Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut - Den 6 December. zri Utom de grundliga wederläggningar desia dictamina innehålla, mot dek som foranledt dem, innehålla de Liwen sä wacken, sa nplysaaoe, sä grundade tankar och bewis för en National Armerings nödwändjghet, are jag wägar tro, det de märkeligen skola werka bestämmandet af Nationens opinion för venna sä wigli» ga sak.
Jag sär derföre hos Högwälborne Herr Greswen och Landt-Marskalken, ödmjukast anställa om proposition, ä hwad jag nu hast äran i ödmjukhek anföra.
Friherre äVreäs, kal» ian.
Som denna saken pä wihk satt äfwen rörcr wig, 06) jag pä flere skäl, äfwen för Ridderskapet och Adelns räkning, ön» skak art diöcussionen derom hade aldeles förswunnit, och dä i alla fall Protokollet deröfwer kommer att tryckas, skulle dek synas wig öfwerflödigt att Ridderikapet och Adeln beslutar särskildt utgifwa den ät Allmäna helen.
Herr ak 8iIILn.
Men Ridderskapet och AdelnS Protocoller tryckaö sä långsamt, att^AUmänheten ej förr än längt härefter, genom dem kan crställa del deraf; dcsiutom äga ej alla, som med mycket intresie sknlle läsa denna diäcuösion, räd och lägenhet alt köpa de fullständiga Prorocollen.
Härefter blef denna Herr gt 8iIIsns motion be» gärd pä bordet.
/ Herr 8sr§tlmsn, Ambrosius ^s§nus, upläste följande:
I allmänna Tidningar»? finner man ofia Ane» tioner Utlysas pä. en myckenhet Beklädnings och Proviant persedlar, hwilka ester krigets stur, öswerbiiswit i Anusens och Flottornas förrådshus.
De derföre inflytande Medel, som anses gä till betndeliga stiinmor. äro, ester hwad jag kan minnas, i Stars Urffolters afgifne Stais sörflag och Fjnance plan icke upkagne eller päräknade säsom en Statens tillgäng.
Al läran anledning sar jag i ödmjukhet söreflä: att Högloft Ridderskap?! och Adelil^ ester communication med de öfrige Respective Ständen hos Kongl. Maj:t göra underdånig anhållan: att berörde inflytande Aucrions medel mätte bliswa i Riksgälds» Contoirel nedsatte, till Riksens Högloft.
Ständers disposition.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken tiflkännagaf akt Friherre 8rasl när discuösionm förewar om Exericii Esgnadronerne, hade erhållit löste att sä inlämna anmärkningar, hwilka skulle ätsölja ä» terremiften af Skars Utskottets deröswer asgifne Betänkande, och som Friherre 8rasl hade inlämnat detze anmärkningar, wille Herr LandtmarMlkcn nu läka dem upläsa sa lydande:
Anförande till Protocollet.
Dä nu srägan är om bibehållandet af de söv nägra är sedan inrättade Cxercikie esquadroner, sär jag anmäla akt sedan detta ärende, till följd asNegeringSFornren, blifrvit anhängit hos Riksens^Höglofl.
Stän» der.
Den 6 December der, haswa Rnsthallarne uti Skäne blifwit samman» kastade akt ''örås öfwer ämnet, jag hemställer derföre, hur »wida nägot bcsiur tagit af bein, kan äga någon kraft, om Riksens Ständer annorlunda jlkulle stadga, och jämwäl, att dylika sammankomster af Rust elier Rokhållare icke matte äga rum, dä fraga är om någon förändring i de ffyldigherer, de genom knekte contracker eller andra laglige författningar ätagit sig, och förr än Riksens Ständer sädant först medgilwit, det sä mycket mera, som »u äll?il!tga gängor händt att dylika sammmankomsicr blifwit berammade, dels af Landshösdingarne dels Regements Chc cn, hwarwld ätskillige sa kastade Fullmägtiqe, hwilka dock icke haft sullmagt af alla, infunnit sig, samt dels bifallit dylika projecker, som medfört nya och dryga utgifter och således st- propris sucroriraro skatrlagt sine Medborgare, dels ock återkommit med berättelse art de protcöterak deremot, men likwäl sedermera wid expeditionen befunnits att de jlkolat bejaka saken; jäkulle deremot enligt Regerings-Formen, ined Konungens höga biiall och Riksens Ständers samtycke, någon dylik förändring komma i fraga, da mätte de deruti inkeresserade Rust- eller Rothållare pä wederbörligt sätt sammankallas, för att höras och afgöra med hwad wilkor de skulle wilja ingä i förändring af dct onus de genom faststälde lagar och författningar en gäng ätagil sig.
— De anmärkningar jag har att anföra emot, dels inrättningen, dclö Högloft.
Stats-Utskottets förslag till bibehållandet äro följande.
Dä de medfört kostnad för Staten ost) Rusthällarne, twär! emot deras första inrättning, som sades ske af f. d. Konungens egen hand Catza, sä är wäl ingen fräga, att de ju böra uphSra pä det sätt de nu existera; deremot om de för tjenste» pröfwas sä oumbärlige, hwilket likwäl förundrar mig, dä del är be. kank
Den 6 Decempcr. kant akt Norra Skånska Cavalleriet, war.v?n rid As, werste ?Iarsn war Chef, sä wäl cxerceradk a:r der erhöll sjelswa Konnngarnes bifall, hwilka franser salom ju^ss compmsns; sä är nödwä-idigt att Kronan består manskapet sä mycket gaae, au de kanna subsistera, utan att Rusthällarne stola underhålla dem, Verml erfordras minst för dagen i Vesta rider 12 st. urom bröd, dä intet tillfälle gifwes till enstild förtjenst, när tjenstgöringen är dagelig; kill upbringande af den härtill er, forderlig» summa, är inaalunda »ägra dagars indrag' ning 17 dyngs nstte tilli äckligt, möjljgtwis skulle d.tt kunna ste, om hwart annat är mötet indroges, samt det kostsamma Commisariatet, såsom dä mindre nödwandigt, antingen aldeles indrogs eller sattes pä annan fot; och Staten äterfinge sin Kungsgärd Häriwads klo, stcr, som är boställe och hwarsöre indelningshaswaren nu ärligen bekommer 1666 Ridrs Högst nödvändigt är äswen att dest , Exercirie Esquadroner blifwa i Släder sörlagde, da sa wäl Osieerare som manskap, äga tillfälle taga de minst kostsamma arrangemenrs för sitt uppehälle, i det ställe de nu mäste lära taxera sig efter behag, flere andra olägenheter akt förtiga, och pä del ingen tunga mätte tillskyndas Rusthällarne, bör kronan bestä kläder och sadelmonderingar wid Exercitie Esquadroner, hastarne wäl wardås och ersättas, om de stadas.
Om Konungens och Rikets tjenst pä sädant sätt kan befordras, utan ytterligare betungande för de rustande, som redan äro sä beskattade a» manga mäste lämna bade hus och hem, sä är det min innerliga önskan, och är långt isrän mig alt wilja motsäga det, som billigt är, dä laglig rätt icke rubbas.
O. k,. 8k3sl von k^ollstsin.
Herr Den 6 December. - ziz Herr Watkl-sriA ^cob, hade inlämnat'ett Memorial hwlikct uplästes sä lydande: Wördsamt Memorial!
Att äswen jag wäqar anhalla om Höglofl.
Rid» derskapet och A-elns ynncstiulla tillåtelse för framställningen af eik ännu icke widrördt hushallsmäl, stker endast derläre, akt jag kror ämnet wara as näaon wigt.
Det angar anstalten om en allmän och säker L-äkarewacd för kreaturen, sa akt der särdeles under härjande farsot, ej lämnas ät deras öde och gä förlorade.
Icke blott sjelfwa menstkligheten mot Djuren i allmänhet, utan förnämligast den fördel de tama Kreaturen i synnerhet, tillffynda deras ägare, tala högt för deras milda behandling, för deras räddning om de sjukna eller bljfwa ofärdige.
< Den veterinaira ivetcnffapen har likasom dödt tillika med dest bcrömde idkare, Herr Profestor ^lernquisk i Skara.
De lärdomar han spridde, redan i hans tid otillräckliga mot hela Rikets behof, börja snart alldeles förswinna.
Men i samma mahn denna brist tilltager, mäste ock somliae as nödtwäng, men mäng, den af okunnighet och öfwerkro, aker gifwa luft akquacksalfwaren och bedragaren, ät fördomen och widffeppelsen, ofta med förlustas ens dyrbaraste egendom, Krea» kuren.
För ett uplyst
Samfund behöfwer jag dock min, dre föreställa deste wädliga följder, och angelägenheten as deras förekommande, än frägan: hwad utwäg möjlige» mä kunna »vidtagas till detta ondas afhjelpande?
Grun.
Grunden lisl swaret pä fräsan ligger ofelbart i det för Kongl. Collegium Medlem» utfärdade Jnstructioner af hwilka den sista, under den 28 Oktober 1797 i y:de § stadgar:
''Ars vstsimizng, som i hufwudsak"lig marco grundar stg pä Läkarc-wettenskapen hörer ''ock till Collegli upmärksaiuhct och tillsyn; och äger ' Collegium atr derutinnan widtaga och besörja den "åtgärd Kongl. Majit framdeles will i den delen i "under föreffriswa:''
Förmodeligeir hwilar ännu bade föreskrift och åtgärd.
Något slags skyndsam werkställighet torde likwäl pröfwas nödig om hjelpe,, ej skall ukeblifwa för länge.
Men ett antaglik förslag dertill synes blott kunna wäutas ef det Werk, som detta ärendet bliswit up« dragit.
Dek A lmänna har i detta afseende också alt akt hoppas af ett Colleginm, som helft sa nitiskt och tvälgörande, nu ansöres cf en Man som i sä wänga afseende,, gjort sig förtjent af Fäderneslandet.
Men om detta Colleginm likwäl ej ensamt kunde utföra den plau som antages.
Utan någon del deras borde ankomma pä biträde as Larowärken i Riket; more det kanhända tjenligast att mcrbcrörde wetenskap wid Academirrne finge inhämtas fullkomligt, af dem, sou, tänkte bluma Cavalleristec och Medicinae Doctorer, men wid S^inNc-sterne — älmmstone wisa deraf —läc« deS, med nägon lämpelig inskränkning, af sädane, svin i brist pä tillfälle eller snille att fortsätta studierna, sedan kunde wid ätminstone Mindre swära händelser blis» wa nyttige pä den ort, der de kommo att w.staö, dels säsom Organister, Klockare, Hofslagare, eller andre Handtwcrkare, dels säsom enskilde för egen räkning, eller i tjenst hos andra.
— I Fäderneslandets närwarsnde belägenhet mä ej rai.jS o>u npa Embete» och nya lö, Dm 6 December. Zi7 Löner: någon as de redan antagne Lärare, som ägde basta tid och fallenhet kunde derföre besörja underwisningen, hwilken wio
Gymnasicrne fritt borde sä begagnas äswen af ynglingar utom Gymnasium, som bet ästundade; och torde det wara wast tjenlig!, att beha Gymnasii lectioner derföre pä någon witz tid as terminen oafbrutic blcswc sortsitke.
— Der synes mig Liwen ganska billigt, att ingen sick antagas till Klockare i ben Landsort, ber denna underwisnings anstalt blifwer införd, utan betyg om kunskap lill cn witz grad i osta nämnde weten skap, emedan också ingen, som beijcnar Allmänheten lärer finnas i och för stensum mindre syrstosait. än de si esie nuwarande Klockare.
I alla sall häller jag lckwäl söre, art ortens Medicus skulle wara förbunden art biträda med bade råd och åtgärd, när farsot bland Kreaturen yppades, eller han eljest anlitades, och i öfrigt, näst Collegmiii haswa öfwerin» seendet wid alt, som hörds kill denna delen as hans Embetö,Förwaltning.
Om detta ämne, som jag wägar hoppas, förstenar något afseende; anhastsr jag ark ber får komma till wederbörande Utskotts närmare öfwerläggning och Utarbetande.
Men skulle en inskränkt lid förbjuda Utskottet alt med detta mai besatta sig torde en unoerdäuig hemställan till Kongl. Majli om Dctz Höga åtgärd, blifwa den enda urwag som härmed kan widtagas. js. Wattrang.
Remitterades till Allmänna Teswärs,ech Oecdnomiae Utskottet. - Her» Zi8 D?n 6 December.
Herr Grefwe» 06) Land r-Marskalkett tillkännagaf, akt Rie dårhus-Ullkolt. t hade inlämnat Oswer-Amiralen m. m.
Friherre gf knlces Friherre diplom, med intygande alt alla wedcrbörliga praestan» da kill inrroduckioncn wörö fullgjorde, hwarsöre Herr Landt-Marskalken honom till introduktion anmälde, hwilket.
I följe hwaras Herr Öfwer,Amiralen gf?ulcs under N:o Z28 bland Friherrarne blef introducerad.
Sedan Friherre Lras! von kkolstsin hade skriftcligen inlöm iat den motion han i Plenum den 1 December efkcrmivdwgen wäckte, rörande arfsrätten ester dem, som pä det nya i grundlagen stidgade sätt blifwit adlade, läntte en till samma motion gjord tilläggning blef pä Frjlerre 8taels begäran detta hans dictamen, hwilket till Lag, Utskottet skulle remitteras, äswen nu upläsi, fä lydande:
Anförande till Protocollet!
I anledning af Herr Zzccos nu upläste Memorial, sär jag wäcka en sräga, som hittills undfallit upmärksamheren^ men som, för akt förekomma framtida twister, och den olägenheten att göra lag in cssu, tyckes wara nödwändig.
Genom det nya sätt att ad» la, blir älste Sonen blott Adelsman, nu aga Barn 0- lika arfsrätt i Aveligt, Prest'- och Borgarehus samt i Bonde,Skändet.
Skola nu döttrarna, som icke äro adlade, förlora sin rätt akt taga lika ars svin brodern Den 6 December. för dek Fadern blifwit adlad, utan att de andre Barnen utom äldste Sonen, hast nägon sörman häraf?
Denna fraga torde til!
Lag Utskottets bepröfwande warda remitterad, men jag sär derjämte gä någor widare, oaktadt Lag Utskottet med ändringar i lagen öfwer höfwan bljswit besmäradt, tror jag dock den omständighet förtjena någon upmärksamhtt, att arswingar ärfwa olika efter deras olika S>äi,d so:n ärswas skola, samt olika i Landt och Stads egendom; hwav nyttig afsigt förre Lagstiftare haft, dä de infört denna besynnerlighet i wär lag kan jag icke inse; en sar har Stads egendom och da ärfwa hans barn lika, han säljer den och köper en Landt egendom och nu ärf» wa barnen efter landsrätt, bröderne taga halswa arft wel frän systrarne.
Lft detta wisiigt?
Mänga Föräldrar, sein insett denna orätlwisa, haswa särskildt stadgar att dötlrarne skulle ärfwa lika med sönerne, och i wänga hus finnes exempel, att bröderne warit sä wältänkande och ej begagnat sin lagliga rätt, utan lätit systrarne gä i lika ars med sig.
I en tid dä största delen af den Clasi af gwinnoköuek, som cj med sina händers arbete kunna förtjena lifsuppehället, äro i största förlägenhet för sin utkomst, synes mig det wara af wigt att genom denna ändring af wär lag, göra ett stut pä deras i min ranka uppenbara förorättande.
Ett fruntimmer med ett litet capital af 5 L 6,LOo R:dr. kommer' sällan i armod; deremot af de mauspersoner, som i detta land, äro sä säkunnige att nedlägga dylikt capital i tjenste - accord, bli de mäste ruinerade, hälst om de wäija den mililaiciska banan.
Nidderskapek och Adeln finna denna min kanka förtjena
Dek upmärksamhct, anhalt - Z2v Den 6 De^cinber. häller j'g, att äfwen detta matte till Lag-Utskottet warda remitterat.
L u 8rael van ^olslLin.
Föredrogs ä nyo Stats-UtskottetS den 18 No» wembec pä lordet lagde B-tänkande rörande OUksgälosContoirers tillstånd och förwalrning, hwllkel jämte dertill hörande bilagor upiästes.
Under läsningen ankom och uplästes en bulletin rörande Hans Maitt Konungens tillstånd, af innehåll alt Hans Majus hälsa och krafter more i tilltagande.
Äfvenledes anmäldes och infördes en Deputation isrän det Hedenvärda Bonde Ständer, anförd af Riksdagsmannen ifrån Upsala Län, Hnrlsis vanisls5c>n, hwilken tillkännagaf att Bonde > Ståndet bifallit Stats Ui!?okteks försiag till underhall för f d.
Konungen och Hans Famllle.
Ufwenledes hade VondeSrändet bisaklit Constitukions-Ulf^otketS förstag till en Tryckfrihets lag, samt gillat den förste af de frän Borgare-Ständer meddUte onmärkninaar.
Sluteligen onmälde hen, att Bonde-'Ständer bkaklit StalS^ Utskottets Betänkande rörande donerinq af Leckö Kungsgård ät General-Lieuknanken m. m.
Herr ^älercreutr, dock med wilker att denne donation ej mätte tjena till praejudicot för framtiden, och Leckö Slott icke komma alt pä Statens bekostnad underhallaö.
Härefter fortsattes läsningen af StatS» Utskottets Betänkande ända till sidan 97 hwarefier.
Herr Den 6 och 7 December. Z2i Herr Grefwen och La ndt«Marskalken proponerade, att som dct sist under läsning warande ämnet i denna berättelse nn were stukadt, och detzutom äcffillige allegaker och förswars memorialer ännu äkersto» do akt upläsa, mätte, emedan tiden redan wore längt liden, Ridderskap?! och Aveln nu ätskiljas, för att i nior, gon klockan 2 lill ii ä nyo samlas, da läsningen « nyo ffulle företagas, och derefter wälet ventileras och afgöras.
Nidderjkapet och Adeln åtskildes klockan 2» In IHstäsrn krotocolli.
Q. LilvsrUolgs - Thorödagen den 7 December.
Plenum klockan ^ n Förmiddagen Justerades följande:
Utdrag af Protokollet hallit i Hög, löst.
Riddersikapet och Aoelus Plenum den 4 December 1809 S. D. Företogs a nyo Bewillnings samt All» wänna Beswärs- och Occonomiae-Utskottens den 24 Nowember pä Bordet lagde Betänkande angående Vräuwins bränning samt Vewillning derföre; och seFjerde Bander t7l:o 21. , dan A2r Den 7 December. dan ätstillige anmärkningar dcrwid bliswit gjorde blef berörde Betänkande aterremilleradt, samt de gjorde anmärkningarne lill Utffolten hänwiste. ^lk Lugrg.
Herr- Grefwe» och Landt,Marskalken anmälde ark Herr LLkllresrLrLN!?,, Jokan kjerman, crhällit tillstånd, till äkerrcmisten af Allmänna Beswärs Oeconomiac, Utskottets Betänkande, rörande Lots och
Bäk afgistcrne, fä bifoga ytlterligare anmärkningar; hwarsöre.
Herr LckötLercranr^, Jokan lierman, npropad, nu upläste följande: Öfwer inkomne och till Allmänna Beswärs och Oconomiae» Utskottet remitterade beswär, rörande den af Kongl.
Mast den 29 Oktober 1798 r nader faststälde och nu gällande LolL-raxa, har Utskottet asgifwik ett sädant yttrande, alt någon ändring hwarken kan eller bör förestås i denna taxa, som är med mycken granskning och dermed förenadt mycket arbete författad men Urskorler finner dock nogsamt, att nägcu olika förhållande i Oeste afgifcer för lika Läring med laster af olrka warde borde kunna wara i Taxan bestämdt.
Lsntrollenaf detta waru wärde knnde wid Tulle.» utrönas, der Lots och Dak afgifren erlägges.
— Skulle Rikfens Gränder bifalla jIlfkortets önskan, atc denna anmärkning äfwen tili Rong!.
Mast öfwerlämnas lärer Longl.
Maj:t i Näder draga försorg, att en Lomitee tillförordnas, fom kunde fä.
Den 7 December. zrz upgifwa project kill en sadan förbättring r ben öfwerklagade Läefalrningen.
Wid första päseendet skulle wäl tyckas, som Utstott.tö
Färstug i denna del icke saknade någon anledning, men tvid sakens närmare mredande lärer det icke kunna anlagas,hwilket jag här nedanföre får ådagalägga.
Om waru wärdén stola utgöra grunden för beräknandet af Lots umgälder, sa mäste nödwändigt förutsättas, att alla waror, som pä kölar sörås frän en lill en annan ort, stola kunna till deras rälta och sanna wärde upstaltas och bestämmas.
Det är en kand sanning, att en wara stiger och faller i priset, alt efter som den är pä asyrtrings orten mer eller mindre begärlig och den quantitet, som deras kan wara att tillgä.
Det är ock likaledes kändt, alt en wårås wärde ej ar eller någonsin kunnat genom taxor bestämmas, ty pä produetionS stället stall den altid gälla mindre än wid aflastningöorken, hwilkec mäste sä wara, sä wida afsändaren eller säljaren, stall fa sin kostnad ersatt, och desiutom njuta en stälig winst för sin risque och möda.
Häraf lärer nogsamt inses huru omöjligt det will bliswa, att wid en LotS.taxas upgörande taga till grund ett waru wärde, som aldrig kan med säkerhet finnas; men om jag ock skulle för ett ögonblick wilja medgifwa, att ett prXsumrjvt wärde kunde liksom pä mäfä eller ungefär sättas pä waror af alla stag till rättelse wid Lors umgälderne, hwilken mängd af Tabeller stnlle dä icke böra upgörgs i och för denna assist, Z24 Deri 7 December. gift, och resultatet af assa försök i den telen ffulle snart wisa sig, nämligen; akt man alt för lätt kan tänka sig ett ideal kill en sädan Författning, som tyekeö äga mycken sannolikhet, men att tvid »lösningen oöfwcrwinneliga hinder möra, som göra wecksiälugheten omöjlig. hftffoLtet tror att contrslien af waru wärdet bunde wld Tullen utrönas.
Detta ffulle da förmodeligcn läka sig göra pä det sätt, att fac, turor, cannoizsemenrsr och märkmllor togos tiss arund; Men da häremot förekommer, akt beräkningen ej alud kan blifwa af Tulibckjenten rigkigt wcrksiäld, att wid sädane ej sällan inträffande händelser, mängsaldiga oredor skola upkomma, hwilka nödwändigt ffulle förorsaka klagomal och widlysrigheter, att förtiga det hinder och den tidsspillan, som altid bliswer en följd af sä widlyftiga och i det hela orjenliga operationer; sä enär för öfrigt Lors asgisten wid särffilde tillfällen, såsom wid Uthamnar, der ofta ingen Tullbetjent finnes, mäste upbäras af Lotsen sjelf, hwars urffilning och kun, ffap troligen icke är eller kan wara tillräckelig för aft gisterneS beräknande efter ett waru wärdc, som han icke möjligen känner, trede i stället för kontroll och redig upböed, blott olägenheter winnås, hwilka senare man gerna hör deremot förekomma.
Utom det att U ffotkel uti ytrandet tyckes hafwa motsagt sig sjelsr, da Det först anser sig icke kunna söresia ändring uti en med urffillning utarbetad taxa, och sedan tror sig äga skäl, att af warorS wärdén hämra anledning till en förbättring uti berörde taxa, lärer, af' hwad jag nn andragit, tydligen wara äda, Den 7 December.' 325 ädagalagdt, att den sörestagne grunden hwarken är eller blifwc. amagelig. ?llt ifrån Lotö-WerketS första inrättning pä 1600 tlct, har ert Fartygs djupgående bliswit tagit lili grund för bestämmandet af Lokö, och Bak afgifterne.
Oaktadt anwände bemödanden och upgjorde planer här likwäl annan grund under sä lang tiderymd icke möjligen kunnat päfinnas.
Den mäste säledes wara af erfarenheten befästad, och Utgjöra den rätta principen för en Lors-taxas uprättande, hwarwid äfwen mäste hafwaö afseende pä Lotsens beswär och an, swarighet.
Utan afseende pä den Last ett Fartyg innehar, blifwer Lotsens answar lika, och dest beswär, omtanka 06) möda blifwer altid olika, alt efter som ett Farryg är störreelier mindre, ty i trangare och swärare farwatten, är det för honom alkid mera brydsam! att lotsa ett större Fartyg än ett mindre, och just derföre mäste betalningen lämpas efter FactygS olika djupgående.
Ännu kunde mycket mera i detta ämne tilläggas, men jag bör ej härmed borrtlaga en dyrbar tid eller widare begära Nidderffapet och Adelns upmärksamhek, utan fäc med anledning af det anförda endast för egen del förklara, att jag icke finner mig kunna Utskottets förslag i ämnet antaga.
Klagan har iämwäl bliswit förd öfwer en gammal och gällande Vak-afgift för Gräsö
Bäk och deröfwer yttrar Utffoltet fig:
Att detta klagomål sttneo billigt, enär de L Botten-haswet farander alla fall mäste betala den allmänna Bäk af - 326 Den 7 December. giften, frän och ine- den Station der Lots och Bäk-mrätmingen l Bortenwikew widtager eiler Gåsholma, hwaräfwer !7?scr ät taxan ingen afgift bjuder, ej elier kan göras, emedan den obety-liiga Lors inrättning, som t^orr om finnes, af Gländerne och Landet deromkring utgöres.
Äfwen i denna omständighet tänker jag olika Med Ugkotter, och till uplysning anser jag nödigt blott nämna 29 §. uti Kongl.
Förordningen om Lors» och Bäk-inrättningen af den 29 Ockoder 1798, hwarest orden sa lyda: Hwad den sä kallade gamla Bäka/giften berräffar, sä konimcr densamma för H ands Bukarne wid Ledsnad, l77vhamn, Bär och Lägstär samt Lokä, Häfringe och Aorso aec aldeles nphora; men hwad E»rfkärs eller färe detta Gras'' Bak-afgift widkommcr, sä skall den snnma hädanefter som hittills upbäras, intill dest en ordentelig Lrons-Lots inrättning i Bottniska witen kan sramd leo komnia i det stand, atc den derigenom Vst och Lronan till» fallande Bäk- och Lots-inrättnings afgift lam» nar
Ost anledning, act utan förlust nystberär» gamla Bäk-afgift eftergifwa.
Denna H:s innehåll utmärker tydcligen orsaken, htvaksöre den öswerklagads Bäk-asgistsn fortfar.
Säkert hade den lika med de öfrige gamla afgister blist wik indragen om förhällandet warit enahanda med dem.
Jag för min del ar af ven tanka, alt den tills widare bör bibehällas; men som den tidepunkt torde nu mera icke wara länge borta, dä en ordentelig Lots-inrättning i Norrbotten wid Sweriges kuster kan till Den 7 December. 327 wäga bringas och stadgas, sä enär delta inträffar kommer nystberörde gamla Väk-afgift att sedermera uphöra.
Remitcrades kill Allmänna- Befwärs, och Os§ conomiae Utffotter.
Uplästeö följande - Utdrag gf Protocollet hallit uti Riksens Högloft.
Ständers Stats-Ulffelt den ; Decsm» ber 1809.
S. D. Sedan Herr Majoren Friherre leijoncez, N2 till Slars-Utskottets
Protocoll för den 2Z,siftlcdne Nowember förbehållit sig, att fa afgifwa sitt särskildte yttrande uti fcagan, angående den af StalsUkffoitet till Riksens Högloft.
Ständer upgifne och förestag. ie Finance plan, för akt Åtfölja Stats-UlffollctS Betänkande i detta ämne, men hwilket yttrande icke möjeligsn kunde medhinna att utarbetas, inom den tid som Slätö-Utffotter för detta ärendes wigt och skyndsamhet ansag nödigt, alt det borde expedieras; sä anmälde Herr Friherre Uiljsncram?, att han nu mera hunnit det samma försatta, tillika med de dertill hörande. calculer; Och biföll Slätö-Utskottet, att desta handlingar skulle genom Utdrag as Protocollet till Rik, sens Högloft.
Ständer »vördsammeligen öfwerlämnas.
Äk och dag klt Luxrs.
Pä Befallning Kl. krääslius.
Till Z28 Den 7 December.
Till Protokollet i Högloft. SlatS lLtsikottets Plenum den 2Z Nowember 1^09.