Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frälse-ägares skyldighet at upsätta Adelsfanan, och ve derifrån wörö befriade genom Rusttjenstmarkerne, kunde det ej nekas, at icke sädant wore er fördelaktigt byte.
Friherre liljencrants.
Jag är aldeles af den ranka, at ordet Gruudffatt är olämpeligt och obehörigt.
Sadane kunna onei-a blifwa, at det wore en förman fa in natura upsätta Adelsfanan; och för min del wore jag dertil hagad,om an derwid wore någon förlust, med wilkor ar LorpLLII sä ori;3M8ei-26k?8, at densamma til Rikets förswar blefwe lika brukbar som öfrige Regementer, och lika ofta som de dercil nyttjades.
Grefwe 1)6 la 6ar6ie.
Utffottet hav trott at ordet Grundskatt ffulle wara den säkraste borgen, at denna Afgift af Frälse-Hemman ej ffulle kunna ökas.
Af sädant skäl anhäller jag om eroxosition, ar detta Uttryck mätte fä bibehällas.
Den zi Mars. is6z Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde dera I'ropo8itwn, hwilken Bifölls.
Rörande sammansätlningen aflsxennZs-Lommkteerne anmärkte Grefwe körner, /lä o
Is 6 öran, at proportion emellan l'3X6rin^s-Män för Borgare och för personer af andra Stand wore oriktig/ emedan de förre altid kunde öfwerrösta och således äfwen taxera de sednare.
Grefwe lVlörner önskade, a: här en sadan ändring skulle göras, som ledde lil mera säkerhet och billighet wid laxerinZar.
De la 6arclis och H err ?rint2- 8 c II ölcl uplyste, at dels Borgare-6>388en i SläVerne utgjorde den största och förmögnaste delen, dels taxeringen före detta blifwit förrättad endast af ö>k2Zi8lraten och Borgare.
Friherre Leclergtröm, jacob, medgaf at sädant wisserligen wore förhållandet i de fläste Städer, men sa förehölle det sig äfwen pa Landet i afseende pa Bönderne.
Det hade bordt wara samma proportion för Borgare i Städerne som för Bönder pa Landet.
Grefwe ve la 6arclie inwande, at pä mänga ställen det skulle möta swarighet at i en Stad fa tilrackeligt mänga laxerinZs-Män för de andre Standen om denna proportion skulle iakttagas. 1564 Den Zi Mars.
Friherre vZZla, vric eonraä, yttrade at sadant i Stockholm more lätt.
Grefwe klär ner yrkade, at nar Borgare(4»88eii!> ck^xerinZ8-Man utgjorde en sa gifwen xlui-Llicet, behöfde de andre icke ga dir, emedan de j alla fall af de förra taxerad.
Grefwe ve la Oaräie förnyade sin Anmärkning, at innan denna Författning widtogs, hade andre Lieser i Städerne icke haft någre ^l?axerinZ8 Män.
Grefwe körner fragade huru det förhöll sig wid förre Förmögenhets-Upstarrninqen.
Den nu waraude iLxerinZen more af samma beskaffenhet.
Der wore hardt, at ett Srand wore i rilfälle at stona sina egna Medlemmar och lägga tyngden pa andra O^er.
Friherre ^»nnerkeim tilstyrkte al Förflaget oförändrad! stulle gillas.
Herr ib sm, ?ebr, yttrade at om någon orättwisa hände, hade man altid den utwägen at hänskjuta malet til Lomxromi88.
Herr Grefwe n och Landt marskal ken erhindrade, at ingen Anmärkning, wid denna fråga förut blifwit gjord, hwarföre Ucstottet torde ansett densamma såsom bifallen.
Herr käblmLn.
Om Högloft.
Nidderstapet och Adeln stulle finna det kunna ga ann, ar häri Den Zi Mars.
1565 häri göra nägon ändring, sedan någon Anmärkning förra gången icke blifwir gjord, skulle jag äfwen densamma tilstyrka, emedan jag anser obilligt, at en ('lass stall befinna sig i Ulftand al taxera, de andra.
Friherre ceclsrxtröm, jacob, hemställa, om icke detta wid reäaAionen kunde hjelpas.
Undertecknad 8ilversto!ps, Oustaf^brabam, urbad sig fa erhindra, att denna Anmärkning icke blifwit gjord när Bewillningö-Förordningen til siureligt afgörande hos Nidderstapet och Adeln förewar.
At någon ändring i de da ragna besiur icke kunde äga rum, sa wida den icke härfiöte ifrån da gjorde Anmärkningar, emedan Ridderstaper och Ädeln nu endast wore sysselsatt at afgöra de jcmkningar Bewillnings-Utstottek föresiagir emellan Riks-Standens stiljaktiga beflut. Grefwe Ickorn sr medgaf, at i sadant fall hans Anmärkning förfölle- — Wid det nya Förslaget til Lomxromi88.Rättens sammansättning anhöll Grefwe De la Oarciis, at i ?rotocollet fa anteckna, det han förblefwe wid sin tanke, at der af Bewillnings-Utskottet först upgifne Förslag til benna inrättning wore bättre och ledande lil mera säkerhet bade för enstildta och för det allmänna.
Med undantag af dessa nu anförda Anmärk ningar och beflutna rättelser, gillades alla d. ofri ga af Bewillnings-Utskottet föreslagne jemnkningar, hwarefter siuleligen kom under öfwerwägande, hwik ket 1566
Den zi Mars. ket af de föreflagne pormulgir til angifnings-sedlar borde antagas; och sedan dessa biifwit upläste, granstads och sins emellan jemnförde, beflöt Högloft.
Ridderfkapetoch Adeln, uppå derom af Herr Grefwe» och Landrmarskalken gjord proposition, at för sin del gilla dem som Harads-Skrif» waren dläLk föreflagit, dock ulan at derigenom wägra Praste-och Bonde-Ständen, ar nyttja dem, hwilka de ansett lämpeligare.
Slureligen da säledes Bewillnings» Förordningen blifwit granstad och stadfÄstad, beflörs äfwen, ar den nya NeäsLtionen, med de nu beflutna rättelserna, stulle anses gillad.
Ridderstapet och Adeln ärstiljdeS klockan z ril z.
In ilclsm protocolli 6. /I.
Lilverstolps.
Lördagen den 3i Mars. plenum kl. ; eftermiddagen. ^usteraäes följande:
Utdrag af protokollet, hållet i Högloft.
Ridderstapets och Adelns plenum, den zo Mars
I8IO. S. D. Biföll Högloft- Ridderstapet och Adeln den jemkning i Lxpoclitions Utstottets författade underdäniga strifwelse til Kongl- Maj:t, angående ^rren6e-rättigheten af Nyqwarns, Bro- och Qwarn, at i stället för de deri uptagne uttryck, som stulle Riksens Ständer ansett ^rronäe-Jnne. haft Den zi Mars. e. m. 1567 hafwarne hafwa förwerkat ^rrmräe-förmanen, sä wida de ej genom inteckning i Nygwarns Gastgifware-gard ställt den dem älagoe säkerheten för ^ireiiciets Utgörande m. m., ffulle såsom med rätta afsiglen och en laglig Lxpk-äKion---Form införas, at pa ^vederbörlig pröfning och undersökning stulie ankomma, huruwida den stadgade föreffriften om berörde inteckning wore iakttagen och i hwad man sadant kunde til ^rrencle Contrr>cket8 förwerkande föranleda; hwarom de öfrige rcspeckive Standen ffulle genom Utdrag af krokocollet underrättas samt inbjudas, ar denna jemnkning äfwen bifalla. lät supra.
Utdrag af ?rotoco1Iet. häller i Högloft.
Ridderffapets och Adelns kckewum den zi Mars iZio. S. D. Föredrogs a nyo Bewillnings-Utskottets den ZO Mars pa borver lagda Memorial, jemte Förslag til sammanjemkning af R'ks-Ståndens i afseende pa den Allmänna Bewillningen saltade ssiljaktiga beflut och, sedan detta Förslag xurckr- wis blifwit granjkadt, beflöt Högloft.
Ridderfkapel och Adeln, ar dertil lemna sitt bifall, med undantag af följande twenne omständigheter, nemligen: i:o- Ar i 1. ^rt. 4. H. 8. samt pä alla ställen der riden för Bewillningens waragtighet omtalas, skulle sattas: hwilken Bewillniag warar til och med ar 1315, sa framt icke deftsörinnan Riksens Ständer ti! ilrtin»a Riksdag skulle sammankomma. 2:0.
At af de föreflagne iMrmulairer til upgif» rrr wid Manralsssrifningar, Högloft.
Nidderffapec och i;68 Den zi Mars. e. m. och Adeln för sin del gillade det som af Haradsstrifwaren i^aäk blifwit författadt och ingifwit, dock man ac derigenom wilja förneka Högwördige Präste. - och Hederwärda Bonde-Stander at betjena sig af de hwilka de föresiagit, och för sig ansett lämpeligare. l^t supra. susteracles följande underdåniga strifwelse til Kongl. Maj:t:
Wid granstning af sadanr, som kan wara amne för positiva Lagens förbud eller tillåtelse, finner man någon gang, at en witz arc af handlingar wal mäste i allmänhet förbjudas, men ac dock äfwen i något fall sadane omständigheter derwiv förekomma, der afwikelse fran den allmänna Regeln kan anses böra medgifwas, hwaremot, i afseende pa andre arter handlingar, någon gäng finnes, ar deras tillåtelse bör höra til Regeln, men förbudet til undantagen.
Til denne sednare art synas i frågor om ägtcnjkaps ingående, giftermål i de leder af andra swagerlaget, hwilka i 6.
H. af 2.
Lap. GifrermalsBalken omnämnas, böra hänföras, emedan förhållandet med de i detze leder beswagrade personer ar sadanr, al, ehuru de af fedwana bära nama af föräldrar och barn, en del likwäl aldrig, och endel gansta sällan befinnas med hwarandra i den relation af upfostrare och upfostrade, som i allmänhet för sedlighetens stull gör et owilkorligt agtenstapsförbud nödwändigt.
Likwäl och dä någon gang hander, at en för - Den Zi Mars. e. m. 1569 ut warande Stjuffader etter Stjufmoder kan, wid ingående i nytt gifte, haswa med sig något sin förra makas barn, som annu ar wid den älder, dä der tarfwar upfostran, finna Riksens Ständer der för sadane händelser icke wara olämpeligr, om
La» gen sa inrättades, at agtenstap emellan sadane personer , som i andra swagerlager i rätt up och nea. stigande linea arv i et stags frändskap, hwartil ock agrenssap med Stjuffaders Enka hörer, blefwo ansedde såsom i witzr afseende förbudne.
Och fastän härwid förekommer' at Veste förhållanden skulle kunna genom Allmänna föreskrifter noga bestämmas och urssiljas, pä er sätt at
Regeln för förbudet etter för tillåtelsen utan swärighet kunde af wederbörande Prästerffap etter Domare pä hwarje förekommande händelse efter Lagens bokstaf tillämpas; dock som er mera obestämdt och pä en LibitrLrancle med wishet Utöfwad myndlghets-pröfning beroende förbud af veste stags agtenffap synas kunna medföra den goda följd, ac dä förhällander emellan föraldrar och barn, äfwen när det mera til namnet an i sjelfwa existersr, finues wara i Lagen med särdeles upmarksamhet ansedt, det werkeliga ännu mera ma i opinionen hällas i helgd och wördnad, anse Riksens Stander sig icke afwika fran de goda grundsatser, hwilka wid Lagstiftningen i Vesta mål böra följas, da de i underdånighet bifalla den af Eder Kongl.
Masit, efter Högste Domstolens och Stats-Radets hörande, i Näder p> oponeiacie ändring af 6. §. i 2.0.P. Giftermals-Balkcn:
At ej ma mani andra fwägerlaget ägtenstap bygga med sin hustrus stjufmoder eller sin stjuffaders
Enka, ej eller med sin döda Dotters Mans Enka, eller med sin Stjuf - !5?o
Den Zi Mars. e. m.
Stjussous eller Stjufson-Sons Ellka, utan at Ronungen älfwer bertil lof; hwilket til underdånigt swar ä Eder Kongl. Majus i detta amne aflacne Nådiga proposition af den Riksens Stander härmed fä i underdänighet anmäla.
Riksens Stander framhärda rc. Stormagligste Allernadigste Konung!
Uti ingifwet Memorial hafwa Riksdags-Fullmagrige fran Bohus
Län önssat något stadgande, til förekommande af de olägenheter, som de ansett bidraga til Sillfiskets arliga minskning, i hwilket afseende blifwir förestaqit, at inga Trankokerier maga anläggas i ^trerskären och inga Grumsdammae byggas i sielfwa wattnet m. m., hwarjemte blifwic yrkadt, at Skargards-Intenäents-Sytzlan, såsom onödig, mä indragas.
Riksens Luänder, som i anledning häraf tagit detta ämne under öfwerwägande, anse sig harwid böra i underdånighet framställa den öfwertygelse, som de, Veis af hwarjehanda tryckta Afhandlingar, dels af lemnade localL underrättelser derom, hämtat, nemligen: at
Sillen icke styr för grumset, hwilket synes bewisas af den erfarenhet man har, ar rika Nvlwarp erhållits just der en Grumsdamm nyligen brustit; äfwensom ac Sillgrumser färskt utsläppt i hafwet icke werkar mera skada för sister än annar warmt watten; hwaremor det, dä det blifwer länge liggande i Lammen, antager en skarp och frätande natur, samt i sjön mspoladt förstör det bottengräs, hwari Watten-ius-Eer, fom utgöra Sillens föda, trifwas; at grumset urspädr med Den Zi Mars. e. m. 1571 med warren ar er godt gödnings-ämne pa ny jord och i jordblandning, samt säledcs ejdor förspillas; at Skårgärds-Intendenten ar bäde nyttig och nödig, om han upfyllet de i i?99 ärs. instruÄion honom alagde ffyldigheter, samr ar alla de inffränk» ningar och hinder, som fördomar och okunnighet lågt i wägen för i fräga warande handtering, böra undanrödjas och ail frihet tillätas, såsom en nödig upmunrran för dem, som sig med denna 0» säkra, äfwcnryrliga och kostsamma näring sytzelsätra; och nppä desse grunder hafwa Riksens Ständer funnit sig böra hos Eder Kongl. Mast i underdånighet anställa, der en Författning mätte i detta ämne Nadigst blifwa utfärdad, hwilken stadgar och föreskrifwerl i:o. Ac Arbetsmanskap utan annat Past an af deras Kyrkoherde, mä ifrän andra Rikets orter fa wandra obehindradt til Skärgarden/ för at der akaga sig arbete och handtlangning. 2:0.
Ar fä wal Jordbrukare som hwarje annan Swensk
Man ma man undantag fa deltaga i Sillfiske, upköp och förning, da han det mag» tar, och til det sednare frisedel inlöst, samt at handel med färsk
Sill mä blifwa aldeles fri. Z-o- Ak ägare af Trankokerier och Sillsalterier ej maga i sin handtering lida annan inskränkning, än den, ar wara förbundne ar i krönra kärl lemna god wara. 4:0.
At wid Trankokerierne
Grumfets utfpolning i wattnet förhindras genom möjligast täta Dammar; böranves inga nya Tran k oker i er anläggas, der ej säkra Dammar kunna upföras. 5:0.
Ar all urfläppning af Grumftt i sjön fök bjudes; Sjette Bandet.
N:o 99.
1572 Den Zi Mars. e. m. bjudes; samt at om detsamma ej inom den i:sta Junii af agaren ar bortförd utur Dammarne tvid de Trankokerier, som aro anlagde wid hafsbandet, det ma wara hwar och en som sig bertil infinner tillåtit, at, utan minsta betalning det afhämta, wid Ec Hundrade Riksdalers böter för den, det hindra söker. 6:0.
At Fifferi-Intenäenten mä blifwa älagdt, at hafwa sin bostad wid medlec af Bvhuslandffa Skärgarden, hwarigenom Sillförare undgå at betala den til honom annars älagde afgift, dä de ej i Götheborg afhämta frisedel», samt at det mä blifwa hans egen förlust, om han, tills denna afflyttning ffett, ej i rättan tid före Sillfiffet infinner sig i Skärgärden för at märka Bätsegel, dä den Sillförare, som i denna händelse bar omärkta segel, men gvitto för den til Konal. Maj:t och Kronan erlagde afgift, ar utan answar och ätal derföre. 7:0.
At den sig lil Siilförning amnäler mä göra det wid allmänna luxeringeu, eller sedermera hos Kronofogden i orren, wid strängt answar för denne eller annan Krono-Betjent, som derföre mera upoär an den waniiga afgiften til Kongl. Maj:t och Kronan ; och 8:0.
Ar Kongl. Förordningen af den 22 Februarii ^756, som^innefattar förbud emot allt 0- nödigt skjutande i Skärgärden mä förnyas.
Slmeligen och dä flere anledningar sig förete til den fruktan, at Sillfiffet ar i beständigt afraaande, anse ^Riksens Ständer Fissare i' Bohus Läns Skargärd böra sorgfälligt upmuntras til idkande af annat Hafsfiske, hwartil i synnerhet torde bidraga, at de bibehallaS wid alla de fri- och rättig»
Den zi Mars. e. m. 157g rättigheter i hela deras widd, som 1774 ars Kongs. Reglemente för Nordsjöfisket i första Hrtiksln vein tillagt, samt at således den genom LommerLe-LolleZii Kungörelse den 16 Justi 1798 i deras fria nyttjande gjorda inskränkning matte för altid uphäfwas.
Riksens Stander framhärda rc. Stormagtigste Allernadigste Konung!
Sedan Riksens Stander widtagic det beslut, at en tryckt förteckning a alla pä Allmänna Indragnings- ken8>oi>8- och Benädnings-Stacerne upförde personer ma, såsom ländande til en för Allmänheten nyttig uplysning, wara ar wid hwarje Riksdags början tilga, och werkställigheccn häraf pa Stats-Lomonet ankommer, fa Riksens Ständer härmed i underdånighet anhalla, det täcktes E« der Kongl. Maj:t derom meddela Stats-Lonwirst Nådig befallning.
Ständer framhärda rc. Stormägtigste Allernadigste Konung!
Efter inhämtadt underdånigt utlåtande af Högsta Domstolen och Srats-Radet har Eder Kongl» Maj:t uti til Riksens Ständer afiäten Nädig?ro^>o8itinn den , behagat i Nader förestå, det stadgas matte, at i händelse Borgenär och Gäldenär ej kunna öfverenskomma om stället ril försäljande af mmält fastighet ä Landet, det ina ankomma pa Gaidenaren at bestamina vMo^uLiorien skall förrättas pä Lands-LLncelliet eller ä Tingsstället i det Harad, der egendomen ar belägen; hörande 1574 Den ZI Mars. e. m. l urande stället til ^uLkionens förrättande, ehwad Borgenär och Gäldenär derom öfverenskomma eller det af Galdenären utsätteS, wid utmätningen tilkannagifwas förrarlnings-männen, pa det Kungörelserne om ^>-ck!on ma kunna derefter rättas.
Dä genom der salunda i Nader förestagne stadgande, det af Riksens Stander, genom deras uti detta ä..ne förut gjorda underdåniga hemställan, äsyscade ändamål, egendomens försäljande til högsta pris utan olägenhet för Borgenären befrämjas, hafwa Riksens Ständer samma stadgande lil alla delar i underdänigher antagit, likwäl och som i någre orter bestämda Tingsställen icke finnas, wid hwilket förhällande twifwelsmäl kunde upstä om hwilket ställe Galdenären agde ar utsätta, anse Riksens Ständer, til förekommande af alla flags hinder i berörde fastigheters försäljande sig böra hos Eder Kongl. Maju harwid i underdämghet förestå det tillägg, at i sadane orter, Galdenären ma äga ar wälja emelian antingen Lands-e»ncoll-et eiler det ställe i Tinaslagen ', der sista Lagtima Tinger blifwit haller; hwilket lil underdånigt swar a Eder Kongl. Majus
Nädiga proposition Riksens Ständer härmed fä i underdånighet anmäla.
Ständer framhärda rc« Stormägrigste Allernädigste Konung l
I anledniirg af Eder Kongl. Majus Nådiga ?ropv8!>Mn den 5>:de sistlidne Februarii, angående en ny förbättrad Kyrko-Handbok, hafwa Riksens Stander granskär det härril urgjfna projeck; och dä i de delar af denna Handbok, som närmast äga gemenskap med Kprko-Lagarne, icke något warit at . derwiv Den zr Mars. e. ni. i;?5 derwid erindra, dä densamma, ivittnande om en större uplysning, otwifwelagtigt stall för sin bättre sammansättning med en esler Swensta språkets närwarande hyfsning ikladd prydligare stil, as hwarje Swenst Medborgare med största bifall m ttagas; dä, näst en sann kännedom af Religionens hufwudstycken, de Orumonier böra warderas, loin stola iakttagas af Religionens bekännare wid deras andakrs-ulöfning, och i samma man detze Oeremonisr närma sig til det enkla, höga och stöna i Gudaläran, känflan liswas och sinnena beredas til ädlare njutning af Religionens inflytelse, hafwa Riksens Ständer, lifligt delande den rilfredsställelse, som dagen til en fullbordad förbättring af Kyrko(leremoniernL owilkorligen medförer, trott sig aga full anledning, ar hos Eder Kongl.
Maut i underdånighet hemställa, det i fraga warande nya Handbok matte fastställas kil allmänt bruk och antagande sist första Söndagen i ^clvenwt nästkommande ar under hwilken mellantid det kunde wara hwar och en fritt, at i de delar hwilka närmare röra enstildte personer än den allmänna Gudstjänsten, såsom Barnadvp, Brudwigsel och VarnaQwinnors Kyrkogäng, urwalja af gamla eller nya kol-mul-ni-et, enär det hos Predikanten förut tilkännagifwes; äfwensom ar, när tiden för nya Handbokens allmänna antagande inträffar, med kungörandet deraf mä förhallas lika som dä den äldre Handboken är 169; blef utzifwen; hwarefter Prästerstapec kunde förständigas, at icke efter eget godtycke afwika fran eller förändra de koi-mullrst, som Landsbeken innehäller, wid answar af suspension pä längre eller kortare lid, efter som skäligt pröfwas.
I afseende pä det i nya Handboken upragne för - r57§ Den zi Mars. e. m» förhällande, daj någon främmande Neligions-förwandt wil antaga Christna Läran, anse Riksens Ständer det böra fa ankomma pa den i detta fall sökandes eget godtfinnande, at lata Leremonien st-» antingen, efter hwad nämnde Handbok nu utmärker, inför Församlingen, eller enstildk i närwaro af tilkallade wittnen, hälst det, enär Kyrko-Lagen icke uran undantag befaller at wära waniiga Döpelfe-/4Z:er stola ste i Kyrkan, likaledes synes böra wara den, som wil ombyta Religion, öppet, at i mera lugn undergå sin döpelse, da hantilafwentyrs torde finna sm sinnelag böjdt, at inför en hel Församling öfwerwaldigas af de kanflor som tilfällets wigt och högtidlighet kunna wäcka.
Detta hafwa Riksens Ständer til underdånigt swar a Eder Kongl. Majus
Nädiga proposition härigenom bordt i underdånighet anmäla.
Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs- och 0cconomiL-Utstotters den 29 Mars pa bordet lagda Betänkande rörande Landthandeln.
Grefwe ve Is. 6^r6ie förklarade, det hail sa mycket mera instämde i Utstottets Beredningstilstyrkande af en fri Landthandel, som principen syntes wara, at hwar och en som ägde en wahra, borde deraf fa draga all möjlig fördel.
Herr Grefwen och Landtmarskalk en gjorde kroposition til bifall ä Beredningens af Utffottet tilstyrkta utlåtande» Ropades Ja.
Före - Den Zi Marö. e. m. -577 Föredrogs Allmänna Beswärs- och OeconomilL-Ukffocrets den 29 Mars pa dorder lagda Berankande, angående Markegangssattningen.
Wid den a:dra 1'miLen af verra Betänkande yrtrade.
Grefwe ve l-r OLrclie.
För min del kan jag ej instämma i Urikorrers härutinnan yttrade ranka, af der skäl, ar jag anser den förestagne riden af Januarii medföra en orämvisa mor Ränregifwaren.
Da enligt Författningarne öfwerenskommelsen mellan Räntetagare och Rantegifware om Ränrepersedlarne antingen in natura stola lemnäs eller löfen derföre erläggas, bör ril Thomasmästodagen hwarje ar upgöras, synes mig den största billighet äfwen fordra, ar Ränregifwaren wid nämda öfwerenskommelse matte känna hwad han i sednare fallet stall betala.
Den Veste sednare arén utsatte tiden af November manad til Markegangssättningarne war en nödwändigher da högsta Magten hade befallt at Kammarkollegium skulle dem gransta innan de til efterföljd utfärdades, men dä denna Författnings hela kraft uphört, önskade jag Markegangssättningarne i alla Länen skedde i mecko af December.
Prisen äro wid den tiden gemenligen stadgade, de skattdragande kände da sina skyldigheter innan de ingingv i stenninge-förbindelser derföre, och a ömse sidor wunnes en säkerhet som jag befarar ej med lika wisther crnäs genom dec af Utskottet upgifna förslag.
Jag får således ödmjukast förestå, at den proposition göres, det Markegangssattningen blifwer i meclio
December eller sa tidigt at Konungens Befallningshafwande medhinna innom sine Län kungöra densamma innan Thomasmastodagen hwarje är.
Herr ^578 Den zi Mars. e. m.
Herr 'kksm, ?el>r, förklarade sig wara af lika tankar med Grefwe ve la 6-ir6ie.
Någon hade trott at Markegangssättningarne af alder warit i Januarii manad, men han kunde försäkra, ar det wore aldeles origtigt.
Herr Lk KlintsbexA förenade sig med Grefwe ve la 6aräie.
Friherre kljk-rta, I^reclric.
Huruledes vc-xmeiAcie stola urses, hafwer Nidderstapet och Adeln redan mi förlidne November manad beflurit. Hwad tiden til Markegängssäktningen angar, kan jag ingalunda med Oeconomi^.
Ntstottets försiag mig förena; uran yrkar ar den bör ste uti December manad sa tidigt at Markegangs-Taxan genom Herrar Landshöfdingars föranstaltande hinner allmänt kungöras innan den 2i:sta i nämnde manad, pa der at i anseende til da laglig antagen upsägningstid til afflyttning för Jordbrukare, ingen twistighet matte upfta om de stridigheters utgörande Räntetagare ych Nantcgifware emellan, hwilka ofta och merendels grunda sig pä de warors »värde som Markegangs-laxorns bestämma, Herr Grefwe» och Landtmarskalken wille såsom Landshöfding äfwen tillägga sitt witsord för riktigheten af de anmärkningar, som nu blifwit gjorde.
Friherre xrecliic, ansäg denna sak af den wigt, at mäler borde til rättelse äterremitteras til Allmänna Beswars' och veconomia-- rskffokker, Gref?
Den zr Mars. e. m. 157- Grefwe ve la vrräie trodde det skulle wara nyttigt om Utssotter finge känna, at de nu gjorda anmärkningar wore af Ridderffapek och Adeln gillade.
Friherre Amilton, carl, hade i Utskottet gjort samma anmärkning, samt föreställt sig, ak Utskottets förslag ej skulle kunna winna bifall.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde kioposition, at de anmärkningar Grefwe Ve la vsrclie och Friherre vjerw gjort af Ridderskåpet och Adeln matte gillas, och'mäler med detza, såsom med Ståndets anmärkningar til Allmänna Veswars- och veconomios-Utskottet äter-remitterss, Bifölls, Föredrogs Allmänna Beswars- och Vecono. miD-Urffotters den 29 Mars pä bordet lagda Betänkande, angäende nöbwändigheten af en säker ?tmistisk kännedom af Landels närwarande stallning, Bifölls, Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs- och ve. conow las-Utskottets den 14 Mars pä bordet lagda Betänkande, rörande uphäfwande af det uti Kongl. Brefwet til Kammar-LolleZium ben 26 Januarii 1308 gifne stadgande, hwarigenom hwarje rättsökande part, uti berörde Lolle^ium blifwir älagdt, at innan hans beswar, förklaring eller ansökning derstädes - i58o Dim Zi Mars. e. m. städes emottages, tilbemalte Kongl. Lollegii Lanell erlägga en afgift af 16 ss. Lanco.
Grefwe ve la Oarclie.