Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderssapet och Adeln affiljdes kl. L ro.
In lräem krotocollr 6.
Tisdagen den 20 Mars. plenum klockan 5 eftermiddagen.
Förrättades ival til Riddarhus-vireÄsurer,- och befanns wid rösternas beräknande följande Sju Herrar och Män, hwilka erhållit de flesta, och hwaraf en skulle för Konoraire anses, hafwa blifwir wid detta förtroende utsedde: Grefwe Brake, lel^nus k^eörlc.
En af Rikets Herrar m. m. som erhäliit röster ----- 196.
Friherre Losenkanc, 8ckerin§, Stats Secreterare m. M. - - - 125.
Friherre 8jödlaäli, kelir, Ofwerste-Bisu tenant m. M. - - - - 184» Friherre Klingspor, preäric, Hofmarskalk m. m. - - « - 167.
Herr käklman, Otto preiric, lieutenant - - - * ^ Herr Lronstsät, lians ^Xel, Ofwerste lieutenant M. M. « ». - 14^ Herr 868 Den 20 Mars. e. m.
Herr skarbs von Wurtenberg,, Kils Willielm, Uevisions-Lecreterare m. M. 262.
Ridderskapet och Adeln atssiljdes klockan z r om nättén.
In lläem krotocolli 6.
Thorsdagen den 22 Mars. klenurn klockan; 10 förmiddagen. ^usteracles följande:
Utdrag af ?rotocollet, hallit i Högloft.
Ridderskapers och Adelns ?lenum den i?:de Mars 1810.
S. D- Föredrogs a nyo Stats-Utskottels dm rz:de sistl.
Mars pa bordet lagda lVlemorial, ian» ledning af Förste ^rclnatern och Lommenteuren von 8rbul!2ei>beilN8 til berörde Utskott remitterats Motion, angäende nödige anstalters widtagande til hämmande af Wexel-Loursens stigande, och arden matte nedsattas til närmaste förhållande til hwad den relativt til mynter bör wara; och beslöt Ridderffaper och Adeln ar Utskottets härsfwer afgisne inlärande til alla delar gilla och godkänna: hwarom de öfrige UeLpcKive Gränden genom Utdrag af ?rotocollet wänlig underrättelft meddelas skulle, dit sugra.
Utdrag af krotocollet, hallit i Högloft.
Nidderffapers och Adelns klemm? den 17 Mars i§iO. S. D. Föredrogs Borgare-Standets kroto.
.colls - Den 22 Mars.' 869 kvik-Utdrag af den 27 sistl.
Februarii, angående Lxpeciiti0N8-Utstotkels förflag til underdånig ffrifweise, rörande wiste förmäners bewiljande för tilwerkare af Linne-wäfnader i Elfsborgs och Hallands Län, samt Qwinno-könets anwändande widatffillige handteringar och yrken, hwarigenom Borgare-Standet önffabe at de saknade orden LronoUtsichlder och öppna salubodar niärre pa sina behörige stallen inflyta; och beflöt Högloft.
Ridderffapet och Adeln ar til deras införande i ben underdåniga ffrifwelsen lemna sitt bifall; hwarom Utdrag af?5otocollet de öfrige liespc^ive Standen ffulle wänligen meddelas, liit supra.
Utdrag af krotocollct, hållit i Hoglofs.
Ridderffapets och Adelns kleuum den 17 Mars 1810.
S. D. Uppå Stats-Utskottets tilstyrkande i dest hos Ridderffaper och Adeln den 8 dennes upläste lVlemorial, biföll Ridderffapet och Adeln, ar en 8umlua af I2,O0O N:d. kauco om äret, frän detta ärs början räknadt, ma af be pä Stars-anstagen blifwande besparingar anfläs til omkostnader för be refor, Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinfen kunde behaga anställa, til winnande af kännedom om Landels occonumiffa och statistiska beskaffenhet, och at desse medel mä endast til Hans Kongl. Höghets
Egen äispositiou och uppä Desi derom skeende reguisition af Stats-Lomoiret anordnas och utbetalas. vi supra.^
Ridderffapets och Adelns LlLuum ben 17 Mars iZio. S. D. Sedan Högloft.
Ridderffapel och A veln, 87<r Den 22 Mars. deln, tvid pröfningen af Stats>UtstottetS första utlåtande, rörande Riksens Ständers HuLtiuss-Ombudsmans och detz LLntrlies aflöning, gillat hwad om detz lön blifwit tilstyrkt, samt lemnat utan anmärkning förslagen til detz Lamrlisters och Waktmästares löner, företogs nu til afgörande Utskottets den 8:de dennes pä bordet lagda klemorial, innefattande sivar pä de tvid ofwanberörde utlärande i wista andra delar hos Ridderstapet och Adeln gjorde anmärkningar; och blef detta ^lemorigl i hela detz widd af Högloft.
Ridderstapet och Adeln bifallit. Hwarom
Utdrag af krorocollet stulle de vfrige kespeÄivs Standen wänligen meddelas, bie supra.
Ridderstapets och Adelns klenum den i?
Mars iZio. S. D. Biföll Högloft.
Ridderstapet och Adeln Lag-Utstottecs den iz Mars pä bordel lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:rs den 9 siftl.
Februarii gjorda, frän samtelige Uespeäivs Riks-Ständen til Lag-Utstotter rsmitteracle
Nädiga proposition, angäende en ny och förbättrad Kyrko-Handbok; och stulle de öfrige kespEive Ständen genom Utdrag af krotocollet härom wänligen underrättas, bit supra.
Utdrag af ?rotocollet, hällit i Högloft.
Ridderstapets och Adelns klenum den 17 Mars i8io. S. D» Föredrogs ä nyo Allmänna Besivärs, ch Oeconomi^.
Utstottets den 14 sisth Mars pä bor - Den 22 Mars. 8?r bordet lagda Betänkande, angående förbättringar i Rikets UpfostringsWerk; och beflöt Högloft Ridderffapet och Adeln, ar lil Utffottets i afseende har» pä gifna lilstyrkande lemna sitt bifall, suprg.
Ridderffapets och Adelns klenum den 17 Mars i8lo. S. D. Föredrogs a nyo och bifölls Allmän» na Beswärs» och Oeconomis-Utffottets den 8 sist» ledne Mars pa bordet lagda Betänkande, angående ulwägar til förekommande af de olägenheter, som i atffillige trakter af Skane genom flygsand förorsakas; hwarom Utdrag af krotoLollet de öfri» ge ke8xeÄive Ständrn wänligen meddelas skulle. kilt supra.
Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1817 och 1818^ Åttonde Bandet, STOCKHOLM, tryckta hos Oi,op G|iahn, i8as. ii ... ' t I * i ■ Thors cl agen elen 2 Julii.
Plenum kl. half till lo förmiddagen.
Upplästes till justering och godkändes följande från Expeditions-Utskottet insände Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj;t: 1) Om Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande. 2)
Om medel att förekomma den Riket tillskyndade förlust genom handeln på Finland. 3)
Ont inlösen af de såkallade Schlegel, ska Godsen i Hallands Län. 4) Om Öfverste-Indelningens vid f. d. Östgöiha
Ca valleri-Regemente användande tili aflöning för en FältMarskslk eller General. 5) Om Revision öfver förvaltningen af de under Kongl. KrigsCollegii disposition ställda cassör. 6) Om afgift till veneriska smittans härn? mande m. m. 7) Om arfvode för ÖfverCommissarien Ek. g)
Om storskiftes och enskiftes förrätt^ 4 Den z jfulii. ningarnes sammanförande samt om egoaelningsrätter för dylika mål. 9)
Om ändring i Kongl. Förordningen rörande skogaine i Riket den 1 Augusti 1805, §. 53, om svedjande. 10) Om skyldigheten att afskala barken å utsynte ekar och rättigheten till samma barks användande. 11) Om Committé för ny reglering af Rikets embeten och tjenster.
Upplästes till justering följande fiån ExpeditionsUiskottet ankomne <jj. §. af RiksdagsBeslutet, angående: 1) Kungsgårdars och OlficersBoställens för-i säljning. 2) Sala Silfververk. 3) Ro-eringen. 4) Tullverket. 5) Bränvinsbränningen, Upplästes och lades på bordet följande från nedannäinnde Utskott inkomma Memorial och Utlåtanden.
Från Stats-Utskottet: af den 28 sistl.
Junii, angående tryckning a£ åtskilliga tabeller öfver StatsVerkets räntor.
Den 2 Julii % 5 af den i dennes: 1)
I anledning af återremiss utaf frågan
Om gratification åt Herr vice Presidenten°m. lii.
Billberg, 2) Rörande RiksStåndens särskildte beslut i fråga derom huruvida det för Manufactur-' DiscontFonden ställde creditiv å Banken må kunna af Riksens Ständers Revisorer indragas. 3) Angående otillräckligheten af förra anslaget till Riksdags-kostnadernes bestridande.' 4) Angående Rosersbergs Kungsgårds öfverlemnande till Kongl. Maj:ts nådiga dispo: sition. 5) I anledning af Kongl.
Maj:ts nådiga proposition rörande medels anslående till kostnaderne vid Högstsalig Hennes Maj.t EnkeDrottningens begrafning. 6) Angående RiksStåndens särskilte Beslut, i fråga om Riksens Ständers Revisorers rätt, att indraga creditivet å Banken för A1B manna Maga/.inslnrättningen. 7) I anledning af Kongl.
Maj ts nådiga proposition, angående pensions reglering för Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Hofstat.
Ira 11 Bevillning s Utskottet: af den 1 dennes, angående sättet för Tullafgifternes erläggande.
6 Den z Julii.
Frän Banco■ Utskottet: af den 27 sistlidne Junii: 1) Angående afbetalning i silfver på Bankens fastighets lån. 2) Om anslag från Banken till inköp af silfver. 3) 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den 15 sistledne Junii, uti den till förnyad handläggning remitterade fråga, om lån från Banken till Götheborgs Stad. af den 30 sistl.
Junii: 4) Angående successiv indragning af sådane Bancosedlar, som äro äldre än 10 år.
Från sammansatte Stats och BancoUtskotten: af den 30 sisth Junii:
Förslag till Reglementariska föreskrifter uti vissa ämnen, hvilka tillhöra den af Riksens Ständer fastställda reglering af Rikets penningeväsende.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 27 sisth Junii aflåtne, och den 29 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sisth Februari meddelte Betänkande, i anledning af väckte frågor Den '2 Juliu 7 •m upphörande af frikallelse för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskapet uti kostnaderne för deras hus och tomter i Städerna till Kyrko-, Präst-, Scholae-och Rectors» Boställsbyggnader m. m. fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottets ofvannämnde Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Danu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OrConomieUtskottets den 27 sisth junii aflåtne och d
Statsutskottets dea 28 sistlidne
Junii afgifne samt den 29 i samma månad på bordet lagde Utlåtande och Förslag, angående RiksStåndens särskilta Beslut, rörande recognitions-skogarnes upplåtande och försäljs. ng till Skatte. s JDen z Jnlii.
Hans Exeellcnce, Herr Grefven och LärdtMarskalken hemställde om icke, med antagande af U'skottets jemknings-förslag i livad det samma rörde Ridderskapet och Adeln , Ståndet behagade frågan om recognitions-sko. garnes försäljning på sätt Utskottet hemställt till förstärkta Statsutskottets afgörande olver, lemna.
Föredrogs å nyo Stats- och BancoUtskot; tens den 26 sisth Junii aflåtne, samt den 29 1 samma månad på bordet lagd?
Memorial, med förslag till reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Discontverk.
Grefve von Platen3 Baltzar Bogislans, lipp* läste följande:
Efter hvad jag förut under Riksdagen yttrat om så väl
Disconter i allmänhet som Gö tha Canal Discont enskilt, men i synnerhet efter min protest af den 16 Junii, anser jag öfverflödigt uppehålla Högloflige Ridderskapet och Adeln med vsdlyftige anmärkningar öfver det nu under öfverläggning varande Högloflige Stats- och BancoUtskottens förslag till reglemente.
Jag tTor mig blott böra, enligt min öfvertygelse, nämna, att jag anser förslaget i det hela så litet passande för ändamåiet, så i Den 2 Julii. 9 strid med
Discont-rörelsens, landets och näringarnes sanna förhållanden och behof, med enskiltes och allmänna corporationers lagliga rättigheter, att, i fall det antages, jag deraf förutser de vådligaste följder: missnöjen hos allmänheten, oredor i redogörelsen, och högst betydliga förluster för enskifte, men isynnerhet det allmänna, vid den förestående Disconternas utredning.
Jag får alltså anhålla, att denna min allmänna mening må, sorn min reservation i Protocollet, få inflyta 3 öfvertygad att flere särskilta omständigheter under öfverläggningen, ej förblifva oanmirkte, då jag vid dem får yttra min tanka.
Grefve Spens, Jacob Melcher , anförde skriftligen:
Uti Betänkandet, som åtföljer det nu upp. lästa projectet till instruetion för Fullmägtige i RiksgäldsConioiret , förmäla Utskotten sig hafva uppgjort berörde project under förmodan, att Kongl. Maj:t skulle i nåder förklara Riksens Ständers beslut rörande
Disconternas utredning för orubbligt och gällande till ali* män efterrättelse, och uti ingressen till sjelfva instruetion åberopas äfvenledes Kongl. Maj:ts nådiga sanction till de vilkor och Jörbehåll, under hvilka Discont-utredningen skulle af Staten öfvertagas.
Ehuru af ordställningen uti denna ingress lätteligen skulle kunna slutas att denna sanction af Utskotten ansågs gifven genom den del af Kongl.
Maj^ts nådiga proposition af den 10
December 1 fl 1 7, som angar Dis - IO Den z
Julii. confernas utredning, mätte detta likväl aldrig kunna vara rätta meningen, då denna proposition innehåller fötslag, rörande helt andra vilkor och förbehåll, än dem Riksens Ständer sedermera beslutat.
Denna förutsatta sanction af de, för
Discont-utredningens företagande, af Riksens Ständer stadgade vilkor och förbehåll, lärer således förmodligen icke vara annat, än den tredje benämningen å det samma, som förut kallades ett, genom Konungs och Ständers samfällda beslut, stadgadt förklar ande af det antagna liqutdationssättet, för en till allmän efterrät~ telse gällande lag, eller, som man sedermera ansåg ordet böra mildras, författning.
Då i8:de puncten af Utskottens hufvudsakliga förslag till
Disconternas utredning, hvaruti denna författning omförmäles, hos Högloflige Ridderskapet och Adeln lörevar, hade jag äran att, jemte flera, fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på, i hvad måtto Konungs och Ständers sammanverkan i detta afseende, enligt grundlagarna kunde och borde äga rum, eller icke} jag sökte visa, att det var icke Riksens Ständers beslut, rörande förvaliningen af deras penningeverk och användandet af de samma verk. tillhörige fonder, i och för
Discont-utredningen, i händelse den af det allmänna skulle komma att bestridas , hvartill Konungens sanction behöfdes, eller någon annan åtgärd kunde af Kongl. Maj;t enligt Grundlagen fogas, än att låta, rörande dessa Riksens Ständers beslut, allmän kungörelse utgå, men att deremot Konungs och Ständers sammanverkande beslut ovilkorligeo Den 2 Julii.
TI erfordrades, för att, innan Riksens Ständer genom någon sitt Ombud kunna taga minsta befattning med de enskilta liquiderna melian
DiscontBolagen samt deras gäldenärer och borgenärer, genom en förändring af allmänna gällande lagar och deras tillämplighet till detta enskilta fall, betaga nämnde Bolag, med deras gäldenärer och borgenärer, de i samma gällande lagar grundade rättigheter, att, genom i laglig väg vidtagna åtgärder bereda sig ett liquidationssätt, efter deras egen tanka förmånligare, än det Riksens Ständer dem ämnat.
Jag väntade, stt då, vid beslutet rörande denna iS:de punkt, något bestämt yttrande, rörande sättet, hvarpå Kongl. Majtts instämmande och sanction till Riksens Ständers beslut skulle sökas, icke blef meddeladt, Utskottens förslag till det öfriga, så kallade reglementariska, äfven skulle innehålla något utförligt och bestämt förslag härom, icke blott förutsätta, att sanction erhölles; ty skaliden erhållas, måste ju den på något sätt sökas; och att det är just sättet, hvarpå den sökes och erhålles, som afgör hvad en sådan sanction egentligen kommer att innebära och verka, är hvad jag åtager mig att bevisa, jag har från början både enskilt och offentligt hört, och äfven af Utskottens första Betänkande funnit, att, ehuru motbjudande det varit för Utskotten, att ens väcka fråga derom , att allmänna laven, under hvars helgd personliga och rgendoms-säkerheten är ställd, för något visst tillfälle skulle förändras, har likväl ansetts för oundgängligen nödvändigt, om Statens biträde skulle kunna göras verkande till det 12 Den 2 Julli. ändamål som åsyftas, att ehn utredning af FilialDis conte,rna , som Staten åtagit sig , blcfvc alldeles oberoende al Discont Borgenär emes pröjning och godtfinnande-, hvilket åter Utskotten endast genom ett undantag från lagarna trott kunna ernås.
Nyttan och oundvikligheten af detta undantag har alltid blifvit anförd såsom hufvudsakliga skälet, hvarföre ett sådant borde stadgas; och något annat skäl derföre lärer också knappt kunna upptänkas.
Jag öfverensstämmer ock fullkomligen deruti, att, så länge det iiquida; tions-sätt, som Riksens Ständer erbjuda, icke af sjelfve de personer, som det egentligen angår, deröfver i laga ordning hörda, blifvit godkiindt, elier detta liquidationssätt i förmonlighet uppgår till full likhet med den största lagliga pretention, sorn desse samma personer skulle kunna göra sig, är tämineligen säkert att förmoda, det hvar och en skall till försvarande af sin egendom och undvikande af da förluster, sorn kunna undvikas, betjena sig af sina lagliga rättigheter, så länge han äger dem qvar, och att således Riksens Ständers, efter snart åtta månaders sammanvaro, fattade beslut, så väl i den så kallade hufvudfrågan rörande Disconterne, som angående det reglenientariska , hvilket nu är under öfverläggning, tills vidare icke kan vara att anse för annat, än såsom det anbud Riksens Ständer beslutit erbjuda samtliga i Discont-utredningen interesserade personer, i händelse Riksens
Ständer skulle komma att med denna utredning taga befattning-, så länge och intilldess antingen detta anbud blifvit af dessa samma personer antaget, och Den 2 Julii.
13 således contractet blifvit ömsesidigt och fullständigt, eiler ock lagstiftande magten gjort ett undantag för detta särskilda contract, från hvad så väl den naturliga sorn positiva lagen stadgar, rörande contract i allmänhet, att nemligen detta, för att vara gällande, endast behötver vara af den ena contraherande partén godkändt.
Den ena delen af lagstiftande rnagten i vårt fädernesland , Riksens Ständer, hafva redan beslut i t att för detta tillfälle göra en sådan förändring i allmänna lagarna.
Det är således nu mera öfverflödigt att här yttra sig öfver den materiella origtigheten, olämplighet?!! och skadligheten af en sådan, till tredj ■ mans förfång stiftad, Lex in casu, med icke blott framdeles gällande, utan äfven retroaktiv kraft; ehuru jag för egen del visserligen är öfvertygad, sä väl härom, som att med icke det minsta, eller kanske obetydligt större, uppoffring al Staten, laglighetens helgd kunnat fullkomligen räddas, och de, som nu skola linna det sätt, hvarpå de förlorat, nästan svårare än sjelfva lörlustarna, blifvit fullkomligen betagne all skäl till klagan; det är. och kan nu allenast vara fråga om att lormelt få denna lagförändring verkligen sä stadgad , att d n uppfyller det dermed åsyftade ändamål, att bereda möjlig och säker verkställighet af Riksens Ständers beslut, I sådant afseende återstår ännu ett bestämdt
Och constitutionnelt yttrande af den andra delen, hvaraf Sveriges lagstiftande magt består.
Konungen. jag kan icke neka, att m Den 2 Julii. jag jast på samma skäl, som jag skulle önskat, att Riksens Ständer aldrig föreslagit denna lagförändring, bygger den enskilta förhoppning jag hyser, att Kongl. Maj:t, med anledning af 16 §. i Regeringsformen och sin Konunga-försäkran, ej åt Rikets Ständers beslut meddelar sin sanctionj men iden oförmodade händelse, att Kongl. Majt skulle finna sig kunna och böra sådant göra, är åtminstone angeläget, att alla de formaliteter vid en sådan meddelad sanction åt Rikets Ständers beslut om förändring i allmänna lagarna, varda iakttagna, hvarförutan, enligt Regeringsformens tydliga lydelse, dessa lagar icke kunna anses förändrade, utan de förra stadganderna, oaktadt allt hvad dervid kan vara i annaa olaglig form tillgjordt, ändå fortfara att med sin fulla orubbade kraft vara gällande Till en sådan ordentlig lagförändring gör nemligen, enligt tydliga lydelsen af Regeringsformens 87 och 88 §. § , icke tillfyllest, att Riksens Ständers beslut helt enkelt af Kongl Maj:t fastställes och kungöres, utan erfordras ovilkorligen a't frågan om ändringen eller upphcijvandtt skall vara, sedan Lagutskottet deröfver blifvit kordt , af Riksens Ständer afgjord^ samt derefter det öfverenskomma förslaget derom genom Talmännen tili Konungen ö/verlemiadt; och att Konungen skall deröfver inhämta StatsRSdets ich Hgsta Domstolens tankar, samt sedan Flan siit beslut jattnt, kalla Riksens Ständer på Rikssalen, att antingen emottaga
Dess samtycke till dems åstundan, eller afhöra
Dess skäl att det vägra.
För att [rågan om Discont utredningen andt - Den 2 Juli. - i $ ligen måtte ernå ett constitutionnelt slut, och hufvudföremålet för Rikets Ständers sammanl*omst till denna så långvariga Urtima Riksdag vara, när de åtskiljas, i sjelfva verket och finaliter afgjordt, måste således denna procedure ofelbart för 6ig gå j och att, hvad på annat sätt beslutes, hemställes till Kongl. Maj:t och af Kongl. Maj:t fastställes, medför, enligt Regeringsformen, platt intet resultat, åtmindstone ej det orubbliga beståndet af den beslutna
Discont-utrednings-methoden , sorn varit åsyftad.
Hvar och en som finner denna method lända sig till förfång, har sin rättighet qvar att genom åtgärder i laglig väg göra beslutet derom emot sig kraftlöst, och saken förblifver derigenom i ändå mera oafgjordt skick, än om Kongl. Maj:t på ordentligt sätt tillkännagifva sitt afslag å Riksens Ständers förslag till lagförändring j ty då vore åtmin. stone säkert, att denna oftanämnde
Discontutredningsmethod icke kunde användas, utan att Riksens Ständer, ännu församlade, antingen måste öfvergifva all tanka att befatta sig dermed, eller ock antaga andra, med hvar och ens lagliga pretentioner öfverensstämmande, och derigenom , utan lagförändring, säkert verkställbara grunder.
Jag hemställer, i grund af allt detta, till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns pröfning, om det icke vore lämpligt att ändteligen vidtaga något constitutionnelt steg, för att komma i en ofelbar erfarenhet utaf, huruvida vi vid denna Riksdag verkeligen uträttat något, i6
Den 2 Jidii. eller intet; och anhåller att, i händelse återremiss beviljas , detta mitt anförande må lå åtfölja den, men eljest anses såsom en med saken uti omedelbart sammanhang stående ny motion, som torde till samma Utskott iå remitteras.
I afseende å den författning som erfordras samt af Konung och Ständer gemensamt bör utfärdas, på det Riksens Ständers Beslut, rörande Discontverkens utredande må kunna verkställas, instämmer jag fullkomligen uti hvad Herr Grefve Jac. M. Spens derom yttrat.
Rörande grunderna för Disconternas utredning, har jag i Utskotten varit af stridig tanka med plutaliteten och således icke eller kunnat deltaga uti de, i anledning af Utskottens tillstyrkanden, uti RiksStånden derom fattade beslut.
Dessa grunder kunna icke mera förändra?, och förslaget kan således oaktadt jemkningar vid det reglementariska, i min tanke omöjligen blifva godt; man torde kanske finna, att då jag äger denna öfvertygelse, borde jag afhålla mig ifrån att göra anmärkningar vid de reglementariska detaillerna; men då, genom jemkning mi dessa detailier, mindre förluster för enskilta torde kunna beredas , än i fail Utskottens tillstyrkande skulle blifva bifallet, så får jag anhålla, att få framställa hvad jdg anser deruti fordra rättelse.
Ut, jDen 2 Julli. n Utskotten föreslå i s:dra §. 2:dra Morn., att de obligationer, som utgifvas i utbyte mot
Disconternas 3-procents assignationer och af-, skritnings-bevis, böra ställas på 4 år.
För min del anser j 1 g det uti Herr Friherre Wir6éns särskilte yttrande föreslagne sätt bättre, nemi- att desse obligationer böra utfärdas för hvarje år särskilt, att förfalla der.
1 Ociober 1819, 1820, 1821 och 1822.
Dernäst förekommer, att Utskotten före-1 slå i samma mom. att om någon fordringsäga-i re ästundar, få sin fordran fördelt i flere lika lydande obligationer, det må tillåtas; dervid får jag anmärka, att då desse summor icke blifva delbara i lika lydande obligationer, torde orden: likalydande, böra utgå, då det öfriga af det föreslagne stadgandet kan bibe-' hållas, nemligen, att ingen obligation blir pä mindre summa än 100 Rdr, samt derutöfver på jemna 10-tal.
Uti 37 §. 1 Morn. stadgas generelt, att omsättningar få ske, dock ej på längre tid än 6 månader, och attingen omsättning under de sista 9 månaderna får tillåtas-
I afseende å första frågan, angående omsäticingar hvar 6:te månad, får jag erinra, att då reglementet för Götha Canal Bolags Discont uti 13 §. innehåller, att actier få belånas på år, och således omsättas hvar i2:te månad; synes ock detta stadgande, enär nyssnämnde reglemente icke blifvit upphäfvet, böra förblifva gällande.
FÖW Ridd, 0. Ad, JProi, VII.