Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fosterland i desi smara och bekymmersamma belägenhet, har StatsUsikottet dock icke kunnat undgå att anmärka, hurusom Län pä sädane wilkor skulle blifwa för Staten onyktige, da Skaten alltid mäste hafwa penningar i beredskap till deras infriande, allt efter som Längifwarne finna för godt att dem uppsäga,och Skatswerket säledes mäste betala Ränta för ett Capital, som det icke pä nägon wisi och bestämd tid med säkerhet kan gagna eller disponera, Statsflkfkotlet har derföre trott, att sädane län, der Staten har ingen, men Längifwaren deremot ensam alf sörmohn pä sin sida, borde till Statswerkxts lisa up"sägas, dock med den frihet för Langifwarne, att antingen äterfä sine penningar
Med dera upplupen Ränta genast eller z?ne mänader efter uppsägmngsdagen, eller ock att täta dem widare innestå, emot de wilkor, som Kongl. Kungörelsen 6f d, 20 sistl.
Martis innehåller och de öfrige Längifware af Rikets Jnnewänare försäkrade blifwit, I anledning häraf har Stamh^skottet under d. Z sistl.
Ock- anniodar Herrar Fullmägtige uti Riksens Höglofl, Ständers RiksgäldoContoir, att genom kungörelse i allmänna Tidningarne sammankalla alla dem af Stockholms Stads HandelsSocieket, hwilka- enligt SubscriptionsListan, biträdt Kongl. Majtf och Riket med Län, att häröfwer höras och sig bestämt Mata, dä den, som uteblef, ansägs derigenom hafwa fränträdt de betingade wsilkoren och förklarat sig nöjd med den betalmngsrätt och tid, som sf Riksens Ständer kan blifwa faststäld för dem af Den 7 November. 47 r Rikets öfriga Jnnewänare, som understödt Riket med län, i grund af ofwanhögst berörde Nådiga kungörelse. lili hara meddelt swar hafwa Herrar Fullmägtige anmält, att wid det d. i samma manad inför Herrar Fullmägtiges Protocoll ofwanbemälte HandelsSocietets Ledamöter kemnade företräde, haf. wa alle anhällit att återbekomma deras förskjutne LäncCapital genast, utom 1:0
Grvfthandlaren L, ÖllderA, Directeuren j. Handelshuset e. 'toutin L 8on samt Grofthandlaren Lrevcsmiibl, hwilka önstat, att efter z:ne mänader, räknade ifrän samma dag, blifwa för deras försträckninqar godtgjorde; ?:o Rådmannen Herr CoinnrerceRädet I^ei. mers, som förklarat sig nöjd, att läta länet innestå pä de »vilkor m,.ranämnde Kongl.
Kungörelse omförmäler och andre Längifware af Rikets Jnnewanare försäkrade blifwit; samt gw Handelshuset L v. I^amm, Handelshuset IVlicbasl8fon L Leneäiks, Directeuren kllaZbom, Handelshuset lb- VVessllA L 8cbuck, samt Handelshuset L jacobson, hwilka moro srämvarande, Hvarförutan till enehanda förmohns ätnjurande, eller atk återfå sine gjorde Läneförstrackningar genast, stola sig wid samma tillfälle anmält Stadsmäklaren biörck.
Brukspatron Gullers Oablllröm §4 8on, och Brukspatronen jacob Lollecke, såsom Innehafware af sädarre Kongl.
StaksCoinoirets Obligationer, som aro skölde atk betalas af de »ledel och pä den tid Riksens Högloft.
Ständer kunna utse och bestämma.
Den 472 Den 7 November.
Den af StatsUrffoktet, i dest tanka pä goda flat och grunder, salunda widtagne algard, har Ur. skottet härmedelst, i afseende pä werkstalligheren sko» lar Riksens Högloft.
Sänder »vördsammeligen underställa, och fär harwid endast tillägga, att hwad angar ^lörcl^s, Dahlströms och Löäeckos gjorde an» Hallan, sä anser Utstött et något afseende derä icke kunna göras, emedan de ivid Länets meddelande något förbehåll härutinnan icke gjort.
Är och Dag som förr strifwit stär.
Pä befallning 14. kHöäelius.
Uppä gjord proposition, blef StatsUtstolteks äts gard af Ridderstapet och Adeln gillad.
Widare upplästes följande: Utdrag af Protvcoller hällit Uti Riksens Höglofliga Ständers Statsutskott den 6 ^November 1809. S. D. Uti till Wastoft.
BorgareStändet ingifwit och derifrån till StatsUtstot et remitteradt Memorial haftva Riksdags Fullmägkigarne för Götheborgs.
Stad L. dl. Zantesson och Niclas ^lalm andraait, huru som uti sistl.
Martti manad, dä Krigsfonden war i behof af private län, och en del Ledamöter as StockholmsBeurs lemnat circa 109,000 Riksdaler Banco med wiktor af z:ne Mänaders upp» Den 7 November» 47Z sägning Utan afdrag af Bewillning och Krigsgärd, de öfrige Längifware deribland nägra as Götheborgs Jnnewänare, stola wara för circa 72,000 Riksdaler Banco, icke stola ansett tillfället medgifwa dylika förbemält; Men dä Zantesson och wlaim af Dagbladen inhemta?, huruledes genom StglsNtstottetS åtgärd, de af Stockholms Stads HandelsSocietet, hwilka, enligt SubfcriptionsLista biträdt med Län, blifwit kallade, att, i anledning af gjorde förbehållet, ä witz timma sig infinna, dä den, som uteblef ansägs hafwa fräntradt de betingade wiktorén och kommer icke att åtnjuta annan betalningsrätt och tid, an som af Rikets Högloft.
Ständer för öfrige Längifware kan blifwa fastställd: och ett sädant alternativ synts Riksdags Fullmägtigarne Zantesson och slakna förutsätta någon i frägawarande stiljaktighet r ätcrbetalningssättet, hafwa de trott sig böra till noggrannaste pröfning anmäla och yrka, att alla län, kemnade af redelige Medborgare i ett och samma tillfälle, till ett och samma behof, i enahanda afsigt och med lika godt uppsåt, äfwen böra pä enahanda fält äierbetalas, desto häldre, dä en del af detze Längifware, i saknad af tid eller tillfälle, att närmare underrätta sig om Statens dä warande belägenhet, utan twekan eller förbehäll öfwerlemnat fin sak uti Riksens Högloft.
Ständers händer och med stal hoppas fä dela lika öde med andre.
Usi det utlätande, som StatsUtstottet afgisiyiL angäende det af Stockholms Stads HandelsSociete gjorde Länebitrade, har StatsUtstottet haft tillfälle, att 474 Den 7 November. akt ukreda skillnaden emellan besia län och dem, som blifwit kemnade af Rikets öfrige Jnnewänare.
Dä LanteLlon och Ualm uti deras Memorial nu yrkat, icke blo t att de län, som Götheborgs
Stad enskildt lemnat, utan. att alla län utan undantaga mätte lika med de af Stockholms Städs HandelsSocietet lemnade, genast äterbekalas, synes de hafwa uisträkt ett sadant yrkande ulöfwer hwad dem tillhör.
Det under d. 20 ststl.
Martil utfärdade öppne Nädiga Bref och Påbud, angående lans upptagande till förswars anstalternes besörjande, lemnar en fullkomlig upplysning om Statens däwarande belägenhet och den brist pä medel till de mest oumgangelige behof, hwaras Regeringen da möttes, sedan alla utwägar till skyndesamt anskaffande af penningar förut blifwit anwände.
Fäderneslandets däwarande wädeliga belägenhet och Statswerke.s trängande behof» lagde i sä öppen bag för hwar man, hafwa icke lemnat anledning eller skäl kill någre förutgäende enfkildte undersökningar; Och att de wärdige Medborgare, som i farans och behofwets stund icke ett ögonblick drogo i Betänkande, att efter råd och lägenhet, söla bidraga till ett förtryckt Fosterlands återupprättande, icke ansett en sadan undersökning för sig nödig, hafwa de bewist med deras skyndsamhet att utan alla förbehåll räcka Staten allt det bir träde deras omständigheter medgäfwo.
Desia län hafwa hwarken blifwit päkallade eller gisne med andra wilkor och förbehåll an att Rik» sens Den 7 November- 475 fens Höglo fl.
Stander skulle utse medel ock tiden till deras säkra förnöjande; Och detta lara Riksens Högloft.
Stander icke eller underlåta, att pä ett sä» dant sätt werkställa, som med Statens tillgängar och Längifwarnes billiga wärnan och förhoppningar instämmer.
Nägot undantag för Götheborgs Stad kan StatsU/ftottel alitsa icke söresiä; Och StatsUlskot-, tet hyser desin om den öfwertygelsen, att Götheborgs Stads Jnnewänare flulle anse c t undantag för dem i denna wäg framför de öfrige under enahanda Län gifwande af Rikets wälsinnade Medborgare icke swarande emot dek Patriotiska
Nit och den samfundskänsla, hw.armed de sä beredwilligk sökt bidraga till ett gemensamt
Fäderneslands frälsning och wälgängÄr och dag som förr skrifwit skär.
Pä befallning di. kröclelius.
Föredrogs följande.
Utdrag af Protokollet hällit uti Riksens Högloflig» Ständers Statsutskott den g November 1809. S. D.
Ibland de flera under loppet af detta Riksmöte till Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott remitterade Memorial, ifrän sä wal Högloft.
Ridversiapet och Adelen som det Wallofl.
Borgars samt 4?
Den 7 Novcmber samt Hederwärda BondeStändet, har uti ätskilliga blifwir yrkadt, att titl Statens understöd och lisa i desi betryckta tillstånd BisioppsÄmbeken mätte wid timande afgång indragas, deras löner till Statens Easia ingä, och Domprostarne, med Bisiopsnamn och en skälig tillökning i sina Lönings - wilker, der sädant kunde finnas behöfligt, förwalta BisiopsÄmbetet med thy ätfötjande göromål, elter ock ath Bistopparnes Löne-inkomster mätte nedsättas i någorlunda proportion emot hwad deras wederlikar ibland andre Ämbetsman utaf Staten åtnjuta.
Med den grannlagenhet, som detta ämne synts fordra, har StatsUtskottet tagit detsamma uti öfiverwagande.
Att Statswerkets närwarande tryckande belägenhet, i förening med Rikets betydeliga sä ut som inlansia skuld, fordrar begagnandet af alla möjeliga utwägar till indragning och besparing i Statens utgifter, derom har StatsUtskottet, under utrönandet af Statswerkets inkomsters och utgifters werkeliga belopp samt deras förhållande mot hwarandra, wid mer än ett tillfälle fatt en grundad öfwerlhgelse.
— Men ehuru stora Statens behof än kunna wara, och ehuru mindre förmänlige utsigterne än kunna »visa sig, till winnaude af ett regleradt Statswerk utan nya bördor för Rikets gemensamma Inbyggare, har dock Utskottet icke sett sig tillständigt, att göra nägot afseende pä sädane förslag, som synts leda kill rubbning af nägot Ständs eller Medborgares i Lag och Privilegier förwarade rättigheter; Och sädane har Den 7 November- 477
Ul stoltet funnit de gjorde förslag vin indragning af BistopsÄmbeten.
StatsUrstottet har ej anfelt det tillhöra desi åtgärd, att härutinnan förestå någon förändring, om än deras Löner pä det ena stället skutte synas rundeligare än pä ett annat, dä BistopsÄmbeten ärv sanctionerade uti Presterstapeks 114 L af Regeringsformen stadsästade Privilegier.
Men deremot har hos StatsUtstottet den fråga blifwit wäekt, huruwida det stulle kunna förenas med Religionens wärd, Lärowerkens upprätthällande och Kyrkoärendernas jenina och obehindrade gäng, att BistopsÄmbeten, wid inträffande ledighet, pä 0- bestämd lid hötlos varancé, samt akt desamma Ämbelen ätföljande Löner och inkomster, emedlertid ingingo till S atens Casia, till nägon lättnad och understöd för Statswerket i desi manga och tryckande behof.
Som under öfwerläggningen i detta ämne af flere Utstottels Ledamöter blifwit yrkadt att denna fräga borde afgöras i sammanhang med Herr Kgs. Secreteraren Ikres Memorial om ett Nädärl till Staken af alla ledige blifvande Ämbeten och Tjen» sier, hwaremot af ätstillige andre Ledamöter ansetts att den samma borde till särstildt pröfning företagas, men denna skiljaktighet i meningarne icke utan votering i StatsU stoltet kunnat afgöras:
Och voteringen fä uistagit, att Twä Ständ stadnat emot Twä; sä fär tili Riksens Högloft.
Ständer StatsUkstottet wörd» 478 Den 7 November. »vördsammeligen öfverlemna detta ärende tillika med det häröfwer förde Protokoll, samt.
Herr Lieutnanten ?Lblmans serstildta tankar.
Är och Dag som förr ffrifwit star.
Pä befallning dl. kröäolius.
Transumt af Protocollet hällit uti Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott d. gr Ort.
S. D. RiksdagsFullmägtigen frän Uppland hollan Lric-ckon gjorde härefter erindran derom, att Len as honom och RiksdagsFullmägtigen^nllerslon uti Memorial wäckte motion, om BiskopsÄmbecens ledighet pä obestämd tid ivid yppande vacancer, nu mätte lill öfverläggning företagas.
' I anledning häraf yttrade sig Ordföranden Hr Öfverste Kammarjunkaren Friherre klleminZ:
Denna fräga för flera weckor sedan wäckt, har i Utskottets afdelning blifwit behandlad pä dct färt det derstädes förde Protocoti innehäller.
När man som jag genom ett blindt öde emottagit den befattning jag här innehar: när man lika som jag icke i detz utöfning understödjes, hwarken af talrika wänners upplysningar och räd eller af egna kunskaper och erfarenhet, ar det sä mycket nödigare gtt genom ett rent och öppet förfallande söka ersätta Kriston af vefta fördelar.
— Llfwen genom ett sä vant - Den 7 No: ernber- 479 dam förhållande stall man någon gäng blottställas för mädan att misshaga; man stall bedömmas som kortsynt eller egmshmig; man stall anklagas som känslolös emot sitt Fädernesland i samma ögonblick, som Man ömmast och redligast ifrar för dess träl; men mot alla dessa förebråelser sinner man en tröst, när man sluter sig nära list sitt hjertås lugna medwetande alt man handlar efter sin öswertygclfe sank och ratt.
Förewarande ämne är högst ömtåligt, ehuru raltwist det i sjelfwa principen kan wara.
När man understundom följt tiden och händelser, stall man säkerligen medgiswa att högsta rättwisa möjeligen kanleda^rU högsta orättwisa.
För min del fruktår jag ej M s , art i Fäderneslandets narwarande owillkorliga behof af enighet och lugn, anser jag allt hwad som kan ledas 'ill Privilegii frågor af den stadeligaste werkan för det hela.
Jag begär att detta yttrande mä i Prolocvllet förwaras med det tillägg, att mitt hjerta hyser ingen kärare önskan, än den att framtiden ej mä bestyrka ett anförande, som leder sig ifrän den warmaste kansta för Fäderneslandet, och den renaste wälwilja för hwarje Class af dess med, lemmar.
Da härefter förenämnde frägas företagande till öfverläggning än widare yrkades, meddelades Utskottet kännedom, huru samma fräga blifwic uti Utstok. tets afdelning för Stalswerket behandlad, medelst uppläsning af det därstädes tvid det tillfälle dä mo» 4Ss
Den 7 November. tronen uti detta ämne först wäcktes den 22 nästs.
September hällne Prorocoll. Sedan med anledning af den i Protokollet omförmälde votering, som uti afdelningen chlifwit anstäld deröfwer huruvida förenämnde motion borde am fes för en Privilegii fräga eller ej, och shwilken utfallit pä det sätt, att Afdelningen Pluralite ansett motionen icke innefatta egenskapen af Privilegii fräga , Utftottet blifwit tillfpordt huruwida det biföll desi afdelninqs i detta hänseende yttrade mening, och Utskottets Pluralite häruppå afgifwit ett jakande swar, gjorde Herr Bistoppen Doctor linMaäius
. följande strifteliga anförande till Protokollet:
I anselmina af de åtskilliga Memorialer, som till Högs.
StaksUlstottet inkommit, dels om BistopsSyfftsrnes indragning och dels om indragning pä obestund^tid af Bistopparnes innehafde Löner, lärer jag icke behöfwa att, för ett upplyst Samfund widlöftigr orda om wigten och angelägenheten af ett Ämbete, som med inrättningen af den Christna Kyrkan förbundit, allt ifrän Christenherens början, warit för denna Kyrka omisteligt, ett Ämbete, som igenom Sweriges Rikes grundlagar, kyrkostadgar och PresteStändekS wälfägne rättigheter alltid warit i wart Fädernesland befästadt. ^Dä Kyrkolagen älägger Bistovparne det dubbla Ämbetet att icke allenast wara Tillfynesman öfwer allt, hwad Religionens och Kyrkornes wärd angör, utan och Ephori öfwer Gymnasium och Scholarus i Stiften, oberäknad PresidisSyM" i Coust» stener-- Den 7 November- 48 r storierna; ar det i alla besia affeenden, som BistoppsSysilan för Rikets obehindrad Styre e mäste wara äfwenfä nödwändig, sota de ofri gr Civile och Militaire Chefsysilor uti ds dem liklhörige säistilda Ämbetobefattningar.
Hwarföre, uran upphäswande af Rikets grundförfattningar och desi organisa ston, vfwanförmälte Ecclesiastiqve Cheffysila iste ian af« staffas.
Till fragan om de med BistoppoÄmbeten förbundna Lönewilkor, hörer därnäst den anin st inna att, da de Gods och Gardar, uri Korn ig Luilak den I:stes tid til!
Kronan indrogs, four Bistoppacne före Hans tid, innehade, försedoes de till deras nö. diga underhäll, med wederlag af Prebende Socknar och KronoTionden utaf wisia, pä hwar ort, anstagne Kyrkohärbergem
Och som besia härbergen rick alla Skift icke utgöra ett lika belopp af fpannemälens tunnetal, händer der Bistopparne, likasom Herrar Landshöfdingar och Chefer för Regemen erna, att de pä nägra orter njuta större, pä andra mindre, och pä andra ater gansta ringa Löner.
Alt alla besia omständigheter och särdeles mängfaldighetcn och wigten af de göromäl, som äligga BistoppsAmbekek icke warit känds för alla dem, font l detta ämne sörfatradt Memorialer, har förekommit mig mindre förundranswärdt, än det af trycket ut» gifna DictaMen till Högloft.
StarsUtstottets
Pros tocoll för den 20 sistledne -Sept., som förestår akt Bistopps-lönerna, efter de nu lefwande Bistop ars asgäng, mä hällas vacante till SkatsCasians fö män Zjerde Band 6t, 63. ftt 482 Den 7 November. för längre eller korrare tid, hwilket betyder detsamma som Bisso-poÄmbetens afssaffande.
Förslaget är icke allenast uppenbart stridande emot PresteStandets med Rikets S änders samtycke af Kongl.
Maur stadfästade rä tigheker under namn af Privilegier, som skydda bade BissoppsÄmbetet och desi Lönewilkor, utan och emot Rikets Grundlag af d. 6 sistl.
Innii, hwaruti 2y Z utkryckeligen stad» gar, att med BifkopparneS wal förhällas skall testor förra manligheten scb utnämne Nonunpen en af de föreflagne- Ty, som förra manligheten icke medgaf mer an 2 a g mänaders uppssof af tid för Skiften, att inkomma med underdåniga förslag till de ledige BissoppsÄmbeten; mäste följden af der gifna hushållnings förslaget blifwa, att Presterssapek wid inträffande Bissoppsledigheler, antingen stall fränkannas desi urgamla och lagliga rätt, akt hwart i sitt Stift uti wänlig och »vederbörlig ordning malja Bistoppar, eller akt Konungen i Räder icke mä utnämna nägo'n af de förestagne twärtemot Grundlagens ordalydelse.
Huru litet det ena och det andra uti omförmalte förslag kunna förenas med Rikers Grundlagar och gällande Författningar, lärer Högloft.
StatsUtstottet raltwist inse. Wal stadgar Kyrkolagen uti A H af 24 Cap. att, efter Stiften äro store och BiskopSÄmbetet swart, förmedelst de mänga arender, som derwld förrättas mäste, skall Biskopen hafwa sig
Den 7 November' 483 sig till hjelp LonsistorialeS, samt i Städer och pä Landet probstac med hwrlkaS räd han ett och annat ä Ämbetets magnar siall uträtta.
Men ingenstädes bchoer bemälle
Lag, i en om,vänd ordning utt Co storiales och Probst^ för någon längre tid stola föra den Ecclesiastista styrelsen öfwer Stiften, utan Biskop. Hwarföre en utnämnd Bistop, svin ännu icke flysta t i!! det Stift, fom honom blifwit i Nader anförlrodt, likwäl ofta under de manliga diädären, mäste sinna -g obcfwärad, akt besöka Stiftet och där bade rsti Consistorio och utom detsamma Ämbets-göromål förra ta.
Med en nödwandig ordning af sakernas behandlande mäste det wara öfverensstämmande, att genom ny refning och tionde fät ning först underfökes huruwida af den Spannemäl, som till Kronan utaf den stattstyldiga jorden ärligen erläggas bör, tillgäng gifwas, att kunna förwandla andra A-nbetsmäns penningelöner uti ärlig s annemäl innan de för Religionens betjente anflagne underhållsmedel till StatsCaflan indragas.
Att -erta milt anförande till Protokollet mä wara Högloft.
StatsU'stottet^ Betänkande i förewarande ämne till Rikets Högloft.
Plena följaktigt är min flu eliga anhållan.
I ordningen härefter anförde Herr Bisioppen Doctor weissman: A t som Herr Bisto^pen, dä detta ärende förehades i U stolte's afdelning, warit fränwarande, finge han nu deröfwer utlåta sig pä > V 484 Den 7 November. pä följande salt:
Indragning af BiskoppsÄmbeten^ ware sig pä bestämd eller obestämd tid, anser jag sä stridande emot den antagna Regeringsformen och Presterskapets Privilegier, att denna fräga warit mycket owämad.
Emot'Regeringsformen, som i 29 § stadgar att med wal till BifkoosÄmbeten förhälles efter förra manligheten och Konungen utnämne en af de z som föreflagne bliswit.- emot Privilegiera, fom uti z och 4 H z försäkra Bistopparne om de dem af alder nädigst förnndte rättigheter, och således förutsätta BistoppsÄmbetens killwarelse.
Att nu pa en gäng föreställa stg ett Ämbete, efter Regeringsformen pä manligt satt tillsatt, och dest Innehafware efter Privilegier bibehållen tvid det med Ämbetet förknippade underhäll, och likwäl förefläs ÄmbeletS och lönens indragning, är, efter hwad jag kan inse, en uppenbar contradiction, art jag ej ina säga, ett tankespel. »5err liMrbjelm yttrade sig. att hans wördnåd för Grundlasten och dest tillbörliga ward icke stulle tilläta honom att nu tillstyrka en total indragning af BistoppsÄmbeten, om frägan more derom.
Han käntw icke huruwida Religion och seder blifwa mistwadade uti de Protestantiska Länder, der »agre BissoppsAmbeten icke gifwas.
Nu aker, dä frägan endast gär derpä nt huruwida desta Ämbeten mätte hällas vacante' någon tid, kunde Herr läMlchjelm icke inse något hinder hwarken af Religionen, Kyrkolagen eller Presterskapets Privilegier.
— Herr liZerlrjelin trodde, ätt likafä litet som lagar och Privilegier singö utsträckas öfwer deras ordalydelse, och i följe deraf Privitegiernes stad, Den 7 November. 485 stadgande uti z och 4 Z §, att alle perssner, som i PredikoÄmbeter och Laro,ränd leswa, hvarefter sin grad, heder och warde, borde oförryckt fa njuta och knbehälla sina friheter, förläningar samt andre deras Ämbeten tillhörande lagenheter och ordinarie underhäll, icke kunde hänföras'till andre af desse personer, än dem som lefwa och innehaftva omförmäla förmäner, eller sträckas till dem, hwitte deraf ännu icke blifrvit innehafware, äfwensä litet kunde KyrkoLagen, som utsätter inom hvilken tid Prestel genheter stola besättas, hwarom Pckvilegierna icke innehälla uägon förestrift, uti förewarande fräga åberopas som'en Grundlag, och Ledamöterne af det Hög» wördiga P esteStändet derifrån hämta dst af dem äberopade flöd, dä en sadan egenstap destomindre blif. wit KyrkoLagen i Regeringsformen tillerkänd, som jenne det att den icke finnes intagen bland i samma Regeringsforms 8s Z uppräknade G uiidlagar, uti dess 87 Z uttryckeligen stadgas ej mindre det Riksens Ständer äga gemensamt med Konungen magt att stifta allmän Civil och Criminal, samt RyrkoLag och att sadan förut stiftad
Lag förändra och upphäfwa, än att frågor härom mä hos Gränden kunna wäckgs.
Dä Herr 1llr;erkjelm i följd häraf cmsäg Presterstapets Privilegier och KyrkoLagen icke innefatta nägot hinder för ifrägawarande ämnes företagande till öfwcrläggNing, trodde han sig likwäl uti sitt hufwudsakeliga yttrande deröfwer böra a/wika ifrän hwad det i samma ämne afgifne Memorial söresiär i affeende pä anwändandet af BistoppsÄmbetets inkom - 436 Den 7 November. komster under varancé tiden, och för sin del tillstyr-, ka att desamma mätte warda anwände till en fond, som kemnade Konungen tillgängar och medel, att der» med uti deras stora tyngder lindra de Skattdragande, hwilka under egna behof swärast trycktes af desie tyngder.
Herr liZerlrselm hoppades af det Högwördige P:esteSkandels oegennytta och patriotisme, att det ej, i stöd af förmente Privilegier, skulle undandraga sig att medwerka till detta skora ändamål, vch derigenom betaga en mild Konung ett önskadt tillfälle att genom Mildrandet af den betrycktes och uödstäldes lidande, obehindradt fa följa sitt milda Hjertås käraste önskningar.
Riksdags Zullmägtigen fobian Lrsson frän Uppland an,ag ,lg, i anledning af Herr Biskoppen Doctor linZllaäii här ofwan omförmälte anförande, böra erindra, att werkan af Privilegier more inskränkt till Jnnehafwarens lifstid; men icke kunde äga rum efter desi död; och förklarade derjemte sig uti motionen angående BiskoppsÄmbetens ledighällande wid yppade vacancer, wilja medgifwa undantag, i afseende pä ÄrkeBiskopp-Ämbetet, hwilket, under skyldigheten af en allman tillsyn öfwer Swensta Kyrkan och samteliga Stiften, kunde ifrän den förestagne Löne-indragningen frikallas.
Herr Lagman Silfversparre yttrade sig:
Annat är tillstyrkande af beslut, till hwars fattande inga hinder af i wägen liggande Författningar finnas, annat äro öfwerlaggningar i hwilket ämne som häldst, rörande nyttan eller onyttan af anstalter, som likwäl ej Den 7 November- 487 ej funna beledsagas af absolut tillstyrkande, enär författningar finnas, som icke medgifwa nägon ändring utan Konungs och Ständers gemensamma föregående upphäfwande af sädane Författningar.
As sadan beskaffenhet äro alla sa er, der hinder möta af gällande Lagar och Privilegier.
Men intetdera kan hindra öfweriäggningar om nytta eiler onytta i hwad ämne som häldst, och att meddela Riksens Leander StatsUtstoktets raisvnement deröfwer jemte betänkligheterna för werkställigheten.