpå, att Arboga stad har erhållit tillsammans 35,003 R:dr, hvaraf 25,000 R:dr såsom anslag, och 10,000 såsom lån.
Köpings stad skulle, efter hvad StatsUtsk. föreslagit, hafva erhållit 40,000 R:dr, hvaraf 26.666
R:dr 32 R:dr såsom anslag, och 13,333 R:dr 16 sk. såsom lån.
Proportionen emellan anslag och lån, synes således vara mera lill fördel för Arboga än för Köping.
Jag tror likväl, att dessa jemförelser alldeles icke höra verkställas.
Jag fäster mig icke Ben 29 Juni e. m. 551 vid desamma.
Jag tror att några faschin-bäddar erfordras egentligen icke vid Köpings å, emedan staden sjelf har låtit bekosta pålning, ända från å-mynningen.
Det är denna pålning, sorn skulle ersätta faschin-bäddarne, och detta arhete har Köpings stad låtit verkställa roed de 15,000 R:dr Hr Bildt omnämnt.
Men jag tror, alt efter man nödvändigt vill göra-jemförelse, bör man taga i betraktande, att Arboga å redan har den bredd, att två fartyg kunna mötas, hvaremot Köpings å är så smal, att det är omöjligt, att två fartyg kunna färdas der i motsatt riktning.
Hvad för öfrigt beträffar undersökningen, sä visar Betänk., att Chefen för Väg- och Vattenbyggnadsdistriktet har upgjorl projektet.
Jag yill icke vidare uptaga R. o. Ad:s tid, utan anhåller blott om bifall lill Utsk:s förslag i denna punkt.
Jag är till en viss grad förekommen af så väl Hr Tersmeden, som Hr von Troil, i hvad som rörer detta anslag af 15,000 R:dr, emot hvilket man anmärkt,, att det icke blifvit ändamålsenlig! användt.
Det har tverlom blifvit användt för de åtgärder, som Köping redan vidtagit till förbättrande af denna farled, dervid, såsom Hr von Troit nämnt, pålning har blifvit verkställd ända till utloppet i Mälaren, för att hålla muddret inne.
Man bar bär jern fört städerne Arboga och Köping såsom handelsplatser.
I det hänseendet får jag säga, att Köping har en mycket större framtid än Arboga, emedan den ligger så mycket närmare Målaren, att det varit en möjlighet, ifall det icke blifvit förordnadt, att jernvägen skulle gå upp i sjelfva staden, utan den hade blifvit lagd der som det först var fråga om, d. v. s. nära mynningen af ån, att staden hade flyttat sin hamn dit, der fartyg med 16 fots djup hade kunnat gå upp.
Köpings stad blifvit en ganska stor handelsstad, ty då hade samma fartyg, som gå genom slussarne i Stockholm gått ända dit.
Dä nu K.
M. genom resolut, beslutat, att jernvägen skall gå genom Köping, och staden således blifvit hindrad att få denna lyftning, så synes mig icke mer än billigt, att man också ger någon ersättning derför, och alt ån således borde sättas i det skick, att åtminstone fartyg af 10 fots drägtighet kunde gå dit, hvilket icke kunde blifva förhållandet med Arboga.
Vore jag ledd af småsinne, eller om jag skulle kunna hysa någon skadefröjd vid alt motsätta mig det, som kan vara nyttigt för en kommun, så skulle jag säkerligen icke hafva talat hvarken för Arboga eller Köping, ty jag vet få saker, som så hafva förbittrat mitt lif, som Arboga- och Köpings-frågan, emedan det varit en stor anledn. till, att jernvägs-frågan blef ett helt år förhalad, då det var fråga om, huruvida jernvägen skulle gä lill Arhoga eller Köping.
Jag bar yrkat, och skulle kunna bevisa för hvar och en, som vill med fritt sinne gå in i frågan, att det varit för Sverige och för Köping af stor vigt, att stadens hamn hade blifvit flyttad ned lill mynningen, och att jernvägen hade galt deröfver, än i stället såsom nu blifvit beslutat, jernvägen blifvit flyttad 5,000 alnar högre upp, hvilket icke blir till fromma, hvarken för jernvägen eller för Köping, lika litet, som för de trafikerande, men då nu, i följd af dea 552 Den 29 Junie m. utredning frågan fick genom auktoriteterne, densamma har blifvit på detta sätt afgjord, så tror jag det vore orättvist, att icke gifva Köping det _stöd, som den behöfver, nemi. att få sin å i navigabelt skick.
Afven om det nn ifrågavar:de anslaget beviljas, så får likväl telegraferingen, som Hr Ribbing trott, 'blott skulle vara för tre år, om anslaget icke beviljades, alltid fortsättas, ty rnan nödgas alltid telegrafera, på det att fartygen skola binna in i mötesplatserna, innan de komma att möta hvarandra.
Jag får fortfarande yrka på bifall till Utsk:s Betänk.
För min del anser jag det hafva varit ganska rikligt af Hr von Troil, att understödja Köpings och alla öfriga anslags-frågor som förekommit, sedan Ystad först erhållit sitt belopp.
Det är en skyldig tacksamhetsgärd ål alla dem, som hulpo honom den gången; ty det är klart, att då fråga var om Ystad, så fruktade man alt Stång-ån, Arboga eller Köpings-åarne, eller hvad de må heta, icke skolat få något om Ystads-hamnen intet erhållit.
Sålunda söker man hjelpa hvarandra.
Jag undrar blott på, att Frih.
Cederström icke är lika tacksam, eller gjort på samma sätt, som Hr von Troil.
Gr. von Rosen har anmärkt, att Köpings hamn bordt anläggas nere vid Mälaren, och icke vid staden.
Det kan hända, att hans förslag varit riktigare, ån det andra.
Men hvarföre har man icke äfven härom hört Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen ?
Hvarför har icke Konungens Propos. i ämnet begärts?
Man har gått dessa myndigheter förbi.
Samma omständigheter torde här yppas, som med hamoarne vid Christinehamn och Hult.
Det påstods i begynnelsen att Hult hade en förträfflig hamn.
Men nu har erfarenheten visat, all rnan icke kan för grundt valten der inlöpa.
Sådan blifver följden när man gär sakkunniga vederbör:de förbi.
För min del skulle jag tro, alt då R. o. Ad. beviljat anslag lill å-rensningar vid Lin köping och Arboga, vore det obilligt, att ej lika obesedt bevilja medel ål
Köping och alla de öfriga, som komma efter.
Motsatsen skulle vara att detta Stånd utöfvade samma godtycke, som Stats Utsk. gjort, än för, än emot den ena eller andra staden.
Cederström, Rud., som här reserverat sig, har, ehuru Ordf:de i Exped:sUtsk. icke fästat sig vid förslagets ordalag.
Men jag hoppas att han gör det, när saken bifallits och kommer till Exped:sUtsk.
Här står nemi. ”iståndsättande af vattendrag.”
Jag tror icke alt något sådant kan sättas i stånd; ty det tager sin våg efter markens beskaffenhet, och när någon fördjupning eller damm blifver full, så rinner vattnet öfver.
Följaktligen kan det icke komma i fråga att iståndsätta ett vattendrag, såsom en kanal eller något dylikt.
Det är verkligen bedröfligt att höra, att den ena representanten skall emot den andra göra sådane framställningar sorn, att man byter och kyter för alt få fram en motion, och sedan skulle vara nödtvungen, att af tacksamhet hjelpa andra i dylika frågor.
Jag tror, att en hvar af oss talar efter sin öfvertygelse, likasom jag talar efter min.
I detta fall trodde jag mig hafva Den 29 Juni e. m. 553 utvecklat den, då jag bevisat, att det varit tvertemot raina åsigter, som jernvägen kommit att gå så nära, både till Arboga och Köping, som den kommer att gå; men jag nödgas rätta Hr von Hartmansdorffs otaliga misstag här, när fråga är om jernvägen.
Förhållandet är nemi. del, att icke allenast Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen blifvit hörd i frågan, utan K.
M. har äfven i anledn. af denna Styrelses Utlät., bestämt jernvägens rigtning.
Beträffande åter hvad ”erfarenheten visat om Hults hamn”, så får jag förklara, alt Hr von Hartmansdorffs yttrande, i min tanka, icke eger någon grund.
Hela den saken (jag vill nu nyttja det uttryck, som jag kan anse höfligast för tillfället, ehuru jag skulle kunna hafva eli annat på läpparne).
Hela den saken har ingen sanning lill botten, ulan det är helt simpelt så, med den händelse, sorn blifvit omskrifven i tidningarne, att Kaptenen envisades emot den ombord varande lotseus råd, att gå den väg, som ännu aldrig något ångfartyg förut gäll, oell som var blott 7 fot djup, då deremot fartyget lastadt låg 9 fot djupt, så att mången deraf har kommit till den slutsatsen, att detta varit med flit gjort, på det man skulle komma allmänheten att tro, det icke fanos tillräckligt med vatten, för alt komma in i Halls hamn.
Nu nyligen var en person och lodade i Hults hamn, hvarvid djupet der befanns vara 9 fot, oaktadt att vattenståndet nu är sä lågt i Venern.
Således har Hr von Hartmansdorff gjort sig till kolportör för ett osaunt förhållande.
Den hänsyftning, som den nästföregrde talaren framkastade, både om skälen för mitt bifall till åtskilliga punkter af detta Betänk., och skälen som dertill föranledt andra talare, är af beskaffenhet, att jag icke anser mig böra svara derå.
Jag har begärt ordet, för att fästa upmårksamheten på, att om äfven i den ifrågavar:de ingressen står iståndsättande af ett vattendrag, så heter det likväl uti det egentliga tillstyrkandet, hvaröfver R.
St. nu komma att besluta, ”alt R.
St. måtte för uprensning och utvidgning af Köpings å anvisa etc.”, och att således dessa ord äro efter mitt förmenande ganska riktigt valda.
Hr Gr. o. Landtm:s härefter först lill bifall, och sedermera till återremiss af förevande punkt framställde propos:r, besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemstälde, om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg
Ja nu hafva varit öfvervägande. i2:te punkten.
Vi hafva i dag vid åtskilliga punkter af det nu föredragna Betänk, höll talas derom, alt sådana frågor icke borde väckas af enskilte motionärer, utan alt de borde komma ifrån Regeringen; men om i något fall en sådan anmärkn. är grundad, så är det här.
Fråga är nemi. icke nu, om uprensning af en farled eller en hamn.
Här är fråga om, att uptaga en ny farled, och att för detta ändamål skänka 100,000 R:dr b:ko.
Det må vara, att 554 Den 29 Juni e. m. detta arbete kan för staden Eskilstuna och den kringliggande orten vara af nytta, men dervid måste likväl tagas i betraktande, huruvida Eskilstuna stad, och vidden af den ort, som af företaget skulle draga nytta, är af den betydenhet, att företaget förtjenar alt understödjas med en så betydlig summa.
Mig synes åtminstone skäl, att Representationen för beviljandet af en sådan summa, heldst, såsom anslag utan äterbetalnings-skyldighet, och för åstadkommande af en ny farled, må äga säkrare underrättelse om verkliga nyttan och behofvet af detta anslag, än den som kan inhemtas af nu föredragna Betänk.
Det har blifvit sagdt, att provinsen Södermanland icke i den mån, som andra provinser åtnjutit bidrag af stats-medel, och att detta vore ett skäl för beviljande af ifrågavar:de anslag.
Jag vill lemna detta osagdt.
Jag känner icke i hvad mån Södermanland blifvit hugnadt med Stats-bidrag, men jag vet, att vid sista Riksdagen beviljades 100,000 R:dr för ett allmänt företag inora nämnde provins, och af detta Betänk, finner jag, att för ett annat allmänt företag, äfvenledes inom Södermanland 50,000 R:dr nu äro tillstyrkte.
Jag kan således icke finna, att denna provins har varit utesluten ifrån R.
Jag har ansett mig böra, i ensak af sådan beskaffenhet, som ifrågavar:de, och då summan är så betydande, framställa mina betänkligheter, öfverlemnande åt R. o- Ad. att bestämma, huruvida 11. o. Ad. finner dem vara af beskaffenhet, att skäl kunde förefinnas till återremiss, hvarom jag vördsamt anhåller.
Man säger, att den i fråga vande kanalen är ett ringa föremål, jemförelsevis med hvad som förut varit i fråga, men att summan är ganska stor.
Jag medgifver att hon är ansenlig, men huruvida föremålet skulle vara obetydligt, det är en annan fråga.
Vid andra tillfällen har man här yrkat anslag för enskilte personers bästa, och med detsamma för den kringliggande orten.
Vid Eskilstuna finnes en betydlig kronan tillhörig anläggning.
Lättad farled derifrån är af vigt äfven för Slaten; det bör man icke förglömma, när man är så angelägen, att bereda fördelar åt den enskildte.
Hvad landskapet
Södermanland beträffar, så är förhållandet der, såsom man vet, att de stora godsegarne hafva varit stora bränvinsbrännare, och haft sin afsättning på Eskilstuna, som genom deras bränvin blifvit utarmadt och förderfvadt.
Om nu bränvinsbrännin gen aflager såsom jag förmodar, lill följd af den författning, hvilken i detta hänseende blifvit af R.
St. beslutad, och som jag äfven hoppas varder af Konungen bifallen, så måste väl befaras, att Södermanlänningarne få inom landskapet nog liten afsättning på sin spannmål, när de icke finna fördelaktigt, att förvandla den till bränvin.
I sådant fall är det icke för dem likgiltigt, om Eskilstuna har till Mälaren en kanal, på, hvilken afsättning kan ega rum.
För närvande finnes icke i detta afseende för dem att välja på några andra Mälare-städer, än Mariefred, Strengnäs och Thorshälla, alla tre obetydliga.
Thorshälla kunde måhända blifva ansenligare i hän - Den 29 Juni e. m. 555 tlelse denna kanal anlades, och då gagnar man ju tvänne små stä der på en gång.
Vill man tänka på den enskildtes nytta i detta fall, hvilket man väl bör göra om man är hillig, så väl emot Södermanländningen, som man förut varit emot andra landskaper, så är förhållandet, att i Eskilstuna finnes f. n. en större machin-verkstad, en af de bästa, fastän icke den förnämsta i landet.
Åtminstone har jag hört, att den första lokomotiv eller dragvagn för jernväg, hvilken i vårt land funnits, blifvit der förfärdigad.
Skall gjutgods kunna med fördel fraktas från verkstaden, så fordras en kanal.
Om för en upgående näring finnes en skicklig man, som henne bedrifver, sä bör man väl se till, att hon må kunna med fördel idkas.
Jag tror således, att då K. o. Ad. varit så frikostigt, som händelsen nyss var med Köping, så bör Ståndet förfara likaledes med Eskilstuna, ty har man beviljat de föregtde anslagen, så bör man äfven medgifva detta.
Vid första påseende af StatsUlsk:s förevar:de för slag, sä ser det ut,'sorn hade StatsUtsk. gatt ifrån den grundsats, som det förut följt, och här tillstyrkt något ovanligt mycket, då det föreslagit en så stor summa, som 100,000 R:dr b:ko, men ser man något närmare på frågan, så finner man, att Utsk. har blifvit sina grundsatser trogen, åtminstone är ej något undantag gjort, till förmån för Eskilstuna.
Jag återkommer alltid till jemförelse, ty såsom jag förut nämnt, så finnes här ingenting abstract rätt, utan allt måste tagas jemförelsevis.
Jag går då till anslaget för Köping, som nyss blifvit beviljadt under vilkor, att § af den, enl. kostnadsförslaget, erforderliga summan skulle meddelas såsom anslag, och den återstående tredjedelen såsom lån.
Här har man deremot för Eskilstuna, der koslnads-förslaget upgålt till 151,500 R:dr b:ko föreslagit, att ungefärligen § deraf, eller 100,000 R:dr b:ko skulle lemnäs såsom understöd, men hvad den sista tredjedelen beträffar, så har StatsUtsk. icke här, såsom i afseende på Köping föreslagit, att den skulle såsom låne-understöd utgå, utan har föreslagit, att denna tredjedel af den beliöfliga summan skulle tillsläppas af det bolag, sorn skall bildas för kanalens anläggande, så att StatsUtsk. har, hvad denna kanal-anläggning angår, föreslagit hårdare vilkor än för Köping.
Det är svårt, att afväga den nytta, som det allmänna skulle hafva, om man jemför den summa, som här nu är i fråga, med den summa, som förut blifvit beviljadt till öfriga företag, emedan rörelsen i Eskilstuna, genom den ifrågavar:de kandlanläggningen skulle få en ny riktning, hvaremot rörelsen på de andra kommunikations-linierna, som fått anslag, har haft sin kommunikations-linie förut åt samma håll; men det förefaller mig likvisst vara temmeligen otvetydigt, att en ganska stor del af Södermanland härigenom skulle få en lättad kommunikation.
Kommunikationen är visserligen icke svår f. n., ty det finnes både land- och sjöväg från Eskilstuna till Thorshälla, men det har den olägenheten med sig, att man, för att komma till Mälaren, måste göra omlastningar, och att man får fara | mil emellan Thorshälla och 556
Den 29 Juni e, m.
Eskilstuna nied sina produkter, för att på sistnämnde ställe köpa viktualie-varor oell dylikt, hvilket icke skulle behöfvas, om denna kanal funnes.
En sådan kanal-anläggning är således, i min tanka, ganska nyttig, och då jag sålunda är af den åsigten, alt StatsUtsk:s förslag skulle vara af nytta för det allmänna, så har jag ingenting emot anslagets beviljande, men då jag likvisst, sedan detta Betänk, blifvit af SlatsUlsk. afgifvet, observerat, att StatsUtsk. begått en oriktighet i upställ ningen af detsamma, så måste äfven jag yrka återremiss.
Det slår nemi. i StatsUtsk:s Utlåt.: ”Att till öpnande af en kanal-ledning emellan Eskilstuna och Mälaren, R.