Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående tillgångs anvisande, då RiksMarkegångspriset på den under lönerne inberäknade Spannemål öfverstiger 6 R:dr B:co tunnan.
N:o 292.
Angående regleringen afRiksStalens andra HufvudTitel.
N:o 293.
Angående förliöjdt hyresanslag för Landsböfdinge-Recidensbuset i Hernösand.
N:o 294.
Angående reglering af RiksStatens Sjunde HufvudTitel. 55 H. 1* 4 Den 28 December f. m.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 24 sistlidne November under N:o 34o afgifne, och den 21 dennes f. rn. på bordet lagde, Utlåtande, angående anslag för fullbordandet af Garnizons-Sjukhusbyggnaden, samt Kongl.
Andra LifGardets Casernbyggnad.
Herr Mundi aj Rosenschöld ^ Eberhard: XJLi ett föregående Utlåtande, rörande GarnizonsSjukhuset, bar StatsUtskoflet uppgifvit sådana förhållanden af misshushållning samt förbigående af stadgar och författningar, föreskrifne i afseende på Kronans byggnader, att jag hade väntat, att icke i detta Utlåtande se det förslag, sorn ligger till grund för Utskottets tillstyrkande af ett ytterligare anslag till ett så betydligt belopp, vara uppgjordt af samma Architekt, sorn förut haft befattning med byggnaden.
Den, som med uppmärksamhet följt detta ärende, och behagar läsa det föregående Utlåtandet i ämnet, finner, att icke blott StatsUtskottet, utan äfven Pdkets Ständer, genom sitt bifall till StatsUtskoltets Utlåtande, underkänt samma Architekts åtgärder.
Detta hade varit skälig anledning att visa så mycken egard för Pdkets Ständers beslut, att man låtit ett ytterligare kostnadsförslag uppgöras af en annan Architekt.
Det har likväl icke skett.
Samma person, som tyckes med skäl hafva ådragit sig Rikets Ständers missnöje, och bort ställas till ansvar, är den, som uppgjort ett kostnadsförslag å ännu 116,000
Den 28 December f. ra.
R:dr till, för att fullborda samma byggnad, för hvilken missnöjet ägt rum.
Innan jag häruti vidare vill yttra mig, skall jag anhålla att få veta, om beslut i anledning af detta Utlåtande är tagit af de andra Stånden, och hurudant.
Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Ifrågavarande Utlåtande är af BorgareStåndet bifallit; men huru de tvenne öfrige Stånden afgjort frågan, derom är ännu icke någon officiel uppgift ankommen.
Efter denna upplysning får jag för min del föreslå, alt Ridderskapet och Adeln icke bifaller det tillstyrkta anslaget, utan mot vilkor och uttryckligt förbehåll af Entreprenad-auctions anställande för företagets fullbordan, emedan föregående förhållande utvisar, alt man äfven uraktlåtit en sådan af Förfaltningarne föreskrifven åtgärd.
Man har till exempel utlyst en Entreprenad-auction, men af någon anledning hafva icke speculanter infunnit sig, och då har man icke försökt en ny.
Enär för öfrigt detta förslag är uppgjordt af samma Architekt, med hvars förra åtgärder Rikets Ständer ådagalagt sitt stora missnöje, tillstyrker jag, att Ridderskapet och Adeln icke lemnar sitt bifall, utan med vilkor, att Entreprenad-auction blifver verkställd, och alt om på första auclionen speculanter icke infinna sig, en ny matte blifva utlyst.
Den 28 December f. m.
Friherre af Nordin> Carl Johan:
Den värde Talare, som yttrat sig näst före mig, har fästat sin uppmärksamhet vid Utlåtandet N:o 214» hvaruti StatsUtskottet ansett sig föranlåtit alt göra flere anmärkningar vid den förvaltning och redovisning, som hittills ägt rum för Garnizons-Sjukhusbyggnaden.
Ridderskapet och Adeln beslöt, då detta Utlåtande förevar, och jag tror att de tre öfrige Stånden fattat samma beslut, att man skulle anmäla inför Konungen de betänkligheter som uppstått, på det Konungen i laglig väg måtte anbefalla undersökning, sedan vederbörande blifvit hörde, en åtgärd hvilken ej kunde vidtagas af Rikets Ständer.
Om det vid denna undersökning blir utröndt, att några förseelser ägt rum, lära icke de rättelser uteblifva, som påkallas; men att från detta förhållande hemta stöd för bestridande af utbetalning af den nödiga summan för det återstående arbetet, kan jag icke begripa.
Jag tror att man bör ihågkomma, att den ifrågavarande byggnaden icke blott är ett Garnizons-sjukhus, utan äfven att anse såsom ett sjukhus för Armeen och Flottan.
Genom det läge Stockholm har, lär det icke undfalla någon, att i händelse af krigsoroligheter, en större styrka måste sammandragas i dess grannskap, och att för Flottan intet lämpligare ställe till sjukhusetablissement finnes än här.
Detta sjukhus är således egentligen att anse såsom ett militär—hospital, hvilket äfven ingår uti för - Den 28 December f. m. 7 svarsplanen.
Att åter uppskjuta byggnaden, är endast att föröka kostnaderne.
Jag medgifver visserligen, att kostnaderne till denna byggnad äro stora, men så bör man ock påminna sig att arbetet fortgått i 20 år, ty det börjades 1812.
Ett arbete, som utsträckes på sådant sätt, skall ovilkorligen blifva öfverdrifvet dyrt, och ingen privat man skulle så utsträcka det, ty extra utgifterne skola ovilkorligen derigenom mångdubbla kostnaden.
Att nu uppehålla afgörandet af anslagsfrågan, skulle ingenting annat verka, än att StatsRegleringsBetänkandet icke kunde företagas lill slutligt afgörande, innan den summa blifvit bestämd, som finnes fördetta ändamål upptagen i samma Betänkande.
Den omständighet, som Herr Munck af Rosenschöld fästat sig egentligen vid, alt företaget skulle genom Enlreprenad-auctioner tillvägabringas, låter visserligen i de flesta fall verkställa sig, men det finnes äfven omständigheter, då det icke låter sig göra..
Till yttre byggnaden och väggfaste saker kan Entreprenad-auctioner visserligen i mångå fall användas, men vid inredningen kunna sådana verkställighets-åtgärder påkallas, som icke låta utföra sig i följd af entreprenad.
Min mening är ej att afstyrka entreprenad.
Jag är öfvertygad, att Konungen anbefaller sådan, der det är möjligt; men att bestämdt förklara, att byggnaden ej får ske, utan genom Entreprenad-auction, skulle möjligen kunna komma att lägga hinder för verkstäl - 8 Den 28 December f. m. ligheten.
Jag tillstyrker således bifall å Utlåtandet, sådant StatsUtskottet det föreslagit.
Jag anhåller endast att få till hvad Friherre af Nordin anfört tillägga, att det ifrågavarande yttrandet af ByggnadsCommitteen redan den 19 dennes ingått till Kongl. Maj:t, samt att dermed följde ett skrifteligt anförande af ÖfverlntendentsEmbetet ”att intet dervid va”rit att anmärka.” — Hvad Entreprenadauclioner angår, visar erfarenheten, att de ej alltid äro möjliga.
Sådane hafva varit flere gånger utlyste, men ingen speculant bar infunnit sig.
Att döma af Friherre af Nordins yttrande, skulle man tro, att jag bestridt fullbordandet af SjukhusByggnaden, samt anslaget dertill.
Jag har tvertoin tillstyrkt det, men med uttryckligt vilkor, alt byggnaden genom Entreprenad-auclion skall verkställas, helst anslaget är grundadt på förslag af en Architekt, som förut visat sig icke vara tillförlitlig.
Om det skulle vara någon del af arbetet, hvilken ej kan genom auction fullbordas, så är det ett undantag, som jag gerna kan medgifva.
Men jag kan icke frångå min begäran att auction skall användas i de fall der det är görligt.
Jag tror att det finnes en allmän föreskrift, att Kronans byggnadsarbeten skola genom entreprenad verkstäl - Den 28 December f. m. 9 las, och jag tillstår, att då jag nu hört svårigheter kunna uppstå emot auction, anser jag ett bestämmande derom så mycket nödvändigare; ehuru jag likväl är öfvertygad, att, efter hvad som föregått, auction ej gerna kan undgå att verkställas.
En Talare har här funnit besynnerligt, alt StatsUtskottet, som i ett föregående
Utlåtande framträdt med anmärkningar rörande den förmenta misshushållning, som ägt rum vid GarnizonsSjukhusets byggnad, likväl sedermera till Rikets Ständer framlemna! ett kostnadsförslag, upprättadt af samme Architekt, som förut haft befattning med den klandrade byggnaden.
Jag underställer likväl Ridderskapet och Adelil i allmänhet, samt Talaren särskilt, om StatsUtskottet, eller någon annan afdelning af Rikets Ständer, eller Rikets Ständer sjelfve, kunna göra annat, än att öfver ingifna byggnadsförslag höra den myndighet, som äger att dem pröfva, nemligen ÖfverlntendentsEmbetet.
När detta Embete förklarat förslaget vara riktigt, inser jag ej hvad StatsUtskottet mera skall göra, så vida man ej vill, att Utskottet skall förklara, det hvarken Architekten eller ÖfverlntendentsEmbetet förstå sin sak.
Om än så illa skulle vara, har Utskottet ingen rätt, att det förklara; ty när Utskottet gått till den högsta myndigheten i saken, kan det ej mera göra.
Samme talare, som IO Den 38 December f. m. yrkat att Ridderskapet, och Adeln ej skulle lemna sitt bifall till Utlåtandet, utan förbehåll att Entreprenad-auction företages, har sjelf erkänt, att allmänna Författningar redan anbefalla en sådan åtgärd.
Enär så är, och då Konungens Rådgifvare här förklarat, att Konungen ej lärer underlåta en sådan åtgärds vidtagande, tycker jag att man har den säkerhet man möjligen kan ernå.
Jag tror dessutom, att Entreprenad-auctioner på byggnader ej äro så alldeles tillförlitliga.
Åtminstone hafva Banken och RiksgäldsContoret haft en motsatt erfarenhet.
Då nyligen en reparation ägde rum vid RiksgäldsContoret, åtog sig en af ÖfverCommissarierne att göra den för 800 å 900 R:dr under kostnadsförslaget, och utförde det till allas nöje.
I Banken har det gått ännu bättre.
En reparation der hafva några af Commissarierne verkställt för 4°oo R:dr under kostnadsförslaget, och för 6000 R:dr mindre än en Architekt kunnat få, men icke velat göra den för.
Då man ser, att sådane förhållanden inträffa med allmänna byggnader, oaktadt Entreprenad-auctioner förbigås, tror jag, att man kan låta bero vid gällande Författningar och Konungens omsorg.
Skall man göra ett tillägg, måste Utlåtandet återremitteras, och då förvållas endast tidsförlust utan någon synbar vinst.
Jag tillstyrker således bifall å Utlåtandet, sådant det är.
Pierr Manck af Rosenschöld:
Jag har tillstyrkt bifall till Utlåtandet, men med tillägg af den anhållan hos Kongl. Maj:t, i sammanhang med samma Utlåtande, att entreprenad-auction måtte verkställas å den återstående delen af byggnaden, samt der en sådan auction kan vara användbar; och jag hemställer, om icke detta Utlåtande kan bifallas med ett sådant vilkor.
Friherre af Nordin: Herr Munck af Rosenschöld torde tillåta mig få påminna den värde talaren om en gällande Författning, nemligen Reglementet för Kronans Auctioner.
Der finnes stadgadt, att alla byggnader, som för Kronans räkning skola uppföras, böra genom entreprenad-auction verkställas, derest icke sådana omständigheter förekomma, som göra det omöjligt.
Om Herr Munck af Rosenschöld medgifver mig att denna Författning, som utgafs i December 1825, förklarar, huru förhållas skall, hemställer jag, hvad ändamålet är att besluta ett sådant vilkor som det Herr Munck af Piosenschöld föreslår — då Utlåtandet, såsom första gången föredragit, nu måste antingen helt bifallas, afslås eller återremitteras.
En ålerremiss måste nödvändigt ske om Herr Munck af Rosenschöids anmärkning skall kunna antagas, och följden blir, att det följande Utlåtandet om SlatsRegleringen måste i sådan händelse uppskjutas.
Jag frågar, 0111 den gjorde an - 12 Den 28 December f. m. märkningen efter den upplysning om gällande Författningars föreskrift, jag haft äran lemna, är så vigtig, att man derföre bör åstadkomma ett uppehåll, som ej är att önska, hvarken för Folket eller Rikets Ständer?
Jag tror således, att den värde talaren gerna kunde afstå från sitt tillägg, såsom öfverflödigt, och medgifva, att Utlåtandet bifalles.
Herr Rosenqvist_, Fredrik Leonhard:
Ordspråket säger, att brännt barn skyr elden; och månne det är underligt, om man har farhåga för detta anslag, hvilket, lika så väl som sjelfva byggnaden, redan fortfarit i 20 år?
— Är det ej hög tid att göra ett slut derpå, och enär sådant kan ske derigenom, att byggnaden upplåtes på entreprenad-auetion, anser jag sådant vara af beliofvet högt påkallad t.
Man anmärker väl emot sådane auetioner, att arbetet blir dåligt, men äfven denna anmärkning är origtig, då man betraktar, att arbetet skall ske under uppsigt, samt vid dess fulländande Lesigtigas.
Är arbetet icke dugligt, så casseras det,— och i motsatt fall, hos hvem ligger felet, antingen hos Entrepreneuren, eller hos Besigtningsmännen.
— Af dessa skäl anhåller jag, att anslaget måtte bifallas, men med det uttryckliga vilkor, att arbetet skall ske genom entreprenad.
Jag skall vara nöjd, om män slipper med delta anslag, men, för att få visshet derom, ser jag ej någon Den 28 December f. ra. i3 annan utväg än auction, som 3:ne gånger skall i Tiduingarne kungöras.
Det är ej utan exempel, utan har tvertom ofta handt och funnits nödigt, att Rikets Ständer i underdånighet anhållit, det förut utfärdade Författningar måtte blifva iakttagne.
Men då nu här tvänne Konungens Rådgifvare gifvit oss försäkran, att ifrågavarande Författning skall blifva iakttagen, anser jag öfverflödigt alt yrka en sådan anhållan, och, tryggande mig vid att detta löfte af tvänne Konungens Rådgifvare skall blifva uppfyllt, vill jag ej vidare yrka på något förbehåll, utan tillstyrker bifall, anseende mig hafva erhållit samma resultat genom min första erinran, som om Rikets Ständer hade beledsagat sin Skrifvelse med en underdånig anhållan.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, sedan Herr Munck af Rosenschöld afstått från yrkande af det ifrågastäldte förbehållet, Herr Rosenqvist jemväl behagade derifrån afstå.
Då Herr Munck af Rosenschöld afstått, och det torde vara Ridderskapets och Adelns mening att detta Utlåtande bör bifallas, skall jag äfven afstå från ifrågavarande förbehåll, anhållandes likväl att det må komma till Pro - Den 28 December f. m. tocollet, att jag anser en sådan auction för det enda vilkor, hvarigenom man tryggas, att byggnaden inom viss tid verkställes.
Uppå derefter framställd proposition, hlef StatsUtskottets förevarande Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 21 sistlidne November under N:o 335 aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, angående StatsRegleringen i allmänhet, samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderlige Statsbristsumma; i sammankang hvarmed äfven föredrogs StatsUtskottets den 7 dennes under N:o 352 aflåtne, och samma dag e. m. ])å bordet lagde, Memorial, innefattande anmälan derom, att, vid uppgörandet af Bilagan N:o 1 1 till Utskottets Memorial N:o 335, angående StatsRegleringen i allmänhet, det misstag förelupit, att de af Rikets Ständer bifallne 2:ne Pensionsrum på Allmänna IndragningsStaten för Generaler blifvit upptagne till 4000
R'dr för hvardera, eller tillsammans 8000 R:dr; hvilket misstag
Utskottet ansett sig böra rälta, under förklarande, att Summan af de 2:ne GeneralsPensionerne bordt upptagas till 3ooo R:dr för hvardera pensionsrummet, eller tillhopa 6000 R:dr; hvarom rättelse skulle iagttagas uti den RiksStat, som komme att lill RiksStånden öfverlemnas.
/ Den 28 December f. m.
Friherre Cederström, Jacob: Den af StatsUtskottet här angifne misskrifning förefinnes i den vid Memorialet N:o 335 bifogade tabell, der Utskottet uppfört pensioner för 2lne Generaler a 4000 R:dr, med 8000 R:dr.
Rikets Ständer hafva beslutat, att de 2:ne pensioner, som för Generalerne uppföras, skola utgå lika med pensioner för Landshöfdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civileEmbetsmäns pensionerande föreskrifva.
I anledning deraf äro, vid 3:dje HufvudTitelns justerande och expedierande, samma ordalag bibehållne, som ligga till grund för Rikets Ständers beslut, nemligen att de a:ne Generalerne skola få pension i likhet med Landsliöfdingar.
Jag skulle således tro, alt icke en summa kan rättas derigenom att man anser den som ett misstag, ty det är ej af Rikets Ständer beslutadt, att Generalslönerne skola blifva pensioner, utan att Generalerne skola åtnjuta pension i likhet med Landshöfdingar, och, i afseende på åldern, i likhet med hvad för civile Embetsmän är stadgadt.
Jag anser derföre, att ingen summa bör införas, helst då någon fråga om sådane pensioners utbetalande ännu icke uppkommit, utan att det må bero på Konungen att besluta pensionerne efter de Författningar, som äro gällande för Landshöfdingars pensionerande.
Herr LefrenJohan Pehr: Ridderska - 16
Den a 8 December f. m. pet och Adeln täcktes tillåta mig utreda frågan sådan den fortgått.
Jag hoppas derigenom bevisa, att anledning ej saknas till den framställning Utskottet gjort.
Sedan Utskottets första Betänkande om 3:dje HufvudTiteln blifvit återremitteradt, och Utskottet under N:o a3p inkommit med svar på anmärkningarne, och nytt Utlåtande angående 3:dje HufvudTiteln, har Utskottet deruti förblifvit vid dess i första Betänkandet gjorde hemställan: att blifvande Innehafvare af de g, till uppförande å Stat, f öreslagne Gereralslöner i Penningar må erhålla rättighet, att , lika med Landsbofdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, vid 65 års ålder, efter erhållit afsked, till pensions åtnjutande för den öfriga lifstiden uppföras å Allmänna IndragningsStaten; dock att på en gång ej flere än aine sådane pensioner bestås.
Om man ser efter ordalagen i detta förslag, så refererar sig uttrycket: lika med Landshöf dingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, till ziffran 65 års ålder, och lemnar den lucka, att det icke är bestämdt, hvilket belopp pensionerne böra utgöra; men deremot säges: att det skall vara i likhet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande före skrif - D e n 28 D e c e m b é r 'f. rn. j j skrifva.
Dessa Författningar stadga, att pensionen skall vara hela lönen, vid 65 års ålder, så vida det styrkes, att sjuklighet hindrar tjenstens ytterligare förrättande, oell; utan detta vilkor af Läkare-attest, om individen är 70 år gammal.
Det är detta; som gifvit anledning till tvisten.
I nästa Betänkande N:o 3o4 inkommer Utskottet tili RiksStånden och berättar, huru de särskilte RiksStånden beslutat i denna fråga.
Deraf upplyses, att PresteStåndet i allo bifallit Betänkandet N:o i3a i den punkt jag nyss uppläst, men att Ridderskapet och Adeln bifallit samma punkt med den förändring, att g pensionsrum borde bestämmas i stället för 2, och att afdrag skulle aga rum i förhållande till det, som Armeens PensionsCassa betalar.
BorgareStåndet bade äfven bifallit rättigheten att inträda på PensionsStat, men hade nedsatt pensiölierne till 2000 R:dr, med 3 pensionsrum.
Deremot hade BondeStåndet afslagit all pensionsrätt.
Derigenom stod frågan så, ätt 3 Stånd bifallit, att Generalitetet skulle komma på PensionsStat, men 2 Stånd hade differerat i sättet.
Derföre korn man nu med voterings-propositioner.
En af dem var af följande lydelse: ”Den, som bifaller att pen”sionsrummen för Generalerne å Allmänna ”IndragningsStaten må blifva 2 på en gång, ”voterar Ja.”
Denna mening vann.
Således blef det gifvit, att det skulle blifva i 55 II, a i8 Den 28 December f. ni. rum.
Derigenom hade BorgareStändets påstående om 3, och Ridderskapets och Adelns om 9 pensions*uiu, förfallit, och PresteStåndets, som var enligt med Utskottcls, hade segrat.
Men i alla dessa beslut finnes ej stadgadt, huru stor pensionssumman skall blifva.
Denna lucka är det, som Utskottet nu vill fylla, på den grund att Förfaltningarne om civila Embetsman stadga, att det är lönens belopp som skall utgöra grunden.
Utskottet hade i tabellen uppfört 4ooo jR:dr, då likväl Generalslönerne endast äro 3ooo R:dr.
Det är detta Utskottet velat rätta.
Således är saken nu i det skick, att hela lönen är uppförd som pension, och att pensionsplatserne äro 2, på grund af hvad som vann i Förstärkta StatsUtskottet.
Så står saken, och jag ser ej, hvarföre Friherre Cederström skall kunna säga, att de ord, som finnas i StatsUtskottets Betänkande* hvilket blott blifvit af PresteStåndet bifallit, skola referera sig till Landshöfdingepensiolien, då det lilkväl är lill 65 års ålder som de höra.
Jag ber, alt å nyo få uppläsa meningen, sedan målet är utredt.
Den lyder sålunda: äfvensom Utskottet tillstyrker, att blifvande Innehafvare af de g till uppförande å Stat föreslagne Generalslöner i Penningar må erhålla rättighet, att, lika med Landshöfdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, vid 65 års ålder, efter Den 28 December f. m. *9 erhållit, afsked, till pensions åtnjutande för den öfriga lifstiden uppföras å Allmänna Indragnings Staten; dock att på en gång ej flere än 2:ne sådane pensioner bestås.
Mig syrtes det klart i att allt refererar sig till ziffran 65, och så hafva Rikets Ständer förstått det, ty Borgare- och PresteStånden samt Ridderskapet och Adeln hafva utan anmärkning bifallit det som rörer åren, men stadnat i olika beslut om antalet och pensionernes beloppi.
Om de af Herr Lefmi uppläste ord utur StatsUtskoltets Betänkande, att Pensioner för Generaler skola vara lika med Landshöfdingars och utgå i enlighet med Författningarne för civile Tjenstemän, skola refereras till 65 års ålder, så får jag fråga, huru det #r möjligt, att SlatsUtskottet kan yttra en sådan conlradiction, ty det är ej samma Författning, som gäller för Landshöfdingars pensionerande, och för civile Embetsmäns i Öfrigt.
Här är beloppet bestämdt lika med det för Landshöfdingar, och tiden alt komma i åtnjutande af pensionen lika med den för civile Embetsman.
Sådant är Rikets Ständers beslut, och icke, att pensionsbeloppet skall vara hela lönen.
När StatsUtskottet vid voteringspropositionens uppgörande icke bestämdt yttrat, att detta är Utskottets, och sedan Rikets Ständers mening, och det är Preste55 H. ?.* ao
Den 28 December f. rt>.
Ståndets mening, som skall ligga till grund för beslutet, så må det tillåtas mig tro, att detta icke var PresteStåndets mening, utan att pensionerne skola vara lika med Landsliöfdingars.
Om detta är ett factum, lär icke eller det från StasUtskottet nu inkomne Memorial vara rigtigt.
Den deruti omtalade summa är antagen per analogiam efter civile Tjenstemännens pensionering, ty de hafva hela lönen i pension.
Men sådant är icke förhållandet med Landshöfdingar; de hafva numera icke sin hela lön som pension, utan beloppet af StatsSecreterares lön 1818; före den tiden hade de hela lönen.
Deruti är hela skilnaden.
Jag skulle derföre tro att, i likhet med hvad Rikets Ständer redan expedierat angående 3:dje IIufvudTiteln, IndragningsStaten äfven måste blifva expedierad utan att nämna ziffran, då ingen person finnes, som zifFran hafva skall, och att man blott bör utsätta samma ord som i Rikets Ständers beslut.
Då, och endast på det sättet, är Rikets Ständers beslut expedieradt.
StalsUtskottet har i tableauen till N:o 335 behagat uppföra summan till 4o°° R*‘dr.
Sedermera har Utskottet nu inkommit med ett Memorial, deruti det förklarat detta vara en misskrifning, och att summan bör vara 3ooo R:dr, men ingendera af dessa summor är rigtig.
Utskottet har icke med summan att skaffa; summan för Landshöfdingar är bestämd till likhet med StatsSecreterares ¥
Den 28 December f. m. lön.
Detta bestämdes vid 1818 års Riksdag.
Jag hemställer således, om det icke vore lämpligast att förklara, det ingen särskilt summa behöfver upptagas, och alltså ingen missskrifning rättas, utan att Mer morialet blott lägges till Handlingarne.
Hvad åter Memorialet N:o 335 angår, så måste det remitteras till BevillnjngsUtskottet för Statsbristsumraans skull.
Herr Lefrén: När Friherre Cederström, började sitt nu afgifne yttrande, kom han alt anföra orden så som de icke äro: lika med Landshöfdingars.
Det står likväl: lika med Landsbofdingar.
Det var ej eller underligt, ty han hade ej Memorialet till hands.
Deremot är det bestämdt, att det icke är uttaladt, huru stort beloppet skall vara, men väl att Författningen för civila Tjenstemän skall vara gällande.
Det torde vara öfverflödigt, att härom stadga, sedan 3:dje HufvudTiteln är expedierad, monicke böra de 4000 Rldrne stå qvar.
Det måtte icke vara Friherrens mening.
Herr Rosenqvist} Fredrik Leonhard:
Med hänsigt till Herr Ståhles, Grefve von Schwerins, Friherre Sprengtportens och Hr Norei reservationer mot pluralitetens beslut, finner jag Memorialet N:o 335, böra, på grund af gnmärkningarne, återremitteras, ty i betraktande deraf att pluraliteten består af blott en röst, och att de betänkligheter Hr Ståhle l}en 28 December f. m. ffapilagt, äret ganska yigliga, apser jag den* i?qra komma under nytt öfvervägande.