Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lades på bordet; Sedan tvänné från Preste- och Boride-Ståii» 8en ankomne Protocolls Utdrag af den j och 16 dennes blifvit uppläste, innehållande bernat» te Stånds Beslut att Riksens Ständers Justitia:-} Ombudsmans BetättelSé för innevarande år äkyndesammeligett måtte till' trycket befordrasj fann Ridderskapet och Adeln för godt att instämma i enahanda Beslut samt att tryckningen borde ske på Stats-Verkets bekostnad ocH Stats - Utskottet anmodas i att sådant låta Verk» Ställa,- Herr Grefven och Landt Marskalken tillkänna» f>af, att sedan Herr Adlerbeth, Jacob, inträde oland Riddei-slcapets och Adelns Electorer, hade en Bankmans - ledighet inträffat för 25i:dé Bänkmåns-Afdelningen , hvilken Bänkmans ledighet komnäs att genoiii Val i flästa Flenört tillsättas.’ löd, oili Ad.
J B, 4ii 42. 322 Den i 3 December. justerades följande:
Utdrag af Prötocoilet, hållit hos Högloft.
Ridderskapet och Adelil vid Urtima Riksdagen i Stockholm den IS December 1817, S.
D. justerades och gödkändes Rikseriä Ständers underdåniga Tacksägelse-Adresse till Hans Majit Konungen* Hans Kotigl.
Höghet Kron-Prinsen och Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland.
Upplästes och bifölls
Expeditiöh~sUtskottets* i Memorial af den 8 dennes, gjorde hemställan, om icke utöfver det i Riksdagsordningen föreskrifne antal af Betjening En Cancellist ytterligare mätte få af Utskottet till* sattas, och i sådant fall, det honom tillkom* mande Arfvode eller Tractamente beräknas fria AntagningSdagen.
Ut Söpra. !§. D.
Remitterades tili Allmänna Beivärs- och Oeconomié- Utskottet.
Ett Anförande af Herr vod Heynne, Georg* angående utfärdande af en Förordning emot Yppighet, hvilket anförande jemväl med de öfrige Respective Riks-Stånden Communicerades» Ut supra. S. D. Instämde Högloft.
Ridderskapet och Adeln uti Högvördig® Prest* - Ståndets och He* Den 13 December.
3*3 dervärda Bonde-Ståndets, genom ankomne Protocolis - Utdrag af den 5 och 10 dennes, Ridderskapet och Adeln niedddte Beslut att Riksens Ståndets Justitiae - Ombudsmans för inne^ varande år afgifne Berättelse matte skyndsarameligen på Stats-Verkets bekostnad tryckas, fcamt Stats- Utskottet anmödas ätt äådant låta Verkställ Ut suprä-0 Högiofl.
Ridderskapet och Ådein ätsklijÖéi klockan tre tjvärt till 2 eftermiddagen.
In fidem Protocolli Q. J. Lagerheim^
Måndagen den t5 December, Plenum klockan half till ii förmiddagen.
Herr Grefven och Landi Mtnkålken tillkännajjafj ätt Riddarhus.
Utskottet anmält, dét Laztnarthén Abraham af Malmborg fullgjort alla till Intröductiöns vihnäridé erforderligé Prestanda, bdh hemställde Herr Grefven och LändtMarskalkeri i följd deraf, örn ej Ridderskapet och ARein behagade bevilja Lagmannen af Malmborg 324 JDén 15 December4 Introduction å Riddarhuset under N:o 2254 ibland Ridders- oeh Adelsmän.
Val till Bänkman för 29:de Bankmans - Afdelningen efter N:0 1732 A.
Herr Adlerbeth < Jacob, Protocolls •
Secreterare , och blef efter Val-förrättningens slut till Bänkman utsedd N:o 1899 B* Herr Piper, Gustaf Carlj Major, Herr Grefven och Landt Mar sk diken tillkänna^ gaf, det Hans Maj:f Konungen samt Deras Kongl. Högheter Kron - Prinsen'och Hertigen af:
Södermanland, behagat utsätta nästkommande Thorsdag den 18 dennes, klockan 12 på dagen , till emottagande af Riksens Ständers Stöta Deputation, hvilken således komme att å berörde dag klockan något före 12 samlas i Secreta Utskottets Rum å Riddarhuset, och hemställde Hetr Grefven och LandtMarskalken om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta* att hvar och en af Ridderskapet och Adeln* sorn det önskade, finge vid detta tillfälle i samma Deputation deltaga, samt i sådant afseende till Anteckning hos Riddarhus-Fiscalen sig an* mäla.
Bifölls; Den 15 December, 325 Företogs till pröfning
Stats- Utskottets den 12 dennes afgifne och elen 13 i samma månad på bordet lagde Memorial, angående den inställde Krono-Uppbördens verkställande, hvilket Memorial, sedan i anledning af Professoren Forsells i Stats - Utskottet yttrade särskildta tanka, 30 §. i Riksdags- Ordningen blifvit uppläst, af Ridderskapet och Adeln gillades.
Föredrogs å ny o
Herr Stenchs, Johan Henric, den 13 dennes på bordet lagde Memorial, angående en högre belånings-rätt i Banquen på Bruks- Effecter.
Herr Heykenskjöld.Detlof, uppläste följande:
Vid det Yttrande en värd Ledamot afgifvit, om Bruken och Berg verkens ställning , utbeder jag mig att få göra några Tillägg.
Troget och utan öfverdrift har- han skildrat
Berg-verkens nu varande betryckta tillstånd:
Sanningen deraf ligger i öppen dag för hvar och en som känner förhållandet.
Ett enda exempel skall upplysa den.
Hvarje Bruks*ägare, som till sitt Smide köper Tackjern, har 1 år haft 3 R;dr 32 sk, mindre i behållning på Sk# än förlidet år, hvartill orsaken är att et,t Sk#
Tackjern för jgi6 gällde 5 R:dr r6 sk. — och 1817 — 8 R
Var vinsten då någon — blir den nu nästan ingen.
Lika med den värda Ledamoten anser jag att en högre Beläning på EffeCterna, skulle j betydlig män bidraga till Förlagers. anskaffande åt en handtering, sim \ synnerhet under Vinter- månaderne är i behof af så stora Förlagerj narn uti. hans Yttrande, siaknat jag något bestämt förslag till beloppet af denna Beläning!
Att den bör vara så slör, sorn med B$nquen§ fullkomliga säkerhet är rr\öjligt, täger jag nq, för afgjordt, eller hyad grund bör hertill ta^ gas?
Försäljnings-priserne yafiera i anseende, till olika omständigheter för mycke^.
Således^ hvarken kunna eller böra de användas.
_ Kron nans priser på Hammarskatts-jerrtet tror jag för för min del vara dera, hvarefter man bör rä% ta sig:
De ära yål olika för olika prter \ men likväl, de samma för bela året:
Om, tn.an täger ert medium af alla Hammarskatts,- priserne och £ af d,eras belopp bestämmes, såsom Belånings - summa för Stångjern, hvilken, Herrar Banco,-Fullmägtige aldrig äga rätt att minska eller öka mer än som. fordras för att undvika runstycken uti Räkningarna, tror jag att både Bruks, ägare skola vara belåtna i an-' seende till beloppet, och Banquen, i, anseende, till. säkerheten.
Hvad åter angar Belåningen på andra Ef» fecter, såsom Koppar , Jern - piätar och ali annan gröfre Jern-Manufactur, kan något så bestämt för dem ej föresläs, då inga så bestämda JJin December.
3*7 grunder äro att tillgå:
Dervid lärer således ingen annan utväg finnas, än att hädanefter, lika 50m förr, lemna Pröfnings - rätten deraf till Herrar Banco-FuJImägtige, likväl med anmodan, att bestämma Belänings-summan på dessa Effecter så att den står i. förhållande med hvad sora lånas på Stångjerneto.
Jag vill ej vidare uppehålla mig med detta ämne, utan får endast hos Höglofl.
Ridder* skåpet och Adelil anhålla, att dessa mina TUläggningar till Herr Steuchs Memorial, måtte få åtfölja detsamma, då det nu förmodeligen blir, till Banco * Utskottet remitterat.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, hlefvo Herrar Steuchs och Heykenskjölds Anföranden, re* mitterade till Banco - Utskottet, Herr Svedenhjelius, Hans Leonhard, dea 13 dennes på bordet lagde Memorial, om några medel till förekommande af allt för höga Spann^ måls-pris och till befordrande af Spannmåls* produetionen samt Herr Estenbergs , Pehrsamma dag på bordet lagde Memorial angåen, de inskränkning i Bränvins-bränningen till förekommande af för mycken stegring i Spannmåls-prisernc, blefvo, uppå gjeld Proposition* 028 Pen 15 December. ^emitterade till Allmänna Besyärs • ochOeconöp ime - Utskottet.
Herr Mannerhjerta, Vhic Emamel, uppiä
De Discussioner, som hos Högloft.
Ridder$kapet och Adeln ägt rum, i Följd af det Friherre Anckarsvärds Memorial, som föranleddes af Friherre Stael von HoJsteins Tillägg vid den föresbgne Tacksägelse- Adressen, synas' vara af så stort intresse, att Allmänheten förlorade 9m den icke deraf blefve delagtig på annat sätt, än genom Högloft.
Ståndets Protocoller, lividia blott för en ringa del ar densamma äro, tillgängeljge, Dessa Discussioner, sorn visa helgden af cietr yttrande Rätten , och med detsamma våra Grundlagars fördelar, bäia derjemte en stämpel, lika utmärkt af Vältalighetens, kraft, som af den agtping, hvarmed olika åsigter blifvit mötte.
— Jag anser derföre deras allmängörande som gagnelig, och vägar vördsammast anhålla ojn Högloft.
Ridderskapets och, Adelns tillstånd, att få i ett sammanhang serskildt till trycket befordra allt hvad i ofvannämnda ämne inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln, blifvit yttrat.
Lade-s på bordet grefve Kalling,, Pehr, anförde skrifteligeiu
Dm 15 December, 329 Då Svea Rikes Ständer nu utaf Hans Kongl. Majit äro kallade till detta Riksmöte, för att öfverlägga otrriiotemedel emot den våda, hvaruti Rikets Fenninge-verk sig nu befinner, och att deruti för alla Rikets
Innebyggare befästa en säkerhet lör framtiden , åligger visserligen hyar och en, att i möjligaste måtto till ett så godt ändamål söka att bidraga j
De t är ej nog dermed, att vårt Penninge-verk kommit i högsta oreda, hvarigenom hela Provincer råkat i största nöd och förlägenhet, så att detta onda bör genom de kraftigaste åtgärder skyndsamt afhjelpasj men detta är för närvarande icke mitt ämne.
En annan sak , af en ganska stor vigt, torde kan hända behöfva fästa Riksens Standers uppmärksamhet vid denna deras Sammankomst.
Det är emot Monopolier och för en allmän Näringsfrihet, lika för alla Glassér Medborgare på Landet, men i synnerhet för Allmogen, jag nu vågar höja min röst.
Något hvar af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns värda Ledamöter hafva sig bekant, huru de mästa af vå'a Näringar och Handtverkerier till Allmänhetens stora förderf, äro fästade vid Mqjpopoher och Skråtvång; endast Spannmålshandeln och Klädes- Fabrjquers anläggande äro frie genom en vis Regerings kloka Författningar.
Gamla tiders. Handlingar intyga med ali Historisk visshet om Svenska Ir.nebygares meia allmänna välmåga i forntiden.
Svenska Folket, ehuru fritt det än synes vara, kan ändå ej bära namn af ett rättskaffens fritt Folk.
Jag menar med Frihet, ej en sådan att laglöst kunna förstöra ali Samhälls* ordning $ utan den åd - 33° JDtn i 5 December* la, och, i Naturen hos alla Människor grunda^ de Frihet, att efter hvars och ens, förmåga gagna, och att tillika ohindrade få idka hvad för ett Handtverk hvar och en har fallenhet före.
Sådant allt skulle uppväcka arbetsamhet hos vår Allmoge, fpr hvilka jag egentligen talar, flit och idoghet skulle småningom ökas, så. snart sednare, och. af en opplystare tids erfarenhet fundna. mindre nyttiga Författningar, ej sätta bommar för alf indpstrie, hvilken dl framdeles skulle vid fullkomlig Näringsfrihet, täfla utan gräns.
Ty hvar finnes grän&or för det mänskliga Snillet, då det har tillfälle att fritt fä utveckla sig?
Deras Arbeten och Han» daslöfder, skall, etter någon tids öfning, täfla, med våra bästa Mästares,i Städerna,, och hvarföre icke äfven med Arbeten från Utrikes orter t sorn nu, så begärligt emottagas,.
Våra dryga Skrå.- Mästare skulle nödvändigt förmås lämna deras Arbeten Ulf bättre pris.
En täflan skulle uppkomma att till största fullkomlighet., förfärdiga alla slags Handtverkerier , hela Nationen blifva mera Ijflig, munter och arbetssam,s Sederna förbättras, Liderlighet , Sysslolöshetens, vanliga följeslagare, aftaga , samt vår Allmogeuppvakna på nytt ur slummer och sömnaktighet och lära sig åter känna den förmåga, sorn nu snart i lfQ, års tid varit quäfd. af tvång och.
Skrå-författningar, och således blifva återförde till h,vad de i fordna tider varit, flitiga och välmående, då de utan tvång af Monopolier och Skrå-författningar kunde produqera en otro, lig myckenhet varor, hvilka fritt finge säljas i alla Rikets Städet, och med begärlighet till stor Dm 15 December.
S3t myckenhet emottogos af Utlänningen.
— Kan ett större tvång gifvas för vår redeliga Allmoge än det att ej fritt få arbeta , och på hvad ort de bast finna, afyttra sina arbeten.
Kan Större tvång gifvas för dem, än att ständigt ligga i bandren på de Handlande, och Skrå-Mästare, sorn rigta sig på Alimogens bekostnad pcb pnder fivilkas Handels-Ok. och Skrå förtattnjngaf alja Stånd i K i ket länge nog, till allmän skada, varit häftade.
Detta tvång anser jag efter min tanka vara det störsra hinder för allmän välmågas utbredande och rätta orsaken till den vanmagt, hvaruti vår Allmoge befinner sig, jemte mycket annat som bär vöre alltför Vidlyftigt att upprepa?
Jag underkastar derföre Herr Grefvens och LandtMarskalkens och JHöglqfl.
Ridderskapets. och Adelns S3mt hvar redelig och pm det ^llm^nna hästa ömt tänkande Medborgares pröfning, om ej detta onda bor häfvas genom' alla skadffljga Monopolfprs och Skrå författningars upphätyande, och en fri Arbets- och Försäljnings - frihet förunnas alla Sveriges Innebyggare.
En värd Ledamot af Högloft.
Ridderskapét och Adeln, har vid förliden Riksdag vackt denna vigtiga fråga, men då dep i Ståndens Plena förevarit lära tvänne Stånd stadnat emot fyå.
Lietta oagtrdt har jag vågat väcka d?nna sak i den trpliga förhoppning, att ingen Riksdagsman y|d detttt Riksmöte mätte finnas, sorn ej åsidosätter enskildt vinning för allmänt val, och på denna grund, anhåller jag om Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, art detta mitt Memorial mätte till behörigt Utskott blifva remitteradt. 33?
Den *5 December, Lgdes på bordet, Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, upplasta följande; H var och en som hanner vårt Fäderneslands Statistik i Oeconomiskt och Financiel afseende, känner ock ganska väl, att Jordbruket är Modren för de öfriga Näringarne, och att vår Handel icke bär sig, med mindre import och Export equivalera.
För Handeln har, nästan alltid, men förnämligast i sednare tider, blifvit gjort ganska mycket, till och med till Rikets skada, som 1815 års Riksdags-Handlingar nogsamt visa, hvaremot till Jordbrukets upphjelpande, förr än då, varit gjordt , — ingenting.
Det var dä, sorn den allmänna omtankan väcktes för Banquens öppnande till Lån på Fastigheter och Ny-odlingar, men Fonden blef så knappt tillskuren, att den inom ifti6 års slut var absorberad, ehuru på Fast Egendom, utan afseende på dess större värde , högsta Låne - summan var inskränkt till 6000 R:dr och för Odlare i allmänhet till 2000 R:dr, allt med de vilkor och Reglementariska föreskrifter, som Kongl. Kungörelserne af den 27 September 181 S innehålla; dock sä, hvad odlingen angår * att större sådane företag å Kärr och Mossar, blifvit ställda i beroende af de mindre, enär dessa sednare till Lane-biträde ägde förmons-rätt.
Hvad Discont-Inrättningarne varit för Han-» Den 15 Decemlen 333 3eln, synes j i Saknad af väl inrättade Åkerbruks-Disconter, Banqueri hafva bordt vara för Jordbruket; ty att förkofra detta med Disconterade Penningar i vanlig väg mot nära 7 proCents Lånevilkor, här sig icke i längden.-
En Handels-Speculation deremot, realiserar sig ofta inom den vanliga omsättningstiden af Sex Månader, med en vinst af många proCent utöfver den, som Jordbruket i allmänhet åstadkommet.
Öm det kunde medgifva?, hvad söm likväl ännu ieke är utrönt, att Riket, för närvarande eller i goda år, producerar så mycken Spannmål, att vi med sparsam hushållning, äro för denna Articel oberoende af Utländningen, så är dock
Landet ännu på långt när icke uppodlädt, i den män, som behofvet för Statens Styrka af en förökad Folkstock ovederSägeligen kräfver :
Öm detta är ett ämne, värdigt Riksens Ständers Rådplägning, så är nu tiden inne, att tänka på Medel hvarigenom ett så stort ändamål kan vinnas.
Banco-Utskottei torde kunna säkrast upplysa, att odlingsfliten på ett enda år, nemligen det näst förflutna, varit ojemförligt större än deri anslagna Fonden, hvilket jemväl bevises deraf, att de Lån-sökander, NB. för mindre odlings - företag , som under loppet af igiö års sednare halft blifvit anmäldte, icke hafva något Låne-biträde att vänta förr, än år xg20, ech att Lån-sökander för större odlingar, hvar* 334 Den 15 December, tili kostnaden ofta öfverstigit två gånger aooö R:dr, måst befinna sig alldeles öhulpne.
Beträffande åter Lån på Fastigheter, tili räddning för sådärie Olycklige köpare deraf, sorn, missledda äf illa beräknade Firiahce-öperationer och stigande priset på Laridtmanna producter den ena tiden, måst finna Sin missräkning ett annan tid •» då en allmän penhingé-bfist på olika tider och af olika örsaker påkallat Riksens Ständefs sammankomst} så synes 6'ooÖ R:dr i Lån för en Egendoms Innehafvare > utan afseende på Egendomens mångdubbla värde j
Varä nog ringag och öföreiiiigt med den proportion, sorn i denria del torde böra äga turn emellan Irihehafväre af Egendomar utaf vida Skiljaktiga värden, då t. ek. deri sorn har en Egettdöiti, i Bevillnibgs-stil värderad till 36,000 R:dr, icke fått låhå mer än den, hvars Egendom i Sämma stil blifvit ätisedd till i8,00Ö R:df.
Örn mari ändteligen ähtager sorn en Stadgad Prinöipe för Bancjuehs säkerhet, ätt gsdje delen äf Egendomens i Bevillnihgs - Stil uppskattade Värde, bör vara högsta pointen äf Lårie-surnmaiij så vill dét likväl vara svårt ätt finna grunden dertill * ätt denna Summa icke får öfverstiga 60Ö0 Ridr, så vida Fondén hiöjligéri kan okas.
Näst Silfret 1 Banqiiens hvälf, öch Hypotequet äf Jéhi, synes Bahqueri icke kuririi få eller tärfVa någon bättre eller mera tillräck^ lig säkerhet* ari första inteckningen i jord ööft fest Egendom.
Efter dessi åhledfiingaf får hös Högloflig!
Deti i 5 December. 335 Ridderskapet och Adeln jag ödmjukast föreslå, ätt, så vidt medel och utvägar möjligen stå ätt finna, Fonden i Bariquén för Lån, ej mindre på fast Egendom » än för större och mindre Odlingar, varder ökad i den "mån , söm ändamålet kraf ver, så att på deri förra får lånas minst en tredjedel af 18 rij. års UppskättningsVärde i Bevillriings-stil, utan annan inskränkning ari däri j söm Taxerings - summan bjuder-, samt ätt, i sädarit afseende, detta Memorial Varder !till Stats- och BäriCö-Ufskotteit remitteradt.
Lädés på bordet; Trihefre Matiherheim, Lafs Åugust-t hade inlem nät följande: * K V. • Hos Högloft.
Ridderskapet öch Adeln änhåller jag om Remiss till Riksens Ständers Lagutskott, samt om tillstånd, att med Riks-Stången cömmuriicera efterföljande FÖrslåg till än* 'dririg i Byggninga - Balkeris af allmänna Laget! <24 Gap. f:te §., förande Brandstod: s’Den å Landet, 'söm för hela dess åbyggnad eller någon del deraf, i Ållmänriå Brandförsäkringsverket ingått, Väte ifrån deri Stund fri från skyldighet att gifva 5 och åge ej rättighet att taga Brandstod för deri Egendom, derå de försäkrade Husen byggde ärö, ändock ge* fiöitt försumrttadt uppfyllande af emot Brand* förSäkrings-Verket åtagen förbiridelseä delaktigheten deri förverkad blifvit.
Vare dock pligtig aft vid flästa Lagtima Ting Föfsäkrings>brvf
Den i 5 December. uppvisa, och bevis deröfver taga.
Gör bandet ej, vare skyldig Brandstod gifva intill dess sår dant skett’^ Så vida Lags iffärens b 'fattning med Medborgares Oeconomiska förhållanden godkännes^ var Brandstod* - Inrättningen nyttig den tid den infördes, och ingen annan anstalt, mera kraftigt ledande tilländamålet, var uppfunnen.
Med densamma var ock fullkomlig reciprocitet förknippad, ty den som var skyldig att gifva,-var också berättigad att erhålla Rrandskade-ersättning, antingen enligt värdering eller i kraft af förening.
Men denna reciprocitet är nii mefd rubbad för den »Om deltagit i Allmänna Brandförsäkrings - Verket, ty han bétaiar afgift till detsamma i förhållande till den försäkrade Åbyggnäderis hela uppskattade värde, meri njuter icke full ersättning utan med afdrag för hvad han af Häradet i Brandstod bekommer j han betalar således för en rättighet, den hart tedan agde.- Skulle han åter af Brandförsäkrings Verkef find få full ersättning i förhållande till uppskattnings-värdet, och dessutom Brandstod af Häradet i likmätigt till så väl den ena som den andra! innehafvande rättighet, synas förmånerna; af till en del dubbelt skadestånd kunna verka! till vådliga följder, så väl för Allmänna Brandförsäkrings Verket sorn för Häradet.- Étnot begagnandet af de högre förmåner Ali - Den ig December: 33?
Allmänna Brandförsäkrings-Verket Onekligen er* bjuder, ligger således i Lagens stadgande onni Brandstod ett hinder, hvilket så mycket heldre
Och snart bör häfvas, Sorn erfatenheten redan ådagalagdt, att Brandför- äkritigs - Vefket kari blifva af de vidsträcktaste välgörande följder; Örn den som genom försummadt hppfyllände af ingångne förbindelser blir förlustig deltagandet i Allmänna Brandförsäkrings * Verket^ åter Skulle kunna, utan Häradets samtycke, inträda uti Brandstods-lnrältning-n, skulle sannolikt riiycken Oreda deraf uppkomma.
Vilkoret åter, att denna återgång är honom förnekad^ gör honom uppmärksam uti uppfyllandet af emot Brandförsäkrings * Verket åtagne förbindelser.
- Lades på bordet; Herr Spaldencreutz, Arvid, uppläste följande :
Iblatid alla de välgerningar och stora Irträttningar, söm den störSte af Sveriges Könungar skänkt sitt Fädernesland, lärer hvar och en redligt tänkande Patriot anse Ihdeltiings-VerkeÉ för en ibland de förnämsta.
Ont missbruk och misstag härutinnan utöfvas, måste sådant naturligtvis tillskrifvas ensidigheten , okunnigheten.
Oller egenrtyttanj mén aldrig skall någon af dessa Tidehvaffvets böjelser förmå ätt skaka ellet förstöra detta Sjelfständighetens stöd, så länge Ridd, éch Ad, Prot. IB, 43, 44. t)en ig December.
Svenska Sjelfständighetén ännu har deti minsta gnista af lif i behåll* Bland de flera missbruk , som begåtts emot esprit’n för Indelnings*Verkets bestånd , räknar jag för ett ibland cte större obestärndheter af de så kallade Flan - penningars erläggande för Knekte Torp. Ett Hemman, på hvars ägor ett sådant Torp är beläget , har af sin skattlagd» jord, så gödt som för intet, borflemnat en del åt en Soldats, Ryttares eller Båtsmans begagnande, utan att derföre af den så kallade Ströroten erhålla någon proportionerad ersättning, och utan att äga någ'on deremot svarande afkortning i sina Hemmans-utgifter.
Denna hårda obillighet kan, efter ingen Rättsgrund, ursäktas.
Man förebär val, att Torpet kunnat vara af- hela Roten gemensamt uppaihetadt-; inen Sjelfva jorden tillhör likväl ensamt Hufvudfotenj Och Strö roten har fullkomligt fått ersättning för sitt i början gjorda arbete, då deri öfver ioö år erlagt ingert eller också en gartska ringa Plan afgift.
Dessutom har förhållandet med dessa Torp säkert ofta varit sådant-, att Hufvud-roten tillsläppt åker och äng af sina enskild ta Inägor, och hvilket på flera ställen tydligen besannas af deras läge.
Intetdera kan nu mera utrönas, isynnerhet på de orter, der, liksom i en stor del af Jönköpings Länv inga Chartor finnas öfver Hemmanen.
Jag hade trott, aff frågan örn Plan - afgifternas bestämmande lätteligen kunde afgöra}? vid Härads-Rätterna och Landsböfdinge.
Embe-- Dm 15 December. 33^ fena, men, af erfarenhet öfvertyga^ om motsatsen , har jag dertill ej funnit något annat medel, än att underkasta densamma Riksens Ständers uppmärksamhet och pröfning.
Såsom upplysning får jag uppgifva, att Ägarena till ett Hemman i Jönköpings
Län, på hvars agor ett Soldat-Törp är beläget, för s:ne år sedan till Härads-Rätten instämde Strö rots-Interessenterne örn Flan-penningars erhållande.
Härads-Rätten ålade Länsmannen och tvenne Nämndemän att besigtiga Torpet och värdera dess afkastning.
Sedan denna värdering var förrättad och till Härads-Räiten vid häsrpåfölj nide Ting ingifven, fann Härads - Rätten samma värdering ganska billig, och tillstyrkte, att Landshöfdinge-Embetet, till hirars afgörande frågan hänvistes, måtte denSamma bifalla.
På Hufvud - rotens hoä Landshöfding^ Embetét gjorda anhållan 0111 detta bifall, erhölls följande Resolution: rSont Kongl. Majus beli Rikets Högloft Krigs■ och Kammar- Colle gier , genom Utslag af ilen 2 2 sistl.
Maji ^1816), i enahanda Mål, före skrifvit, att enär ic* ke visas kan, att Stam-roten enskildt uppodlad t Soldat-Torpet j Plati af giften blir beslarhrnas efter Torpets vidd och afkastning i dess uppodlade skick; sa,' kmedan förevarande uppskattning sig grundar potten afkastning , som efter veikstäld ödling a Torpet itu för t.den erhulleS; förahiåtei _Kbnungené Jiefallr.ingshäfvande återförvisa detta Mål till ert förnyad, efter bervfde föreskrift lämpad y undersökning vid Lofl. Härads-Rätten, derest Rote Deltigarné ännu icke kunna med hvarannan i Målet <U éamjas'’.
En följd af denna Resolution blef den, att Hufvud roteni sorn i Landtmäteri-Contoiret