Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utstotkct hade uti protvcolls-utdrag af den 2 Julii uppä de^ stal, att detsamma blifwit förvrdnat endast till uptagande af Kongl. Maj:ts nädiga proposttion rörande en allmän pastevolance, tillkännagifwi. ' atr det samma ansett sig icke utan närmare förcstrift af Riksens Ständer böra med osman, uamnde arne frågor taga befattning.
Genom protocvlls-urdrag som jenne det förutnämnde af Herr Landt-Marffalkcn nu företeddes hade Borgare-ständet uti Ridderstapet och Adelns remist instämt, men deremot Bonde-ständet ej funnit skäl att om samma remist sig förena, och Preste-ständet förklarat Utstotter hafwa rätteligen förfarit dä detsamma sig icke med berörde motioner befattat, Herr Landt.Marstalken crindrade widare att 44 §.
Riksdagsordningen stadgade, det alla allmänna frågor ovilkorligen böra till Iltstottet remitteras, och att enär om remisten af i frägawarande motioner den stiliakrighet fig nu emellan Riks Sländen yppat, att 2.ne Ständ remitterat och arne stand icke remitterat de samma, more den casus inträffad dä enligt samma 44H. jemförd med den 29.de, Ständers ratt afgöra hwarthän desta frågor böra förwisas, i anledning hwarafHerr Landt-MarstalkenförmodadedetRidderstapel och Adeln bifölle att detta mäl genom prokocolls-utdrag till Constikurions-Utsiotlets Åtgärd matte öfwerlämnas.
Ju - 182 Den 9 Julli Justerades följande:
Utdrag af Protokollet, hallit hos Högloft.'
Ridderffapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Julii 18 >2.
S. D- Föredrogos ä nyo och biföllos allmänna Beswars' och OeconolNiä-eUIkonets den 6 sistledne Julli, pä bordet lagda memorial: r:o Angäende förbättring af hamnen wid staden Falkenberg. 2:0 Angäende nya Fyrbäkars anläggande wid Holmön och Östergarns holme. z:o Rörande inrättande af hushällsnämnder i landsorterne. 4:0 Angäende näringsidkares ratt, atc biwista marknader.
Z:o Angäende införande af alla Oeconomi!?» beslut i allmänna tidningarne. 6:0 I anledning af Fabrikören Lonckerts memorial, rörande Marnes handels frihet.
Ult tuxra.
S. D. FöredrogoS ä nyo och biföllos LagUlkftottets den 6 sistledne Julii pä bordel lagda n.emorial. r:o Om' skogsäwerkans hänförande under 4-2 Cap. Z S.
Misigerningsbalken, hwarwid det första alternativet i Utskottets förslag af Högloft.
Ridderskapel och Adeln gillades. 2:0 Rörande Häradshöfdingen Lt^srnstams till Utskottet remitterade memorial. z:o Om Riksdagsmännen Uno N»tt8tons, ldlils ^Valilborgg och ^fan ^lattskon8 motioner om anläggande af mjöl- och säg qvarnar. 4-o Den 9 Inlii- r?3 4:0 Om Groflhandlaren LeAsräaflls motion rörande den frägan huruwida en fullmägtig eller sysloman mä wittna om sädane egna åtgärder, som han i egenskap af fullmägtig wivtagit m. m. klt kupra.
S. D. Föredrogos ä nyo och biföllos StaksUtskotreks ben 6 sistledne Julii pä bordet lagda betänkande»: 1:0
Om hivad till rättelse för framtiden bör stadgas i afseende pä styrelsen af Riksgäldswerket nar Riksdagar hällas pä annat ställe än i Stockholm, och de fleste ibland sullmägtige i egenskap af Riksdagsmän komma att Riksdagen bewista; hwaraf det sednare alternativet, i enlighet med hwad förut i afseende pä Banco sullmägtige blifwit beflutit, awogs. 2:0 Angående Dirccrionens öfwer Drottninghuset i Stockholm hos Kongl.
Maj: k gjorde underdäniga ansökning om tillökning ä den för detta barmhertig hets werk i Stat anflagne summa. g:o I anledning af gjorde anmärkningar wid betänkandet rörande ersättning af kostnaden till Capotter för Exrra Noterings manskapet. 4:0
I anledning af frägan om förhöjning i Postskjutslegan m. m. 5:0 Öfwer Högloft.
Ridderskapets och Adelns gjorda anmärkningar wid Utskottets betänkande om de under sista kriget sängne ogifte Officerares och Under Officerares till Stats werket indragne halstra löners ersättning. 6:0
I anledning af hederwärda Bonde-ständets remitz i fräga om den till fromma stiftelser s anslag - r84 Den 9 Julli. anftagne Krono tionde spannemälens för auctioner. ndc. 7:0 I anledning af Herr Capitaine» e.
O. sk korlellsg memorial om anstäende af mede! rill undergöd för 8 Utrikes ort warandc Sivenstr sjöfolks hemförstaffmde ri i fäderneslandet. 8:0 Angående Kongl. Mastts nädiga strifwelse af ven 12 Janii 1812, rörande dek prvject som inkommit til! rn bättre ärendernes behandling inom Rikets styrelse werk, och hwad i detta ämne blifwit tillgjordt. 9:0 Wid Utskottets utlåtande i anledning af Högloft.
Ridderstapet och Adelns remis; af Riddarchus Kamererarens, Herr Commerce-Rader 8trLlss redogörelse för upburir'förstört rist Riksdagskostnader, hade Ridderstapet och Adeln ej något att erindra. >0t tupra.
S. D Föredrogs a nyo och bifölls Banco U stöttets den 6 Jnlii pä bordel lagda memorial i anledning af Kongl.
Majus nädiga proposition vm Fu un ig iges i Jern-Contvirek ingifne underdåniga ansökning om ytterligare understöd list jern» handteringens uprartha lande.
Ht luxra.
S- D. F->edrogs ä nyo det förenade Vågsamt Allmänna Beiwärs- och Oeconomia-Ulstottets memorial, i anledning af den hos det hederwärda Bonve Ständet wäckie motion om ändring i 6 Cap.
Handels-Balken och de stadgande» som dermed äga oemenstap rörande en fri victualie handell och fann H-glofl.
Nidderstapel och Adeln af samma skäl spannemälshandeln förut blismit frigifwen, sfwen med räitwisa och billighet öfwerenssiämman de - Den 9 Julii. i8 5 de, akk titt Utskottens nu afgifne förslag lemna sitt bifall, Dt supra. S. D.
Sedan Ridderskapet och Adeln den 9 sistledne Junii remitterat till patzevolance
Utskottet en motion af Zerr von blcklkeclt, blliaSj om erläggande af patzevolance afgift i stället för rotarnes wid den indelta armeen förbindelse att förse soldaten med flapmunderingar samt ett förslag af Friherre 8tael von Dollkein att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:! matte i underdänighet tillstyrka en sädan jemkning i kneckte contracterne öfwer hela Riket hwarigenom billiga asgifter till lika belopp med räktwisa kunde alla rotar lika affordras, har det wällofl.
Borgare-stänbet under den 6 Julii med Ridderfkapet och Adeln i samma remitz sig förenat, men deremot det hederwärda Bonde-ständet under den 6 Julii och högwördige Preste-ständet under den 9 Julii förklarat sig icke i den samma instämma, i anledning hwaras och dä således a.me stand i denna fräga stannat emot 2, Ridderskapet och Adeln fann den samma böra enligt 44 §.
Riksdags ordningen till ConstitutionsUlftottels afgörande hänwisas.
Dt supra.
Ridderfkapet och Adeln ätskiljdes klockan A till 9 om aftonen.
In käern protocolli. 6.
Lilvsrkolpe.
Mända - 186
Den 13 Iulii.
Mandagen dm iz Julii.
Pleimm klockan 9 förmiddagen.
Justerades pleni protocollerne för den 8 och 9 2ulii. ^err Landt - Marskalken erindrade att dä den stora
Deputationen borde i afton klockan 6 enligt gjorde anslag upwakla Hans Majtt Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, men listan pa Ridderskapet och Adelns deputerade icke more aldeles fulltecknad, de ledamöter som ästun. dadé i deputationen deltaga behagade hos Riddarhus Fiscalen anteckna sig intill desi antalet 48 more complett.
Äfwenwäl erindrade Herr Landt-Marffalken att ätstillige wal annu innan Riksdagens stur borde förrattas, och hemställde till Ridderfkaper ock Adeln, art till en början inom fä dagar företaga walet till Riddarhus Directeurer, da Herr LandtMarstalken derom skulle kata göra särskilt an flag.
Herr Landt-Marskalken uplaste en lill honom ankommen nådig skriswelse frän Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsen, hwilken ^skrift Ridderstapet och Adeln bestöt böra i protocoilet intagas, lydande densamma som följer:
Ädel och Walbördig Herr Landt-Marfkalk:
Ge - Den iz Julli. 187 Genom Riksens Ständers underdåniga strnwelser lill Konungen har Jag bifwit underrättad om det tillökta penuinge ansiag som bliswik mig temnat och om den nya Stat Riksens Ständer för Min Son uprättat.
Jag har med uprikug och liflig tacksamhet emokragit detta dubbla pros af Rikets Ständers tänkesätt och har härmedelst welat anmoda Eder a!r sädant Riderstapet och Adeln tillkäunagiswa.
I ett ögonblick dä statens mångdubblade behof krafwa de största upoffringar, länder det mig till en ännu högre tillfredsställelse att se den likstämmighet i tillgifna böjelser, för Mig och min Son som legat till grund för Riksens Ständers beslut.
Dä de söka bidraga till min enikildta förmän och tillfredsställelse hoppas jag att de äro öfwertygade akt grunden kill Min werteliga lycka ar Rikets och att Jag icke äger någon annan ärelystnad än befästandet af Sweriges sjelf bestånd och ära.
Dessa tänkesätt meddelar Jag ät min Sou, som ifrän ungdomen lär, att en Regents anseende förnämligast hwilar pä folkets kärlek, dä han ser jitk
Faders hjerta lika deladt emellan honom, och Sweriges In. byggare.
Jag förblifwer Eder Wälbewägne Företogs till afgörande ä nyo Stats - Utskottets i ,.sta pleno pä bordet lagda betänkande, i anledning af Kongl. Majtts nädiga Proposition till Stats-Ulskoltec, angående Niksgälds.Conroirets utländska - 188 Den 13 Juli!- ländfka gäld; hwarjemte uplästes eli sedan sista ple, num frän Stats-Utstottet inkommit proiocolls-utdrag af den 9 Julii, innefattande ledamöters serstilta yttranden. Grefwe Lilienborg, polian demming, upläste ett bictame», fä lydanve:
Öm i följd as politiske sörhällanden det är en rättighet att nu afskudda Riket en del af desi Utländska skuld, och Rikets behof päkalla begagnande af en sadan rättighet, hade jag likwäl för min del önskat, att med afseende pä försiktigheten och den enstilta rärkwisans sordcingar, man upskjutit atr ^vilkorligt göra deste rättigheter genast gällande, för att i delta afseende framdeles kunna lämpa sig efter omständigheternes kraf, och jag hade trodt art enskildte förbindelsers rätt, borde sä mycket mindre blifwa offer för poli iste sörhällanden, som erfarenheten intygar, att veste sörhällanden äro be ständige omwäxlingar underkastade.
Det mist-örständ som nu är emellan Swerige och Frankrike mäste för den sednare uphöra, och om dä i följd af politisk tzfwerenskommelse det blef bade Sweriges och Frankrikes äliggande, att upfylla sine förbindelser emot deras enskilde gäldenärer, sä hade Swerige ingen annan behållning af i fräga »varande arrangement, än det widriga omdömet, som »välförtjent följer brutna löflen, och i afseende härpä tillstyrker jag för min del, att bestm i detta afseende mä upffjulas till nasta Riksdag efter sig dä företeende conjuncturer, samt att emedlertid all räntebetalning ä län-carntalerne ma inställas, bwarigenom i financielt afseende ingea förändring upkommer i den beräk.
Den 13 Julli- 139 beräkning, som i anseende lill bewillningens stadgande nu är föreflagcn; men om och jag mäste antaga att i fräga warande utländska skuld bör förswinna, sä kan jag icke af delta beslut leda den slutföljd, art enskildas fordringar bör dermed nu gvdtgöras.
Der hade wäl aldrig kunnat ställas i fräga: atr Swerige skulle genom bewillning ätaga fig att godtgöra de handlandes förluster, ej mindre föranledde af de äfwentyr för hwilka handeln Venne tid är blottställd, än de som tillkommit under en aflägsen förfluten tid, och hwarföre stall nu en sä kallad ny tillgäng genom till intet gjorde skulder giswa dem en bättre rätt än de ägt om ej nägon utländsk skuld existerar, hwilken rätt i sädanl fall lika borde tillerkännas fleres sedermera lidne förluster, och i följd af^wär politiske ställning än ytterligare blifwande.
Äger man rätt atr utpläna wär Riksskuld, sä förwandlas naturligtwis veste skuldsummor till Spakens, och dä blifwer öfwerflyttande deraf till de handlandes stadeslöshällande en orättwisa emot de öfrige medborgare.
Jag tillstyrker derföre, att sedan Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsen till fullo äterdekommit
Sine nädige förskott pä sätt Utskottet föresiagit, med all betalning i öfrigt mä innehällas till nästa Riksdag, dä efter sig dä företeende omständigheter Riksens Ständer derom äga att besluta.
Till delta tillstyrkande söranledeS jag destutom deraf, atr, om jag ock skulle anse de handlande berättigade till den ,ersättning af Riket, som kanske en gäng i förändrade förhällanden de torde erhälla der af rätter gäldenär, borde likwäl om de skulle med Swensta penningar liquideras, deras fordrings iy?
De» iz Julli. fordrin-s anspråk beledsagas med noggranne »parster om deras uprinnelse, ull omstaudtgheterne dctaillerade o h bewisade till belopp samt nu warande förhällande i öfrigt, för au till wederbörlig pröfning och bedömmande öfwerlämiias, till utredande af, om, och i hwad mon besia anspråk kunna wara grundade pä billighet och räktmisa.
Widare wid stutmeningeu af Mstottets betänkande, innehällande Utstotkels förmodan, attén ärlig summa af Zoo,ooo Riksdaler stulle wid högst trängande behof kunna wara att tillgå i den afsigt Kongl. Maz:r i Proposition omförmäler, säsom räu. te och amorlisiemcntssond för ett nytt uptaqande län af högst fyra millioner, får jag förklara min förundran, att Höglofl.
Utskottet ställe-- i fräga ert län af icke mindre än fyra millioner, dä likwäl ingen proposition till en sädan länesummaS bestämmande föranleder.
Proposition derom och Stats-Utstottets yttrande om sädane län borde och kunde uptagas, hade wäl efter den i Regeringslagarne sörestrifna ordningen, bordt föregå yttrande om tillgäng dertill, och mig synes det hade således Utffotter bordt innehålla med yttrande om frägan huru till desi frägan om förut blifwit bestämdt framställd och Utskottet deröfwer sig yttrar samt Riksens Ständer i behörig ordning beslut fattat, hälst ett nu förut widtaganve besiur om säkerheten för längisware lill sädane län stulle indirecte möjeligen kunna uran Utskottets yttrande och bedömande anses afgöra sjelf» wa frägan om län kunde äga rum eller icke, och det ar lill närmare bestämmande af Utskottets mening i delta afseende och hwad som till delta yttra»- - Den «3 Julli. 191 trande söranledt, äfwensom i afseende päförenämnde anmärkningar wid Ukstoktets tillstyrkanden jag nödgas ehuru ogerna anhälla om äter förwisnina till Utstottet af dest betänkande Ulstottets yttrande huruwida läns upkagande är lämpeligt, är af sä mycket större wigr att inhämta, som
Utstottec sannolikt icke lärer kunna med tillstyrkande understödja en proposition derom, dä samma stal som föranledt Utstottet att i allo afslä Herr Friherre Leclerströms memorial l delta afseende, synas lika existera ännu, och en amorkistements fond till gäldande af räntor och afberalmngar i en aflägsen framtid icke lärer med längifwares fullkomliga säkerhet kunna sökas i den wid hwarje Riksdag förändringar underkastade bcwillningen; och ehuru lans uptagande icke aro af Utskottet directe ställde i fräga, torde likwal i sakens ställning, det tillätas mig att deröfwer yttra mina tankar:
Alt en tillgäng mäste beredas till ett större belopp af penningar att kunna begagnas i följd as politista ställningens fordringar, kan icke bestridas, men lika sä angelägit detta är, lika sä är säkerheten att kunna dem påräkna.
Detta inträffar sannolikt icke med län till betydligare belopp som Utstottet i förenämnde desi yttrande äfwen förutser och hwartill utländska creditorers öden åtminstone icke upmuntra, men skulle jag äfwen förmoda möjligheten att med, för läntagare förmänlige, men för Riket sä mycket mera betungande wilkor kunna uptaga betydligare län, sä stulle med fästad upmärksamhet pä den af Utstottet rätteligen yttrade nöd - tys
Den tz Iulir. nödvändighet as större rörelse capital wid nu upstigande utstylder, en sadan anstalt blifwa sä mycket mera tryckande, i synnnrhet för de gäldbundne, som da penningemännen hos dem upsade deras for» dringar, för alt till län ät staten öfwerlämnade blefwo satte i förlägenhet, just i den tidepunct, dä en lättare penninge tillgäng snarare borde beredas till afbördande af högst upsatle utstylder werkan af en sadan indragning af en gansta stor del af Rikets rörelse capital som icke sä snart och i samma wäg kunde äterkomma i omlopp, skulle i siere afseende» medföra de menligaste följder, och hos de flattstyldige bereda den wanmagt och det obeständ som Mstottet afven ansett blifwa en följd af bifall till Friherre Legerström» memorial.
De behof af penningen som kunna inträffa böra således icke utan yttersta nödfall sökas, men torde förgäfwes iväntas att genom län kunna upfyllas.
I Riksens Ständers Banque allena böra i nödens stund, men icke förr, Rikets oundwikeliga behof erhällas till det belopp Banquens säkerhet kan medgifwa, och endast där med säkerhet lunna päräknas i öfverensstämmelse med Regeringsformens afsigt i 6g att behof för oföruljedde händelser och krig dac böra wara att tillgå.
Delta stadgan, de^.syues bestyrka den förmodan, att Lagstiftaren, Lä^denna ulwäg blifvit öpnad, welat förekomma nyttjande af andre för Staten och enstilde mera betungande Ulwägar, och att det är sä mycket mera öfvercnsstämmanoe med grundlagens esprit att där söka högstnödige biträden, som inra tningen af crevitwer i annat fall warit ulan ändamål.
— Skulle likwäl Dcn -5 Iulii. 193 likwäl behofwen icke utan större tillgångar kunna Upfyllas, och län af enskilde ej erhällas, önstar jag att Banquen haldre sä widt sig göra läter ma kunna med län biträda, än akt behofwen mäga fyllas genom förökande af creditsedlarne, hwarafen större tillökning kunde möjeligen nedfälla wärdet pa de nya ej mindre än de kill större belopp nu utelöpande Riksgäldssedlar, och i financielt afseende derigenom bäde för Riket och Bananen tillskynda en större stada än genom en tillökning af Bancosedlar, som i förhällande till nya blifwande behof ffulle kunna medgifwas.
Om jag anfelt mig berättigad, att endasträdfräga den nitälstan, jag allid hyst och hos mig aldrig stall saknas för Banquens s/elfbeständ, och i sammanhang dermed för uprätthällande af desi credit, hade jag wisterligen icke gjort förenämnde framställning om Banquens biträde, som jag önstar mä kunna undwikas, men dä jag såsom ^ medborgare och representant, anser mig tillika skyldig att Lekt sammanhang äfwen bedömma Statens fordringar och art medgifwa en mindre olägenhet, för att undanrödja en större stada, sä wäl för Riket som äfwen för Banque» i följd deraf; fä anser jag mig böra yttra den i öfvertygelse, att om länbiträden blifva i följd af wär polikista ställning oundwikelige, Banquen i sädan händelse genom ert behörigt crediliv och äfwen i yttersta nödfall, genom särskildt län häldre borde bereda en säkerhet för erhällande deraf, än art detta öfverlämnäs ät vwistheten, och i det oförmodade fall, af erhållande län af enskilde > Andra Del» N:c> 13.
Den i z de ät de den med förknippade menligare följder, hwilka skulle i sterfaldige afseenden wisa sig i mera utsträcka obestämde lane operationer, jämförelse wis lill Banquens bestämdare, i mon af behof och sä erhet efter hand utgående biträden; jag hoppas och önstad, ark deste Vanquens biträden ej beHöfwa päkallas, men jag gör mig ork förwistad, ark de hn-arken kunde k>cgaras eller medgifwas u an med iagtragande af den försigtighet, a t ynkligare u-wägar till
Banco sedel stockens oafbrutne indragning kommer i förhållande dertill al! beledas, sä att Banquens credit icke kunde derwid utbol äfwentyra Friherre Ltael von hollstein, Loistt^ länckVIA, anförde striftettgen följande: Wdrdsanit Memoria! i Hans Kongl. Hög v ek Kr on Priiiftns wälgörande och ädelmod, som äswen sträckt sig till sadane Swensta undersåtare, som lidit förluster ä handel i Frankrike, och derföre till någon del erhållit understöd af dest enstitta rasta: men annu mera dest wärd om Rikets sjelfständighet och nationens ära, Lä man ej underkastat sig en mägtig bjudande Beherrskare wilja, art inga sadane wilker, som för en wasal stat endast äro pastande, och som wättak förlusten af Hans Kongl. Höghels egendom inom Fransika omrädet, föranleder till en owil örlig skyldighet för Swensta folket att ersätta Lenna förlust, det u. fyller Lenna skyldighet med nöje, och de hafwa medel der ick uti Statens national egendomar, som pä ett sädant sätt kan gagneligt och wärdigt anwändas i stallet för alt pä ett oförsvarligt - Den 13 Julli. 19Z k-gt wis öswerlatas ät enstilre personer för en 0- bekydelig penning, och sä kill sägandes stinker bort statens tillgänaar som nu mera an nägonsin förr arv att för Riker pa nyttigaste wis anlända.
Det .är uti recognilions stogarne, sonden ligger lill fle. ra millioner, hwarpä nu i behofwets stund kan räknas.
Att med cnstilte personers handels affstrer inblanda der som rörer Hans Kongl. Hoghem KronPrinsen, sinner jag alsintec pastande, dels för dest wärdighet/ dels för sakens olika beskaffenhet; Hans Kongl. Höghets förlust ar större delen luckommen genom fredandet af nationens ära och sjelfständig» het, deremot de handlandes genom sadane i krigstider oundwikelige händelser som gaien ej kan hindra, elter ar wällande till, flere .andra Swensta medborgare hafwa lidit dylike förluster, om icke directe med Frankrike, dock genom det politiska sysieme som bliswit iagttagek, de hafwa derföre aldeles lika stor ratt till ersättning, som desta förenämnde.
Om det more statens pligt ersätta de Hand» landes förluster, da likwäl Skaten ingenting er. haller om Handels speculationen gär lyckligt.
Dessa bada saker mä dä skiljas ä; Riksens Ständer endast sysselsätta sig med att hälla Hans Kongl. Höghet skadeslös.
De handlande mäge afbida den tidepunct, dä genom ect manligt sörhällande mest Frankrike, hwit et wäl någon gäng stall inträffa, deras inkereste fan bewakas, men emedlertid in et nägot sädant steg tagas som sätter fläck pä Swensta folkets urgamla trofasthet och sörderfwar crediten, som genom 66 och 68 K. Z.
Regerings-Formen, sa lydande:
"Rik - rv6
Den lzIulii.
"Riksens Ständer, Riksgälds-Contoir förblifwer, såsom hitkils, under Riksens Ständers styrelse, inseende och förwaltning; och dä Riksens Ständer ätagit sig answar» för den Rikets gäld, Contoiret ombesörjer, sä komma Riksens Ständer, sedan Slats-Utskotter öfwer Contvirets tillständ och behof sig utlätik, att genom särskild besittning tillskjuta de medel, som för betalande af denna gäld till ränta och Capital, oumbärlige finnas, sa att BiketS Credit warder bibehållen och wördad
De titt Riksgäldswerket hörande och dit an» singne medel, ma icke under någon förewändning, etter med hwad wilkor som halst derifrån ryckas eller anwändas till andra behof, än dem Riksens Ständer bestämt.
Allt förordnande som deremot Frider ware kraftlöst
Är älagd bibehålla och warda, och da detta ärende är aldeles Riksens Ständers orsak som ätagit sig answarel för galden, hwilken blifwit som Riksdags besinret 1789 innehaller frän Konungen och Staten öfwerflyttad pä Riksens Ständer som derom sedermera haft ensamt att bestyra, sa kunde ändring häruti icke annorlunda ske, an att handla twärt emot konstitution.
Desiutom tyckes Staks-Utftotket lågt ert oöfwerwinnerligt hinder i wägen för utförandet af sitt project dä de förestå nytt län sedan de förklarar de förra creditorerne, sin ratt förlustige, oaktadt de haft de säkiaste förbindelser titt sin säkerhet som någonsin giswas kan, nemligen en redlig Nations garantie.
Titt Stats-Ulskottets widare urarbetande, huru Hans Kongl. Höghets fordran, Den kz Julli.
197 fordran, mä snart kunna ersattas genom län fom fatt sitt Hyporheque i Kronostogarne, hwilka pä det för Riket mast gagneliga satt ma söryttras, mätte detta ärende ytterligare öfwerlemnas samt att derjemte Riksens Ständer matte fä upgist pä de Handelshus som begärt denna ersättning, om händclsewis, någon ledamot af RiksensStänder, stulls finnas deribland, sä är densamma jäfwig iett ärende som rörer honom sjelf.
Munkeligen tilläde friherre 8tael det han i anledning af de utaf honom anförda stät önskade ätersörwisning af Stats.Utstotteks betänkande.
Herr von Lckultxenkeim, Oavi6: Swensk manna tro och ära har af alder i detta Rike blifwit helig hällen, och en sädan redlighet hoppas jag ewärdeligen mä säsom en nationell helgedom bewaras.
Man kommer dock med skäl olika att tänka och handla säsom privat man och i wista hänseeuden annorlunda säsom persona publi. ca.
Enskilde personer göra hwarandra räll bäde inom och utom Riket.
Handlande drifwa en trognerings eller bytes handel med hwarandra, och skilnaden ersätkes med wäxlar.
Alt bör redligt lefve, reras och honoreras, om crediken stall wara beständande.
Deste kriga icke med hwarandra, men förhällandet stater emellan är annorlunda.
Politiquen är en del af moralen, men beklagligen
Har man i alla tider, och ej minst i denna pcriode erfarit, att magter emellan, wäld galt för rätt.
Om nu Swerige af en stat som icke pä nägot satt blifwit förolämpad, finner sig orättwist bemött och wald förd; att Swensta mänS förut erkände fordringar hos samma