Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har föreställt mig, att delta bruk härled! sig derifrån, alt. om motionärer framlagt bestämda förslager och dessa blifvit till Utsk. remitterade, Utsk. då ansett sig bundet inom gränsen af de ord, i hvilka detta förslag varit författadt, och att vid sådant förhållande Utsk., oaktadt den antydda förändringen varit uppenbar, likväl ofta, i följd af felaktigheter i redaktm, sett sig föranlåtet lemna motionärens förslag utan afseende, hvarigenom flere behöflige förbättringar under längre lid blifvit till landels skada fördröjde.
Hr Brakel har följt denna praxis, hvilken numera vunnit häfd, och rättvisan fordrar, att han får tillgodonjuta samma förmån i af - Den 4 Januari.
19 seende på behandlingen af sin motion, som andra före honom erfarit, vore än det framställda ämnet ömtåligare än det är.
Jag påyrkar derför remiss till vederbörligt Utsk., som derefter må ega att åt motionen egna den handläggning, hvartill omständigheterna kunna föranleda.
Raab: Hr Brakel har erhållit ett understöd af den siste värde talaren, som icke är af det slaget man helst önskar sig, dä han deruti inblandat några ord som icke voro serdeles smickrande för motionären; men jag tror att den siste värde talaren misstagit sig uti den upgiften, att motioner af dylik art inkommit lika outredda som denna och blifvit till Utsk. remitterade.
Jag vill åberopa de förut under diskussionen omnämnda motionerna i detta ämne vid 1844 och 1847 årens riksdagar.
Dessa motioner uptogo bestämda förslag.
Jag minnes äfven en annan motion i dylik väg af Ilr Hammarhjelm, hvilken också innehöll ett bestämdt förslag.
Jag vet icke att någon motion har afgått ifrån Ståndet till Ridd.Utsk. i så sväfvande och outredd syftning, som denna.
Ju mer jag tänker på saken, ju mera olämpligt tycker jag det vara att af Utsk. begära ett förslag, utan att närmare gifva Utsk. tillkänna hvad man vill.
Jag anhåller att fä ändra onlställningen i min begäran om propos. , nemi. derhän, att Ståndet icke vill till Utsk. remittera Hr Brakels motion i dess närvar, outredda skick.
Gr. Posse, Erik Arfvidsson:
Dä jag vid 1844 och 1845 års riksdag deltog i diskussionen öfver detta ämne, och sökte att befrämja Hr Rosenstjernas dä väckta motion ang:de ändring i R. o. Ad:s representation, anser jag mig skyldig att nu bemöta några inkast, som blifvit gjorda emot Hr Brakels motion.
Raab har åberopat sista mom. af 41 § Ridd.Ordn.
Den talar om grundlagsförändringar, och då skall Utsk. sjelfmant komma in med sitt utlåt.
Hr Brakel har icke begärt, så vidt jag har fattat, att Utsk. skulle komma in med något utlåt., som skulle hafva afseende på någon grundlagsförändring.
Deremot har 41 § 1 mom. blifvit åberopadt af Frih.
Raab och der står: ”Väckes fråga om ändring uti denna Ridd.Ordn., bör en sådan alltid remitteras till Ridd.Utsk.” Jag kan således icke begripa, huru det kan sättas i fråga, att icke remiss skall ske af motionen, sådan som den är.
Jag tager mig friheten påminna derom, att motionären har åberopat Hr Rosenstjernas och Frih. Palmstjernas motioner, och detta innefattar en bestämd upgift om hvad Hr Brakel åsyftar.
Jag skulle vilja åberopa en fråga, som varit å färde vid 1844 års riksdag, nemi. R. o.
Ad:s rätt att vara ordf. i Utsk:n, hvilken fråga, såsom jag tror, afgjordes genom en votering.
Jag vill minnas att Hr Lagerheim hade väckt denna fråga.
Den var remitterad till Ridd.Utsk.
Sådan har alltid proceduren varit och jag får för min del förena mig med Hr Weidenhjelm och yttra den åsiglen, att Utsk. tillstyrker hvad det anser sig kunna tillstyrka och hvad som icke kan bifallas uti motionen, det afslås.
Således anhåller jag att motionen mätte remitteras.
Hr Adelborg: Jag vet icke något som hindrar Ridd.Utsk. att i alla händelser under riksdagens fortgång, oberoende af någons 2* 20 Den 4 Januari. inblandning, inkomma med förslag till förändringar afR. o. Ad:s representationssätt.
Jag har, dä jag instämt i Frih.
Raabs yttrande, för min del icke menat att det skulle förmenas motionären alt få sin motion vederbörligen remitterad, men jag har blott till honom hemställt, huruvida del icke vore lämpligt, pä det att Utsk. icke mätte belastas med onödigt arbete, att han mera utsträckt motiverade sin motion.
Hr Weidenhjelms yttrande om det vanliga i sältet att inkomma med föga utarbetade motioner, sä får jag erinra Hr Weidenhjelm, att i de fall, då motioner inkommit till R.
St., hvilka icke varit lill sina detaljer utarbetade, så hafva de åsyftat vissa större förändringar, hvilka varit af den art, att de redan länge förut varit i opinionerne bearbetade, och för hvilka således det funnits ymniga materialier för deras behandling, ulan att Ulskm hafva kunnat komma i den ledsamma ställningen att arbeta förgäfves.
Utskm hafva på förhand velat ungefärligen hvad nationen i det fallet velat och hafva, i konseqvens dermed, kunnat fullgöra sin skyldighet.
I detta ämne äter äro tankarne sä delade alt jag trotsar Ridd.Utsk. ali kunna åstadkomma ett ullål., sådant som R. o. 7 f Adis alla ledamöter i detla ögonblick önska det.
Jag skulle således tro att det i delta ögonblick är obetänkt, att belasta Utsk. med ett arbete, som icke skulle leda lill något ändamål.
Utsk. skulle här möjligen stanna i sådana beslut, som Slåndet sedermera ogillar.
Derigenom upkommer eli förhållande mellan Utsk. och Ståndet, som jag anser ganska farligt.
Om ifrån Utsk. emanerar elt förslag, som inom Ståndet icke kan göra sig gällande, sä kan Utsk. ej utan att kompromettera sig sedermera göra upp elt förslag på alldeles motsatta grunder, om Ståndet skulle sä fordra.
Utsk. kommer då i en skef ställning lill Slåndet, sorn kan hafva menliga följder.
Jag får således fortfarande yrka att Hr Brakel mätte sjelfmant återtaga sin motion, för att närmare bestämma grunderna för förslaget.
Deremot tror jag icke som sagdi är att remiss kan vägras.
Hr T harn, Carl Wilh. Au g.:
Åtskilliga gånger förut som detla ämne varit å bane, har jag tagit mig friheten yttra mig, och anser mig äfven böra göra det i dag, dock icke sä mycket af nämnde skäl, som för sjelfva saken.
I afseende pä den Irågan, huruvida remiss kan ega rum eller icke, skulle kunna sältas i fråga rättigheten att väcka i Ståndet sådana motioner som denna, och jag har sjelf en gång satt i fråga, huruvida det kan förenas, om också med bokstafven af vår nu gällande grundlag, dock med andan af alla de författningar, från hvilka vår nuvar.
Ridd.Ordn. utgår.
Denna sida lärer dock icke vara värdt att vidare beröra.
Afser man äter frän denna, tror jag det kan vara temligen likgiltigt, om man anser motionen vara värd alt remitteras eller icke; den kan, enl. min mening, ej undertryckas, så länge man icke har utväg att pä en gång undertrycka alla onödiga motioner.
Jag anser således häst, att låta motionen gå sin väg till Utsk., och, hvad öde densamma der beredes, torde kanske icke vara osäkert.
En annan fråga blir, hvad meningen är med sjelfva saken.
Hr Brakels motion utsäger det icke uttryckligen.
Motionären har Den 4 Januari. 21 visserligen förklarat det närmare, och ännu mera tala de hän vis. ningar lian har gifvit till förut i denna fråga väckta motioner.
Den lärer således afse att uphäfva fl. o. Adis representation efter familjer, och utbyta den emot en representation genom val.
Man skulle kunna förvåna sig att ett sådant förslag sä hastigt har blifvit väckt, sedan så nyligen ett representations-förslag blifvit förkastadt.
Man skulle ock kunna förvånas att dylika förslag, visserligen ej så mycket denna gång, men mera förr funnit stöd ifrån samma sida, som alltid försvarat R. o. Adis rättigheter.
Man har ju alltid sagt att R. o. Ad., såsom Ståndet ännu är sammansatt, lemnar rätt till inträde åt personer af alla yrken, som här kunna göra sina meningar gällande.
Huru skulle det nu gå, om man skulle utbyta vår nuvar. representation emot en representation genom val?
Man har också förklarat det vara med R. o. Adis värdighet mest öfverensstämmande att, utan lön eller ersättning, försvara hvad Ståndet ansåg vara nyttigt för samhället.
Nu föreslår man att valda representanter för Ståndet skulle för sin möda erhålla ersättning.
Man har nyligen sett Ståndet i massa uttrycka sin mening i fråga om representationssättet.
Man vili nu åstadkomma förändringar i denna stora massas rätt; det kan svårligen ske nu då desamma, som då uttalade sin vilja, äro borta.
Kanske man tror alt denna massa skall komma upp igen.
Det såg ut som den skulle haft mycket brådtom att resa hem igen, efter som man sä mycket skyndade med representations-förslaget.
Det är således troligt att den icke infinner sig här åter; men om hon icke gör det, sä har man väl måhända juridisk rätt att afgöra frågan men ej mo ralisk.
Har ett ringa antal af 50, 100, ja kanske 10 personer verkligen rätt alt bestämma hvad som angår hela Ståndets rätt?
Men om nu så vore, skulle R. o. Ad. afsäga sig sina personliga rättigheter, sådana de nu äro, så återstår alt fråga, huru delta skulle tillgå.
Det kan finnas 2 vägar lill vår representations ombildning genom val, nemi. antingen provinsvis eller sålunda att valet sker på riksdagsorten vid riksdagens början.
Det medgifves att detta sednare vore ett godt sätt, att när man kommer tillsammans låta majoriteten disponera öfver minoritetens rätt.
Om sådant val skulle ske vid början af hvarje riksdag, så skulle det bestämma riksda gens utseende och färg en gång för alla eller för hela riksdagen.
Det vore ju mycket enkelt, det medgifves?
Deremot är del äfven här en annan fråga, huruvida det vore moraliskt rätt?
Det andra sättet för valens verkställande vore att välja provinsvis, antingen samfäldt eller efter familj.
Detta sista vore i min tanka det enda rättvisa.
Skola vi vidhålla R. o. Adis representationsrätt i allmänhet, så måste vi vidhålla hvad som rationelt ligger till grund derför, nemi. familjens rätt.
Det är den adeliga slägtens rätt som måste uprätthållas; men huru skall den bevaras?
Det har redan blifvit yttradt här, att ganska många familjer skulle hafva svårighet att finna bland sig någon, som vore passande lill representant.
Nåja; då kunde den familjen låta bli att välja, och de andra finge utöfva sin rätt.
Men sannolikt skulle det bli svårt 22 Den 4 Januari. för de flesta.
Det finnes icke någon talrikare familj, som icke är spridd i olika provinser och del är derföre icke lätt för familjernas medlemmar att alltid veta af hvarandra och äfven i sådant fall känna de likväl icke hvarandra tillräckligt.
Således anser jag att emot förslaget, talar för det första det, att, om majoriteten skulle besluta att utbyta R. o.
Ad:s nuvar. representation mot en annan genom val, så vore det inkonseqvent, sedan den så nyss afböjt ett dylikt förslag, ehuru visserligen sammanhängande med många andra.
Man skall dernäst uphäfva hvad som sedan gammalt är öfverenstämmande med R. o.
Ad:s ursprung.
Man skulle trotsa hvad som onekligen är den enda djupa och rätta betydelsen hos R. o. Ad., nemi. familjens rätt.
Man skulle slutligen stöta på oändliga svårigheter, antingen man skulle vilja välja länsvis eller familjevis.
Annu återstår en fråga: hvad skulle blifva af en Adel, så representerad som nu föreslås?
Hurudan skulle en Adel, sammansatt genom val, af kanske 100 personer, blifva?
Att döma af den enighet, hvarmed alla val pä Riddarhuset vid denna riksdag utfallit, så skulle man åtminstone genom val, förrättadt vid riksdagens början, få en representantkammare, som, ihärdigare och envisare än den nuvar.
, skulle ega kraft och vilja att motsätta sig alla försök att åvägabringa en representations-förändring, och det är kanske ej utan att mången tror, att den innerst åsyftade meningen är denna.
A andra sidan, om det icke valdes på detta sätt, sä kunde man visserligen icke så lätt kunna säga hvad resultatet skulle blifva, men blefve det icke på ena eller andra sältet det, att man bildade en ihärdig Pairs-kammare, så skulle på den andra sidan kunna up stå den möjligheten att man bildade en kammare, som mycket lät tare än den nuvar. upgaf hvad man önskade att den skulle skydda.
Mången skulle kanske tänka: det är icke mitt eget jag skyddar, det är andras, och kanske skulle icke så många då draga i betänkande att gifva vika, icke för skäl, men för möjligen inom nationen väckta, påträngande förhållanden.
Resultatet af hvad jag yttrat är, att jag anser motionen icke böra förhindras att gå sin väg fram; men jag afstyrker Ridd.Utsk. att vid densamma göra någonting.
Jag vill till mitt förra yttrande endast göra det tillägg, att det ingalunda var min mening att remiss till Ridd.Ctsk. skulle förvägras motionären, emedan den 41 § Ridd.- Ordn. tydligen gifvet' tillkänna, att om fråga in pleno väckes om ändring i Ridd.Ordn., bör en sådan alltid remitteras till Ridd.Utsk. Jag har endast velat yttra, att jag ansåg remiss af delta förslag för tillfället olämplig, emedan man har skäl att vänta ett förslag ifrån Const.- Utsk. af mera genomgripande syftning och emedan motionen icke innehåller några bestämda grunder till ombildning af R. o. Ad:s representation.
Jag vill derföre förena mig med Hr Adelborg i haDs hemställan, om icke motionären sjelfmant ville återtaga sin motion.
Hr Weidenhjelm har redan så fullständigt bemött Den 4 Januari. 23 de talare som yrkat att min motion icke måtte blifva remitterad, att jag icke bar något att tillägga.
Raab har sagt, att Hr Weidenhjelm fällt ett yttrande, som vore mindre smickrande för mig.
Sjelf har jag icke funnit det så, ty jag är ej den som smickrar mig med att förstå allt.
Hr Tham Ilar sagt, alt det icke vore skäl att väcka detta förslag, sedan de fleste ledamöter rest ner till sina provinser och huset är tomt; men just deruti, att huset är tomt, ligger ett bevis att Adeln bör omorganiseras och det är ännu ett skäl att väcka ett förslag sådant som mitt.
Dessutom: den adelsman, som är nion om sin sjelfskrifna representationsrätt, har verkligen, då förslag i början af riksdagen väckes, tid på sig att bevaka sin rätt.
Jag vill icke vidare uptaga R. o. Ad:s tid i denna fråga, och anhåller endast att min motion uti dess nuvar. skick måtte fä remitteras.
Jag anhåller endast, alt få fästa Ståndets npmärksamhet derpå, att då jag föreslagit att R. o. Ad. icke måtte remittera Hr Brakels motion i dess närvar, skick, så har jag dermed icke afsett alt afklippa Hr Brakels motionsrätt; ty uttrycket ”i dess närvar, skick” innebär ju att Hr Brakel kan komma in i morgon med ett nytt förslag.
Det är icke emot motionens remiss jag syftar, ulan jag begär endast af motionären, att han reder upp hvad han vill, innan motionen remitteras och anhåller att icke missförstås, såsom skulle jag vilja undertrycka någons motionsrätt.
Pal ms t je r n a , Nils Fredr.:
Om Ståndet vid detta tillfälle ville följa Hr Tham till upsökande och öfvervägande af alla möjligheter, hvilka genom Ridd.Ulskts behandling af denna motion skulle kunna inträffa, så tror jag att vi kunde komma ganska långt.
Jag anser icke såsom någon nödvändig följd hvarken af den ena eller andra delen af Hr Brakels motion, att något så genomgripande förslag skulle behöfva ifrån Ridd.Utsk. inkomma.
Aldraminst kan ett sådant förslag, i min tanka, blifva en sannolik följd af den första delen af det updrag, som Ridd.Utsk. skulle, enl.
Hr Brakels begäran, af Ståndet erhålla.
Så mycket som ordalydelsen af förslaget sväfvar för mitt minne, skulle detta updrag till Utsk. innehålla, alt Utsk. skulle till R. o. Ad. inkomma med förslag till de förändringar i 11. o. Ad:s representationssätt, som oberoende af ett mera genomgripande förslag till förändring i Riksd.Ordn., skulle kunna anses tjenliga.
Dessa förändringar behöfva väl icke nödvändigt sträcka sig så långt som till ett allmänt afskaffande af familjernas individuella representationsrätt.
Jag påminner mig, att vid en föreg:de riksdag
Hr Tham har, på ett sätt som då tillfredsställde Ståndets majoritet, bevisat, alt 114 § R.F. vore ett hinder för afskaffande af denna familjernas serskildte representationsrätt, såvida icke de öfriga Stånden dertill lemnade sitt samtycke.
Sjelf ledamot af Ridd.Utsk., biträdde jag då, för tillfället, denna tanka.
Huruvida jag deruti hade rätt, eller icke, lemnar jag derhän.
Det var då min öfvertygelse; men icke ser jag hvarföre Ridd.Utsk., med anledn. af denna motion, skulle sträcka en revision af Ridd.Ordn. sä långt, som nu blifvit ifrågaställdt, så - 7T Den 4 Ja noa rf. vida det icke skedde i följd af Const.Utskw förslag, eill. det andra af de updrag, som af Ståndet skulle åt Ridd Utsk. meddelas.
Det liar blifvit sagdt att Ridd.Utsk., sedan en grundlagsförändring blifvit antagen, af hvilken skulle följa genomgripande förändringar i Ridd.— Ordn,, skulle vara förbundet att sjelfmant inkomma med förslag till dessa ändringar.
Först och främst kan en förändrad Riksd.Ordn. endast blifva antagen, möjligen, att hvila lill nästa riksdag.
Antagen såsom grundlag, kan den vid denna riksdag ieke blifva; således ej eller, ännu, deraf föranledas ett definitivt beslut om ändringar i Ridd.- Ordn.
För det andra: om äfven ett sådant förslag i Coust.Utsk. utarbetas, och blifver af delta Stånd och af MedSlm antaget att hvila till nästa riksdag, hvem kan ansvara derför, alt tiden, före inuevar. riksdags- afslutande, då skall tillåta Ridd.Utsk. att utarbeta förslag till de förändringar, som deraf skulle blifva en följd, sä framt ingenting i den vägen förut hade blifvit påtänkt.
Så vidt jag drager mig till minnes orden i motionen, sä har Br Brakel endast begärt, ali förberedande öfverlägga ingar skulle ega rum.
Af Hrr Utsk:s-ledamöters nit för Ståndets väl torde R. o. Ad. nogsamt kunna förvänta, att de icke skola spara någon möda, för att förbereda sig på de åtgärder, som, i följd af Consl.Ulsk:s förslag och R.
Sl:s deraf möjligen föranledda beslut, mot slutet af riksdagen kunde blifva erforderliga.
För öfrigt, Mine Hrr, utan alt vidare uptaga till besvarande de åtskilliga invändningar, som blifvit gjorda emot motionärens framställning och syftning, får jag, i likhet med liera talare och Hr Brakel sjelf, helt enkelt yrka remiss af motionen, i öfverensstämmelse med 41 § Ridd.Ordn.
Jag hemställer vördsamt till dem ibland Ståndets ledamöter, hvilka ogilla formen för Hr Brakels motion, att de likväl, utan vidare tidsutdrägt, måtte tillåta att den finge remitteras.
Jag grkänner dock riktigheten af deras anmärkn:r emot henne; ty den som vill hafva ändring bör upgifva hvari hon skall beslå.
Det skulle eljest kunna hända, att Ridd.Utsk. föresloge en ändring, som vore rakt stridande emot motionärens afsigt, och hvilken han, när U(sk:s betänk, inkommer, torde ogilla.
Men dä kunna ölsk:s ledamöter också hafva svarat:
Hvarföre har icke motionären sagt hvad han velat.
När det icke skett, så får han förlåta Ulsk. att det icke hittat på hans mening.
Vid liera tillfällen när dylika motioner biifvit framställda och till de af alla Stånd sammansatta Utskru remitterade hafva dessa förklarat, att sorn motionärerna icke gifvit tillkänna hvad de önskat så hafva Utskm icke varit i tillfälle, att vid motionerna fästa något afseende.
Om nu Ridd.- Utsk. svarar pä samma sätt: sä må motionären icke förtänka Utsk. sådant.
Under dylika förhållanden hemställer jag, alt R. o. Ad. icke måtte motsätta sig en remiss, hvilken icke är grundlagsvidrig, om den sker.
Uppå härefter framställd propos. hlef Hr Brakels ifrågavar. motion jemte de i anledn. deraf afgifne yttranden remitterad till Ridd.- Utsk.
Den 4 Januari. 25 Föredrogs Gr. Liljencrantz^, Gust. Fredr., d. 30 sistl.
Dec. f. m. på bordet lagda motion, att R.
St. bos K.
M. måtte framställa deras underd. önskan om utarbetande af förslag till grundräntornes fördelande och nedsättande.
Jag misskänner ingalunda syftningen af den värde motionärens förslag alt kunna bereda en jemkning af de grundskatter, sorn äro fästade vid den Svenska jorden, och torde äfven, med afseende på mina tillgöranden i dylika frågor, hafva tillräckligen ådagalagt, att jag varmt intresserar mig för åstadkommandet af en jemnare jordbeskattning.
Men jag tror emedlertid icke att det lämpligen kan låta sig göra på del sätt, sorn den värde motionären föreslagit, utan deremot möta åtskilliga betänkligheter, som synes hafva blifvit af honom förbisedda.
Dessutom anser jag, att innan det kan blifva fråga om, att jemka skatterna emellan de serskildta egendomarne, det är nödvändigt, att dessa skatter blifvit så förenklade och till sina belopp bestämda, att en fördelning af dem lämpligen kan ega rum, samt tjenliga och tillförlitliga grunder för beräknandet af de ömsesidiga ersättningarne upgöras.
Jag anhåller att i R. o. Ad:s minne fä återföra, att en dylik fråga, som nu af motionären blifvit väckt, utgjorde föremål för behandling af den komité, som af K.
M. nedsatles för upgörande af förslag till beskattningsväsendets förenklande och hvilken komités betänk. vid sista riksdagen meddelades R.
Det torde tillåtas mig att få upläsa något af hvad komitéen härom yttrade.
Sedan komiterade sökt visa, att derest en sådan jemkning skulle ske, det icke rättvisligen skulle kunna låta sig göra annorlunda, än på det sätt, sorn motionären ifrågaställa eller emot kapitalersättningar tilldelade dem, hvilkas skatter blefve ökade och utgifna af dem, som erhöllo skatlelindring, yttra sig komilerade sålunda: ”Det vill synas, som skulle både Staten och de enskildte derigenom blifva tryggade emot förluster; men härvid bör dock anmärkas, att, om nuvar. förhållande med kronojorden kommer att fortfara, samt innehafvarne deraf således icke hafva egande- utan blott besittningsrätt, kan det icke ifrågasättas, alt de skola utgifva kapitalersättning för minskning i dessa egendomars skatter.
Föröfrigt är det tvifvelaktigt, huruvida med bevarandet af den enskilda rätt, som man på nyssnämnda sätt ville skydda, fullkomligen vore instämmande, att jordegare, emot sin vilja, blefvo tvungna att dels taga lösen för hittills lagligen åtnjutna fördelar, dem man ansåge sig icke kunna uphäfva, dels, i st. f. visst belopp af nuvar. skattebidrag, ikläda sig en egendomarne graverande kapitalskuld, som derjemte mäste amorteras genom erläggande under vissa år af högre årlig afgift, än nedsättningen i skatten, enär, i motsatt fall, operationen, under sken af lösen, i sjelfva verket komme att utgöra ren eftergift af nämnde belopp och det således vore vida enklare att, utan omsvep, stadga, att berörde nedsättning efter viss tid skulle ega rum.
Men, äfven om afseende icke fästes pä dessa betänkligheter, skulle dock en dylik liqvidalions-operation i verkställigheten möta betydliga svårigheter och olägenheter, hvaribland 26 Den 4 Ja n nar i. ensamt erhållandet af en rättvis grund för skatternas behöriga och jemlika fördelning å samlelige jordegendomar och utförandet deraf icke voro de minsta.
En vigtig omständighet är dervid äfven, att ett så stort belopp räntebärande obligationer, som i följd af nämnde åtgärd komma att utgifvas och sättas i omlopp, otvifvelaktigt skulle hafva betydligt inflytande på penningeställningen i landet och kunna deruti åstadkomma rubbningar, hvilka svårligen på förhand äro tillförlitligt beräkneliga." ”Om likväl, oaktadt allt hvad i det föreg:de är anmärkt, en så beskaffad skattejemknings-åtgärd finnes lämplig och kunde med rättvisa utföras, synes dock någon, emot dermed förenade olägenheter svarande vinst för de skattskyldige derigenom icke upkomma.
Följden af den ifrågavar. operationen, för framtiden, blefve nemi. endast, att egendomarnes värden i förhållande till ökade eller minskade skatter förändrades, hvadan förvärfvandet af de egendomar, hvilkas skatter blifvit lindrade, fordrade ett större kapital än förut, och ökad behållning i proportion till köpeskillingen, ändock icke upstode, enär, hvad som försvunne i egenskap af skatt, ulginge såsom ränta å högre köpeskilling, samt således för den skuldsatta medförde icke blott ränte- utan äfven kapital-gravation, hvarigenom vinsten af jemkningen i skatterna blefve ganska problematisk.
Till allt detta må slutligen läggas, att, äfven om det vore möjligt att åstadkomma den mest jemna och rättvisa fördelning af alla de skatter, som för närvar, åtfölja den Svenska jorden, så alt dessa skatter vid verkslällighetsperioden för hvarje egendom stodo i fullt enahanda förhållande till värdet, ligger det i sakens natur, att olika bördighet och nya eller lättare ntvägar till afsättning, med flera omständigheter, som verka på egendomars afkastning och värde, skulle pä lika sätt, som tillförne, inom en icke aflägsen tidrymd, åter föranleda ganska betydliga missförhållanden i skattebeloppen, vid jemförelse emellan serskilda egendomar.