Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Civillagen förbjuder att stjäla; men sådant hindrar dock ej att tjufnader begås.
Uppträder ingen åklagare emot tjufven, så går han fri ; men förbrytelsen står icke dess mindre qvar, och är förbrytelsen af urbota beskaffenhet, kan derå under 10 år käras.
JVu hafva Ståndens ledamöter visserligen det särskildta praerogativ, att icke kunna under laga tilltal ställas för deras grundlagsförbrytelser, med mindre än det
Stånd, hvartill den felande ledamoten höier, sådant medgifver genom beslut, hvaruti minst £:delär af Ståndets personal instämt.
Men må man icke tro att detta antal, derföre alt det är stort, är så svårt att finna; ty det skall erhållas, jag är viss derpå, om det visar sig alt man försöker bryta grundlagen, och man skall finna nödvändigheten af att ställa riksdagsmän under tilltal, då de emot bättre vetande bryta mot grundlagen, sökande alt annullera en gång fattade beslut.
Man har framställt nnmärkn. deremot, att såväl 84 sorn 1 14 §§me Reg.Ftn blifvit uteslutna ur förslaget, utan alt något annat blifvit satt i stället; och Gr.
Anckarsvärd har i detta afseende besvarat anmärkaren, Frih. Boye.
Utan att här ingå i frågan om termerna för denna anmärkn., hvarom desse herrar tvistat, får jag, i afseende på dessa §§:s utgående, förklara att jag ej anser desamma stå i något sammanhang med represenlationsförändringsfrågan.
Den ena angår st Andsprivilegiernas tillämpning, och om, genom representationsförändring, Stånd icke mera komma att finnas, så följer deraf äfven att Utsk. skall föreslå den ändring i §:n, som kan erfordras, eller bevisa nödvändigheten af densammas uteslutande helt och hållet, och det är i sanning icke gjordt uti de (å rader, som Gr.
Anckarsvärd uppläst ifrån pag. 3 af Utskts betänk.
Hvad den andra, eller den 84 §’n angår, skulle jng tro, ehvad representationen kommer att förändras eller icke, att nämnde § bär qvarstå oförändrad; ty icke böra ändringar i grundlagarna blifva föremål för Ståndens öfverläggningar in plenis, utan frågor derom torde böra öfveilemnas åt ett fåtaligt Utsk., som, efter lugn öfverläggning och mogen pröfning, kan besluta, då äfven ögonblickliga hänförelser bäst undvikas, till följd af hvilka eljest beslut skulle kunna fattas, dem man sedermera i sekler finge ångra.
I anledn. af hvad jag nu anfört, får jag förnya min i förra plenum yrkade propos., för alt komma till möjlighet ali öfverlägga om Den 19 A p r i 1 f. m. om delta betänk., att derifrån mätte skiljas livad som förut icke varit i fråga, men som detta betänk, innehåller, d. v. s. delning i vallagen mellan städer och landsorter, efter samfällda val skola aga rum.
Detta måste först uteslutas, innan vi kunna öfverlägga om sjelfva saken; ty skulle man företaga en särskild granskning öfver §§:na innan en sådan rättelse blifvit gjord, så skulle följden blifva, att den ena §:n rättades i öfverensstämmelse med det beslut, som fattades, och att den andra blefve qvarstående i strid mot samma beslut, och att det hela således blefve ett mischmasch.
Det är dessutom klart, att Const.Utsk:* tillägg i afseende å valen, särskildt för städer och särskildt för landet, icke är af beskaffenhet att behandlas som en grundlagsfråga, utan som ett förbiseende af hvad Ständerne beslutat genom sitt förstärkta Const.Utsk., och att Ständerne först då böra öfver sjelfva förslaget besluta, sedan man uteslutit allt hvad dit ej rätteligen hörer.
Dessutom förekommer också, alt Utsk. icke yttrat sig öfver valbarheten af dem, som skola ingå i den blifvande representationen, på det bestämda sätt, som vederborde.
Utsk:s ordförande har begärt upplysning, huru man önskade att stadgandet i denna del borde vara.
Slånd beslutat att valen till representationens bildande skola ske ståndsvis, halva dessa sin rättighet qvarstående, och det finnes ingenting sorn hindrar Const.Utsk. att bestämma, på grund af samfällda val, skyldigheten för de väljande att taga ur en viss dass inom samhället ett så och så stort antal representanter, och då hafva samtliga Stånden fått sina rättigheter iakttagna.
Äfven detta är ingenting annat än hvad Ständerne beslutat, oell bör således föregå föredragningen af betänk, punktvis.
Jag undandrager 111ig helt och hullet att ingå i någon punktvis skeende granskning häraf, förrän de ändringar jag som nödvändiga antydl, blifvit inom Utsk. iakttagna och Utskts till Ständerna återkomna förslag blifvit uppstäldt i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Ständerne beslutat.
Derom anhåller jag att propos. först må förekomma, och att inga beslut må fattas i anledn. af Gr.
Spens’ och några andra ledamöters speciella anmärkntr emot vissa detaljer i Ulskts förslag, och att således ingen propos. till gemensam tanke måtte gifvas, förrän vi, efter återförvisandet af detta betänk., återfått detsamma uppstäldt i öfverensstämmelse med hvad beslutadt blifvit.
Då ännu många ledamöter anmält sig alt tala, och det var att förmoda att ännu flere skulle anmäla sig, samt dessutom voteringar i detta ämne säkerligen förestode, beslöt 11. o. Ad., då tiden redan var långt framliden, att uppskju - 28 2iS Den 19 April f. m. ta fortsättningen af detta måls pröfning till nästa plenum och nu åtskiljas. H. R. o.
Måndagen den 19 April 184 * * Plenum kl. 6 e. m.
Företogs val af 12 suppleanter till förstärkta StatsTJtsk.
; och befunnos, vid valförrättningens slut, och sedan lottning om ordningen blifvit anställd emellan dem, som erhållit lika röster, nedannämnde ledamöter dertill hafva blifvit utsedde, nemi.:
V:o 23 I I.
Hr Rabenius, fulhn.
Hr von Hohenh ausen, Mi- chael Silvius .... i3i röster. 99 l6l2. n Grundelstjerna, Axel Wilh., i3o li 99 9- 11 Ulfsparre, Georg, . 129 11 99 IQoS. » von Rosen, Georg Ludv., . 129 u 99 i5o5. 11 von Seth, fullm.
Hr Aminoff, Joli. Fredr., ..... 129 1» 99 21 i8.B.„ Lagerheim, Lars Magnus, . 128 11 99 91, 11 Mörner, Carl Stellan, 127 n 99 21 32. » af Klercker, Fredr., . . . 1 26 i» 99 478. » Printzensköld, Carl, . . . 126 ii 99 117.
Gr. von Stedingk, Ludv. Ernst, . 124 11 99 263.
Hr Planting Gyllenbåga, fullm.
Hr Kuylenstjerna, Erik Magnus . 122 ii 99 77.
Rehbinder, Fredr. Wilh., 122 i> H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 9 om aftonen.
Onsdagen den 21 April 1841 •
Justerades pIeni-prol;n för den t.5 sistl.
Mars e. m. och den 17 sistl.
Mars f. 111.
Ånyo föredrogs Exped.Utsk:s den 19 dennes på bordet Jagda förslag N:o do2 till R.
St:s und. skrifvelse lill K. M., ang:de några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor.
Jag har genom gått detta förslag, och för min del icke funnit några andra olikheter emellan IJtsktns betänktn, än dem jag nu får anmärka.
De torde måhända anses likgillliga; men då della beslut är ett ibland dem under denna riksdag fattade, hvilka måhända komma att föranleda åtskilliga öfverläggningar och tvister vid kommande riksdagar, så torde det vara nödigt att i möjligaste måtto vara nogräknad örn ordalagen.
IJär står först:
"Utan att inblandas med skeende anordningar å de besparingar, som uppkomma ifrån den tidpunkt då den nya statsregleringen tagit sin början, godtgöras af under händer hafvande medel, eller statsverkets reservfond, samt i räkenskaperna särskildt balanceras intill nasta riksdag, då R.
St. komma i tillfälle att, efter det slutliga beloppet blifvit tillför I i 11 igen kändt, derom vidare förordna.” 1 StatsUökrs för denna punkt bifallna betänk.
JN:o 92 heter det i stallet för sistnämnda ord — ”vidtaga de åtgärder, som omständigheterna föranleda.”
Dessa ord ä ro införda j de rader, som äro tryckta med indragen stil, och utgöra således sjelfva beslutet.
Dernäst förekommer uti följande mening : ’’Att sålunda besparingarne i intet fall må komma i fråga att begagnas till bestridande af årliga löner och arfvoden, hvilka böra rätta sig efter den statsreglering, som af R.
St. blifvit godkänd, och måste betraktas såsom gällande intilldess densamma i stadgad ordning förundras.”
I stäl - let för stadgad slår vederbörlig i Utsk:s belänk.
]N:o 221.
Slutligen förekommer följande: ”Hafva R.
St., för att förekomma all sammanblandning al sådana besparingar med andra inom titlarna uppkommande verkliga och disponibla, godtfunnit förordna, att till begrafningshjelp efter en afliden tjensteman må, ifrån och med innevar. år, användas lönen för de efter dödsfallet nästföljande sex månader.” etc. ] stället för hemställa, som begagnas i StatsUtsk:s betänk.
, har Exped.Utsk., som måste välja något annat, användt förordna.
Men då fråga är om en åtgärd, hvars verkställighet icke beror af R.
St. allena, emedan dertill fordras Konungens medverkan, så kunna R.
St. icke heller 220 Den 21 April f. m. sägns derom förordna, emedan deri jemväl innebäres den slutliga föreskriften om verkställigheten.
Derföre anser jag riktigare alt säga, "hafva R.
St. godlfunnit besluta," einedan ordet besluta ieke innefattar begreppet om någon slutlig verkställighelsåtgärd, utan endast ett tillgörande, som gäller så mycket grundlagen medgifver.
Vill man vara ännu tydligare, så kunde man säga: "Hafva R.
St. godtfunnil lör deras del besluta” etc.
Jag underställer R. o. Ad., om icke detta förslag till tind. skrifvelse bör återremitteras för att undergå rättelse i öfverensstämmelse med livad jag nu haft äran anmärka.
Som jag visserligen icke tror mig kunna nöjaktigt bevisa, att ordet förordna på detta ställe ur lämpligare lin ordet besluta, så vill jag icke heller motsätta mig denna förändring, ehuru jag för min enskilda del icke kan anse denna förändring behöflig, för att lörsta skrifvelsen, såsom den bör förstås.
Hvad åter angår frågan om utbyte af ordet vederbörlig mot ordet stadgad, så skulle jag tro alt meningen är fullkomligen densamma, antingen det ena eller andra af dessa ord begagnas; ty med vederbörlig äfvensom med stadgad ordning kan naturligtvis icke förstås arnum än i grundlag stadgad ordning.
Det fägnar mig alt höra, att lii von Hartmansdorff, åtminstone i denna frågan, anser det vara nödigt att uti R.
St:s skrifvelse begagna de ordalag, om hvilka R.
St. vid beslutens fattande sig förenat.
Jag anhåller derföre att få förena mig med den värda talaren hvad angår de tvänne första anmärknma, men icke i afseende på den tredje, der Hr von Hartmansdorff ansett ordet besluta vara lämpligare än ordet förordna.
Hr von Hartmansdorff har likväl sjelf på sätt och vis medgifvit, att Exped
Ulsk. i detta hänseende ägt skäl att ändra det ord, sorn uti betänk, blifvit begagnadt, enär han tillstyrkt, att det utaf F-xped.Utsk. nyttjade ordet skulle utbytas, icke till det, som betänk, innehåller, utan till ett annat, som talaren uppgå f, nemi. ordet besluta.
Uti betänk, förekommer ordet hemställa; men det afsåg Ulsk:s hemställan hos R.
St. och icke Ståndens hemställan hos K. JV1.
Jag instämmer såsom jag nämnde uti Hr von Hartmansdorffs tvänne första anmärkn:r, egentligen derföre, att de afse ordalagens förändring till öfverensstämmelse med de termer, som blifvit begagnade uti R.
Det är egentligen i afseende
,på förändringen af ordet förordna till det af Hr von Hartmansdorff föreslagna ordet besluta, som jag begärt ordet.
Ja" skulle tro, att, om återremiss af R. o. Ad. varder beslutad till följd af hvad Hr von Hartmansdorff anmärkt, Exped.
Utsk. borde uti, det af mig nu omnämnda hänseende vidtaga den förändring uti förevar, förslag tili D e d 21 April f. m. 221 nnderd. skrifvelse, atl ordet förordna utbytes mot orden: ”för deras del besluta”.
Jag tager mig friheten vid detta till fälle hemställa, om icke Exped.Utsk:s svar på återrcmissen skulle kunna något fortare än sorn hittills ägt rum inkomma lill Stånden.
Jag kan icke begripa, hvarföre detta förslag till underdånig skrifvelse så sent inkommit till RiksStånden.
Orsaken hvarför denna skrifvelse så sent inkommit till
Stånden är den, att densamma på flere ledamöters begäran blifvit 2:ne gånger bordlagd i Utskottet.
Då man så mycket na gelfar med ord, torde det äfven tillåtas mig att få göra en anmärkn. i afseende på ordalagen.
Jag kan nemi. icke finna hvarföre det skall heta, att R.
St. för deras del besluta, då li.
St. icke lära kunna besluta å dea andra statsmak tens vägnar, eller för någon annans än deras egen del.
Jag tror mig kunna försvara min önskan att orden för deras del mätte inflyta, med det lill — kännagifvande, att uti de flesta föregående skrifvelse!-, uti hvilka R.
St. nyttjat ordet besluta, blifvit tillagdt för deras del.
Jag vidblifver således min anhållan, att äfven i denna skrifvelse ordalagen måtte blifva sådana.
Exped.Ulsk:s förslag N:o 002 blef af R. o. Ad. återremitteradt.
Horn, Claes Fredi-.:
Innan Ståndet återtager discussinuen öfver Coust.Utsk:s förslag rör:de förändringar af representationen, tager jag mig friheten att vördsamt för Ilr Frili. o. Landtm, samt
Ståndet tillkännagifva ett förhållande, som möjligtvis skulle kunna hafva ett ledsamt inflytande på riksdagens gång och snart sagdt till oändlighet kunna förlänga densamma.
Förhållandet är nemi. det alt de särskildta Ståndens ledamöter uti förstärkta SlatsUtsk. icke såsom vederbör infinna sig i delta Utsk.
Det hände nemi. föll. gårdag, att, oaktadt jag på lömiidd. tillkännagaf att Utsk. komme att fortsättas kl. (> e. m. och dervid erinrade all upprop icke skulle ske, samt anmodade samtliga suppleanterne att sig infinna, R. o. Ad:s ledamöter likväl icke voro öfver 3o till antalet, och alt af BondeSt. lättades en ledamot.
Jag trodde mig på grund af 69 §:n Reg.Ftn, der det beter, att vid omröstningen skall, till undvikande af paria vota, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem uttagas och förseglad alläggas, och att, derest vid de ölrigas uppsummerande rösterna befinnas lika delade, den förseglade sedeln skall brytas för att gifva utslaget, hvilket stadgande tydligen visar ätt lagstil talen förutsatt att votering kail och bör lå äga rum, äfven 0111 icke 120 ledamöter arn tillstädes; ty »let är ju endast i denna händelse eller om det iörstärkla Utsk. 322 Den 3i April f. m. icke är fulltaligt, eller om alla voteringssedlarne icke beräknas, sorn paria vota kunna uppkomma, då en voteringssedel ar undantagen, — jag ansåg mig, säger jag, på grund häraf berättigad att, sedan Utsk. blifvit i vederbörlig ordning församladt med 120 ledamöter, kunna fortsätta voteringen med ett mindre antal.
Det skedde äfven, men häremot anmälte?
af många ledamöter protest.
Jag borde således icke fortsätta voteringen, men anmodade den främste ledamoten af BondeSt. att inom
Ståndets plenum tillkännagifva förhållandet med den erinran, att de ledamöter, sorn 3:ne gånger försummade att deltaga i Utsk:s öfverläggningar, bol de enligt grundlagens bestämda föreskrift blifva deras riksdagsmannarätt förlustige.
Jag bär ansett mig pligtig att anmäla detta förhållande med den vördsamma anhållan, att flr Frih. o Landtm., såsom R. o. Ad:s chef, täcktes vidtaga sådana åtgärder att, så vidt på detta Stånd ankommer, förstärkta SlatsUtsk. icke må sättas ur tillfälle att fortsätta sitt mödosamma och långvariga arbete.
Jag vill blott fä sta Gr.
Horns uppmärksamhet på den orättvisa beskyllning lian gjort sitt eget Stånd, då han på samma gång erkänt att utaf R. o. Ad. ett tillräckligt antal ledamöter varit tillstädes och tillika anmält att icke alla suppleanterne voro tillstädes.
Jag var ibland dem som icke infunnit sig; men det må ankomma på mig alt gå dit, då jag blott är suppleant, så framt jag ansvarar för att 3o ledamöter äro på stället; och jag kan således icke påtaga mig någon uraktlåtenhet derföre att jag icke infann mig i går i Utsk. Gr.
Jag har begärt ordet blott för att yttra min opinion derom att jag icke finner någon föreskrift i grundlagen, som förhindrar de i Utsk. närvar, ledamöterna af det förstarkta SlatsUtsk. att fortsätta voteringen, änskönt en eller flere af det valda antalet icke infinna sig.
Valet utaf suppleanter lill sådana förstärkta Utsk. är, såsom man behagade erinra sig, en innovation, en tillsats utöfver hvad grundlagen stadgar.
Det är naturligtvis en ganska oskyldig tillsats och har derföre blifvit prakticerad samt må gerna hädanefter prakticeras; men denna tillsats kan efter min förmodan icke hafva den effect i sjelfva saken, att förstärkta StatsUlsk:s voteringar skulle tillintetgöras eller afstanna, derest en eller flere, vare sig ordin, ledamöter eller suppleanter, uteblifva.
Om grundlagsstif'tärne hade tänkt sig ett sådant förhållande vid voteringarna i förstärkta Utsk., så skulle de äfven hafva insett att följden icke kunde blifva någon annan, än att det skulle bero på en eller flere ledamöter inom ett eller flera Stånd att göra hela machineriet 0111 intet, hvarigenom en enhet i besluten skulle uppstå på det enda sätt sorn ar möjligt, när man beslutar på 4 karn - D e 11 .ii April f. m rar.
Jag får derföre förklara, det jag tror att Gr.
Horn varit fullkomligen oförhindrad utaf de gjorda protesterna att fortsätta voteringen så länge någre ledamöter velat qvar stanna.
Jag anser ett sådant uteblifvande från voteringarna innefatta afsigtmässiga försök att tillintetgöra hvad sorn icke får tillintetgöras.
Den som är ordförande i ett förstärkt
Ulsk. har rättighet att fortfara med voteringen på samma sätt som det tillgår i andra Utsk., utan hinder deraf att en eller annan ledamot är frånvarande.
Då valet till ett förstärkt Utsk. försiggått, har Ståndet gjort hvad på detsamma berott för att få frågan underkastad det förstärkta Utskts pröfning; men att sedermera låta frågans afgörande bero derpå huruvida en eller annan ledamot vill deltaga i voteringen eller icke, vore en orimlighet, och något tecken till en sådan orimlighet finnes icke i våra grundlagar.
I anledn. af den anmärka., som blifvit gjord af Hr Bråkenhjelm emot den anmälan jag ansåg mig pligtig att afgifva till R. o. Ad:s prot., hör jag ytterligare tillkännagifva, att det verkligen icke var så mycken brist på de sist valde suppleanterne inom R. o. Ad., sorn fastmera på de sednast valde ordin, ledamöterne, äfvensom på de äldre förstärkta ledamöterne inom Utsk.; men om der icke funnes en enda suppleant, så vore det naturligt, att så snart någon utaf de 3o ledamöterne af R. o. Ad. aflägsnade sig, komme voteringen att afstanna, icke derföre att jag ej ansåg mig äga rättighet alt låta voteringen fortgå, utan derföre att de många protesterna vid tillfället tillkännagåfvo, att om jag fortsatte en votering på så sätt öfver ett antal af icke mindre än några och fyratio voler:s-propos.'r, så kunde möjligtvis dessa voteringar blifva casserade inom Stånden, hvarigenom ytterligare tid kunde förspillas.
Nu har likväl en sadan votering i förstärkta StatsUtsk. blifvit genomgången, och det beror på RiksSCn att godkänna denna åtgärd såsom prejudicat, i hvilken händelse jag icke af någon protest låter afhålla mig från fullföljd af voteringarna.
Ståndet böra hålla Gr.
Horn räkning för den grannlagenhet han iakttagit.
Jag kan under intet villkor förena mig i den sats, som Gr.
Frölich framställt, att förstärkta StatsUtsk. skulle kunna handla med R.
Sirs rätt utan att ledamöternes antal vore fulltaligt.
Det är väl sannt att grundlagen icke uttryckligen derom stadgat; men det är ett fel, en ofullständighet i grundlagen, som R.
St. alltsedan 180g sjelfmant rättat, och skulle jag för min del anse det vara vådligt om en annan princip stadgades.
Det af Gr. florn omnämnda correctivet, innefattande förlust af riksdagsmannarätt för den sora 3 gånger å rad försummar att inställa sig i Utsk. är så kraftigt, att man icke behöfver befara, att förstärkta StatsUtsk. icke skall blifva fulltaligt.
Att i går ett messfall in - 224 Den 21 April f. m. träffade var helt och hållet tillfälligt och derifrån lärer man således icke kunna draga slutlöljder för framtiden.
Jag kan icke förena mig i den åsigt, att det skulle bero på ordföranden i förstärkta SlatsUtsk. att handla mot en maxim, som erhållit vigt af grundlag under de 3o år den varit följd.
Jag anser det vara orätt, alt en enda ledamots egensinnighet skulle kunna omintetgöra en föreslagen voter.s-propos.
Med Hr Bråkenhjelm förenar jag mig deremot i den anmärkningen, alt jag icke tror att alla ledamöterne förtjent den slags tillrättavisning, som deras ordförande gifvit dem; ty tydligt måste vara att det vore en orimlighet att alla suppleanterna onödigtvis skulle sitta och vänta hela dagen, för den händelse att de behöfde inträda efter någon afgången ledamot.
Jag anser mig böra upplysa att Gr.
Horn icke gjort sin framställning såsom någon tillvitelse mot någon eller några af R. o. Ad:s ledamöter, utan derföre att påminnelse måtte äga rum för ledamöterne och suppleanterne i förstärkta StatsUtsk., att, så vidt möjligt är, vara tillstädes. — l afseende på sjelfva principfrågan anhåller jag att få tillkännagifva huru jag ser saken.
Min mening var stridande mot ordförandens och jag hörer således till massan af protestanterna.
Gg §:n Reg.F:n innehåller: ”Då skall StatsUtsk. förökas med så många ledamöter af RiksSttn, i vanlig ordning valde, att de blifva 3o af hvarje Stånd.
Detta särskildta Utsk:s ledamöter röste sedermera samfäldt med slutna sedlar till ovillkorligt antagande eller förkastande af hvad StatsUtsk. tillstyrkt” etc.
Jag har icke föreställt mig, att grundlagssliftaren kunnat bestämma ett lagbud, enligt hvilket en viss delegation af representationen skulle besluta i vissa angelägenheter, utan alt de beslutande eller voterande ovillkorligen måste finnas på stället.
Huruvida de röstande samvetsenlig! fullgöra sitt åliggande, är något som ligger utom lagstiftningens område och hvarpå densamma icke kan inverka.
Jag anhåller att få förklara att jag icke kan instämma i Gr.
Frölichs åsigter.
Grundlagsstiftaren har icke velat stifta lagar för ohörsamma och nyckfulla ledamöter.
Correctivet ligger i 79 §:n Riksd.- Ordningen.
Jag tror att det ar vådligt att etablera den principen, att något minimiantal icke finnes för de röstande.
Kan voteringen anses laglig örn tig ledamöter deruti deltagit, så bör den äfven vara laglig om 3 elier 4 ledamö ter verkställt densamma.
Voteringarne i förstärkta StatsUtsk. kunna icke jemföras med voteringar i andra Utsk., emedan saken definitivt afgöres genom den förra, men endast preliminariter genom den sednare voteringen.
Med hvad jag nu haft äran anföra har jag blott velat redo visa för olin enskilda öfvertygelse, då jag trott mig hafva hand - Den si April f. m. handlat i enlighet med grundlagens bokstaf och andemening.
Måhända kan jag meddela en upplysning, som reder ämnet.
1 går f. m. anmälte jag för ordföranden i förstärkta StalsCJlsk., alt jag hade skäl att aflägsna mig derifrån för e. tn.
Jag förklarade tillika att en utaf suppleanterna hade låfvat qvarstanna i mitt ställe.
Jag får tillägga att orsaken hvarför jag ville aflägsna mig var den, alt en votering skulle förekomma, uti hvilken jag ansåg mig jäfvig att deltaga.
Ordföranden förklarade att jag väl kunde vara borta, sedan jag likväl vid voteringens början tillsett alt R. o. Ad. var fulltaligt.
Jag inställde mig derföre på e. m. äfvensom min suppleant tillstädeskom ; men som det oaktadt af R. o. Ad. endast 29 personer voro tillstädes , så trädde jag fram och deltog i voteringen, Det var således genom min dubbla närvaro, sorn ledamöterne af R. o. Ad. blefvo 3o till antalet, och följaktligen hade, derest jag ut.eblifvit då min suppleant inställde sig, R. o. Ad. icke varit fulltaligt.
Detta har jag ansett mig böra upplysa, under hemställan i sammanhang dermed, om icke de ledamöter af R. o. Ad., hvilka äro valde till suppleanter, skulle täckas, i anseende till deras större antal, inom sig träffa någon öfverenskommelse, enligt hvilken icke alla på en gång behöfde vara tillstädes för den händelse någon af de ordinarie ledamölerne skulle uteblifva.
Om jag icke oriktigt fattat Gr.
Horns framställning, så är hans mening icke alt nu göra till öfverläggningsämne huruvida en votering i förstärkta StatsUlsk. skall anses äga bindande kraft om en eller annan ledamot saknades, ulan har jag trott mig finna Hr Grefvens anmälan endast hafva haft till föremål, att, jemte underrättelse om förhållandet, med anleda, deraf nödiga åtgärder måtte vidtagas till förekommande deraf att tillräckligt antal af R. o. Ad:s ledamöter framdeles icke mätte saknas.
Jag föreställer mig derföre att det är hvars och ens önskan att vi utan dröjsmål må komma till ordningen för dagen; men ifall R. o. Ad. skulle vilja ingå i den hufvudsakliga pröfningen, anhåller jag att derom särskildt få yttra mig.
Jag har begärt ordet i an ledn. af Hr Bråkenhjehns yttrande, att han tillsagt en suppleant alt i sitt ställe infinna sig i går e. m.