Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln fä framställa mina tankar, säsom ledamot af detta stand, samt akt fä defia tankat, till efterwerldens dom i Högloflige Ridderskapet och Adelns protokoll för mill räkning antecknade.
O - Den iZ Maji.
229 Omöjligen kan jag betrakta en siveni Riddersman ur en annan synpunkt, än såsom den, hwilken ej blott är berättigad, uran fast mera framför alla c.ndra medborgare pliktig att gagna sitt fädernesland, och i allt hwad pä honom kan ankomma, wara för detsamma nyttig.
I följd häraf bör han äfwen nar fäderneslandet är i wada, när dest sjelfständighet hotas, framför alla andra wara förbunden, att med sin person, med sin arm skydda och förswara detsamma.
Jag tycker mig mid detta tillfälle omgifwcn af frainfarne aflidne hjeltar, as stupade swensie Riddersman.
Jag tycker mig läsa i deras blodiga ansigte» häpenhet och bestörtning, wid underrättelsen derom, att en swensk Riddersman, da hans biträde till fäderneslandets förswar offenteligen päkallades, leqt en annan person , att i hans ställe upfylla den heligaste, den ärofullaste af alla hans pligter.
Jag kycker mig höra desia walnaders anmaning; att till wära efterkommande öfwerlämna swenska namnet och swenska äran ljka obefläckave, som wi dem af wära förfäder emoktagit-
Men jag ar fullkomligt öswertygad, att ingen swensk Riddersman giswes, som rj med största tjllfridsställelse skall, j hehofwetS stund, till ett älsiadt fosterlands förswar, wilja dela krigets mödor och faror med ben Furste, som lofwat, att sjelf wara swenska härens anförare.
Ja> SwerigeS unga Riddersmän siola med glädje samlas under den hjelteö ledning, uppå hwilken allas förhoppningar hwila, som sjelf nyfödd i farornas sköte, ager kraft och förmäga, att dem aflägsna, och som, främst af alla pä ärans bana ji först rzy
Den iZ Maji» först af alla will rigla sitt swärd och sälta sitt ee get bröst mot hwarje fiende af Swerjges lugn och sjelfständighet.
Mätte hans ädla och alfwarliga bestm blifwa en jann nat,onljq ande hos hwarje redlig medborgare, och swensta folker stall ännu, segrande öfwer öden och tidchwarf, djupt känna sin förbindelse, att dö för fäderneslandet, och up, fylla den.
Med besia tänkesätt, och pä de af wig förut inför Högloflig?
Ridderfkapct och Adeln framstälde grunder, anser jaa mig för nnn del pligtig, gtt hos Herr Landt - Marstalken ödmjukeligen an, halla och yrka vin proposition kill bifall ä Conscri kions - UtstonetS i fräga warande hufwudsakeliga betänkande. Zerr Lsunk. rf kotenlckölä Lberttarä, an, förde striftligen:
För min del ankager jag hell och hällit Kongl.
Maj.-ks nädiga proposition, säsom grundad pä ögondlickekS oumgängliga behof, och pä den af erfarenheten i sednare liber i sä mänga länder godkända principe, ehuru öfwertygad, att wid ett inträffande krig stola, dä ivar Kron-PcinkS en kort lid sjelf fört befglet, tusenderals fnwillige strömma till krigstjensten.
Men särskilta Utskottets betänkande kan jag icke till alla delar bifa "a, äfwen derföre, att det iste till alla delar öfwerensstämmer Med Konungens proposition.
Konungen upmanar osi. att taga ett "beslut, som mä bli uttrystt af Swensta folkets tän» kesätt och fordrmgar."
Qm j
Den rs Maji.
251 Om me- folket) menas ma
Han af nationen och icke etr ringa antal
Leke heller betydligen sörmögne, sä har Urskottet icke fullgjort denna Konungens ädla önskan » dä det förestår legning.
Mä ock de mästadels sörmögne representanter af swensk» folkmaHan föredraga legning, sa wägar jag dock, som haft och sökt kanske mer, an de fleste af osi, tillfälle inhämta allmänhetens tänkesätt i denna sak, öfwerljndt pasta, an utskrifning utan undantag, säledeS utan legning, är mäst öfwcrenSstämmande med folkets tänkesätt och fordringar, och således med Konungens proposition.
En sadan owilkorlig utskrifning skall göra blott nägra fa rike eller modlöse misinögde, och kanske äfrven nägre fattige äfwentyrare, som »vänta att mot dryg lega sä pätaga sig ändras krigstjenst, för att tvid första tillfälle undandraga sig den.
Blott det icke gär ost wärre än de andra, war allmänna uttrycket nnd utskrifningen under sista kriget, och intet misinöje rädde öfwer utskrifningen, blott öfwer de undantag, svin gjordes frän den, och sedan öfwer Manskapets omenskliga behandling.
Äfwen har Konungen ät Riksens Ständer aller»,ädigst öswerlämnat att bestämma, huruwida bewäringsmanskapet skall utgöra serskilt» corpfer, under serskilt befäl eller förstärka indelta armA» och batsmanshället; men Wällofl.
Utskottet äiötlemnar denna ätgärd ät Konungen.
Om vet vek icke wörö war rättighet, att sjelfwa afgöra denna fräga, blir det ätminstone war skyldighet, sedan Konungen npdragit det ät otz.
Min tanka är, att bewäringsmanskapet bör till en början utgöra ser - 2Z2 Den 1Z Majt skilta corner, åtminstone lill nästa Riksdag, om nog tillgäng pä befäl finnes och Riksens Ständer ansta medel till dest aflöning; och min förmodan är, att om de sörmögnarc sä bilda en egen corps det sker einor wilkor att de kläda och föda sig sjelfwe , hwa» igenom frikostighet kommer staten mer till godo än dä den amvändes pä legokarlar.
Jag sörestär således: i:o Alt Ridd-erffapek och Adeln antager Kongll Maj:tS proposition i hela desi widd.
Att den alltså i hufwudsaken äfwen antager särskilta Urffottets betänkande, men med tillägg af den tillstyrkan, att ulffrifningen antingen sker utan undantag och nian legning, samt att mänskapet indelas i särffilte corpser, åtminstone pä mista gr eller till nästa Riksdag, och under serskildt befäl till hwars aflöning Riksens Ständer mäste anstä medel eller ock, om legning ej karr undgas, den mä ej tillatas längre, än till nästa Riksdag, och de legde personer ffiljas »frän -e friwilligt ntl^rifne genom akt bilda särskilta corpser eller ensamt anwändas till den stäende arMeens och bätmanshälleks reerutering pä sätt Kongl. Majus sjelf rädljgast finner.
Men jag törestär tjllkka, akt Ridderskapet och Adeln widtager sikt bestnt uran remist till Utskottet, och häldre sörena sig med dest betänkande, än genom »vidlyftig tidsutdrägt betager sitt bestnt utseende af enighet och allmän fri wilja.
Skyndsamhet i beflutet är wid betta tillfälle sä wigtig, som he« flutet sjelf.
Ingen torde mera nyligen än jag det, haft tillfälle personligen lära känna utlänningentz span - Dei> i Z Maii. 23 z svända Upmarksamhet pä wart befluk i denna frana.
De nytråden som i anledning af sörstärkningsmanfkapers utgörande hoö ost sistledit är förewarit, ha gifwit utlänningen mycken anledning förmoda föga benägenhet hos mastan af nationen till utskrifning.
Ett skyndsaint och enigt- beslut skall öfwertyga wära hemliga och uppenbara wänner wära hemliga och uppenbara fiender om werkliga förhållandet, alt nemligen swenska nationen ännu har samma krusande, samma färdighet att förswara fäderneslandet och understödja en god Regnus wisa afsigter, som »inder förra Larlars regering, och att nationen ej fruktar gä döden till mötes pä ärans baug, när skyldigheten därtill jämt och rättwist fördelas.
Sepr 8ckmittelövv, skenning Llrriliirrn, anmälte ett af honom författadt diktamen, hwilker pä Hans begäran, af Herr kahlman uplästes, sä lydande: Wördsaml Memorial!
Ett land kan icke wara lyckligt ulan genom en wis och kraftfull styrelse, där goda lagar befrämja samhällsordning, och där äkcrbrnk och näringar skyddas, upmnntras och understödjas; denna grundwal för medborgerliga sällhem» är dock icke den enda säkra och nödwändiga.
Sjelfständighet är etk wacken, men tomt ord, dä en ädel naiionalanda saknas till ett kraftigt förswar mot utländskt wald och förtryck.
Narurcn har i anseende till wart lands lage gifwit ost en lyckligare utsigt att derföre wara mindre blottställde än flera andra nationer, men wi weka derjemte alt delta skydd af naturen icke gör tillfyllest, hwadan wi skyndar ost att med erkänsla möta Konungens landsfader li - 2Z4 Den rZ Maji. liga proposition, innefattande det wigtiga ämnet af ett mer utsträckt nationalförswar.
— Alla hofwa funnit dest politiska nödwändlghet men meningarne warit fkiljaktige, om legning bordt äga rum eller ej; för min del har jag trott densamma i flera hänseender mera skadlig än nyttig, men ocks» till en början oundwikelig och intill dest, att erfarenheten och upfostran i framtiden hunnit bered» och lifiva den fosterlandskänsla, hwars nuwarande brist och wärma (jag tror mäst härrörande af fordna bistra och tunga öden) snarare bör förlätas, än granskas.
Ingen skall häldre än jag önsta Riksdagsärenderneö lyckliga fortgång man tidens utdrägt.
Onyttige memorialer, jag menar sadane, hwilkas innehäll wiker frän ett bestämdt hufwudäm» ne hafwa alltid förhalat Ridderskapet och AdelnS dyrbara lid.
Nu under detta urtima Riksmöte, hwem njuter icke en förr nästan okänd glädje af den lugna och enstämmiga ton för ett älskadt fäderneslands wäl och uprätthallande?
Det finnes ingen ibland ost som icke för sig sjelf och fina barn fäster ett glädjande hopp tvid den klippa pä hwilken Sweriges framtida sällhet grundas? — med denna öfwertygclse och dcsta tänkesätt är jag bland de förste att bifalla Conscriptivns-lltskolletS i sista pleno uplästa betänkande; men da amuel är af den mäst granlaga wigt och kan icke med nog ömhet och en fördomsfri urskillning behandlas, lämnar jag till Ridderskapet och Adelns uplysta pröfning, om det icke wore nyttigt akt till Kongs. Maj:t frambära nagra underdåniga önskningar, dä r ett sädant fall jag wägar bifoga följande. iro
Den rz Maji- s§5 7:0
Akt de som ej äro inom conscriptionsäldern emellan 2^ och 25 är af det i krafr af Kongl. Förordningen under den 2z Avril i8n Upbädade förstärkningömanskapet, ännu hwarken beklädd eller exerceradt för det närwarande, samt följakteligen till en päräknad nylla för krigstjensten skulle mindre saknas, blefwo, sedan Kongl. Majus nädiga proposition om förändring i utskrifningssättet blifivik af Riksens Ständer bifallen, sä snart möjligt more befriade ifrän militairistk tjenstgöring, för akt fortfara med sitt arbete wid siöjder och äkerbruk, dä mänga af dem torde blott för dess sednare yrken befinnas nyttigt. s:o Akt pä ett mer bestämdt sätt mä tillätas fä recrutera äfwen i fredstider af nya bewaringSmanskapet, dä derom friwilligt, ä ömse sidor, contraheras. z:o
Att dä en conscriberad leger uägons lagstadda dräng, torpare eller hemmansäbo, den förre mä förbindas, att under den sednares tjenst eller fardagsär, förskaffa dräng eller hemmansbrukare r den legdes ställe samt ansvara för befintelig husröta.
Dä, enligt författningar, ett sädant förbehåll emot en recruterande, eller med märfningöanspräk under krigstider icke kan äga rum, tyckes der warg räktwist, att en conscriberad, som med hälsa och friska lemnar sjelf bör förswarq sitt fädernesland, när han derifrån med förmögenhet genom legning fär undandraga sig, icke bör, utan ersättning fä bortköpa en annans lagstadde dräng eller hemmansbrukare. 4:0
Atr wid reermerirrg, ys indelta armSen nä - 2z6
Den 15 Naji. något wist gifwit mål pä karlens längd ej mä äga rum, utan dä han befianes wara frisk och äga nog styrka att handtera gcwär och exercera, han mä appröbcras utan hinder af witz saknad kroppsstorlek, som hittills mer i den swenska, än nägra andra större armäer, förhindrat recruteringsskyldtghcken.
För öfrigt da Kongl. Majit täckeS sjelf nadigft bestämma och stadga alla reglemeutariska författningar wid det nya urikrifningssärtel kill landels förswar, hwilar mill hopp i alt wid Ko, nungens wisa omsorg.
Herr Landt-klkarskalkeir frägade om Rid. derskavet och Adeln ansage öfwerläggningen fulländad ?
Swarades allmänt Ja. ^err Lsndt-Marfkalken: s°>n det särffilia Utskottet yttrat sig un 2:ne olika betäntanden, det ena i afseende pä Riksens Ständers till fattande beslut öfwer Konungens nädiga proposition, det andra i afseende pä de önskningar Riksens Ständer till detta beslut kunna foga, sä fär jag, efter de anledningar jag af discourserne kunnat hemta, först framställa följande proposition: Bifaller Högloft.
Ridderskapet och Adeln Kongl. Majus proposition rörande förstarkningsmanskapets utgörande, pä sätt Riesens Ständers särskilta Utskott litt bet första af betz betänkanden tillstyrkt?
Ropades ett starkt JaHwarefter Herr Lanot-Marskalken gjorde följande proposition:
Bi - Den i5 Nast. 2Z7 Bifaller Rjddcrskapet och Adeln att det andra betänkandet frän särskilta Utskottet rörande önsknin» flarna i afseende pä de reglemeinariska sörfattningarne, äterförwisas till Utskottet, för attgilwa betz yttrande ös, wer de i sammanhang med samma ämnen, under denna öfverläggning wäckta frägor och gjorde anmärkningar ?
Ropades Likaledes Ja - Friherre Lronllaflt, ^acod Otto, uplästc ett sä lydande dictamen: Wördsamk Memorial.» Dä Ridderskap?! 06) 2ldeln alltid wisat sig sifwadö af den ädla känsla, att främst bland sine medständer wäcka deras upmärksamhet pä allt hwad som befäster fäderneslandets ara och sjelfständighet; har Ridderskapet och Adeln ej eller nägonsin underlåtit alt, om än upoffrinq dertill warit ound wikelig , npfylla billighetens fordringar, dä de grunda sig pä erkänsla och tacksamhet.
Dä wi inom märt sköte äge den ädle Furste, pä hrvarö höga egenskaper, Swcrigcs framtida hopp grundar sig, och hwars mödor, stora npoffringar och aldrig hwilande wakfamhet för sitt nya fädernesland, bör med hwarje dag föröka war undcrdäniga tillgifwcnhet; sa synes wär pligt wara, akt i allt hwad pä otz kan ankomma, lätta betz bekymmer , och äkminstone aflägsna de omso.rger som kunna upkomma af ett otillräcklig stat.
Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens befattning med en utwidgad armöe» fordrar större kostnader, än i Slaten kunna wara beräknade.
De resor i landet, som skola tillfridsställa hwarje in byg - Den l5 Maji.' byggare, som får den lyckan nalkas Setz höga perjon, och gifwa soldaten wid fine öfningar
Mfält le akt känna och wörda den hjelte, som, om fäderneslandets interetze det fordrar, förer honom en dag till striden och segren, blifwa alt upoffringar af Hans Kongl.
Höghet för wär lycka, mar fördel.
Hwad denne Furste äger, delas osta med Ven behöfwande, den nödlidande.
Alt synes dä förena sig, att kräflva Riksens StänderS omtanka pa tillräckligheten af Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinscns stat; hwarföre jag ödmjukast får förestå, om intet Ridderskap»! och Adeln skulle finna lämpeligast för fin del, att i underdänighet erbjuda Hans Kongl. Höghet
Kron - Prinsen eiHrilkökning i deh stat »ill fulla rvo,vvQ R:dr Bauro.
Remitterades till Stats«Utskottet, och skulle derjämte med de öfrige refpcrlive Stånden com« munieeraS.
Företogs till afgörande Stats- Utskottets den 12 dennes upläste betänkande angående dagtraktamenten och rescpenningar för samtclige Rjks-Ständeus och deras Utffoltö Secreterare, Cantzlier och xpaktbetjening» m. m.
Likaledes, wid förnyad föredragning af StatSNtskottetS t sista pleno pä bordel lagda bekäckkande angäende oentonalen af skatte köpeskilling för Den i5 N7aji. 25- för sädane Krono lägenheter, hwarä mantal ej är salt, blcf delsamma af Ridderffapet och Adeln bifallit.
Ilplästcs ert af allmänna BcswärS- och Oe« conomiä-Utskoltet under den raue dennes asgifwir memorial, innefattande, i anledning af Kongl. Maj:ts nädiga proposition angående beklädnaden för extra rotcringsmanffapet, hnfwudsakeligen det Utläkande, akt lltsikyttet ej anser rokehällare ivid extra rokeringen kunna äläggas alt förse sine^sol» daler med kapotter eller annan beklädnad än den allmänna siäpmunderingen; hwarföre
Utffottet tillstyrker alk bemälte rotehållare mätte erhålla ersättning för de kapotter hwarmed extra rokeringen af dem redan blifwit försedd, och akt SratS.Utstkottet mätte updragaS föreflä medel till bestridande af denna ersättning, beräknad efter Krigs-Collegii för sistl. är ä kapotter faststälde pris.
Uplästes ett memorial frän Lag-Ulffottek, af den 9!de Maji, af innehall att Utstottet, uppä anförde skäl, ansett sig ej kunna till beredning upraga följande, uti Riksens Ständers Justitiä Ombudsmans Riksdagsberättelse widrörde frågor: om auctionsprovisions beräknande; om lösen för gravalionebewiS; och om rättighet för Kongl- Maj:k att wid tillfälle af ädömde böter eftergifwa gnnat än Kronans andel i desamma, sades pä bordet.
Hu - 2 40 Den t 5 Naji Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hällik hos Högloft.
Ridderskavct och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den iZide Maji 1812. S. D. Ester förnyad föredragning af Riksens Ständers särskilta Utskotts den tane Maji pä bordel lagda twänne memorial rörande Kangla Maj:ts nödiga proposttion till Riksens Ständer angående förändringar i sattet att utgöra sörstärkuingsmanffapet, biföll Högloft.
Ridderjkapet och Adeln Konungens nådiga proposition pä sätt der särskilta Ulskorlct i det första af deh betänkande» tillstyrkt; men hwad det andra innchällande förslag list önskningar hwilka till Hans Kongl.
Majit af Riksens Ständer borde öfwerlemnas i afseende pä reglementariska författningarne beträffade, blef detsamma. efter arstilliaa anmärkningar, kill det särskilda Urskoktet älerforwijadt. klt tu^ra.
UpbrötS Herrar Bänkmäns lista till wal af en Elector i Hans Excellcnce Herr Grefwe vort Ustens ställe, och befalis dertill wara utsedd: N:o ioZ Friherre Strömfelt, Fullmägtig Grefwe Strömfelt, Larl , General. Grefwe Oe la 6ar6ie, facob, anmälte wid detta tillfälle ark ibland Bänkmännen, efter hwav Herr Grefwe» hade sig bekant, 5 ledigheter funnes, akk wid Bänkmännens sednaste sammanträde med walet länge mast fördröjas innan del föreskrifne antalet af 26 kNnde sammanbringag ; och föreslog Herr Grefwen att Ridderskapet och Adeln mätte behaga widraga någon utwäg ledande till alt förmå
- Dm i A 24r Ma ett tillräckligt antal ledamöter ai! ivid walett komma tillstädes. Zerr Landt
Marskalkett erindrade att ett fcäga al rruna bejkaffenher icke lin genast kuNde afgöras, utan boede derföre fä bbfwa hwilande, 8r:hrrre Ceclerliröm, sacob, ytrrade sig anse en latt ul.väg att förekomma det samlingen ej blessve kill antalet för likeNj, wara den, att bankmannens sammanträde!; ej ulstäjdes pä samma tider som sammanträden för Utffott, hwaritck en del Bänkmän ä!0 ledamöter; hwilket äfwcn af GrefwS Da !a 6arä>L besannades^
Till ledamot i Bewulnings-Utsköttet efter Herd ak Llaapman befa-iö, wiv öpnande as Herrar Elcctörcrnes walfista, wara insedd:
Nro zz8 Friherre 1ar8mecken, krestric, General-Major, Commendeur med Stora Korssel af Ksngl. Swärds-Ocden. 8vihrrre lersmeäen, närwarande, rislkänttagaf sig icke kunna påräkna sä lang narwaro wiv
Riksdagen - att han kunde det honom wisade förtroende mottaga.
I anlednikig häraf cinmodade Herr LandtMarffalken
Electorerne att det lediga rummet ge« ttom nytt wal upsylsa.
Austeradeö följande t Utdrag af Protocollek, Hälli! hos Höqlosi; Ridderfkapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro ben rz Masi 1812.
S« >§)'- tzörsia
Del- N:s 242 Den iZ Naji S- D. Föredrogs 5 nyo och bifölls Stats-' UtfkottetS veu raue Maji pä bordet l.gda betäntande, angående ccnronalcn af skatte köpeftilling föl? sädane krono lägenheter, hwara manial ej är satt^ k)t supra.
S. D- FaredkogS ä nyo och bifölls StatsUtfkottetS den I2:te Maji pä bordet lagda betänkande, angående dagkraclamentcn och rrsepennmqac för samtelige Riks-Ständens och deras Utskotts Secreterare, §antz!ler och waklbeljening. klt supra - Högloft.
Ridderfkapet och Adeln ätfkildeA klockan z.rill Z. lic supra.
In stckem proiocolll 6.
Lördagen den 2Z Maji.
Plenum klock, n förmiddagen.
Under anförande af Grefwe körner, ^clolpU 6öran, afgick den af Ridderfkapet och Adeln i sista plena besiutna depntgtion till de öfrige RiksSländcn, för att meddela dem Ridderfkapet och Adclns beftut öfwer frägan rörande förstärkiiingsmanfkapet.
Wid öpnande af Herrar Electorernas lifta till wal af en ledamot i Bewillnings-Uifkottet efter Friherre 1'er8rneZeri, befans dertill hafwa blifwit N-ald Nio i6 Friherre kurk, knut.
Kammarherre
In - Den Naji. * 24Z Justerades pleni-protccollerne för den Zue och ^en i2Ue tennes.
Anmätles och infördes pä manligt sätt Koning gens Hos Cantzler Heer Friherre ak Wetterlleötz som ä Kongl.
Majus magnar ö swerin inna de till Nidderffapel och AdelN fyra Dest Nådiga propositioner/ af,innehål! som nedanföre finnes uplagetc Sedan Hof.-C/»itzIeren afträtt, justerades p/cS iii.protocollel sör deN iz:de vennes.-
Grefwe körner äkerköm med dcputatisneti öch anmälie de öfrige Smndens äterhäsöning.- 1'plastes och godkändes följande fyra Skriftvelser lill Kongl. Ma>:^ Angående gcesrds erfättningarne till Öfficera«l te af f- V.
Finska Armeen; Angående Centonal lill Wadstena KrigSmansCatza för Krono lägenheier a hwilka mamal ef ar fart > Angående Riksens Ständers beslut i afseende pä Konungens nådiga proposition rörande förslärkningsmanffapet; Angående inqvartering, baa-irackalnenke och refe-penningar för Ständen och Utffotkens Secreterare, Cantzlicr och waklbetjeiirng.
Föredrogs ä nyo allmännck Brswärs- och HeWnsmiä-läkskolkels' den t §:de dennes pä bordel lag dn - 244 Dcir 2z Naji° da blänkande öfwer Konrmgens ^ nädiga proposition angående beklädnaden för e.rrra roterlngsmanskapct.
Hwilka betänkande af Nidderff'-:pct och Adeln bifölls; i anledning hwaraf ak Srats-UtEoliet skulle npdragas att etter den af OecoiwmiaUtskottet uvgifna beräkningsgrund, söresiä nödigs mede! kil! beklridande af crsärining för den, som redqn nied Capotter försett det upsatte roleringsmustkapet.
Upläftcs ä nyo Lag-UtskottctS i sista plcno pä bordet lagda memorial, angående, åtskilligt Duncker i Irlstitia-OnibudSmaunens Riksdags-berättelse, hwilka Utskoikel ansett icke till desi uptagands höra.
Derjemte uplasies Bonde-StändetS protocollStlkdrag af den >5.'de
Maji innefattande StändetS yttrande öfwer detta memorial; och biföll Högloft. Ridderskap?! och A.cni pa gjord proposition, att i likhet med Bonde-Siandet remittera sragsn om stag afgiften wid anctioner till allmänna Brfwärsoch Occonomiä-Ukskorret; att lill rikrcdande af Lagutskottet aterförwif., frägan rörande löfen för qravationsbewis; och akt hwad anginge frägan om Konungens rätt att göra nöd för ädömde böker, detisamma borde, enligt förut ftedd remisi, af Conftilurions Utskottet bchandlas. Zerr Lemdt-Marskalken förmalre att redan wid Riksdagen i Stockholm 1829 och 1812 en instruclio» för Revisorerne öfwer Stats- Bancooch Riksgälds-wepken bliswit af Riksens Ständer siad - Den 2z
Maji - 245 stadgad, men ett densamma, obekant af hwilka orsaker, icke kommit att
Utfärdas eller nagordcra af besia werk meddelas; och dä Riddersikapct och Adeln nogsamt insaga nödwändigheten af denna instructions utfärdande, hcmstälde Herr Landt- Marskalken om icke Expedilions-Utlkoltet nn borde anmodas akt densamma pä behörigt sätt till expedition befordra» Bifölls.
Uplästes Kongl. Majus nådiga proposition af den iz Maji angående erforderlige medel för en ny wägs anläggaadr emellan Wermland och Jemt, land samt de i sammanhang Vermed widlagande anstalter.
Remitterades till Stats-Ukffoktet jemte ett convolnr innefattande atskillige chartor och andre bilagor till uplysning benne anläggning rörande.
Uplästes Kongl. Majus nådiga proposition af den 22 Maji angående den af Fullmägtige i IernCoutoiret gjorde underdånig» anhållan om något kraftigt biträde till Bergwerkens upratthallande.
Remitterades till Banco-Uljrotlet.
Uplastes Kongl. Majus nadjga proposition af den 22 Maji om en allman pasievolancc-inrättning för indelta Jnfantcri-Negemenccrnas nnderhällgnde wid möten och marcher.
Herr Landt Marskalken hemstalde om icke detta ämne bäst torde behandlas af det redan nedsatte särskilta Utskottet, hwilket förut behandlar mi - Den 2Z Maji. piilijairifke ärender, och om ej Ridderskapet och Adeln alltså Dillie behaga hensta proposition tils perörde Uijjkott remittera.
Uplästes Kongl. Mij:ts nådiga proposition af pen 8 Ma>i angående Ollestad? sa kallade Krono Däken med underlydande hemman ulj Elfsborgs Län, Remitterades till Slats-Ullkot er.
Upll^es ett isrän allmänna Beswärs- och ä)eponsmiä u stkottet inkommit memoeial af de» 2Z Maji. innejartande betänkande öswci Kongl, Majus stadiga proposition rörande tillweckningen as Brän? wist firm, föl ek,ömmande af starka dryckers omätteliga bruk- sä mål joni öfwer åtskilliga frän Riks?
S'änden remitterade memorialer j samma ämne , hwilket betänkande mar ätföljdr af twänne sarstkil!- te yttranden af Prosten Sivertson och Handclsstian Ltabeck.. kades pa bordet. -Zerr 8ilvttlstolpe, 6ustak östrastam, stpla? slp lill pror.co ek föl,..nde: Walborne Herr Landt-Marstkalk!
Högloffige Ridderffapu och Adeln!
I Hw.d jag ärnqr anföra hqr jag hufwud» sakligen stigen aunqn del, än att jag tror principest spara sani!.