Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den aa Juli e. m, Är del åter icke ändamålsenligt, så förfaller liela argumentationen, och jag kan ej inse annat, än ali del är ändamålslöst.
Jag får derföre påyrka, alt, såsom Utsktn föreslagit, detta straff må -borttagas i alla möjliga fall, så val för tjufnad som eljest, men alt det af Utsk. föreslagna correcliv af uppläsning från predikstolen ej må qvarstå, utan beslutet må blifva sådant det af Frih.
Boye blifvit föreslaget.
Det tyckes som man förutsatt, alt undergående af kyrkoplikten i allmänhet skulle medföra deri verkan, att brottslingen ånyo beginge stölder och andra brott.
SA har icke erfarenheten visat, att det tillgår; om det blir fråga derom, kan jag med offentliga handlingar bestyrka, att vid mångfalldiga tillfällen personer, som för flera år tillhaka begått stöld och undergått kyrkoplikt, icke vidare beträdt denna bana.
Således tror jag icke, att på grund af erfarenheten en sådan följd i allmänhet kan antagas.
För att icke missförstås, nödgas jag återgå till hvad jag började med, nemi. alt jag icke försvarar kyrkoplikten såsom ett ändamålsenligt och på rättsgrund fotadt straff, men att jag anser betänkligt och icke rfidligt att afskaffa detsamma, förrän man har ett annat straffsysleme, hvarigenom man kan bereda den säkerhet samhället har rätt att fordra.
Jag får i korthet förklara, att jag tillhör dem, sorn göra mera afseende på deras säkerhet, hvilka äro i fara att bestjälas, än på tjufvens förmenta förbättring och hans öfriga fördelar.
Hr Stråle liar, efter min tanke, så riktigt och klart framlagt sakens ställning, att jag har föga annat att tillägga, än några anmärkn:r, bestyrkande riktigheten af hans åsigt.
Då man yttrat, att kyrkoplikten borde borttagas, i förlitande derpå, att straffet vid vatten och bröd skulle strängare verkställas; så har man förlitat sig på fångvaktmästaine.
Huru mycket på dem kan litas, öfverlemna!- jag åt hvar och cn att bedömma, som något närmare känt dylika förhållanden, och svårigheten för en hvar, som deröfver skall hafva uppsigt, att åstadkomma det straffet verkligen innebär hvad benämningen antyder.
En talare har trott, att bristen på fängelser, hvarigenom brottslingarne komma i sammanlefnad med hvarandra, och en häktad person ännu mer förderfvades, vore ett skäl att underlåta häktande.
Jag skulle tro, att detta vore skäl till alt förskaffa sig tillräckligare fängelser, men ingalunda att efterskänka något, som den allmänna säkerheten foldrar.
Såsom ett skäl för eftergift har man äfven anfört, att personliga säkerheten vore hos oss mindre vårdad än egendom.
Om en felaktig eller en flat lagstiftning finge tagas sill rättesnöre, så vore det visserligen riktigt att på detta sätt gå tillväga; men vill man icke taga felen till efterrättelse, så bör man troligen förfara tvertom.
Det finnes t. ex. i vårt land en stöld, sorn alltför ringa bestraffas.
Jag aa4 Den 2a Juli e. m. menar stöld i tryck af andras heder och ära, hvilken, såsom erfarenheten visar, dagligen kan begås utan ansvarspåföljd.
Deraf får man icke sluta til! riktigheten af ett dylikt förfarande i afseende på stöld af egendom.
Jag tillstyrker således bifall å den reservation Hr Gunther afgifvit.
Hr Coijet, Julius:
Ehuruväl redan mycket är sagdt i detta ämne, tager jag mig friheten fästa uppmärksamhet derpå, att då Utsk. föreslagit en lagförändring, så hade denna lagförändring bort ställas i någon harmoni med den förra lagen.
I 17J4 års lag har alltid stöld varit ansedd såsom en infami.
Om nu endast böter eller vatten och bröd skulle blifva straffet för stöld, samt icke kyrkoplikt derpå följde, så skulle stöld första och andra resan ej blifva någon infami, och dertill tror jag icke det vara lämpligt att lindra straffbestämmelsen för stöld.
Isynnerhet anser jag, att en lagförändring, utan harmoni med den hittills gällande Jagen, vore olämplig, hvarföre jag instämmer med H. Ex. Ilr Gr.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han riktigt uppfattat meningarna, hade ingen af de ledamöter, som yttrat sig, yrkat bifall å Utskts betänk, i sin helhet.
Det förslag, som först blifvit framstäldt, innehölle bifall lill Utsk:s hemställan, med borttagande af den af Utsk. föreslagna uppläsning från predikstolen af namnet å den, som skolat undergå kyrkoplikt, ifall den bort bibehållas.
Den andra meningen, som försökt att göra sig gällande, hade varit deras, som instämde i Hr Giinthers reservation.
Dessa vore således egentligen de 2:ne meningar, som blifvit yttrade.
Hr Landtm, ansåg sig likväl skyldig att framställa propos. ä Utsk:s betänk.
, och hemställde alltså om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtskrs betänk.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtskts betänk.
N:o 26, med den af Frih.
Boye yrkade förändring, att det af Utsk. föreslagna kungörande från predikstolen icke skall äga rum.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna, att nej öfverröstat ja.
I anledn. häraf begärdes votering af åtskilliga ledamöter.
Upplästes till justering och godkändes följande voler:sproposition :
Den som bifaller LagTJtsk:s betänk.
N:o 26 med den af Frih.
Boye yrkade förändring, att det af Utsk. föreslagna kungörande från predikstolen icke skall äga rum, voterar ia; Den 22 Juli e. m. 225 ja; den det ej vili, voterar nei; Vinner nej, antages Hr Giintliers förslag, alt kyrkoplikten afskalfas för alla andra brolt än tjufnad, oell alt intet uppläsande från predikstolen af den brottsliges namn kommer att äga rum.
Sedan LagUtsk:s utlåt.
N:o jo sålunda blifvit afgjordt, företogs nu till pröfning samma Utskrs utlåt.
N:o 6q, i anleda. af gjorda anmärkn:r vid Ulsk:s betänk.
Då Utsk. i detta utlåt, vidblifvit sin i betänk.
N:o 38 framställda mening, blef detta betänk, nu äfven för R. o. Ad. föredraget.
Sedan R. o. Ad. nu godkänt det af Hr Gunther, uti dess vid nyss förehafda betänk, fogade reservation, gjorda förslag, måste deraf enl. mitt begrepp blifvit en följd, att R. o. Ad. ej kan antaga nu förevar, betänk., sådant det är framstäldt.
Här är nemi. föreslaget, att främmande religionsförvandt, som bort i stället för uppenbar kyrkoplikt undergå stockstraff, nu skulle slippa detta straff, och deremot blott kungörelse från predikstolen borde meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet.
Då för alla tjufnadsmål kyrkoplikten kommer alt qvarstå, så torde deraf blifva en följd, att någon motsvarande bestraffning för främmande trosförvandt bör äga rum; ty blotta kungörelsen tror jag icke, aldraminst dåden sker i en Luthersk kyrka och angar en främmande trosförvandt, kunna anses motsvarande kyrkoplikten.
På denna grund får jag, i fråga om slockstraffet för detta fall, yrka, att det antingen må qvarstå eller också ersättas genom något annat eqvivalent straff för främmande trosförvandter.
I Öfrigt vidblifver jag hvad jag yttrat i afseende på andra morn., att, i stället för 6 r:dr 32 sk. böter, som blifvit föreslagna för den, som förderfva!- andras till prydnad planterade träd, bör stadgas urbota bestraffning.
Jag anser den anmärka. , som Frih. Cederström, Anders, nyss gjorde, vara ganska riktig, ty om R. o. Ad. efter det beslut, som genom sista votering fattades, skulle bifalla Utskts betänk, sådant det är, så blefve följden, att en främmande trosförvandt, som slule här i landet, bestraffades lindrigare än en af våra egio II. 2g 226 Den 22 Juli e. m. ra landsmän, som beginge samma brott.
Det vore icke lämpligt.
Jag vet då icke någon annan utväg än att afslå Utsk:s betänk.
Skulle man finna, att det beslut, som Ståndet fattat i anledn. af förra betänk., fordrar för följdriktighetens skull någon jemkning i nu gällande författningar om stockstraffet; så är ju intet hinder för ledamöter af LagUtsk. eller hvilken annan riksdagsman som helst att göra en motion derom, på grund af det beslut, som redan vore fattadt, och då komme frågan i sitt rätta skick.
Men att nu för ögonblicket improvisera ett beslut, som vore rätt passande, torde ej vara att påräkna.
Jag får derföre vördsamt hemställa, att betänk, mätte afslås.
Att helt och hållet afslå första mom. af detta betänk, skulle åtminstone jag för min del icke anse tjenligt.
Man kan mycket väl bifalla det i alla andra delar, och dock bibehålla stockstraffet för främmande trosförvandter.
Jag vågar således föreslå, att Utsk:s redaction måtte antagas endast med den förändring, att främmande trosförvandter böra undergå stockstraffet, i stället för uppenbara kyrkoplikten, i de fall för hvilka den qvarstår.
Jag får fästa H.
Ståndets uppmärksamhet på den reservation af Hr von Röök, som nyss är uppläst.
Jag har vid ett föreg:de tillfälle instämt i den mening han yttrat.
Den vidhåller jag ännu och önskar således afslag å Utsk:s betänkande.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtsk:s utlåt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, då en ledamot begärt afslag, ansåg sig böra framställa propos. derå; Liefve den ej bifallen, linge Hr Landtm, sedan framställa propos. på det förslag, som Frih.
Då detta betänk, innehåller 2!ne särskildta momenter och 2:ne särskildta förslag, d. v. s. ett i hvartdera morn., hemställer jag, om roan ej kunde få propos. först på det ena och sedan på det andra momentet; ty det kunde vara möjligt, att man ville bifalla det ena men afslå det andra, och på det icke rättigheten att i ena afseendet bifalla och i det andra afslå, helt och hållet må oss betagas, tager jag mig friheten hemställa, om det ej vore rättast, att propos. särskildt för hvartdera mom. blefve framställd.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde i anledn. häraf, om R. o. Ad. skulle finna för godt att nu först fatta sitt beslut rör:de första punkten, och derefter öfver den andra.
Den 22 Juli e. m. 227 Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs förut gjorda yrkande, om R. o. Ad. behagade afslå första punkten uti LagUlsk:s i betänk.
N:o 38 framställda förslag.
Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja, begärde Hr von Hartmansdorff votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att lian förmodade, att det blefve Frih.
Cederströms mening, hvilken vid den blifvande voteringen komme att utgöra motsatsen emot den nyss framställda propostri, i anledn. af hvilken votering blifvit begärd, men hemställde, då det kanske vore mindre lämpligt 0111 afslag till Utskts förslag komme i ja-propos:n, om R. o. Ad. skulle tillåta att voter:s-propos:n så omvändes, att Frih.
Cederströms förslag komme i ja-propos:n och afslag å Utskts förslag i nej-proposln, Bifölls.
Upplästes till justering följande voteus-proposition:
Den som bifaller första mom. i LagUtskis betänk. JV:o 38, med den förändring att stockstraff bibehålles för främmande trosförvandt, som begått sådant brott att uppenbar kyrkoplikt derå för Christna trosförvandter bör åläggas,, voterar ia* den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda usta moment.
I stället för Christna trosförvandter, tror jag att i ja-propos:n bör införas
Lutherska eller inhemska trosförvandter.
Sedan jag hört voter:s-propos, uppläsas, afstår jag från den begärda voteringen.
I anledn. häraf framställde Hr Frih. o. Landtm.propos. å Frih.
Cederströms förslag, att usta mom. i LagUtskts betänk.
N:o 38 måtte bifallas, med den förändring, ait stockstraff bibehålles för främmande trosförvandt, som begått sådant brott, att uppenbar kyrkoplikt derå för Lutherska trosförvandter bör åläggas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i afseende på 2:dra punkten i förslaget Frih.
Cederström ansett och föreslagit, det R. o. Ad. måtte besluta, att urbota straff för skogsåverkan borde fortfarande äga rum.
Jag har visserligen föreslagit, alt Den 22 Juli c. ra. urbota sträft' i delta fall må äga rum, men icke fortfarande, emedan sådan bestraffning ej förut varit stadgad; utan min hemställan ur, att i stället för det alternativt föreslagna straffet 6 r;dr 3a sk. eller fängelse vid vatten och bröd efter omständigheterna, må utsättas fängelse vid vatten och bröd från ti lill io dagar efter omständigheterna.
Jag får anhålla om bifall till detta moment, sådant det blifvit af Utsk. föreslaget.
?:dra punkten blef derefter af R. o. Ad. bifallen.
Ånyo föredrogs LagUtskts den i5 och 18 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 71, i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utsk:s betänk.
N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden , anglde qvalificerade dödsstraff, Då betänk.
N:o 16 blifvit af R. o. Ad. afslaget, fann Ståndet detta utlåt.
Nto 71 icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Hr Rosenblad, Bernh., hade inlemnatett så lydande anförande: Sedan II. R. o. Ad, återremitterat BancoUtsk:s betänk.
N.’o 44, torde det tillåtas mig, som vid öfverläggningen i officiella åligganden var frånvar., alt få bifoga några anmärkn;r att åtfölja återremissen.
Instämmande helt och hållet i Major Nordenanckar reservation, får jag, i öfverensstämmelse med irsta punkten deraf, föreslå borttagande af det föreslagna ovillkorliga förbudet för Bancosecretin alt innehafva annan tjenst.
Deremot, om Utsk. skulle anse, alt lönen kunde nedsättas till 1800 r;dr, har jag ingenting deremot; hvaremot jag, under åberopande af de skäl, sorn i bancofullmrs hemställan om ett särskildt räkenskapsbiträde blifvit anförda, får såsom alldeles oundgängligt yrka, att åtminstone det af Utsk. föreslagna arfvode af 3oo r:dr för ett räkenskapsbiträde åt fullmäktige måtte blifva bibehållet.
Jag anser likaledes, att 2tne af de föreslagna yngre comnhssarie-lönerna böra uppföras på indragningsstaten, med föreskrift för bancofullmäktige, att vid först inträffande cömmissarie-Iedighet indraga den ena (med tjenstgöring i depositions-afdelningen, ) samt att i afseende på den andra, när sedermera ledighet inträffar, efter commissariatets hörande, pröfva, huruvida omständigheterna medgifva, alt äfven den kan indragas, och i så fall en sådan indragning verkställa.
Deremot tror jag, alt man i så fall kan bevilja bancostaten den förmån, att disconl-commissarierne — hvars göromål och ansvar genom handels-discontens betydliga utvidgning i hög Den 22 Juli e. m
Äfvenledes anser jag, att den 7 casseuren nied dess cassaskrifvare, en bokhållare samt 3 contorsskrifvare i sedelcontoret böra öfverflyttas på indragningsstat, med lika rätt för bancofullmäktige , som 1 afseende på 2;dra commissarietjensten, att, efter commissarialets hörande, vid hvarje ledighet pröfva om någon af dem kan indragas.
Då till principen skilnaden emellan (egentlig) löne-stat och supplementar-stat är den, att på den förra uppföras alla löner, och på den sednare alla andra i och för tjenstebefatlningen nödiga anslag, så böra lönerna för garde des raedailles och brandmästaren till den förra öfverflyttas.
Då pappersmestaren vid Tumba är en, i och för sedelpapperets tillverkning och controllerna dervid, ganska maktpåliggande person, anser jag, att han bör bland konstidkare upptagas, men med samma anteckning som för förvaltaren, nemi. uppbära sin lön på Tumba bruks stat.
Skilnaden är att derigenom hans rätt, i likhet med alla förutvarande, utom den närvar., blir obestridlig till pension vid en viss ålder och tjenstetid, och till deltagande i enkecassan, — förmåner, som utgöra för honom en lika nödig uppmuntran som för bankens öfriga tjenstemän.
I den händelse att, som jag hoppas, Utsk. fäster afseende å 2tne Stånds godkännande af Hr Helledays förslag i afseende på Stereotyperings- och Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling, torde hans personella lönefyllnad böra genast uppföras till 800 r:dr. Utsk., som i högre mått än fullmäktige tilltrott sig, fästat afseende på behofvet att förse commissariatet roed någorlunda tillräckliga löner, har deremot afknappat för den mest behöfvande delen af bankens betjening, dess extraordinarie^ i banken vida strängare sysselsatte än i andra publika verk.
Fullmäktige hade för extiact-arbeten samt lön löse extra-ordinarie tjenstemäns uppmuntran föreslagit 2000 r:dr.
Jag anhåller, att detta anslag måtte bifallas, hvaremot deraf borde utgå, intilldess innehafvarne afgå eller vinna befordran, de på indragningsstaten med tillsammans r:dr i4o4 uppförda 1 1 exlra-löner och arfvoden, (då således för det närvar, en besparing af 4o4 r:dr komme att aga rum, ehuru för framtiden bankens exlra-ordinarier klefve mindre lidande.)
Emot Bokhållaren, Kammarrättsrådet Fahnehjelm har Utsk. icke haft samma blidhet, som emot Revisor Cronland, ehuru åtminstone lika skäl talat för bifall till hans ansökan.
Jag hemställer, att Bokhållarne Schör och Fahnehjelm samt Actuarien Schröderheim raålte berättigas —om de så önska — att, emot frånträdande af den nu såsom arf - aBo
Den aa Julie, m, vode utgående ^ af deras lön, förflyttas på pensionsstaten.
Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna utlåta och betänk:n, nemi. från StatsUtskottet: N:o 194, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allm.
Ärenders Beredning; N:o 195, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om lönereglering för de under Stats-departementen lydande expeditioner ; N:o 207, ang:de tillkomsten och förvaltningen af åtskilliga under K.
Krigs-collegii disposition ställda fonder och medel; N:o 208, i anledn. af vackt motion, att mynt- och controll-verken åter måtte ställas under K.
Bergs-collegii öfverinseende ; N:o 209, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o no; Wto 210, i anledn. af återremiss å utlåt, N:o 116; K:o 2ii, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 56; N:o 212, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 52; Allm.
N:o 63, i anledn. af väckt motion om förbud för utrikes, hit till landet ankomne läkare, att här prakticera, utan att hafva fullgjort de prof, som för ett sådant ändamål äro föreskrifna; N:o 64, i anledn. af väckt motion om Bergs-collegii upplösning och dess förändring lill en Bergs-vettenskapsacademi; N:o 65, i anledn. af väckt motion, att advocal-fiscalerne i Rikets Hofrätter och Collegier måga upphöra att vara beroende af de embetsverk, vid hvilka de äro anställde; N:o 66, om föreslaget förbud för andra än itifödde Svenske män att innehafva tjenster, som af embetsverken tillsättas; N:o 67, i anledn. af väckt motion om Roskildska fredsfördragets öfversättning på Svenska språket och dess lifgifvande från trycket; N:o 68, i anledn. af väckt motion om elementar-läroverkens reorganisation och utvidgning af Frösö skola i Jemtland ; JN:o 69, i anledn. af väckt motion om en förändrad organisation af Sundhets-colltm; N:o 70, i anledn. af väckt motion om förändring af grunderna för befordran inom PresteStåudet; Den 22 Julie. m. N:o 71, i anledn. af väckt motion om utnämningar till kyrkoherdar vid regala pastorat; N:o 72, i anledn. af väckt motion, att hälften af ecclesiastik-stalen mätte indragas. II. II. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 e. m.
In (idem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den 25 Juli i84o.
Flen lim kl. 9 f. m.
Justerades 5 prot.utdr. för den i8 dennes e. m.
Justerades p!eni-prot:n för den ii dennes och för den i5 dennes f. m.
St:s rind. skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 43, om upplåtande till Upsala central-hospital af några kronoparken Åsen och Ulltuna kungsladugård tillhöriga jordar; ]V:o 44, om inskränkning i det nu föreskrifna domföra antal nämndemän; N:o 45, i anledn. af väckt motion om förhud mot ulgifvande af skuldsedlar, ställda till sedelhafvaren m. m.; N:o 46> i anledn. af väckt fråga om upphörande afspöoch ris-straff för vissa brott m. m.; N:o 47* om rättighet för parter, alt deras till domstol ingifna handlingar återbekomma; N:o 48, om förbud för enskildta lotteriföretag och försäljning af lotter för utländska lotteriers läkning.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Thott, Erik, vald till ledamot i BancoUtsk. afsagt sig denna befattning; äfvensom att Hr af Geyerstam, Carl, ledamot i StatsUtsk., Frih.
Åkerhjelm, Johan Carl, ledamot i Bevilln.- Utsk., och Hr Råfelt, Anton, ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.- samt Iiidd.Utskm afsagt sig sina befattningar i nämnda Utsk., i anseende till bortresa på längre tid från riksdagen, men anhållit att vid sin riksdagsmannarätt blifva Libe - Den a5 Juli f. m. hällne; och hemställde .Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade härtill lemna sitt bifall.
Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda för att fylla de sålunda uppkomna ledigheter inom Utskotten.
Hr Lefréns, Joli.
Pehr, den 18 dennes på bordet lagda motion, ang:de skyndsam uppgift å beloppet af den del af banco vinsten, som kan för statsverkets behof användas.
Stjernstedt, Theodor; Jag får upplysningsvis nämna, att denna fråga varit behandlad af en afdelning utaf sammansatta Stats- och BancoUlskln, hvilka sedermera äfven in pleno förehaft frågan, der det likväl ansetts att BancoUtsk. först borde yttra sig huruvida banken kunde afstå någon del af den ifrågavar. vinsten oell med hvad villkor sådant kunde ske, samt att de sammansatta Utskrn omedelbart derefter borde företaga pröfningen af frågan, ifall BancoUtsk. tillstyrkte att någon del af denna vinst borde användas till sådana ändamål, hvarom StatsUtsk. äfven ägde att yttra sig.
BancoUtsk. har sedermera begärt bancofullmäkliges yttrande, hvilket val ännu icke inkommit, men hvarom jag hört att fullmäktige redan fattat sitt beslut.
För öfrigt har jag ingenting emot denna erinran lill BancoTJtsk.
, att nemi. så fort som möjligt inkomma med betänk, i frågan; men jag tror icke alt densamma kan leda till någon skyndsammare åtgärd, emedan början redan skett med betänkts utarbetande och det i alla fall torde inkomma så Snart sorn möjligt.
Jag anser, att remissen af denna motion torde vara nödvändig; ty i annat fall kunde det hända, att BancoUtsk. remitterade sitt utlåt, ensamt till de sammansatta Utsktn, och att RiksSCn således icke så snart (ingo upplysning om det belopp af bancovitisten, sorn Utsk. anser banken kunna undvara.
Om meningen med den remiss, som nu äskas, är alt påskynda BancoUtsk:s arbeten, har jag intet deremot; men i anledn. af hvad isynnerhet den siste värde talaren yttrade, tager jag mig friheten fästa R. o. Ad:s och äfven BancoUtsk:s uppmärksamhet derpå, att inom de sammansatta Stats-och BancoUtsk:n ett gemensamt beslut fattades att, före det gemensamma arbete, som ålåg Utsktn i följd af RiksSt.ms remisser, BancoUtsk. borde till StatsUtsk. aflåta ett prot.uldr., som upplyste både StatsUtsk. och de sammansatta Ulsktn om de medel, hvilka från bancovinsten kunde afiemnas till statsverket, hvarefter StatsUtsk. enskildt.
D e ii 20 Juli f. ni. enskildt, och jemväl de sammansatta Utsk:n gemensamt, kunde blifva i tillfälle alt företaga de arbeten, som dem ovillkorligen åligga i följd af remisserna.
Jag vet ej om jag misstager mig, men jag anser, alt denna motion på något sätt kunde slå i sammanhang med den opposition, som inom de sammansatta Utskrn visat sig emot allt samarbete, och för min enskilda del skulle jag högligen önska, att delta samarbete kunde undvikas, men jag anser oss pligtige alt företaga detsamma, emedan remisserna från RiksStln äro lag för Ulskln.
Jag tror, alt BäncoUtsk., i följd af det i sammansatta Ulskrns plenum fattade beslut, mäste i första rummet till dessa Utsk. aflåta den upplysning, som är äskad och afsedd med BancoUtskts särskildta aibete, samt hvarom fullmäktiges utlåt, blifvit infordradt, äfvensom jag anser, ätt ett särskildt utlåt, till Ständerna i denna fråga endast skulle komma att betydligt fördröja riksdägs-arbetet.
Jag tror derföre, att så snart det blifvit bestämdt afgjordt hvad BancoTJtsk. anser kunna af banebvitfsteri öfvérlålas till statsverket, så böra, utan uppehåll eller afvaktande af Ständernes beslut i denna del, de sammansatta Stats- och BancoUlskm företaga det arbete, som dem åligger.
Flr Bråkenhjelm:
Jag inser i följd af denna remiss icke något hinder för det ändamål, den siste värde talaren anser så vigtig!.
BäncoUtsk. kan nemi. på samma gång genom ett betänk, till Ständerna och genom ett prot.utdr. till de sammansatta Utsk:n lemna underrättelse örn sitt beslut.
Om jag icke orätt fattat motionens innehåll, så innebär den en önskan, att BäncoUtsk. ville tillkännagifva för Ständerna huru stort belopp bankens behållning utgör, och hvad deraf kan användas till Sländernes disposition.
Ifall så är, måste jag säga, att det vore af stort intresse för mig och såsom jag förmodar för något livar af Representationen, att känna detta belopp, och jag önskar derföre, att motionen måtte blifva remitterad till RaneoUtsk.
Jag känner inga afsigter med densamma i öfrigt.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 18 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o ao/j, i anlédn. af väckta motioner ang:de inventering i K.