Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under den 28 i påföljde månad, inberättade bemälde Minister, att, enligt den upplysning, honom blifvit lemnad, den nya tariffen, som i flera delar ändrat den förra lagstiftningen för handeln och tull-umgälderne, ej genast kunde blifva bragt till den fullkomlighet, som man önskade deruti införa, och att man således hade för afsigt att småningom vidtaga de förändringar, som tiden och erfarenheten utvisade vara nyttiga, och att man dervid ej skulle förgäta att taga i betragtande de af Calmar stads Handlande anförde anmärkningar.
Memorandum innehåller vidare, att under det
Handlandenas i Calmar oftanämnde ansökning blifvit handlagd, på sätt här ofvan är upplyst, har, under den 21 September nästlidet år, en underdånig ansökning till Kongl. Majit inkommit från Handlandena i Westervik, hvaruti hufvudsakligen på samma grunder, som af Hanlandena i Calmar blifvit anmälde, framställts den önskan, att Kongl.
Majit täcktes bereda en förän - 8 Allm. Besv.- och Ekon.-TJiskottets Betänkande, N\o 113. dring uti de genom Danska Förordningen den i Maj i838 stadgade tullafgifter å träd varor.
Sedan denna underdåniga ansökning, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, blifvit till Stats-Ministern för Utrikes Ärendena öfverlemnad till den åtgärd i ministeriel väg, som förut, i afseende å Calmar stads Handlandes ansökning, blifvit anbefalld, meddelades densamma under den 2 November nästl. år till Konungens Minister i Köpenhamn , med föreskrift att uti ett sammanhang behandla dessa båda saker och att ytterligare fästa Danska Ministerns uppmärksamhet på den önskan, som Svenska Regeringen i detta afseende hyste och den förhoppning, som vore fästad vid det senast uti detta ämne gifna svar.
Uti sitt härå den 28 i samma månad afgifna svar, anmälte Friherre Lagerheim, att han meddelat Kongl.
Danska Regeringen åtskilliga documenter, tjenande att upplysa sanna förhållandet.
Serdeles hade han fästat uppmärksamheten på det factum, alt, sedan införandet af den nya tariffen, antalet af de Svenska fartyg, som till Danmark importera trädvaror, bevisligen till en betydlig del aftagit; till följd hvaraf de köpmän i Danmark, som handla med denna vara, ingått med en ansökning, som utvecklade den förlust, de skulle lida, om de Svenska trädvarorne blefve uteslutna från bandelsmarknaden i Köpenhamn.
Något ytterligare svar härå har likväl ännu icke erhållits.
Hvad åter England beträffar, upplyses genom nämnde Memorandum: att underhandlingar, till vinnande af nedsättning å tullen på Svenska och Norrska träd varor vid deras införsel till England, egt rum alltsedan år 1819, och således redan en längre tid före afslutandet af den med England år 1826 ingångna och ännu gällande Handels-lractat; men att Engelska Regeringen aldrig funnits benägen att ingå på de framställningar uti detta ämne, som tid efter annan och med korta mellanperioder af Kongl. Svenska och Norrska Beskickningen blifvit gjorda; att skälen till dessa afslag igenfinnas i den Engelska Regeringens naturliga omsorg att gynna den Canadensiska trädvaru-handeln och upprätthålla det Coloniala intresset; att den oerhörda tull, hvarmed Svenska och Norrska trädvaror vid införseln till England ärobelagde, och som betydligt öfverstiger denna varas primitiva värde, likväl ej förmått utesluta densamma från Engelska handels-marknaden, då dess förträffliga beskaffenhet gjort den till en nödvändighets-artikel och då vid contraherandet om uppförande af såväl allmänna, som enskilda byggnader, vanligen med uttryckliga ord utfäsles, att bräder, bjelkar o. s. v. skola Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkandej Ar',o 113. 9 skola vara a(
Öslersjö- och ej af Americanskt limmer; alt, då del förra Således nalurliglvis är i ett betydligt högre pris, och den dryga tullen likväl beiölvar producenten si örsl o dehn af dess hilliga vinst, har följden dera! varit, att de förenade Rikenas träd varu-handel, under de senare åren, lill betydlig del dragit sig från England och sökt andra mera lörmonliga platser för sin afsättning; alt numera aflidne Riks-Slålhullaren i ^Norrige fl. Ex. Herr Grefve Wedel Jarlsberg, under loppet afår i836, afgåll till England, i ändamål att, gemensamt med Konungens Minister, inleda nya underhandlingar i delta afseende, men del åsyftade ändamålet kunde, oagtadt deras bemödanden, icke vinnas; att, under innevarande års Par lämen Is-session, en bill af Skattkammare-Canzleren inlemnades och enhälligt antogs, hvarigenom tullen å alla till England inkommande varor, och således äfven å träd varor, höjdes med 5 procent; alt det var lätt ali finna, huru betungande en sådan förhöjning af tullen skulle blifva för Sver ges redan bardt tryckta träd varu-handel, serdeles då den ojemna fördelningen deraf, sorn skulle komma alt drabba Östersjö- och Canadensiska timret, ej togs i belraglande, då i. ex. för 120 sl. bräder lian i(> till 22 fots längd förhöjning af 5 proc. ä Östersjö-limret utgjorde 1 L.
St. 3 sk., och hela tullen således a3 L.
St. 3. sk., utgjorde den å Canadensiska timret af samma beskaffenhet blott 3 sk. G d., och således hela tullen L.
Sl. 2: 12. 6.; alt della ofördelagliga förhållande icke undföll Konungens Minister i London, sorn oförtöfvadt i ämnet gjorde hemställan, såväl till Skattkammare-Canzleren, sorn till Handels-Ministern, hvilken ingick lill Parlamentet med förslag lill en förändring af den förra billen med afseende å tull å träd varor; att denna förändring också kort derefter, eller den 3 sisth Juni, blef af Drottningen sanctionerad, hvarigenom en allmän förhöjning antogs lill samma belopp för Europeiska och Colonial-trädvaror, (hvilket förhållande närmare inhemtas utaf en ifrågavarande Membran dum bifogad Parlaments-act af den 3 påföljde Juli); att, ehuru således en ytterligare afgift blifvit Svenska trädvaruhandeln pålagd, synes den derigenom snarare vunnit än förlorat i täflan med det Canadensiska timret, då det kan antagas för afgjordt, alt t. ex. en vara, som förut betalte i lull L. St. 22, och nu betalar L. St. 22: i5., af denna förhöjning mindre lider, än samma vara, som förut betalte L. St. 2: 10. och som nu betalar L. St. 3: 5.; varande slutligen anmärkt, att Konungens Minister erhållit befallning att oaflåtligl följa denna sak med uppmärksamhet och alt begagna hvarje gynnande tillfälle all härutinnan tillskynda Sverige de fördelar, som kunna erhållas.
Bilt. lill R, St, Prat, 1840.
8 Sami, 29 Haji, & 10 Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskollels Betänkande, N',0 11.4.
Utskoltet har, i anseende till ämnets vigt, ansett sig böra sålunda fullständigt redogöra för de i detta afseende vidtagne åtgärder, och enär deraf iuhemlas, att Kongl. Maj:l häråt egnat en serskild uppmärksamhet, äfvensom att Beskickningarne i Köpenhamn och London erhållit förnyade föreskrifter att fortfarande använda sina omsorger till vinnande af förändring i det för Svenska trädvaru-handeln med dessa länder ofördelagtiga förhållande; alltså och då, uti ett ärende af denna beskaffenhet, der fråga ej är om en rättighet, som kan yrkas på grund af emellan båda Magi erne ingångna och ännu gällande afhandlingar, utan om en önskad förändring uti en af de Författningar, hvilkas bestämmande ovilkorligen beror på hvarje lands eget omdöme om sina intressen, får Ulskotlet, som anser Regeringen uti detta ärende redan hafva vidtagit de mått och steg, som härutinnan för närvarande kunna vara att önska, vördsamt hemställa, att Herrar Mobergs och Westmans ifrågavarande motioner icke må till någon Rikets Högloft.
Sländers åtgärd föranleda.
Stockholm den 6 Oclober i84o.
Anti. till Exp. Ulsfc. den 13 Oct., kl. 2 e. ra.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om en jemnare beräkning i allmänhet af Städernas Tolag.
Med remiss från Vällofl. Borgare-Ståndet, har Utskottet fått emottaga ett af Herr Johan Hegardt afgifvet memorial, så lydande:
"Efter de upplj^sningar, jag inhemtat, lärer icke ännu på en längre ”tid den vid sistförflutne
Riksmöte förberedda frågan om en förändrad reglering af Städernas Lolag kunna komma under Kongl. Maj:ts slutliga Nådiga pröfning, efter det vederbörande Konungens Befallningshafvande och 'Städers Borgerskap blifvit hörde; hvadan och, i fall som troligt är, inträffa skulle, aLt någon ny reglering, i afseende på tolagen, icke vinner 'verkställighet serdeles snart, jag tager mig nu friheten vördsamt förestå, 'att Rikets Höglod.
Ständer måtte förklara och till Kongl. Majit i underdånighet framföra önskan derom, att för tolags-beräkning rnåtle hädanefter komma att för alla Sjö- och Stapel-städer gälla enahanda grund, jemvsfl Allm. Besv.- och Ekon,-Utskottets Betänkande, N.-o 114, 11 ”så, att icke tolags-afgift må i någon stad kunna fordras för rara, hvar ”före sådan redan i annor stad blifvit erlagd."
Yid handläggningen af delt \ ärende, har Utskottet inhemtat och skolat här meddela: alt, till följd af Kongl. Maj:ls Nådiga befallning den 33 April i83o, en förberedande undersökning, angående den lill Stapelstäderna utgående tolag, blifvit genom Kongl. Commerce-Collegii försorg verkställd; all Kongl. Maj:t vidare, under den i5 Mars i834, täckts i Nåder uppdraga åt serskildt utsedde Commilterade ali inkomma med utlåtande, angående grunderne för en förändrad reglering af berörde afgift; i anledning hvaraf desse föreslagit serskilla undersökningar för att bringa tolagen lill enbet i alla släder och lämpa den efter behofvet för dermed afsedde ändamål m. m.; och att Rikets Ständer vid sisla Riksdagen, då serskilda motioner blifvit väckte om reglering, dels af den lill Stapelstäderna utgående tolag, dels af de så kallade Stads-andelarne i Uppstäderna, funnit, enär, i målets då outredda skick, något fullständigt yttrande deröfver icke kunde afgifvas, sig böra, såsom en förberedande åtgärd, i underdånighet anhålla, alt Kongl. Maj:t täcktes låta företaga en så beskaffad undersök ning, angående lolagens tillkomst och användande, som af Commerce-Collegium och förenämnde Committerade blifvit föreslagen, samt att Kongl. Maj:t derefter behagade, vid nu pågående Riksdag, till Rikets Ständer aflåta Dess Nådiga förslag lill dels reglering af Stapelstädernes tolags-inkomsler, oclt dels conlrotler öfver deras användande lill sina bestämda ändamål; äfvensom att, under tiden och intill denna Riksdag, tolags-afgiflerne icke malte ökas, eller någon ny lolag beviljas.
För pröfningen af frågan har Utskottet härförutan tagit kännedom af Kongl. Maj:Is den 3o Juni 1835 till Commerce-Collegium aflålna Nådiga Skrifvelse, deruti Kongl. Maj:t funnit godt i Nåder förordna, att ÖfverSlålhållare-Embelet i Slockholm och Konungens Befallningshafvande i de Län, der Stapelstäder funnos, borde: l:o inom slutet af nyssnämnde år 1835, efter tagen kännedom af Författningar och räkenskaper, undersöka liglighelen af de förut från vederbörande lill bemälde aucloriteter aflemnade upplysningar och tabeller, rörande tolagen; 2:o tillse, att tabeller upprättades, scm ådagalade i procent-förhållande hvarje stads inkomster efter ett medium för de 5 sista åren; 3:o låta utarbeta förslag till Taxor för afgifterne å handel och sjöfarten, med iagtlagande af enkelhet vid deras utgörande; och 13 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV:o 114. 4:o att, sedan tabeller och taxor blifvit uppgjorde, innan den 1 Mars 4836 till Kongl. Cominerce-Collegiurn insända fullständig, till Kongl. Maj:t ställd, berättelse, med utlåtande, huruvida afgifterne kumle tåla nedsättning, eller om de borde upphöra; hvarförutan Konungens Befallningshafvande borde, inom slutet af år 1835, undersöka, hvilka algi fler utgå af handeln och sjöfarten, samt, före den 1 Mars 1836, derom afgifva underdånig berättelse, på sätt sorn nyss blifvit nämndt, och derhid föreslå för framtiden nödiga eontroller; och skulle det åligga Kongl.
Commeree-Cöilegium att tillse, alt hvad sålunda blifvit föreskrifvet, fullgjordes, och, efter emottagande af labellerne, förslagen och berälteiserne, så fort ske kunde, dermed till Kongl. Majrt inkomma, och tillika anmäla, hvad Collegiuin för egen del kunde finna sig böra i ämnet anföra eller vid de föreslagne Taxorne anmärka.
Af hvad sålunda blifvit anfördt och utredt synes, alt frågan om tolag i hela dess vidd redan utgör föremål för Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet; hvadan Utskottet anser det vara hvarken behöfligt eller lämpligt, alt Rikets Ständer nu än ytterligare derutinnan sig utlåta; oell då, i fall missräkning eller eljest otillbörligt förhållande vid tolags-be*äkningen tilläfventyrs må hafva inträffat, den, som derföre varit blottställd, har sig öppet att rättelse i laga ordning söka, tillstyrker Utskottet, att hvad Herr Hegardt uti ifrågavarande motion hemställt, icke må tili någon Rikets Ständer* åtgärd föranleda.
Stockholm den 6 October 1840.
Tryckt bos A. G.
Hellsten, 1840.
Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottets Utlåtande, lY',o 113, 1 N:o 115.
Alik. till Exp.-Utsk. d. ?1 Nov., lil. 6 e. st.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets Betänkande N:o 84, rörande afskaffande af Helfrihet skref och förändring, i följd deraf, i vissa delar af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående passhandlingar för fartyg, hvilka seglat till utrikes ort.
Utskottets ofvan nä rande Betänkande liar, enligt ankomne ProtocollsUtdrag, blifvit bifa 1 let af Hedervärda Bonde-Ståndet, men deremot återremitteradt af de Irenne öfrige Riks-Stånden.
De anmärkningar, hvilka föranledt berörde återremiss, äro alla i enahanda syftning med Herr JVijks vid Betänkandet fogade reservation, hvilken Utskottet alltså anser sig här höra anmärka.
Densamma innehåller hufvudsakligen, att en underdånig framställning bordt göras om nödvändigheten af att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifven ordning utfärdat fribref för fartyg, desamma ieke beböfde årligen ombytas, utan gälla så länge samma egare eller interessenter ännu hafva fartyget, utan afseende derpå o ra ombyte af Skeppare inträffade, och att hel fr i hets-bref ven borde, för att ega varagtighet, utfärdas på pergament; hvarigenom, enligt reservantens åsigt, både enskild och allmän förde! skulle vinnas, emedan det ej allenast tryggade Skeppsrederien vid att erhålla ett document, som uti alla utrikes hamnar i mer än 100 år varit kändt och respecteradt, utan ock sparade dem ali den omtanka, tidspillan och kostnad, som är förenad med årliga uttagandet af fribref, samt dessutom bibehöll Commerce-ColJegium vid att fortfarande ega tillfälle till en ständig och säker öfversigt af förhållandet med Rikets skeppsfart, hvilket hittills genom fribrefvens utdelande varit bernit och hvilket ej hör anses likgiltigt.
— Hvaremot, om fribrefven skulle komma att utfärdas på sätt Utskottet föreslagit, man hade Ätt befara det dessa document icke godkändes i alla utrikes hamnar, enär Consulerne ej kunna känna alla Magistrater, då de deremot jemt äro uti correspondence med Commerce-Collegium och således i tillfälle att vitsorda dess utfärdade handlingar, der så skulle behöfvas; och har H«rr Wiik slutligen fästat uppmärksamheten äfven derpå, att uti Bih, till R.
Brot, 1840. ö Sami, 30 Höft, 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Utlåtande, TV: o 115» de Handelstractater, som under sednare lider blifvit afslulade, grundade på reciprocilets-systemet, uttryckligen är nämndt, alt Svenska skepp skola vara försedda med Commerce-Collegii fribref, såsom Nationalitets- och Passhandling, för att tillgodonjuta de fördelar, hvarom skeppsrederien.» genom tractater med utrikes magier, äro försäkrade, och all denna handling måste företes äfven i de länders hamnar, hvilka ligga oss närmast.
Serskildt har dock hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln Herr Rosenblad, Bernhard, a »dragit: alt Utskottets gjorda hemställan är af en högst betänklig art för Svenska flaggan, enär, till följd deraf, de, densamma i utländsk hamn och af utländsk örlogsman, på grund af allmän statsrätt och serskilda tractater, tillkommande rättigheter skulle göras beroende af den möjliga mer eller mindre noggranhet hos hvarje skeppsbyggmästare* ända till den på de minsta bond varf och hos hvarje Magistral, äfven om denna komrae att representeras af en tillförordnad Borgmästare; att om, vid ett enda tillfälle, någon oläglighet skulle upptäckas af utländsk Auctoritet vore, serdeles under krigslid, all den säkerhet, Svenska flaggan eljest egde att påräkna, helt och hållet salt på spel, elt förhållande, som historien jemväl vitsordar; att ehuru Commerce-Collegii friheisbref grunda sig på de af Magislralerne insände documenler, utgöra de likväl icke någon onyttig omskrifning deraf, helst vid granskningen af sislberörde handlingar misstag icke sällan upptäckas, hvilka då af Collegium rältas; och slutligen, att man med skäl besvärat sig deröfver, att helfrihelsbref böra förnyas hvart-, stundom hvart-tredje år; på grund af hvilket allt Herr Rosenblad föreslagit Rikets Höglofl.
Ständer, att i underdånighet anhålla, 'diet ”Kongl.
Majit —med hufvudsakligt bifall till hvad serskildt tillförordnade "Committerade och Kongl. Commerce-Collegium, i afseende på förändring ”af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående passhandlingar för "fartyg, hvilka segla till utrikes ort, i underdånighet föreslagit, — i nåder "måtte borttaga skyldigheten att förnya helfrihelsbrefvet oftare, än då cor"respondent-redare ombytes eller betydlig ombyggning sker;" och hafva inom Vältofl. Borgare-Ståndet åtskilliga Herrar Ledamöter framställt den åsigt, att helfrihetsbref blott borde uttagas ”en gång för alla.” Till följd af dessa anmärkningar och under åberopande af de upplysningar, Utskottet i det återremitterade Belänkandet meddelat, får Utskottet, med fästad t afseende å vigten af ifrågavarande handlingar, synnerligast under krigstid, då hela landets handel och sjöfart deraf kan varda beroende, vördsamt anföra, att, ehuru bilbrefvet, på sätt Herr Chri - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N\o 115, 3 stierson i sin motion anlydt, innehåller uppgift om lid oell ort, på hvilken fartyget är bygd t, samt eertificaler upplaga, att redare och skeppare äro Svenska undersåter, och desse handlingar således fullständigt ådagalägga hvad helfi i hets brefven hafva för ändamål alt bekräfta, så mycket meia, Sorn dessa derpå äro grundade, måste likväl de af Commerce-Collegium utfärdade helliihelsbrefven anses angelägna för authorisalionen å utrikes O O orler, der man icke kan föreställa sig att de serskilda Magistraterne i Rikets spridda städer äro mera allmänt kända, och tillförlitligheten af deras certificater således mångenstädes torde sättas i fråga, på ett sätt, sorn kunde åstadkomma kännbara olägenheter, hvilket deremot icke bör kunna inträffa med en, genom det mångå riga bruket redan allmännare känd handling, utfärdad af Commerce-Collegium, såsom en Aucloritet, hvars befattning med hela Rikets hände! och sjöfart, icke kan vara obekant för dem, som det kan tillkomma att efterfråga fartygens nationalitet; äfvensom det icke kan anses likgiltigt a 11 bemälde Collegium b i be häll eö vid det tillfälle till öfversigt af Svenska sjöfartens tillstånd, som hittills, genom anmälan 0111 helfrihetsbrefven, varit bered t; hvarföre Ulskoltet, med frångående af silt förut meddelade yttrande, numera anser sig icke kunna tillstyrka upphörande al skyldigheten a 11 utlaga helfrihetsbref för utrikes sjöfart, utan. hemställer, att Herr Ohristiersons derom väckte motion måtte förfalla; men emedan åliggandet för skeppsredare att anskaffa nytt helfrihetsbref,
så ofta som genom nu gällande Författningar är föreskrifvet, onekligen är förenadt med besvär och kostnad och mången gång kan verka ett ganska menligt hinder för sjöfarten, ulan att en sådan iagttagelse synes vara af hehofvet påkallad vid andra lillfäIlen, än då eganderätten till fartyg öfvergå!' från en tili annan person, hvilket jemväl öfverensstämmer med de åsigler, sora af Cominitterade blifvit yttrade, efter det Kongl. Majit afslog
Rikets sednast församlade Sländers underdåniga hemställan om förändrade föreskrifter rörande helfrihetsbref, anser Utskottet sig ega full anledning att tillstyrka Rikets Högloflige Ständer: att i förnyad underdånig skrifvelse till Kongl. Majit framställa nödvändigheten om den förändring i Kongl. Förordningen den 22 April 1829, att, sedan Commerce-Collegium i föreskrifvet) ordning utfärdat helfrihetsbref för fartyg, samma helfrihetsbref icke behöfva årligen ombytas, utan må gälla så länge samme egare eller interessenler innehafva fartyget, i Allm, Besv.- och Ekon.-T)tskotlets Betänkande, N\o 116. utan afseende derpå om annan skeppare för fartyget anfoges eller icke; äfvensom att helfrihetsbrefven, såsom oftast blottställda för fukt och väta, må, för att icke förstöras under den längre tid, hvarunder de nu torde komma att blifva gällande, hädanefter skrifvas på pergament.
Genom hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat så väl Herr Rosenblads som åtskillige Herrar Ledamöters inom Vällofl.
Borgare-Ståndet vid äterremissen gjorde framställningar; äfvensom Utskottet anser att något serskildt yttrande numéra icke erfordras i anledning af hvad Herr Hegardt, i sammanhang med Herr Christiersons motion, serskildt yrkat.
Stockholm den 29 OcLöher 1840.
Anil. till Exp. Utsk. den 21 Not., kl. 6 e. as» Betänkande, om. upphörande af dubbla års-beräkningen vid befordran till, Ecclesiaslika Embeten och Tjenster, M Hedervärda Bonde-Ståndet äro till Utskottet öfverlemnade motioner af vice Talemannen Pehr Ericsson och Riksdags-Fuilmägtigen Jokan Olof Widegren från Östergöthlands
Län, hvari anföres, att, ehuru Kongl. Majit, efter hemställan af en för granskning af författningarna angående Läroverken i Riket, förordnad Comité, genom Nådig Proposition till Rikets Ständer, den 27 Februari 1829, begärt ett anslag af 42,000 Ridr till löneförbättring för Läroverken, på det, enligt den Nådiga Propositionens lydelse, Kongl. Maj:t derigenom skulle komma att bereda upphörande af den, både för undervisnings-verket och presterskapet i allmänhet, så menliga beräkningen af dubbla tjenste-år, och Rikets Ständer icke allenast, vid samma Riksdag då denna Proposition meddelades, beviljat det begärde anslaget, utan ytterligare vid sednaste Riksdag, genom underdånig skrifvelse den 29 September 1834, anhållit om fullbordan af delta Kongl. Majlts
Nådiga löfte; har någon verkställighet härpå ieke följt vidare än --att Kongl. Majit, genom Circulaire de 16 November nästl. år, infordrat åtskillige upplysningar i ämnet, hvarjemte detta Circulaire skall icke otydligt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottets Betänkande> N',o 116. 5 £ifva vid handen att någon hufvudsaklig reform icke åsjftas, derföre motumäierne, under åbexopande af angelägenheten att den dubbla årsberäkningen snart må upphöra, och de skäl dertill, som uti allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets vid sista Riksdagen afgifna Betänkande N:o 93 äro anförde, föreslagit, att Rikets Ständer hos Kongl.
Maj:t göra ytterligare underdånig framställning härom.
På sätt här ofvan är omförmäldt, har, i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 9 September 1834, blifvit utfärdadt Kongl.
Maj:ts Nådiga Girculaire lill Consistorierne den 16 November nästlidet år, som innehåller att, viti öfvervägande af Rikets Ständers underdåniga framställning, Kongl.
Majit, af förekomna anledningar, funnit för godt, att, förr än frågan om den dubbla tjensteårs-beräkningens upphörande till slutligt afgörande företages, i Nåder förordna och anbefalla: l:o att samtlige