Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Min vördsamma anhållan är derföre, alt delta Betänk, måtte återremitteras i den syftningen, alt Utsk. måtte tillstyrka eftergift för Hr Valerii enka och barn och befrielse från all den ansvarsskyldighet, som skulle hafva drabbat Hr Valerius, men alt deremot till Hr Printzensköld ersättning för det aktorals-arfvode, som skulle hafva honom tillfallit om icke eftergift skett, må af Stats- eller Riksg:s-Konl. utbetalas med ett belopp af 212 R:dr 37 sk. 5 rst.
Detta mål sammanhänger så till vida med del, som förra gången afgjordes, alt det härrör från frami.
Tullförvaltaren Finérs balans.
Sammanhanget dermed är följande.
Konungen föreslog i en Nåd.
Propos. vid innevartde Den 28 Augusti. 143 Riksdag, ali Kansli-Rådet Valeiii sterbhus måtte befrias från ansvar i Tullförvaltaren Finérs balans, för följande summor: beslående af upbördskassan för 1837 7,645: 26. 11. „ kassörskassan för 1836 3,176: 38. 8. för 1837 2,985: 9. - ,. , ö,. 47 g.
Dessa summor utgjorde tillsammans .... 13,807: 26. 7. Något förbehåll om innehållning af Adv.-Fiskalens åtals-arfvode, 12 proc. på denna summa, var icke gjordt, hvarföre Hr Prindensköld d. 7 Dec. fört. år, då den Kongl. Propos. remitterades, erinrade om sin räll, och begärde alt arfvodet måtte honom tilldelas, dock endast för 5,691 R:dr 17 sk. 10 rst.
Huru han kommit lill eli sådant nedsatt belopp, vill jag anföra.
Summan hade nemi. nedsjunkit på det sätt, som nplyses af är. 1843 afgifna underd.
Utlät, och sorn förmodligen finnes bifogadt de handlingar, SlatsUtsk. erhållit.
Genom indrifning nedgiugo upbördsmedlen lill 6,823: 20.
3. kassörs-medlen för 1836 till 2,934: 8. 10. „ 1837 till 2.757: 9. - 17 10 12,514: 38.
K lindast på de tvänne sisla summorna, utgörande tillsammans 5,691 R:dr 17 sk. 10 rst., begärde Hr Printzensköld 12 proc. eller 682 R:dr 46 sk. 4 rst.
Af den större summan 6,823: 20. 3., hade Hr Printzensköld förut tillstyrkt eftergift.
Utsk. yttrade sig i Betänk.
M 26 på följande sätt: ”Utsk. har trott sig böra tillstyrka R.
St. all, utan afseende å del utaf Adv.-Fiskaren Printzensköld nu framställda anspråk pä aklorals-arfvode, lill svar å K. M:s Nåd.
Propos. medgifva, alt KansliRådet Valeiii enka och eflerlemnade harn må befrias från den ansvarsskyldighet, Kansli-Rådet Valerins i lifstiden blifvit ådömd, för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans.”
Dervid voro reservationer anförda af Hr von Troil och Hr Bildt.
Då målet här hos R. o. Ad. förekom, invände man intet mot efterskänknipg af summan åt Kansli-Rådet Valerii sterbhus.
Men deremot gjordes erinringar dervid, all SlatsUtsk. icke ål Adv.- Fiskalen föreslagit del arfvode, som honom författningsenligt tillkom och målet återremitterades.
Härpå har Utsk. i Betänk. A? 243 svarat, såsom R. o. Ad. nyss hört, att det vidblifver sitt förra Utlåt.
Deremot har Hr von Troil reserverat sig.
Likaså Frih. Cederström, Hrr Bildt, Blomstedt, Leijonancker, Arnell, Biskop Annerstedt och Prosten Arosenius.
Hr von Troil har tillstyrkt, att ”Adv.-Fiskalen Printzensköld skulle godlgöras med endast 212 R:dr 37 sk. 5 rst , motsvarande 12 proc. af det belopp, 1,773 R:dr 8-sk., hvilket bonpteckningsinstrumeniet efter afl.
Kansli-Rådet Valerius nptager såsom summa invenlarii.”
Således skulle denna summa utgöra 470 R:dr mindre, än sorn bordt Hr Printzensköld tillkomma.
Den med qvarstad belagda hälften af årliga pensionen 1,250
R:dr var naturligtvis icke mindre tillgänglig, utan snarare mera, än boets behållning; ty pen - 144 Den 28 Augusti. siooen hade kunnat för hvarje qvartal Kronan godtgöras, om icke Konungen genom sin mellankomst hindrat verkställigheten.
Denna del af tillgängarne var följaktligen för Kronan lättare åtkomlig, än sjelfva lösegendomen, hvilken först måste lill penningar förvandlas, innan han kunde i kronans kassa inflyta.
Jag anser följaktligen
Hr Printzenskölds anspråk böra fullständigt tillfredsställas.
Alt R. o.
Ad. förra gången underkände den fordran Hr Printzensköld då gjorde, för den Billberghska massan, bör icke hindra Ståndet att nu bifalla, hvad han yrkar i afseende på Hr Valleri! massa, såsom ock Hr von Troil sagt.
Jag kan icke föreställa mig, att Ståndets beslut förra gången grundade sig på något annat, än granniagenhelen, att ej i ett RiksStånd vidtaga någon ålgård, som stöde i strid med hvad Konungen i Regeringen förklarat.
Men ett dylikt förhållande eger icke rum med Kansli-Rådet Våler ii sterbhus.
I afseende derå har Konuugen ingenting beslutat, utan öfverlemnat frågan lill R.
Det är således angeläget, alt Ständerna bestämdt uttala om de vilja åt sterbhuset efterskänka alltsammans, hvilket jag tillstyrker, med vilkor likväl, att man håller llr Printzensköld skadeslös för hvad, han har fält ali fordra.
Det skulle eljest vara en så stor motsägelse i R. o. Ad:s handlingssätt, att jag ej föreställer mig möjligheten deraf.
Ståndet skulle då besluta alt efterskänka åt den som försummat sina pligters fullgörande, hvad honom lagligen är ådömdl att gälda; men med detsamma vägra, att lill den, som fullgjort sin skyldighet, utbetala hvad han författningsenligt har att fordra.
Jag anhåller följaktligen att R. o. Ad. måtte fatta följande beslut: l:o Att KansliRådet
Valerii enka och efterlemnade barn må befrias frän den ansvarsskyldighet, KansliRådet Valerius i lifstiden blifvit ådömd, för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans; och 2:o
Att ersättning för det aktoratsarfvode, som enligt 23 § af Kongl. KammarRins Instruktion skolat dess Advokat-fiskal tillfalla, derest ifrågavar:de ansvarsskyldighet ej blifvit efterskänkt, må af Riksgälds-Kont:s medel Advokat-fiskalen Pritzensköld godtgöras, med 682 R:dr 46 sk. 4 rst., motsvarande 12 procent af del anmärkta beloppet, R:dr 5,691: 17, 10.
Då jag förra gången hade ordet, begick jag det misstag att begära ålerremiss af Betänk., emedan jag icke kom alt erinra mig ali frågan nu är för andra gången föredragen.
Hr von Hartmansdorff har gått längre i sin framställning än jag.
Han har yrkat alt hr Printzensköld äfven skulle få uppbära aktoratsprocent på en del af de löner, som varit innehållna för KansliRådet Valerius i lifstiden.
För min del vill jag icke motsätta mig en dylik framställning.
Jag tror att deruti ligger billighet och rättvisa.
Jag är väl icke här i tillfälle att kontrollera dessa siffror, men jag har hvarken rätt eller anledning alt betvifla dem, när jag hört dem framställas af Kammar-R:ns president.
Jag har hört att i denna summa äro inbegripna de 212 R:dr 37 sk. 5 runst., hvilka motsvara Den 28 Augusti. 145 motsvara aktoratsprocenteu å samma inveotarii.
Jag vill således för min del instämma i den framställning, som af lir von Hartmansdorff blifvit gjord.
Hr von Hartmansdorff: f afseeude på summans rigligiiet, lager jag mig friheten här upläsa ur R. o. Ad:s Prot. för den 7 sisth Dec. del yttrande, som Hr Printzensköld då afgaf och som remitterades lill SlalsUtsk.
Detta yttrande har Utsk. icke vederlagt, hvadan R. o. Ad. torde kunna antaga att summan är riglig.
Der står så här: ”Uplysningsvis hör jag vid detta tillfälle nämna, att Utlåt, innefattar underd. tillstyrkan af eftergift af KansliRådet Valerii ersättningsskyldighet för Finérs balans å de s. k. upbördsmedlen, men deremot afstyrkan af en sådan eftergift för den s. k. kassörsbalansen. utaf hvilken, så vidt den blifvit hänförd till KansliRådet Valerii ersättningsskyldighet! ännu återstå oguldne 5,691 R:dr 17 sk. 10 rst. b:ko, så att del är den å detta belopp mig tillkommande aktorats-proc., hvars efterskänkande jag nödgas på det högsta be strida, sä framt ej ersättning, för denna min förlust, skulle af Utsk. blifva föreslagen att på annan väg mig tilldelas, hvilket dock ej skedde då eftergiften beviljades för Presidenten af Billbergh, så alt en högst betydlig förlust mig derigenom förorsakades, derföre jag äfven är sinnad, att hos Rikets nu församlade Ständer anhålla om godlgörelse.” Gr.
Att Slaten först skall efter skänka sin fordran och sedan betala några hundra
R:dr i aktoralsatfvode för del att hon fått reda på att hon har denna fordran, anser jag icke rätt.
Att Hr Adv.-Fiskalen Printzensköld återfår sitt aktorats-arfvode, har jag ingenting emot, men jag anser att det bör utgå af Kansli-Rådet Valerii tillgångar och alldeles icke utbetalas af Riksg:s-Kont., hvarå jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm:s propos.
Jag hade hoppats icke vid detta tillfälle behöfva laga till ordet för alt tillstyrka ett förslag af det innehåll, som Hr von Hartmansdorff och Hr von Troil med så välgrundade skäl förordat; men då en ledamot upträdt tor attlillstyrka R. o. Ad., att icke förunna frami.
Kansli-Rådet
Valerii sterbhus eftergift af den för statsverket obetydliga, men för nämnde sterbhus onekligen betydliga summa, som här är i fråga, så kan jag icke afhålla mig att nu äfven med några ord yttra min öfvertygelse i ämnet.
Valerii förtjensler såsom embetsman, Skalden Valerii värde genom sina i vår Svenska vitterhet säkerligen länge framgent lefvande sånger, borde likväl anses tillräckligt talande, för alt R.
St. icke må med hård likgiltighet behandla den bortgångne utmärkte medborgarens efterlefvande närmaste anhöriga.
Hvad serskildt aktorats-arfvodet angår, så hafva föregående talare utvecklat rättvisans och billighetens fordringar i detta hänseende.
I den vid Betänk.
JVs 242 fogade reservationen äro mina åsigter derom redan framlagde.
Jag anser äfven att R. o. Ad. genom sitt afslag å StatsUtsk:s Utlåt.
M 124, då enahanda fråga i sin allmänhet var fram11 H. 10 146 Den 28 Augusti. ställd, bär fullkomligen visat hura R. o. Ad. i princip betraktar denna sak.
Jag vågar således, med full tillit till mitt Stånds följdrigtighet i åsigter och handlingssätt, hysa den säkra förhoppning, att K. o. Ad. gifver en enkel och orygglig tillämpning på detta konkreta fall at den abstrakta grundsats, som R. o. Ad. tillförene i ämnet hyllat såsom sann och rättmätig.
Ur dessa grunder får jag vördsamt anhålla om bifall till det af Hr von Hartmansdorff och Hr von Troil framställdta förslag.
Jemte det jag instämmer i Gr.
Pukes yttrande, hemställer jag huruvida R. o. Ad. kan anse det vara så tillförlitligen utredt om och till hvad belopp aklorats-arfvode skulle tillkomma Hr Printzensköld för de medel, hvarom nu är fråga, så att R. o. Ad. nu skulle kunna besluta att ett visst belopp, t. ex. del sora af Hr von Hartmansdorff är föreslaget, skall från Riksg:s-Kontoret utbetalas.
För min del tror jag icke att frågan nu är i ett sådant skick.
Skulle Ståndet lika med Hr Carleson anse, att man icke bör fästa sig vid en viss summa, så är det alldeles tillräckligt om man säger, den återstående kassör sbalansen ; ty då får Adv.-Fiskalen hvarken mer eller mindre, än hvad som af den summan återstår.
Vid återremiss af Stats Ulsk:s förra Betänk, yttrades inom R. o. Ad. den åsigten, att Utsk. endast borde tillstyrka R.
St. att bifalla K. M:s Nåd. Propos., det Kanslirådet
Valerii enka oclj barn mätte befrias från utgifvande af det honom i lifstiden ådömde ansvarighetsbeloppet, så vidt Kronans rätt rörde.
Detta instämmer med den åsigt, som Gr.
Puke yttrat, och jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. derpå till beslut för Ståndet.
Då nu öfverläggningen förklarades v.ara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., hurusom under densamma blifvit yrkadt af Hr von Hartmansdorff, med hvilken Hr von Troil, som först yttrat sig i annan syftning, sedan förenat sig, att R. o. Ad. måtte besluta: ”l:o att Kansli-Rådet Valerii enka och efterlemnade barn må befrias från den ansvarsskyldighet, som blifvit honora i lifstiden ådömd, för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans; och 2:o att ersättning för det aktorats-arfvode, sora enl. 23:dje §:n af K.
Kammar-R:ns instruktion skolat dess Adv.-Fiskal tillfalla, derest ifrågavar:de ansvarsskyldighet ej blifvit efterskänkt, må af Riksg:sKon(:s medel Adv.-Fiskalen Printzensköld godtgöras med 12 proc. å det belopp, hvilket ännu är oguldet af den del i kassörs-balansen, hvarföre ansvarighet blifvit Kansli-Rådet Valerius ådömd”; af Gr.
Puke, ”alt Kansli-Rådet Valerii enka och barn må befrias från den ansvarsskyldighet, som blifvit honom i lifstiden ådömd, för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans, sedan likväl det belopp, hvilket såsom aktorats-arfvode bör tillfalla Adv.-Fiskalen i K. Kammar-R:n, blifvit af Valerii tillgångar utbetaldt”, samt af Gr.
Gyldenstolpe, ”alt Kansli-Rådet Valerii enka och barn, såvidt Kro - Ben 28 Augusti. 147 nans rätt rörer, må befrias frän lifgifvande af det honom i lifsliden ådönide ansvarighetsbelopp i målet rör:de den efter afl.
Finér yppade balans.” Gr.
Puke tillkännagaf, att han förenade sig med Gr. Gyldenstolpe.
Efter till bifall å StatsUtsk:s Utlåt, framstäld, men med Nej besvarad propos., och sedermera först tili bifall å Hr von Hartmansdorffs och derefter till bifall å Gr.
Gyldenstolpes förslag framställde proposir, som besvarades med blandade Ja och Nej, hemställde Hr Gr. o. Landtm, ånyo om R. o. Ad. behagade bifalla Hr von Hartmansdorffs förslag, oell sedan härvid rösterne utfallit med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit Ja öfvervägande.
Puke begärde votering.
Den som, i fråga om StatsUtskis Utlåt.
M 243, anser R. o. Ad. böra besluta, l:o alt Kansli-Rådet Valerii enka och efterlemnade barn må befrias från den ansvarsskyldighet, som blifvit honom i lifstiden ådömd för den efter Tullförvaltaren Finér år 1837 yppade balans; och 2:o att ersättning för det aklorats-arfvode, som enl. 23:dje §:o af K.
KammarR.-ns instruktion skolat dess Adv.-Fiska! tillfalla, derest ifrågavande ansvarsskyldighet ej blifvit efterskänkt, må af Riksg:s-Kont:s medel Adv.-Fiskalen Printzensköld godtgöras med 12 proc. å det belopp, hvilket ännu är oguldet af den del i kassörs-balansen, hvarföre ansvarighet blifvit Kansli-Rådet Valerius ådömd, röstar
Ja, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att Kansli-Rådet Valerii enka och barn, såvidt Kronans rätt rörer, befrias från utgifvande af det honom i lifstiden ådömda ansvarighetsbelopp i målet rörrde den efter afl.
Tullförvaltaren M. F. Finér yppade balans.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer; Ja — 22.
Vid föredragning af Const.Utsk:s den 26 dennes på bordet lagda Mern.
M 38, med förslag till ändring af lille och 14:de §§:na Riksd.-Ordn., ang:de slädernes representationssätt, blef delta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt, hvarjemte 10* U8 Den 28 Augusti.
Hr von Hartmansdorff, Aug., yttrade Som deona fråga närmast rörer BorgareSt., hemställer jag, om icke R. o.
Ad. skulle finna för godt att nu, såsom tillförene, då dylika saker behandlats, upskjula afgörande! hos oss intilldess BorgareSt. fattat sitt beslut.
Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf framställda propos. beslöts att ifrågavar:de Mern. icke skulle ånyo föredragas innan prot - utdr. innefattande BorgareStrs derom fattade beslut kommit R. o. Ad. tillhanda.
Då härefter föredrogs Const:sUlsk:s d. 26 dennes på bordet lagda Mern. JW 40, med förslag till ändringar i 56:te och Sirsta §§:ue Reg.-Form., samt 29:de §:n Irsta mom.
Riksd.-Ordn., rörrde behandlingen af frågor om ändring i Grnndlagaroe, blef äfven detta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
Vid föredragning af ConstrsUtskrs d. 26 dennes på bordet lagda Mern. 32 41, med förslag till voterrs-proposrr, i anledn. af RiksStrns olika beslut, rörrde de uti Memrn Nrris 13 och 31 afgifna förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Grundlagarue, i afseende på behandlingen af en del Regerings-ärendeD, blefvo de af Utsk. föreslagne voterrs-proposrne godkände, och lades förevarrde Mern. i öfrigt till handlingarne.
Föredrogs StatsUtskrs d. 26 dennes på bordet lagda Mern. 32 246, med förslag lill voterrs-proposrr, i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut i fråga om beräkningen af Statsverkets inkomster.
Då frågan om mantalspenningarne här har varit mycket omständligt genomgången, och Ståndet derefter fattat det beslut, som nyss är omförmäldt, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut och godkänna omröstningsförslagen. R. o. Ad. beslöt att, med vidblifvande af sitt förut i frågan om mantalspenningarne fattade beslut, godkänna de i detta Mern. föreslagne voterrs-proposrr.
Föredrogos och biföllos StatsUtskrs d. 26 dennes på bordet lagde Utlåtrnr 32 247, i anledn. af K.
Propos. om jordafsöndring från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Fors’s församlingars begrafningsplats; och 3J 24S, i anledn. af K.
Propos., angrde jordafsöndring från Carlbergs kungsgård, till utvidgande af Stockholms stads nya kyrkogård, samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes. l)en 2S Augusti. 149 Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StaisUtskis den 26 dennes på bordet lagde Mern.
JV2 249, om beviljande af en gratifikation åt Öfver-Kommissarien N. A. Fredin, för af honom upgjordt förslag till formulär för Rikshufvudbok.
Föredrogos och biföllos Stats- och Bevilln:s-Utsk:ns d. 26 dennes på bordet lagde Ullåt:n: N:o 11, i anleda, af väckte motioner om den personliga skyddsafgiftens användande för kommunala behof; N:o 12, i anledn. af väckt fråga om krono-brefbäringens bekostande af postmedlen; samt N:o 13, i anledn. af väckt fråga om nedsättning i afgiften till Handels- och Sjöfarts-fouden, samt indragning af Konvoj-Kommissariatet och öfver flyttande af dess göromål på Kommers-Kolhm.
Föredrogs och lades till handlingarne Bevilln:sUtsk:s den 26 dennes på bordel lagda Utlåt.
N:o 25, i anledn. af Vällofl. BorgareSt:s ålerremiss af 29:de och 32:dra §:n uti det vid Betänk.
N:o 4 fogade förslag till Bevillms-stadga.
Föredrogs, men bordlädes ånyo,, på begäran af flere ledamöter, Lag- samt Allm.
Besv. o. Ekon.Utskrus den 26 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 20, i anledn. af väckte frågor om ändring i de angide fattigvården i Riket gällande föreskrifter.
Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskts d. 26 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 117, i anledn. af väckte motioner om inrättande af ett Ecclesiaslik-Kolhm, blef äfven detta Betänk.
, på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
Föredrogos ceh biföllos Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk:s nedannämnde den 26 dennes på bordet lagda Betänk:n: N:o 118, i fråga om anläggande af Telegraf-linier till alla vigtigare handelsorler i Riket; N:o 119, i anledn. af väckte motioner om föreskrifters meddelande till inskränkning i rättigheten för gesäller och andra arbetssökande personer att vandra omkring i landet; samt N:o 120, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af nu gällande Jernvräkeri-Förordn. d. 17 Maj 1814, i alla de delar, som röra den egentliga jernvräkningen. 150 Den 30 Augusti.
PresteSt. inkommet prot.-utdr.
IV:o 332, innehållande inbjudning till instämmande i det Högv.
Ståndets, i anledn. af Allm.
Besy. o. Ekon.lTtsk:s Betänk.
N:o 115, fattade beslut. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 8 på aftonen.
In fidem protocolli, Alberl Munck, Onsdagen den 30 Augusti 1854.
Justerades 7 prot.-utdr. för den 28 dennes, samt pleni-prot, för d. 1 sistl.
Öpnades Hrr Elektorers lista rid val af en ledamot i StatsUtsk. att inträda under den ordinarie ledamoten N:o 1.
Hr Lilliehöök, Carl Berthild, beviljade Irenne veckors ledighet från och med den 1 Sept., och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,702.
Hr Törnebladh, Gustaf. Öpnades jemväl
Hrr Elektorers lista rid ral af en suppleant i Coust.Ulsk. alt inträda under den tid af trenne veckor från och med den 24 Aug., under hvilken den ordinarie suppleanten N:o 678.
Hr Bildt, Knut, tjenstgör för inom Utsk. permitterad ledamot; och befanns dertill utsedd: N:o 189.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, ali hos honom Hr Ribbing, Arvid, som varit utsedd lill ledamot af Allm.
Besv. o. Ekon.- Utsk., skriftligen anmält sin önskan, alt få med bibehållande af Riksdagsmanna-rält frånträda sin plats i Ulsk.; och lemnade R. e, Den 30 Augusti. 15] Ad. dertill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att utse en ledamot i nämnde Utsk. efter Hr Ribbing.
Föredrogs ånyo Const.Ulsk:s den 26 och 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 40, med förslag till ändringar i 56.te och 81:sta §§:na Reg.Form. samt 29;de §:n lista mom.
Riksdags-Ordnin, röride behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne.
Grundlagens stiftare hafva haft en serdeles omtanka alt bestämma, huru grundlags-ändringsförslag skola behandlas.
Men genom föreskrifterne derom har man kommit till den menliga slutföljd, att grundlagsärender blifva mindre väl behandlade än audra.
Sådan författnm nu är, har nemi. fåtalet ett alltför stort inflytande på dessa ärender.
Det ringaste flertal i förstärkt Const.Utsk. är mäktigt nog att kunna påtvinga Ständerna eli grundlagsförslag till hvilande, hvilket de icke gilla.
Men icke nog dermed: om ett
Stånd är af olika mening med de Irenne öfriga, så kan det, genom denna menings vidblifvande, nödga de audra tre att rösta i förstärkt Const.Utsk., hvaraf följden kan varda, alt ett förslag, som tre Stånd godkännt, blir förkastadt af det förstärkta Utskit, och att ett förslag, som tre Stånd ogillat, deremot blifver af samma Utsk. anlaget, samt följaktligen lagdt på bordet att hvila lill en kommande Riksdag.
Dessa olägenheter har Const.Utsk. i sitt förevaride förslag icke afhulpit.
Fåtalet kan fortfarande utöfva samma välde öfver flertalet som hittills.
Utskis förslag innebär, på sätt äfven reservanterna visat, icke något annat, än att göra lagligt, hvad som nu år olagligt, nemi. att de gemensamma tankar, hvilka f. n. framställas inom
Stånden och som påtvingas de öfriga genom förstärkt Utsk., skola förklaras behöriga.
Jag kan för min del icke instämma i ett sådant förslag, som icke afhjelper missbruken, utan i stället gör dem lagliga.
Jag hemställer fördenskull, alt R. o. Ad. malte, såsom sin gemensamma tanke, antaga följande förslag: l:o ett grundlagsförslag må kunna likasom hvarje annat genast af Stånden förkastas.
Att nödvändigt lägga på bordet ett grundlagsförslag, antingen man godkänner det eller icke, kan icke hafva någon annan verkan, än att man får en mängd hvilande förslag med thy åtföljande öfverläggningar och besvär, men ganska få antagna, emedan till en kommande Riksdag man framdrifver meningar, som icke äro flertalets.
Om fåtalet på sådaDt sätt lyckas framtvinga sin mening, så skall det äfven kunna hända att ett dylikt förslag, genom hvarjehanda ränker, drifves igenom vid en följande Riksdag.
Då hade man ingalunda iakttagit den mening, som otvifvelaktigt varit grundlagsstiftarnes, eller att icke några andra förslag skulle kunna antagas, än sådane, som af Ståndens flertal vid två Riksdagar godkänts.
I annan händelse, komme det att roed grundlagsförslag gå på samma sätt, som med andra lagförslag, att blott de gillas vid den Riksdag, då de framläggas, så hafva de gått igenom.
Den 2:dra punkten: hvilken jag föreslår skulle innehålla: vid 152 Den 30 Augusti. återförvisning af grundlagsförslag bör förhållas såsom med andra, nemi. att alla dervid gjorda anmärkntr, med bevekelsegrunderna dertill, bifogas, ulan att några gemensamma tankar uttryckas.
Nti är förhållandet med dessa tankar, ali de komma lill Const.Utsk. utan alt
Dågra skäl derlill upgifvas.
Icke heller inhemlar Ulsk. hvilka invändningar, som mot dessa tankar blifvit gjorda inom de Stånd, hvarifrån de komma.
Ofta äro de gemensamma tankarne illa eller ofullständigt uttryckta, hvilket är en naturlig följd deraf, att de vanligen upställas för ögonblicket; ty när ett förslag från Const.Utsk. skall behandlas, och någon ståndsledamot framställer ett annat lörstag till gemensam tanke, så händer vanligen, alt jemväl andra ledamöter framkomma med dylika af skiljaktig syftning.
Ståndet nödgas dä rösta mellan dessa olika förslag, och det kan hända, att när man kommer lill det sista, äro ej de tillstädes, som röstade öfver det första.
Man får följaktligen förslag på måfå antagna.
Allt delta förekommes, om man behandlade äfven dessa framställningar på samma sätt som andra mål, d. v. s. läte alla dervid gjorda anmärkn:r afgå lill Ulsk.
För del 3:dje föreslår jag, att i ett grundlagsförslag må inga ändringar kunna inom Stånden göras, hvarken när det första gången föredragas, eller när del efter aleiförvisningen kommer tillbaka från Ulsk. med eller ulan jemnkningar.
Denna föreskrift är, efter min öfvertygelse, nödvändig, på det alf man icke må göra intrång i Const.Ulskrs motions-rätt.