Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att upskjuta bestämmandet af den allmänna sookertullen, intilldess frågan om sockerinförseln från Norrige blifvit afgjord, synes mtg mindre lämpligt och jag kan icke eller inse något skäl dertill, ty då skulle en allmän fråga komma att stå tillbaka för den, som hör till undantagen.
Anser sig K.
M. icke kunna bifalla något af de föreslagna alternativerne, utan afgifver propos. till R.
St., så blir det en särskild fråga, hvari beslut serskildt och oberoende af den förevande skall fattas, och hvilket beslut, i händelse det har någon inverkan på tulltaxan, kommer att der införas såsom ett undantagsstadgande.
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. icke måtte upskjuta frågan om sockertullen och att, på grund af de redan lemnade uplysningarna, Utsk:s förslag måtte bifallas.
Utsk:s förslag lärer väl icke blifvit afgifvet i följd af den fördel, som Norrmännen åtnjuta nemi. att emot half tull införa- varor i Sverige, åtminstone utmärker Utsk:s motiver icke något sådant, utan endast i följd af den Fredrikshald raffinadörer medgifna exportpremie.
Då nu en exportpremie kan äga rum äfven inom andra länder än Norrige, skulle jag tro, att man 8 II. 2 18 Den 13 Juni. icke hör göra ett särskildt stadgande endast för Norrige, utan det hör väl vara gällande för alla andra Stater, och derföre synes mig den åsigten, hvilken påyrkar en generel föreskrift för alla länder nian undantag, hafva ett stort företräde framför den, som vill, att man på ett annat sätt skall förfara emot en grannstat.
Man har yrkat upskof med bestämmandet af tullen å införsel afsocker från Norrige, intilldess K. M. afgivit propos. i ämnet.
Jag torde få fästa upmärksamheten derpå, att det icke torde vara fullkomligt säkert, att derföre, att man framställer en anhållan om dyfik propos., den äfven skall vara inom en bestämd tid att förvänta.
Det lärer väl få bero af K. M., om
Han finner
Sig höra eller icke böra aflåta en sådan propos. till R. St., och om K.
M. icke aflåter någon propos. före riksdagens slut, blir naturligtvis följden den, att tullen å socker icke blir bestämd.
Ett sådant upskof till obestämd tid anser jag mindre lämpligt, och skulle derföre tro det vara förmånligare, att återremittera frågan till Utsk. på det att Utsk. måtte taga den i förnyadt öfvervägande, och derigenom beredes Ståndet tillfälle att se, hvilka förändringar kunna under tiden inträffa.
Sedan jag senast yttrade mig har en talare med mera förmåga, än som fallit på min lott, utvecklat hvad jag antydt om den upkommande olägenheten deraf, att man börjar med restrictiva åtgärder emot ett naborike, en början, som otvifvelaktig! skall medföra ett fortskridande på samma bana, och hvilket jag anser i högsta måtto olämpligt.
Skall väl Sverige börja med så beskaffade åtgärder emot Norrige?
Min öfvertygelse är, alt Norrige icke skall dröja länge, innan det förfar på samma sätt, och att i st. f. att utveckla en närmare handelsförbindelse med Norrige, och hvartill vi länge slräfval, i stället skola afsöndra oss derifrån.
Detta skall ofelbart medföra större skada, än de närvar:de förhållauderne kunna förorsaka några raffinadörer inomvårt land.
Man har sagt, att denna fråga angår icke mera eller mindre än våra raffinadörers beställd eller fullkomliga undergång.
Jag hörde dessa ord uprepas äfven sista riksdagen, då förbudet emot införsel af socker uphäfdes, men någon skada deraf för raffiuadörerne har icke försports.
Jag känner bestämdt, att en ägare till ett ganska stort sockerraffinaderi i Uddevalla (jag skulle kunna nämna hans namn) har förklarat, att den förmån sockerraffinadörerne i Fredrikshall undfått, ingalunda skall skada honom, och att han ganska väl kan uthärda den möjligen blifvande konkurensen.
Jag tror således, att faran icke är så stor, som man låtit nu likasom vid sista riksdagen påskina, och alt R. o. Ad. handlar klokt, om den icke tager på hand i denna fråga ulan genom en återremiss låter henne närmare utredas.
Hr vou Troil, Sam.
Flere talare hafva motsattsig Bevilln.Utsk:s förslag derföre, att de ansett, att genom bifall till detsamma, Svenska representationen skulle uttrycka en afsigt att vilja utöfva repressalier emot Norrige.
Så kan jag icke se saken.
Jag tror, att om vi Svenskar något närmare granska det Den 13 Juni. 19 förhållande, sorn i sednare tider ägt rum mellan de båda länderna, skola vi finna, att Sverige varit nog eftergifvande för de Norrska anspråken och hitintills icke sökt att utöfva nå_gra repressalier, oaktadt tillfälle dertill mera än en gång erbjudits.
Såsom exempel härpå vill jag endast i Ståndets minne återkalla frågan om de båda fyrarne på ön Koster, som i början af riksdagen afhandlades.
Denna fråga föranleddes af en begäran från Norrige, alt 2:ne fyrar måtte anläggas på denna ö, men ehuru Förvaltningen af Sjö-Arenderne i afgifvel underd. betänk, hemställt, om, i händelse desse båda fyrar skulle upföras, del icke vore lämpligare, alt den ena anlades på Koster och den andra på ön Ferder, eller, att om de båda skulle anläggas på Koster, Norrska Statsverket då borde vidkännas kostnaden för den ena, biet likväl beslutadt, att de 2:ne fyrarne på Sveriges enskilta bekostnad skulle anbringas å Koster.
Sedan desse voro iordningställde, begärde Norrmännen att fyrarne måtte ändras, hvilket äfven verkställdes emot en kostnad af ytterligare flere tusende r;dr.
Detta är ett af de många exempel ä de Norrska pretentionerne och otaliga andra skulle kunna anföras.
Hvad nu förevande fråga angår, synes mig den Norrska representationen hafva tagit första steget, och ali den Svenska skulle gå allt för långt i eftergifvenhet, om af undseende emot del andra riket den af Ulsk. föreslagna underd. skrifvelsen lill K.
M. icke skulle afiåtas, enl. hvilken, i händelse K.
M. icke antager det första eller audra alternativet, till K.
M. öfverlemnas, alt till Rikets nu församlade Ständer aflåta den propos. i ämnet K.
Jag anser den föreslagna underd. skrifvelscn så oskyldig, alt
Norrska representationen omöjligt kan betrakta densamma såsom mindre vänskaplig.
Min öfvertygelse är dessutom, att ingen bättre än den Svenska Styrelsen från dess boga ståndpunkt kan bedonia, hvilken åtgärd, som i detta fall är den rigligasle.
Således, om, såsom jag redan nämnt, K.
M. icke gillar eller antager något af de 2;ite första allernativerne, hafva vi alt förvänta en nådig propos. i ämnet, men alt nu, emot slutet af riksdagen återremittera Ulsk:s förslag, och sålunda låta liden gå oss ur händerne, utan att vi afgjort detta vigtiga ärende, synes mig mindre välbetänkt.
Dessutom hemställer jag, om det kan vara serdeles lämpligt, att upskjuta bestämmandet af sockertullen, enär vi icke så snart kunna hafva att förvänta en Kongl, propos. i ämnet, hvarigenom delta bestämmande skulle leranäs åt en obestämd framtid.
Jag förenar mig således med dera, som redan anhållit om bifall till ifrågavande betänk, och detta destoheldre, som det är mig med säkerhet bekant, alt 2
Stånd redan antagit detsamma och troligen äfven det 3:dje. Gr. Mörner:
Hvad den siste talaren sednast yttrat föranleder mig att önska varsamhet i de åtgärder man vill företaga, på del alt man icke må åstadkomma ett förhastadt beslut, hvilket man i framliden kan få ångra.
Samme talare yttrade, att föreslagna skrifvelsen vore oskyldig.
Detta beror naturligtvis på 2* 20
Den 13 Juni. hvars och ens upfattning af densamma.
En skrifvelse som innehåller nära nog en direkt utmaning till grannriket, kan jag icke betrakta såsom oskyldig.
Den bör enl. min åsigt noga begrundas förr än den aflåles, celi jag tror, att endast i utomordentliga fall man bör tillgripa den af Utsk. föreslagna åtgärden.
Den värde talaren har i anseende till den förmodade återstående korta tiden af riksdagen äfven motsatt sig återremiss af betänk.
Jag tager mig likväl friheten erinra, att den såsom oskyldig ansedde tind. skrifveisen slutar med en anhållan, att K.
M. täcktes till nu församlade R.
St. aflåta propos., i händelse
Han icke skulle gilla, något af de föreslagna alternaliverne.
Den förutsätter således möjligheten af omgången utaf en underd. skrifvelse från R.
St. och en K. propos. i anledn. deraf, samt slutligen ett R.
St:s beslut i händelse af en sådan propos.
Då vi emellertid nu här hört upgifvas, att K.
M. lärer tagit frågan under pröfning, skulle den af den värde talaren förordade åtgärden snarare föranleda tidsutdrägt ån ett påskyndande af slut i saken, hvarföre jag förnyar min anhållan om återremiss.
En föreg:de talare har ansett betänkligt alt föreslå en åtgärd, hvarigenom de unionella förhållanderne skulle ensidigt behandlas, och jag får i anledn. deraf förklara, att, då jag tillstyrkte bifall till Utsk:s förslag, jag förutsatte, att K. M., enär frågan angår dessa unionella förhållanden, skulle uti Svenskt och Norrskt Statsråd, efter det Norrska regeringen blifvit i ämnet hörd, företaga och afgöra detsamma.
Della vore då icke ett ensidigt behandlingssätt utan fullkomligt öfverensstämmande med den behandling, som 1825 års författning rönt.
Derjemte får jag lemna den uplysning, att om uphörandet af half tull å socker, som föres från det ena till det andra af de förenade rikena, förslag redan blifvit väckt inom den komité, som, beslående af Svenska och Norrska män, haft till föremål att granska och ordna handels och sjöfarts-förhållanderne emellan de båda rikena.
Jag förnyar på dessa skäl min anhållan om bifall till betänk.
Stjernstedt, Au g. Wilh.
Mörners yttrade farbågor för följderna deraf att R. o. Ad. bifaller Utsk:s betänk.
N:o 10, hvilket bifall Gr:n ansett såsom en utmaning emot Norrige.
Jag tror, att om en utmaning här kan ifrågakomma, Norrmännen böra anses hafva redan gifvit densamma.
Jag anser det derföre ganska lämpligt, att R.
St. uttala ett omdöme och derigenom gifva Regeringen ett stöd för de åtgärder hon kan finna lämplige att medtaga.
På grund häraf och af hvad Hr v. Troil redan Fört i ämnet, anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag.
Sedan man här begagnat ordet utmaning, anser jag mig böra meddela Ståndet den uplysning, jag af en sakkunnig man erhållit, nemi. att i ett sammanträde mellan de Svenska och Norrska män, hvilka, enl. hvad jag vill minnas, skulle år!849 ordna handelsförhållandena emellan Sverige och Den 13 Juni. 21 Norrjge, tillstyrkte de Norrska ombuden, att ur förteckningen å de varor, som emot half tull få från det ena till det andra af de förenade rikena införas, måtte artiklarne socker och sirap utstrykas.
Större vigt hade Norrmännen då icke på dem.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad framställde II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, alt i fråga om de till Bevilln.Utsk;s betänk.
N:o 5 föreslagne tullafgifler för socker, bifall dertill blifvit yrkad!, samt derjemte Frih.
Cederström framställt ett förslag (ill tillägg.
Oaktadt det synes mig, som om det af mig afgifne förslag till beslut i förevar:de punkt, ägde företrädet af mera tydlighet och bestämdhet i ordalagen framför detafUtsk. framställda, finner jag mig, efter dc förklaringar, som häröfver blifvit af särskilde värde ledamöter gifne, icke böra, af förkärlek för berörde ordaställning till uttryckande af min åsigt, påyrka antagandet deraf.
Så snart denna åsigt i det hela icke anses vara undertryckt genom bifall till Ulsk:s förslag, afstår jag, af denna anledning, från min begäran om särskild propos. å de af mig förordade uttryck.
I händelse här skulle förekomma propos. på antagande af Utsk:s förslag till bestämmande af soekertullen i allmänhet, anhåller jag att sådant malte ske med bestämd reservation eller förbehåll af de jemkningar eller förändringar, som möjligen kunna föranledas af de beslut, R. o. Ad. kan komma att fatta i anledn. af den K. propos. hvarom vi nu äro beredde att göra underd. anhållan.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde vidare att i afseende på Ulsk:s mern.
N:o 10 blifvit yrkadt, dels bifall dertill i dess helhet, dels bifall till endast sista delen eller 3 mom. af Ulsk:s hemställan, dels ock återreraiss, samt att Frih.
Palmstjerna serskildt yrkat alt upskof måtte äga runi med definitiva beslutet t ör:de den af Utsk. föreslagna tull ä raffinerad! socker tills K.
M. meddelat dess nåd. svar å R.
St:rs ifrågavar:de underd. skrifvelse, hvarjemte H. Ex. hemställde om R. o. Ad. med anledn. af hvad sålunda under öfverläggningen blifvit yrkadt funne för godt att först till afgörande företaga Utsk:s mera N:o 10.
Mig synes mindre lämpligt, att börja med undantaget, och sedan lala om det allmänna förhållandet, hvadan jag till Hr Frih. o. Landtm, samt det Höglotl.
Ståndet vördsamt hemställer, att vi malte få börja med begynnelsen.
Hon består enl. mitt omdöme, t afgörande! af betänk.
N:o 5, som afhandlar det allmänna förhållandet.
Sedan detta blifvit bestämdt, torde R. o. Ad. besluta öfver undanlaget eller Utsk:s förslag i betänk.
Härigenom kommer frågan i sitt rätta skick.
Jag får fästa upmärksamhelen derpå, att om R. o. Ad. först beslutar öfver betänk.
N:o 5, ang:de sockertullen i allmänhet, utan allt förbehåll, kan Ståndet så binda sina 22 Den 13 Juni. händer, att man icke kan fatta dfe beslut, som blifva af nöden, när den speciella frågan förekommer.
Såsom jag redan yttrat, har jag intet emot ett bifall till betänk.
N:o 5 endast det sker med förbehåll af de förändringar som kunna blifva af nöden i och för regleringen af de Norrska förliållanderne.
Om man vill antaga Hr von Ilartmansdorffs förslag finnes intet hinder deremot.
Del torde endast föranleda någon tidsutdrägt enär, förrän betänk.
N:o 10 förekommer, votering öfver Utsk-s förslag i betänk.
N:o 5 kan begäras och sannolikt äfven kommer att begäras.
Med en rätt ordning plågar öfverensstämma att försl hnfvudsaken och sedan bisaken afgöres.
Frågan om de Norrska förhållanderna är här en bisak, som gerna kan afgöras sedan beslut i hufvudsaken blifvit fattadt.
Beslutar nu Ståndet öfver hufvudsaken med förbehåll, alt efter sig företeende omständigheter deri göra nödiga förändringar, såvidt de angå de Norrska förhållanderne, synes mig Ståndet icke hafva på sig bundit händerna.
Jag förenar mig således med Hr von Hartmansdorff och anhåller alt betänk.
N:o 5 först mätte förekomma till afgörande.
Enl. min åsigt är det likgiltigt, hvilket af de båda betänkm först afgöres, men för att förekomma en onödig votering härom, anhåller jag att betänk.
N:o 10 må först afgöras.
Då härefter H. Ex. Ilr Frih. o.
Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. bi folie att Bevilln.Utsk:s mern.
N:o 10 nu först företages lill afgörande, ropades ja blandade med nej, hvarefter II.
Ex. förklarade del lian trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Uplästes till justering samt bifölls följande voter:s-propos.:
Den, som bifaller all den i Bevilln.Ulsk:s mera.
N:o 10 förekommande fråga först företages till afgörande, voterar Ja; den det ej vill voterar
Nej vinner nej anser R. o. Ad. det allmänna förhållandet med tullafgifter för socker och sirap, eller hufvudsaken böra afgöras, innan undanlaget eller desse afgiflers bestämmande med serskildt afseende på Norrige, till pröfning företages.
Ja — 26.
Nej — 13.
Då härefter H, Ex. Hr Frih. o. Landtm, började framställa Den' 13 Juni. 23 propos. till bifall å Bevilln.Utsk:s mern.
N:o 10, anmälde sig och yttrade Frih.
Då jag under öfverläggningen tagit mig friheten hemställa, att tullen i allmänhet skulle bestämmas till 7 sk. å raffineradl socker, torde It. o. Ad. finna, alt om denna mening icke hell och hållet skall förqväfvas af den fråga, å hvilken Hr Frih. o. Landtm, ernat framställa propos. följande ordalag i Utsk:s förslag nemi. ”utgående tull icke öfverstiger hvad i allmänhet är stadgadt eller för raffineradt socker 5 sk. och för sockersirap, brun eller hvit 3 sk. spålpuudet” måste förändras så att de i denna af mig uplästa mening förekommande siffror eller tullbestäramelser uteslutas.
Dessa siffror eller tullbestämmelser äro beroende af det beslut R. o. Ad. nu skall fatta.
Jag reserverar mig emot R. o. Ad:s nyligen fattade beslut och skälen för denna min reservation har Frih.
Palmstjerna så fullständigt utvecklat, alt jag endast behöfver åberopa dem, när i följd af det af Ståndet nu fattade beslut Frilen, på det hans mening icke skulle undertryckas, nödgats anhålla att de i betänk, förekommande siffror måtte uteslutas, då sockertullen i allmänhet ännu icke blifvit bestämd, och hvilket Frilnns förslag varit fullkomligt öfverflödigt, om R. o. Ad. godkänt Hr von Hartmausdorffs och min åsigt.
Jag, som röstade ja vid den sista voteringen finnér Frih.
Palmstjerna hafva med sitt förslag så fullständigt afhjelpt den brist, Hr Printzensköld trott sig finna i den framställde propos:n på bifall, att derom är föga värdt alt numera orda, men mig undras, om icke i sjelfva verket Frih:n förenat sig med mig, ehuru det är möjligt, att jag fattat hans mening orätt.
Såvidt jag hörde, önskade Frilnn uteslutande ur Utsk:s förslag af de 2:ne allernativerne och bifall till Utsk:s förslag ang:de anhållan hos K.
M. om nådig propos. i ämnet till Rikets nu församlade Ständer.
Om de siffror, hvilkas uteslutande Frih.
Palmstjerna begärt, qvarstå eller icke, synes mig i Sanning likgiltigt, men då någon propos. eller rättare förslag dertill icke blifvit under diskussionen framstäldt, utan först efter det öfverläggningen förklarats fulländad, förutsätter jag, att en sådan propos. icke kan af Hr Frih. o. Landtm, framställas.
Dessutom får jag uplysa, att det nuvande normala förhållandet blir fortfarande, då slirifvelsen öfverlemnas till K. M., enär ännu icke någon ny tulltaxa blifvit af R.
St. beslutad.
Under diskusionen har jag yrkat en annan tullbeslämmelse än den af Utsk. föreslagne, hvaraf fullkomlig anledn. torde förefinnas till bifall åt min anhållan om uteslutande af de utaf mig omnämnda siffror.
För öfrigt får jag erinra Hr Rosenblad, att jag inskränkt mitt tillstyrkande af bifall till endast den del af Utsk:s förslag, enl. hvilket R.
St. skola hos K.
M. anhålla om propos. i_ ämnet.
Jag har likväl icke något 2 4 Den 13 Juni. hopp, alt Siandet antager milt förslag; men jag har emellertid ansett med ordningen öfverensstämmande, att siffrorna uteslutas, och att åt K.
M. öfverlemnas att bestämma tullsatserne.
Gr. af Ugglas, Ludv.:
Palmstjernas upmärksainhet derpå, att dä han begärt en annan tullbeslämmelse än den af Utsk. föreslagna, torde vid den propos.
Hr Frih. o. Landtm, lärer göra på betänk, i dess helhet, Frill.
Palmstjernas förslag, blifva contrapropos.
Gyldenstolpe anmärkt är det alldeles likgiltigt om siffrorna qvarstå eller icke, men då 2 Stånd hafva redan antagit Utsk:s förslag och möjligen det 3:dje, ehuru med någon förändring, kommer, i händelse det 4:de
Ståndet skulle fatta olika beslut, ofelbart expeditionen af den underd. skrifvelsen att fördröjas.
Jag tror derföre, att propos. på Utskrs förslag i dess helhet bör framställas.
Såsom jag redan nämnt, ligger den ordning för äreudernes behandling, som Frih.
Palmstjerna lyckats genomdrifva, till grund för den framställning, Hr Frih. o. Landtm, här gjort.
Under diskusionen har Frih.
Palmstjerna icke gjort den ringaste anmärkn. emot siffrorna i Utsk:s förslag till underd. skrifvelse, och då icke eller någon annan ledamot af Ståndet önskat uteslutande af de ifrågavande siffrorna, utan Frih:n endast väckt fråga om antagande af Utsk:s förslag med undantag af de 2:ue första allernaliverne, anser jag, sedan öfverläggningen blifvit afslutad, en hvar oberättigad att föreslå några ändringar och jag förenar mig alltså i detta hänseende med Gr. Gyldenstolpe.
Palmstjerna: Afgörande! af denna fråga öfverlemnar jag åt Hr Frih. o. Landtm, och underkastar mig hans beslut, samt vill icke vara så ihärdig som mina moslåndare i försvarandet af mina åsigter.
Om än siffrorna här uteslutas, är dermed intet hulpet, ty i Utsk:s förslag förekommer följande: ”till det belopp, som K. M. i nåder funne för ändamålet nödigt, dock så, alt den, jemlikt de unioniella författningarna, utgående tull icke öfverstege hvad i allmänhet är stadgadt”.
Nu är ingenting i allmänhet stadgadt emedan R. o. Ad. förbigått regeln och beslutat börja med undantaget.
Följden deraf att man gått baklänges till sitt mål har således redan visat sig.
Riksd.Ordn. bör propos, på bifall till Utsk:s- betänk, först framställas, men en sådan kan nu ieke göras och hvarföre?
Jo! emedan man börjat med ett undantag.
Jag önskar, att Frih.
Palmstjerna och de, som röstat för en dylik ordning vid frågans afgörande, måtte så upställa proposme, att de kunna förlikas med Riksd.Ordn. om nemi. det är möjligt, hvilket jag betviffar.
Denna fråga rörer mig och den af mig föreslagna propos. ganska ringa, emedan jag velat borttaga hela den meningen, hvarom här är fråga och således den utaf mig föreslagna propos. icke förekommer.
Hr von Hartmansdorffs åsigt är likväl enl. milt begrepp alldeles orimlig, så snart man tänker sig Den 13 Juni. 25 möjligheten att på J eller möjligen 1 eller 2 timmar, hvilka kunna förlöpa innan R. o. Ad. fattar sitt beslut i afseende på sockertullen, kunna afgöra alla dessa saker, ty hvad är det, som nu är gällande?
Jo nuvar:de tulltaxa, hvilken gäller intill detta års slut, och innan något R.
St:s beslut hinner att till Konungen expedieras, är åtminstone det preliminära beslutet af sockertullen utaf R. o. Ad. redan fattadt, ty beslutet öfver sockertullen i allmänhet är endast upskjutet intilldess betänk.
N:o 10 hunnit afgöras, så alt när den underd. skrifvelsen till K. M. inkommer, har R. o. Ad. fattat beslut öfver sockertullen i allmänhet måhända med förbehåll af de förändringar, som kunna blifva en följd af den Kongl, proposm.
Men äfven detta gör intet till saken, ty när tillämpningen kommer att äga rum, finnes ovilkorligen en bestämd fixerad tull och mera behöfves ej.
Ex. Hr Frih. o. Landtm., med åberopande af den i 49 § Riksd.Ordn. föreskrifna ordning för proposirnes framställande hemstälde om R. o. Ad. bifölle Bevilln.Utskis mern.
N:o 10, besvarades denna propos. med starka ja blandade med nej; hvarefter II.
I enhhet med min undser diskussionen framställda begäran, anhåller jag, ali återremis måtte blifva contrapropos.
Jag anser en återremiss helt och hållet öfverflödig oeh tror, att mitt förslag blir den rigtigaste contrapropos:n nemi. att bifall till Utsk:s förslag inskränkes till sista punkten deri, men för att icke öda tiden med 2:ne voteringar, inskränker jag mig endast till en reservation och underkastar mig Gr.
Mörners förslag, förbehållandes mig, att, få votera med honom, ty, ehuru jag icke kan gilla hans mening, kan jag ännu mindre gilla Utsk:s förslag.
Upiästes lill justering och godkändes följande votens-propos.
Den, som bifaller Revilln.Utsk:s mern.
N:o 10, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot detta mern. gjorde anmärkn:r föranleda till detsammas återremitterande.
Vid voteringens slut befunnos att rösterne hade utfallit sålunda.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle Frih.
Palmstjernas förslag att upskof måtte äga rum med definitiva beslutet om införselstullen å rallineradt socker, 26 Den 13 Juni: lill K.
M. meddelat dess nådiga svar på den underd. skrifvelse hvarom R. o. Ad. faltat beslut, ropades starka nej, blandade med några ja; hvarpå H.
Ex. förklarade det han funnit nej hafva öfverrösta! ja. Vidare framställde II.
Ex. såsom föremål för beslut Ulsk:s hemställan ”att samtidigt med tull-lindringarnes uphörande införselstullen å Mascovad- eller brunt och gult ordinärt Terres- och Tetes-socker samt hvitt puder-socker må bestämmas till 2 sk. 3 rst. skålpundet”.
Jag får förnya mitt förslag, att R. o. Ad. ville godkänna det af Utsk. framlagda till bestämmande af sockertullen, dock med förbehåll, att, i händelse efter emottagandet af K.
M:s propos. någon jemkning är nödvändig, R. o. Ad. då må hafva sig öppet, att kunna vidtaga den.
Jag anser ett sådant förbehåll desto behöfligare, som man icke på förhand känner den vidare åtgärd, som i anledn. af denna propos. kan blifva nödig att vidtaga.
Om det af Hr Rosenblad nu föreslagna tillägg göres eller icke, anser jag det fullkomligt likgiltigt, ty när R. o. Ad. begär af K. M. i ämnet en propos. måste väl Ståndet hafva derigenom förbehållit sig alt pröfva icke endast den utan äfven de msd densamma sammanhängande frågor.
Jag kan således icke inse, att Hr
Rosenblads förslag är förtjent af ringaste upmärksamhet.