Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ar i anledning häraf jag fär til Herr Grefwen och Landtmarskalken och Högloft.
Ridderstapet och Adeln hemställa, om icke den af mig mackia motion, rörande Justitie-Rädet »t Liilneber§, kunde af Herr Grefwen och Landtmarskalken och de öfrige Standens Talemän hos Hans Mast Konungen warda i underdånighet anmäld, lika som med ofwan anförde ärende stett.
Jag wet icke om jag fär anföra hwad Herr Grefwenoch Landtmarskalken genom privat diseours gifwit migtilkänna; men skulle Herr Grefwen och Landtmarstalken redan anmält saken och af Konungen blifwit autoriserad at äfwen i Protocollet läta införa Kongl. Majtts nådiga yttrande, sä torde Herr Grefwen och Landtmarskalken täckas gifwa Ridderstapet och Adeln sädant tilkänna, och genom införandet i Protocollet gifwa detsamma laga kraft.
Dcrjämte har en sak af största wigt icke kunnat undfalla min upmärksamhet; jag fär nämna den til förekommande i cn framtid af de 1070 Den 13 Augusti. stora olägenheter den medför:
För det närmarande wore den öfwerflodig, dä wi äga den iyckan, at styras af en Konung med sä ädla tänkesätt, sä uplyst förständ, och sädan ömhet för redeliga tjenstemän, som upoffrat sin tid i Rikets tjenst, och derigenom blifwit berättigade at til belöning för wisad nit och möda, hugnas wid mogen älder, med Statens tjensier och Ämbeten ; et misibruk, förr i Swerige okändt, hämtadt frän främmande länder; at til favoriter och ynglingar genom survivanee öfwerlemna de tjensier, sam endast borde tilfalla förtjensten och ffickligheten, infördes i Konung i den A djes tid, denna bäde stora och i början af sin regering högst älskade
Konung förlorade härigenom mycket af folkets tilgifwenhet, och wänne icke denna omständighet äfwen warit bidragande til det hat och hämd, som sedermera olyckligtwis gaf anledning til den rysliga händelse, som förkortade denne Konungs dagar?
Hans efterträdare förra Konungen, som oaktadt desi regering för Swerige tyckes warit den olyckligaste wär Historia kan upwisa, ägde likwäl stora dygder, han war rättwis; och om ej derföre folket ätnjöt rattwisa, war selet ingalunda hans utan d^ras, ät hwilka wär: en öfwer Lagskipningen war anförtrodd.
Denne Konung, säger jagöfwertygad om obilligheten och orättwisan at Ämbetsmän som granat i Rikets tjenst, och som anwändt sin tid och ofta förmögenhet. jamwäl ock lif oä' lemmar, för at en gäng med ära och bröd blifwa belönta , skulle se sig bedragna i sit hopp och rättmätiga kraf, se sig beröfwas bäde det ena och andra af sädane, som wäll kunnat blifwa gaqneliqa för Staten i en framtid, men ännu icke hunnit förwärfwa 6g Den 18 Augusti. 1071 sig förtjensier; Han afstaffade survivancer, som utom nämnde orättwisa äfwcn har den stadeliga päföljd,. at gwäfwa all lust at bemöda sig om kunskaper och strcklighet, ätt täflan om ära at pä slagfältet söka segern etter döden för Fäderneslandet; da lyckan icke mera kan finnas, nar man trampar ärans bana; utan gunst och intriaus är det Medel, hwarigenom ändamälet lättast och säkrast »vinnes, sä är en Stats undergäng förhanden; af det jag nämndt inser Ridderstapet och Adeln lätteligen, at jag ingen farhäga kan hafwa, det sädant under wär nu warande milda Konungs Regering kan inträffa, det är blott för framtiden, ty han känner allt för wäl, wigten deraf at wärderaförtjcnsten, upmuntra til densamma, samt at icke genom kränkande af wäl förtjentas rätt, qwäfwa begäret efter den sanna äran, och den enthousiastrsta patriotisme, som om den nägonsin warit nödwändig, är det nu, i det critista ögonblick, dä det är fräga om Rikets framtida sjelfständighet: af detta stäk fär jag äfwen heinstätta om icke Ridderstapet och Adeln skutte finna tjenliqt för at betyga sin tacksamhet för de tappre krigare, som sä berömligen kämpat för Fäderneslandet och Medborgare, samt räddat Swensta krigs-äran och gifwit den ny glans; i samräd med de öfriga Riks - Standen , hos Konungen i underdänighet anhälla, at Rikets wigtioa Ämbeten som kunna blifwa lediga mätte förlänas til dem, som genom tapperhet och öfwergängen olycka i kriget gjordt sig berättigade
Lil nationens ärkänfla.
Herr 1072 Den 18 Augusti. HerrGrefwen och Landtmarffalken: hwad angar sörsta delen af Friherre 8tEs Memorial nämligen rörande Herr ak Klinteberg, har Friherre sjelf medgifwit at jag i en enskilt discurs med honom lämnat den underrättelse jag om saken ägde, och sär nu allenast tillägga det jag ej ansett mig tillätit ak derom officielt tala med Kongl. Maj:t.
Friherre ^t^el von hollstein, Herr Landtmarffalken har behagat säga pä klubben om jag rätt fattade saken, at Herr Landtmarffalken hade hos Komrngen anmält min motion, och at Hans
Maj t hade swarat det Herr »t Klinteberg ej wore Justitiä-Rad, utan allenast Lagman och Häradshöfdinge.
Herr Grcfwen och Landtmarffalken Jag har sagt Herr Baroniet, at jag gjordt mig om saken underrättad, men ej at jag derom talat med Kongl. Maj:t.
Friherre St-rei von Hollstein, om sä är at Herr Landtmarffalken ej anmält frägan hos Konungen, sä anhäkler jag ödmjukeligen atsädant mätte ffe, likasom Herr Grefwen och Landtmarffalken behagade det göra med frägan om den saknade contrasignationen, pä Hans Maj:ts sista Nädiga proposition.
Herr Grefwen och Landtmarffalken upläste sednare Momentet af 107 §.
r Regeringsformen, innehällande följande ord:
"Under Riksens Ständers öfwerläggningar derom stola Den 18 Augusti. 107Z stola icke Konungens Beslut uti
Mäl som rora cnffildta personers eller corporationers rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers pröfning underställas."
Friherre 8tae! von kkollgtein.
Den äberopade §. kan Lil denna händelse icke anwändas; jag har ej gjordt nägon anmärkning emot Herr ak klinteberg, säsom enffild person, utan emot det sätt, hwarpä han,/edan han en gäng inträdt i Justitie-Räds Ämbetets göromäl. sedermera ätertagit sin förut innehafde Domare-Systla, hwilket strider emot Constitutionen; hwarföre jag förmodar, at HcrrGrefwen och Landtmarffalken derföre icke wägrar, at pa lika sätt som skedde med frägan om Contrasignationen, i underdänighet hos Konungen anmäla detta ärende, samt härom genom proposition inhämta Ridderffapet och Adelns tanka.
Herr Landtmarffalken.
Jag ber om förlätelse, pä en sak af denna beskaffenhet kan jag ej göra nägon proposition.
Ltaei von kloistoin, i detta fall Znffar jag fä antecknadt i Protocollet, at Herr Grefwen och Landtmarffalken afflagit proposition i detta ämne; samt utbeder mig fä pä sednare delen af mitt Memorial proposition. HerrGrefwen och Landtmarffalken pä den sednare delen af Friherre L^Lis Meino - Den 18 Augusti. morial tror jag mig ej heller kunna göra proposition, emedan denna fräga stär i gemenstap med Kongl. Majus rätt at bortgifwa tjenster.
Stael von hollstein, Herr Grcfwcn och Landtmarstalken täckes ursägta mig, at jag bestrider, det min gjorda motion, pä minsta satt kan anses, säsom nägon inskränkning i Konungens höga rätt at disponera om Rikets tjenster.
Det är blott en underdänig önstan at Konungen täcktes wid pppande ledighetcr af tjenster, til deras äterbesättande stafwa i Nädig ätanka sädana Ämbetsmän, som genom krigsförtjenster eller af fienden olycklige gjorde, bertil tyckes framför andre wara berättigade; Konungen kan derpä göra det afseende honom godt synes.
Enffildte personer, nekas ej med ansökningar wända sig immediate til Konungen.
Det lärer dä icke affläs Riksens Ständer at fä nedlägga sina underdäniga önskningar inför Thronen.
I förra frihets-Liden, och jag förmodar wi icke äro mindre frie nu än dä, har man mänga exempel derpä at Ständerne wände sig med recommendationer til Konungen för enffilte personer.
Jag anhäller derföre om proposition.
Herr 6l-i pen-mai 6t, ^Lco!) Lric,-hegärde detta ämne pä bordet.
Grefwe Lunge, skärten, ansäg det ej kunna af Ridderffapet och Adeln uptagas.
Grefwe Den 18 Augusti 1078 Grefwe Dokna, upläste följande anförande til Protocollet:
Det är utan twifwel hwarje Riksdagsmans owilkorliga skyldighet, at nu, under en sållare regering, ej uraktläta at för uplystare MedL-tänder göra wälmenande erinringar, halst uti gamla Författningar, som tyckas innehälla obillighet och vrättwisa, samt pä sit sätt wäidföra en Clatz af Medborgare.
Bland sädane
Författningar synes mig den om inqwartering för Militaire per oner uti S täder , der de äro til tjenstgöring commenderade, hwilken förmodligen stadgar sädane Tjenstemäns förlorade rättighet, af nägon stags inqwartering, dä de sjeifwa äga hus uti samma Stad, emedan ätminstone epecution är sädan här i Stockholm.
I min tanka har hwarken billighet eller oväldighet bestämt denna regel; ty när alla desse Tjenstemän uti hwarje grad hafwa lika skyldigbeter och answar at upfylla mot Samhället och Staten, böra ock de, af dem, njuta enahanda rättigheter och förmäner; samt icke den ena Tjensteman likasom betala til Samhället en witz Summa, (emedan, dä han beröfwas en inqwarteringsrättighet, han med stal kan anses erlägga til Staten, eller desom Jnqwarterings-styldigheten utgöra, den honom tillhöriga inqwartering', och detta endast för den orsaken stull, at hazarden gjort honom til husägare, när äter hans gelike eller camrat oafkortadt bekommer sin inqwartering antingen in natura eller i penningar, som til exempel här i Stockholm, njuta 'Cheferne för Artilleriet och Arm ens Flotta samt SecondChefen för i-.sta Kongl.
LifGardet, Bo - 1076 Den 18 Augusts. ställen, dä nuwarande SecondChefen ivid 2:dra Kongl. LifGardet icke fär detta, ej eller Jnqwarterings-pengar, blott för det han äger et hus.
Et lika noga och strängt förfarande wet icke jag inträffar med nägon annan Tjensteman.
Man kunde af samma ffäl pästä, at en stor del af Hofstaten här pä stället, Landshöfdingarne, Presterffapet, högre och lägre Civila Ämbetsmän i Städer och pä Landet, ja äfwen indelta Officerare, icke borde bestäs nägra dylika förmäner, dä de uti den Stad, Socken, Härad eller Län, der de innehafwa Ämbeten och tjensier, more ägare til något hus eller med boningsrum försedt hemman; men detta oaktadt, weta wi at alla ^Landshöfdingen-, högke och lägre Prestcrlige Ämbetsmän, Häradshöfdingar, Kronofogdar och Länsmän, ja afwe-n indelta Officerare och Underofficerare, innehafwa antingen Residencehus eller bebpgda bostäder , under benämning af Boställen, eller ock bekomma contanta penningar af Kronan, Församlingar eller Härader til det belopp, bwarefter de anses bora äga större eller mindre bonings rättigheter, om ock dessa kunna wara äqare^lil fiere hus i samma stad, der de förrätta sine Ämbeten, eller Egendomar uti de districter pä landet, der de äro tjenstgörande, samt at det icke sällan inträffar, at Presterffapet ofta innehafwa 2 ä z, ja flere bebyqda boställen.
Som jag förmodar at Högloft.
Ridderffapet och Adeln och de öfrige Respective
Ständerne säkerligen inse obilligheten och olaqligbeten af detta olika förhällande Rikets Ämbetsoch Tjenstemän emellan, har jag äter wägat ödmjukeligen hos Högloflige Ridderffapet och Adeln göra hemställan, om icke denna Författning hör uphäfwas samt de§e Militairiffe Tjenste - Den 18 Augusti.
1077 män lika som siere upräknade, och i likhet med Landshöfdingar i de Län der Kronan icke har Residence-hus lil bostad ät dem, veste bekommer, motswarande inquarterings-penningar af Staten, om ock denne Landshöfding derstädes sjelf ägde tjenlig! hus, pä det at ej allenast en likhet uti dylika förmäner hädanefter mätte blifwa emellan Rikets och Statens Ämbets-och tjenstemän, utan ock den synbara crättwisa och olika lönings - sätt, Corpser och samma grader emellan mä förswinna, ty i annat fall, drager den Militaire person en enskild statt och tunga (medelst sin förlorade inquarterings - rätt, blott för det han äger hus i den Stad der Regementet, hwarwid han tjenar, är garnisonerat) utöfwer hwad han i jemlikhet med andra ofta af lika förmögenhet, til Staten ärlägger, än nägon annan Ämbets-och tjenstemän af hwad Ständ som hälst widkännes.
Genom ändring af denne Författning bibehälles och et annat godt föremal, nemligen: dä blir icke at befara nägon sort vreda, genom försäljning af hus i Städer til winnande af inquarterings-rätt.
Förmodandes jag at Riksens Ständers Stats-Utstött, härtil bade tilstyrker, och finner utwägar tck denna obetydeliga utgift för Staten.
Härunder tilkännagaf Herr Grefwen och Landtmarstalkcn det han wore förhindrad at bewista detta plenum til stut, och öfwcrlemna. de Klubban ät den äldste närwarande Grefwen Herr Grefwe äs ta LarcUs. Grefwe 1078 Den 18 Augustt. Grefwe v o KNÄS Dietamcn remitterades til Allmänna Bcswärs och Oeconomie Utffottet.
Uppä gjord anhällan af Friherre Ztael von dioNstein, Coilit?: Uu6vi^, proponerade Herr Grefwen och Ordföranden at Friherre 8r^l mätte fä sjelf med de öfrige refpective Standen comnunieera sit i dag til Stats Utskottet remitterade Memorial.
Ridderstapet och Adeln ätskildes kl ^ 2.
In protokoll,, 6.
Mändagen den 21 Augusti. klenum klockan 10 förmiddagen.
I-listcrades följande:
Ridderskapet och Adelns Plenum den 18 Augusti 1809. S. D. Uppä wänlig anmodan af det hederwärda Bonde-Ständet bestöt Riderffapet och Adeln at instämma uti den af Ständet gjorda remitz til utlätande af Allmänna Befwärs och Oeconomie-Utffottet af Riksdagsmannen ingers Daniel - D-.n 21 Augusti. I^nie-Isson-, ifrån Elfsborgs
Län den t r Augusti hos Boude-Ständet uplosta Memorfol rörande tjenstgaste fältet til Landt-Tullarnes af. staffan de.
Justerades följande underdäniga ssriswel. se til Hans Kongl. Mast.
Dä i följd af Eder Kongl. Maj:ts Nädiga proposition, Riksens Ständer bewiljade, at af Banquen hwarje wecka stulle utbetalas Loo,ooo Rd., war grunden för detta bewiljande, at en sadan försträckning endast skulle anwändas til de för Rikets frälsning mäst nödige behof, sä at genom ärforderlig penninae-stigäng Fäderneslandets förswar och uprätthällande, pä det kraftigaste sätt mätte bringas til werkställighet.
Om det för Riksens Ständer warit och är ljuft, at kunna räcka det nödlidande Fäderneslandet den hjelp, som i sädant afseende blifmit päkallade; Sä har deremot warit smärtande, at inhämta det grunden för den lemna, de försträckningcn ej altid stall noggrant blifwit följd, utan at Banguens förstotter, i stället at anwändas endast til krigets förande sä at en önstad fred derigenom kraftigt pästyndades, kanske ej sällan blifwit disponerade til andre ändamäl, säsom betalning af Leve ranteu. 1080 Dcn 21 Augusti. ranteurers, före Banco förskottens bewiljande, tilkomne fordringar, löne-utbetalningar, och dryga fält-tractamenten til personer, hwilka ej wistats wid Armeen, hwarigenom Banquens försträckningar blifwa otilräckliga, och den endan« anwändbare tilgäng för henninge understöd fruktlöst spitles.
Hos Eders Kongl. Maj:t anhälla af sädan anledning Riksens Ständer underdänigst, at Krigs Departementet och Commistariaterna strängeligen mätte anbefallas, at noggrant hushälla med de medel, som dem anförtros, sä at i anledning af i underdänighet anförde grunder, desse ej disponeras til andre än de mest nödige frän Kriget oskiljaktige behof.
MLj ts dageligen förnyäde wedermälen af den aldraömaste omsorg för Fäderneslandets wärd och uphjelpande, trygga Riksens Ständer wid hoppet om Nädigt bifall til den nu i underdänighet gjorde framställning.
Med djup wordnad och trohet framhärda Riksens Ständer re.
Upläste-s följande:
Maj:ts Nädiga Proposition til Riksens Ständer, angäende biträde för Stats-werket af Riksgälds-Contoirets Wäpel-förräd i Hamburger-Banco. Gifwen Stockholms Slott d. 16 Aug. I8O9.
Sedan Fransta och Rysta Regeringarne meddelat past för de Herrar och Män, som Kongl. Maj:t
August'. 1081 Mast i Räder utnämnt at säsom Dest Sändebud underhandla om et tilkommande Fredswerk, sä bafwa i denna egenskap afgätt til Rystland, En af Rikets Herrar, Ambastadeuren, Generalen, Riddaren och Commendeuren af Kongl. Maj ts Orden m. rm Friherre Lurt uozislgus vo,'.
:>!L6inzK, åtföljd af GeneralAdjutanten, Ofwersten och Commendeuren af Kongl. Masts Swärds Orden Ireyric LilHölciebsLocl, saint til Paris, En af Rikets Herrar f d General Gouvcrneure.i i Pommern, StatsRädet, Generalen, Riddaren och Commendeuren af Kongl. Majis Orden, samt Riddaren af Kongl. LwärdsOrdens Stora Kors, Grefwe lKnis lien, ^vou I-tssLu och StatsRädet samt Commendeuren af Kongl. Maj ts Nordstjerne Orden Friherre 6usrål bjellee.
Af de underhandlingar som blifwit deste Herwar och Män i Räder anförtrodde, beror Rikets framtida wälfard och sjelfständighet; Kongl.
Maj t har derföre ansett det wara af högsta wigt, at de förses med erforderlige medel at kunna pa et för Kongl. Maj t och Riket wärdigt, samt til en lycklig utgäng af deras wärf bidragande sätt uppehälla sig pä deras särskilta beskicknings orter; men härwid bär mött den swäriaheten, at StatsContoiret icke ägt, för at til deste behof anwändas, nägon tilräcklig fond i den myntsort, Hamburger-Banco, som för Beffickningarne oumgängeligen erfordrades, och hwaruti Kongl. Maj:t, i enlighet med MinisterReglementet, bestämt de dem anstagne Rese- och Equiperings-penningar samt Tractamenten.
De Handlandes tilgäng pä Wäxlar ä Hamburger-Vänco, är för det närwarande sä ringa Andra Band. kl o 136, 1Z7. och 1082 Den 21 Augusti. och sa föga swarandc emot behofrvet deraf för betalningarne af til Riter i utom ne waror at Coursen ä nämnde myntlort upgatt til --5'.
Procent öfwer test pari.
Den ffuöe ofelbart jliga ännu högre, om sadane Wäplar för det nuufrägawarande Statswerkels utomordentliga behof, efterfrägedes til nägon större Summas önskönt densamma i mindre poster för hwarje uphandling fördelades.
Kongl Maj:t har derföre bade insett strängheten för Statswerket, at genom Mäpelköp åtkomma hwad härtil erfordras, och tillika betänkt, at en sadan utwäg skulle icke allenast bereda Statswerket en ganssa känbar förlust, titan äswen, genom de wolkan nlCoursens stegring, förswära swensta Handelsrörelsen och för Rikets inwänare i allmänhet öka dprheten pä de jfrän Utländska orter inkommande nödwändighetswaror, som ffulle med Haniburger-Banco af de Handlande betalas.
Mid detta förhällande och dä tilfalle icke gifwes at utom Riket för Statswerket upläna en nödig Summa i Hamburger Banco, bär Kongl. Maj t welett öfwerlenina Lil Riksens Ständer det förslag, at af RiksgäldsContoirets Ltäpelförräd Statswerket kunde erhälla hwad det i Märlar i nämnde myntsort nu behöfde, emot förbindelse at framdeles i sädane Wäxlar lemna derföre full ersättning.
Maj t anser öfwerffödigt at under-, stödja denna preposition, som härleder sig ifrån Dest omtanka för Statswerkets och Rikets Jnnewänares gemensamma fördel, med den erinran, at RiksgäldsContciret äger dest Wäpelför räd - Den 21 Augusti. 1033 råd förnämligast igenom Stats-Werkets bidragande.
Riksens Stander, som wisterligen med Kongl. Majit instämma i dett önstan, at de nu beredde fredsunderb andling arne mätte kunna bringas til et styndfamt och för Riket formänligt flut, lära icke wilja wägla at ti! desta underhandlingars fortgäng bidraga genom et medel, som blott beror af deras förordnande, och hwarwid deras Rlksgälds-Werk icke ställes i nägott olägenhet, dä detsamma ännu och intil dest et mindre 0- fördelagligt förhållande emellan Rikets och andea Länders mynt kan äga rum, torde fortfara at innekälla med betalningen af Räntor ä den til större delen hos fiendtliga magters undersåtare stäende Utrikes Gälderu Kongl. Magt har, sedan pojkgängen och nägon handelsgemenstap emellan detta Rike och Liffland samt andre delar af fasta landet blifwit äterstälde, widtagit en sädan Författning at Wärlar a Hamburger Banco stola äter igenom Stora Sjö-Tullen til Stats-Werket ingä.
Derigenom komnrer Stats - Contoiret t tilständ at återbetala de förstott i sädan mpntsort, som Riksgälds-Contoiret nu kunde lemna.
Efter beräkning af behofwen för de tit Rystland och Frankrike afgängne Bestickningarnes underhäll under et halft är, i fall emot Kongl. Majus förmodan och hopp underhandlingarne icke stulle destförinnan war lyckligen fulländade, samt för derwid troligen försfallan - 1084 Den 21 August?. de särskildte utsigter af presenter m. m. och dä Stats-Contoiret nu äfwen har at utbetala
Len för Kongl. Maj:ts wanlige Sändebud ä Utrikes Orter i Hamburger Banco bestämda åfloningen, hwaraf i anseende bäde til hindren i postgången och saknaden af Waxel-tilgäng, nägot för innewarande är ännu icke kunnat remitteras, sinner Kongl. Maj-.t Stats-Werket hafwa behof af Riksgälds-Contoirets biträde med Creditiver pa Hamburger Banco til et belopp af Sjuttio a Åttatio Tusende: (?o a 80,000) Riksdaler r nämnde mynt, bwaraf dock icke alt pä en gäng skulle af Stats-Contoiret, emot dest förbindelse til äterbetalnina, uttagas, utan efter band hwad til förefallande utgifter för Bcffickmngarne kunde erfordras.
Maj:t förblifwcr Riksens Stän. der med all Kongl. Näd och Ynnest wälbewägen.
At supra. e ^ k. k.. bläns Iverta.
Pä Herr Grefwens och Landtmarssalkens föreställning remitterades denna Konungens Nädiga proposition til Stats-Utskottet, atsigffpndsammeligen deröfwer utläta.
Föredrogs ä npo Stats-Utskottets Protokolls-Utdrag af den 14 Augusti 1809, hwars prof - Den si Augusts. io35 pröfning och afgörande i förra Plenum Lil denna dag utsattes.
Friherre liljencrants, polian Wilhelm, 'Upläste följande
Pä det högsta instämmer jag deruti, at uptagandct af inhemska
Län, för at dermed söka undwika en altför tryckande beskattning, oeh icke Letz mindre upfylla Statens förbindelser och wcrkeliga behofwer, är den enda utwäg, hwarigenonr de för Riket wädelige följder kunna unowikas, som säkerligen ätfölja det representativa myntets förökande och utländske län, om sädane möjeligen kunde erhällas.
Jag fär säledes ^vördsammeligen tilstyrka antagandet af Högloft.
Stats-Utskottets den 14 innewarande angäende upgifne Förflag, hwad hufwudsaken widkommer, nemligen at Leveranteurerne genast nndfä garanterade förbindelser, utgifne pä det sätt, med den ränta och de afbetalnings-wilker, stom Utffottet föreflagit.
At Kungörelse, sä fort ske kan, utfärdas, angäende öpnandet af län pä Obligationer, med Högloft.
Ständers garantie, hwaraf efter 6 ärs förlopp st-:del ärligen liquideras.
At äfwenwäl med möjligaste skyndsamhet allmänneligen kungöres, om de sä kallade permaDente anuiteterye, pä sätt Utskottets Förslag innehäller.
Men, ehuru mycket jag med Högloft.
Statsutskottet instämmer i huswudsakeliga planen af 1O86
Den 21 Augusth af ifräga warande project upstär likwäl wrd dataillerne hos mig nägra betänkligheter, som jag anser mig pligtig, at wördsammast framföra. l:o Anser jag 5 procent jemte Bewillningsfrihet wara för bög Ränta, a de Förestagne Länen, mot reverser pä 6, är.
Och tror at en följd deraf stall, blifwa alle gäldbundne Jordbrukares rume, emedan Capitalrsten icke lärer försumma at upsäga län pä inteckningarne för at pä en gäng winna sme ändamäl en med mindre beswar och omwäg förenad säkerhet, samt förmänen at med de nya Stats - papperen pä snart blifwande Auctioner köpa gäldbundna Jordbrukares Fastigheter.
Detta onda är sä mycket för at befara om wärkställighet följer, pä en mycket omtalt plan, at öka den ärliga afbetalnings-summan i Banquen, uppä der belänte Fastigheter.
En del Capitalister ha wäl sökt i systeme bringa, nyttan af de mindre förmögne (ofta mest idoge) Jordbrukares culbuterande, men detta systeme. alstrat ibland convoluter af Tull och Riks-Discont Actier lärer, jag hoppas det, ännu icke hafwa wunnit pluralitet hos Högloft.
De Jnsecter, som sä ofta framställas säsom sinnebilder af enighet och flit, Bien ha wäl den grymma wana at efter förrättad tjenst förstöra en del af Samllällets Ledamöter men deste äro likwäl icke de Medlemmar, som framffaffat föda til Kupans beständ.
Con - Den 21 August?.
Concluston af det anförde är at jag förmodar 4 procent wara högsta ränta, som för ifrägawarande
Län bör erläggas, hälst örn emot min opinion, bewiljnings-frihet dcrä, skulle meddelas.
Stater likna i detta fall säkerligen enffildte för hwilka lätthet til^ län icke ökas, dä den behöfwande bjuder hög ränta. 2:0 Angäende de sä kallade permanenta, annniwägar jag yttra, det jag ingalunda anser den förcstagne 7 procents räntan wara för hög.
Men min tanka hemtas endast frän sakens natur, icke frän det anförde exempel, at Staten en gäng erlagt 12 procent.
Jag känner för wäl den anda som lifwar det Utskott hwaraf jag har den äran wara en Ledamot, för at befara, at de motiver som för 50 är sedan derterminerade Secrete Utskottet. kunna hafwa minsta analogie med Statsutskottets Beslut och framställningar.
Jag wägar ödmjukeligen förestä, at Bokföringen, mätte ske i Stats-Contoiret och Kammar-Collegium, icke i Riksgälds-Contoiret.