Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Boijex Det var med flit, som jag ville lemna obestämt åt Comiuéen, att sjelf bedomina, hvad som var stridigt mot Constitutionen; och jag trodde, att detta snarare bevisade, att jag icke ville binda pröfningen, utom den allmännaste aktningen för Constitu tionenj hvilken jag tillstår det borde väl ändå respecteras, intill dess den varder upphäfven.
Det synes mig som något missförstånd kommit att inblanda sig i frågan om sättet, huru närvarande ämne bör handteras.
Då detsamma omöjligt kan till sina hufvudgrunder afgöras vid denna Riksdag, anser jag det vara orätt, att nu ingå i pröfning och afgörande af detaille-frågor, helst hufvudgrunderne, eller fastställandet af den princip, hvarefter en förändring i StyrelseFormerne må verkställas, fordrar en förbere-t dande anstalt medelst en Committées nedsättning, som bör utarbeta ett fullständigt förslag till en bättre arbetsmethod inom Rikets Embetsverk, och om nu Riksens Ständer besluta i några enskilta deraf härflytande delar, så kunde framdeles vid pröfningen af ämnet i hela dess sammanhang, Riksens Ständer möjligen finna deras förra beslut förhastadt.
Det är på dessa skäl jag anser allt yttrande, vare sig bifall eller ogillande af Betänkandet, nu för tidigt, utan tillstyrker, att hela arbetet må 406
Dm 22 Junii e. m. öfverlemna? till en af Kongl. Majit förordnad Comité, som derå får gora det afseende, som lämpligast synes.
Man talar om en blifvande Comittée för indragning af öfverflödig» Embeten och Tjenster.
Jag åter tror, att man bör först besluta, att en Comité genast nedsättes, som skall utarbeta en samling af economiska Författningar rörande Handeln, Slöjderne och Uppbördsverket, samt derefter uppgöra förslag till EmbetsVerkens organisation ; till hvilken Comittée Särskilta Utskottets
Be-» tänkande äfven kunde öfverlemnas till det afseende det kan förtjena.
Herr Munch af Rosenskjöld: Hvad Herr Mannerstam tillstyrkt, instämmer väsendtligen med Utskottets förslag; och lår jag, i anledning af hvad Friherre Cederström anfort, endast yttra, att jag finner det underligt, att förevarande fråga, endast om stadgande af grunder icke skulle kunna underställas Riksens Ständers, så väl som en för tillfället förordnad Cotnitées, pröfning.
Ständer nu voro i tillfälle att pröfva ett sådant af Utskottet afgifvit Betänkande, hvilket i ett systematiskt helt omfattade ifrågavarande ämne, och detsamma vore af den beskaffenhet, att det möjligen kunde antagas, så skulle jag ej vara emot, att Riksens Ständer nu derom definitivt beslutade.
Men då Utskottet i sitt Den 22 Junii e. m. 407 Betänkande endast framkastat idéer till en refor me i StyrelseVeiken, utan att de likväl äga något riktigt sammanhang sins emelian, så påstår jag, att det är mycket för tidigt, att i detta ämne taga något beslut, utan förnyar min anhållan, att alltsammans må öfverlemnas till en Comitté för att närmare granskas.
Kerr Munck af Rosenskjöld:
Det förefaller mig besynnerligt, att man ej kan finna sammanhang emellan grunder, utan att defaillerne äro uppgifae.
Således skulle ej grunderne för Bevillningen kunna pröfvas, förrän hela BevillningsFörordningen blef uppgjord.
Särskilta
Utskottet hade dessutom sig uppdraget, att utarbeta endast grunderne.
Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg lämpeligt, att en underdånig anhållan borda göras hos Kongl. Majtt, det en Comitté i afseende åenny reglering af Rikets Embeten och Tjen.
Ster, jemte en förkortad Arbetsmethod, samt utarbetande af ett sammandrag och förändrad redaction af de Allmänna Ekonomiska Författningar må af Kongl, Majit i Nåder förordnas, för att genast och verksamt företaga arbetet, så att detsamma vid nästa Riksdag kan för 408 Den 22 Junti e. tu.
Ständer framläggas; i iörening med hvilken underdåniga önskan Riksens Ständer skulle till Kongl Maj:t i underdånighet öfverlemna Särskilta Utskottets i detta ämne uppgjordé förslag, jemte alla dervid inom RiksStånden gjorde anmärkningar, utan att Rik* sens ständer för närvarande anse sig deröfver något Utlåtande böra meddela.
Herr Manner stam anhöll, att, i stället för de i propositionen omnämnde Allmänna Econo„ miska Författningar, måtte inflyta: de handeln, Slöjderne och Allmänna hushållningen rörande Författningar.
Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken trodde, att det af Herr Mannerstam åsyftade ändamål äfven innefattades uti de i den framställde propositionen nyttjade ord, Herr Manner flam:
Enligt min tanka borde propositionen innehålla, att utarbetandet af en förändrad Redaction af de rörande Allmänna hushållningen utkomne Författningar borde föregå, innan någon hufvudsaklig ändring i de Allmänna EmbetsVerkens organisation kunde påtänkas- Jag anser för min del en fullkomlig omarbetning af de Ekonomiska Författningarne vara så mycket mera nödvändig, som LagComittéen utur Allmänna Lagen utgallrat alla Ekonomiska Stadgandes.
Den 12 Junti e. tu.
Herr Munck .af Rosenskjöld förenade sig med Herr Mannerstam.
Herr Uggla, Göran Gnjfaf, yrkade, att i stället för orden: förkortad arbetsmethod, måtte uti propositionen införas: jor bättrad arbets method t helst en arbetsmethod kunde vara kort, men derföre icke väl sammansatt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att den af honom nyss framställda proposition kunde sålunda förändras, att underdånig anhållan borde göras hos Kongl.
Majit, det en Comittée, i afseende å en ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster, jemte en förbättrad arbetsmethod, samt utarbetande af ett sammandrag och förbättrad redaction af de Rikets Allmänna hushållning rörande Författningar, må af Kongl. Majit i Nåder förordnas, för att genast och verksamt företaga arbetet, så att detsamma vid nästa Riksdag kan för Riksens Ständer framläggas; i förening med hvilken underdåniga önskan Riksens Ständer skulle till Kongl. Maj;t i un* derdånighet öfverlemna Särskilta Utskottets i detta ämne uppgjorde förslag, jemte alla dervid inom RiksStånden gjorde anmärkningar, utan att Riksens Ständer för närmarande anse sig deröfver något Utlåtande böra meddela.
Hvilken proposition! af Ridderskapet och Adeln gillades.
Herr Mauck eif Rosenskjöld■ Ehuru jag af 4io Den 2 2 Junii e. tu. fullkomligen öfvertvgad, att de Ledamöter uti den blifvande Comittéen , hvilka af Kongl. Majit komma att fötordnas, skola behörigen utföra det dem lemnade uppdrag, anhåller jag likväl, att få reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, i afseende derpå, att Riksens Ständer hade bordt, för principens skull, jemväl äga någre Deputerade uti bemälte Coinitté, Grefve Spent, Jacob Melcher, hemställde, om ej Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att såsom ett tillägg stadga, det arbetssättet inom den blifvande Comittéen borde vara enahanda, som hos LagComitéen.
Nej, samt att målet vore redan afgjordt.
Föredrogs å nyo och bifölls Särskilta Utr skottets den 17 dennes aflätne, samt den 20 derpå följde, på bordet lagde, Memorial, deruti hemställes, att en af Utskottet till biträde vid renskrifning antagen extra Cantzlist måtte erhålla arfvode från antagningsdagen efter den grund, som blifvit följd vid andra Utskotts Cantzlier, der ett lika förhållande in~ träffat.
Föredrogs å hyo RiddarhusUtskottets så yäl den 26 sistlidne Maji aflåtne Memorial, Den 22 Junii e, m. 411 innefattande förslag till ny Insfruction för RiddarhusDirectio ien, jemte Riddarhusets Ernbetsoch Tjenstemän, samt till Reglemente förläns meddelande af de under RiddsrhusDirectionens förvaltning ställde Cassör, sorn ock den 19 dennes afgifne, samt den 20 derpå fö^de på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid ofvannämnda förslag gjorde anmärkningar.
Friherre Mannerheim, Lars Auguft, hade inlemna! ett så lydande:
Anförande: Högloflige RiddarhusUfskottets förslag till Instruction för RdddarhusDirectionen innefattar ibland annat; Att Riddarhus-Secretararen ej äger under Riksdagarne utöfva sin Representationsrätt på Riddarhuset.
Denna framställning är i min tanka både Inconstitutionel och Illiberal.
Den är inconstitutionel, ty då hvar och en Adelsman, som tillhörer en introducerad ätt, är född Representant, antingen såsom HuR vildman, eller med rättighet att representera i kraft af fulhnagt; då han således äger ett privilegium ordinis et personge, kan hans rätt så mycket mindre honora afhändas genom föreskrifter, i form af Ordningsmål, som förändring i privilegier fordrar ett helt annat tillvägagående, och igenfinnas 1114 §< af Regeringsformen.
412 Den 2 2 Junii e. m.
Dermed instämmer också 12 § af Riksdagsordningen, hvaruti stadgas:
Ridder skap et och Adeln representera?, enligt Riddarhus.
Ordningen, hvilken, likasom öfriga StåndsOrdningar, hör vara Jörfattad i öjverensstctmmelse med Gntndlrgarne.
Af sådan orsak har befunnits nödvändigt: att Riddarhusordningens ^ §. borde rättas efter RiksdagsOrdningens i8-'de, och den 36 efter RiksdagsOrdningens 56
Utur enahanda skäl kan ej heller Ridderskapet och Adeln betaga andre personer rättigheten, att kunna väljas till Ledamöter i Utskott, än sådane som uti 41 §.
Riksdagsordningen äro uppnämnde, och ibland dem finnes icke Riddarhus-Secreteraren.
Men, säger man: afsägandet af Representationsrätten kan göras till ett vilkor för antagandet till RiddarhusSecreterare.
Jag är ej af den tanka, att ett vilkor äger bindande kraft, utan att vara tillå 1 i t af Lagen.
Flere exempel derpå kunna anföras utur Allmänna Lagen.
Huru mycket mindre afseende måste då det vilkor förtjena, som strider emot Grundlag, innan det, efter iagttagandet af föreskrifna former, af denne blifvit gilladt.
Att ingen RiddarhusSecreterare före framlidne Axel Silfverstolpe vetterligen varit Ledamot i Utskott, grundar säg hvarken på något bestämdt förbud, eller förklarad incompe* Den 22 Junit e. m. 413 tence.
Men säkert är, att alla RiddarhusSecreterare alltsedan 1720 vid voteringar röstat.
Jag har äfven yttrat, att RiddarhusUtskottets framställning vore illiberal.
Erfarenheten har alltid rättfärdigat Ridderskapets och Adelns urskiljning, vid öfverlåtandet af ett vigtigt förtroende, och detta, i förening med skicklighet, redlighet och Fosterlandskänsla, har ofta ägt eit nyttigt inflytande på Allmänna Arendernas gång.
Det är lyckligt, om man tror sig kunna umbära ett sådant förhållande, men svår blir bevisningen , att det såsom skadligt bör afskaffas.
År 1627 antog Ridderskapet och Adeln till Secreterare en Man af Ofrälse Stånd, vid namn Johan Larsson; han nobilherades och introducerades under namnet Riddérhusen, och uppflyttades således till likhet i rättigheter med andre Riddersmän.
Nu föreslås, att nedflytta en född Adelsman under hans likar, ty det är en nedflyttning, att blifva betagen den af hvarje Svensk högst skattade rättighet&n, att kunna medverka vid afgörande! af Fäderneslandets stora angelägenheter.
Hvilken skilli nåd i förhållanden nu emot då! 1 Befarar man väl, att en Secreterares trägna göromål hindra honom ifrån utöfningen af sin Representationsrätt? sådant motsäges af er. farenhaten, af 5 Herrar LandtMarskalkars vittnesbörd, dem jag åberopar.
Fruktar man väld vid Protocollens uppställande?
Hans egen he - 414 Den 22 Junii e. m. derskänsla, och en talrik samt upplyst samlings uppmärksamhet gifva deremot en till* räcklig borgen.
Vill man förekomma, att Secreteraren ej må hädanefter, såsom ofta hittills, genom sina Anföranden i vigtig* ämnen verka på ett Utskotts beslut, af Ridderskapet och Adeln sedermera antagne såsom deras?
Det vore ju att misskänna sina egna handlingar.
Eller månne förtjänsten skulle i RiddarhusSecreteraren lika ogerna se sin iike, som medelmåttan i honom den sig öfverlägsne.
Om någor» i detta mitt vördsamma AnfÖJ rande finner, i stället för principer, endast en gärd åt Ridderskapet och Adelns fordna handlingssätt, och åt en väns minne, skall äfven uppfyllandet af denna plikt icke sakna mångens bifall.
Herr von Schants, Ifvar Fredric Gabriel, hade inlemna* följande, som upplästes.*
Att utan granskning antaga Höglofiige RiddarhusUtskottets förslag till Iustruction för blifvande RiddarhusDirectionen, vöre att gilla föreskrifter, hvilka ej till alla delar låta verkställa sig; att åter granska detta förslag, och öfver hvarje särskilt punkt afgifva det yttrande, sorn kunde erfordras, dertill skulle åtgå mera tid, än det återstående af Riksdagsperi - Den ss Junti e. m. 415 oden medgifver.
Jag vågar derföre föreslå ogillande af hela förslaget, samt att den förra Instructionen af år 1810 ina till nästa Riksdag tjena till efterrättelse.
Skulle Högloflige Ridderskapet och Adeln, jemte fattande af ett sådant beslut, vilja till den blifvande
Directionen öfverlemna det nu uppgjorde projectet, såsom en ledning för de reglementariska anordnanden, som vid] förvaltningen af Cassör och Fonder, och iakttagandet af Riddarhusets bästa, jag anser Directionen bör äga rätt, att för- ärendernas oafbrutna och säkra gång, efter omständigheterne, vidtaga och föreskrifva; tror jag Högloflige Ridderskapet och Adeln hafva lemr.at åt detta project all tillbörlig uppmärksamhet.
I anledning af hvad Friherre Mannerheims nu uppläste Anförande innehåller, utbeder jag mig få förklara, att jag alldeles icke kan finna det vara inconstitutionelt eller illiberalt, att fråntaga RiddarhusSecreteraren en representationsrätt vid Riksdagar, som han troligen, äfven om den vore tillåten, ieke skulle för sina trägna och mångfaldiga göromål kunna begagna.
Ridderskapet och Adeln kan härom lätt öfvertyga sig, då man eftersinnar, huru vidlyftig denna Tjenstemanna-befattning är under Riksdagar, och huru mycken tid uppsättandet af våra på långa discussioner rika Protocoller måste fördra.
Utskottet har derför1, såsom mest förenligt med sjelfva verkställigheten, ansett sig 416
Den 22 Junii e. m. böra hemställa, att RiddarhusSecreteraren nå vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar blott äga den upplysande, ej den afgörande, rösten.
Hvad sedermera beträffar de af Herr von Schantz gjorde anmärkningar vid Utskottets förslag till en förbättrad instruction för RiddarhusDirectionen och Riddarhusets tjenstemän, så kan jag så inycket mindre dölja jnin förundran deröfver, att dessa anmärkningar nu blifvit af honom framställde, som det just varit Herr von Schantz sjelf, som genom dess uti RiddarhusDirectionens Protocoil intagne yttranden, hvari han sökt visa de flere brister, som funno3 i den förra Instructionen för RiddarhusDirectionen, gaf RiddarhusUtskottet, vid läsningen af dessa Protocoil, den första anledningen att upptänka och till Ridderskapet och Adeln framkomma med de förändringar i nämnde Instruction, som nu skett, och hvarigenom bristerne skulle afhjelpas; vid ett sådant förhållande förundrar det mig att finna Herr von Schantz nu förklara sig emot de ändringar han sjelf förut åsyftat.
Att Utskottet, vid den nya Insfructionens författande, icke gjordt anspråk på ofelbarhet, eller att ju icke något bättre , än det föreslagna, möjligen skulle kunna utfinnas, bevhes bäst deraf, att Utskottet i slutet deraf hemställt, att den blifvande RiddarhusDirectionen måtte få sig efterlåtit, att föreslå de rättelser och förbättringar, som vid sjelfva tillämpningen kunde finnas vara nödige; eller derest föreskrifterne skulle finnas mindre bestämde, de samma efter bästa samvete - Den 22 Junti e, m.
Vete närmare förtydliga Jag tror således, att inga omständigheter hindra antagandet af Utskottets förslag, helst detsamma efter min öf-- vertygelse är byggt pä liberala grunder, och endast haft till föremål, att införa en bättre controll i Riddai husets penninge förvaltning.
På dessa grunder tillstyrker jag antagande af den utaf Utskottet foreslagne nya Instruction.
Friherre Cederström, Jacob: Friherre
Man» »erheim har uti dess nyss uppläste anförande så tydligen utvecklat skälen, hvarföre det af Utskottet gjorde förslag, att RiddarhusSecre* teraren icke borde få utöfva sin representationsrätt på Riddarhuset, är på en gäng rakt stridande mot våra Grundlagars föreskrift, och tillika illiberalt, samt förnärmande de grunder, hvarpå Ridderskapets och Adelns representationsrätt hvilar, att det återstår för mig föga mer än förklara, det jag deri fullkomligen in-i stämmer.
Jag tror att, om än Ridderskapet och Adeln emot min förmodan skulle antaga det föreslagna stadgandet, så medförde detsamma likväl, såsom efter min tanka Consti» tutionsvidrigt, icke någon fötbindande kraft till efterlefnad för Riddai husSecretcraren, hvil., Ren jag anser, ett sådant stadgande oagtadt, vara obehindrad, att när honom behagar vid en Riksdag utbegära och erhålla pollet somt Riksdagsman.
Att RiddarhusSecreterareng begagnande af sin Riksdagsmannarätt skulle kut^ sa medföra något skadligt inflytande på Pro« Ridd. o. Ad.
Prot. VII. B. II.
Afd. 37. \ 41B Den 22 Junii e. m. tocollernes tillförlitlighet, finner jag icke vara på något sätt gjordt sannolikt, utan blott vara giundadt på suppositioner, hvilka icke konna af njig såsom ett giltigt skäl antagas.
Man har äfven velat förvägra RiddarhusSecreteraren, att inträda såsom Ledamot i något Utskott, under förebärande, att sådant skulle hindra honom från fullgörande af sin tjenstebefattning.
Hvar och en RiddarhusSecreterare må i det fallet pröfva sin egen förmåga; kan han, jemte fullgörande af sina skyldigheter i Öfrigt, tillika medhinna, att vara Ledamot i Utskott, bvarförfc då vägra honom sådant?
Om han åter finner, att denna'befattning skulle vara hinderlig" för hans tjenst, är jag öfvertygad, att han ej underlåter, att, derest han i något Utskott skulle blifva invald, förtroendet derstädes sig afsäga, men, i hvilket fall som hälst, amer jag RiddarhusSt creteraren böra inom Ståndet få vid voteringar afgifva sin röst» lika med andra Ridderskapets och Adelns medlemmar, ty sådant kan åtminstone icke börti taga någon tid.
Hvad beträffar det öfriga af Betänkandet, innefattar det samma detaillefrågor, hvilkas antagande eller uppskjutande till nästa Riksdag är likgiltigt.
Men frågan om RiddarhusSecreterarens representationsrätt är vigtig, och jag anhåller, att den icke måtte på ett mot Grundlagarne stridande sätt afgöras, Grefve Spent, Carl Gurtaf:
Jag instämmer ttjed Friherrarne Mannerheim och Cederström, men anhåller, att, i anledning af hvad Grefve Posse anfört, få yttra några ord.
Till Riks^ i.
Den 2 a Junii e m. 419 dagsman fördrag egentligen två ting: det första,: att nian med ständigt spänd uppmärksamhet: och lifligt interesse skall löija alta Riksdags* ärenderne, det andra att man skall äga en öfvertygelse.
Till det första tvingas RiddarhusSecreteraren af sin befattning, det sednare torde med allt skäl kunna förutsättas hos den som blifvit med Ridderskapets och Adelns förtroende att vara RiddarhusSecreterare hedrad.
Det är således ingen ting, som hindrar honom att vara StåndsLedamot Angående Ledamotskapet i Utskott, är en annan frågaj jag tror som Friherre Cederström, att, otn RiddarhusSecreteraren ej har tid dertill, så afsägec han sig detsamma.
Jag hat för öfrigt ej haft tid, att noga granska instructionenj af det som jag har sett, synes mig till exempel, g
Art 2 § innehålla något öfverflödigt.
RiddarhusSseret waren år enligt 14 §. af denna Instruktion skyldig, att densamma nog grannt uppfulla Jag hemställer, om icke RiddarhusSecreterare» är i det afseende» i något när lika belägenhet med alla öfriga Tjens eman, att de enligt gällande instruetioner äro skyldiga, att desamma noggrannt uppfylla.
Vidare stadgas!
Han äger icke under Riks dalarne utöfva sin Representationsrätt på Riddarhuset; jag anhåller om ‘upplysning, hvad han har för en representationsrätt på Riddarhuset emellan Riksdagarne.
Jag hemställer tillika, att, i anseende till det närvä»; rande ringa antalet af Ridderskapets och A-il delns Ledamöter, frågan om RiddarhusSécreterarens representationsrätt må få hvila tiU nästa plenum, Den 22 Junii e. m Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adela ansåg ofverläggningen fulländad.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade till den blifvande RiddarhusDirectionen öfverlemna det af Riddarhusutskott^ författade ifrågavarande förslag till Instruction och LånReglemente, för att provisoriskt lända till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess RiksdagsBerättelse borde Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln afgifva.
Grefve Spens, Carl Gustaf, anhöll att 3 Arti 2 §. som stadgade, att RiddarhusSecreteraren borde förlora sin Representationsrätt, måtte undantagas och alldeles förkastas.
Friherre Cederfröm, Jacob yrkade äfven att 3 Art. 2 §. måtte ur Instructionen utgå.
Om den §. i den nya Instructionen, som handlar om RiddarhusSecreterarens representationsrätt, skulle, såsom jag här hört flera värda Ledamöter yrka, utgå, anhåller jag likväl, att med tydliga ord må uti Instructionen införas, att, om än RiddarhusSecreteraren, ej begagnar sin representationsrätt, han dock må äga rättighet, att vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, meddela de upplysningar, han kan finna nödige och behöflige.
Den 22 Junii e. m. 45t Friherre
Jag kan ej finna an^ nät, än att det faller af sig sjelf, och är en nödvändig följd af den uppmärksamhet, hvarmed en RiddarhusSecreterare bör följa öfverläggningarne, att han äger rättighet upplysa Ståndet om en irring, som han linner tilläfventyrs hafva under discussionen sig tilldragit.
Dertill behöfs ej någon särskilt tillåtelse, ty denna rättighet äger han efter min tanka, i grund af sin tjenstebefattning redan förut.
Det är en stor skillnad emellan att äga en sådan rättighet i följd af den slutsats raan dräger af RiddarhusSecreteraretjenstens beskaffenhet, och att hafva den, på grund af ett i Instructionen derom befinteligt bestämdt stadgande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtH Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att, med uteslutande af 3 Art. 2 §. angående RiddarhusSecreterarens representationsrätt, öfverlemna ifrågavarande förslag till Instruction och LånReglemente till RiddarhusDirectionen, för att provisoriskt lända till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess RiksdagsBerättelse borde Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln afgifva.
Jag anhåller .att få anmäla den reservation emot det na Den 22 Jtmii e, »i. fattare bes’ufet, att jag icke anser det varå stridande mo' någon Grundlag, att föreskrifva det RiddarhusSecret raren bör afsäga sig begagnandet af dess representationsrätt..
Den nu varande RiddarhusSecreteraren har icke begagnat sin representationsrätt och om vi förlora honom, vet hvar och en sökande hvad som fordras, och det står honom ju fritt, att antaga vilkoien, eller icke.
Herr BergenJkÖld, Eric yohan'.
Då Eders Excellens gjorde proposition om uteslutande utur Ii struetionen af 3:dje Art. a § rörande RiddarhusSecreterarens ifräg. ställde R presentationsräit, trodde jag meningen dermed vara, att denna § skulle särskilt för sig antingen genast, eller i nästa Plenum, pröfvas.
Som jag likväl nu erfar, att paragraphen anses Vara afslagen, får jag mot detta beslut anmäla jain reservation.
Grefve Posse begärde få veta, om nyssiiämnde § borde anses såsom afslagen.
Hins Excetknce Herr Grefven och LcmdtJMorskalkm förklarade, att då, enligt den bifallne propositionen a
Art 2 §. borde utur den nya Instruciionen uteslutas, följde ock drraf, att berörde §• blifvit af Ridderskapet och Adeln alslagen.
RiddarhusUtskott«ts den 20 dennes afgifnea och samma dag
Den 22 Jitnii e, m. 4
Grefve Spens, Carl Gustaf'.
Jag skall först anhålla att få veta om Betänkandet punktevis eiler i ett sammanhang, kommer att till pröf-j ning företagas.
Hans Excellenee Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att som Betänkandet första gången vore under pröfning, borde detsamma, i händelse anmärkningar deremot framställdes, till Utskottet återremitteras; och torde således nu böra i ett sammanhang till granskning företagas.
I sådant fall torde jag få emot alla punkterne hvar efter annan göra mina anmärkningar.
Först yttrar Utskottet den tanka, att Ridderskapets och Adelns Ledamöter boide vara valda, men anser sig likväl ej böra föreslå något sätt dertill; då saken således egentligen ej är i fråga, förbigår jag den.
Sedan föreslås i 1 det stadgande, att hvar Riksdagsmässig Riddersman bör äga 310 Riksdaler Banco inkomst, emedan 300 Riksdaler är minsta inkomstsumma af löner, pensioner o. s. v-, hvarföre Bevillning erlägges, och det skulle synas obilligt, att den, som ej skattar, skulle få skattlägga.