Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Iden händelse hemmansegare , för ömsesidig beqvämlighet, önska att utbyta under hälls-sky
Idig heten å Socknevägarne emot andre hemmans vägstycken å alimännaLandseller Häradsvägen, må sådant byte icke å KronoBetjeningens sida kunna bestridas, utan skriftliga aftaiet härom, på längre eller kortare tid uppgjordt, gälla till efterlefnad för ansvarighet, sedan det till FogdeContoirat blifvit ingifvit. 6:0
Särskild öfverenskommelse om vågunderhållningen , vintertiden, å Socknevägarne, må tillåtas och dervid bestämmas hvilka uifartSvägar böra, till minskning i den allmänna väghållningen, uteslutas antingen på grund af deras mindre begagnande, genleder öfver kärr och sjöar eller ständigt öppne haline allmänna skogsvägar de der af visse hemman kunna begagnas. 7:0
Det bör vara församlingen fritt, att antingen genom egne ordningsmän tillse och vaka öfver vägarnes årliga underhållande, eller ock att derom anlita KronoBetjeningen.
Hvarje Sockcebo eger derjemte, att, likmätigt stadgandet i 25 Cop, 15 §.
ByggningaBalken, kåra mot den som har ogild väg. 8;o LagUtikottets Betänkande)!. 32! 8:0 Alla tvister om Socknevägar upp» taga9 vid HäradsRätten, dit delningsförrätt» ringen ingifves och i Rättens Protocoll införes.
Fi agor rörande läge af ny väg öfver eller intill oafviitrad skog eller Kronäng mark, samt dess bekostande, böra likväl/efter hållen undersökning, till Kongl. Majus Befallningshafvande hånskjutas, i anseende till det inflytande läget för sådane vägar kunde ega på framtida nybyggen , det Stats, bidrag, som derföre må beviljasj och det undantag från de ofvan tillstyrkte grunder, som i mera obebodde delar af de Norra Provincerna synes böra ega ium, och för hvilka bestämda stadganden icke kunna meddelas.’'
I afseende på Bruks och Qvamars skyldighet, att deltaga i väghåiiningsbe9väret, voro meningarne inom Utskottet delade, hvarför votering anstäldes, som så utföll att pluraliteten af Piidderskapet och Adeln samt BorgareStåndets Ledamöter voterade enrot) men Preste- och BondeStåndets
Ledamöter för skyldigheten för Biuk och Ovarnar att deltaga i väghållningen.
I händelse sednare alternativet akulla gillas, ansågo Utskotten Bruks och Qvar» nars väghållningsskyldighet böra bestämmas efter dylika Lägenheters rösträttighet vid Prestval; hvaremot dock reserverade sig H errar Danckwardt, Björkenstam och Linning samt Herr Professor Bexell.
LagUtskotUts Betänkandea. 21 334 Lagutskottet:
Betänkandeti, Efter de beslut Utskotten sålunda fattat, skulle Betänkandet ånyo redigeras och, jemte ProtocollsUtdrag, innefattande ofvan intagne särskildte yttranden, till RiksStån» den afgå.
Ex Protocollo, Joh. Jac. Kleman N:o 72.
Ankom d. 4.
Junii 1823, Riksens Högloft.
Ständers Lag- sami Allmänna Besvärs- och Ekonomi Utskotts Betänkande öfver RiksdagsFullmägtigen Anders Anderssons frän Calmare Län Memorial, angående Byevägars anläggning och underhållande.
Genom Remiss, den 3 innevarande må» nåd, har Hederv.
BondeStåndet till Lag. samt Allmänna Besvärs* och Ekonomiutskotten jjfverlemnat ett af RiksdagsFullmägtigeu Anders Andersson ingifvet Memorial, deruti yrkas, att mera bestämde Stadganden, än som innefattas uti 4 och 35 Cap.
ByggningaBalken och Kongl. Resolutiocerne uppå Ridderskapets och Adelns samt allmogens Besvär, måtte meddelas i afseende på Byevägars anläggning och underhållande, heldst af dessa Fötfattningar vanligen skall Lagutskottets Betänkande#* $23 gora» den tillämpning, att en åbo, öfver hvilkens egor en By- eller infartsväg löper, måste* om han deraf begagnar sig, ansvara för dess underhållande i hela sträcknin» gen genom hans egor; hvaraf den obillighet uppstode, att af flere åboer, som draga lika nytta af ea våg, den ene finge underhålla mångdubbelt större sträcka, än de andie, och det derföre, att vågen ti 11 större delen blifvit anlagd å hans egor.
Med afseende häiå har Anders Andersson ■, såsom en billigare grund för våghåll ning? skyldigheten , föreslagit, att alla åbcer, som af ea Byeväg sig begagna, borde, efter deras egande Hemmantal, uti dess underhållande deltaga , utan afseende derå, att vågen kurtde till större eller mindre del framlöpa öfver någon åbos egor, dock med sådsn , å vederbörlig
Domares ompiöfning öfve! leornad jemnkning, att, derest någon af Byemäneen hade betydligt mindre gagn sf vägen är. de öfrige, han i mån deraf matte få vidkännas lindring i väghållningsbesväret.
Hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Utskotten i öfvervägande tagit; men enär ef den i Kongl.
Resolutionen uppå Ridderekapets och Adelns Besvär, den a Januaiii 1735, meddeldta bestämda föreskrift, att Byevägas: skola underhållas endast af dem, som sig deraf betjena, icke rimligen bör kunna göras den tillämpning, sorn, enligt Anders Anderssons uppgift, skall hafva egt rum, och deruti i sådant fall rättelse, genom klagan k vederbörlig ort, kunnat vinnas, samt 324 Utskottets Betänkande», efter Utskottets omdöme, icke hemmanta» let, utan den större eller mindre del af vägen, som Byemännen begagna, bör ligga tili grund för beräkningen af deras delta* gande i våghållningsskyldigheten; så anser Utskottet sig icke kunna med förord beledsaga Anders Anderssons ifrågavarande motion, eller tillstyrka någon ändring uti hvad, rö» rande detta ämne, redan är vordet stadgadt; hvilket dock, tillika med en Ledamots särskildta yttrande, Riksens Höglofl.
Ständers egen upplysta pröfning vördsamt understa!, les. Stockholm den 10 Maji 1025.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts Plenum den io Maji 1823. §* 3* S. D.
Upplästes följande på bordet hvilanda förslag till Betånkanden , nemligen: 1:0 Angående Byevägars anläggning och underhållande; hvaremot Herr Lagman Danckwardt sig reserverade, under åberopande af hvad Herr Lagmannen, angående Byevägars underhållande, yttrat, i'anledning af Herr Prosten Hallströms Memorial om yrkad förändring i skyldigheten, att underhålla allmänna vagarne; hvaröfver Utskotten afgifyit särskildt Betänkande under N:o 71; Lagutskotttts Betänkandet!. gaj dervid berörde särskildta yttrande finnes bi. fogadt.
Jac. Kleman.
Ankom den 4 Junii 1823.
Riksens Högloft- Ständers Lag-samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts Utlåtande, angående rättigheten till Grustägt å andras egor, Jör underhållandet af allmänna vägarne samt sättet och ordningen till samma rättighets beståTiimande och begagnande ?
Genom ProtocoIlsUtdrag af den 6 sistl.
Februarii har Hederv.
BondeStåndet till Lag- samt Allmänna Besvärs och Ekonomi* Utskotten re*mitterat ett Memorial af Riks* dagsFullmägtigen Gustaf Larsson, från Stock* holms Län, hvaruti öfverklagas, att sedan, till fördel för Jordegare, väglottsegares rätt, att, å de förres inegor, hemta väglagnings-åmnen af sandock grus, blifvit genom Kongl. Brefvet afden2J
November 1822 inskränkt de sistnämnde eller väghållarne, blifvit ge» nom Jordegarnes bestridande, samt af dem utverkade förbud emot grushemtning, så frånstängde all tillgång dertill, att våghål» larne, så vida ansvar för försummad yäg» 325 LngUiskottits Eetånknniat. lagning skola undvikas, måst genom köp förskaffa sig de dertill nödige materialier; hvadan yrkas, att berörde Kongl. Bref måtte varda upphafvet, och Lagens stadgande i 25 Cs p. 12 §.
ByggningaBalken till sin fulla kraft åter upplifvadt, utan annan tilläggning och förklaring, än att odalåker ej mätte få i och för vägfyllnad?ämnecs anskaffande uppgräfva*, vid påföljd som för annan åverkan; hvarförutan föreslås, att enahanda rätt till grustägt, som i afseende på landsvägarne tillkommer väglottsegame, måtte tilläggas dem, sora hafva andra vågar, till och med större byvägar att un« derhålla.
I likhet härmed, har Rik«dagsFulImägtigen Anders Nilsson från Öjtergöthland , uti ett Memorial, som Hederv.
BondeSiåndet under den x dennes till Lagutskottet remitterat, yrkat upphäfvande af de vitén och förbud mot grustägt till väghållning , hvilka uppå anmälanden af Jordegare blifvit af HäradsRätterne utfärdade; hvarförutan bemåldte RiksStånd till Ekonomiutskottet särskildt ttfverlemnat ett Memorial af RiksdagsFullmågtigen Anders Nilsson, som öfverklagar, att på åtskilliga ställen i Skåre, särdeles på slättbygden, der tjenligt grus till vägfyllning endast skall finnas vid sjöstranden, de Jordegare, hvilkas egor gränsa derintill, skola förmena väglottsegame att grus derstädes afhemta, på den grund att någon väg icke finnes till stranden; hvadan Riksdagsmannen hemställer, att väg - Lagutskottets BetiStikartaeH.
337 hållningsskyldige må förklaras berättigade, att, utan något hinder, afhemta vägfyllnadsiimnen vid sjöstranden.
Utskotten hafva sfvervägat detta ärende, vigtigt och granlaga, i den mån det ä ena sidan rörer eganderåtfen» och å den andra möjligheten att fullgöra ett i Lag och särskilde Författningar stadgadt samt af Policemsgten vanligtvis med sorgfällighet och noggranhet handhaft åliggande.
Utskotten hafva dervid trott sig finna, att om , genom Kongl. Brefvet den 25 November 1802, Jordegare I ena sidan blifvit skyddade mot allt lidande i detta afseende, dymedelst att icke någon grustägt å inegor, åkergärden, ångar och hagar tillåtits med mindre egarries hörande och Domarens pröfning föregått, hafva deremot de våghål!» »ingsskyldige, då de för hvarje sådant särskildt fall måst föra och stundom genom flere inetantier fullfölja rättegång, i hvilken det icke sällan inträffat, att hinder för pröfningen af deras påståenden varit i förväg lagde, genom af Domstolarne, utan väghållarnes hörande, utfärdade Vites-förbud, blifvit underkastade mera omgång, kostnad och besvär, ån någon skäligen bör vidkännas i de fall, då icke någon enskild fördel eller ceconomisk förkofran, utan endast utväg för fullgörande af ett allmänt onus sökes och åsyftas.
I sådane fall, och då möjligheten dertill icke kan på förhand antagas såsom gifven, synes samma Lagstiftande magt, som bestämmer åliggandet, 328 LagUtskottcts Bttnknttdett. äfven böra vara omtänkt a<t bereda möjligheten för dess fullgörande, på ett sätt som undanrödjer behofvét för medborgare, att, i och för en allmän sak, med hvaran, nan enskildt tvista.
På denna grund, och då den ordning ock enhet i denna angelägenhet, som genom particieila upplåtelser, af. tal, förbud och förordnanden angående grus* tägten förfelas, skulle vinnas, om afseende härpå, såsom i Skjutsnings- Vägdelnings- Snöskottnings- och andra dylika Oeconomie. och Politie-årender, allmänna regleringar upprät. tades, få Utskotten hemställa till Riksens Höglofl, Ständer, om det icke vore lämpeligt, att hos Kongl Majit i underdånighet föreslå: att KronoBetjeningen borde genast, efter härom utfärdande Författning, och sedermera hvart femte år, upprätta särskildt för hvarje Härad, eller Tingslag, ett allmänt förslag, upptagande å ena sidan alla de LandsHärads- och öfrige allmänna eller årlig syn Underkastade vägarne i Häradet eller Tingslaget, med utsättande af hvarje Hemmans särskilda lott deraf, och, å den andra, de grushemtningsställen, hvarifrån tjenlig vägfyllnad till hvarje sådan lott skulle tagas: att dessa förslag borde, sedan de om hö»ten blifvit upprättade, före årets slut kungöra* i alla Kyrkor inom Häradet eller Tingslaget, med kallelse till så väl Jordegare som väglottsegare, hvilkas rått derunder berodde, att vid näst påföljande VinterTing deröfver höras: att Häradsrätten vid berörde Ting, egde besörja om ett sådant hörande Lagutskottet!
Bctänknnden, 32g samt efter det i ett sammanhang, förhållandet sålunda blifvit undersökt, samt både jord- och väglotts-egare fått tillfälle att sig uilåia , bestämma så val rättigheten till grustägt för en hvar väglottsegare, som till hvad belopp ersättning derföre, i de fall, då antingen sjelfva grustägten eller vägsbegagnande till dess alhemtoing kunde förorsaka Jordegaren någon a'saknad eller olägenhet. borde honom tillkomma: att missnöje med HåradsRätts Beslut i sådane mål finge i vanlig
Domstolsväg fullföljas, men likväl tvänne Domstolars sammanstämmande Beslut derom gå i verkställighet:, att då något
Härad eller någon Stad af ålder egt eller behöfver begagna grustägt inom annat Härads område samma grustägt bör upptagas och beräknas i Regleringen f r sistnämnde Härad: att befattningen med desse Regleringar borde af KronoBet jeningen, utan betalning, bestridas, och rattegångsförmånerne vid
Domstolarne i sådane mai likaledes kostnadsfritt åtnjutas; att stadgandet härom borde sträckas till grustägten, så väl å inegor som utmark vid bestammandet af rättigheten dertill och vilkoren för samma rättighets utöfning, icke markens benämning och primitiva egenskap, utan nu varande beskaffenhet samt nytta eller umbärlighet för egaren, synes böra afses: och ändteligen, att det måtta få bero, dels på Konungens Befallningshafvande,! de Län, hvarest, i anseende till allmännare tillgång på vågfyllnadsämnen, svårigheter och stridigheter af 330 Lagutskottets Betdnkattdett^ ofvanrämnde beskaffenhet sig icke yppat, att tills vidare innehålla med slika regleringar för sine i nåder anförtrodda Län , dels på Magistra'erne i Städerne, att vid enahanda förhållande och derest allmänna och gemensamma grushemtringsgiållen lör Staden finnas, låta dervid förblifva, men i annat fall borde, efter samma grunder, sorn för Landet blifvit förtslagne, jordegaineä och väglottsegarnes inom Staden ömsesidiga tä ligheter och åligganden af RådstufvuRätten i ett sammanhang utredas och bestämmas, samt fiågor derom, der så befogenhet finnes, derifrån hos HofRätlen fullföljas; hvilket dock,jemte ProtocollsUtdrag, innefattande ett särskildt yttrande i ämnet, Riksens Höglofi.
Ständers upplysta pröfning vördsamt underställes.
Stockholm den lo Maji 1823.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Hö glo fl. Ständers Lag- saint Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott den 10 Maji 1823. S. D. Upplåstes följande på bordet hvilande Betånkanden, nemligen: — — 4:0
Angående rättigheten till Grustägt ä andras egor för under hållande af allmänna vågarne, samt sättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och begagnande.
Emot detta förslag lill Betan kande , som af Utskotten antogs, inlemnade Herr Danckwardt följande skriftliga Reservation:
Lagutskottet!
Betänknndett.
331 ”Jag skiljer mig från pluralitetens meS ning, så vidt de föreslagne regleringar om grustägt ovillkorligen skola ske hvsrt femte år.
Der tvister 9ig allmänt yppa emellan Jordegare och väghållningsskyldige må utvägar kunna vidtaga», och jag medgifver, att Härader och hela Lån finnas, der sådane tvister af naturliga orsaker uppkomma.
Men jag känner åter hela Landsträckor, der Renligt fyllnadsämne öfverallt erbjuder sig, och de få vitesförbud, hvilka der blifvit sökte och meddelade, lara icke skäligen kunna öfverklagas.
Det vöre olämpligt att ådraga desse orter besvär och tidspillan både vid Undersökningar och Domstolen, och förslaget torde derföre icke böra tillåmpas inom andre Härader eller Orter, än der amiogen Menigheten eller enskilde, i anseende till de i Motionen anförde skäl och vid uppkommande tvist, en sådan åtgärd hos vederbörande påkalla.’’ Häruti instämde Herr Professor Bexell samt Herrar Hjertström, Cederborg och Norström; och skulle Protocoll Utdrag häröfver medfölja Betänkandet till Respektive RiksStånden.
Ex Protocollo, Joh. Jac, Kleman.
23* Lagutskottets Bctttnkandttt.
Ankom <3.
4 Junii 1823, Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- oc/j EkonomiUtskotts
Betänkande, i anledning af vackt fråga om jemkning i SeglationsOrdningen, till jörman för Rikets mindre Sjöstäder.
BorgareStåndet har till LagSamt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotten remitterat ett Memorial af Riksdag, <Ful!mägtigeo, för Christianstad , Herr J.
Cronius, deru'i acföres: att, genom 2 Art.
I $. i SeglationsOrdningen samt Kongl. Majtts nådiga Kungörelse den 22
December löt 8» är i allmäuhet stadgadt, att handel på Utrikes Orter samt varors införande derifrån åter till Sverige icke är tillåtet uti öppna båtar eller mindre däckade Fartyg, under femton Lästers drägtighet j uti hvil. ket stadgande Kongl.
Majit, genom nådig Kungörelse den 14 Junii if>22 , funnit skäligt göra den förändring, alt alla till för. tultning tillåtne varor må med fartyg, under femton Läster, under föreskrifven controll, lills vidare från Danske hamnar till Sverige införas; men hvilken förmån hufvudsakligen kan begagnas af Städerne Malmö, Landskrona och Helsingborg, hvilka uppå Dannemark underhålla handel med båtar och smärre däckade Fartyg; hvaremot LngUtskotttts Bcttinhandtn, 333 Chris';lanstad , som saknar sådan haran, som är gagnbar för större Fartyg, varit nödsakad att för detta localhinder inskränka sig till begagnande endast af smärre Fartyg, under femton Läster, hvilkas utrikes resor vanligen varit stålide på Preussiska och Ryska hamnar vid Östersjön, men högst sällan till Danska Öarne, och således af SeglationsQrdningens ofvan åberopade stadgande fält vidkännas en högst känbar inskränkning i sin handel, till förlust icke blott för de Handlande inom Staden, men afven för hela Orten deromkring, enär de fleste nödvän» dighets-artiklar, hvilka från Utrikes ort till consumtion i Riket införas, nu måste från de Städer, hvilka med privilegierade Fartyg af större Lästetal äro försedde, afhemtas och dervid passera andra och tredje handen innan .desamma, till betydligt ökadt pris, kunna consumenterne tillhandahållas.
Till förekommande af denna käcbara olägenhet och då hvarje Svensk Medborgare, emot utgörande af lika förbindelser, bör vara i åtnjutande af enahanda skydd till sine i naturlig och borgerlig
Lag grundade rättigheter, samt då det icke kan vara billigt, att en Stad, som genom naturhändelser förlorat en fordom god hamn och derigenom möjligheten att af större Fartyg sig begagna, skall erfara nya missöden genom inskränkning i de handelsförmåner densamma, såsom Stapelstad tillkommer, har Herr Cronius anhållit, att Riksens Ständer, efter pröfning af ofvananförde omständigheter* 334 LagUtskotttts Betänkande». ville till Kongl.
Maj:ts nådiga bifall feresia en sådan jemkning och modification af SeglationsOrdningen, att Staden Christianstad må tillåtas, att med sine egande däckade Fartvg , under femton Lister, lian hamnar vid Östersjön, i retour-laddning införa alla till införsel och förtullning i Riket, efter gällande Föi fa> tningar, tillåt ne varor , dock utan rättighet, att sådane varor på Nederlag upplägga; oell har Cronius, uti ett särskildt Memorial, ansett den för ChiistianStad sålunda bpgärde förmån böra blifva gemensam för Rikets alla HandelsSläder, hvilka med Christianstad befinnas uti lika belägenhet, att ega Fartyg under 15 Läster, samt dess gjorde förslag böra såsom princip-fråga betragtas, med hänsigt till Städernes allmänna behof af en mera utsträckt handelsf: ihet.
Enligt Yällofl, BorgareStåndets, med förenämnde Memorisler följagtige Proto» colhUtdrag, för den 04. och stö sistlidne Febru-arii, hafva RiksdagsFullmägtigarne, Herrar Hemberg och Fornander med Motionen sig förenat, till vinnande af enahanda fördel för Ystad och Calmar, med tillägg af den sednare, att flere små Städer hafva många fartyg om femton lästers drägtighet och derunder, samt skulle till största delen utestängas från möjligheten att införa vi^se varor från Utrikes Ort, om ej desse mindre Fartyg finge dertill begagnas; att den öfverklagade Författningen redan fört mången i olycka; och att i Calmar ny - I Lagutskottet!
BetHnkandcni 335 ligen handt, det en person, af okunnighet, uti ett sådant mindre Fartyg infört ett obetydligt qvantum vin Irån Utrikes Ort, och att anmärkning deremot blifvit gjord, med påstående om Fartygets förlust och Femhundrade Riksdalers böter.
Vid öfvervägande häraf, och då motionen åsyftar ändring uti SeglationsOrdningen, som år en Reglementarisk Författning, beroende af de allmänna grunder, hvilka, i afseende på en utvidgad handelsfrihet, af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer kunna vidtagas, hafva Utskotten ansett sig icke böra ingå i den partiela pröfning, som nu blifvit yrkad , utan trott det böra till Kongl. Majtt öfverlemnas, att vidtaga de ändring*r och rättelser i reglementarisk väg, hvilka af förändrade handelsförhållanden kunna följa j hvarföre
Utskotten för motionen icke kunna tillstyrka bifall.
Dock öfverlemnas detta, vördsammeligen till Riksens Högloft, Ständers vidare pröfning.
Stockholm dea 14.
Maji 1823.
Ankom den 11 Junii 1823.
Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmägtigen Eric Brobergs Memorial, angående förändring i straffet får Hållkarl, som fordrar dricks - 335 LagUtskotttt!
Betätiknnden. penningar eller med otidighet bemöter Resande.
Uti Memorial, som af Hederv.
BorideStåndet biivit ti l Lagutskottet remit teradt, har RiksdagsFulbnä>tigen Eric Broberg, från Södermanlands Län, yrkat, att, med npphåtvande dels af Kongl. Förklaringen den ii December 1766, i hvad den angar stadgadt spöstraff för Hållkarl , som antingen fordrar drickspenningar af Resande, eller deni med ovett ofredar, dels af Kongl.
Brefvet den 31 Miji 1763 och den 12 januarii 1776, hvarigenom Domsrätt i dessa
Mål blifvit åt Kongl. Majit?
Befallningshafvande öfverlemnad
, Hållkarl måtte varda belagd med låmpelige böter, rår han fordrar drickspenningar af Resande, och att hans förbrytelse att dem med otidighet bemöta borde ligga i tvåböter emot hvad La;en för dylik förseelse eljest stadgar; hvarjemte Broberg öfverIemnat åt LigUtskottet att föreslå de sträf?, som för andra och tredje resan förnyad enahanda brottslighet borde ega rum; men i alla hlndelser har lian ansett dessa mål böra upptagas och pröfvas af vederbörlig
Domstol och icke af Kongl. Majrts Befallningshafvande.
— Såsom skäl för hvad salunda blifvit yrkadt, har Motionairen vidare anfört, att nämnde Författningar stå i uppenbar stridighet med våra tiders grundsatser i afseende på Medborgares rättigheter, LagutskottetS Eetänkandeit. 337 ter, Som icke medgifva att Lagen bereder en del medlemmar af Samhället trygghet och beqvämlighet gerem att underkasta andra ett despotiskt Lagbuds onaturliga stränghet; att ehuru det väl icke varit Lagstiftarens mening, att belägga en i häftiga or» daglag framställd begäran om drickspenningar eller en eljest visserligen tadelvärd sturskhet med lika ansvar, som ett svårt Urbota brott, medgåfvo likväl uttrycken i 1766 års förklaring intet afseende å omStändigheter; att denna Författning om den , såsom Motionairen trodde, ej tillämpades efter hela dess stränghet, vore ett medel för godtycklig och våldsam behandling; att hållkarlen, som för en i moraliskt afseende föga svår förbrytelse, dömes till ett hardt och vanårande straff, vöre betagen den vigtiga medborgerliga rättigheten att inför
Domstol få försvara sig och klaga öfver det emot honom fällde Beslut, enär, efter Motionairens förmenande, Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes, utan föregången formlig ransakning, meddeldte Utslag, deremot appell ej vore tillåten, genast skulle gå i verkställighet.
Då Lagutskottet till granskning företagit detta Memorial, har val, vid betragtande af ordalydelsen uti 14 §. af Kongl. Förklaringen den 11 December 1766: ”Till kroppstrafi' med sex par spö vare hållkarl förfallen, som af Resande fordrat dricks» penningar,” Utskottet trott sig finna, att La gött kott it t Betänkande}!, »2 338 LttgVtskottets BctHnkandett. detta stadgande ej afser den händelse, nät* hållkarl pä höfligt sått framställer och, ef* ter erhållet afslag , icke vidare yttrar begäran om drickspenningar; men ehuru, med afseende derpå, att hållkarl är en för den Resandes biträde tillsatt person, och å svårigheten för den sednare, då han under resan oftast befinner sig på en för honom fremmande Ort, att kunna finna sådan rättelse uti hållkarlens otillbörliga förhållande, att hans fortkomst derigenom icke hindras, de förgripelser, hvartill hållkarl emot den Resande gör sig skyldig, i allmänhet måste med strängare ansvar beläggas, ån det de, derest nämnde omständigheter ej egt rum, bordt ådraga, anser Utskottet likväl ofvanomformålte straff för hållkarl, om han såsom en rättighet påyrkar eller annorledes olåmpeiigen begär drickspenningar, vara allt för strängt, då denna förseelse, för sig sjelf betragtad, ej är af egenteligen brottslig beskaffenhet, och icke kan för den resande vara menlig, enar särskildt ansvar finnes uti 1734 ®rs K°ngl- Gäst» gifveriOrdning och åberopade Kongl.
Förklaring, stadgadt, om hållkarl efter behag långsamt uppehåller eller med ovett honom ofredar, och desse händelsers förekommande således icke behöfver med berörde straff bestämmelse åsyftas.