Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han skulle dä i stället blifva nödsakad alt genom bud, postgång eller genom anlitande af en commissionär få sina besvär inlemnade, och detta skulle för honom medföra både svårighet och kostnad.
Jag medgifver, att det motskäl som den siste värde talaren anfört, och hvilket jemväl under öfverläggningen inom ötsk. framkastades, förtjenar att tagas i betraktande, och om jag icke blifver understödd, vill jag icke yrka propos. å mitt förslag, ehuru jag för min del är öfvertygad, att ganska mycket vore vunnet, om detsamma antoges.
Till det skäl emot antagande af Gr.
Posses förslag, som Frih.
Palmstjerna anfört, får jag lägga det, att det synes mig vara en oformlighet att ingifva besvär till en myndighet, hvilken ännu icke blifvit organiserad, och detta blefve händelsen, om besvären skulle ingifvas till pröfningscomiteen, dagen innan den hade sig till verksamhet constituerat.
I anledn. af den siste talarens yttrande, ber jag att få nämna, att deu oformlighet, hvartill 128 Den 4 December e. m. han anser mitt förslag leda, redan nu existerar, emedan Jlfi § innehåller, att besvären skola ingifvas, ”antingen förut hos Konungens Bef:h:de, eller sednast klockan tolf å den dag, comiteen sammanträder.”
Detta skal kan jag således icke gilla.
Jag tillåter mig fästa Gr.
Posses uppmärksamhet derpå, att om någon annan lid föreskrifves, så sprider sig kännedomen derom icke så hastigt till allmänheten, och mången, som vant sig vid rättigheten att få inlemna sina besvär innan kl. 12 å den dag, då comite'en sammanträder, kunde på della sätt måhända komma att förlora sina fatalier.
Jag erkänner mig vara af den mening, som Gr.
Posse uttalat.
Man får i en pröfningscomite', under förvänlan af de besvär, som möjligen kunna inkomma, sällan med någon fart börja arbetet förr än tolfslaget är förbi.
För min del tror jag, att, utan olägenhet för de klagande, kunde tiden för besvärs anförande gerna utsättas såsom Gr.
Posse nyss föreslagit.
Men om man anser denna förändring vara ett alltför stort afbrott från hvad hittills brukligt varit, sä tager jag mig friheten föreslå, att man mätte utsätta, det besvären skola vara inlemnade före klockan 9 den dag, då comitéens sammanträde äger rum.
Då vunnes åtminstone tid för landskamererarcu att genomgå handiingarne, utan att föredragningen allt för mycket fördröjdes.
Salomon, anhöll att få instämma i det sist af Hr von Hartmansdorff fällde yttrande.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det af Utsk. framställda förslag till llti §.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, alt ja öfverrösta! nej. 128 §.
Uppbördsböckerna för landet kunna ej hinna upprättas till den 1 November; ty all debitering, som beror på förvandling efter markegång, kan ej verkställas förr än K.
Kammarcoll. yttrat sig öfver markegångstaxan.
Detta sker ej förr än i niedio af November, och innan beslutet binner meddelas häradsskrifvare!!, är November månad i det närmaste förliden, och häradsskrifvaren då sysselsatt med mantalsskrifningarne.
Tiden för uppbördsböckernas afgifvande från häradsskrifvarne synes alltså böra framflyttas lill den 31 December det löpande, eller 15 Januari det påföljande året, som är tidigt nog, när uppbördsstämman ej hålles förr än i sista hälften af Februari månad.
Stadgandet om uppbördsböckernas afgifvande står troligen qvar sedan 1815 och synes då afsett det genom K. br. af d. 18 Sept. samma år meddelade förordnande, att särskild landsbok skulle för bevillningen af öfrige riksgäldsmedel upprättas, hvilket numera upphört.
I Den i December e. m. 129 I enlighet med denna anmärkning önskade jag att ändring matte ske i denna §.
För min tiel är jag verkligen ledsen, att jag så ofta måste uppträda i anledn. af de anmärkmr, som af Frih Ridderstolpe framställas; men dä Frih. haft den godheten att förut meddela mig dessa anmärkningar, har jag äfven haft tillfälle att undersöka dem, och, så mycket på mig ankommit, sökt inom Ulsk. till antagande befrämja dem jag deribland funnit ändamålsenliga, hvilket likväl ofta mött svårighet.
Friherren har här föreslagit, att uppbördsböckerna icke borde afgifvas vid den tid, som § bestämmer, utan något sednare, t. ex. i medlet af Januari.
Men härvid förekommer, att i flere fögderier äro uppbördsdislricterna sä stora, att uppbördsslämmorna mäste börjas redan vid Januari månads ingång, och 129 § föreskrifver, att debetsedlarne skola vara att tillgå fyra veckor innan uppbördstiden infaller.
Dä det derjemte är stadgadt, att uppbördsböckerna förut skola i landscontoren granskas, så kan jag icke se, att häradsskrifvarne kunna få dröja med deras aflemnande så länge som Frilun önskat, Hr Printzenskjöld:
Jag understödjer vördsamt Frih.
Ridderstolpes förslag, tinder öfverläggningen i Revilln.Utsk. om denna §, fästade jag uppmärksamheten på det ändamålslösa uti förevar. stadgande.
Del är nemi. allmänt kändt, att uppbördsstämmor numera icke utlysas under det löpande året, ulan alt de blifvit framflyttade till Februari och Mars månader följande året.
Det är, på sätt Frih.
Ridderstolpe nämnt, omöjligt att häradsskrifvaren kan hinna upprätta uppbördsboken till den 1 November, emedan detta ej kan ske förr än markegångstaxorna undergått granskning hos Kammarcoll.
Derföre
Var dett ordning tillförene iakttagen, att häradsskrifvare!! författade uppbördsbok öfver de personella utskylderna och äfven öfver bevillningen, för så vidt den var till sitt belopp bestämd och af honom känd, men deremot måste han uppskjuta nied complettering af uppbördsboken, intill dess att Kammarcollegii granskning försiggått.
Men detta stadgande kan och behöfver icke numera iakttagas, hvarföre cn annan termin bör utsättas, och jag förenar mig med Frih., att den 15 Januari dertill torde lämpligast utsättas, såsom den dag då uppbördsböckerna borde vara allemnade.
Att på sätt Gr, Cronhjelm anfört, landscontoren skola speciell granska uppbördsböckerna, finnes ingenstädes föreskrifvet.
En generel granskning har visserligen landscontoren sig ålagd, men om Grefven täckes gå till ett landscancelli och se uppbördsböckerna, t. ex. för Westmanlands eller Westergöthlands län, så skall Gr. finna sig öfvertygad om omöjligheten för alla landsconlorels tjenstemän att, under den korta tiderymd, som förflyter från uppbördsböckernas aflemnande till dess de skola åter utgifvas, medhinna hvad jag förmodar att Grefven förstår roed ordet granskning.
Frih.'
Hufvudsakligen i denna fråga instämmande med Frih. Ridderstolpe, anser jag, att uppbörds* 5 H. IT Den 4 December e, m. böckerna numera icke kunna till den 1 November afleranas fullständiga, det vill säga upplagande för hvarje skattskyldig allt hvad de skola innehålla.
Det är måhända, såsom Gr.
Cronhjelm anfört, något ställe, der uppbördsstäramorna börjas redan i Januari månad, men detta är en omständighet, som kan ändras, emedan icke något fögderi är så stort, att icke, om uppbörden börjas i Februari månad, kronofogden äger tillräcklig tid att innan Mars månads slut förrätta uppbördsstämmorna.
Likväl anser jag, att nppbördsböckerna kunna och böra aflemnas till den 1 Januari, på det att landscontoret jemväl må äga tid att fullgöra den generella granskning, som är nödvändig.
Att en speciel granskning icke skulle kunna verkställas, har redan Hr Printzenskjöld upplyst, enär dessa uppbördsböcker utgöra så stor volura och upptaga så många siffror att åtskilliga veckor lill en sådan granskning skulle behöfvas.
Men äfven för den generella granskningen behöfver landscontoret tillgång på nppbördsböckerna under en tiderymd af åtminstone 14 dagar eller 3 veckor.
Ridderstolpe föreslog också den 1 eller 15 Januari såsom termin för uppbördsböckernas aflemnande.
Jag tillstyrker det första alternativet.
Till dess anser jag att uppbördsböckerna kunna vara färdige, enär allt hvad som rörer bevillningen bör vara i uppbördsböckerna infördt innan den 1 November och således innan markegången sättes.
Sedan markegången är satt, införas de öfriga persedlarne, som skola i uppbördsboken intagas, och ehuruväl Kammarcoll. någon gång, tyvärr alltför ofta, deruti gör ändringar, kunna likväl äfven dessa förändringar till årets slut hinna införas.
Jag tillstyrker således bifall till förslå alternativet af den utaf Frih.
Ridderstolpe föreslagna förändring.
Det skulle möjligen kunna synas något förmätet, alt, sedan tvenne Landshöfdingar och Kammarrättens Advocatfiscal uppträdt i ämnet, jag, som är alldeles oerfaren i sådana ärenden, framställer några inkast; men jag ber att det snarare får anses såsom ett bevis derå, att jag på förhand sökt göra mig reda för de anmärkn-.r, Frih.
Ridderstolpe mig meddelat, och att jag äfven uppfattat de betänkligheter, som inom Utsk. blifvit uttalade emot dessa anmärkntr.
Hr Printzenskjöld bar nämnt, att ■uppbördsstämmorna ske i Februari och Mars.
Jag vill icke bestrida, att detta kan vara händelsen i vissa orter, men hvad jag med säkerhet vet, är, att i den landsort jag bebor, börjas uppbördsstämmorna redan i medlet af Januari.
Om nu också ingen särdeles vidlyftig granskning i landscontoren skulle förrättas, så kan jag likväl icke tro annat, än att åtminstone en vecka behöfves dertill, isynnerhet om jag inräknar den lid, som åtgår för nppbördsböckernes inskickande och återsändande.
Derjemte skola debetsedlarne för de skattskyldige vara att tillgå 4 veckor före uppbördsstämman.
Detta gör 5 veckor tillsammans.
Om jag nu förutsätter, att uppbördsstämman hålles i början af Januari, så måste häradsskrifvaren hafva uppbördsboken färdig till början af December.
Jag skulle icke eller tro, att det går an att uppskju - Beit i December e. m. iSi - ta uppbördsstämmorna till Februari manad ; ty om detta lät sig göra, s;1 kan jag icke första hvarföre kronofogdarne nu började sina resor straxt efter jul, då hvar och en gerna då vill vara hemma, och årstiden icke är den behagligaste för resor.
Hufvudsakligen instämmande i Gr.
Cronhjelms sednaste yttrande, får jag erinra, att ifall föreskriften i 129 § skall kunna uppfyllas, att debetsedlarne, som grunda sig på uppbördsboken, skola vara utgifna 4 veckor före uppbördstiden, det alldeles icke går an att flytta fram tiden för uppbördsbokens ingifvande så långt, som här blifvit föreslaget.
Enligt K. br. d. 2 Nov. 1836 och K. Slatscont:s kungör., d. 8 Dec. samma år, är det öfverlemnadt åt Konungens Befdide alt utsätta den enda ordinarie uppbördsstämma, som numera äger rum, på den för innevånarne lämpligaste tiden i Januari, Februari eller Mars månader.
Skulle nu uppbördsboken icke vara färdig förr än i slutet af December, sä behöfves derefter först någon tid att påse den i landscontoret; så skola ordres till uppbörden påtecknas, och derpå skola debetsedlarne efter uppbördsboken författas och utgifvas, samt först fyra veckor derefter uppbörden kunna börjas.
Jag tror således, att längre än till den 1 December kan tiden för uppbördsbokens afgifvande icke lämpligen utsträckas.
Då uppbördsboken skall innehålla förteckning äfven på de skatter, hvilka utgå efter förvandling, sedan markegångspriset är satt, och detta icke bestämmes af deputerade förr än i början af November—inom den 4 November hvarje år — och då sedermera besvär deröfver få inom viss tid anföras hos Kammarcoll., så kunna dessa efter förvandling utgående persedlar icke införas i uppbördsboken förr än November månad är förfluten.
Således förefinnes en bestämd omöjlighet för häradsskrifvaren att till den 1 November inlemna uppbördsboken, såvida den skall vara complett.
Jag anser, att delta icke kan medhinnas förr än till årets slut, men det hindrar icke att uppbördsstämmorna kunna börja med Februari månad, ty debetsedlarne skrifvas af häradsskrifvaren på samma gång som uppbördsboken, och kunna således genast utlemnas lill de skattskyldige.
Det torde äfvenledes böra tagas i betraktande, att under November månads lopp hr häradsskrifv*ren sysselsatt med mantalsskrifningen, och kan då svårligen verkställa det arbete; som fordras för att complettera uppbördsboken, utan är nödsakad att dröja dermed till dess mantalsskrifningen är slutad.
Den enda svårighet, som skulle möta för debetsedlarnes utskrifvande på samma gång sorn uppbördsboken, vore den, att landscontoret gjorde någon ändring i uppbördsboken; men man bör kunna förutsätta: att sådana sällan inträffa, och när så skedde, då finge rättelse i dessa fall sedermera verkställas.
På annat sätt kan jag icke se huru tiden skall räcka till för alla, som hafva bestyr med detta ärende.
Medgifvande fullkomligt hvad Frilune Ridderstolpe och Palmstjerna anfört om omöjligheten att 132
Den i De c em lier e m. erhålla uppbördsboken cora piel t lill den 1 November, kan jag dock icke Underlåta alt förklara, alt jag känner flera ställen, der oppbördsstämmorna hafva börjats i Januari och man det oaktadt icke mera än nätt och jemnt hunnit sluta dem inom föreskrifven tid.
Det högsta uppskof jag derföre skulle vilja medgifva för uppbördsböckernas atlemnandc vore lill året slut.
Således vill jag biträda det första alternativet af Frill.
Kidderstolpes förslag, jemväl på den grund att bäradsski ifvaren under November månad är så sysselsatt med mantalsskrifningen, att han på samma lid icke kan medhinna uppbördsbokens completterande.
I händelse den ordning skulle införas, att debetsedlarne ulgifvas på samma gång som uppbördsboken, sä torde det blifva nödvändigt alt ändra den meningen i 128 §, der det står: ”alt efter undergången granskning påtecknas ordres till uppbörden,”
Aro debetsedlarne redan utgifna, så inser jag icke hvartill sådana ordres skola tjena.
Något behof af förändring i den 128 §:s nuvar. redaction kan jag icke inse.
För mig synes det nemi. tydligt och klart, alt den föreskriften, att uppbördsordres skola påtecknas uppbördsboken, kan icke innefatta något hinder för häradsskrifvaren att, på sätt Frih.
Palmstjerna uppgifvit, utskrifva debetsedlarne på samma gång som uppbördsboken, emedan delta icke utesluter möjligheten, i händelse felaktigheter blifvit aflaudscontoret anmärkta, att i uppbördsordren införa och således bereda rättelse vid uppbörsstämman.
Hr Westerstrand anfört, får jag förklara, ali min mening endast varit, att debetsedlarne kunde färdigskrifvas på samma gång som uppbördsboken, men att de icke skulle utlemnas förr än uppbördsboken återkomme granskad ifrån landscontoret.
Då nu öfverläggningen förklarades vara slutad, hemställde H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle 128 § i Utsk:s förslag.
Ropades nej. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. hemställde, om R. o. Ad. ansåge 128 § böra bifallas med den förändring, att tiden, inom hvilken uppbördsböckerne böra till vederbörande aflemnas, bestämmes till den 15 Januari påföljande året, i st. f. den 1 November löpande året.
Ropades ja och nej, hvarjemte Hr Printzenskjöld anmälde sig och yttrade; För att göra förändringen så lätt verkställbar som möjligt, vågar jag hemställa, om icke Friherrarne Ridderstolpe och Palmstjerna skulle vilja tillåta, att man bestämde tiden inom den sista December hvarje år.
Landtm, hemställde, om Den 4 December e. m. 133 11. o. Ad. ansäge, att ifrågavar. § borde bifallas med den förändring, att tiden, inom hvilken uppbördsböckerne böra till vederbörande atlemnas, bestämmes tillden 31 December hvarje år, blef denna proposition med ja besvarad. 129 §.
Efter det beslut, som nu är falladt i afsende på 128 §, vill jag erinra, att det alldeles icke blir möjligt att hålla någon uppbördsstämma i Januari, såvida föreskriften skall stå qvar, att debetsedlarne skola vara inlemnade 4 veckor före uppbördsstämman.
Jag instämmer nemi. helt och hållet med Gr.
Posse, att uppbördsboken bör vara påtecknad innan debetsedlarne utgifvas, och således är den föreskriften, alt uppbördsstämmorna få hållas under Januari, Februari och Mars, såvida förfelad, som de alldeles icke kunna hällas i Januari.
Det torde således vara nödigt att förkorta den lid af 4 veckor före uppbördsstämman, inom hvilken debetsedlarne nu skola vara utdelade.
Vi stöta nu genast på olägenheter af det nyss fattade beslutet.
Jag för min del anser dessa fyra veckor vara för allmogen af särdeles vigt, icke blott derföre, att den må få tillfälle att se skatternas belopp, utan särdeles för att haf va tid på sig att skaffa medel till deras betalande.
Jag tror, att denna tid ganska välbetänkt har varit fastställd till 4 veckor, och jag tror icke, att den kan minskas utan melin för de skattskyldige.
Då II. o. Ad. emedlertid nu fattat ett sådant beslut som skett, så vill jag likväl icke bestrida denna åtgärd, isynnerhet som hela frågan ändå kommer att bero på Konungens granskning.
Jag ser för min del icke någon nödvändighet att minska den lid af 4 veckor, hvarinom debetsedlarne skola aflemnas, oaktadt tiden för uppbördsbokens afgifvande nu blifvit framflyttad.
Deremot anser jag det vara ganska angeläget för den skaltskyldige att erhålla debetsedlarne fyra veckor innan de skola betalas.
Jag bar förut anmärkt, att ingen uppbördsstämma behöfver hållas förr än i Februari, efter de icke behöfva vara fulländade förr än med Mars månads utgång.
Det beror på Konungens Bef:h:de att bestämma dessa lider, och om det skulle finnas flera socknar inom ett fögderi, än antal dagar i Februari och Mars månader, hvarpå jag likväl mycket tviflar, så kunna uppbördsstämmorna ske j)å ett ställe för 3 ä 4 socknar på dagen, ty äro de så mångtaliga, så äro de också ganska små, och de skattskyldige få då icke sä långt att gå till uppbördsstämman.
I vidsträcktare län äro icke så många socknar, ty de äro glest bebodda, och der torde således sextio dagar räcka till för alla socknarne.
Skulle emedlertid så vara, att häradsskrifvaren icke binner alla debetsedlarne fullt färdiga till 4 veckor innan den första uppbördsstämman äger rum, hvilket förutsätter att uppbördsstämmorna blifva vidlyftiga och komma att upptaga läng tid, så kan han skicka debetsedlar först till de socknar, der de första uppbördsstämmorna hållas och till de andra sedermera.
Här 134 Den 4 December e m. har blifvit sagtlt, att debetsediarne icke borde utlemnas till de skattskyldige förr än uppbördsboken är granskad och påskrifven af Konungens Befdv.de.
Delta anser jag icke nödigt och icke eller möjligt att verkställa, såvida uppbördsstämmorna skola börja i Februari månad.
Vederbörande på landscontoret kunna i alla fall icke medhinna att jemföra siffrorna i uppbördsboken med debetsediarne, utan dessa äro uppgjorda på häradsskrifvarens ansvar.
När uppbördsboken är granskad, så aflemnas den till kronofogden, som då äger alt jemföra uppbördsboken med debetsediarne när de företes.
Jag anser således hvarken någon ändring behöfva göras i denna § eller någon svårighet uppstå, till följd af R. o. Ad:s nyss förut fattade beslut.
Hr Printzenskjöld anhöll att få till alla delar instämma med Frih. Palmstjerna.
Det må vara mig tillåtet att fästa Gr.
Cronhjelms uppmärksamhet derpå, att ingen förmån uppstår deraf, att uppbördsstämmorna utsättas tidigt.
Trösken räcker nemi. för allmogen långt in i Januari, och innan de hinna föra säden till torgs och få penningar att betala sina skatter, så är månaden slut, och dessförinnan är det icke värdt att kronofogden reser på uppbördsstämmor, ty han kommer då bern med tomma händer, och det är just en tjenst man gör allmogen med att utsätta uppbördsstämmorna så sent som möjligt.
Cronhjelms yttrande, att bevilln.förordn. skulle underställas K.
M:s pröfning, anhåller jag blott att få nämna, att det redan vid en föreg:de § är erinradt, att en sådan pröfning icke äger rum, utan att bevilln.författn. utfärdas af R.
St. allena, och icke kommer lill någon pröfning bos Konungen.
I afseende på Hr Westerslrands sista yttrande, torde jag få hänvisa till pag. 33 i Utsk:s betänk., näst före rubriken ”reservationer.” Frih.
Ridderstolpe har sagt, att det icke är någon fördel att uppbördsstämmorna utsättas tidigt; jag tror det också, men så tidigt måste de likväl utsättas, att uppbörden kan hinna verkställas.
Dä markegångstaxorna alltid måste vara af Kammarcoll. justerade innan slutet af November, såsom Frih.
Ridderstolpe sjelf medgifvit, så skulle jag trott, att häradsskrifvaren fått tillräcklig tid på sig, om han blifvit ålagd att insända uppbördsböckerna till elen 1 December, och då hade allmogen kunnat få tillgodonjuta sina 4 veckor; men efter R. o. Ad:s nyss fattade beslut, befarar jag, att ett af två skall inträffa, antingen alt uppbördsstämmorna icke hinna slutas inom behörig tid, eller ock att icke allmogen får tillgodonjuta dessa fyra veckors förberedelse.
Jag vill blott förklara, att jag instämmer i Frih. Palmstjernas yttrande.
På Gottland händer det ganska ofta, att man icke får veta Kammarcoll. bestämmande af markegångstaxan förr än långt in i December, och således är Den 4 December e. m. 135 det omöjligt att få uppbördsböckerna färdiga förr än lill den 1 Januari.
Hvad sjelfva debetsedlarne beträffar, så är redan anmärkt, att de icke granskas annorstädes än vid sjelfva uppbörden af kronofogden.
Med det beslut, som R. o. Ad. fattat, kan allting ske såsom sig bör, och jag tillstyrker derföre, att ingen förändring göres i denna §.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad.
129 § i ötsk:s förslag. 133 §.
Jag hade att anmäla ronde 133 §, att efter orden ”erhållne uppbördsordres” borde äfven stå jemte uppbördsbok; ty om häradsskrifvaren får uppbördsordres, men icke uppbördsboken, så befaller man honom någonting, som är omöjligt att verkställa.
Om jag icke misstager mig alltför mycket, så tecknas alltid uppbördsordres på uppbördsboken, och han får således båda delarne på gamma gång.
Jag skulle derföre tro, att den förändring, Frih.
Ridderstolpe här föreslagit, icke är nödig.
Det händer ganska ofta, att härads skrifvaren får särskildt ordress och särskildt boken lill uppbörd. 1 alla fall är föreskriften otydlig och bör rättas.
R. o. Ad. biföll 133 § i Ulsk:s förslag. 147 §.
I 147 § uppräknas de personer, hvil ka skola enär de hafva fyra barn och derutöfver, af ett eller flera gillen, under femton år, i den ålagde bevillningen njuta ett afdrag af 4 sk. för hvarje barn, hvarjemte föräldrarue för mantalspenningar äro frikallade.
Jag tror, alt man icke behöfver sälta in i denna förordning, att föräldrarne äro ifrån mantalspenningarne frikallade, emedan mantalspenningarne äro en ordinarie Statsinkomst, hvarom icke någonting kan bestämmas i en bevilln.förordn.
De föräldrar, som hafva 4 barn, äro efter förordn. d. 8 Mars 1770 befriade från mantalspenningar, och jag tror att man åtminstone borde här insätta, att dessa föräldrar äro, eril. K. förf. d. 8 Mars 1770, från mantalspenningar frikallade.
Vi hafva haft ett exempel vid förra riksdagen, då det var fråga om att förkorta tiden för dem, som erlägga mantalspenningar, från 15 till 17 året.
Underdånig framställning gjordes då hos Konungen i ämnet, och hans bifall måste afvaktas, innan författningen kunde sättas i verket.
Det är visserligen sant, på sätt jag för en stund sedan åberopade, att bevilln.förordn. skall underkastas K. M:s nåd. sanction; men då undantag i bevillningen icke tillhöra de frågor, som Konungen grundlagsenlig! kan pröfva, och då R.
St. icke hafva rätt att stadga om grundskatterna, så kan jag icke annat än till alla delar instämma i Hr Westerstrands yrkan - 136 Den 4 December e. m. de.
Härvid torde jag få fästa uppmärksamheten derpå, alt emellan det åberopande
Hr Westerstrand äskar, är den skillnad från dem jag förut i dag bestridt, att här är fråga om att åberopa en annan författning, då jag deremot endast satt mig emot alt i den ena § upprepa hvad som är sagdt i en annan § af samma författning.
Ex. Hr Gr. o. Landt m. yttrade, att denna § förut varit föremål för öfverläggning, i anledn. af Frih.'Ridderstolpes förslag om deusammas förtydligande, men H. Ex. finge erkänna, att han ej kunde erinra sig, huruvida Lanledn. deraf propos. till godkännande af § i dess helhet blifvit gjord och bifallen.
Emot det tillägg Hr Westerstrand anfört, skulle jag icke hafva något att invända, såvida icke § redan vore af R. o.
Den har nemi. förut varit föremål för en ganska lång öfverläggning, samt sedermera blifvit pä Hr Gr. o.
Landtm:s propos. antagen.
Sedan härvid undertecknad t. f. Ridd.secret. genomögnat memorial-protm, ronde pröfningen af förevar, betänk., och dervid befunnits, att ifrågaställde förändringar uti 147 § vid flere tillfällen varit föremål för R. o.