Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mits förslag); hvad åter summan beträffar, förenar jag mig med dem, hvilka önska den nedsatt till 4 milin-, för att använda de besparade 2 milhrna till Jönköpingsvägens fullbordande.
Taube, Henning
Adolf:
Tiden är så långt framskriden, att jag icke länge vill uppehålla B. o. Ad.; men då här på f. m. yttrats, såsom skäl hvarföre den 5:te punkten icke skulle föredragas framför den 4:de, att denna kunde sönderdelas i 2:ne, så anhåller jag nu att få till alla delar instämma med de talare, som yrkat denna sönderdelning, nemi. den eria angående sträckningen och den andra rörande kostnaden eller anslagen.
Vi veta att för Statens jernvägar blifvit anslagne 23,000,000 rdr, äfvensom att dessa medel äro beräknade för olika jernvägar.
Vi veta äfven att StatsUtskit så fördelat summorna, att 6,000,000 skulle användas på södra stambanan från Einjasjön, samt 1,440,632 rdr till Jönköping-Falköpings-banan.
Om man nu bifaller hvad StatsUtskit i 4:de punkten föreslagit, så är det klart att man stänger sig ifrån att bevilja något mera för det i 5:te punkten omförmälda ändamål.
Jag får derföre yrka att, i stället för de 6 millionerna, K. o.
Ad. ville anvisa 4 millioner till södra stambanan.
Beträffande lista morn., så hafva vi af jernviigskomitéens betänk. inhemtat de stora fördelar, sora skulle upstå af jernvägens anläggning öfver Nässjö.
Vi hafva vidare sett huru Utskit äfvenledes genom sifferberäkningar ådagalagt att det skulle vara fördelaktigt för landet att anlägga en jernväg genom Lagadalen öfver Tenhult.
Båda dessa auktoriteter äro att lita på; jag hemställer Den 25 April e. m.
591 då till eder, Mine Hrr, till hvem man bör hålla sig, ty båda ega rättvisa anspråk på att blifva trodda.
Vi hafva jemväl i dag hört den förste värde talaren hafva ett anförande af mycket uplysande beskaffenhet till fördel för Nässjölinien.
Vi hörde sedermera Ordföranden för Riksgäldsafdelningen inom StatsUtsk:t i ett mycket värderikt anförande upvisa fördelarne af Lagalinien.
Jag må bekänna att jag sjelf sökt sätta mig in i jernvägsfrågorna och de förhållanden, som för dem böra ligga till grund; men jag får förklara, att när man måste taga kännedom om alla dessa siffror, som man, så att säga, sticker i banden på en, så blir man villrådig.
Jag tror, att om vi gå litet till oss sjelfva, så hafva vi icke något stadgadt omdöme om dessa båda banor.
Jag får för min del bekänna, att jag lutar åt Nässjölinien, emedan jag tror, att komitéen måste hafva haft god grund för sitt förslag samt inhemtat goda uplys ningar, hvilka de erhållit dels från K. M:s Befh:de och dels från orten.
A andra sidan åter måste jag äfven sätta mycket för troende till Utsk:ts upgifter, ehuru jag tror att dessa äro grundade på böcker och andra dylika källor, som Utsk:t kunnat förskaffa sig.
Jag tror att man icke ensamt bör efterse, huruvida det produceras något mera spanmål invid den ena eller andra linien, utan man måste betrakta banan ur en vidsträcktare synpunkt eiler huru den bör iuflickas i jernvägssystemet i sin helhet.
Utgående från denna synpunkt, måste jag utan afseende på något annat gifva Nässjölinien ett afgjordt företräde.
Men då vi, enligt min öfvertygelse, icke äro fullt säkra på vår sak och då Utsk:t afsett den ögonblickliga ekonomiska fördelen af att draga banan genom Lagadalen, tror jag att, då vi, så att säga, äro många parter i detta ämne, vi böra öfverlemna åt en högre auktoritet, nemi.
Regeringen, att döma i frågan.
Ty sedan vi här framställt våra åsigter, tror jag att en myndighet, som står öfver alla partiintressen, bör få afgöra hvar banan skall framgå.
Jag hade velat gå så långt att, hvad riktningen beträffar, helt och hållet öfverlemna åt K.
M. att efter ytterligare, undersökningar bestämma densamma från Finjasjön och norr upåt.
Ty, Mine Hrr, jag tror i sanning att vi behöfva ytterligare undersökningar.
För denna jernväg har Utsk:t föreslagit en summa af 6 millioner, men de räcka icke mer än halfva vägen, och då kunna ju koramande R.
St:r förändra såväl beslutet sora riktningen.
Det är derföre jag tror att R.
St:r icke, innan man har undersökningarne fullständiga, böra i första hand och på förhand söka bestämma banans sträckning, likasom jag äfven tror att K.
M. icke heller skall göra det förr än dessa undersökningar äro gjorda.
Jag tror således att man vid denna Riksdag icke kan göra annat, än ansia medel för fortsättande af jernvägsarbetena från Finjasjön i den riktning, K.
M. finner för godt att bestämma.
Jag ber slutligen att få uplysa att troligen en ytterligare petition kommer att till K.
M. ingifvas, med begäran att södra stambanan måtte dragas i riktning, emot sjön Salen.
Talrika rop på propos. hördes ånyo och uprepades efter de fleste af efterföljande yttranden.
Den 2f> April e. m.
Hr Skogman, Garl Johan Alfred, anförde skriftligen:
Ingalunda åstundande att förlänga den vidlyftiga diskussionen i ett ämne, hvaruti hvar och en redan stadgat sin åsigt och fattat sitt beslut, önskar jag endast få i största korthet anföra de skäl, som förmått mig att inom StatsUtsk:t biträda tillstyrkandet af Lagabauan.
Om än Utsk:ts Uthde ej lyckats från de statistiska förhållandena inom Småland härleda några afgörande bevis för Lagabanans företräden, så har det dock tydligen ådagalagt, att de från samma förhållanden af jeruvägskomitéen till Nässjöbanaus fördel härledda sakna den noggranhet och den opartiskhet, man älskar att i en komités betänk, finna.
Den komitéens ledamot, som, enligt upgilt, haft denna del af dess verksamhet sig anförtrodd, har sjelf vidgått ett betydande misstag till Nässjö-liniens fördel af de flera, som blifvit af StatsUtsk:ts Riksgälds-afdelning uptäckta.
De för denna linie anförda gynnsamma förhållandena hafva således visat sig dels tåla betydlig nedprutning, dels böra öfverflvttas på Lagaliniens räkning.
Under sådana omständigheter har jag ansett den genom den sistnämnda liniens antagande upkommande besparing af öfver tre millioner rdr rmt väl värd att tagas i betraktande.
Det är sannt att vid banans framtida fortsättning nordvestvart, denna besparade summa till en betydande del eller kanske t. o. m. hel och hållen måste anlitas; men äfven i detta sednare, mest missgynnande fallet ar ju ingen skada skedd.
Vägen från Malmö till Linköping blir väl längre, men den från Malmö till Jönköping i stället kortare.
Dessa olägenheter kunna således qvittas mot hvarandra.
Utan att vilja försöka att förutsäga kommande händelser, kan man dock våga framkasta såsom en möjlighet, att R.
St-.r, till följe af de ekonomiska resultat redan färdiga banor eller bandelar gifvit, skulle finna sig föranlåtne på någon tid upskjuta byggandet af banan från Småland genom Östergöthland till Katrineholm.
Hvad skulle i denna händelse blifva följden af Nässjöbanaus antagande?
Jo, att man med upoffring af tre millioner oell derå löpande ränta för en tidrymd af måhända många år fått 2'/2 mil onödigt lång väg från Skåne till banans pro tempore norra slut* punkt, Jönköping, och således äfven till alla punkter af vestra stambanan.
På dessa grunder anhåller jag om bifall till 4:de punkten af StatsUtskrts Uthde, i hvad den afser södra stambanans riktning, samt om särskild propos. angående anslagsbeloppet 4,082,41.2 rdr.
Tersmeden , Wilh. Fredr.:
Då jag begärde ordet, hade jag visserligen tänkt bjuda skäl för den åsigt jag ämnade framställa; men då tiden är långt framskriden och flera talare före mig yttrat sig i samma riktning som jag, får jag inskränka mig till att anhålla, det proposma rörande denna punkt matte blifva tvänne, nemi. först om sträckningen och sedan om anslaget.
Beträffande den förra, får jag förena mig med de talare, som yrkat att sträcknin - Den 25 April e. m. 393 gen måtte blifva från Finjasjön till Salen, och att anslaget för denna väg måtte bestämmas till 4 millioner.
Jagskall söka att vara så kort som möjligt, och ber derföre blott att få instämma i Frih.aTersmedens yttrande.
Det gör mig ondt, att jag här nödgas åter beslå min värde vän, Hr Bildt, med ett groft misstag.
Flan har nemi. sagt, att på vägen tili Nobynäs finnes en ganska stark stigning af ända till 1 på 80.
Detta är alldeles icke riktigt.
För några månader sedan hade man nemligen icke lyckats finna någon väg, der icke sådana stigningar mötte, men Chefen för Statens jernvägsbyggnader detacherade 4 ingeniörer, hvilka lyckades finna en alldeles ny väg, hvilken icke allenast var utan någon den ringaste stigning, utan äfven lemnade en förkortning af ända till 2000 fot.
Jag vill för öfrigt icke uptaga K. o. Ad:s tid med besvarande af några anmärkningar, men ber blott att få förklara, att det synes underligt att man här framkastat en mängd ganska grava anmärkningar, som grannlagenheten förbjuder mig att bemöta.
Jag anhåller blott att få nämna, att vägen från Götheborg till Töreboda redan är utförd af den utmärkte man, åt hvilken statens jernvägsbyggnader hittills varit anförtrodda, och det är ännu icke bestämdt, huruvida kostnaden derför med 300,000 rdr öfver- eller understiger det beräknade beloppet, men större skilnad blir det icke.
När man nu vet hvilka svårigheter han haft, tror jag att man gör orätt i att klandra honom.
För de hrr, som biträdt mitt förslag, ber jag att få tillkännagifva, att jag ingenting har emot att proposma så delas, att den ena framställes å riktningen och den derpå följande å anslaget.
Jag ber dock att få nämna, att mitt förslag är upstäldt i fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:ts Propos., med den skilnad dock, att då K.
M:ts Propos. är framstäld norr ifrån, så har naturligtvis mitt förslag måst upställas söder ifrån.
Förslaget lyder sålunda »att för södra stambanans. fortsättning från Finjasjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping, R.
St:r måtte bevilja oell till utgående ifrån RiksgäldsKontoret anvisa en summa af 6 milhr rdr rmt.»
Herrarne torde således finna att frågan icke är så bestämd, att icke K.
M:t kan i vissa mindre hänseenden förändra riktningen, i fall förnyade undersökningar dertill skulle gifva anledning.
Deremot slippa vi härigenom vid nästa riksdag en ny strid om riktningen.
Dessutom får jag äran tillkännagifva att mitt förslag är ordagrannt bifallet af PresteStåndet, samt framstäldt i BorgareStåndet, som dock åtskiljts utan att i afton fatta beslut i frågan, och då R. o.
Ad. torde finna af hvilken vigt det är att icke med ett enda ord ändra förslaget, emedan frågan då komme till Förstärkt StatsUtsk., så vågar jag anhålla, att så väl Gr.
Flamilton, som öfrige ledamöter, hvilka dela min åsigt, måtte förena sig i den af mig framstälda proposm, alltid 394 Den lii April e. m. dock med öppen lemuad rätt att sedermera bestämma summan.
Hvad denna summa beträffar, ber jag att få fästa upmärksambeten på de skäl, sora Gr.
Hamilton anfört och hvilka voro särdeles talande.
Enligt min öfvertygelse, blir den rörelse, som kommer att upstå på södra banan, i fall densamma framdrages i höjd med Wexiö, vida större, än den skulle blifva på Jönköping-Falköpingsbanau, och detta just derföre, att Jönköping har vattenkommunikationer.
Jag tror således, att den, som tänker på inkomsterna för våra jernvägar, skall instämma i min propos.
Hr Reutersvärd, Patrik:
Då frågor förekomma sådana som denna, hvilka så nära beröra lokala intressen, är det naturligt, att dessa intressen också skola söka att göra sig gällande.
Jag tror äfven att detta varit förhållandet hos en stor del af majoriteten inom StatsUtsk:t, ehuru man här försäkrat att så icke varit händelsen.
Men då det allmännas rätt fordrar upoflfrandet af de enskilda intressena, så måste dessa också någon gång gifva vika för det allmänna, då de icke sammanfalla med hvarandra.
För den deremot, som opartiskt vill bedöma denna fråga, förefaller det besynnerligt att man riksdag efter riksdag anslår stora summor för att dermed anställa noggranna undersökningar; man ingår till K.
M. med begäran att K.
M. måtte utse sakkunnige personer för att undersöka och samla uplysningar; K. M. afgifver sin Propos., grundad på dessa undersökningar, och icke destomindre har StatsUtsk:t gjort allt sitt till för att tillintetgöra och förringa värdet af alla dessa uplysningar.
Utsk:t har föreslagit en riktning, som är helt och hållet stridande emot K. M:s Propos.; den grundar sig visserligen på en föregide undersökning, men den s. k.
Lagalinien har af K.
M. blifvit alldeles förkastad.
Om icke någon undersökning egt rum förut, så kunde det hafva varit en smakfråga, huruvida en jernväg i Småland borde läggas i öster eller vester.
Men äfven i betraktande häraf, bör man enl. min öfvertygelse, helst när det gäller en provins, hvilken såsom Småland är vanlottad på kom munikationer, lägga en jernväg på det ställe, der den största folkmängden finnes och der den största trafiken är att förvänta.
Tager man vidare i betraktande de 3 Småländska städerna Jönköping, Eksjö och Grenna, så finner man att Jönköping, genom sitt fördelaktiga läge vid vatten, redan har så stort företräde framför de andra, att man icke borde fästa så stor vigt vid att sammanbinda deuna stad med Malmö, isynnerhet då det skall ske på bekostnad af det öfriga Småland.
Dessutom anser jag det rättaste vara att, då ett lands koramuuikationsanstalter skola ordnas, sådant öfverlemnas åt en uplyst Regering, som är i bästa tillfälle att utse skickliga och kunniga personer för undersökningarne samt sammanjemka de stridiga åsigterna.
Jag skulle derföre helst önskat ett upskof med banans fortsättning åt norr, på det man under tiden måtte komma i tillfälle att anställa ännu ytterligare undersökningar; men då man ser huru litet dessa undersökningar aktas, särdeles inom StatsUtsk:t, önskar jag afslag å Utsk:ts förslag och bifall till K. M:s Propoe, D en 25 April e. m 593 Hi- Bildt:
Jag är upkallad af Hr v. Troila sista yttrande, och måste på StatsUtsk:ts vägnar bestrida hans påstående att Utsk:t och jag ingått i klander a! Ofverste Ericsons kostnadsförslag.
Så liar icke skett; tvertom sätter jag, lika med Hr v. Troil, det högsta värde på Ofverste Ericsons förmåga icke allenast att bygga utan älven att administrera den stora arbetspersonal, som vid jernvägarne är anställd.
Men jag har sagt att de kostnadsförslag, som blifvit till Utsk:t inlemnade, och som innefattade en jemförelse emellan 2:ne paralela linier, icke varit upgjorda efter ett och samma system, hvilket förhållande gjort att det varit omöjligt att derom bilda sig ett klart omdöme.
Hr v. Troil har dessutom öfverraskat mig med en fullkomlig nyhet.
Jag har sagt att anim hvarföre man skulle gå till Nässjö var den, att man derigenom skulle få en lättare väg sedan.
Jag yttrade då, att man skulle få en stigning af 1 på 80, hvilket synes af kartan, som utvisar att vägen stiger på | mils afstånd från Nässjö.
Nu säger Hr v.
Troil att det finnes en annan linia, der inga stigningar finnas.
Men hvarifrån har han fått denna upgilt.
Har han fått den på enskild väg?
Jag tror, att om den i officiel väg kommit StatsUtsk:t tillhanda, hade sådant varit särdeles lämpligt; ty jag måste i allmänhet på StatsUtskrts vägnar säga att vi saknat materialier för frågans fullständiga bedömande, och ehuru vi sökt förskaffa oss nödiga upgifter, hafva vi icke kunnat erhålla dem.
Det är detta som jag ansett mig böra nämna med ani. af Hr v.
Troils sista yttrande.
Jag kunde visserligen hafva mycket mer att tillägga lör att uptaga de anm:r, som blifvit gjorda emot Utsk:ts Betänk., men då tiden är långt framskriden och jag icke tror att Betänka blifver bifallet, samt det dessutom vore mindre grannlaga att fortsätta diskussionen, så afstår jag.
Utan att kunna täfla med min granne här bredvid, skall jag dock söka vara så kort som möjligt.
Hr v. Troil har begärt, att jag skulle afstå från min särskilda propos. och förena mig med honom.
Jag får härpå svara, att jag icke begärt någon särskild propos., utan blott i allmänhet förklarat att jag yr kade bifall till K.
M:s förslag samt anhölle, att icke få punkten Nässjö så bestämdt uttalad, som jag förmodade att den var i Utsk:ts Bstänk.
— Jag har således, så snart det lemnäs öppet att på grund af närmare undersökningar kunna draga jernvägen något mera åt öster eller vester, ingenting att deremot anmärka.
Äfven jag har ett par ord att nämna emot Hr v. Troils sista yttrande.
Han upläste sitt förslag och sade att det var öfverensstämmande med K. M:s Propos. — Så vida StatsUtsk:t riktigt citerat nämnda Propos., så öfverensstämmer den med hvad jag föreslagit. K. M. har nemi. äskat »till banans fortsättning från Finjasjön genom Skåne och Småland till trakten af sjön Salen i Kronobergs län 6,000,000 rdr, och till jernvägsarbctena emellan Falköping och Jönköping 1,440,632 rdr».
Detta är, 396 Den 23 April e. m. åtminstone hvad summorna beträffar, alldeles öfverensstämmande med mitt förslag.
Sedan öfverläggningen nu förklarats fulländad, yttrade H.
Exc. Hr Grin o. Landtm., att, i afs:de å den förev:de 4:de punkten, följande yrkanden blifvit gjorda, nemi. af Hr Skogman, att
Utskits förslag måtte i dess helhet bifallas; af Hr Bildt, att samma förslag skulle antagas med uteslutande af orden »öfver Tenhult»; af Hr v. Troil, att R. o.
Ad., med afslag å Utskrts hemställan, måtte besluta, att, för södra stambanans fortsättning från Finjasjön förbi och i närheten af sjön Salen St Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping, R.
St:r skulle bevilja celi till utgående från kiksg.- Kont. anvisa en summa af 6,000,000 rdr rmt; uti hvilket yrkande flere ledamöter sig förenat; af Frih.
Raab och åtskillige ledamöter med honom, att, i afs:de å södra stambanans sträckning från Finjasjön, det malte beslutas, att banan från nämnde sjö skulle framgå genom Skåne och Småland till trakten af sjön Salen.
Härvid anmälde sig Hr Skogman och yttrade, att han afstode från sitt yrkande om bifall till Utsk:ts förslag oförändradt och förenade sig med Hr Bildt. LI.
Exc. fortsatte härefter sin framställning med förmälan, att Frih.
Raab hade jemväl yrkat, att endast 4 miihr rdr skulle beviljas till fortsättning af södra stambanan från Finjasjön i den riktning han förordat; och hade åtskillige andra ledamöter äfvenledes påyrkat anslagets bestämmande till sistnämnde belopp, samt Hr Hjärne, som gillat Frih.
Raabs förslag i afs:de å jernvägens sträckning, anhållit om propos. derå, alt anslagsbeloppet skulle bestämmas till 4,082,1 12 rdr.
Sedan Hr Hjärne härvid anmält sig och förklarat, att han afstode från sitt särskildta yrkande i afs:de å anslagssumman och förenade sig med dem, som anhållit orri anslagets bestämmande till 4 mill. rdr, fortfor H. Exc. alt framställa, hurusom Gr.
Taube, hvilken äfven yrkat beviljande af endast 4 mill. rdr till ifrågav:de jernbana, i afs:de å dess sträckning föreslagit, att R. o. Ad. måtte besluta, att jernbanan skulle dragas från Finjasjön norr ut i den riktning K.
M. behagade bestämma.
Taube, som nu begärde ordet, tillkännagaf, att han icke vidhöll sitt särskildta förslag om banans sträckning, utan instämde uti Frih.
Raabs i afs:de derå framställda yrkande; hvarefter H.
Exc. förmälte, att flere ledamöter hade under öfverläggningen yrkat att frågorna om jernvägens sträckning samt om anslagsbeloppet skulle göras till föremål för särskilda propos:r, vid hvilket förhållande R. o. Ad. torde finna, att en sådan delning af proposme borde ega rum.
Sedermera yttrade H. Exc.. att, hvad först beträffade frågan om jernbanans riktning, R. o. Ad., efter det Hr Skogman och Gr.
Taube afstått från sina särskilda derom gjorda yrkanden, hade att pröfva 3 förslag, nemi.
Hr Bildts, Hr v. Troils och Frih. Raabs; hvarefter II.
Exc. först framställde propos. derå, att R. o. Ad. i)en 25 April e, tn. stulle bifalla StatsUtskits förslag i afs:de å södra stambanans riktning från Finjasjön, med uteslutande af orden »öfver Tenhult», dervid svarades starka nej blandade med åtskilliga ja, och sedermera hemställde, huruvida R. o. Ad. antoge Hr v. Troils förslag, att södra stambanan skulle fortsättas från Finjasjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping; hvilken sednare propos. besvarades med starka ja blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit af flere ledamöter begärd, yttrade H. Exc., att R. o. Ad., beträffande kontraproposm vid den nu äskade voteringen, borde bestämma, huruvida Hr Bildts eller Frih.
Raabs förslag om jernbanans sträckning skulle i kontraproposm inrymmas, hvarföre H. Exc. ville inhemta Ståndets mening derom; och sedan propos. blifvit framställd derå, att kontraproposm vid voteringen om bifall till Hr v. Troils ifrågav:de förslag skulle innefatta bifall till StatsUtsk:ts hemställan med den af Hr Bildt deri föreslagna förändring, samt denna propos. blifvit med starka nej jemte ganska många ja besvarad, hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad. såsom kontrapropos. vid meranämnde votering antoge Frih.
Raabs förslag om stambanans sträckning och, då dervid svarades starka ja och många nej, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Efter det Hr Bildt begärt votering, upsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som vill, att vid blifvande votering om bifall till Hr v.
Troils förslag i afs:de å riktningen af södra stambanan från Finjasjön, kontra-propos:n skall blifva bifall till det förslag, Frih. Raab m. fl. i afs:de å denna riktning afgifvit, eller från nämnde sjö till trakten af sjön Salen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att kontra-proposm vid nämnde votering skall blifva bifall till hvad StatsUtsk:t i 4:de punkten af Utlåt:t
N:o 86 i afs:de å södra stambanans riktning föreslagit, med uteslutande af orden »öfver Tenhult».
Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 156.
Nej — 41.
Härefter uplästes och godkändes följande voter.-propos. i hufvudfrågan: »Den som bifaller Hr v. Troils förslag, att R. o. Ad., med afslag å hvad StatsUtsk:t i 4:de punkten af Utlåt.
N:o 86 i afside å riktningen af södra stambanan föreslagit, må besluta, det nämnde stambana skall fortsättas från Finjasjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; 398 Den 25 April e. m.
Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att nämnde stambana skall dragas från Finjasjön norr ut i sträckning mot trakten af sjön Salen».
Vid denna voterings slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer; Ja — 121.
Nej — 53.
Landtm, förmälte, att sedan R. o. Ad. nu bestämt södra stambanans riktning, det återstode att fastställa den anslagssumma, som för arbetena å den beslutade sträckningen skulle beviljas; och hade i afs:de härå 2 yrkanden framställts, nemi. af Hr v. Troil m. fl. ledamöter, att summan måtte bestämmas till 6 milkr rdr, samt af Frih.
Raab och åtskillige andra talare, att endast 4 milkr skulle anvisas för jernvägsarbetena å denna del at södra stambanan.
Härefter framställde H. Exc. propos. derå, att för södra stambanans fortsättning från Finjasjön i den af Ståndet redan beslutade riktning skulle beviljas en summa af 6 milkr rdr rmt och, då dervid svarades starka ja, blandade med ganska många nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Votering begärdes och följande voter.-propos. uplästes samt godkändes: »Den som vill, att för södra stambanans fortsättning från Finjasjön i den af R. o. Ad. redan beslutade riktning skall beviljas och till utgående från Riksg.Kont. anvisas en summa af 6 milkr rdr rmt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. att för ofvanberörde jernvägsanläggning skall beviljas en summa af 4 milkr rdr nämnde mynt».
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja — 74.
Nej — 62.
Enl. före den sednaste voteringen fattadt beslut, åtskiljdes R. o. Ad. kl, 2 på natten.
In fidem, O. Brakel.
Thorsdagen den 26 April 1860 Plenum kl. 6 e. m.
Portsattes föredragningen af StatsUtsk:ts Utlåt.
N:o 86, ang:de fortsatt utförande af jern vägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel. 5:te punkten.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik:
Ifrågav.-de jernvägs sträckning börjades redan under den tilländagångna statsregleringsperioden.
Skulle man vid denna Riksdag endast anslå den af Utsk:t föreslagna summan, så blefve den icke heller fullbordad under nästa statsregleringsperiod, utan skulle det ytterligare åtgå ett eller annat år innan denna obetydliga vägsträckning blefve fulländad.