Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt, och ehuru jag anser det vara ft. o. Ad:? skyldighet att så sparsamt sorn möjligt bevilja återremiss, nödgas jag likväl yrka densamma, icke derföre, alt jag ju ej vill bifalla betänk, i dess helhet, utan derföre, att andra kunna finnas, hvilka vilja afstå första punkten om den lika arfsrätten, men deremot bifalla andra punkten om istadarutt, hvaremot jag åtminstone icke hört några anmärkningar framställas; och då Ujtsk. i ett betänk, sammanblandat dessa båda med hvarandra icke gemenskap ägande ämnen, så och enär Hr Gr. o- Landtm, icke lärer tillåta, att ett betänk., förslå gången det föredrages, får punktyis pröfva?, ser jag mig föranlåten att begära återremiss.
Det är just emedan jag ej befarar, alt ju R. o. Ad. icke godkänner betänk, i dess helhet, som jag yrkar bifall till detsamma nu.
Det kan icke falla mig in, att, då frågan så ofta blifvit discuterad och då detta Stånd vil måste göra sig en ära utaf att något djupare intränga i ärenderua, vi nu .skulle afslå ett sä väl grundadt förslag sou) det ifrågavar.
Emedan jag nu har ordet, ber jag att Den 2 Octo ber f. m. »9 få upplysa ett stort missförstånd, hvarmed jag af Hr Strussenfelt blifvit uppfattad, oell en sådan upplysning anser jag ingalunda likgiltig med afseende å elen skarpsinnighet, jag ofta hos Hr Strussenfelt föpnummit.
Ilan liar nemi. trott, alt jag ville veta namnen på de historici, lian stödt sig vid och hvilkas värde jag visserligen prkänner.
Deremot har jag ansett likgiltigt, hvad den eller den historieskrifvare!! tänkt, peli har velat fästa uppmärksamheten på den stora skillnaden emellan att vara bevandrad i historien och atf vara historipus, likasom det ar skillnad emellan att känna Jagar och författningar och att vara en verklig jurist.
De förra vela, lujrijdan lagen är, de sednare förstå, huru den bör vara5 och i detta sednare hänseende har jag ansett ineou$equent att icke erkänna den lika arfsrälten och att söka bibehålla exeeptionslagar.
För min uel kan jag icke räkna såsom allmän lag, hvad sorn icke utgått från naturrätten, denna första lag, som blifvit nedlagd i hvarje menniskas bröst.
Frän denna utgör det ifrågayar., till ändring föreslagna stadgandet en exception, och det är derföre jag tillr Styrker bifall till betänk.
Jag förmodar, att första propos. blir på återremiss, och att vi, i fall den icke bifalles, få votera emellan återremiss och bifall.
Jag är öfvertygad, att den första propos. blir till bifall, emedan ingen yrkat återremiss, mer än Hr Dalman, hvilken likväl förklarat sig gilja betänk, och endast yrkat återremissen under fruktan att förlora träffuingen, i fall proposm gjordes till bifall.
Vi, som öro af motsatt tanka med Hr
Dalman, vilja naturligtvis äfven gå till strids så, att vj vinna vårt ändamål.
Propos:n måste dessutom rättas efter discussionen; och jag skulle icke tro det vara tillåtet för dem, som talat för bifall, att jemväl kunna dictera propps, till återremiss.
Jag hemställer, om icke Hr Dalman skulle vilja förskona oss från en lång diseussion, ang:de den väckta formfrägan, samt förena sig med Hr v.
Hartmansdorff deruti, att ja-propos:n blir på bifall.
Conträr proposm må gerna derefter blifva på återremiss.
Jag kan verkligen icke förskona Gr.
Frölich och Hr v. Hartmansdorff från 2.'ne voteringar, i läll de vilja öfvervara depi- Grundlagen är deruti tydljg, att då anmärkningar äro gjorda, skall propos. först göras tilj utrönande, huruvida desamma föranleda återremiss.
Hr Roos, Carl U1 r., förenade sig med Hr Dalpian i begäran om återremiss.
Frih Ehrenborgh:
Jag tror icke, att det kan vara stridande emot grundlagen, att bifall till bptänk. kommer i första rummet.
Jag har icke hort något yttrande af be 3o Den 2 Oetobcr f. m. skaffenliet, attLogTJtsk. derföre bör andia sitt tillstyrkande.
Skulle likväl återremiss anses böra äga rum, anliåller jag att få fasta TJtskls uppmärksamhet på den reservation, jag vid sista riksdagen afgaf inom dåvar.
Utsk, i frågan om istadarätten; men denna anser jag så likgiltig, relativt till den förevar, liufvudfrågan, att jag icke vill poussera något särskildt yrkande i afseende derå. H. Ex. Hr (Jr. o. Landtm hemställde, om R. o.
Ad. ansåg de vid LagTJtsk:s betänk.
N:o 122 gjorda anmärkningar hindra dess antagande samt betänk, således böra återremitteras.
Ropades starka nej, blandade med ett och annat ja.
Hr Dalman förbehöll sig att, sedan han hört svaren å den propos., H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, förmodligen härefter ämnade framställa till bifall å betänk., få bestämma sig., om han äskade votering. H. E?.
Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å LagUtskts betänk.
N:o 122.
Ropades starka ja och nej samt yotering.
Dalman anhöll, att coutra-propos. måtte innehålla återremiss.
Hr Lagerhjelm: Sedan R. o. Ad. beslutat med enhälligt nej öfver propostn till återremiss, lärer en sådan väl icke mera kunna komma j fråga, helst beslutet är så nyss fattadt, att jag för/nodar, det man lärer komma ihåg det.
Det lärer yäl icke kunna förmenas mig att erhålla yotering i anledn. af propos. till återremiss.
Då Hr Dalman jcke yrkade votering, när prppos:n till återremiss besvarades, och propos. till bifall derefter mellapkommit, förmodar jag, att votering endast kan äga rum i anledn. af den sednare proposm.
Hr Dalman: Då Hr Gr. o, Landtm- icke förklarat, huru han fattat svaret å prqpos. till återremiss, lärer frågan icke kunna anses afgjord pch min rätt till votering vara ostridigt öppen.
Qr.
Icke skall jag bidraga till att undertrycka någons rätt; men då Hr Dalman sjelf begärt propps, till bifall och nu jemväl vijl dictpra copfra-propos., tror jag, att han trädt utöfver sin rätt.
{Jr Frölich:
Jag kan ylsst finna den siste talarens explication riktig; fnen det hindrar Jpke Hr
Dalman att få rätt i sin ordning.
Hans rätf gr, att så länge Landtm, icke förklarat., huru hgn fattat beslutet och detsamma med klubbslag befästat, genom yotering få pluraljtpten utrönt.
Då 1111 pivapnämpda förklaring hittills icke ägt ruin, mäste Hr Dal - Den 2 O c t o 1> e r f. m. 3i man äga sig öppet att begära och erhålla votering, ang:de återrem issen-.
Jag är tillfredsställd af 'Gr.
Frölichs sednasle förklaring och anhåller om votering, huruvida återremiss eller alslag skall blifva contra-propostn.
Hr Dalman har sjelf fästat sig vid, huru Hr Gr. o. Landtm, fattat svaret å första propos., och jag anhåller derföre, att Hr Gr. o. Landtm, behagade tillkännagifva omförmälda dess uppfattning.
Den, som gifvit akt på Hr Dalmans yttrande, lärer icke vilja vägra honom den votering, han begärt.
Han reserverade bestämdt en sådan sin rättighet, då forsta propos:n var främstalld.
Men då man sål unda erkänner Hr Dalmans ratt, lärer lian å sin sida icke undgå att linna, det opinionen synes vara så litet delad, att en votering icke skulle tjena till annat än tidsutdrägt
För min del bekänner jag dock, att jag önskade återremiss.
Då Hr Dalman icke vill afstå, måste vi votera om contra-propos.; och jag önskar, att det måtte ske ju förr desto hellre, sä att tiden icke vidare må upptagas med enskilda discurser.
Jag medger, att min envishet till ensior del härledde sig derifrån, alt man ville bestrida mig en laglig rättighet; men en i sjelfva saken grundad anledning af ganska vigtig beskaffenhet förefinnes verkligen äfven.
Betänk. omfattar nemi , såsom jag redan anmärkt, 2:ne särskilda frågor; man kan vilja bifalla den ena, men afslå den andra, och de, som det vilja, måste önska återremiss för att vinna sitt ändamål.
Då frågorna sedan återkomma, behörigen skiljda från hvarandra, står alltid tillfället öppet för dem, söm vilja afslå; men om det nämnda åtskiljandet icke äger ruin, äro de, hvilka icke i båda frågorna önska samma utgång, hindrade från att fritt deröfver få besluta.
Deras rätt blir sålunda kränkt, och det är derföre vida billigare, att de, som vilja afslå båda frågorna, afstå derifrån för närvarande, än att de, sorn vilja bifalla en och afslå den andra, afstå från allt tillfälle att åstadkomma ett sådant resultat.
Jag kan icke gå in på, att frågan om afslag kan komma med i första Voteringen.
Genom den bör något afgörande icke kunna äga rum, utan endast beslutas, örn återremiss skall äga röm eller icke.
Derefter, och om återlemissen icke beviljas, återstår1 slutligen afgörandet medelst bifall eller äfslag.
Hr Dalman har både talat och ropat för bifall, och han må väl icke vilja didera både ja-propos:n och contra-proposin?
A. II 32 Den 2 O c lobcr f. m.
Ilr Silfverhjelm, Carl Adam:
Såsom betänk, nu år uppstäldt är det Olämpligt att ställa propos. på bifall eller alslag; ty deras rätt, hvilka vilja bifalla den ena frågan, men afslå den ändra, blir sålunda undertryckt.
Jag är således af Hr Dalmans tanka, att återremiss bör äga ruin.
Jag får upplysa Hr v. Hartmansdorff, att jag icke ropat hvarken för återremiss ellér bifall.
Jag tror mig likväl hafva anfort största skäl för återremiss, enär jag visat, ätt Utsk. sammanblandat 2:ne med hvarandra alldeles icke gemenskap ägande frågor.
H. Éx. Ilr Gr. 0. Landtm, yttrade, ätt då först propos, gjordes till utrönande, huruvida IL o. Ad. änsåg de anmärkningar, som blifvit gjorda vid LäglTtskrs betänk, A:o 122, föranleda till dess återremitterande, hade IL Ex. trott sig finna, att Ståndet derå enhälligt svarat nej.
Derpå gjordes propus., öm Ståndet biföll samma betänk.,- hvilken propos. blifvit besvarad med ja och nej, hvarjemte votering blifvit begärd.
Således borde, i anleda, af den sistnämnda pröpos:n , votering anställas.
Hvad conIra-propos:n beträffade, änsåg H. Éx., att, sedan Ståndet afslagit proposnr örn återremiss, ingen ännan contra-propös. borde komma i fråga än en, som innefattade', afslag å betänk., emedan, i fall den tomine att innehålla återremiss, Ståndet skulle upprifva ett fattadt beslut, hvilket ej voré lagenligt.
Jag reserverar mig på det högsta emot Hr Gr. o
Landtm» nu afgifna förklaring.
För det första har Hr Gr. o
Landtm, icke fullgjort sin skyldighet att hemställa till Ståndet, huruvida discuSsionen ansåges fulländad.
Vidare har Hr Gr. underlåtit att förr än nu förklara, huru Hr Gr. uppfattat det svar, i anledn. hväraf jag begärt votering.
Jag reserverade min rätt att, sedan propos. till1 bifall blifvit gjord, få bestämma, om jag yrkade votering för återremiss, Och således var, äfven om Hr Gr. o. Landtm, gjort den behöriga förklaringen, min rätt 1 det re-’ serverade afseendet fullkomligt öppen.
Jag reserverar mig emot det grundlagsvidriga i Hr Gr. o. Landtm» förfarande.
Lör mig synes frågan enkel, Cnär jag förväntar, det vi snart få höra eli Voter:s-propos:n.
Blir den på bifall och afslag, lärer det väl icke kunna förnekas någod ätt få Votering, örn contra-propostn skall innehålla återremiss eller afslag; och då äro ju alla meningar förlikta, samt alla reservationer öfverflödigä, enär jag åtminstone icke tet, att något beslut i denna fråga ännu blifvit fattadt.
Hr Lagerhjelm: Då Hr Dalman icke gjorde någor! anmärkning vid svaret å propos. till återremiss’, synes det afgjordt, att han numera icke äger rätt att deröfver begära votering.
„ Den 2 October f. m. 33 Hr Lefren: Gr. v.
Fersen synes grunda sitt yttrande derpå, att Hr Gr. o.
Landtm, ännu icke skall hafva afgifvit sin förklaring, huru han fattat svaret på propostn till återremiss; men sådant har likväl verkligen skett.
Först får jag erinra, att svaret ingalunda var så enhälligt, att ju icke något ja jemväl hördes, och dernäst anmärka, att rättigheten att begära votering är öppen, äfven om svaret i ropen är enhälligt.
Vanligen har bruket varit alt begära votering, sedan Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, huru han fattat svaret.
Nu är votering begärd långt förut, och votering kan således omöjligen förvägras.
Jag bekänner, att frågan är af för stor vigt, då den gäller en förvägrad voteringsrätt; och jag måste derföre begära propos., huruvida R. o. Ad. yrkar den propos.
, som blifvit mig förvägrad.
Någon discussion ang:de återremiss lärer nu icke kunna äga rum; och då Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att votering om återremiss icke får ske, har han altså vägrat propos. på återremiss.
Den siste talaren synes hafva lågt för mycken vigt vid Hr Gr. o. Landtnäs sednaste yttrande, och jag hoppas, att ej ens Hr Gr. o. Landtm, sjelf dervid fäster så stor vigt; ty saken i dess klarhet är, att Hr Gr. o. Landtm, icke genast förklarade, huru han fattat första svaret, och då är det Hr Dalmans ovilkorliga rätt att, sedan en sådan förklaring blifvit meddelad, men han dermed icke finner sig nöjd, få votering deröfver.
Jag yrkar således, att Hr Gr. o. Landtm, må förnya propos. om återremiss.
Jag bekänner, att jag hade önskat slippa yttra mig i denna formfråga; men jag finner mig nödsakad dertill, då man synes nära att supprimera en ledamots grundlagsenliga rätt.
Jag tror, att något missförstånd uppkommit.'
Hr Dalman har från första stund sagt, att han önskade återremiss, och jag finner icke möjligt att förvägra honom draga denna sin åsigt under votering.
Då det icke ligger i mitt lynne att intrassla ämnena, föreslår jag en medelväg, nemi. att Hr Gr. o. Landtm, behagar gifva oss en ny propos. på återremiss, då jag efter svaret derå skall rätta min begäran om votering.
Jag har då skyddat min yttranderätt, som är vigtigare än hela betänk.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att det svar, scm blifvit Iemnadt å propos:n om återremiss, icke varit tillfyllestgörande för att bestämma, hvad i4 H. 5 34 Dea a 0 et ober f. m.
Ståndets mening i detta afseende vore, och om Ståndet således ansåge ny propos. rörande återremiss böra framställas.
I aniedn. häraf hemställde H. Ex., om Ståndet ansåg de vid LagUtsk:s betänk.
N:o 122 gjorda anmärkningar hindra dess antagande samt betänk, således höra återremitteras.
Itopades ganska starka nej, blandade med ett eller annat ja.
H. Ex. Ilr Gr. o.
Landtm, förklarade, det han tyckt sig finna, att nej öfverrösta! ja. Hr Dalman:
Då jag nu fått åtnjuta min lagliga rätt, hemställer jag, om icke hela discussioncn öfver denna formfråga må utur prot. utgå, så att endast t. o. m. första propos:n deri intages; och vid svaret hvarpå, sådant Hr Gr. o. Landtm, uppfattat detsamma, jag för min del vill låta bero.
Jag kan icke medgifva, att discussionen må utur prot. uteslutas, utan reserverar mig emot hela behandlingen af frågan.
Först blef en propos. framställd och besvarad; derefter en annan, och öfver denna begärdes votering.
Sedan uppstod tvist om contrapropos.
, och votering begärdes derom.
Slutligen återgår man till den första proposm, hvaröfver ingen votering var begärd.
Hr Lagerhjelms begäran cvm votering i aniedn. af proposm till bifall är således undertryckt, och sådant kan ej stå tillsammans med ordning.
Jag reserverar mig emot behandlingen från början till slut.
Gr. Horn instämde med Frih. Palmstjerna.
Frih. E hrenborgh:
Jag begärde ordet för att instämma i Hr Dalmans sista yttrande.
Jag kan icke gilla behandlingen; men jag önskaae, att saken öfverlemnades åt glömskan.
Äfven jag begärde ordet för att instämma med Hr Dalman; men sedan Frih. Palmstjerna och Gr.
Horn reserverat sig, lärer hela discussionen få qvarstå.
Likväl begagnar jag nu ordet för att tillägga mitt förra yttrande, att jag visserligen ansåg, lika med flera andra talare, Hr Dalman hafva grundlagsenlig rätt att få sin begäran om återremiss intagen i contraproposm; men att Hr Gr. o. Landtm., genom sin afgifna förklaring i detta afseende, ställt frågan i det skick, att Hr Dalmans rättighet var afskuren, så vida ej Ståndets pluralitet var af annan tanka än Hr Gr. o. Landtm., dä Hr Dalman, sedan Constit.Utsk. pröfvat saken, möjligen en annan dag kunde få sin mening pröfvad.
Det lärer falla af sig sjelf, att om discussionen skall utgå, böra reservationerna icke heller qvarstå; men det är naturligtvis reservanternas rätt att deröfver bestämma och sålunda jemväl, huruvida det öfriga skall utgå eller icke.
Den a Octo bfr f. m. 35 Gr. von Fersen:
På det vi snart må komma til] votering förklarar jag, att jag önskar, det mina yttranden inå qvarstå , helst sedan 2:ne ledamöter reserverat sig; ty jag har endast hegart, att vi må få votera om contraproposrn.
Jag vill uppriktigt tillkännagifva, hvarföre jag önskar, att discussionen må qvarstå.
Jag kan nemi. icke gilla, att Hr Gr. o.
Landtm:s uraktlåtna förklaring må kunna tjena till lagligt medel för Hr Dalman att få fram en propos., som han en gång frånträdt, derigenom att han begärt en annan.
Jag kan icke lemna Gr.
Horns yttrande utan svar.
Jag afstod från min första proposition först sedan en ny propos. redan var gjord, och då önskade jag, att formgrälet kunde utur prot. utgå.
Då jag icke kan gilla, att man söker intrassla och vända discussionerna hvart man behagar, kan jag icke afstå från min begäran, att prot. må upptaga hela discussionen.
Jag ber att till prot. få förklara, att jag icke vet med livad rätt Frih.
Palmstjerna tillåter sig påstå, att någon söker intrassla frågorna.
Ex. yttrade, att sedan den sista propos. om återre, miss blifvit af R. o. Ad. afslagen, återstod nu endast att framställa propos. till bifall eller afslag å betänk.
Hr Roos erinrade, att han begärt votering.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ej förrän nu förnummit, att Hr Roos begärt votering.
Jag kan intyga, att Hr Roos verkligen förut begärt votering på återremiss, ehuru jag tillika observerade, att Hr Gr. o. Landtm, dertill ej attenderade.
H. Ex. förklarade, att sedan votering i anledning af den sednast framställda propos:n om återremiss blifvit begärd, kunde den ej förvägras.
Jag föreslår, att enkelt nej må utgöra contrapropos. emot återremiss.
Jag har redan förklarat, alt jag ville rösta för afslag; men hellre än att särskildt votera om återremiss, vill jag för min del medgifva densamma till tidens besparing.
Då icke någons mening förnärmas genom återremiss, hemställer jag, om icke R. o. Ad. skulle vilja medgifva densamma utan votering. 36
Den 2 O et ober f. m. Gr. Frölich:
Jag liar icke uppstigit för att söka rubba beslutet, att votering skall äga rum; men då Hr v.
Hartmansdorff afstått från sitt yrkande om afslag å betänk., hemställer jag, att contraproposm må ställas på bifall.
Upplästes till justering följande voter:spropos.
Den, som anser de vid LagUtskts betänk.
N:o 122 öfver väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m., gjorda anmärkningar hindra dess antagande och betänk, således böra återremitteras, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer genom ny votering att utrönas, om R. o. Ad. bifaller eller afslår ofvannämnda betänk.
Jag kan icke godkänna den upplästa voter:spropos:n, utan anser densamma böra lyda antingen på bifall eller afslag af betänk.
Då contraproposm är uppställd i enlighet med mitt förslag, nödgas jag upptaga Frih.
Palmstjernas anmärkningar deremot, Contraproposm innehåller nemi. endast, att särskild votering skall afgöra hufvudfrågan.
Måhända är det ovanligt att utsätta i proposm, det votering skall ske; men förmodligen är sådant förän! ed t af discussionen, hvarunder votering äfven blifvit begärd öfver propos. till bifall å betänk.
Enär Riksd.Ordn. bjuder, att man icke får votera om, huruvida votering skall äga rum, torde contraproposm endast böra innehålla, att vinner nej, kommer frågan att till slutligt afgörande företagas.
Uppå derefter gjord framställning godkändes den ofvan intagna ja-proposm; men contrapropositionen erhöll följande lydelse:
Vinner nej, kommer särskildt att afgöras, om R. o. Ad. bifaller eller afslår ofvannämnda betänk.
JNT:o 122.
Jag reserverar mig emot den upplästa proposm.
Den strider emot regeln, att contrapropos. alltid bör innehålla något bestämdt, och en sådan afvikelse kan leda till betänkliga följder.
Hr Rosenblad, Bernh.: Då R. o. Ad. uti contrapropos. endast förbehållit sig att särskildt afgöra hufvudfrågan, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, må gifva tillkänna, om densamma kommer att företagas vid början af eftermiddagens plenum. H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade åtskiljas, sedan den votering vore fulländad, hvil - Den a October f. m. 37 ken nn skulle börjas, och om fortsättningen af det förevar, ärendet finge blifva det första mål, som på eftermiddagen Lomme att företagas, i fall den mening ej blefve segrande, hvilken önskade återremiss.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer:
Ja — g.
Nej — 26. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 4 e
Thorsdagen den 2 October 1834- Plenum kl. 6 e. m.
Fortsattes den i dag på f. m. började pröfningen af EagUtsk:s betänk.
N:o 122 öfver väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å nämnda betänk.
Ropades ja och nej, hvarjemte votering begärdes.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n.
Den, som bifaller LagUtsk:s betänk.
N:o 122 öfver väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nuvar. lagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m., voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå LagUtsk:s ofvannämnda betänk.
Jag ber att i prot. få nedlägga min reservation mot såväl detta beslut som den vägrade återremissen.
Jag har redan utvecklat skälen, hvarföre jag ansåg, att betänk, borde bifallas, och skall ej ytterligare upptaga R. o. Ad:s tid med ett återupprepande af desamma, utan vill nu blott förklara, att det synes mig be - 38 Den 2 O c t o ^ e r e. m. tänkligt, att R. o. Ad. don ena riksdagen efter den andra fortfar att afstå sådana förändringar i lagstiftningen, om hvilkas nytta meningarna i andra länder ej äro delade.
Sådant talar ingalunda för bibehållande af R. o. Ad:s anseende och värdighet.
Jag vill således hafva tillkännagifvet, att jag ej deltagit i clet fattade beslutet.
Justerades 5 prot.-utdrag för denna dag f. m.
Företogs till pröfning LagUtsk:s d. 20 sisth Sept. på bordet lagda betänk.
N:o i?
3 öfver väckta motioner om utsträckande af testainenlsfriheten och af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörande grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock ang:de bördsrätt och lösningsrätt i stad m. m.
Vid LagUtsk:s nu föredragna betänk, anhåller jag fö göra några anmärkningar, LagUtsk. har afslagit en af mig väckt motion om utsträckande af testamentsfriheten, utan att derför hafva anfört några skäl.
Utsk. har sagt, att min motion åsyftade ingripande förändringar i hela arfsystemet; men orsaken, hvarför Utsk. ej kunnat tillstyrka bifall till motionen, är ej utredd.
För min del tror jag icke, att motionen innehåller så genomgripande förändringar, som Utsk. föreställt sig.
Jag har utgått från den synpunkt, att endast då man ej har barn, skall man äga rättighet att disponera öfver sin egendom efter behag, och då qvarstår grunden för arfslagarna, som är kärlek till sina barn.
Jag är ej nöjd med Utsk:s kategoriska förklarande, aiw Utsk. ej vill tillstyrka en utvidgad testamen tsfrihet; och utan att hafva fått veta orsaken härtill, kan jag omöjligen ingå i någon vederläggning deraf.
Hvad åter hindret för testamentsfrihetens utsträckande beträffar af det skäl, att jag icke, såsom motionär, vidrört alla de ämnen, som, efter Utskts tanka, dermed stå i sammanhang, har en ledamot, sorn alltid i dessa ämnen yttrar sig med sakkännedom, i ett föregående plenum sagt, att det är en 'oriktig uppfattning af LagUlsk:s skyldigheter, att ej sjelf föreslå allt, hvad som står i omedelbart sammanhang med en afgifven motion ; och jag hade trott, att Utsk. ej så lösligt bort behandla detta ämne, för att slippa ifrån min motion.
Jag bekänner mig äga föga hopp om framgång i hvad jag åsyftat efter nu skedda votering; men då detta betänk, innehåller samma brister sorn det föregående, nemi, att omfatta flera ämnen, anhåller jag om återremiss, i I ppp att åtminstone i frågan om bördsrätten vinna större fi mgång.
Utsk. har sagt: ”Stadgandena om bördsrätt till försåld fast egendom i stad hafva bland annat till syftemål att före - Den a October c. m. 39 komma, det sådan fastighet, under sken af köp, obehörigeu bortgifves.
De sammanhänga dessutom med föreskrifterna om josén i börd af förpantad fastighet, samt om tid och sätt för lagfart istad, Iivari någon ändring nu icke blifvit yrkad; och så länge stadgandena om tiden för viderboendes och na bos lösningsrätt qvarstå oförändrade, kan, till förkortande af lagfartstiden, icke något vinnas genom bördsrättens upphäfvande.