Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Amerika, der nyttiga företag vanligen fortgå med en nästan obegriplig skyndsamhet, anlades i Maj månad 1844 den första electriska telegrafi inea, af 40 Eng. mils längd.
Nyttan och fördelarne deraf befunnos vara så stora, att 5 är och 3 mån. derefter, voro dylika telegraflinier af icke mindre än 11,039 eng. mil anlagda.
I England anlades år 1844, 44 eng. mil; år 1848 voro 2300 mil anlagde.
I Preussen voro 1819, 1200 eng.
(300) Tyska mil anlagde, och i Frankrike är ett telegrafnät från Paris till rikets gränsor under utarbetande.
Det är väl icke troligt att electriska telegrafer så hastigt vinna insteg i Sverige, dä jernvägar ännu icke härstädes blifvit anlagda; men dä optiska telegrafer i andra länder, småningom utbytas emot elektriska, och elektriska telegraflinier numera anläggas der inga jernvägar finnes, så är det möjligt att sådant äfven kan inträffa här, och det är derföre angeläget att på förhand undanrödja de hinder, som för en sådan anläggning möjligen kunna upsla.
Man brukar i andra länder att på 2:ne sätt utlägga elektriska ledningstrådar: 1 :o öfver jorden då de för att fredas för åverkan, upliängas 15 ä 20 fot i luften, på stolpar, träd, hus eller andra höga föremål, 2:o i jorden då de nedläggas 2 å 3 fot djupt, hvarefter jorden jernnäs lör att åter af egaren begagnas.
Kostnaden för ledning under jorden npgår till circa 2400 b:co för en Svensk mil och öfver jorden til) hälften.
Det lider intet tvifvel att denna anläggningskostnad är ganska stor, ja vid pass 4 gånger större, än för optiska telegrafer, men man bör märka, att årliga underhållskostnaden deremot, är omkring | mindre än för våra optiska telegrafer; hvaraf lätteligen inses att elektriska telegrafer i längden kosta vida mindre; och då de lemna hastigare och säkrare underrättelser, och kunna gå natt som dag, torde de icke länge uteblifva.
Man ser således att kostnaden icke är afskräckande; men ett annat hinder för anläggande af elektriska telegrafer förefinnes, på hvilket jag härmed tar mig friheten fästa upmärksamhelen, nemi. felande rättighet att få utlägga ledningstrådar der behofvet så påkallar.
Expropriations-lagen af d. 20 Nov. 1845, är det jord och husägares pligt, att för allmänt nyttiga behof, såsom anläggning af vägar, broar m. m.: afstå sin jord eller fastighet emot derföre stadgad ersättning.
Om denna lag skulle tillämpas vid anläggande af elektriska telegraflinier, så skulle skyldigheten att inlösa all den egendom på hvilken en elektrisk telegraflinea skall utläggas, medföra så intrasslande förhållanden, och så mycken kostnad att ingen elektrisk telegraflinea någonsin skulle komma till stånd hos oss; men då i betraktande (ages den stora nytta elektriska (elegraflinien medföra för fäderneslandet, och att de en gång Den 28 December f. m. 215 anlagda, icke förorsaka för jordägaren den aldra ringaste olägenhet, så skulle det vara högst nyttigt, om jordegare genom en lag vore pligtige alt uplåta sina ägor till ofvannämnde för landet högst vigtiga behof, likväl mot ersättning af den skada, som derigenom kan upkomma.
I anledn. härutaf tar jag mig friheten härmedelst föreslå: att såsom ett tillägg till den s. k.
Expropriations-lagen af d. 20 Nov. 1845, måtte stadgas ungefärligen:
Der Konungen prof var nödigt, att jord eller lägenhet, som enskildt man tillhörer, begagnas skall för utläggning af elektriska ledningstrådar, vare ägare pligtig att upluta hvad för ändamålet fordrus; njute dock den som härigenom skada lider, ersättning derföre till fulla värdet, och hälften derutöfver, der ej parlerne om andra vilkor åsämjas.
Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denna dag ankomna nåd. propos. till R.
St. ang:de beviljandet af ett lån i och för tomtregleringen i Christianstad.
St., ang:de beviljandet åt staden Lidköping af ett byggnadslån samt ett lån för verkställande af tomtregleringen derstädes.
I händelse StatsUtsk. skulle finna för godt att tillstyrka och R.
St. att bifalla det äskade anslaget för Lidköpings stad, beder jag att få fästa Utsk:s upmärksamhet på nödvändigheten deraf, att lånevilkoren sä uprättas, att R.
St. göra staden colleclivt ansvarig för lånets återbetalning.
StatsUtsk. får vid granskningen af Riksg:s-kont:s prot. och handlingar erfara alla de svårigheter, som äro oskiljaktiga från länens bevakning hos de serskilda låntagarne, och jag hoppas att, om något anslag nu bifalles, solidarisk ansvarighet för kapital och räntor ålägges alla låntagarne.
Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde denne dag ankomne nåd. propos:r till R.
St. l:o Angide rättighet för Lands-kanslisten å Gottlands län C. D.
Isberg, att efter afskedandet få åtnjuta pension på allmänna indragningsstalen; 2:o Ang:de utbyte af en del utaf den för Götha Artilleriregementes äldre stallbyggnad i Götheborg uplåtna tomtplats emot en annan derstädes belägen, nämnde stad tillhörig lägenhet; 3:o Angide uplåtande, emot vederlag, åt Götheborgs stad af Kronan tillhörig, derinvid belägen mark; 4:o
I fråga om afsöndring af jord från för detta Lieutenantsbostället vid Westgölha
Dahls reg:te stommen N:o 1, till utvidgande af Jerns församlings Kyrkogård inom Elfsborgs län: 216 Dee 28 December f. m. 5:0 Ang:de utbyte af Kappelans-bostället Viskeryd N:o 2, emot Trumpetare-bostället vid f. d.
Östgötha Kavallari-reg:te Bjärstad Storegården N:o 1; <i:o Ang:de af Majoren G.
Bennich sökt ersättning för innehafda hästhemmans räntor vid f. d. Wesigötha Kavalleri-reg:te; 7:o Ang:de serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Statsanslag.
St., i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till B. St:s Bank.
Det torde finnas så mycket billigare att bevilja den begärda afskrifningen, som förminskade tillgångar för Myntet hufvudsakligen,hafva upkommit i och för de stora utmyutningarne för Bankens räkning, som straxt efter realisationen egde rum, och för hvilka myntverket endast erhöll en ersättning af | proc. i slagskatt under det att myntningskostnaden kan beräknas om jag ej irrar mig, lill l.J proc.
Den erhållna ersättningen understiger således vida de upoffringar som myntverket måst göra för Banken.
Jag tillstyrker således bifall till den K. propos:n. Remitterades till StatsUtsk.
St., i anledn. af frami, förre Depart:s-chefen vid K. General-Tullstyrelsen, Presidenten J. P. af Billberghs Enkas och barns ansökning alt njuta befrielse från Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd ersättningsskyldighet för den efter Upbörds-Tullförvaltaren M.
Finér yppade balance.
Det torde vara öfverflödigt att inom delta hus återkalla i minnet afl.
Presidenten af Billbergs stora förljenster om fäderneslandet, men då han här nämnes, så torde jag fä påminna, huruledes han tid efter annat förestod flera Commissariater.
Genom hans nit, då han var General-Intendent vid dessa Commissariater, och genom hans skicklighet vid underhandlingarne i Tyskland beredde han genom sitt nit och sin redlighet en besparing för Statsverket af många millioner, under det att för honom sjelf återstod samma fattigdom, som han förut hade haft och som följde honom i grafven efter väl fullgjorda pligter.
Då han vid sin sednare ålder ålades en dryg ersättningsskyldighet icke för egna, utan för andras malversationer, så torde del endast vara en rättvis gärd af erkänsla för de fördelar han beredde fäderneslandet i penningeväg, om R.
St. bevilja bans arfvingar eftergift för den ifrågavar. summan.
Jag tillstyrker således, att man måtte afstå från allt påstående om ersättning mot hans sterbhus.
Remitterade till StatsUtsk.
Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denne dag ankomna nåd. propos. (ill R.
St., ang:de eftergift, lill förmån för Den 28 December f. m. 217 Malmö stads fattigvård, af kronans rätt till dana-arf efter Enkan Helena Maria Hansdotter.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Hr von Heidenstam, Joh. Fredrik, hade inlemnat följande:
Hindrad af tjenstegöromål att fortfarande vara Sppleant uti Allm. Besv.- o. Ekon.-(Ilsk., får jag, under afläggandet af min tacksägelse för det visade förtroendet, vördsamt afsäga mig nämnde befattning; anhållande att vid min riksdagsmanna-rätt få varda bibehållen. R. o. Ad biföll denna anhållan, hvarefter H.
Ex. Hr Frih. o. Landtm., anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde, utse en Suppleant uti Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. i st. f. Hr von Heidenstam.
Under R. o. Ad:s förra plenum, vid föredragning af Gr.
Sparres motion om åtskilliga förändringar i Hof-rätternas arbetssätt, hade jag äran anmäla, att jag också sjelf varit betänkt på att afgifva motion i samma ämne.
Det är denna motion, som jag nu anhåller att få upläsa med lillkännagifvande, att jag, i afseende på deri föreslagna reformer, följt samma princip som jag anser oss i allt böra följa, nemi. att man icke skall afskaffa något annat af det gamla, än som nödvändigt behöfves, och icke föreslå något annat nytt, än som genom under tiden ifrån institutionens bildande inträffade förändringar blifvit oundgängligen nödvändigt.
Hr Weidenhjelm upläste härefter följande:
Då genom K. Förord:n d. 18 April 1849 Lagmans- och Kämnersrätterne indrogos och Hofrätterne således äfven i civile- eller vademäl blefvo andra domstolsinstans, motsägs såsom otvifvelaktigt, att denna förändring skulle medföra en betydlig tillökning i antalet af de mål, som derstädes komrne alt fullföljas; i auledn. hvaraf redan vid förra riksdagen fråga väcktes om behofvet af förstärkning i Hofrätternes arbetspersonal.
Att denna målens tillökning skulle blifva så stor sorn erfarenheten sedermera visat, var likväl ej att förutse, och jag vill i detta hänseende endast nämna, alt i Götha Hofrätt, hvarest de bland Ledamölerne lottade vademålen under hvarldera af åren 1846, 1847 och 1848 icke öfverstego 546, upgingo de deremot under år 1849 till 773 och innevar. år lill 1213, så alt, oaktadt Hofrätten afgjort under år 1849 ända till 1490 Referentmål och under nästförflulna vår- och höstsessioner 1475 dylika saker, balancen af oafgjorda mål, som vid årets början utgjorde 937, nu upgår (ill 1,376.
Om emedlertid erfarenheten framdeles skulle visa någon minskning i de inkommande må-> 218 Dea 28 December f. m.
Jens antal, hvilket dock är i samma mån osannolikt, som ständigt utvecklade nya rättsförhållanden städse gifva anledmr lill nya tvisteämnen och ökade rättegångar, qvarstår dock såsom visst och säkert, att, genom ofvannämnde
Domstolars indragning, Hofrätterne komma att belastas med betydligt ökade göromål.
— Alt Hofrätterne med deras nu varande organisation och arbetssätt icke kunna medhinna att utarbeta deras redan fruktansvärda balans, är aldeles uppenbart, och alt fördröja med användandet af verksamma botemedel i afbidan på en vidsträcktare erfarenhet om följderne af Kämners- och Lagmansrälternes indragning, fruktar jag endast skulle leda dertill, att det onda blefve än mera rotfästadt och i samma mån det slog djupare rötter också svårare att bota och afhjelpa.
— Möjligheten ali förekomma en ytterligare balans och jemväl undanrödja den nu varande, synes alltså väsendtligen bero på lämpliga och tidiga förändringar i Hofrätternas organisation och arbetsordning.
I förra hänseendet tyckes den af K. M. i Dess nåd. propos. örn Statsverkets tillstånd och behof anvisade väg att, jemte någon inskränkning i det domföra antalet, fördela Hofrätterne på flere ständiga
Divisioner vara tillfyllestgörande, om tillika en sådan förändring i arbetsordningen införes, att äfven derigenom en större arbetsprodukt kan åstadkommas.
Så väl Svea som Götha Hofrälter bestå hvardera af en President, en vice President, åtta Hofrälts-råder och sexton Assessorer, och erbjuda således lätteligen tillfälle alt, med vice Presidenten såsom ordf. på en ny Division, bilda fem ständiga
Divisioner nied fem ledamöter å hvarje.
Endast härigenom skulle arbetsprodukten med en femtedel årligen förökas, och om nu arbetssättet sålunda ordnades, att hvarje Referent kunde medhinna föredragning af omkring hälften flere mål, än som under nu varande förhållande äger rum, torde reformen i sjelfva organisationen icke erfordras vidsträcktare, än som i denna nya Divisions fördelning innefattas.
På hvarje af Götha Hofrätts Divisioner medhinnas, med nu gällande arbetsordning, under året vanligen omkring eller något mera än 350 Referentmål. Ehvad Divisionen består af fem eller sexo ledamöter, har sådant på arbetsprodukten icke minsta inflytande.
Ärliga summan af de afgjorda målen, som, efter denna beräkning, på fyra Divisioner utgör 1,400, skulle på fem Divisioner upgå till 1,750 och, med sådan förenkling i arbetssättet, som jag ämnar föreslå, kunna updrifvas ända till 2,500, hvarmedelst, om än antoges, hvad dock icke skäligen kan emotses, att lill och med 2,000 nya mål årligen till Hofrätten inkommo, balansen, äfven sådant oansedt, skulle inom icke alltför aflägsen tid undertryckas och försvinna.
Reträffande derefter arbetssättet, så tillgår i Götha Hofrätt sålunda, att Ordfme på Divisionerne föredraga inkomna skrifter och besvär i civila eller liandräckningsmål: att Fiskalerna föredraga de s. k. underställda brottmålen, i hvilka dem jemväl åligger författa Hofrättens utslag: att besvär och skrifter i de ringare bråttmålen eller s. k. bötesmålen föredragas af en särskild dertill antagen tjensteman, benämnd Brottmåls-notarie: samt att alla andra till vidd, värde och beskaffenhet ojemförligen vigligast, instämde och vädjade Den 28 December f. m. 219 saker, besvärsmål, ansökningsärenden och Fiskaliska aktioner utlottas (ill handläggning och referering bland Hofrättens öfriga tjugo ledamöter.
Efter slutad föredragning öfverlemnas akten till en af Divisionens ledamöter, som för de öfrige upläser den ifrån första sidan till den sista; och sedan diskussionen föregått eller akten bland ledamölerne cirkulerat och blifvit återställd, fattar Hofrätten sitt beslut i saken.
Upsättningen af Hofrättens utslag på Ordfis och Brottmäls-notariens föredragning tillkommer Civil-notarien, hvilken jemväl åligger författa de utslag, som på Referenternes föredragning i besvärsmål meddelas.
Dylika tjenstemän, dels ordinarie och dels extra, äger Hofrätten trenne på hvarje Division, och de tjenstgöra en i hvarje vecka med fjorton dagars ledighet från embetsrummet för expeditionernes upsältning.
Hofrättens domar i civila mål eller vädjade och instämda saker skulle åter upställas af de tvänne s. k.
Proto-notarierne, hvilka tjenstgöra en i hvarje vecka; men då dessa tjenstemän omöjligen kunna på alla fyra
Divisionerna på en gång tillstädesvara, upslär såsom en naturlig följd, alt Referenten sjelf måste sammanfatta Domen, den Proto-notarien derefter renskrifver, hvari hans tjensgöring således egentligen består.
Dä likväl i följd af vädjade sakernes ökade mängd, ofta en öfverhopande myckenhet af dylika, någon gång ganska vidlyftiga Domar från alla fyra
Divisionerna pä en gång till Proto-notarien ankomma, kan icke alltid expeditionen utan tidsutdrägt medhinnas, hvarföre ock ofta inträffar, att den akt, Referenten låtit Proto-notarien tillställa, icke förr än efter flere veckor fill Referenten återkommer; likasom det jemväl visat sig, att den fjorton dagars expeditionstid, Civil-nolarierne åtnjuta, sällan är tillräcklig för upsättningen af de under tjenstgöringsveckan beslutade utslagen.
— Sedan ändtligen expeditionen blifvit af vederbör, tjensteman till Referenten återställd, skall den i första hand af denne sednare granskas och underskrifvas, hvarefter den afsändes till yngste ledamoten, som, efter ytterligare granskning, underskrifver och vidare till sin närmaste man forlsläller expeditionen, med hvilken ytterligare pä enahanda sätt förfares in tills den af Divisionens samtlige i beslutet deltagande ledamöter blifvit undertecknad.
Men nu händer icke sällan, alt då expeditionen för justering till Referenten ankommer, sammanträffar den med en mängd andra Referenters till honom då redan anlända expeditioner, hvilka sednare af förenämnde anledn:r då redan ofta blifvit månadsgamla och derutöfver.
Till sammanhanget bortblandade med en mängd sedermera pröfvade mål och således till en stor del fallna ur minnet, uptaga dessa expeditioner vid justeringen nära nog lika mycken tid som vid sjelfva målens afgörande, åtminstone för den nitiske och samvetsgranne ledamoten, hvilken vid sagda förhållande icke har någon annan utväg att i minnet återföra målets alla omständigheter, än att ånyo genomläsa handlingarne ifrån början till slut.
Då grannlagenheten bjuder att icke för egna expeditioner upskjuta granskningen af andras, blifva de förra i samma mån öfverliggare, och då nu öfverläsning, beredning och föredragning af egna ständigt nya mål måste härmed gå i jemnbredd, kan från dessa orsaker i samverkan lätteligen förkla - 220 Den 28 December f. m. ras icke blott arbetets långsamma gång, utan ock den senfärdighet i de fattade beslutens ingifvande, som de rättssökande så ofta lägga Hofrätten till last.
Dessa med skäl öfverklagade olägenheter hemta efter hvad jag ofvan antydt, sin förnämsta grund dels i föreskriften ronde handlingarnes fullständiga läsning, dels i det sätt, på hvilket justeringsbestyret ulöfvas, och dels i en olämplig sammansättning af tjenstemännen och deras åligganden.
Jag vill försöka att i möjligaste mån undanrödja dessa svårigheter, och om jag lyckas deruti, torde den för öfrigt af mångårig erfarenhet godkända arbetsordning, som följes inom Götha Hofrätt, icke erfordra vidare förändringar, utan fast hellre för de andre Hofrätterne tjena till grund.
Hvad således först angår handlingarnes fullständiga läsning, hvarom, utom hvad allmänna Lagen i detta hänseende innehåller, ett bestämdt stadgande, så vidt Götha Hofrätt rörer, finnes meddeladt i K.
Brefvet d. 16 Februari 1776, så måste väl skäligen medgifvas att någon säkrare kontroll på en föredragnings riktighet icke gerna finnes, än att handlingarne omedelbart efter refereringen och medan målet med alla dess upgifne omständigheter ännu är i friskt minne, läsas och granskas; men deraf följer icke, alt allt hvad i handlingarne finnes nedskrifvet, alla dessa vidlyftiga, ofta osammanhängande advokatoriska anföranden, alla dessa långa, obeedigade och bestridda, lill intet gagnande vittnesattester, med mera dylikt behöfva uptaga tiden.
Oftast bero de fullföljda frågorna på upfaltningen och tydningen af åberopade Kardinal-dokumenter, såsom testamenten, arfshandlingar, kontrakter, köpebref, reverser, äldre laga kraftvunna beslut och sådant mera, eller ock på mätningen af en framställd vittnesbevisning, o. s. v. Sådane handlingar och hvad Underrättens prot. derom innehåller måste naturligtvis både läsas och begrundas, jemte öfverklagade beslutet och parternes i K.
Hofrätten tillkomne skriftvexling, som i detta hänseende oftast lemnar en tillfyllestgörande ledning, men hvilken eljest bäst torde vinnas genom ett stadgande om skyldighet för hvar och en Referent, att vid föredragningen af hvarje mål hålla Divisionens öfrige ledamöter tillhanda en deröfver uprättad minnesanteckning, som fullständigt uptoge målet med alla dess omständigheter jemte hänvisning till de pagina i akten, der hvarje omlvistadt förhållande återfunnes; — och på grund af allt detta innefattar mitt förslag i denna del endast en hemställan att, jemte ett föreläggande för Referenterne i den syftning, jag ofvan antydt, förenämnda stadgande i K. Brefvet d. 16 Februari 1776 jemte öfrige dermed liktydige föreskrifter måtte uphäfvas och handlingarnes läsning inskränkas till hvad Hofrätten för en tillförlitlig pröfning af målet kan anse nödigt.
Visserligen blir häraf en följd, synnerligast då det domföra antalet minskas, att föredragningsskyldigheten vida oftare än förr återkommer, och alt således ledamöternes arbetskraft vida mer än tillförne tages i anspråk; men Staten torde äga ostridig rätt till sina embetsmäns odelade tid och förmåga, derest Staten så ordnar deras löneförmåner, att fullkomligen sorgfri utkomst blir dem beredd.
Den 28 December f. m. 221 Vidkommande derefter öfrige anmärkte olägenheter i afseende på justerings-bestyret samt tjenstemännen och deras åligganden, så torde dessa ämnen lämpligast i ett sammanhang, böra behandlas. Götha Hofrätts tjenstemän utgöras för närvar, af en Sekreterare, en Advokat-fiskal, en vice Advokat-fiskal, fyra Fiskaler, två Prolo-notarier, åtta Notarier, en Aktuarie, en Registrator och åtta Kanslister, alla dessa med löner på Stat, jemte en lönlös Amanuens till Advokatfiskalens biträde, några extra Civil-notarier med ordinarie tjenstgöringsskyldighet samt älskillige extra Broltmäls-nolarier, indelade till tjenstgöring vid criminal-prot.
— Dessa tjeustemäns åligganden finnas upfattade i ett af Götha Hofrätt i sådant afseende utfärdadt Reglemente, deraf jag här endast behöfver uprepa hvad jemväl ofvan till en del blifvit omnämndt, att Fiskalerna föredraga underställda brottmål, deröfver extra Brottmåls-notarierne böra föra prot., — Proto-nolarierne upsätta Hofrältens Domar i instämda och vademål, — en af Nolarierne föredrager inkomna besvär i bötesmål, — de öfrige Notarierne jemte de s. k. extra Civil-notarierne författa de af Hof-rätten beslutade öfriga utslag och föra Civil-prot., — samt Kanslisterna tjenstgöra pä det sätt, att en förrättar Arkivarie-sysslan, en biträder i Sekreterarens kontor, en expedierar Hofrättens brefpost, en tillhandagår der hans arbete vid kansli-göromälen erfordras, tvä ombesörja utskrifter af Hofrätten expeditioner i underställda brottmål, och de öfriga begge utskrifva Hofrättens i civila mål meddelade
Domar, för hvilka senare den inflytande lösen utgör en gemensam sportel för Hofrättens alla ordinarie tjenstemän utom Advokat-fiskalen, hvaremot Civil-notarierne, som ensamne upbära lösen för de af dem författade utslag, jemväl sjelfve äga föranstalta om utskriften deraf.
— På sätt jag ofvan anfördt, har erfarenheten visat, att hvarken Proto-notarierne eller Civilnotarierne medhinna att med tillbörlig skydsamhet fullgöra sina åligganden.
Prolo-notarietjensten, nu mera nedsjunken till en renskrifvare-befattning, torde såsom icke motsvarande sitt ändamål, böra indragas, och Proto-notariernes göromål i stället på Civilnotarierne förflyttas, hvarigenom jemväl behofvet af de begge
Domskanslisterna kunde uphöra; men häraf blir åter en följd, att Civilnotarierne måste förökas, — och af sådan anledn. samt med bibehållande af Hofrättens öfriga tjenstemanna-personal, utom Arkivarie-kanslisten, hvilken lämpligen kan med Registrators-befattningen förenas, och med tillökning af en ordinarie
Fiskal pä den ifrågaställa femte Divisionen, tar jag mig friheten att, såsom medel för en skyndsam och ordentlig fortgång af Hofrättens göromål, ödmjukligen föreslå: l:o att på hvarje af Hofrättens fem
Divisioner fördelades till tjenstgöring, vid brottmåls-expeditionen en ordinarie Fiskal, biträdd af så många extra Notarier, som Hofrätten funne nödigt förordna, och vid civil-expeditonen fem Notarier, nemi. två ordinarie och tre extra, med tjenstgöringsskyldighet en för hvarje af Hofrättens fem sessionsdagar, hvartill jemväl skulle höra upsättningen af de den dagen beslutade
Domar, mot rättighet att derför tillgodonjuta lösen: 2:o att sjelfva civil-prot., hvilket borde upställas på samma sätt eller efter enahanda form som hittills, skulle, enl.
222 Den 28 December f. m. hvad jemväl i Götha Hofrätt varit vanligt, justeras påföljande dag, men deremot de den ena sessions-dagen beslutade
Domar och till detta prot. hörande ulslag, sedan de derförinnan af vederbör.
Referenter undergått granskning, justeras inför
Divisionen vid rättegångstimmans början sist samma dag i näst derpå följande vecka, med skyldighet för Referenten att, derest något måls synnerliga vidlyftighet eller annat förfall verkat hinder för den honom åliggande granskningen, sådant å den bestämda jusleringsdagen till prot. anmäla, på det ny dag i detta ändamål må varda utsatt, och med rättighet för de ledamöter, hvilka, i fråga om formen för beslutet, önskade sig besinna, tillgodonjuta råderum, dock så att liden både då expeditionen i detta afseende emottogs och återställdes, i prot. antecknades: 3:o att ifrågaställa preliminära granskningsskyldighet, i hvad den anginge beslutet på besvär och skrifter, i civila mål tillkomme Ordf., och i bötesmål yngste ledamoten: och 4:o att Hofrättens prot. och utslag i underställda brottmål med möjligaste skyndsamhet och sist inom fjorton dagar efter beslutets fattande på enahanda sätt inför