Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Männe dä ingen utwäg gifwes, at ju icke hwarje Rikets Inbyggare sjelf, eller genom sitt Ombud, ma wid et
Riksmöte kunna fä et yrd med i laget om den allmänna Skatten och om den gemensamma säkerheten, utan at fördelas i fyra eller fem Kamrar?
Rädförom i detta ämne litet Historien.
Sweriges
Inbyggare bafwa sedan äldsta HedeMmma,, pä et märkwärdigt och hedrande sätt Den Z Julik. 2L satt i mängfalleliga Secler oafbrrttit ätnjutit, under et oförändradt Regeringssätt, en lagbunden frihet, med sjelfständig säkerhet för person och äg.ndom, vä andre Stater, under samma tidlepp, undergingo mänga omhwälfninggr och förnedrades til slafweri.
Rikets fordne Husfäder, som inom sina Bolag agde det äldsta afteliga wäldet, anförtrodde til ordningens jemna bibcbällande, wid Slägteruas förökning, uti en wald Riks-Höfwitsmans och en lagbunden Lands-Faders hand, pä et lika sä naturligt sone enkelt sätt, et samladt werkstallande wälde.
Efter den aldraäldsta Häsdatecknirrg, innehade Swerigcs Konungar en kraftig Ofwerhusbondcs myndighet, at dämpa allt egenwilliat och wäldsamt utbrott af armstyrkan; men kunde icke straffa utan laga Dom, mycket mindre göra nya Lagar, eller päbjuda utffylder, som landets Innebyggare och Ägare förut icke bifallit.
Emot en anfallande fiende kunde dock en krigsgärd, innan Riksmenigheten samlades, til allmänt förswar päbjudas.
Konungen ätlyddcs ock, säsom Ofwerste Krigsböfding, med all undergifwcnhet.
Han walde ät sig sjelf sina Tolf Drottar, men denna Riksnämnd blef Folket answarig at med sina räd styrka all Rikets rätt.
Landets besuttne Ägare, sä högre som lägre', sammanträdde fordom i full rustning, förutan särskild kallelse, ärligen i Upsala wid den stora Offer-Högtiden i Goi eller Februarii mänad, och efter den Christna Lärans antagande,, wid Kyndelsmäsiotiden.
De fordna SL Den Z sjelfständiga Odalbönderna, anförde af sina Lagmän såsom deras Talemän, mötte dä pä egen kostnad Konungen, wid Allhärjar-Tinget, sittande under bar himmel pä sin Thron, omgifwen af Hofmännen.
Den hedenvärda Allmogen flög deromkring en Ring, inom hwilken Jarlar, Hersar och Thignarman, samt äfwen Lagmännen moro pä bänkar sittande, hwilka efter Christna Lärans införande föröktes med Bifloparne.
Desse Tidehwarfwets Herremän och Ståndspersoner utredde och granffade isynnerhet de förelagda öfwcrläggningömäl, hwilka sedermera biföllos eller afflogos med et gemensamt
Thronffiften och upkomna förföljelser emellan twänne omwäplande Konunga-Slägter werkade föga pä Rikskroppen.
En Riksgäld war en okänd ting, och Tiggake skola ilandet icke hafira funnits.
Sedan den förmögne Swcriges Allmoge blef genom det tilkomna Andeliga och wcrldfliga Frälset deld och förswagad; sä uphörde de ärlige, förutan kallelse skeende, Riksmöten af Jordägare.
Pä iZ Seclet och flere derpä följande, förwandlades de fordna AllraSwia-Ting til'Herredagar.
Til AlsnöHerredag, är 128L, kallades blott sz personer af de privilegierade andeliga och werldfliga Ständcn, med hwilka Konung 8-^- i betydlig mätto ändrade Regeringssättet, med tildeldte olika förmänsrättigheter ä jord, som nu icke utan ägande rättens kränkning, annorlunda ändras och jämnkas kunna, än at hwar Swensk
Man mä besitta all flags
Den Z Julik. LS Swenff jord.
Niksmenighctcn sammankallades sedan blott da desi biträde för sarffilda afsigter behöfdes, såsom när Riksföreståndaren wille fä den treärige utkorad til Konung, dä ock jämte Adel, Biskopar och Bönder, allerförsta gängen Borgare tilkallades.
Likasä dä Riksförestäkidaren , den Äldre, behöfdc den ringare menigheten at motwaga Adelns afund, sä anställdes en allmännare sammankallelse; dock skedde ännu aldrig särskildta sammanträden el. ler omröstningar Ständswis. Konung den I:ste lät mänga gängor kalla Bönder til Riksdagar, men oftare anställdes blott Herredagar ; och lärer första gängen, jämte Adel och Biskopar, nägre tilkallade Präster frän Capitlen, Köpstadsmän och Bönder, hafwa ar »227 undertecknat et Riksdagsbeslut, eller den sä kallade Westeräs-Rccetz.
Under Gustawianffa Konungahusets följande Regeringar utskrcfwos ibland mera allmänna Riksmöten »ned alla Ständens Ledamöter, ibland allenast Herredagar; ibland kallades jämte Biffoparnc twänne Adelsmän ifrän hwar Lagsaga, med wifta StadSFullmägtige, alldeles förutan Allmoge, och detta allt efter som afsigterne bäst kunde befrämjas.
Sedan pä i7Seelet fpra Ständ sätt efterhand särskildta Samlingsrum, samt egna Talemän och Canlftier, »ned derät följande särffildta öfwcrläggningar och Beflnt, hafira söndringar Ständ emellan »nera bändt.
Ridderskapets och Adelns votum clseisivum up hört. 24 Den 3 I«!ii> hört, sä hafwa Riksens Ständer ibland blif-- wit försatta uti inactivitet, dä twänne Ständ siadnat i beslut emot twänne andra Stand: Afwensä har ibland
Ett, ibland flera Ständ tilwunnit sig Regentens öfwerdrifna ynnest, samt stiftewis blifwit werktyg til Grunolagelrs täta omstapning; och som Nationen de seonastc Secler icke blifwit med jämn rättwisa bemött/ och ej sätt en behörig kansta af den werkliga medborgerliga friheten, samt til och med under den sä kallade frihcts-Regeringens sista är, blifwit misihandlad af sina egna Ombud , sa är ej underligt, at Statshwälfningar ofta och latt warit görlige.
En nog allmän önstan har ock derföre npsiigit onl en förbättrad Representation af Swensta Folket.
Mälet kan wara ömtäligt, men dä likmätigt wär npsi bcswurna Regeringsform , et Constitutions-Utstott wid alla Riksdagar stal öfwerse denna Grundlag, och uptaga frägor rörande förändringar uti densamma , samt yttranden deröfwer til Riksens Ständer afgifwa, och dä ingen förestagen ändring kan werkställas förr än den nästföljande Riksdagen med sä Konungs som Ständers gemensamma samtycke, sä är allsingcn wäda eller förhastad öfwerilning wid den förestagne föräntringen af walsätter til Riksdags-Fullmägtige, at befara; häldst derwid stätt ingen ändring i Grundlagens Normer, eller uti Konungens magt och Folkets förbehällna sjelfständighet yrkas.
Et hufwudföremäl mäste blifwa at winna sädane Ombud eller Representanter af Den 3 Iulin 25 af hela Samhället, at .de i sjelfwa werket mänds förtjena det ärenamnet af Rikets Fäder, och at alsingen Medborgare, ehuru olika skattdragande dock lika friboren, mä sakna rättigheten at deltaga i walet.
En wacker morgonrodnad synes bäda ost en klar dag, och lofwa at det werksamma ljuset mä genomtränga det wörker, hwarmed Nationen i synnerhet den sifia tiden har warit öfwerhöljd.
En Konung, som äger hwar rättsinnad undersåtes hjerta, har ätagit sig wär räddning, och dä han i samråd med rättrogna Ständer, fullkomnar sitt fiorwerk, sä stall en talrik posteritet förewiga en sä patriotisk som sällsynt Lands-Faders ära.
Denne wördade Furste har ock behagat i det syftemål sammanbäda Rikets Ständer, efter den brukliga ordningen, för at med dem öf° werlägga om nödiga mätt och steg til beredande af Swenska Folkets framtida wälfärd.
Man bör ock hoppas, at det enstildta Jntresiet och all gammal fördom mä gifwa wika för den allmänna wälfärden och för den klara uplysningen.
Som Sweriges Regeringssätt warit mest waraktigt och mindst ensidigt, dä Landets besutne män wid Riksmöten wärdat Grundlagen, samt til Staten bewiljat nödiga sammanstött, sä torde dä föremälet är, at bereda Swenska Folkets framtida wälfärd, rädligast finnas, at, med nägon modification efter tidens stick, och med klok urstillning, föreflä och fiuteligen fastställa en sädan Representation, som ej allenast inneÄndra Band. tT):» 4. höll LS Den Z Iulik. höll wära fyra nuwarande Riks-Ständ, och De nu i fräga komne ofrälse Ständspersoner, utan jämwäl i sjelfbestånd liknade Sweriges oberoende Riksfäder ivid et tidehrvarf, dä Sam. hället ännu stprdes efter Göthernas okonstlade enkla Lagar, och hwilka Regerings-Stadgar r det närmaste igenfäs uti Konunga-Balken af war förra Land slag.
De med ost til härkomst sä nära befryndade Britter styras ännu, såsom et lyckligt Folk, efter magna och ^/// o/" , som grunda sig pä Nordens enkla Lagar; och om ä kesta Stadgar nägra ingrep ffelt, sa betyda uplätelser i ord föga hos en Nation, hwilken i hjertat känner sin sjelfständiga frihet, och hwilken sä Konung som Parlament, med aktning mätte hafwa för ögonen.
Deste Britter hade fordom, lika med de til denna ö flyttade Göthiffe Afkomlingar, Mikel Gemat och Witena Gemat, det är Myckenhetens och de Wisas Möte, som sedan efter de Fransta Norrmännernas ankon st singö namn af Parlament eller allmänna Samtal.
Dä efter en mera wunnen civilisation och Borgerlig förkofran.
Samtalen ingenstädes kunde widare ste under bar himmel; sä hafwa Engelska Folkets Ombud fördelt sig i twänne Kamrar.
Riksmenigheten eller 0/ bestär af flera flags besuttna Lands, och Stadsboer, af gansta olika börd och willkor.
Om rikedom och förmögenhet ej utgör nägon egentlig förtjenst, sä ökes deraf dock et billigt förtroende rvid Riks.ärenden, för sjelf. ständiga Den Z Julik.
L7 ständiga personer; hwarföre ock i England er. fordras en witz förmögenhet bäde för rättighe. ten at blifwa wäljande, och at wara walmässtg til en sä kallad o/' k/re §/-r>e, el ler Parlaments-Fullmägtig.
Om föröfwade mi§- bruk wid sädana wal icke fulleligen blifwit rättade, sä mä de annorstädes tjena til warning.
Om ^öfwerhusets Engelffa Lorder icke wäljas, och nägre der hafwa säten til följe af stna Ämbeten, sä äro de dock i gemen betydlige PoHestionater; men de representerande 16 Skottffe Lorder i Engelffa Ofwerhuset wäljas ffiftewis af de 10-Skottlands Lorder af olika, grader; och är förhällandet lika med 28 walde ibland 121 Jrländffa Lorder, hwilka äfwen nu fätt rum i det gemensamma StorBrittan iska Ofwerhuset.
Biffoparne, som ock höra til Ofwerhuset, äro likasä Män af förmögenhet, och hafwa deHutom flutat stn bana pä lyckans wäg.
Alla Beskattnings- och Penningemål pröfwas först r Underhusets ehuru propo-- sttioner i alla Rikswärdande ämnen frän bägge Husen göras kunna, och vestär Engelffa Regeringsfättets betydliga förmän deruti, at ärenden alldrig genom en öfwerilande brädffa afgöras kunna, utan granskas och modereras uti det ena Parlamentshuset efter det andra, samt sluteligen af Konungen sanctioneras eller förkastas.
Ständer torde i Engelffa MenighetS-husetS Ledamöter nära igenkänna - §8 Den z Julik. zia tvär forntids Odak-Bönder, samt uti Ofiverhusets Andeliga och Werldslige Lorder, wära Swensta Jarlar och Hersar, samt Biskopar, som fordom suto inom Ringen; men sedan samlades i et enda rum, och efter hand i flera Kamrar.
Om Rikets församlade Fäder, säsom warnade af sednare tiders missbruk och missöden, stulle för godt finna, at uplifwa forntidens sjelfstandiga Ombudskap wid Riksmöten , sä torde et Swenstt Ofwerhus eller Niddarehus, bast sä kunna danas och organiseras, at iso til Loo Riddersmän maldes utaf Adeliga Innehafware af Frälse- och berustade Säterier, af Ra och Rörs eller Jnsockne-hemman, samt af Frälse- och Frälse Skatte-hemman til Riksdags-Fullmägtige för Adels-Ständet wid hwarje Riksmöte.
Til följe af uprättade Wallangder uti Länen, kunde 150 til 200 Mantal förenas, hwilkas Innehafware walde til Representant en inom Distrietet bofast man af Adelig Att, ware sig Grefwe, Friherre, Riddare eller WapneSwen.
Bistoparne synas sä mpcket mera böra förenas med Adeln, som det af älder sä brukligt warit, och hälsas ännu af Konungen, wid högtidliga tilfällen, salunda sammanblandade: Grefwar, Friherrar, Bistopar, Riddare och Adel; och äro Präses i Stockholms Consistorium och Superintendenten i Carlskrona, Bistoparnes wederlikar.
Riksmenigheten, säsom swarande emot det Engelska 0/ synes böra bestä af en jordbrukande och werkligen arbetande Bonde eller Danneman ifrän hwart Härad, Den 3 Julik. 2S rad, som sjelf ägde någon slags jord ware sig Skatte, Frälse eller Säteri-jord, samt tillika ifrän hwart Härad af en Ständsperson, ware sig en Frälse eller ofrälse Lekman eller ock Prestman, som agde nägon slags jord eller Bruks-ägendom.
Dä Adelns wal til Riddarhuset anstaldes nagra dagar förut, sä inhämtades lätteligen hwilka Adelige Häradsboer wörö walmähige til Riks-Menighets-huset.
Med Riks-Menigheten skulle äfwen inforlifwas bofaste Borgare och Husägare i förut brukliga förhällande, ifrän alla Rikets Städer; sä ock ifrän de Städer, der Universiteter funnos, jämwäl en Deputerad frän Lärdoms-wcrket.
Alla Riksdagsmän blifwa pä et sädant sätt Swensta Folkets walde Representanter, och de wanlottade ofrälse Ständspersoner blefwo icke mera förbigängne, hwilkas delaktighet i NationalRepresentationen Högloft.
Constitutions-Utstottet funnit til grunden wara rättwis och billig.
Dä en gäng hufwudfrägan wunne bifall; sä kunna flera normer och cauteler vernad upgifwas.
För denna gäng blir min enda önskan, at Högwälborne Herr Grefwe» och Landtmarstalken, samt Högloft.
Ridderstapet och Adeln täcktes för godt finna, at remittera detta mitt wördsamma Memorial, eller fanste rättare ofullkomliga utkast, til Högloft.
Constitutions-Utstottets nogare granskning och öf« werseende.
Härefter ropades starka
Grefwe 30 Den o Jul".
Grefwe von ^J,ntinAskLU8en, förmälts sig ej kunna underlåta at yttra sin surprise, at sedan wi ny§ antagit en RegeringsFvrm, kommer nu en wärd Ledamot, in med et förslag, som innebar at kasta omkull den.
Den syntes wäl behöfwa de fem är som till nästa Riksdag böra förflyta, innan Riksens Ständer företaga sig at förändra den: min tanke är at denna fraga icke kan af Ridderskapet och Adeln uptagas, eller til något Utskott remitteras.
Jag begär at för min räkning mätte tagas til Protocolls, det jag med surprise hört, at en helt ny Regerings-Form här blifwit proponerad.
Häremot ropades
Nej, icke en ny Rcgerings-Form!
Remisi til Constitutions Utskottet!
Herr 8k.jö1Ze!)r3,n6, Hn6«r8 ^reäric, yttrade sig förmoda, at Remisi til ConstitutionsUtskottet af den utaf honom wäkta fräga om ofrälse
Posiesiionaters deltagande i Representa. tionen icke borde kunna nekas, dä det wore enskilta tillätit, at deruti til samma Utskott inlemna Memorialer, som rörde wäckande af nya Grundlags-frägor.
Grefwe voll UantinAsllauLen uprepa» te widare sitt förra yrkande.
Herr käblmLn, Otto ^re^ric.
En fragg som hänwisös til et Utffott mätte alldrig derigenom kunna anses wara afgjord, emedan det alltid beror pä Utskottets granskning at antaga eller Dm 3 Juli». 31 eller förkasta densamma, och det sluteliga afgörande alltid beror pä Riksens Ständers Plena. Herr von 8cbult2Lnlleim, Oavlä, JaA anser för et obehörigt tilmäle, at jag welat ikullkasta den nyst antagna Regeringsformen.
Jag har ej föreslagit den ringaste ändring i Konungens rättigheter, eller uti Riksens Högloft.
Ständers gjorda förbehäll och Nationens skyldigheter; utan har blott upgifwit et förslag til en fullständigare Nationens Representation, wid hwilken nägot af de nuwarande Ständen icke blifwa lottlös!, och hwarwid de wanlottade ' ofrälse Ständspersoner tillika fingo til godo njuta m tilbörlig Medborgarerätt.
Jag tror mig til et sädant yttrande sä mycket mera wara berättigad, som Högloft. Consiitutions-Utskottet i sitt Memorial af den 2 Junii sig sälunda förklarat:
'Den af ätskillige ofrälse Jordägare och Bruksidkare rdäkta frägan om delaktighet i Representationen, har Utskottet til grunden funnit wara rättwis och billig; men dä nägot satt Lil werkställigheten deraf ännu icke blifwit med fullkomlig noggrannhet upgjordt och Utskottet, i saknad af nödiga uplysningar i detta ämne, icke kunnat nägot sädant i hast iipgöra; sä har Utskottet endast trott sig böra anmäla hufwudfrägan til Riksens Ständers bifall?"
Männe dä mig icke.utan klander worr tillätit, at til wälbemälte
Utskott framställa et möjeligt sätt til werkställigheten af den Ständspersoner tilerkända Representations-rätt, förutan nägot annat Ständs förfördelande.
Sko - 32 Den Z Julik.
Ropades Ja. Herr Grefwen och Landtmarst a lken anmärkte, at som det more enligt med^Constitutronen, at alla de allmänna frågor, hwilka i Riksens Ständers Plena wäckas, til behörigt Utskott remitteras, trodde han det wara rättast, at sä wäl bägge Herr KllMäebranäg
Dietamina i detta ämne, som Herr v. LclluU2enbeim8, til ConstitUtionö-Utstottet hänwisas.
Härtil ropades starka Ja, men Friherre lilliencrantz, polian Willi., sä snart han erhälllt ljud yttrade stg, det han npH hade anmält stg at fä tala innan propositionen af Herr Grefwen och Landtmarstalken blifwit gjord, at han för sin del icke wore emot den föreflagne Remisien; men at han pä det högsta anhölle, det ämnen af wigt finge hwila längre'än hittils stedt, och at beslut icke sä hastigt blefwe fattade, emedan det wore manga, som icke utan nägon betänketid kunde fatta sina tankar och inhämta andras, och deremot et ringa antal, som ägde den talang, at ex tempore uttrycka sig, pä et uplysande och til sakens utredande tjenligt sätt.
Friherre UiijencrLnt? utbad sig stuteligen, at oaktadt Remitz wore befluten, han mätte äga den rätt, at wid Herr 8K.jöl6ebranä8 och Herr v. 8cknltLenUeims Memorraler göra nägra anmärkningar, dä de hunnit ffrifteligen upsättas.
Herr Den Z Julik. ZZ Herr Grefwe» och Landtmarstalken förmälte sig gerna hafwa welat tillåta Friherre tH at tala, men at han, förmodligen för ropens skull, icke hade hört desi anmälan.
Herr Landtmarstalken förmälte sig för öfrigt hafwa stödt sin proposition pä början af 56 § i Regerinqs-Formen, den han upläste, sä lydande:
"Allmänna frägor, som uti Riksens Ständers "Plena wäckas, mä ej til et omedelbarligt "pröfwande der uptagas, utan stola öfwerlem"nas til behörigt Utskott, som äge at dem nt"reda, och sig deröfwer yttra."
Ridderstapet och Adeln hördes härtil yttra sitt bifall.
Friherre lAan nerber m, I^sr8 ^uZust, Högloft.
Ridderstapet och Adelns tanka är owedersägligcn, at denna fräga mä blifwa pä et Constitutionelt sätt hundterad.
Säsom et bidragande medel dertil,-rmhäller jag at fä up, läsa hwad Regerings-Formen i 8i och 84 § § stadgar. 81 § stadgar:
"Ej mä frägor derom" (nemi. om Regerings-Formen samt Rikets öfriga Grundlagar) "uti Ständens Plena wäc"kas, utan anmälts de hos Riksens Ständers "wid hwarje Riksdag walda Constitutions-Ut"stott". 84 Z stadgar:
"Dä Constitutions"Utstottet icke funnit stäl at til Riksens Stän"ders pröfning öfwerlemna nägot förflag til "förändring eller förklaring af Grundlagarne, "som Utskottet af en Riksdagsman emot"tagit", m. m.
Hänis synes at, frägor af den Ändra Band. s. egen - 34 Den Z IuM. egenskap som den förevarande, böra wäckas hoS Constitutions-Utffottet och ej i Riksens Ständes Plena.
Den rätta wägen wore således, at den wärda Ledamoten, som här föreslagit en ny Nepresentations-inrättniug, borde wända sig dermed direete til Constitutions-Utjkottet, hwilket äger at nptaga och pröfwa hans Förslag, och dermed förhälla sig säsorn 84 § widare stadgar.
Herr Grefwe von l^ntinFsliLusen eonformerade sig med Friherre klannerkelm, och förklarade at hans mening warit sädan när han först wid Herr von Lcbult26nbeim8 forsing gjorde anmärkning.
Herr Hkjöläcbranä enndrade at den frägan, bwarom han yttrat sig, ej kunde räknas ibland dem pä hwilka de anförda § Z kunde lämpas.
De ofrälse Potzesiionaters uptagande i Representationen wore en fraga, hwilken redan förut i Constitutions-Utffottet warit pröfwad, och derifrån til Riksens Ständers Plena hänffjuten.
Herr Grefwen och Landtmarffalken förmälte det han fattat saken sa, at hela frägan til Constitutions-Utffottet skulle remitteras.
Grefwe von u»ntinA8bLU8en förbehöll at Herr von 8cbuU26nlwim8 förslag hwarken malte med de andra Ständen communiceras eller i Ridderffapets och Adelns Protocoller fä tryckas.
Här - Den Z Julik. 3L Häremot upstod et starkt rop, bwarefter hördes fräga, huru saken flutligen blifwit afgjord?
Herr Grefwen och Landtmarffalken uprepade det hans gjorda och bifallna proposition warit, at denna fräga mätte til ConstitutionSUtstottet remitteras.
Hwartil ropades Ja.
Uplästcs och företogs til pröfning och afgörande Rid-darbus-Utffottets i Plenum den 22 Junii pä bordet lagda Betänkande, innehållande en förfrägan rörande bibehällande af den sa kallade ClaWcationen inom Riddarhuset.
Undertecknad 8:1ver8tol^6, ^xel 6abr., anmälte sig at tala, och anförde til Protoeollet följande: Genom Högloft.
Ridderffapets och Adelns Beslut den iz Junii är RiddarhuöUtftottct updragit, at utarbeta och til Ridderstam och Adeln inkomma med Förftag til en, sorn orden lyda, ny Niddarhus-ordning.
Et updragande i ordalagen sä ulan allt ivilkor oinffrankt, kan ej innebära ringare rättighet för Riddarhus-Utstottet, än at om det sjelf nödigt pröfwade, sä omarbeta de fordna föreffrifna, at af dem icke det ringaste funnes öfrigt: det är, hela Riddarhus-ordningcn och hwarje del af dcnsarnma.
DtttL 36 Den Z I ulri.
Detta tilständ äger Riddarhus-Utssottet af Ridderssapet och Adeln uttryckligt.
Konungamagtens erkännande häraf är ock gifwit genom ingresten til den af Konungen accepterade Regerings-Formen, som förklarar uphafna alla siags Stadganden hwilka hittils warit under namn af Grundlagar kända.
Säledes är Riddarhus-Utssottet alldeles obehindradt, at föreslå en i hwarenda wigtig eller ringa omständighet ny Rivdarhus-ordning, och synes mig redan af denna grund ej kunna rörande Clastisications-frägvn särskilt fä annan föreskrift än en hänwisning til ofwanberörde Ridderskapets och Adelns den iz Junit fattade allmänna Beslut.
Jag säger, redan af denna grund, ty ännu en annan och wigtig finnes, nemligen den, at, dä en ny Riddarbus-ordning är et ämne, hwars utarbetande blifw.t i enlighet med 56 § af RegeringsFormen, til et Utskott remitteradt, kan Högloft.
Ridderssapet och Adeln ej samma ämne och säledes ej nägon del deraf under tiden til pröfning och afgörande uptaga, utan at nödsakas, af hörsamhet för Grundlagens föreskrift, med allt utlåtande upssjuta intill dest Utskottets yttrande inkommit.
Jag anhäller, pä desta skäl, at Herr Grcfwen och Landtmarssalken täckes göra Högloft.
Ridderssapet och Adeln den proposition, om Ridderssapet och Adeln icke anser Riddarhus-Utssottet bade pligtig! och berättigadt, i kraft as Ridderssapet och Adelns Remist den Junii, at med Förslag MStändet inkomma - Den 3 Julik. 37 ma rörande alla med Riddarehus-Ordningen gemenskap ägande frågor.
Herr Grcfwen och Landtm arffalken gjorde derefter proposition i enlighet med oella Dietamens innehäll, hwilken enhälligt V i fällö.
Friherre ^clsIZvärcl, klric 6öran.
Dä Ridderffapet och Adeln redan gjort stora upoffringar af sina ännu ägande privilegier, och äfwen fragan hos Ridderffapet och A.cln af flera desi aktningswärda Ledamöter blifwitwäckt, huruwida Säterier pä et eller annat sett elfwen wille ingä uti nägon upoffring, fär jag för min del, och til undwikande af dpl ka öfwcrläggningsämnen, som wid detta Riksmöte uplaga Ridderffapets och Adelns tid i nyttigare och nödwändigare ämnen, förklara, at sä länge en allmän refning och skattläggning ä all jord och öfwer hela Riket icke förulgätt och blifwit werkställd, kan och bör Rttderffapet och Adeln icke in.qä uti nägon widare upoffring gf hwad natur eller beskaffenhet det wara mä.
Härwid hördes starka rop af
Ja och proposition.
Grefwe äe IL 6sr6ie, sacob, förklarade at han för sin del instämde i denna Friherre ^.äsliiväräs proposition. 38 Den 3 Iuttr.
Friherre 8tLel von wolstein, (lorlltr: L.u6vi§.
Det ordet tlpoffrittg sunes mig icke tjenligt: Bonde-Ständet har egentligen icke begärt nägra upoffringar; de hafwa begärt hjelp med Kronossjutsningar i krigstid: detta är nägot helt annat, at rubba Privilegier och lagligen erbällna rättigheter strider emot min öfwertygelse, emedan det har osäkerhet i sramtidzn til päföljd; men at i nödens stund lala Privilegier hwila kan intet kallas rubbning eller uphäfwande deraf, wid sädant tillfälle synes mig, at en hwar som äger något at förlora i sin män bör bidraga at förswara detsamma.
Sä gär det ock ttl i alla andra länder, der fiende intränger.
Hans Excellence Grefwe kuntb, Lric, förenade sig til alla delar med Friherre ^äelsvärä, men önffade at Lil wilkoret af en ny refning, äfwen mätte läggas det as en ny tiondesättning.
Herr käklmrn, Otto kreclric, anförde ffrifteligen:
Dä jag icke har och troligen aldrig sär ägendom här i landet, kan jag opartiskt tala om de upoffringar för Säteri innehafware, hwarom nu är staga.
Ridderskapet och Adelu torde derföäe benäget tilläta at en swag röst höjer sig för at yttra nägra tankar, kanske allt för ftygtigt fattade för at förtjena nägot afseende.
Pä den ort jag lilbragt min barndom wet jag at fiege Säte - Den Z Julik.
59 rier finnas som Lll godhet hwarkcu swarar emot Frälse eller bättre Skattehemman.