Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
DiscontObligationer i utbyte emot 3 ProCentsSedlar, qvarblifva i Rörelsen, lärer icke blifva pålitelig, hollst, utom det att de efterhand, ocb alla inom nästa Riksdag skola genom inlösen för - 474 Den i5 April. svinna, det ofelbart skall inträffa att dessa Obligationer icke kunna gå i allmänna Penningerörelsen utan rabatt; och följden deraf blifver, att de af Capitalister med afdrag inlösas och skrinläggas; och ej allenast dessa Summor, utan äfven hvad i samma HandelsSpeculationer kan vidare anses behöfligt att användas, kommer att Penningerörelsen genast frångå; och då till förekommande af RörelseCapitalets möjeliga inskränking, bestämda Stadganden i detta afseende äfven torde vara att förvänta, får jag i samma ändamål och till förekommande af möjelig inskränkning i RiksgäldsSedlarnes belopp, i afseende hvarpå det är i Betänkandet väl sagt, att de icke kunna ökas, men ej medgifvit att de icke kunna minskas, föreslå en förändrad Redaction af §. pag. i3 om RiksgäldsContoiret, alt nemligen det tydell gen bestämmes lika som vid 1815 års Riksdag, att RiksgäldsSedlarnes belopp lill nästa Riksdag förblifver på sätt då stadgades, oförändradt, hellst af föreskriften pag. i3, allena betragtad, den slutföljd otvungit skulle kunna ledas, alt, af RiksgäldsContoiret möjeligen lill flytande inkomster, genom försäljning af Kronans Skogar och Parker m. m.
RiksgäldsSedlar skulle kunna komma att amorteras och Sedelmassan derigenom förminskas.
Sedan jag nu framställt min öfvertygelse, alt af föreskrifterne i Utskottens Betänkande icke kan bestämdt inhämtas, att RörelseCapitalet, sådant som Pag. 24 och a5 föreslår, blifver oförändradt, utan synes deremot förmin - Den i5 April. 475 skadt, da utveckling af i sammanhang dermed stående åtgärder nu saknas, får jag 3:o Yttra min tanka huruvida Utskottens tvenne
Betähkanden verkeligen tillstyrka en så skonsam behandling i afseende på Disconternes Debitorer, som uppfylla detta första föremål för Disconternes utredning, och tror mig alldeles icke linna den, då Utskotten, genom FilialDisconternas upphörande, indragit inom få år, der varande DiscontLån till 5 å 6 Millioner Riksdalers belopp, utan att för Låntagare derstädes öppna någon Lånetillgång att godtgöra dessa Lån.
Detta förhållande är af den eftertänkeliga beskaffenhet och synes äga så vådeligt inflytande på den allmänna och enskilda välfärden, att en förändring i Utskottens Betänkanden till Gäldenärernas frälsning af allmänna Röster påkallas, och då ofta förmodas att man hämtar skäl till omdömet ifrån beräkning af egen fördel, torde jag icke sakna anledning förklara, att jag icke har någon direct nytta af hvad i detta afseende stadgas, hellst mitt namn icke finnes i någon Discont.
Följderne af saknad Låneutväg för Disconternes Debitorer befarar jag framställa en ryslig tafla och då jag alldeles icke yrkar att Staten skall bereda Låneutvägar för vinglaren och den obetänksamme hushållaren, tror jag likväl att i öfverensstämmelse med dess pligt och d en allmänna nyttan sådana mesurer kunna äskas, som afböja, att icke den ordenlelige men mindre förmögne bushållaren får med dem dela lika öde, och vid nu varande all - 476
Den i5 April. männa Penningeförlägenhet och oftare på Landet inträffade utmätningsAuctioner, skall det intet blifva sällsynte händelser, att en Egendomsägare af5o,ooo R:drs synbar förmögenhet, men blott skyldig tiondedelen deraf eller 5ooo R:dr i en Discont, kan möjeligen komma på obestånd, och tvingas sälja sin Egendom till halfva värdet, men hvilket förhållande icke en gång för Capitalister i allmänhet vore förmånligt utan blott de få, hvilkas tillgångar lill Egendomshandel, kunde vara disponible.
Utskotten hafva deremot pag.
28 och 29 förklarat, att betänkligheterne vid infordrade
Lån af de gäldbundne motvägas dermed, att genom antagande af en Financcplan, som af ser stadgandet af Sedlames värde, dessa erhålla bättre Credit och circulationen blir lifligare samt myntqvantitetén sålunda tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer, och ehuru jag gerna medgifver att en så beskaffad Financeplan skulle uppfylla detta ändamål och för de Lånbehöfvande bereda lättade Lånetillgångar, önskade jag att Utskotten ville närmare styrka, att den förevarande verkeligcn är sådan, och upphäfva de tvifvelsmål derom hos mig uppstått.
Icke kan jag anse planen bereda någon ny stadga i BancoSedlarnes värde och deras derigenom uppkommande bättre Credit, då, jemlikt en allmännare önskan RörelseCapitalet icke borde minskas och ingen plan för en tillkommande Realisation är framstäld, samt jag derjemte icke vill förmoda något åsyftande att med konstiga och Coursoperationer verka på Cours och Sedelvärdel, och vid sådant förhållande, nemligen af Den 15 April. 477 det af Utskotten föreslagne qvarblifvande i nu närvarande Financiella ställning, och ingen annan föreslagen hufvudsakelig förändring, har jag svårt att föreställa mig hvarken Sedlarnes bättre Credit, eller Cireulationens större liflighet än den närvarande, äfvensom vid det yttrande, att Myntqvantiteten blifver tillräckligare i den mohn förtroendet återkommer, jag nödgas för min del anmärka att Disconternas behandlingssätt åtminstone icke i den vägen gjort Myntqvantiteten tillräckligare.
Den enda naturliga och påliteliga grund för Sedlarnes förbättring, är inskränkning i allmänna behofven, en förbättrad allmän och enskild hushållning, samt i förening dermed beredande afen ökad export och minskad import; men då vi blott skåda följderna deraf i hoppet, kunna de icke ingå i närvarande tids financiella beräkningar, eller kunna befordra de lättade Lånetillgångar för Disconternas Gäldenärer, som Utskotten förmena skola sig förete.
Då, i grund af hvad jag anfört, jag icke kan i Utskottens Betänkande finna föreslagne nya åtgärder till beredande af stadga i Myntvärdet, och derigenom uppkommande lättade Låneutvägar för dem som i FilialDisconterna för skulder häfta, anser jag nödvändigheten påkalla att i vanlig
Discontväg, utvägar för dem beredas för det närvarande, och intill nästa Riksdag.
Ehuru öfvertygad jag är, att vårt vidsträckta DiscontlåningsSysteme, gruudadt på upptagande af Lån till 3 proCent, hufvudsakligen beredt våra financiella oredor, samt att i en förbättrad Penningeställning, man bör genom 478 Den i5 April.
Inskränkning deri söka alt efterhand kunna derifrån återkomma, och då jag med Utskotten delar den öfvertygelse, att
Discontrörelse icke vidare bör bestridas, genom af Enskildte för 3 proCent upptagne
Lån, är det förmodeligen endast lios Banquen som Låneutvägar skola sökas, så vidt de kunna stå tillsammans med de hufvudgrunder för Pennirigerörelsen, Utskotten framställer och jag äfven godkänner, alt nemligen RörelseCapitalet obestämdt må ökas och fordrar således ordningen att undersöka, om, och i hvad mohn, så vidt nu pröfvas kan, Banquen i denna väg m^ kunna biträda.
I detta afseende och utan att känna Utskottens beräkningsgrunder, får jag, med fästad uppmärksamhet å Utskottens yttrande pag. 24 och 25, att RörelseCapitalet ej borde förminskas, samt afseende göras på det rum
Discontpapperen i Penningerörelsen ägt, hemställa om icke i mohn af utgifvande DisconlObligationers successiva indragning, ökade Låneutvägar i BancoDisconten kunde öppnas, under förmodan, utan att öka RörelseCapitalets bestämda belopp till nästa Riksdag, flere millioner skulle efter en rigtig beräkning kunna successive förstärka BancoDiscontens nu för Utlåningen bestämde MaximiSumma.
Tillgångarne dertill skulle bestå i de förenämnde Banquen tillflytande årliga inkomster, hvilka från år 1820 blifva ganska betydelige, och icke skäligen borde förminskas genom den för JernContoiret föreslagne LåneSumma af 600,000 R:dr, hellst Bruksägare, då de äga med andra lika Lånerättghet i Banco - Den i5 April. 479
Disconten och derjemte njuta en nu utsträcktare förmånlig
Lånerättighet i Banquen på Jern och andre exportable Effecter, icke i öfverensstämmelse med rättvisa böra till ensamt begagnande dessutom tillerkännas det JernContoiret föreslagne Lånebidrag af förenämnde Summa, 600,000 R:dr.
Banquens tillgångar till nya
Lån ökas vidare betydeligen genom indragningen af Disconternes Creditiver på Banquen, hvilka, i mohn af indragningen, borde efter Utskottens principe äfven sussessive åter utgå, och dessa tillgångar ökas ännu mera i den mohn det föreslagne årliga anslag af 5oo,ooo R:dr till Silfverinköp icke komme att begagnas, som derigenom ökade öfverskotten af Banquens inkomster.
Att Silfver bör inköpas nemligen blott inom vårt Land, instämmer jag så mycket mera, som, för att en gång komma ifrån våra financielle oredor, man måste genom förstärkning af Banquens redbara Fond söka bereda utvägar att vinna ett bestämdt Myntvärde, och om Silfver köpes inom Landet, äfven till något högre pris än det gångbara och Banquen vid en Realisation derpå något förlorade, vore förlusten obetydlig emot fördelarne att under beredande af tillgångar till en Realisation förbättra BancoSedlens värde, utan att genom indragning förminska deras totalSumma; men då jag icke delar Utskottens öfvertygelse att tillgång i vårt Land finnes till vida mera än 3 millioner R:dr i Silfver och Guld, som kunde umbäras och upplåtas, t villar jag ock att Silfver här skul - 480 Den » 5 dpril. le erhållas för årliga anslaget af 5oo,ooo R:dr Bancosedlar, som likväl utan financiel skada torde kunna öfverskridas, och förmodar således att på dessa Anslag blifva betydliga öfverskott, som till nästa Riksdag borde i Discontväg få användas, helst om ock Sedelstocken skulle något ökas genom Silfverköp, för de nya Sedlarne allena mot svårigheten ingår i Banquens hvalf.
Då, i grund af hvad nu anfört, jag hav skälig anledning förmoda, att, utan rubbning i nu varande financiella förhållanden, utvägar tili Lån till flere Millioner, torde under instundande fem år blifva att tillgå och som till betryggande af RörelseCapitalets oförändrade skick böra ifrån Banquen inom nästa Riksdag åter utgifvns, tillstyrker jag att, under medgifvande, det OdlingsLån, med noggrant iakttagande af föreskrifter, böra äga företrädesrätt, det BancoDiscontcns verkningskrets, med afseende å omständigheternas kraf, må till nästa Riksdag utsträckas med enförökadUtlåningsSumma, till det ungefärliga belopp, som svarar emot den under berörde tid uppkommande indragning i RörelseCapitalet samt att de FilialDisconternes
Debitorer måge äga företräden, att understödjas af den ökade
DiscontSumman till omsättande af deras Discont-liqvider, hvilka äro ägare af synbar förmögenhet och tillika i vanlig väg kunna genom löftesmän styrka den för Banquen erforderliga säkerhet, och hvarom BancoUtskottet torde finna lämpeligt att i en närmare utveckling ingå, i sammanhang hvarmed jag äfven får vid föreskriften Pag.
Den i5 April. 481 Pag. 3i i Betänkandet, i afseende på LiquidationsContoir i Götheborg och Malmö anmärka alt uttrycket ”Det de borde besörja Omsättningar” , synes innefatta en rättighet, att, efter egen pröfning, medgifva omsättningar, hvilken rättighet
Utskotten förmodeligen icke lära anse böra BancoStyrelsen af händas, utan lärer detta så böra rättas, att liqvidationsContoiren väl äga att emottaga handlingar, penningar och betalningen påteckna, samt jemte öfversändande deraf till HufvudStyrelsen kunna meddela ett omdöme om de Lånsökandes vederhäftighet, men att besluten alltid på HufvudStyrelsen i Stockholm böra ankomma; Låntagare Öppet lemnat att antingen vända sig till desse LåneContoir eller HufvudStyrelsen i Stockholm.
Vid förra delen af Utskottens Betänkande får jag i öfrigt gora åtskillige anmärkningar, och först, för mitt del, icke godkänna den fördelning af anslag för HufvudNäringarnfe, Sorn Utskotten uppställt, hvilken saknande all grund för beräkning, måste allena af godtycket bero, hellst i denna beräkning
Jordbruket ojemförligt mindre än andra Näringar blifvit med biträden ihågkommen, och Fastighetslånen i Städerne, emot hvad vara bordt, äfven blifvit ibland JordbruksNäringens förmåner beräknade.
Hvad AnslagsSummorne för Allmänna Magazinslnrättningen samt ManufacturDisconten angår, så tror jag mig vara så mycket mera berättigad att uppskjuta allt yttrande derom, till dess att StatsUtskottets Betänkanden i desse Ridd. o. Ad.
V B. 1 Afd. 6l, 62.
432 Den i5 April. ämnen till Riksens Ständer inkomma, som de för desse Inrättningars Förvaltning förväntade Instructioner med AnslagsSummorne stå i det sammanhang, att de sednare icke höra bestämmas förrän pröfningen af de förra blifvit behörigen verkställd, och inskränker mig nu blott till den anmärkning vid yttrandet pag. 34* ”Om det är missväxt ålilar MagazinsDirectionen destomera sitt Creditiv för Operationer till Spannmåls anskaffandealt jag tror det icke vara lätta tiden att upphandla Spannmål då först när missväxten inträffar, och genom uppköp af inskränkta tillgångar fördyra densamma för de behöfvande, så vida den icke emot principen af klok Statshushållning skall sökas hos Utländningen, som blott i yttersta nödfall bör ske, utan anser jag deremot Magazinslnrättningens Spannmålsupphandlingar endast böra ske i goda år för att bibehålla skäligt pris å Landets nödvändigaste Product, samt en ny tillgång genom tillräcklige Magaziner, att i missväxtår kunna motverka Spannmålens obilliga stegring i pris, af Säljare i Städer och på Landet.
Af Utskotten torde jag äfven få begära upplysning om meningen i 5 Momentet Pag. 3o af innehåll, ”att det bör vara BancoStyreisen ålagt att de ingående Medel i Discontväg åter utgifva/’ är alldeles öfverensstämmande med hvad jag i detta Anförande föreslagit, men jag kan ej annat finna, än att detta stadgandet är alldeles motsagt i det öfriga innehållet af Betänkandet, enär der icke är föreslagit någon Ökad UtlåningsSumma för BancoDisconten, vid hvilket förhållande och då FilialDisconterne, skulle efter Ut - Deri i5 April. 483 skottens föreskrift upphora, uppstår otvttngit deri fråga — livar skall då BancoStyrelsen de inflytande Medel i Discontväg åter utgifva?! ett annat mig förekommande tvetydigt yttrande, torde jag äfven få begära upplysning, nemligen i 6 Pag. 3ö, som innehåller: ”Att Riks gäldsCohtoi* reis Fullmäktige borde öppet lemnäs, atti efter Allmänna Ställningens kraf ^ rätta sina vidare inf ordringar af DiscontLånen _> sä att Medborga* res förlägenhet icke må ökas, enär full säkerhet för en Successiv återbetalning kan lemnäsf och huru berömlig afsigten är att skyndsamt behandla Gäldenärer, synes mig detta vara så obestämdt, att likasom en ny
Discontrörelse kunde, i följd deraf, möjligen öppnas och t en längre framtid fortsättas, än Utskotten åsyftadt, hvarom meningen närmare torde ntVeek* las, på det att i denna liksom föregående
Uti anmärkte §. bestämde stadganden måga ligga lill grund för de föreskrifter, sorn Riksens Ständers Fullmagtige komma att meddelas*
Hvad som i synnerhet mig förekommit anmärknings* värdt, är de, i min öfvertygelse, contradictoriske yttranden, jag trodt mig finna i Betänkandet; huruvida Utskotten anser det böra BancoStyrelsen uppdragas, att med uppoffring af Ban* quens redbarbeter
Coursens uppstigande motverka*
Af enskildte yttranden inom Utskotten, har jag väl hort sägaS att meningen icke vore sådan, hvilket alldeles öfverensstämmer med yttrandet Pag. a5 att nemligen: ”Banquen må göras verksamj icke genom Cour soperationer t såsom clet skulle tydas, men då man läser följande Strophen; men för att bevara sina Sedlar 484 £*en *5 April. emot ytterligare
Agiotage eller försämring j blir man villrådig hvad man skall tänka, anseende jag den senare delen af detta yttrande rakt emotsäga den förra, hellst då icke Agio kan lämpas till annat än utländskt mynt, någon åtgärd lill verkan på dessa myntförhållanden icke lärer annorlunda än genom Coursoperationer kunna beredas, och då jag förmodar alt Utskotten äfven icke lära medgifva, att genom användande af Banquens Silfverfond, till, af erfarenheten bestyrkte skaddige Coursoperationer, man aflägsnar sig ifrån utvägar till en framtida Realisation, tillstyrker jag att allt hvad obestämdt och tvetydigt i detta afseende sorn i Betänkandet förekommer och kunde möjeligen berättiga till sådana Coursoperationer, må utgå, och i öfverensstämmelse dermed \ §.
Pag. 38 så förändras "att i stället för der nämnde anskaffande af Metalliskt
Mynt för att förstärka Banquens Fond och befrämja stadga i Sedlarnes värde" den sista strophen borttages och §:s lydelse inskränkes blott till ”anskaffande af Silfver att förstärka Banquens Fond till en framtida realisation f hörandes äfven 12 §.
Pag. 39 så mycket häldre utgå, som det eljest möjligen kunde hända, om, jemlikt Utskottens medgifvande Pag. 33, Coursen uppsteg genom import af Silfver, att samma Silfver möjligen åter utgifves för att åter nedsätta Coursen, och hela denna Operation vore utan vunnit ändamål.
Sedan jag nu andragit, hvad, under en flygtig genomläsning af Betänkandet, jag funnit anmärkningsvärdt vid förra delen deraf, och som i vissa detailler fordrat en större
Den i5 April. 485 vidlyftighet, om jag icke velat undvika att trötta Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod, går jag nu att göra några anmärkningar vid senare delen af Betänkandet, som angår Medel till beredande af stadga i Myntets värde, och får dervid, under förnyande af mitt tillstyrkande för inköpande af Silfver inom Landet, deremot alldeles afstyrka den af en del af Utskotten föreslagne utväg att genom Lån föröka Banqueus SilfverFond, hellst om ock, emot förmodan, Lån till större belopp kunde erhållas, Banquen derigenom onödigtvis ådrog sig kostnader i Ränta och Capitalafbetalningar, som vid en hög Cours kunde blifva af betydligare värde och minska Banquens SilfverFond, utan allt bestämdt ändamål, då det icke förut vore stadgadt om och när detta Silfver i ändamål af en Realisation komme att begagnas och som äfven kunde öppna utväg för Utlänningen att meddela Lån under begagnande af Svensk Medborgares Namn, som derigenom till ännu större förlust för Staten fick njuta en Räntevinst, högre än någonsin för utländsk Fordran blifvit medgifven.
Jag befarar likväl att Lånetillgångar likväl icke skulle blifva betydelig, om Lånen för en längre tid bestämdes, hellst ofta inträffande omby tlighet i beslut, kanske någon gång på rättvisans bekostnad, väcka en varnande försigtighet i åtgärder som bero af fria viljan, och hafva den säkra fördelens beräkningar till föremål.
Hvad åter angår det Pag. 22 upptagne 436 Den i5 April.
Förslag till förstärkande af sjelfva Fonden, att nemligen, de som härefter erhålla BancoLån Böra inbetala Räntan i Silfver, under de vil» tor Betänkandet innehåller, så anser jag det» Samma i sin principe vara så oförenligt med rättvisa, att detsamma bör afslås:
Sannt är väl att Banqucn äger rätt att uppsäga Banco» Lånen, och då kail föreskrifva vilkor, men detta är i verkställigheten en död bokstaf och sora icke borde kunna tillämpas annorlunda, än i lika förhållande till alla Låntagare; sannt är äfven att förlusten för deni som skulle in» betala Silfver icke blef betydelig, men när det gr fråga om rättsgrund, bär man icke tillåta sig afsteg ifrån rättvisan, för det att orätt» visan träffar mindre hardt, och hvarföre skall en tvångslag mera träffa deni, som lill Ban» quen ingifvit deras Lånehandlingar några da» gar senare, och således icke ännu äro be rät» tigade att uttaga de
Lån de likväl äro ovilkorligen berättigade att inom tvänne år er» bålla, än dem, som, i grund af samma före» skrifter, sådana redan erhållit, och enär det saunolikt inträffar, att de sorn härefter utbe» komma dem tillkommande Lån, komma, jern» likt Utskottens Betänkande Pag. 22 att erläg» ga en större afbetalning på sine Lån, än de gom dem redan erhållit, och större än Riksens Ständers föreskrift vid 1815 års Riksdag dem ålägger, anser jag nu varande Riksens Ständer icke, i förening nied rättvisa, nu deri kunna göra någon ändring.
Vidare, och då jag fin» lier utgifvandet af nytt skiljemynt vara uppta» git ibland medlen att bereda stadga i mynt»
Den i5 April. 487 värdet, får jag, med instämmande i hvad Utskottets Ledamot Herr Lector Fröberg derom sig yttradt, framställa min tvekan att denna Inrättning, att på föreslagit sätt likasom leka realisation, kan i något afseende bereda en förmodad nytta, och förekommer mig icke kunna på Myntvärdet äga den ringaste inflytelse, hvaremot Myntningskostnaden blir en säker förlust, samt i den mohn Silfver dertill ifrån Banquen uttages, förbållandet emellan SilfverFonden och BancoSedlarne försämrat.
Jag finnér dessutom olämpeligt att förvilla den ringare Allmänheten med flere Myntsorter, då Småsedlarne i Allmänna Rörelsen gör samma nytta, och enär till en jemnare beräkning i förhållandet till våra gamla 2 skillingsstycken och de nymodige, de förra torde i räknevärde upphöjas och beräknas till
Fem skilling, skulle jemförelsen emellan dessa skiljemynt framställa rätta förhållandet af Myntförsämringen.
Då Silfvermynt med samma åtecknade valeur skulle likväl innehålla ett så olika värde och hvarigenom äfven misstag i beräkning möjeligen kunde äga rum, om ej färgen rättade missledningen af prägeln.
Ett annat skäl, hvarföre jag afstyrker att nytt Skiljemynt må komma i Rörelsen är, att när man nyttigt pröfvar RiksgäldsSedlar af mindre valeur kunna nu i den mindre Penningerörelsen begagnas, som, i händelse RiksgäldsContoirets Creditiv på Banquen icke vore tillräckeligt till utbyte afRiksgäldsSedlar, stadnar i den mindre
Penningerörelsen och icke påfordrar utväxling emot BancoSedlar, då deremot, om det nya Skiljemyn - 488 Den i5 April. tet komme att bestrida denna Rörelsen, RiksgäldsCoutoiret snarare kunde komma i behof af Bancomynt till större belopp än dess Creditiv i Banquen medgifver.
I sammanhang med förevarande ämne, skulle jag icke draga i betänkande att framställa ett förslag, att förr än tillstyrkt är afgöra Liqviden med Fordringsfigarne i Disconterne, och om jag icke befarade den misstydning att jag derigenom ville befordra en skadelig utsträckning af BancoSedelrörelsen, som likväl är vida skiljt ifrån min afsigt.
Under förutsättning af bifall till Utskottens Betänkande om Disconlernes utredning, tror jag, att om Banquen, i stället för att under flere år liqvidera 3 proCent Sedellnnelrafvare, erböd dem, som åstundade att kunna inom en kortare tid derföre erhålla betalning med behörigt afdrag af Räntan på förskotten, beräknade efter betalningsterminerne, skulle ej allenast Banquen möjeligen vinna flere hundrade tusende Riksdaler, genom Interesseafdrag, utan äfven Penningerörelsen, derigenom, att agiotage och skrinläggning af DiscontObligationerne förekommas, och Penningar genast i Rörelsen mera allmänt spridas, och då en tredjedel, kanske närmare hälften, af Disconternes skulder äro antingen i Sedlar eller på afskrifningsräkning till Staten eller allmänna Yerk utgifne, som visserligen icke funno deras räkning vid, att emot afdrag förvandla sina Fordringar till Contanle Penningar, skulle desse förskott af Banquen icke blifva så betydelse, som de vid första påseendet förekomma, och hvaraf jag så mycket mindre skulle Den i5 April.
489 anse något menligt inflytande på BancoSedelvärdet uppstå, då man kände att förskotten inom viss bestämd tid blefvo af de i Disconterne inflytande Medel säkert liqviderade, som förändringar i de af Banquen utgående temporaire
Lån, stundom emellan 1 och 2 millioner Riksdaler, icke ens förmärkes i allmänna Penningerörelsen, och vid nu varande större Sedelmassa, icke synes kunna medföra något inflytande på BancoSedelns värde.
Sedan jag, i flere förenämnde omständigheter, ansett det vara så mycket angelägnare att af Högloflige
Utskotten begära en närmare utveckling af deras Betänkande, som i bifallet till Utskottens Betänkande, sådant det nu är, jag icke i flere delar skulle fullständigt hafva kändt hvad jag bifallit och möjeligen öfverlemnat hufvudsakeliga åtgärder åt uppsättandet af det Reglementariska, får jag sluteligen förklara det jag i allo instämmer i Utskottens Yttrande i sista Strophen af Betänkandet Pag. 3q, att nemligen de financiela åtgärder äga en ringa verkan, derest icke i bredd med dem, går den allmänna och enskildta hushållningens reglering, hvilken jag anser, till ernående af ändamålet, vara så mycket angelägnare, som jag ifrån de af Utskotten föreslagne åtgärder icke kan hämta den öfvertygelse, att vår Financielle ställning derigenom blifvit förändrad eller förbättrad.