Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag motsatt mig Utsk:s förslag, att vid mantalsskrifningen socknemän skulle vara närvar, och rösta ihop med presten och mantalsskrifvare!!
, finner jag likväl, att det bör vara tillfälle för hvar och en inom socknen alt göra aninärkn:r emot mantalslängden, 0111 någon inom socknen finner sig deraf förnärmad.
Det sätt, hvarpå detta nu går till, är nästan oanvändbart för ändamålet.
Mantalslängden uppvises för socknen under en sockenstämma och uppläses då.
Der är icke tid att anmärka hvad sorn kan böra anmärkas, och dessutom händer, att den icke uppläses, hvilket är det vanliga.
Jag skall derföre föreslå , att , i stället för att mantalslängden skulle uppläsas i sockenstämma, häradsskrifvare!!, så snart han får den färdig, skickar densamma till socknen, som väljer ombud, hvilka hafva den hos sig, der hvar och en, sorn vill granska den, må göra det, och sedan framställa sina anmärkn:r i sockenstämman.
Då kunna anmärkntna ske ordentligt, och hvars och ens rätt dertill står öppen.
Såsom det nu går till, är sådant icke möjligt.
Jag hemställer till något hvar, sorn bevistat sockenstämmor, 0111 mantalslängden knappast någonsin blir uppläst, och om ej uppläsningen, då den sker, verkställes så fort, att Den i o O c t o b c r f. ni - dervid anmärkntr ej kunna göras.
Det är en förändring derutinnan jag önskar, oell får derföre föreslå, alt denna §, i stället för dess nu v nr, redaction , niå komma att innehålla, att den upprättade mantalslängden skall vara tillgänglig hos magön, sorn socknen dertill utser, på det att hvar oell en der må k ti it na göra anmärkmr, och att 8 dagar derefter skall utsättas sockenstämma , der dessa anmärkntr anmälas och antecknas.
Nauekhoff:
Då Ut<k. hufvudsakligen bibehållit lydelsen af den 5o §:n gamla bevilln.förordn.
, hvilken svarar emot den nu förevar., och jag i allmänhet varit mindre nöjd nied redactiönen deri , i anseende till dess påtagliga otydlighet; så nödgas jag äfven göra en anmärkning.
Här förekommer t. ex. följande mening: ”hvilket allt till "vederbör.
Taxerings-cömite' öfverlemnas.’’ Jag förstår väl Ungefärligen hvad meningen är, men högst illa är det uttryckt.
Jag skulle önska, att detta blefve förändradl, så att det t ex. utsattes:
"med sina bilagör (-mottagas af hvarje ”församlings pastor, hvilken har att nämnda handlingar förseglade lill s o e k n e n s
B e r e d 11 i n g s - c o tn 1- ’’te öfverlemna” etc.
Då har mdii full reda på hvarom frågan är.
Att handlingarne böra vara förseglade, är en tillsats, som jag nu tog mig friheten göra, men som ickekan vara obehöflig; ty då dessa handlingar, för hvilka häiadsskrifvaren till stor del ansvarar, af honom Öfvei ieninas, bör han hafva någon materiel säkerhet för att de förblifva i oförändradt skick, sådana han aflemnat dem , intilldess alt de i comite'en reproduceras.
Jag vet då icke hagot baltie sätt, än alt de förseglade aflemnas till pastor.
Det saknas äfven i denna § en föreskrift för städei-nd.
Förhållandet i städerna är i detta, likasom i de flesta fall, alldeles icke detsamma som på landet.
Jag skulle derföre önska , alt ett särskildt mom. må blifva tillsatt, sorn uttrycker huru förhållas skall i städerna och föieslår i sådant ändamål: ”1 stad skall mantalslängden, sedan den blifvit afslutad, hållas de skattskyldige tillhanda å tid Och ställe, som magistraten åligger alt gifva tillkänna genom kungörelse från predikstolen."
Deil förändring, som Hr von Rosen begärt i redactioheh eller uppställningen af denna §> står icke i någon strid med hvad jag nu yttrat.
Jag finner tvertom , att den alltför val kail förenas med de anrnärkmr, som jag gjort, såvida Ståndet behagar dem godkänna.
Jag anhåller emedlertid, att Hr Landtm, täcktes föredraga detta förslag, när vi komma till propos. om §:h.
Jag anhåller nu få tillägga något, som jag nyss glömde.
Jag nämnde att handlingarna skulle aflemnas till socknens Beredms-comile''.
Detta var under förutsättning alt Beredh:s-comile'erne komma alt fortfara.
Jag har icke trott mig böra gå längre i denna del af frågan , då den § , sorn egentligen rörer detta ämne, ännu icke är föredragen, Det Den io 0c t olie r f. m. är således på grund af den önskan jag hyser , alt Beredmäcomiteerne må fortfara, som jag uppgjort detta föislag.
Jag får endast erinra om det beslut, som R. o. Ad. redan fattat, på grund af Hr von Hartmansdorffs framställning , att ordet ”pastor” i nuvar. stadga bör alltid utbytas emot kyrkoherde.
Som denna § är den första, hvari ordet Beredn:s-comite' förekommer i den gamla bevilln.förordn.
, och samma comité' blifvit utesluten i den nya, der Taxer:s-comile'i stället införts, så synes mig nödigt alt R. o. Ad. vid delta tillfälle först afgör, huruvidaBeredniscomite'en skall fortfarande finnas eller icke.
När denna fråga är besvarad, så förfalla en mängd föreskrifter och andra böra tillsättas i de följande §§:na.
Jag får således vördsamt tillstyrka, att Hr Landtm, behagade särskildt till R. o. Ad. framställa, såsom öfvei läggningsämne, den frågan , huruvida Beredn:s-comite'erne skola fortfara eller icke, och att derefter vi måtte komma till afgörande af ordalydelsen , så väl i denna §, som de följande, hvilka röra samma ämne, Under tiden kunde då Hr von Rosen och Frih.
NauckhofF göra en sammandragen redaction af §:n, sådan de önska den.
1 hufvudsaken instämmer jag med dem, så att det endast är fråga örn ordalagen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då 48:de §:ns jy^ delse mycket berodde på det beslut, som Ståndet komme att fatta om Beredms- och Taxer:s-coinite'erna, R. o. Ad. måhända torde finna lämpligt att uppskjuta beslutet om 48
Jag är helt och hållet förekommen af Hr von Hartmansdorff och vill blott nämna, att det ej torde vara rätt att taga denna § under profning, innan det är beslutadt, huruvida Beredn:s-comite'er böra linnas.
Så snart 49‘de §:n blir föredragen, så är jag alldeles på den punkt, hvartill jag önskat komma, för att få frågan om Beredn:s-comite'ernas bibehållande afgjord.
Hr von Rosen yttrade sig vara förekommen i hvad lian ämnat yttra.
Vi kunde enl. min lanke fortsätta pröfningen af 4Ö:de §:n, om vi i stället för Taxens-comite' här begagnade uttrycket vederbörande comité; ty då vi i nästa § komma att afgöra huruvida Beredn:s-comite'er skola finnas - Den io Oclober f. m. nas eller ieke, så faller det af sig sjelft , att med vederbör, comile' skulle förstås Bcredn:s-cnmileen, örn den bibehållrs och i motsatt fall Taxer:s-comile'en.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade,det han trott sig finna, att K. o.
Ad. med ja besvarat hans sista• propos. , hvarföre han nu finge föredraga /|9;de §;n. 4g:de §:n. Frih.
Na rickhoff:
Förslaget alt sammanslå Taxerrsoch Berednrs-comileerna vittnar om alt Lisk. alldeles åsidosatt eller förlorat ur sigte de väsendtligen olika ändamål , som med dessa comiteer varit åsyftade, och som göra att de städse blifva oförenliga.
Rlisstaget och vådan af detta misstag blifva uppenbara, då man genomläser 2.5 §:n af förslaget med den rättelse, som betänk.
N:o 27 innehåller.
Man skall deraf linna, alt sammanslåendet af dessa comitier leder derhän, att på Pröfnings-comiteen hopa hela laxeringsbestyret för landet; att denna comité, då den skulle äga att förändra hvad Taxer:s-comite'en gjort , lomme att både taxera och besluta.
Men det är icke en gång Pröfnings-comiteen, som denna makt blefve , enl. Utsk:s förslag, tillerkänd.
Det vore på sin höjd en af dess ledamöter, som komtne att utöfva densamma.
Hvar och en ledamot redogör vanligen för det distr icl, sorn ligger honom närmast, och de öfr ige få tro derpå.
Coinile'ens sammansättning af t5 ledamöter, eller lill och med 20, såsom Utsk. föreslagit, hjelper obetydligt denna sak.
Derifrån måste först afdragas ledamölerne från städerna, hvarigenom man kan säga, att hvar och en af de återstående ledamöterna erhåller ungefär].
T'5:del af ett helt län på sin lott att redogöra för.
Della är redan myckel vidsträckt för denne person.
Hvad skall det då vara för alla öfrige af comite'ens ledamöter, som äro långt ifrån alt vara invigde i local-förhållandena?
Man skall kanske invända, att denna speciella kännedom om local-förhållandena icke går för lor ad genom sammanslåendet; ty det är intet som hindrar att hafva en Taxer:s-comite' i hvarje socken.
Men låtom oss se huru med detta inkast kan förhålla sig i tillämpningen.
På grund af mantalslängden fungerar derr föreslagna comite'err först såsom Beredn:s-comile' och ordnar taxeringslängderna.
Sedermera fungerar den såsom verklig Taxerts-comitcf.
Mert hvaruti består då fördelen af hela taxerrs-längden?
Jag kail icke finna någon annan, än att samma personer öro de sorn förbereda ärendena, och de som sedermera taxer a.
Jag skulle likväl tro, att detta icke är någon fördel, ulan tvertom skadligt och olämpligt, och jag är säker om att de skattskyIdige i deras tur snart skola finna del vådligt.
De skattskyldige förlora genom denna anstalt utvägen att redan i början af ärendets behandling vinna lättelse, och nödgas, sedan den ena local-instansen är borttagen, vända sig till Pröfnts-comiteen.
De nödgas resa lång väg dit, nödgas längre än en dag, kanske i4 H. aä I) <- n i o 0 c I o I) e r f. m. t lein, vara linna Irån sina hemvist, och slutligen Pröfn:*- comiteen, sorn blifvit föreslagen, hehölver visst en eller annan vecka innan den hinner sinia sina arbeten, hvilka dessutom, på säll jag redan ball äran nämna, inskränka sig till hvad en ledamot för sill district kan uppgifva.
Jag bar i största korthet sökt uttrycka mitt omdöme om denna anstalt.
Resultatet måste natml gtvis blifva det, att jag röstar lör bibehållandet af så väl Beredn.- som Taxer.s-comile'erna, emedan jag anser, alt de skaltskyldiges säkerhet endast på delta siitl kan bibehållas, och att löi slaget att slå ihop dem bär samma olycksaliga stämpel af nyhetsbegär utan motiver, som många andra saker.
Hr von Rosen: .lag bär.svårt alt yttra mig om den 4r) §:n, såvida det icke tillätes att äfven göra anmärka, vid de följande, som hänga tillsammans med 49 Utsk. bar frånlrädt de former, soln hittills varit gällande för Berednings-, Taxerings- och Prölnings-comiteer.
Då Utsk. derigenom säkerligen trott sig göra en förbättring, får jag å min sida yttra, att jag icke tror derpå, utan att tvertnin det blefve sämre, än det hittills varit, — för det första derföre, alt man är van vid de former som finnas.
Fulket är vant dervid och belåtet dermed.
Jag har aldrig i orterna bort någon klagan deröfver.
Det enda sorn kunde vara alt anmärka vid de nuvar. formerna, är möjligen sammansättningen af Taxer:s-comiteerna, enär personer skola resa dit, blott för att välja, och om de icke blifva vahle resa hem igen.
Jag tror således, att, när vi hafva alt afgöra, huruvida nuvar. former skola gälla, vi få ingå något i detaljerna af efterföljande §§ Beredn:s-comile'en anser jag nödig att bibehålla, fördet allden har personlig och local-kännedom.
Att, såsom Utsk. bär velat stadga, låta socknarne slå sig tillsammans om en Taxens-comite', är, i många orter åtminstone, en författning, som slår på papperet och aldrig blir verkställd.
Det är nu tillåtet för socknar af samma pastorat inom samma län, att slå sig tillsammans om en Berednts-eomite, men detta händer, åtminstone inom mitt län, aldrig.
De hafva icke det intresse för de främmande socknarna', att de vilja aflägsna sig så långt från sina hem, utan hafva begärt sina Beredn:s-comite'er socknevis.
Om nu endast Taxerts-comileer skola finnas, så blifva de ovillkorligen på de flesta ställen socknevis.
Dertill hörer att Utsk. ålagt kronofogden att vara närvar, i dessa Taxer:s-com i teer.
Det blir omöjligt, ty han medhinner icke detta.
Del är under en tid, då han har uppbörden att bestrida.
Hans mesta göromål inträffa verkligen under denna lid.
Rester skola indrifvas, och han kan icke medhinna detta.
Utsk. har föreslagit att, ifall det vore svårt för honom att aflägsna sig från sina öfriga göromål, han skall äga anskaffa någon annan sorn gör hans tjenst.
Jag behöfver blott åberopa delta såsom ett bevis, att det icke låter sig göra.
Först De 11 io O c t o b c r f. m. oell främst
Ilar ieke fogden rättighet att låta någon annan göra hans tjenst.
En vicarie måste tillförordnas, och landshöfdingen äger icke rättighet att tillsätta denne, utan Kaminnr-colltin sk ali göra det.
Skulle nu hvarje år en sadan person tillsättas, så blefve omgången för stor och saken ovei kställbar.
Jag afstyrker således en författning, som ej kan tillämpas.
Jag tror för öfrigt alt hegge dessa institutioner, Taxer.Vs-eomiteVr häradsvis och IJedcdnts-coiniteer socknevis, äro en fullkomlig garanti för håde enskild rätt och det allmännas.
Jag inser icke, att den nuvar.
Taxer:s-comitcfen häradsvis kun undvikas.
Utsk. lemnar visserligen landshöfdingen rättighet all vara ordför. i Taxerts-comiteen socknevis; men jag hemställer, huruvida landshöfdingen kan medhinna att vara närvar, vid hvarje sockens Taxerts-comileå För mig är det klart, alt då en ny hevilla.förordning ingår, isynnerhet om grundsatserna äro ändrade mot de förut gällande, så tarfvas det en åtminstone för hvarje län, sorn äger någon kännedom om författningen, så att den tillämpas lika i alla orter.
Vi se nu hunt det går lill i Beredntscomiteei na, der personer silla, vissel ligen med mycket nit och god vilja, men med föga kunskap om författningen.
Landshöfdingen är efter nuvar. författningar ålagd all första gången en ny hevilla förorda, tillämpas, vara närvar, vid Taxer:s-comile'en.
Detta har, åtminstöhe i den ort, der jag l>or, gjort ganska godt, och lindi al Pröfnings-comiteen från ett ofantligt besvär, emedan den derigenom undvikit ali ändra om nästan allt, som eljest verkligen behöft omgöras.
Hvad besväret i följd af de mångå comiteerna angår, så anser jag det ganska obetydligt.
IJercdms-comileen har icke större besvär, än all inom sin socken komma tillsammans för alt uppgöra sitt ai bete.
Dertill ålgar vanligen en dag eller en eftermiddag.
Taxeigs-comileVns ledamöter halva visserligen en litet längre resa, men denna resa är ganska nyttig för dem.
De kunna der tillrättavisa hvad som orätt blifvit gjordt vid Beredius-comiteen.
Skulle nu allt uppdragas åt Pröfnings-comiteen, så tior jag knappast att vi fiugo någon, som inställde sig vid Pröfnings-comileerna.
De äro icke angelägna att resa dit nu, ännu mindre ville de det, om de nödgades der tillbringa flira (lagar, för att afgöra alla de tvister, missräkningar eller fel, sorn nu vid Taxeris-comiteerna rättas.
Med den förändring, sorn jag önskar, ali Taxer:s-comile'erna tillsattes sålunda, all adelsmän, prester bönder, ståndspersoner, med ett ord alla valdes turvis af socknarna och icke hehöfde resa till Taxertscomiteen blott för att välja ledamöter, tror jag att ingen skulle beklaga sig öfver nuvar. ordning.
Nu händer det, att ingeu kommer i förlitande på andras inställelse, och derföre lar det händt mig, alt jag e| haff fullt antal ledamöter i Taverts-comiteåm.
Detta ar den enda olägenhet jag känner i närvar, fot m.
Ändrades det, sä vöre ingenting vt 3'JO D«n 10 Octo lier f. m. clare att dervid fordra; hvarföre jag vid 49 §:>i får föreslå, att samina former, sorn hittills efter i815 års författning äro fållande, måtte fortfara och framdeles blifva glillande, blott med den förändring, att ett särskildt valsätt för ledamöter i Taxer:s-con>itern stadgas, så att de vela hvilka der skola sitta.
Det kan ganska lutt ske att socknarne välja turvis en prest från en socken, en bonde från en annan, en adelsman från en tredje etc.
Dä är ingen olägenhet.
Då är det bäst som det är, och jag är öfvertygnd att allmänheten skall bålla Ii.
St. räkning för bibehållandet af den gamla formen , vid hvilken den är van.
Hr Eden hjelm; I Utsk. har jag bilrädl den mening, alt Bered n:s-com iteer ne kunna undvaras, och det har jag gjort af de skäl jag genom erfarenhet funnit bestyrkta vid taxeringarna.
Beredn:s-cömite'erna blcfvo, efter hvad jag vill minnas, inrättade då hemmanen skulle värderas.
Det ansågs då, att ingen kunde bättre göra det, än socknarnes egna innevånare.
Nu känner hvar och en ganska väl hvad hvart hemman är värdi, och således anser jag dessa comile'er icke vidare behöfvas.
De hafva mångå olägenheter.
I alla dessa Beredn:S-comite'er för socknarna skall t. ex. väljas af alta •Stånd till ledamöter af Taxer:s-comite'erna.
När nu en Taxens-comite' sammanträder, så komma en mängd menniskor, adelsmän, prester, bondel’ och ståndspersoner, som äro valde till ledamöter al denna comité.
Då sker ett nytt val till taxeringsrriän, och det är icke hälften af de valde, som ingår i comitcen, utan de få resa hem igen.
Jag tror, att om taxerings-dislrieterne ej blifva större än ett pastorat, så böra ledamöterne fullkomligen känna hemmanens värde och hvad de skattskyldiga bör åläggas såsom bevillning.
Jag tillstyrker således Berednts-comitcfci nes borttagande.
(Ar fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att det icke är ensamt hemmanens taxeringsvärde, som af Beredn:s-comite'en bestämmes, utan många andra saker.
Dervid skall bestämmas classificationen af personerne efter deras tjenst och yrken.
Hvad skatt gerningsmännen skola utgöra, eller om de böra från skatt befrias, skall profves.
Skulle man dock (inna Berednts-comile'- erna öfverflödig.!, så bör man icke bibehålla dem, såsom Etsk. gjort, endast med en förändring af namnet; ty de s. k Ta x e r: s-co m i leer n e skulle egentligen ej blifva nnnnt än Beiedn:s-cornite'er, då de på de flesta ställen skulle hållas socknevis.
Då blifva vi af med Taxerrs-comiteerna , hvilka jag anser mera angelägna.
Sålunda blefve ett olika förhållande inom hvarje socken i häradet.
Särskilda meningar skulle inom hvarje socken göra sig gällande, så att taxeringen blefve ensidig och orättvis.
Medleminarne af socknecomiteen äro för mycket bekanta, för att hafva afgörandelätt; de böra bereda och upplysa pa i tiel fa förhållanden, Dcu i o O c l o b c r f. ni.
311 men sirö icke nog opartiska fcir alt utgöra en Taxerts-comite'.
Således om R. o.
Ad. skulle tinna liegge inslansernes
Lii fjella I In n d e öfverflödigt, så vill jag för min del göra det förbehåll, att Taxerts-comitcerne må bibehållas häradsvis, men lielst önskade jag att Beredn:s-comite'er socknevis afven måtte fortfara.
Jag kan icke neka dertill, att det luis mig för ett ögonblick uppkom en tvehågsenhet, huruvida Berednts-comilcerne kunna vara nödiga eller icke, sedan jag hört en landshöfding från sin bänk uttala den öfvertygelse, att de icke äro nödvändiga; men min tvehågsenhet har ej varat länge, ty jag finner, viel öfvervägande af de skäl, [Ir von Rosen anfört, det vara så påtagligt, alt BeredtUs.comiteerne ej böra eller kunna, under hopp om en förbättrad sakernas ordning, afskaffas, att jag till <dla delar förenar mig i det yttrande han afgifvit.
Man behöfver icke mer lin besinna, att genom borttagande af den första instansen, beröfvar man den skatlskyldige tillfälle att på närmare håll sjelf kunna controllera den beskattning, som honom ålägges.
Derigenom att man så går till väga, öfverhopar man, såsom Hr von Rosen riktigt anfört, Pröfn:s-comitden med en sådan mängd af klagomål, all måhända liela månader skulle gå förbi, innan Pröfnings-comiteVn hunne sluta sina arbeten.
Jag tror att den tidsspillan, som Prölnings-coiniteen i detta fall finge vidkännas, är vida större, än den som uppkommer eller åtminstone öfverklagas såsom följd af Berednts-comiteernes bibehållande.
Jag tillstyrker för min del, att bevilln.förordnrn, sådan den nu är gällande, äfven hädanefter må få qvarstå.
Jag anser de skäl, som Ilr von Rosen och Frih. Nauckhoff anfört för Beredn:s-comiteernes bibehållande, vara öfvervägande.
Det enda skäl deremot, som Hr Edenhjelm andragit, äro de fåfänga resorna för åtskilliga personer till Taxerings-comite'erna.
Denna olägenhet varder afhulpen, i händelse R. o. Ad., såsom jag hoppas, antager det förslag, som Hr von Rosen uppgifvit, nemi. att valen lill Taxerings-comiléernes ledamöter skulle ske turvis.
Jag tillstyrker således att R. o. Ad. mätte bibehålla den inrättning, hvarom 5i §:n af nu gäl lande bevilln.förordn. stadgar.
Landtm, hemställde, om 11. o. Ad. gillade att, på sätt Bevilln.Utsk. föreslagit, hittills varande Beredn. vs-comiteer komme att upphöra.
Hr Landtm, yttrade, att han uppfattat Frill.
Nnuckhoffs och Ilr von Rosens förslag så, alt det skulle innehålla samma stadgande!!, som hittills, i afseende på Beredn:s- och Taxerts-eomiteernes bibehållande, med den förändring, att le - •J 1 2 Den io Ocl ober f. m. mö terne i Taxer:s-comite'erna skalle utses turvis från de socknar, som utgöra taxerings-dislrictet, enl. den ordning, hvarom socknarna öfverenskomma.
Jag hemställer vördsamt, om icke detta beslut bör fattas då den § förekommer, hvilken rörer Taxer:s-comile'ers bildande.
Hr Eden lije lm:
Ehuru jag är öfvertygad att de andra Stånden redan afgjort hvad Bevilln.Utsk. föreslagit, innan vi hinna genomgå denna artikel, och att således hvad här ordas ej kommer att blifva gällande, anser jag mig likväl skyldig alt reservera mig emot del sist fattade beslutet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att hittills varande Taxer:s- och Beredn;s-comiteer äf ven hädanefter böra Lii beli allas.
Föreskrifterne om Taxer:scomiteers bildande innehållas egentligen i 92 §:n af nu gällande bevilln.stadga.
Sedan R. o. Ad. beslutat, att Re red u.- comiteerne skola bibehållas, så lärer det vara nödigt, ali Ståndet i allmänhet håller sig till den gamla bevilln.förordn:s stadganden i de följande §§:na , emedan det lärer vara svårt, att vid hvarje särskildt tillfälle iakttaga de förändringar, sorn Utsk. i sitt förslag infört, och som nu återigen borde rättas efter R. o, Ad:s beslut.
Under sådan förutsättning torde måhända den frågan, sorn nyss väcktes af Hr von Rosen och Hr Landtm, framställde, kunna genast företagas.
Jag har intet emot bifall dertill; jag ville nu blott hänvisa till den § i den gamla författningen, sorn stadgar 0111 sältet att utse Taxer:&-comite'ens ledamöter.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt, sedan R. o. Ad. beslutat att så väl Berednls- som Taxer:s-comite'erna böra fortfara, Ståndet torde finna, att det första beslutet borde angå sältet alt välja eller utse de ledamöter, som skola utgöra Berednts-comitéerna och sättet att formera Taxerfscomiteerna.
Jag hemställer vördsamt 0111 icke den föreg:de 4$ §:a nu måhända skulle kunna företagas, sedan den 4y"de redan är afgjord.
[Ir von Rosen: Sedan Ståndet har beslutat, att håde Beredms- och Taxei :s-comileerne skola fortfara, så hemställer jag, om icke vi kunde antaga alla de öfriga §§:na i 18 15 års författning, som röra Berednings- och Taxer:scomiteernes sammansättning och göromål, med den förändring jag önskat i valet af ledamöter i Taxer:s-camite'erna, nemi. att de väljas turvis inom socknarna, så att hvar och en förut vet att han veikligen blir ledamot när han reser dit.
Likväl får jag härvid framställa en principfråga, som .Den 10 Octo lier f. m. 223 Bevilln.Utsk. 1111 liar vidrört, och som något förändrar den gamla författningen.
Gamla författningen ålägger landshöfdingen alt, om lian ej sjelf kan vara närvar, vid Taxertscomiléen, utse en ordför. i sitt ställe.
Revilln.Utsk. har vid denna riksdag föreslagit, att Taxerls-comiteen må sjelf välja sin ordförande.
Deremot har jag intet att invanda, dock att landshöfdingen, 0111 han sjelf kommer tillstädes, intager ordförande-platsen.
Jag tror att man då i alla fall ej ville välja någon annan.
Jag tror det kan vara detsamma, om de valde sins emellan utse ordlör., eller han väljesaf landshöfdingen.
Denna förändring har jag således ingenting emot.
Den besparar landshöfdingen besväret att skrifva till en hop personer, som ofta afsäga sig uppdraget.
Den al landshöfdingen utsedde ordform har icke rösträttighet, och det synes lämpligt alt comite'ens medlemmar må inom sig sjelfve till ordför. utse den, för hvilken de hafva förtroende.
För Öfrigt har jag ingen anmärka, att göra emot i835 års författning.
Har förekommer en omständighet till, nemi. att Utsk. nedsatt plikten för den ledamot, som icke infinner sig, ifrån 6 r:dr 32 sk. till 3 r:dr 16 sk.
Det kail också vara likgilltigt.
Nauckhoff nu begärt alt 48:de §:n mätte föredragas, R. o. Ad. torde linna, alt sådant borde äga runi.
Efter det beslut
Ståndet nyss fattat, kunde den icke antagas sådan den blifvit af Revilln.Utsk. föreslagen.
Det förslag lill annan redaction af denna 48:de §, som här under discussionen blifvit framsläldt, hade Hr Landtm, fattat vara af följande lydelse: