Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bilagor till Plem-Protocollet för den 17 October, förmiddagen.
Jag anhåller vördsamt att få anmäla mia raservation mot de genom votering sista plenum tagne beslut, att Götha CanalBolag lår, under hvad benämning sorn helst, arbetsbidrag eller rättare sagt genom Statens skuldsättning utan att afgifva en Jadan förbindelfe forn blifvit fö. rejlagen-, äfvensom emot resultatet af den sena» re voteringen, att Bolaget njuter all Canaleng afkastning, utan att tued denna inkomjl öka Bygg - Den 17 Octobcr f. m. 97 nadsCaisan, under det mer än 4- Millioner rclntefritt tagat till Bolagets arbetskoflnad utaf det allmänna.
Det utgör min högsta förundran, att cj någon nied mera erfarenhet och talent uppstår såsom det allmännas förespråkare, och att ett så ytterst lamt motstånd vid detta tillfälle blifvit gjordt.
Jag får nu underkasta mig den Starkares rätt och frågar ”om det nu mera är tvijvelaktigt, hutm jorn är den [torkare-, det allmänna eller Bolaget?
Sannerligen efter hvad jag nu erfarit, anser jag Bolaget, under Herr Grefve von Flåtens anförande oö/vervinnerligt, och innan Catnpagnens slut, vinnas thy värr ännu många segrar; ty när var ej egoismen med patriotismen i skölden starkare, än den ouppblandade ensamma patriotismen?
Då det lyckats Bolaget a 1 i t hitli lis, att ej gå suplicando tillväga, men blott anmäla sig till tvångslån eller utskrifva gärder, bör man väl ändå våga ödmjukt anhålla, att dess Coryphéer täckas upphöra att smäda Representationen och påbörda den, att hafva våldfört Bolagets rättigheter; detta ädelmod bör väntas af segraren sing var emedlertid den som vetat ingå och hålla ut i detta efter vanlig beräkning ej särdeles låfvande Bolag: nu visar det sig, emot de ordinairt klokas förmodan, att Bolaget får allt hvad det åstundar.
Det torde i alla fall bäst upplysa min mening, att ställa Södertelje CanalBolag som ett frappant motstycke.
Säkert gör det, utan skryt och fordringar på Staten med tredubbelt större egne uppoffringar mer Bil. till Ridd. o, Ad.
IX Band. 7 Den 17 Ocloberf. m, allman nytta _ än genom Götha Canal någonsin kan verkas, men jag glömmer, att nyttan ej får vara Statsmannens ändamål blott bisak.
Jag hemställer sluteligen till allmänna omdömet, hvem är största patrioten, den som oponerar sig alltid och allestädes emot sitt Fäderneslands skuldsättning samt sjelf gör och ifrar för enJJiildta uppoffringar efter råd och lägenhet till gagneläga och ärorika företag; eller den, som på det allmännas bekostnad bygger sig ärestoder och segrande befordrar corporationers fördelar?
N:o 2#
Grefve von Ro fen, Robert:
Som detta är första och förmodeltgen det sista tillfälle jag haft att inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tala om skogshushållning i allmänhet, hoppas jag Högloflige
Ståndet ursägtar mig hvad jag nämner innan jag skrider till hufvudsaken nemligen Höglofl.
Vid de flesta Riksdagar jag öfvervarit, har blifvit taladt om en förbättrad skogshushållning, men ingenting derom faststäldt. klen vid 1817 års Riksmöte fann Kongl, Ma:jt och Rikets Ständer den af stor vigt och nödvän - Den 17 Oetobrr f. m. 99 dighet.
T anledning häraf har Kongl. Maj* gjord allt hvad sera kunde väntas och önskas; Hans Kongl. Majit har befallt alla de Authoriteter som med detta ämne hafva att befatta ingifva Betänkande — har gifvit uppmuntringar samt utsatt eo belöning för utgifvaren afdet bästa Förslag till en förbättrad skogshushållning hvaraf redan tvenne lemnadt pressen.
Resultatet af allt detta, som mig synes, är ingen annan än Ekeskogarnes försäljande och det nu af Höglofl.
Utskottet uppläste Betänkande.
Utskottet tillstyrker försäljande af alla de Kronoparken som ej skola behållas för Kronans räkning, till Arméens och Flottornas behof.
Äro dessa Kronoparker de enda skogar som directe höra ' under Kongl. Majrts
Egen höga disposition; med deras aflåtande till enskilda personer, fruktar jag att hoppet om eD snar och förbättrad skogshushållning, åtminstone förminskas, då fältet försvinner för vår Nådige Konungs verksamhet. 2*0.
Äro de fleste af desse parker belägne i Skoglösa Orter, och fordrade-en ganska noggrann och rättvis répartition, om ej en stor del alldeles skoglöse och på längre afstånd belägne trakter skola befinna sig utan all tilltillgång på de nödvändigaste skogseffecter, el - 100 Den 17 October J, m. ler ock nödgas lösa dem för ett obilligt och ruinerande pris. 3:0.
Tror jag att om de på nyssnämnde orter, belägne Boställen, ej skola lida för mycket, måste största delen af den nu å dessa parker befinteliga timmerskog för detta ändamål seqvestreras, emedan ingen annan tillgång finnes, och således all försäljning å dessa packer svårligen kan verkställas»
Sluteligen för att ej trötta Högloft.
Rid— derskapets och Adelns tålamod, får jag nämna: att om alla de anmärkningar om intäckter till odlingar, sorn inkommit blifvit beviljade vore skogen säkert till det mästa ^expedierad.
Må det äfven tillåtas mig, som en slags Chef för Skogs- och Jägeristaten, nämna något som rörer den.
Ett af de skäl, Utskotten tager till försäljande af Kronoparkeme är att de svårligen kunna bevaka*; jag är af samma tanka, så länge Staterne förblifva organiserade corn de för närvarande äro; men tillåt mina Herrar göra Eder uppmärksamme på deras nuvarande stallning; dessa stater hafva dels inga dels otillräckeliga löner, inga befordringar utom tittlar, föga utsigt om pension, och den trägnaste och mödosammaste tjenstgöring, då skyldigheterne fnllgöras ratt, hvad kan man vänta af allt detta, Och huru lätt vöre icke det att med de löner denna stat nu innehar, ökad med högst fjerdedelen af hvad som nu Den 17 Octo lier f.m, 101 stjäles af skogarne, reglera en ordentelig staf, som snart skulle visa att Svenskar kunna både akta och sköta skog lika så väl som flere andra Nationer göra det.
Bilaga till Pleni-Protocollet för den 17 October, eftermiddagen.
N:o r. 1 Herr Thamy Wolrath; Principen att RiddarhusSecreteraren icke bör bekläda annat publikt Embete, godkänner jag ej Orsakerna äro att jag tror det inom Svenska Adeln ännu finnas män med ära och kunskaper.
Att Ridderskapet och Adelö vid val tilt RiddarhusSecreterare måste fästa sig och säkerligen fäster sig vid dessa egenskaper.j
Att RiddarhusSecreteraren om han icke får bestrida annat Embete, blir skild från allt I 82 Den 17 Oetober e. m. tillfälle att emellan Riksdagarne verksamt följa landets angelägenheter och uppöfva sina kunskaper och själsförmögen heter genom annat än speculadoaer, hvilka, ehuru ganska nyttiga, likväl icke efter min öfvertygelse verka lika med en god Embetsmannapraktik.
i Att om Ridderskapet och Adeln väljer så illa, att deras Secreterare tager impuls af högsta magten eller af andra personer, så finnas många andra sätt att på honom inverka äts genom det publika Embete han bekläder.
Att Ridderskapet och Adeln genom ett sådant stadgande som Motionairen föreslagit, binder händerna på sig sjelf att välja den mäst skickelige, ty denne om han äger vigeur, torde^sällan och kanske aldrig lemna utsigten af Embetsmanna vifgen, för att, för hela lifstiden binda sig vid en minndre förmönlig syssla, hvars göromål under Riksdagarne fordra mera skicklighet, tålamod, ansträngning och försakelse än som är mängden raedgifven.
Domaresyssla är han fullt oberoende, ty från. denna kan han ej skiljas utan Embetsfel; lemnäs honom annan syssla, hoppas jag, att alltid Svenska RiddarhusSecreterare skola 6å väljas, att de lemna sådane Embeten hvarje gång deras innehafvande skulle sätta dem i förbindelser, oförenliga med Ståndets förtroende:
Dan 17 Oclober e. m, 103 framfcrna Exempel ge mig full rätt till denna förmodan.
Att den publika tjeasten icke bör hindra RiddarhusSecreteraren att uppfylla sina plig— ter emot Ståndet __ behöfver ej bevisas; ty erfarenheten, äfven den vi nu dageligen ha, bevisar detta, då vid infallande Riksdagar, annor man alltid förordna» att bestrida den publika syssla, RiddarhusSecreteraren innehafver.
Då man vill uppgöra beräkningar som Bkola grundlägga beslut, böra dessa vara säkra; Motionairens beräkningar angående RiddarhusSecreterarens lönevilkor äro icke allenast osäkra, de äro äfven påtagligen origtiga.
Han har beräknadt RiddarhusSecreterarens arfvode under Riksdagarne till 300 R;dr Banco månatligen, detta bar icke alltid så varit; vid 1809 ärs
Riksdag sorn ensam räckte 12 månader, hade då varande RiddarhusSecreteraren icke mer i ett för allt än 1,000 R:dr Banco.
Vid 2810 års Riksdag sorn börjades den 23 Julii och slöts den 13 November hade han 3 R:dr Banco om dagen samt 300 R;dr Banco i arfvode.
Det är sagt att ifrån och med 1809 till och med 1823, eller under 15 år, 43 månaders Riksdag förkaffat RiddarhusSecreteraren 900 R:dr Banco årligen; att uppgiften- är origtig, bevisas af det anförda, dessutom ordsakas en mindre missräkning-deraf att 3 gånger i5>gör 45; ej 43* Diii 17 October c. m. 1809 års Riksdag ordsakaues af krig, revolu tion och total Regementsförändring. 1810 års Riksdag af KronPrinsen Carl Augusts död.
I8i2:iårs Riksdag af Continentalkriget. 1815 års Riksdag af freden, som slutade detta krig och af föreningen med Norrige. 1818 års Riksdag af Discontemas falk 1823 års Riksdag är ensam ordinarie enligt Constitutionen, således 6 Riksdagar på 15 år.
Krig, revolutioner, Kongl, personers dödsfall, förening med andra Nationer, allmänna Banqueroutter, måste ej nödvändigt skola inträlfa inom hvarje tidrymd af i5 år, således är icke nödvändigt att under samma tid skall finnas mer än 3 Riksdagar.
Antagas dessa till 8 å 10 månader hvardera, så uppstår en Riksdagstid af 24 eller 30 månader, hvilka om man antager det uppgifna månatliga arfvodet å. 000 R:dr Banco sorn bestämdt, i förra fallet på ij år gör 480 och i sednare åter 600 R:dr om året.
Ordsaken att ifrån och med 1809 till och med 1822, 173 Introductioner ägt rum lärer lätt finnas deruti att under tiden flera ovanliga händelser inträffat; Regerande personers till - Den 17 O et ober c. nt. träde till Regeringen, samt kröning, krig och Ired, som gifvit anledning till Asra benådmngar.
Det är hvarken bestämdt gifvit att sådana händelser alltid under hvarje tid af 15 år cifva lika anledningar till benådningar, icke heller, att den Regerande lika begagnar detnj således är den deraf hämtade grund till löneberäkning alldeles osäker.
Ändteligen är äfven misstag deruti begått att RevisionsSecreterarelön är utförd till i,Soo R;dr Banco, då den likväl är lika med HofRätts- och CollegialRåders.
Jag har icke varit Embetsman, men 30 års verksamt deltagande så väl uti allmänna som enskildta göromål hafva hos mig stagadt den öfvertygelse, att alla Embetsmanna Corpser, lika som alla andra Medborgareclasser äro blandade af iner orh mindre goda, redelig* och verksamma män, och att om deruti någon gång träffas verkeligen elakas, deras antal uppväges af verkeligen fullgoda;3 jag skall derföre aldrig deltaga uti den syftningen att från öfverläggningar och förtroenden som angå de constitutionella göromålen vilja utesluta Embetgmännen, så mycket mindre som dessa för sina befattningar nödvändigt måste förskaffa sig kunskaper, hvilka icke lika nödvändigt måste förvärfvas af dem, som ensamt egna sig åt Landtmannens, den handlandes eller Näringsidkarens yrkenj jag delar häruti icke den stränga åsigt som jag tror mig finna uti Motionen, och jag frågar sluteligen hvad
Ben 17 Oclober e, m. fira det kan vara, att den man som skall föra Ridderkapets och Adelns protocoller och den Ridderskapst och Adeln sjelfva välja efter deras högsta förtroende är Embetsman, då äldre och yngre
Embetsman deltaga uti de beslut sorn den förre endast på papperet uppfattar, redigerar och för sina hufvudmän justerar.
Vittnar erfarenheten för eller emot Embetsmånnen inom Riddarhuset må Protocollerna för Riksdagarne 17S6, 1789?
1792, iSoo, ej mindre än sednare tiders derom rådfrågas och hvt\d RiddarhusSecreteraren serskildt angår vågar jag påstå, att om också hos honom pligt— känslan för Fädernesland och dess Stånd vore svag eller svigtande, är hans ställning sådan att den alltid måste föras till rätta målet så länge Ridderskapat och Adeln sjelfva icke svika det hopp och de fordringar, Fosterlandet vid dem äga rätt att fästa.
Jag afstyrker således helt och hållit den gjorda Motionen, den jag ej allenast anser för icke nyttig, utan äfven skadelig, och anhåller att dessa anmärkningar få till Utskottet medfölja.
Den 20 Qclobcr c. m. lo 7 Bilaga till Plcni-Protocollet för elen 20 October, eftermiddagen V N;0 Ii Herr Treffenberg, Curry Gabriel :
ConsfitutionsUtskottet anför att utfärdandet af ett militairiskt TjenstgöringsReglemente inskränkt till sammandragningen i ett helt, af spridda, hvar för sig lagligen meddelte föreskrifter, och bland annat, af de hvarje Tjenstegrad inom Reglementet åtföljande skyldigheter, utan tvifvel måste tillhöra Konungens omedelbara-besörjande, genom hans rådgifvare i Commandoärenden och jag instämmer fullkomligt deruti; tilläggandes likväl min öfvertygelse vara den: att denne Embetsmans åliggande vid ett sådant uppdrag, icke inskränker sig till att endast låta afskrifva och till eit helt sammanfoga fordna siadganden, utan bör han äfven med sorgfällighet tillse, att allt hvad som tarfvar ändring och förbättring, får densamma i öfverensstämmelse med det rätts.
Så länge vi äga en Constitutionel Statsförfattning, bör vid dylika tillfällen, i första rummet för uppmärksamheten, sättas alla punkter, som på något sätt röra Medborgares rättigheter, så att de blifva oförryckta.
Den 20 Oclobcr c. m.
Jag sträcker åtminstone mina fordringar så långt, att Konungens Rådgifvare i Commandomål för Arméen, då det ifrågavarande TjenstgöringsReglementet skulle utlärdas hade bordt, i stället för att till efterlefnad låta copiera, de fordne lagligen tillkomna, i mitt anmärkningsmemoria! ö! verklagadeo/a^/igÅ^nztfanmärka. dem, och redigera stadgandet Renlighet med andan och bokstafven i j6 §.
Regeringsformen., Vid ett sammandrag af olika föreskrifter, som äger till den grad stämpel af nogrannhet, att det till och med destinguerar den yttre sorgebeteekningen efter afledne Föräldrar och Syskon, hade e(ter min öfvertygelse det varit en skyldighet, att äfven fästa uppmärksamheten åt lefvande personers rättigheter och timliga väl.
ConstitutionsUtskottet finner likväl denna enkla verkställigbetshandling, (som det kallar den ifrågasatta öfverklagade Föredragande och Rådgifvareåtgärden), vara sådan, att det yrkade åta let icke kan äga rum, och jag skall icke eller ytterligare fordra något sådant, men jag tror mig deremot icke hafva fullgjort min skyldighet sorn Riksdagsman, om jag dervid lärer bero, hvarföre jag med stöd af 56 §.
Maj:t anhålla: att vederbörande Actoritetcr, så Civile som Militaire, hvils Den 20 October e, m, 109 ka tillkomma att ingifva Förslager till befordring gar för de dem underlydande Tjenstemän, blifva anbefalde: att hädanefter , dä någon annan uppföres pä Förslag, än den, hvilken efter tour och ancinneté dertill är närmast berättigad s icke allenast orsaken till ett dylikt förbigående, uppgifva och bifoga ingående Förslagetutan äfven.att den sorn förbigås, vid samma tillf älle erhåller en likalydande communication derom, I ett land, hvars lagar äro grundade på den sköna regel att det är bättre tio brottslingar gå fria än en oskyldig dömes, tyckes ett dylikt stadgande vara både rättvist och behöfvisj och hos ett Folk med en Constilutionel Statsförfattning bör hvarje väg för godtyckligheten tillspärras.
Lagstiftande magten vill bibehålta sitt förtroende måste den åt allt hvad sorn kan gynna våld och orättvisa lemna sin uppmärksamhet och begagna de tillfällen Grundlagarne medgifva, att inför Thronen yrka rättelse i de brister som tilläfventyrs finnas.
Ständer handla icke eller rätt mot styrelsen om de dölja eti upptäckt stig, som leder till våldförande af 16 §.
Först då Regeringen blifvit visad hvar den finnes och icke sätter hinder för dess begagnande faller missnöjet och oron med rätta på densamma.
Jag bör vid detta tillfälle åberopa hvad jag redan hos ConstitutionsUtskottet anfort, nemligen: att med den egna organisation af en 110 Den 20 October e. »t.
Indelt Armée, som vi äga, der snart sagt, Soldatens både underhåll och tqvipering direct: måste ntgå från de Rust- eller Rothålisskyldige är det af största vigt, att ej sakna Medborgerlighet hos Befälet.
Detta skulle dock blifva fallet, om i en framtid Regementerne tilläfventyrs endast fiogo sådane Chefer, hvars egenteliga nit röjde sig i en öfverdrifven god hållning inom deras Corpser, utan afseende på, med hvad rätt och på hvad sätt medlen dertill af Indelniagsgifvarne uttogos.
Dessa Chefer skulle då med lätthet, om endast deras o* controiierade vitsord inför Konungen, vid fråga om befordringar gäHde, blott framdraga 6ådane Sujetter, som hyllade gamma godtyckliga tankesätt som de sjellva, för att så mycket snarare vinna ändamålet, hvarigenom Indelningsverket, således kunde komma att på ett högst tryckande sätt förvaltas.
Man bör ihågkomma: att snart sagt ur alla SamhällsCIasser personer hafva ingådt till Civila och Militaira Tjenster; att de fleste Representanterne hafva närmare eller fjermare anhörige som skola framkomma på Embetsmannavägen genom Förmåns intyg; att dessa Förmän äro Menniskor och således kunna vara svaga, orättrådige, egenn^ttige, hätpdgirige, m. m., att inom sjelfva Representationen, likasom ' vid alla de tillfällen då Medborgarnes röst är af offentlig natur, skyldskapen kan gifva anledning till en återverkan, som är så mycket farligare, som den är orättvisare än ali direct personlig förföljelse, och som kuade undanfaål - Den 20 Octobcr t, m., lii la mycket godt och nyttigt för vårt Samhälles lycka och sjelfständighet.
Då icke den rättighet kan medgifvas, att hindra en sysslas bortgifvande genom tidsutdrägt intill dess bevis och dom erhållits, utan endast genom detta Förslag, möjlighet beredes, att om man fant sig dertill befogad , vid vederbörlig
Domstol söka upprättelse af den, som tilläfventyrs inför Majestätet framlagt en falsk uppgift och dymedelst beredt ens ofärd, finnes efter min tanka ingen ting, som bör hindra antagandet af min motion, och det öppna handlingssätt, som härigenom föreskrifves, skall efter min öfvertygelse medföra de bästa följder, för Regeringen, såsom aflägsnande från densamma alla misstankar om enskildtas förföljelser, och för Folket, beredande hvarje Tjeni steman hvad han har rätt att fordra, skydd mot godtycklig behandling, i en dess vigtigaste välfärdsangclägenhet.
Jag anhåller att min Motion blifver till Allmänna Besvärs- och EconomiUtskottet remitterad.
Bilaga till PleniProtocollet för den 23 October, förmiddagen.
Vid genomläsandet af Herr von Hartmansdorff^ anförande, har jag funnitmigvaraafen helt motsatt tanka, och har derföre uppsatt de 6käl på hvilka jag anser mig böra afstyrka hans Motion.
Herr von Hartmansdorff har anfört, ’’att Lagens anda alltid först bör betänkas, och tillämpningen ske derefter, så vida icke ordalydelsen är så bestämd, att afvikelser från bokstafven kunde leda till Lagens för tydning.'"
Om Lagen skall vara öfver hvarje individs vilja och ännu mer öfver mängdens, tror jag rådJigast vara, så vida Lagen icke är alltför ofullkomlig, att först efterse Lagens bokstaf, och följa den om den är tydlig, och endast när den är otydlig efterforska och utleta andan, för att genom anaiogie sluta till Lagens mening i den mörka punkten.
Andan af en Lag är icke alitid en lätt sak att utfinna, tillämpad till hvarje serskilt fall, de upplystaste män Den 23 Octoler J, m. 1X5 män hafva deruti ofta skiljaktiga tankar; Men bokstafven måste vara klar, då lagen ej står skrifven i ett mystiskt språk eller med en för närvarande tid oförsvarlig vårdslöshet.
Om en orättvisa eller mindre billighet skulle vederfaras en person, fördrager han den nästan alltid vida häldre om den kommer från La. gens bokstaf, än ifrån Medborgare, som tilläm' pa Lagens anda utan förening med bokstafven.
Motionairen anförer att han sjelf anser, att enligt S3 och 98 §. §.
Regeringsformen ordalydelfen bjuder det intet nytt val bör förrättas till JustitiaeOmbudsman, om han dör under påstående Riksdag, sedan han under samma Riks* dag dertill blifvit utvald, utan Suppleanten ovilkorligen vara JustititiaeOmbudsmannens sur-’ vivancier intill nästa Riksdag, men att detta lagstadgande är både fÖrnuftvidrigt och stridande mot Grudlagens anda.
Jag hyser likväl en helt annan tanka, och skall i korthet anföra skälen till, att jag i deni na Grundlagens ordahjdelfe igenfinner både för* nuft och Grundlagens esprit.
Det synes mig verkeligen förnuftigt, att den person, hvilken Riksens Ständer ansett näst den till Justitieombudsman utvalda, äga deras mästa förtroende att bekläda detta Embete, och den de således dertill befullmägtigat i händelse af den förres afgång, äfven böra vid ett Bil. till Ridd. 0. Ad.
Pr, IX Band, 8 Dtn 23 Octobcr f m. inträffadt frånfälle af JustiticeObudsmanen, intaga bans plats.
Hvad de suppositioner beträffar att den af Riksens Ständer utvalde Suppleant under återstoden af Riksmötet efter valet, kunde dertill gjordt sig ovärdig, så synes den mindre möjelig än att Justitieombudsmannen doga dagen före Riksdagens utblåsande eller samma morgon innan det skedt, då tiden icke rnedgåfve förrättande af något nytt val utaf Ständerne» Med Grundlagens anda torde detta Suppleantens inträdande således äfven vara förenligt, då det icke någorstädes är stadgadt att Riksens Ständer godtyckligt kunna endtlediga Justitieombudsmannen utan endast finnes föreskrifvit ett bestämdt sätt, nemligen genom nytt vals anställande hvarje Riksdag; derföre synes icke heller en Suppleant, som af Riksens Ständer blifvit utnämnd och befullmägtigad att efterträda Justitieombudsmannen om han dör innan nafla Riksdag, godtyckeligt kunna beröfvas denna rättighet.
Dessutom då man lärer nödgas erkänna att schismer mer eller mindre ofta vid dessa val äga ruin, torde det icke vara i enlighet med Grundlagens anda, som söker att förebygga dem, i detta fall genom ett onödigt val dem åstadkomma.
Ett helt annat förhållande är om Justitieombudsmannen dör under varande Riksdag, innan nytt val skedt, ty emedan detta val ovilkorligt skall förrättas, är upphörandet af Suppleantens rätt att efterträda vid början af en Riksdag, tom föreskrifves af Den 23 Ortober J. m. no jj Grundlagens ord innan ndjla Riksdag" andan af Grundlagen i fullkomlig harinonie med desa bokstaf.
Hvad Survivancebeställningen beträffar, sorn förmenas vara i strid med Grundlagens esprit, så då Grundlagen uttryckeligt Stadgadt en sådan, på detta Embete, synes mig det långa raisonementet söm anföreg^ att det först mellan Riksdagarrie må äga rum, nog hår dragit och sluteligen hvad meddelandet af Fullmagten beträffar, bekänner jag mig anse den för en fullkomlig småsak; den lärer icke kunna komma i fråga att uppvisas i rangtvist med JustitiaeCanccIleren.
Den Fullmakt Suppleanten fått af Riksens Ständer att i händelse Justitieombudsmannen dör innan nästa Riksdag, han skall honom i tjensten efterträda, synes mig göra alldeles tilliyllest.
Sålunda fattar jag Grundlagens anda, en tredje och fjerde kan möjeiigen se den ännu på ett annat sätt, utan att någon trodde sig förtyda Lagen.
Det torde derföre vara nyttigast att man städse tillämpar Grundlagen i enlighet med andan och bokstafven af Regeringsformens 83 § jag afstyrker således all annan tydning af Grundlagen, än den som Mo» tiönairen funnit enlig med bokstafven af 98 §.
Regeringsformen och tror det Vara rakt stridande mot andan af GrUndlagen, att uti en biförfattning som skall gälla vid sidan och med stöd af Grundlagen, vid citationer nyttja andra uttryck, i synnerhet då de gifVa en Den 23 Octoler f. m. skiljaktig mening mot Grundlagens ord.
Dea föreslagna ändringen af orden innan nästa Riksdag till mellan Riksdagarne uti 26 §. af JustitiaeOmbudsmannens Instruction, lärer således vara Grundlagsvidrig.
Hvad åter beträffar utväljandet af Suppleant under Riksdagarne, sedan den en gång utvalde efterträdt Justitieombudsmannen i Embetet eller annorlunda afgått finner jag ganska lämpligt att Riksens Ständer sjelfve utvälja honom om tiden det tnedgifver helst ingenting i Grundlagen deremot lägger hind r och då utväljandet af Suppleanten att efterträda en afgående Suppleant, ännu blott finnes uti JustitiaeOmbudsmans instruction intagit, ser jag intet hinder att uti 26 §. af denna Instruction införa följande ord: afgår Suppleant, under varande Riksdag från Jin bejlållniug, inhemte Fullmägtige Riksens Ständers vilja, om de fjel/va utvälja en ny Suppleant, eller öfverlåta valet ät Fullmägtige.