Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven kan man icke hos läraren förutsätta samma förmåga att bibringa undervisning elter samma lärobok; den ene lär utmärkt bra efter en lärobok, den andra lär bättre efter en annan.
Då dessutom tillräckliga garantier synas iakttagna i nuv:de skolstadga, förenar jag mig i det af Gr.
Mörner framställda yrkande om afslag å Utsk:ts hemställan.
På den tid då det var föreskrifvet att studentexamen skulle alläggas vid universitetet, hade det varit lämpligt, om samma lärobok blifvit begagnad vid de olika läro - Den 13 Juni f. ra. 173 verken, alldenstund examinatorerne till studentexamen vanligen velat hafva någon viss lärobok följd; men sedan studentexamen numera blifvit förlagd till läroverken, blifver examen naturligtvis ställd efter den lärobok, som vid undervisningen blifvit följd.
Skulle det, när denna examen aflägges, visa sig att ett läroverk är underhaltigt derföre, att vid detsamma en mindre god lärobok blifvit begagnad, så är examenskommissionen icke allenast berättigad, utan t. o. m. pligtig att anmärka ett sådant förhållnde, i hvilket fall rättelse icke torde uteblifva.
Jag kan icke annat än anse Utsktts förslag onödigt, och anhåller derföre om afslag a detsamma.
Beträffande den siste värde talarens förmenande, att examenskommissionen skulle ersätta den granskningsnämnd, Utsk:t föreslagit, vill jag anmärka, att nämnde kommission icke bar rättighet att pröfva läroböcker, utan endast resultaten af lärarnes och lärjungarnes flit.
Visar det sig då, att lärlingarne, emedan mindre goda läroböcker blifvit använda, äro underhaltiga, blir följden den, att do förstnämnde vid sina examensprof underkännas; men bäst synes mig vara, att man, hellre än att framkalla ett sådant resultat, genom tillsyn öfver läroböckerna undanrödjer denna stötesten.
Väl är en tillsyn redan föreskrifven; men först genom inrättandet af en garnskningsnämnd kan denna tillsyn blifva en verklighet, ty huru nitisk en eforus än är, kan han, upptagen som han är af andra göromål, icke egna detta ärende all den uppmärksamhet som vederborde, och dessutom kan man icke vänta att en person, derföre att han är en skicklig theolog, skall ega förmåga alt bedöma t. ex. mathematiska arbeten.
För öfrigt förundrar dett mig, att så olika åsigter ang:de granskningsrätten yppat sig.
A ena sidan har man sagt, att en granskningsrätt finnes, och att det är mycket bra alt den finnes; deremot har Gr.
Hamilton sagt, att valet af läroböcker borde vara fritt.
Så hvarken är det eller bör det vara, och Utsk:ts förslag afser endast att göra den föreskrifne granskningen till en verklighet.
Jag tror att genom nuv:de stadgande är sörjdt för, såväl att erforderlig granskning verkställes, som ock att denna granskning icke blifver sådan, att den tillintetgör tällan hos lärarne.
Skulle deremot normal-läroböcker inrättas, är det att befara att den lärare, som icke vore desto mera intresserad för sitt ämne, icke brydde sig om att taga kännedom om de böcker, som utgåfvos, eller att i öfrigt följa med sin tid, utan komme alt qvarstå på samma punkt, såsom händelsen var med en professor i Upsala, öfver hvars föreläsningar jag, när jag var vid universitetet, fick låna ett långt förut skrilvet kollegium, men hvilket var så troget, att der stod omtaladt att då professoren kom till vissa i kollegiet utmärkta ställen, så skulle han berätta vissa i kollegiet äfven upptagna anekdoter. 174 Den 13 Juni f. m.
Detta skedde också mycket rigtigt; anekdoterna löfde ännu, ehuru flera generationer studenter efterträdt hvarandra, sedan de först antecknades, oell anekdoterna åfergåfvos i nästan samma ordalag, hvari de stodo att läsa uti kollegiet.
Och sådan öfverensstämmelse mellan kollegiet och professorns föredrag förefanns icke blott på ett eller annat ställe, utan återkom ständigt, .lag tror icke att det är synnerligen bra. om undervisningen blir på det sättet stillastående, och jag fortfar derföre i min anhållan om afslag.
Cederström har antydt, att bland de talare, som yrkat afslag å Utsk:ts förslag, skulle finnas någon olikhet, alldenstund han förmenat att jag skulle tillstyrkt en fullkomlig frihet i afseende å valet af läroböcker.
Jag får derför förklara, att jag icke uttryckt någon önskan att kontrollerna i detta hänseende skulle upphäfvas, utan blott sagt, att min öfvertygelse vore den, att de redan stadgade kontrollerna voro tillräckliga.
Då jag icke haft den lyckan att blifva hörd af Hr Frihm, har jag ansett mig böra lemna denna förklaring.
För öfrigt kan jag icke gilla Hr Friluns åsigt, att examens-kommissionen icke har att befatta sig med tillsyn öfver läroböckerna.
Då nemi. denna kommission skall lemna upplysning öfver undervisningen, är kommissionen i min tanke berättigad att anmärka, om någon begagnad lärobok, enligt dess åsigt, är mindre lämplig.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan och förslag, framställdes först propos. på bifall till desamma, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades. 30:de punkten (sid. 37.) Utskits hemställan bifölls. 3lista punkten (sid. 38).
Utskits yttrande i ani. af Gr.
Wachtmeisters motion lades till handlingarne.
Punkten t:o. Gr. Mörner:
Då It. o. Ad. afslagit större delen af de punkter, som i Betänk:t förekomma, synes Utskits nog pompösa introduktion icke rätt väl passa ihop med den konklusion, till hvilken det Höglofl.
Ståndet kommit.
Jag får derföre anhålla att lt. o. Ad. behagade till Utsk:t återremittera punkten, pä det densamma måtte erhålla en lydelse, som närmare motsvarar de Den 13 Jani f. m. 175 beslut, såväl R. o. Ad., sorn de öfriga Stånden, med afseende å detta Betänk, fattat.
Häri instämde Hr von Koch.
Jag nödgas, vid ärendets nu iråkade skick, biträda Gr.
Mörners förslag, under beklagande af det förhållande, att R. o. Ad. icke funnit tjenligt att, knappt i någon enda punkt, godkänna Utsk:ts förslag till aflijelpande af de olägenheter, hvarmed våra läroverk äro behäftade.
Jag beklagar den utgång Utsk:ts förslag erhållit, så mycket mera, som man kan vara temmeligen viss på, alt det icke står så lyckligt och väl till, att icke ett och annat behöft afhjelpas.
Genom att säga nej till nästan alla Utsk:ts förslag, hafva R.
Sl:r icke allenast till en oviss framtid uppskjutit afhjelpandet af flera trängande olägenheter, utan jemväl äfventyrat att, i en framtid, kanhända mycket större omstöpningar i afseende å läroverken icke torde kunna undvikas.
Jag har begagnat detta tillfälle att reservationsvis till prot:t anmäla min åsigt i detta hänseende, och jag har valt att här låta inflyta det ofvansagda, på det att, genom återremisshandlingarnes öfverlemnande till Utsk:t, bemälte Utsk. häraf skall finna att dess åsigter, ehuru besegrade hos R. o. Ad. i nästan allt, som utgjort positiva tillstyrkanden, likväl icke saknat försvar af dess ledamöter.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades.
Punkten 2:o.
Gr. Mörner: R. o. Ad. har icke beslutat framställning om någon annan förändrig i nuv:de läroverksstadga, än den, att valfrihet skulle medgifvas i afseende å undervisningen i grekiska språket.
Alt för denna enda förändring omarbeta hela läroverksstadgan, torde icke vara af behofvet påkalladt, och jag får derföre anhålla att denna punkt måtte afslås.
Afven i detta afseende nödgas jag, vid ärendets iråkade, af mig olörvållade och mindre lyckliga skick, för tillfället förena mig med Gr. Mörner.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades.
27:de punkten (sid. 34), och punkten 3:o. Gr. Ehrensvärd, Albert:
Det är icke mycket uppmuntrande att begära bifall till någon af de punkter, beträdande 176
Den 13 Juni f. m. hvilka Ekon.-Utsk:t i detta sitt Betänk, gjort framställning; men då vi nu kommit ifrån läroverksstadgan, och jag dessutom icke vill h. o. h. hålla mig till Utsk:ts förslag, utan gå något längre, vågar jag hoppas på understöd t. o. m. från bänken här midt emot.
Utsk:t hemställer, watt R.
Sf:r måtte i underd. skrifvelse till K. M. begära, att K.
M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att för elementarläroverken åstadkomma en närmare gemensam tillsyn och vård, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag.»
Det förslag, jag tager mig friheten underställa R. o.
Ad:s pröfning, går deremot ut derpå, att en allmän öfverstyrelse öfver undervisningsanstalterna i riket skulle inrättas.
Den går långt tillbaka i tiden.
Redan Gustaf 11 Adolf ville inrätta ett general-konsistorium, som skulle omfatta såväl kyrko-, som undervisnings-ärenden.
Detta konsistorium skulle utgöras till hälften af andliga och till hälften af verldsliga ledamöter; men till följd af det motstånd biskoparne gjorde mot detta förslag, föll detsamma, oaktadt det vid tvenne riksdagar vunnit Ständernas hufvudsakliga bifall Under Gustaf Adolfs efterträdare upptogs frågan flera gånger, men ulan påföljd.
På de sednare tiderna har den åter bragts å bane.
1819 tillsattes en uppfostringskomité, och 1824 en ny, den s. k. stora uppfostrings-komitéen; men dessa komiléer föreslogo icke några väsendtliga förändringar.
Tvenne ledamöter afgåfvo dock sin reservation.
Den ene af dem, sedermera Presidenten Aug. von Hartmansdorff, utvecklade i en diger bok sina åsigter, och kom til! det resultat, att det vore nödigt att skilja styrelsen för undervisningen från styrelsen för kyrkan.
Sedan hvilade frågan till dess Hr von Hartmansdorff vid 1853—54 års riksdag väckte förslag om inrättande af ett Ecclesiastik-collegium, hvarpå R.
Skr ingingo lill K.
M. med en underd. skrifvelse i ämnet.
Emellertid fann K.
M. icke för godt att bifalla R.
Skrs hemställan, och dervid läto R.
Skr bero.
Skr, i öfverensstämmelse med K.
M:s vid 1856 års riksdag afgifna Nåd. Propos., anslagit lön till en expeditions-sekreterare för uppfostrings- och undervisningsärendena, hvilken expeditions-sekreterare till biträde fått en kanslist.
Skrs åtgörande har således inskränkt sig till att göra för undervisningen detsamma, som för kontrollen å bränvinsförfattningarnes tillämpning, med afseende hvarå en särskild byrå under Civil-Dep:t blifvit inrättad, och hvarest byråchefen likaledes fått en kanslist till sitt biträde.
Besinnar man hvilka mångfaldiga bestyr, som åligga den fåtaliga personal inom den afdelning af Ecclesiastik-Dep:t, som behandlar undervisningsärendena, inses lätt det, snart sagdt, omöjliga att på ett tillfredsställande sätt dermed gå i land.
De klagomål, som spörjas öfver den nya läroverksstadgan, skulle dock sannolikt försvinna, om det funnes en öfverstyrelse, som hade tid Den 13 Juni f. m. 177 f tid att tillse och magt att afhjelpa de fel, som naturligtvis finnas i denna stadga.
Mångfaldiga sätt att åstadkomma en sådan institution erbjuda sig.
Man kan utvidga nuv:de EcklesiastikI)ep. genom anställande af en särskild byråchef, jemte underlydande tjenstemän.
Man kan inrätta ett särskildt kollegium, eller ock ett nytt Stats-Dep., och derigenom skilja undervisningen från kyrkan, fattigvården och helsovården.
Derhän tror jag att det en gång skall komma; men jag tror tillika, att det icke skadar, om vi taga ett steg i sender, och mycket vore vunnet, om vi nu kunde komma derhän, att det för undervisningen inrättades en sådan öfverstyrelse, som den vi redan hafva för jernvägarne, telegraferna och t. o. m. för — stuterierna.
En sådan öfverstyrelse tror jag vore lätt att inrätta, och att personer finnas, som på ett tillfredsställande sätt kunde bestrida de vigtiga göromål, som i denna befattning komma att åligga dem.
Jag tror äfven att denna åtgärd vore bättre, än inrättandet af ett nytt Stats-Dep., alldenstund vi hafva temligen rik erfarenhet om huru ofta departements-cheferna ombytas, och sådana täta ombyten kunna icke vara nyttiga för tillsynen, utan tyckes då bättre vara alt den, som står i spetsen för en sådan öfverstyrelse, är en person, som, stående utanför det politiska lifvets strider, uteslutande kan egna sig åt sitt ansvarsfulla kall.
Ett ytterligare skäl för bifall till mitt förslag hemtar jag af ett yttrande, som för en stund sedan fälldes af en ledamot i Ekon.-Utsk:t, att Ecklesiastik-l)ep:t icke hade tid alt granska läroböcker.
En öfverstyrelse, sådan jag föreslår, skulle få tid dertill, och det skulle blifva ett af dess väsendtligaste åliggande att tillse att de läroböcker, som användas i skolorna, äro fullt lämpliga.
Vid inrättandet af nya embeten plägar man fästa synnerligt afseende vid de förökade kostnaderna.
Jag tror emellertid icke att kostnaden för den ifrågav:de styrelsen skall blifva så stor, att den bör afskräcka från att taga mitt förslag i öfver vägande.
Anslagen till skolorna uppgå redan till öfver 2 millioner.
En öfverstyrelse komme måhända icke att kosta 1 proc. af denna summa, men deremot blifva af oberäkneligt gagn.
Jag hemställer derföre, att R.
St:r måtte hos K, M. anhålla, det K.
M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en särskild öfverstyrelse för en närmare gemensam tillsyn och vård öfver folkskolan, elementarläroverken, universiteten och alla andra för det uppväxande slägtets bildning och undervisning nödiga inrättningar, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag.
Vid åhörandet af det förslag, den siste värde talaren framställt, har jag icke varit i tillfälle att bedöma huruvida det kan stå tillsammans med R.
St:rs förut vid denna riksdag fattade beslut, hvarigenom godkänts såväl Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 67, afstyrkande ett förslag om inrättande af ett kollegium, som skulle utgöra en mellan-instans på en gång för H. V. 12 178 Den 13 Joni f. m.
• kyrkliga, för undervisnings-, för fattigvårds- och för helsovårdsärenden, som ock Sammans.
Stats- o. Ékon.-Utsk:ts Betänk. N:o 18, likaledes afstyrkande bifall till väckt motion om tillsättande af en general-inspektör öfver samtliga elementarläroverken, universiteten och rikets öfriga högre läroverk.
Huruvida det förslag, som nu af Gr.
Ehrensvärd blifvit väckt, icke är ett upprepande af hvad redan genom nämnde beslut blifvit afgjordt, öfverlemnar jag åt R. o. Ad:s eget bedömande.
Men äfven om så icke skulle vara, kan jag dock icke finna skäl att bifalla en sådan framställning.
Jag befarar nemi. att, om rikets undervisningsanstalter lyckliggjordes med en sådan öfverstyrelse, så skulle deraf uppkomma samma verkan, som angifves i det svar, som en person, tillfrågad om den verksamhet Bergs-Coll. hos oss utöfvat, lemnade, att man, om man ville sätta bergverken tillbaka, borde skaffa dem ett BergsColl. på halsen.
Att tillsynen öfver läroverken kan ordnas bättre och fullständigare, än som nu är händelsen, erkänner äfven jag, och skulle jag säga min tanke om sättet huru detta borde ske, så hyser jag den tro att intet kunde vara lämpligare, än att upptaga det af K.
M. vid en föreg:de riksdag framställda, men af R.
St:r då afslagna förslag, att inrätta ett nytt Stats-Dep., och till detsamma öfverflytta åtskilliga med hvarandra sammanhang egande ärenden, som nu tillkomma dels Civil-, dels EcklesiastikI)ep:t, och sålunda befria sistnämnda Dep. från sådana ärenden, som icke egentligen höra dit, och som nu vålla att l)ep:ts-chefen måste på alltför många olikartade ämnen rigta sin uppmärksamhet.
Genom ett sådant frånskiljande af främmande ämnen skulle mora vinnas för undervisningsväsendets kraftfulla och omsorgsfulla vård, än genom en kollegial öfverstyrelses inrättande här i hufvudstaden.
Jag kan icke förmoda, att icke erkebiskopen och de 12 öfriga biskoparne, åt hvilka närmaste tillsynen öfver undervisningen för närv:de är anförtrodd, och som alla äro väl aflönade, skola åt densamma egna lika mycken omsorg, som den all aflöning saknande chefen för stuterierna, med hvilken den siste värde talaren behagat jemföra dem, kan egna de åt bans vård anförtrodda häst-uppfostringsanstalter.
Jag kan likväl icke undgå att anse det vara en heder för sistnämnde person, att man hos honom funnit ett sådant nit, att man anser att undervisningen vid rikets elementarskolor skulle vinna mera på att dessa finge en sådan oafiönad chef, än om de fortfarande stå under de med stora löner försedda embetsmän, hvilka nu hafva tillsynen öfver läroverken sig uppdragen.
Hvad Ekon.-Utsk:ts förslag beträffar, har jag icke något deremot, utan inskränker mig till en anhållan om bifall till detsamma.
Jag delar de betänkligheter, som af den siste värde talaren blifvit framställda deremot, att R. o. Ad., Den 13 Juni f. m. 179 efter det R.
St:r redan fattat beslut i afseende å likartade frågor, nu skulle antaga det väckta förslaget om inrättande af en öfver-styrelse för läroverken.
Men jag måste tillika säga, att jag anser högst nödigt, alt en bättre tillsyn öfver våra läroverk åstadkommes än man kan vänta nu, då Dep:ts-chefen bar så många heterogena ärenden under sig.
Det saknas dessutom kontinuitet, enär
Dep:ts-chefen är en politisk person och således ofta kan föranledas att afgå, samt hans befattning för öfrigt är af så mödosam natur, att hans krafter icke länge stå ut dermed.
1 början af riksdagen tog jag mig friheten föreslå nedsättandet af ett särskildt
Utsk. för behandlande af hithörande frågor.
Jag ansåg nemi., såsom ock blifvit händelsen, att Ekon.- Utsk:t icke skulle hafva tid eller förmåga att på ett tillfredsställande sätt lösa dessa frågor.
Emellertid tror jag att Utsk:ts förslag i denna punkt är ganska antagligt, men skulle dock vilja att ordet »elementar» utginge, på det K.
M. måtte få friare händer.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. af Ugglas, Gustaf:
De beslut, som förut blifvit fattade med afseende å de af Gr.
Mörner omförmälda motioner, synas mig icke lägga hinder i vägen att nu fatta ett beslut i den syftning Gr.
Ehrensvärd föreslagit; men jag hyser dock betänkligheter emot antagande af förslaget, sådant det här blifvit alTattadt, enär K.
M:s händer derigenom skulle bindas, då det deremot, enligt min tanke, är bäst att öfverlemna åt K.
M. att i första hand taga frågan i öfvervägande.
Hr von Köchs förslag, att ordet »elementar» skulle uteslutas, vill jag blott anmärka, att genom en sådan åtgärd komme skrifvelsen att omfatta jemväl anstalter, som man icke åsyftar, såsom t. ex. Iv. Krigsskolan, landthruksskolor m. m.
Men meningen är väl endast att söka åstadkomma enhet mellan de 3 läroanstalterna, universiteten, elementar-läroverken och folkskolan, och skulle jag derföre vilja föreslå att skrifvelsen ändrades sålunda: »att R.
M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att för universiteten, elementar-läroverken och folkskolorna åstadkomma en närmare gemensam tillsyn och vård» etc. etc.
Med en sådan redaktionsförändring tror jag att äfven Gr.
Ehrensvärd skall kunna vara belåten.
Cederström: 1 likhet med Frih. af Ugglas, anser jag att Gr.
Ehrensvärds förslag icke i formelt hänseende möter någon svårighet, men, skall det kunna antagas, bör väl deri vidtagas den förändring, att man anhåller om Nåd.
Propos. till Rikets näst sammanträdande Ständer.
M. med begäran om inrättandet af en sådan öfverstyrelse, utan att några medel dertill anslås, så kan ju i alla händelser 180 Den 13 Joni f. m. öfverstyrelsen icke träda i verksamhet förr än efter nästa riksdag.
För öfrigt vill jag mot Frih. af Ugglas och Hr von Koch göra den erinring, alt om en öfver-styrelse inrättas, som skall hafva tillsyn icke blott öfver elementar-läroverken, utan äfven öfver universiteten och folkskolan, så skulle den få sig anvisadt ett allför vidsträckt falt, hvaremot dess verksamhet, om man antager Ulsk:ts förslag, blefve mer koncentrerad.
Att ett förslag om inrättandet af ett särskildt Stats-Dep:t skulle kunna vinna K.
St:rs bifall, var något som jag vågar påstå att ingen af Utsk:ts ledamöter kunde föreställa sig, och jag erinrar i detta hänseende huru det gick med ett sådant förslag i fråga om ett särskildt Stats-I)ep:t lör allmänna arbeten, jernvägar m. m.
Det afslogs.
Man kan taga för gifvet, att R.
St:r icke äro mer benägna att ingå på ett annat, nytt Dep:t åsyftande, förslag, såväl emedan deraf skulle föranledas stora kostnader, som ock derföre, att det icke torde vara lämpligt att öka antalet af Konungens rådgifvare.
Jag hemställer om bifall till Utsk:ts förslag, så mycket mera som det i sig till en viss grad innefattar möjligheten af en realisering af den idé, Gr.
Ehrensvärd framställt.
Af det motstånd mitt förslag rönt, kan jag icke finna annat än att jag icke haft lyckan blifva hörd.
Möjligt är också att jag vid framställandet af mitt förslag glömde att uppläsa sista delen deraf, och jag ber derföre att ånyo få uppläsa det.
St:r måtte hos K. M. anhålla, det K.
M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en särskild öfver-styrelse för en närmare gemensam tillsyn och vård öfver folkskolan, elementar-läroverken, universiteten och alla andra för det uppväxande släglets bildning och undervisning nödiga inrättningar, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag.
Häraf synes att jag icke begärt ett omedelbart inrättande af en öfver-styrelse, utan att jag blott anhållit att K. M. ville för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag i ämnet.
Detta måste äfven blifva en gifven följd deraf att icke särskildta medel för detta ändamål redan vid denna riksdag anvisas.
Vidare har jag icke föreslagit inrättandet af ett kollegium.
Jag nämnde blott förslagsvis en öfverstyrelse, sådan den vi redan hafva för jernvägar och telegrafer.
Afven yttrade jag, att jag ansåg det vara af vigt, att den, som komme att vara chef för öfver-styrelsen, vore en person, fri från politiska tendenser.
Icke heller har jag begärt att K.
M. skulle besluta precist hvad jag föreslagit, utan jag har blott anhållit, »att K.
M. täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att inrätta en öfverstyrelse.
Af de under diskussionen föreslagna amendementer kan jag icke finna annat än att Frih. af Ugglas’ förslag är detsamma som mitt, endast med den olikhet, att ordet »öfver-styrelse» blif - Den 13 Juni f. m. 131 vit uteslutet.
Jag anhåller derföre att få, med frånträdande af mitt förslag om inrättande af en öfver-styrelse, förena mig med Frih. af Ugglas.
Mot den lydelse, Frih. af Ugglas velat gifva skrilvelsen, har jag icke något att invända, utan förenar mig i det af honom framställda yrkande.
Jag vill icke motsätta mig den förändring.
Frih. af Ugglas föreslagit.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag oförändradt och dels bifall till detsamma med den förändring, att i stället för ordet »elementar-läroverken» infördes orden: »universiteten, elementar-läroverken och folkskolorna»; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till förslaget utan förändring, hvartill svarades (lere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på bifall till detsamma med ofvansagde förändring, då svaren ut töllö med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som bifaller Allmänna Besv.- och Ekon.-Utsk:ts i slutet af Betänk:t N:o 118, under punkten 3:o afgifna förslag, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. nämnde förslag, med den förändring, att i stället för ordet »elementar-läroverken» införas orden: »universiteten, elementar-läroverken och folkskolorna.»
Jag anhåller att R. o. Ad. ville inbjuda Med-Stånden att förena sig i det beslut R. o. Ad. nu fattat.
Ekon.-Utsk:ts den 3 och 6 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 119, i anledning af väckta 182 Den 13 Juni f. m. motioner om ändring i förlattningarne ang:de handels- och näringsrätt.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att de häda i slutet af Betänk:t förekommande förslagen skulle punktvis föredragas, samt pröfningen af ingresserna uppskjutas intilldess båda förslagen blifvit genomgångna; hvilket bifölls.
Förslaget ang:de grunderna för handelsrätten. lista punkten.
För min del har jag ingenting att anmärka mot tendensen af detta Betänk.
Ben utvidgning i rättigheten att idka handel och näring, som utgör grundtanken i detta Betänk.
, finnér jag öfverensstämmande med tidens kraf och de åsigter om handel och näring, som alltmer utvecklat sig.