Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Möjligen skulle vi således lättare vinna vårt ändamål, att få det första anslaget medgifvet, om vi icke yrka på det nu ifrågavar.
Jag skulle för mindel tro, att den af den siste värde talaren uttryckta åsigt är den som lättast blifver af de öfriga RiksStm bifallen, då den icke leder lill någon ökad kostnad.
Jag får derföre vördsamt föreslå, att R. o. Ad. förklarar K. M. äga, rättighet alt, af det beviljade anslaget för första året, få använda hvad som erfordras till anskaffande af materiel för de ifrågavar. compagnierne.
Jag delar så mycket hellre Hr von Rosens åsigt, som detta anslag skall ulga från och med näsla års början, och tiden således torde vara för kort att redan lill nästa är sätta dessa exercis-compagnier i verket.
Denna medelväg torde också dertill bidraga, att sjelfva saken så mycket lättare kan förmodas vinna bifall inom det förstärkta StalsUlsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Ulsk:s i denna punkt afgifna yttrande.
Jag hemställer, att R. o. Ad. måttebifalla Gr.
Gyldenstolpes förslag; likväl med den ändring, att man begagnar uttrycket öppet lemnadt, i st. f. rättighet för Konungen alt använda dessa medel till materielens anskaffande; ty Konungens rättighet vill jag icke sätta i fråga.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s ifrågavar. yttrande, med förklarande, alt K.
M. är obetaget, alt af anslaget för instructions-compagnier vid indelta infanteriet för det första året använda hvad som erfordras till anskaffande af materiel för dessa compagnie!'.
Ropades ja. 2:dra, 3:dje, f.-de, S.-le, 6:te och y:de punkterne.
S:de, g. de och loide punkterne, an g ide anslag till bestyck - 196
Den 7 December f. ra. ning af Carlstens fästning samt fortsättning af befästningsarbetena vid Carlsborg och Carlsten.
Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o.
Ad. vidblef sina härom fattade beslut. 11:te punkten.
Lades till handlingarne. i2:te punkten, ang:de anslag till befästningarne i Stockholms skärgård.
Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. vidblef sitt i detta ämne förut fattade beslut. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr. Posse, Fredr.
Salomon, och Hr Prytz, Lars Adolph, hvilka i anseende till embetsgöromål, nödgades lemna riksdagen för längre lid, anhöllo att, med bibehållande af deras riksdamannarätt, blifva entledigade från sina befattningar såsom ledamöter i Bevilln.
Utsk. R. o.
Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde välja nya ledamöter i Bevilln.Ulsk. efter Gr. Posse och Hr Prytz.
Lades på hordet nedannämnde från Utsk:n inkomne ullålm, mern. och betänkm, nemi. från Stats-Utskottct: N:o 78, i anledn. af väckta motioner om beredande af aflöning för en vice Bibliothekarie vid K..
N:o 79, i anledn. af väckte motioner om anslag för en gång lill inköp af instrumentalier ro. m. för trenne navigationsskolor ; N:o 80, i anledn. af K.
M:s nåd. framställning om afskrifning af eller ersättning för åtskilliga dels på öfverskotten af statsverkets inkomster anordnade, dels från K.
Statscont. af under händer hafvande medel bestridda utgifter; N:o 81, i anledn. af Kronofogden A. G.
Lidinsons tind. ansökning om eftergift af honom ådömd ersättningsskyldighet i och för uraktlåten bevakning af Kronans fordran i en concurs; N:o 82, i anledn. af väckt motion om öfverlåtelse till Haparanda stad af capitainsboslället vid Norrbottens fältjägarecorps, Hapaniemi N:o 1, £ mantal; N:o 83, i anledn. af väckt motion ronde Waxholms stads innevånares besittningsrätt till derstädes befintliga tomter och lägenheter ; N:o S4, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för en del hemmansägare i Hortlax by från erläggande af tillökningsskatt; N:o 85, i anledn. af väckt motion angtde upphörande af rotehållares vid cavalleri-regementena åliggande alt utgöra s. k. trosspassevolance-afgift; Den 7 December e. m. 197 N:o 86, i anledn. af väckt fråga om utbekommande af ytterligare begrafningshjelp efter atlidne Landträntmästaren Alm; N:o 87, i anledn. af föreslagen lindring uti villkoren för de lill odlingsföretag inom åtskilliga län meddelade statsbidrag; N:o 88, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos. ang:de förre Dep:ts-chefernes vid General-Tullstyrelsen Presidenten af Billberghs och Cancellirådet
Valerii befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet ronde den efter atlidne Uppbörds-tnllförvaltaren Finér yppade balance, dels särskilda motioner i fråga om beviljandet af enahanda eftergift för förre Kamereraren, Kammarrättsrådet Winroth och förre Controllören Middendorff; N:o 89, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om ett ytterligare anslag af 4,000 r:dr årligen till understöd för rust- och rotehållare i Jemtland; N:o 98, med förslag i afseende på aflöningen för den hos RiksSt:n och Utsk:n anställda betjening; Allm.
Besvärs- och Ekon omi-U t sk o t te t: N:o S9, i anledn. af väckt motion om ränleförsäkrings-, lifränte- och lifförsäkringsanstalters inrättande i Sverige; N:o 90, i anledn. af väckt motion om hämmande af handeln med Apolheksprivilegier; N:o 91, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 25, ang:de väckt fråga om inköp till kyrkorna i Riket af en ny upplaga utaf psalmboken med choralmelodierna och messan; N:o 92, i anledn. af väckt motion om tillåtelse att få inrymma skattlagd qvarn och husbehofsqvarn i samma qvarnhus; N:o 93, i anledn. af erhållen återremiss af belänk.
N:o 37; N:o 94, i anledn. af erhållen återremiss af betänk.
N:o 44, ang:de väckt fråga om förbättring af lotsstatens lönevillkor. II. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 30 sistl.
Nov. och 5 dennes på bordel lagda utlåt.
N:o 72, i anledn. af erhållna återremisser ä betänk.
N:o 38, ang:de utgiflerne under riksstatens 5:te hufvudtitel.
Detta utlåt, företogs punktvis lill afgörande, hvarvid först förekom: 198 Den 7 December e. m. Utsk:s tillstyrkande, att It.
St. malte hos K. M. i and. anhålla, att de å denna hufvudtitel anvisade medel ej må användas till nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskepp, i vidsträcktare män, än att de redan under byggnad varande skepp fullbordas.
Hr Rå felt, Anton:
Då denna punkt förra gången förevar inom detta Stånd, behagade R. o.
Ad. densamma ogilla.
Jag anhåller, att R. o. Ad. nu ville vidblifva denna sin tanke, och i likhet med PresteSt. den nu upplästa punkten afslå.
Jag anhåller följaktligen hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på afslag. II.
Jag har redan i ett föreg:de plenum, då denna punkt förevar, yttrat mig i denna fråga, för att söka bevisa, huru nödvändigt det är att borttaga en §, som kastar en fördömelsedom öfver den stora flottans tillvarelse, eller åtminstone ger ett betydligt företräde åt den roende flottan, då denna sednare, enligt denna §, skulle få ett vida större anslag, i förhållande till dess behof, än den stora flottan.
Att nu återupptaga R. o. Ad:s tid dermed vöre öfverflödigt.
Jag skall likväl söka resumera de argumenter, på hvilka jag då stödde min lanke.
De äro: alt localiteterne för skärgårdsflottans operationer mycket förändrats sedan den tiden, då vi förlorade Finland, förlorade Sveaborg, förlorade den Åländska skärgården; att sistnämnde flottas conslruclion sedan dess undergått den stora förändring, att den icke mera är lämplig att agera på djupare vatten; att ångkraftens användande, isynnerhet på sjöförsvaret, förändrat hela dess nuvar. skick; att det synes oriktigt, alt i en tidpunkt, då knappast en väfstol kan gå utan medelst ångkraft, vilja framdrifva en hel flotta med handkraft; alt en fiendtlig landstigningsarmé omöjligen kan komma till Sverige annorlunda än på en seglande flotta ; att en sådan flotta går på de djupare vattnen, således på våra öppna kuster, dit skärgårdsflottan icke kan komma; att denna flotta följaktligen är utan all sorts nytta för Rikets försvar ; samt slutligen, att den betydliga besättning den klafver, kunde bättre användas till Rikets försvar på annat håll.
Af dessa förenade skäl, och då den stora flottan egentligen måste utgöra Sveriges värn; då Sverige haft en sådan allt sedan monarkiens äldsta tider, och icke kan vara en sådan förutan; då Sverige med densamma kan bidraga till den Europeiska jemnvigtens bibehållande, som den icke kan med en skärgårdsflotta, bör värt förnämsta-jsträfvande vara riktadt åt den stora flottans fullkomnande.
Sedan jag afgaf förstnämnde yttrande, har jag läst det sista häftet af de Gustavianska papperne och fnnnit der en traclat, hållen hemlig tills dato, som äfven bestyrker denna min åsigt.
Denna afslutades 1784 med Frankrike.
Om R. o. Ad. så tillåter, vill jag ur nyssnämnde brochure uppläsa följande stycke: ”Besöket blef ej helt och hållet utan politiska följder.
Genom en convention, sorn tecknades i Versailles den 1 Juli, afstod Frankrike till Konungen och Kronan Sverige ön S:t Barthelemy i Westindien, emot erhållande af vissa handelsförmäner, hvarigenom den nederlagsfrihet i Wis - Den 7 December e. m. 199 mar, som 1781 hade blifvit Frankrike af Sverige beviljad, öfverflyilades till Götheborg.
Men Franska hofvets beredvillighet alt bibehålla och stärka den gamla förbindelsen med Sverige, stannade ej dervid.
Ett nytt vänskapsförbund (pacte d’amitie/) blef af Gustaf III föreslaget och af Ludvig XVI, efter åtskilliga jemkningar och förändringar, samtyckt.
Denna nya alliance och subsidietractat tecknades i Versailles d. 19 Juli.
Villkoren voro följande:
Frankrike förband sig att, utom de ordinarie subsidier, som genom den förnyade conventionen af 1783 blifvit betingade, dessutom årligen under sex års tid, ifrån d. 1 Juli 17S4, erlägga derutöfver en summa af 1,200,000 livres — att i händelse Sverige blefve anfallet, bistå detsamma, tvenne månader efter skedd anfordran, med en hjelpsändning af 12 linieskepp, 0 fregatter och 12,000 man trupper, eller att i stället lemna 24,000 livres i månaden för hvarje 1,000 man, och äfven för hvarje krigsskepp en viss summa, hvilken för tillfället skulle bestämmas.
A Sveriges sida upplifvades de föreg:de tractaternes förbindelser, med det tillägg, att, i händelse Frankrike funne sig angripet och begärde Sveriges bistånd, då komma det till hjelp med en flotta af 12 linieskepp.”
Man ser deraf, hvilken vigt Frankrike, som den tiden rivaliserade med en sjömakt, England, lade på en flotta af linieskepp.
Samma förhållande kan äga rum mot hvilken makt som helst.
En flotta af 12 linieskepp är ganska betydlig, och skulle verkligen gifva åt Sverige ett anseende, som det utan en sådan flotta aldrig skall kunna vinna.
Jag får då hemställa hvad en skärgårdsflotta väl skufle kunna uträtta i sådant afseende, hvilken icke ens kan gå på Alands haf.
Jag understödjer nu hvad jag förut yrkat i detta ämne, nemi. att Ulsk:s hemställan i denna del måtte helt och hållet förkastas, af de ytterligare skäl, att den af Utsk. föreslagna åtgärd skulle visa misstroende till Regeringen, samt derföre att dessa medel blifva bättre använda utan en sådan fördelning.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå StatsUtsk:s ifrågavar. tillstyrkande.
Härefter företogos: hsta, lidra och 3:dje punkt er ne.
Lades till handlingarne. jule punkten, litt. a), ang-.de löneanslag för fijra capitaincr.
Lades till handlingarne, med förklarande, att R. o. Ad. vid Utsk:s härom afgifna yttrande lät bero.
Litt. b) och c).
Litt d) undervisningsverkets ordnande; litt. e), angide förhöjning uti båtsmanscorporalernes arfvoden; samt Utskis yttrande i anledn.
200 Den 7 December e. m. af Hr F. G.
Durietz’ motion om reglering af inqvarteringsersättningen för flottans befäl och underbefäl samt öfriga corpser.
Utsk:s efterföljande yttranden, rör:de anslags öfverflyttande, såväl inom de särskilda afdelningarne af denna hufvudtitel, som derifrån till riksstatens 2: dr a hufvudtitel, äfvensom 5:te punkten.
6;te punkten, ang:de anslag till flottans underhåll och nybyggnad.
Jag måste bestrida denna fördelning af anslagen emellan Götheborgs och Stockholms stationer, och gör det af följande skäl: för det första, emedan jag anser det vara inconstitutionelt och utvisa ett misstroende till Styrelsen; för det andra, emedan jag anser, att det skulle leda till misshushållning med Statens medel; och för det tredje, derföre att det dermed egentligen åsyftade ändamål icke på detta sätt kan vinnas, emedan det icke hindrar Styrelsen alt både vid Stockholms och Götheborgs stationer bygga större seglande fartyg.
Häruti instämde H.
Ex. Hr Gr. Björnstjerna.
Ex. Hr Gr. 0. Landtm, framställd propos., biföll R. 0. Ad. förevar. (} punkt, med den förändring, att dispositionen af det ifrågavar. anslaget öfverlemnas lill K.
M:s nåd. pröfning, utan att någon fördelning deraf emellan flottans särskilda stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg af R.
St. beslutas. 7 :de, 8:de och gide punkter ne, yttrandet i anledn. af Hr F. G.
Durietz’ motion om anslag till underhållande af 2 ä 3 yngre officerare i utländsk sjötjenst, äfvensom io:de och inte punkter ne.
12: te punkten, angide anslag till skrif materialer och expencer för hufvudtitelns öfriga stater.
Lades till handlingarne, med förklarande, att R. 0.
Ad. lät dervid bero. i3:de, t fide och i5:de punkterne samt yttrandet i anledn. af Hr E. D. Grapes motion, att Eggegrunds fyr måtte af allmänna medel underhållas.
Vidare förekommo följande punkter rör:de anslag för tillfälliga behof: usta Den 7 December c. m. 201 t:sta •punkten.
Lades lill liandlingarne. 2: dr a punkten, ang: de ifrågasatt anslag för nybyggnad af krigsångfartyg och ångkraftens användande på flottan tillhöriga fartyg.
Att nu ånyo upprepa skälen för nyttan och nödvändigheten af ångfartyg för Sveriges sjöförsvar torde vara så mycket mera öfverflödigt, inom detta Hus, som en värd talare, H. Ex. Hr Gr.
Björnstjerna, vid ett föreg:de tillfälle, med så mycken sakkännedom och så mycken skicklighet behandlat ämnet.
Jag är också öfvertygad, att de fleste här redan stadgat sitt omdöme i saken.
Men sedan denna fråga förra gången här förevar har, om jag så må uttrycka mig, ett ekonomiskt skäl tillkommit. K. M. har nemi. i sin nåd. propos. om anslag af 300,000 r:dr lill krigsängfartygs byggande visserligen afsell, att medel dertill icke skulle saknas; en mening, som det må vara mig tillåtet att tro, det StatsUtsk. icke delat; sedermera har det likväl blifvit bekant och allmänt kändt, att tillräckliga tillgångar finnas.
Jag vågar således, med detta skäl till hjelp, tilstyrka, alt Ulsk:s betänk, i denna del varder afslaget, och alt K.
M:s nåd. propos. om ett anslag till krigsängfartygs byggande malte af R. o. Ad. varda bifallen.
Hr Råfel t: Hr Frih.
Gyllengranat har redan yttrat hvad jag ämnat säga i denna sak, så att jag ej har något att dertill lägga.
Jag vill nu endast anmärka, att nästan alla andra sjöfarande nationer i Europa hafva fästat ett särdeles afseende på krigsångfartyg.
Så liar England uppbringat sin ångflotta till ett antal af 100 fartyg, Frankrike till 90, Ryssland 22, Holland 9 Danmark 3 å 4.
Vid föreg:de riksdag liar man yrkat, alt Styrelsen måtte fästa mera afseende på detta förhållande; nu när K.
M. begär 300,000 r:dr för detta ändamål, så afslär man det.
Jag kan ej finna någon conseqvens i detta beteende.
Man mäste ej veta livad man vill.
Pä dessa grunder anhåller jag, att R. o. Ad. ville bifalla K.
M:s nåd. propos. och bevilja de begärda 300,000 riksdalerne.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., behagade R. o. Ad., med afslag å U(sk:s utlåt, i denna punkt, besluta, att, för nybyggnad af krigsångfartyg och ångkraftens användande på flottan tillhöriga fartyg, skulle på 5:le hufvudtitcln uppföras det af K.
M. äskade anslag af 300,000 r:dr, att utgå under loppet af 3 år, med ^ om året. 3:dje, f:de, S:le och 6 te punkterne.
Lades till liandlingarne, med förklarande i afseende på den del af 5:te punkten, som rörer ifrågasatt anslag för inrättande af en ångpanneverkstad i Carlskrona, att R. o.
Ad. lät dervid bero. 5 H. 20 .502 Den 7 December e. m.
Slutligen företogs och lät R.
Ad. bero vid Utsk:s nu algi fira yttrande, ang:de de 245 tunnor, som uti den utlåt.
N:o 38 bifogade tabell blifvit i eolumnen för spanmål under lönerne uteglömde.
Ånyo föredrogs StatsUlsk:s d. 30 sistl.
Nov. samt 5 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 73, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 39, ang:de reglering af utgifterne under ö:te hufvudtileln. R. o.
Ad. företog delta utlåt, punktvis lill pröfning. usta och T.dra punkterne samt 3:ilje punkten, morn a), till och med, é).
Mom. f) ang:de väckte motioner om lönetil/ökning för åtskillige landt stuts-1 jent eman.
Den af Hr von Rosen i fråga härom afgifna, vid Utsk:s utlåt, fogade reservation upplästes, på begäran af Hr von Hohenhausen, Mich.
Silvius, som derefter anförde:
På grund af de skäl, som Hr von Rosen i sin reservation anfört, får jag äran till R. o. Ad. hemställa, att ifrågavar. reservationsanslag malte blifva bestämdt till 10,000 i st. f. 0,000 r:dr, hvilket vore en alltför ringa summa för att kunna motsvara det uppgifna hehofvet.
Da detta ärende sist förevar hos R. o. Ad. anfördes åtskilliga omständigheter, som sedermera kommit till SlalsUtsk:s kännedom och hvaraf jag för min del hade hoppats den påföljd, att SlalsUlsk., dä 3;ne Stånd återremitterat dess första utlåt., med bestämdt förklarande, att ett anslag skulle beviljas, hade tillstyrkt ett så stort anslag, att K.
M. kunnat dermed under tiden och intilldess en slutlig reglering af desse tjenstemäns löner blefve vidtagen, afhjelpa det största hehofvet.
Äfven jag anser det föreslagna beloppet af 0000 r:dr vara för ringa för ändamålets vinnande.
Jag hade önskat, alt ett anslag nu kunnat beviljas, åtminstone lill det belopp af 21,000 r:dr, hvilket, enligt en ötsk. meddelad uppgift, skulle höja lönen för dessa tjenstemän lill 800 r:dr för hvardera.
Men jag inskränker mig nu till att anhålla, det summan åtminstone mätte höjas lill 10,000 r:dr.
Då jag var hland dem, som vid det tillfälle, då återremiss begärdes, sökle göra Ståndet uppmärksamt på obilligheten af de lönevillkor, under hvilka endel af ifrågavar. embetsman för närvar, tjenade, så kan jag icke undgå att finna, det StatsUtsk. med väl långt drifven sparsamhet påtänkt en så nödig förbättring derutinnan.
Då likväl icke något större resultat i detta afseende slår nu att vinna, vill jag inskränka mig dertill att förena mig med de värde talare, som Den 7 December e. m. 203 ansett det af Ulsk. föreslagna belopp för ringa, och derföre yrliat, att summan måtte bestämmas till 10,000 r:dr.
Då före sisth riksdag ett förslag utarbetades till reglerande af landtstatens lönevillkor, korn man till det resultat, alt en summa af omkring 150,000 r:dr skulle för ändamålet erfordras.
Dermed skulle likväl lönerne icke blifva reglerade annorlunda, än att tjenstemännen ändock finge i allmänhet en ganska knapp utkomst.
StatsUtsk. har nu föreslagit ett reservationsanslag till K.
M:s disposition af 6000 r:dr. I hela Riket finnes tillsammans 224 kronofogdar och häradsskrifvare.
Då detta anslag fördelas på dem alla, så gör det i medeltal 26 r:dr 32 sk. för livar och en.
Antar man att blott hvar fjerde af dessa tjenstemän skulle vara i behof af någon tillökning för det närvar., sä blefve summan 106 r:dr 32 sk. för dem hvardera.
Det synes deraf lätteligen, alt med detta bidrag föga är för ändamålet vunnet.
Möjligen har likväl StatsUtsk., vid bestämmandet af denna summa, afsell, andra lika trängande behof, och jag bör derföre icke yttra något om ilen ringa frikostighet Ulsk. visat.
Då emedlertid en upplyst ledamot af Utsk. trott sig kunna föreslå en summa af 10,000 r:dr, så tvekar jag icke att med flere föreg-.de talare instämma i den Hemställan, att R. o. Ad. ville till det ifrågavar. ändamålet bevilja denna summa.
Då frågan om statsregleringen förra gången förevar, inom della Stånd, förekom äfven lill handläggning SlatsUlsk:s utlät, i anledn. af enskilda motionärers förslag om lönetillökning för åtskilliga utaf de äldre tjenstemännen inom hofrätterne..
StatsUtsk. hade afstyrkt dessa motioner.
På den anmärkn. jag dä tog mig friheten framställa, jag sökte nemi. alt visa, det desse tjenstemän måhända vore sämre lottade än någon annan embetsmannaclass inom Sverige, ja sämre lottade än mången vaktmästare, svarades mig härstädes, att sorn det endast angick en fråga, väckt af en enskild motionär, och icke något af K.
M. äskadt anslag, hade Utsk. icke ansett sig böra derpå fästa något afseende.
Det nu ifrågasatta anslaget är icke eller grundad! pä annat än enskild motionärs förslag.
Dertill kommer, att då vid förra riksdagen, på sätt nyss blifvit nämndt, ett förslag i denna syftning blef väckt, har K.
M. vid början af denna riksdag gifvit tillkänna, det han ämnade taga frågan derom i öfvervägande i sammanhang med andra löneregleringsfrägor, och derefter på en gäng meddela sin framställning.
StatsUtsk. har icke dessmindre frångått det afstyrkande, som i förra betänk, var framstäldt i fråga om lönetillökning för kronofogdar, samt nu för dem tillstyrkt ett anslag af 6,000 r:dr årligen.
Jag missunnar visserligen icke dessa tjenstemän den lönetillökning, som här blifvit dem af StatsUtsk. beredd; men jag skulle tro, att man kunde åtnöja sig med hvad Ulsk. beviljat, helst man ihågkommer, att Utsk., med den speciella kännedom det äger om förhållandet, ansett sig icke böra tillstyrka ett högre anslag än delta, såsom varande det, som desse tjenstemän nu behöfde.
Förhållandet med Den 7 December e. m. ifrågavar. tjenstemän är icke eller så svårt, som man velat utgifva det.
Vi veta att de hittills alldeles icke svultit ihjel, och jag tror, att man utan någon fara skulle kunna låta saken hero vid hvad StatsUlsk. föreslagit, under afbidan af den reglering, som K.
M. kan finna för godt att föreslå.
Då denna fråga förekom vid slatsregleringen, var jag bland dem som yrkade på ett anslags beviljande för en nödig löneförbättring ät kronofogdar och häradsskrifvare i Riket.
Jag gjorde det, oaktadt det icke var på grund af någon K. propos., som detta anslag ifrågakom.
Jag gjorde det under den fulla öfvertygelse, att vid den reglering, som K.
M. har för afsigt att förelägga R.
St., dä tiden dertill är inne, ett sådant anslag alltid blir af nöden, samt attén reglering utaf landtslatens lönevillkor aldrig kan ske, utan-att en löneförbättring dervid mäste beviljas.
Jag ansåg således icke något ondt kunna uppstå deraf, att under tiden till K.
M:s disposition ställdes en större eller mindre summa, för att afhjelpa de angelägnaste, för handen varande behofven.
Jag tror icke, lika med den siste värde talaren, att det kan blifva en anledn. för bedömmande af behofven i denna del, att en embetsman icke svultit ihjel under ntöfningen af sin tjenst.
Men säkert är det, alt en och annan af kronofogdarne skulle möta en så sorglig lott, om de icke på annat sätt kunde förskaffat sig medel att lifnära sig, än med den ringa lön, som bestås dem af Staten.
Jag tror icke, att detta förhållande är önskvärdt eller bör bibehållas, och pä grund deraf yrkar jag, att den möjligen största summa, som vid detta tillfälle kan ifrågakomma, måtte till K.
M:s disposition öfverlemnas.
Jag inskränker mig således till hvad jag tror vara möjligt, nemi. att 10,000 r:dr måtte blifva den summa, som bestämmes för ifrågavar. ändamål.
Jag har aldrig satt i fråga alt icke enskilda motioner böra behandlas med lika allvar och lika noggrann pröfning, som K. propos:r, som röra anslag, eller afgifvas i lagstiftningsväg.
Jag har således icke varit bland dem, på hvilka Gr.
Mörner hänsyftade, såsom de der hade yrkat, att frågan om lönelillökning för tjenslemänuen i Svea Hofrätt icke borde tagas i betraktande, derföre att den vore af enskild motionär väckt.
Jag är tverlom öfvertygad, alt i afseende pä partiella löneförhöjningar, den enskilde motionären har säkrare kännedom om förhållandet uti enskilda läll, än mången gång kan blifva Styrelsens lott, hvilken får det ofta först i sista hand, sedan besvären blifvt så altmänneliga, att den icke kan undgå att derom erhålla kännedom.
Det är tydligt, alt allmänheten i afseende på kronobeljeuingen känner bäst om desse äro tillräckligen lönade, eller om de sjelfva mäste understödja dem.
StatsUlsk:s ledamöter af allmogen, med hvilken kronobetjeningen står i en ständig och jemn beröring, har äfven vitsordat ett sådant behof.
Det är af obeskriflig vigt för samtlige innevånare i landet, att det förhållande, som nu existerar på flera ställen, mätte kunna undvikas
Den 7 December e. m. 205 oell ju förr desto hellre upphöra.