Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men för att nu komma till medelvägen, så ville jag, att den gamla Riksdalern skulle delas i 4 delar, som kunde kallas Caroliner, eller tilläfventyrs Riksort, och innehålla 3a skillingar hvardera, samt vara lika med i R:dr Rrgds.
Dermed vunnes, att den, som ville, kunde räkna i Caroline!’, och den, som ville räkna i Riksdaler, kunde göra det utan förvillelse.
Jag hemställer derföre, om icke allas mening derigenom bäst skulle förenas, och det stora ändamålet säkrast vinnas, så mycket mera som ingen rubbning derigenom skulle ske i utlänningens begrepp om vårt specie-mynt.
I alla böcker om mynt, står vårt gamla specie-mynt lill skrot och korn.
Om vi behålla samma enbet, kände han genast igen den.
Vi kommo i lättare förhållande med honom, än om vi göra en ny enhet; nya böcker lingö annars utgifvas, innan den blefve allmänt bekant.
Man har yttrat förundran deröfver, att jag skulle hafva yrkat Riksgäldsberäkning.
Jag har ej nämnt ett sådant ord, och har ej eller yrkat ett sådant namn.
Frågan är, om enheten skall vara 12 eller 18 skillingar specie.
Detta är den enklg frågan.
Jag förklarar öppet dervid, att jag ej nfstår derifrån, att den föreslagne benämningen af Riksdaler vore
Den ig October e. m. 99 en skadlig åtgärd.
I sådant fall finnér jag den utväg Herr Cederschjöld föreslagit bättre.
Jag instämmer med dem, som af farhåga för hastigt stegrade priser vilja hafva en mindre enhet; hufvudsakligen för att få det nya myntets enhet desto mera skiljd från det gamlas, ty jag tror ej, att välståndet derigenom befordras; men jag finner det oskadligt, endast namnet blir annat än Riksdaler.
Man handlar ej klokt, då man ger samma namn åt två olika saker, der tusendetals menniskor finnas, hvilka ej förstå ombytet.
Vi måste nödvändigt påminna oss, att det finnes många menniskor, som ej kunna ingå i beräkningar, och hvilka, af vana vid det gamla namnet, tro sig rent af bedragna, då de jemföra nya och gamla Riksdalersstycken.
Jag har ingenting emot hvad namn man gifver enheten, hvilken jag företrädesvis vill hafva bestämd till 12 sk. i silfver, men icke bör den kallas Riksdaler, och icke Riksgälds Riksdaler.
Den, som täckts taga närmare kännedom af de orsaker jag anfört, kan ej annat än finna, att jag ej påstått att välståndet uppkommer derigenom, att man sänker enheten, men jag har sagt, att det hindrar välståndet alt fortgå, om man höjer den.
Vår enhet påstår jag vara Riksgäld.
Begreppen fästa sig dervid. 46 H. 7* ioo
Den 19 O c to ber e. m.
Riksgäldsskillingarne ii ro de, sora i småhandeln aro mätare.
Man kallar en Bankoskilling någon gång en skilling, men vanligen en 6-styfver, och ha 1 fski 1 lingen en 3-styfver o. s. v. Allt mates i Riksgäldsskillingar.
Jag har sagt, att raan ej bör lioja enheten.
Jag vill ej ingå med en Talare uti undersökning om Barbariska kusten, om Turkiet, om England och om Portugal.
Hvar och en vet, huru olika förhållandena äro.
Barbariska kusten och Turkiet hafva enväldiga Regenter och Paschar, som efter godtycke kunna handla med myntet.
Det tillhör oss ej, att tala om andra Stater, än dem, som hafva ett ordnadt förhållande.
Hvad England beträffar, vågar jag påstå, tvärt emot andra, alt de lägre folkklassernes ställning ej är så behaglig, som man säger, och som de högre påstå.
England liar dessutom nyligen ändrat sin enhet, Grönan, som nu är 20 procent lägre, än 181S.
Jag är af dea tanka, sorn Friherre Cederström yttrat, att ett nytt namn bör bestämmas för ett nytt begrepp.
Det är lätt för allmänheten att veta, hvad det vill säga, att ett mynt gäller detsamma, som Riksgäld; det är lätt fattadt, att en Carolin är detsamma som 1 R:dr R:gdsS:r.
Då har man en enhet, om hvilken man ej säger, att en trea är fyra och en half, och en tvåa tre Riksdaler; en 8- sk. 12 sk. 0. s. v. Jag yrkar således, att contra-propositionen måtte blifva, alt den Deri ig October e. m. 101 nya anheten blir af cicil gamla, samt kommer att heta Carolin.
Det händer oss vid denna öfverläggning, som vid flere andra, att vi öfvergå behofvet af öfverläggningen derigenom, att vi anföra en hop skäl, sorn ej bevisa något, men som måste motsägas för att utredas.
Jag skall ej vara omständlig, men då man heskrifver vigten af att gifva nya namn åt hvad man kallar 113m begrepp, måste jag yttra något.
Här måste vara fråga om, alt vi skola hålla oss vid de gamla begreppen, och ej rubba dem; utan på samma gång vi genom tvång säga, alt så skall förmögenheten beräknas, äfven, så litet möjligt är, rubba det tale- och räknesätt, sorn i landet finnes.
Frågan är således: hvarigenom rubbar jag minst de enskilla förhållanderne, icke bland den kunnigare klassen inom nationen, ulan den enfaldigare, genom Banko- eller Rikgäldsberäkning?
Om jag framställer saltsen så, tror jag ej att Herr Lefren skall motsäga mig, ty samma skäl han anför för Riksgäld, skulle man äfven kunna anföra för så många räknesätt, som begagnas i orterne, och man skulle kunna för dem alla få samma resultaler, som han får för Riksgäld.
Då uppstår Statens pligt, att icke ändra sina allmänna författningar, och de förhållanden sorn i rätts väg äro i fråga.
Det enskilta behöfver detta; staten ej så mycket 102 Den 19 Octo be re. 111.
Ty att den, som säljer äpplen, rättar en till två styfver, och att den, som säljer ägg, gör myntet till mark, är lika säkert, ty här kommer detta ej i fråga.
Men der förskrifningar eller contracter finnas, der står i följd af Förordningarne Banko, och så länge det står, tror jag all den minsta ändring är att bibehålla det förriga; och jag vågar säga, att om jag vid en myntbestämning trott, att den skulle föranleda annat, än att bestämma Bankosedelns värde, skulle jag ej hafva röstat för densamma, emedan jag tänker mig, att villrådigheten hos massan -skall blifva långt farligare, örn vi göra begge ändringarne på en gång.
Derföre hade det varit bättre, att ej gifva ut någon Förordning, utan blott utvexla i Banken efter den antagna grunden, på samma sätt som man 1810 gjorde inhibition i vexlingen, utan någon föregången åtgärd.
Ty örn allmänheten hade agt att göra detta, och hade nöjt sig med 18 sk. i silfver, hade det varit bättre, än om man sätter massan i rörelse i afseende på förändringen.
Således bör man antaga den princip, att ju mindre ändring, dess bättre.
Jag fruktar, att man genom föga passande Förordningar kan föranleda till förändringar i enskilta förskrifningar, och svåra följder.
Det är mycket ordadt om fördelen af en låg enhet.
Det är lika sakrikt bestridt.
För min del skulle jag ej tro, att, genom denna enhet, behofven blifva till lägre pris.
Den 19 Octo ber e. in. io3 Man måste i alla händelser i lifvet först fråga, hvad som passar för ögonblicket, ehuru det väl kan hända, att det finnes ett fullkomligare tillstånd för framliden.
Men här är fråga örn hvad som kan vara mest passande i denna tid för allmänheten, och då tror jag, att man rättast väljer Banco.
Herr Cederschjöld har framstält ett förslag, som skulle gora hela Svenska folket, om jag så vågar säga, yra i hufvudet, nemligen att vi skulle behålla Riksdalern specie, ehuru vi alla gifvit våra förskrifningar i B;i 11 ko.
Ilan vill hafva specie, och Carolinerne till 5 deraf, hvilket för ögonblicket tyckes göra förslaget passande; men vi skulle vräka omkull hela begreppet om vårt Statsmynt.
Följden skulle blifva, att alla sedlar skola eva Iveras efter ojemna tal, ett besynnerligt förhållande, utur hvilket jag ej ser, huru vi skulle hjelpa oss.
Jag kan således ej annat än bestrida en sådan satts.
Jag skulle för min del tro, att då utan all fråga specie kan anses såsom ett glömdt mynt, enär ingen tänker derpå, utan alla räkna i Banko, och ingen vänj t sig på 20 år att se annat än Banko, så böra vi antaga ett mynt, som är svarande emot det.
Då allmänheten ser, att myntet är svarande emot detta, ser den ock, att 2 sådane utgöra 2 B:dr Banco.
Det räknar den ut ganska snart.
Alla uppställningar, som andra gjort, skulle leda deihän, att allmänheten skulle finna sig förvillad.
Sätter man i<4 \
Den 19 October e. m. enheten till en Riksdaler Riksgäld, tror allmänheten, att den måste vara en Riksdaler Banko, om icke den skall betecknas med de besynnerliga bokstäfverne RGS.
Om det åter sägcs, att den är Banko, vet hvar och en, att -det ej är någon förändring.
Af alla dessa skäl yrkar jag, att Utskottens Utlåtande i denna del måtte bifallas, och kan ej finna annat, än att bifall dertill måtto vara conseqvent med irsta punkten, som innehåller, att 128 sk.
Banco skola vara svarande emot 1 Rrdr specie.
När nu Ridderskapet och Adeln säger, att de hos Konungen anhålla, alt den nya enheten blir 18 sk. specie, så är det conseqvent.
Det missförstånd Herr Hjerta om ta lt, mellan honom och mig, härleder sig från olika begrepp om skrot och korn.
Han tror, att dermed menas blott myntets finhet; jag tror att dessa tvänne ord äfven betyda två saker, nemligen myntets finhet och dess storlek.
Hvad beträffar Herr Hjertås yttrande om enheten, så instämmer jag i alla de premisser han anfört, och hufvudsakligen deruti, att ögnatnärkefc bör fästas derpå, att förhållandet för de fattigare classerne är laggrannäre, och att de mera bildade, 110g hjelpa sig till rätta.
Nu är just förhållandet det, att Riksgälds ’ är för de fattigare den allmänna måttstocken.
Räknesätten af daler, mark och öre begagnas
Väl äfven, men icke på långt när Den 19 October e. in. io5 så mycket som Riksgäld.
Herr Hjerta har sagt, att Banko nyttjades i Kronouppbörd och större transactioner.
Hvad Kronouppbörd en angår, så är ingenting lättare hjelpt.
Det fordras endast
Ständernes beslut för att deruti göra ändring; men för att ändra förhållandet inom Nationen, fordras en eller flere mansåldrar.
Herr Tham har befarat en annan olägenhet, om Riksgäld antages.
Han har trott, att det skulle vålla en nedsättning af 33| procent i alla skatter.
Jag kan ej anse det såsom något stort ondt; men han, som är af en annan öfvertygelse, kan äfven vara lugn, emedan jag tror, att Svenska allmänheten ej får svårt att begripa, att Carolinen är detsamma som Riksgäld.
Jag tror alt den lika litet skulle göra försök att betala i Caroli ner, som den hittills gjort, att betala med Riksdaler Riksgäld, de i banko uppförde Kronoutskylderne, och skulle ett sådant försök göras, tror jäg ej att executiva magtens organer äro till den grad släpphänd te, att de ej deruti finna rättelse.
Jag önskade än förebygga en votering, och får derföre göra Herr Lefren uppmärksam derpå, att en vunnen votering här kan lända till förlust i saken.
Ståndet förena sig med de öfrige Stånden, så finnes icke mera än en tanka uttryckt.
Skulle Konungen icke vilja gilla denna, io6
Den 19 Octobcr c. m. utan framställa en annan, så blir en tanka emot en annan; skulle Herr Lefren vinna här, men förlora i Nämnden, så är det föga sannolikt, att
Konungen gör afseende på de åsigter, som blifvit framställde.
Det synes derföre politiskt riktigt, att ej drifva saken för långt.
Sedan bufvudfrågan fullständigt blifvit discuterad, tyckes den önskan vara billig, att komma till ett snart afgörande.
Jag har härtill äfven ett annat skäl.
Jag bar funnit, att under loppet af discussionen vissa Ledamöter, oaktadt de torde vilja företrädesvis anses för folkets rättigheters försvarare, likväl varit beredde att uppoffra åtskilliga af folkets och dess representanters rättigheter, då det passat för deras syftemål.
Så hafva vi hört Friherre Anckarswärd och Herr Hjerta påstå, att Konungens sanction fordras för verkställigheten af myntbestämningen både med oell utan realisation; sedan har en värd Ledamot Herr Grefve von Schwerin påstått, att Konungen äger rätt att sjelf göra myntbestämningen, om Rikets Ständer underlåta det, och nu hafva vi i afton hört Herr Hjerta påstå, att Konungen äger rätt att slå mynt efter godtycko, och på annat sätt, än efter de grunder, som Rikets Ständer föreslagit och bestämt.
Om vi icke göra ett snart slut på frågan, torde ännu flere Konungens makt
Den 19 October e. m. utvidgande, men Ständernes inskränkande, påståenden bringas å bane, så mycket favligure, som de framställas af Representanter, ansedde såsom utmärkt liberale. / Herr Cederschjöld:
I anledning af de anmärkningar Herr Hjerta gjort emot min framställning, alt den skulle vara ledande till förvillelse för Svenska folket, får jag blott påminna, att det vore ganska lätt att finna, det if Carolin eller 48 sk. vore lika med en Riksdaler Banko.
Ingenting hindrade, att ett mynt sloges, på hvilket stod 48 sk., på Carolinen 3a och så vidare.
Dessutom uppkomme derigenom lika litet förvillelse, som nu deraf, att ingen sedel finnes på Banko-enheten.
I anledning af hvad nyss blifvit framstäldt, anhåller jag få uppläsa 79 §.
RegeringsFormen, så lydande:
Ingen förändring i Rikets mynt till skrot eller korn, det vare sig till förhöjning eller afslag, må äga runi utan Rikets Ständers bif all; Konungens rättighet att låta slå mynt dock oförkränkt.
Således mätte det vara Konungens rätt, att, med bibehållande af skrot och korn, slå mynt.
Jag vill ej förlänga discussionen genom något ytterligare anförande, utan endast anhålla om bifall å Utskottens ifrågavarande tillstyrkande i denna punkt.
Jag tror, att det io8 Den 19 O c t ober e. ra. kommer att medföra den minsta rubbning i närvarande räkneförhållanden.
Hans Excelleri ce Herr Grefven och Lan cllMar skalken yttrade, att dä fråga nu endast vore om bestämmande af mynt-enhetens värde, och Hans Exceflence ansåg sig först böra framställa proposition å hvad Utskotlen i afseende derå föreslagit, finge Hans Excillence hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla, att, på sätt Stats- och Banko-Utskotten föreslagit, hos Kongl. Maj:t må i underdånighet anhållas, att enheten för myntförhållanderne må blifva ett silfvermynt af lika värde med aderton skiRingar Silfver efter 1664 års myntfot, och alltså, enligt Realisationsgrunden, motsvarande värdet af E11 R:dr Banco.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition å första punkten i Herr Lcfréns reservation, I fall af votering anhåller jag, att den må blifva contra-proposition.
För att bespara en discussion om namnet, anhåller jag, att man på samma gång måtte i contra-propositionen intaga, att det nya myntet skall heta Carolin.
Den i 9 Octo ber e. m. Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken yltrade, att sotn endast frågan om bestämmandet af mynt-enhetenS värde hittills varit under öfverläggning, och frågan om mynt-enhetens benämning sedermera förekomme uti första Momentet af förevarande punkt, trodde Hans Excellence denna sednare fråga icke lämpeligen kunna nu intagas i voteringspropositionen, utan böra, efter särskild öfverläggning, sedermera afgöras.
Hvarefter Hans Excellence framställde följande voterings-proposition:
Den, som bifaller, att, på sätt Statsoch Banko-Utskotten föreslagit, hos Kongl.
Maj:t må i underdånighet anhållas, att enheten för myntförhållanderne må blifva ett Silfvermynt af lika värde med Aderton lingar Silfver efter 1664 års myntfot, och alltså, enligt Realisations - grunden , motsvarande värdet af En Riksdaler Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer att hos Kongl. Majit i underdånighet anhållas, att enheten för myntet må blifva värdet af Tolf skillingar Silfver efter berörde myntfot; eller motsvarande värdet af En Riksdaler Riksgäld. no Den 19 Octo her e. rn.
Jag anhåller, att i Ja-propositionen, som slutas med: ”en R:dr Banko,” måtte i stället sättas: en R:dr Bankosedlar.
Jag åter ber, att det måtte få förblifva vid hvad Herr Grefven och LandtMarskalken, i enlighet med Utskottens förslag, framställt.
Jag skulle förmoda, att då Ridderskapet och Adeln på förmiddagan afgjort, att en Riksdaler,Banko skall i silfver utgöras af 534 och ett bråk ass, Ståndet ej nu måtte säga, att en Riksdaler Banko skall utgöres af 18 skillingar i silfver.
Det blefve en contradiction.
Cederström återkommer beständigt med sitt yttrande om Banko och Specie, hvilket är ett förblandande.
Han säger, att 1 R:dr Banco skulle vara 128 sk.
Det har Ridderskapet och Adeln icke beslutat.
En Riksdaler Banko har varit 48 sk. i sedlar.
Hvarföre Herr Rosenblad påstår, att det ej skall vara sedlar, kan jag dock icke förslå.
Jag instämmer deruti, att det lika så gerna kan stå sedlar, som Banco; det gör intet till saken; men det är rent af ett ordspel, som icke behöfves.
Vi kunna ej tala om annat, än Bankosedlar, ty annars uttrycka vi oss med ordet silfver.
På denna grund tror jag, att hvad Herr Grefven och Landt - Den 19 Octo ber e. m. 111 Marskalken framstält, är riktigt, men att vi ej behöfva ingå i någon discussion om orden Banko eller sedlar.
Jag bestrider så mycket mera den jemkning i Japropositionen, hvilken föreslås, som den proposition Herr Grefven och LaudtMarskalken framställt, är enlig med de ordalag Utskotten begagnat.
Jag förbehåller
Ståndet och mig, att få rösta öfver Utskottens Utlåtande nu, såsom vid andra tillfällen, utan afseende på de jeinkningar en eller annan Ledamot kan önska, i strid deremot.
Hvad som blifvit yrkadt, torde vara så mycket öfverflödigare af en Nej-propositions försvarare, som i Sverige ej funnits annat Banko-mynt, än sedia r.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skal ken förnyade den af Hans Excellence nyss framställde Voterings-proposilion, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Voteringen börjades klockan 8 eftermiddagen; och befunnos efter voteringens slut klockan 9 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, 112 Den 19 October e. tn. samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn följer:
Ja — ^5.
I 'följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förda protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således bifallit, det hos Kongl. Maj:t må i underdånighet anhållas, att enheten för myritförhållanderne må blifva ett Silfvermynt af lika värde med Aderton skillingar silfver, efter 1664 års myntfot, och alltså, enligt Realisationsgrunden, motsvarande värdet af En R:dr Banco.
Frun Stats-Utskottet:
Af den 3 dennes: N:o 285.
I anledning af återremiss å Utskottets Betänkande N:o 208 angående f. d. Allmänna MagazinsXnrättningens förvaltning och utredning.
N:o 286.
I anledning af väckt motion, att granskningen af 1827 års afslutade Räkenskaper för StalsYerket borde af StatsRTtskottet verkställas.
N:o Den 19 October e. m. N:o 287.
I anledning af väckt motion om rättighet för Hemmansägare i Herjeådalen lill Skatteköp af visse Kronofisken.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o ]65, rörande fördelningen af de genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afslutad LiqvidationsConvention influtne medel.
I anledning af väckt motion om rättighet för Städernes Embetsoch Tjenstemän, att deltaga uti CivilStatens Pensions-Inrättning, Åf den 12 dennes: N:o 290.
Angående anslag af medel till Utgifternes bestridande för H. M.
Drottningens Höga Kröning.
Angående understöd till beredande af communication medelst Ångeller Tramp-Fartyg emellan Stockholm och Städerne vid Bottniska Viken.
I anledning af väckt motion, rörande underhållsskyldigheten af Nyqvarns Bro.
I anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 75, rörande frågan om underhållandet af Hallsnäs Bro.
I anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 209, rörande afskrifning af förra MagazinsFondens äldre 46 H. 8 h4 Deri 19 Octolier e. ar. fordringar, samt angående grunderne för dylika åfskrifningar hädanefter.
N:o ac)5.
Kamereraren vid Götha CanalBolags f. d.
DiscontContoir i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbördsbrist.
Af den i4 dennes: N:o 296.
Om verkställd granskning af 1825 och 1826 årens räkenskaper öfver Hospitals- och BarnhusFonden, samt Lazaretts- och Curhus-räkenskaperne för sistnämnde år.
Af den 17 dennes: N:o 3o2.
I afseende på RiksgäldsContorets behof från och med år i83o till och med år 1834- N:o 3o3.
Angående vilkoren för
Sal t— petterGärdens upphörande.
N:o 3o/p I anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i vissa delar af StatsRegleringcn.
Frun Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten:
Af den 6 dennes: N:o 73.
Angående yrkadt behof af lindring eller understöd för Rotehållare inom Jemtland.
Den 19 October e. m. n5 N:o 74* I fråga om sökt lindring för Rusthållarne under Jemtlands HästJägareSqvadron.
I anledning af framställd erinran mot de Contract, som med åtskilliga Rotar vid Jemtlands FäitJägareRegemente skola vara afslutade om underhållandet af hästar i stället för manskap.
Med förslag till undanrödjande af missförstånd vid tilldelandet af den utaf Rikets Ständer, med anledning af Utskottens Utlåtanden N:is 23 och 5p, beviljade belöning för införde förbättringar i väfnadskonsten.
I anledning af erhållne återremisser å Utskottens Betänkande N:o 26, om anslag af Allmänna medel för Arbetsoch Correctionslnrättningar i åtskilliga delar af Riket.
Frän Stats-_, Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Af den 29 nästlidne September: N:o 78.
Rörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrade grunder för Lego- och Salu-Sågars samt "Valk- och Stampverks beskattning, så väl som angående flera inom RiksStånden om Mjöl- och Sågqvarnar samt deras beskattning väckta Motioner. 46 H. 8 Den 19 Octo Ler e. m. N:o 79.
Angående väckt fråga om förändrad grund för prestationers utgörande af hemman.
Från Lag-Utskottet'.
Af den to dennes: N:o 110.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 4» öfver väckt motion örn stiftande af en Lag, hvarigenom må förekommas, att gäldenär, medelst diktade köpe-afhandlingar, undanhåller sina borgenärer de tillgångar han kan äga till betalning af sin skuld.
N:o lii.
BorgareStåndets remiss om förslag till ändring af 2 Mom. i 3 .§. af 10 Cap. ByggningaBalken.
N:o lii!.
Öfver väckt motion, om ändring af 1 och 3 §§. i 3o Cap. RättegångsBalken.
Frän Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotten :
Af den i5 dennes: N:o 61.
Rörande vackt fråga, att 1827 års SkiftesStadga icke må tillämpas på de Enskiften, hvilka vid Stadgans utgifvande voro påbörjade, men ännu icke hunnit fulländas.
N:o 62. jijfver väckt motion med förslag till Straff-Lag mot olagliga Tjenste-accorder.
Den 19 Octo ber e. m. 117 N:o 63.
Med förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut, rörande väckt fråga, att Rådstufvu- och Kämners-Rätter må erhålla Exemplar af utkommande Författningar, äfvensom att KämnersRätter må tillhandahållas den såkallade FörfattningsSamlingen.
Med Förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut i fråga om förändrad redaction af sista punkten i 1 §. i5 Gap, BygguiugaBalken m. m.
Från Expedit i ons-Utskottet:
Af den 19 October: N:o 204.
Med hemställan, att RiksSlåndens ProtocolIsUtdrag hädanefter måtte i nummerföljd Utskottet meddelas.
Upplästes ett från Hedervärda BondeSlåndet inkommet ProtocollsUtdrag af denne dag, innehållande Ståndets beslut, att hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla om Riksdagens afslutande, sist i medlet af nästa December månad; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit iubjudne att sig med BondeSländet förena.
Lades på bordet. n8 Den 19 October c. m.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till io om aftonen.
Onsdagen den 21 Oct. 1829.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskoltets insände förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!’ till Kongl. Maj:t: N:o 194.
Angående fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, Carlskrona Stads Fattigvårds-Inrättning hittills åtnjutit, samt om tillöluv g deri.
Angående GeneralAssistanceContoirets förestående upplösning.
N:o 196.
Angående af Majoren C. P. Backman sökt eftergift af en honom ådömd Bytes- och Efterräknings-skuld till Kronan.
N:o 197.
Angående arrendet af Ottenby KungsLadugård på Öland.
Angående gjord ansökning om fortfarande af nedsatt arrende-afgift för Lunda Kronohemman på Lofön.
Den 21 Oclober f. ra. ng N:o igg.
Angående undersökning om upprinnelsen af den så kallade PrestTaxan.
Angående Arrendatorns af fidei utaf Kongsöhrs
KungsLadugårds södra del gjorda underdåniga ansökning om nedsättning i Arrende-afgiften.
Angående granskning af ManufacturDiscontens Räkenskaper.
Angående fattig-bevis för medellöse borgare, vid uppsägning af burskap.
Angående Sågarelönens utgörande vid SågQvarnar.