Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t i Nåder proponerade högst rättvisa tillökning uti a:dra HufvudTitelns StatsAnslag för RevisionsSecreterarne och de 3:ne HofRätterne kan med nyssnämnde löner till en betydlig del betäckas; 2:0 att, om 12 Assessorslöner eller 3o Kammarskrifvarelöner blifva indragne, skall StatsCassan ändock icke vinna så mycket, som om de 3:ne Presidentslönerne samt Taffelpenningarne besparades; 3:o att då besparingar åsyftas samt verkligen behöfvas, det icke är skäl att slösa i stort och spara i smått, eller göra indragningar endast på de lägre Tjenstegraderne; 4:° att då de 3:ne PresidentsEmbetena de facto äro öfverflödige, skulle lönerna icke kunna anses för annat än pensioner eller gracer, dem Staten icke är pligtig bekosta; 5:o att Chefskapet inom de 1111 så betydligt reducerade 3:ne Collegierne ganska lätt och säkert kunde anförtros åt den äldste Rådspersonen inora bemälde Collegiér, hvilken med en löneförhöjning af 333 R:dr 16 sk.
B:co mera än de öfrige Ledamöterne, ganska beqvämt kunde vara Verkets Chef; och 6:0 att då Bergscollegium redan i ellofva (säger 11) års lid icke haft någon President, men göromålen och ärenderne derstädes blifvit lika skyndsamt, lika ordentligt och lika rättvist, handlagde och afgjorde, utan att Presidenten under 4 H. »o T 46 Den 12 December e. m. desse ellofva år varit ett enda ögonblick saknad, eller det förmärkts alt lian någonsin funnits; så måste val detta klara factum oemotsägligt och ganska evident bevisa, att Presidenten varit en Öfverflödig person, som, då lian alldeles icke bebölves i det ena, ganska gerna kan umbäras äfven i de begge andre Collegierne, så framt det icke skall antagas, att de ifrågavarande 3:ne Embeten a kunna vara goda att bibehålla, såsom Pensionsanstalter för vissa öfverflödiga personer.
Om remiss till vederbörligt Utskott, samt communication med de öfrige Stånden, anhålles vördsamt.
Latles på bordet.
Herr Rothlieb3 Axel 3 anförde skriftligen:
Erfarenheten bar nogsamt vitsordat, att den nu gällande Författningen om vägars grusning och påfyllning sommartiden ej är den rätta; dels påkommer detta arbete den tid Landtmannen är sysselsatt med sin såning och åkerberedning, dels blir alltid det påkostade väg-påfyllningsarbetet om sommaren fÖrfeladt, såmedelst att vägarne blifva tunga och grusningen bortryker.
Det är af sådan anledning jag vågar Ödmjukast föreslå återgång till den gamla ordningen, som bestämmer vägarnes egent - Den 12 December e. m. liga iståndsättande till hösttiden efter skörden; derigenom blifva de hårda och tillkörda , samt mindre blottställde att förderfvas genom utskärning, föranledd af häftigt regn.
Jag anhåller ödmjukast om remiss häraf till Högloft.
Ekonomi- och BesvärsUtskottet.
Herr Hallenborg Carl Johan _, hade inlemnat ett så lydande Memorial: 5*7 § af vår RegeringsForm stadgar: ”Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af Rikets Ständer allena ”vid Allmän Riksdag;” och ^3 §. af samma grundlag bjuder: ”inga nya pålagor, utskrif”ningar af manskap, eller af penningar och ”varor, må hädanefter, utan Rikets Ständers ”fria vilja och samtycke i den ordning för”ut nämndt är, påbjudas, uppbäras eller ”fordras.”
Dessa Lagar voro redan gällande i8i3, och det oaktadt proponerades af Regeringen, utan stöd af Rikets Ständers beslut, för Skånes Extra Roteringsskyldige, att åtaga sig ständig Rotering mot villkor, som hufvudsakligen voro: att den i Skåne varande Extra Rotering, som med Soldater och Båtsmän utgjorde 2,572 Rotar, borde nedsättas till 2000; att differencen, 572 Rotar, skulle anses som förmedling, och i48 Den 12 Deceaibw e. m. att denna förmedling skulle i allmänhet beräknas med yldels minskning, så att den, som höll 5 Extra Rotar, skulle få endast 4 ordinarie, och, der flere smärre hemman varit om en karl, de skulle erhålla så stor lägenhet sig ytterligare tillslagen, att deras lättnad proportionaliter vinnes, o. s. v. i samma förhållande för större och mindre lägenheter, med lindring lill -jfrdél.
Yid det med Skånes Rotehållare härom hällne första sammanträde antog en större del den Kongl. Propositionen; men som man vid detta tillfälle icke erhöll så fullständigt svar man önskade, blef, genom Regeringens skrifvelse af den a3 Mars i8i3, Landshöfdingarne ålagdt, att hålla sammanträden med Rotehållarne, der desse borde bestämdt yttra sig om de inginge på ständig Rotering mot föreskrifne villkor.
1 följd häraf kungjorde LandshöfdingeEmbetet, åtminstone i det Län, hvaraf jag är innevånare, att Länets Rotehållare borde vid utlyste sammanträde afgifva svar genom Härads- eller Socknefullinägtige, samt att den dervid frånvarande ansågs hafva antagit Regeringens proposition, på grund hvaraf en stor del Roteskyldige, sorn uteblefvo, förklarades hafva åtagit sig ständigt Knektehåll.
Att alla nu omnämnde förberedande åtgärder till ständig
Roterings uppsättande i Skåne voro både olämplige och origtige, är lätt att inse; men icke förthy blef sedan tillkännagifvet, att Skånes samtlige extra Roterings - De.u 12 December e. ri). *49 skyldige, med undantag af 3:ne Possessionater och någre hemmansägare,, ingått, på ständig Rotering.
En Conxmission Lief utsedd att verkiställa den nya Rote-indelningen. i Skåne, och denna, i stället för att, vidtaga sådane åtgärder, sorn lände att uppfylla Regeringens löften, följde helt andra grunder, så alt mången,, i. stället för. att få den utlofvade Jgdejs nedsättningen, fick ingen; och finnes till och med de Rotehåll, sorn fått sig påförd högre ständig Rotering, än de viddén Extra innehaft, hvaraf följden hlef, att, i stället för att Roteringeix. enligt Regeringens löfte skulle nedsättas till 2000 Numm,er, bl ef den, n,u indelt til],* 2m t*
Att misstag begåtts,af ofvannämde Ror teringsCommission inhemtas bäst af Rikets Ständers skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 20.
Junii 1818, hvaruti Sländerne, efter alt hafva åberopat alia de af Commissionen begångue felaktigheter, anhålla del Konungen täcktes, efter, vederbörande Landshöfdingars hörande samt infordrande af Kongl. Krigs- och KammarCollcgierncs underdaniga utlåtande, utfärda eu ny Instruetion för Roteringens verkställande i Skånska Länen , samt derefter anbefalla en ny undersökning och Rotering i desse Län, samt alt Roteskyldige, hvilka vid förra Roterimgen icke, varit tillstädes, följaktligen äfven i5o Den Boställsinnehafvare, må till den nya undersökningen behörigen kallas, och vid densamma äga rätt att afgifva det utlåtande, hvartill de kunna anse sig befogade, dock att Ptoteringen förblifver i sitt nuvarande skick, intill dess en sådan undersökning skett och dervid blifvit utröndt, hvilka jemkningar och rättelser i denna Rotering skäligen kunna och böra äga rum, och sedan i8a3 års
Ständer äfven gjort hemställan 0111 en ny reglering häri, har Regeringen genom Skrifvelse af den 4 Maji 1827 förklarat, att i den verkställde Roteringen någon förändring icke kommer att ske.
Såsom ersättning för 111 Rotar högre Rotering än sorn öfverenskommit var, erhållas årligen numera 666 tunnor Spannmål, hvilka fördelas lika på hvarje Rote, utan afseende om den fått den ullofvade y:dels minskningen eller icke, dessutom äro icke genom desse ersättningsmedel de många misstag utplånade, som RoteringsCommissionen begått, eller den orättvisa afhulpen, att de frånvarande vid af Landshöfdinge-Embetet utlyste sammanträdet ansetts hafva ingått på ständig Rotering.
Den af föregående Ständer äskade undersökning är derföre lika nödvändig, och, i förmodan att så mycket lättare erhålla densamma, erbjödo en stor del Rotehållare sig år 1826 att af ofvannämnde ersättningsmedel förskjuta kostnaden för denna efterlängtade undersökning, hvilken dock Regeringen genom brefvet af Den 12 December c. m. dea 4 Maji sistlidet år afslagit.
Då säledes icke mera något hopp återstår att få jenrnkning och undersökning, på sätt Rikets Ständer hemställt, så vöre det ändainålslöst, att ytterligare derom i önskningsväg hos Regeringen göra anhållan; jag ser derföre icke annat härvid vara att göra, än alt yrka sådan hjelp, som jag tror Rikets Ständer kunna bevilja, till följd af deras rättighet att sig sjelfve beskatta.
Som föregående Ständer endast godkänt Skånska Rotelingen i dess nuvarande skick, under förutsättning alt ny undersökning skulle ske, och de endast medgifvit dess gällande kraft intill dess den nya regleringen blifvit verkställd; så. synes detta Ständernas villkorliga godkännande icke längre vara bindande, sedan Regeringen afslagit all vidare ändring i denna Rotering, och tyckes således Rågan vara återförsatt i samma skick, som den var vid början af 1818 års
Riksdag och icke hinder möta för nuvarande Ständer, att rätta det origtiga i Skånska Roteringen.
Jag skulle således,, i följd häraf, kunna yrka hela Skånska ständiga Roteringens. ålerförvandlande till Extra, men inskränker mig alt begära, det alla de hemman och lägenheter i Skåne, hvilkas ägare varit frånvarande vid af Landshöfdinge-Embetet utlyste sammanträdet och lill följdderaf blifvit ansedde hafva ingått på: ständig Rotering, malte blifva derifrån frik aliade
Den 12 December e. m. och få återgå till Extra Roteskyldigliet, såväl som alla de lägenheter, hvilka icke fått tillgodonjuta deri utlofvade femtedels nedsättningen.
Om remiss af detta mitt Memorial till StatsUtskotlet, samt communieation deraf ined respective MedStånden anhåller jag.
Herr Pereswetoff' Morath, Carl Axel, hade inlemnat följande, som upplästes: Kongl.
Förordningen om uteslutande privilegier för nyttiga uppfinningar, af den 28 April i8if), har lockat flere Medborgare ali använda tid och kostnader på sådane uppfinningar, och ibland dem, som häruti kanske mest utmärkt sig och haft hvarken enskild kostnad eller möda ospard, är visserligen Herr Assessoren Johan Paul Juringius.
Han har ock erhållit 4 Patenter, nemligen: ett på användandet af kreaturens dragkraft rätt fram, till macliiners drifvande, hvarigenom kraften icke allenast användes mera ledigt och naturligt, än vid det vanliga kringgåendet, utan äfven runi och kostnad mycket besparas.
Detta har ock lyckligt blifvit försökt till en båts förskaffande, såsom man af Allmänna Tidningarne inhemtat; skada att ej uppfinnarens, Den 12 December e. m. i53 tillgångar tillåtit honom, att äfven visa sin inventions brukbarhet till tnachiners drifvande på iand!
Ett annat
Patent på ett nytt sätt att styra vädrets ojemna kraft vid Väderqvarnar, till en fullkomligt jemn rörelse, oberoende af vingarnes ojemna gång; hvilken uppfinning är alldeles otvifvelaktig och säker; men för sin betydligare kostnad ej kunnat visas i stort.
Det tredje är på en Ångmachin med hög tryckning, hvilken uppfinning flere sakkunnige män ej kunnat neka bör leda tili de sökta ändamålen: säkerhet, styrka och mycken besparing af rum, ved och kostnad; dock hafva medel för verkställigheten äfven härvid saknats.
Men den fjerde uppfinningen af ett nytt, ganska enkelt och kraftigt, sätt att använda menniskotyngden genom trampning, har redan i 5§ års tid blifvit använd, och de framsteg denna invention gjort, sedan uppfinnaren derå 1827 uttog Patent, tyckas för framtiden lofva de mest oväntadfc resultater.
Vid denna mekanik, såsom den enklaste och minst dyra, har uppfinnaren de sednare åren fästat sin största uppmärksamhet och sin ovanliga ihärdighet, oaktadt del myckna motstånd af fördomsfulla menuiskor saken rönt. i54 Den ta December e. m.
Deraf icke afsk räckt, visade Assessor Juringius i slutet af år 1826, att han med några få trampare kunde på sitt fartyg
Ge-, fion flere gånger föra en myckenhet varor och äfven passagerare emellan Norrköping och Stockholm, på lika många dagar, sorn flere seglande fartyg dertill behöfde vec-, kor; och när i Junii och Julii månader förlidet år en stark och ihärdig vestlig vind hindrade andra fartyg, att framkomma med den spannmål, som flere orter i Riket, för att stilla sin hungersnöd, behöfde, men ej för motvinden kunde på flere veckor få till sig, då framgick
Juringius med 200 tunnor
Råg i sitt trampfartyg härifrån till Nyköping i nästan beständig motvid, hafvande med sig, utom Skepparen och Loisen, endast sex trampare; och spannmålen var på litet öfver 3 dagar i Nyköping.
Besätt-, ningarne och passagerarne å 17 fartyg, hvilka ej på Mälarens största fjärd kunde framkomma, voro vittnen till Gefions oalbruU 11a framgående der, rakt mot stormen och vågorna.
När 1826 och 1827 vattenbristen vid Qvarnarne var så stor, att verklig malnöd öfver hela landet inträffade, då visade åter Juringius med sin lilla trampqvarn, alt den sorn har en sådan, föga kostsam qvarn, bland hvilka jag är en, ehuru jag äfven, äger vattenqvarnar, kan på ganska kort tid förmala till husbehof mjöl och gryn af hvad; beskaffenhet som helst.
Den 12 De cera ber e. ra.
När uppfinnaren sjelf såg, hvad nytta hans trampinrättning kunde medföra till qvarnars drifvande, var han ej sen, att för Styrelsen öfver fängelserna i Riket anmäla sin upptakt och föreslå sin inrättning till fångars sysselsättning och underhåll.
Delta hade tili påföljd, att hans trampinrättning blef antagen så väl till en liten husbehofsqvarn på Norrköpings Spinnhus, som lill en stor trampqvarn vid Södra Correctionshuset härstädes.
Den förra har redan länge varit i gång och uppfyllt sitt ändamål; den senare blir snart färdig och skall visserligen medföra mycken nytta både för det Allmänna och för Stockholm enskildt.
På 16 månader, eller sedan Assessor Juringius uttagit patent på sin inrättning, har den blifvit antagen till nyttjande vid ii mjölqvarnar, en husqvarn, en valk, ett tröskverk, en lastbåt och en slup; och huru många machiner återslå icke, som kunna genom denna mekanik drifvas!
När för ett år sedan den olyckshändelse inträffade, att det största af de här varande Ångfartyg brann upp, och omkring aoo Passagerare voro nära att dela fartygets öde, eller kasta sig i sjön och der omkomma, då utvidgade Juringius machineriet på sitt fartyg så, att ett dubbelt antal trampkaviar derå kunde användas, och i Januarii månad vay han ute på Riddar fjär - i,56
Den 12 December e. tu. den i storm och yrväder samt med 12 Lifgardisters trampning visade, alt icke alle* nast säkerhet, utan äfven nödige fortkomst kunde fås genom trampfartyg.
Detta har sedan än mer blifvit bevisadt och kan ännu dagligen bevisas, då 18 man. på en gång. nu kunna fortskaffa Gelian med en sjömils hastighet-, i timmen; och troligt är att troppar, på en niondedel af den tid, som nu vanligen fordras att marehera- t. ex. emellan Norrköping.och Stockholm, land vägen, skulle genom tramp-, ning och segel sjövägen framkomma.; hvarigenom kronoskjuts och inqvartering i Iandet skulle mycket besparas, utom så betydligt i tidens vinnande och klädernas slitning m. m. utan att Staten för sådana transporter behöfde att bestå några dyra, och för e?i bestämd framkomst. alltid osäkra Ångfartyg.
I anledning af allt detta, och då Ali» manna Tidningarne lemnat oss den underrättelse, alt ÖfverDirektören Schwartz af Regeringen fått sig beviljad en belöning af 10,000 E:dr Banco för sin uppfinning af en slags kolugnar, och att Snickaren Lilius för uppfundna rullgardiner af träd erhållit icke allenast lika lång patent-tid, som Assessor Juringius, utan dessutom 5ao R:dr Banco i belöning, sä finner jag mig befogad, ehuru litet böjd jag annars är. för uppoffrju - Den 12 December e. hi. gar af Statens mcdél, att hos Ridderskäpét och Adeln ödmjukast föreslå en summa åf Tiotusende R:dr Banco i belöning åt Herr Assessor Juringius för dess trampinrättning, hvars mångfaldiga användbarhet och nytta redan är ådagalagd; och jag är öfvertyga!! ätt han genom eh sådan belöning ej fullt blir ersatt för den tid och de kostnader, lian under nära 7 år användt, för ätt i mekaniskt hänseende gagna sitt Fädernesland, hvarmed lian då likväl kan blifva uppmuntrad att fortfara.
Om remiss häraf till behörigt
Utskott och communicätion med de öfriga Stånden anhåller jag ödmjukligen, och får jag äran härjemte öfverlemna 5 exemplar af den ritning, som föreställer Assessor Juringii Trainpqvarnar till husbehof, af hvilka exemplar, ett hos Ridderskapet och Adeln qvafblifver och de öfrige torde få åtfölja remissen och c 0 m 111 u 11 i c ä t i 011 c r n e. Lades på bordet.
Friherre Anckarsw är cl j Carl Henrik> uppläste följande:
Att döma efter tidens tecken, visa sig förhoppningarne för en myntreglering vid denna Riksdag icke särdeles ljusare, än vid den sistförflutne, oaktadt anledningarne att allvarsamt önska dem åtminstone för mig synas så trängande, alt jag ej län - t!>8 Den 12 December e. m. gre kali härutinnan tillbakahålla en tankeyttring, ehuru jag visserligen önskat att den utgått ifrån den högre ståndpunkt, hvars bestämmelse är att uppfatta, afväga och medla samhällets olikartade intressen, och som genom dess ställning lill samhället, i sjelfva sin natur innebär alla de marteriella anledningarne till förtroende, som den enskilde mannen saknar, då han vid framställningen af sin mening om rätt och orätt, vid fråga om en sak som denna, sällan Undgår misstankan, att genom ett eget enskildt intresse vara tillgifven den satts han yrkar och försvarar.
- Vårt närvarande financielia tillstånd är uppkommit genomen våldshandling, orsakad af okunnighet och missförstånd genom ett representationssätt, som aldrig lärer kunna komma att bibringa någon säkerhet emot misstag, äfven om de mest stadgade grunder för Statshushållningsläran.
Den åtgärd vid 1809 års Riksdag, hvarigenom Rikets Mynlrepresentativer genom ett penndrag tillika ikläddes den med deras bestämmelse oförenliga egenskapen, att äfvenledes representera Statens skuldförbindelser, vållade oförtöfvadt en häftig brytning uti alla enskilda förhållanden.
Capitalisten, som såg sitt capital dagligen minskas uti värde, nödgades kasta sig på speculationen j den ökade speculations - Den 12 December e. tn. tåg andan stegrade särdeles det fasta egendoms* värdet, och mången trodde sig för ett ögonblick se en lifligare rörelse, der verkningen icke var någon annan, än den bos men* niskan inneboende omsorgen, att undan en förestående våda frälsa de frukter af ett fulländadt arbete, som botås att utan ägar* nes medverkan undergå en daglig förminsk* ning till slutlig förstörelse.
De tid efter annan vidtagne financiel* la åtgärderne hafva icke åsyftat annat, än alt ögonblickligt lugna vissa farhågor och att med förvillande förhoppningar dåra ett eller annat ohjelpligt lidande, under en städse aflägsnad blick ifrån de eviga och orubbliga grunderne för sanning och rätt, under en städse aflägsnad blick från det civiliserade samhällets oundgängliga behof af en säker, oberoende mätare af arbetets värden; och historien skall säkerligen en gång ifrån dessa förhandlingar draga den slutsats, att våra öfverläggningar om dessa ämnen saknat ledningen af någon verklig Statsmannaförmåga.
Efterkommande skola troligen förundra sig, att vi under sådana vilkor ändock kunnat bestå, och den dag, då de olika målningarne af samhällets närvarande tillstånd komma att af den lugna forskningen sammanföras till ett verkligt helt, är jag alltid af den öfvertygelse, alt skuggsidorne i taflan ansenligen öfverväldiga de obestämda ljusnader, som äfven Ben is December e. m. vid den mest molnbetäckta himmel måste vära till.
Naturen har skapat olikartade intressen, i det hon tillåtit menniskorne födas med olikartad förmåga; och slägtets fördelning uti fattigdoms- och egendomsintresset, är så naturlig, att den kommer alt i evighet hestå ; och lagstiftningen är medlaren emellan dessa olikartade intressen.
Rättvisans bibehållande såsom en orubblig grund är den enda starka utvägen till enighetens bibehållande de olikartade intressena emellan; och det är å dessa rättvisans, billighetens och klokhetens fordringar jag, i anseende till ställningen af vårt myntväsende, begär Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Redan länge har man insett de menligt verkande följderne af ett myntförhållande, som hvilar på ett godtyckligt Lagstiftande magtens beslut, till frikallelse för Banken att, lik all annan gäldenär, fullgöra sine ingångne förbindelser.
Länge har detta tillstånd uppehållits genom långifvares och låntagares förhoppningsfulla inbillningar, att vinna den ena på den andras fall.
Under det den gäld— skyldige uti Bankens försträckningar till Canaler, till Spannmålscreditiver, uti Sedelutsläppningar af alla slag, hoppats på möjligheten - ' /■
Den 12 December e. m. r6i heten att vinna nedsättning i,sitt skuldbelopp, genom coursens möjligaste stegring, har Capitalisten å sin sida emotsett möjligheten af en ökning för sitt Capitalvärde genom coursens fall, i önskningsväg till pari.
Capitalistens, och derunder inbegripne den högre contanta löntagarens, beräkningsgrunder äro: goda skördar, ett genom myntförliållandet tilltagande allmännare elände och deraf följande minskade möjligheter att tillfredsställa några lifvets njutningar, samt på sådan väg minskade behof under ökad vexeltillgång; och den, som nu äger penningar att låna ut, punkterar säkrare på spelets utgång, än den som är skyldig eller måste låna.
Styrelsens handlingssätt måste alltid framför allt annat tilldraga sig den allmänna uppmärksamheten.
Mig förefaller det betydningsfullt, att Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof antagit, att myntvärdet skall genom Rikets Ständers åtgärder vid denna Riksdag endast bevaras för ytterligare försämring; att man begär 7 R:dr B;co som medelpris för all löningsspannmål, eller i R:dr mera än vid sista Riksdag; att för första gången uti Statsförslaget framträder silfverberäkning, under en så menlös drägt och så utan alla uttala4 H. ix Den ia December e. m. de motiver, att man snart kunnat förbise denna märkliga omständighet, så framt ej Stjrelsens så synbart passiva förhållande, i anseende till myntvärdets lika fredande ifrån förbättring, som ifrån försämring, påkallade den största uppmärksamhet, särdeles under det Styrelsen, mera än vanligt öppet, visar sin afsigt, att genom
Statslånesystemets införande i större scala tillvinna sig chefskapet för penninge-intresset, som ej till alla länders båtnad fallit uti Styrelsernas händer.
Min mening är ingalunda, att vid detta tillfälle ingå uti någon utveckling af financeläran (mina insigter torde äfven dertill vara allt för svaga); min afsigt är endast att fästa uppmärksamheten på nödvändigheten, att bryta ett tillstånd af osäkerhet, hvars följder kunna blifva af en större våda, än man måhända föreställer sig.
Jag önskar ej att vinna genom andras förluster, men jag vill icke heller förlora, för att befrämja oförtjenta vinster.
Jag önskar med ettord, att Banken måtte försättas i tillfälle att göra rätt åt sine Creditorer, efter den förmåga den nu kan äga; och jag yrkar derföre, i stöd af rättvisa, af billighet, af förutseende, att det af 1818 års Ständer för Banken utfärdade Moratorium måtte upphäfvas, och Banken derigenom tvingas till den utredning, hvarefter Den n December e. m. dess framlida verkningskrets måtte kunna fotas på säkrare, med penningeläran och med det allmännas hästa mera öfverensstämmande grunder, än hitintills varit fallet.
Jag anser såsom olämpligt, att för närvarande ingå uti någon vidsträcktare utveckling utaf ämnet.
Den begäran jag framställt stödjer sig på den enkla rättsgrund, att hvar och en bör göra rätt för sig; och jag anser som en oåterkallelig nödvändighet, att Rikets Ständers Bank, genom upphäfvandet af godtycklighetens beskydd, försättes i det tillstånd, som samhällets närvarande och framtida säkerhet kräfver.
Jag anhåller om remiss till BancoUtskottet af detta mitt anförande.
Herr Rothlieb, Carl Fredriks hade inlemnat ett så lydande Memorial:
Nyttan af det Historiskt-Genealogiska Studium behöfver inför detta upplysta Samfund ej ådagaläggas.
Att jag ifrån yngre åren idkat detsamma, derom vittna de många arbeten i Ridderskapets och Adelns Historia, som jag af trycket utgifvit.
Derigenom samt under de långa tider jag tjenstgjort vid Riddarhuset, har jag inhemtat en noggrann kännedom om beskaffenheten af i64 Den i?
Deceraher e. ra, Riddarhusets Genealogiska Arehiv.
Ända lill JustitieRådet och Commendören Marcks von Wiirtenbergs död 1817, då hans dyrbara Genealogiska Samlingar genom Testamente tillföllo Riddarhuset, måste man vid. nästan alla tillfällen, då några vigtigare upplysningar och underrättelser erfordrades, rådfråga honom.
Genom denna för Gifvaren hedrande och för Riddarhuset högst nyttiga gåfva erhöll det Genealogiska Archi vet en fullständighet, som det förut aldrig ägt.