Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i hwarje wäl organiseradLRiks-Sambällc, der Finanswerkets föremäl är at bibehälla jämnwigten emellan bestattningen och förmågan a t den bära, utan produktiva kraftens förmindstning märkes ej, af man anser salom möjligt eller rädliqt, at i hast fylla behofwen igenom extraordinaire bestattningar, som kunde medföra convulsiwa werkningar, För - Den 26 Julli. 498 Försigtigheten eller en klok omtanka söker hälldre atför e^traordinaire behof utfinna, ätmindstone til en betydande del, nya resvurcer igenöm Creditera nyttjande, pä et sätt at den kan bibehällas, men ej störtas, til dep de nykomne statens refwor, igenom bertil beredda utwägar, kunna efter hand botas.
Det är utom allt twifwelsmäl, at sadane Utwägar jämwäl har nödvändigt mäste widtagas til beredande af de tilgängar, som de stora Statsbehofwen fordra, utöfwer det four försigtigheten tittäter at igenom eptraordinaire bess,tttning älägga et pa flerahanda sätt redan utblottadt fäderneslands innebyggäre.
Hwad summan i det högsta mä kunna blifwa, som Riksens Stander finna lämpeligt at enligt Regerings-Formen fastställa, sedan Statsutskottet granskat och upgifwit behofwen, för at af Bewillnings - Utskottet re-parteras, ar et ämne af stor wigt, emedan misstag deri kunna leda til swära följder, och det icke är latt at leta sig fram til medelwägen, hwilken i detta fall är alltid den säkraste.
Det skulle wäl synas kunna tjena til nyttig uplysning i denna delen at granska, sä wäl beloppet per medium a^ Riksens Ständers Bevillning, sedan den utgått i Specie eller Bankomynt, som den för realisation päbudne och til hälften instäldte Förmogenhets-afgift, samt den förledit ar werkeligen upburne Krigsgärden, hwad mer eller mindre betungangande werkan desse särskilte beffattningar haft pä Rikets näringar.
Men Rikets omständigheter wid desse beskattningars särffckdte Epoguer, jamnförde med nu warande, äro sä olika, at re - 4g6
Den 26 äIulir. sultatet af denna granskning icke kan gifwa en saker mättstock, hwarefter den nu ifrägawarande extraordinaire beskattningen för fem är eller til nasta Riksdag, kunde bestämmas.
A ena sidan företer sig den Consideration, at en del af Rikets näringar werkeligen blifwit förswagade och räkat i trängmäl; ä den andra kan likwäl ej lemnäs utan allt afseende, at för kriget en gansta stor summa bäde Banco och Riksgälds-L-edlar kommit i Allmänna rörelsen, hwilka ännu til största delen befinna sig i Swensta händer, undantagande hwad deraf, och i synnerhet af Niksgälds-Sedlarne slädnät i Finland, som nu mera ej kan considereras som en Sweriges tillhörighet, warande efter allt utseende beloppet af de Riksgälds Sedlar, som sinnes i Finland, gansta stort, hwarwid den anmärkning äger rum, at om ej något särskildt Arrangement harwid tages, säkerligen händer, at deste Sedlar igenom Communicatiön i handelswägen, när en gäng fred blifwer, komma at hästrealiseras, dä likwäl Finland nu ej deltager uti den Bewillning, som är anslagen til berörde Sedlars realisation.
Men jag lemnar detta ämne, som fordrar en särskild granlaga Consideration, för at Återtaga betraktelsen öfwer den stora masta af Banco och Riksgälds Sedlar, som likwäl stadnat i Ewenske händer, och ofelbart gifwa en lättare utwäg ät innehafwarne deraf, at bidraga til Statens närwarande behof, än om denne öfwer förra manligheten utgifne masta af Sedlar ej existerat, ehuru ingen fatt dem til stänks eller utan deremot swarande biträde.
Uti en sädan owisthcst, hwad bör kuirna anses för det rätta?
Men dä största makt derpä ligger, at kunna draga ur allmänna rörelsen någon mer betpdande del af bä - Der» 26 Julik. 4^7 de Banco och Riksgälds- Sedlar, ärr i afseende pä Rikets allmänna tilständ eljest ware möjligt, förmodar jag, at Tre Millioner Riksdaler Specie om äret more det hogsta, forn, utan äfwcntyrlige följder, under namn af Riksens Ständers Bewillning, ärligen kunde utgå til nästa Riksdag, och at Twä och en half Million Rd:lr om äret wore det minsta, som i anseende til ce stora Stats-och Riksgäldsbehofwen sammanlagdt kunde, under namn af Bewillning, ärligen'til nästa Riksdag fastställas.
Hwilkcn afvesta summor bäldfl mä anordnas, sä kunde ingendera med säkerhet utgä, om den ej i möjligaste mätto sä wisligen revarterades, at den lämpades til en bwars werkeliga och ej inbillade förmögenhet, samt at den arbetande och producerande FolkClasten i synnerhet, sä midt det läter sig göra, lindrades.
Om nu förflagswis supponeras, at Riksens Stander häldst faststälde den mindre summan af Twä och en half Million Rd Specie om äret til nästa Riksdag eller för fem ars tid, hwilket skulle utgöra Tolf och en half Million Rd. Specie, sä äger genast den anmärkning härwid rum, at denna summa ej förskär til de stora Statsvch Riksgäldsbehofwen, lvm nu fordra bestämda tilgängar, och at Bewillnings - summan ej sä skyndesamt kan älkommas, som behofwen det kräfwa.
Detta medgifwes gerna sä om otwifwel. aktigt, men deraf följei- icke, eller kunde med sunda Finance principer förenas, at et redan förswagadt
Rike ffulle betungas med större beskattning, inom kort tid, än det werkeligen finnes kunna bära, utan förödande werkningar.
Andra Band. t7?:o 6Z, 64.
Det 498 Den 26 Julik.
' Det mäste finnas utwägar, bäde at i nägor mätto inskränka behofwcn, staffa provisionella tilgängar, och at göra Bervillnings-summan tilgängelig fortare än frän de wanliga upbörds-terminerne kan förwäntas, hwaromtilfälle blifwer at närmare mig yttra.
Härwid bör allmänna Crediten komma til biträde, men hwarken kan den winnås eller bibehällas, om den alltför wida utsträckes, mi§- brukas eller saknar de solida grunder, hwarpä Len^ bör sig stödja.
Detta ämne är af sä stor omfattning, at den ej kan med fä ord göras rätt begriplig eller i werkställigheten blifwa anwändbar utan en närmare detail.
Jag har wäl för min höga älder och mänga krämpor ej kunnat såsom Ledamot deltaga i Riksens Ständers Stats - Utstötts öfwerläggningar, hwartil jag war kallad, men will likwäl underställa Högloft.
Ridderstapet och Adeln och de öfriga respeetive
Ständen mina enstilta tankar i detta granlaga och wigtiga ämne, hwarpä Rikets wälfä'-d och säkerhet beror, ehuru jag är öfwertygad at, mig förutan, de Herrar och Män som utgöra Riksens Ständers Banco - och Stats - Utstött, ej lär undfalla, hwad lämpeligt och angeläget är at i närvarande Rikets ställning föreflä.
Jag önstade at kunna göra mitt yttrande i möjligaste mätto kort, och endast afhandla det, som rör Statsbehofwen och den derföre nödiga beskattningen, men dä i de sednare ären, Statswerket, Riksens - Den 26 499 fens Ständers Banque, och Riksgäldswerket olyckligtwis sätt med hwarandra en närmare befattning, än önsteligt warit, är det ej möjeligt, at med behörigt sammanhang yltra sig om tilständet i en af besia Allmänna Finance-werkets grenar, utan at widröra förwaltningen i de andra, sä widt det inlöper i det förevarande ämnet.
At man här, likasom i andra wäl organiferade Stater brukas, mäste wid stora och utomordenteliga Statsbehof, sä widt det stekan, undwika öfwerdrifna och förödande beskattningar inom kort tid, men söka at afhjelpa, hwad deruti brister, igenom biträde af allmänna Crediten, har jag redan i det föregäende anmärkt.
Jag anser mig derföre förbunden, at närmare förklara, hwad härmed äsyftas, och huru Crediten mä kunna npttjas, utan at förstöra sig sjelf och medföra mer stada än gagn.
Ibland de publike inrättningar, som här i Riket för mer eller mindre del bero af Credit och allmänhetens förtroende, är Bancowerket det som mindst kan umbära en stadgad och med försigtighet underhällen Credit.
Denne Swe. riges Rikes Banque, som af Konungamakten erhällit sina Privilegier och Constitution, har tillika för desto mera säkerhet om en pä oswikeliga grunder förd förwaltning blifwit af Riksens Ständer garanterad, och derföre bär namn af Riksens Ständers Banque.
Detta är för hela Swensta Ri-kssamhällets wälfärd och säkerhet - Loo
Den 26 Juiri. kerhet angelägna werk är ester grundförfattningen et allmänt förwaringsställe, der Rikets rörlige Capitalcr i reda penningar insatte, böra wara ätmindstone lika säkre, oföränderlige til wäckel och ester åstundan tilgängelige, som uti hwarje enffilt ägares egen wärjo, i händelse ej någon publiqus Banque här existerade.
Häraf följer at de sedlar, som Banquen i allmänna rörelsen utgifwer, mäste föreställa werkligt Speeiempnt, äga dermed et lika bestämdt wärde och kunna med det samma ut-och inwexlas, när sä äsiundas. Hwarje Swensk inwänare, som ar ägare eller innehafware af Banquens utelöpande Transport-sedlar, är säledes berättigad, at anse et deremot swarande Capital i redbart mynt, förwaradt i Banquens hwalf, sig tilhörigt, at kunna in natura disponeras, när Han sä behagar.
Bancowerket är och bör wara medelpuncten af Rikets allmänna Credit; men bertil fordras at Banguens egen Credit förblifwer bergfast och ej göres swigtande igenom alltför stor utsträckning.
Det hwarken är eller kan blifwa nägot Lwifwelsmäl underkastadt» at Banguen äger behörig solldin, bwilket med andra ord will säga:
At Banquen i ädlare metaller, myntade eller onmmade, samt fordringar emot hypotequs och säkerhet, sammanlagdt äger ej allenast full valuta , swarande emot dest förbindelser eller utelö pan - Den 26 Ju!ii. 501 pande sedelstock, utan ock derutöfwer ett ansenligt öfwerffott.
Men för en Riks Banque, sorn är förbunden, at med werkeligt mynt inlösa dest sedlar, när och sä ofia der päfordras, gör ej tillfyllest at hafwa säkerheter och hypotequer, sorn ej i hast kunna realiseras eller i reda penningar förwandlas.
Swerige har haft en dyrköpt erfarenhet, huru Bancowerkets förwaltning efter sädana styrelsegrunder i den framfarna tiden adragit bäve hela Rikssamhället och Banquen sjelf de största oredor och förluster, som fordrat läng tid och ansenliga uppoffringar til at kunna afhjelpas.
Deste händelser kunna ej annu wara glömde, och synas böra tjena til ätwarning emot dylika misttag eller origtiga principer ivid Banquens förwaltning.
Man behöfwer icke mera känna eller nppa af Banquens inwärtes tillständ, an hwad redan för allmänheten är bekant igenom tryckta Handlingar, rörande den Banquen älagda ssyldigbeLen at besörja om Rikgaldssedlarnes Realisation, och de ansenliga summor, som Banquen mast förskjuta til Statswerket för krigsbehofwen samt til Riks - Diffontwerkets widsträckta utläningar, för at krrnna med säkerhet stuta, at den nu utelöpmde Sedelstocken är wida större än en efter sunda principer färd förwaltning kunnat medgifwa, om det stätt i dest förmäga at det afböja.
Det pä Banquen ställde Creditivs nyttjande, som krigsbebofwen gjort oundwikeligt, och den i kvasta mätto wädeliqa ställning, hwaruti Riket sig befann wid den lyckligen och i wälsignad stund fullbordade Regementsförändringen/fordrade af Banquen ett biträde, som i denna farans stund inga skäl och Const dera - 502 Den 26 Julli. derationer, ehuru de mätte wara, hwarken kunde eller borde tillbakahälla, äro sadane afwikelser frän Bancowerkets styrelsegrunder, som endast sjelfum nödwändigheten wld ett sä utomordenteligt tillfälle rättfärdigar.
Men ju wädeligare de följder äro, sorn med säkerhet kunna befaras af en sädan utöfwer alla försigtighetsaränsor nu i allmänna rörelsen utelöpande stor Banco-ckdelstock, desto angelägnare blifwer det, at ej allenast, allt ytterligare Banquens tillitan-- de i den wägen , pä det kraftigaste förekommes, utan ock, at alla möjeliga utwägar, som utan för stor skakning kunna werkställas, blifwa anwände til förminskning af Banquens utelöpande alltför stora sedelstock.
At Banquen för dest förskotter til Statswerk^t erhåller en säker, men orörlig hypoteque, gör ej tillfyllest för det stora och högst nödwändiga ändamälet af den utelöpande alltför stora sedelstockens förminskning.
Banquen kan i dest uärwarande belägenhet ej wara beläten med annat än en wist betydlig afbetalning pä capitaleksorn synes böra utsättas til 4 procent ärligen jämte räntan til 2 procent om äret.
Men hwad j denna delen kan förwäntas frän Statswerket och Riksens Ständers Bewillning, mäste ske efter band och pä tiden ankomma, dä likwäl Banquens och hela Rikets allmänna credits bibehållande oundgängeligen fordrar, at en snar och ansenlig indragning göres pä den stora utelöpande Banco sedelstocken, bwaraf följderna , om sadan indragning ej sker, kunna blifwa sä wädliga och swära/ at jag anser betänkligt at dem här anföra.
Symptomerne deraf wisa sig redan i förhöjde pris pä alla waror, hwilket man i all - Den 23 Juiri. 5()Z i allmänhet tror endast böra tillstrifwas knapp tillgäng och bristande tillförsel emot behofwen, dä likwäl detta för en stor del härrör frän Sedelstockens storlek, som, när den af nödig försigtighet ej kan medgifwa en fullständig omwepling med Lpe ie mynt, mäste undergä en werklig devalvation i reella wärdet emot det numeraira, ehuru delta ej allmänneligen förmärkes, utan bär namn af warustegring.
Om nägot twifwelsmäl härwid ägde rum, behöfwer man endast efterfräga bwäd pris Werksilfwer pä auetioner och i handeln i allmänhet äger, jämnfördt emot Specie - Riksdalerns inwärtes eller metallwärde Ibland de flere sätt, hwarigenom BanqucnS sedelstock i allmänna rörelsen kommit i de sednare ären at ökas öfwer de gränsor, som naturen och beskaffenheten af en Lpecie Banque medgifwa, spnes den största upmärksamhet böra fästas pä de oinskränkta förskotter, som Banquen lemnar ät det allmänna Län - Contoir, som sätt namn af Riks - Discont - Werk, hwaruti private personer äro delägare för en tredje- och Banquen för twä tredje-delar.
Sa nyttigt och angeläget det är at gagneliga näringar och penningerörelsen uplifwas genom län til laglig räntff, hwarigenom äcker säkrast förekommer sä wädeligt mäste det blifwa, at
Fonden til en sadan utlånings rörelse stall bestå i en Niks-Baques förskott i dest för mynt erkände och werkeligt Speciemynt föreställande sedlar, dä de likwäl, i denna wäg utgifne, endast föreställa private personers skulder, som pä detta sätt göras t allmänna rörelsen circuleran - 504 Den 26 I^Lr. 'de säsom mynt.
Det fordras ei myckcn skarpsinnighet at förutse, hwad werkan häraf skall blifwa i längden.
Hwarken Rikets eller Banguens sannskyldiga intretze synes medgifwa, at at en Län-Inrättning, hwari private deltaga, Banquen stall tilstjuta hwad til utlåningen fordras, utöfwer den Fond, som för aetierne eller delaktigheten är insatt, och säledes blottställa sig för följderna af en alltför stor sedelstock, , dä lämpeligare utwäg gifwes, at emot 8 procents Obligationer pä kort lids äteebetalning emottaga private Capitaler, vä lika sätt som Diseontwerken i Götheborg och Malmö bruka.
Banquen skulle wäl härigenom för nägon del sakna en inkomst, eller Räntan, pä förstotterne til utläningen, men för en Riks Banque är mycket angelägnare at bibehälla sin Credit, än at den blottställa för en winst af en sä beskaffad operation.
Man plägar säsom stäk för Län, hwilka ifrän Banquen utgä emot andra Hypoteque, än fasta ägendomar, anföra, at de förra gä in och ut och kunna lättare indragas, enär sä behöfwes, än de sednare; men just derigenom at Länesumman beständigt ingär och äter utgifwes samt säledes jämnt är i allmänna rörelsen, utan at beteckna werkeligt mynt, mäste effecten deraf blifwa i det närmaste densamma, som af Län pä fast ägendom, och kan leda Lil wädliga följder, Den 25 Julik. der, om sädane Län utan nödig warsamhet sträckas för wida ; man fick.pä känbaraste salt erfara , huru wädligt och c!ämpligt det war at läta Bancosedlar, som betecknade privata skulder pä pantsatta Fastigheter, circulera som mynt, och derföre mäste alla ytterligare
Län pä fasta ägendomar uphöra, men nian spncs nu ej misttänra och fast mindre befara, at Län pä Lösöre panter och Reverser igenom Riks-Discontwerkets biträde nödwändigt mäste medföra samma werkan, om de ej inskränkas.
Bäde hela Rikets och Banquens allmänna wälfärd fordrar, at et fast och oföränderligt reelt myntwärde bibehätles; derpä beror allmänna säkerheten och sjelfwa ägande rättens helgd.
Men det är och förblifwcr en ren omöjlighet at bibehälla et sädant stadgat reelt myntwärdc, utan at en suceestiv indragning sker af den Bancosedel-Stocken, som nu sinnes i allmänna rörelsen, och Banco-förwaltningen efter hand äterföres til de grundsatser, som wid 1778 ärs Riksdag blefwo af dä warande Banco-Utskott stadgade såsom en oföränderlig norm för framtiden.
Af hwad redan blifwit anfcrdt kan stukas , at äterbetalningen frän Statswerket af Banquens förffotter til krigsbehofwen ej kan armsrlunda än smäningom ingä och bidraga til Sedelstockens förminskning: det synes derföre blifwa af yttersta nödvändighet, at iden män Bancosedel.
Stocken blifwit förökt igenom §06
A en 26 förstotterne til Statswerket för krigsbehofwen, utläningen af Banquens Sedlar til Riks -Discont-Werket efter hand indrages.
Om ej andra utwägar finnas kunna tilräckeligen bidraga til Bancosedel Stockens förmindffning, torde blifroa nödigt, at afbetalnings-procenten pä Fastighets-Länen, som nu är 2 procent om äret, förökas til fyra, eller ätmindstone tre procent om äret, til nästa Riksdag.
I det närmaste samma orsaker, som afräda allt ytterligare biträde frän Banquen för Statsbehofwen, göra det än mera omöjligt frän Riksgälds-Werket.
Dest fond har fin bestämda destination, som ej kan rubbas utan förolämpande af Fides Publica.
Riksgäldssedlarne figer jämwäl nu et fiperadt wärde emot Bancomyntet, och hafwa derigenom blifwit tjenlige gjorde a t i rörelsen fä egenffap af gängbart mynt, hwarwid de fordra omsorg at kunna bibehällas, til dest tilfälle blifwer at dem helt och hällit ur rörelsen indraga.
At Riksgälds-Direktion under den tid, dä för krigs-oroligheterne all communication uphört med de länder , der Swerige har gäld, sökt göra de Capitaker fruktbärande, som skolat anwändas
Lil intresten och afbetalning pä den utländska gälden, är wisterligen en nyttig Finance ° Operation , sä framt utläningen stett med den försigtighet, at de utlänte capitaler kunna ätkommas, dä de päfordras.
Men gansta oförmodadt har det warit, at Rikgälds Wer - Den 26 JsuM. 5o? Werket kunnat emot ändamälet af desi inrättning gä widare.
Om det warit en smärtefull ätanka af hwad anledning Niksgäldssedlar tllkommit och mäst npttjas i egenskap af mynt, hwad misitag och afwikelser wid förwaltningen ifrän desi första början förelupit, hwad föränderligt warde desia sedlar, säsom en följd deraf mäst undergä, och hwaraf mänga enssildte personer förlorat deras halswa ägendom, och äter andra tilffyndats en obehörig winst, sä har man likwäl lefwat i det glada hopp at snart fä en ändssap pä detta Riksgäldsmynt och allmänna rörelsen derifrän befriad; men nya upträden i denna förwaltning hafwa satt detta glada hopp pä längre afständ.
Jag ätager mig ej a t afgöra den wigtiga fräga , om det warit nyttigare för Riket, at det stora biträde, som emot Instruktioner och föreskrifter blifwit lemnadt, hade uteblifwit, hwarigenom wista hazardcrade eller illa öfwerlagde företag ej ägt rum, eller en twingande anledning slutligen mäst upstä, at widtaga det steget, som imperieusa händelser sedermera Lil all lycka för Rikets räddning föranlätit.
Af hwad redan blifwit anfördt, och som mest gär ut pä indragningar, kunde det synas som Rörelse-Capitalet i Riket skulle werkeligen förmindffas mer än nyttigt more, trängmäl och penningebrist tilffapas.
Men det förbäller sig ej sä som det i inbillningen kan föreställas.
Et stort Rörelse-Capital som i hast tilkommit, med.
5o3 Den 26 Juli i. för alltid den werkan, at det i wärdet förrin. gas, bwilkct är del man i allmänhet uttrycker med warors och arbetens stegring.
Om en öfwerdrifwen Penningestock i Banko- eller Riksgäldssedlar efter hand indrages, sä ätertager den öfwerblifna delen dest förra ivärde och förhållande emot waror och arbeten, och pä sädant sätt kan en mindre Sedelstock blifwa i effecten lika tilräcklig och uträtta detsamma som en större.
Sä äfwentyrligt och wädligt det är, at lata nästan hela Rörelse-Capitalet bestä i en Bangues eller annat publikt Werks sedlar, som sätt egenstap af mynt, men ej kunna wid päfordran vmwcxlasemot Speciemynt, sä nyttigt och angeläget är at enstildta crediten uplifwas och befästas, sä at största delen af Rörelse-Capitalct kan bestå i enstildta inwisningar och trans-actioner, pä sätt som i wäl organiserade länder är brukligt.
Förgäfwes wäntar mgn, at Crediten stall uplifwas och widmakthällas utan ak noggranhct och ordbällenhet wid ingangna penninge afhandlinqars fullgörande, beredd igenom promt handräckning i den epeeutiva wägen, bwarigenom tillika förekommes utswäfningar och fallissementer, som merendels härröra af en oordentlig lefnad och lamhet i epecutions werket
Den promtare handräkning, som blifw't bewiljad de här r
Riket inrättade Discontwerk wid utsök - Den 26 Julik.
SOI utsökning af deras fordringar, kan utan äfwentyr och fast mera med werkclig nytta til enskildta Creditens befästande, göras gällande wid alla privata utsökningsmäl af lika beskaffenhet, som Discontwerkench
Det kan ej gifwas nägot grundadt ffäl, at den rättwisa, som wederfares den ena, skall igenom mera omgäng och utdrägt pä tiden undanhällas för en annan.
Til penningerörelscns lättande och utwidgande igenom andra utwägar än en öfwerflödig tilgäng af Banko, och Riksgäldssedlar, skulle märkeligen bidraga, at upmuntra och authorisera bruket af wäxlar i wänlig form dragne emellan Rikets större Handels Städer, såsom Stockholm, Götheborg, Norrköping, Malmö och Carlshamn, antingen pä kort sicht, eller häldst pä twä högst tre mänaders betalningstid.
Til hwilkenända, igenom allmän kungörelse, behöfdes den förklaring, at den wäxelstadgan kommer at i alla delar tjena til efterrättelse, sä wäl för berörde inrikes wäplar, som för dem, hwilka äro utgifna til eller ifrän utrikes orter.
Igenom sädane inrikes wäplars disconterande, singö de bär inrättade Discontwerken, svin nu äro i sjelfwa werket ej annat än Län Contoir, tilkällc at göra ffäl för det namn de bära af D.scontwerk.
Til följe af hwad förut är anmärkt, at nägon utwäg mätte wäl kunna upfinnas at göra ätkomsten af den bewillnings-summa, som Riksens Ständer för Stats- och Riksgälds behofwen til nästa Riksdag kunna finna lämpeligt at anstä, fortare än frän de wanliga upbördsterminerne kunde wäntas, förmodar jag , at 5io Den 26 Julik. at detta skutte kunna winnås pä följande sätt:
At Kongl.
Mast igenom trpckt allmän kun>chrelse behagade authorisera Kongl. Ränte-Kammaren i Stockholm, at sedan Bewillnings Författningen är utfärdad och kungjord, för hivarje är, sex mänader innan de wanliga upbordsterminer infalla, utfärdas anwisningar pä Landtranterierne pä 6 mänaders tid af minst 6o och högst 5oo Rdrs innehäll hwartdera, hrvilka inwisningar, efter Kongl. Stats - Contoirets anordningar, och behörig annotation af wederbörande Afräknings-Contoir i Kongl. KammarCollegio, ej böra til ett sammanräknadt belopp för hwarje är öfwerstiga tre fjerdedelar, högst sju ättondelar af ärliga Bewillnings summan, och sä indelas emellan Landt-Nänterierne, som hwarderas upbörd af bewillningen kan lupponeras sig bestiga.
Och pä det desie Kongl.
Ränte - KammareInwisningar mä kunna emottagas och göras gällande i alla betalningar, blifwer det nödigt, at de undfä en lämpelig form, försedd med trpckt stämpel, och underffrifwas af 2 ne Kongl.
Räntemästare och contrasigneras af wederbörande Bokhällare, som deröfwcr häller annotation.
Innan desie inwisningar äro för hwarje är inlöste, böra ej npa inwisningar i det päföljande äret fä utgifwas
Med desie precautioner kan ej nägot twifwelsmäl äga rum, at de§e til ett wist belopp inskränkte Rante Kammare Jnivisninaar kunna under en kort tid af sex mänader upfylla samma ändamäl, som BancosedLar, och af Stats Contoiret npttjas, som werke - Den 26 Juiri.
Ali ligt mynt til förefallande behof, och i synnerhet till betalning af den gärd, som för kriget mäst göras.
Om de här förut omformälte utwagar och resourcer med all möjelig eller tjenlig beipgring och inskränkning i Stats ntgifterne finnas ej första til de stora Stats-och Riksgäldöbehofwen, efter den fördelning, som för hwardcra sinnes lämpeligast, sa synes rädeligare, at til fyllnaden läta igenom offentelig auction försälja inLragne eller umbärliga Krono Lägenheter, at tilträdas wid arrendetidens förlopp, och mot ränta 4 5 procent pä den del af inropssumman, som efter förbehåll ärligen afbetalas; och at uptaga Inrikes län emot Stats - Contoiretö Obligationer, hälldre än at göra en bestallning sä stor, at den ej med säkerhet kunde utgä, eller för de ssattffoldige blifwa alltför mycket betungande.