Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r välje de Utskott, hvilka i nämnde § äro upräknade, och i påföljande §, ang:de Hemligt Utskott heter det: »utvälja R.
St:r ett sådant», när Konungen nemi. det äskar.
Orsaken, hvarföre dessa förhållanden omnämnas i 2:ne särskilda §§, och hvarföre 28 § Riksd.Ordn:n uptager i en särskild mening de först upräk nade Utskm och derefter Heml. Utsk., synes mig helt enkelt vara den, att de förstmde Utskm skola i alla händelser tillsättas, men det Hemb Utsk. endast om och då Konungen det äskar.
I denna omständighet, och icke uti någon egentligen skiljaktig inre betydelse, ligger enl. min tanke, anledningen till föreskrifternes särskiljande tillräckligen förklarad.
Huru vill man då utur detta tillfälliga särskiljande härleda befogenheten att, med ändring af nu iakttagne valsätt, stadga allmänna val för utkörandet af Hemb Utsk., medan de öfrige Utskm skulle genom Elektorerne fortfarande tillsättas?
Och bör icke grundlagens anda och mening hållas i helgd, lika såväl som dess bokstafslydelse?
Ehuru således den sednare här ej är för nära trädd, synes Utsk. hafva fullt skäl i sin erinran uti det förra afseendet.
Hvad sjelfva saken beträffar, så har Hr Brakel förmenat, att de af R. o. Ad. vid hvarje Riksdags hörjan utsedde Elektorer icke skulle vid val af ledamöter tili Hemb Utsk. med någon större, tillförlitlighet kunna anses uttrycka åsigterne inom Ståndets majoritet i detta sednare fall.
Jag kan icke följa Hr Brakels tankegång i förev:de hänseende.
I ett så talrikt Stånd, som R. o. Ad. kan vara och vid de fleste Riksdagar verkligen varit samt äfven nu är, föreställer jag mig, att vid en valförrättning af så grannlaga natur som det till utkörande af Hemb Utsk., måste det vara ganska tjenligt att detta val förrättas af samma personer, åt hvilka R. o. Ad. updragit att utse ledamöter i de öfriga Utskm.
Det är nemi. gifvet, att vid valen till Elektorer böra företrädesvis ifrågakomma personer, som genom klarhet i åsigter, bestämdhet i syften, kännedom af personer och erfarenhet om Ståndets tänkesätt äro fullständigast i tillfälle att åt Utskotts-tillsättningen egna en uplyst och omfattande pröfning, samt vid valförrättningen uttrycka Ståndets öfvervägande mening i detta hänseende.
Jag förmodar att, Den 20 December. 717 enär Elektorer i allmänhet befunnits erforderlige för valens bättre verkställande, de måtte vara desto mera nödige, ju mera inveckIadt, ju mera grannlaga, bedömandet af valfrågan är.
Hr Brakel har vidare trott att medan de öfriga Utsk:n tillkomma att bereda dit remitterade mål, skulle deremot Heml.
Utsk. icke äga en, i någon mån härmed jemförlig, beredande verksamhet.
Jag kan dock icke föreställa mig, att Heml.
Utsk:s enda göromål skall vara att från Regeringen emottaga meddelanden.
Det måste äga att å R.
St:rs vägnar meddela K.
M. de åsigter och uplysningar, som för K.
M. kunna till frågornas utredning vara nödiga och nyttiga.
Sådant måtte väl innefatta en beredande verksamhet; hvadan Hr Brakel äfven i det afseendet synes hafva misstagit sig.
Det finnes dessutom en annan omständighet, som
Dtsk. väl icke berört, men som enl. min åsigt bör lända till samma slut, hvartill Utsk. kommit.
Heml.
Utsk:s sammanträden hafva nemi. under sista Riksdagen, såväl som under flere föreg:de, visat sig äga rum, då fråga varit om anslag till betydliga belopp i och för lietryggandet af Rikets politiska ståndpunkt, dess försvar, dess ställning till utrikes makter o. s. v.
Såsom vi känna, tillkommer det dock i allmänhet StatsUtsk. att bereda anslags-frågor och att till- eller afstyrka RiksStms bifall till dem.
Man kan likväl tänka sig möjligheten, att vid en valförrättning så vidlyftig, som då den skall verkställas inom ett talrikt Stånd, in pleno, händelsen så fogade, att bland de ledamöter, som blifvit invalde i StatsUtsk., ingen utsåges till ledamot i Heml. Utsk.; icke derföre att StatsUtskotts-ledamöterne personligen vore eller ansågos otjenlige till ledamotskap i Heml. Utsk., men derföre, att Heml.
Utsk. utgöres af en färre personal, nemi. af endast tre utaf hvarje Stånd, under det StatsUtsk.består af nio utaf hvarje Stånd. R. o. Ad. kunde möjligen dela sig i fråga om hvilka af dessStatsUtsk:s ledamöter företrädesvis vore tjenligast att i Heml.
Utsk. ingå.
En ringa minoritet kunde lätteligen under en dylik majoritetens splittring bestämma valets utgång och utse ledamöter, hvilka tilläfventyrs icke tillhörde StatsUtsk.
Deremot låter det knappast tänka sig, att inom de öfriga St:n, der valen fortfarande ske genom Elektorer, oaktadt dessa Stånd äro mycket mindre talrika än R. o. Ad. har rättighet att vara, afseende ju icke tillbörligen fästes vid det förhållande jag nu haft äran antyda; hvadan, derest i StatsUtsk icke funnes någon enda R. o. Ad:s ledamot från Heml.
Utsk., de råd och anvisningar, som af Heml.
Utsk:s ledamöter kunna vara att inom StatsUtsk. anföra, icke skulle kunna vitsordas utaf någon af R. o.
Ad:s ledamöter, i anseende till bristande kännedom i det Heml.
Utsk:s förhandlingar.
Vice versa, skulle i Heml.
Utsk. inga från StatsUtsk. tillgängliga uplysningar under sådana förhållanden vara att å de adliga ledamöternes sida förvänta, enär de saknade personlig kännedom om de StatsUtsk:s tillhörande ärenden.
Vore väl sådant förenligt med R. o. Ad:s värdighet och Ståndets rättmätiga fordringar?
718 Den 20 December.
Jag nödgas således vidhålla, att då några egentliga skäl icke blifvit af Hr Brakel anförda; då det hittills varande förhållandet i allmänhet lemnat tillfredsställande resultater; då äfven under det antagande att valen någongång kunnat tänkas än mera nöjaktige, sådant likväl icke torde med någon större sannolikhet kunna förutsättas hafva vunnits genom de af motionären förordade allmänna val, och man icke bör onödigtvis uptaga med så vidlyftiga och möjligen ofta återkommande valförrättningar R. o. Ad:s dyrbara tid, hvilken nu till riksdagsmålens handläggning kan mera oafbrutet användas, medan återbesättandet af en eller annan bänkmansplats inom några ögonblick verkställes, och valen af Elektorer sker genom bänkmännen, utan intrång på de åt
Ståndets plena-sammanträden anslagna timmar, finner jag mig, på grund af alla dessa skäl, dels i Utsk:s Mern. uptagna, dels af mig nu vördsamt anförda, föranlåten att förnya min anhållan om bifall till detsamma.
Då jag inom Utsk. biträdt afstyrkandet af Hr Brakels motion, bör jag icke länge uptaga R. o. Ad:s tid med denna fråga, destobeldre som den redan är utvecklad i‘Utsk:s Mern. och Frih.
Cederström ganska fullständigt vederlagt
Hr Brakels här gjorda inkast.
Jag anhåller att få fästa upmärksamheten derpå, att Hr Brakel medgifvit, att grundlags-stiftarens mening verkligen varit, att ifråga v:de val skall tillgå på sä 11 28 g Riksd.- Ordn:n föreskrifver.
Inom Utsk. var ingen skiljaktighet i fråga om tydningen af denna §, hvilken Utsk. ansåg fullkomligt utvisa, att val till Hem!.
Utsk. skall ske genom Elektorer, och då Frih.
Cederström ytterligare utvecklat denna åsigt, anhåller jag om bifall till Utsk:s Mern.
Propos. till bifall å Riddarh.Utsk:s förev:de Mern. blef härefter framställd och besvarad med starka
Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit
Hr Brakel begärde votering, hvarefter till justering uplästes en så lydande voter:s-propos.:
Den, som bifaller Riddarh.Utsk:s Mern.
N:o 4, ang:de Hr Brakels motion om Heml.
Utsk:s utväljande genom direkta val, röstar Ja, den det ej vill röstar
Nej; vinner Nej, varder berörde Mern., på grund af de deremot gjorda anmärkn:r, till Riddarh.Utsk. återremitteradt.
Under discussionen hemställde jag, att R. o. Ad. mätte besluta, att val till Heml.
Utsk. skall ske samfäldt in pleno, och att, i fall R. o. Ad. skulle härtill lemna bifall, Riddarh.Utsk. måtte updragas att förändra Riddarb.Ordmn.
Jag afstår ifrån den frågan, hvilken lärer väl blifva afslagen, och vill i stället åtnöja mig med återremiss.
Den 2 0 December. 710 Den uplästa voter:s-propos:n blef nu af R. o. Ad. godkänd, och efter voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Jag anhåller att (å i prot:t antecknadt, att dä min motion om bänkmans-valens afskaffande föredrogs, jag icke var här närvar:de, emedan kort före föredragningen någon önskade tala vid mig i förstugan.
Under min frånvaro blef Utslcs Mern. föredraget och före min återkomst afgjordt.
Utan tvifvel finnes ingen ledamot af R. o. Ad. som icke lika med mig med bekymmer er farit, att vår utmärkte ledamot Hr von Hartmansdorff har af svår sjukdom förhindrats deltaga i våra öfverläggningar, och att hans med hvarje dag försämrade hälsotillstånd hotar med hans bortgång.
Under sådana förhållanden hemställer jag, att R. o. Ad. måtte genom någon af dess Kansli-personal efterhöra Hr v. Hartmansdorffs hälsotillstånd, med beklagande af R. o. Adis saknad af hans frånvaro.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm. propos:n härå.
Jag får till Frih.
Raab hemställa, huruvida hans mening är, att ett sådant bud nu genast skall afgå, eljest hade jag, ehuru fullkomligt instämmande i Frihins åsigt i öfrigt, ernat taga mig friheten att till R. o. Ad. hemställa, det R. o. Ad. ville hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, det Hr Gr. o. Landtm, till Hr von Hartmansdorff måtte framföra de tänkesätt, Frih.
Raab nu uttryckt.
Jag fäster mig ingalunda vid formen, och ön skar, att den form måtte företrädesvis följas, som afser den största veneration för den aktade mannen, hvilket ostridigt sker, om Hr Gr. o. Landtm, å Ståndets vägnar framför Ståndets saknad öfver Hr v. Hartmansdorffs frånvaro här; hvarföre jag ock förenar mig med Gr. af Ugglas.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att han såsom nu blifvit föreslaget, skulle på Ståndets vägnar hos Hr von Hartmansdorff underrätta sig om hans helso-ti 1 Istånd samt framföra det deltagande och bekymmer, hvarmed Ståndet erfarit att hans helsa under de sednare dagarne blifvit betydligt försämrad.
Ropades Ja. Gr. von Platen, Baltzar:
I anledn. af Hr Gr. o. Landtm:s erinran till R. o. Ad., att under motionstiden icke framställa ämnen, hvilka kunde tåla upskof, har jag ansett mig först nu böra begagna mig af min riksdagsmannarätt att för R. o. Ad. framlägga mina anmärkmr emot K. M:s Propos:n om Statsverkets tillstånd och behof, sä vidt den innefattar 5:le HufvudTiteln.
Möjligen kan 720 Den 20
December. en och annan anse sådant å min sida öfverflödigt, då jag förr så mången gång i likartade ämnen mer och mindre officielt både i tryck, tal och skrift uttalat mina åsigter, men jag finner ämnets vigt kräfva, att en hvar, som icke bör sakna åtminstone all förmåga att bedöma de deri afbandlade ämnen, äfven bör söka bidraga till utredningen, och min dyrbara rättighet, att å detta rum upträda, kan jag dessutom icke annorlunda betrakta än som en skyldighet, hvilken det åligger mig att efter förmåga söka upfylla.
Då jag icke vill tillstyrka, vare sig obetingadt antagande eller förkastande af allt hvad i den K.
Proposrn för Flottan föreslås, anser jag, att StatslJtsk. före frågans bedömande, bör noga pröfva hvad förtroende den för samma propos. ansvarige Depart:sChefen visat sig derigenom förtjena, och jag skall efter min förmåga söka meddela de uplysningar, som kunna tjena till vägledning, då i öfrigt de officiella handlingarne innebära tillräckliga bevis så väl derpå, att hvad, som förra statsregleringen förespeglat, icke blifvit upnådt, som att hvad nu utlofvas, icke med någon sannolikhet kommer att på det föreslagna sättet vinnas.
Vid denna granskning vill jag i möjligaste måtto förbigå principen för ordnandet af Sveriges sjöförsvar, då mina åsigter i det afseendet nogsamt äro kända, och jag destomindre förmodar att vara misstänkt för att hafva frångått desamma, som jag härmed förklarar, att ångkraftens användande synes mig lika nödig och nyttig för den stora som för den lilla Flottan.
Jag tackar dem, hvilka icke tillhöra yrket, men likväl inom och utom representationen sysselsatt sig med dessa ämnen, och derigenom förvandlat frågan från en yrlies-, för att ej säga skrå-fråga, till en nationel, som den i så många hänseenden är förtjent att vara.
Löneförhöjningar äro af behofvet påkallade, men då skälen för de åsigter jag nu går att uttala, äro af statsekonomisk beskaf fenhet, är enl. min upfattning nödigt att tillse, om tillgängliga medel blifvit på bästa sätt använda, och om på grund häraf Styrelsen gjort sig förtjent af tillökning i anslagen.
Jag hade önskat, att man ej uteslutande ville anföra såsom skäl för dessa löneförhöjningar de förhöjda prisen på lifsförnödenbeter, hvilket för det närvar:de icke håller fullt streck, som man säger, utan fast heldre de ökade lefnads-kostnader, som stigande civilisation och deraf föranledda lefnadsvanor medföra.
Personalens antal är svårt att bedöma, då Depart:sChefens anförande till StatsRåds-protokollet saknar alla grunder för ett . dylikt omdöme i fråga såväl om hans egna satser som om dem andra möjligen kunna hysa; men om man bör bestämma befälets antal efter den styrka det har att föra i krig och den sysselsättning det äger i fred, så synes för Sverige, jemfördt med andra länder, äfven 5 Amiraler på stat vara minst 2 mera än behofvet påkallar.
Månne man vidtagit sådana åtgärder, att vid Flottans officerscorps icke antagas flere unga män, än åt hvilka kan lemnäs full sysselsättning eller i framtiden förtjent och för vapnets bestånd nödig befordran?
Jag anhåller vidare att få åberopa mitt redan framlagda förslag till förändrad organisation - Den 20 December. 721 ganisation af Förvaltmn af SjöÄrendena, enl. hvilket i mån af afgång kan beredas en besparing af 18,850 R:dr r:mt årligen.
Inom Flottan finnes en annan corps, såsom jag redan förut anmärkt, hvilken med dess allt för stora antal officerare kostar Staten långt mera än som beböfves för att vinna den nytta, som med densamma afses, hvaraf bland andra olägenheter följer äfven den, att män med de aldra bästa anlag icke kunna efter sitt inträde i corpsen utveckla dem så som de böra.
Jag menar Constructionscorpsen, och vädjar till hvarje sakkunnig man inom och utom yrket, om de arbeten, som nu utföras eller rimligen kunna komma att utföras för Svenska Flottan, kunna anses kräfva en personal af nu föreslagna 24 officerare, och om ett dylikt förhållande icke förtjenar upmärksamhet, då fråga är om anslag af medel till bestridande utaf nya aflöningar.
Jemfören mine Hrr! hvad som uträttas vid privata varf, med hvad vid vår Flotta åstadkommes, jemfören detta med förhållandet i England, och J skolén snart öfvertyga
Eder om det orimliga antalet af officerare vid ifrågav:de corps.
På ett annat ställe har jag visat att en besparing af 10 ä 12,000 R:dr skulle kunna göras i st. f. att man nu begär ytterligare anslag.
Men jag fäster mig mindre vid desse 12,000
K:dr än vid det förhållande, att man vill sysselsätta dessa 24 officerare med arbeten, som kunna verkställas af 3.
Kan, frågar jag, detta befordra utvecklingen af dessa personers anlag och skicklighet?
Det borde i sanning förvåna att någon skicklighet inom corpsen kan finnas, såvida jag icke hade mig bekant, att de vid privata och andra nationers varf söka och finna sysselsättning, ty, som jag nämnt, vid Flottan kunna de icke alla påräkna densamma.
Detta deras bemödande att vinna skicklighet är förtjent af högsta loford, och synes mig under nuvar:de förhållanden vara det rättaste sättet, men ingalunda bör det ske på bekostnad af Flottans tillgångar.
Utan att ingå i pröfning af frågan, om organisationen af denna corps någonsin varit riktig, anser jag mig dock, i öfverensstämmelse med de åsigter, jag uti min rapport till K. M. anfört, kunna påstå, att den f. n. är hvarken nödig eller nyttig, och för den vettgirige torde äfven dagens tilldragelser lemna uplysning nog.
Tillökningen af Flottans Underofficerscorps är lika knapphändigt, för att icke säga lika litet bevisad genom d. K. Propos:n med åtföljande StatsRåds-prot., som allt annat, och jag anser den derföre tills vidare icke böra bifallas, utan endast nödig förhöjning af löner lemnäs för nuvar:de stat, destoheldre som ett lämpligare ordnande af de corpser, som skola rekrytera Underofficers-corpsen, bör kunna göra det öfverflödigt, enär i händelse af behof rekryteringen kanske genom upflyttning af för tillfället konstituerade, hvilka, sedan behofvet uphört, icke belasta de ordinarie staterna med do högre beloppen.
Äfven med MarinRegitet skulle, om man granskar hvad denne corps nu kostar i jemförelse med den nytta den uträttar, icke blott ganska stora besparingar kunna åstadkommas, på sätt jag vid ett annat tillfälle visat, utan äfven en långt kraftigare styrka än II. H. 46 722 Den 20 December. nu erhållas.
Denna corps af 790 man med befäl kostar årligen 146,708
R:dr r:mt, då deremot kostnaden för ett GarnisonsReg:te i Stockholm är beräknad till blott 150,000 R:dr r:mt, efter afdrag af 4,500 R:dr för nya tjenster.
Genom en lämplig organisation af denna corps skulle högst betydliga besparingar kunna vinnas, verksamt bidragande till förökande af Flottans medel i penningar och personal.
Men har man i fråga om MarinReg:tet förbisett sparsamhet, så har man deremot så mycket mera iakttagit den vid bestämmandet af aflöningen till matros- och kanonier-corpsen, och detta är så mycket mera att beklaga, som anspråken äro större på örlogs-matrosen än på kofferdi-matrosen.
Den förre måste äga fullständig kännedom om sjömansyrkets alla praktiska detaljer
Och en öfverlägsen förmåga, att punktligt och skyndsamt verkställa dem, samt i allmänhet en större kroppsstyrka, enär den krigsskeppet tillhörande materiel är långt tyngre och svårare att handtera.
Härtill kommer sist, men kanske i betydelse främst, vanan och förmågan att sköta de vapen, vare sig artilleri eller handgevär, örlogsmatrosen måste handtera.
Må man besinna, till huru stor del vården af Statens dyrbaraste intressen ligger i händerna på denna klass och må man sedan granska lämpligheten af Depart:sChefens förespegling att vilja anskaffa 600 sådana karlar mot en aflöning af 25 öre om dagen, utom förmåner in natura, då kofferdimatrosen f. n. erhåller 142 ören med ingen annan egentlig skillnad dem emellan, än att den förre till anskaffande af kläder erhåller en summa, motsvarande den sednares aflöning för en månad, och, oförmögen att längre arbeta, en pension af 13 R:dr 50 öre runt årligen.
Corpsens antal har hittills varit beräknadt till endast 400, men huru och i hvad mån har det väl blifvit fylldt?
Derom bära Rudorna vittnesbörd, och, vidkommande beskaffenheten af de anställde, vädjar jag till alla här närvande sjöofficerares omdöme.
Det sednare förhållandet kan icke heller vara annorlunda, ty med den föreslagna aflöningen kan ingen vara belåten, och derföre ingår matrosen heldre i enskildt tjenst, der han kan påräkna 6 gånger högre aflöning än vid Flottan.
Det synes mig således hafva varit vida bättre, om man verkligen anskaffat desse 400 karlar innan man gjort sig förhoppningen att kunna öka detta antal med ytterligare 200 emot de föreslagna vilkoren.
Jag uprepar det ännu en gång, att örlogsmatrosens aflöning och pension äro sådana, att det förundrar mig, att ens någon kunnat förmås till anställning, och då jag bestämdt känner, att K.
M:s upmärksamhet varit rigtad just på denna pensionering, samt att i detta afseende Revisorer af AmiralitetsKrigsmans-kassan jemväl framställt anmärkn:r, bade jag hoppats att någon förändring i pensioneringen blifvit föreslagen; men då så icke skett, är jag öfvertygad att så väl StatsUtsk. som R.
St:r skola genom bifall till en af mig i detta hänseende väckt motion, behjerta gemenskapens i detta hänseende usla belägenhet.
Jag hemställer till R.
Skr och till Eder, mine Hrr, om man på detta sätt, att gå till väga, gör sig förtjent af bifall till de anslag, som blifvit äskade.
Den 20 December. 723
Om gemenskapen icke blifvit särdeles omhuldad i fråga om pensioner, har man i stället tänkt på befälet eller den bättre aflönade klassen.
Det är visserligen en sanning, att Statsmakterne böra tillse, att under fredstid afgång inom befälet äger rum, så att i farans stund detta befäl utgöres af unga och skickliga män, och icke af sådana, hvilka, ehuru med stor erfarenhet och god vilja, icke kunna, till följd af bristande krafter, hålla stånd emot en inträngande fiende.
Till vinnande af detta ändamål har Depart:sChefen föreslagit ökade pensioner, men på hvilka vilkor?
Oaktadt, enl. nu gällande reghte för AmiralitetsKrigsmans-kassan, hvarje sjöofficer till denna kassa under sin tjenstetid lemnat årliga bidrag, och oaktadt den pensions-räft detta Regl:te honom tillerkänner, har man nu helt enkelt förklarat, att endast i det fall, att officeren underkastar sig tjenstgöring under 5 år efter afskedstagande! vid fyllda 55 års ålder, skall han komma i åtnjutande af den förhöjda pensionen.
Jag vill icke ingå i något bedömande af frågan, huruvida ett dylikt förfarande af DepartisChefen kan vara lagligt, då flera punkter i reghtet betrygga Amiralitets-staten vid deltagande i lagstiftningen för denna kassa, men obilligheten, att utan samma stats hörande, beröfva den en slik rättighet, är åtminstone för mig ögonskenlig.
Man har nu stadgat, att en officer, som tjenat Staten eller vid Flottan under 30 år och hunnit föreskrifven ålder samt erlagt påbjudne afgifter, skall, han må vara sjuklig eller hafva andra intressen, som förhindra honom att fortfara i Statens tjenst, vara förbunden att icke destomindre under ytterligare 5 år göra tjenst, när han påkallas, icke för krigsrustningar utan för rustningar i allmänhet.
Jag tror och bör tro, att skälet till ett dylikt stadgande varit att bereda Staten den fördelen att vid vissa tillfällen kunna använda äldre militärer, som icke mera äga för de yngre platserne erforderliga kroppskrafter; men min öfvertygelse är, att detta ändamål vida bättre vinnes på det af K. M. och R.
St:r redan antagna sätt, jag menar genom reservstaten.
Det synes mig vara rikligare, att en corps finnes med tjänstgöringsskyldighet för en hvar af dess medlemmar, så länge han der qvarstår, och då jag åtnjuter full lön med afdrag af tjenstgörings-penningar, har jag intet att klaga öfver, om jag någon gång kommenderas; men deremot, då jag helt och hållet afträdt ur Statens tjenst, bör jag vara befriad från all tjenstgöring.
Reservstaten anser jag således böra bibehållas, 'och tror, att de för det föreslagna pensions-sättet eller pensions-förökningen begärda anslag äfven böra komma denna stat till godo, så att der befintliga löner kunna förökas i samma mån som lönerne i och för den aktiva tjenstgöringen, genom hvilken åtgärd det blir möjligt att på reservstaten öfverflytta sådane personer, hvars förmåga endast undantagsvis behöfver anlitas.
Jag tror mig således hafva anfört skäl för tillstyrkande af anslag till löner eller löneförbättringar endast i de fall, der de ej på annat sätt kunna beredas och blott provisionelt till nästa Riksdag med belopp af 50 proc. å löner af 1,000 R:dr r:mt eller derunder, och 33 £ proc. å löner öfverstigande denna summa. 724 Den 20 December.
I afseende på materielen uplyser Chefens för Sjöförsv:sDepart. promemoria, att förhållandet med densamma icke är hvad man haft rätt att vänta, eller Chefen sjelf önskat.
Man kan icke heller säga, att icke allt blifvit gjordt för upfyllandet af det gifna löftet, att anskaffa det antal fartyg man hoppats äga, och jag anser ett fel ligga just i den härför vidtagna åtgärden att söka förvandla gamla skepp till skepp efter nutidens fordringar, hvilket är lika litet verkstä 11bart som andra omöjligheter.
Dessa åtgärder kunna möjligen förklaras, då man i en tid af påtryckning och behof söker att förhjelpa sig ur för handen varande svårigheter, men då man icke längre kan bestrida nödvändigheten af ångkraftens användande på större och mindre fartyg (och jag vill icke nu fästa mig vid att man anser sig böra äga ångskepp och att man söker förskaffa sig sådana) måste jag likväl på det högsta ogilla, att anskaffandet af denna fördel tillgått på det sätt andra Sjöstater redan utdömt och endast i behofvets stund begagnat.
Det är påtagligt, att fartyg, konstruerade och byggde, innan man ansåg möjligt att använda ånga på krigsskepp, icke kunna vara lämpade efter tidens fordringar, och att således äfven med de ofullständiga ändringar som kunna göras, den kostnad, som på sådana fartyg nedlägges, är bortkastad och ingalunda öfverensstämmande med kloka statsekonomiska beräkningar.
Depart:sChefens framställning synes mig dessutom något dunkel.
Han talar nemi. om, att vi böra hafva ångskepp, ångfregattor, ångkorvetter o. s. v , men hvad betyder väl detta?