Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror att den åtgärd, som nu är föreslagen, icke skall hafva någon inverkan på denna traktat, utan den blir nog i alla fall densamma; och jag stadgas i denna min öfvertygelse deraf, att Frankrike, som hittills haft en särskild tulltaxa lör hvarje nation, med hvilken detta land handlat, nu ändtligen ledsnat vid det krångel och de irrationela förhållanden, som derutaf uppstått, hvarför det också blifvit fastställd en tulltaxa mellan Frankrike och England, hvilken taxa sedan blifvit tillämpad äfven mellan Belgien och Frankrike samt Tyskland och Frankrike, och jag tror att den i en framtid skall blifva gemensam för alla länder, med hvilka Frankrike har handelsförbindelse.
Således, om vi vilja afsltrta en handelstraktat med Frankrike, så få vi lof att antaga denna samma taxa, ty Frankrike underkastar sig troligen icke det krånglet att hafva en särskild tulltaxa för vårt land.
Jag ber blott att få upptaga ett enda inkast, som blifvit gjordt.
En talare har nemi. sagt att det för närv:de är svårt för jernliandteringen att hålla sig uppe.
Ja! detta är ganska sannt.
Denna handtering är nu i en betryckt ställning till följe af dåliga konjunkturer.
Dessa uppkomma genom så många tillfälligheter.
En gång har det varit dåliga konjunkturer i följd af penningkris, en annan gång i följd af krig; men i tullagstiftningen måste man gå efter en grundsats och icke efter olyckliga konjunkturer.
Det har nu äfven varit dåliga konjunkturer för bomullsväfnader i följd af det Amerikanska kriget, men vi böra väl icke låta konjunkturerna inverka på våra beslut.
Hvad sjelfva frågan beträffar, så är redan antydt, att det icke är af så mycken vigt, hvad beslut R. o. Ad. fattar, ty den kommer i alla fall att gå till förstärkt Bevilln.-Utsk.; men i fall detta Etsk. icke skulle bifalla att tackjernet befriades från exporttull, så vore det bra, om R. o. Ad. hade fattat ett motsatt beslut, ty det vore en ledning för regeringen, då den vid nästa riksdag skall framlägga en propos. om förändring i tulltaxan, emedan regeringen då såge att 3 Stånd lättat beslut att fortgå på en bana, som under en lång följd af år blifvit beträdd.
Jag anhåller fortfarande orri bifall till Utsk:ts förslag.
Gripenstedt, Johan August; Då jag hört att man här, såsom skäl för den åsigt, att exporttull borde bibehållas för tackjern, åberopat den omständigheten, att detta vore i öfverensstämmelse med K. M:s Propos., så får jag i det af - 614 Den 29 Maj f. ro. eendet lemna samma förklaring som i går, då det var fråga om exporttull på ben, att orsaken, hvarföre ej något förslag i detta hänseende nu blifvit framställdt, icke nödvändigt måste sökas uti åsigten om tackierns-tullens nödvändighet, utan härleder sig derifrån att K.
M. på uppgifna skäl ej ansett tiden vara inne att i ett sammanhang vidtaga de nödiga förändringarne i tulltaxan: men, då nu en större omarbetning i taxan ändock blifvit företagen, och ganska många väsendtliga förändringar i denna taxa löreslås, såsom t. ex. att åter sätta införsel-tull på flera varor, hvilka för det närv:de äro tnllfria, så har äfven skälet till uppskof i denna del blifvit undanröjdt och jag ber derför att få redogöra för min åsigt särskildt i detta fall.
Man måste, såsom ofta blifvit sagdt, betrakta tullen, antingen såsom ett skydd för någon näring eller såsom ett medel att bereda statsinkomst.
Hvad skyddet beträffar, så kan jag i detta förev:de fall, lika litet som i de öfriga, anse det såsom grundsats riktigt att på detta sätt uppmuntra en näring, eller bereda den en förmån, på bekostnad af andra.
Detta är i sjelfva verket blott en ny form af gamla privilegier.
Förut hafva nästan alla våra näringar mera eller mindre varit grundade på särskilda rättigheter och förmåner, men å andra sidan hade man då också fjettrat näringarne i sin fria verksamhet, genom vissa inskränkningar i afseende på rättigheten att utöfva dem.
Nu hafva dessa inskränkningar till störtsa delen försvunnit, och då är det också rättvist att de derpå grundade förmånerna jemkas i öfverensstämmelse med hvad som blifvit eftergifven
Man har särskildt i detta fall åberopat, att det skulle vara ett exceptionelt förhållande, som skulle göra denna fråga til] en statsekonomisk angelägenhet.
Man har nemi. sagt, att om vårt tackjern eller vår malm kom på den utländska marknaden, så skulle, äfven om icke mängden blefve så stor, att detta qvantitativt kunde verka nedtryckande på vår jernproduktion, det likväl qvalitativt kunna åstadkomma en sådan rubbning i de förmåner, som Svenska jernet för närv:de nästan uteslutande åtnjuter, att deri Svenska jerntillverkningen härigenom skulle komma att lida högst betydligt.
Om detta nu verkligen vore förhållandet, så kunde det visserligen synas betänkligt att medgifva någon rättighet alls att utföra så beskaffade råämnen.
Meri denna grundsats har dock redan förut blifvit öfvergifven, och utförseln af dessa råämnen är mot en måttlig tull tillåten, utan att erfarenheten under denna tid, som denna tillåtelse existerat, ådagalagt riktigheten af den förmenta faran.
Frågan reducerar sig derföre helt enkelt till en fråga om priset, eller om man, för att gynna den förädlande handteringen, behöfver eller bör söka hålla priset på råvaran nere, genom ett hinder att exportera densamma, d. v. s. genom exporttull.
Men när frågan sålunda icke bör betraktas ur någon särskild statsekonomisk synpunkt, utan kan bedömmas enligt vanliga grunder, så är man också derigenom i tillfälle att mera noggrannt göra sina beräkningar.
Den exporttull, som nu qvarstår, är i afseende på prisställnin - Den 29 Maj f. m. 615 gen icke af någon sådan betydelse, och den prisskillnad, som derigenom åstadkommes, kan, enligt min tanke, icke utöfva något väsendtligt inflytande på sjelfva näringens bestånd.
Det må visserligen för köparen i allmänhet vara angenämare att erhålla sitt tackjern 25 öre billigare, och i några vissa speciella fall torde detta äfven verka på bibehållandet af en eller annan stångjernshärd, men å andra sidan måste väl också erkännas, att det hvarken är rätt eller billigt mot tackjernstillverkaren, att han genom lagstiftningeu skall tvingas lemna sin vara till underpris.
Jag tror således icke att ur dessa synpunkter några egentliga skäl till exporttullens bibehållande kunna deduceras, men jag medgifver likväl att det finnes andra konsiderationer, som man icke får alldeles lemna ur räkningen.
Det är nemi. obestridligt, att vår jernhandtering, sedan långliga tider tillbaka, varit reglerad på ett konstladt sätt, och att man derföre, vid öfvergången till ett riktigare system, är skyldig att iakttaga en viss försigtighet och måtta, och man torde måhända icke kunna helt och hållet förneka vigten af de invändningar, som nu göras att man härvid går temmeligen hastigt och våldsamt till väga.
För icke längesedan existerade ännu ett fullständigt förbud att exportera ifrågav:de artiklar.
Enligt 1854 års tulltaxa var utförseln af malm förbjuden, och detta förbud blef först 1857 utbytt mot en exporttull af 50 öre pr centner.
Ar 1860 nedsattas denna tull till hälften, och nu är det fråga om att alldeles borttaga den.
Jag medgifver att denna öfvergång icke vittnar om varsamhet, som i flera andra fall blifvit iakttagen, men å andra sidan måste äfven erkännas, att jerntillverkningen på sednare tider åtnjutit flera väsendtliga lättnader, såsom genom hammarskattens upphörande samt genom borttagandet af en mängd hindrande band vid rörelsens bedrifvande, på grund hvaraf ett motsvarande tvång på tackjernshandeln under samma tid någorlunda kunde försvaras.
En annan omständighet, som äfvenledes måste tillerkännas en viss vigt, är den, som afser den financiela sidan, ty den tullförlust, som genom exportfrihet skulle uppkomma, är icke någon obetydlighet.
Exporttullen på tackjern och malm uppgår nemi. till öfver 100,000 rdr pr år, och summan är således rätt ansenlig, men då den ifrågav:de beskattningen, enligt min tanka, hvarken i anseende till sin grundsats i allmänhet såsom exporttull, eiler såsom en ensidig uppoffring för en viss näringsgren, kan i längden försvaras, så anser jag den också böra eftergifvas, så framt ej inkomsten befinnes vara ovilkorligen nödvändig, hvilket emellertid icke är fallet, aldra helst om R.
St:r vilja medgifva en förhöjning i bränvinsskatten.
Af dessa skäl anser jag mig icke kunna afstyrka den tullfrihet, som Utsk:t föreslagit.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Gr.
Posse, efter det Hr Gr. o. Landtm, upptagit hans under 616
Deu 29 Maj f. m. öfverläggningen gjorda yrkande om delning af proposm, begärt ordet och förklarat sig derifrån afstå, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å den ifrågav:de artikeln hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan om afskaflande al utförseltullen å densamma, dels af Hr Reutersvärd, att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, skulle åsätta artikeln en utförseltull af iO öre pr centner; och dels slutligen afslag å Utskits hemställan samt bibehållande af den nu för meranämnde artikel stadgade utförseltull.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många ja, blandade med nej, sedermera propos. på antagande af Hr Reutersvärds förslag, hvartill svarades nej, och vidare propos. på afslag å Utskits hemställan samt bibehållande af den nu för artikeln stadgade utförseltull, då svaren utföllo med många ja och nej i blandning; hvarefter propos. på bifall till Utskits hemställan förnyades och besvarades med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten.
Liljencrants begärt votering samt B. o. Ad., uppå Hr Grms o. Landtmms framställning, till kontra-propos. vid voteringen antagit afslag å Utskits hemställan samt bibehållande af den nu för artikeln stadgade utförseltull, uppsattes och justerades följide voter.-propos. i »Den som bifaller Bevilln.-Utskits i Retänkit
Nio 8 gjorda hemställan om afskaffande af utförseltullen å artikeln i Jern, gjutet, tack- och barlast- etc., röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den nu för nämnde artikel stadgade utförseltull.»
Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda i Ja — 51.
Frih. Hermelin, Garl Samueli Jag anhåller att få reservera mig mot det beslut, som R. o. Ad nu fattat.
Koppar, rå och garad etc.
Jag hesiterar i sanning att ifrågasätta, det utförseltullen på koppar skall bibehållas, enär det troligen icke finnes många inom detta Stånd, som deraf kunna hafva någon fördel; men, som ganska få hafva kännedom om huru borttagandet af denna tull kommer att inverka på andra näringar, så vill jag söka att redogöra derför.
Jag har inom Utskit fö - Den 29 Maj f. m. 617 reslagit att införseltull på messing skulle i tulltaxan införas.
Skälen härför finnas i den reservation, jag afgifvit, hvilken åt följer Utsk:ts Betänk.
Messingshandteringen har sedan 260 år varit skyddad genom införseltull på messing.
Detta skydd var till en början ganska stort, men vid 1850 års riksdag nedsattes tullen från 50 till 25 rdr pr skepp., och vid 1857 års riksdag borttogs denna tullsats b. o. h. Jag ber att få anmärka, att vid ingen af dessa riksdagar fanns här någon person, som kunde upplysa om hvad ett sådant borttagande af tullen skulle inverka på messingsbruken.
Resultatet häraf är att 2:ne messingsbruk äro nära nog förbi; af 2:ne andra tillverkar det ena endast knappnålar och det andra, nemi. det i Nyköping, tillverkar endast så myeket messing, som erfordras till den maskinverkstad, som är förenad med detta bruk.
Det enda messingsbruk, som qvarstår, finnes i Westmanland.
Der fortgår handteringen ännu i ganska stor skala, och man har der gjort allt för att drifva fram denna näring i jemnbredd med de största messingsbruk i Europa.
Man har skickat ombud till England, för att taga reda på förhållanderna der, och man ackorderade äfven med en verkmästare, som åtföljde till Sverige och tog engagement vid Skultuna på nära ett års tid.
Under tiden ombyggdes åtskillga verkstäder, till ett värde af 110,000 rdr.
Den nämnde verkmästaren aflönades natuligtvis högt, ty man tog honom ifrån en fördelaktig plats, som han hade förut.
Genom dessa ansträngningar lyckades man också att få handteringen der lika så fullkomlig som i England, men sedan R.
St:r beslutat att borttaga tullen på messing, har deraf blifvit en nödvändighet att allt mer och mer minska drifvandet af denna fabrik, oaktadt verkstäderna äro så stora, att bruket skulle kunna tillverka så mycket messing, som åtgår för hela vårt land, och troligen kommer handteringen att h. o. h. nedläggas, hvarigenom, utom att det blir en omätlig förlust för egarne, tusentals arbertare blifva utan bröd.
Detta förbigår jag likväl nu, enär min motion inom Utsk:t icke lyckades attr; vinna gehör hos pluraliteten — det var likväl endast på en röst, som det berodde — och den således icke kan förekomma till R.
St:rs afgörande.
Jag har ansett det vara nödvändigt att förutskicka dessa upplysningar såsom skäl hvarför jag yrkar att tullen på koppar må bibehållas.
Den är för närv:de 2 rdr 50 öre pr centner.
Det skulle icke hafva fallit mig in att yrka bibehållaudet af nämnde utförseltull, om min motion hade lyckats att vinna R.
St:rs bifall, men om vi nu borttaga detta sista stöd för messingshandteringen, så visar sig sanningen af den bilden, som af Frih.
Hamilton nyss användes; han liknade nemi. theorien vid den indiska afguden, som sitter leende på sin vagn och icke hör jemmerropen af de olyckliga offer, som krossas under vagnshjulen.
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag om afslag å denna del af Betärik:t, samt att utförseltull på koppar mätte bibehållas.
618 Den 29 Maj f. 111.
Efter det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat i afseende på artikeln tackjern, hyser jag den förhoppning, att det icke gerna kan komma i fråga att bibehålla exporttull på koppar.
Jag anser dock nödigt att åtminstone med några ord yrka dess borttagande.
Rappes motion om tull på messing, så är den afslagen af Borgare- o. Bonde-St:n, och i Preste-St. har man uppskjutet behandlingen af densamma.
Således har denna fråga icke vunnit några sympatier, och fastän jag saknar de speciela insigter i afseende på detaljerna af denna handtering, hvilka den siste värde talaren tycks ega, så tror jag dock att, då nästan hela representationen varit ense om att afslå motionen, det icke finnes några synnerligen giltiga skäl att bifalla densamma.
Hvad utförseltull på koppar beträffar, ber jag att äfven i denna fråga 1a hänvisa till andra länders exempel.
På denna vara finnes icke exporttull i något annat land än i Finland, men der är äfven exporttull å messing, och om vi skola följa detta lands exempel, så böra vi följa det såväl i det ena fallet som i det andra, och således då äfven stadga exporttull för messing.
Jag bekänner uppriktigt att jag har haft svårt att göra mig reda för af hvad skäl utförseltull ansets böra upphäfvas på koppar, ty oafsedt att denna koppar behöfves för messingsberedningen, som förr varit af någon betydenhet här i landet, men som på sednare tider, genom de åtgärder, som blifvit vidtagna af lagstiftningen, högst betydligt gått tillbaka, har ock det väsendtliga skäl för tullens bibehållande förefunnits, och som ännu gäller, att man ansett koppartillverkningen vara så fördelaktig, att den väl kunde tåla vid en sådan beskattning, och då denna tull tillskyndar staten en fördel och handteringen kan bära denna afgift samt den äfven bidrager till uppehållande af messingstillverkningen inom landet, så får jag för min del föreslå att den nu gällande exporttullen måtte bibehållas.
Jag anser mig endast behöfva åberopa det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat i afseende på artikeln jern, för att derutaf hemta ett mer än tillräckligt skäl för R. o. Ad. att bifalla Utsk:ts förslag äfven vid denna pnnkt.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall til Utsk:ts hemställan, dels ock afslag derå samt bibehållande af den för ifrågav:de artikel bestämda utförseltull, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå samt bibehållande af den nn för artikeln stadgade utförseltull, då svaren utföllo med många Beri 29 Maj f. m. 619 nej, blandade med ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Rappe begärde votering.
Uppsattes och justerades följ:de vorter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan om afskaffande af utförseltullen å artikeln: »koppar, rå och garad etc.», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den nu stadgade utförseltullen å ifrågav:de artikel.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess sint rösterna hafva utfallit som följer:
Lumpor.
Jag har, af skäl som finnas anförda i min reservation, ansett, att det vore för landet nyttigt, om man här följde samma princip som i andra länder, att söka bibehålla detta råämne för en allmänt nyttig fabrikation inom lam det genom att åsätta detsamma exporttull.
I flera främmande länder har man gått ännu längre; man har der alldeles förbjudit utförseln af denna vara, såsom i Frankrike och Belgien, hvilka länder dock fått reputation om att hafva inlåtit sig på frihandelsområde.
Jag vill icke besvära B. o. Ad. med att upprepa de skäl, som tala för min åsigt, — jag har redan andragit dem, då det var fråga om artikeln ben, — utan anhåller jag nu endast att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, måtte besluta att den nuv:de exporttullen å lumpor måtte bibehållas.
Det erkändes i går att lumpsamlingen är en industri, och i detta erkännande ligger ett bevis på att protektionisterna inom detta hus vilja skydda lumpsamlarne, och detta sker bäst derigenom att utförseltullen å denna artikel afskaflfas.
Ett ytterligare skäl, som talar för bifall till Utsk:ts förslag, är, att de fabrikanter, hvilkas skydd egentligen afses genom denna exporttull, nemi. pappersfabrikanterna, redan förut äro mer än tillräckligt skyddade genom en onaturligt hög införseltull på papper.
Jag anhåller om bifall till Utskits förslag. 620 D«n 29 Maj f. m.
Hr Fähraeus, Johan Fredrik:
Om nu ifrågav:de artikel gäller alldeles detsamma som af en afsedd talare på detta rum i går vid frågan om artikeln hen anmärktes, eller att lagstiftaren gör orätt i att gynna en medborgareklass på en annans bekostnad.
Numera är det ock kommet derhän, att ingen egentlig fabriksinrättning njuter så beskaffad förmån med hänsigt till råämnet, utom pappersfabrikationen; ty icke är t.
ex. ull belaggd med utförseltull till fördel för yllefabrikanterne, icke heller lin och hampa till fromma för linne- och hampväfnads-fabrikanterne.
Allt hvad lagstiftningen under denna hänsigt kan och bör göra, är att för råämnet medgifva tullfrihet äfven vid införsel.
Den frihet från införseltull, som sålunda lör lumpor redan länge egt rum, har ock haft till följd, att af varan år 1861 importerats för ett värde af omkring 8,300 rdr.
Med stöd häraf och i betraktande af hvad Utsk:t för öfrigt anfört, tillstyrker jag bifall å Utsk:ts förslag.
Den siste värde talaren har stärkt mig i den öfvertygelsen, som jag redan förut hyste, att det vore skäl att söka bibehålla inom landet det råämne, som nu är i fråga och som hittills varit belagdt med exporttull.
Om det förhåller sig så att en icke obetydlig qvantitet lumpor införes i landet, bör detta verka lugnande för dem, som gynna lumpsamlarne, ty derigenom kan man vara viss på att lumporna bibehållas i pris.
Man skulle i afseende på denna artikel kunna anföra samma skäl, som anfördes då det var fråga om artikeln ben, men jag tror att vi haft tillfälle nog att stadga vår öfvertygelse på båda sidor, så att jag vill icke upptaga R. o. Ad:s tid längre, utan inskränker mig blott till att anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan.
Jag ber dock att få erinra Gr.
Posse om att jag icke hört någon, som upphöjt lumpsamlarne till industriidkare.
Jag har funnit att Hr Gr:n ibland har mycket fina öron, så att han hör mera än hvad som yttras; men att de åter ibland icke räcka till att uppfatta hvad som verkligen säges.
Samma skäl, som talade för att artikeln ben skulle befrias från exporttull, kunna äfven användas med afseende på artikeln lumpor, så att jag anser icke något särdeles vara att i detta hänseende tillägga, men vill dock särskildt hänvisa på det skäl, som Gr.
Posse anförde, nemi. att det är så mycket mindre anledning att gynna pappersfabrikanterna på lumpsamlarnes bekostnad, som de förra redan åtnjuta ett skydd, Som, enligt min tanke, är större än det borde vara.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels afslag derå samt bibehållande af Den 29 Maj f. t» 621 den nu för artikeln lumpor stadgade utförseltull, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dertill svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Liljencrants begärde vortering.
Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan om afskaflande af utförseltullen å artikeln lumpor, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bibehåller den nu stadgade utförseltullen för nämnde artikel.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Utsk:ts hemställan bifölls. B. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 3 e. m.
(122 Den 29 Maj e. m.
Fredagen den 29 Maj 1863.
Utförsel-tariffen:
I afseende å föredragningen af dessa artiklar förekommer det mig såsom lämpligast att föredraga dem i 2:ne mom.
Det första skulle då vara »virke, sågadt eller tillhugget».
Delta har afseende på diverse sorter äldre virke, som man ansett sig böra tullbelägga såsom fördelaktigt för verkstäder etc.
De andra sorterna äro mindre otillhuggna timmer af diverse uppgifna dimensioner, som man nu äfven vill tullbelägga, men af en helt annan anledning.
Således är det särskilda motiv för de förra och de sednare slagen, hvadan det vore lämpligast att föredraga dem i 2:ne särskilda punkter, hvarom jag anhåller om propos.
Landtm, förmälte, att Frih.
Raab hade föreslagit, att vid behandlingen af Utsk:ts, rörande artikeln Trädvaror, afgifne hemställan skulle så förfaras, att rubriken:
Virke, oarbetadt etc. först företoges till öfverläggning och beslut, samt de öfrige rubrikerne, eller: furu- och grantimmer, otillhugget etc.; täkter, huggne eller täljde etc.; samt årträd eller ämnen till åror, sedermera gjordes till föremål för gemensam öfverläggning och afgörande; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. bifölle hvad sålunda föreslagits.
Virke, oarbetadt etc.
Jag hemställer om bifall till första momentet.
För min del får jag tillstyrka bifall till den förut gällande tulltaxan, med den förändring i redaktionen, som nu blifvit föreslagen.
Det heter nemi. »Virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget, alm, ask, björk, ek och andra, ej sj>eci - Den 20 Maj e. m. 023 ficerade sådana trädslag, som växa inom landet.»
Nu är deremot föreslaget att det skulle heta: »Virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget, af annat trädslag än furu och gran».
Jag an håller således om bifall till den här föreslagna redaktions-förändringen, men med bibehållande af de gamla tullsatserna.
Jag är öfvertygad om att Gr.
Liljencrants icke skulle framställt detta förslag, om han gjort sig reda för hvad detta förslag åsyftade.
Detta förslag omfattar nemi. bland annat t. ex. sågade björkplankor, och om dem kan man väl härvidlag icke hysa mer än en tanke, ty man kan ju icke sätta i fråga att björken kan blifva utrotad, hvadan vi således icke heller behöfva tullbelägga björkspakar etc.
Vi hafva ju stora skogar af alm och asp m. fl. dylika trädslag, både i Halland och Blekinge, och då kan det väl icke vara af behofvet påkalladt att tullbe lägga dessa artiklar.
Jag skulle således föreställa mig att det ligger en vinst uti att exportera dem i stället för att bränna upp dem som ved, ty härigenom kunde vi bidraga till anskaffande af de kapitaler, som äro nödige för att vi skola kunna betala alla de utländska varor vi importera.