Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Nordenskjöld, Carl Reinhold-, I motioner här på Riddarhuset, vid dent na och föregående Riksdagar och äfven i samqväm, har man sedt opinionerna delade i hänseende till Riket sjöförsvar, möjligheten att underhålla s:ne flottor eller blott en och i sednare händelsen hvilken då borde upphöra, och resultaten hafva merendels blifvit, att den stora eller örlogsflottan kostar för mycket, utan att vara nödvändig och ger Nationen hvarken vigt i hänseende till attaquen eller försvaret.
I detta vigtig» ämne har jag trodt mig böra uppstå, och inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vördsamt framlägga mina äsigter, Den 6 Martti, 585 hälst det ej allenast rör Nationens anseende bland Europa6 Folkslag, utan äfven i min öfvertygelse sjelfva Nationalsjelfständigheten. __ Jag mäste likvälfbekänna, att ehurulätt jag tycker mig som sjöman konna fatta och bedomina förevarande ämne, är jag likväl brydd då jag i detta upplysta
Stånd vill tydeligen ådagalägga min öfvertygelse, och finner vid försöket att man kan vara god sjöman men slät talareWiljam Pitt var ej sjöman, men van att sorn Statsman se och uppfatta Englands interessen i alla hänseenden skulle han på ett öfvertygande och fattligt sätt, äfven här, bevisat nödvändigheten deraf ”att Scandinavien måste hafva en örlogsflotta bestående af örlogsskepp, fregatter, mindre fartyg och canonslupar.” Önskeligt kunde det vara att Nationerna aflade de stora, dyrbarare två och tredäcksskeppen, men detta är blott ett önskningsmål och, intill dess tiden realiserar önskningen, torde Scandinavien få åtfölja tidens ström»
För mig torde det bli lättast att practiskt inför Högl.
Ridderskapet och Adeln visa en örlogsflottas nödvändighet, om mig tillätes att i korthet ge en öfversigt af Sjöcampagnen år 1808.
Vanligen fästade man ej mycken vigt vid örlogsflottan det året, emedan den ej hade någon affair med den fientliga flottan; men är det, sorn jag vågar tro, likväl lätt att tydeligen ådalägga, att örlogsflottan gjorde
Fäderneslandet till den grad betydeliga tjenster, att den fullt ut återgäldade Staten fden kostnad, Staten på dea under freden användt, så blir 586 Den 6 Martil, det ju ock tydligt att Sverige hädanefter nied ännu mera omtanka bör underhålla sin örlogsflotta, sorn freden 1809 då vi förlorade Finland och 1814, då Scandinayiens halfö bief förenad, gör detta ögonskenligen nödvändiga- v re; eller skall man säga, att sedan vi äro nästan omgifne af vatten, endast åtkomlige öfver hafvet, är den tidepunct dä hos oss ett vapen bör upphöra, sorn genpm secler fortfarit, men nu blir angelägnast, då kusten norrom Gefle, Gottland, Öland, större delen af Smålands kusten, hela Skåne och kusten til! Warberg, ja äfven den djupare vestra skärgården endast genom orlogsflottan kunna försvaras, och då Sjelfva Norige fordrar den och torde till dess bemannande lemna goda matroser
Jag vill endast omtala de tjenstår orlogsflottan gjorde, men som ej af ett skärgårdsvapen kunnat verkställas, och jag önskar att få framställa detta års sjökrig sådant det fördes, jemte de företag sora bordt ske, om frgn högsta ort den omtanka.och d»t förtroende visats vid krigets utförande, sorn ett svagare och fattigare land altid i krig bör ådagalägga.
Den första tjenst orlogsflottan. gjorde Fä*
Öerneslandet var då den bittida om våren skyddade Skåne för en tillämnad attaque från Tyska sidan.
GeneralGuverneuren öfver
Skåne fordrade genom bref på bref Escaderns skyndesamma utrustande och utlöpande, sade att han från Tyska sidan var hotad och att om Escadern ej snart utlopp kunde han ej svara Den 6 Martti, fc,f följderna.
I detta fall hade GeneralGuvernenren rätt, emedan
Skåne ej kan skyddas för anfall utan att vara Herre i sjön eller äga en örlogsflotta; denna Province är åtkommelig lör den minsta Escader med en transport, på hvilken en armée-corps befinner sig, pch kan ej genom ett blott skärgårdsvapen skyddas.
Dan andra händelsen jag önskar omtala år, hvad örlogsflotlan kunnat tillvägabringa om ej ett oblidt öde hindradt alla kloka företag.
Flottans Högste Befälhafvare lät då varande Konungen veta, det han ansåg sig med blott tvenne Regementer jämte Flottans egne troupper, kunna med lätthet bemägtiga sig ön Bornholm. ©tvifvelaktigt hade också detta då ön ännu ej hade rigtigt befäl
Och ej var organiserad till försvar varit en lätt conquettj men jag ber Herrarne komma i håg att denna tjenst endast kunnat göras med tillhjelp af örlogsfartyg, ej med canonsiMpar, om fienden haft den minsta Escadre i sjön, ön kunde endast attaqueras, endast soutineras af örlogsfartyg, ty i motsatt fall hade dgnna ö liksom något derefter Gottland snart återgått till sine fordna ägare.
Gottland blef bittida tagit af fienden j men expeditionen var ej skyddad af en ör-~ logsEscadre och således illa beräknad.
Hade Sverige nu ej ägt styrka på öppna sjön, så hade tydeligen Gottland blifvit i fiendens händer och den minsta Escader hade gil vit ön s.äji 588 Den 6 Martu, kerhet eller hade kunnat förstärka dess besätta ning, helst man ej skolat våga sända en arméecorps på en med möda långsamt samlad transportflotta, under några Canonslupars skydd, ( med synbar risque att förlora hela expeditionen, men vi voro ägare af en flotta och arméen snart embarquerad på skeppen, och återtogo Gottland snarare än det tagitg.
Örlogsskeppen voro likväl härtill den förste hufvudsakligen medverkande orsaken.
Flottans Befälhafvare, mån om att göra vapnet nyttigt för Fäderneslandet, hade beslutit att attaquera och bemägtiga sig Hangö, dels för att i dessa farvatten äga en hamn eller redd, dels att fullkomligt afskära den östra eller Finska viks skären från den vestra eller Åboskären.
Flottan redan färdig till en attaque som, i allas öfvertygelse, ej kunde misslyckas, hade den förtrytelsen att, samma morgon, samma ögonblick vinden fogade sig, se sin Befälhafvare i följd afen misstänksam Konungs nyck, förlora befälet och en annan mottaga det.
Den ankommande Befälhafvaren o~ van ännu och okunnig om Flottans tillstånd, ansåg sig ej böra våga attaquen, hvilken ock 3;ne dagar derefter hade blifvit för sen då hela Ryska skärgårdsflottan passerade stället ock Fästningarne blefvo mera bemannade.
Om ej ett för Sverige . oblidt öde hindrat att Hangöudd jemte Fästningverken blifvit tagne, skulle säkert detta mycket influerat på kriget; dessa partiella försök der Svenska arméen, ehuru ef. ter ärofulla strider, likväl en detaille blefvo Den 6 Martti' 589 slagne!, hade troligen blifvit förvandlade till ett sammanhängande helt och landstigning skedt, antingen från Hangösidan eller ännu bättre, längre in i Finska viken, och den Ryska örlogsflottan, ej öfverlägsen den Svenska men vida sämre förd och bemannad, emedan deras bästa officerare och matroser voro fångne i England, hade ej ,vågat sig utom Hogland då de känt, att den Svenska Flottan ej var delad derigenom att en del blifvit förlagd i skärgården.
Detta bevisar likväl att ör logsflottan kunnat hufvudsakeligen bidraga till möjligheten att se Finland återgå till sine rätta ägare.
Man fruktade att den Ryska örlogsflottan i Åboskären skulle kunna änuu mera förstärkas, derföre beordrades en Escadre af örlogs* skepp att taga position i Finska skären vid Jungfru sund, hvarigenom också de större Ryska skärgårdsfartygen jemte en del canonslupar, hindrades att förena sig med deras öfriga Flotta; äfven i detta fall voro således skep^ pen af verkelig nytta, medan det måste medgifvas att denna fienteliga Escadre gifvit deras flotta i Åboskären betydlig öfvervigt.
Under det de Svenska skeppen lågo i Jungfrusund och en del af Flottan var ingången i skären att skaffa vård åt det vexande antalet af sjuka, dels och friskt vatten, ankom den fienteliga stora Flottan ock tvång den i sjön kryssande Escadern att stöta till den i skären liggande, och Svenska Flottan blef bloquerad; Dan 6 Martil. men den var äfven i denna belägenhet ganskd nyttig för sitt Fädernesland, emedan Ryska Flottan ej vågade sig vestvart om den Svenska bloquerade Flottan, af fruktan att blifva afskuren från de Ryska hamnarne och tvungen till strid.
Jag hemställer nu till Herrarnas eftertanke, huru skulle förhållandet hafva varit, om Sverige ej ägt en örlogsFlotta och om den Ryska, åtföljd af en arméecorps och ett visst antal Canonslupar, just så som Svenskarne verkstälde det året derefter i Bottniska viken, kastat sig iSvenska och Stockholms skären; under det Skärgårdsflottan låg i den Åländska och Arméen på Åland.
Sjelfva den Engelska Escadern hade kommit för sent att rädda hnfvudstaden och landet och säkert hade kriget snart, men terribelt slutats; i detta enda fall anser jag för min del, och fruktar ej att deri motsägas af Englands största amiraler, att Grlogsflottan återgäldade den kostnad Staten på den I ' freden användt, och det jag ber Herrarne synnerligen reflektera derpå, såsom bloquerad, såsom innestängd.
Bloquaden var här likväl ej af värre beskaffenhet, än att den genast kunnat upphöra om amiralen tillåtits genast taga offensiven utan att vänta ordres från ett högqvarter i land, då hade och troligen ej den Ryska Flottan refuserat batalj, som den gjorde senare då ordres ankommo just till denna operation och tvenne Engelsa skepp under tiden hade förenat sig med Svenska flottan, hvarigenom den Ryska var decideradt underlägsen, 6éh började sin retrait in till Baltick. port d«r Deri 6 Martil.
59» den blef bloquerad* och således Svenska skären skyddad. jag kan likväl ej här lemna otiämdt alt hade Örlogsflottan haft nationalopinionen mera för sig, och af Regeringen varit barre vårdad så hade troligen ej en sjöcampagne blifvit företagen med skepp sorn ej vofö förhydde i botten, kanske ej heller varit så blottad och illa utrustad och då hade troligen den Ryska flottan, med all den faveur den ock hade af vindkasten, ej kunnat undgå eti strid som säkert tillagt ett vackert blad i fäderneslandets historia.
Förut sade man, vi skola alltid vara underlägsne Ryssarne, vi kunna ingenting uträtta, men ett tillfälle yppade 6ig likväl sorn väl kunnat begagnas; nu säger inan måhända äfven detsamma, men hvad en gårig handt kan åter inträffa, dessutom torde deri reflectiön här vara på sitt ställe, att 2 ne utländska skepp gaf en deciderad öfvervigt åt den Svenska flottan, och häraf torde äfven finnas att man med mera lätthet kan erhålla hjelp af 6 ä 8 skepp, ari af i§ å 20y och man ligger ej heller så i händerna på en hjelpsändande vän, sorn oftast endast afser sine egne politiska angelägenheter.
I denna sjöcnmpagne har det således inträffat, att i följd af en Örlogsflotta» blotta existetice, prrivincen Skåne bittida på våren kunnat skyddas för en tillämnad landstigning; ätt en Ö Bornholm kunnat tagas; att Ön Gottland verkeligen återtogs och slutligen art deritia Örlogsflotta ganska betydligt tjenade sill 592 Den 6 Martil.
Fädernesland både som bloquerad och bloquerande.
Denna berättelse visar, som jag vågar tro att en Örlogsflotta ej allenast har varit nyttig, utan är nu mera högst nödvändig, sedan Skandinavien är en halfö, hvars vidlyftigaste kuster och rikaste provincer med Öland och Gottland ej kunna försvaras utan genom en Örlogsflotta , och äfven den mindre eller verkeliga skärgårdskusten kan ej ensamt på alla puncter af ett skärgårdsvapen försvaras, om den attaqueras af större skepp och Skärgårdsvapen gemensamt.
Äfven i detta fall är det således nödvändigt att, likasom närgränsande nationer, hafva en Örlogsflotta, hvilken, om ock bloquerad, åtminstone hindrar fienden från andra företag och lemnar möjeliga tillfällen att i detalj kunna slå honom.
Härtill må läggas att Norriges kuster och dess inbyggares Nationalopinion kraftigt fordra detta vapen, som således stärker och befäster föreningen.
Men dermed vill jag ej hafva sagt att den i min tanka orätt kallade arméens flotta, ej är nöd* vändig; den skapades vissserligen, för att under det vi ägde Finland, på arméens flank agera i Finska Skärgården, men ehuru något sådant nu mera ej kan äga rum på Svenska sidan, är vapnet likväl ett ganska nödvändigt bidrag till sjöförsvarets fullkomnande och Sveriges Örlogsflotta bör bestå af Skepp, Fregatter, mindre Fartyg och Canonslupar.
Deremot är jag decideiadt af den opinion att ett stort misstag
Den 6 Jfurin. misstag begicks då Regeringen i fordna tider upprättade 2:ne Sjöcorpser med allt tillbehör at civil personal, hvilket ökat ett penningefattigt lands kostnader utan att öka dess styr ka i fartyg; detta misstag skulle jag anse sora ett fel om jag ej vöre öfvertygad att det snart upphörde.
Med måttlig tanke på sjelfva ämnet och någon omtanka för landets sanna val, skiljd från s;ne corpsers enskifta fördelar, skall det nogsamt finnas vara nödvändigt, ej allenast att desse corpser förenas, utan ock att stationerna sammandragas på det alla de inskränkniogar måga ske sorn möjligen kunna äga rum.
Jag anser som en gifven, en bestämd sanning, den tiden ännu mer skall bekräfta att nationens opinion, skall stadna dervid, atti följd af Scandinaviens local sedan frederneåran 1809 och 1814, dess kraft och omtanka skall vändas på et sjöförsvar, att detta sjöförsvar skall bestå af skepp, fregatter och canonslupar, och att nationen vill ha all kostnad osparad till detta stora mål, samt dess enda villkor härvid bli att se resultaten svara emot kostnaden.
2;ne dryga corpser, stor civilbetjening, mångå stationer tillfredsställa den ej, då allt detta upptager största kostnaden, förråden äro tomma, och slutligen summan som till fartygen kunna användas blir så obetydlig, att man svårligen äger hopp att hinna till ett visst föresatt mål, ännu mer, jag tror, att man skall blifva öfvertygad, att ett fattigt land omgifvit af vatten med mera lätthet och mindre kostnad, skall Bil. till Ridd, o, Ad.
Pr, II Band, $8 SS4 Deri 6 Martii. genom étt sjöförsvar kunna hinna tili den be^
Jag tror att vi kunna hinna denna angränsande magt i sjöstyrka men ej i Arméer, och om någon gång nationalfriheten hotas af dessöfvermagt, skall, likasom fordom Grekelatid, äfven Skandinavien finna ett Salamin, utan att , som jag vågar tro j behöfva des» Termopyler* "Jag har nämnt stationer i sammandragning, detta torde fordra en, explication hälst min mening ej kan vars att flytta Örlogsflottan till Stockholm, emedan detta innefattar en orimlighet.
Jag menar således att jag tror* det skärgårdsvapnet både från Götheborg och Stockholm bör flyttas till Carlscrona, där det mycket vål kan bevaras i öfvertäckta dockor* Men huru skall då Stockholm försvarås ropar man? dertill Svarat jag, att vid hvarje sig yppande orolighet skall en Skärgårdsflotta, som naturligtvis först bör utrustas, med yttersta skyndsamhet blifva färdig i Carlscrona, der medlen äro stora och ‘förråden, i följd af bättre tillgångar genom förbättrade arengemönter, måste Vara fulla; allt som dessa fartyg blifva fär^ diga afgå de med ordres att rendevousera hvar sorn hälst och dista ncen kan ej anses stor då detta vapen erhåller den rörlighet hvartill det Deri 6 Martil, kan hinna.
Jag vagar tro, att vid en sådan reglering skall Skärgärdsvapnet vara i Stockhoimsskären väl utrustat och redan öfvat förr än nu, då ty värr somjag förut haft äran att särga, medlen gå åt till corpser och stationers undethål! och lemnar litet öfrigt för fartyg och förråder.
Dessutom är jag af den tanka, ätt en flottas stationerande i hufvudstaden sätter sjelfva hufvudstaden i fara för ett fiendtligt anfall emedan det för fiende kan anses så betydande och af så vigtiga följder för hela kriget, att förstöra flottan med dess förråder att man vågar en betydlig expedition äfven med risque af betydlig förlust , för att hinna detta mål, och då måste äfven hufvudstaden i mer eller mindre mån lida.
Vår tids historia visar z:ne sådane exempel.
Engelsmännen attaque, rade Köpenhamn år 1807, ej för att hafva det sorgeliga nöjet att taga denna Stad, nej endast emedan Danska flottan låg der, flottan togs och varfven och förråden plundrades; men hufvudstaden led mer eller mindre dock ganska betydligt.
År 1814 attaquerade Engelsmännen också Washington, ej i afsigt att endast förstöra en stad, ehuru stor ock bitterheten kunde vara emellan Engelsmännen och Americaname, utan i afsigt att förstöra bäddar, varp och förråder för Americas uppväxande flotta.
Förevändningens rigtighet måste erkännas, ehuru staden led eller förstördes i utföringen.
Jag skulle äfven kunna tillägga att om det i våra upplysta dagar ingår i någon nations hufvuden att med långsamma, men säkra och jemna steg vilja uppstiga till univer, 59* Den 6 Mart ii. sal monarki, kan etet ock ingå i dess infernaliska politik att under den speciösa pretexten att förstöra en Skärgårdsflotta, dels förstöra den i sjelfva verket, dels ock under samma förevändning förstöra hufvudstaden och sedan employera en eller 2:ne campagner att härja Rikets kuster till flera mil inåt landet, för att då nationen rätt känner krigets rysligheter, taga det afgörande steget till en slutelig conquet, i det hopp att ett förtviflande folk ej skall känna bojans tyngd, då krigets rysligheter ännu stå i så friskt minne, och då man sedan så lätt, med tillbud af nationens svett till krigets onda följders afhjelpande, kan skaffa en slags välsignelse äfven åt den svartaste politik.
Herr Lagerhjelms jemförelse emellan skepp och canonslupar, ej antagelig till sin princip, emedan svårligen dessa vapen kunna jemföras, då deras verkningskrettsar äro olika, är äfven felagtig i sjelfva uppsattsenj ett 74 canonskepp som likväl förer So canoner, kostar 335,000 R;dr B:co och 44 canonslupar med chefsfartyg, kokslupar och förrådsfartyg efter nu varande Reglementen kosta 337,000 R:dr B;Co.
Det förra eller skeppet har 40 canoner i linien, hvilka jag anser svara emot de sednares 44 canoner, i följd af den lifligare eld ett skepp kan underhålla.
Men skepp?t behöfver endast 7 officerare med 660 mans besättning, de sednare deremot 44 officerare med inalles 2,840 mans besättningar: häraf kan sy - flen 6 Murtii.
597 nas att en skärgårds-campagne
Sr oändligt dyrare än en campagne med större fartyg, kanske till den grad att a a 3 campagners öfverkostnad skulle betala uppbyggandet af hela örlogsflottan.
Af allt detta, kan jag för min del, tydligen fatta, att Sverige måste hafva en örlogsflotta bestående af skepp, fregatter och canonslupar, och att sjön är det element der hädanefter nationalfriheten bör befästas.
En missförstådd egenkärlek drifver mig ej till detta yttrande, ty kan jag leda skepp och fregatter, så kan jag äfven blifva nyttig för Konung och Fädernesland i ett Skärgårdskrig på Skärgårdsfartyg; lika litet drifver mig en missförstådd Esprit de Corps, emedan hvad jag sagdt om flottors sammanslagning är misshageligt för största antalet af den.
Nej fäderneslandets sannaste interessen eldar mig då jag här inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln talar i ett af de vigtigaste ämnen som på det lifligaste bör röra nationen, och jag är öfvertygad att alla tider skall erkänna sanningen af hvad jag fast mycket ofuHkomligcn sagdt.
I \ l$8 D-n 6 Mart’i. N:0 6.
Grefve Grönlie dt, Clas: Anmärkningar vid Herr Herr Lgaerhjtlmr anföranden.
Att Rikets försvar tfll sin sammansättning bör tillskrifvas snarare en historisk härkomst, an någon consequent uttänkt idé.
Ått Sverige ej bör eller kan ha tvenne fulländade försvarssystem nemligen tillsjöss och lands sorn hvart för sig fordrar full - Lagerhjelmt Memorial, Undertecknad1 anmärk-: ningar dervid.
Det historiska äro Våra Förfäders bragder och de voro vidt omfattande; 1 kväl hade Gustafi, Eric XIV, Gustaf Adolph och Carl XI, grundliga idéer hvad sjö-vapnet angick och först under detta sednare seculutn kan tillskrifvas inconsequence, då ensidiga åsigter blefvo verkande pch 2 sjÖ.vapen inrättades med dermed följande felaktiga åtgärder.
Jag tror att Sverige, kan och mäste ha, både sjö- och landtförsvar; men sorn sjöförsvaret motstår första anfallet af fienden, må - Den 6 Martii, m komliehet och kanske ste det vara af den nahvar för sir upptager tur och den kraftattdet alla de tillgångar som både kan vara offenkunna lemnäs till för- civt och defengivt. svaret.
Att för länder sora omgifvas af skärgård en örlogsflotta egenteligen är ett offencivt krigsHiedel.
Sjöförsvaret fordrar hefästade hamnar och sjö- fästningar hvilkas garnizon minska Arméen och draga Armé, ens operationer i otid från det inre till grän* särna.
Sveriges skärgård år af helt olika beskaffenhet än Finlands, den var trång och grund i djup, vår är deremot öppen af djupt vatten, följaktligen fordras olika vapen atta densamma agera, måste bägge vapnen förenas och måste vara så kraftige att de innebära fullkomlighet.
Derföre bör vi ej ha mer än ett sådant stal. le, som försvarar sig sjelf och detta hafva v| förmåga till - Herr Lagerhjelm med* gifver dock att en tillräcklig örlogsflotta i sjön sätter Riket i verkelig sjelfständighet—.
När vi kunna åstad*
Dm fi Martti.
Ått Sverige ej förmår på en gång hålla örlogsFlotta och skärgårdsFlotta, och att det medför halfhet i åtgärder och förmåga.
Vill ha undersökning huruvida
Rikets försvar är sammansatt efter högste fordringar, om uppbörd, förvaltning m. m. ej tarfvar förändringar m. m.
Man har sagt('honom att kostnaden i underhållet af kraften »striden canonelden skall vara så betydlig skiljaktig då medlen använda på flogsFlottor att ett 80 canonskepp utredas (menas komma den, hvarföre ej ha den så?
På det sätt vi nu ha dem har han nästan rätt; men, om de förenas på en punkt, farförenas genom samma intresse så kunna vi förmå detsamma och vi skulle få en öfverflyttad summa af 150,000 “
R:dr från underhållaoch personal-kostnaden till materialsfond.
Detta liksom annat är skärskådadt och upp» gjordt af Comittéer rörande Flottorna, och troligen kommer snart att tillvägabringas vid en skeende allmän regi lering af Flottorna.
Detta är alldeles o - rätt och en dylik jemförelse har aldrig kunnät i verkligheten bestämmmas; ty ännu hafva aldrig Canonslupar tagit något Linieskepp, väi attaqueradt dem men ej mer.
Den 6 Marlit, 601 väl byggnad och allt) kostar 400,000 Rdr Banco och hvarigenom blott 40 canoner hållas i linie, förslår att bringa 200 till 400 canoner i spel på öppna canonslupar och jollar.
Herr Lagerhjelm an* för dessa sine .uppgift
Ett »kepp kostar ej mer än omkring 320,000 R;dr.
Denna uppgift får jag tacka för, och be att få veta hvem som kan åstadkomma En Canonslup för 1,000 R:dr Banco.
Jag räknar Canoner och ej a å 3 Lisp.
Nickor bland antalet af de uppgifne 4003 då man jemför i ett fall måste det vara i allt och då är dessa nickor utan verkan mot större fartyg hvilka ej hafva andra Canoner än 36, 24, 18 k 12 Lispunds Canoner.
Jag tviflar dock, både på möjligheten af kostnaden och på antal canoners aptering på fartyg till detta belopp.
Herr Lagerhjelm ursäktar att jag får apli - t 6o2 Ben 6 Martn, ter, för att tillkänna- cera i motsatt förhålgifva att ingen lätt- lande dess egna yttransinnig eller ytlig re- den om ytlighet m. m. flexion förmått detta på den person somgifhans anförande. vit Herr Lagerhjelm dessa uppgifter och kan ej annat än på det högsta billiga Herr Lagerhjelms nit för saken
Och dess ändamålsenliga proposition om eq Krigscassas samlande.
I förening härmed får jag äran anföra följande; Jag vågar betragfa sjöförsvaret såsom nyttigt och högst nödvändigt, för Sveriges oberoende, såsom Scandinaviens naturliga försvar.
Denna tro synes kanske parodon för mångå; men då jag betraktar de olikheter i opinioner som härvid kunna alstras, härflutne, af de orsaker, som alltid verkar då saker af stort intresse skola bedömmas och som alltid vid dylika fall äro, de rådande nemligen passionernas, intressets och allmänna misstagens åsigter, så finner jag lätt uppkomsten af desse o. lika meningar; men åter då man med uppriktighet söker den enkla sanningen skall man finna att Sverige liksom England, genom sitt georgrafiska läge, måste försvaras på sjön, måste med Flottor till yttre försvar bibehållas t sjelfrtändighet; då motsatsen visar att ifrån Den 6 Martil. ?|en stund en stat åsidosatt, upphört att äga eller bibehålla dess naturliga försvar, är denna stat säker att alltid någon ^eröfrare ankommer för att begagna tillfället af dess förSvarslöshet.
I 10 Secler är England deruppå ett exempel, ty från den stund detta land med alfvar vinlade sig om sitt naturliga försvar sin Flotta — har det stigit i välmåga och makt och på de tider det försummade densamma, var det ett rof för inkränktningar.