Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den är alldeles öfverensstämmande med hvad PresteSt. beslutat, och innehåller, att R. o. Ad., under förklarande af sitt ogillande af Utskts förfarande, skulle anmoda Utsk. att, enligt 56 § Reg.F., sammanjemnka Ståndens gemensamma tanke till ett helt utlåt, samt inkomma med voter:spropos:r.
Stånd yrkat juryinrättningens modifierande, och det 4^de Ståndet, eller R. o. Ad., yrkat dess bibehållande oförändrad, må Utsk. sammanjemnka dessa tankar så, att vi få bibehålla juryinrättningen och få den modifierad.
Jag skall således mycket gerna borttaga sednare delen af min propos.
Jag anhåller att få höra prot.utdrm från de öfriga Stånden i denna fråga.
Upplästes de rörtde detta ämne ankomna prot.utdr, från Preste- och BorgareStm af d. 8 och från BoqdeSt. af d. 16 dennes, innehållande:
PresteStrs: att Ståndet, med ogillande af Utskrs åsigt, att dess förslag i memor.
N:o 4<> skall hvila till afgörande vid nästa riksdag, ansett Utsk. förut böra inkomma nied ett förslag till sammanjemnkning af de anmärkntr, som RiksSt:n, hvart för sig, förklarat för sina gemensamma tankar.
BorgareStts: att, med undanrödjande af all kraft och verkan af Constit.Utsk.'s memor.
]\:o 58, Ståndet anmodat Con«t i t.Utsk. alt, i anledning af RiksStms särskilda beslut öfver memor.
N:o 4o, med skilda betänkm angrde förslag till. grundlagsförändringar, dels att indragningsmagten må upphöra, dels att juryn må med modificationer bibehållas, inkomma och, så vidt sig göra låter, Ståndens meningar sammanjemnka; viljande Ståndet, sedan dessa betänkm blifvit afgifna, sig utlåta, om förslagen kunna till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagas.
BondeStrs: att Ståndet, med undanrödjande utaf allkraft och verkan af Constit.Utsk:s memor.
JV:o 58, funnit för godt anmoda Constit.Utsk. att, i anledn. af samtliga RiksStms, såsom deras, hvar för sig, förklarade gemensamma tankar, gjorda anmärknrr vid memor.
N:o 4o, med skiljda betänkm ang:de förslag till grundlagsförändringar, dels att indragningsmagten må upphöra, dels att juryn må med modificationer bibehållas, till RiksStm inkomma och, så vidt sig göra låter, Ståndens meningar sammanjemnka; hvarefter Ståndet ville sig utlåta, om förslagen kunna till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagas eller icke; förutan hvilket beslut Ståndet äfven anmodat Constit.Utsk. att, inom 14 dagar från erhållen del af samtliga RiksSttns beslut, inkomma med de från Utsk. nu infordrade särskilda betänkm.
n Den i8 December e. m. 36i Gr.
Björnstjerna fortfor derefter: R. o. Ad. har af dessa prot.utdr. inhemtat, att samtliga öfriga Stånden ogillat Constit.Utskrs förfarande och åiagt detsamma att sammanjeinnka Ståndens gemensamma tanka, att afskilja de 2:ne frågorna, indragningsmagten och juryinrättningen, äfvensom att inkomma med förslag till förändrad organisation af juryinrättningen, samt slutligen att PresteSt. särskildt ålagt Utsk. att, inom 14 dagar efter delfåendet af Ståndens beslut, inkomma med sitt utlåt, derom.
Jag skulle således tro, att då de tre Stånden vidtagit deuna åtgärd, densamma måtte vara temligen grundlagsenlig; hvarför jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., som jag på f. m. tog mig friheten föreslå.
Ilr von Troil, Emil: Jag har i dag hört yttras många, efter min förmåga att bedöma det, dels förträffliga och dels oriktiga saker, hvilka likväl haft den egenskapen gemensamt att icke höra till föredragningsämnet.
Jag skall bjuda till att undvika detta fel, och hade ansett öfverflödigt alt yttra mig i detta ämne, om jag icke hört ordföranden i Constit.Utsk. med den förträffligaste contenance åberopa 56 § Reg.F. till stöd för Conslit.Utsk:s handlingssätt.
Jag kunde då icke afhålla mig ifrån att göra en jemnförelse emellan Utsk:s tillgörande i denna fråga och hvad berörde § bjuder.
Den säger, att om Constit.Utsk. tillstyrker, hvad en riksdagsman i afseende å grundlagens förändring föreslagit, eller om Utsk. utlåter sig med till-eller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord propos., Utskrs förslag skall hvila till afgörande vid nästa riksdag, så vida nemi. förslaget lemnats utan anmärkn.
(Detta är icke fallet.)
Vidare säger §: ”Göras åter i RiksStrns plena emot Utskrs yttrande anmärknrr (så har skett), blifve de, hvilka hvarje RiksSt. särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tanka, till Constif.
Utsk. hänvisade.
Utsk. åligge då att samtliga RiksStrns tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemnka och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga RiksStrns behandlande anmäla.”
Dettar åligge Utsk., står verkligen med så bestämda ordalag, somen lag kan uttryckas; och likväl har Utsk. satt sig öfver detta grundlagens mest bestämda bud.
Vidare innehåller samma §: ”Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar, varde Constit.Utsk., genom val af RiksStrns plena, till slutlig jemnkning förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, hvilka genom samfäld omröstning skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåt, hvile sedan till R.
Sirs afgörande, som ofvan sagdt är.” Något sådant har Constit.Utsk. icke funnit för godt alt göra, utan har i stället peremtoriskt för 17 fl. 4^ 36a Den iS December e. m< klarat, att det förslag, som Cönstit.Utsk. framlagt och alla Stånden ogillat, skall hvila.
Det kan icke nekas, att, i enlighet med grundlagens tydliga bud, Utsk. är en underordnad auetoritet under Stånden; och då torde man äfven medgifva, att svårligen något oblygare försök att sätta sig i sina principalers ställe kan tänkas, än just Constit.Utskrs i denna fråga.
Cederström har velat hemta stöd för sin mening af sista orden uti 56 § Reg F., som säga, att det sålunda fullständigt beredda utlåt, skall hvila till R.
St;s afgörande vid kommande riksdag.
Han har deraf velat draga den slutföljd, att man icke kunde ogilla förslaget, enär, enligt nyssnämnde stadgande, något förslag skall blifva hvilande.
Jag vill medgifva, att man deraf möjligtvis kan draga den slutsats, att
Stånden icke i sin helhet kunna ogilla Coustit.Utsk:s förslag, icke alldeles förinta detsamma, och att följaktligen, om Cönstit.Utsk. framlagt 2.*ne förslag, det ena om borttagande af indragningsmagten och det andra om upphäfvande af juryinrättningen, begge dessa förslag måste blifva hvilande.
Men nu har Utsk. blott framlagt ett förslag, och 56 § Reg.F. berättigar Stånden att göra anmärknrr, som kunna föranleda till ändring af förslaget.
Man må icke säga, att dessa ändringar icke må åsyfta borttagande af något i förslaget, ty en ändring måste bestå uti att antingen borttaga eller tillägga något, eller ock båda delarna.
Men alt vilja inskränka Ståndens anmärkmsrätt vid Constit.Utsk:s förslag till att blott få utbyta den ena synonymen mot den andra, torde vara en alltför barnslig förklaring.
Att Stånden icke kunna ålägga Utsktn, hvad de skola tänka och svara är riktigt; men Utsk. kan lika så väl som hvarje annan auetoritet, som står under en högre, af Stånden erhålla föreskrift om hvad det har att verkställa.
Ett sådant försök att vilja undandraga sig sin pligt påminner jag mig aldrig tillförne hafva hört omtalas, om icke af en revisor för några år tillbaka, som påstod, alt de förvaltande verken kunde vägra att lyda Konungens befallning.
Vi finna bär motstycket, och båda förslagen skulle leda till samma resultat, nemi. fullkomlig anarchi.
Man har här öfvervägat, huru man skulle förhålla sig, i händelse Cönstit.Utsk. fortfarande skulle underlåta att foga sig efter grundlagens bud; man bär frågat, huruvida man skulle vara nödsakad att välja ett nytt Cönstit.Utsk. eller inom Stånden redigera votertspropostr.
En värd talare har kallat detta én förflugen ide".
Det kan synas så, ty det är sannt, att grundlagen icke talar derom; men grundlagsstiftaren har icke heller föreställt sig ett Constit. Utsk., som skulle vägra att efterkomma grundlagen.
Skulle dock den händelse inträffa, att Cönstit.Utsk., sedan det ytterligare fått betänka sig öfver saken, likväl skulle vägra att gora, hvad dess pligt fordrar, så måste Stånden vidtaga någon utväg.
Man kunde lika så väl tänka sig ett StatsUtsk.
, som vägrade att uppgöra statsregleringen, eller ett Den 18 December e. m. 363 Bevilln.Utsk., som vägrade att föreslå bevilln.; men skulle Regeringen derföre sakna anslag?
Boye har visserligen sagt, att det vore en charmant ordning, som skulle uppkomma, om man skulle välja ett nytt Constit.Utsk. Jag medgifver, att det verkligen blef— ve en charmant ordning i den mening, Frih. användt dessa ord; men någonting sådant uppkommer alltid, då auetoriteter, sorn äro beklädda med vigtiga förtroenden, missbruka desamma.
En annan värd ledamot har visserligen medgifvit, att
Stånden äga rättighet att ändra Constit.Utskrs förslag, men har deremot påstått, att de icke kunna upphäfva dem.
Det finnes dock icke i grundlagen någon gräns utstakad, huru långt Stånden få gå i de anmärkntr, som ändra dylika förslag.
Om de icke kunna gå till ett fullkomligt upphäfvande af ett framlagdt förslag, är det likväl obestämdt, hvar gränsen ligger; och då fråga är 0111 2tne sådana auctorileter, som alla 4 Stånden på ena sidan och, som jag tror, 9 ledamöter af Constit.Utsk. på andra sidan, hemställer jag, på hvilken sida man lämpligen bör fordra eflergifvenliet.
Hr v. Hartmansdorff har framlagt en ganska vidlyftig grundlagstoikning för att bevisa, att båda förslagen borde förfalla.
Denna tolkning är visserligen ganska consequent inom sig sjelf, men har det stora felet att icke hvila på den grundlag, vi äga, enär deruti ingenstädes finnes föreskrifvet, att Utsk. har något veto, när anmärkwr från Stånden återkomma.
Tvärtom heter det uttryckligen, att Utsk. i möjligaste måtto skall sammanjemnka anmärkmna och uppgöra votertspropostr, derest någon sammanjemnkn. är omöjlig.
Detta Constit.Utskts veto har således den värde talaren tagit från sin egen hjerna; och den motsägelse, som han velat finna emellan 56 och 81 §§ Beg.F., kan jag icke inse, enär 81 § 2 mom. blott handlar om Konungens propostr och 56 § blott är en utveckling och förklaring af 81 §:s 1 mom.
Jag förenar mig med dem, som yrkat propos. i öfverensstämmelse med PresteStrs beslut.
Då Hr v. Hartmansdorff vidare önskat, att man måtte hembära Frih.
Cederström och Hr Lagerhjelm sin tacksamhet för det försvar, de vid en föregående riksdag lemnat vår tryckfrihet, får jag förklara, att jag gerna efterkommer denna önskan, under det jag på samma gång hembär Hr v. Hartmansdorff min tacksamhet för det sätt, hvarpå äfven han en tid så varmt försvarade våra fri- och rättigheter, men beklagar blott, att jag i detta fall nödgas inskränka mig till de fordna tiderna.
Boye den förklaring, att jag tror mig icke hafva sagt, att han är fiende till tryckfriheten; tvärtom tror jag, att han är vän till densamma, nola bene med vilkor att den icke är fri, ty jag vet, att han är en fiende till tryckpressen, i hvilket fall jag
Vädjar till hans yttranden mot dagbladen.
Hr Lagerhjelm 364 Den i8 December e. m. har ånyb framkommit med en slags undersökning, huruvida Utsk:s förslag blifvit sönderstyckadt eller icke, hvilken undersökning man kan i evighet fortsätta, då den icke sträcker sig längre än den värde talarens.
Jag frågar, står det icke i 56 § Reg.F., att det åligger Utsk. att sammanjemnka de anmärkn:r, som göras mot dess förslag.
Om då Utsk. säger:
Här framlägga vi till Stånden a:ne förslag; men om Stånden icke vilja antaga båda, så följa vi ej föreskriften i 56 § Reg.F.; hvad skulle väl följden deraf blifva?
Vore det icke enfaldigt, barnsligt och detsamma, som då en far sade till sin son:
Här har du en plåt, gå i marknaden och köp dig hvad du vill; men det säger jag dig: kommer du ej med plåten hel tillbaka, så slår jag armar och ben af dig.
Jag finnér icke, att R. o.
Ad. bör gifva efter för de io män, som tillvägabragt det grundlagsvidriga resultatet i Utsk., och jag vidblifver derföre min anhållan, att Constit.Utsk. måtte anmodas att fullgöra sina skyldigheter enligt grundlagen.
Sedan jag begärde ordet, har jag blifvit så fullständigt förekommen af Hr v. Troil, att jag har föga att tillägga.
Jag vill blott förena mig uti den compliment, Hr v. Troil gaf Hr v.
Hartmansdorff för det försvar, han fordom lemnat våra grundlagar och företrädesvis vår tryckfr:slag; men jag vill tillägga min beklagelse deröfver, att Hr v.
Hartmansdorff icke varit consequent.
Det är emedlertid en särskild lycka att på en gång hunna bibehålla grundlagens helgd och derjemte på en biväg kunna komma till samma emot grundlagen stridande resultat, som Constit.Utsk. åsyftat; och jag förmodar, att denna skicklighet icke underlåter att blifva på sitt håll rned tacksamhet erkänd.
Likväl nekar jag icke, att det förefaller mig besynnerligt, att Hr v. Hartmansdorff sträcker sitt medgifvande så långt, att han tycker det vara oskyldigt af Constit.Utsk. att handla mot grundlagen; att Utsk:s behandlingssätt innefattar ett misstag, som man bör ursägta, emedan det är ett misstag i öfvertygelse, och att man således hör låta hela förslaget falla, emedan Stånden kunna misstaga sig lika så väl som en individ.
Om jag fullföljer denna sats, skulle hvarje af en individ inom ett Stånd eller Utsk. yrkad sats, den mätte vara huru grundlagsvidrig sorn helst, höra blifva lika gällande som Ståndens beslut; men grundlagen har satt en bom härför genom det stadgande, att det är Stånden, som besluta, och icke zo å 12 ledamöter inora Constit.Utsk.
Jag tror det icke vara skäl att af erkänsla för de tjenster, Frih.
Cederström och Hr Lagerhjelm fordomdags gjort tryckfriheten, afstå från Ståndens i 56 § Reg.F. förvarade rättighet att ålägga Constit.Utsk. att sammanjemnka R. o. Ad:s och de öfriga Ståndens anmärkn:r i denna fråga.
I afseende på hvad som har blifvit anmärkt mot den Den 18 December e. m. 3G5 s. k. ”förflugna” idden, att E. o. Ad. i yttersta nödfall borde hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, det Hr Gr. o. Landtm, måtte anmoda R. o. Ad:s Hrr Eiectorer att välja andra ledamöter i Constit.Utsk. än sådana, som protestera mot Ståndets åsigt i grundlagsfrågor, får jag förklara, att jag af hvad som här blifvit anfördt icke kunnat linna mig öfverlygad derom, att denna tanke varit förflugen eller innefattar en olaglighet.
Hr v. Troil har yttrat, att händelsen är oförutsedd, och att den således erfordrar en oförutsedd åtgärd.
Grundlagen berättigar Landtm, att vägra propos. blott i den händelse den äskade propostn är stridande mot grundlagens bokstafliga ordalydelse; men jag finner ingen enda bokstaf i grundlagen, sorn hindrar R. o. Ad. att förklara sitt missnöje öfver ett Utsk:s förfarande, synnerligast som, derest denna utväg skulle vara Stånden betagen, Utsk:n kunde i alla möjliga frågor göra sig till Ståndens Hrr, hvilket icke lärer vara grundlagens mening.
Jag förenar mig således, i fall någon annan utväg ej återstår, uti anhållan om den propos., som Gr. Björnstjerna yrkat.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, vid föredragningen af Constit.Utskts memor.
N:o 4°> H. E. ansett grundlagarnas ordalydelse icke förhindra honom att framställa propos. å den anmärka, vid samma memor., hvilken sedermera förklarats såsom Ståndets gemensamma tanke, att nemi. indragningsmagten matte upphöra och juryinrättningen bibehållas.
Då vidare 2 mom. i 56 § Reg.F. tydligen bestämmer det åliggande för Constit.Utsk., att samtliga RiksSt:ns tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemnka, och att, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga RiksSlms behandlande anmäla, men Constit.- Utsk. uti sitt memor.
Pf:o 58 ej ställt sig detta stadgande till efterrättelse, och ett gillande af Ulskcs yttrande således skulle vara rakt stridande emot Ståndets redan fattade beslut, ansåg H. E. ingen annan åtgärd i anledn. af Constit.- Ulsk:s memor.
N:o 58 kunna vidtagas, eller någon annan propus, kunna framställas, än att nämnde memor. återremitterades med anmodan till Constit.Utsk. alt, till följd af 2 mom. i 56 § Reg.F., inkomma med förslag till sammanjemnkn. af de anmärkn:r, som RiksStm, hvart för sig, förklarat för deras gemensamma tankar.
H. Ex. hemställde, derefter, om R. o. Ad. instämde i denna uppfattning af förevar, mål, i följd hvaraf Conslit.- Utskrs memor.
JJ:o 58 komme att, på sätt nyss nämndt var, till Constit.Utsk. återremitteras.
Ropades ganska starka och upprepade ja, blandade med ett eller annat nej.
Emot Hr Gr. 0.
Landtnäs uppfattning af R. o. Ad:s, under namn af anmärkn., yttrade 366
Den 18 December e. ra. afslag till en del och bifall till en annan del af Gonstit.- Utsk:s förslag till grundlagsförändring anhåller jag, på grund af grundlagens tydliga föreskrift, att mig må lemnäs rättighet att till prot. anmäla min protest. H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade:
Hindrad att genast från början af eftermiddagens plenum vara uppe, blef jag vid min ankomst af Ordföranden, H. Ex. m. m.
Brahe underrättad om det för mig smickrande beslut, R. o. Ad. under min bortovaro behagat fatta.
Lifligt kände jag hela vidden af mina medbröders godhet och deu pligt, mig ålåg; men jag ansåg mig hvarken kunna eller böra afbryta det vigtiga mål, som fqrehades, med tolkandet af min enskilda tacksamhet.
Nu, sedan R. o. Ad. slutat det ärende, som utgjort ämnet för nära hela dagens öfverläggningar, tillåten mig, mina Hrr! söka till en del gälda den skuld af erkänsla och tacksamhet, mitt bjerta så lifligt känner för Eder yttrade vänskap.
Att den förvärfva var vid emottagandet af landtm:sstafven målet för mina önskningar; att den fortfarande förtjena under ärendernas gång den ledare, jag valde för mina handlingar; att den alltid bibehålla är den största, den enda belöning, jag åtrår vid fulländadt arbete.
— Jag har handlat och skall alltid handla enligt mitt samvete; ty min öfvertygelse har sagt mig, att enda sättet att förtjena, förvärfva och bibehålla Edert förtroende är att ordagrannt följa våra besvurna grundlagar och derigenom försäkra Konungens, Fosterlandets och mina medborgares ära, trefnad och välgång.
Dessa af mig besvurna löftens uppfyllande jemte min tacksamhet äro djupt fästade i mitt hjerta.
Det är den enda gärd, i min magt står alt gälda R. o.
Ad:s för mig vid detta tillfälle yttrade tänkesätt, och de egnas mina ståndsbröder med hela enkelheten och uppriktigheten af min rena, fasta vilja. H. R. o
Ad. åtskiljdes kl. f till 10 e. m.
Lördagen den 20 December i834.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda, från Exped.Utsk. inkomna förslag till R.
Sils und. skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 246. ang:de förhöjning i skjufslegan vid extra post - Den ao December f. m. 367 föring samt tillökning i elen spannmålsersättning, som de roterade posthemmanen i Skåne åtnjuta; Nro 247- angrde till afskrifning eller ersättning anmälda utgifter å öfverskotten af statsverkets inkomster under åren 1827—1831; Nro 248. angrde närmare bestämmande af soldaters skyldighet att deltaga i kyrkobyggnad; Nro 24.9. i anledn. af väckt motion om upphäfvande, till vissa delar, af 4;de punkten i K. brefvet den 22 Mars i8o3; Nro 25o. om censur å de stycken, hvilka på enskilda theatrar uppföras.
Underteckn. Ridd.Secret.r
Före justeringen af R. o.
Ad:s fattade beslut öfver Bevilln.Utskrs utlåt., angrde stora sjötullsbevilln., anser jag mig böra anmäla tvenne omständigheter.
Den ena är, att i afseende på art. fältskärsinstrumenter gjorde Hr Cederschjöld vid Utskrs första betänk, i ämnet under Nro 29 den anmärkn., att 7.5 procrs införseltull vöre för hög, då endast 5 procrs tull var af Utsk. föreslagen för mathematiska och optiska instrumenter, i anledn. hvaraf Utsk. äfven i sednare utlåt, under Nro 45 såvida ändrat sitt förslag, att Utsk. bestämt införseltullen för fältskärsinstrumenter till i5 proc. af värdet.
Men vid pröfningen i Ståndet af denna art. yrkade en ledamot, under åberopande af Hr Cederschjölds anmärkn., att tullen måtte bestämmas till 10 proc., och beslutet blef, att R. o. Ad. biföll
Hr Cederschjölds förslag.
Vid efterseende har likväl sedermera befunnits, att Hr Cederschjöld icke uppgifvit förslag till någon viss införseltull å fältskärsinstrumenter, utan, på sätt jag nyss haft äran anföra, endast anmärkt, att den först föreslagna tullen till 25 proc. af värdet vore för hög.
Det synes emedlertid närmast instämma med Ilr Cederschjölds mening, att införseltullen å fältskärsinstrumenter bestämmes, i likhet med tullen för mathematiska och optiska instrumenter, till 5 proc. af värdet.
Jag hemställer således, om icke beslutet lämpligast må justeras till den lydelse, att införseltullen å fältskärsinstrumenter blifvit af R. o. Ad. bestämd till 5 proc. af värdet, samt anhåller om Hr Gr. o.
Landtmrs propos. härå till Ståndet.
Den andia omständigheten är, att R. o. Ad., på Gr.
Posses förslag, beslutade, att 1 och 2 §§ i underrättelserna till tulltaxan skulle oförändradt bibehållas i enlighet med den redaction, Utsk. i betänk.
Nro 29 föreslagit i stället för Utskrs förslag i sednare utlåt., att begge dessa §§ skulle sammanslås till en enda, af följande lydelse: alla varor må från utrikes orter till Sverige införas och från Sverige till utrikes orter utföras emot den i tariffen stadgade tull; och anledn. till denna af Gr.
Posse föreslagna förändring var R. o. Adrs förut fattade beslut, 368 Dea 20 December f. m. att tackjern skulle vara till utförsel förbjudet.
Men nu befinnas de ifrågavar. 2:ne §:na, enligt Utsk:s första förslag, vara af följande innehåll: 1 Alla varor må från utrikes orter till Sverige införas, med undantag af dem, som äro med orden förb. till införs. utmärkta. 2 $•
Alla varor må från Sverige till utrikes orter utföras mot den i tariffen stadgade tull.
Enär R. o. Ad. icke bestämt förbud för införsel af någon vara, men väl för utförsel af tackjern, synes emedlertid sistnämnda redaction icke vara fullt lämplig eller öfverensstämmande med R. o.
Ad:s öfriga beslut i ämnet, och jag hemställer således, om icke beslutet i denna del må justeras till följande lydelse:
Att i och 2 §§ i underrättelserna böra rättas efter de af R. o. Ad. fattade beslut, att tackjern skall vara till utförsel förbjudet, men att inga andra varor skola vara belagda hvarken med införsel- eller u t för sel-förbud.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, äfven härå behagade till Ståndet framställa propos:n.
Uppå derom gjorda särskilda propostr blefvo båda dessa hemställanden bifallna af R. o. Ad.
Med iakttagande af dessa rättelser justerades i prot.- utdr. för d. i8 dennes f. m., innefattande R. o. Ad:s beslut i frågan om stora sjötullsbevillningen.
Justerades 2:ne prot.utdr. för d. 18 dennes e. m.
Som kallelse till nästa riksdag skall intagas i riksdagsbeslutet, med hvars uppsättning Exped.Utsk. redan länge varit sysselsatt, torde det vara nödvändigt, alt
Stånden med det första öfverenskomma om den tid, hvartill nästa Ständer skola kallas.
I den ursprungliga Reg.F:s 4y § var stadgadt, att R.
St. skulle ”sammankomma, enär 5 år från ”den sist hållna riksdagens slut förflutit;” men år 1815 förändrades stadgandet till dess nuvar. lydelse, nemi. att ”R.
St. skola hvart 5:te år sammankomma.” ”Enär ”sålunda,” för att nyttja nuvar.
Constit.Utskls ord i dess memor.
N:o 3i, ”jemlikt både Reg.F. och Riksd.Ordo., R. ”St. skola hvart 5:te år sammankomma, detta grund”lagsbud, efter ordalydelsen tolkadt, synes förutsätta, att ”tiden bör räknas från sammanträde till sammanträde, el”ler ungefär från den öfverståndna riksdagens början till ”den påföljandes,” får jag vördsammast föreslå, att tiden för Den ao December f. m: 36^ för nästk. riksdags början mätte bestämmas till d. i5 Jan. i83g, som lär infalla på en tisdag.
Företogs till pröfning LagUtsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
JV:o i65 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos. lill R.
St., angrde ändring i 5 cap. i § Missg.brn, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner.
Ehuru jag ej i allo kan gilla LagUtsk:s skäl för afslag å den K. propos:n, instämmer jag likväl idet slut, hvari Utsk. stadnat, och anser öfverflödigt att ingå i någon särskild motivering för detta afslag.
Jag skall således nu inskränka mig blott till en anmärka. emot Utsk:s tillstyrkande utöfver den K. proposms innehåll.
Jag finnér nemi. det ej vara öfverensstämmande med 8y § i Reg.F., att LagUtsk., vid besvarandet af en K. propos., tillstyrker något annat än ett enkelt bifall eller afslag på samma propos.
Ordalydelsen i nämnde § är nemi. följande:
Finner Konungen godt någon lagfråga för R.
St. framställa, aske han Statsrådets och Högsta Domstolens yttrande deröfver, samt meddcle R.