Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag vet, att flere talare komma att behandla denna fråga, vill jag icke längre uppehålla mig dervid, utan slutar med att anhålla, det R. o. Ad. måtte bifalla det förslag, som K. M. framställt, nemi. att medel måtte anslås till jernvägens fortsättande från Finjasjön till trakten af sjön Salen, för att sedan fortsättas i Den 2f> April e. m. 367 nordlig riktning genom Kronobergs län.
Jag tror, att det är tillräckligt att beslutet så npställes, emedan blifvande undersökningar framdeles kunna gifva vid banden att, elium Nässjö visserligen är en punkt, i hvars närhet man bör komma, en annan dock kan finnas, som är fördelaktigare att derifrån vända åt Jönköping.
Genom ett så beskaffad! beslut har man också icke bundit K.
M. vid bestämmandet af bansträckningens detaljer.
Hr Bildt, Didrik Gillis:
Det har för mig icke kunnat vara ovnntadt, att då StatsUtsk:t föreslagit en annan sträckning, än den K. M:t, i öfverensstämmelse med jernvägs-komitéeus förslag, framställt, sådant skulle på detta rum framkalla en ganska stor strid; och det är desto mindre oväntadt som jag sjelf vid första genomläsandet af komitéens Betänk, var af den åsigten, att Nussjö-linien var fördelaktigare än Laga-linien.
Men den granskning, som det åligger StatsUtskit att i detalj gora, har fört mig på andra tankar, och jag skall derföre söka redogöra för de skäl, på hvilka Utsk:t, grundat sitt förslag.
Man har sagt, att de siffror, Utsk:t åberopat, icke äro så mycket att hålla på eller kunna ligga till grund för ett afgörande omdöme, emedan siffror äro elastiska.
Jag medgifver det; men om man icke kan grunda sin åsigt på statistiska upgifter, hvarpå skall man då fota den, då det gäller en sådan fråga som den förev:de?
De siffror, som Utk:t här lipstadt, hafva i sanning kostat detsamma ganska mycken möda, och jag må bekänna, att Utsk:t i detta fall haft att kämpa med svårigheter, som man icke har så lätt att föreställa sig.
Då, såsom förhållandet var vid sista riksdagen, det gäller att draga en jernväg norr eller söder om Mälaren, då är det temligen lätt att kunna något så när för sig upgöra ett klart omdöme om hvad som kan vara det rätta vid en så betydligt afvikande riktning.
Men när frågan är om att välja emellan två linier, som ligga parallellt på ett afstånd af 3 mil ifrån hvarandra, då är frågan af en vida finare beskaffenhet, då fordras det mycket mera detalj-kännedom och specifika upgifter samt framför allt noggranna kostnadsförslag, som äro upgjorda efter bestämda grunder.
Komitéen yttrar pag.
10 i sitt Betänk.:
»Då anläggningskostnaden utgör en säker måttstock för de af lokalen beroende större eller mindre svårigheterna vid en jernbanas utförande, och likaså lutningsförhållandena jemte krökningarnes radier utöfva ett väsendtligt inflytande på banans framtida underhålls- och driftkostnad, så erhålles genom jemförelse af de i denna tabell införda upgifter en säker ledning för omdömet om de undersökta jernvägsliniernas fördelar och olägenheter i så väl det ena som det andra hänseendet.» Komitéen vitsordar således sjelf nödvändigheten af tillförlitligt upgjorda kostnadsförslag, och StatsUtskit, som ansåg att man icke borde bibehålla endast klumpsiffrorna, infordrade derföre sjelfva kostnadsförslagen, hvilka såsom bilagor finnas vidfogade Utsk.-ts Utlåt.
Hvar och en, som sett dessa förslag, torde dock finna, att de icke äro upgjorda efter alldeles samma system.
För Laga-linien har nemi. följts ett system till Göthaström, och för Nässjö-linien ett annat, Den 25 April e. m. likasom för sträckningen från Göthaström åt Tenhult till.
StatsTJtskit hegärde att få det kostnadsförslag, som legat till grund för vägen från Finja sjön till Jönköping.
Detta förslag har Utsk:t dock icke erhållit, utan ett annat, sorn icke är mycket afvikande, emedan det beräknar banan, dragen öfver Bogla till Jönköping.
Förslagen äro emellertid icke desamma, men man har ansett det mindre vigtigt, hvilketdera, som togs, emedan det på slutsumman hade så ringa inflytande.
Vi veta att dessa kostnadsförslag äro mycket väl upgjorda, -— det namn, som står under dem, är oss en borgen derför.
Men man kan dock icke vara nöjd med de runda summorna, då det gäller att bedöma det relativa värdet emellan två linier; man måste dervid söka reda på detalj-siffror.
Detta har Utskit också gjort, och Uts*k:t har, för att undgå beskyllningen att hafva orätt och egenmäktigt behandlat dessa siffror, icke vågat uptaga andra, än den beräknade skillnaden af 3,126,000 rdr.
Jag mäste dock säga, att jag tror, det skillnaden blir något större än denna summa, hvilket jag grundar derpå, att differensen emellan kostnaden pr mil för Nässjö- och Laga-linierna upgår till 47,000 rdr.
Nässjö-linien går genom en betydligt oländigare trakt, än den andra; den går öfver 1 1 sjöar och en göl, hvilket gör att en sträckning af 18 till 19,000 fot blir högst dyrbar, då deremot på Laga-linien icke mera an 4,500 fot är af denna beskaffenhet.
Dessutom är det mycket berg och stigningar på Nässjö-linien, men föga på Laga-linien.
De Géer uptog i sitt förslag kostnaderna för Laga-linien till icke mer än 523,000 rdr pr mil, och således en skillnad af 70,000 rdr.
Någon jemkning härutinnan har möjligen kunnat ske; men det qvarstår dock för den, som jemför dessa omständigheter, något, som visar att kostnaderna för Nässjö-linien varit något för lågt beräknade.
Jag måste också fästa mig dervid, att man, vid bestämmandet af ballasteringen icke gjort afseende på huru långt man haft efter grus.
Vid granskning af kostnadsförslagen finner man nemligen, att kostnaden för ballasten blifvit uptagen till samma summa på alla linierna och så äfven med allt annat.
Det är blott för vägen från Göthaström öfver Bogla som ett annat system blif vit följdt.
Körelse-materielen är på banorna Finja-sjön-Nässjö och Finja-sjön-Göthaströrn beräknad till 60,000 rdr, men på linierim Nässjö-Tenhult och Göthaström-Jönköping till 36,000 rdr.
Ofverbyggnaden på den förstnämnda linien är beräknad till 224,000 rdr, men på de andra dels till 240,000 och dels till 250,000, hvarigenom en skillnad upstår af 26,000 rdr på ena hållet och 16,000 rdr på det andra.
Dylika abnormiteter förekomma i dessa kostnadsförslag. och jag har nämnt det, icke för att klandra, utan derföre att jag ansett det vara min skyldighet att söka reda på de grunder, på hvilka dessa förslag blifvit upgjorda, särdeles som jernvägs-komitéen sjelf angifvit anläggningskostnaden såsom en säker mätare för svårigheterna vid en jernbanas utförande.
Komitéen har betraktat frågan från en mera allmän synpunkt—, så har äfven Utskit gjort, och komitéen har derjemte talat om den politiska vigten samt beräknat trafiken för en bana, dragen ifrån Stockholm förbi Katrineholm - Den 2ft April e. m. neli olin genom Östergötland och till Niissjö.
Den har jeinfört denna trafik med den, som skulle upstå på hanan ifrån Stockholm genom Westergötland och söder ut.
StatsUtskit har icke kunnat undgå att fasta upmärksamheten derpå, att man borde göra sig lull reda för skälen, hvarföre man skall gå en längre och dyrare väg från Jönköping till Malmö, innan man voterade för densamma.
Och på samina gång borde man jemväl göra sig fullständig reda för de med en dylik bana förknippade kostnader, i afseende å vägsträckningen blir deu 2V2 mil längre, om man går öfver Tenhult; men man har sagt, att dessa 2l/2 milen icke betyda någonting, emedan de 1,300,000 menniskor, som finnas i trakten, icke skulle resa på denna väg.
Detta skäl må gälla hvad det kail; men det faktum qvarstår dock, att det är 2V2 mil längre, om man reser vester om Wettern, än om man färdas öster om denna sjö.
Hr von Troil har sagt, att StatsUtskrt alldeles förbisett Östergöthlands intresse.
Utskit har icke betraktat saken ur denna synpunkt, enär K.
M:t förklarat frågan om huruvida Östergöthland skall få en jernväg eller icke, nu ej böra förekomma till pröfning, och den bör alltså icke heller kunna framkalla någon diskussion, så mycket mindre som kostnadsförslagen i detta hänseende äro ganska ofullständiga.
» Komitéen upger, att linien från Nässjö upp till Nobynäs skulle utgöra en särdeles fördelaktig riktning för jernvägen, emedan, ehuru der visserligen en tunnel skulle erfordras, hvilken komme att kosta ungefär 250,000 rdr, det deremot icke finnes någon stigning högre än 1 på 100, hvaremot 3/4:dels mil från Nobynäs finnes en stigning af 1 på 80, hvilket är ganska ofördelaktigt, emedan ofantligt mycken vigt ligger på stigningar.
Huruvida man ej skulle kunna gå på andra sidan om Sommen och således midt igenom landet, derom finnas inga undersökningar, och sådana borde väl vara anställda, innan man bestämmer riktningen af den östra stambanan.
StatsUtskit har kunnat antaga, att en jernväg kunde gå ifrån Nooynäs till Tenhult, oaktadt Utskit icke haft några närmare undersöknings-handliugar att tillgå.
Utskit har visserligen fått emottaga en karta med några knappa profiler updragna med blyerts, men dermed har icke följt något kostnadsförslag.
Jag tror att man måste erkänna, att StatsUtskit i detta fall icke haft några fullständigt utredda materialier för att framställa ett positivt omdöme, och att det sökt draga de slutsatser, hvartill det genom handlingarnes beskaffenhet varit berättigad!.
Utskit har härvidlag icke för sina upgifter lagt till grund något annat än hvad som förekommer i sjelfva hillänget.
På en väg med mycket stigningar kominer dock drift- och underhålls-kostnaden att upgå till dubbelt emot den på en slät väg.
Och äfven om raan icke vili fästa sig vid hvad en utländsk författare härom yttrar, behöfver man blott gå till hvad Öfverste Ericson sjelf yttrat i sin promemoria.
Han säger nemligen: »Då det är ett obestridligt faktum, att tyngdkraften utöfvar ett motstånd, som vid rörelsen måste öfvervinnas, uttryckt i skålp. på en last H. Y. ' 24 I) en 25 April e. m. af 1 tons vigt, som skall dragas upför stigningar, i följande förhållande, nemligen: Stigningar.
Tyngdkraftens motstånd i €t. på 1 tons vigt.
TiTBD 2,2 sno 2,80 3,70 5 60 ann 7,46 uW 11,20 TDU 22,40 5|j 28,00 r,n 37,30, BO så finner man häraf till hvilken grad kraften måste ökas i mån af stigningarnes tilltagande, och att, då den kraft, som vid en stigning af 1:300 erfordras för öfvervinnandet af tyngdens motstånd, utgör 7,46, måste den redan vid 1:100 ökas till 22,40 samt vid 1:60 till 37,30 eller i förra fallen vara 3, och i sednare 5 gånger större än den, som erfordras vid stigningen af 1:300».
Häraf torde man lätteligen finna hvilket stort inflytande stigningarne hafva på drift- och underhållskostnaden, som också är en vigtig faktor att laga i beräkning vid bestämmandet af sjelfva kostnadsbeloppet för ifrågavide jernväg.
Man har vidare yttrat, att StalsUtsk-.t vid beräkningen af folkmängden skulle utlåtit sig på ett sätt. som visar af hvilken ringa betydenhet sififror öro.
Då Utsk:t emellertid fann, att det kostade öfver 3 millioner mera att föra vägen öfver Hässjö, emedan det var 3V2 mil längre, än att gå genom Westergöthland, så ansåg Utsk:t att man borde efterse, hvilka fördelar, som kunde vinnas genom att välja nämnde riktning, och om man derigenom kunde framkalla en större trafik och bereda Staten en större inkomst.
Dör att undersöka detta, har StatsUtsk:t, tagit i betraktande de omständigheter, som komitéen sjelf åberopat, nemi. befolkningens fördelning, landtbruket, skogsnäringen, bergsbruket, fabriks- och binäringar, samt varuhandeln, kommunikations- och transport-kostnader.
Alla dessa förhållanden har Utsk:t underkastat en noggrann granskning, för att undersöka i hvad mån de skulle kunna gifva Staten någon ersättning för den förlust, som genom denna riktning för densamma upkomme.
Hvad då först beträffar folkmängden, fann Utsk:t att komitéen upgjort, sina beräkningar och behandlat siffrorna på ett sätt, som väl kunde benämnas, hvad en talare kallat, icke fullt berättigadt.
Komitéen har nemi. beräknat folkmängden utan att laga i betraktande den förändring, sorn genom banans dragande åt vester skulle ankomma.
Utsk:t har kommit till det resultat, som synes i Betänk.
. nemi. att befolkningen pr trafikmil utgör 8,947 på Nässjölinien och 8,076 på Laga-linien, ett förhållande, som vissell, utvisar en öfvervigt på den förra af nära 10 %, men dock icke ut! öv mer än 900 personers skillnad pr mil.
Hvad betyder väl 900 Den 25 A p r il e. m. 37 i personer pr mil?
Man kan härvid göra, som Hr von Troil gjorde, nemi. fördela detta antal på hvarje dag, då det blott gör en inkomst af I2V2 rdr.
Det låter ganska litet; men hvarföre kan man icke taga hvarje timme, så låter det ännu mera obetydligt?
Man bör dock icke räkna, utan jemföra trafikintraden på en redan öppnad bana.
Vi hafva en sådan, nemi. emellan Göteborg och Falköping, hvilken går igenom en trakt, sorn saknar vatten-kommunikationer, och således ar lämplig till jemförelse-linie.
Man finner dera! att inkomsten pn Nässjö-linien skulle blifva 350 rdr pr mil.
Det år långt derifrån och till 9,000 rdr, som erfordras för att Nässjö-banan skall blifva jemngod med Götheborg-Falköping-banan ; och då anlager man ändock att rörelsen der skall blifva lika stor som på denna sednare, hvarest befolkningen utgör 20,000 personer på hvarje mil.
1 afseende å jordbruket har komitéen antagit, at.t det skulle finnas ett tunnland odlad jord för hvarje person på Nässjö-linien, men blott 7/10:deIs på Laga-linien.
Men om man antager denna beräkning, så leder den derhän att skillnaden icke blir mer än 1 rdr rmt om dagen.
I fråga nemi. om den odlade jordens vidd och förhållandet emellan dennas areal å ena sidan och folkmängden å den andra, upgilver komitéen, alt den odlade jorden vid linien Finjasjön-Niissjö skulle utgöra 6 % af hela arealen inom 2 ndl på ömse sidor om linien, men vid linien Finjasjön-Tenhult endast 4 proc., och att af den odlade jorden belöper sig vid Nässjö-linien ett tunnland på person, och vid linien Finjasjön-Tenhult endast ?/i0-dsls tunnland, hvilket skulle gifva ett öfverskott till den torras fördel af -j^dels tunnland för hvarje person.
Denna upgift grundar sig, enligt hvad en ledamot i komitéen för Utsk:t erkänt, på ett förbiseende, så att nämnde öfverskott bl i f ver, i stället för Tnn’dels, Tmpdeis tunnland på hvarje person.
Det, som utgjorde hörnstenen för Nässjö-linieus öfvervigt öfver Laga-linien, fick således undergå en betydlig reduktion.
En motsvarande förändring mäste jemväl vidtagas i afseende på det upgifna förhållandet emellan den odlade jordens vidd och hela arealen, hvilket förhållande omkring Nässjö-linien fanns böra uptagas till 4,6 proc. och omkring Lagalinien till 4,0 proc.
Allt detta bevisar endast, att komitéen icke tänkt sig en sådan på likartade grunder fotad undersökning af de båda linierim, som Utskit ansett sig icke böra underlåta.
Det kan icke vara angenämt att upträda såsom anmärkare emot en komité, sammansatt af så utmärkta och förtjenta män, som jernvägskorailéen; men äfven dessa män kunna icke åstadkomma mer än en viss produkt arbete på viss tid, och denna har varit alldeles för knapp, för att.
Betänk, skulle kunnat fä den utredning, som i andra länder gjorts, t. ex. i Norige och i fråga om jernvägen emellan Wien och Prag, dervid framlades icke mindre tiu 6 särskilda planritningar och fullständiga kostnadsförslag.
Della må dock galla endast såsom en förklaringsgrund för det salt, hvarpå StntsUtskit i denna fråga gatt till väga.
Då Utskit fann, att ett öfverskott i befolkningen på Nässjölitiien egde rum, så tänkte Utskitj är detta öfverskott konstant? 37? Deli 2n April e. m.
Kommer (let att alltid så vara på denna linie, eller kan icke Lagalinien i en framtid inträda i samma förhållande?
Om noggranna undersökningar kunna gifva vid handen, att folkökningen är större på Laga-linien än på Nässjö-linien, så måste detta utvisa, att folket på den förra har större utvägar att föda sig, än på den andra.
StatsUtsk.-t företog alltså en granskning af befolkningens tillväxt på båda linierim under en tid af 25 år, från och med 1831 till och med 1855.
Afven i detta fall ansåg sig Utsk:t icke böra ensamt följa knmitéens upgifter, nian Utsk:t gick till sjelfva källan, nemi. tabell-kommissionens och statistiska central-byråns nyligen utkomma arbete.
Äfven då upstodo olikheter.
Det befanns, att central-byråns beräkningar icke blifvit upgjorda enligt samma grunder som tabell-kommissionens; men komitéen hade begagnat bådas tabeller, utan att efterse, huruvida grunderna voro desamma, och utan att göra de nödvändiga reduktionerna.
StatsUtsk:t verkställde dessa och uptäckte dymedelst felen i komitéens Betänk.
Dessa fel, som jag nu omtalat, hafva ingalunda blifvit gjorda för att på något sätt gynna den ena eller andra jernvägs-linien.
De hafva nemi. blott upkommit deraf, att man icke haft tillräcklig tid att. med full noggrannhet göra sina beräkningar.
Då emellertid StatsUtsk:t anställde en sadan jemförelse, uptäckte det, att folkökningen omkring Laga-linien i allmänhet var större, än omkring Nässjö-linien; man updrog nemi. ett område af i mil på ömse sidor om hvardera jernvägen, och eftersåg sedan i tabell-kommissionens och central-byråns arbeten, huru folk tillväxten förhöll sig inom dessa områden.
Man fann då att folkmängden omkring Nässjö-linien under 25 år, från och med år 1831 til) och med 1 855, tillväxt med 24V2 proc., hvaremot den omkring Laga-linien under samma tid ökats med 26 proc.
Denna, jag medgifver det, för närv:de obetydliga skillnad ansåg dock Utsk:t vara någonting att bygga på för framtiden.
Man har förebrått Utsk:t att det icke gjort sig full reda för spanmåls-produktionen.
Utsk:t har dock icke kunnat finna någon annan mätare derför, än den jag nyss nämnde, just emedan upgifterna voro ofullständiga.
Vidkommande trafiken, fann man att densamma söker Blekinge- och Kalmar-kusten, och det är således naturligt, att den icke kommer att öfverflyttas på Nässjö-linien, såvida icke transportkostnaden blir särdeles billig.
Nu är emellertid förhållandet i hela Småland, att kostnaden för spanmåls forslande utgör 9 öre på axel, men på jernväg 6V4öre.
Om jag nu tänker mig, att jag befinner mig öster om jernvägen i Konga härad, så ligger detta härad, utom vestra hörnet deraf, på ett afstånd af 3 mil från jernvägen.
Nu frågar jag, om det är troligt, att man skall föra sin spanmål tiil jernbanan denna väg, för att söka en hamn i Jönköping eller Malmö, då man icke har längre väg ned till östra kusten.
Det är icke sannolikt att. passionen att åka på jernväg blir så stor, att man icke i någon mån tager kostnaden i betraktande.
Man måste härvid noga beräkna först kostnaden för transporten till jernvägen, sedan forslingen på densamma och slutligen aflastningen rn. m., och jag tror att man derefter kan utan tvekan säga, att l)eu 25 April e. m. 373 inkomsterna af spanmålstrafiken på denna linie ingalunda skola blifva större fin på Laga-linien.
Mörner, som naturligtvis känner denna trakt måhända bättre än någon annan här, har också upplyst att spanmål verkligen forslas på Lagalinien, hvilket Hr v. Troil icke velat erkänna.
Odlingstillfälleua äro också större på Laga-linien än på Nässjö-linieu; detta hafva vi dock icke kunnat på siffran upgifva, emedan vi icke kunnat erhålla några närmare upgifter i detta hänseende.
De, som varit att tillgå, hafva dock antydt att förhållandet är såsom det nämnda.
Hr v.
Troil har visserligen sagt, att då man betraktar dessa odlingar, skall man finna, att. stora mossar finnas på Lagalinien.
I allmänhet öfverskattar man dock, enligt min öfvertygelse, alltför mycket jernvägarnes inflytande på produktionen, och detta låter lätt förklara sig, emedan man icke har fullständiga tabeller öfver hvad som produceras och hvad som kan transporteras m. m.
Jag öfvergår nu till jerntillverkningen.
Den siffra, Utsk:t framställt, visar en skillnad af 42,000 ctn:r stång- och tackjern på de båda linierim.
Hr v. Troil har sagt, att denna skillnad rätteligen borde vara 35,000 centn. och att olikheten härrör deraf, att StatsUtskit uptagit en summa tvenne gånger.
Om detta är förhållandet och StatsUtsk:t begått ett misstag, så är orsaken dertill , den, att komitéen gjort detsamma före Utsk:t.
Man har vidare klandrat Utsk:t derföre, att det icke upptagit åtskilliga uppgifna härader, då det var fråga om att bedöma fabrikernas tillstånd; men jag ber att få erinra, att man omöjligen kunnat uptaga dessa härader i beräkningen, emedan de alldeles icke kunna utöfva något inflytande på trafiken, såsom varande på 3 mils afstånd från jernvägen.
Hr v. Troil har sagt, att det upgifna tillverkningsvärdet af fabriker å landet, 424,037 rdr, borde så fördelas, att 207,103 rdr tillfölle Laga-linien och 216,941 rdr Nässjö-linien.
Komitéen har i detta fall endast upgifvit summor i klump, och ehuru Utsk:t med mycken möda sökt förskaffa sig något mera speciella uplysningar, har sådant dock icke lyckats, hvarföre det må förlåtas, om Utsk:t härutinnan famlat i någon osäkerhet.
Vidare har man sagt, att det äfven borde tagas i betraktande, huru bibanorna skola läggas.
Det är också mycket rigtigt.
StatsUtsk:t har trott, att bibanorna borde läggas i den rigtning, trafiken i allmänhet går, för att underlätta densamma; och då nu trafiken går österut till kusten, borde också bibanorna gå samma väg.
1 detta fäll tror jag att StatsUtsk-.t har sett rätt, emedan det verkligen inom provinsen redan vid förra riksdagen väcktes fråga om understöd från Statens sida för anläggande af en jernbana från Oscarshamn till Hvetlanda, och om en dylik anlades ännu mera i söder till östra kusten, skulle Staten med den öfverskjutande kostnaden för Nässjölinien kunna på ett kraftigt sätt understödja dessa båda bibanor.
I detta fall kan jag icke godkänna den af Gr.
Mörner uttalade åsigten, att man genom en svängning åt öster skulle göra den östra kusten någon tjenst; ty om man skulle gå på, detta sätt till väga, skulle Statsverket slutligen blifva 374 D e ii 25 April e. m. så utraattadt, att det icke förmådde understödja några bibanor, hvarken i Småland eller på något annat ställe.
Då man här talat om hvilka utgifter
Statsverket kommer att binda sig vid, ber jag att i en summa få nämna hvad som är det minsta, som kan komma i fråga.
Den årliga utgift, som Staten skulle vidkännas för jernvägen Falköping-Nässjö-Malmö, upgår til! 3.600.000 rdr; hvaremot, om banan drages öfver Lagadalen, summan upgår till 3,416,000 rdr, sonri således utvisar en besparing af nära 200,000 rdr om året.
Det finnes också en annan sträckning för jernvägen till Jönköping, nemligen förbi Götaström.
Denna bana skulle medföra en årlig minskning i utgifterna af omkring 30.000 rdr, och båda sammanräknade en besparing af 230,000 rdr om året, motsvarande ett kapital af 4,300,000 rdr.
Nu måste hvar och en fråga, om det kan vara skäl, att för de obetydliga fördelar i jernbruk, jordbruk lii. m., som Nässjölinien eger, oell som äfven af dess förfäktare erkännas vara ringa, samt då denna bana icke kan gifva mera än 150 rdr i inkomst utöfver hvad Lagalinien kan gifva, ikläda Staten en utgift af 4,300,000 rdr?
Vili man icke använda dessa millioner på bibanor i Småland, så kunna de användas på vägen emellan Katrineholm oell Norrköping, eller emellan Halsberg och Orebro, eller Falköping-Jönköping, och jag tror att man med hvar och en af dessa banor skall åstadkomma mycket större nytta, än om raan går till Småland öfver Nässjö.
Enligt min upfattning tror jag bestämdt att en reaktion emot jernvägars anläggning kommer att inträda, och just för att undvika denna reaktion, anser jag att man bör göra de politisk» statsbanorna så billiga som möjligt, så att man sedermera må ega förmågan att understödja de provinser, som ännu sucka efter bibanor.
Dessa äro de grundsatser, som i allmänhet ledt mig vid biträdandet af Utsk:ts förslag i denna punkt.
Jag erkänner villigt, att med samma fog, som anmärkningar kunnat göras emot komitéens siffror, hafva de också kunnat framställas emot 8tatsUtsk:ts.
Men jag vågar försäkra, att dessa upgifter blifvit af Utsk:t gjorda med fullkomlig opartiskhet, och blott i afsigt att söka upplysningar och ingenting annat.
Jag tror också att en hvar, som läser Betärikrt, skall deraf finna, att det icke varit begär att klandra eller att uttala sig ensidigt till förmån hvarken för den ena eller andra åsigten, som ledt Utsk:t, äfvensom jag tror att åtminstone största delen af den majoritet, som inom Utsk:t röstade för Lagalinien, var skiljd från alla intressen i Småland, och således icke haft någon förkärlek hvarken för den ena eller andra sträckningen.