Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kro 44. i anledn. af väckt fråga om indragning, helt och hållet eller till en del, af tjenster vid skogs- och jäge ri—sta tei-na; Kro 45. i fråga om lindring uti den heramansägarne i Jemtland åliggande roterings- och ruslningsskyldighet; Kro 48- ang:de sättet för utgörandet af städernas inqvarteringsbesvär samt en jemnare och rättvisare fördelning deraf; N:o 47- • anledn. af ett till R.
St:s granskning öfverlemnadt förslag till inqvarteringsordning för städerna utom Stockholm; Banco-Utskottet:
Kro 67. i anledn. af väckt fråga, att Banken måtte åter komma i åtnjutande af de fördelar af myntverket, hvilka af ålder varit Banken förunnade; Kro 68. i anledn. af Riksd.fulhn.
Peter Anderssons motion om förhöjdt arfvode för R.
St:s Fullmäglige uti Banken och Hiksg.cout. samt ombud vid Lånecontoren; Lag-Utskottet: N:o 166. öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
N:o 118 i anledn. af väckta motioner om ändringar i K. förordn., angrde inteckning i fast egendom, d. i3 Juli 1818, äfvensom de i sammanhang med återremissen af delta betänk, framställda förslag till ändring af 4 cap. 4 § Jordabrn; Kro 167. öfver gjorda anmärkn:r vid Utskrs betänk, Kro 121 i anledn. af väckta motioner om meddelande af vissa föreskrifter, rörtde lagfart; Kro 168. öfver gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk, Kro 122 i anledn. af väckta motioner, angjde förändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, jn. m, Nro 16g. öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
Nro 123 i anledn. af väckta motioner om utsträckande af testamentsfriheten och af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom samt om ändring i hvad nu stadgadt öl', dels rörrde grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock angrde bördsrätt och lösningsrätt i stad m. m.; Nro 170. öfver gjorda anmärknir vid Utskrs betänk.
Klo 126 i anledn. af Riksd.fullm.
Erikssons motion om förtydligande af eller tillägg till 3 § i 16 cap.
Ärfdabm; i3«i Den 8 December.
]Nr:o 171. öfver gjorda anmärknrr emot Utsk:s betänk.
N:o 133 i anledn. af vackt motion om inskränkning i allm. åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott; N:o 172. med förslag till sammanjemnkning af de inom RiksSt.-n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande! af Utskrs utlåt.
N:o i34 i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
N:o 42, rörtde ändring i nu gällande lag, ang:de behandlingen af frågor om oenighet makar emellan; JY:o 170. i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 153 öfver väckt motion, att den make eller far, som saknar andra medel till hustrus och barns försörjande än sin arbetsförmåga och icke densamma härtill använder, måtte kunna till arbete hos enskild person dömas. H. B., o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 e. m.
In fidem protocolli, F- O. Silfverstolpe.
Thorsdagen den 11 December i834- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 3 prot.utdr. för d. 8 dennes.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. ankomna förslag till It.
JV:o 236. i anledn. af väckt motion om handtlangningsunderstöd för nybyggare i de norra orterna; N:o 2,37. ang:de verkställd granskning af anslaget för allm. garnisonssjukhuset i Stockholm; N:o 208. ang:de verkställd revision af Öfverintendentsembetets räkenskaper; JNT:o 23g. ang:de verkställd revision af Stuteri-öfverstyrelsens räkenskaper för år 183 r; M:o 240. angjde de s. k. stora och lilla creditiven.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. tillkännagaf, att Hr af Forsell, Carl Gust., anmält, det han, i anseende till sjuklighet, ej kunde emottaga det honom lemnade förtroende att vara ledamot i BancoUlsk.; i följd hvaraf H. Ex. anmodade Hrr Electorer att efter Hr af Forsell utse en ny ledamot uti nämnde Utsk.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda memor.
J\T:o till BorgareSt., i anledn. af dess återremiss af memor.
N:o 3g med föreslaget tillägg vid 28 § Den ii December f. m. i35 Gr. Horn, Cl aes Fredr.:
I consequent följd af sina förut uttalade, besynnerliga åsigter bar Constit.Utsk. uppställt detta betänk.
Jag förmodar således, att R. o. Ad., som redan förut ogillat Utskts åsigt, äfven nu beslutar en återremiss, enär Utsk. här gifvit en sådan tydning ät 56 § Reg.F., som skulle nuvar.
Ständer vara skiljda från all pröfningsrätt af Utskts förslag, rörtde grundlagsfrågor.
Om jag ej bedrager mig, har Utsk. sjelf på något annat ställe hemställt, att ett af dess vid denna riksdag afgifna förslag må i följd af dervid gjorda anmärkntr förfalla, och således i principen reedgifvil, att ett sådant förslag kan vid första riksdagen förfalla; hvadan jag såväl häraf som af R. o. Ad:s förut i dylika frågor fattade beslut hemtar stöd för Ståndets bifall till den begäran, att Constit.U.tsk:s nu ifrågavar. betänk, må återremitteras med ogillande af den deruti uttalade princip, att en från något RiksSt. gjord anmärkn. kan af Constit.- Utsk. lemnäs utan afseende.
Den siste talaren har visserligen riktigt uppfattat
Ståndets föregående beslut och den besynnerliga behandling af grundlagsfrågor, som dervid ägt rum, och det förundrar mig således icke, att han kan yrka återremiss af ett redan förut återremitteradt betänk.; ty då man går förbi en form, kan man gå förbi alla. 56 §:s i morn. säger emedlertid, huru i allmänhet förfaras skall, eller att RiksSttn, dä ett återremitteradt betänk, återkommer, äga att, ulan vidare återremiss, detsamma oförändra d t eller med förändringar antaga eller ock alldeles förkasta.
Hvad åter grundlagsfrågor angår, så handlar derom det påföljande 2 mom. i samma §; men det innehåller icke, att sådana frågor få afgöras vid samma riksdag, då de blifvit väckta, utan blott att anmärkn:r vid Constit.Utsk:s förslag få framställas, och denna åsigt finnes ytterligare utvecklad i 29 § Riksd.Ordn., der det heter: Constit.Utsk., som utgöres af 24 ledamöter, tillkommer att, i den ordning Reg.F. föreskrifver, granska Rikets grundlagar samt upptaga frågor och till plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens ledamöter vare obetaget att in pleno yttra sina tankar, men R.
St. ej förr, än å den nästföljande riksdagen, må besluta.
När nu förhållandet är, att ett RiksSt. såsom gemensam tanka antagit en anmärkn., som går ut på afslag å Constit.Utsk:s ifrågavar. förslag, och den siste talaren yrkat, att Utsk. bort upptaga detta afslag och göra det till föremål för votertspropos., så följer deraf, att den värde ledamoten vill, att nuvar.
Ständer skola kunna öfver förslaget besluta, hvilket dock är i rak strid med grundlagen.
Jag begagnar detta tillfälle för att besvara ett yttrande i ett föregående plenum af Hr Ce - Den ii December f. m. derschjöld, som af första raderna i 81 § Reg.F. ville hemta bevis, att grundlagen icke blott kunde ändras, utan äfven upphäfvas. 8( § lyder väl i början salunda:
Denna R. e g. f o r m samt Rikets öfriga grundlagar kunna icke ändras eller upphäfvas, utan genom Konungens och alla RiksSttns sammanstämmande beslut; men detta morn. handlar om Statsmagternas inbördes förhållanden och bestämmer, att Konungen och alla fyra RiksSt:n skola i dylika frågor vara ense.
Hvad Ater Constit.- Utsk. angår, hade den värde ledamoten, om han läst litet längre, fått se dess functioner uppgifna.
Der står nemi. i samma § vidare:
Ej må frågor derom uti Ståndens plena väckas, utan anmälas de hos R.
St:s vid hvarje riksdag valda Constit.Utsk. Detta Utsk., hvars pligt det vara skall att grundlagarna granska, äge rätt att hos R.
St. föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och mö j lige att verkställa.
Der står således ej omtalad någon Constit.Utsk:s rättighet alt upphäfva grundlagarna, utan endast att föreslå högst nödiga eller nyttiga ändringar deruti; och när Jagen uttryckligen sagt, hvad som är tillåtet, måste rättigheten inskränkas derinom, utan all extensiv tolkning.
Jag vill emedlertid ej bestrida R. o. Ad. att nu följa samma ordning för behandlingen, som förut ägt rum; jag blott protesterar för min del mot en återremiss, syftande derhän, att RiksSt:n skulle kunna utöfver
Jag nu besluta om en vid denna riksdag föreslagen grundlagsförändring, helst ingen verkställighet å ett sådant olagligt beslut kan följa.
Den siste talaren har förmenat, att Constit.Utsk:s ifrågavar. betänk, ej skulle kunna återremitteras, emedan det innefattar svar på en återremiss.
Jag får i anledn. häraf fästa uppmärksamheten derå, att detta är ett jemnkningsbetänk., som nu för första gången är inne; och liksom Stånden alltid ansetts kunna återremittera dylika betänk:n från StatsUtsk. eller hvilket annat Utsk. som helst för att få ändring i en voter:spropos., med hvilken man ieke varit nöjd, lika så måste förhållandet vara här.
I afseende på hvad samme talare för öfrigt anfört, vill jag ej trötta med förnyad uppläsning af grundlagen, utan blott upptaga den emot mig särskildt riktade anmärkn.
, att jag oriktigt skall hafva påstått, det grundlagen kan upphäfvas till följd af 81 §.
Jag får nemi. härtill svara, att min mening naturligtvis ej kunnat vara, att sådant skulle ske på annat sätt, än grundlagen stadgar, d. v. s., att det föreslås vid ena riksdagen och beslutas vid den andra.
Men hvarje förslag af Constit.Utsk. till ändring i grundlagen, hvad är det annat än förslag till upphäfvande af grund - Den 11 December f. m. 137 grundlagens förut, gällande bud?
Detta synes sä klart, att det förundrar mig, huru det kan sättas i fråga, Tvisten härom hörer likväl nu icke till saken, och jag lemnar den således i förmodan, att någon vidlyftig discussion i ämnet ej vidare skall behöfvas, utan att Ståndet nu följer samma princip som förut och således återremitterar ifrågavar. betänk.
Roye, Ludv.:
Lika med den siste talaren är jag af den tankan, att detta betänk, såsom ett jemnkningsbetänk. kan återremitteras; men i frågan, om det bör återremitteras, skiljer jag mig från honom.
Jag skall dock ej vara vidlyftig i min framställning, hvarföre det ej bör återremitteras, ty jag föreser, alt mina skäl ändock ej komma att af pluraliteten godkännas.
Jag vill således blott begagna min riksdagsmannarätt för att instämma med Frih.
Cederström i en protest emot dessa propostr och discussioner, som förvandla RiksStms förhandlingar tili en revolutionär riksdag i stället alt leda till bevarandet af våra formers helgd.
Constit.Utsk. har ensamt rätt att göra förslag till högst nödiga eller nyttiga grundlagsförändringar; men då Utsk. ej begagnar denna rätt eller blott utöfvar den i ett visst afseende, hafva RiksStm ingen rätt att under form af anmärkntr göra annat än helt enkelt bifalla eller afslå, hvad Utsk. föreslagit, ty att under namn af anmärkn. bryta sönder constitutionen och framkomma med helt nya förslag, är att inträda på den revolutionära banan.
Jag skulle anse det högst vådligt för Constitutionen, om Ståndet genom bifall till Utsk:s betänk, skulle godkänna den sophism, Frih.
Cederström uppställt, då han trott sig från 56 § kunna hemta bevis för den sats, att intet från Constit.Utsk. utgånget förslag till grundlagsförändring kan af Representationen afslås vid första riksdagen.
En sådan tydning kommer derifrån, att man ej gör skillnad emellan Utsk:s rätt att föreslå en bestämd ändring och RiksStms rätt att förekomma , det en sådan ändring må ske.
Jag skulle således snarare instämma med Frih.
Boye om ett revolutionärt tillstånd, i händelse Utskts förslag skulle kunna vinna framgång tvärtemot Representationens önskningar; ty jag kan ej finna, att grundlagen någonstädes bjuder, attalia Conslit.Utskrs förslag ovilkorligen skola blifva hvilande till nästa riksdag.
RiksStm kunna väl icke besluta en förändring, men väl, att ingen ändring skall ske, och denna stora skillnad måste noga observeras.
Jag fäster dervid synnerlig vigt och anser det icke instämmande med Representationens värdighet att stillatigande låta ett förslag hvila, som hela Representationen förkastar.
Jag anhåller, att denna tanke må få göra sig gällande och att R. o. Åd. dertill måtte bidraga medelst beviljande af återremiss. 17 H. 18 i35 Den ii December f. m. Gr.
Björnstjerna, Magn.:
Jag anser denna flaga vara oändligen farlig, såsom prejudicat betraktad, och jag önskade gerna, att de af Constit.Utskts ledamöter, som motsätta sig återremiss, ville upplysa, hvar gränsen är emellan en anmärkn. emot Utsk:s förslag och en förändring deraf.
Skulle en anmärkn. endast få angå interpunctionen och periodernas välljud eller dylikt, såsom man hört påstås, så är en sådan tolkning alltför orimlig för att kunna antagas, helst B.
St. vid den sednare riksdagen blott få öfver förslaget rösta med ja eller nej, hvilket förutsätter, att förändringar eller modificationer i förslaget skola kunna ske vid den riksdag, då målet beredes.
Jag förenar mig således till alla delar med Hr Cederschjöld; och hvad angår Frih.
Boyes farhåga för den revolutionära banan, tror jag snarare, att den kan lämpas på hans egen åsigt.
För öfrigt, och då jag ämnar vidlyftigare yttra mig i frågan, när Const.Utskts nästföljande betänk.
]\:o 58 förekommer, vill jag nu blott fästa uppmärksamheten derpå, alt om R. o. Ad. nekar återremiss af detta betänk., binder man sig äfven i afseende på det nästföljande på ett sätt, att vi skulle nödgas att antingen ännu i io år behålla indragningsmagten, eller ock blifva utaf med juryinrättningen.
Jag anhåller att äfven få yttra några ord i detta ämne och underställer min åsigt Ståndets pröfning.
Mig synes, som den fråga Gr.
Horn framställt, eller huruvida elt förslag af Constit.Utsk. ovilkorligen skall blifva hvilande till nästa riksdag, äfven då RiksStm förklara, att de anse ingen förändring af nöden, nu icke påkallar någon granskning; ty förhållandet är icke sådant med det förslag, hvarom Utsk:s metnor.
W:o 57 handlar.
Tre RiksSt. hafva nemi. godkänt förslaget, och BorgareSt. ensamt ogillat det.
Men nu har conslitutionen icke tydligt förklarat, huru i sådant fall förhållas skall; och då precision i föreskrifterna för ett visst fall saknas, måste man genom slutledning söka att utfinna lagstiftarens mening.
Så har jag äfven förfarit och dervid funnit, huru grundlagen för det fall, som nu är i fråga, tydligen stadgar, att de tre RiksStm vid den första riksdagen ej kunna hindras att gifva sitt bifall till förslaget, så alt det blir hvilande till nästföljande riksdag; men hvad fjerde
Ståndet angår, är äfven grundlagen tydlig deruti, att den säger, det intet RiksSt. får vid första riksdagen fatta beslut, ehuru den är mindre tydlig i bestämmandet, huru långt anmärkningen får sträckas.
Då man således har ett klart stadgande för de tre RiksStm och ett oklart för det fjerde, synes sunda förnuftet fordra, att man följer det klara stadgandet, det vill här säga, att då BorgareSt. ej gjort någon anmärkn. vid förslaget, måste det blifva hvilande, utan rättighet för detta RiksSt. att vid denna riksdag deröfver fatta definitivt beslut, Den ii December f. m, hvarigenom de tre öfriga RiksSt:n skulle förnärmas.
Tänker man sig motsatsen och således tillerkänner BorgareSt. en afgörande-rätt vid denna riksdag, förnärmar man ju de öfriga RiksStms klara rättighet alt besluta öfver förslaget först vid den påföljande.
Huru man än betraktar saken, kan således, efter min tanka, ingen återremiss här komma i fråga, och jag talar nu endast om memor.
]\T:o 5y eller det förhållande, som der visar sig.
Jag är väl öfvertygad, att alla dela den åsigt, att grundlagen bör respeeteras; men jag hemställer till de värda ledamöter, som klandrat Utskts förfarande, hvilketdera skulle mest (cedera grundlagen, antingen att rätta sig efter BorgareSt:s ensamma mening eller efter de öfriga 3 RiksSt:ns.
Svaret synes gifvet, då man måste medgifva, alt 3 är mer än ett och klart mer än oklart.
Troligen är den princip, som här är i fråga, redan så utredd under de föregående discussionerna, att föga återstår att derom tillägga.
Jag skall derföre inskränka mig till besvarandet af några här gjorda anmärkntr.
Jag får härvid först fasta uppmärksamheten derå, att den af Utsk. här uttalade princip blifvit af Utsk. sjelf motsagd i ett sednare betänk., till bevis hvarom jag åberopar Ulslcs memor.
AT:o 59 i anledn. af återremiss å Utsk:s förslag till grundlagsförändringar, åsyftande riksdagsförhandlingarnas ordentligare och skyndsammare gång.
Utsk. halder uppställt en så lydande voter:spropos:n: Den, som gillar det af Gon sti t.U t sk. föreslagna 1 mom. i 5 g § Riksd.Ordn., röste ja; den det ej vill, röste nej; vinner nej, utgår samma mom. ur förslaget.
Här har Utsk. kommit till detta resultat på den grund, att ett RiksSt. ansett Utskrs förslag till tillägg i 5g § Riksd.Ordn. böra utgå, och Utsk. har således här gjort det afseende på ett RiksStrs yttrade mening, sorn Utsk. nekat i memor.
Hr Lagerhjelm har för öfrigt oriktigt uppfattat ändamålet med den yrkade återremissen, ty meningen dermed kan ej vara, alt Utsk. skulle fästa sådant afseende på BorgareSl:s åsigt, att förslaget ovilkorligen komme att förfalla, utan endast, att så mycket afseende derå fästes, alt B01- gareStzs åsigt blir behörigen afvägd emot de öfriga RiksSltns, d. v. s. att Utsk. först inbjuder BorgareSt. att förena sig med de öfriga R.iksSt:n, men, i fall denna inbjudn. icke antages, uppställer en votertspropos. så, att frågan får afgöras i förstärkt Utsk.
Hvad angår Frih.
Boyes yttrande om försök att revolutionera riksdagen, synes det lämpligare att hänföra ett sådant försök till Constit.Utsk. än till RiksSt:n; ty det är i sanning Utsk., sorn försöker den revolutionära banan, då Utsk. vill påtruga RiksSlm en princip, som förut aldrig varit gällande, Frih.
Det har blifvit framstäldt af Gr.
Horn, att RiksSCn väl skulle äga rätt att vid första riks - Den it
De cerni) er f. m. dagen besluta, det ingen ändring i grundlagen må äga runi, ehuru de ej kunna besluta, att en förändring skall ske.
Grundlagen har likväl beräknat, att alla frågor om grundlagsförändringar skola af Constit.Utsk. framläggas, och medgifver val, att öfverläggning derom vid första riksdagen må I Stånden äga rum, men ej att It.
St. beslut deröfver få fatta, hvartill anleda, är lagstiftarnes afsigt, att goda förslag från Utsk. aldrig skulle kunna vid första riksdagen undertryckas; och häraf föijer, att lika litet som KiksSUti vid första riksdagen kunna antaga ett sådant förslag, lika litet kunna de afslå detsamma.
Hvad nu detta betänk, särskildt angår, får jag först anmärka, alt det är stäidt till BorgareSt. och således icke tillhör R. o.
Ad:s pröfning.
Hvad derefter beträffar Gr.
Björnstjernas yttrande, att detta betänk, skulle innefatta ett farligt prejudicat för den fråga, som afhandlas i nästföljande betänk., i så måtto, alt den välde ledamoten trott, att bifall till memor. i\T:o 5y skulle kunna användas som skäl för att hindra Ståndet att, då nasta betänk, förekommer, yrka på skiljandet emellan indragningsmagten och juryn, vill jag ej ingå i något anticiperadt yttrande om nästföljande betänk.; men att frågan der ej är densamma, faller af sig sjelft, då fråga der endast är att skilja tvenne förslag, som Utsk. sammanbundit, men icke 0111 afslag såsom här.
För öfrigt skall jag, då den frågan förekommer, vidare yttra mig deröfver.
Hr Lagerhjelm har ansett grundlagen icke innefatta något bestämdt stadgande, huru förfaras bör, då ett Stånd ogillat, men tre Stånd gillat ett förslag.
Jag får i anledn. häraf fästa den värde ledomotens uppmärksamhet på 56 § 2 mom.
Reg.F., der, så vida ett ogillande icke kan sägas vara detsamma som en anmärka., det finnes bestämdt stadgadt, att om ingen anmärka, göres, skall förslaget blifva livilande till nästa riksdag.
Deraf torde finnas, att då BorgareSt. icke gjort någon anmärka, (ty en sådan förutsätter, att man syftat till en förändring af hvad som är för handen, icke att man afslår eller bifaller det), måste Utsk. anse det ifrågavar. förslaget såsom hvilande och har icke kunnat ingå i någon pröfning af BorgareSt:s yttrade mening.
— Hr Hjärne har sagt, att Utsk. sökt revolutionera R.
St., hvilket är ett strängt tillmäle, som dock svårligen lärer kunna försvaras.
Constit.Utsk. är af grundlagen organiseradt till en statsmagt, oberoende af R.
St., till en controllerande myndighet, som existerar ensamt hland constitutionella stater i Sverige; men Utsk. har icke magt att medgifva B.
St. förbiseendet af grundlagsenliga former och icke ens rättighet att ändra egna misstag, der sådana kunna blifvit begångna.
Jag har för min del icke i Utsk. deltagit i beslutet om såväl det nu ifrågavar. som åtskilliga andra förslag till grundlagsförändringar och deribland förslaget att sammanbinda indragningsmagtens afskaffande med juryinrättningens borttagande; men sedan detta Den ii December f. m. skett, lior Utsk. ingen laglig myndighet att ändra sitt en gång afgifna förslag.
Om nu en sådan statsmagt, som till sin princip är återhållande, anses revolutionera statsförfattningen derföre, att den ej medgifvit R.
St. att egenmägtigt besluta grundlagsförändringar, så må ett sådant yttrande stå för dens räkning, som fällt det; jag öfverlemna!- till allmänheten att bedöma på hvilkendera sidan den förnnftsenliga behandlingen af saken står.
Vore jag nu berättigad och skyldig att yttra mig om sjelfva saken, skulle jag icke tveka att förklara, det jag instämmer i Utskts afgifna grundlagsändringsförslag, såsom både nödigt och nyttigt; men dä fråga nu endast är om sättet för behandlingen af förslag till ändringar i grundlagarna, och R. o. Ad. vid flera föregående tillfällen ogillat Constit.Utskts härom yttrade och nu åberopade åsigt, förmodar jag, att Utsk:s ifrågavar. betänk, kommer att röna samma öde som de förra, deruti grundlagen blifvit på enahanda sätt tolkad.
Hr Hjärne har redan upplyst, att Utsk. sjelf ogillat sitt förfarande enligt dess yttrande i memor.
N:o 5g, hvarest, med lillkännagifvande, att BorgareSt. i fråga om ett föreslaget och af de 3:ne öfriga RiksStånden till grundlagsenlig behandling godkändt tillägg till 46 § Riksd.Ordn., gjort den anmärkning, att detsamma borde afslås, Utsk. uppställt en voter:spropos., upptagande uti det ena alternativet BorgareStts mening.
Förbållandet är således alldeles enahanda i afseende på berörde förslag och det, hvarom Utskts nu förevar, memor. handlar.
Då Utsk. således i fråga om § Riksd.Ordn. medgifvit, att en föreslagen förändring kan förfalla, torde det icke böra bestridas, att detsamma kan äga rum i afseende på 28 § Reg.F. Jag hoppas derföre, att R. o. Ad. visar den consequens att återremittera detta betänk, för att förmå Utsk. att äfven å sin sida vara consequent.
Man har här talat om de Constit.Utsk. tillerkända rättigheter och den magt, som grundlagsstiftarne tillagt detta Utsk, För min del anser jag Utsk. visserligen vara berättigadt att utöfva den magt, som i grundlagen är för Utsk. bestämd; men du Utsk. öfverskrider gränsen för denna magt, sätter det sig utom Jagen, och sådant synes i sanning med mera skäl kunna kallas ett försök att revolutionera, än RiksStms bemödanden att återföra detta Utsk. inom skrankorna för dess lagligen utstakade verkningskrets.
Jag kan ej heller erkänna några andra statsmagter i Svea Rike än dess Konung och Ständer, oaktadt Constit.Utskts ordförande nu upplyst, alt detta Utsk. skulle utgöra en tredje statsmagt, hvilken vore organiserad af R.
Dessa äga dock, lika litet som den andra Statsmagten, enligt grundlagen att öfverlåta sin innehafvande magt åt någon annan Corporation.
Man har vidare sagt, alt detta Utsk. icke skulle kunna ändra sina en gång gjor - Den it December f. m. da misstag.
Jag vill också medgifva riktigheten häraf; men deremot torde äfven böra af motsatta sidan medgifvas, att det måtte vara R.
St:s obestridliga rättighet att rätta de af deras Utsk. begångna misstag.
Slutligen har den omförmälde talaren öfverlernnat förevar, fråga till hela allmänhetens bedömande, och jag vill härutinnan följa hans exempel samt äfven för min del öfverlemna till både samtid och efterverld att bedöma 1834 å''s Constit.Utskts förfarande vid såväl tolkningen som tillämpningen af Rikets gällande grundlagar, Jag yrkar återremiss af betänk.
En värd ledamot, Gr.
Björnstjerna, har uppfattat mitt förra yttrande på det sätt, att han derifrån trott sig kunna draga den slutsats, att min farhåga för ett revolutionärt tillstånd skulle realiseras, om min åsigt blefve gällande.
Detta visar, att jag icke af talaren blifvit förstådd, och jag tillskrifver gerna bristen mig sjelf; men sällsamt vore det, om en åsigt, som endast syftar derhän, att ett me mor. må läggas tiil handhna, skulle kunna medföra revolutionära följder.