Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Således vilja 3 Stånd icke gifva mindre, än hvad StatsUtsk. föreslagit, och då måste efter grundlagens bokstaf 3 Stånds beslut gälla, till upphäfvande af det 4:de Ståndets beslut, hvilket Stånd ensamt säger, att det vill gifva mindre än hvad StatsUtsk. tillstyrkt.
Men nu inträder den speciella frågan, att af dessa 3:ne Stånd, som alla icke vilja gifva mindre än StalsUtsk.
, 2tne vilja gifva mera än StatsUtsk., och ett lika mycket som StatsUtsk.
Således måste strid uppstå emellan dessa 3 Stånd, som utgöra pluralitet mot det 4:(le.
Frågan är följaktligen lagligen behandlad, med undantag deraf, att det icke brukliga deputationsväsendet icke ägt rum, utan man har, på sätt som alltid skett, genast gått lill framställning af voter:s-propos:r i följd af de beslut, som fallit inom Stånden, sedan målet återkommit från Utsk.
Så fattar jag frågan.
Skulle så inträffat, att 3 Stånd hade velat gifva mera än StatsUtsk. föreslagit, så måste det vara klart, att det 4
Då hade deras beslut blifvit gällande, som velat gifva mera än StatsUtsk.
Jag tror att frågan är klar och i detta speciella fall rätteligen af StatsUtsk. behandlad.
Jag tillstyrker derföre vidblifvande af det beslut, R. o. Ad. förut fattal, nemi, att godkänna propos:na, och det så mycket hellre, sorn en enda hårsmåns afvikande ifrån del förut fattade beslutet skulle vara att gå directe emot hvad grundjagen tydligen har bestämt.
Den 17 Maj.
Jag skulle visserligen gerna önska, att elen sats vore riktig, som Gr.
Frölich framställt, nemi. samma sats drifven lill sin conseqvens, då Hr Grefven ansåg det vara hardt, alt ett Stånds ledamöter skulle nödgas deltaga i en votering, der detta Stånd icke finge göra sin mening gällande, nemi. under förutsättning, att desse ledamöter voro representanter af det Stånds mening, som de föreställde och ägde skyldighet att representera.
Om så hade varit, så skulle otvifvelaktig! R. o. Ad:s mening icke så ofta blifvit underkänd vid denna riksdag uti de vigtiga frågor, der R. o. Ad:s mening icke gjort sig gällande.
Så är likväl beklagligen icke förhållandet.
Enligt grundlagens föreskrift måste det 4tde Ståndet äfven deltaga i votering, när fråga är att skilja emellan de 3:ne Ståndens olika meningar.
Jag anhåller i öfrigt hos Hr Frih. o. Landtm., att punk terne i detta betänk, måtte blifva livar för sig till R. o. Ad:s pröfning, föredragne.
H11 Frih. o. Landtm, erinrade, i anledn. af Hr Rosenblads sista yttrande, alt R. o. Ad. redan beslutat att delta mål skulle punktvis pröfvas, och att i anledn. deraf det nu endast vore i;a punkten, som vore för R. o. Ad. föredragen.
Jag är ganska tacksam för de vidlyftiga och sakrika upplysningar, som blifvit lemnade, till bevis derför, alt StatsUtsk. riktigt uppställt voter:s-propostna; men jag för min enskilda del kan icke inse, att StatsUtsk. haft rättighet att derpå ingå.
Jag kan icke frångå hvad jag förra gången yttrade, nemi. att jag anser StatsTJtsk. helt enkelt hafva bort svara, att de voter:s-propos:r, StatsUtsk. förra gången framställde, äro af 3:ne
Stånd godkända och således att anse såsom R.
St:s beslut, hvilket icke kan af ett Stånd upphäfvas.
StatsUtsk:s utlåt., hvilket icke kan betraktas annorlunda, än såsom svar till det Stånd från hvilket återremiss bekommits, kan således icke erhålla annan åtgärd, än att läggas till handlingarna, sedan frågan redan är af 3.*ne Stånd afgjord.
Uti vigtiga principfrågor anser jag det vara en pligt af Utsk. att så omständligt, som möjligt, redogöra för sina skäl.
Af denna anledn. delar jag StatsUtsk:s åtgärd, att i dessa punkter hafva framställt skälen hvarför Utsk. uppställt voter:s-propos:na så omständligt och öfvertygande, att jag tror föga dervid vara att tillägga.
Jag får blott fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att, ehuru visserligen grundlagen bestämmer hvad som utgör beslut i särskilda frågor, det likväl beror på en riktig uppfattning, som ligger inom tankens område, att bedomina hvad som anses såsom beslut eller icke.
Att söka en ledning dertill ensamt uti grundlagen, vore fåfängt.
Jag får blott i afseende på Utsk:s sätt att uppfatta
RiksSt:ns beslut i den ifrågavar. punkten erinra derom, att detta sätt att tolka ett beslut grundar sig på den procedur, som inom alla embetsverk och domstolar äger rum och som stödjer sig på 23 cap. 4 §tn Rälteg.b:n, der det heter: ”1 andra saker stånde vid de flestes mening, som på en grund sig stöd ja, äntå att flere meningar äro, som af olika grund komma.”
Det är denna logiska uppfattning af hvad som fordras för att. bilda ett beslut, som ligger till grund för den uppfattning, hvilken ägt rum inom StatsUlsk.
Jag tror att Utskrs sätt att uppfatta sitt beslut, så väl i denna, som öfriga punkter, hvilka utgå från samma cathegori, icke bör anses kunna vara underkastadt ett ögonblicks tvekan.
Ett annat förhållande kan äga rum i afseende på 24 voter:sproposln, rörtde hvilken alla Stånden fattat olika beslut.
Der tnedgifver jag, att saken kan ses från olika synpunkter.
Nälden voter:s-propos:n förekommer, utber jag mig att deröfver särskildt få yttra mig; men hvad den ifrågavar. punkten vidkommer, så anser jag alldeles bestämdt, att votertspropos:na icke kunnat uppställas på annat sätt än som skett.
Uiskts yttrande i i:a punkten blef derefter af R. o. Ad. godkändt. 2 punkten. R. o. Ad. godkände så väl Ulsk:s yttrande, som de föslagna voler:s-propos:na. 3 och 4 punkterna.
Dessa båda punkter ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Uti den af Frih.
Cederström afgifna reservationen anhåller jag alt få instämma.
Jag var så väl inom afdelningen, som inom Ulsk., af olika tanke roed pluralileten.
Jag ansåg visserligen, att sedan Utsk. börjat beträda en bana, borde det framgå på densamma och icke vara inconseqvent; men jag har icke kunnat anse detta fortgående annorlunda än såsom en praxis från 1809 års riksdag till den närvarande.
Jag får förklara, att i händelse jag skulle blifva representant vid nästa riksdag, kommer jag aldrig att godkänna denna praxis, utan ämnar jag hålla mig vid 69 §:n Reg.F:n och de föreskrifter, som i denna § finnas tydligen bestämda.
Hr Tersmeden, Carl Reinh.:
Ehuru jag icke tecknat mig såsom reservant vid detta betänk., har jag likväl inom Utsk. stridt för den åsigt, som finnes uttryckt i Frih.
Cederströms reservation.
Jag får derföre till R. o. Ad:s prot. nedlägga äfven min emot det beslut, som är fattadt genom godkännande af dessa propositioner.
Det är måhända på grund Den 17
Maj; af ett misstag jag hemställer huruvida propos. framställdes på den sista punkten.
Underh Ridd.Secret. yttrade, det R. o. Ad. ang:de de tvänne sista punkterna beslutat att de skulle läggas till handlingarna.
Jag har icke hört det; men jag hemställer, om icke propos. bort framställas lill gillande af betänkandet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Utsk;s yttrande i 1 punkten blifvit af R. o. Ad. godkändt; likaledes hade R. o.
Ad. godkänt Utsk:s i 1 punkten afgifna så val yttrande som voter:s-propos:r; rör:de 3 och 4 punkterna hade Hr Landtm, hemställt, om R. o. Ad. ansåge dem icke erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarna, hvarå R. o. Ad. svarat ja.
Då det första må let på listan denna afton, nemi. frågan om godkännande af voter:s-propos:na ronde tullbevillningen, lärer hafva varit det egentliga föremålet för dagens plenum, samt vara eller blifva behandladt denna afton hos de öfriga Stånden, men detta mål blifvit för 2:dra gången bordlagdt hos oss; så hemställer jag, om icke, till vinnande af den likhet i tiden för besluts fattande, som är nödig, på det att dessa omröstningar måtte så fort som möjligt kunna i förstärkt SlatsUtsk. företagas, R. o. Ad. ville besluta, att detta mål sattes främst på listan till nästa föredragning.
Uti den af Hr von Hartmansdorff gjorda framställningen instämmer jag desto hellre, som bevillningens bestämmande, hvartill tullen hörer, är ett of riksdagens hufvudsakligaste göromål.
Jag anser derför angeläget, när betänk, inkommit, att det så skyndsamt, som möjligt, blir handlagdi, så att Bevilln.Ulsk. blir satt i tillfälle att uppgöra bevillningen, och jag får derföre förena mig i Hr von Hartmansdorffs anhållan. R. o. Ad. beslöt i anledn. häraf, att Bevilln.Ulskrs utlåt.
N:o 48 skulle sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum.
Ånyo föredrogs Const.Utskts den 12 och i5 dennes på bordet lagda mern.
N;o 107, i anledn. af återremiss å Consl.- Utsk:s meni.
Hr von Hartmansdorff, A tig.:
Då detta mål förra gången föredrogs, yrkade jag att R. o. Ad. mätte af skäl, som jag då anförde, antaga det sednare alternativet.
Då anmärkte jag likväl, att en del af de 2:ne sista raderna borde utgå.
Denna anmärkn. föranleddes af ett misstag.
Jag återkallar den derföre och önskar, alt den mätte ur prot.
D c ii 17 Maj. i83 försvinna, samt tillstyrker således, att det andra alternativet måtte oförändradt varda af R. o. Ad. antaget.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. det sednare af de i Utskis mein. framställda alternativa förslag till beslut.
Till pröfning företogs Const.Utsk:s den 12 oell i5 dennes på bordet lagda mern.
N:o 108, i anledn. af RiksSltns yttranden rörtde Const.Utsk:s mern.
Då man uti de vigtiga frågor, som röra förändring af grundlagarna, isynnerhet bär att vänta klarhet och tydlighet i framställningssättet, så är det otvifvelaktig! blott inskränkthet i min omdömesförmåga, som gör, att jag några gånger saknat den klarhet och det sammanhang emellan premisser och slutsatser, som man företrädesvis önskar sig uti ett utlåt, från Const.Utskottet.
Denna saknad, hvilken, såsom jag nämnt, otvifvelakligt endast är en följd af inskränkthet i min omdömesförmåga, erfar jag äfven i afseende på detta betänkande. R. o. Ad. förklarade, såsom dess gemensamma tanke, dels att 2:ne mindre betydliga ord borde borttagas och dels att ett tillägg borde äga rum, till förtydligande af den mening, som Utsk. hade uttryckt uti sitt grundlagsändringsförslag.
Det var jag, som framställde förslaget hos R. o. Ad., och jag hade den lyckan att se min mening gillad af Ståndet och icke motsagd af ordföranden i Const.Utskottet.
Nu finner jag likväl att Const.- Ulsk. yttrat en sådan mening: ”1 anledn. af R. o.
Ad:s först omförrnälda anmärkn., bör Utsk. erinra, det de anmärkta orden ”inom sig” äro upptagna utur den af R.
St. vid innevar. riksdag antagna redaetion, och att deras intagande deruti enligt Utsk:s lanke utgör en verklig förbättring af i5 §:ns första mom. i Riksd.Ordn., såvida man anser dess mening verkligen vara, alt ingen, som icke tillhör allmogen, skall kunna till riksdagsman för BondeSt. väljas.
Ulsk. hemställer således, att R. o. Ad. behagade denna anmärkn. frånträda. R. o. Ad:s yrkande om införande af en ny mening näst efter ordet ”innehaft” uli i5 §:n 1 mom. af Riksd.- Ordn., innehåller ett nytt förslag till grundlagsämne.
Då detta förslag icke blifvit väckt i den ordning, som Reg.F:ns 8i § föreskrifver, kan det icke af Utsk. till behandling upptagas.”
Detta tillägg var följande: ”Ingen, som ej sjelf är valbar, må i sådant val deltaga.”
I händelse delta hade varit elt nytt förslag, så skulle det innefattat en inskränkning, och icke ett förtydligande af det förslag, som var angifvet.
Allmoge skulle kunna betyda andra personer, än sådana, som äro valbara.
I sådant fall är Utsk:s yttrande riktigt, alt föreslående tillägg inneburc en utsträckning af förslaget till grundlagsförändring, emot hvad Utsk. (öreslagit, och att följaktligen förslaget om en sådan utstiäckning 184 Den 17 Maj. icke kunde omedelbart i Ståndet företagas; men Utsk. har sjelft sett saken ur den synpunkten, när det kommit lill dess raisonnement i anleda, af BorgareSt:s yttrade lanke, der det är fråga om att åbo å kronohemman skulle få välja riksdagsman.
Utsk. säger nemi.: ”Rätt till riksdagsmannaval omtalas, såvida detta uttryck skall beteckna rätt att välja lill riksdagsman, deremot i Riksd.Ordnts förenämnda § och morn. likasom i 1723 års Riksd.Ordn. såsom tillerkänd allmogen.
Delta namn är så vidt omfattande, att inrymmande i sjelfva §:n af en antydning om samma namns der ägande betydelse svårligen kan anses öfverflödigt.
En sådan antydning innehålles inom §:n uti bestämmelsen om det slags rätt till jord, som medför valbarhet.
Då utur denna bestämmelse genom den af R.
St. frid innevar. riksdag antagna redaction skulle uteslutas hvad der nu nämnes om kronohemman, saknas således icke fog till det påstående, att äfven en antydning örn kronohemmansåboers valrätt skulle gå förlorad, om samma redaction skulle blifva sanctionerad.
Utan att hysa någon fruktan det kronohemmansåboernes i häfd, i den försäkran, som mern.
N:o 88 omförmäler, samt i 22 §:n Riksd.Ordn. tryggade rätt, skulle råka i någon verklig fara genom den, enligt Utsk:s lanke, mindre lyckade ändringen af Piiksd.- Ordn:s i5 § t morn., har Utsk. trott sig böra, i hvad på Utsk. beror, verka dertill, att det grundlagsrum, hvars egentliga föremål är utstakandet af BondeSt:s representationsrätt, må blifva fredadt från sådana anmärkmr, som nu blifvit deremot gjorda; och Utsk. hemställer alltså, huruvida icke BorgareSt. ville, med frånträdande af sin anmärkn., förena sig med Preste- och BondeStm, att till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaga Const.Utskts i mern.
N:o 88 uttryckta förslag.”
Här har Utsk. erkänt att med det begrepp eller den tvetydighet, som är förenad med ordet ”allmoge”, vore det nödvändigt att antaga det förtydligande, som R. o. Ad. ansett behöfligt; ty i annan händelse skulle, efter Utsk:s eget raisonnement, under namn af allmoge sådana personer i valen få deltaga, som ägde frälse- eller säterihemman, men hade tjenst i Riket eller tillhörde annat Stånd; äfvenså kunde, under namn af allmoge, i valen deltaga backstugusittare, åboer på andras jord, torpare, lösdrifvare, m. e. o. hvar och en, som kunde komma under namn af bonde, eller som icke tillhörde herreclassen.
Så snart man icke antager det begrepp, som R. o. Ad:s gemensamma tanke uttrycker, vet jag icke huru man från valet ens skulle kunna utesluta bondgummorna.
Af skäl, som jag nu haft äran uppgifva, anhåller jag om återremiss af Utsk:s ifrågavar. betänk., och att den mening, som R. o. Ad. förklarat utgöra dess gemensamma tanke, måtte få rum i den propos., öfver hvilken förstärkta Const.Utsk. kommer att votera.
Den 17 Maj. 185 Gr. Sjtens, Carl Gustaf: Redan då betänk.
N:o 88 förevar, yttrade jag den farhåga, att det utaf Hr Rosenblad framställda förslag möjligtvis kunde komma att anses såsom ett nytt förslag.
Jag för min del skulle icke särdeles hafva velat bestrida upptagande af det förslag, som R. o. Ad. såsom dess gemensamma tanke antog bland dem, om hvilka i förstärkt Gonst.Ulsk. skall voteras; men jag förutsåg, att det skulle inom Const.Utsk. möta mycken betänklighet, just på den grund att saken är ganska tvistig.
Const.Utskts förslag angar bestämmandet om valbai het lill BondeStis ledamöter, nemi. frågan om förtydligande i afseende på kronohemmansfiboers rättighet att vara valbara.
Ordet ”allmoge,” hvarmed Const.Utsk. i sitt förslag betecknat valrältigheten, är ganska mångtydigt, men igenfinnes i nuvar.
Riksd.Ordn.
Om nu Hr Rosenblads förslag, som af R. o. Ad. till gemensam tanke antogs, skulle blifva till nästa riksdag hvilande, skulle med detsamma ett förtydligande eller en ändring vara bordlagd i afseende på villkoren för valrätt lill representanter af BondeSlåndet.
Då nu det mäste erkännas vara en bestämd skilnad emellan valrätt och valbarhet, är det icke utan skäl man kan påstå att detta är ett nvtt förslag.
Sjelfva frågan är för öfrigt ett af de stora bevisen på huru oändligen svårt det är att lappa på den gamla inrättningen, huru svårt det är att inom vår bristfälliga organism försöka göra smärre rättelser och derigenom åstadkomma något dugligt.
Det har ofta blifvit klandradt, att Const.Utsk. i sitt förslag tili mern.
N:o 38 försökt fråntaga en stor del af Sveriges allmoge sin rätt att välja riksdagsmän.
Just samma klander kan nu drabba R. o. Adts gemensamma tanke, derigenom att R. o. Ad. har inskränkt valrätten till besuttenhet.
För min del är jag öfvertygad, att så länge som man håller sig vid dessa smärre förändringar, skall man stöta på oändligt stora svårigheter, och öfverallt finna att man med yttersta försigtighet måste tillvägagå.
Hr Rosenblad har såsom inconseqvens i Utskts betänk, framställt Utsk:s yttrande i afseende på BorgareStts betänklighet, hvarvid talaren fästat sig vid Utsk:s medgifvande, att i sjelfva tj:n en antydning är inrymd om betydelsen af ordet allmoge.
Mitt svar ligger här uti den erinran, att Utsk. nyttjar ordet ”antyda.” Utsk. har aldrig sagt, att den sammanstämning, sorn i det gamla grundlagsbudet finnes, innefattar en obestridligen bestämdt uttryckt lanke; men Utsk. har sagt, att der finnes nu en större antydning, att kronohemmansåbo vore inrymd ibland de valberältigade, än det blefve, då ordet ”kronohemmansåbo” borttoges genom den Kongl, sanctiocen, som kan komma att följa i anledn. af RiksSttns beslut.
Det är således i min tanke icke någon inconsec:vens i den framställningen.
Hvad för öfrigt i allmänhet a-går frågan om det tillägg, som innefattas uti den af R. o.
Ad. nllrvchta gemenH. ' 24 Den 17 Maj. samma tanken, tror jag ett förslag derom lämpligast fram^ ställes särskildt i den ordning öi §;n Riksd.Ordn. bjuder.
Jag liar redan frän början yttrat, att det är endast efter måttet af min förmåga att kunna bedömma huru en slutsats härflyter från en premiss, sorn jag framställt min slutsats.
Efter mitt sätt att se, (jag kan visserligen hafva orätt,) skulle jag tro, att Gunst.Ulsk:s yttrande om uttrycket ”allmoge” ar sådant, alt Utsk. finner detta begrepp vara så vidtomfattande, att nödigt vore att gifva en närmare bestämmelse åt dess betydelse på det ställe der det intagits i grundlagen; och jag hemställer då, örn icke genom antagande af det tillägg, som R. o. Ad. föreslagit, den nödiga tydligheten blir vunnen; ty då är det sagdt hvilka personer, som kunna väljas, nemi. de som utan att tillhöra ett annat Stånd, och utan att hafva ordinarie tjenstebefattning, äga hemman eller med åborätt innehafva kronohemman.
Då är den classen definitivt gifven, som kan deltaga i valet.
Jag skulle tio, att det varit Utsk:s skyldighet att framställa förslaget i sin helhet till förtydligande af ordet ”allmoge.”
Hvad rättigheten att här framställa förslaget angår, så har visserligen Gr.
Spens velat bestrida densamma; men jag skulle dock tro, att det icke måste varit så alldeles orätt, att såsom gemensam tanke uttrycka förslaget, enär hvarken Const.Utsk:s ordförande under den långa debatten i ämnet bestridt sådant, icke heller Hr Frih. o. Landtm., såsom Ståndets talman, funnit mot grundlagen stridande att framställa propos. derom.
Jag förnyar således min anhållan 0111 återremiss, på det att Utsk., vid förnyadt företagande af delta ärende, måtte i en contra-propos. gifva ruin åt R. o. Ad:s yttrade gemensamma tanke i dess helhet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde nu först, om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning att frångå anmärkntn rörtde uteslutande af orden ”inom sig.”
Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej, begärde Hr Rosenblad votering.
Efter en stunds förlopp medan voter:s-propo*:n uppsattes, begärde åter Hr Rosenblad ordet och yttrade:
Jag lärer oriktigt hafva uppfattat Hr Frih. o. Landtm:* proposition.
Jag trodde att den vidrörde Utskrs utlåt, i dess helhet, det vill säga, att den icke rörde allenast borttagande af orden ”inom sig.”
Del är ganska oskyldigt om de stå qvar eller icke; men deremot anser jag proposm böra angå återremiss af betänk., för att få Utsk:s uppmärksamhet fästad på nödvändigheten att göra afseende på R. o.
Ad:s yttrade gemensamma tanke i de öfriga delarna.
Hr Frill, o. Landtm, yltrade, att då Utsk. framställt en inbjudning till R. o. Ad. ang:de frångående af Ståndets anmärkn. oin uteslutande af orden ”inom sig,” hade Hr Landtm, ansell nödvändigt, att den frågan ensam först afgjordes, hvarför Hr Landtnäs nyss framställda propos. endast innefattat nämnda fråga.
Sedan den blifvit afgjord, förekomme derefter den öfriga delen af mein. samt votertsproposma; Hr Landtm, hade icke rätt fattat Hr Rosenblads mening, om den varit att afstå från den begärda voteringen.
För det fall, alt min yttrade mening lian göra sig gällande, har jag ingenting emot att afstå från votering om de oskyldiga orden ”inom sig.” Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då Hr Rosenblad afstått från sin begäran om votering, R. o. Ad. behagade finna, alt Ståndet bifallit den af Const.Utsk. gjorda inbjudningen i afseende på orden ”inom sig.” Ropades ja.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det Hr Rosenblad ansett, att R. o.
Ad. borde yrka, det Const.Utsk. i volertspropostn borde upptaga R. o. Ad:s mening genom införande deruti af orden: ”Ej må någon i sådant val deltaga, sora icke sjelf är valbar;” hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. ansåge denna anmärkn. föranleda till återremiss af Utsk:s föreslagna voter:s-propos:r. Ropades ja och nej.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja, begärde Hr Rosenblad votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande volertsproposition :
Den som godkänner de i Const.Utsk:s mern.
N:o 108 föreslagna voter:s-propos:r, voterar .
. ia; den det ej vill, voterar nej; Tinner nej, anser R. o. Ad. de vid ofvannämnda voterispropostr gjorda anmärkningar föranleda deras återremitterande.
Ja — 23.
Nej — 22.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s den 12 och i5 dennes på bordet lagda mern.
N:o 109, i anledn. af återremiss af Const.- Utsk:s meni.
Jag anhåller, att i88 f Ds n 17 Maj.
Hr RiddSecretm behagade upplysa, om BorgareSt. antagit inbjudningen, i hvilket fall frågan förfaller.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt BorgareSt. icke antagit inbjudningen, men godkant voter:s-propos:n.
Uppå derefter framställd propos. blef votens-proposm äfven af R. o. Ad. godkänd.
Då nu ånyo föredrogos Const.Utsk:s den 12 och i5 dennes på bordet lagda memorialer: N:o 110, i anleda, af RiksStrns yttrande, rörtde Const.- Utskrs mern.
N:o 97; och N:o iii, i anledn. af RiksShns vttranden, ronde Const.- Utskrs mern.
Nro 98, blefvo de af Ulsk. i memrn Nris 1 10 och lii föreslagna voter!s-propos:r af R. o. Ad. godkända.
Lades på bordet nedannämnda från Ulsk:n inkomna mein, och uliåtrn, nemi. från Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskotten: N:o ig5, med förslag till votering i förstärkt StatsUtsk., j anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut öfver utlåt.
Nro i35; Nro 196, i anledn. af erhållen återremiss utaf utlåt.
N:o 17g, afgifvet i anledn. af K.M:s nåd. propos. angrde åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; Nro 197, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o i58, ang:de förändringar uti K.
M:s nåd. instruction för beklädnadsdirectionerna vid indelta infanteriregementena, m. m.; Bevilln.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utskotten:
Nro 17, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:ns betänk.
N:o 11, angrde åtskilliga motioner om ändringar i K. förordn. till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor af den 12 Dec. i835; Nro 18, i anledn. af återremiss å betänk.
Nro g, ang:de Hr A.
Brunnii motion om ändring i nu gällande seglationsordning.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af den 12, från BorgareSt. af den i5 och från BondeSt. af den 12 dennes.
Deli ig Maj f. m.
Onsdagen den 19 Maj i84i.
Plenum kl. g f. in.
Justerades 5 prot.utdr. för den 17 dennes.
Hrr Electorers lista till val af en ledamot i BancoUtsk. oell en ledamot i Ridd.Utsk., och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i BancoU tsk oltet: N:o igo5.
Hr von Rosen, Georg Ludvig, efter N:o 2082 A. Hr Mannerskantz, Carl
Axel; Riddar husUtskottet: N:o 263.
Marcks von Wurtenberg, fullm.
Hr von Wahrendorff, Henrik Gustaf, efter N:o a 11.
Frih. Cederström, Thure Fredr.
Till pröfning företogs Bevilln.Utskts den i5 och 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 48, i anledn. deraf att Utskts mein.
N:o4t om sammanjetnkning af RiksStms olika beslut, ang:de tulIbevilIningen, blifvit i vissa delar ogilladt eller återreinitteradt. R. o. Ad. fann detta mål böra punktvis föredragas. 3 och 6 punkterna af de speciella anmärkningarna.
Utskts utlåt, godkändes.
Anmälandena angtde genom antagna inbjudningar förfallna v oter :s-propos:r och om verkställd votering öfver åtskilliga voter:s-propos:r.
Ansågos icke erfordra någon åtgärd och lades lill handlingarna.
Utsk;s yttranden och förslag från och med sid. 3, angtde votering om utförselstullen, till och med sid. 38, angtde 18 §tn i underrättelserna.