Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorialet består af Fem olika delar, som Hvardera måste särskildt behandlas; ty om man vill bifalla fyra punkter, och icke den femte, eller 454 Den iB J u 1 i i e. na. om man vill afslå fyra, och bifalla den femte, hemställer jag, huru man skulle kunna afgifva sin röst, i händelse Memorialet i dess helhet företages till pröfning.
Hans Esc cellcnce Herr Grefven och LancltMarskalken erinrade, att Votering redan blifvit begärd.
Jag kan icke annat än förundra mig öfver framställningen, att vi skola votera, om Betänkandet skall punktvis företagas, eller icke.
Voteringspropositionen, öfversatt i andra ordalag, innebär ingen ting mindre än frågan: om vi skola iakttaga Grundlagen, eller icke.
I ena fallet skall Riddershapet oell Adeln kunna besluta, att icke följa Grundlagen, och i det andra tillåta honom förblifva gällande.
Med all aktning för praxis, kan jag ej erkänna den vara af samma vigt, som Grundlagen.
Han säger i 56 §.
RegeringsFormcn:
Utskottens förslag skola först i Ståndens Plena framställas till antagande eller förkastande utan förändringar eller tillsattser.
Göras dervid i Ståndens Plena sådane anmärkningar, som hindra antagandet , er hälle Utskottet del af desse anmärkningar_, för att derefter förslagen ytterligare granska och jemnka.
Att detta är ConstitutiousUtskottets första Betänkande i ämnet, bar ingen nekat; jag kan således ej finna annat, än att dermed måste förhållas såsom D e n 18 J u 1 i i e. m. 455 med andra, eller att proposition på återremiss först framställes, och sedan på bifall eller afslag.
Att fråga, om återremiss först framställes, är vid detta tillfälle så mycket riktigare, som jag icke vet, huru man skall kunna genom bifall eller afslag å Betänkandet i sitt närvarande skick på en gång meddela decharge, och ändock bifalla anmärkningsanledningar; eller afslå dessa, och vägra decharge.
Jag lemnar derhän, huru pluraliteten kan utfalla, men det synes som laglighetens försvarare mera ökas än minskas.
Vid 1812 års Riksdag fanns 4l eller 42, som röstade mot Grundlagens öfverträdande; i sista Plenum funnos 54 > och antalet i afton torde möjligen blifva ännu större.
Härmed förenade sig Grefvarne Horn, och Spens, Carl Gustaf, samt Herrarne Netherwood, TVilhelm, och Roos, Carl Ulrik.
Jag är till det mästa förekommen af Herr von Hartmansdorff, och vill blott tillägga, att det måtte väl icke få ankomma på Ridderskapet och Adeln, att bestämma formen för målens behandling.
Det är väl icke eller möjligt, att, samma sak kan grundlagsmessigt behandlas på tvänne alldeles motsatta sätt.
Enligt Grundlagen måste proposition framställas antingen till bifall eller återremiss, eller enligt senare Riksdagars praxis, till afslag 456
Den 18 ,Tulii e. m. å Betänkandet i dess helhet; och jag får på förhand anmäla min reservation mot hvarje annan proposition.
Herr Crusenstolpe: Jag anhåller, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes gracieust uppläsa den §. af Grundlagen, som berättigar Hans Excellence till ett annat förfarande, än det, sorn den sista Talaren yrkat.
Herr Tham: Sedan Votering blifvit begärd, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes afbryta denna discussion, och återföra oss till ordning, ty all vidare discussion är icke allenast onödig utan opassande.
Herr Crusenstolpe: I anledning af Herr Thams sista yttrande får jag blott påminna, aLt det icke är lämpeligt att votera, om Grundlagen skall följas, eller icke.
Herr Roos och Grefve Horn förenade sig med Herr Crusenstolpe.
Den naturliga skilnaden emellan detta Memorial och andra Betänkanden, är den uppenbara, att detta Memorial fordrar en särskild handling af Rikets Ständer, genomförklarande, huruvida Rikets väl kräfver fullföljd af de anmärkningar Utskottet gjort.
Det går icke an, att i afseende på detta Memorial framställa proposition enkelt till Bifall eller Afslag.
Den 18 Julii e. m.
Talmannen måste göra en framställning , huruvida Ståndet anser Rikets val fordra, att den eller de Rådgifvare, mot hvilka anmärkningen blifvit gjord, hos Konungen anmälas till endtledigande.
Här kan således icke den §., som talar om behandlingen af andra Betänkanden, vinna tillämpning.
För öfrigt då Herr Grefven och LandtMarskalken redan framställt en proposition, och votering dei’öfver blifvit begärd, anhåller jag alt den må för sig gå.
Det förundrar mig att Friherre Cederström, som vanligtvis, har så lätt att citera Grundlags §:r till stöd för sina åsigter, nu blott åberopat det naturliga förhållandet.
Detta får icke här göra sig gällande.
Jag tror mig med de evidentaste skäl hafva ådagalagt nödvändigheten utaf en återremiss af Betänkandet i dess helhet, och jag skulle gå miste om min rätt att få proposition i enlighet med mitt yrkande, genom clet förfarande, sorn nu är i fråga.
Om jag ej minnes orätt, har det vid ett annat tillfälle under denna Riksdag liändt, att jag föreslog föredragning af ett Betänkande punktvis, men blef tillrättavisad genom nekad proposition.
Jag anhåller om proposition till samma behandling af detta, sorn af alla öfriga UtskottsBetänkanden, så vida det éj kan visas, att Grundlagens bokstafliga innehåll gör något undantag för det ifrågavarande Betänkandet.
Den 18 Julii e. m. Herr Crusenstolpe:
Rikets väl krafvel-, att Rikets Grundlagar följas, och jag anhåller derföre, att få veta den Grundlags §., som tillåter annan behandling af detta Betänkande, än den, sorn i allmänhet är föreskrifven.
Det är verkeligen besynnerligt, att Ledamöter, som påstå sig yrka hvad Rikets yäl krafvel-, i afseende på Grundlagarnes iagltagande, icke vilja taga kännedom af 107 §.
Man finner af denna §., att detta Memorial icke är något egentligt Betänkande, utan blott ett tillkännagivande af hvad ConstitutionsUtskottet anmärkt. »07 §. lyder uttryckligen: ”Skulle ”ConstitutionsUtskottet anmärka att ”—• — — äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för Rikets Ständer.”
Jag hemställer, på hvad grund man vill påstå, att ett sådant tillkännagifvande skall behandlas såsom ett vanligt Betänkande.
Jag förenar mig med Friherre Anckarswärd, och anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition, som med Grundlagen är förenlig.
Så vidt mitt minne ej bedrager mig, säger Grundlagen på något ställe, ehuru jag nu ej kan citera §., att hvarje Förslagsom från Utskott första gången inkommer, skall framställas Dt'n 18
Ju lii e. m. till afgörande i sin helhet, utan att ändras.
Det kommer således här derpå an, om Betänkande skall anses synonymt med Förslag.
Jag vet, att en sådan åsigt vid ett föregående tillfälle gjort sig gällande, i afseende på ett EkonomiUtskottets Betänkande; men den bestriddes, bland andra, af Friherre Ehrenborgh, som visade, till hvilka olägenheter det skulle leda, att icke punktvis kunna afgöra ett Betänkande, som innefattar flera från hvarandra skiljda Förslag.
För min del förenar jag mig uti den åsigt Herr Grefven och LandtMarskalken yttrat, i anseende till det särskildta förhållande, att ifrågavarande Betänkande under särskilta punkter innehåller flere från hvarandra helt och hållet skiljda Förslag; och då efter min öfvertygelse Betänkande och Förslag ingalunda äro synonyma, finnér jag Herr Grefvens och LandtMarskalkens framställning så mycket lämpligare, som den ej allenast medför det redigaste sättet för sakens afgörande, utan ock är fullkomligt öfverensstämmande med Grundlagens föreskrift, gtt framställa hvart Förslag för sig.
Jag vill icke med de värde Talarne tvista, om Betänkandet är ett ting eller oting; jag anhåller blott, att det må behandlas lagligen, och jag förnyar min begäran, att få veta den Grundlags §., sorn nu tillåter en behandling efter olika method mot den, som för några dagar sedan var gällande.
Den 18 Julli e. ra.
Jag anhåller att få uppläsa 54 §.
Riksdagsordningen: ”Då proposition , till fattande af ett definitift beslut (och delta kan ju äfven blifva definitift) öfver en Konungensframställan, eller ett Betänkande, eller en af enskild Riksdagsman väckt fråga, är med Ja och Nej besvarad, och anmärkningar i saken, under discurserne , gjorde, bör propositionen inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under discurserne, skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilde anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, proposition öfver hvardera delen särskildt anställas.
På lika sätt förliålles, om f örsta propositionen på någon Konungens framställan eller ett Betänkande eller annat mål, som flera delar innefattar, blifvit med Ja och Nej besvarad Friherre Boije, Fredrik:
Jag tror mig i sanning icke vara särdeles klyftig, men jag tilltror mig likväl, att kunna läsa Svenska, ehuru jag är född i Tyskland.
Jag anhåller derföre, att få uppläsa rubriken af ifrågavarande Betänkande.
Der står: ”Memorial med Betänkande i följd af Stats”RådsProtocollens fullbordade granskning.”
Jag förenar mig med Herrarne von Hartmansdorff och Crusenstolpe derom, att ingen olaglighet må ske, och jag hemställer till de Herrar, som begärt Votering, om de icke vilja derifrån afstå, för att icke göra hvad de komma att ångra.
Den 18 Julii e. rti. 461 Hans Excellence Herr Grefven oc1i LandtMarskalken yttrade, att enär ion §.
RegeringsFormen stadgade: ”Skulle Consti”tuLionsUtskottet anmärka, att StatsRådets ”Ledamöter samfält eller en eller flere af ”dem, uti deras rådslag om allmänna mått ”och steg, icke iakttagit
Rikets sannskyldiga ”nytta, eller att någon StatsSecreterare icke ”med oväld, nit, skicklighet och drift sitt ”FörtroendeEmbete utöfvat, äge då Utskot”tet att sådant tillkännagifva för Rikets Stän”der, hvilka, örn de finna Rikets väl det ”kräfva, kunna hos Konungen skrifleligen ”anmäla deras önskan, att han ville ur Statsrådet och ifrån Embetet skilja den eller ”dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord;” samt ConstitutionsUtskottets ifrågavarande
Memorial innefattade flera serskilta anmärkningar, mot serskilta personer, kunde Hans Excellence för dess del icke finna annat» än att det vore ganska öfverensstämmande med 107 §.
RegeringsFormen, att serskilt pröfva hvarje af dessa anmärkningar.
Derigenom blef ej eller någons rätt förnärmad, och Hans Excellence kunde alltså ingalunda anse det vara olagligt_, att föreslå eller genom votering bestämma det formella sättet för Memorialets behandling.
Hans Excellence Herr Grefve De tcL Gardie:
Jag delar ej mening med den Talare, som uppmanat Herr Grefven och LandtMarskalken att framställa en laglig proposi - 46 a
Den 18 Jul i i e. m. tion.
Jag finnér intet behof af en sådan uppmaning; ty motsatsen kan ej befaras; med den erfarenhet Ståndet äger om Herr Grefvens och LandtMarskalkens oväld och träffande omdöme i afseende på Grundlagens tolkning.
För min del ser jag icke, huru det ens skulle vara möjligt, att afgö ra detta memorial annorlunda, än punktvis; Det är uppstäidt i 5 särskilda punkter, af hvilka hvar och en rörer särskilda Personer; om man nu anser den ena felaktig, men den andra icke, om man tror sig bö ra befria den ena, men fälla den ändra, så blir sådant icke möjligt, då Memorialet företages i sin helhet; Jag är öfvertygad; att ConstitutionsUtskottet redan med noggränhet genomgått StatsRådsProtocollen, och efter mogen pröfning fattat sitt beslut; Utskottet kan icke återkomma med något annat Utlåtande, än det redan afgifna, och vi måste vid afgörandet dela detsamma.
Ty icke kan man, om man tror HofCanzleren hafva utan nödvändighet indragit ett Tidningsblad, eller för det Grefve Cederström felat i afseende på Skeppshandeln, på en gång domina öfver hela StatsRådet och alla Föredragande.
Jag finner således den af Herr Grefven och LantMarskalken framställde proposition fullkomligt riktig, enär den lemnar tillfälle för hvar och en, att efter öfvertygelse afgifva sin röst, enligt de vid hvarje fall förekommande omständigheter, öch jag tror att det är den enda lämpeliga proposition, som kan göras.
Den 18 Julii e. ni; 463 Härmed förenade sig Grefve Lewene hauptj Mauritz.
Det är i denna fråga, likasom i alla andra* ej nog att man har rätt i saken; man måste äfven liafj va rätt i sättet.
Derföre kan jag ej anse grundlägsenligt, att behandla Betänkandet punktvis, innan återremiss ägt rtlm. 107 §; omtalar det fall, då Betänkandet skall slutligen afgöräs, men den médgifvér icke, att man öfverhoppa!’ den stadgade formen, för en besparing i tid af några veckor.
Stadgandet i 54 §.
Riksdagsordningen, om frågors delning,, så talar §:n tydligt endast om de fall, då frågorna förekomma till dejinitift eller slutligt afgörande.
Denna §. säger dessutom, att propositionen hör inrättas efter discurserne.
Flere Talare hafva Under desamma anmärkt* att Betänkandet innehåller ej blott motsägelser, utan äfven flere öformliglieter, som Borde föranleda till hela Betänkandets omarbetning, hvilken ej utan återremiss kan äga rum.
Man har sagt, att sedan Votering blifvit begärd, ingen discussion vidare borde föregå.
Om denna mening vore den rätta; sä hade ingen discussion bordt förefalla, sedan klockan 7 i afton, då Friherre Cederström, om jag icke misstagit mig, på förhand begärde Votering.
Jag är för öfrigt ingalunda bekymrad öfver det beslut Ridderskapet och Adeln nu kommer att fat - 464 Ben 18 Julii e. m. ta; ty om Grundlagens bud icke dervid iakt-* tagas, är jag öfvertygad, att de i alla fall skola en annan gång göra sig gällande, enär vi hafva sett, att man Riksdag från Riksdag icke blifvit mindre utan mera uppmärksam på Grundlagens rätta förstånd och tillämpning.
Friherre Anckarsvärd: jag delar fullkomligt Herr von Hartmansdorff» åsigt, oell tager mig blott friheten fästa uppmärksamheten derpå, att Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt af 107 §. val kunde vara användbar, i fall här endast vöre fråga om sakens afgörande genom bifall eller alsia g å Betänkandet
Den rs December.
r-- denna ste.gs up-imninq rätta stället.
Omgiswen af Siö. och ägande pä ställer alla de flags arbeten, so» kill Sjö-meiieu höra, wänjes Migdommen isrän börja» under mhäink.indtt as dk theorerisVe kunskaper, att se, llll och ined atk sjelf kunna fä lägga hand wid flere till pr.ictiqu.n hörande delar och dymedelst »vinna pä dubllelk säll as underwisningen, Dl» i Carlscrona tillförne inrättade Cadett» Corps, räknade sitt förfall frän den Lr »776 gisne nLtiga tispencr att man föregående Officers»Examen kunna bliiwa S>ö, Officer; detta är liktväl genom se» narc Kongl. Författningar pä det sätt förekommit, att nu mera ingen till Officers» lön eller till andre Officers graden sär förestäs, som ej genomgätt en dylik examen.
Under d-n tid en dylik inrättning utiCarlS-cro» na ägde rinn, war uti senare rider kronans utgift der» före i ett för alt något öfwer 4,000 R:d B:co; skulle wid en ladan inrättniuq afseende hafwas pä en seda» den tiden tilltagande dyrhet tror jag att med 6,000 R.k» detra ändamål kunde winnås.
— Som Sjö Cadetter» ne dä si-ulle frångå Krigs.
Akademien , kunde kanske vägoninffräukning uti det för nämnde Akademie projekterade antal af Cadctker äga rum, fä att i stället för 8» Cadetter, hwaraf 20 skulle wara gratisstrr, 60 st. kunde antagas, hwaraf io st. allenast bleswo gratisstrr.
Detta wigtiga ämne torde wara af den beskaffenhet art del förtjena?
Riddersikapet och AdelnS up» märksamher.
Mm i alla sall sär jag anhälla i sinom tid om -tsall
Den i2 Decencher. bi^ll till hwad jag nu föreslagit angående betalnings, summan för Cadetterne, fö att den oförändrad
Ma förblisrva sädan den nu är eller lZo R:d B:co. Friherre?
k iä äsrsr uIpe, Larl, anförde skriftlig n till Pcekocollet följande:
Som jag skulle anse mig fåker till ett werkelin fel, vin lag me?» stillatigande förbigick dea, omständighet/ som jag för mia del funnit mäst anmärkningstvärd i asser» e pä Militaire-Staicrne till lands, wid Höglofl.
S als UkstottetS ester sitt mödosamma arbete afgilne uplyste betänkande, anhäller jag för ett ögonblick om Riddcrffap.-cS och Adelns tålamod Höglsfl.
Ullkottet incagifwcr ark d^k icke undfallit detsamma'' — hnrn otillräckligt i nänvarandedyrhet pä alla lissmedeln wärfwade Soldatens gage blistver för dest nödtorftiga tindrrbäll, sau.t ait o» det ar Statens rätt ari fordra trohet och föestvr af Soldaten, sä är der ock en lika 0- willkorltg föebiudekse a?
Staten att sa sörja för Sol. dakens underhäll, att han i Fäderneslandets t>cnst icke mätte sakna der bröd, som hwarje rnckjld medlem af Samhället i kraft af lagacne är ffyldig lämna ät den han i sin tjenst antager."
Under erkännande af denna grmidlaktö helgd, har Utskottet densamma oaktadt icke tillagt del tjenstgörande Manskapet af Mörnerska Husar.
Regementet mer än i st. påökning ä det förut i fredlig lid bestädde gage, fastän Konungens Regemente och Artilleriet erhållit L st. förökning och del af den orsak, sou, Ustkot, tet fäger , Att detta Regemente kan anses hofwa mindre trägen kjenstgörfng.
Jag gläder mig ändeligen att dct endast sä anses, ty detta imisbär cn blott sup - Den 12 December 6or supposition, och der är mig således tillära alf bestämdt sä< ga molialseu.
Jag erkänner »visir Artilleriets och Konni»?
gensRegeinentev nyttiga tjenst störn» g. roen det är wäl för?
sia gången man fark böra ort den warit trägnare än Mörnerska Hnsar-ReacmeittctS, jörn, bestående as 600 raan jo:i iex särskilta Städer hwaraf 2:ne i syn» ! erber aro .-'ftrftorter, liksom ten iomkan är ganska ny, att en obcr.ocn Soldat, som är aldeles fri emel, Ian w .,'d'aar!!?
kon ha siva flere hans tio mera jämt npd!.;M:- e jkvstighetcr än den b-ridne, forn Utom sin egen mundering och bewäcing äswen har hästarncs saint deras ftörsel och hwarjchanda deras dretzcring, fonragering och annar ätföljsnde bejwäriiqhetcr art widkärr» nas, samt således är beröswad flere för Soldaten till» fälliga möjlnsibeter til! nnderläktcmde e-s si,, bergning.
När detzulom drsie Z Ragemeurer ligga i en och sam» »na Landsända, samt ofta tillhopa pä samma ort, blift »per d.t torde hända r sina följder en högst oangenäm och om jag sär säga dubbel orätt-wift. emot Msrnerjke Husarerne, att undfå tiiindrc g Garnizons» kainrater.
Man ftulle isisen» turka arr ''Statens för, "vran af deste Medborgare blifwer mirrdre stor än af ''andre, -esker Stale!, mindre »värderar sine ellior tem ''lika stora sknldighcrer "
— Delta »vägar jag tjkrväl pasta blir casus, sä wida man icke kan alisia Hm'uwr« ne Stalldrängar >«'om ivid Gardcrne till Häst i sterrike och Preusien, hwarigeno-n de,astienstgörjug klin, de i trägenhet förliknas «>ed Infankerjerne i Skane eller sörejkrifwa derstädes för Husarerne lindrigare läxor ellar upl»)sa vm sättet att antaga hädanefter Necryker »ned matlust, lämpad efter sina traktamente» men kraft ter efter sine hela dagen igenom fortfarande rragna skyldigheter.
Jag mäste härwid tillägga atr, dä Regementets manskap nu i 2 «re är pä jamina orter hast 4 ^ 622 Den 12 December. och pri lenie sa märkeligen derunder ökat sig, blifnxr tet högst ömanbc att nu se detsamma ensamt »edsäng till tz., sä wida icke dcn regeln äfwen anses falst, att det är fwärare, inskränka än öka stna b» hos.
— Skulle R ksens Höglofl.
Ständer icke > den» na sraga tillämpa sörm aberopade §§ af Reg.ringsFormen utan taga detaillcrad befattning nied Regcmcn» terne sä anhällcr jag om ändring i denna del af SkakSNrstortetS bckäuknidc, som nied derwid gjorde oumärkningar i alt sall bör äkerremittcras, mcn om den ena sklllingenS tillökning ända icke stulle af Höglofl. lllstoxtet bewiljas, mätte Det läckas åtminstone tillära att Regementets manst', p i ket hela bliswer lika ostönr med Infanteriet i samma provlnce, ehuru praxis alrid fordom warit att Cav.illenstc» hasc mera i anseende till sine widlöskiqa pstglcr och answarighek af hästen som ho, noin är anförtrod.
— Om kronan ick har tillgångar till upoffringar lära siere sädane wäi icke billigt kunna anteS böra fordras af Esgnadroae Chefs, som h»t« lills lika som andra wärswade Compagnie.
Chefs sä osta sätt widkännas tyngden as uteblifne betalningar och swariqheten att bibehålla regementet i det stick, wm med ocras önsta» öfmerenestämmer och hwarmev de aldrig stola uphöra, fä wida sörsta grunden icke kullkastas, bea, att genom en anständig bergning be» reda möjltgh.ten af ärligt och i Lätta Cawallenskcus manga stylldigheter öfwadt manstaps bibehållande tvid Regementet.
Dä jag lastränkt wig till en anmärkning, endast i afseende pä Gemene man, kan jag icke draga i twisiv.lsmal, art -ned dem i det minsta efter billigheten förfares, och tröstar mig emedlertid med den öf'Strwgciien att icl' haswa uraktlätit dell kärasta af mina TMstcmanna äliggandcii.
Fri Den 12 December.
Friherre stsig
I k s c))'ii I, Ourrzsi, hade inlämnar ert M,morial, hwilk.t up!äst.s sä lydake: Wördsanit Memorial I W'd der nu »inder Högloks.
N>dderst per och Adclnö öf»v?lläggning w »rand-.'
Rikscnö Slänters Slase UnsioktS T^ctänk.mde och den delin, deras sol» är teck» liad Likd.
D.- Utbeder jag mist Häglof Rikderstapck» och Adelns benägna rillstägd, arr sä anföra följande: Wäl har Högloft.
Srars.Urt?oltet äkwen »iri denna del as sitt arbete siarre-git den as kj> lswa Rikets nuwarande allmänna ställning iörestaftvade, och kör sä »vida as Riksens Ständer gillade principen o si besparing, dä Utskottet i siik svrftag nedsatt den tillförene för Mniisier-Sraren i desi Z afdelningar anstagne ärliga summa», stor e)8 ocx> R:dr, til! den, om rj rundeligen dock rnndg Summan as allenast yid,oos R:dr; nicn om Slars, llrisiorrer såmedelst upinllr hela sin kallelse — jag har här blott afseende pä Minister» Starens reglerande — är en kraga som sig wägar »vördsam ine st underställa Högloft.
Riddershapets och Adelns, och med der samma suntelige Riksens SränderS närmare uplnsta pröfning.
De ord: reglera Skaten, hwilka nyft undsölls mig. men sou, jag nu »ned „psät uprepar, emedan de torde jämt uttrycka hwad Roséns Ständer äsyftat, »ch bwaruti De as Deras Stars» Utstött welat wäglevas, besia ord synes mig alt ä>äg« ga bemäldte Ulstor» »agot mera, än blott att förestå «n förknappa!)
Srarssumma.
Jag tror art Riksens Ständer, svin föresatt sig att iakttaga en sträng spar» samhet, emedan den af nödwändighetens lag göres till »verkelig pligt för der närwarande, dock ej welat stilja herr 6og Den 12 December. den fira» andra, altid nödwändiga, altid helnia pligter, jag menar omiankan, nitet ser Fäderneslandets redbara gagn och rättwisa» emot de Medborgare, som hermid äro eller '.varit redbar'.
Sa wiva jag ej m,silager mig uti Vetta förutsättande, wägac jag deraf hänleda den slutföljd, att Srcns-Utskottet, för att fn'l< komna sitt altia hedrande Werk, kanske bordt lägga under Riksens Ständer-, ögon ett sörstag, h,!.n
Veu säledeS inskränktare summan kunde afvända?, »ak!,: gast för Staken, räitwisast emot
Desi tjenare.
Jag torde harwid »»öras af det sivar, arc Utskott t, so n känner Riksens Ständers oinskränkta wördnadsfulla förtroende för Konungen, tillika med Hane
Mmrs kika oiusfränkt rättmätiga anspråk derpå, trott sig säkrast sörena Bägges fördel, dä Utskottet tillstyrkt Riksens Ständer, alt helt och hällir till Kongl.
MasitS wishel och L uidssaderliga omtanka hemställa bruk.t as den förestaguc su nman.
Ingen deltager heldre än jag uti alla wedermälen af NcksenS Ständer; wärd» nadssiilla förtroende för en Konung, som, arn em sin omitzkänneliga walwilja för Dem ost) hela Riket, sä »värdigt rättwisar det.
Men, mine Herra: .' wart förtroende bor dock ej bljfwa beswärligt för en Furste, hwars bade rid och för,»äga äro inskränkte, och som sammankallat Riksens Ständer för att understödjas, c> mindre af Deras redlige och uplysta råd än af Deras öfrige krafter.
Desima»,, om ett sädant i alla anora afseende», högst rättmätigt förtroende skulle rike» suna, ^ antingen Konungens rätt, att, älffa Rik, seus Ständers underdåniga råd, eller Dcsies pligt, att kem sä öpet som wördsamt till Throgen framföra, dä borde ju Riksens
Ständer uti intet mäl hafwa yppat stna tankar och önskningar, utan i alt endast äkallat Konungens wisder och nådiga omtgnka.
Eller, är den Den 12 December. den sä k.'l!adc Minister Staren, den enda af alka Rikets angcläg.»heter, seni antingen redan är sa jullkomligt inrättad, art den ingen förbättring kärfwe»-, esler sa lätt sördältrad, att den cj behvfk, cj förtjent Riksens Ständers äta»ka?
Pä alba fall fruktår jag att lättheten för Hans MaskS immedilta höga ätgärd wid en sadan förbättring, cj ökats genan» sörminskninzen as Yen dertill förut anslagne ärliga summan.
Ur» ett wördsamr
Memorial, som jag hos Hög» löst.
Ridderjkaper och Adel», för flere mängder sedan, hade den äran att inlämna, och som Högloflige