Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Corporationerj så synes man utan svårighet kunna finna skälen till Förslaget om deras bibehållande; och om det å ena sidan skulle kunna anmärkas, att desse skäl ej äro af någon stor vigtjså lärer det < likväl å den andra böra medgifvas3 att denna Den 7 April f /». anstallt blsfve åtminstone fullkomligt oskadlig under de förändrade för en skälig näringsfrihet gynnande omständigheter, hvilka skulle blifva lika naturliga som säkra följder af den föreslagne Författningen, hvars hufvudsakljga föremål ibland annat är att utstaka arbetarens och mästerskaps sökandens rättigheter och skyldigheter på ett sätt, 6om kan trygga honom emot orättvis behandling och ensidigt förfarande å handtverksambetene och Mästares sida.
Efter nu gällande skrålagar, måste lärlingar inoch utskrifvas vid det embete, hvarunder mästaren lyder, äfvensom Burskapssökande Gesäller äro förbundne att sig anmäla hos vederbörande Embete, sorn är berättigadt att förelägga dem mästareprof och dem granska.
Under oriktig tillämpning af desse föreskrifter, hvarigenom Embetena blifvit satte i tillstånd, att utöfva en slags
För att afhjelpa desse brister, hafva Comittérade föreslagit, att lärlingars in- och utskrifning, samt frågor om mästareProfs föreläggande och deras granskning, må hädanefter bero af Magistraterne, hvilka, under i akttagande af de bestämda föreskrifter, som författningen i öfrigt lemnar angående vilkoren för Mästerkaps vinnande, säkerligen ej skulle sakna tillräckligt kraftiga medel, att skydda sökande i deras lagliga rätt och att aflägsna allt obehörigt inflytande af Embeten och Mästare, i fall något sådant möjeligen skulle försökas - Den 7 April f. m.
Vid de(ta förhållande inser jag, för min del, ej någon grundad anledning till den af Herr Grefve Posse yttrade farhåga, som skulle den vederbörande Idkare medgifna rättighet att inför Magistraten höras i förekommande Burskapsmål, öppna för dem utvägar, att motarbeta fåciane perfoners antagande, hvilka genom Jlörre Jkicklighet eller konjlfärdighet kunde fkada Embetet, tntn gagna Riket, Med öfvertygelse om nödvädigheten, att vissa lärograder äfven hädanefter bibehållas inom handtverkerierne, hafva Comittérade väl antagit som grundsats, att i allmänhet rättighet till
Burskap borde förvärfvas genom arbete på mästares verkstäder och genom der använd läro- och gesälltid, men tillika i sammanhang dermed föreslagit sådane föreskrifter, hvarigenom ej allenast eftergift i den faststälda gesälltiden skulle i vissa fall kunna äga rum, utan ock en säker väg öppnas till eget etablissement äfven för personer, sorn, utan att hafva användt läro- och gesälltid hos mästare* kunnat äga tillfälle att inhämta kunskap i något handtverk.
Då Committerade, lika med hvad Herr Grefve Posse nu framställt såsom en hufvudsaklig grund för ett mera ändamålsenligt Förslag i detta ämne, således utgått ifrån den principe, att skyldighet till läro- och tjänsteår på mästares verkstäder, ej bör anses som ett från näringsfriheten oskiljaktigt vilkor, hafva Comitterade likväl trodt det allmänna ändamålet Den y April f in. 7? fordra, att denna principe tillämpas på ettsätt, som står att förena med ordning inom den arbetande classen.
De skäl, hvarpå Comittérade n grundat sitt förslag i denna del äro i det underdånige betänkandet anförde, och jag vå» gar tro dem vara nog vigtige och väsendtliga, för att förtjena en lugn och fördomsfri pröfning*
I hvad större eller mindre mån förevarande Förslag skulle kunna förmå uppfylla sin bestämmelse, är en fråga, som ej torde vara så alldeles lätt att afgöra.
För hvar och en, sorn med någon kännedom af ämnet gör sig den mödan att granska den föreslagne författningen i sitt sammanhang torde det emedlertid ej blifva svårt, att inse vigten af de med densamma åsyftade, tydeligen utmärkta ändamål, som hufvudsakligen äro, att i Borgerliga handteringar befordra en obehindrad frihet u» tan sjelfsvåld; att vid dessa näringars utöfning underhålla den nödvändiga täflan, utom hvilken konster och slöjder alarig i något land vunnit framgång; att lemna arbetaren en uppmuntrande visshet om sin ostridiga rätt att utan hinder, omgång och betungande kostnad der, få i sin ordning uppnå målet för hvarje fri mans önskan det, att vid en viss ålder komma till egen bosättning och att sjelf få draga fördel af sin arbetsskicklighet, på hvad Sätt, som helst, den än må vara förvärfvad; att i sjelfva sättet för dylika frågors behandlande lemna honom en säker borgen att aldrig, behöiva sakna den oväld och den rättvisa, Den 7 April f, )n, hvaraf-Mästerskapssokande ej sällan äro i be^ hof, om de skola undgå, att blottställas för följdtrns af de egennyttiga steg, som af den starkare så gerna- försökas mot den svagare; att inom den ^arbetande classen främja en nödvändig höfsning och sedlighet och ändteligen att bereda tillfällen äfven för personer af qvinnokönet, att utan besvärande formaliteter få söka sin försörjning genom idkandet af sådane hsndteringar, §0m kunna för dem finnas lämpelige.
Utom dessa egentelige föremål för det underdåniga Förslaget, omfattar detsamma äfven åtskilige andra ämnen, som torde förtjena uppmärksamhet. i*' 4 x.
Ibland desse må vid detta tillfälle endast nämnas om tillåtelse för HandtverkeriIdkare, att under visse vilkor få på en gång förena utöfningen af flere särskildte handterin* gar; om rättigheten att på landet anlägga och drifva åtskilliga sådane handtverk, hvilkas idkande är efter nu gällands Författningar ovilkorligen inskränkt' till Städerne och slutligen om nödvändigheten af en uttryckelig lag, som undanr®dj:-r alla tvifvelsmål om Slöjdeldkares rätt, att i hvad Stad som helst inom Riket få föryttra egne tillverkningar, och som tillika berättigar handlande att dylike inhemske Slöjdearbeten uppköpa och dem till salu hålla utan afseende på den inrikes ort, hvarifrån de kommit.
Då jag varit Ledamot af den Comitté, rom haft sig uppdragit att utarbeta ifrågava - Den 7 April f m. 79 rande Förslag, tillhör det icke mig, att fälla något omdöme om dess större eller mindre användbarhet.
Det öppna förklarande torde likväl kunna mig tillåtas, att Herr Grefve Posses upptäckt af en deruti rådande så kallad skråanda, förekommit mig lika oväntad, som min önskan är liflig att för Rikets Höglofl.
Ständer måtte framläggas ett Förslag uppgjordt efter andra mera liberala grunder, men tillika vittnande oni den varsamhet och moderation vid ämnets behandlande, som i frågor af sådan beskaffenhet, som denna, äro sä nödvändiga.
Jag anhåller vördsamt att detta mitt memorial njå till allmänna Besvärs- och EconomieUtskottet remitteras.
Herr af Eken flam, Israel:
Då den visligen (den 3 dennes) beslutne forkortnmgsmethods uti justering, genast verkställdes med Protocollet för eftermiddagen den 5 Mars; då jag således ej hade tillfälle, att i RiddarhusCancelliet, förut taga kännedom af det till justering beredda protocollet, och då jag ej ägde någon anledning, att yrka ett verbalt uppläsande af Discussionen rörande låttning af mål emellan HofRätternes Ledamöter} så har jag ej förr än efteråt kunnat komma i erfarenhet af den ordställning, samma protocoll innehåller, Med afseende derpå anhåller jag 86
Sen 7 April f, m.
Vördsamt att få sprida mera ljus öfver detta amne, och att desse anmärkningar mätt* få åtfölja
Discussionen till Lagutskottet, på det att åtminstone en ytterligare misstydning må kun. na undvikas.
Det har varit mig på det högst okärt, att en värd Ledamot, Herr Gyllenhaal, trodt sig finna motionen förolämpande emot den aktningsvärda Embetsmannacorps, hvaraf hail är medlem
Då han begärde att få motionen andra gången uppläst, trode jag mig deri finna en borgen emot all misstydning; men jag fann med förundran, att motionen behöfde 3:dje gången uppläsas, för att göra fullkomligen tydligt, huruledes en begäran om förebyggande om ett möjligt missbruk i framtiden, ingalunda innehåller någon forskning uti framfarna åtgärder:
Ett sådant sammanblandande har varit mig så mycket okärare, som det blifvit gjordt af en delägare uti det enhälliga, oinskränkta förtroende, som Svea HofRätt, ända ifrån aflägsDe tider, förstått, att hos hela Nationen åt sig bereda.
För det verkliga innehållet af min motiotl hade jag deremot trodt mig böra påräkna väl*l vilja, i stället för ovilja då jag genom undanryckande af ett fällt för misstankan, velat i framtiden, å ena sidan, freda den redlige
Domaren ifrån ett orättvist omdöme, och å ärt - Den 7 April f jn. 81 dra sidan bespara den misstänksamme sitt frätande grubbel, sorn till ingen ting tjenar, äfven om det någon gång skulle vara rättvist.
Att ytterligare bena sönder den omtvistade möjligheten i alla dess utgreningar, och visa huru den krypande intrigen kan undgå den redbäre
Embetsmaunens uppmärksamhet, det anser jag vöre säkraste sättet att gifva utrymme för allusioner, och undviker det derföre med afsigt,— ej af okunnighet.
Man har sagt, att denna möjlighet ej blifvit begaghad: en så-, dan yttraii synes mig icke kunna innebära något annat än att mari ej känner den vata begagnad; émedan mänsklig omfattning uti vetande är begränsad; och om än ett möjligt missbruk vore intill denna stund obegagnadt, skrille det väl vara ett skäl, att ännu längre göra Lagens välgörande syftöing overksam, genom bibehållande af en sjelftagen afvikelse
Uti så kallad arbetsrriethod; eller genom godtycklige utbyten af pesöner, rakt stridande emofc
Lagens uttryckliga bud?
Detta bud anbefaller hazarden ätt v^rkä äfven i sådane fall som Herr Gyllenhaal medgifvit stundom annorlundå behandlas.
Med Herr Friherre Ehrenborg tror jag ganska väl ätt Lagutskottet genast, vid fårfiä Ögonblicket skall finna min motion otämpelig, eitoedan tnårige äf dess Herra?
Ledamöter äfven så väl 60ril Herr Friherren äro uppväxte
Under en tid då denria klandrade praxis, i af - Bil. till Ridd. o.
III Bandi 6 Den j? April f hi. seende på lottning, varit gängse, utan att några olägenheter deraf försports; att de jemväl* i denna första åsigt, mycket stärkas genout Herr Friherrens sätt, att på förhand afgöra saken, det tror jag äfven; emedan en Presidents obetviflade erfarenhet ej förfelar ett åsyD tadt inflytande, derföre att hans egen modestie uppgifver den såsom ringa-, men jag äger deremot det förtroende till hvart och ett af Riksens Ständers Utskott, att de ej stadna i för-1 sta ögonblickets förvillelse, utan att de göra afseende på en Representants rättmätiga yrkan att få lagens bok Häftig a helgd, befriad ifrån intrång af af en småningom tillkommen ovigtig praxis:
Då Lagen ovillkorligen säger, att Domare och Referent böra genom lottning bestämmas, så synes mig, att icke någon annan method bör tillåtas, under hvilken invändning som helst.
Af mig bör icke väntas någon uppgift å de tjenligaste medel, att återställa lagens mening i öfverensstämmelse med bestående förmer; sådant lärer Utskottet ej underlåta.
Jag får derföre endast tillägga min lifliga önskan, att hela denna framställning, måtte undgå stämJ pel af en 6trid emellan personer; men deremot att den, såsom öfverläggning om sak, måtte under full opartiskhet framträda, nog kraftigt* för att antyda verkliga behöfvet af Lagens upprätthållande i ett fall, som, ehuru stun-1 dom ringa ansedt, likväl möjligen kan medföra de betänkligaste följder.
Den 7 April f. ni.
:'Dli 85 N:0 3* tierr von Francken, Angujl: Friherre
Bjönsfjernas motion rörande lofor-i drandet af vissa uppgifter för den blifvande Financeplanen kan af mig visst ej annat än bö^ geligen gillas, ehuru öfverflödigt det än tyckes vara att vilja understödja ett anförande, framställt af en person sorn i ämnet visat verkelig kännedom och för detsamma arbetat mer än man ägde skäl att tro dess tid skulle medgifva.
Just detta förtroende jag har till Friherre Björnstjernas insigt i de allmänna Financerna, gör att jag hoppas det ej misstyckes att jag begär ett tillägg i det antal frågor Friherren be«' gärt besvarade af Stats- och Bancoötskotten^ nemligen ungefära tiden da nämnde Utfkott tror sig till Stånden kunna hinna inkomma med sitt betänkande öfver Financeplanen.
Skjmdsatht svar på denna fråga tror jag ar i synnerhet behöfligt för Högloftige Ridderskapet och Adeln, af hvars Ledamöter flere redan bortrest och ännu flere sedan nu tvåtredjedelar af den i Grundlageni för
Riksdagens varande utstakade tid är tilländalupen, äfvensom af årstidens gjöromål kallade, otvifvelaktig! hemresa, men kanske af dem ganski manga, endast de visste i frågavarande tid, icke göra afseende på 20 å 30 mils väg för att återkorinna oeh öfvervara slutliga afgöraridct af eri Den i April /, m.
Financeoperation som möjligtvis för några år kan gifva stadga åt vårt mynt, — men äfven lika möjligt för secler förstöra Svenska Inbyggarnes val.
Den önskan att från Landsortertte få Rid; derskapet och Adelns antal ökadt då nämnde vigtiga sak förekommer, hoppas jag är billig» då vi ha full anledning att förmoda det de i provincerne boende känna säkrare Rikets oeconomiska ställning än hufvudstadens invånare, af hvilka det kan gifvas den sorn nekar all förlägenhet för det han under sina sommarre^ sor ej finner allmogens physionomier utmär* ka svält* N:o 4* Herr Cederschjöld, Pehr Gu fia/:
Hvarföre jag begärte Herr Friherre Björn? stjernas motion på bordet, anser jag för min pligt att redovisa meddelst framställningen af följande anmärkningar.
Allmänna grunder för en FinancePlarl skulle Utskotten ej kunna uppgifva förrän de stadgat sin idé om planen i alla dess delar: och då kan jag ej inse, hvarföre ej sjelfva planen lika så gerna kunde framläggas i hela sitt sammanhang.
Ty att uppgifva några allmänna grunder, innan hela planen voro fullkomligt genomtänkt* skulle vara lika sorn
Den i April fs m, ville en Författare trycka innehållet till ett vettenskaplig afhandling, innan denna vore utarbetad.
Det skulle blifva Riksens Ständer omöjligt att bedöma de allmänna grunderna och deröfver besluta, utan att tillika veta, huru desse grunder skulle tilämpas och utföras.
Troligen skulle derfqre hvilka på förhand framställde allmänna grunder sorn helst blifva förkastade; emedan derom borde förena sig ej allenats alla de hvilkas opinion vore ovillkorligen stridande deremot, utan äfven många, sorn väl * ville sjelfva ändamålet, men likväl trodde sig hellre böra genast försaka det', än äfventyra att sedan blifva öfverröstade, vid bestämmandet af sätt och medel till dess vinnande.
Och om några allmänna grunder än blefvo bifallne, skulle det. lätt kunna hända, att de likväl komme att sakna verkställighet; emedan man tilläfventyrs ej kunde förlikas om sättet att utföra dem.
Jag vill visserligen ej neka, att ju det föreslagne sättet till FinanceFrågans behandling, möjligen skulle något kunna förkorta Riksens Ständers arbete för att afslå en FinancePlan, emedan öfverläggningame i Stånden och dessas skriftväxlingar med Utskotten kunde blifva något mindre vidlyftige; men lika otvifvelagtigt anser jag det vara, att en plans antagande skulle på detta sätt betydligen fördröjas.
Ty kunde Riksens Ständer antaga de allmänna grunderne, då de särskilt framställdes; så skulle de väl ännu 6äkrare antaga dem» 86, ' Den j April j, nu Otti de voro i en fullständig plan, till hela, sitt sammtihang, utvecklade och sammanbundne.
Och följaktligen skulle den genast fram-; ställde Financeplanen nästan lika snart kunna, hinna antagas, feom blotta grunderna, Genom grundernas preliminaira antagande, skulle således arbetet förlängas nästan med hela den tid, sorn måste åtgå, för att kunna på de antagne grunderna uppgöra, och sedan på alla Vanliga omvägar afgöra den egentliga planen.
Men ej nog,.dermed, att en preliminair behandling af grunderna för
Financeplanen skulle vara en verkelig omväg och medföra en betydlig tidsutdrägt, derigenom skulle dessutom verkliga olyckor möjligen kunna åstadkommas.
Emedan nemligen såsom jag förut ?ökt visa, Riksens Ständer knappt skulle kunna antaga några allmänna grunder, utan att känna sättet, huru de skulle utföras ; så skulle den nu ifrågavarande motionen just vara det säkraste sättet att på förhand till intetgöra hoppet ornen Financereglering
Men sorn tilläfventyrs de torde gifvas, hvilka icke anse detta för en olycka: så vill jag. till deras behjertande blott öfverlemna, hvad följderna skutle kunna blifva om några, allmänna Financegrunder på förhand antogos.
Manne det ej skulle kunna hända, att, innan Financeplanen hunne på de antagne grunderna uppgöras, samt alla erforderliga försigtighetsmått mot möjliga missbruk vidtagas, enskifta vinningslystnaden iagttpge tillfället att begagna denna mellantid till speculatioaer på andras ofärd, Den 7 April /'. ra. *7 Slutligen vill jag blott hemställa; huruvida det kan vara lämpligt eller ens lagligt, att al'
Utskotten begära uppgift på de allmänna grunder, hvarefter de ärna utarbeta den redan förut affordrade Financeplanen.
Enligt Regeringsformens 56 §. skall nemligen hvarje allmän fråga af vederbörligt Utskottet utredas, innan den får af Ständerne till algörande upptagas.
Nu har frågan om Finaneeregleringen redan blifvit till Stats- och BancoUtskotten remitterad: följaktligen kan det ej af Siänderna afgöras, förr än Utskottens utlåtande deröfver, nemligen sjelfva Financeplanen, inkommer.
Men genom ett preliminairt afgörande af grufti derna för denna Financeplan, skulle ju Stäodern till afgörande upptaga sjelfva hufvudfrågan, innan densamma hunnit från Utskotten återkomma.
Skulle deremot med allmänna grunder bär menas en utförlig
Plan, blott med undantag af Reglementariska detaljer så instämmer äfven jag uti den värda Motionairens mening, och löreslårj, att alla sådana reglementariska detaljer, sorn äro för hufvudsakens bedömande öfverflödiga, måtte utelemnas i den Financeplan, som Utskotten skola till Riksens Ständer uppgifva* Nio 5.
Friherre Wirsén, Guflaj Fredrid jPeltagande i öfverläggningarna inora Stafse 88 Den 7 April f. m. och BancoUtskottens sammansatta beredning, Qm de till Utskottens behandling remitterade .Financi.-le mål, kanner j^g visserligen, för min enskildt* del, mycken törbindelse till min aktningsvärda vän.
Herr Friherre Björnstjerna, för den reglementarisk* uppställning han be^ hagat lemna, till vägledning för Utskottens bearbetande af de så kallade grunderne till en Ftnanceplan, hvilka grunder Utskotten, efter hans förslag, borde preliminariter underställ* RiksStåndens pröfning och afgörande; lör hans omsorg att bespara Utskotten ett möjvligen onödigt arbete, i fall deras, till alla sina det&iller utarbetade Financeplan sluteligen icke af Ständen skulle blifva antagen:
Och lör den i öfrigt gifne erinran om nödige iakttaganden, så vidt Utskottens arbeten skola ställas systematiskt.
Björnstjerna af så medborgerliga moti^ ver framställt, har emedlertid gifvit mig anledning till några reflexioner, dem jag tillåter mig att inför Häglof].
Ridderskapet och Adeln - vördsamt anföra.
Folkets ombud, samlade till Riksdag, från alla delar af Fäderneslandet, medföra intrycket af de allmänna brister, som i deras hembyggd finnes verka ofördelaktigt på medborgares belägenhet.
De tillkännagifva dessa brister, och lemna tillika anvisningar på medlen, sOm, efter förhållandet inom hvar ort, anses lämpeligast att dem afhjelpa.
De valde Utskotten hafva derefter des - Den 7 April f, m. 89 Sa anvisningar till ledning för dms arbeten;”
Det är temmeligen gifvit att uppgifterne och de på dem grundade förslag, skola sins emel. jan vara stridige; men utgången från en och samma bevekelsegrund: nit för allmänt väl, påkallade de aktning och det nogaste afseende.
Utskotten, sammmsatte efter deras hufvudmäns val, hafva inga bestämda instruetiotier.
Det är till deras egen pröfning öfverlemnadt, att ur de dem till bearbetande gifna materialier, utdraga hvad de anse nyttigt i sjelfva saken, och nödvändigt för att utveckla den.
Huru de vilja företaga arbetet, och i hvad ordning framställningarne skola göras, det måste till en början få vara beroende af deras eget begrepp.
Detta är en rättighet, hvarpå de göra anspråk, såsom en consequence af det förtrqende de erhållit; och såsom en följd af de allmänna föreskrifterne, enligt hvilka det blott är Bevillningsutskottet förelagdt, att först inkomma med Förslag till grunder för deras vidare arbeten.
Det antyder emedlertid redan ett utomordentligt Starstillstånd, att frågor om upprättandet af Statshushållningssysteme och Financeplaner hos Riksens Ständer förekomma.
Utskottens inrättning och föremål, enligt RegeringsFormen, visa tydligen, att sådane egentligen icke ingått bland påräknade arbetsämnen: också är ingenting mera ingripande i alla credittörhållanden, än just desse periodiskt återkommande allmänna frågor om stora planer 9a Den 7 April /. m. till förändring i det befintlige Stafsekonomiska tillståndet; och den bästa Financephn på denna väg, skulle äfven derföre, efter min tanke vara den, sorn kotnme att upprättas en gång för alla; den nemligen, i följd hvaraf Statsmagternas inflytande i dessa ämnen , derefter inskränKtes till en blott återhållande och controllerande verksamhet; dess starkare i samma tnon som området för denna verkan med skarpt uppdragne linier bestämdes.
Huru skall penningen kunna verka med den stadighet och det förtroende som erfordras för samhällets nytta, under det att Riksens
Ständer öfverlägga om den skall vara värd mer eller mindre, j förhållande till det mynt som den ©friga verb den erkänner, efter en gemensam mätningsgrund? och om. dessa penningar, omedelbar!^ gen för tillfället skapade eller tillintetgjorde, skola finnas till större eller mindre myckenhet?
huru skola medborgare erhålla förlag till industrieusa företag, af andre medborgare, näs förläggaren är osäker, om icke de grunder hvarpå företaget bygges, undanryckes af ett förändradt Statshushållningssysteme?
blotta föreställningen om förändringar uti allmänna Finaoee- och Hushåilningsplaner, kunna på detta sätt vara nog, att alstra planlöshet i näringsföretagen och gifva misstroende tili dem pila.
Ali Finance- och Statshushållnings reglering, genom allmän inverkan, bör derföre, efter min tanke, egentligen stadna vid undanSÖdjandet af hinder, samt att skaffa säkerhet.
Den 7 April f. tu'.
9* och garantier för det förhållande som är; för att derifrån fritt och obehindradt låta de enskifta utveckla deras arbete och omtanka till något bättre, till en verklig förkofran.
I fråga om allmänna penningeväsendets inflytande och verkan till ett sådant mål, hviJ la garantierna egentligen och allenast på qvaliteten af myntet, och oryggligheten deraf, det är; att prägeln verkeligen försäkrar om innehållet; att man kan trygga sig vid Statens myntstämpel, vare sig slagen å metallen, eller med trycksvärtan, gifven åt det i sig sjelf värdelösa papperet.
Men om det allmänna också vill befatta sig med bestämmandet af gvantiteten som på det hela bör finnas, och alltså äfven på den del, som får belöpa på hvar individs rörelse, så kan ingen förkofran för Samhället uppkomma; ty den allmänna beräkningen går då de enskildtes i vägen; och den alldrastörsta olägenheten af vårt närvarande allmänna penningeskick består, efter min tanka, deruti, att myntqvantiteten, genom enskifta medborgares omtanka och besparing icke kan ökas.
Hvarje behållning, användbar att activera nya företag, måste nu först draga till sig en motsvarande andel af den fixerade myntqvantiteten, som således saknas på ett annat ställe.
Om millioner tillfalla medborgare, vare sig genom handelsvinster eller i ar.f från utlänningen, kunna de, i det tillstånd sorn är, icke framställa någon omedelbar verkan på den del af rörelsemedlen inom Riket, som geijom sjelfva myntqvantiteten bestämmas.
In - Ben f Jpril /, '»« flyttas dessa behållningar, så måsfe de, i mot'» svarande mon, för tillfället sammandraga det till qvantiteten fixerade representativa myntcapitalet, och således åstadkomma en saknad eller brist, der de förut funnos; så att, uti öfverflyttningens period kommer att kännas me* fa olägenhet än gagn, utaf hvad sorn likväl, i sjelfva verket borde vara en effectiv förmån för hela samhället.
En sådan tillökning af enskildt förmögenhet, kan nu ej uppenbara sin verkan för det allmänna på annat sätt, än antingen i tillfället till en ökad consumtion af främmande producter, som för behållningen införas, omedelbarligen eller genom andra, för att, mot en del af det befintliga myntet utbytas, eller ock, i en generel, men ostadig förbättring af hela myntmassans qvalitet: beggedera motarbetande ali verklig förkofran
Det står i böckerna, att Sedelstocken exempelvis är omkring 3a millioner.