Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan tillåts ingen anteckning förrän elektorerna är valda.
Utskottet bör endast för anteckningar sammanträda ½ timme före varje utsatt plenum.
Riddarhusbetjäningen får inte lämna ut någon pollett utan utskottets samtycke.
§ 14 Den som anmäler sig för första gången som riksdagsman, skall ha utdrag ur kyrkoboken där han är född.
Är beviset oriktigt skall inlämnaren genast tilltalas inför domstol.
Är beviset falskt förlorar han säte och stämma vid den Riksdagen.
§ 15 Fullmakt gäller inte om den inte är utgiven av huvudman eller den som enligt Riddarhus ordningen är därtill berättigad.
Följer formuläret, hur fullmakten skall vara skriven.
§ 16 Uppges vid en och samma anteckning flera fullmakter för samma ätt, blir alla ogiltiga.
Anmäls flera fullmakter vid olika anteckningar gäller den som först blivit uppvisad.
Den som ger ut flera fullmakter och uppdagas förlorar säte och stämma i Riksdagen för längre eller kortare tid.
§ 17 Sedan anteckningarna är förrättade blir bänkarna fördelade, så att första grevebänken blir till höger om lantmarskalken och den andra till vänster o s v. § 18 Ingen får inträda i Riddarhuset utan att ha lämnat polletten.
Det är Riddarhus Fiskalens ansvar att ingen obehörig träder in.
Den som lånar ut sin pollett förlorar säte och stämma för den Riksdagen.
§ 19 Sedan konungen öppnat Riksdagen skall bänkmans- och elektorsvalen verkställas.
Alla enligt anteckningslistan delas i 50 lika delar och varje avdelning kallas innanför skranket och förrättar bänkmansval.
Var och en lämnar en sluten sedel med namn på någon inom avdelningen.
Den som får de flesta rösterna är vald till bänkman.
Får två samma antal röster lottas dem emellan.
Den som är frånvarande vid valet har förverkat sin rätt.
De valda bänkmännen samlas samma dag och väljer genom slutna sedlar 25 elektorer.
§ 20 Elektorerna väljer ledamöter till utskotten.
§ 21 Den äldste för ordet i vart och ett av utskotten.
§ 22 Man kan inte vara både bänkman och elektor på en gång.
Däremot kan man vara bänkman och utskottsledamot samtidigt.
Blir elektor vald till ledamot i utskott ersätts han av ny elektor.
§ 23 Har någon valts till bänkman, elektor eller utskotts ledamot, men inte kunnat delta i första sammanträdet, har han rätt att lämna tillbaks sin pollett och avresa från Riksdagen.
Har han varit frånvarande två veckor över beviljad ledighet intas annan till hans ersättare.
§ 24 Tillstånd att på två, högst tre veckors tid från Riksdagen avresa kan lantmarskalken bevilja fyra eller fem bänkmän eller elektorer.
§ 25 Adelsman vald till ledamot i Utskottet har rätt att avsäga sig förtroendet vid första sammanträdet, men inte senare om inte laga förfall föreligger.
Två, tre ledamöter kan beviljas entledigande för egna angelägenheter på samma gång.
Blir han borta mer än tre veckor är hans rum i utskottet ledigt.
Från hemliga utskottet kan ingen entledigas utan konungens tillstånd.
§ 26 Försummar utskottsledamot tre på varandra följande sammankomster eller reser han bort utan lov mister han sin riksdagsmannarätt för den Riksdagen.
Detta skall genast tillkännages för Ridderskapet och Adeln och antecknas i protokollet.
§ 27 Med laga förfall menas vad som står i 12 kapitlet 1 § rättegångsbalken.
§ 28 Anslag till plenum skall ges senast klockan 6 dagen förut.
§ 29 Vid varje Riksdag skall, första gången då Ridderskapet och Adeln sammanträder in pleno (fulltalig sammankomst) denna Riddarhus Ordning och den särskilda ordningsstadgan för Ridderskapets och Adelns sammankomster uppläsas.
Ett tryckt exemplar av Riddarhus ordningen skall alltid finnas att tillgå, dels på Lantmarskalkens bord och i Riddarhus kansliet.
§ 30 Lantmarskalken äger att vid samlingstimmen, efter att ha äskad ljud med klubban låta överläggningarna börja.
Dör Lantmarskalken avvaktar man konungens utnämnande av en annan.
§ 31 Lantmarskalken äger ensam rättighet: 1: o att sammankalla Ridderskapet och Adeln in pleno 2: o att börja och med Ståndets samtycke avsluta plenum eller förklara överläggningarna vilande 3: o att leda Ridderskapets och Adelns överläggningar, tillkännage vad frågorna berör, varna dem som förhåller sig otillbörligen.
Han har inte rättighet att varna hela Ståndet, inhämta skriftliga och muntliga anförandens uteslutande ur protokollet, som kan var anstötliga eller strida mot grundlagarna.
Vidare skall han tillse att sammankomsterna alltid hålls på ett värdigt sätt.
5: o att äga tillträde till alla utskott, för att kunna tillse göromålens oavbrutna gång 6: o att befordra allt som Ridderskapet och Adeln beslutar, som inte strider mot Regeringsformen eller Grundlagarna
§ 32 Vid varje Riksdags början skall en föredragningslista med två kolumner inrättas.
I den ena skall införas alla frågor och namn på den som inlämnat dem samt en kort redogörelse för vad som avses.
I andra kolumnen införs när frågan föredragits in pleno, blivit lagt på bordet eller remitterat till utskott samt när frågan blivit avgjord.
Denna lista skall föras av äldsta Riddarhus Kanslisten och alltid finnas tillgänglig.
Ärendena föredras i den ordning de står på listan.
Förekommer propositioner eller remisser från Konungen eller kommunikation och avgörande av de andra Riksstånden bör de först föredragas.
§ 33 Var och en antecknad och vid Riksdagen närvarande ledamot har rätt att muntligen eller skriftligen väcka alla sådana frågor som enligt grundlagarna kan upptas i plena.
Väcker någon en fråga muntligen, som kräver utskottets yttrande, skall den innan nästa plenum avlämnas skriftligen till protokollet.
§ 34 Trettio dagar efter att Statsverkets tillstånd och behov blivit tillkännagivit, får inga nya frågor väckas.
Gäller inte Ståndets egna ekonomifrågor.
§ 35 Inget memorial av Ridderskapet och Adeln får upptas av någon som inte har säte och stämma på Riddarhuset.
Gäller även de övriga riksdagsstånden
§ 36 Inkommer någon fråga som inte kräver remiss till Utskott, läggs den på bordet och behandlas i den ordning föredragningslistan utmärker.
§ 37 Var och en har rätt att yttra sig i alla frågor.
Man uppstiger från sin plats och uttrycker sina tankar, som förs till protokollet.
Inga personliga angrepp tillåts.
Skulle detta ske prövas det inför 12 ledamöter.
§ 38 Avhandlas ärenden, som berör enskild medlem av Ridderskapet eller Adeln får inte nära släktingar delta i besluten.
§ 39 När ett ärende är färdigbehandlat och proposition ställd, får ingen försöka ändra beslutet.
Erinringar kan göras till protokollet utan att det påverkar beslutet.
Propositionerna skall ställas så att man svarar antingen Ja eller Nej.
Viktiga frågor skall författas skriftligen och justeras av Ståndet.
§ 40 Besvaras proposition med både Ja och nej, får votering begäras.
Reservation mot beslutet införs i protokollet.
§ 41 Då votering eller val skall förrättas anmodar lantmarskalken 6 personer av Ridderskapet och Adeln att tillsammans med honom sitta vid bordet.
Fyra för anteckningar över dem som rösta eller är frånvarande.
Varje bänkrum träder inför skranket för sig och lämnar sitt namn och en sluten röstsedel på det pappersark, som en ledamot håller.
Endast de som tillhör den uppropade bänken får finnas innanför skranket eller stå i skrankdörren.
Ingen får rösta som inte är antecknad och har med sig polletten.
§ 42 Vid varje val eller votering görs två upprop.
Den som inte infinner sig vid det andra för hans bänk, har förlorat sin rättighet.
§ 43 Lämnas flera sedlar, och en är märkt eller strykning skett är den ogillad.
Före valet skall fullständig skriftlig underrättelse om valsedlarnas rätta beskaffenhet anslås.
Vid voteringar används tryckta sedlar med Ja eller Nej.
Alla handskrivna anses olagliga.
När voteringen är över, tar ordförande en sedel, som han förseglar.
Skulle rösterna vara lika avgör den undantagna.
§ 44 Sedan öppnas sedlarna och ordföranden och de som sitta vid bordet granskar dem och fyra personer för enskilda protokoll, vilka underskrivs av alla som sitter vid bordet.
§ 45 Vid varje riksdag väljer Ridderskapet och Adeln in pleno 3 fullmäktige i Riksens Ständers Bank och lika många i Ständernas Riksgäldskontor och förordnar dessutom revisorer.
§ 46 För att befrämja nödvändig ordning vid Ridderskapets och Adelns allmänna sammankomster är särskilt stadgande utfärdat, som anslås i stora Riddarhussalen.
§ 47 Riddarhus Utskottet består av 12 personer.
Inför dessa personer skall ledamöterna av Riddarhuset och Adeln infinna sig och styrka sin behörighet till säte och stämma och få sina polletter.
Detta utskott skall tillse Riddarhus- samt Adliga Jungfru Stiftsärendenas förvaltning sedan förra Riksdagen, revidera Riddarhuskassan och Adliga Kadett Skole Fonden samt övriga donationer, kassor och legat.
Utskottet avlämnar sin berättelse till Ridderskapet och Adeln, där även förändringar i förvaltningarna föreslås om så behövs.
§ 48 Riddarhusets angelägenheter sköts av en direktion, bestående av 7 ledamöter, varav en inte erhåller honorarium (arvode).
Denna direktion följer en särskild utfärdad instruktion som också har föreskrifter för Riddarhus Sekreteraren och tjänstemännen.
Direktionen väljs varje riksdag in pleno bland sådana adelsmän som är behöriga att vara ledamöter i utskott.
Han kan inte samtidigt vara fullmäktig i Riksens Ständers Bank eller Riksgäldskontoret eller revisor över dessa verk.
§ 49 Har Riddarhus Sekreterar sysslan blivit ledig mellan riksdagarna och tjänsten tills vidare tillsatt enligt vad som gäller i instruktionen, skall Ridderskapet och Adeln inom 8 dagar efter första anteckningen, rösta om valet gillas.
Skulle valet ogillas fylls ledigheten på sätt Ståndet finner lämpligast.
§ 50 De personer som blivit upphöjda till grevlig eller friherrlig värdighet eller benådade med adelskap, men inte anmäler sig till introduktion har förverkat sin rätt.
Lottning och inskrivning i Adliga Jungfru Stiftet, om det inträffar under riksdagen, skall verkställas vid Vadstena Adliga Jungfru Stifts Direktionen i närvaro av lantmarskalken.
§ 51 Väcks fråga om ändring i denna Riddarhus ordning remitteras den till Riddarhus utskottet som inkommer med sitt betänkande.
Besluts någon ändring eller tillägg överlämnas beslutet till Konungens Nådiga stadfästelse och blir genast efter Riksdagens slut gällande.
Sker någon grundlagsändring, som påverkar denna Förordning, bör Utskottet självmant inkomma med förslag till Ridderskapet och Adeln, så att det inte blir någon stridighet mellan grundlagen och Riddarhusordningen.
§ 52 De på Riddarhuset förvarade tabeller över alla introducerade ätter, skall hållas i ordning och vid behov kompletteras.
§ 53 Ej må någon uppta annan ätts namn eller vapen, den må vara död eller levande, utan Konungens tillstånd och efter att i händelse ätten lever, medlemmarna har inför Konungen uppgivit sitt samtycke.
§ 54 Sedan Kongl Maj: t på Rikssalen åtskilt Riksens Ständer och hemförlovat dem samt Lantmarskalken avslutat Ridderskapets och Adelns sammankomster överlämnar han Staven till den äldsta närvarande greven.
Sex deputerade av Ridderskapet och Adeln uppträder till Kongl Maj: t och överlämnar staven till Konungen.
Därefter får ingen sammankomst äga rum vid den Riksdagen.
Stockholm den 18 december 1823 CARL JOHAN
Kungörelse angående tiden för Arrenden av Kongl Maj: ts och kronans Strömmingsfisken.
Stockholm den 19 december 1823 Enligt brev av den 13 augusti 1766 upplåts arrendefiske på 6-15 år.
Detta har haft menliga följder för strömmingsfisket, då arrendatorerna fått flytta till en för fisket upplåten avlägsen uthamn med sina hushåll och där skaffa sig rum och uthus, salterier och ibland även egna kapell.
Detta har gjort att de frånträtt sina arrenden innan kostnaderna blivit gottgjorda.
För att utvidga strömmingsfisket som utgör huvudnäringen för kustinnevånarna i de norra provinserna kommer arrendena aldrig ges på mindre än 15 års tid.
Stockholm den 19 december 1823 SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Kungörelse angående förminskning av böter för förfallolöst uteblivande från mantalsskrivning samt varest besvär över Kongl Maj: ts befallningshavandes utslag, varigenom den 30 september 1812 om mantals och skattskrivningen i riket uppräknade fall blivit ådömda, må anföras.
Stockholm den 19 december 1823 Ständerna har anmält att förordningen av den 30 september 1812, där föreskrivs att den som utan förfall missar mantalsskrivningen bötar 2 riksdaler.
De föreslår en minskning till 1 riksdaler.
Då bestämd föreskrift saknas hur besvär skall anföras över Befallningshavarens utslag angående böter, äger man att besvära sig hos Kammarkollegium inom 45 dagar.
Kongl Maj: ts och Riksens Ständers fastställda Regeringsform; Daterad Stockholm den 6 juni 1809, med de därefter, och sist vid Riksdagen i Stockholm år 1823, av Konungen och Riksens Ständer antagna förändringar.
Att sedan Vi, med oinskränkt förtroende till Rikets Ständer, ovillkorligen överlämnat fastställandet av en ny Regerings Form, som för alltid skall grunda ett gemensamt Fäderneslands sällhet och självständighet, uppfyller Vi en för Vårt hjärta dyrbar och efter längtad plikt, då Vi härmed allmänt kungör den grundlag, som av Rikets nu samlade Ständer, efter noga överläggning, enhälligt fastställt och antagen blivit, samt till Oss i dag i förening med Deras frivilliga och enstämmiga anbud av Sveriges Krona och Regering, på Rikssalen överlämnat.
Då Vi med livligaste rörelse och med ömt deltagande i det Folks öden, som lämnat Oss ett så oförgätligt prov av förtröstan och tillgivenhet, gått denna Dess önskan till mötes, har Vi fäst ett så mycket säkrare hopp om framgång i Våra oavbrutna bemödanden att bereda Fäderneslandets framtida väl, som Vårt och Våra Undersåtars ömsesidiga rättigheter och skyldigheter i den nya Regerings Formen blivit så tydligt utstakad, att de, med bibehållande av Kungamaktens helgd och verkningsförmåga, förena Svenska
Folkets lagbundna frihet.
Vi vill således denna av Riksens Ständer samtyckta Regerings Form härmed antaga, gilla och bekräfta.
Vi efterskrivna Ständer, har inför det allmänna Riksmötet, som är sammankallat, gjort veterligt, att Vi Svenska Folkets Fullmäktige inträtt i rättigheten, att själva, genom upprättande av en förändrad Statsförfattning för framtiden förbättra Fäderneslandets belägenhet.
Alltså har Vi upphävt de intill denna dag mer eller mindre gällande Grundlagar nämligen Regerings Formen 1772, Förenings- och Säkerhetsakten 1789, Riksdags Ordningen 1617 och alla andra lagar, akter, ordningar, stadganden och beslut, vilka under namn av Grundlag inbegripits.
Vi har överenskommit att för Svea Rike och underliggande länder stadga följande Regerings Form, vilken från denna dag skall vara Rikets främsta Grundlag.
§ 1 Sveriges Rike skall styras av en Konung och vara ett arvrike.
§ 2 Konungen skall alltid vara av den rena Evangeliska Läran, sådan den i oförändrade Augsburgska Bekännelsen samt Uppsala Mötes Beslut av år 1593 är antagen.
Hans gärningar är fredade för åtal.
§ 4 Konungen äger att allena styra Riket som Regerings Formen föreskriver.
Han skall dock inhämta underrättelse och råd av ett Statsråd, som Konungen inkallat och utnämnt.
De skall vara kunniga, erfarna, redliga och allmänt aktade infödda Svenska Frälse eller Ofrälse Män av den rena Evangeliska Läran.
§ 5 Statsrådet skall bestå av 9 personer, som har rätt att övervara alla mål.
En Justitie Kansler, som också är ledamot av Konungens Högsta Domstol, en Statsminister för utrikes ärenden, sex Statsråd, varav minst tre bör ha tjänst i Civila Beställningar samt en Hovkansler.
Varje Statssekreterare äger säte och stämma i Statsrådet, där han föredrager målen.
Far och son eller två bröder får inte samtidigt vara ledamöter av Statsrådet.
§ 6 Det skall finna fyra Statssekreterare, en för Krigsärenden, en för Kameral-, Lanthushållnings-, Bergshanterings- samt Inrikes civila ärende, en för mål rörande Drätselverket, In- och Utrikes Handel och Slöjderna samt en för ärenden som angå Religion, Eklesiastikverket, Allmän Uppfostran och offentliga Fattigvården § 7 Konungen låter sig föredragas ärendena i Statsrådet och avgör där alla Regeringsärenden, utom de ministeriella eller de som angår förhållanden till främmande makt samt kommandomål.
§ 8 Konungen bör inte fatta beslut i mål, där Statsrådet skall höras, om inte tre av Statsråden och Statssekreteraren är närvarande.
Gäller målen Allmänna Författningar, ändring, vidtagande eller upphävande eller inrättningar med särskilda styrelser skall alla Statsråden vara tillstädes.
§ 9 I alla mål, som hos Konungen i Statsrådet förekommer, skall protokoll föras.
Alla deltagare är ovillkorligen förbundna att yttra och förklara sin mening.
Konungen dock allena att besluta.
Skulle mot förmodan Konungens beslut uppenbarligen strida mot denna Regerings Form eller Rikets Allmänna Lag, åligger det Statsrådets ledamöter att göra kraftiga föreställningar emot.
§ 10 Till föredragning hos Konungen i Statsrådet skall ärendena sedan nödvändiga upplysningar inhämtats, beredas av åtta skickliga män och Statssekreteraren.
De är förordnade av Konungen och utgör Rikets Allmänna Ärenders Beredning.
§ 11 De Ministeriella målen förbereds som Konungen finner lämpligast.
Statsministern för utrikes ärenden föredrar dessa mål i närvaro av hovkanslern.
Besluten meddelas Statsrådet så att de får någon kännedom om denna Riksstyrelses gren.
§ 12 Konungen äger rätt att ingå avhandling och förbund med främmande makt, sedan han hört Statsministern för utrikes ärenden.
§ 13 Vill Konungen börja krig eller sluta fred, kallar han till ett utomordentligt Statsråd, Statsministrarna, Statsråden, Hovkanslern och samtliga Statssekreterare och framställer för dem skäl och omständigheter och äskar deras yttrande.
De bestämmer sig var och en för sig och avger yttrande till protokollet.
Konungen äger nu makt att fatta det beslut han finner bäst för landet.
§ 14 Konungen har högsta befälet över krigsmakten till lands och sjöss.
§ 15 Kommandomål avgör Konungen i närvaro av den ämbetsman, som har den befattningen.
Han skall vid ansvar yttra sin mening över Konungens företag samt om hans mening skiljer sig från Konungens föra sina betänkligheter och råd till ett protokoll, vars riktighet Konungen besannar med sin påskrift.
Finner ämbetsmannen att företaget är vådligt beroende på otillräckliga medel eller felgrundade antaganden, tillstyrker han att Konungen kallar till ett krigsråd däröver.
§ 16 Konungen bör med rätt och sanning styrka och befordra, hindra och förbjuda vrångvisa och orätt, ingen fördärva eller fördärva låta till liv, ära, personlig frihet och välfärd, utan att han är lagligen dömd, ingen avhända eller låta avhända gods utan rannsakning och dom efter Sveriges lag, ingens fred i hans hus störa eller störa låta, ingen förvisa från sin ort, ingens samvete tvinga utan skydda var och en vid en fri utövning av sin Religion, så vida han inte stör samhällets lugn eller åstadkommer allmän förargelse.
§ 17 Konungens Domsrätt består av tolv män sex frälse och sex ofrälse som i domarämbetet ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
De kallas Justitieråd och är Konungens Hösta Domstol .. § 18 Denna domstol tillkommer att avgöra alla ansökningar.
§ 19 Inkommer frågor hur lag skall tolkas, åligger det Högsta Domstolen att försöka förklara.
§ 20 I fredstid skall de mål, som från Krigsdomstolarna dragas under Konungens prövning avgöras i Högsta Domstol.
Två militärpersoner av högre grad, bör med domarjäv och ansvar utan särskilt arvode övervara och rösta vid sådana ärenden, I krigstid avgör de efter krigsartiklarna.
§ 21 Konungen äger två röster i de mål i Högsta Domstolen som han övervarar.
§ 22 I Högsta Domstol kan mindre mål prövas och avgöras av fem ledamöter eller fyra om de är eniga.
Vid viktigare saker krävs sju.Lika många frälse som ofrälse ledamöter deltar.
§ 23 Alla beslut i Högsta Domstolen utfärdas i Konungens namn med Hans underskrift och under Hans sekret.
§ 25 Konungen äger att i brottmål ge nåd, mildra livstidsstraff samt återgiva ära och till kronan förverkat gods.
Högsta Domstol skall dock höras och besluten fattas i Statsrådet.
§ 26 Då Justitieärenden i Statsrådet föredras, skall Justitie Stats Ministern, minst två Statsråd och två av högsta Domstolen samt Justitiekanslern närvara, med skyldighet att yttra sig till protokollet.
§ 27 Till Justitiekansler väljs en skicklig och oväldig man, som varit nyttjad i domarvärv.
Det åligger honom, att som Konungens Högste Ombudsman föra Hans talan i mål, som rör allmän säkerhet och Kronans rätt samt att på Konungens vägnar ha tillsyn över Rättvisans handhavare och beivra fel som begås av domaren och ämbetsmän.
§ 28 Konungen äger efter förslag rätt att utnämna ämbeten och tjänster inom Riket till infödda svenska män.
I Militära ämbeten får han välja skickliga utländska män, dock inte kommendanter på fästningar.
Vid alla utnämningar fäster Konungen endast avseende på deras skicklighet och förtjänster och icke på deras börd.
De skall ha den rena evangeliska läran.
§ 29 Till Ärkebiskop eller biskop väljer Konungen en av de tre som är föreslagna.
§ 30 Konungen äger rätt att tillsätta kyrkoherdar i Regala pastorat.
§ 31 Städernas Borgerskap utser tre kandidater till Bogmästare och Konungen väljer en.
§ 32 Sändebud hos Främmande Makt och Tjänstemän vid Beskickningar utnämner Konungen i Statsministerns och Hovkanslerns närvaro.
§ 33 Är Statsrådets ledamöter missnöjda med Konungens val har de rätt att göra underdåniga påminnelser.
§ 34 Dessa ämbeten som nämnts uppförs på Rikets stat.
Innehavarna får inte också ha civil tjänst.
De två Statsministrarna har rikets högsta värdighet och Statsråden äger lika anseende som generaler och Justitieråden som generallöjtnanter.
§ 35 Alla utvalda högre ämbetsmän och tjänstemän har förtroendesysslor, som Konungen kan skilja dem ifrån om han önskar.
Han skall dock kungöra det i Statsrådet, vars ledamöter har rätt att gör underdåniga föreställningar, när de anser det behövs.
§ 36 De, som bekläda domarämbete högre som lägre, kan inte utan rannsakning och dom avsättas från sina befattningar eller utan egna ansökningar flyttas eller befordras.
§ 37 Konungen äger att upphöja till Adligt stånd och värde, män, som genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiska tjänster gjort sig av Konungen och Riket förtjänta.
Konungen må till Grevligt och Friherreligt stånd benåda män, som genom stora och utmärkta förtjänster därtill anses värdiga.
Värdigheterna ärvs av den äldsta manliga bröstarvingen led efter led.
§ 38 Alla från Konungen utgående expeditioner och befallningar skall kontrasigneras av den föredragande, som är ansvarig att allt stämmer med protokollet.
Skulle han finna något beslut stridande mot regeringsformen gör han Statsrådet uppmärksam på det.
Yrkar Konungen ändå att sådant beslut skall utfärdas är det den föredragandes skyldighet att vägra kontrasignera.
Han nedlägger sitt ämbete till dess Ständerna har prövat.
Han har sin lön under tiden.
§ 39 Vill Konungen resa utomlands, meddelar han Statsrådet och inhämtar deras tankar.
Han får inte under sin vistelse utom Riket ha någon befattning med dess styrelse eller utöva sin konungsliga makt.
Statsrådet styr landet, men får inte upphöja någon till adligt stånd eller utnämna någon till någon ledig syssla inom förvaltningen.
§ 40 Blir Konungen så sjuk att han inte kan styra landet, träder Statsrådet in.
§ 41 Konungen blir myndig vid 18 års ålder.
Dör Konungen innan tronföljaren uppnått denna ålder styrs landet av Statsrådet med konungslig makt, till dess Ständerna hunnit sammankomma och förornat en förmyndarregering.
§ 42 Skulle den olyckan inträffa att hela kungahuset på manliga sidan utgår, styrs landet av Statsrådet till dess Ständerna hinner utse nytt kungahus och den valde tillträtt.
I alla de fyra föregående §§ skall samtliga Statsråds ledamöter och Statssekreteraren vara närvarande och rösta.
§ 43 Går Konungen i fält eller reser till avlägsna inrikes orter leder fyra Statsrådsledamöter och bland dem Justitie Stats Ministern Regeringen i de mål som Konungen föreskriver.
§ 44 Ingen prins får gifta sig utan Konungens vetskap och samtycke.
Gör han det ändå mister han sin arvsrätt för sig och sina efterkommande.
§ 45 Inga prinsar av det Konungsliga huset får ha något civilt arbete.
Dock får efter gammal sed titlar av hertigdömen ges till dem, utan rättighet till de landskap, vilkas namn de bär.
§ 46 Landet skall förbli indelat i hövdingedömen.
Ingen generalguvenör må hädanefter förordnas.
§ 47 Rikets Hovrätter och andra domstolar skall döma efter laga stadgar.