Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
14 210 Dea 10 Mare f. m. endast anmärka, att dessa författningars beskaffenhet icke utgör föremål för den närvarande öfverläggningen, saint alt det tillhör regeringen och i första hand det embetsverk, som utöfvar öfverinseende öfver byggnadsväsende! i landet, att, derest författningarne äro antiqverade och mindre ändamålsenliga, afhjelpa de bristfälligheter och felaktigheter, som vidlåda dem.
Beträffande den omnämnda kyrkobyggnaden, vill det synas mig som om man kunnat ställa den byggmästare, som i stället för murbruk användt lera, till ansvar för hans oriktiga förfarande.
En hufvudsak borde derföre vara, att tillse att kontrakterna skrifvas tydligt och bestämdt, och det kan i sådant afseende vara skäl att insända kontrakterna till Ofver-Intendentsembetet, för att få dem vederbörligen granskade.
Den föreg, värde talaren yttrade sig om fördelen af Länsarkitekters anställande, men jag får erinra, att frågan derom först i en kommande punkt behandlas.
Jag anhåller om propos. på bifall till det föredragna mom:t.
M:t föreslagna löneförhöjningen för Ofver-Intendenten har icke blifvit af Utsk:t tillstyrkt och Ofver-Intendenten skulle således icke komma i åtnjutande af högre lönevilkor än dem han nu har, eller 5,500 rdr.
Ingen af cheferna i de förvaltande verken har, så vidt mig är bekant, ett så ringa lönebelopp, och då chefsposten i Öfver-Intendents-embetet väl krälver sin man, är det icke mer än rätt och billigt att hans löneförmåner förbättras, ty utan att så sker, kommer det att fortgå hädanefter som hittills, nemi. att till platsen icke erhålles en för öfrigt lämplig person med fackkunskap, enär mindre inkomster, än hans enskilda praktik m. m. förskaffar, bjudes honom; och om än den nuvide, så väl som de honom närmast föreg:de cheferna för detta embetsverk, på ett förtjenstfull sätt fyllt platsen, oaktadt de saknat dylik kunskap, så torde dock ej kunna förnekas, att en chef med insigter i byggnadsväsende! och sådane ärender som detta embetsverk egentligen har sig ålagde, skulle åt detsamma förskaffa ett ökadt anseende och förtroende från allmänhetens sida.
På grund af nu anförda skäl hemställer jag, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte bifalla K. Mits Propos.
Då den siste värde talaren, om jag rätt uppfattat hans anförande, yrkat en förändring i Utskits hemställan endast såvidt den afser äskad löneförhöjning för Ofver-Intendenten, vill jag i detta afseende omnämna de skäl, som föranledt Utsk:t att afstyrka bifall till K.
M:ts framställning.
Af det statsrådsprotokoll, som åtlöljt den Nåd. Propos.n till Utsk:t, inhemtas, att skälet hvarföre K.
JVI:t äskat en förhöjning af 1,000_rdr i Ofver-Intendentens lön var det: att Ofver-Intendenten, som tillika, utan särskild ersättning, vore preses i Akademien för de fria konsterna, i följd af de honom sålunda tillhörande göromål och såsom chef i ett af rikets Den 10 Mars f. ni.
211 förvaltande embetsverk, svårligen kunde egna sig åt annan tjensteutöfning.
Af statskalendern inherntas emellertid, att den nuv:de innehafvaren af detta embete tillika innehar befattning såsom kabinettskammarherre.
I denna befattning uppbär han en godtgörelse af jag tror 600 rdr, och som han årligen flera månader måste egna sig åt detta förtroende, är klart, att han derunderjcke kan uteslutande sysselsätta sig med sina göromål såsom Öfver-lntendent.
Detta skäl gjorde mycken effekt på Stats-Utsk:ts ledamöter.
Med afseende å de öfriga tjensternännen upplystes jemväl, att de innehafva åtskilliga befattningar, sorn gifva dem ganska god inkomst, och då det först i en framtid, sedan K.
Museum blifvit så pass färdigt, att Ofver-lntendentens och Intendentens krafter behöfva tagas i anspråk för sarrdingarnes ordnande och katalogiserande, kan vara skäl att reglera dessa tjenstemäns löner, synes mig icke något i sådant afseende böra under denna statsregleririgsperiod vidtagas, hvarföre jag yrkar bifall till monr.t.
Jag anser mig böra nämna, att det skäl, som, enligt föres:de värde talares uppgift, skulle hafva gjort så stor effekt på Stats-Utsk:ts ledamöter, icke gjort någon effekt på mig, samt att, om det verkat på någon ledamot, det åtminstone icke blifvit anfört inom afdelningen.
Hvad som deremot föranledt Utsk:ts beslut var, såsom äfven Betänk:t visar, att Utsk:t icke funnit lämpligt att en allmän reglering af aflöningsförhållandena för Ofver-Intendents-embetets embets- och tjenstemän skulle för närv:de till behandling företagas, synnerligast som åtskilliga frågor, som stå i sammanhang med detta embetsverks ordnande, snart torde förekomma, bland andra den om en stat för nationalmuseum, som nu är stäldt under Ofver-lntendentens inseende.
Jag får i öfrigt, lika med föreg:de talare, anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan.
Jag vill blott nämna, att Utsk:t fattat sitt afstyrkande beslut, icke på grund af det af Frih. Klinckowström anförda skäl, utan med stöd af de utaf siste värde talaren omnämnda förhållanden.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå samt bifall till K.
M:ts Nåd. framställning i frågan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Mom. b. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: K.
M:t har för sekreteraren i Ofver-lntendents-embetet föreslagit en löneförhöjning af 1,100 rdr under vilkor, att med denna befattning ej finge förenas annan tjenst med lön på Rikets stat.
Stats-Utsk:t har icke tillstyrkt K.
Mits förslag i afseende å beloppet af löneförhöjningen, men likväl bibehållit vilkoret.
Häraf har blifvit en följd, att ifråga vide tjensteman, som för närvide innehar äfven en annan tjenst, som inbringar honom 1,000 rdr, skulle, om Utskits förslag bifölles, komma att lida en löneförminskning.
Som detta vore en obillighet, hemställer jag att, då Utsk:t ansett sig icke kunna bifalla K. Mits Propos. oförändrad, R. o. Ad. behagade bifalla punkten med uteslutande af orden wunder vilkor att med befattningen ej får förenas annan tjenst med lön på rikets stat.» Gr.
Om man icke vill godkänna det af Stats-Utsk:t föreslagna vilkor, synes mig rättast vara att låta lönen förblifva vid det belopp, hvartill den för närv:de är bestämd.
Den siste värde talaren torde hafva begått ett misstag, då han uppgaf, att den inkomst, sorn ifrågav:de tjensteman åtnjuter af annan befattning, skulle utgöra endast 1,000 rdr, ty, om jag är rätt underrättad om hvilken person, som för närvide innehar sekreterare-befattningen hos Ofver-lntendents-embetet, tror jag mig veta, att denna inkomst utgör i det närmaste samma belopp som denne tjensteman åtnjuter i sin befattning inom Ofverlntendents-embetet.
Jag yrkar bifall tili Utskits hemställan.
Frih. Klinckowström: 1 likhet med föreg:de värde ta lare, anser äfven jag, att Utsk:t gjort rätt, då det bibehållit vilkoret.
Jag tror nemi., att om den ifrågavide tjenstemannen erhåller 3,000 rdr i lön, bör detta vara så tillräckligt för honom, att man kan fordra, att han icke skall innehafva annan tjenst på Rikets stat.
Hr af Geijerstam, Carl Fredrik:
Det synes mig vara uppenbart, att sekreteraren i Ofver-lntendents-embetet i sjelfva verket skulle lida en löneförminskning, om det af Utsk:t föreslagna vilkoret godkändes, ty då han nu i nämnde befattning åtnjuter 2,400 rdr, men af annan tjenst kan påräkna förökade inkomster, blir detta sannolikt alltid för honom fördelaktigare än att hafva 3,000 rdr i lön uti Ofver-lntendents-embetet, men icke kunna förvänta inkomst af annan tjenst.
Vid sådant förhållande och då ifrågav:de tjensteman icke kan vänta befordran inom verket, hade det synts mig lämpligast, om K. M:ts Propos. oförändrad antagits, meri då sådan utgång icke lärer vara att förvänta, lorenar jag mig i det af Hr Nordenfelt framställda yrkande.
Den 10 Mars f. m. 213 Frill, von Platen, Ludvig:
Då Utsk:t i sin motivering till grund för bestämmandet af sekreterarens i Ofver-Intendentseinbetet lön uppställt en jemförelse mellan denna tjensteman och sekreterarne i arméförvaltningen, tillåter jag mig fästa Högl.
St:ts uppmärksamhet på det förhållande, att mellan nämnde tjenstemän förefinnes den väsendtliga skilnad, att arméförvaltningens sekreterare äro i tillfälle att vinna befordran till högre och bättre aflönade befattningar inom verket, såsom till krigsråds- m. fl. platser, men att för sekreteraren i Ofver-lntendents-embetet icke finnes någon plats inom detta verk, till hvilken han har någon utsigt att kunna vinna befordran, samt att följaktligen sekreterarebefattningen efter all antaglighet inom embetet blir slutpunkten för hans sträfvanden och verksamhet.
Med jemväl fästadt afseende å denna omständighet, instämmer jag i det af Hr Nordenfelt framställda yrkande.
Vid det förhållande att Hrr Nordenfelt och Geijerstam under diskussionen redan ådagalagt den löneförsämring, hvilken för sekreteraren i embetet skulle blifva en följd af ett bifall till Utsk:ts förev:de förslag, skall jag nu icke längre upptaga R. o. Ad:ns tid; och vill endast, hvad beträffar de i ämnet meddelade upplysningar, göra den rättelse, att nuv:de innehafvaren af omhandlade sekreteraretjenst icke, på sätt Hr Nordenfelt antagit, ännu tillgodogjort sig den af R.
St:r honom tilldelade rättighet att med sekreterareljensten förena annan tjenst å Rikets Stat, ehuru han har denna rättighet sig tillförsäkrad och sålunda nu är i tillfälle att bereda sig en löneinkomst af tillsammans minst 3,400 rdr, i stället för de af Utsk:t här föreslagna 3,000 rdr.
Helst skulle jag önska att K. M:ts Propos. blefve bifallen, men då ingen af de föreg:de värde talarne derom framställt yrkande, anser jag mig böra inskränka mig till en anhållan om bifall till Hr Nordenfelts förslag.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och dels bifall dertill med uteslutande af följande mening: »under vilkor att med befattningen ej får förenas annan tjenst med lön på Rikets stat;» framställde Hr Gr. och Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande, 7:de punkten.
Som jag reserverat mig mot det. af Utsk:t i lörev:de punkt fattade beslut, anser jag mig böra angifva de skäl, som dertill föranledt mig.
Konstruerandet af värmnings- och ventilations-apparater är ett studium, som icke ännu hos oss vunnit någon särdeles omfattning.
Detta studium tillhör ej egentligen arkitekturen, således 214 Den 10 Mars f. ni. ej heller Öfver-Intendents-embetet; det fordrar större vetenskapliga insigter uti mathematik och physik än en arkitekt behöfver besitta; äfvensom ock en rik erfarenhet _i och för tillämpningen af de vetenskapliga beräkningarna.
Inom Ofver-Intendents-embetet finnes för närvide ej någon uti dessa apparaters konstruktion specielt sakkunnig person, hvadan embetet måst vid behof anlita personer utom detsamma.
Deras betydelse är dock ganska stor, och man anser numera såsom högst angeläget att dylika apparater anbringas i offentliga byggnader, såsom kasserner, sjukhus, skollokaler m. fl. 1 de nya offentliga byggnader, som på sednare tider uppförts, t. ex. Vetenskaps-akademiens, teknologiska institutets och musei storartade hus, halva sådana apparater blifvit anbragta, och gagnet deraf visat sig ganska betydligt.
Genom värmningsapparaten icke blott förminskas eldfara, utan vedbrand besparas högst betydligt och man undviker derigenom flera kostnader för eldning, tillsyn m. m , emedan, i stället för den vanliga mängden af kakelugnar, endast några få eldstäder behöfvas.
Det måste derföre ligga i det allmännas intresse att uppmuntra denna sak.
Bristen på sakkunskap eller rättare på en praktiskt sakkunnig person uti ifrågav:de hänseende inom vårt land har under sednare åren förorsakat det allmänna ej obetydliga kostnader, enär det inträffat vid flera offentliga byggnader —jag undviker att nämna dem —att så väl värmnings- som ventilationsapparaterna misslyckats derhän, att de måst omgöras, ja helt och hållet borttagas.
Det synes mig derföre vara tid på att fäderneslandet förskaffar sig en sakkunnig person, som uteslutande kan egna sig åt denna specialitet och som, jemte det han betjenar enskilda, är pligtig att gå det allmänna tillhanda, då hans biträde erfordras.
Såsom exempel på bristen i detta hänseende må nämnas att i och för konstruerande af värmningsapparat inom den nya museibyggnaden måste en ingeniör enkom införskrifvas från Tyskland.
Den bästa af mig kända apparat inom vårt land är den, som blifvit konstruerad af physices professorn vid Kongl. Vetenskaps-akademien och i denna akadeinies nya hus anbragt.
Men denne berömde vetenskapsman kan icke och bör icke, till följd af vida vigtigare vetenskapliga sysselsättningar, specielt egna sig åt detta fack, och det synes derföre vara af nöden, att Staten söker anställa en särskild i ämnet kunnig person.
Utsk:t har anfört, att nödigt biträde torde kunna beredas genom aftal med särskild person.
Detta kan visserligen till en del vara sannt, men denne person skall ju betalas, och antagligt är, att den sammanlagda betalningen för de uppdrag har erhåller kommer att vida öfverstiga det ifrågasatta årliga arfvodet af 1000 rdr rmt, och man kan ju äfven tänka sig att det begärda biträdet skulle vid förefaHaele behof kunna vägras.
Jag har mig bekant att för den af K.
M:t föreslagna platsen finnes numera en fullt kompetent ingeniör, som under resor i utlandet specielt studerat detta fack.
Den 10 Mara f. m. 315
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. å afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till K.
För min del kan jag icke komma till samma resultat, som den siste värde talaren.
Jag tror nemi., att då anbringande af de omhandlade apparaterne ilrågakommer, bör det vara lämpligast att i hvarje särskildt fall hänskjuta frågan till vetenskapsakademien, och jag är öfvertvgad, att akademien, som städse nitälskat för det allmänna bästa, med glädje skall se att man gör rättvisa åt dess kunskaper.
Naturligtvis kan man icke fordra att de utan ersättning skola tillhandagå med upplysningar, men Staten torde ega tillräckliga medel för att ersätta vetenskapsmännen deras möda.
Jag anser det icke vara förenligt med en klok hushållning, att inrätta sinekurer, och måste derföre motsätta mig Hr Huss’ förslag.
Ofver-lntendents-embetet har velat tillstyrka inrättandet af en mängd sinekursplatser; så skulle en särskild person anställas för att hafva öfverinseende öfver nationalmusei koppartak, en annan för att göra rent fönster, en tredje för golfvets bonande etc. etc., alldeles sorn i China, der det påstås att hvar och en skall hafva sin lilla syssla.
Till bemötande af Frih. KJinckowströms an märkningar, får jag upplysa att han uti dem begått tre misstag: först, att vetenskaps-akademien skulle vara skyldig att tillhandagå med upplysningar i ifrågav:de afseende.
Något sådant åliggande har akademien alldeles icke.
Vidare, då han påstått, att det vöre fråga om att inrätta en sinekursplats.
För det arbete, som skulle åligga ifrågav-.de person, erfordras nemi. ytterst noggranna och omfattande uträkningar, som ganska träget komma att sysselsätta den person, som skulle erhålla uppdraget, särdeles som hans biträde med all säkerhet komme att erfordras ganska ofta, ej allenast vid statens byggnader, utan vid byggnader, som uppföras på kommunens bekostnad, och öfver hvilkas planer Ofver-lntendentsembetet är pligtigt att afgifva utlåtande.
Klinckowström misstagit sig, då han anser att det icke skulle öfverensstämma med klok statshushållning att bevilja detta anslag; jag kan nemi, upplysa, att till den person, som uppgjort konstruktionsplan till och öfvervakat utförandet af en ventilations-apparat uti ett sjukhus här i Stockholm, har såsom arvode utbetalts 1000 rdr, eller ett lika stort belopp, som det hvarom nu är fråga såsom arfvode för år, samt att sålunda detta anslags beviljande snarare skulle komma att medföra en besparing för Staten än en ökad onödig utgift.
Jag anhåller fortfarande om propos. på bifall till K.
M:ts förslag. 210 Den 10 Mars f. m.
Till bemötande1 af den siste värde talaren, vill jag nämna, att jag ingalunda påstått, att vetenskapsakademien voro skyldig att afgifva utlåtanden, utan att jag allenast uppgifvit, att man borde kunna motse, att akademien, som alltid visat sig tillmötesgående, gerna skulle med sina insigter bidraga till ett godt resultat.
Jag tror denna auktoritet vara den kompetentaste att yttra sig i sådana frågor, samt att man, om frågan hänskjutes till detta vetenskapliga samfund, bör kunna motse den bästa utgång.
Jag vidblifver mitt yrkande om bifall till Utsk:ts hemställan.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder bade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de punkt och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte bifalla K.
M:ts framställning om ett anslag af 1000 rdr för nästa statsregleringsperiod till arvode för en i värmnings- och ventilationsinrättningars konstruerande och vård kunnig ingeniör; framställde Hr Gr. o.
Landtm, propos. på bifall till Utskits hemställan, och då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Deri sorn bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 7:de punkten af Utlåtit N:o 53, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bifaller K.
Mits framställning om ett anslag af 1000 rdr för nästa Statsregleringsperiod till arvode för en i värrnnings- och ventilationsinrättningars konstruerande oell vård kunnig ingeniör.»
Nej — 31. 8:de punkten.
Det skulle blifva allt lör vidlyftigt alt ytterligare upptaga Höglofl. R. o.
Ad:ns tid med anförande af alla de fördelar, hvilka, enligt mitt förmenande, skulle vinnas genom anställandet af länsarkitekter.
Ett yttrande, som nyss fälldes af en ärad talare, hvilken visserligen ansåg institutionen nyttig, men för det närv:de ej förtjent af att tillstyrkas, gifver mig anledning till ett kort bemötande i frågan.
Det är ganska sant, att kontrakter kunna uppgöras med den sakkännedom och stränghet, att desamma fullt betrygga kommunen elier den en - Den 10 Mars f. ra. 217 skilte byggande för dåligt byggnadsarbete, antingen detsamma utlöres på entreprenad eller ej, men om hvarken kommunen i sin helhet eller någon enskilt person inom densamma inser behofvet af ett dylikt kontrakt, med tillhörande ritningar och handlingar af behörig beskaffenhet, så kommer icke något sådant till stånd.
Om emellertid ett riktigt kontraherande om byggnadsarbetet eger rum, ja till och med vore genom allmän författning påbjudet, så gagnar äfven detta i de liesta fall föga, derest den nödiga kontrollen under byggnadstiden och behöriga afsyningen saknas, och är det just dessa sorn länsarkitekterna äro ämnade att i första rummet åstadkomma; ty kontroll och afsyning af personer, främmande för saken och okunnige i byggnadskonsten, tjena till intet, om ej att låta nämnde konst utveckla sig i en tillbakagående rigtning.
Behofvet af länsarkitekterna har med hvarje år, och i den mån byggnadsverksamheten inom landet tilltagit, visat sig allt starkare, och ådagalägges derigenom att många byggnader misslyckats, emedan man dels alls icke anlitat någon arkitekt eller sakkunnig byggmästare, dels måst reqvirera sådan från så aflägsen ort, att han icke kunnat qvarstadna eller ens tidtals tillse och öfvervaka byggnadsarbetet, till dess detsamma blifvit fulläridadt oell bort undergå sakkunnig afsyning.
Jag tår vördsammast anhålla att Höglofl. R. o.
Adin måtte bifalla R.
M:ts Propos. uti ifrågavide hänseende, och måste beklaga att punkten blifvit afstyrkt i Utslct och afslageri af tvenne Stånd, ehuru dessa bort hafva insett de stora fördelarne af länsarkitekternas anställande.
Hvilken utgång frågan fått inom Högv.
Preste-Ståndet, känner jag icke, men jag förmodar, att presterskapet haft så ledsamma erfarenheter i byggnadsväg, bland annat af dåliga kyrkobyggnader, det jag hoppas att det Högv.
Ståndet bilaller K.
Innan jag med några ord till besvarande upptager hvad Hr Edelsvärd yttrat, får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om upplysning, huruvida prot.-utdrag från något eller några af de öfriga Stånden inkommit, som utvisa, huru förev:de fråga inom de respektive
Stånden blifvit afgjord.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att Borgare- och Bonde-St:n bifallit Utsk:ts hemställan i förev:de punkt, men att någon underrättelse om Preste-St:ts beslut i frågan ännu ej ankommit.
Då, på sätt nu blifvit upplyst, 2 Stånd hafva bifallit Utskits hemställan i denna punkt, får jag anhålla, att äfven R. o. Ad. måtte bifalla densamma.
Jag vill visst icke bertrida behofvet af länsarkitekters anställande, och att det skulle vara till stor fördel, om sådane kunde öfvervaka och leda alla större byggnadsföretag inom provinserna, men jag 218 Den 10 Mars f. m. skulle tro det vara skäl att icke bevilja det af K.
M:t äskade ansia®, förrän frågan blifvit så utredd och ordnad, att den bort komma till R, Stms pröfning.
Såsom af Statsrådsprot:t inherntas, skulle aflöningen af de föreslagna länsarkitekterna bestridas till hälften af statsmedel och till hälften genom bidrag af kommunerna, men, så vidt berörde prot. upplyser, hafva ännu icke vederbörande kommuner blifvit hörda och utlåtande från dem inkornmit, huruvida de äro villiga att ingå på en så beskaffad öfverenskommelse.
St:r i förväg, ja jag tillåter mig säga det, i ogjordt väder anslå en viss summa till aflönande af länsarkitekter, men kommunerna sedermera förklara sig icke vara villiga att åtaga sig fyllnaden i den för länsarkitekternas aflöning erforderliga summa, så kunna ju ändock icke några länsarkitekter tillsättas, utan frågan derom måste förfalla.
För öfrigt torde man väl icke kunna medhinna att på de 10 månader, som återstå, innan nästa riksdag sammanträder, infordra utlåtanden från kommunalstyrelserna i de län, för hvilka länsarkitekter skulle tillsättas, och med dem uppgöra öfverenskommelser om lönebidrag.
Oaktadt, såsom jag förut nämnt, jag ingalunda betviflar, att de föreslagna länsarkitekterna skulle kunna göra mycket gagn, synes det åtminstone mig vara för tidigt att för aflönande af sådane anslå några medel, innan frågan blifvit på ett tillfredsställande sätt ordnad med kommunerna.
Jag skulle tro, att detta just är en anslagsfråga af beskaffenhet att kunna anstå, och får derföre anhålla om bifall till Utskds hemställan.
Jag måste hembära Frih.
Klinckowström min tacksamhat, för det han i sjelfva saken understödt ifrågav:de förslag, men jag är af olika tankar med honom i det afseende, att jag tror att, om man vill vinna landstingens bifall till deltagande i aflöningen af de föreslagna länsarkitekterne, det är alldeles nödvändigt, att Staten först vidtager några åtgärder för detta ändamål.
Jag kan icke fatta, att det skulle uppstå några egentliga olägenheter deraf, att R.
St:r nu beviljade ett anslag, ty, om detta icke komme att utgå under första året, så uppstode ju derigenom en besparing för Statsverket, men deremot skulle den fördelen vinnas att, orri landstingen på förhand visste, huru stor andel i aflöningen af länsarkitekterna på dem komme att belöpa sig-, det vore större utsigter för att de åtogo sig denna utgift.
Då ingen bestridt, att det ändamål, hvarför K.
M:t äskat ifrågavrde anslag, är nyttigt, torde derom icke mycket behöfva ordas, men jag får förklara, att det enligt min åsigt icke allenast skulle vara högst nyttigt både för kommuner och enskilde personer, om länsarkitekter funnos, hvilka kunde gå tillhanda med råd och upplysningar samt tillse att byggnadsföretagen verkstäldes mera noggrannt än hittills varit förhållandet, utan äfven att i längden skulle uppstå för Staten en verklig årlig besparing vida utöfver den ifrågasatta årliga utgiften af 8,000 rdr.
Ehuru 2 Stånd redan godkänt Utsk:ts hemställan
Deu 10 Mars f. m. 219 och något annat R.
St:rs beslut möjligen icke torde kunna åstadkommas, anser jag dock, att det skulle hafva sin nytta med sig, om R. o. Ad. uttryckte en åsigt i annan rigtning och bilölle K. M:ts Propos.
Jag lår således anhålla, att R. o. Ad. ville bevilja det af K. M:t äskade anslag.