Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Contoirens utlåtande är ännu ej ankommit till Stats-Contoiretj men om det skulle innehålla att Kronofogdar och Uppbördsman öfver Förslaget först skulle höras, blefve sådant förmodligen af Stats-Contoiret afslagitj åtminstone skulle jag för min del icke gilla det, just af enahanda skäl, som 334 Den 8 December.
Herr Grefve v. Schverin framställt, aftfören behörig utredning af Förslagets användbarhet, icke nödvändigt erfordras alla deras tankar, som sedermera skola bringa det till verkställighet^ då deremot, enär å ena sidan den yttersta varsamhet vid detta vigtiga ämnes bedömande aldrig bör åsidosättas, pålitlighet i detta bedömande å den andra likväl bör kunna vinnas, utan en sådan omgång.
Jag vågar hoppas att den värda Ledamoten äfven så väl som HögJofl.
Ridderskapet och Adeln häraf skola finna ådagalagdt, att inga hinder blifvit lagde för Riks Hufvudboks-arbetet.
Beträffande åter frågan om placerade allmänna Medel i Götha Canal Discont, så har sådant skett efter Kongl. Majrts Nådiga Beslut, och glädjer jag mig deråt att Consritutions-Utskottet snart blir i tillfälle att erfara de skäl som dertill föranledt.
Det skall befinnas, att det då hvarken var medelbarligen för Canalens skull, ej eller för Ränte - vinsten; men för att uppehålla det allmänna Credit-väsendet.
Jag nyttjar sålunda och fast häldre detta till tälla öppet förklara, att, om jag haft den äran deltaga i Rådslagen härom, skulle jag tillstyrkt alla disponibla Medels placerande , för att afböja den nu mera inträffade financiella Crisis; som oaktadt de utvägar Riksens
Ständer nu kunna bereda till ordningens återställande, följderne af hvad som skett likväl hvarken kunna föreses eller beräknas. Friherre Anckarsvärd, Garl Henric, förkla - Den 8 December. 235 racle, att då så många Ledamöter i dag framställt anmärkningar mot Friherrens den 2 dennes gjorde Anförande, och det för honom vore omöjligt att dem alla nu uppfatta, förbehöll han sig att vid Protocollets justerande få dessa anmärkningar framdeles besvara.
Fortsattes justeringen af Protocollet för den S dennes till och med Friherre Stael von Holsteins deruti upptagne så lydande yttrande: ’’Då den af mig, ehuru oberoende Representant, om en allmän nöd gjorde framställning, samt det i. anledning deraf föreslagne Tillägg nu mött så mycket motstånd härstädes, och äfven synts bereda mig så mycket missnöje af en del utaf Ridderskapets och Adelns Ledamöter, huru skulle det väl kunna vara att förvänta , att Landshöfdingarne , hvilka, i anseende till sine Embeten äro af Regeringen beroende, alltid skola oförstäldt inför Kongl. Maj:t framställa sanna förhållandet, hvilket jag för min del anser vara Kongl. Maj:t obekant.” Friherre Cederström, Jacob.- Sedan Friherre Staels yttrande nu är justeradt och ehuru jag finner att dess yttrande nu mera endast innefattar den frågan ”huru det väl, kan vara att förmoda att Landshöfdingarne, hvilka, i anseende till sine Embeten, äro af Regeringen beroende, alltid skola oförstäldt inför Kongl. Majit framställa sanna förhållandet” anser jag mig likväl icke kunna oanmärkt lemna en Insinuation, att af mig såsom Embetsman icke alltid kan förväntas sanning i uppgifter, efter jag inneha.f - Den 8 December. ver ett förtroende-Embete.
För min de! anser jag hvarje person, som vill göra anspråk på andras aktning, skyldig, att utan afseende på följderne alltid frimodigt säga sanningen , och jag vill ej genom en Insinuation sådan som Friherre Staels, af personer, som icke känna mig, blifva misstänkt för usla geruingar.
Det synes mig icke nyttigt att söka sprida den vanhedrande tankan om Embetsman, att de, för att kunna bibehålla sina Embeten äro i stånd att begå nedrigheter; ty sådan uselhet kan aldrig vara allmän.
För min enskildta del tror jag mig hafva lemnat prof derpå, att jag vågar säga sanningen:
Jag anser derföre Herr Friherre Stael med Facta böra styrka hvad han sagt, och nämna den eller de personer bland Landshöfdingarne, som för Konungen icke framfördt sanningen, eller, i händelse han det icke kanj att Ridderskapet och Adeln då ogillar dessa tillvitelser:
All annan åtgärd i denna sak anser jag öfverflödig, och denna tror jag mig äga rätt att fordra af Ståndets rättvisa och min rättighet, såsom Ledamot af Ståndet, att vara fredad för ogrundade tillvitelser.
Herr Prosten Grefve von Schwerin har förklarat sig tillhöra Oppositionen:
Den som opponerar sig emot allt olagligt, emot alltsom i mer eller mindre mån kan rubba SamhällsContractet, ehvad det kommer från Styrelsen eller dem, som förklara sig tillhöra Oppositionen, förtjenar vördnad, med ett ord, den som medverkar till allt som är allmänt nyttigt och i laglig ordning kan tillvägabringas, och motar - Den 8 December.
237 betar endast det skadliga och olagliga, kan förtjena aktning; men ej den, som opponerar sig mot allt som af Styrelsen kan föreslås, endast derföre att det från den emanerat.
De som, genom uppgifter af en föregifven nöd, sprida eller kunna sprida oro i Landet äro ej Ledamöter i Oppositionen utan snarare Parti-Chefer:
Hvad är väl annars afsigten dermed?
Våra befattningar såsom Representanter äro i Lagarne bestämda:
Om någon vill sträcka våra åtgärder längre, så blifver ämnet af natur att icke kunna upptagas.
Herr Friherre Stael, då han i sitt i dag uppläste
Dictamen sålunda ändrat sin tillvitelse err. ot Landshöfdingarne, att hao säger det försigtigheten hindrar dem från atr säga sanningen, måste dömt oss efter den opinion han äger om sitt egit handlingssätt, i fall han vore i vår belägenhet, att innehafva ett Förtroende-Embete.
Den förlägenhet i allmänna Penningerörelsen, som inom några Provincer, och der synnerligen för vinglare äger rum, är ett ämne som tillhör Riksens
Ständer att så vidt som möjligt är afhjelpa:
Vårt Jordbruk och våra Näringar äro icke i aftagande, men också icke iknågon betydelig tillväxt:
Men det beror på Riksens Ständer att åt alla Näringar bereda tillväxt :
Dertill behöfves en dast fullkomlig frihet i Handel och Näringar, och jag är öfvertygad att Hans Majit Konungen med glädje skulle gifva Sitt bifall dertill, om Rikets fyra Stånd enhälligt i underdånighet begärde det.
Vi minnas alla, att vid sistkdue Riksdag stadnade två Stånd emot två i 238 Den 8 December. denna fråga:
Må det enskildta Interesset vid denna Riksdag vika för det allmännas i derna och alla frågor.
Det tillhör en Representant för en fri Nation att icke ensamt uppgifva Landets olyckor; han bör älven söka uppgifva medlen till deras botande, om han vill tillvinna sig Allmänhetens aktning och erkänsla.
Sedan jag nu yttrat mig afträder jag, enligt Riksdags Ordningen, under det Riddeiskapet oth Adeln beslutar.
Friherre Stael von Holstein, Corftz Ludvig förklarade, det han icke ansåg sig hafva personligen förolämpat någon Landshöfding samt att han genom dess i dag till Prorocollet af. lemnade skrifteligä anförande framställt de skäl, hvilka grundat hans i denna haga yrtrade öfvertygelse; hvadan han med fi>';kömlig tillföra sigt öfverlemnade bedömmander af dess förhållande till Höglofl.
Ridderskapets och Adeinå egen upplysta pröfning.
Grefve Mörner.
Carl Stellan.
Jag har väl ej ofvervarit Ridderskapets och Adelns Plenum den 2 i denne månad; men af den dagens Piötocoll nu inhämtat, huru sorn en vard Ledamot nog omildt yttrat sig öfver Rikets samtlige Landshöfdingar.
Denna händelse och detta hastiga bedömmande kan visst icke ‘tora någon redlig och hederlig Embe smans Reputation, i synnerhet som Pubbquen merendels rättvisar oskulden:
Jag finner nng likvjst sjelf vid detta tillfälle skyldig, att hogtideligen förklara, det jag ej tar ät mig något enda ord af Den 8 December. 2&
Talarens uttryck; men deremot anhåller jag att så vida den värde Ledamoten har någon orsak att klandra min Embetsmanna - Befattning, det jag i en" mera laglig form må ställas till ansvar, och på hvilken bana jag med lugn samt fredadt samvete hoppas kunna gå honom till mötes.
Herr af Wingård , Johan, förenade sig med Giefve Mörner.
Grefve von Bosén, Gustaf B abert:
I anledning af det Hietanen Herr Ba:on Stael i dag uppläst, får jag äran vördsammast göra en Anmärkning.
Herr Baron Stael har anfört såsom bevis Uppå, ”att Herrar Landshöfdingars JLmbets-Bapporter ej alltid vore så alldeles enliga med sanna förhållandet i deras Provincer:
Att då Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus Län till Kongl. Majit inberättat, att i dess Län icke funnos några Restantier i Krono-uppböden, utan att alltsammans bhfvit riktigt af Allmänheten betalt och Kongl. Majit i anledning deraf i Tidningarne låtit lörklara Landshöfdingen Sitt Nådiga välbehag deröfver, hade — allt detta oagtadt, en kort tid derefter eu stor Balance yppat sig.”
Jas får likväl dervid upplysa, att det Nådiga välbenag Kongl.
M->j:t yttradt öfver ifrågavarande Landshöfdingen Errbets - åtgärder, var föranledt at Revisionens underdåniga berat - 240 Dm 8 December. telse derom:
Den Balance, hvarom Herr Baron Stael taladt, yppades i Ränteriet, och hade ej ringaste gemenskap med Uppbörderne.
Den tillkom genom underslef utaf en Krono Fogde, som förfalskadt
Quittencer, hvilket förfalskningsbrott var så behändigt verkstäldt, att Revisionen ej kunnat upptäcka det första gången, utaa blef det<a sednare utredt vid den undersökning, gom på Nådig Befallning verkställdes af Herr Kammar- Rådet Fägersten.
Genom denna undersökning bevistes ytterligare, att
Landshöfdingen icke varit i ringaste måtto vållande till förenämnde oreda, utan Lands-Kamereraren var den enda utaf hela Embetet, som derföre kunnat tilltalas.
Huruvida således det omtalta
Ba lance - målet kan äga någon gemenskap med den Enhets- Rapport, hvarom Herr Baron Stael talat, inser jag omöjligen ej; icke heller i hvad mån någon motsägelse finnes emellan hvad Landshötd;ngen i Götheborgs och Bohus
Län till Kongl. Majit inberättadt i afseende påKrono-Utskyldernas inbetalning, och det nu förmenta rätta förhällandet dermed; utan får jag äran lemna detta till Herr Baron Staels bättre upplysande och bevisning, samt har funnit min skyldighet vara, att, i Landshöfdingens i Götheberg frånvaro, inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vördsamt tillkännagifva hvad som i den* na saken var mig bekant.
Herr Skjöldebrand, Pehr Eric.-
Ehuru jag till alla delar instämmer uti hvad Friherre Cederström nyligen yttrat, anser jag mig dock böra Den 8 Decemberv böra serskildt lemna upplysning om den olikhet, Herr Baron Stael behagat anmärka uti den Berättelse, som vid i8iy års Riksdag från Nyköpings Landshöfding blef inlemnad och nu varande förhållande.
Denna Berättelse rörer väl icke mig, utan min Företrädare; men då han nu är frånvarande , anser jag mig härutinnan böra taga hans försvar.
Berättelsen var grundad på 1813 års tillstånd, och livar och en känner Följderna af ig 12 års missväxt, brist och dyrhetj men hvar och en känner ock att Södermanland i afseende på Resourcer är en bland de bättre Rikets Provincer.
Man har sedan den tiden småningom repat sig:
Jag har väl icke uppgifvit något ovanligt välstånd; men KronoUclagorne hafva utgått, utan Utmätnings-Auctio ner Nöd har ej ännu varit synbar och då den förlidne året var nära för handen, blef den af Regeringens visa åtgärder förekommen.
Herr Flach, Carl Fredric, uppläste följande:
Öfverväldigad atén, åtminstone förlåtlig önskan, att kunna medverka till biläggande af denna, mellan Stånds-Medlemmar af detta värde, dubbelt oangenäma tvist, utbeder jag mig att med några kanske obemärkta bevekelse grunder argumentera till detta önskeliga ändamål.
— Jag tillåter mig icke om sjelfva saken annat bedömande, än att beklaga, det de bästa bland människor kunna öfveiilas; men destomer bestämdt önskade jag att kunna verka till en mer grannlaga beräkning af de menliga följder, som från dylika uppttäden icke skulle undgå att drabba den inom Ståndet sa angelägna sarodrägten; äfRidd, ecb Ad, Fröt» IB, 31, 32* Den 8 December. vensora Ståndets lika högnödigä Politiska inflytande förluster, de der allt för ofördel aktigt skulle verka på den allmänna välfärden^ att härstädes någon Fosterlandets vän skulle ett ögonblick tveka att söka förebygga dem.
Döljom icke för oss sjelfve, mine Herrar! att tillfälligheter och ett visst organiskt fel i Representationeri , förånledt och emot oss underhållit den fördomen, som skulle den åt Statens bästa! ägnade tiden och omtankan, inom dessa murar allt för ofta förspillas på hvad man' behagar kalla småsaker och personaliteter.
Till besannande häraf, tror jag mig blott behöfva anvisa det Tal, hvarmed Ståndet är vordet nyligen helsadt af ett annat, sorn, i egenskap af Religionens budbärare, med en viss i så mångå aridra fall auctöriserad rättighet, vet att i bestämd akt och mening gifva åt sine framställningar ers remonstrativ syftning.
Onekligen äger hos sine Representanter Samhället ett stundom strängt-, rhén lika ovillkorligt anspråk på den egna försakelse, att, enär allmänt väl dervid lider, lå-> ta alla egna åsigter vika.
Otvunget framställer sig till besinnande här, ett Tänkespråk,- som med den ökade vigten att vara sjelfvaldt hos en i högsta mening ädel Man och patriotisk Medborgare, vittnar derom:
Att hos den ädelmodige är:
Folkets väl högsta Lag.
Det är efter denna så vigtiga grundsats, sorri den onämnde Hjelten räddade Fosterlandet, det är efter den, som det tillhör oss att vårda denna räddning.
Jag begagnar detta så sköna praejudicat, för att med hela dess auetoritet och i Fäderneslandets namn bönfalla hos de respecti»
Den 8 December. 243 ve tvistande, atf med den sanna behjertenhetens seger öfver sig sjelfva, de ville åt Republiquen ägna det offer af Romersk dygd, att ädelmodigt mötas i en prisvärd eftergifvenhet och Jåta hela saken falla.
Jag anhåller ödmjukast att Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes häröfver gifva Proposition.
Herr Grefven och Landt Marskalken främstälde följande Proposition : Ogillar Ridderskapet och Adeln de af Friherre Stael von Holstein! fernot Herrar Landshöfdingar till Protokollet d; 2 sistledne
December nyttjade uttryck. r> • , • , , . \
Ja och Nej. Herr Grefven och LandtMarskalken hemsta!» de,- om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla , att Friherre Stael von Holstein ålades att bestämdt uppgifva, hvilka Landshöfdingar häri ähsåg hafva till Kongl. Maj:t i underdånighet äfgifvit origtiga uppgifter j angående ställningen! i Landet.
Friherre Stael vori Holstein , Corfitz Ludvig, årisåg sistnämnde Proposition icke vara med Grund.lagarne öfverensstämmande , helst Ridderskapet och Adeln icke vore någon Domstol, sorn ägde att upptaga och pröfva angifvelser fernot Embetsman.
Han ansåg sig-dessutom, i ftiljd af sin Riksdagsmahria-befättning, äga full - 244 Den 8 December. komlig rättighet att fritt yttra sig, enar han derigenom icke personligen någon förolämpade, Grefve von Schwerin, Fredr.
Bogisl,:
Af ålder har det varit hiukligt, att när en Riddersman uppropas och nämnes, så uppropas och benämnes han vid sitt Ridderliga namn, och Riddarhus - Ordningen känner inga titlar af StatsRåd, Landshöfdinge eller Prost, Om Friherre Stael anfört något, hvarigenom en del af Herrar Landshöfdingar kunna finna sig förorättade; så är dock icke Riddarhuset det Forum, der Embetsmanna- Corpser kunna uppstiga och föra talan, eller der sådana frågor kunna upptagas och afgöras; och jag vördar den Medlem af Riddarhuset, hvilken, ehuru sjelf Landshöfdinge, förklarat att han, af hvad Friherre Stael kan hafva sagt eller ment om Landshöfdingar i allmänhet, ej tar något åt sig.
Jag har äfvenledes nyss hört namnet Partichef nyttjas.
Jag får här endast förklara, att blotta frimodiga yttrandet af de tankar, som man hyser, aldrig ännu förrådt någon sådan åsyftning.
För öfrigt tillhör det Historien i en frajutid att utreda och omtala dylika åsyftningar, der de funnits.
Jag anhåller, att Herr Grefven och Landt; Marskalken täcktes låta Protocolls-justeringen få fortsättas.
Herr Grefven och Land t Marskalken framstälde derefter följande Proposition:
Bifaller Ridderskapet och Adeln, att all fråga ej mindre om förklaring af Friherre Stael von Holsteins emot Herrar Landshöfdingar nyttjade uttryck, än ock om ansvar derföre, må förfalla.
Hvilken Proposition roed allmänt
Fortsattes justeringen af Pleni-Protocollet för den 2 sistl.
December intill slut.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att de öfrige respecrive Riks-Stånden nu mera godkändt Instructionen och Eds-Formulairet för Banco-Utskottets Ledamöter, enligt derom ankomne Protocolls - Utdrag från BorgareStåndet af den 6 samt från Preste- och BondeStånden af den 8 i denna månad , hvadan och sedan berörde Protocolls-Utdrag blifvit uppläste samt alla Banco - Utskottets Herrar Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, uppå anmodan inom skranket inträdt, Herr Grefven och LandtMarskalken jemte Utskottets Ledamöter aflade den föreskrifne Eden, hvilken dem af Riddarhus-Secreteraren förestalvades.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till Tvä eftermiddagen.
Den i o Decembtr.
Onsdagen den 10 December. v,-- * - v..
O * ' - - " - - * s Plenum kl. half till 11 förmiddagen.
Justerades Pleni-Protocollet för den 6 i denna månad.
Herr Grefven och LanJtMarsialken hemstäljde, att, sedan Riksens Ständers Revisorers Berättelser, angående: i:o Banco - Verket, 2:o Riksgäjds - Contoiret och det derunder lydande General- Assi* stance-Contqir, 3:° Allmänna Magazins-Inrätf:? ningen, 4:0 Stats- Verkets Förvaltning och Räkenskaper, 5:0
De under Kongl. Commerce* (Cpllegii Förvaltning stående Fonder pch Medel, samt 6:0 Hospitals- och Lazarets- Räkenskaper» ne, nu mera frän de öfrige Stånden återkommit, och blifvit af dem till serskildte Utskott remitterade, Höglotl, Ridderskapet och Adeln jemväl matte ifrågavarande Berättelse): till behörige Utskott remittera.
I anledning hvaraf, och sedan de från de öfrige Stånden, angående Remissefne af dessa Berättelser ankomne Proto* colls-Utdrag af den 2, 4, ? , 6 och 8 dennes, bifvit uppläste, Ridderskapet och Adeln, up* på serskildte af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde Propositioner, beslöt att till Stats •
Utskottet remittera Riksens Ständers Revisorers Berättelser: l:o Angående Riksgälds - Contpiret och det derunder lydande General-Assistance-Contoir.
Den 10 December. 247 4:o Angående de under Kongl.
CommerceCollegii Förvaltning stående Fonder och Medel. 3:0 Angående Allmänna Magazins-lnrättningens Styrelse och Förvaltning åren 1813. 1814, 1815 och 1816. 4:0 Angående Stats ■ Verkets Förvaltning pcb Räkenskaper 5 samt f:0 Riksens Ständers anmälan, angående bvad sorn förekommit i afseende på granskninningen af de under Kongl, Seraphimer- OrdensGiliets Öfver-styrelse ställde Hospitalers och Lazarettet Räkenskaper.
Hvarjemte till Banco-Utskottet Remitterades Riksens Ständers Revisorers Berättelse angående Banco-Verket.
Upplästes trennefrån de öfrige Stånden ankomne Protocol Is ■ Utdrag; af den 4, 5 och 6 dennes innehållande dels, att Preste - Ståndet, i betragtande deraf att en fullständig kännedom af Riksens Ständers Revisorers afgifne ofvannämnde Sex Berättelser icke allenast vöre oumbärlig för Riks - Ståndens ledamöter , hvilka deröfver borde dömma och besluta, utan ock skulle blifva upplysande och tillfredsställande för hela Svenska Allmänheten, pröfvat skäligt föreslå, att alla dessa till Riksens Ständer afgifne Berättelser, så fort de hunnit bland Riks-Stånden circulera, genast måtte på Stats-Verkets bekostnad tryckas och vissa Exemplar deraf till Riks-Stån - 248 Den 10 December.
V . \ " t den utdelas, samt i öfrigt hållas Allmänheten tillhanda, öfver hvilket Förslag Stats - Utskottet skulle anmodas att skyndsammast sig utlåta samt uppgifva tjenligaste sättet till tryckningens verkställande; dels ock att Borgare- och Bonde- Stånden uti hvad Preste - Ståndet sålunda föreslagit instämt, under tillägg af Borgare-Ståndet:
Att ett Exemplar af alla ofvannämnde Berättelser borde till hvarje Stånds Ledamot utdelas.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt Marskalken gjord Proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Riksens Ständers tillförordnade Revisorers Berättelser angående Banco - Verket, Riksgälds- Contoiret, Allmänna Magazins-Inrättnin. gen, Stats-Verkets Förvaltning och Räkenskaper, de under Kongl. Commerce.
Collegii Förvaltning stående Fonder och Medel samt Hospitals och Lazaretts Räkemkaperne genast borde på Stats - Verkets bekostnad tryckas, och ett Exemplar deraf till hvarje Riksdagsman utdelas, samt i öfrigt hållas Allmänheten tillhanda; och skulle Stats- Utskottet anmodas, att skyndsammast uppgifva tjenligaste sättet till tryckningens verkställande.
Föredrogs å nyo Hans Excellence Herr Grefve von Engeströms, Lars, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, angående en Fristad för sådane personer, hvilka blifvit bragte till förseelser, hvarigenom de förlorat Medmän - Den io December. 249 niskors agtning, hvilket Memorial remitterades till Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottet.
Föredrogs Öfversten Hans Leonhard Svedenhjelms och Bruks-Patronen Carl Fredric Flachs, den 6 dennes på bordet lagde, Memorialer angående Brännvis-bränning.
Grefve Mörner, Carl Stellan.- Jag skulle visserligen önska att hvarken Bränvins - bränning eller Bränvin funnos; men då Riksens Ständer redan beslutat, att inskränkning i Bränvins-bränning icke må äga rum vid andra tillfällen än då Krig och Hungersnöd inträffa5 så anser jag för min del ganska betänkeligt art för närvarande inskränka Brännvins-bränningen.
Jag kan åtminstone försäkra, att, i den Landsort hvarest jag vistas, endast Potatoes och Slö-säd användas till Bränvins - bränning, hvilken blott med 50 kannors
Pannor verkställes j hvadan någon inskränkning uti Bränvins-bränningen i denna landsort alldeles icke behöfves, utan tvärtom skulle medföra menliga följder.
Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, uppläste föl- ♦ jander
Det är redanlänge jag med förundran funnit, att i en tid, då Landets förbättrade cultur utgör ett vigtigt och stort föremål för den allmänna omtankan då Landtbruket, genom flere vidtagne Författningar, blifvit understödt — och då hågen synes allvarligt vänd till odlings-förstag, 250 Den io December. så obestämda begrepp, så olika meningar ännu kunna äga rum i ett ämne, spm med Jordbruket står i den närmaste förening, nemligen, Bränvins- brännings - handteringen.
Ifrån längre tider tillbaka har den varit underkastad täta förändringar, inskränkning eller utvidgning, förbud eller gränslös frihet.
Jag behöfver ej föra minnet tillbaka till en aflägsnare tidepunce gd till 1809, och den korta tid, sorn sedan förflutit, har visat exempel på hvad jag nyss anfört.
Man fann då, att man aldrig kunde gå för långt i tillverknings- frihet :
Hvar oph en sorn innehade den minsta jordtorfva erhöll tillstånd att bränna hvad tid på året sorn helst, och med så stor Panna han behagade, utan rättighet för Konungen att någonsin deri göra någon inskränkning.
De missbruk som häraf följde, och sorn alltid måste löija på en hastig öfvergång, från tvång till oinskränkt frihet, blefvo snart sporda, och allmänt öfverklagade.
Fylleri, osedlighet:^ brott och Spannmåls-brist — alla dessa Samhälls-olyckor ansågos vara en följd af den oinskränkta Brännvins - bränningen.
Ett bland Riksens Ständers första göromål vid Riksdagen i Örebro 1812, var, att hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om dess inställande.
Den blef ock inställd:
Författningar vidtogos att hämma de öfverklagade missbruken, och ät Kongl.
Maj:t uppdrogs, att för framtiden på längre eller kortare tid förbjudg Bränvins-tillverkningen, när sådant funnos nödigt och för Landet nyttigt.
Ehuru sparsamt Kongl. Maj:t begagnade sig af denna rättighet, höjdes dock snart allmänna rösten mot den ovisshet och det T)en i o December. tvång, sorn voro fästade vid en handtering , hvilken borde vara fri och ostörd i sin gång , om den dermed åsyftade allmänna nytta skulle vinnas.
Man yrkade, att om Brännvins - bränningen skulle i Oeconomiskt afseende blifva gagnelig borde man vid dess utöfning ej behöfva frugta, att den, utan högst vigtiga skäl, kunde inskräpkas till en eller annan tid , som åtminstone af den enskilte Hushållaren ej kunde beräknas.
Den allmänna friheten skulle befordra en jerrm tillgång på Bränvin efter verkeliga behofvet, och till ett naturligt pris.
Alla speCularioner grundade på vinst af så kallade Bränvjns-babriquer, skulle i följd deraf försvinna:
Landtm armen kunde då med noggranhet bestämnia huru han borde begagna denna handtering | Systematisk ordning med sitt jordbruk.