Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln uppmärksamma derpå, att verkningarne af dessa medel icke kunna visa sig förr än efter ett eller några års förlopp , och att de således äga ingenting tillfredsställande för nuvarande tidpunkt, i hvars allmänna bekymmer Nationen likväl af Ständerna förväntar sig en skyndsam lättnad.
Det är patriotiskt, att förbereda kommande goda tider; men det är icke mindre dyr - Den 17 April. e. in. bart och angeläget, att afhjelpa svårigheterna af den tid, som är för handen Riksens Ständer skulle kanske sakna något i deras tillfredsställelse, om de återvända ifrån Riksdagen , utan att hafva något uträttat till ett snart skingrande af tidpunktens klagan.
Till detta angelägna skingrande torde tilläfventyrs mindre hellöf vas, än man i allmänhet tror.
Oin man vidtager de utvägar, som icke torde vara alldeles omöjliga att påfinna, ledande, dels till en snar fördelning i den stockning, som det qvarvarande RörelseCapitalet fått, och dels till dess rigtning tillbaka till Näringarne, ifrån hvilka detsamma flyktat; så skulle troligen, äfven för att gifva kraft åt sådana utvägar, en förökning i RörelseCapitalet blifva nödig; men kanske behöfde den icke blifva mer än ganska måttlig; och den skulle då icke medföra de olägenheter, som man nu befarar.
Sådant har jag åtmindstone föreställt mig det sätt bör vara, på hvilket resultatet skulle vinnas.
Och jag har tillika föreställt mig, att det jemväl kunde blifva ett sätt, oni icke till förenande, åtmindstone till närmande af skiljaktiga meningar i dessa ämnen.
Ett förslag till RörelseCapitalets förökande, kanske utan att direct anlita Ranken, är af Hans Excellence m. m.
Herr Grefve Ruuth i dess Memorial uppgifvet; och jag anser detsamma icke allenast användbart, utan jemväl ganska lyckligt funnet; men jag kan likväl icke, min öfvertygelse likmätigt, undgå att hemställa, om icke en annan utväg att sätta 3^8 Den 17 April. e. m. förökningen i omlopp, än den som dervid blifvit föreslagen, skulle mera uppfylla deri angelägna omsorg, att allmännare, om också i mindre delir, kringsprida den summa, soni lemnades åt allmänna rörelsen; Friherre Boyet Memorial blef, uppå gjord proposition, remitteradt till det nu beslutna Särskildta Utskottet.
Efter miri öfvertygelse, sammanblandas i discourserna tvänne ganska olika ämnen:
Herr Presidenten Grefve Mörner har, till importens och undervigtens förmindskning, tillstyrkt mera sparsamhet samt förbud emot öfverflödsvarOrs införsel och bruk; Hans deremot föreslår medel till Landtculturens befordran, genom temporaira fastighets- och förlags lån emot 3 procents renta och 3 procents amortissement af capitalet.
Jag afser icke, huru tvänne så olika föremål kunde eller borde sammanparas i samma nu projecterade Utskott.
Om Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, så väl sorn andra Utskott, med hvilka målet, i anseende lill det föreslagna penninge-understödet, kunde äga gemenskap, finnas för mycket sysselsatte, så må hellre tvänne än ett nytt Utskott formeras, om deraf någon nytta skördas kunde.
Vid öfverläggningen om ett nytt Utskotta formerande har en Talare behagat framdraga skäl II.
Den 17 April. e. m. 369 skäl och förmenta förmoner af en mer utvidgad penningerörelse.
Fe ta syt es löga höra tili ofverläggnings ämnet, om ett särskildt Utskott behöides; men månne vi icke nog sett förderflig'!
Följder af ett stort och konstigt rörelse capital, sorn icke tillkommit afen förökt industri, eller representerar varor, utan tvärtom Statens och enskildta personers skulder, utan egen fond1 Skail den avilerade och misscrediterade penningen ännu mera försämras, och den redan illa behandlade penningelötuagaren framdeles få sitt arfvode i nära nonvaleurfe»?
Om, efter ordspråket, vattenvällin o 11 må vid re irspadas, eller egentligen, om den till hälften under påskriften nedfallna
EUnco sedelstocken, genom .50 procents förökning, i samma nion ytterligare försämras, så skola ej 5c veckor elier ett år förbigå , innan en gäldbunden, som härigenom förhoppas räddning, skall finna sig i större misscredit än förr, och hvar redlig perso», som har en liten penning att lefva utaf ja, sjelfva Statsverket sättas i obestånd.
Jag tror, för att vinna nödiga förlagslån, pålitligas e vägen vore, att åkermän, i likhet med bruksägare, som godvilligt i många år dontribuerat den så kallade JernContoirs dalem, sammansköto 2 till 4 kappar säd in natura, eller dess värde, årligen af hvarje mantal, och formerade sig ett eget LandtbruksContoir, hvilket, om det sköttes och styrdes med samma förstånd, nit och redlighet, som Ridd. 0. Ad.
Prat. N:o 47. 4g, 37
JernContoiret, skulle berordra åt Jordbrukare ett successift förlagsbiträde, och Verket vinna tillräcklig credit hos Rikets Penningeverk, vederbörande Collegier och hos sjellva Öfverheten.
Etter hand torde ock, likasom vid JernContoiret, löga års-tillskott behöfvas.
Friherre Rudbeck, Pehr Alexander, utbad sig få uppläsa följande
Dictamen, hvilket han tillkännagaf sig redan för J4 dagar sedan hafva haft färdigt.
Att Sverige, lyckligt genom sitt geographiska läge, lyckligt genom sin förening med en stolt och värdig Nation, samt ovanligt lyckligt med en älskad, vördad och kraftfull Styrelse, likväl nu åger en olycklig och kännbar förlust uti modernäringens synbara aftynande, är ett ämne, som jag räkaar nog vigtigt, att fönjena Riksens nu församlade Ständers behjertande, och derföre utbeder jag mig Höglofl.
Ridderskapets Och Adelns tillstånd, att få den äran vördnadsfullt framställa denna, i min tanka, stora angelägenhet.
Jordbruket, som vanligen i de flesta Länder räknas för Modernäring, har inom vårt Fosterland de sednare åren förfallit till ett så betungadt och föraktligt yrke, att flere af dem , som förut varit nitfulle och verksamme Jordbrukare, nu mera funnit sin fördel att hellre realisera sin Jord till lrukibara capital, än att med synbara förluster fortsätta en handtering, som nu ej lönar ett kostsamt och tungt arbete. t)en 17 April. e. »«• 371 jordbrukarens ställning är Under de sedSäfe åren så försämrad, att det är endast som en Följd af andra bristande utvägar
Och tillgångar, som han mäste fortfara med brukningen af sin gamla odlade jord, m.n den-mot rakt omöjligt att utan andra ressourcer kunna företaga och befordra sådana stora och betydliga uppodlingar, sorn ej ovanligt syntes verk*
Ställde pä ganska många ställen under de föregående 20 åren.
Dessa svårigheter, dessa Omöjligheter för en nödvändig lifvets bergning, för jordbrukare i allmänhet, hafva tillkommit genom dess förmindskade inkomster Samt förstorade utgifter.
Anleclriingarne till ett sådant Verkligt vakande jordbrukets förfall ärö, ibland andra, äfven lätt funne titi den allmänna fåfängan och den enskildta vinningslystnaden.
Fåfängan har indragit importvaror af alla slag, vida öfver Svenska Folkets förmögenhet, och Vida öfver dess tillgångar att med export kunna realisera.
Om största delen af de verkligen umbärliga importvaror voro bär till bruk och nyttjande förbudna, så skule säkerligen införséln deraf mindskas, en betydlig åter utvandring snart blifva synbar, och trolig rt ganska verksam på handelsvågen.
Äfven det till import ej längesedan tillåtna Brännvinet inser jag ganska väl vara ett tidens behof under dä varande krigsrustningar; men för Jordbrukare i allmänhet, sorn utan rätt att af siri skadade Spannmåls-tillgårtg, få till sin oell La' ” S3d till 372 Den 17 April. e. tn. en för sitt Hushåll nödig Brännvins-production, blef denna omständighet en ännu dyrbuare förlust, samt en ändå störte, enär han ofelbart nödsakades att för sitt, men i synnerhet för sitt at bets folks behof inköpa och ovanligt dyrt betala denria artikel, för att älven med detma ytterligase beskattning offra på vinningslystnaden.
Fåfängan har vid alla till tällén albid lättare inlockat speeulanten pä sin sida, än Jordbruket kunnat förmå
Len förre visar en läit..re och hastigare för jenst, den sednare en säkrare, mödosammare och lör beskattningar mera synbar, samt liksom polletterad En Författning, af Riksens Ständer i underdånighet föreslagen, och af Kongl.
Maj t i nådnr gillad och lastställd, i förening med värdiga efttrdömen, skulle säkerligen fixera öfverflödet inom beräkneliga gränsor Om den Öfverflödsförordning , som under Sveriges fyra lyckliga år utkom 1794, efter ett och tjugu års vunnen lullmyndighet, åter upplifvades, så skulle dess varaktigare kraft ofelbart blifva Sverige fördelaktig; men hvad det allmänna interesset har full anledning att önska, motverkas ofta af det enskildta.
Vinningslystnad träffas i alla Classer, mer och mindre föranledd af tillfället: kanske förtjenar hon ett mindre strängt afseende, der den genom ett flitigt och arbetsamt bemödande och någon deraf lyckligt inträffad äring tillkommit, än der hon i hvilans sköte likväl
Den 17 April. e. m. 373 skördar 12 å iS procent, Vinningslystnaden är ensam grundorsaken till Sedelmyntets vanvärde.
Så länge hon endast bornerade sig vid agiotering på Riksgälds sedlarne, så voro dessa ämnen liksom en förmur för Bancosedlarnes kraftfulla valeur, men sedan Lagen bestämde värdet mellan dessa myntsorter, så kom tourén till Banco sedlarne att undergå Sedelmyntets vanliga öde, att falla i varierande vanvärde.
Banco sedlarne, såsom beqvämligrre än silfret, isynnerhet bestämdt för Inrikes rörelsen, och som ej borda vara beroende af något annat, än SamfundsLagarne, hafva vanligen utgjort Rikets förnämsta Rörelse capital; men SilfverRiksdalerns goda hallt och lättare användande för impoi thandel, utflyttade småningom så ur rörelsen , som utur Bankens hvalf, allt hvad som för sedlar kunde uppbringas.
Såsom följder af fåfängan för utländska öfverflöds artiklar, samt vinningslystnaden med Rörelse capitaler, har den i Landsorterna i synnerhet kännbara pennii gebristen tillkommit, som med en öfvervägande tyngd hufvudsakligen belastat Jordbruks näringen, hvilken med nedsatta varu priser å sina produetioner, likväl måst uti ett ovanligt högt förhållande betala sina behof, på samma tid, då jordbrukets skattskyldighet blifvit uti ett mångdubbladt förhållande tillökadt; ja, jag kan citera den, som under dessa tvänne sednare åren uti årlig Contribution erlagt en fjerdedel af sin behållna inkomst. 374 Den 17 /tprll c, m.
En uträkning öfver Jordbrukarens Debet' Och Credit vid en Egendom af a:ne Mantal, så väl Säteri, som Frälse och Kronoskatte, under de sist förflutna åren, får jag 'deri äran härjemte bifoga, såsom en grundad r.j ;.dväjling för hvilken Thomas sorn helst, om o- oj* ligheten att efter nuvarande ställning kur n fortfara med denna näring.
En värd Ledamot har föreslagit en un fion Riksdaler tili Spannmåls upphandling.
Dess patriotiska tänkesätt och nitfulla amtanka för jordbrukets fördelar är0 lika synbare, tom af mig högaktade; men denna utväg vq* re blott en palliativ-kur för momenten, gagnelig för några få, och kanske bäst för dem, sorn insamlat betydliga upplag af utländsk Spannmål.
Till vinnande af en för framtiden varak* tigareoch allmännare fördel, vågar jag ödmjukast föreslå en JordbruksDirection eller Contoir, i likhet med JernContoirs• inrättningen för Bergsrörelsen- En mångårig erfarenhet har redan tydligen vittsordat nyttan af JernContoirets organisation, och likasom detta Contoir vid alla tillfällen bevakar och söker befrämja Bruksrörelsens fördelar, skulle ofelbart en sådan organiserad
Direction på lika sätt söka att vid alla tillfällen bereda Jordbrukets interessen, Om Bankens tillgångar kunna till detta Riksgagneliga ändamål bidraga med ett un* I Den 17 APril e' m' 375 derstöd af en million R:dr, emot helst ingen, eller åtmindstone ganska lindrig renta, och om ännu en million kunde genom actier insamlas; så lärer denna Inrättning snart komma i författning att med utlåningar till jordägare af alla classer på ett års credit, och derefter vissa procents årliga afbetalningar, emot 4 eller högst 5 procents renta, kunna understödja och upphjelpa vårt i vanmagt nu förfallna Jordbruk.
Om Ledamöter uti denna nya Inrättning vore från Landsorterna ambulatoriske, dock så att 2, högst 3, vid hvarje omsättning bibehöllos, till upplysningars afgifvande, så skulle troligen LänsDisconter synas mindre behöflige, då i dessas ställe en kraftfullare verkan snart skulle utmärka sig från en större och mera samlad föreningspunkt- Jag önskar och hoppas, att desse Ledamöter skulle finnas mera väl vill ige för denna inrättning, än att de dermed påräknade någon allt för betydlig aflöning, som för Cassan kunde blifva tärande.
Ehuru omtänkt, huru eu Reglementarisk fnstruction borde och kunde uppställas , erkänner jag visserligen, att den högre upplysningen föreslår den säkert mycket bättre; men innan BancoUtskottet yttrat sig om qu&stio an, torde qucestio quomoäo ännu synas för tidig.
Om man vill upphjelpa Svenska jordbruket, så blifva medlen dertill en säker följd af den goda viljan; är dess bestämmelse alt falla, så hjelpa inga föreställningar.
376 Den i j April, e. m.
Om dcn-na min ödmjuka framställning kan förtjena Eders Excelltnces samt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns afseende; så torde den först få remitteras till BancoUtskottet, som öf. ver det föreslagna tillskottet utaf Banken lärer först afgifva sitt yttrande, innan sjelfva ämnet granskas och med en större upplysning utvecklas af det nu beslutade särskildta Utskott, hvarölver jag torde få utbedja mig Eders F.x ccdlence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Friherre af Wetterstedt, Gustaf', Som jag kunnat fatta, så väld. t af Gretve Schwedin gjorda andragande, som den, i följe deraf, af Hög välborne Herr Grefven och LandtMarskalken framställda samt af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln med ffa besvarade proposition, hafva de tvänne särskildta Utskott, som Herr Presidenten Grefve Mörner och Hans Exctllence Heir Grefve Ruuth påyrkat och föreslagit, så väl till ändamål som verkningsförmåga, blifvit genom Ridderskapets och Adelns beslut till ett enda Utskott sammanslagna.
All fråga om åtskiljande af de ämnen, som borde höra till hvardera af de förut föreslagna tvänne Utskott, kan således nu mera icke uppstå.
De Dictamina, som sedermera blifvit uppläste, kunna, utan att hafva någon verkan på det redan tagna beslutet, till det sålunda sammanslagna Utskottet remitteras.
Den 17 April. (■ tn. 377
Om jag rätt minnes de åsigter för dess bestämmelse, som i Presidenten Herr Grefve Mörners och Hans ExcellenceHerr Grefve Ruuths Memorial innefattas, borde Utskottet få sig uppdraget: att till Riksens Ständer inkomma, för att derefter till Kongl- Maj.ts nådiga afgörande öfverlemnas, med en öfversigt af d. n närvarande förlägenheten i allmänna rörelsen, jemte särskildt afseende på medlen att hämma öiverflödet och att, etter undersökning af de mest umbäiliga utländska varor, så vidt möjligt vara kan, inskränka deras införsel och förbrukning inom Riket.
Jag hemställer till Ringlöf], Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning, huruvida icke antalet af Ledamöterna bör föreslås till sex af hvarje Stånd, äfvensom jag äfven får anhålla, att, till förekommande af skiljaktiga beslut om det Särskildta Utskottets befattning, Höglofl.
Ridderskaj et och Adeln behagade med de öfriga respectiva Stånden communicera hvad Ridderskapet och Adeln i detta afseende för sin del afgjort.
Jag är till någon del förekommen af HofCanzleren Herr Friherre Wetterstedt, så väl i dess andragande, rörande det nu beslutna Utskottets befattning, säborn ock i dess motion att derom låta ett meddelande till de öfriga RiksStånden afgå.
Jag anhåller endast att i det förra afseendet få göra några tilläggningar, enliga, som jag vågar hoppas, med Höglofl.
Ridderskapets 378 Den 17 April, e, tn. och Adelns redan stadgade tanka om det ny* Utskottets bestämmelse.
Denna är tvifvelsutan, att med mera skyndsamhet, än i vanlig ordning varit möjlig, och likväl med samma ötvenäggning och grundlighet, utreda vissa högst rnagtpåliggande Rikshushållnings - ärender.
Men ingenting verkar s* kraftigt oredor och uppehåll i ärendernas gång, som collision; ali dylik emellan det nu ifrågavarande Utskottet och de tillförene nedsätta bör således sorgfälligt undvikas.
Vid första påseendet — men endast vid detta, skul.e likväl en slags collision kunna synas möjlig emellan det bl fvande Utskottet och de egentliga PenningeUtskotten; ty om man betraktar financen i hela sin verkliga omfattning, hvad äro anstalter emot öfverflöd*- artiklars införande och bruk annat än financiela anstalter?
Hvad äro mått och steg tili grundnäringarnas uppkomst och befordrande annat än mått och steg som, i vissa afstenden, med Riksfinance-systemet stå i närmaste samband?
Dock torde gränslinien emellan Utskottens befattningar icke vara så svår att Uppdraga.
De af Constitutionen föresedda PenningeUtskott äga egentlig befattning mpd sådana ärender, som bero af Riksens Sänders beslutande rätt j de ärenden åter, som, enligt de Memorial, hvilka Höglofl.
Ridderskapet och Adeln lågt till grund för dess beslut om det Ny* Utskottets nedsättande, komma att af det samma beredas, äro af beskaffenhet att till Kongl. Maj:t i en föreslående eller önskande form öfverlemnas.
Detta är tydliga gränsen; men lör öfrigt torde det vara ganska lämpligt, Den 17 ^priL e, w. 379 att det blifvande Utskottets befattning blifver gå utsträckt, som ärendernas vigt och nödvändiga samband tvifvelsutan kräfver; ty alltt hvad för Riket nyttigt och nödigt synes, kan ju af Rikets Ständer önskas eller föreslås i Jag lärer således ej löpa fara att misstaga mig pä Höglofl.
Ridderskapets och Adelns mening med det Nya Utskottet, då jag tror detsamma blifva nedsatt till beredande och föreslående af alla sådana ceconomiska eller administrativa an. stalt er, sorn med Rikets nuvarande inre Financesiö.11. ning äga nära gemenskap, utan att dock sjelfve vara egentiga Finance- eller Fenninge-ärender.
Friherre Cederström, Ulric?
Då proposition af Herr LandtMarskalken gjordes om ett Särskildt Utskott, hördes äfven Nej ropas.
Jag tycker äfven, det Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalen yttrade sig, att frågan vore lagd på bardet.
Densamma torde således ännu ej vara afgjord?
Ropades Ja, Herr LandtMarskalken:
Bifaller Höglofl, Ridderskapet och Adeln, att dess beslut, om ett Särskildt Utskotts sättande, meddelas de ö riga RiksStånden, att gränsorna för detta Utskotts befattning fastställas enligt Friherre af Wetterstecits och Friherre Lagerbjelkes yttranden, samt att antalet af Utskoitets Ledamöter må blifva 6 personer af hvarje Stånd ?
Ropades Ja, 38o
Den 17 April, e. m. Hans Excellence Herr Grefve Adlercreutz, Carl Johan, uppläste till Protocollet iöljalide:
Då jag i sista Plenum hörde uppläsas
Hr Majoren vun Heyme Memorial om en viss bpannmålsafgift af Extra Roteringen i stället för att prestera manskap under krigstider, vid hvilket Memorial åtskillige anmärkningar gjordes, och i anledning hvaraf Herr Majoren von Heyne förklarade, att han möjligen misstagit sig i sin framställning, missledd af den Proposition, som 1813 skull blifvit gjotd Extra Rotarne i samma ämne, trodde jag, att den väckta frågan skulle förfalla; men sedan jag nu är underrättad, att Memorialet, med de dervid gjorda anmärkningar, blifvit remitteradt till behörigt Utskott, anser jag mig skyldig meddela några upplysningar.
Af de gjorda anmärkningarna finner jag, att de anstalter som vidtogos 1812 och i8i3> ej mindre om Artillerie- och Trosshästars utgörande, än en viss frivillig vacance afgift, så väl af Ordinarie- som Extra Rotering, n, blifvit ansedd som omoralisk och stridande emot Riksens Ständers beslut.
Utan motsägelse innefattar OeconomieUtskottets Betänkande, sorn af Riksens Ständer bifölls och antogs, bestämd föreskrift, att Extra Roteringen vid infallande krig skalig uppsätta Manskap till Rikets försvar; samma föreskrifter äro äfven gällande för de gamla Rotarne, likvisst har ej mindre nu än från längre tider tillbaka Vacance afgiften der ägt runi, till fyllande af andra mi'
Den 17 April. e. m. 381 litairebehof, hvilken anstalt Riksens Ständer aldrig klanorat, men vid flera till rällen äfven tillstyrkt; jag kan således icke inse, hvarföre samma utväg bland Extra Rote.ingen skall anses omoralisk eiler lagstridig.
Vid 1809 och 1812 årens Riksdagar hafva väl Riksens
Ständer beviijat en ansenlig förstärkning af manskap, så att Arméen kan anses mer än fördubblad; men då ej krig kan föras blott ned soldater, utan en proportionerad tillökning af befäl, beklädnad, gevär, ammunition ,Artillerie- och Trosshästar med dertill hörande utredning; och då några medel härtill ej blifvit anslagna, måste ju andra lämpliga utvägar sökas i beho vets stund.
Visserligen vote det mycket förmånligare att alltid hålla Armé! n complett försedd med sina behof, och om Riksens Ständer dertill finna utvägar, är jag säker att aldrig så omilitäriska projecter komma i fråga, såsom det att, i stället för manskap, taga hästar och Vacanceafgifter.
Under 1813 och 1S 14 års campagner erfordrades nära 6000 Artillerie och Trosshästar, de kunde icke anskaffas under 130 å 150 R:dr stycket, och om Kronan på en gång nödgats uppköpa hela antalet, skulle de säkert stigit till 2co å 250 R.dr; häraf finnes, att åtmindstone 1 million R:dr åtgått endast till detta behof.
Jag hoppas således, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln benäget finner, att de vidtagne anstalterne varit både nödvändige och nyttige, samt böra derföre icke misskännas; helst den principen står fast, att en 382 Ben \-j April. é. m. väl örganisefad och väl utredd Armée är mycket mera fruktansvärd , än en till antal vida större, sorn saknar nödigt befäl och andra öutnbäriiga krigsförnödenheter.
Vacancöi fgifterne pär préférence söktes i Extra Rote* ringen, bör ej förefalla underligt, emedan denna uppsättning var ny och i alla afseendetl ieke att jemföras med den ordinarie Soldaten.
Föröfrigt är det visst icke mitt afsigt att understödja Herr Majoren von Brynts motion, den han dessutom sjelf återkallat; tvärtom anser jag af högsta Vigt, att alltid halva i beredskap tillräckligt antal troupper NB. att allt annat, som dermed gemenskap äger, äfven må komma i beräkning; annars bhfver förhållandet sådant det Var i3o8, då Sverige hade en ganska talrik Armée på benen , trien som, i brist af nödigt befäl
Och andra krigSförnödenheter, ingenting Uträttade, utan biet ett rof för förstörelse
Och elände.
Som jag i egenskap af General-Adjutant haft en närmare del i de klandrade anstalterna, har jag trott mig skyldig upplysa de anledningar som föranledt dertill, och det skulle högligen såra mig, om af Riksens Stände;', och i synnerhet af detta upplysta Stånd, hv. ra v’ jng har äran vara medlem, jag ett ögonblick kunde misstänkas att hafva tillstyrkt <-11. -r vidtagit några lagstridiga, onyttiga och skadliga åtgärder.
Om jag under en mångårig och mödosam befattning som General Adjutant, under en tid Den 17* April. é. ni. då Riket befann sig i ett oafbrutet krigstillstånd, någon gång misstagit mig, är sädant oskiljaktigt från menniskans ofullkomlighet; Öfveriygad härom , med välgrundad! misstroende till mig sjelf, har jag lange önskat och sökt befrielse från en så vigtig och ansvarsfull befattning, och hvarifrån älven Kongl.
Maj.t nådigst täckts entlediga mig; om det lugn och den hvila jag häraf hoppats , sku le någon gång störas af ett och annat oblidt bedömmande öfver det fiamfarna, skall jag söka tröst uti den öfvertygelsen, att det är lät.are att granska, och klandra, än att sjelf bereda och utföra vigtiga värf i Rikets tjenst.
Remitterades till Allmänna Besvärs- och OecOnomieUtskottet.
Uppå väckt fråga af Herr Flach, Eric, skulle Herr Munck af Rosenschöld anmodas att
Dta till trycket befordra sitt i sista plenum upplästa anförande.
Upplästes ett Dictamen af Grefve Gyllen• borg, Johan Henning, så lydande:
Då allmänna omdömet deri instämmer, att nu gällande BevillningsFörordning, saknande rättvisa i flera prmciper, tartvar förändring; men RegeringsFormens 70 §. kunde möjligen älven denna Riksdag, icke utan anledning, Dm 17 April. e. w. blifva åberopad till hinder för Bevillning*, grunders föreslående, förr än Be\illnings-sum man blifvit af Riksens Ständer bestämd, da ti. den till en noggrannare pröfning vanligen är otillräcklig-, så tror jag mig äga anledning ödmjukligen hemställa, om icke BevillningsUtsko'tet borde meddelas föreskrift- att, så skyndsamt ske kan, till Riksens Ständers profliing föreslå hufvudprincipen för en blifvande Bevillning, utan att förenämnde §. må anses derföre lägga hinder i vägen.