Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beväpnings, Beklädnads, Remtygs, Utrednings och Reinon terings-kostnad. ca a.
Summa Summarum Ingeniör-Brigaden.
Personer 4 6 6 6 8 8 100 2 100 50 R:dr. 2180 1380 980 1000 1000 4800 4800 4200 3600 1200 800 700 600 700 700 5400 400 152 152 152 486 486 121 121 152 300 400 1238 1072 12367 248 772 247 sk 52914 13 8 rsl «) Jemför Tab. 14, 16, 17.
Tab. N:o 26.
Rekapitulation af Statsverkets direkta utgifter per år för Arinéens Aflöning, Underhåll, Beväpning, Beklädnad, Remtyg, Utredning och Remontering, a) Korpser oell Vapen.
Summa kostnad.
R:dr. sk. rst Generalitet 35120 — — General-Staben 78880 — — Gardes-Brigaden 425024 24 4 Linie-Infanterlet 2747533 34 — Linie-Kavalleriet 886816 13 4 Linie-A rtilleriet 583435 43 — Ingeniör-Brigaden 52914 13 8 Summa 4803727 32 4 Afgår:
Statsv. besparing genom den årliga permitteringen 684752 20 8 Således Statsverkets direkta utgifter 4118975 1 1 8 G ar <le s - B r i ga elen: Gemensamma Staben och Infanteri-Bataljonen 158603 23 7 Kavalleri-Bataljonen ...... 204098 34 f> Artilleri-Divisionen ...... 62322 14 3 Suni ina 425024 24 4 Linie- Artilleriet:
Allmänna Staben samt Tyg- och Fyrverks-Staterne 113179 1 1 9 Brigaderne 470256 31 3 Summa 583435 43 — a) Jemlik Tab. N:o 3, 4, IS—25, 27, 28.
— — I I - v- ; ■- . k , . T A u. j\:o 27.
Afdrag å Aflöning, Underhåll m. m. under Permission.
G ener ali t e te t. General-Befäihafvare Inspektören för Kavalleriet General-Fält-Tygmästareu
Chefen för Ingeniör-Brigaden .
G ener al- St a I) e n. Öfverste .
Major Kapten .
Elev Kanslist .
Lithograf Gravör .
Tryckare Vaktmästare G ar d e s - B r ig aden.
Öfverste Major Liqvidations- och Förråds-Olficerare Kapten Kapten-Löjtnant och Vederlikar samt Brigad-Läkare.
Löjtnant och Vederlikar Under-Löjtnant Bataljons-Läkare och Vederlikar .... Proviant-Kommissarie, Fanjunkare och Vederlikar .
Protocoll, hållna hos II ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Rihsdagen i Stochholm, Åren 1828 och 1829.
Trettiondesjunde Häftet.
STOCKHOL M.
Tryckta hos Johan Hörbergj i83i.
Måndagen deri t ö Augusti 1829:
Plenum klockan 9 Förmiddagen; fj •*~*-aris Excellence Herr Grefven och LandtMarskcilken tillkännagäf, att Herr von Schantz* Carl Petter Ulric Otto, och Herr Lagerhjelm , Pehr, samt Grefve Lagerbjelke, Axel, afsagt sig de tvenne förstnämnde derasj befallningar såsom Ledamöter i StatsUtskottet, beli Grefve Lagerbjelke dess plats såsom Ledamot i CoilstitutionsUtskottet; i följd hVaiäf, och då, enligt hvad redan förut blifvit inför Ridderskapet och Adeln anmäldt, Herr Boij, Johan Fredrik, äfven upphört att vara Ledamot i Riddarhusutskott et, Hans Excellence anmodade Herrar EleCtorer, att med första sammanträda, för att efter bemälte Herrar utvälja nya Ledamöter i Constitutions, Stats- och RiddarhusUtskotten; - Fortsattes pröfningeii af Ri d darli ttsUtskottets den 6 sisllidne Junii allåtlle* och den 22 i samma månad éftétmiddagen på bordet lagde, Memorial* innefattande för^ iiyädt förslag till Riddarhusordning; 4 Den io Augusti f. m. §. 3,.
Då val eller votering förrättas skalig anmode LandtMarskalken eller den hans ställe företräder Sex Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, att jemte honom vid bordet sittaö AJ dessa föra J serskildte Protocoll.
Uppropet skall förrättas efter anteckningslistan.
De, som till en och samma bänk höra, träde inom skranket, när deras bänknummer uppropas, och hvar och en framlägga, vid upprop af dess namn, sin val- eller voteringssedel på det pappersark, som hålles af en Ledamot vid bordet.
Grefve Mortier, Carl, anförde skriftligen: ■Jag bar begagnat min rättighet, att i Utskottet reservera mig emot afskaffandet af andra uppropet, och kan ej annat än inför Eidderskapet och Adeln fullfölja mitt yrkande, att hvad lvittils i detta afseende varit öfligt, äfven måtte hädanefter bibehållas.
Erkännande å ena sidan vissa fördelar af blott ett upprop, finnér jag dock å den andra, att skälen för tvenne äro vida öfvervägande.
Man säger, att den, som ej varit tillstädes, ej bör få votera, då han ej tagit kännedom af discussionen.
Men jag kan ej föreställa mig, att man bär voterar, utan att förut hafva tagit kännedom om saken.
Det är dessutom omöjligt att, om plenum inträffar en postdag, alla kunna vara hela dagen närvarande, och om ett mål af - Den 10 Augusti f. m. 5 göres emot min önskan, vore sådant oangenämt för min känsla, då jag möjligen kunnat komma tillstädes vid andra uppropet för att aflemna min röst.
Mig synes det således fullkomligen rättsenlig!, att man får i hvarje fråga afgifva sin röst, så framt man i behörig tid för sådant ändamål infinner sig.
Jag yrkar bibehållande af andra uppropet, och att i, 2 och 3 Momenterne af den nu föreslagne §, äfvensom 4^ §. af den gamla RiddarhusOrdningen, må komma att utgöra det nya stadgandet, hvarå jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Det är icke på de skäl, som af den sista Talaren blifvit anförde, som jag anser andra uppropet höra bibehållas.
Utskottet har anfört såsom motif för stadgandet af blott ett upprop, att andra uppropet ej skulle hämta sin anledning af någon föreskrift i Grundlagen, Afsigten med Grundlagarnes föreskrifter orii voteringar måtte icke kunna vara någon än», nan, än att för hvarje fall bestämma sätfcéjv till utrönande af pluralitet ens opinion.
Det mätte ej vara någon anledning, att, genoto stadgande af endast ett upprop, utesluta åtskilliga, sorn ej äro närvarande i salen af en eller annan orsak.
Lagstiftaren har sett representationen i massa.
I sådana mål, der olika meningar uppstå, har han bestämt, att votering skall ske med lyckta sedlar, på Den 10 Augusti f. m. det rosternes aflemnande må vara oberoen^ de af yttre inflytande.
Men att genom en serskild inom Riddarhuset stadgad ordning utesluta alla, som kunna vara hindrade för ögonblicket att afgifva sin voteringssedel, eller utgångne förr än voteringen börjat, och inkommit, innan den är slutad, har ej kunnat vara Lagstiftarens mening.
Jag föreslår således, att, såsom första Moment i denna §, 42 §• af nu gällande Riddarhusordning matte blifva införd, så lydande:
Vid alla val och voteringar, Bänkmansvalet undantaget, skola tvenne upprop ske.
Den, som sig ej infinner, när andra uppropet för hans Bänk verkställes, håfve sin rättighet^ den gången förlorat.
Att förändra mångåriga gällande lagar utan kraftigt gällande skäl, tror jag vara oriktigt och oförsigtigt, Jag finnér ej något skäl, att förändra det stadgande, som tillåter tvänne tupprop.
Det enda vöre tidens besparing, -l^en den halfva timma, som derigenom kan vinnas, hör ej komma i jemfö
Mse med den, orättvisa som begås, genom i oropets uteslutande, mot personer, hv \ ej kunna livarje stund vara liär närvarande, (personer, de der kunna vara lika säkra i deras mening, som de, hvilka äro tillstädes och höra discussionen,) men kunna vilja och böra få komma hit att aflemna deras röst, när voteringen sker, Jag förenar mig mec^ Don io Augusti f. m. 7 de föregående Talarne uti anhållan, att förslaget måtte afslås, och 42 §• nuvarande Riddarhusordning blifva ett Moment i den pya 31 §.
Instämmande i hufvudsaken uti hvad de tvenne siste Talarne yttrat, får jag endast tillägga, att såsom ytterligare skäl för bibehållande af 4 2 i nuvarande Riddarhusordning, har jag ansett mig böra anföra en erindran till Ridderskapet och Adeln om sammansättningen af vårt Stånd.
Mera än tre fjerdedelar deraf bestå af Ernbetsoch Tjenstemän; man kan ej med billighet begära, och jag tror ej eller att det vöre gagneligt för Fäderneslandet, att dessa personer skola vara nödsakade att under en längre
Lid skilja sig ifr ån alla de sysslor de borde bevaka, för att passa på voteringar och afgifva deras röster.
Det vöre svårt för dem, och jag tillstår, alt jag i detta ögonblick äfven talar för mitt eget intresse, emedan jag är lycklig nog att vara bland do första, sorn skola afgifva sina röster.
Det går väl an för de siste Ledamöterne, de kunna hinna hit; men jag hemställer, om det vore billigt att förvägra dem, som först skola afgifva deras röster, att i voteringarne deltaga, för det att de, hindrade af tjenstebefattningar i de Embetsverk, hvarest de äro anstälde, ej alltid kunna passa på alt inställa sig.
Det är ej sagdt, att den per - 8 Den 10 Augusti f. m. son, som icke är uppe vid voteringens början, ej varit närvarande vid öfverläggningen; han kan ganska väl vara det, fastän lian för ögonblicket är utgången.
Af alla dessa skäl får jag förena mig med Friherre Cederström och Herr Tham deruti, att 42 §. hör införas i den nyå 3i:sta.
Werr Crusenstolpej Magnus Jacob:
Tvisteämnet synes mig reducera sig till den enkla frågan: borman ställa så till, att förnuftet, eller så, att den blinda lydnaden, Segrar.
Vill man det förra, så bör man « med RiddarhusUtskottet afskaffa det andra uppropet, men vill mari det sednare, bör man bibehålla detta upprop.
Hvartill tjena alla discussioncr, all utveckling af förnuftskäl, 0111 man öfverväldigas af voteringsmassorne, som icke afliört de förra.
Hans Excellence Grefve De la Gardie har anfört, att Embetsmännen derigenom blefvo hindrade, att deltaga i voteringarne.
Man har anmärkt såsom en brist, att så många Embetsman deltaga i vår representation.
Det mätte dock cj vara ett skäl att bibehålla ett missbruk, för det ett annat existerar.
Hans Excellence har sagt, att man på en kort stund kunde vara utgången, och att voteringen under tiden kuride börjas, då man blefve hindrad att votera, om man yore bland de första, som borde afgifva sina röster.
Jag tror likväl, att voteringspropositionens uppgörande, samt uppläsningen af Den io Augusti f. ra. 9 vissa §§, hos Ridderskapet ocii Adelil, drager så långt på liden, att raan ganska väl kan hinna att passa på.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Emot RiddarhusUtskottets förslag har blifvit anmärkt : att det skulle vara orättvist\ att betaga de frånvarande sin ratt alt yttra sig..
Men jag får, till besvarande af denna anmärkning fästa uppmärksamheten dervid,, att om frågan afgöres utan votering, sakna de denna rätt i alla fall, och det bör således ej vara någon skillnad, derföre alt votering blifvit begärd.
Dessutom föreställer jag mig, att den, som ej har tid att afhöra discussionen, icke bör kunilä saknas mycket vid voteringen.
Jag tror tvei'töm, att sanningen och det rätta skall vinna på hans bortovaro.
Jag instämmer med den siste Talaren, att jag ej vet, hvartill alla ofverläggningar skola tjena, om man, utan att öfvervara diécussionen, blott kunde låta båda sig för att votera.
Då skulle det vara lika så godt, att inga discussioner ägde ruin, utan att man blött voterade.
Dessutom, när man besinnar, huru liten tid det är, som vinnes för de Ledamöter, sorn finna sig hafva angelägnare att sköta, än att deltaga i stiftningen af lagarne för sitt Fädernesland, så undrar jag, att de ej heldre velat yrka, •att få deponera sin voteringssedel i försegladt convolut, att brytas, när saken skulle lo Den xo Augusti f. m. ■afgöras, på det de måtte slippa ens göra sig besväret, att hit uppkomma.
Jag tillstyrker derföre bifall till Utskottets förslag, oaktadt jag nu mera ej sätter så stort värde på avskaffandet af andra uppropet, som jag förr gjort; utan vill foga mig efter omständigheterna, och hoppas att någon livar må hunna bitta på medel, att skaffa hit sina jänner, liksom andra.
Det har af Herr Crusenstolpe blifvit anfördt, att i händelse icke förnuftet, utan den blinda lydnaden skulle råda, borde andra uppropet förblifva gällande.
Samma Ledamot har derefter klagat deröfver, att för mycket Embetsmän deltaga i representationen.
Efter hvad jag tror, är han sjelf Embetsman.
Han borde då vara den förste, som sjelf fann, att han vore på oriktigt ställe.
Men då jag ej kan dela den tanka, att representationen skulle vinna, om Embetsmän ej voro närvarande, emedan de måste äga mera vana vid allmänna ärenders behandling, och kunskaper om gällande författningar och deras tillämpning, än de flesta andra inom representationen, så tror jag att det vore en stor förlust, om vi uteslöto dem.
Det vöre orimligt på andra sidan, att vilja hafva Embetsverken stillastående under en hel Riksdag, ett helt år.
Jag tror ej, att en medborgare, som tänker på samhället och de förluster, sorn derigenom kunde uppkomma, kan till - Den io Augusti f. «>■ U styrka något dylikt.
Likväl om ärenderné skulle afgöras på grund af deliberation erne, hvilka den värde Ledamoten tror alltid vara ett uttryck af förnuftet, då voteringen endast är ett uttryck af den blinda lydnaden; så skulle jag tro, att åhörarne af åtskilige discussioner inom detta Hus skull? komma till en alldeles motsatt öfvertygelse, och vara bättre belåtne att genast få votera om saken.
Likväl enär öfverläggningen kan vara nödvändig för att npplysa detaillerne gf ämnet, och modificationer af vigt derigenom kunna uppkomma, blifva genom voterings-propositionen sådana tankar klart uttryckte, och man bör förmoda hos de Embetsmål!, som yarit frånvarande, att de kunna äga så pass slutförmåga, att, då de se i propositionen ämnets uppfattning, de äfven kunna sluta till hvad som kan vara förnufts-, enligt sagt.
Herr Cederschjöld har yttrat, att då ingen votering äger rum, hafva de frånvarande förlorat sin röst, Dervid har lian förgätit, atf der ingen votering äger rum, der är ej eller opinionen delad; der är ej något behof af votering och röstberäkning; men der votering äger rum, har man ej åsyftat att utröna Talarnes, utan majoritetens mening, på det sakerne må afgöras efter de fleste rösternes, och ej efter minoritetens tanka.
Samma Talare har föreslagit, såsom ett sätt att undvika andra uppropet, men ändå bibehålla röstberäkningen, att man skulle få aflemna sitt votum i för - Den io Augusti f. m. seglade couvoluter.
Det vore besynnerligt, om de voteringssedlar, sorn aflemnades i förseglade couvoluter, skulle vara mindre uttryck af den blinda lydnaden, än de, sorn hoprullade vid upprop aflemiias af öfvertygelsen.
Derom kan i alla fall icke nu blifva fråga, efter det är i lagen förbudit.
Man bör ej, i frågan 0111 andra uppropet, inveckla oss i öfverläggning om en sats, som i uppställningen är oriktig och skadlig i tillämpningen.
Jag tror, alt sunda förnuftet talar för den tanka, alt
Renresentaiiterne måtte beredas möjlighet att afgifva deras röster, der röstberäkning äger runi.
.lag yrkar således, att 42 §. i nuvarande Riddarhusordning måtte bibehållas, och intagas i det nya förslaget till 3i §, såsom första Momentet deraf.
En del af hvad utaf de värde
Talarne för bibehållande af andra uppropet blifvit anfördt, skall jag ej upptaga.
Det är måhända ej utan en oangenäm kangla man det ena ögonblicket hör af samma personer omtalas majoritetsmassor, verkande på Ståndets och Ständerlies beslut, med en art af skugga kastad derpå, och deremot vid andra tillfällen, då dessa beslut öfverensstämt med deras egna önskningar, lior för dem fordras en ovilkorlig eftergifvenhet, äfven då Grundlagen medgifvit Regeringen veto.
Jag skall nu öfvergå till saken, och får först förklara, altför - Den io Augusti f. m. slaget står så ofullständigt och omotiveradt, utan sammanhang med de båda olika principer, som här kunna komma i fråga, att jag ej kan annat än äfven häri finna ett skäl Lill afslag.
Antingen skall man lägga till grund, att, för att deltaga i beslutet, man måste öfvervara discussionen, eller ock att det är tillräckligt att tillhöra den beslutande Corpsen.
Förslaget är ej lämpadfc efter den grundsatsen, att man bör hafva öfvervarit discussionen.
Da borde der hafva stått, att LandtMarskalken, vid företagande af hvarje mål, skulle låta göra upprop af Ridderskapet och Adeln, samt att endast de då närvarande skulle fa deltaga i beslutet.
Jag hemställer, med hvilken större rätt, och med huru mycken mera upplysning, N:o 23o2, utan att hafva öfvervarat discussionen, hör deltaga i beslutet, än N:o i bland Grefvarne, endast derföre, att den förre lättare kan hinna till voteringen.
Denna ofullständighet i grundsats för det föreslagna lagbudet skulle kunna låta uppstå den tanka, att man mindre afselt verkningarne af en discussion, änden förändring i majoritet och minoritet, som kunde blifva en följd af förslagets antagande.
Jag öfvergår nu till principen, om mail bör behöfva öfvervara discussionen, för att deltaga i beslutet.
Det kan jag ej anse rätt, då de förslag vi få från Utskotten, utdelas Lill Ståndets Ledamöter, och då man har fullt tillfälle att taga kännedom af ämnet, Den 10 Augusti f. m. samt bland oss éit sådan mängd personer finnas, som ej kan öfvervara discussionerne.
En talare har, med en särdeles modesde, anfört såsom klander, att vår representation är till så stor del sammansatt af Embetsman.
Jag vill ej nu ingå i frågan, öm dét är en lycka eller olycka, i vår närvarande ställning, att ägä Embetsmän inom representationen.
Men jag vill nämna, att utom Statens Embetsmål!, liltnäs Rikets Ständers Embetsmän, medlemmarne af deras Utskott, Som ofta, med ali aktning för Talarne, kiinha nyttigare tillbringa sin tid, än att ovilkorligen öfvervara en discussion af stundom 18 timmar.
Om man velat införa ett sådant stadgande, hade mail bort börja Vid en annan punkt af våra förmer, och sätta eh gräns för discussionen, så att den ej kunde draga ut en tid, söm öfverStiger hvarje persons förmåga att stanna qvar, och ätt man ej mera blottstäldes för, ätt ehuru man öfvervarit discussionen i 16 timmar, men voré borta den i^rde, då voteringen började, likväl förlora siri rätt ätt i beslutet deltaga.
Här, hvarest ej finnes någon gräns för yttranden, ingen rätt för Ståndet att sluta öfverläggningen, eller att hindra en Ledamot att tala så mångå gånger llän sjelf önskar, och der visserligen mart fej försummar att göra denna gällande, är det så mycket mera olämpligt att införa ert inskränkning i beslutande-rätten, som den ej finnes i andra länder, der motsatta för - Den 10 Augusti f. m. hållanden äga rum.
Jag anhåller om propo-> sition, på sätt Friherre Cederström föreslagit* Hans Excellence Herr Grefve De lä Gardie:
Oaktadt tvenne Talare med sakkännedom sökt upplysa förhållandet , anhåller jag likväl få yttra några ord.
Jag har hört en Ledamot säga, att skillnaden emellan att vilja hafva ett upprop eller tvenne, vore densamma som att vilja, att förnuftet, eller den blinda lydnaden, skulle få öfverhanden.
Om jag delade denna tanka, vore jag långt ifrån att i Rikets första
Stånd yttra en öfvertygelse, som vore stridande emot det förra.
Det är just derföre, att jag ej tror det vara förhållandet * som jag yrkat de båda uppropens bibehållande.
Samma Talare har yttrat missnöje deröfver, att Embetsman deltaga i representationen.
Han är sjelf Embetsman; jag vädjar till honom, om i fall han, under en ständig härvaro, eftersätter de göromål som tillhöra honom, han uppfyller Embetsmannens pligter.
Representanten har skyldigheter att uppfylla * men Embetsmannen har äfven sådana, och jag tror, att båda kunna uppfyllas; att de ena kunna uppfyllas, utan att de andra åsidosättas.
Jag kan ej svara på den Ledamots yttrande, hvilken velat gå till ytterlighet i denna sak, och som undrat på, att man ej velat föreslå inlemnandet af förseg-' lade vota.
Jag tror ej, att det varit hans mening, och vill således ej svara derpå* i6
Den io Augusti f. rn.
Jag; får till Herr Grefven och LandtMarskal O ^ ken samt Ridderskapet och Adeln hemställa, om deras rättskänsla kan instämma dermed att, för det man är hland de första, som ärö kallade att aflemna sina röster, man derföre skall betagas en rättighet, sorn yngre Ledamöter hafva.
Jag begär ej mera än de; endast att behålla samma rätt, som de.
Af samma skäl önskar jag en sådan proposition, som den Friherre Cederström yrkat.
Det ar ej i dag första gången jag så i tal som skrift hört framkastas den tanka, att Svenska Embetsmän kunna föras till sina beslut af blind lydnad.
Jag hemställer till de Embetsmän, som här äro närvarande, om de inom sina bröst känna, ätt de ledas af denna vanhedrande tydnad.
Jag tror det ej, och vill ej stämpla Embetsmännen på ett sådant sätt, hvilket jag skulle göra, om jag uteslöt dem från deltagande i landets angelägenheter.
Jag är öfvertygad, att hjertat klappar lika varmt för Fäderneslandet i Embetsmannens bröst, som i dens, hvilken icke är, eller varit, Embetsman, Således kan jag ej förena mig med dem, hvilka tro, att den blinda lydnaden vore grundell för andra uppropet; ej eller kan jag tro alt-det är nödvändigt, att hafva öfvervarit discussionen, för att deltaga i beslutet; eller att förnuftet skulle vara gällande, genom stadgande af blott ett upprop.
Må - Den ro Augusti f. m. »7 hända omdömet angående en del discussioner ej skulle godkänna denna tanka.
Frågan är för öfrigt sa val utredd, att jag ej längre vill uppehålla Ridderskapet och Adeln; men den känsla jag erfar emot ett yttrande, som kastar skugga på Svenska Embetsman, kan jag ej hindra mig att uttrycka.
Jag yrkar afslag å det nya förslaget, och återgång till det gamla, som gjort heder åt Riddarhuset.
Herr Oxehufvud > Otto Philip uppläste följande:
Sedan flere värda Talare redan yttrat sig för bibehållande af tvenne upprop vid förefallande val eller votering, skulle det kunna anses förmätet af mig, att uti ämnet jemväl vilja orda; jag anhåller också blott att få göra följande tillägg.
Allmänna Lagen stadgar icke förlust af yttranderätt för den DomstolsLedamot, eller dit inkallad Part, som vid skeende votering i ett förevarande ämne, eller upprop, första gången är frånvarande utan laga förfall; den händelse likväl undantagen, dåtiden för inställelse blifvit till timman bestämd.
Lagstiftaren har belagt en försummelse i förra fallet endast med obetydliga böter, och mig synes uppenbart den rättsenliga princip derföre ligga till grund, att en tillfällig, stundom obetydlig och ofta utan egit för37 H. 1 18 Den io Augusti f. m. vållande inträffad, händelse, den der likväl icke kan hänföras till de af Lagen godkände förfall, icke hör kunna beröfva en individ dess naturliga och af Lagarne medgifna rätt, att yttra sin mening, eller framlägga ett möjligtvis påkalladt sjelfförsvar.
Jag tror, att denna grund hör och måste följas, äfven vid detta tillfälle, ty det stadgande, som genom nya RiddarhusOrdningen skall gifvas, rörer ej allenast individuelt de nu närvarande Ledamöter af Högloflige Ridderskapet och Adeln, utan äfven efterkommande, hvilka sistnämndes rätt icke hör, utöfver Lagen, genom en Riddarhusordning inskränkas.
Att bestämma en viss timma för verkställande af de inom detta Stånd nödige voteringar, är icke ens tänkbart; de måste ske genast, då de af hehofvet påkallas.
De kunna icke förutses, förr än i det ögonblick de begäras, då proposition derom genast framställes.
Under en Ledamots, af oförutsedd händelse påkallad oundviklig, frånvaro på en fjerdedels timma, kan, på sätt en värd Ledamot redan yttrat, votering begäras, bifallas och taga sin början, och om icke mer än ett upprop skulle ske, och den frånvarande händelsevis är ibland de första, som uppropas, inträffar ovilkorligen, att han för tillfället går miste om rättigheten, att med sin röst bidraga till det beslut, som i det förevarande ämnet meddelas.
För mig är det icke fattligt, att sådant kan vara rättvist, äfven om man skulle Den 10 Augusti f. m. '9 vilja antaga, att ett uteblifvande vid första uppropet ej bör äga rum.
Grundlagen omtalar visserligen icke tvenne upprop vid val eller votering ; men den gifver icke eller anledning dertill, att beslut inom något RiksStånd skall, att jag så må uttrycka mig, till vägabringas genom öfverrumpling; och hvad beträffar tidens besparande, hvilket Utskottet afsett, så anser jag den knappast halfva timma, som för andra uppropets verkställande kan åtgå, ganska väl använd, då Representantens besittande rätt derigenom förvaras, och ändamålet med voteringen, som naturligtvis måste vara inhemtande af majoritetens och icke minoritetens tanka i ett förevarande ämne, sålunda kan vinnas.
Jag förenar mig alltså med de värda Ledamöter, hvilka talat för bibehållande af andra uppropet vid förefallande val eller votering.
Herr Crusenstolpe :
Man har i så måtto missförstått mig att jag icke klagat; jag har sagt, att man klagat.
Jag hemställer till de värde Ledamöterne, om det är riktigt, att under det opinionen så starkt yttrar sig utom oss, handla rakt emot den.
Man kan ej tjena tvenne Herrar på en gång; den, som vill vara Riksdagsman, måste under tiden upphöra att vara Embetsman.
Man har 37 H. 3 * Den 10 Augusti f. m. yttrat, alt Embetsverken skulle stanna.
Då jag kastar raina blickar här omkring mig, ser jag de fleste RegementsChefer och Landshöfdingar här församlade.