Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Vi med hans Maj: ts Kejsaren av Ryssland överenskommit, att det mellan Sverige och Ryssland den 13 mars 1801 i S: t Petersburg avslutade vänskaps- handels- och sjöfartsförbundet samt det fredsfördrag som undertecknades den 17 september 1809 skulle gälla till slutet av 1816.
Under den tiden skulle en ny handelstraktat utarbetas.
Kungörelse angående ekbarksinsamlingen för garveriernas behov.
Stockholm den 14 juni 1815.
För garveriernas behov av ekbark, är föreskrivet att på ekar som skall levereras till amiralitetets, artilleriets och fortificationens behov av träd, får man ta barken på stående rot i bästa savtiden.
Detta skall ske två år innan utsyningen.
Den som äger eken men försummar barkningen bötar 5 daler silvermynt.
Barken förs till förvaringsrum och skall inte ligga samlaren till last.
Då denna stadga har blivit bortglömd anbefalles kollegium att förnya den.
Stockholm den 14 juni 1815 A N EDELCRANTZ
Kungörelse angående förhöjning av introduktionsavgifterna till Riddarhus- och Adliga kadettskolekassorna.
Stockholm den 21 juni 1815.
Avgiften för introduktion på Riddarhuset har varit 165 riksdaler 32 skilling för adlig, 133 riksdaler 16 skilling för friherrlig, 166 riksdaler 32 skilling för grevlig värdighet.
Till kadettkassorna erläggs 33 riksdaler 16 skillingar för adlig, 50 riksdaler för friherrlig och 83 riksdaler 16 skillingar för grevlig värdighet.
I anseende av riddarhuskassans behov och möjligheten för kadettkassorna att utdela stipendier begär man att summorna höjs.
Det har inte skett på lång tid.
Det finns heller inget skäl varför summorna skulle var olika.
Därför har Vi velat bifalla att de höjs till 200 riksdaler för var och en av de tre värdigheterna och 100 riksdaler till kadettkassorna.
Stockholms slott den 21 juni 1815.
Kungörelse angående förhöjning av arvodet för skeppsavmätning.
Stockholm 22 juni 1815.
Den fastställda taxan för arvode för skeppsavmätning och kalkylerarens utskrivning är 2 skilling specie för varje läst.
Den bör ökas till 3 skillingar per läst i Stockholm, men bara där.
Avmätningsarvodet för utländska skepp är 4 skillingar per läst och skall uppbäras i alla stapelstäders hamnar.
Stockholm den 22 juni 1815.
Cirkulär till landshövdingar och regementschefer rörande benämningen av f d General krigskommisariedepartementet inom Krigskollegium, samt underrättelse om ett särskilt inrättat Departement för indelta arméns underhåll under mönstringar och möten.
Stockholm den 22 juni 1815 Den 19 juli beslöt Ständerna inrätta ett Krigs Kollegie Underhålls Departement med uppgift att sköta underhåll vid Indelta Kavalleriets och Infanteri Regementenas underhåll vid möten och mönstringar samt ha tillsyn över hästavelns upphjälpande i riket.
Vidare ändras nuvarande General- Krigs Kommisarie Departementet till Krigs Kollegie Utrednings Departementet.
De skall handlägga ärenden som rör arméns tropper, beklädnads- remtygs, tross- och utrednings- samt sjukhuseffekter.
Kungörelse angående befrielse från erläggande av naturalisationsavgifter för sådana fartyg, som, byggda i Norge, av svensk undersåte förvärvas, även som för sådana, som, byggda i Sverige, kunna genom köp eller annan avhandling bli norsk mans egendom.
Stockholm den 4 juli 1815 Norska regeringen har hemställt att den avgift som förordnades den 13 mars 1812 på 12 ½ %, lagd på alla främmande skepp och fartyg, vilka av norska undersåtar genom köp förvärvats, är olämplig under Sveriges och Norges nuvarande förhållanden.
För att befordra handeln bör avgiften försvinna för alla skepp som köpas eller säljas till Sverige, mot att samma gäller fartyg som köps eller säljs till Norge.
Stockholm den 4 juli 1815 A N EDELCRANTZ
Kungörelse angående kontroll mot missbruk i avseende på förtullad rom.
den 10 juli 1815.
För att kunna kontrollera handeln med rom förordnas att godsägare skall uppge till tullkammaren sin kvantitet rom, som sedan inventeras och förs i särskild bok, där uttagen redovisas.
Stockholm den 10 juli 1815 A N EDELCRANTZ
Förordning angående vissa omständigheters iakttagande vid värderingar till försörjning av utmätt fast egendom å landet.
Stockholm den 14 juli 1815 Denna förordning skall uppläsas för gäldenären, om han och borgenären inte kunnat komma överens om var auktionen skall ske.
Beslutet införas i värderingsinstrumentet.
Det gäller fast egendom på landet.
Stockholms slott den 14 juli 1815.
Tryckfrihetsförordningen, daterad Örebro den 16 juli 1812, med de sedermera av kungen och riksens ständer antagna förändringar.
Sedan Riksens nu församlade Ständer enhälligt beslutat att i vissa avseenden förändra tryckfrihetsförordningen av den 9 mars 1810 och denna förändrade lag blivit gillad, har Vi i kraft av regeringsformen Oss tillkommande rättighet samtycka till den.
Vi Rikets efterskrivna Ständer gör veterligt att den av Oss antagna tryckfrihetsförordningen som antogs den 6 juni 1809 stadgar, att med tryckfrihet menas att varje svensk man har rättighet att utan några
i förväg av den offentliga makten lagda hinder, utgiva skrifter.
Han kan tilltalas inför lag för innehållet och straffas om detta strider mot svensk lag.
Vi stadgar och förordnar följande: § 1 1: o Alla förutvarande lagar, stadganden och föreskrifter i avseende på tryckfriheten och bokhandeln upphör och som en följd härav alla förbud mot utgivandet av vissa böcker, skrifter och handlingar.
Med skrift skall förstås allt vad genom tryck läggs under allmänhetens ögon.
Periodisk skrift förstås sådan som i nummerföljd eller på bestämda tider utgives.
2: o Någon föregående granskning av skrift eller förbud mot dess tryckning skall ej äga rum.
Undantag är läroverken, som skall ha kvar sin rätt att överse och gilla sådana avhandlingar, som skall förvaras i deras lärosalar.
3: o Inga privilegier på skrifters utgivande tillåts.
Utgivningsrätten gäller i 20 år.
Kongl Maj: t kan förnya tillståndet med 20 år åt gången.
4: o Utgivare av dagblad eller periodiska skrifter skall anmäla titeln och tryckorten hos hovkanslern.
Är inte utgivaren dömd för nesligt brott eller ovärdig att föra andras talan läggs inga hinder i vägen.
5: o Boktryckeri får anläggas utan att vara underkastad någon skråordning.
Skall anläggas i stad eller högst ½ mil därifrån.
6: o Författare är inte skyldig att sätta ut sitt namn.
Han lämnar boktryckaren en förseglad sedel med namn och hemvist i händelse skriften blir anmäld till domstol.
7: o Den som utgiver utländsk mans arbete eller översättning därav eller inländsk mans, som inte satt ut sitt namn har lika ansvar som författaren.
8: o Vid rättegång är boktryckare skyldig att uppge författarens namnsedel, annars står han som ansvarig.
Skulle det visa sig att åklagaren varit ute i oträngt mål, och namnsedeln blivit bruten bötar han 100 riksdaler.
9: o Varje skrift är författarens lagliga egendom.
Utgivare av dagblad har inte brutit mot författarens ägande rätt om han inför en skrift anonymt.
Den som på titelbladet uppger fel författare eller utgivare straffas enligt missgärningsbalken kap 8.
10: o Varje skrift skall ha boktryckarens namn, tryckorten och årtalet utsatt annars bötas 300 riksdaler.
Upprepas förseelsen förlorar han rätten att trycka böcker.
11: o Boktryckaren är pliktig att utan betalning lämna ett exemplar till hovkanslern, alla universitet, Kongl biblioteket, riksarkivet och vetenskapsakademien.
12: o Det finns inget hinder för den som vill öppna bokhandel.
Kungörelse skall dock införas i Allmänna tidningar.
1: o I överensstämmelse med ovanstående skall det stå varje författare fritt att över allt som är eller kan bli föremål för mänsklig kunskap kungöra sina tankar.
2: o Skrivarten är varje författares eget val och ansvar.
4: o Det är var och en tillåtet att utgiva så väl rättegångar, allmänna handlingar, protokoll och beslut av vad slag de vara må.
Undantag är protokoll från Konungen i ministeriella ärenden eller hemliga utskottet, bank och riksgäldsärenden och övriga verks hemliga ärenden.
Preskriptionstiden är 50 år.
Protokoll och handlingar i förlikta brottmål må ej tryckas så länge någon av parterna lever, utan deras ömsesidiga tillstånd.
Då de båda är döda väntar man i 50 år.
Det gäller också handlingar som rör utdrag ut kyrkoböcker eller handlingar i avseende på enskilda personers leverne och seder om det kan skada dem.
1: o I tvetydiga fall skall man hellre fria än fälla och se mer på ämnet och tanken än uttryckets lagstridighet.
Som missbruk av tryckfriheten anses: 2: o Förnekelse av en Gud och ett liv efter detta eller den rena evangeliska läran.
Skriften konfiskeras.
3: o Gäckeri med Gud, gudstjänsten och sakramenten.
Böter.
4: o Allt lastligt yttrande om konungen eller hans gärningar och kungahuset.
5: o Smädliga uttryck om någon av kungahuset.
6: o Smädliga uttryck om ständerna.
7: o Uppmaning till myteri och uppror 8: o Smädliga uttryck om rikets ämbetsmän och tjänstemän, vad gäller deras ämbete.
9: o Förargliga eller till osämja ledande omdömen och yttrande om främmande makt, deras överhet, regering, regeringssätt, sändebud och höga ämbetsmän.
10: o Kungörande i tryck vad som avser statens underhandlingar med främmande makt.
11: o Angrepp mot enskild man, vilka gå ära för när och förklenar någons rykte.
12: o Lögnaktiga uppgifter och vrånga framställningar till allmänhetens förvillande.
13: o Sedernas vanhelgd, vare sig genom offentliga läror till någon last, som sårar ärbarheten eller framställningar av någon lasts utövning.
Konfiskering betyder oftast att inga nya skrifter får ges ut.
§ 4 1: o Hovkansler skall vaka över all utgivning.
2: o I varje stund, som en skrift lämnas till försäljning eller sprids skall ett exemplar lämnas till hovkanslern eller i orterna till hans ombud.
3: o Kvarstad skall meddelas efter 8 dagar i huvudstaden och 1 månad i orterna, annars gäller den inte.
4: o Den som inte sätter ut namn, tryckort och årtal eller undandrar sig att lämna ett exemplar till hovkanslern skall dömas till ordningsmål.
Den som döms kan besvära sig hos konungen.
5: o Så snart hovkanslern får vetskap om någon förbrytelse skall han åtala vid domstol.
8: o Anser hovkanslern att ett dagblad är vådligt för allmän säkerhet eller förnärmar någons personliga rätt må han verkställa omedelbar indragning.
Sedan ankommer det på Kongl Maj: ts förordnande om utgivare får utgiva något annat dagblad.
9: o Kvarstad gäller endast de blad varpå åtal görs.
10: o Den som har sålt eller spritt sådan skrift har samma ansvar som författaren.
11: o I avseende på försäljning och utspridande av utifrån inkommande skrifter gäller samma som om de vore tryckta i riket.
12: o Det åligger alla bokhandlare att insända en lista på utländsk litteratur på främmande språk till hovkanslern
§ 5 1: o Lagligheten av böckers och skrifters innehåll skall bedömas av en jury, bestående av 9 personer, vilka utan arvode skall sammanträda och genom förhör med parterna avgiva slutpåstående, och om rannsakningen bör fullbordas.
2: o Därefter äga parterna välja var sina 4 och domstolen 5 ojäviga personer i orten, som är kända för medborgerlig dygd.
3: o De avger ed att inget som i överläggningen yttras kommer att föras vidare.
4: o Därefter ställs frågan: - Är skriften brottslig efter det lagrum som åklagaren åberopat?
Omröstning sker med slutna sedlar.
5: o Efter inhämtad underrättelse om nämndens åtgärd skall domstolen avkunna utslag.
11: o Angripes enskilda personer utanför deras ämbete må de som målsägare kära och publik aktor aldrig uttaga sådant som sitt käromål.
12: o I frågor om kvarstad bör befallningshavare och vederbörande magistrater biträda.
13: o Inför främmande staters sändebud angående utländsk skrift som innefattar sådana ämnen som kan föranleda missnöje inom andra makter, skall tryckfrihetskommittén lämna utlåtande om skriften.
14: o Skulle den oförmodade händelsen inträffa att tryckfrihetskommittén blir ställd till ansvar, avgörs målet i Svea hovrätt.
Domen skall genast med alla tillhörande protokoll och på publik bekostnad tryckas till allmänhetens kunskap.
15: o Alla mål, med anledning av denna lag skall skyndsamt avgöras.
Böter kan inte omvandlas till annat straff än fängelse på fästning, då 16 riksdaler motsvarar 28 dagar.
16: o Böter från denna lag delas mellan åklagaren och närmaste inrättning för de fattiga.
Vi har med Våra namn stadfäst detta i Örebro den 16 juli 1812.
Undertecknat av Ständernas talmän.
Detta allt antar Vi som grundlag och befaller alla de som Oss och Våra efterträdare skall lyda och hörsamma att erkänna denna tryckfrihetsförordning.
Vi har med egen hand underskrivit och bekräftat i Örebro den 16 juli 1812.
Förordning om ändring av sista momentet 1 § 23 kapitlet rättegångsbalken.
Stockholm den 19 juli 1815.
I rättegångsbalken har blivit bestämt att ringa mål får avgöras i Hovrätten av fem eller om man är ense av fyra ledamöter.
Viktiga mål avgörs av 7 personer.
Likväl finner Vi att nödvändig säkerhet inte kräver så många.
Vad angår livssaker har ändring i lagen skett 1778 och 1807, så att hovrättens utslag inte kan gå i verkställighet förrän Vi prövat.
Ändringen lyder: I Hovrätten må ej färre än 5 ledamöter döma i mål som å liv och ära gå.
I andra mål må ledamöter utgöra domfört antal, därest alla om slutet är ense.
Stockholm slott den 19 juli 1815 CARL
Kungörelse angående det belopp vartill gärningsören böra utgöras.
Vi har inhämtat att gärningsören av de s k sockenhantverkarna till belopp utgått olika på orterna.
Vissa orter har uppburit dem endast av kronan, i andra städer och på några ställen av både kronan och städerna, då dubbel avgift blivit erlagd.
Vi har nu beslutat att gärningsören inte någonstans skall erläggas högre än 1 daler silvermynt eller 16 skillingar banco per person.
Kan städerna visa resolutioner att de har rätt till avgiften skall den erläggas till städerna.
Där de tidigare delats mellan staden och kronan fortsätter man så, i andra fall erläggs till Oss och kronan.
Stockholms slott den 19juli 1815.
Kungörelse angående rättighet till deltagande i Adliga Jungfrustiftet för Döttrarna av varje adelsman, friherre eller greve, som tillhör en efter 1809 års regeringsforms antagande, till sådan värdighet upphöjd ätt.
Stockholm 19 juli 1815.
Varje stamfader för grevlig, friherrlig eller adlig ätt skall enligt författningarna erlägga viss föreskriven avgift och som en billig följd därav äger varje dotter rätt att i stiftet inskrivas samt komma i åtnjutande av pensionsförmån.
För att undvika missförstånd vid ansökningarna har Vi kungjort att till berättigande till inskrivning i Adliga Jungfrustiftet inbegrips döttrarna till varje adelsman, friherre eller greve, som tillhör en enligt regeringsformen upphöjd ätt.
Stockholms slott den 19 juli 1815.
Förordning om Värmlands läns avsöndring från Göta Hovrätt, och förläggande under Svea Hovrätts Jurisdiktion.
Stockholm den 19 juli 1815
Värmlands läns riksdagsfullmäktige har anhållit att detta landskap skall avsöndras från Göta Hovrätt och läggas under Svea Hovrätt.
Ansökan har blivit understödd av innevånarana.
Detta tillstyrks då det blir en jämnare arbetsfördelning.
Härav förordnar Vi följande: 1: o Förändringen kommer att börja 1816 2: o Alla påbörjade ärenden skall fullföljas i Göta Hovrätt.
4: o De bevillningsprocent för testamenten skall för 1815 inlämnas till Svea Hovrätt.
6: o 1814 års domböcker från lagmansrätten, häradsrätten och stadsdomstolarna skall insändas till Svea Hovrätt, liksom alla protokoll över förmyndarskap, lagfarter, inteckningar och äktenskapsförord.
Förordning om vad som iakttagas bör vid underdåniga besvärs anförande hos Kongl Maj: t i Brottmål.
Stockholm den 19 juli 1815 Den som vill söka ändring i Hov- och Överrättens utslag i Brottmål, där han inte är häktad, är inte så tydliga och bestämda, därför stadgar Vi följande.
Den som vill söka ändring i utslag från Hov- och Överrätten inger besvär till Justitierevisions expeditionen.
Böter, ersättning för rättegångskostnader nedsättes hos befallningshavaren, kronofogden i orten eller magistraten.
Stockholms slott den 19 juli 1815 CARL
Kungörelse angående avgifter för trävaror, som av främmande fartyg utföras från svensk hamn.
Tabeller med avgifter på de olika träprodukterna.
O E LAGERHEIM A N EDELCRANTZ
Kungörelse angående en tillåten allmän spannmåls utförsel.
Stockholm den 25 juli 1815.
På grund av det överflödiga förråd av inhemskt spannmål, som finns i staden och för att lätta på den bristande avsättningen har Kongl Maj: t befallt att det är tillåtet att utföra säd mot behöriga tullavgifter.
Riksakt till bestämmande av de genom föreningen mellan Sverige och Norge uppkomna konstitutionella förhållanden; Beslutad, samtyckt och föravskedad på Allmän Urtima Riksdag i Stockholm den 6 augusti och på Lagtima Storting i Kristiania den 31 juli 1815.
Sedan Sveriges Ständer och Norges Storting beslutat att upprätta en särskild riksakt för att bestämma om de konstitutionella förhållandena mellan länderna, göres veterligt: Sveriges efterskrivna Ständer som är samlade till riksdag i Stockholm och Norges lagtima Storting församlade i Kristiania gör veterligt: att sedan föreningsband blivit lyckligen knutna mellan Skandinaviens två folk, inte med vapen utan med fri övertygelse skall folkens lagliga rättigheter till stöd för de båda tronerna gälla.
De ändringar som behövts för de konstitutionella förhållandena i båda länderna, har konungen den 10 november antagit i och med denna riksakt.
§ 1 Konungariket Norge skall vara ett fritt och självständigt rike som inte kan delas, förenat med Sverige under en konung, vars regeringsform är inskränkt och ärftlig.
§ 2 Tronföljden skall vara rätt nedstigande och följa den succesionsordning som antogs den 26 september 1810.
Bland tronföljare skall räknas även ofödda, som efter faderns död föds.
När en prins föds skall hans namn och födelsestund tillkännagivas inför Stortinget och antecknas i dess protokoll.
§ 3 Finns ingen arvsberättigad skall tronföljdsval i båda rikena anställas på samma dag.
Både svensk och norsk riksdagsman har rätt att föreslå tronföljare.
Skulle olika personer föreslås sker omröstning inom en kommitté av 36 personer från båda rikena.
Kommittén sammanträder i Karlstad.
§ 4 Kungen skall ha rätt att sammandra trupper, börja krig, sluta fred, ingå eller upphäva förbund, avfärda eller motta sändebud.
När kungen vill börja krig, skall han meddela regeringen i Norge sina tankar, inhämta dess betänkande och fullständig berättelse om rikets tillstånd, finanser, försvar m m.
Sedan sammankallar kungen svenska och norska statsråden till ett utomordentligt statsråd.
Efter att ha hört deras betänkande har han rätt att fatta det beslut han anser gagneligast för staten.
§ 5 Norska statsministern och två statsråd skall överlägga med svenska statsrådet i ämnen som berör båda rikena.
§ 6 Dör kungen och tronföljaren är omyndig, skall svenska och norska statsrådet genast sammanträda för att utsända kallelse till riksdag i Sverige och storting i Norge.
§ 7 Innan rikenas representanter är församlade leds länderna av en Sveriges och Norges Interimsregering.
Svenska ärenden skall expedieras på svenska och norska på norska språket.
Ärendena avgörs genom röstning och om rösterna är lika bestämmer ordföranden.
Alla resolutioner underskrivs av samtliga ledamöter.
Det sammansatta rådet har sitt säte i Stockholm.
De båda statsministrarna drar lott om vem som först skall föra ordet.
Vid alla de tillfällen då, efter Sveriges och Norges grundlagar, rikets styrelse föres av statsrådet, skall bägge rikena ha lika antal statsråd och sammanträda efter anförda grunder.
§ 9 De norrmän, som delta i regeringen skall inför norska stortinget avlägga ed.
§ 10 Den omyndige konungen skall erhålla tillräcklig undervisning i norska språket.
Underskrivet den 31 juli 1815 av 19 sidor svenska riksdagsmän och 2 sidor norska stortingsmän.
Stockholm den 31 juli 1815 CARL
Förordning om ändring av 3 § i Kongl Förordningen den 28 juni 1798, angående vissa omständigheter, som i Lagsöknings- och Utmätningsmål hädanefter komma att iakttagas.
Stockholms slott rikssalen den 31 juli 1815.
CARL Skuldbrev skall vara försedda med exakt förfallodag.
Förordning om ansvar för gäldenär, som inom de trettio sista dagarna förr än han om avträdesförmån sig anmäler, upplånar eller annorlunda åtkommer pengar och varor, dem han icke kan behörigen redovisa.
Stockholm den 31 juli 1815.
En del gäldenärer har gynnat borgenären genom att lämna pant eller betalning innan han anmält hos domaren sin oförmögenhet att betala skulden, vilket är olagligt genom konkursstadgan.
Tillägg i Kungl Stadgan angående avträdes- och förmånsmål erhåller följande förändrade ordalydelse.
Beträdes gäldenär att uppsåtligen gynnat en eller annan borgenär med pant eller betalning de trettio sista dagarna innan han anmält hos domaren sin oförmögenhet att betala eller har han lånat pengar eller varor som han inte kan redovisa, är detta ansett som ett oredigt förfarande och njuter inte befrielseförmån för det belopp han under borgenärernas gemensamma rätt försnillat.
Stockholms slott i rikssalen den 31 juli 1815.
Förordning om ändring av 2 § 2 kap Utsökningsbalken.
Den som för skuld sökes hos befallningshavaren skall vara pliktig att inom förelagd tid försvara sig.
Ändrad lydelse: Ställer den som sökes ej den fordrande tillfreds inom föelagd tid eller möter med svar, är han förfallen till vite och njuter den sökande sin rätt.
Stockholms slott på rikssalen den 31 juli 1815.
Kungörelse så väl Om Kongl Maj: ts Befallningshavandes rättighet att upptaga klagomål över nya vattenverks olagliga anläggning eller gamla vattenverks obehöriga förändring, som angående tiden för vattendämning om hösten.
Stockholm den 6 augusti 1815 Varje vattenverksägare som utan behörigt tillstånd antingen uppför nya verk eller verkställer förändringar av gamla utan tillåtelse gör sig skyldig till lagbrott.
Våra befallningshavande skall sedan vattenverksägaren blivit förhörd meddela det förordnande som enligt lag och författningar är överensstämmande.
Då någon särskild tid inte finns för uppdämning på hösten har rikets ständer stadgat att sådan dämning inte får ske förrän den 1 november.
Denna tid anses lämplig, då odlingar på åker och äng är fullbordade och kommer vattenverkets privilegier inte att förnärmas.
Detta har blivit stadgat med tanke på jordbrukets upphjälpande och Vi vill i nåder tillåta, att om någon anser sig blivit lidande av uppdämningen, domstolen skall uppta hans talan och undersöka ärendet lagligen.
Stockholms slott på rikssalen den 6 augusti 1815.
Förordning om ansvar för dem, vilkas kreatur vintertid orsakar skada på annans åker och äng.
Stockholm den 6 augusti 1815 Blidare vintrar, då tjälen är upplöst, kan skada på sädesgärden uppstå, då man släpper ut djur särskilt grisar.
Detta är inte förbjudet i lag varför ersättning kan ifrågasättas.
Därför har Vi på ständernas begäran stadgat att den som vintertid släpper ut sina kreatur är skyldig att ha dem under uppsikt, så att de inte skadar annans åker eller äng.
Den som försummar detta skall gottgöra den förlust som hans djur orsakat.
Stockholms slott på Rikssalen den 6 augusti 1815.
Förordning om en, efter 2 art 6 § i bevillningsförordningen 1815 lämpad förändring, av det i kungörelsen den 18 januari 1810, stadgade edsformulär, till bestyrkande av fordringar, vilka i konkurser bevakas.
Stockholm den 6 augusti 1815 I bevillningsförordningen som ständerna antagit för 1816 föreskrives, att låntagare endast förskottsvis erlägger den bevillning, som gäller utlånade medel.
Det är hans rätt att återfå detta förskott av långivaren och 5 % avdrages som ränta.
Förändring i edsformuläret följer Det nya tillägget skall inte angå den som bevakar fordringar i verk och inrättningar, som är befriade från avdrag.
Kungörelse angående förhöjning i avgifterna till Adliga Jungfrustiftskassan, vid introduktion å riddarhuset.
Stockholm den 8 augusti 1815.
Ridderskapets och adelns anhållan att höja avgiften för Adliga Jungfrustiftskassan för de tre adliga värdigheterna till 50 riksdaler vid introduktionen till Riddderhuset, godkännes av Oss.
Stockholms slott på rikssalen den 8 augusti 1815.
Bevillning för år 1816, och de påföljande åren, intill slutet av 1820, så vida ej inom denna tid urtima riksdag infaller.
gjort och samtyckt vid urtima riksdagen i Stockholm den 8 augusti 1815.
Innehållsförteckning 71 sidor.