Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då det är ©tvifvelaktigt att kommunerna skola göra mycket för sina skolor, örn de dertill få någon hjelp, tillstyrker jag att en summa af 150,000 rdr härför måtte anvisas Frih.
Då här är fråga om an slag för ett af de vigtigaste ändamål, som kunna komma under R.
St:rs pröfning, oqh då behofvet från alla håll vitsordas, tror Den 28 April f. m. 613 jag icke man bör tillerkänna det något egendomliga sätt, hvarpå summan blifvit förhöjd, så stor betydelse, helst grundlagen icke gör någon skilnad mellan Kongl. Majlis Propos. och enskilde motioner, utan förutsätter att R.
St:r i hvarje fall pröfva sakens vigt.
Då det nu visat sig att det begärda anslaget understiger det verkliga behofvet och då här icke ensamt är fråga om småbarnsskolor, utan om folkskolor i allmänhet, så synes mig att R. o. Adin icke bör låta afskräcka sig af det förhöjda anslaget, utan bevilja de 150,000 rdrina.
Hamilton har förordat Bonde-Stits inbjudning, derföre att anslaget då skulle utgå både till lärare och lärarinnor, men då i alla läll icke något hinder tinnes för anställande af lärarinnor, anhåller jag att R. o. Adin ville förena sig i den af Gr, Posse gjorda hemställan, så mycket mera som vi hört två andra af Stats-Utskits ledamöter yrka samma förhöjning i anslaget.
För att visa att åtminstone icke Stats-lltsk:s alla ledamöter yrka denna förhöjning, ber jag få tillkännagifva att jag instämmer i det af Gr.
Mörner afgifna yttrandet.
Jag tror nemi. att, om denna fråga äfven understödes på sätt Gr.
Posse yrkat, så kan den ändock icke för framtiden läggas helt och hållet å sido.
Befolkningen ökas nemi. så mycket att Kongl. Majit väl i alla fall måste ingå med ytterligare Propos. till nästkommande representation, och jag tror verkligen att man, med det anslag Stats-Utskit nu förordat, eller 30,000 rdr mera än Kongl.
Maj:t begärt, kan berga sig tilldess nästa slats-reglering om 8 månader förekommer.
1 Stats-Utskit försökte jag att gifva frågan en lyckligare lösning, men Bönderna, som icke förstodo mig, motarbetade förslaget.
Jag hemställde nemi. att Utskit skulle bifalla Kongl. Majds Propos. om 100,000 rdr, men såsom förslags-anslag; då hade Kongl.
Majit kunnat pröfva hvarje särskild anhållan och densamma bifalla eller alslå.
Men detta var, som sagdt, fåfängt, ehuru jag tog mig friheten erinra dem derom, att då de kunnat gifva ett förslags-anslag för artillerihästar, så kunde de väl äfven gifva det åt folkskolor.
Af konstitutionella skäl anser jag det vore bäst, om R. o. Ad:ii icke ginge högre i sin frikostighet än Gr.
Mörner föreslagit, hvarföre jag yrkar bifall till Stats-Utsk:s förslag.
Ha mil toni Med afseende å »de ständigt växande anspråken», som en ledamot nämnde, ber jag få nämna att dessa hvarken kunna eller få byggas på hvad hvarje församling sjelf tycker, utan på hvad som är föreskrifvet i den Kongl.
Författningen.
Men om nu en församling uppfyllt de föreskrifna vilkoren och på denna grund gör en framställning till förmån för sin skola, så bör den få hvad författningen medgifver, och det är för att sätta Regeringen i tillfälle härtill som jag anser att den större summan bör beviljas. (514 Den 28 April f. m.
Slutligen får jag tillkännagifva att jag Irånträder mitt yrkande om antagande af ordalagen i Bonde-Shts inbjudning och förenar mig med Gr. Posse.
Landtm., att under densamma hade yrkats dels af Gr.
Mörner, att B. o. Adm, med afslag å så väl Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts ifrågavrde hemställan i Betänkit N:<> 58 som ock Bonde-St:ts i ämnet gjorda inbjudning, skulle bifalla StatsUtsk:ts förevarande hemställan, dels ock af Gr. Posse, att R. o. Adm, med afslag å förstnämnde Utsk:s hemställan samt BondeSt:ts inbjudning, utom i hvad densamma rörde anslagsbeloppet, mätte bifalla Ststs-Utsk:ts hemställan med den förändring, att summan 130,000 rdr höjdes till 150,000 rdr.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Gr.
Mörners yrkande, hvarvid svarades många ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på antagande af Gr.
Posses förslag, då svaren likaledes utföllo med mångå så väl ja som nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som vill, ait R. o.
Adm, med afslag å Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts hemställan nederst å sid. 7 af Betänk:t N:o 58 samt Bonde-St:ts i protokolls-utdraget N:o 235 gjorda inbjudning, skall bifalla Slats-Utsk:ts hemställan i mons b. af 73:dje punkten i Utlåt;t N:o 66, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Adm Stats-Utsk:ts ifrågavarande hemställan med förhöjning af summan 130,000 rdr till 150,000 rdr, samt afslår så väl Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts ofvannämnde hemställan som ock Bonde-St;ts inbjudning, utom i hvad densamma rörer anslagsbeloppet».
Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut, sedan den förseglade sedeln blifvit öppnad, rösterna bafra utfallit sålunda.
74:de och 75:te punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 76:de punkten.
Detta sällskap kunde vara nödigt på den tiden Staten tog sig mindre af undervisnings-väsendet, än sorn Den 28 April f. m. 615 nu ar händelsen.
Men då vi nu hafva en serskild byrå härför inom Ecklesiastik-Departementet och då man nyss höjt anslaget för folkskole-inspektörerne, tror jag icke man bör älven höja detta anslag.
Ifrågavarande sällskap synes mig kunna nöja sig med hvad det har, och derför yrkar jagafslag ä dessa 150,000 rdr.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes forst propus, på bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, hvarvid svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande. 77:de punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. 78:de punkten. mom. a.
Mot Stats-Utsk:ts Betänk, i denna punkt har jag nedlagt en reservation, som finnes intagen på pag. 45.
St:r vid riksdagen 1856—58 hos K.
M:t anhöllo om en utredning rörande ett fullständigt ordnande af den civila sjukvården i riket, afgaf K.
M:t befallning till Sundhets-Collegium att inkomma med underdånigt förslag i ämnet.
Detta förslag, som afgafs 1859 och af K.
M:t godkändes, innehöll bland annat, att 48 nya provincialläkarestationer borde upprättas.
Till följd häraf afgaf K.
M:t vid 1859—60 års riksdag Nåd.
Propos. om anslag till 12 prov.-läkare-löner, men R.
St:r ansågo behofvet så trängande att de gåfvo anslag till 20, med vilkor att kommunerne sjelfva skulle bekosta bostad m. m. för läkaren.
Vid 1862—63 års riksdag begärde K. M:t anslag til! ytterligare 8 löner, hvilka beviljades, så att vi nu tillsammans hafva 28 nya löner beviljade af de föreslagna 48.
Af dessa äro 26 redan tillsatta och de två återstående blifva det inom kort, hvilket torde bevisa huru nödvändiga de varit.
Förbises får ej att af de 28 redan upprättade nya prov.- iäkare-tjensierna äro 25 stationerade å landsbygden, samt att alla de sex distrikter, som för det närv. anmält sig till erhållande af enahanda förmån, äro belägna å landet.
Den åsigt, som nemi. blifvit följd, har varit, att, som städerna hafva egna läkare, men landsbygden deremot lider brist på närmare läkarevård, borde den ock företrädesvis tillgodoses.
Nya provincialläkare-tjensters upprättande är sålunda nästan uteslutande till fördel för landtbefolkningen; att denna fördel ock uppskattas af denna befolkning, bevisas genom den skyndsamhet, hvarmed distrikterna sökt uppfylla de ej så litet betungande vilkoret) för läkares erhållande, såsom ock att ej mindre än sex ledamöter af Bonde-St:t inom Stats-Utsk:t instämt uti den af mig afgifna reservationen.
Till innevarande riksdag hemställde Sundhets-Collegium om anslag för ännu 8 nya prov.-läkarelöner, och tillkännagaf der - Den 28 April f. m, jemte att 6 distrikt, som uppfyllt de föreskrifna vilkoren, anmält sig till erhållande af läkare, men K.
M:t liar icke gjort framställning om anslag för flera än tre löner.
.Men på grund af deri erfarenhet, jag förvärfvade under den tid jag var ordförande i Sundhets-Coll., vågar jag försäkra, att ett skyndsamt ordnande af prov.-läkare-regleringen är för helsovården inom riket ytterst nödvändig, och att det begärda anslaget till endast 3 nya prov.-läkare-tjenster är alldeles för otillräckligt.
Jag anser derföre att ett anslag för 6 läkare är det minsta, hvarmed man nu kan reda sig, och detta så mycket mera, som, enligt hvad jag nyss nämnde, 6 distrikt redan anmält sig till erhållande af läkare, såsom hafvande fullgjort alla af R.
St:r föreskrifna vilkor.
Man tiar visserligen invändt att, om regleringen skedde för hastigt, skulle brist på läkare uppstå, men om detta också förut varit fallet, eger nu ett motsatt förhållande rum, emedan ett ej obetydligt antal unga läkare numera finnes att tillgå.
Jag vågar vidare hänvisa till den frikostighet, R.
St:r visade vid riksdagen 1859—60, då anslag beviljades till 20 i st. f. de af K.
M:t begärda 12 lönerna, och vill slutligen tillägga, att heisten på läkare är serdeles kännbar i norra och nordvestra Sverige.
Till följe af hvad jag nu anfört, vågar jag anhålla, att Ridd. o. Ad. måtte bifalla Betänk:t på det sätt, att i st. f. summan 4,500 insättes 9,000 och att antalet 3 läkare måtte förändras till 6, så att hvardera får 1,500 rdr.
Jag tror mig tala i det allmänna intressets namn, och ber endast få tillägga, att Presteoch Bonde-St:n bifallit Betänk:t på sätt jag här föreslagit.
Jag anhåller således hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. pä det. förslag, jag uti den åberopade reservationen framställt: att sex nya prov.-läkare-löner, hvardera af 1,500 rdr, anslås med tillsammans 9,000 rdr, under de vilkor i öfrigt, som K. M:t föreslagit, Gr.
Jag täger mig friheten lästa det Högloft.
Ståndets uppmärksamhet på att K.
M:t endast begärt anslag till 3 nya prov.-läkare-löner, samt att enskilda motionärer gjort framställning om anslag till löner för två läkare, som skulle tillsättas i af dem uppgifna distrikt.
Betänk:t upplyser visserligen icke, om det af K.
M:t begärda anslaget skulle användas till löner i ettdera eller båda af de distrikt, motionärerna uppgifvit, men äfven om så icke vore förhållandet, finnes dock icke i grundlagsenlig väg begäran framställd om anslag till flera än 5 löner.
Huru den 6:te kunnat tillkomma, förstår jag således icke, ty det finnes icke någon under riksdagens lopp timad händelse, som tillåter den siste värde talaren att väcka detta förslag, och om så skulle varit förhållandet, hade motionen bort aflemna» till Stats-Utsk:t.
Jag kan således icke heller fatta, huru de andra Stånden, i strid mot våra, af oss alla besvurna grundlagar, kunnat bifalla detta förslag.
Jag anser således det vara rättast att i denna fråga hålla »ig vid K.
M:ts Propos., så mycket mera som ett bifall till den - Dea 28 April f. m. 617 sa innia lemnar tillgång till läkarelöner för de distrikt, som af de värde motionärerna narnngifvits.
Man har visserligen sagt att det finnes kompetente personer, som endast gä och vänta på dessa tjenster, men jag tillåter mig hänvisa till de ständiga annonserna i Post-Tidningen, som visa, att det finnes ganska många prov.-läkaretjenster, som icke kunnat tillsättas.
Mången läkare finner nemi. större fördel uti att prakticera enskildt än gå i Statens tjenst.
Jag tror derföre att man tryggt kan antaga K.
M:ts förslag, och detta så mycket mera, som det endast är fråga om ett uppskof på 8 månader.
Jag anhåller om propos. i öfverensstämmelse med hvad jag nu yttrat, Frih. Alströmer; Då folkundervisning och sjukvård äro ämnen, som företrädesvis torde vara förtjenta af R.
St:rs bevågenhet, och då Hr Huss, i min tanke, anfört talande skäl för sitt yrkande, anser jag mig böra instämma i nämnda yrkande.
Ehuru jag icke eger den kännedom om landets allmänna förhållanden, att jag derpå tilltror mig kunna grunda ett omdöme om vidsträektheten af behofvet utaf läkare, har jag dock i kännedom af det län jag tillhör tillräcklig anledning, för att med fullt fog instämma i det yrkande, som FIr Huss, i enlighet med sin reservation, här framställt.
Enligt det förslag till fördelning af prov.-läkare inom Jemtlands län, som afsåg att nödtorfteligen tillfredsställa länets behof, fattas inom detta län tre prov.-läkare, och angelägenheten att fylla detta behof, gör sig för hvar dag alltmera gällande.
Jag har tillfälligtvis just i dessa dagar fått mottaga ett bref från en af länets prov.-läkare, deri han skrifver, att han, sedan han den 6 Mars sammanträffade med mig, bokstafligen natt och dag flackat kring i distriktet samt att han nu af öfveransträngning ligger illa sjuk.
Han är ung och stark, men har dock fått duka under för ansträngningar, hvilket icke heller är att undra på, då det distrikt, hvari han bestrider läkarevården, omfattar mera än 100 qvadratmil med vid pass 7,000 innevånare.
Skälet dertill, att K. M:t, oaktadt Sundhets-Collegium önskat anslag till 8 nya prov.-läkare, inskränkt sin begäran till anslags anvisande till endast 3 sådana, torde vara alt söka deri, att statsregl.-perioden är så kort.
Detta skäl eger sin riktighet och tillämpning på frågor i allmänhet, men eger det icke i afseende å förevarande fråga, som behandlar läkarevården.
Mig synes, att när ett sådant behof är erkändt, är det af stor vigt att utan uppskof afhjelpa det, så snart man nemi. är förvissad, att kompetenta personer icke saknas för platsernas besättande.
Då nu upplyst blifvit, att i detta afseende ingen tvekan bör uppstå, finner jag mig cga fullt skäl att hos Ridd. o. Ad. anhålla om bifall till Hr Huss’ yrkande.
518 Dea 28 April f. m. Gr. Sparre, Erik:
Hvar och en, sorn eger någon känne dom om förhållandet med sjukvården på landet, kan icke annat än behjerta den framställning, som af Hr Huss blifvit gjord.
Sedan, lör anställande al prov.-läkare inom någon ort, det vilkor fästats, att distriktets innevånare skulle anskaffa kostnadsfri bostad åt läkaren, hafva kommunerna fullgjort detta vilkor med en ifver, som tydligen ådagalägger det befintliga beliofvet.
Förhållandet kan icke öfverallt vara så ogynsamt sorn i Jemtlands län, hvilket blifvit af den siste värde talaren om* nämndt, men säkert är, att läkaredistrikterna äro så stora, att läkaren icke kan med bästa vilja hinna att egna alla sjuka, som deraf äro i behof, sin omsorg.
Följden häraf har mångenstädes blifvit den, att de sjuka blifvit afvänjda från alt söka hjelp hos läkare och derföre vändt sig till s. k. kloka gubbar och gummor, hvilka begå de förskräckligaste sottiser.
Med afseende härå måste jag varmt förorda den gjorda framställningen, helst af handlingarne inhemtas, att redan 6 kommuner, som uppfyllt de föreskrifna vilkoren, anmält sig till erhållande af läkare.
Alt bevilja anslag endast till 3 nya läkareplatser och låta de andra 3 förblifva obesatta, synes mig icke vara rätt, då alla 6 äro lika angelägna och kommunerna lika berättigade.
Det har blifvit anmärkt, att K. M:ts Propos. afsåg endast 3 nya platser, att motionärer gjort framställning om ytterligare 2, samt att sål.
Hr Huss’ yrkande vore för vidsträckt.
Itel torde emellertid icke vara första gången som R.
St:r, vid beviljandet af ett anslag, sådant som det ifrågavarande, anvisat ett belopp, sorn med afseende å verkliga behofvet fanns skäligt, äfven om derom icke serskildt yrkande blifvit gjordt.
Att häri skulle ligga ett grundlagsbrott, kan jag icke finna.
Frågan är om tillsättande af nya prov -läkare-platser, och om det blir en mer eller mindre än föreslaget blifvit, torde grundlagen derigenom icke hafva blifvit trädd för nära.
Med afseende således derå, att behofvet är verkligt, och då bostäder redan blifvit af kommunerna anskaffade, förenar jag mig i det yrkande, som blifvit framstäldt af Hr Huss.
Jag högaktar Gr.
Mörners ömtålighet om grundlagen, men jag tror mig dock kunna upplysa Hr Grin, att hans ömtålighet i förevarande fall icke är på sin plats.
Förhållandet är nemi., att K.
M:t redan 1859 för R.
St:r framlagt ett fullständigt förslag till ordnande af den civila helsovården i riket, hvilket förslag blifvit af R.
St:r vid 1860 års riksdag lemnat utan anmärkning.
Den framställning, jag nu tagit mig friheten göra, innefattas i nämnde förslag, och jag tror derför icke att grundlagen, i det af Gr.
Mörner antydda hänseende, kan anses på något sätt lederad, om min framställning bifälles, enär beviljandet af sex nya prov.-läkarelöner endast utgör en fortsättning till fullbordande af ofvannämnde förslag till
Deu 28 April t', m. 619 deri civila helsovårdens ordnande, som K.
M:t gillat och framlagt för R.
Si:r, samt R.
St:r för sin del lemnat utan anmärkning.
Mörner anmärkte vidare, att prov.-läkaretjenster skulle slå lediga samt således brist förefinnas på kompetente sökande till de föreslagna nya platserna.
Härvid ber jag få upplysa, att, enligt hvad jag har mig bekant, endast prov.-läkaretjensten i Rajala uti Lappmarken, omkring 20 mil norr om Torneå, är obesatt.
Men icke är det underligt, om läkare ogerna söka sig anställning så högt upp i norden.
Alla andra platser äro tillsatta, och så snart någon plats annonceras ledig, anmäla sig vanligast flera sökande dertill.
Slutligen får jag fästa Gr.
Mörners uppmärksamhet derpå, att behofvet af nya prov.-läkaretjenster vitsordas af den beredvillighet, hvarmed kommunerna hastat att uppfylla det för prov.- läkares anställande föreskrifna vilkor, bestående i anskaffande åt honom och framtida underhåll af kostnadsfri bostad vid stationen.
Utgifterna härför äro inom många distrikter ganska kännbara, och man kan derföre äfven antaga, att der detta vilkor blifvit uppfyldt, der förefinnes ett verkligt behof.
Jag anhåller fortfarande om bifall till mitt förra yrkande.
(Detta yttrande, som blifvit talaren tillstäldt för justering, har sedermera icke af honom blifvit återlemnadt).
Den konstitutionella delen af frågan kommer säkerligen att algöras af Hr Gr. o. Landtm,, så att derom vill jag icke yttra mig.
Reträffande hehöfligheten af det större anslaget, synes mig denna vara erkänd af en stor del af Stats-Utsk:ts ledamöter, då icke mindre än 2 Utsk:s-ledamöter af Preste-, 2 af Borgare-och 6 af Bonde-St:t, instämmande i Hr Huss’ reservation, ogillat Utsk:ts tillstyrkande af det mindre anslaget.
De 2 Stånd, som torde vara närmast förtrogna med landets behof, nemi.
Borgareoch Bonde-St:t, lära också hafva bifallit Hr Huss’ yrkande, och detta torde tala tillräckligt för beviljandet af det högre anslaget.
M:t begärt anslag till endast 3 nya prov.-läkare, är visserligen ett vigtigt skäl för Utsk:ts beslut, men K.
M:ts framställning torde hafva grundat sig, icke på en pröfning af behofvet, utan endast på den omständighet, att statsregleringsperioden vore ett-årig; och då hehöfligheten af det större anslaget blifvit ådagalagd, torde R.
St:r ega skälig anledning att gå längre än K. M:t föreslagit.
Jag har mig bekant, att det föreskrifna vilkoret för prov.- läkares anställande på många ställen blifvit uppfyldt, utan att distriktet ännu erhållit läkare, och serskildt vet jag, att en kommun icke allenast anskaffat bostad åt läkare, utan jemväl inrättat sjukhus för de sjukes behandling, men att denna kommun icke kommit i tur att få läkare, emedan tillräckligt anslag icke blifvit af Staten lemnadt.
820 Deu 28 April f. m.
På grund af de skäl jag anfört, förenar jag mig i det af Hr Huss framställda yrkande Hr Olivecrona, Knut:
En aktad talare, Frih.
Al strömer, yttrade nyss, att undervisning och läkarevård borde vara föremål för R.
St:rs synnerliga uppmärksamhet.
Jag delar denna åsigt
I afseende å undervisningsväsendet hafva R.
St:r iemnat ganska betydliga anslag och derigenom ådagalagt, att de dervid fästa stor vigt.
Deremot torde, beträffande sjukvården, icke alldeles samma gynnsamma förhållande hafva egt ruin.
Visserligen hafva R.
St:r, sedan en undersökning 1859 egt rum och K.
M:t pröfvat i hvad mon nya prov.- läkareplatser erfordrades, tagit ett ganska stort steg framåt i denna rigtning, då vid 1860 års riksdag anslag beviljades för anställande af 20 nya prov.-iäkare, hvarefter sista riksdagen beviljade anslag till ytterligare 8 prov.-läkare; men att behofvet icke ännu blifvit fyldt, synes deraf, att Sundhels-Collegium ansett åtminstone 48 nya platser böra inrättas, hvaraf således 20 ännu icke erhållit något anslag.
Att det således är ett verkligt behof att få större anslag än K.
M:t begärt, torde icke kunna förnekas, och då 6 kommuner fullgjort föreskrifna prestanda, anser jag, att R.
St:r nu böra gå allmänhetens önskan till mötes.
Det har blifvit anmärkt, att det skulle finnas brist på sökande till platserna, hvilket skulle bevisas genom de ständiga annonserna i Post- och Inrikes Tidningar om lediga läkareplatser.
Att annonser så ofta synas i tidningarne, torde härröra deraf, att om en ung läkare kan få en prov.-läkaretjenst, antager han den, äfven om inkomsterna äro obetydliga, för att erhålla en fast plats, men om han sedan kan få en bättre tjenst, söker han sig ifrån den förra, alldeles som man ser prester söka sig från ett pastorat till ett annat, som lemnar större inkomster.
På dessa skäl och hvad i öfrigt blifvit anfördt af Hr Huss och dem, som med honom instämt, anhåller jag, att Ridd. o. Ad., med afslag å (Jtsk:ts hemställan, ville antaga Hr Huss’ reservation.
Det har blifvit erinradt, att Sundhets-Golle gium gjort framställning om anslag åt 8 nya prov.-läkaretjenster, men man har icke fästat uppmärksamheten derå, att denna framställning blifvit gjord under förutsättning af en tre årig statsregleringsperiod.
Nu är emellertid statsregleringsperioden endast ett-årig, hvilket torde vara en omständighet, som förtjenar tagas med i beräkningan; och jag skulle tro, att när man understöder K. M:ts Propos. i ämnet, bör man vara fredad för förebråelsen att vara likgiltig »för den lidande menskligheten.»
Jag tror för min del, att denna har i K.
M:t en högste målsman, som icke underlåter att egna den all omvårdnad.
Man har sagt, att min uppgift, att åtskilliga prov.-läkaretjenster icke kunnat besättas, gällde endast för en enda prov.- Den 28 April f. bi. 621 läkareljenst, nemi. den i Pajala.
Jag får bedja den värde talaren göra sig underrättad, om icke i Jemtland finnes anställd såsom provincialläkare en inkompetent person — en dansk eller tysk man, som, i brist på annan sökande, erhållit förordnande å tjensten.
Om tillfället medgåfve en noggrann granskning, tror jag, att jag kanske skulle kunna framleta ytterligare en eller annan.
Hr von Koch, Nils Samuel: i afseende å den konstitutionella delen af frågan, tror jag, att vi kunna trygga oss vid vår ordförande, och jag förmodar, att propos. icke lärer förvägras, då sådan redan gil vits af 2 andra Stånds ordförande samt praxis varit, att när ett anslag blifvit hegardt.
St:r ansett sig berättigade att säga: vi gifva icke blott det begärda beloppet, utan dessutom så och så mycket mer, för att vinna det ändamål, förslaget alser.
Beträffande behöfligheten af det större anslaget, måste jag bekänna, att jag tror, att hvar och en, som känner förhållandena i landsorten, icke kan förneka, att man borde gå ännu längre, på det läkarevården i landsorten måtte blifva en verklighet, ty sannerligen står det icke derutinnan högst bedröfligt till.
För min del kan jag icke annat än tillstyrka bifall till Hr Huss’ förslag, deruti flera af R. o. Adms ledamöter förut instämt.
Hr Lag ercrantz:
Mörners sednaste anförande, får jag upplysa, att den person, på hvilken Hr Grin syftade, ännu är anställd inom Jemtlands län.
Han har i Tyskland fullbordat sina medicinska studier och har derefter här i landet erhållit tillstånd att utöfva läkarevård.
Het har varit en stor lycka, att Konungens Refh:de kunnat disponera denna person, ty eljest hade icke läkarevården inom Herjeådalens distrikt, under den tid ordinarie läkaren varit tjenstledig såsom Hvassersk stipendiat, kunnat upprätthållas utan intrång på läkarevården inom de andra distrikterna.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan oförändrad och dels af Hr Huss bifall till densamma med den förändring, att för anställning af sex nya provincialläkare ett årligt anslag af 9,000 rdr skulle beviljas; framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvarvid svarades många nej och några ja, samt sedermera propos. på bifall dertill med den af Hr Huss föreslagna förändring, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja uu hafva varit öfvervägande. morn. b. Bifölls.
622 Den 28 April f. m. 79:de punkten, Gr.