Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besluter Ridderskapet och Adeln, i anledning deraf, någon ändring eller tilläggning till RiddarhusOrdningen, öfverlemnas samma beslut till Konungens Nådiga stadfästelse, och blifver, derest en sådan vinnes, genast efter slutad Riksdag, gällande.
Regerings-Formen föreskrifver, någon sådan ändring uti Grundlagarne antagen, som gör en derefter lämpad rättelse uti ordalagen a£ Riddarhus - Ordningen nödvändig, bör RiddarhusUtskottet sjelfmant till Ridderskapet och Adeln inkomma ined förslag till dylik rättelse.
Yppas eljest eller innan sistnämnde ån-' dringar i RiddarhusOrdningen blifva stadfästade, någon stridighet emellan Grundla - 302 Den 18 Augusti e. m. garne och Riddarhusordningen , iakttages hvad sorn i 12 §.
Riksdagsordningen stadgas. §• 5i.
Sedan Kongl. Maj:t Svarar mot 55 §. på Rikssalen åtskiijdt Riksens Sfänder, och dem hemförlofva^ samt LsndtMarskalken derefter på Riddarhuset afslutat Ridderskapets och Adelns sammankomster, afiemnar LandtMarskalken stafven till den efter Matrikeln äldste närvarande Ledamoten, hvilken med 6 Deputerade af Ridderskapet och Adeln, genast uppträder till Kongl.
Maj;t för att LandtMarskalks. stafven i underdånighet återlemna, och må sedermera någon sammankomst för Ridderskapet och Adeln den Riksdagen ej äga rum.
Likväl må de då ojusterade PleniProtocol1* rne inför RiddarhusDirectionen justeras.
Den 18 Augusti e. m, 3°3 Stadga till ordnings vinnande vid Höglofl.
Ridderskapets och Adelns sammankomster m. m. stadfåstad den 1825. 1) Den sorn stannar på gången, sedan LandtMarskalken öppnat Plenum, och ej då ge. nast sin Bänk intager eller sedermera finnes på gången stående, erlågge Trettiotvå skilhngar. 2)
För den Som talar till Protocollet, upplåser Dictamen eller Memorial från annan än egen Bänk, vare lika afgift. 3)
Den sorn lutar sig emot skranket framför LandtMarskalksbordet, erlågge En Riksdaler. 4)
Den som gifver sitt bifall tillkänna genom handklappning eller sitt missnöje genom hvissling eller stötning i golfvet, eilägge Två.
Riksda ler. 6) Den som förlorar sin pollet och uti RiddarhusUfskottet begår en annan , må den erhålla emot erläggande af Trettiotvå skiliingar. 3°4 jOen 18 Augusti e, nt, 7) Skulle vid de sammanträden som föf Electorer, Förstärkt Utskott eller Nämnd utsättas, så få Ledamöter af Ridderskapet och Adeln sig infinna, att val eller beslut för sådan orsak skull, ej får äga rum, då bör, så vida kallelse i behörig ordning skett, hvar och en frånvarande Ledamot, som icke erhållit LandtMarskalkens tillstånd att på viss tid lemna Riksdagsorten eller icke, kan visa laga förfall, för en slik försummelse erlägga Två Riksdaler.
Att allt hvad emot oordentligheier sålunda stadgas, må till verkställighet komma, derå åligger RiddarhusFiscalen noga och utan all mannamon handhålla, och som de utstakade afgifterne skola tillfalla fattiga Adeliga Enkor, så bör RiddarhusFiscalen ovilkorligen, utan vidare omgång, afgiften hos den felande uttaga, och uti en med lås försedd sparbössa genast inlägga.
Vägrar någon att på Fiscalens anmaning erlägga afgiften, då bör han af Fiscalen genast tillsägas, att å nästa sammankomst, som efter anslag sker, sig inför RiddarhusUtskottet inställa, och ifall han kallelsen, derom Fiscalen ensam vitsord åger, försummar eller ytterligare vägrar afgiften betala, då åger RiddarhusUtskottet honom från Riddarhuset utesluta, intilldess han afgiften erlagt, hvarom anmälan af Utskottet i nästa Ridderskapets och Adelns Plenum göras bör, och der först bland alla årehcler upplåsas.
Bi - Dtri 20 Augusti t. m. 30-5 Bilagor tillPleni-Protocollet för den 20 Augusti, eftermiddagen.
Vordsamste
Uti ett till RiddarhusDirectionen ingifvit och hårhos bifogadt Memorial af denne dag, har RiddarhusKamereraren, Herr RevisionsSecreteraren Stråle på anförde skål, och till vinnande af någon lättnad vid bestridandet af de nu, särdeles emot förr, betydligt ökade RiddarhusKamererare göromålen, anhållit, antingen om en löntillökning af Etthundrade R;dr B:co, hvilken RiddarhusKamereraren föreslagit sålunda , att det arfvode af ion R:dr 16 sk B.co som nu bestås för Råkenskapernes förande vid Wadstena Adeliga Jungfru Stiftet, skulle förhöjas med 5o procent, samt att det från Adeliga Cadett-skolee-fonden till Riddarhus- Kamereraren utgående arfvode af 55 R:dr 16 sk. skulle fördubblas, eller ock, att blifva entledigad från befattningen med Wadstena Adeliga Jungfru Stifts Cassan, hvilken tillförene haft sin särskildta Räkenskaps-förare.
Bil, lill Ridd. o, Ad, Pr. VII Band. 20 Dtn 20 Annutti t. m.
Då RiddarhusDirectionen, sora till följd af Riddderskapets och Adelns Beslut nu mera äfven öfvertagit styrelsen af Adeliga Jungfrustiftens angelägenheter, förehaft denna RiddarhusKamerernrer. s ansökning, har RiddarhusDirectionen, med kännedom om de särdeles vidlyftiga och ansvarsfulla göromål, som RiddarhusKamereraren nu åligga, så mycket häldre ansett sig böra fåsta uppmärksamhet derpå, som behofvet, att för göromålens ståndigt tilltagande mängd, förse Kamereraren rned biträde af en Contorsskrifvare, redan vid föregående Riksdagar varit nogsamt insedt, fastän Ridderskapet och Adeln funnit sig, i saknad af tillråckelige medel till en sådan persons aflönande, icke kunna tillåta dess antagande; och ehuru tillgångarne synas icke nu mera ån då, medgifva en sådan kostsammare utväg för den erfoderliga lindringen i Rid. darhusKamererarens besvär, samt RiddarhusDirectionen derföre icke eller ansett sig -böra gifva anledning till en ny fråga derom , har RiddarhusDirectionen likväl trott, att detta billiga ändamål kunde på annat sätt vinnas; men Directionen har dervid för sin del icke kunnat finna, att det i sådant afseende föreslagne endtledigande för RiddarhusKamereraren från befattningen med Adeliga JungfruStiftets angelägenheter vore det lämpligaste, enär man med skålig säkerhet torde kunna förutse, att någon arman skicklig person , som ej förut åger dylik befattning vid Riddarhuset och der borde vara närvarande, icke skulle vilja åtaga sig en sådan särskild
Kamererare tjenst med densam - Den 20 Augut ti e, m. 30 7 fria åtföljande trägna och ansvarige göromål, mot den hittills bestådda lönen af endast i55 R:dr 16 sk. och jemväl svårligen mot den ifrågastållde tillökning af 5o procent.
Dessutom skulle Riddarhus och StiftsKamererare tjensternfes afskiljande måhända komma att medföra flere betydliga olägenheter, oberåknadt den för RiddarhusDirectionen, att controllera tvenne Räkenskapsförare i stället för en.
Det vöre således i Directionens tanka med Riddarhus- och ■jungfruStifts Råkenskapernes behörige handläggning mera förenligt, om den nu varande gemensarimia Kamereraren i stället sattes i tillfälle, att genom en löne-förbåttring kunna sjelf påkosta det, biträde, hvaraf han för de nästan årligen Ökade göroinålens bestridande redan år, och äfven allt mera synes blifva i behof; och då Ditectionen ej kunnat undgå medgifva, att deri begårte tillökningen uti de nu utgående arfvöderi för Adeliga Jungfru StifisCassan och Adéliga CadetlSkolae Fonden, i förhållande till den tillväxt desse Cassör vunnit sedari samma arfvöderi bestämdes, är ganska måttelig, samt det dessutom i betragtande tages^ att äfven rned en sådan tillökning, inkomsterne vid den så beskaffade RiddarhusKamerernre tjensten, som snart fordrar eri persons odelade arbetsförmåga, näppeligen kan anses utgöra mer än hvad till tarflig utkomst erfordras; har RiddarhusDirectionen trott sig böra hos Riddarskapet och Adeln vördsamt tillstyrka , att KiddarhusKariiererareri må erhålla ilen förhöjning uti de hittills bestådda arfvöderi ai Wadstena Adeliga Jungfru StiftsCassan och 3°8 Den 20 Augusti *t m, Adeliga CadettSkolceFonden; »om ofvanber<5rdt är.
Under förvaltningen af Riddarhusets angelägenheter har det fästat uppmärksamheten hos Högloft.
RiddarhusUtskottet, särdeles vid sista Riksdag, och sedermera hos Höglofl.
RiddarhusDirectionen att RiddarhusKamererarens göromål under de sednaste 15 åren, på ett ganska betydligt sätt ökat sig, dels genom åtskillige nya Testamentsfonders tillkomst, dels genom de förut varande fondeines tillväxt och förkofran.
Det har någon gång satts i fråga om icke det klefve nödvändigt, att tillsätta en Bokhållare eller Casseur, hvarigenom Kamererarens göromål skulle komma att förminskas; men den betydliga tillökning i utgifterne, som derigenom skulle uppkomma och hvartill fond saknades, har gjort det hitintills nästan omöjligt att uppgöra något förslag i detta hänseende.
Den SO Augusti e. m.
309 således funnit någon lindring deruti vara af verkligt behof påkallad och trott lämpeligaste utvägen dertill vara att enskildt engagera någon pålitlig person, hvilken skulle kunna bestrida de göromål, som utan för mycket äfventyr till en sådan kunde ofverl åtas, har det förefallit mig tungt, att med en betydelig summa se de lönetillgångar minskade, som hitintills icke varit mera än tillräcklige för eget och en talrik familles underhåll och denna känsla förenad med öfvertygelsen, att den begäran jag vågar framställa, är stödd på sträng rättvisa, har gifvit styrka åt mitt beslut, att framställa förhållandet för Höglofl.
RiddarhusDirectipnen, som alltid visat mig en utmärkt ynnest.
Med den tillökning uti närvarande inkomster af 100 R;dr B:co och något tillskott dertill af egne medel har jag trott det blifva möjeligt att förskaffa mig en pålitlig person till biträde och det är således om denna summans anslående jag vågar anhålla.
Tillgång dertill finnes på ett lämpeligt sätt genom förhöjande af de arfvoden, som nu bestås för Wadstena Adeliga Jungfru-; Stiftet och Adeliga CadettSkoIaeFonden.
Den nu varande lönen vid Wadstena Ade.' liga Jungfrustift, i35 R;dr 16 sk. har förblifvit oförändrad sedan år 1786, då Cassans tillgångar utgjorde 51,600 R:dr i5 sk. 7 r:st och deremot utgjorde de vid 18122 års slut 146,875 R.dr 5o sk. 1 r;st.
År 1812 blefvo lönerne för Ombudsmannen och Secreteraren förhöjde med 5o procent oell utgöra nu 100
R;dr för hvardera men 310 Den 20 Augusti <?. m.
Kamereraren har icke hitintills tillgodonjutrt denna förmån.
Om densamma nu äfven honom beviljas, koimne lönen att nu ökas med 66 R:dr 52 sk, Banco.
För redogörelsen af Adeliga CadettSkolmFonden bestämde Höglofl.
Ridderskapct och Adeln vid ;Soo års
Riksdag ett arfvode af 55, R;dr 16 sk.
Fonden, hvaraf någon utbetalning ej ägde rum, utgjorde då 18,210 R;dr 40 sk, 6 r:st., men vid 1822 års slut 57,237 Ridr 45 sk. g r;st.
Begge dessa Cassör hafva således sedan de derföre stadgade arfvoden bestämdes, uppstigit till omkring tredubbelt belopp, oell i samma förhållande hafva äfven göromålen med redovisningen, uppbörden, utebetaluingarne och correspondencen blifvit ökade, utan det större ansvar och äfventyr, som förvaltningen åtföljer.
Om arfvodet vid Adeliga CadettSkolaeFonden ökades med 55 R;dr 16 sk. och således utgjorde 66
R:dr 02 sk. kunde visserligen detta icke anses vara någon dryg förvaltningskostnad, för en Fond sorn snart uppgår till 60,000 Rulr.
Skulle likväl Höglo fl; Directionen finna betänkeligt att för mig tillstyrka någon tillökning i närvarande löneförmåner, får jag såsom altei’- pativ framställa den ödmjuka anhållan, att blifva entledigad från förvaltningen och redogörelsen för Wadstena Adeliga JungfrnStiftsCassan.
Intill år 178g hade Adeliga JungfruStiftet sia egen Kamererare och då, nämnde år, vid Stifts - Den 20 Augusti e» m.
Kamererarens afgång, då varande Riddarhus-’ Kamereraren äfven uppdrogs Kamereraretjensten vid JungfruStiftet, skedde det för att bereda honom en förmån och lättare utkomst.
Sedermera har väl Ridderskapet och Adeln beslutat, att desse tjenster borde förenas; men ändamålet dermed synes troligen icke kunna vara att pålägga RiddarhusKamereraren något betungande villkor för tjenstens erhållande hvilket i sig sjelf skulle innefatta det förhållan. det, att förvaltningskostnaden för StiftsCassan till en del borde bestridas af Riddarhusets öfrige Fonder, och jag har således föreställt mig, att RiddarhusKamereraren nu billigen kunde begära att blifva entledigad från en befattning sorn i stället att vara en förmån , genom förändrade förhållanden, nu mera blifvit ett besvärligt åliggande.
Stockholm af RiddarhusContoiret den H Augusti 182a. N. W. Stråle. N:o 2- Hörsamste Memorial!
Sedan RiddarhusUtskottet, tillföljd afRidderskapets och Adelns meddelte Remiss af den 2q sistledne Januarii, till granskning förehaft Wadstena Adeliga JungfruStifts
Directionens sedan sista Riksdag förde Protocoller, samt reviderat StiftsCassan samt Grefveliga Schefficrska Stiftningens hufvudböcker från och Den 20 Augusti e. ?»♦ med år 1818 till oell med 18225 får
Utskottet nu aflemna sitt vördsamma utlåtande öfver omförmälte Berättelse, punktevis, och i sammanhang dermed huru Stiftsärenderne sedan sista Riksdag blifvit förvaltade. §.
J. Denna §. visar att, under de sista fem åren, StiftsCassan vunnit en effectiv förkofran af 10,681 R;dr 10 r:st Banco 5 alt genom skedda inskrifningar StiftFröknarnes antal blifvit ökadt med 705 att 3o nya pensionsrum under nämnde tid tillkommit, samt att af de 875 i Stiftet inskrifne, och så vidt Directionen vetterligt vöre, lefvande StiftsFröknar, 210 kommit i åtnjutande af pension under år 1822.
Stiftärenderne i allmänhet blifvit med nit och ordning af Directionen förvaltade ; dock som af redogörelsen för Grefliga Schefferska stiftningen finnes, att 17 R:dr 44 sk. 9 r.st. B:co, derstädes ännu balanceras, såsom en skuld, hvarföre nu mera aflidna Priorinnan vid Stiftet i Norrköping, Fru Ulfsparre, född Grefvinna Creutz i lifstiden Jiuf - Den^20 Augusti e* m• 31* tat för uppburne hushållspenningar , som , vid Inrättningens upplösande i Norrköping, icke äro vordne redovisade; och upplyst är, att bemälte Grefvinnas arfvingar efter hennes död, sökt och vunnit urarfva förmon, samt att någon tillgång i boet icke eller funnits till skuldens betalande; men bemälta Grefvinnas arfvingar fått af Shefferska stiftningen lyfta ett halft års pension med i33 R;dr 16 sk., såsom begrafningshjelp, utan att dervid något afdrag för samma skuld skett, anser RiddarhusUtskottet sig icke kunna undgå hemställa, det de StiftsDirectionens Ledamöter, hvilka sistnämnda utbetalning anordnat och ännu lefva, måtte ofvanberörde 17 R;dr 44 sk., g r:st.
Banco Schefferska stiflningen ersätta, så framt icke Ridderskapet och Adeln skulle finna nämnde belopp, i anseende till dess obetydlighet och då flere af StiftsDirectionens på den tid varande Ledamöter, nu mera jemväl äro genom döden afgångne, häldre böra ur räkenskaperne afskrifvas. §. 3.
Uti denna §. anmäler Directionen, att Kgl. Maj:t, i anledning af Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag derom gjorde anhållan, genom Nådigt bref af den 6 Augusti 1818, bifallit 5o procents förhöjning af de dittills bestämde afgifter för Adeliga döttrars inskrifning i Stiftet’, sålunda, att samma afgifter hädanefter skulle utgå, famillegåfvan med 5o R;dr samt inskrifningspenningarne för Fröknar under 6 år med bo R;dr; ifrån 6 till och med 12 år, uied 85 Dtn 20 Augusti eé m.
R:dr t.6 sk ; samt för Fröknar öfver 12 år med 100 R.dr, allt Banco.
I sammanhang med detta ämne, har RiddcrhusUtskottet till pröfning förehaft en af Hr Gripenstedt, Jacob, inom Ridderskapet och Adeln väckt, och till Utskottets yttrande remitterad motion, om någon minskning af insättHingsbeloppen för StiftsFröknar, samt att utlösen af stjerna och hand måtte undvikas.
Och finner Utskottet för sin del betänkligt, att tillstyrka bifall å den del af motionen som rörer inskrifnings penningarnes och famiilegåfvans nedsättande, enär ifrågavarande förhöjning utgör en icke obetydlig inkomst för cassan, hvarigenom Stiftspensionernes antal årligen kunna ökas, och stiftningens ändamål befordras på samma gång, som en större möjlighet beredes för de inskrifne, att varda af pensionen delaklige; men beträffande skyldigheten att lösa Ordfnskorsset och Bandet, så emedan stadgandet i denna del, hvilket tillkommit i grund af RiddarhusUtskottets vid 1812 års Riksdag gjorda hemställan, egentligen har till föremål, att förbättra StiftsCassans vilkor derigenom, att densamma skulle erhålla skillnaden emellan det belopp, som Ordenskorsset och Bandet vid inköpet verkligen kostat, och det som vid inskrifningen derföre erlägges, samt att å nyo utlemna de korss, som blifvit till Stiftet återsände för Fröknar, som derutur afgått, men dessa båda utvägar att öka Cassans inkomster synts Utskottet mindre lämp^ lige att bibehålla, hålst deri vundna tillökninven i och för sig sjelf varit obetydlig, såsom vanligen endast uppgående till emellan 5o k 4o Den 20 Augusti e. m. 3*5 JU.dr om året, och StiftsCassan genom den år 1818 vidtagna och här ofvan omnämnde åtgärd i allt fall vinner en förkofran, som med redbarhet i fördel, förenar mera värdighet i sättet, att den åstadkomma; ty hemställer Utskottet, att stadgas måtte, det de Fröknar, hvilka hädanefter inskrifvas i Stiftet, icke må vara förpligtade att lösa Ordenskorsset och Bandet, derest de icke sjelfve skulle sådant åstunda. § 3.
Med bifogande af ett extrsct utaf Stifts-.- Cassans räkenskaper, som ej allenast upptager de gäldenårer, hvilka icke inom föreskrifven tid, eller slutet af år 1820 sine skulder till Cassan inbetalt, utan ock visar, att Cassans utestående fordringar för obetalte inskrifningspenningar och fämillegåfvor, jemte räntor, utgjorde vid 1822 års slut tillsammans 2612 R;dr 29 sk. 11 r:st.
Banco, har StiftsDirectionen hemställt, om icke,- såsom följd af Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag fattade beslut, de Fröknar, för hvilka inskrifningspenningar inom nämnde tid ej blifvit erlagde, borde komma att anses hafva upphört att till pensions åtnjutande vid Stiftet vara berättigade, samt utur Matrikeln afföras, så framt icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga pröfva, huruvida några särskildta skål och omständigheter kunna föranleda till undantag från detta stadgande; samt de fordringar för inskrifningspenningar och fämillegåfvor, hvilka ej genom innehållning af pensioner, enligt hvad särskildt blifvit stadgadt, kunna blifva guldne, måtte utur råkenskaperne afskrifvas. 3*6 Den 20 Augusti e. m.
Efter en noga granskning af förhållandet med de fordringar Wadstena Adeliga JungfruStiftsCassa ännu åger utestående af ofvanberörde beskaffenhet, har Utskottet uti en sårskild column af omförmålte extract, hvilket härjemte bifogas, för hvarje af de der uppförde gåldenårer tecknat sitt yttrande, och hvarpå Utskottet för kortheten skull, nu får sig åberopa, och anser Utskottet derföre det vara tillräckligt att hår blott summariskt uppgifva de tillstyrkanden Utskottet på omförmålte sätt afgifvit.
I sådant afseende får Utskottet anmäla, det
Utskottet funnit oftanåmnde fordringar lämpligast kunna fördelas i följande classer, nemligen; 1) Sådana, hvilka genom innehållande af redan tillfallen pension kunna liqvideras, och hvarom således någon vidare fråga nu icke bör uppkomma.
Dessa åro N:ris i, 6 och 8, äfvensom N:o 2 för hvilken fordran betalning blifvit utfåst, ehuru den inskrifna Fröken utur Stiftet redan afgått. 2) Sådane, till hvilkas betalande, i afseende på capitalet, tillgång kan vinnas derigenom, att de inskrifne
Fröknarne framdeles uppföras till pension, och densamma sedermera användes till skuldens liqviderande; i följd hvaraf Fröknarne, enligt Riddeiskåpets och Adelns beslut vid sista Riksdag skulle i Matrikeln qvarstå; desse åro N:ris 5, 11, |5, 16, 18, 19, aå och a 5.
Sådane, hvilka genom gåldcnärerues se, Ven 20 Augusti e. m. 3>7 dan sista Riksdag inträffade conconrstillstånd elier frånfälle, och dervid yppad brist, nu mera icke kunna betalas, annorledes ån på det sått uti näst föregående punkt år föreslagit; och har Utskottet derföre i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln sistledne Riksdag stadgadt, hemställt, att den nu upplupna räntan må afskrifvas, och ingen ränta vidare beräknas, men att, de inskrifne
Döttrarna må vid deras pensionsrått bibehållas, på det sått, att pensionen inneliålles intilldess, att capitalskulden dermed blifvit betald.
Nlris 12, 17, 21, 24 och 5o* 4) Sådane fordringar för inskrifning af Fröknar, hvilka ännu äro qvar uti Stiftet, men hvilkas föräldrar underlåtit att den dem förelagde betalningsskyldighet till capital eller ränta fullgöra, eller 6ig dertill nu icke anmält:
Dessa åro N-.ris 10, 27, 29, 32 och 54.
Och sorn Utskottet inhämtat, att alla dessa gåldenårer i mer eller mindre mon åro stadde i gäld— bundna eller knappa omständigheter, och orsaken till den uteblifna betalningen deruti måste sökas; och då det synes Utskottet vara en till ytterlighet drifven stränghet, att nu utur Matrikeln afföra de inskrifna döttrarne, hvilka icke sjelfve kunnat bevaka 8in rätt, har Utskottet trott sig böra hemställa, att desse må vid pensionsrättigheten bibehållas; men att lärn pliga åtgärder måge vidtagas af Direetionen, för att indrifva dessa fordringar, hvarvid Utskottet dock tillstyrker, att derest någon gäldenär skulle vägra att sin skuld erkänna, och densamma i mon af sina tillgångar betala, den StiftsFröken, 3i8 Ven 18 Auguitii e\ m.
Ven 20 Augusti e. m. 319 för hvilken betalning således icke erhålles, niå utur matrikeln åffbräs.
På enahanda grund hemställer äfven Utskottet i afseende på N:o 35, hvarföre full betalning nu blifvit erbuden, att de inskrifne döttrarna måge uti StiftsMatrikeln med deras närvarande ordningsrlumror qvarstå. å) De fordringar, för hvilka ränta hitintills blifvit betald, ehuru gäldenärerne icke magtat att liqvidera capitalerne.
Sådaue fordringar äro N:ris 22 och 5i.
Jemte det Utskottet, då gäldenärerne synas hafva fullgjort i^llt hvad i deras förmåga stått, hemställer, att de inskrifna döttrarne måge vid deras pensionsrätt bibehållas, har Utskottet trott tillåtelse böra lemnäs gäldenärerne, att få behålla capitalerne med vilkor, att räntorne ordentligen betalas.
Hvad N:o 26 angår, har Utskottet likaledes hemställt, att pensionsrättigheten för den ena Fröken, som ännu är qvar i Stiftet, må anses förvarad; och då, efter hvad Utskottet har sig bekant, något annat sätt till skuldens betalande icke finnes, än slägtingars biträde, har Utskottet, i fall ändamålet genom denna uti väg ej skulle vinnas, trott sig böra tillstyrka Summans afskrifvande. 7) Sådane fordringar för inskrifning af Fröknar, hvilka redan utur Stiftet afgått, men till hvilkas betalande gäldenärernes oförmåga ännu icke blifvit ådagalagd, hvadan afskrifning blott vilkorligen blifvit af Utskottet tillstyrkt.
Dessa äro N:ris 5, 9, i5, i4 och 20.
Af N:ris i5 och 18 afskrifvas inskrifningspenningarne för de Fröknar, som utur Stiftet afgått. §• 4.
Denna §. innefattar blott en anmälan om de förändringar bland Directiönens Ledamöter, som under de sista 5 åren inträffat; och torde således icke fordra något särskildt yttrande.
Jemte tillkännagivande, att Ombudsmannen vid Stiftet, RiddarhusFiscalen och Karilfnarherren Falkenberg, uppå derom gjord ansökning, undfått afsked från samma beställning, och att till hans efterträdare deruti blifvit utnämnd RiddarhusFiscalen, Lagmannen Kuylenstjerna, har Directionen tillika underställt Ridderskapets och Adelns pröfning, Kammarherren Falkenbergs vid afskedstagnndet gjorde anhållan, att i anseende till hans långvariga tjenstetid, hugnas med någon pension af Stiftsmedlen, hvilket Directionen för sin del tillstyrkt; ntcn då Utskottet vid öfvervägande häraf, tagit i betraktande, att något stadgande icke finnes som berättigar, att af StiftsCassan anslå en så beskaffad pension, för 32o Den 20 Augusti t. m. afskedstagande Tjenstemän, hvilket jemväl hittills aldrig ägt rum; samt att genom ett sådant anslag, en minskning skulle uppkomma i de tillgångar som för pensioner åt StiftsFröknar egentligen äro ämnade; anser Utskottet sig sakna anledning, att denna Kammarherren Falkenbergs anhållan understödja.
Och som Herr Landshöfdingen von Rosenstein, i anseende till hans tilltagande ålder, nedlagt sin befattning, såsom Ledamot i Stifts— Directionen, och en annan dess Ledamot, Herr Presidenten m. m.
Lagerheim instämt i samma förklarande, och nu mera tillika är genom döden afgången, anser Utskottet sig äga en ytterligare anledning att tillstyrka antagandet af det uti den nya instruetionen för RiddarhusDirectionen befintliga förslag, att Stifts— ärendernes förvaltning må hädanefter af samma
Slutligen och med åberopande af hvad Utskottet uti i § Iiärofvan yttrat, får Riddarhus.