Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom allmänna vilkor för de i ofvanberörde måtto medgifne extra Statsslag hafva Rikets Ständer funnit lämpligt förordna: s l:o att medlen endast må reqvireras i nion af behof att dem använda, hvarom E. K.
M. torde i
Nåder meddela vederbörande auctoriteter nödiga föreskrifter; och 2:o att de besparingar, som uppkomma å anslagen för hvarje serskildt föremål, icke må kunna disponeras till något annat behof, utan oafkortade reserveras till kommande Ständers disposition.
Derjemte hafva Rikets Ständer velat hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
M. icke allenast anbefalla vederbörande alt lemna Fullmäglige i Riksgälds-Contoiret underrättelse, vid hvilka tidpunkter de anvisade anslagens lyftning erfordras, utan ock, i händelse något anslag af en eller annan anledning icke skulle komma att användas, i Nåder låta bemälde Fullmägtige derom undfå kännedom.
N:o 399.
Skrifvelsej N.-o 399. 969 N:o 399.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Juni 184r.
Preslé-Ståndet den 11 — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Pikets Ständers underdåniga Skrifvelse3 argående ersättning at vissa Commendanter för sportler förlorade} till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 3 Juli 1840 om prejning frän Rikets fästningar af af örlogs- och andra fartyg.
(Stats- Utsk.
N:ris 444 och 560.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att de Commendanter vid åtskilliga Rikets fästningar, hvilkas inkomster blifvit betydligt minskade till följd deraf, att genom E. IC.
M:s Nådiga Förordning den 3 Juli 1840, angående prejning från Rikets fästningar af örlogs- och andi’a fartyg, desse Commendanter äfven blifvit frånkände den afgift, de ditintills uppburit af handels-fartyg, som från fästningarne blifvit prejade, måtte tilldelas en ersättning, svarande mot hvad de sålunda förlorat.
Med anledning häraf och som de på Handels- och Sjöfarts-fonden , till E. K.
M:s disposition ställde, medel redan af förra Ständer blifvit lill E. K.
M. öfverlemnade att dermed bestrida sådane utgifter, hvilka hafva gemenskap med handeln och sjöfarten och således kunnat af E. K.
M. anlitas för en sådan ersättning, så vida fråga derom uppstått vid det tillfälle, då E. K. M. fattade Dess Nådiga beslut, angående upphörande af handelsfartygs prejning från Rikets fästningar, så få Rikets Ständer härmed hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt, derest, vid närmare pröfning af de anspråk, som blifvit af vederbörande Commendanter väckte, desse tjenstemän skulle finnas hafva gått i mistning af en dem lagligen tillkommande inkomst, E. K.
M. då täcktes af dessa till E. K.
M:s disposition ställde medel och efter det Commerce-Colleginm samt Handels-Societeterne i Rikets Stapelstäder deröfver blifvit hörde, Bih. lill R.
Fröt. 1841. 10 Sami. t Afd, 122 970 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.-o 4°°. intill nästa Riksdag tilldela bemälde Commendanter ersättning, till det belopp, E. K.
M. kan i Nåder pröfva skäligt bestämma.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Juni 1841.
Uppläst och godkändt hos Ridd och Adeln den ii Juni i84i> Preste-Ståndet den i i — — Borgare-Ståndet den 11 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående ändringar af Förjattningarne om Socknestänima och om bildande af Communal-sty reiser.
(Lag och Ekon.-Ulsk.
Niris 4, 29, 73 & 81.
Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk.
N:o 163.) S. A. K.
Vid Riksdagen åren 1834 och 1835, hafva Rikets Ständer, genom Skrifvelse den 9 Februari sistnämnde år, hos E. K. M. i underdånighet anmält, att, i anledning af gjorda framställningar om loi ändringar och tillägg i E. K. M:s Nådiga Förordning den 26 Februari 1817, angående Soknestämmor och Kyrko-Råd, Rikets Ständer funnit en fullständigare Lagstiftning i omförmäldte afseende vara af behofvet påkallad, helst för närvarande icke någon Lag, utan endast sedvänja, ligger till grund för omiö Liing å Socknestänima i städerne och föreskrift saknas, rörande Socknestämma och Kyrko-Råd samt dessa myndigheters constituerande i de församlingar, hvilka utgöras af både städer och hemman på landet; hvarförutan åtskillige ändringar i nu gällande stadganden syntes vara erforderlige; men då Rikets Ständer saknade kännedom om de olikartade plägseder och förhållanden, som i förenämnde afseende inom Städerne ega rum och ej heller voro i tillfälle att derom in - Exedilions-Utskottets Förslug till und.
Skrifvelse j N.o 4oo. 971 hemta upplysning eller att uppgöra förslag till författning i detta ämne, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M. i Nåder täcktes, efter Stads-församlingarnes hörande, åt Committerade för Kyrkolagens öfverseende eller åt andra sakkunnige män, uppdraga utarbetandet af förslag till en fullständig Författning, angående Socknestämrna och Kyrko-Råd i städerne och på landet samt beiörde Förslag till Rikets Ständers bedöman le vid näst inträffande Riksdag öfverlemna.
I anledning häraf, har E. K. M., genom Skrifvelse till Rikets Ständer den 1 Februari nästlidet år, i Nåder täckts tillkännagifva, att Committerade för Kyrko-lagens öfverseende, med ledning af de från Consistorierne i Riket, efter Stadsförsamlingarnes hörande, infordrade underdåniga utlåtanden i ämnet, utarbetat och till E. K. M. afgifvit förslag lill Förordning om Sockneslämmor och Kyrko-Råd, äfvensom att Committerade för faLtigvårds-anslalterne, efter erhållen del af de i detta ämne inkom ne handlingarne, i Committerades förslag till Communal-lag, behandlat frågan om Socknestämrna på landet; hvilka begge förslag blifvit med Högstberörde Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnade, dervid E. K.
M. täckts förklara Sig förvissad, att Rikets Ständer skulle åt de vigtiga angelägenheter, dessa förslag omfatta, egna all deli uppmärksamhet, de förtjena.
Efter åtskilliga härom hos Rikets Ständer gjorda framställningar hafva dessa angelägenheter utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, och Rikets Ständer få nu i underdånighet till E. K.
M. framställa de åsigter, som dervid gjort sig gällande.
Rättigheten alt deltaga i Socknestämrna har hittills, så vidt några bestämmelser derom funnits, varit uteslutande fästad vid fastigheterne; delagheten har varit beräknad efter fastigheternes storlek, och bidrag för Communala behof hafva vanligen utgått efter enahanda grunder.
Detta gäller dock egentligen endast 0111 landet.
I afseende på städerna linnes i Kongl.
Förordningen den 26 Februari 1817 intet annat stadgande än, att, der Socknestämmor förut varit bruklige, må de och på lika sätt hädanefter hållas, hvaremot alla öfrige föreskrifter i denna Författning tydligen visa, att man dermed endast haft afseende på landet.
För administrationen inom städerne finnas serskildte äldre stadganden, som tydligen förutsätta, att de communala angelägenheterna inom dessa samhällen skulle hufvudsakligen endast röra Borgerskapet och i någon röön fastighets-egarne.
Emellertid äro, i följd af så beskaffade bestämmelser från delagtighet i de Communala angelägenheterne uteslutne flerfalldiga medlemmar, som borde vara dertill berättigade, till följd af sin ställning i samhället; och då, ge - 972 Expeditions-Utskoltets Förslag till lind.
Skrifvelse>
IV.-o 4oo. norn Författningar i senare tider, föreskrifter blifvit gifna om ett vidsträcktare deltagande i kostnaden för de Communala beliofven, bar det likväl icke blifvit stadgadt, efter hvad grund sådant deltagande skall beräknas, hvaraf följden varit, alt tillämpningen af dessa Författningar kanske på de liesta ställen alldeles uteblifvit.
Ett stadgande härom är af så mycket mera vigt, som det utgör en grundbeslämmelse för sammansättningen af Socknestämman, då hvars och ens delagtighet i dess förhandlingar och beslut hufvudsakligen måste afmätas efter hans delagtighet i de angelägenheter, som afhandlas.
Härvid bör likväl icke förbises, att, sådane de Communala angelägenheterne hittills visat sig, måste de anses hufvudsakligen och allmännast, serdeles å landet, vara förenade med innehafvandet af faslighet.
För dem, som derförutan vistas inom ett samhälle, är verkan af de anstallter, som vidtagas, beroende af vistelsens mer eller mindre långvarighet och derigenom, i många fall, snart öfvergående.
Dessa anstalter kunna således icke för dem vara af samma vigt, som för fastighets-innehafvarne, hvilka dervid måste taga i betragtande ett för framtiden varagtigt bestående förhållande.
Derföre anse Rikets Ständer, att fastigheterna böra fortfarande utgöra den hufvudsakiiga grunden för delagtighet i de Communala angelägenheterne.
För öfrigt synes denna delagtighet böra afmätas efter hvars och ens bergningsvilkor och förmåga att förvärfva; och som Bevillnings-taxeringen för lön och rörelse måste antagas såsom den allmännast giltiga grunden för bedömandet deraf, anse Rikets Ständer, att, der delagtigheten icke bestämmes efter fastighet, den bör bero af berörde taxering, i ett förhållande till fastigheterna, hvarigenom iagtlages den öfvervigt, som Rikets Ständer ansett dessa böra tillerkännas.
Då Rikets Ständer anse dessa bestämmelser vara tillämplige äfven för städerne i allmänhet och jemväl lemna erforderlig ledning för behandlingen af ärenden, som angå församlingar, som utgöras både af stad och hemman på landet, måste likväl derifrån undantagas Stockholms stad, der serskilda förhållanden förete sig, som väcka betänklighet vid en lagstiftning i detta ämne, och hvarom Rikets Ständer nu, likasom vid sista Riksdagen, saknade närmare underrättelser, för hvilkas inhemtande Rikets Ständer då hos E. K. M. i underdånighet begärt, att undersökning måtte anställas, hvarföre, samma hinder, som då varit för handen, äfven nu möter för uppgörande af förslag till lagstiftning i denna del.
1 afseende på det närmare handhafvandet af de egentliga menighets-bestyren, har väl blifvit ifrågasatt en Lagstiftning om fullständigt ordnade Communal-Styrelser, hvilket äfven i sin mon varit åsyftadt med det af Coramitterade för faltigvårds-ärendena afgifne förslag till Communal-lag; men ehu - Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.-o 4oo. ru Rikets Ständer inse vigten af en sådan anstalt, möta dock betänkligheter vid| en mera omfattande Lagstiftning derom, då af menigheternes rätt att sjelf ve råda öfver sina angelägenheter, under förutsättning, att Statens rättsenliga fordringar fullgöras, måste följa, att ordnandet af förvaltningen bör bero af menigheterne sjelfve, så att hvarje Lagbud derom är en inskränkning af den Communal-friliet, som Lagstiftningen bör hafva lill föremål att hägna och utbilda.
Dessutom äro föremålen för denna förvaltning och utvägarne att åstadkomma den så olika på serskilda orter, att allmänna bestämmelser derom svårligen öfverallt skola finnas fullt tillämpliga och ändamålsenliga.
Det finnes likväl vissa menigheterne åliggande angelägenheter, som, hvad landet beträffar, kunna anses öfverallt vara i den nion likartade, att de kunna blifva föremål för en likformig förvaltning och äfven sins emellan stå i det sammanhang, att de lämpligen böra gemensamt handhafvas.
— Såsom sådane angelägenheter anse Rikets Ständer folkundervisningen, sundhetsvården och fattigförsörjningen, hvilka tillika äro af egenskap alt ingripa i Statsskicket på ett sådant sätt, att Staten måste anses ega rätt att af menigheterne fordra en garanti för deras behöriga handhafvande. —•
Denna garanti anse Rikets Ständer böra beredas genom Sockne-Nämnder, som äro ansvarige för förvaltningen och innehafva en detta ansvar motsvarande, från menigheterne delegerad, myndighet, som genom Lag bestämmes, och för hvars grannlaga utöfning menigheterne böra äga säkerhet genom det fria valet af Nämndens Ledamöter.
För öfrigt synes det böra få bero af menigheterne sjelfve att besörja om förvaltningen af sina angelägenbeter genom uppdrag åt desse Nä rader eller på annat sätt, som kan finnas lämpligt, hvarigenom Communal-Instilutioneme torde säkrast och mest ändamålsenligt utbildas och stadgas.
I öfverensstämmelse med de åsigter, Rikets Ständer sålanda haft
Nåden i underdånighet framställa, och med bibehållande af hittills gällande föreskrifter, så vidt de icke funnits stridande deremot, hafva Rikets Ständer för sin del antagit det förslag till Lag om Socknestämmor för Riket i allmänhet, med undantag af Stockholms stad, samt Sockne-Nämnder för landet, hvilket liärbos uuderdånigst öfverlemnas, med den underdåniga önskan, att E. K. M., efter pröfning deraf, och i den raon det vinner E, K. M:s Nådiga bifall, täckes i enlighet dermed låta utfärda Författning i ämnet.
De förhållanden, hvarefter en Lagstiftning om Communal-förvaltningen i städerne bör lämpas, äro väsendtligen skil jäktige från dem, som å landet förete sig, och äfven inom serskilda Stadssamhällen olika, så att det föreslagne stadgandet om Socknenämnden icke kan till städerne utsträckas, och allmänna föreskrifter derom svårligen torde kunna meddelas.
Det är likväl 974 Expeditions-Utskollels Förslag till und.
N.o 400* ländt, att organisationen af städernes styrelse ingalunda öfverallt är fullständig och ändamålsenlig, hvarförutan närmare bestämmelser derom torde blifva nödvändiga, såsom följd af hvad nu är föreslaget om Socknestämmor, så vida detta förslag antages.
Rikets Ständer anse det derföre böra få ankomma på hvarje stadssamhälle alt, genom utsedde deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skild från dess Domaremagt, och att sådant förslag må underställas E. K. M:s Nådiga pröfning.
Rikets Ständer framhärda &c. Förslag till
Lag om Socknestämmor i Riket utom Stockholms stad samt om Sockne-Nänmden för Landet.
Esta Capitlet, Om Socknestämma. 1 §’ Socknestämma skall hållas i hvarje Församling 2:ne gånger om året, nemligen i Maj eller Juni samt October eller November månader och eljest när nödvändigheten det fordrar, 2 §.
Kungörelse om Socknestämma utfärdas af Kyrkoherden eller den, hans Embete förrättar, eller af den Prestman, som, för serskildta mål, eger rätt att i Socknestämma ordet föra. 3 §• 1 Morn.
När Socknestämma äskas af Konungens Befallningshafvande eller Dom-capitlet, eller af vederbörande Sockne Nämnd, eller i stad af Magistrat, må kungörelse derom icke vägras.
2 Mom, Kronobetjente och den, som i Socknestämma rösträtt eger, vare och berättigad att begära dess sammankallande, för uppgifvet ärende, dock eger Kyrkoherden att pröfva nödvändigheten deraf.
Finner Kyrkoherden ej skäl att sitt bifall lefnna, meddele, om så äskas, sitt afslag skriftligen, samt Expeditions-Viskottets Förslag till und.
N.-o 4oo. 975 skälen derlill, och ege sökanden att deröfver klaga, på sätt för besvär öfver socknestämmo-beslut stadgas. 4 §- Socknestämma skall hållas i Sockne-stuga, eller der förut vanligt varit, och pålysas å helgedag från predikstolen i socknens kyrka fjorton dagar eller minst en vecka förr, än den hålles.
Är helgedag till sockuestämma bestämd, skall å slämmodagen derom påminnas.
För ärenden, sorn fordra så skyndsam handläggning, alt kallelse icke med Ilin nes så tidigt, som nu är föreskrifvet, må sockuestämma hållas efter kortare kallelselid, och äfven å samma dag, då den pålyses; dock måga beslut om afgifter icke vid sådan stämma fattas.
Kungörelse om socknestäma skall alltid innehålla bestämd uppgift om tid, slä1 le och öfverläggnings-ämnen för sammankomsten.
Är ämne af den beska lien het, att det fordrar gemensam öfverläggning af flere socknar inom samma pastorat, måge socknnrne till gemensam stämma å det ställe, som finnes lämpligt, sammankallas.
I andra mål utlyses serskild stämma för hvarje socker. 5 % Rösträtt vid socknestämma ege i allmänhet en hvar egare eller innehafvare af fastighet, eller arrendator, så framt egaren icke bor inom församlingen, eller i annat fall sig denna rättighet icke förbehållit, jemte andra socknens invånare, som för lön, fabrik, verk eller inrättningar, handtverk och annan näring eller rörelse, erlägga bevillning efter 2 Artikeln; de likväl undantagne, som slå under annans husbondevälde.
Rösträttighet räknas efter hemmantal, der sådant finnes åsatt.
Annars medförer 10 R:dr Bevillning lika rösträtt som £ mantal, 5 R:dr lika med | och 2i R:dr lika med mantal.
För bevillning under 2J
R-'di eger ingen rösträtt rum.
I stad rostas för fastighetsvärde af 2*000 R:dr lika, som för 10 R; ir bevillning elter 2 Artikeln.
I de ärenden, som endast angå hemman eller andra fastigheter och utgifter eller besvär, som efter hemmantal eller fastighels-andel utgå, röste endast fastighets-egarne, med röstberäkning efter hvarderas fastighets-andel, och i de fall, der, enligt serskildta Författningar, endast visse medborgare ega rätt att rösta eller serskilda föreskrifter om röstberäkningen äro gifua, forhålies, på sätt samma Författningar för hvarje fall stadga.
Röstegande må genom fullmagt till annan öfverlåta sin talan och rösträtt å socknestämma. 976 Expeditions-Utskottets Forslag till und.
Skrifvelsej iV.o 4od.
Om rosterna falla lika för olika meningar, galle den mening, som ordföranden biträder. 6 §.
Rättighet att deltaga i Sockenstämmas öfverläggningar och beslut tillkommer hvar och en, som rösträtt eger.
Ej må Ledamots frånvaro hindra stämmas fortgång; kommer han tillstädes, sedan beslut taget är, må lian icke derstädes något i samma ämne anföra. 7 §.
Ordförande i socknestämma vare Kyrkoherden eller den, hans embete förestår, eller, i händelse af laga förfall för honom, den af Församlingens prester, sorn Kyrkoherden dertill förordnar, eller, i annat fall, den, som Kyrkoherden i ernbetet närmast är.
I de Annex- eller Capell-församlingar, som hafva egen ständig prest, vare han, eller den, hans tjenst förestår, i tjenstförrättande Kyrkoherdens frånvaro, Ordförande i sockenstämma, och fullgöre äfven i allt annat, då Kyrkoherden vid Capell- eller Annex-kyrka ej tillstädes är, hvad, enligt denna Förordning, Kyrkoherden, i afseende på socknestämmor, tillkommer.
I mål, för hvilka sockneslämman af Contracts-Prost eller annan serskildt förordnad prestman utlyses, vare denne ordförande. *8 §- Ordförande åligger att ärendena tydligt och fullständigt till öfverläggning framställa, samt att tillse, att icke andra ämnen till afgörande företagas, än de, som uti den förutgångne Kungörelsen äro uppgifne, och till socklieslämmas handläggning höra.
Ordföranden tillhör ock alt öfver sockneslämmas förhandlingar föra Protocoll, hvari serskildt upptages hvarje öfverläggnings-ämne, en sammandragen redogörelse för öfverläggningen, samt beslutet och skälen dertill.
Protocollet må, när så ske kan, genast, men skall i annat fall, sist å fjortonde dagen derefter, i socknestämma justeras; och åligge det Ordföranden att, vid slutet af hvarje sockenstämma tillkännagifva, å hvilken af dessa dagar justeringen kommer alt förrättas.
Protocollet undertecknas af Ordföranden, hvilken för dess vigtighet är ansvarig, och bestyrkes af minst trenne af församlingens ledamöter; finnes ej trenne vid justeringen närvarande, eller vägras underskrift, tage då Ordförande intyg om förhållandet af närvarande Krono- eller Kyrko-betjent, och ege Protocollet sedan vitsord.
Ordföranden åligger att Protocollen, införda i en serskild bok, noggrant för - Expeditions-Ut skottets Förslag till uncl.
Skrifvelse > N.-o 4°o. 977 förvara och vårda.
Honom tillhör ock att, när helst så äskas, meddela utdrag af protocollet till Sockne-Nämnden, samt att för öfrigt åt en hvar, som det åstundar, hålla protocollet tillhanda, för att deraf taga afskrift, hvilken af Ordföranden till rigtigheten bestyrkes.
Skulle så inträffa, att å Socknestämma fattas beslut i ämnen, hvarom sock nesta ruma icke eger rätt att besluta, då bör Ordföranden deremot göra föreställningar och sådant till protocollet anmärka; hvarefter och sedan justering föregått, det genast skall af Ordföranden till Konungens Befallningshafvande insändas för vinnande af rättelse. 9 §.
Till socknestämmas handläggning höra mål, som angå fullgörande af församlingens gemensamma åliggande, vården om dess tillhörigheter, samt vidtagande af anstalter för dess gemensamma behof elier gagn.
Härtill räknas fördenskull: l:o Öfverenskommelse till befordran af Gudsfrugtan och ordning vid all O ö manna Gudstjensten. 2:o Frågor röiande folkundervisningen. 3:o Kyrkovärdars, Skol-Directioners, Skol-Lärares, Klockares, Orgelnists och annan Kyrkobetjenings tillsättande och alskedande, der ej annorlunda stadgadt eller öfligt är. 4:o Granskning af Kyrko- och Skol-räkenskaper, samt frågor om kyrkomedlens användande. 5:o Öfverenskommelse om Grafställe. 6:0 Sockne-Nämnds, fjerdingsman, sexmans och andra ordningsmäns utväljande och entledigande. 7:o Nämndemäns utväljande. 8:0 Hushållning med och vård om kyrko-egendomar. 9:o Byggnad och underhåll af kyrkan och hvad dertill hörer, jemte alla församlingens hus och lägenheter, såsom Prestgård, Skolhus, Skolmästares boning, socknestuga, fattigstuga, tionde-lada m. 11. 10:o Öfverenskommelse rörande Presterskapets, Skollärares samt Kyrkobetjenings rättigheter och inkomster. ll:o Afgifters bestämmande till kyrka, skola, fattigvård och andra fromma ändamål.
Fröt. 1841. 10 Sami. 1 Afä. ia3 978 Expedaions-Utskottcls Förslag till uriel.
Skrifvelse, JY.-o 4o0‘ l2:o Bänkfördelningar. 13:o Fattigvård och frågor om mindre arbetsföre personers inflyttning frun andra socknar. 14:o Frågor om socknemagazins anläggande och vård, 15:o Allmänna helsovården, koppympningens befremjande och Barn* morskors antagande. 16:o Brandstodsföreningar. 17:o Öfverenskommelse om väghållning, snöplogning och brobyggnad m. m. dylikt. 18:o Öfverenskommelse!’ till sedlighets och allmän ordnings befremjande» 19:o Verification af Mantals-, Rest-, och Afkortnings-längder samt granskning af indelning till Krono-skjuts utgörande och längder öfver erlagd betalning derföre. 20:o Utväljande af Socken-fullmägtige i beskattningsmål och andra ärenden. 2l:o
Intyg om personers förhållande, hvilka anmälas till allmänna belöningars erhållande, äfvensom yttranden om gjorda uppodlingar m. m.
I de här uppräknade ärender eger socknestämma jemväl att meddela föreskrifter örn de, hvar och en tillhörande göromål, med iagttagande af hvad för serskildta fall genom denna förordning eller annars gällande lagbnd finnes stadgadt; äfvensom Sockenstämman för noggrann efterlefnad af dess beslut, der så nödigt finnes, eger att bos vederbörande Embets-myndighet, begära föreläggande af vite efter dess bepröfvande.
För ärenden , som, enligt serskilda Författningar, böra vid sockenstämma företagas, gälle hvad derom är föreskrifvet.
Med vård och fösvaltning af Kyrkors medel och öfriga tillhörigheter, för hålles så, som serskildt är förordnad!. 10 §.
Alla afgifter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå efter den bestämda grunden för röst-rätt i sockenstämma, så vida ej serskildt derom blifvit stadgadt eller serskild öfverenskommelse derom träffad. 11 §.
Nu är sockenslämmo-protocoll och beslut justeradt och underskrifva, då skall beslutet med besvärs-hänvisning, som alltid bör åtfölja, nästa Sön eller Helgedag, då Gudstjenst hålles, från predikstolen uppläsas.
Angår det Expeditions-Utskottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o 4<>o. 979 ensamt någon person af församlingen, då skall honom ofördröjligen utdrag af protocollet, innefattande beslutet, tillställas.
Är någon med. beslutet missnöjd, må lian deri söka ändring genom besvär, som ingifvas tili Dom-Capitlet i de mål, som upptagas i l:sta, 2:dra, 3:dje och 4:de momenten af 9:de §., och i alla öfriga bos Konungens Befallningshafvande i Länet innan klockan 12 u Trettionde dagen eller, om Helgedag då infaller, dagen derefter, räknad antingen från beslutets kungörande eller deraf bevisligen erhållen del, den dagen oräknad, då sådant skett, allt efter livad här ofvanföre i serskilda händelser stadgas; bifoge ock sina besvär, ej allenast det öfverklagade beslutet, utan äfven bevis, när detsamma kungjordes eller blef honom ti lista ild t; åliggande jemväl den klagande att, inom 14 dagar, efter det besvären inlemnades å ort som vederbör, till sockenstämmans Ordförande aflemna Diarii-ntdrag Öfver besvärens inlemnande.
För Hernösands Stift vare, för mål, som gå till Dom-Capitlet från Jemtland, Westerbotten, Norrbotten och Lappmarken, besvärstiden dubbelt längre, än hvad härom i denna §. är stadgadt.
Försummas hvad sålunda är föreskrifvet, vinner beslutet laga kraft, såvida det icke angår ämnen, hvarom sockenstämman icke eger beslutande rätt. 12 §.