Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten sagt om de 79,899 r:dr, hvilka blifvit använda till uppmuddring af Götha eif, att detta varit ett företag till Götheborgs fördel, så ber jag R. o. Ad. betänka huru det förhåller sig med borgerskapet i diverse städer.
StatsUtskts eget utlåt., som vi nu förehafva, gifvet' oss tillfälle att bedomina huru man i sådant fall tänker t. ex. i Lidköping.
Der tyckes man vara rädd fölen hamn, ehuru orten önskar den, emedan stadens borgare frukta att spanmålshandeln kan gå dem ifrån, om der billen beqväm ort för skeppnitigen.
Götheborg har en stor fördel af en båtfart, som kommer från det inre af landet Den 37 Mars e. m. 4^9 lill Götheborg, men liar ingen fördel of fartyg, som gå Götheborg förbi oell gå till det inre of landel.
Della liar jag velot nämna, och torde deri finnas någon förklaring på de mångå hundrade tolfter bräder, som utkastades i Götheborg oell förstörde Polheims arbete, och något snarlikt i grannskapet af Södertelje gamla sluss torde man äfven hafva.
Alltså må man icke för högt sträcka begreppet 0111 huru Götheborgs borgerskap bedömmer fördelen af canalfarten och passagen der.
Deremot är icke blott för Götheborgs handlande, utan äfven för alla de handlande, hvilkas fartyg besöka Götheborg, en stor fördel att de kunna inlöpa i hamnen vid en quai, och då slippa de dryga kostnader och det uppehåll i tid, som ofta är värre än kostnaden, som genom in- och urlastningen på pråmar dem förorsakas.
Alltså anser jag det vara af stor vigt att en hamn kommer all finnas i Götheborg.
Der är vår förnämsta handelsplats vid Nordsjön, ehuru mer och mer i aftagande.
Jag påminner mig, under en resa jag gjorde, huru man i Antverpen och på flera ställen beklagade sig deröfver, alt man icke i Götheborg hade nederlag af sorleradt jern.
Amerikanare försäkrade 111ig, alt nu gå de alldeles icke dit.
De säde: ”Vi äro här för att taga Svenskt jern, vi kunna icke taga hela lasten, kunde vi der få ett sortement, så beställde vi icke här det Svenska jernet för dubbelt, utan vi skulle gå in på alt taga båda delarna.’’
Med ett ord, allt hvad vi kunna göra för all uppmuntra denna handelsstads rörelse, måste lända till hela Sveriges Rikes gagn.
Nu är en liten enkel fråga örn de 79,000 r:dr, som Frih.
Sprengtporten tror hafva blifvit frivilligt lemnade, men som, efter hvad andra sagt, och såsom vi höra af landshöfdingen i länet och här läsa i StatsTJlskts betänk., blifvit på K.
M:s befallning af directionen för segelfarten emellan Wenern och hafvet disponerade emot borgerskapets bestridande.
När nu sig så förhåller, så tror jag det vara en stor billighet och äfven med statsklokheten öfverensstämmande, att medgifva stadens anspråk, på det att en framtida hamntaxa må kunna mera afse allas fördel än den enskilda nyttan.
Jag tror således, att lill det minsta böra dessa 79,000 r:dr återställas till staden Götheborg, under det villkor att de få lyftas när planen blifvit bestämd för hamnen, ifallj den gamla skulle förkastas, och arbetet tagit sin början.
Det är derpå jag nu vördsamt hos Ilr Frih. o. Landtm, får begära proposition.
Hr Ed enh jelin:
Jag har hört mycket talas om fri handel och fria näringar i landet.
Jag hemställer till eri hvar, sorn har någon kännedom om Götheborg, huruvida det finnes något ställe, der handeln är så fri sorn i Götheborg.
Under hela den tid jag varit der, har jag aldrig sett någon Götheborgs-handlande satta sig emot att någon, vare sig utländsk eller inländsk man, der salt sig ned såsom liand - 43o Deli 27 Mais e. m. lande.
När jag nll talar för Göllieliorg, så gör jag det alldeles icke för dess innevånare, det kan jag heligt försäkra, utan derföre att
Sverige ej äger någon annan lika fördelaktig debouche för sin handel som Götheborg, och den bör begagnas så mycket som möjligt.
Jag tror också alt vi i framtiden hinna dit, att Slockholmarne hafva sina conior der, så väl som här, samt alt äfven andra städers handlande komma att etablera sig der, fastän de fortsätta sin rörelse i egna städer.
Jag tror detta vara mycket bruk ligt i andra länder, och då är det icke blott för Götheborgs innevånare, ulan för Sverige jag talar.
Hvad uppgrtmdningen beträffar, som Gr.
Frölich omtalat, så ar den en sanning, men jag vet icke huru det skall kunna hjelpas, då man icke har nödiga medel.
Der muddras alla år från tidigt på våren till långt fram på hösten, men när staden ej kan tillskjuta mera än 35,000 rldr, så kan det ej hjelpas.
Det förundrar mig verkligen att höra, huru R. o. Ad. samt äfven de andra Stånden ifrat för canalers anläggande på många andra ställen och communicationernes förbättrande, men att RiksSttn, just på samma gång de hålla på dermed, låta uppgrunda Götha eif.
Jag önskade att herrarne ville vara i Götheborg någon tid och se huru der går till, huru fartygen stanna på grund vid östliga vindar.
Här är äfven toladt om afgilterna, men af alla briggar, kuttrar, smackar eller båtar, som lägga till i Götheborg, har jag aldrig hört alt någon enda skilling blifvit erlagd i afgift till staden.
Jag tror att der råder ett vida friare systeme, än på andra ställen.
Hvad statsbidrag till Götheborg beträffar, så hemställer jag till hvar och en rättänkande, om det är obilligt att Staten en gång lemnar något till Götheborg, hvilken stad har uppoffrat så mycket för Staten, hvaremot jag icke vet att Staten någonsin lagt två strån i kors för staden.
På Götha och Trollhätte canalerna har staden tippo
Ifra t mycket af sin förmögenhet, och likaså vid andra tillfällen.
Jag anser ett sådant tillstånd, som det, hvaruti Rikets andra handelsplats sig befinner, vara en skada för Riket eller med andra ord en frånvaro af gagn, ett försummadt gagn.
Jag tror derjemte, att canalisationen, den stora canalisationen, öfver hvilken vi med skäl äro så stolte, icke är completterad, så länge Götheborgs hamn befinner sig i detta tillstånd.
När statsverket liar råd att afhjelpa detta, skulle jag finna likasom något förödmjukande deruti, att det icke skedde.
De afslag, som mött andra allmänna arbeten, synas mig icke böra blifva skäl till ytterligare afslag.
Om så vore, så blefvo dessa första afslag nu ändå många resor mera alt beklaga, och jag anser så mycket mindre att så bör anses, som liera af dessa föremål ännu icke äro urbota.
Jag förenar mig med Hr Edenhjelm i dess förslag.
Den 27 Mati e. m. 43' Gr. Horn, Claes Fredr.:
Sprengtporten liar redan för R. o. Ad. redogjort för de skal, sorn förmått StatsUlsk. atl afstyrka anslag lill Götheborgs hamnbyggnad.
Jag vill dervid likväl hafva äran erinra, alt det icke förhåller sig så, som Hr Edenhjelm trott, att SlatsUtsk. varit i saknad af de upplysningar, som Götheborgs lepresentant och ledamot af' StatsUtsk. varit i tillfälle att aflemna.
Nämnde representant har der sökt göra gällande de slöra skäl, sorn tala för ifrågavar. hamnbyggnad.
Jag delar med honom och med de ledamöter, som här yttrat sig, öfvertygelse!! derom, att en hamnbyggnad i Götheborgs stad måste vara af behofvet påkallad, men visserligen måste det vara i första banden Götheborgs stad, sorn bör taga initiativet vid della vigtiga företag.
Del torde vara möjligt, att ett särskildt skrå inom denna stad, hvilket har för afsigt att transportera effecterna emellan redden och staden, kan vara orsaken dertill, att Götheborg visar den kallsinnighet för delta företag, som icke borde äga rinn.
Emedleilidär delta en angelägenhet, sorn jag verkligen anser vara Rikets, lika mycket som Götheborgs stads enskildt.
Jag skulle således för min del lifligt önska, alt Götheborgs stad måtte bringas i tillfälle alt med verksamhet företaga detta hamnarbete, med understöd af de bidrag, som Staten dertill kommer alt lemna.
Sorn 1111 likväl, efter min öfvertygelse, saken i sill närvarande skick är riktigt uppfattad af StatsUtsk., så vill jag i denna del icke heller yrka någon ändring, men skulle dock tro, att den ersättning af 79,899 r:dr oell några skillingar borde medgifvas, som StoramiraUembetets 3:dje afdelning föreslagit, emedan det är de största anledningar, åtminstone för mig, alt dessa medel blifvit ryckta från deras egentliga ändamål, då de blifvit använda för dragvägar isynnerhet och för andra arbeten uppe i Götlin eif, arbeten som synas vara temmeligen främmande för hamnbyggnaden i Götheborg.
Om nu dessa 79,899 r:dr återgäldades till Götheborgs stad, för att der reserveras lill denna hamnbyggnad, så tror jag alt åtminstone R.
St. för deras del vidtagit ett värdigt beslut i denna punkt.
Det är utan tvifvel af lika myckel intresse lör hela landet eller för den handlande verlden, kan man säga, som trafikerar på Götheborg, att der få eu hamn, som för Götheborg sjelf, fastän det kan vara mindre fördelaktigt för stadens bålförarebolag eller skrå.
Emedlertid lärer det Ilända ganska ofta vid vissa vindar, att fartyg, sorn der ligga för ankar, blifva drifna derifrån och göra hafveri långt uppe i elfven.
Att ett sådant tillstånd kan fortfara länge, det tror jag icke, oell på grund deraf lillslyrker jag ytterligare, att dessa 79,899 r:dr måtte, såsom ett bidrag lill den blifvande hamnbyggnaden, till Götheborgs stad återställas.
Försl och främst nödgas jag för - 432 Den 37 Mars e. m. klara, att jag, af livad här blifvit yttradt utaf åtskilliga värda talare, icke funnit någon den ringaste rättsgrund, på hvilken en sådan återbäring af dessa 79,000 r:dr till Götheborgs stad skulle grunda sig.
Jag kan icke inse hvad det vill säga, att nian skulle hafva ryckt från Götheborgs stad 79,000 r:dr till helt och hållet främmande föremål, och hvilken den makt kunde vara, som på ett olagligt sätt ryckt dessa medel från staden.
Då det af ingen talare blifvit här påstådf, att rältsenligt något sådant anspråk för Götheborgs stad ager rum, så kan jag också frän min sida ingalunda ingå derpå, att R.
St. böra biträda en sådan åsigt.
För öfrigt, och hvad sjelfva hamnen beträffar, så förekommer det mig nog besynnerligt, alt för ett af de rikaste samhällen vi äga, alt för kanske den enda stad vi äga, med undantag af Stockholm, oell jag lemnar derhän om ens detta undantag är riktigt, med en vidsträckt handel, med några samlade capitaler, alt äfven dertill skola de allmänna skattebidragen, de arma skalldragandes medel användas för att tillvägabringa något nyttigt för staden, Örn en så stor handelsstad, som Götheborg, icke kail åstadkomma medel att sjelf upprensa sin hamn, så är det rätt beklagligt; men det har här af sakkunnige personer blifvit anmärkt, att en stor del af missförhållandet torde hafva uppkommit genom den allmänna liknöjdheten, sorn råder hos oss att aldrig besörja någon uppmuddring i tid, att låta allt gro igen, i hopp på Statens biträde för att göra uppmuddringarna, och man anser snart sagdt R.
St. såsom ett slags general-uppmtiddringsbolag, som måste anskaffa en riksuppmuddrings-machin, sorn går omkring öfverallt, med anmälan och efterfrågan i hvarje hamn, hvar någon uppmuddring kan komma i fråga och begäran att få biträda dermed, utan att de respective samhällena sjelfva behöfva laga någon slags omsorg örn deras eget bästa, om deras egen fördel, allt i förlitande på R.
Sirs frikostighet.
Jag tror, mine herrar! att det icke vore försigtigt att lill eli samhälle, sådant som Götheborgs stad, anslå så betydliga bidrag,! då ännu sådana förhållanden vänta oss, der mindre samhällen, der fattiga släder utan hamnar kunna komma i behof af R.
St:s åtanke, mender det möjligen kunde blifva satt i fråga, huruvida något bidrag dertill vore att tillgå, om hundra tusentals r:dr skulle i första rummet blifva lemnade till Götheborg.
Jag har visst här hört åberopas, att Götheborgs stad betalar en betydlig bevillning af 60,000 rtdr.
Om så ur, mine herrar! så intygar detta betydliga bevillningsbidiag otvifvelaktig! en stor rikedom, och det är utan all fråga att bevillningen från städerna bevisar vida större rikedom proportionaliter, än bevillningen från landet, emedan städernes taxering icke på långt när är så uttryckt af den verkliga förmögenheten, som landlmannens och jordegendomar nes - Den 27 Mars c. m. 433 nes beskattning och bevillning äro det.
Här har ytterligare blifvit sagclt, såsom ett bevis på de stora fördelar Staten erhåller från Götheborg, att öfver en million r:dr i tullmedel ingå derifrån.
Jag är icke af den tron att
Götheborgs stad har någon synnerlig förtjenst af dessa tullmedel, ty de äro en indirect skatt på oss alla, mine herrar!
Men bredvid dessa tullmedel, i sammanhang med dessa stora afgifter, utgår, under namn af tolag, en ganska betydlig bevillning, sorn staden Götheborg gör sig till godo, och min öfvertygelse är, att för Götheborg, likasom pg,. våra andra större städer, om de använde sina betydliga inkomster och betydliga medel till så beskaffade ändamål, som detta, företrädesvis före deras kostsamma stadsstyrelser och dermed sammanhängande utgifter, borde medlen räcka till; och i alla fall finner jag ingen anledning vara för handen alt vid detta tillfälle, tvertemot StatsUtsk:s tillstyrkande, anslå några medel till Götheborgs hamns uppmuddring, och jag yrkar således bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit.
Jag har endast begärt ordet för att lemna Gr.
Anckarsvärd upplysning huru dessa penningar blifvit Götheborgs stad frånryckte.
Det skedde redan för många, många år sedan, då det befanns att icke fartygen kunde komma upp hvarken nedanför Ström eller ofvanför Trollhättan, ulan der måste anläggas ganska dyrbara dragvägar.
Hamnstyrelsen och elfstyrelsen tillhörde då samma styrelse, så att medlens användande ej kunde controlleras, utan penningar logos lill hvad som var angelägnast.
Jag har redan haft äran nämna, hvad som i Utsk:s betänk, är anfördt i afseende på medlens användande, nemi. att de blifvit disponerade på K.
M:s befallning af directionen för segelfarten emellan Wenern och hafvet.
Detta har äfven Hr Edenhjelm upplyst.
Den uppmuddring, som här sedan långliga tider tillhaka har skett, har nu fallit på staden alt afhjelpa.
Det är 34,000 r:dr om året, efter StatsUtsk:s förslag, som staden derpå vill använda, hvaraf 10,000 r:dr särskildt af stadscassan.
Det öfriga utgöres af tolags-, riviers- och slussarrende-medel.
För min del kan jag omöjligen annat än se, att en hamnbyggnad i Götheborg, der fartygen kunna lägga till vid quaien och lasta, är af lika stor fördel för alla andra, som besöka Götheborgs hamn från andra städer i Riket, som någonsin för Götheborg, och äfven af en stor fördel för statscassan.
Då man känner den svårighet, som råder vid att bevaka fartygen under det de ligga på en rivier, för att hindra smuggling och tullförsnillning, så kan man lätt finna huru stor fördel det vore om denna svårighet undanröjdes, och det lider intet tvifvel, att derest uti statscassan skulle inflyta alla de tullmedel, som nu försnillas inom hela Riket, så skulle den 22 II. 55 434 Der. 27 Mars e. ro. icke behöfva en enda skilling af den öfriga bevillningen.
Jag tror att saken är af den vigt att något bör göras, så alt, då det är uppenbart, att bär hafva medel blifvit tagna från hvad som hört till stadens hamn, kan jag icke undertrycka min öfvertygelse, det må än af hvem som helst anses vara ett fel, ali R.
St. böra göra något för att bispringa denna angelägna och för Rikets handel vigtiga stad, och jag tror alt det sker bäst och lättast derigenom att man återlemnar dessa 79,000 rtdr, som gått från sitt ändamål, för all göra dragvagar långs elfven, af hvilka alla de städer, som ligga ofvanför elfven, draga en stor fördel för båtfärden till Götheborg.
Alltså tror jag, att det vore skäl och billigt att återgälda dessa 79,000 r:dr, under det villköl-, att de afsättas i Iliksgcont. för att af Götheborgs stad få lyftas, när planen blifvit fastställd och arbetet företaget och gilladt för hamnens byggande i Götheborgs stad, och det är från denna propos., hvarom jag förut anhållit, som jag icke anser mig böra afstå.
Jag lan icke annat än beklaga den vändning, som öfverläggningen om de särskildta anslagen synes hafva tagit.
Man börjar med att först reta missundsamheten emot ett bolag och säger att ingenting bör gifvas, emedan det är bolaget, som skall hafva gagn af företaget.
Detta sker, då fråga är om den öfre delen af ett stort vattendrag.
JNär man nu kommer längre ned efter detsamma, så åberopar man det förra afslnget, för att icke heller meddela några andra anslag.
Sålunda fortgår man från den ena egenheten till den andra, och den enas förtrytelse öfver alt hafva blifvit utan, begagnar man för att beröfva andra hvad de borde erhålla.
Om man möjligen haft rätt uti att neka anslag åt deni, som bo långt ifrån en elfs utlopp i hafvet, så bör det icke vara skäl alt vägra anslag åt den del af elfven, som ligger nära utloppet, eller för bildande eller förvarande af den hamn, som der finnes, ty dit komma utländningarne från hafvet och infödingarne med alla de inhemska varor, som skola till utlandningen afsättas.
Efter all sund statshushållning skulle det väl vara denna punkt, som hufvudsakligen borde vara föremål för R.
Sl:s omsorg, emedan alla de candid-, som man vill öppna inne i landet, hänföra sig dock slutligen och hufvudsakligen till de 2:ne punkterna Stockholm och Götheborg.
För upprensningen af farleden till Slockholm har R. o. Ad. redan beviljat en betydlig summa.
Nu återstår frågan om Götheborg, der behofvet af sådana anslag är vida större än det varit för Stockholm.
Jag anser således, lika med andra talare, att hufvudsak ligt afseende bör fästas på tillfredsställandet af staden Götheborgs behof alt få sin hamn upprensad.
Man har iuvändt, att dertill icke funnes någon uppgjord plan.
Jag kan icke controllera förhållandet, men min graune, lands - Ben 27 Mars e. m. 435 höfdingen på stället, [inslår alt en sådan är uppgjord.
För ett nppmuddringsai bele, som nn egentligen lärer vara i finga, lärer också planen vara temmeligen enkel, och derföre tror jag R. o. Ad. sakna skäl alt vägra anslaget.
Man säger väl att staden gifver icke nog bidrag.
Staden gifver årligen 34,ooo r:dr, eller lika mycket som staden önskar erhålla af Staten.
Götheborg gör således lika mycket som någon annan menighet af dem som hittills varit i fråga, såvidt jag kan erinra mig.
Då vet jag icke, alt i sjelfva saken något egentligt hinder ligger.
Nyttan för det allmänna är tillräckligt omlalad och lärer icke kunna bestridas.
Jag önskar således, alt R. o.
Ad. ville, vid detta tillfälle, bifalla den reservation, som Hr Moberg afgifvit, och hvilken på sidan 3 slutar med följande förslag: att R.
St. bifalla ett årligt anslag af 34,000 r:dr b:co, lills hamnen, enligt uppgjord plan, blifvit fullbordad, dock med det förbehåll, att, om arbetet öfverstiger den calculerade summan, en sådan tillökad kostnad af staden ensamt besil ides, ulan att för della ändamål vidare tillskott från Statens sida må komma i fråga.
Om R. o. Ad tillägger detta villkor, så synes mig också all önsklig säkerhet för framtiden vara vunnen.
Hvad de 79,000 r:drna beträffar, så lära dessa redan vara af ett Stånd bifallna.
Stadens anspråk på dem synas ock vara så gilltiga, att de visserligen icke lära af R. o. Ad. vägras.
Jag vill endast i största korthet taga mig friheten fästa Husets uppmärksamhet derpå, alt hvad det nu ifrågavar. företaget beträffar, så har K.
M. icke begäit något anslag dertill.
Tredje afdelningen af Storamiralsembetet har afstyrkt anslaget; StatsUtsk. har afstyrkt detsamma; oell Götheborgs representanter hafva icke mycket ifrigt yrkat derpå, samt icke inom deras egel
Stånd förmått tillvägabringa bifall dertill.
Jag hemställer således, om det kan vara skäl för R. o. Ad. att bevilja detta anslag.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla (Jlsk:s förslag i 2Ö:te punkten.
Ropades starka ja blandade med många nej.
Hr Eden hjelm begärde votering.
Hr Frill. o. Landtm, yttrade, att, sedan votering blifvit begärd, fråga nu uppstode om innehållet af contrapropos:n; af de emot Utsk:s förslag stridande meningar, som sökt att göra sig gällande, vore den ena, alt R.
St. skulle bevilja 34,000 rMr åi ligen på sätt flr Moberg föreslagit, samt 711,899 roll- 3 sk. 8 rist b:co för en gång till ersättning för de medel, som från hanSnbyggnadsfonden blifvit disponerade; 436 Den 27 Mars c. m. och elen andra, att R.
St. skulle inskränka sig till sistnämnda summa af 79,899 r:dr3 sk. 8 r:st., för att ersätta staden den i frågavar. ulbetalta summan, men att icke något vidare anslog vid detta tillfälle skulle äga rum.
Den mening, Hr Edenhjelm yrkat, hade varit ett årligt anslag af 34,000 r:dr och ersättning af de 79,899 r:dr 3 sk. 8 r:st., och hemställde Hr Landtm., 0111 It. o. Ad. behagade antaga denna mening till contra-propos. vid den blifvande voteringen.
Hr Landtm, yttrade, att det andra förslaget varit, det R.
St. endast skulle bifalla 79,899 r:dr 3 sk. 8 r:st. såsom ersättning till Götheborgs stad för de medel, hvilka af staden förut blifvit utbetalade; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga detta förslag till contraproposition.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta t ja.
Hr Lagerheim, Lars Magnus, begärde votering.
Jag anmälde mig egentligen för att göra en erinran vid den propos., som Hr Frih. o. Landtm, framställde om beviljande af dessa 79,000 r:dr, nemi. den, att denna summä skulle afsättas i Riksg.cont., såsom jag förut under discussionen anfört, för att hållas Götheborgs stad tillhanda, när planen blifvit fastställd och staden ville gå i författning om hamnbyggnadsarbetet.
Jag anmälde mig, blott för att, i den händelse att den propos., som sednast var i fråga, skulle anses af Hr Frih. o.
Landtm, såsom afslagen, anhålla om votering, och af det skäl, att jag, ehuru jag icke yttrat mig under discussionen, likväl fullkomligt instämmer i hvad Hr von Hohenhausen föreslog, hvilken propos. jag också tager mig friheten yrka måtte blifva contra-proposition.
Sedan Hr Landtm, förklarat att Hr Edenhjeims förslag till contra-propos. vore afslaget, och ingen votering derom blifvit begärd ....
Hr Frih o. Landtm, afbröt Hr von Hartmansdorff, för att erinra, det han icke förklarat Hr Edenhjeims förslag till contra-propos. vara af R. o. Ad. afslaget.
Jag anhåller alt Ridd.- Secretm finge uppläsa PresteSt:s beslut angtde Götheborgs hamn, och att jag derefter må få yttra mig.
PresteSi:s beslut upplästes, af innehåll, att Ståndet, med ogillande nf hvad Utsk. i denna del hemställt, beslutat, alt den summa stor 79,899 r.dr 3 sk. 8 r:st., som blifvit
Den 37 Mars e. m. 437 från hamnbyggnadsfonden disponerad till dragvägars anlägg, ning uppefter Götha eif m. in., må af statsmedel varda Götheborgs hamncassa ersatt, med villkor att användas till hamnbyggnaden.
Jag tager mig friheten hemställa till Hr von Hohenhausen, om han icke ville instämma i det beslut, som PresteSt. fattat, på det att öfverensstämmelse i beslutet måtte komma att äga rum.
Hr von Hohenhausen: Som PresteStrs beslutar alldeles enahanda till sin syftning med det förslag jag framställt, ehuru detta mera uttryckte huru dermed skulle förhållas, så har jag icke något skäl alt yrka särskild propos. på mitt förslag, utan skall jag gerna förena mig deruti, att propos. må komma att ske på sätt PresteSt. beslutat.
Hr Eden hjelm:
Sedan jag ser att den ena frågan ej tyckes hafva hopp att vinna bifall, så förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff och begär att nej-proposln må blifva lika med PresteStts beslut.
Jag hemställer lill Hr Frih. o. Landtm., äfvensom till R. o. Ad., om det nu går an att antaga den propos., som Hr Landtm, en gång har förklarat icke vara af Ståndet antagen till contra-proposition.
Jag tog mig nyss friheten göra en erinran vid den propos., som Hr Landtm, hade framställt, derföre att vid dess framställande var icke ordalydelsen sådan, som jag under discussionen anhållit att den måtte blifva.
Denna min framställning skedde då Hr Landtm, gjorde sin propos., och sedan har Hr Lagerheim begärt votering örn den saken.
Alltså torde Gr.
Frölich finna, att här är i den juridiska vägen, om jag så må yttra mig, allting bevaradt för att i den frågan hafva rätt och talan.
För min del har jag nu, för att icke göra skiljaktighet och för att bespara R. o. Ad. en votering, gerna instämt i de ordalag, som af PresteSt. blifvit bestämda, och när nu äfven Hr Edenhjelm sig deruti förenat, så är det icke mera än en propos., som kan komma i fråga, eller m. e. o., nejproposm har derigenom blifvit bestämd.