Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Herr Påhlman behagat framställa en förmodan , som skulle jag af Hennes Majit Enke-Drottningen vara öfvertala att här anföra hvad jag ansett öfverensstämmande med rättvisa, billighet och Ståndets värdighet, kan jag icke underlåta att deröfver betyga min förundran; med den bögagtning jag hyser för Herr Påhlman och den kännedom jag äger att han sjelf vanligen här i sina framställningar synes visa sig äga och följa en egen öfvertygelse, hade jag icke väntat att han mot en Riddersman, som han likväl borde känna för lika ömtålighet, som han sjelf, skulle yttra en förmodan, att icke äfven jag skulle kunna äga och följa en egen öfvertygelse, likväl, och i afseende på bufvudfrågan, då igenom nu ankommit Protocol!s-Ut - Den ig April. 3* drag från Hedervärda Bonde-Ståndet det befinnes att Utskottets Betänkande blifvit af 3:ne
Stånd antagit och saken således är att anse sorn afgjord, vill jag, för min del, till en dyrbar tids onödiga förlorande, icke vidare yrka någon sådan förändring, sorn kunde föranleda till återremiss.
Herr Påhlman.-
Tåg har visserligen icke bestridt någon att hafva talat enligt sin öfvertygelse} men då det sattes i fråga huruvida Hennes Majit blifvit hörd öfver ett Förslag, som innefattade ändring uti hvad Hennes Majit enligt sitt Heira is Contract ägde rättighet att fordra, trodde jag mig böra anmäla hvad jag härom kände.
I alla fall synes det icke öfverflödigt om den som behagar klandra Utskottets Förslag, dessförinn?n underrättade sig antingen Hennes» Majit Enke-Drottningen Sjelf är nöjd eller icke med de af Utskottet tillstyrkta förändrin gar- > Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf:
Om jag, vid afhnrandct af nu uppläste Betänkande, ej alitlör mycket missförstått Höglotlige StatsUtskottet, sä upphörde egenteligen ArrendeComractet på Starby Kungsgård, i samma ögönolick Högstsalig Hans Majit Konung Carl XIII med döden algeek; och Innehafvaren kan, såsom jag fattat meningen, ej göra anspråk på att qvarblilva, utan med villkor att i arrende erlägga lika sä mycket, som någon annan skul - Den 18 April, Je på offentlig Auction derföre vilja bjuda, I händelse den nuvarande
Innehafvaren ej skulle vilja ingå häruti, då först uppstår fråga om skälig ersättning, nemligen: för gjorda förbättringar och anläggningar; men blott, sä fida lian ej genom deras egen afkastning finnes härföre redan vara hällen skadeslös.
Jag instämmer således med Herr Friherre Stael von Holstein i den hemställan, om ej afgörandet af detta Mål, kunde uppskjutas intill dess man hunnit infordra sjelfva Arrende-Contractet, för att se, huru långt Arrendatorns, och huru långt Riksens Ständers rätt sträcker sig.
Detta anser jag så mycket nödigare, sorn ett högre Arrende skulle sätta Oss i tillfälle, att, medelst tillökning i Vår vördade och älskade Enke-Drottnings Stats-anslag, tillfredsställa allas vår innerliga önskan , utan att behöfva likväl med tillökning i Skatterna för detta ändamål betunga Svenska Folkel.
För öfrigt skulle jag önska, att så väl detta, sorn de öfriga Stats-anslagen kunde få hvila, intilldess Finance-planen hunnit afgöras, samt att alla Statens bade Inkomster och Utgifter nedsattes och reducerades lill Silfvervärde; på det, i händelse Myntet skulle förbättras, Skatterna ej må blifva för Folket ännu svårare att utgöra; ej eller Anslagen, i händelse af Myntets ytterligare försämring, otillräckliga för Statens och Hofvets oundgängeliga behof.
Grefve de la Gardie, Jacob: Sedan af Herr Påhlman Den 18 April 33 Påhlman blifvit upplyst, att Sfats-Utskoftet, i följd af den vördnad och den pligt, Utskottet vore Hennes Maj:t Enke-Drottningen skyldig, inhämtat Hennes Maj.ts yttrande öfver de af Utskottet gjorde anbud, samt Utskottets Betänkande , efter hvad samma värde Ledamot upplyst, blifvit af tvänne Ständ antagit, och enligt hvad Herr Grefven och LanötMarskalken sedermera tillkänaagifvit, jemväl är af det tredje Ståndet bifallit, anser jag all vidare öfverläggning endast onödigt borttaga tiden, då någon förändring i Utskottets Betänkande icke kan vinnas.
Ehuru jag önskat att Stats-anslaget för Hennes Maj:t Enke-Drottningen måtte ö- , kas, finner jag likväl dertill ingen möjlighet för det närvarande.
Frih erre Ehrenborgh, Casper Wilhelm.:
Nyss uppkommen , dä
Discussionen i förevarande ämne redan var börjad, får jag i anledning af hvad Herrar Skjöldebrand och Påhlman anfört, endast yttra att jag genom serskilda anledningar kanner, att Stats-Utskottet meddelat Hennes Maj:t Enke-Drottningen de uti dess Betänkande uppgifne villkor, ssmt att Hennes Majit, deröfver äfven afgifvit sitt Utlåtande, att Hennes
Majit aldrig satt i fråga begagnandet af Starby Kungsgård:
Att Hennes Maj:t icke eller någonsin velat göra sina rättigheter gällande, utan, med full tillförsigt till Riksens Ständers rättvisa, förklarat sig nöjd med hvad Riksens Ständer till underhåll för Hennes Majit anslogo.
Att således frågan om Starby KungsRidd. och Ad. grot, V Bf 2 AJd, y , 6. 34 Den hg April. gård och Wadstena Slott, efter min tanka, icke egenteligen hör till ämnet, utan att här endast är fiåga om det anslag, som Utskottet föreslagit, kan till Hennes Majrts underhåll anses tillräckligt eller icke} dervid vidare jag icke kan vägra mig att tillkännagifva min öfvertygelse, att Utskottets Betänkande är uti sin grund obilligt, hellst jag icke inser någon den ringaste anledning hvarföre, enär Riksens Ständer funnit alla anslag så väl till Embetsman, som de Kongl. Personerne, hvilka 1809 bestämdes tarfva en billig påökning, i anseende till tidernas förändrade skick, Hennes Majit EnkeDrottningen skulle vara den enda, som icke skalle få till godo njuta en förmon , som Riksens Ständer sålunda tillerkändt hvarje Penninge-löntagare.
Då jag icke kan neka mig den tillfreds, ställeisen att emot en, efter min tanka, så orättvis grund högeligen protestera, tror jag mig derjemte skyldig att här ofifenteligen förklara, att Hennes Majit Enke-Drottningen långt ifrån att hafva ådagalagt något missnöje öfver hvad Stats-Utskottet föreslagit, tillkännagifva att Hon alltid skulle finna sig nejd med det ödo åt Henne ämnades, och kan jag nu å Hennes Jvlaj-t Enke-Drottningens vägnar försäkra, att Hennes Maj:t, om än Riksens Ständer antaga det af Stats-Utskottet, efter min tanka, på mindre billiga grunder uppgjorde ringare anslag , åndock alltid skall finna sig nöjd med det beslut Riksens Ständer härom fatta.
Då jag icke kunnat neka mig art framställa dessa tankar inför Ridderskapet och Adeln, uti eiträmse, som så nära ligger mig om hjertat, utan Den 18 April. 3? att dervid anse mig bunden af det beslut, de andra Ständen derom kunde redan häfva fattat ; är likväl discussionen i ämnet nu mera öfverflödig, sedan de tre Ståndens beslut redan bestämt resultatet) hvarföre jag för mitt del ej yrkar återrefniss af Betänkandet.
Friherre 1 Vrangel t Henning, anförde skrif» teligen:
Da jag i Plenum af den ti dennes gjorde framställning att alla större anslag borde hvila, intilldess Pinance-planen var reglerad.
Var det ingalunda min mening, ätt öfverlägga om Summornas större eller mindre belopp, utan af det enda skäl, att dessförinnan känner man icke Pertninge-tillgangen , Myntets förhållande till Varuprisen, och med detsamma möjligheten för Nationen, ätt kunna bestrida ökade utgifter; med ett ord, man vet dessförinnan icke hvad sorn beviljas.
Nationens
Representanter hafva vid de föregående Riksdagarne, åtagit lig hvad af dem blifvit äskat, för att ersätta de behof, sorn fordrat ökade anslag» genom Myntets försämring; men nu då Banco* och Stats-Utskottens föreslagna Finance-plan, med åberopad ledning, af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, åsyftar Mynt-förbättring, och t Sådant afseende onekeligetl föranleder dertill, att Rörelse - Capitalet eventuelt för det hela, och ständigt för Jordbruket minskas; och då enligt nyssnämnde Finance - Betänkande, 7fo,öoo R;dr årligen, ända till och med 1829 eller tillsammans nära 9 Millioner R;dr Barn Den i.g Åprn. co endast till Bsnquens Consoliderande skola utgöras, då måste yttersta varsamhet iagttagas vid beviljandet af nya anslag.
Erindrom oss blott, att efter nämnde Finance Plan, utbetalninge» af 750,000 ärligen till Banquen blifver vida mera tryckande än en Krigsgärd , ty under kriget med alla dess rysligheter, spridas dock tillgångar3 nu under freden, sker det ej,t om icke genor* Län, sorn för Jordbrukaren likväl icke nu bro *»ot Inteckning föreslagn» till 1 proCent af Egendomens värde.
Om pä sådant sätt vi skola skatta öfver -^.del af hela Rörelse-Capitalet, för att flera proCent om året förbittra Myntet, sä böra väl åtminstone icka ökad» anslag komma i fråga.
Jag förklarar silades ytterligare bestämdt, att innan jag får se sluteliga projectet i Finance-fragorne, kan jag icke ingå i beviljandet af några anslag.
— Emottaga vi lyckligare utsigter dä Utekottens nu återremitterade Betänkande återkommer , dä skall jag ined tillfredsställelse yrka, att Ridderskapet och Adeln äfven i denna fråga förena sig med de öfrige Stånden, i rättvisa och de uppoff, ringar, som kärleken och beredvilligheten euiot ett älskadt Konunga Hus påkalla5 men mina Herrar! kunna vi val med lugna samveten ansvara för våra hemmavarande, om vi älägga dem hörnor, som de ej kunna uthäida, derest föga eller ingen ändring kommer att äga rum i det uppgjorda Finance-project|et$ och utlofva anslag, sorn jag vagar säga det då ieke ens efter mänskligt utseende kunna utgå Den t g April.- 37 — Jag anhåller således om den Proposition» att Stats - Utskottets Betänkande om anslag må blifva hviiande och ej afgöras förrän Finance-planen blifvit reglerad, och af Ständerna antagen.
Ett sådant preliminäire-beslut skall åtminstone bereda något-Togn åt vira hemmavarande, som alltför långe suckat under bördätt af deras betryckta ställning med nästan utslocknadt hopp, att af våra beslut finna lindring.
Grefve Mörner, Carl Stellan: J>? anse* Herr Skjöldebrands framställning likaså värdig sorn billig; men då vi inhämtadt att Hennes Majit Enke-Drottningen täckts förklara sig nojd med de af Stats-Utskottet föreslagne vilkor, så får jag hemställa, att Betänkandet måtte bifallas.
Staél von Holstein, Corfitz Ludvig i Friherre Wrangel kände förmodöligen ej, då hsn Skref sitt Memorial, att frenne Stånd redan bifallit Stats-Utskottets Betänkande; hade detta förhållande ej inträffat , skulle jag förenat mig med honom.
Onekeligen böra Statens likasom en Enskildes utgifter rätt's eftr inkomsterna.
Starsbehofvers skölt ä v.n under» gå en betydlig förändring om Riksens Ständer återfå dispositionen af Tullverket, hvartill de äga en ostridig rätt.
Endast härigenom skulla vinnas ett tillgång af emellan 3 å 400,000 R:dr mer än nu är påräkr.adt, hvaremot Bevillning?» Summan i samma mohn kunde nedsättas.
Jag känner ej om de öfrige trenne Stånden 38
Ven 18 dprit. bifallit Stats-Utskottets Betänkande rörande alla HulviA ,Tittlarne.
Skulle deras bifall endast snäcka sig till första Hufvud-Titteln , förenar jag mig med Friherre Wrangel i det yrkande att pröfningen af alla öfrige Stats-anslag må hvila intilldess frågan om Financernes reglerande blir afgjord.
Som detta Mål lärer Innefatta er> Bevillningsfråga, så torde detsam. ma till Nämnden böra öfverlemnas , derest alla 4 Ståndens beslut icke skulle blifva sammanstämmande, Ropades Ne}, Herr Strussenfelt, Michael: Sedan nu 3 Stånd afgjorf frågan, så får jag endast förklara att, derest Ridderskapet och Adeln äfven skulle bifalla Utskottets Betänkande, reserverar jag mig emot samma beslut.
Herr Påhlman har väl upplyst att Hennes Maj:t förklarat sig nöjd med de Henne gjorde anbud, men jag är öfverfygad, att om Stats Utskottet afprutat 30,00c) K:dr på hvad nu blifvit föreslagit, hade Hennes Majit ändå varit för delicate att gifva något misshag deröfver tillkänna.
Friherre Wrangel.•
Med förtroende till hvad Herr Påhlman anfört, som skulle Betänkandet blott vara af tvänne
Stånd antagit, ansåg jag frågan kunna komma att af Nämnden af, göras.
För öfrigt anser jag frågan vara af vigt, Den ig April.
39 och på sätt jag förut yttrat, böra hvila till dess Finance-Betänkandet återkommer.
Då jag nyss yttrade mig, kände jag då icke att Bonde-Ståndet äfven hade bifallit Utskottets Betänkande; men om så handt att två Stånd stadnat emot två skulle frågan blifvit föivist till det förstärkta StatsUtskottet.
Nu åter, då tre Stånd antagit Betänkandet, är frågan afgjord.
Till hvad jag förut yttrat angående Stats-Utskottets demarche att inhämta Hennes Majit Enke-Drottningens Utlåtande, anser jag mig nu böra tillägga att denna Utskottets åtgärd inskränkt sig blott till frågan om den föreslagne ersättningen af 10,003 R;dr och 200 Tunnor
Säd för begagnandet af Wadstena Slott samt revenuen af Starby Kungsgård.
Jemte det Hennes Majit yttrade sig nöjd med detta Förslag, förklarade Hennes Majit tillika att hon ej ville att någon rubbning skulle ske uti det ingångna Arrendet af Starby Kungsgård, hellst densamma vore disponerad till ett välgörande ändamål.
Hvad åter angeck Förslaget i öfrigt, så kunde det ej framställas till Hennes Maj:ts hörande, då det samma var upprättadt i enlighet med Riksens, Ständers förut fattade beslut.
Friherre Boye, Ludvig, hade inlemnat ett Memorial hvilket upplästes, så lydande:
I frågan om Stats-Utskottets Betänkande angående Hennes Majit Enke-Drottningens blifvande Appanage, anhåller jag ödmjukast att 49 Ven 18 April. få ännu yttra mig, till fortsättning af den Anmärkning jag dervid gjordt, och är glad, {Ut, om jag förra gången, aldeles oberedd att i ämnet tala, varit af min rättskänsla för långt hänförd, och sålanda kommit^ att betala någon skatt åt en hastig välmening; jag nu också är i tillfälle att frivilligt gifva rättelser» deråt.
Hennes Majds Giftermåls-Handlingar, sätta Utom all fråga, Hennes
Majits rätt att erhålla j Contant ÖD,ooo R;dr samt dessutom såsom tserskilte förmåner Wadstena Slott , jståndsatt och meubleradt; Starby Kungsgård med alia Slottet och Kungsgården tillagde Krono Räntor och Dagsverken, sådana de voro beräknade är 1774; jemte utstyr af en Silfver-Service m, rn.
Ridclcrskapets och Adelns Frotocoller för igx> års Riksdag upplysa, att den gåfva af jo,000 R:dr B:cq årligen, sorn Stiinderne då i underdånighet gjorde Hennes Majit, hade för ändamål att lemna ett underdånigt vedermäle af Ständernas tacksamhet; men att, ibland skälen, har, vid qfverjäggojngen äfven antagits Myntets fallna värde; och beslutet ägde alltså ett sam* manhang med de lika beskaffade gäfvor, som till den öfriga Kongl. Familjen i underdånighet gjordes; äfvensom med de Löuelörökningar, sam ajli Penninge-Löntagaim då erhöll0, Da denna gåfva gjordes Hennes Majit, var j alla fall dermed icke förenadt något villkor att den skulle upphöra när Hennes Maj:t b|ef Enka; och återtagandet , ensamt i anseende till Hennes Maj t Enke-Drottningen, vors så mycket tafta mättvUt, 50m, derest en rätt tili ersätt:
Ben ig April, 4i ning för
Myntets fallna värde existerade för alla andra, så måste den åter vara dabbel hos Hennes Majit, för den Sammå, hvilken var stipulerad redan för 1777 års Realisation, sorn åter gaf fördubbling åt alla andra, då deremot denna gåfva af io.cqo Ridt' utgör enda ersättningen för hvad
Myntet nu är sämre , än det var 1774* När nu således Hennes Majits redan bestämda rätt uppgår lill 70,^00 R:dr B:co i Penningar; sä har ju Stats-Utskot-ut , oj allenast, icke föreslagit någon ersättning för Wadstena Slotts iståndsättande och roeublerände samt för utstyret, utan äfven fråntagit Hennes Majit den fria dispositions-rätt af Starby Kungsgård, som Hennes Maj:t lagligen tillhör.
Denna" förminskning i Hennes Maj:ts rätt, anser jag obillig , samt begär; derföre en sådan ändring , att en ersättning för Hennes Maj:t i Giftermåls-Contractet lofvade serskilta förmohner ma anslås Hennes Majit med to,000 R:dr Bico; så att Appanagen inalles blir 80,000 R:dr, dä all fråga om Starby Kungsgård torde få förfalla.
Ehuru jag, icke anser rättsbegrepp böra vika för considerationsr; utber jag mfg likväl att nu få bemöta de, som man framställt till försvar för Betänkandet.
Man har jemfört den föreslagne Appanagen med den, som vår gist afledna Enke Drottning hade; men jag frågar, är en sådan jemförelse i något enda afse. ende grundlig?
Den en3 började år 1792 och slöts 1813; och var väl vid medeltalet af samma tid, Myntets varde så fallit, som det na 42 Den 18 April, är, då den andra först börjar?
Den förra Enke Drottningen var Personligen rik, då deremot
Vår nu varande Enke-Drottnings enda Rikedom består i Hennes Dygder och Hennes 40-åra rätt till Svenska Folkets kärlek.
— Man har nämnt Hennes Maj:ts Appanage från Norrige; men har väl framställaren af denna hänvisning sjelf varit okunnig derom, att Norrige ingen ting er lagdt till Hennes Maj:t såsom Regerande Drottning oell således troligen ännu mindre gör det hädanefter?
Man har omtalat Hennes Maj:ts fördel af Rosersberg;' men kan man också vara okunning derom att denna Kungsgårds afkastning stundom illa förslagit till underhäll af dess Slott, öfrige Byggnader, Parker och Träd.» gårdar?
. ' Till de skäl, hvilka tala för Hennes Majtts rätt, hörer ännu ett af största vigt.
Allmänheten känner redan den outsägeliga ömhet, hvarmed Hans Maj;t, Vår nu varande Konung, omfattar Enke Drottningen ; — Det mera an Son* liga deltagande i Hennes Maj:ts sorg, och den omsorgsfulla agtning hvarmed Hans Maj:t behandlar ali Enke Drottningens rätt, den Hans Maj:t på allt sätt sökt öka och befordra, månne Hans Majit då icke också skall, innom sig, granska det sätt, hvarmed vi, på samma Riksdag, som vi, följt Cari, XIII till Graf. Ven, behandla Hans Enka?
Månne Vår nu varande Konung icke också skall derefter sluta, till det sätr, hvarmed Ständernc en dag »kola behandla Hans Egen?
Och Vår unga Kton-Prins» som vt så hjertdigeu önska aldrig
Ven 18 April.
43 jnå hysa annat än stora begrepp om Svenska Folkers handläggningssätt till sitt KonungaHus; månne Han icke också skall göra sam.
Kia betragtelser, sorn Hans Herr Får?
Bestämmer man Hennes Maj:ts Appanage att blifva go.ooo R:dr Banco, så har man gifvit Hennes Majit en ersättning, som jag tror böra utesluta ali fråga om Starby Arrende; och jag skulle då önska att jag icke sagdt ett ord derom; men Stats-Utskottet synes icke vilja det; och mig åligger då, att bevisa hvad jag sagt om Arendatorens rätt, samt dervid samvetsgrant rätta det obetydliga, hvari jag« förra gången, irrat mig.
Enligt den upplysning jag nu mera, i Kongl. Kammar-och Commerce Collegierne mig försteaffadt, står det alltid fast, att sedan f. d. Konung Gustaf Adolph hade på 1790-talet, vidtagit allmän Författning att ingen Kungsgård finge utarrenderas annorledes, än på öppen Auction, till den mästbjudande, har på sidan om samma Författning, år 1801, ett undantag gjordt*, till fördel för Assessoren v. Steijern, som fått 30 års Arrende på Starby, derom Contractet, på hans begäran, blifvit för Sonen nu varande Arrén, datoren utfärdad.
Konungens Bref till Karnmar-Col'egium, hvaraf ett vidimeradt:
Utdrag här bilägges , Litt.
A, som jag ödmjukast anhåller måtte få uppläsas och i Protocollet intagas*, uplyser, att innan f. d. Konungen tog detta beslut, har då varande Hant Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland varit hörd, sorn* i Memorial den 24 November 1800 reclame. 44 Den 18 April. rädt sin Gemåls rått till Starby, såsom Enke* Säte} och f. d.
Konungen befallde också derföre, att förbehåll skulle'derom göras i Arrende-Contractet, hvilket jemväl äger en deri uttryckligen står, att, enär Hennes Kongl. Höghet biel Enks, skulle Arrendatoren äga tvänne Alternativer; det ena, att gifva hvad]någon annan kunde bjuda; hvilket ju också måtte förutsätta, att andras anbud ägde rum, som åter var ett bevis att Arrendatorens förra rätt, var dermed slutad, men det »nära, att, i fall hau ej ville gifva hvad någon annan kunde bjuda, afträda Egendomen; samt då njuta en ersättning, atro för Fabriquen, hvilken, såsom be.
Stående af Kinne-Väfstolar, icke kan vara af betydligt virda; och 2:0 för de kostnader å Kungsgården , som öfverstiga den nytta Arrendatoren haft af dem; och hvarvid nemligen, vid Kostnadernes ersättande — den återstående tiden äf Arrendet, som de annars kunnat begagna ; skulle komma i consideration , hvilket åter är alldeles ingen ting annat, än hvad som vid alla Afträde®.syner äger rum.
— Med denna bestämda gräns för Arrendatorens rätt, öfverensstämmer icke den mening, att någon ser. skild rätt tril ersättning för sjelfva Arrendets förlust, skulle Arrendatoren tillkomma; en mening, dertill icke, hvarken i f. d. Konungens Bref, eller i .sjelfva.
Arrende-Contractet, ens någon anledning igenfinnes, Jag har kunnat lörsta Srats-Utskottets framställning orätt; men jag har trott, att Utskottet antagit sistnämnde jfeiagtiga mening om Arrendatorens ersättningsrätt; samt att egenteligen derifrån uppkommit
Den 18 April. 4? ^den betänklighet, som förmått Utskottet att icke medgifva ett tillfälle för Contractets första Alternativ; i följe hvaraf Hennes Maj:ts lätt att äfven emottaga andras anbud, möjeligen högre än det Arrende, som Egendomen nu ger , vidtog i samma stund Hennes Maj:t blef Enka. g Skulle Hennes Majrts Appanage i Penningar icke blifva större än Stats.Utskottets Betänkande nu föreslår, så är det tämmeligen klart, att Hennes
Majrts förlust serskildt ökas, genom inskränkning i den lagliga Dispositionsrätt öfver Starby Kungsgård, sorn, till och med, i nu varande Arrendp-Contract är törbehållen.
Att bestämma huru »tor denna serskildta förlust må vara, är icke lätt; men man saknar likväl icke all grund, då man vet, att nu varande Arrendator ger 2CO Tunnor Säd; samt i Kongl. Kammar-Collegium kan taga upplysning derom, att Starby, belägit i den bördigaste trakt af Östergöthland, enligt Bilagan Lit.
B. består af roj Hemman, och enligt framledne Assessoren von Steijerns i Handlmgarue om* förmälta uppgift, jedan den tiden hade 200 Tunneland öppen Aker, födde utom alla Dragare 40 Kor och 200 Får,* samt hade på Ägome 28 st- Torp utom qvarvarande KronoDagsverken efter Markegångs pris.
Angående Fabriquens beskaffenhet och personal kan man deremot lättare stadga omdömet, då man, af Bilagan Lit. C, sorn jag anhåller mätte få uppläsas och intagas i Brota - collet; finner, att Fabriquens hela årliga till» verkning icke uppgår i värde till mera än 3,909 R:clr 32 sk.
Den i Kammar Collegio befintelige Acten upplyser jemväl, att Fabriquen icke är Kronans, utan är Von Steijerskå Pamillens ensklldta Egendom, inköpt utaf i lifstiden Fagostkska Arfvingarne.
Mig veterligen gifves icke i Sverige någon enda enskildt Fabrique, mera än denna, till hvars underhåll Staten, med någon uppoffring bidragit; och om man, så väl derifrån, 6om från tvänne andra omständigheter, nemligen att dä Contractet gafs, den 1 en allmän Författning stadgade Concurrance kunde undslippas; samt att Contractet ger en ratt till ersättning af Kronan för sjelfva Fäbriquen, då Arrendet upphör; om, säger jag man ifrån dessa omständigheter är berättigad att sluta, till någon serskild ynnest af f. d. Konungen, för von Steijernska Famillen; så är det för mig så mycket mera angelägit, att, till rättelse i begreppet derom, härmed tillkännagifva! det Contractet icke innehåller någon rätt för Arrendatorn till afskrifning för missväxtår; en omständighet, deri jag, af en Fmbetsman j Orten, haft en underrätrels«, alldeles felaktig; äfvensom jag också bör uppgifva det serskildta Onus, som åtföljt Arrendet, bestående utom i förbindelsen att bibehålla i verk. samhet sin Fabrique, afven den, att beså ett eller annat Tunnland med Linfrö samt derefter berecia Linet på Flamandska sättet; derom någon Undervisnings-anstallt för andra, ei; Den 18 April. 47 ler hvad man kallar Scholor, icke är påbuden, och ej heller torde finnas.
' Jag har aldrig, i min hela lefnad, missunnat någon Medborgare hvad han kunnat få5 och önskar hjerteligen att genom bifall åt den första af desse Anmärkningar, den andra mä få alldeles förfalla; men bifalles icke den första, så begär jag bifall åt den andra.
Det var min rättskänsla ; det var min agtning för detta Moralens angelägna bud, att man bör gära rätt först innan man gör godt , sorn uppkalla» de mig att tala i detta ämne} men visserligen ingen ting annat.