Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedan hvar och en alltid bättre vårdar sitt eget, än en annans; så skulle också alla blifva mera måna om sig sjelfva, sedan de blifvit sina egne, och följderna skulle snart visa sig i en allmännare idoghet, trefnad och sedlighet.
Folkstocken skulle ofantligt tilltaga, och detta tilltagande skulle då blifva en sann måttstock på Rikets förkofran i styrka och välmåga, i stället för att man nu knappt kan glädjas åt att Folkstocken tillväxer.
Ty så länge de besuttnas antal varit bestämdt, har folkökningen endast måst förstora klassen af tjenstsökande.
Men då en gräns fins för de besuttnas behof af tjenare, så måste öfverskottet blifva tjenstlöse; och detta bidrager i sin nion att förklara, hvarföre brottslingarnes antal i fängelserna, och i synnerhet de försvarslösas på arbetshusen är i ett så rysligt tilltagande.
Öfver allt i Den 10 December c. m. 4.o5 det vidsträckta Sverige skulle man få se nya fält uppodlas, nya boningar uppföras, nya näringar utvecklas; och i samma mon Jättingarnes, tiggarnes, och brottslingarnes antal förminskas.
Dessutom skulle jorden derigenom stiga i värde, i samma mon den kunde säljas i mindre delar, lika som en vara på auction alltid betalas dyrare, då den utbjudes i små partier, emedan Speculantcrnas antal då är så mycket större; och derigenom skulle för öfrigt den Svenska jorden säkrast lättas ifrån den börda af gäldbundenhet, hvaraf bon nu tryckes.
( Slutligen vill jag till besvarande upptaga några af de väsendtligaste inkast, som till äfventyrs torde göras emot omförmälte jordklyfningsförslag, nemligen: 1:0
På alltför små jordlotter, säger marij har åbon i brist på dragarej icke magt att rigtigt bruka sin jord.
Men antingen kunde han lega dragare af någon annan; eller ock med spade sköta sin lilla åker, lika som en trägårdssäng, och sålunda endast kunna reda den så mycket bättre» 2:0
Då åbon hade mindre jordj än som erfordrades för hans beständiga sysselsättning och fullkomliga underhållskulle han förfalla till lättja och till last för fattigförsörjningen» 4o6
Den 10 December e. m, Men cfet fordras en högst obetydlig jordrymd för en inenniskas underhåll; och desto mindre, jn mer arbete derpå användes, En liten jordlott kan derföre gifva åt den omtänksamme och idoge lika både sysseE sättning och afkastning, sorn en mångdub-s belt större åt en annan.
Dessutom vore det ej meningen, att åbon nödvändigt skulle kunna lefva endast af sin jords afkastning, Jag anser tvärtom just en sådan isolering hinderlig för krafternas utveckling; och skulle derföre önska, att åbon på något sätt ma-! nades till binäringar, såsom slöjder, dags-* Verkning o. d, 3:o Skjutsning j väghållning och dyliket onera hvartill dragare erfordras skulle icke kunna utgöras.
Men så länge dylika onera skola finnas, kunde de småloltade åboarne om deras utgörande öfverenskomma sins emellan, Ett par kunde hafva en häst gemensamt, eller ock kunde de lega af den större jordegaren.
Äfven i detta afseende kunde dessutom näringarne derigenom komma att fördelas, så att somliga*lunde försörja sig blott med en häst, andra med några kor, andra med ett pär oxar o. s. v. 4-0 Skogarne skulle utödas för stängsel och byggnadsverke samt brännsle.
Men i samma mån trädvaror blefve mer efterfrågade, skulle de stiga i värde, och Den 10 December e. m. skogarne följagtligen sorgfälligare vårdas, samt deras utöda lide just derigenom säkrast förekommas.
Dessutom skidle behofvet snart framkalla lefvande gärdesgårdar, lerbyggnader o. d, 5:o
Dylika små besittningar skulle kunna förväirfvas af af straffade brottslingar och blifva tillhåll för tjufband.
Men just derigenom, att de kunde förvärfvas af afstraffade Brottslingar, öppnades också för dessa en möjlighet till förbättring; ty det måste för dem alltid vara svårt att kunna erhålla tjenst, och i brist deraf tvingas de nu att fortgå på lastens bana.
Om någonstädes en sådan koja blefve ett tillhåll för tjufvar; så vore det i alla fall en fördel alt der lättare kunna upptäcka och åtkomma dem. 6’:o Lättheten att bosätta sig skulle åstadkomma brist och dyrhet på Tjenare.
Men behofvet af Tjenare skulle också betydligt minskas, dels genom sjelfva egendomarnes förminskning och dels genom den tillgång på arbetskraft, som hos åboarne på de små jordlotterna kunde för tillfället såsom dagsverke erhållas.
Och 7:0 j)f senare tiders erfarenhet från de sydligare
Provincerna kan man redan i smätt sej hvad oredor} fattigdom 4o8 Den io December e. m. och elände skulle följa af en allmänt frigifven jordklyfning.
Men root denna möjliga erfarenhet från de sydligare Provincerna, kan man sätta den urgamla, som
Dalarne erbjuda, hvarest den ofantliga hemmansklyfningen just torde vara en af de väsendtligaste orsakerna till den der så allmänt rådande mannakraften, omtankan, idogheten, frimodigheten och känslan för sjelfständighet.
Dessutom får jag påminna, att man ej må sluta ifrån nuvarande förhållanden, och vill endast tillägga, att, derest den af mig föreslagna jordklyfning skulle fullkomligt kunna lyckas, äfven andra författningar måste vidtagas, till befrämjande af en bättre barnuppfostran, till spridande af mera upplysning, till väckande af mera omtanka och idoghet, till vinnande af större säkerhet i afseende på inteckningar o. d, Om dessa skäl tilläfventyrs icke skulle finnas kraftiga nog för att nu på en gång alldeles besegra den urgamla meningen om besuttenhet; så hoppas jag, att de åtminstone skola göra tillfyllest att ådagalägga, det denna fråga förtjenar ett närmare begrundande.
Herr Cederschjöld anhöll om remiss af denna Motion till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet.
Den io December e. m.
Jag hade med några korta anmärkningar ernat bemöta Herr Cederschjölds Motion, men då lian till en del sjelf upptagit och besvarat dem, samt den vidlyftighet de äga gör, att jag ej nu vill upptaga tiden, anhåller jag att framdeles, sedan jag genomläst Motionen, få besvara densamma.
Herr Gripenstedt j Jacob j uppläste fö i Det hvarken är eller kan vara obekant för de fleste af mina Landsmän, det Skogarne i Riket på sednare tider blifvit så medtagne och förstörde, att inom kort tid det är att befara en total brist på den oumbärligastc af alla våra inhemska producter, hvaraf vi ägt öfverflöd och kunnat aflåta till andra Nationer.
Vår olycka skulle vara oberäknelig, den stund vi behöfde tillita andra om livad vi ägt, men genom misshushållning förstört.
Vi kunna ej bestå inför efterverldens dom, och minst för våra egna barns rättvisa fordringar, om vi icke ännu medan tid är söka att förekomma och afböja sådane olyckor och förluster, som sedan blifva både obotliga och oersättliga.
Skogarne nedfällas och upphuggas utan urskiljning och ulan den minsta omtanka
Den io December e. m. för deras äter tillväxande.
Rödjande, svedjande och kohiande fortfar förbistrat, hvarigenom också många härjande skogseldar uppkomma.
De olycklige bekymmerfull syndare, som antingen genom sine Fäders eller egen vårdslöshet bortmistat sin skog, stjäla med ifver och utmärkt skickligt från andra, som sökt och kunnat bespara och behålla sin egen, hvarigenom slutligen och i längden en allmän förstörelse skall uppkomma.
Att uppräkna alla de sätt, hvarigenom skogarne misshandlas och förstöras, hlefve allt för vidlyftigt.
Jag är säker att hvarje kunnig och uppmärksam
Landthushållare sett och känner dem alla; här är för mig endast den vigtiga fråga att framställa.
Huru och på hvad sätt kan detta onda afböjas, och skogarne bevaras, fredas och besparas, på det man i framtiden icke mätte försättas i den bekymmerfulla ställning, att uti Nordens kalla cliinat vara utur stånd alt freda sig för kölden, bereda sin föda, och förädla jernet till våra vapen, med mera, oumbärligt så väl till sjös som lands.
Jag får derföre vördsamt yrka; Att Lagen mot skogsåverkan måtte skärpas, och att stöld å min olästa egendom: skogen, mätte bestraffas i likhet med inbrottsstöld.
Den io Decena b er e. m.
Att uppsigten öfver skogarne måtte klifva sträng och allvarsam, samt kraftiga åtgärder vidtagas till skyddande af denna håda allmänna och enskilda egendom.
Att skogsplanteringar måtte uppmuntras och belönas med praemier, eller sådane privilegier, som i framtiden kunna skänka idogheten och omtankan någon nytta och fördel, Att hägnader af sten och jordvallar, till besparing af skogen, mätte genom lämpliga författningar åläggas hvarje
Jordägare eller brukare att verkställa årligen t. ex. ungefärligen io famnar å hvarje fjerdedels mantal; och slutligen; Att våra skogsallmänningar måtte i stället att begagnas till ntsyningar till skogshugge, genom Jägerihetjeningen, hvilka ofta till Landets stora skada missbrukas, blifva indelte åt skoglöse hemman, med förbehåll att under det strägaste ansvar vårda , och årligen å de medtagne trakterna plantera ny skog.
Desse för både det allmänna och enskifta magtpåliggande ämnen och önskade åtgärder vågar jag vördsammast påyrka; och anhåller att detta mitt anförande måtte de öfrige respective Stånden meddelas, och sedermera till vederbörande Utskott blifva remitleradt, Lades på bordet, Den io December e. m. Herr Lagerhjelms Pehr: Under Stalsoch BankbUtskottens sammanträden vid sista Riksdag förekom den Motion, att alla Behållningar i Banken af olika Cassör skulle sammanslås och öfverlemnas till disposition åt en auctoritet, som skulle af Ständerne sammansättas.
Denna fråga lemnades då utan uppmärksamhet.
Här har sedan, under denna Riksdag blifvit föreslagen samma utväg, afen Ledamot, med RänteKammarens behållning i Banken, och af en annan Ledamot, i afseende på RiksgäldsCoutoirets behållningar.
Jag tillkännagaf väl då, att Motion väcktes vid sista Riksdag om utsträckning deraf till alla publika Verks behållningar i Banken, men jag är osäker om det samtal, som då hölls, ger rättighet till samma Motions upptagande vid denna Riksdag.
Jag föreslår derföre nu, att Rikets Ständers Fullmägtige i Banken eller RiksgäldsContoiret må äga rätt att i Diseontväg utlåna hälften eller två tredjedelar af alla Verks behållningar i Banken, såsom StatsVerkets, RiksgäldsContoirets, ComrnerceCollegii, JernContoirets, m. fl. Jag föreställer mig, att, då en sådan auctoritet äger att disponera alla behållningarne, de möjliga utassigneringarne ej skola göra något binder, ty den ena Cassan kan i sådant fall understödja den andra.
Ett reglemente för en sådan inrättning borde utfärdas, hvarvid jag får föreslå följande allmänna momenter:
- Den 10 December c. m. 4^ 1:0
Räntan beräknas ä 5 procent lill inbetalningen och erlägges då. 2:0 Straffränta beräknas 8 dagar från förfallodagen, och är 3 procent öfver vanlig ränta. 3:o Lagsökningen sker 2 månader efter förfallodag. 4:o
Lån på 6000
R:dr och derunder omsättas med £ afbetalning hvarje halfår. 5:o
Lån meddelas ända till 10,000 R:dr B:co på 1 å 4 månaders tid, emot full inbetalning å förfallodag. 6:0
Låntagare äge rätt att inbetala
Lånet, när han det vill, innan förfallotiden. 7:0 Fullmägtige äge rätt att upptaga lån emot 3 procent, då behofvet det fordrar.
Jag anhåller om remiss af delta anförande till BancoUtskottet.
Herr Estenberg_, Pehr^ hade inlémnat ett Memorial, som upplästes så lydande:
Då Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln stiftade Wadstena PensionsJnrättning, till Adeliga ogifta Fruntimmers förmon, blefvo Pensionerna bestämde till 33 R:dr 16 sk.
B:co silfvennynt.
Sedan den tid äro Löner 415 Den io December e. m. af alla slag, Inqvarteringsafgifter, Fattiginrättningars underhåll och allmänna anslag ökade och satta i åtminstone någorlunda förhållande till myntets under tiden försämrade värde; denna af Högloft.
Ridderskapet och Adeln stiftade enskifta PensionsInrättning, är den enda som i detta afseende icke fått följa med tiden öch Baiicosedelns minskade valeur, jag vågar derföre vördsammast föreslå, att denna Inrättnings årliga Pensioner 33 R:dr 16 sk. måtte hädanefter ökas till 200 R:dr Bancosedlar, hvilket understöd syiles stå i någorlunda förhållande med värdigheten af håde Höglofl.
Ridderskapet och Adeln såsom Stiftare, samt med Pensionairernes Ådeliga stånd och behof.
Med detta understöd, sådant det för närvarande är* då det utgör ungefär 4 sk. \ rst. om dagen, befinner sig ett Adeligt Fruntimmer, som på en bräcklig ålderdom endast har det att påräkna, vida sämre lottad, än de af arbetande classen, som på ett Fattighus finna en fristad för sina återstående orklösa dagar.
Till vinnande af medel för verkställigheten af denna tillökning, får jag vördsammast föreslå: 1:0
Att för hvarje delägare uti Inrättningen, som ej ännu erhållit pension, men åstundar komma i åtnjutande deraf, efter denna nu föreslagna tillökning, skall ytterligare inbetalas 216 R:dr 32 sk.
Den 10 Der,ernber e. m. 4x5 B:co tillika med G procents ränta derpå, ifrån den tid då denna tillökning bordt inbetalas, samt till förekommande af Cassans förlust af det påräknade intresset, bör dessutom räntan hvarje år läggas till Capitalet, för att äfven på detta sätt förräntas; den det ej vill, får ej beräkna sig tillgodo den föreslagna pensions-påökningen; 2:0
De som hädanefter åstunda att inskrifvas i detta Stift, skola erlägga 2Öo R:dr B:co uti Inskrifningsafgift, med den förändring, mot hvad hittills varit brukligt, att lika afgift erlägges för alla åldrar, emedan det fordras för eli äldre person, samma tid till erhållande af pension, som för en yngre, allt i den ordning inskrifningen skett; 3:o Att hvarje Famille, som ej förut haft någon anhörig inskrifven uti denna Inrättning, hör erlägga en frivillig gåfva, hvilken likväl ej skulle understiga det minimum af 200 R:dr B:co; samt 4:o Att StiftsStjernan efter behag får emot lösen uttagas, eller olöst qvarlemnas.
Alla de som redan äro pensionerade af Inrättningen, då denna tillökning tager sin början, höra betala den ökade inskrifningsafgiften på 2:ne år genom afdrag å deras påökade Pensioner, så att de blott bekomma första året 33 R:dr 16 sk. och andra året 116
R:dr 32 sk. B:co i Pension.
På det denna Inrättning icke må blifva beroende af allmänt bidrag, så torde vara 416
Den 10 December e, ra, nödigt att Pensionairernes antal förminskades, efter de Pensionerades bortgång intill dess Cassans fond uppnått den storlek att nya Pensionairer åter kunna antagas i de ledige platserna.
Till välgörande anhöriges upplysning torde ock blifva nödigt alt uti Calendern utsattes vid hvarje Pensionerad
B en i 5 September f. m. 301 pets och Adelns Ledamöter vanligen äro hindrade, att till slut bivista Riksdagarne, och da det är rättvist, att alla få deltaga uti val till de femtletbn, sorn enligt lagarne skola af Ståndet tillsättas, anhåller jag att uti RiddarhusOrdningen det tillägg måtte göras, att i händelse Riksdagen räcker öfver 3 månader.
RiddarhusBiréctionen likväl ovilkorligen må väljas inom 4. månader ifrån den dag, di Kongl. Majit afgifvit sin Nådiga proposition bm StatsVerkets tillstånd och behof.
Föredrogs å hyo och bifölls
RancoUtskottets deri 8 dennes under N;0 33 afgifne, samt den 13 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande^ rörande det vid sista Riksdagen anslagne lane-biträde för återuppbyggande af Gymnasii och Skolehuset i Calmar.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 8 dennes under
Nio 55 afiåtne, samt den 13 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde memorial , angående nödvändigheten af en förklaring öfver 17 Capitlet 8 §♦ HandelsBalken, rörande skuld till Kronan för Uppbörd; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, 3&2 Dm 2 5 September /. trn med bifall till BancoUtskottets hemställan, samt ma Memorial till ^Lagutskottet remittera.
Föredrogs a nyo och remitterades till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet S Herr Cedersehjölds, Fehr Gustaf, den $ dennes eftermiddagen på bordet lagde motiori, angående behofvet af nya åtgärders vidtagande till förekommande af oägta barns långsamma förstörelse i Stockholm genom nöd och elände* Företogs till pröfning Uag- samt Allmän'»; na Besvärs-och OeconomieUtskottens deri 2g sistledne Augusti under N:ö 16S afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den 32 Julii 1803 örn Räntegifva» res och Räntetagare» ömsesidiga rättigheter och och skyldigheter:
Herr Printzensköld, Carl} anförde skrifteligen.
De/i 25 September f. m. 303 Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär Utskottens först afgifne Betänkande redan blifvit af de öfrige 3;ne RiksStånden gilladt, Ridderskapet och Adeln behagade, för dess del» dervid låta bero, prfölls Herr Grefven och LandlMarskatien tillkän* nagaf, att Förstärkta StatsUtskottet sistlidne gårdag icke kunnat till handläggning företaga de på Utskottet beroende mål, i saknad af till» räckligt antal Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, oaktadt de af Ridderskapet och Adeln utsedde fyra Suppleanter bland de ordinarie Ledamöterne intradt, och hemställde Herr LandtMarskalken således om icke, till förekommande af dylika händelser, Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Lördag den 27 dennes eftermiddagen ytterligare utvälja åtta Suppleani Förstärkta StatsUtskottet; hvilket bifölls.
Vid förnyad föredragning af Serskildta Utskottets den 25 sistlidne Augusti afgifne samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande reglering af Rikets Styrelseverk; heslöt Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och Landt-Marskalken gjord proposition, att tilt Constitutions och LagUtskotten remittera J&bngL 304 Den C 5 September f. mi Maj'.ts ilen 4 sistlldne Mars i detta ämne till Rikets Ständer afilåtne nådiga Skrifvelse, jemte utsedde Comiterades deruti åberopade för* slag till förändrad organisation af Styrelse Verken, samt öfrige tillhörande Handlingar, äfven som Serskildta Utskottets Betänkande och dervid 'fogade Bilagor, med anmodan till Constitutions och XiagUtskötten, att, öfver de i Comiterades förslag och Serskildta Utskottets Betänkande förekommande Grundlags- och Uagfrågor, sine Utlåtanden till Riksens Ständer afgifva.
Uti Särskildta Utskottets Betänkande förekommer en fråga , som fordom var Grundlagsfråga, men som nu mera efter 1809 icke är dtet, hemligen frågan om Collegiernes tillvarelse- I särskildta Utskottets Betänkande är föreslagit , att de Collegier skola upphäfvas, som hafva befattning med näringarne.
Jag hemställer om icke, vid remissen till GonstitutionsUtskottet , Ridder» skåpet och Adeln med detsamma behagade begära dess yttrande, huruvida Utskottet anser upphäfvandet af dessa Collegier, som, ehuru icke speciel t nämnde i Grundlagen, likväl till deras tillvaro äro på åtskilliga ställen påräknade, öfverensstämma med Grundlagens anda, Herr Grefven och LandtMarsknlken hemställde, att då Bergs- och CommerceCollegiernes indragning blifvit af Särskildta Utskottet tillstyrkt, ConstitutionsUtskottet måtte, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit, anmodas jemväl
Den 35 September f. m< 303 jemväl meildela yttrande, rörande derinä åtgärds nytta och öfverensstämmelse med andan af RegeringsFormen, der Collegiernes tillvaro i vissa afseenden fösutsättes och påräknas.
Bifölls. 30a hU å nyo föredröge StätsUtskottéts den 4 dennes under N:o 468 afgifne, samt den -16 derpå följde eftermiddagen på bordet lagrie, Utlåtande , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande i frågan om den genom Allmänna MagaainsDireCtionen år 1821 föranstaltade export af säd till Italien; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär senare Alternativet i sistnämnde Betänkande redan blifvit af ds öfrige 3:ne RiksStånden godkändt, fö$ dess dél dervid låta bero* tlöglofligé Hidderskapet: och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen* in fidem Prötöcolli Ö. ,7.
Lagerheim*
Kidd. ocii Äd.
PrOU [VIII Band* '306
Den 2 5 September e. m.
Thorsdagcn den 25 September* Plenum klockan half Sex eftermiddagen: Öppnades Herrar Electörers Lista till val af én Ledamot i BevillniiigsUtskottet efter Herr von Ovantert j Carl; och befarins dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2097.
Herr vori Francken; August Fredric.
. ,, Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskotfets den 4 dennes under N:o 472 afgifne, samt dea j6 derpå följde eftermiddagen på hordef lagde, Utlåtande, i anledning af CasSeuren Israel Tingbergs ansökning om afsked med pension.
Vid förnyad föredragning bifölls RiddarhusUfskottets den 6 dennes aflåtne, samt den 9 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Ridderskapet och Adeln, angående val af Revisorer ; hvarjemte RiddarhusUtskottets förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga svar till Kongl. Majit godkändes.
Den 7 5 September e. rri. 307 Företogs till pröfning
StatsUtsJcottets ej mindre den 26 sistl.
Maji under N:o 20g afgifne samt den 6 derpå följde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om afskrifning för ett qvantum
Råg, användt till brödbakning åt Hufvudstadens fattige ; än ock den 4 dennes under N:o 470 meddeldte , samt den 16 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar.
StatsUt* skottet har endast tillstyrkt att de medel, som sedan sista Riksdagen blifvit använda till brödpri-' sernas hållande vid lägre belopp, må afskrifvas , men icke föreslagit någon underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att sådana kostnader i framtiden icke må göras , hvilket jag tog mig friheten begära sista gången detta ämne förevar.
Nu då tre
Stånd hafva bifallit Betänkandet, återstår i afseende på det förflutna ingen ting vidare an af« skrifningens beviljande, hvilken jag äfven får tillstyrka , men med det tillägg , att Riksens Ständer, vid anmälan af deras samtycke till afskrifning af de medel, som sedan sista Riksdag blifvit använda tili brödprisets nedsättande i hufvudstaden, och som i StåtsUtskottets Betankande äro uppgifna, måtte, då något anslag till detta ändamål nu icke eller af Riksens Ständer blifvit gjordt, förnya deras vid berörde Riksdag yttrade anhållan, att några Statens medel icke vidare må i sådant afseende varda påkostade.
Om denna framställning vinner Ridderskapets och A - '308 T)en 25 September é. ni. delns bifall, anhåller jag att att den må coftt3 municeras med de öfrige Stånden Och dessä inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Fullkomligen instämmande uti hvad den siste värde Tala» ren synes åsyfta, skulle jag blott hemställa,1 om man kan inkomma till Kongl.
Maj:t med en sådan anhållan, då Kongl.
Maj:t har sig öppet lemnadt, att dertill använda extra Utgiftsmedl^n och då ingen fond annorstädes finnes.
Herr von Hartmansdorff i Det är visser* ligen Konungen obetaget, att använda extra utgiftsmedlen, på sätt Han finner för godt.
Men jag tror icke, att ifrågavarande anslag utgått af desse medel; ty då hade ingen afskrifning behöft af Biksens Ständer beviljas.
Herr Grefven Och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets först afgifne Betänkande, likväl med det tillägg, att Biksens Ständer vid anmälan af deras samtycke till afskrifning af de medel, sorn sedan.sista Riksdag, blifvit använde till brödprisets nedsättande, borde, då något anslag till deltar ändamål nu icke eller af Biksens Ständer blifvit gjordt, förnya deras vid samma Riksdag yttrade underdåniga anhållan, att några Staten® medel icke vidare matte i sådant afseende Varda påkostade.
Bifölls» lien 2 5 September é. ni. 309' Hvarefter Herr Grefven och LaudtMärskal« ken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att de öfrige RiksStanden skulle inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridder* skåpet och Adeln sig förena» Ropades Ja.
Föredrogs ä nyo och gillades Stats* och BancoUtskottens den 10 Kdennes under N
Föredrogs å nyo Eag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 6 dennes under N:o 179 afgifne, samt den 16 derpå följde eftermiddagen på bordel lagde, Be* tankande, i anledning af vackt fråga om upp^ häfvande af Landshofdingarnes Domsrätt i Enskiftes mål.
Herr Dankwardt, Magnus Georg, anhöll atf Råg- och Oeconomie* Utskottens förevarande Betänkande måtte hvila på bordet till nästa Plenum.
Den 25 September e. rn.
Friherre Cederström, Jacob, förenade sig med Herr Danckwardt.
Herr Grefven och JiandtMarskalken förklarade, att den af flere Ledamöter sålunda gjorda begäran, att Lag- och OeconnmieUtskottens förevarande
Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum, icke kunde, en* ligt 49 §.