Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna hemställan må af Högloflige Ridderskapet och Adeln afslås; jag skall i sådan händelse icke deröfver yttra något missnöje; men jag kan aldrig medgifva, att ju icke Ridderskapet och Adeln äger remittera hvarje fråga dit, der den kan blifva utredd, likasom jag bestrider, att afgörande rätten derom kan tillhöra Friherre Ludvig Boije.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att RiddarhusUtskottet redan länge varit sysslosatt med utarbetandet af förslag till en förändrad rcdaction af RiddarhusOrdningen, men då berörde förslag ännu icke blifvit till Ridderskapet och Adeln aflemnadt, ansåge Hans Excellence, uppå flere Herrar Ledamöters derom gjorde begäran, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sam - Den 27 Maji. 405 manhang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till en förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets den 12 dennes meddeldte project, i frågan om en förbättrad national-representation, som angick Ridderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementarisk t förslag till ett förbättradt Representations-rätt.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 27 Maji 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Särskildta Utskottets den 6 dennes afgifne, samt den 21 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående grunderne för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åteiTemitteradt.
S. D. Då nu å ny o föredrogs ConstitutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Me - 406 Den 27 Maji. morial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation, beslöt Ridderskapet oell Adeln, att samina förslag, i anledning af Friherre Boijes, Ludvig, dervid gjorde anmärkning, att, i stället för det af Utskottet föreslagna sätt, att genom val minska antalet af Ridderskapets och Adelns vid Riksdagar Representerade Ledamöter, den nu befintlige rättighet, att genom Fullmagt öfverlåta representations-rätten på en annan, måtte uppliäfvas, hvilken anmärkning Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tanka, till ConsdtulionsUtskottet återförvisa.
S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sammanhang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till en förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika, i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets den 12 dennes afgifna förslag, i frågan om en förbättrad National-representation, som angick Ridderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementariskt förslag till ett förbättradt Representationssätt.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl, en qvart till 3 eftermiddagen.
Den 27 Maji. 407 Onsdagen den 27 Maji.
Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den i\ dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Memorial, innefattande tvänne särskilta meningar, såsom alternativer, i frågan om upphäfvande af 114 i Regeringsformen, Herr Cederskjölclj Pehr Gustaf: Det är ConstitutionsUtskottet förbehållet, att till Ständerna inkomma med förslag till ändringar i Grundlagarne; men ingenstädes lär det vara medgifvet, att 2 Stånd inom Utskottet kunna med ett dylikt förslag inkomma; dertill fordras nödvändigt Utskottets pluralité.
Då derföre endast 2 Stånd inom Utskottet gillatj och de andra 2 Stånden förkastat den af en Ledamot inom Utskottet föreslagna ändringen, anser jag för min del Utskottet ej hafva ägt rätt, att med något Utlåtande i detta ämne till Ständerna inkomma, ännu mindre att framställa den af 2 Stånd gillade förändringen, såsom alternativ mot de andre 2 Ståndens ogillande.
— Detta förslag synes sålunda ej vara af Utskottet lagligen upprättadt, och följaktligen ej kunna lill kommande Ständers afgörande öfverlemnas; utan vågar jag vördsammast hemställa, om ej Högloflige Ridderska - 408 Den 3 7 Maji. pet och Adeln skulle finna, att detta mål bör alldeles förfalla.
Friherre ÅkerhjelmGustaf Fredric:
Stånd stadnat emot tvenne uti någon der till öfverläggning förehafd fråga, densamma borde förfalla. ^5 §.
Deremot föreskrifver 38 §. i samma Grundlag, luiru, med undantag i vissa fall, ett Utskotts Utlåtande bör inrättas, då i någon sak tvänne Stånd inom Utskottet stannat emot två.
Jag ber att få göra Herr Cederskjöld uppmärksam derpå, att här icke är fråga om tvänne särskilta förslag, utan endast om tvänne olika meningar öfver eli och samma förslag; Deri 2 7 Maji.
409 deraf den ena meningen varit för 114 §:n anskaffande, och den andra för dess bibehållande i det skick den är, och jag hemställer Lill Ridderskapet och Adeln, om ej Respective Ståndet skulle finna sig i tillfälle, att vid sådant förhållande meddela Utlåtande öfver den första meningen, eller att förstnämnde §. må utgå, lill den behandling 56 §.
Skola alternativer kunna af ConstitutionsUtskotlet framställas, så måste Utskottet Samfäldt_, eller åtminstone dess pluralite' anse ändringen nödvändig; och Stånden endast vara af skiljaktiga meningar om ändringens beskaffenhet.
— Om det för öfrigt skulle anses nödigt att underrätta ConslitulionsUtskoltet om det beslut, som Högloflige Ridderskapet och Adelli nu går att fatta, vågar jag för min del tillstyrka, att det skedde med förklarande af Högloflige Ridderskapets och Adelns förundran deröfver, att Constitutions-Utskottet kunnat med ett så beskaffadt mål lill Stånden inkomma.
Jag får 410 Den 27 Maji. äfven upplysa, att ehuru Utskottets Ledamöter varit, på sätt Betänkandet utvisar, af olika meningar, i afseende på sjelfva förslagets antaglighet, hafva likväl Ledamöterne varit fullkomligen ense derom, att de olika meningarne skulle som alternativer till BiksStånden ingå, och denna öfverensstämmelse grundar sig på ett (ji anledning af väckt fråga om Grundlagsfrågors hvilande' i 5 år, oaktadt Urtima Biksdag dessförinnan skalle inträffa, och hvari två Stånd inom Utskottet stadnat emot tvänne) fattadt beslut, att vid alla sådane händelser, der tvänne Stånd stadnade emot två, de särskilta meningarne borde för BiksStånden framställas.
I anseende till detta beslut var jag väl af olika tanka med pluraliteten, men sedan ett sådant beslut blifvit en gång af de fleste Ledamöterne fattadt, borde det vid alla lika tillfällen af Utskottet följas, och det är af den anledning, som uti det nu förevarande mål tvenne alternativer blifvit framlagde, Grefve Spens, Jacob Melcher: Ibland alla, mål, som med egen beslutande rätt tillhöra ConstitutionsUtskottet att afgöra, är denna egna beslutande rätt uti inlet så ostridig, som i frågor, huruvida ett af enskild Riksdagsman ingi fvit, eller inom Utskottet vackt förslag skall till Riksens Ständer framställas eller ej, GonstitutionsUtskoltet har ostridigt ensamt rätt, att till en sådan framställning godkänna ett förslag, eller oek afslå det.
Ständer kunna i detta fall ej anses såsom någon inslance öfver Utskottet.
Den 27 Maji. 411 således definitift i ULskottet genom dess pluralitet, och denna kan så länge det olyckliga voteringssättet i Utskotten subsisterar, ej anses vunnen, då två Stånd stadna emot två.
Frågan måste då förfalla, och det enda som den, hvilken gjort förslaget, kan fordra, är att utbekomma Utskottets Protocoll, för att till trycket befordra.
Utskottet har väl förut en gång under denna Riksdag öfverlemnat alternativa förslag till ändring i Grundlagen, men båda alternativerne inneburo då en verklig sådan ändring; liela Utskottet var således ense derom, alt Grundlagen tarfvade ändring, och att framställning derom till Riksens Ständer borde ske, det var endast om, hurudan denna ändring borde vara, som två Stånd voro af olika tankar med två Stånd.
Den siste värde talaren bar förekommit mig i åtskilligt, som jag bade arnat anföra till ämnets ytterligare utredning.
Jag torde derföre blott få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den hithörande föreskriften i ap:de §.
Der heter det: ”Då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något förslag lill ändring eller förklaring af Grundlagarne, som Utskot - 412 Den 27 Maji. let af en Riksdagsman emottagit, vare Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, med tillstånd att detsamma, jemte förslaget, genom trycket allmänt göra &c. &c.” — Häraf finnér man således ovedersägligen, att ConstitutionsUtskottet omöjligen kan till
Stånden öfverlemna något förslag till ändring i Grundlagen, så framt ej samma förslag blifvit af Utskottets pluralitet giliadt och godkändt.
Det har tvärtom handlat i fullkomlig öfverensstämmelse med ordalydelsen i RiksdagsOrdningens 38 §., hvarest uttryckligen föreskrifves, att då, vid omröstningar i Utskottet 2 Stånd stadnat emot a, skola de särskilta meningarne (icke de särskilta förslagen) till RiksStånden som alternativer framställas.
Grefve Speiis: Jag vill, i anledning af hvad Herr Rosenschöld nu anfört, blott ha äran tillägga, att jag, med ledning af Constitutionen, alldeles icke kan förstå det åberopade förhållandet af de tvenne Stånd i Constitutions - Den 27 Maji. 413 Utskottet, hvilka ansett den ifrågavarande paragrafen böra oförändrad bibehållas, och ändå deltagit i beslutet, att framställning om ändring deruti skulle göras till Riksens Ständer.
Friherre Boijej, Ludvig:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalketi hemställde, om icke, enär uti förevarande ämne två Stånd inom ConstitutionsUtskottet stannat emot två, Ridderskapet och Adeln ansåg frågan således böra förfalla, samt Utskottets derom aflåtne Memorial endast läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 14 dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på hordet lagde, Memorial innefattande tvenne särskilte meningar, såsom alternativer, i frågan om bestämmande af en tid af 5 414 Den 27 Maji. år, inom hvilken Grundlags-ändringsförslag ej skulle kunna afgöras.
Jag vill Mott erinra, att förhållandet med detta mål är fullkomligt enahanda, som med det föregående.
Men sedermera heslöto Utskottets fleste Ledamöter, att, i de mål der inom Utskottet två Stånd stadna t emot två, de tväfine olika meningarna skulle ingå till RiksStånden, såsom alternativer.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om icke, då uti detta mål två Stånd inom ConstitutionsUtskottet äfven stannat emot två, frågan borde förfalla, samt Utskottets Memorial endast läggas till Hancllingarne; hvilket bifölls.
415 elt sådant förslag förfalla, får jag emot Ridderskapets och Adelns beslut mig reservera.
ConstitutionsUtskottets den i5 dennes aflåtne, samt den 23 isamma månad på bordet lagde, Memorial, rörande StatsRådsProtocollens fulländade granskning.
Mot det nu upplästa Betänkandet får jag reservera mig i följande,delar: 1) Deremot, att, i framställningen af förhållandet med Malmö Discont, icke blifvit laggd en särskilt vigt på den här istockholm, sedan denna Disconts obestånd var uppdagadt, tillåtna invexlingen af dess 3-procentssedlar, äfven af dem, som ej voro till inlösen förfallne, och icke eller särskilt anmärkts de arne i detta ämne inom ett par dagar utgifne stridiga kungörelser; åtgärder, emot hvilka en värd Ledamot af Ridderskapet och Adeln Herr Hertzenhjelm framställt en särskilt anmärkning, som af ConstitutionsUtskottet äfven lemnats utan behörigt afseende.
Dessa åtgärder tror jag ännu mera förtjent att anmärka, än DiscontDirectionens så långvariga bibehållande vid förvaltningen; tj Regeringen hade, oaktadt blott tvänne Stånd, Ridderskapet och Adeln nemligen samt PresteStåndct, vid sistlid - 416
Den 27 Maji. ] ne Riksdag i underdånighet anhållit om den, till JustititeCanzlerens, sedermera E11 af Rikets Herrar, Herr Grefve Trolle Wachtmeister handläggning remitterat undersökningen öfver Malmö
DiscontDirections förhållande, hvilket denne Embetsman sedan förklarade ej gifva anledning till åtal, och Regeringen tillförordnade ändå sedan för samma ändamål en särskilt Committé, hvilken i sin berättelse förklarade ryktena om Malmö
DiscontDirections förhållande för falska, berömde räkenskapsmethoden, och förklarade controllen fullkomlig, samt godkände hypothekerna, ansåg det personliga ansvar, i hvilket Directionen ställt sig för Ståhles hypotheker, vara en tillräcklig säkerhet, samt föreslog, att alla hypotheker, som härefter godkändes, skulle ställas under samma Directions vård, tillstyrkte ännu 7 procents utdelning till Actieägarne o. s. v.; och ännu i December 1816 berömde Landshöfdingen i Malmö Län, hvilken sjelf varit Ledamot i denna Committé, Directionens förvaltning, och tillstyrkte dess bibehållande.
Om det kunnat vara ett för Regeringen giltigt skäl, att till förekommande af en farlig crisis i allmänna penningeverket, i det längsta dölja förhållandet för Allmänheten, så var intet skäl för Committe'en att dölja förhållandet för Regeringen. 2) Deremot, att då, oaktadt Rikets Ständers vid sistledne Riksdag på ConstitutionsUtskottets tillstyrkan framförde underdåniga ön - Den 27 Maji. 417 skan, Grundlagens ovilkorliga föreskrift i afseende på vederbörande publika Verks hörande, likväl ofta, ja liela sessioner af StatsRådet igenom, äfven i Besvärsmål, blifvit uraktlåten, Utskottet icke en gång velat, som jag föreslagit, tillstyrka Rikets Ständer ett förnyande af samma underdåniga önskan. 3) Deremot, att då flere af de underdåniga Önskningar, som Ständerne framställt vid sista Riksdag, icke förr än nära den nuvarande Riksdagens tillstundande blifvit inför Konungen föredragne, Utskottet icke heller velat antaga mitt förslag, att tillstyrka Rikets
Ständer framförandet af den underdåniga anhållan, det Vederbörande Föredragande måtte erinras, att i framtiden tidigare uppfylla sin pligt, och iakttaga den Rikets Ständer skyldiga aktning i detta afseende. 4) Deremot att Utskottet, oaktadt det upptagit anmärkningar mot måls oriktiga föredragning i Commandoväg, låtit anmärkningar mot måls orätta föredragning i Handels- och FinanceExpeditionen alldeles förfalla, och sedan ändå ej velat åtminstone tillstyrka, att Rikets Ständer hos Konungen i underdånighet gjorde en anhållan, till förebyggande för framtiden af samma misstag. 5) Och i allmänhet deremot, att Utskottet låtit alla anmärkningar mot de civila Ex Ridd. 0. Ad.
Prol. VI C. II Afd. 53, 54.
413 Den 27 Maji. peditioner förfalla, och endast upptagit dem som angått krigsärender. 6)
För öfrigt mot förfallandet af de flere i ConstitutionsUtskottet framställde anmärkningar, som jag ej der medgifvit skulle förfalla. 7) Oell får jag sluteligen äfven iterera min reservation deremot, att StatsRådet Friherre Cederström blifvit af ConstitutionsUtskottet redan i sistledne Februari månad ställd till ansvar inför Riksens Ständer efter 107 §.
Det ses ock tydligen deraf, att Justitia^ StatsMinistern och JustitiaeRåder få i StatsRådet pröfva nådefrågor, som de förut i Högsta Domstolen lagt hand vid; äfven deraf, att StatsSecreteraren, som föredragit ett mål i Allmänna Beredningen, af Regeringsformen är berättigad, ja pligtig, att föredraga detsamma i StatsRådet; och slutligen äfven deraf, att, om ett StatsRåd vore Chef för ett Departement, såsom i flere Länder, och såsom det äfven för vårt Land blifver af Särskilta Utskottet föreslagit, måste Den 27 Maji. 419 detta StatsRåd vara närvarande, och yttra sig vid målets föredragande inför Konungen, oaktadt han förut lagt hand dervid, då det förevar i dess Departement.
Skulle likväl StatsRådet Friherre Cederström begått ett fel, då han icke jäfvat sig, så är i allt fall Föredragandens åtgärd vid detta mål mycket mera anmärkningsvärd, då han af Handlingarnes genomgående äfvenså väl bordt kunna inse nämnde StatsRåds jäfvoghet, samt derom påminna , och han utomdess ej förut hört det Publique Verk, nemligen KammarRätten, vid hvilket målet varit anhängigt, och han ej heller bordt i sin Expedition (nemligen Handels- och FinanceExpeditionen) företaga elt Rättegångsmål, (hvilket också blef af Konungen till JustitiseCantzlerens handläggning remitteradf), samt genom allt delta gifvit Stats - 420 Den 27 Maji, Rådet Friherre Cederström skälig anledning att. sjelf ej anse målet för ett Rättegångsmål, och således för mindre nödigt att jäfva sig.
Jag har ansett det vara ConstitutionsUtskottets ovilkorliga pligt, att anmärka och för Rikets Ständer tillkännagifva uppenbart lagstridiga, elier ock mot Rikets sannskyldiga nytta stridande åtgärder och rådslag, äfvensom när Föredraganden icke med oväld, nit, skicklighet och driri; sitt förtroende Embete utöfvat.
Men sedan ConstilulionsUtskottet uppfyllt sin pligt, återstår för Rikets Ständer att uppfylla sin.
Icke böra Rikets Ständer göra bos Konungen den anmälan, som 107 §:n RegeringsFormen berättigar dem till, för det en Rådgifvare eller Föredragande i ett mål misstagit sig.
Endast då bör fråga härom uppstå, när Rikets Ständer finna, att de Rådgifvande flere gångor uraktlåtit iakttaga Rikets sannskyldiga nytta, eller en Föredragande gifvit otvifvelaktig! prof på väld, samt ådagalagt en sådan brist på nit, skicklighet ocb drift, att dess tjenstebefattning kan anses vara för dessa förseelser utmärkt.
Betänkande äro blott enskilte misstag ammärkte, och som Rikets Ständer blott på Utskottets Betänkande, och icke på någon dess Ledamots särskilta yttrande Den 27 Maji.
421 liimna grunda sitt omdöme och heslut så tillstyrker jag, att Riksens Ständer låta de af ConstitutionsUtskottet framställde anmärkningar förfalla, likväl de mot StatsSecreteraren Qviding och Expeditions-Secreteraren Bergström på den grund, att Riksens Ständer ej finna Rikets väl kräfva någon ytterligare åtgärd, men anmärkningen emot StatsRådet Friherre Cederström på den grund, att den saknar en giltig anledning.
Sedan numera Högloflige ConstitutionsUtskottet med dess så kallade allmänna Betänkande, i anledning af granskningen öfver StatsRådels Protocoller, hunnit inkomma, och hvaruti äfven skulle finnas besvarade de anmärkningar, som ifrån Högloflige Ridderskapet och Adeln till Utskottet blifvit remitterade, rörande de vid Malmö DiscontVerks upplösning förekomne omständigheter, utbeder jag mig vördnadsfullt få anföra hvad jag vid detta Högloflige Utskottets Betänkande kan hafva att erinra.
Gerna skulle jag villa undgå, att vid detta tillfälle vidare yttra mig öfver den af Högloflige Utskottet antagna grundsats, att lemna ett ifrån något RiksStånd remitteradt anmärkningsmål obesvaradt, eller att deröfver icke afgifva särskilt Utlåtande: ett sådant handlingssätt är för mycket stridande mot sakens natur, Grundlagens bokstafliga innehåll, och den aktning ett RiksStånd, i afseende på sina fattade beslut, äger rätt att fordra, för att ytterligare behöfva vederläggas; men då jag af det nu inkomna allmänna Be - 422 Den 27 Maji. tänkandet fått förnyadt skäl, att visa olämpligheten af ett sådant förhållande, kan jag ej afhålla mig, att fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de omständigheter, som här förekomma till styrka för mitt påstående, det
Jag medgifver, att Högloflige Utskottet enligt 44 §:n Riksdagsordningen icke varit förbundet att, inom den af ett RiksStånd förelagde tid, aflemna det infordrade Utlåtande, men, då den af mig begärde communication med de öfrige Stånden icke blef verkställd, kunde ett dylikt beslut icke heller af dem fattas, och ändamålet blef således förfeladt; men det hade ej bordt hindra Högloflige Utskottet, att, i anledning af Ridderskapets och Adelns anmodan, sedermera med ett ordentligt Betänkande i omförmälte ämne inkomma, och öfver hvars uteblifvande jag äfven hade tillfälle att den 23 sistledne under discussionerne öfver 107 §:n Regeringsformen, erinra; och må för öfrigt Högloflige Utskottets egna Protocoller vitsorda, om emellan den 25 April, då protocollsutdraget hos Ridderskapet och Adeln justerades, och den 3o derpå följande, ingen cession inom Utskottet blifvit hållen eller kunnat hållas.
423 rörande Malmö DiscontVerk, gjorda anmärkningar, kan jag ej undgå förklara, att af alla de af mig uppgifne omständigheter, hvaröfver jag trott mig äga anledning till anmärkning', icke en enda finnes i det Allmänna Betänkandet upptagen.
Genom ett Regeringens beslut af den 27 September förledit år, som förklarade, att Malmö Discont råkat i obestånd, blef dess här i Stockholm ägande Depositions- och InlösningsContoir, midt under utöfningen af dess förbindelsers oafbrutna uppfyllande, tillslutet och försegladt; dess Cassa borttagen, och till Banken transporterad, der till serskildteBankens
Tjenstemän öfverlemnad, hvilka ålades, att på lika sätt, som Verkets egen betjening besörja om Contoirets vanliga göromål.
Under den korta tid Contoiret i Banken var upplåtet, hade en stor mängd DiscontVerkets fordringsägare, uppmanade dertill af den allmänna kungörelsen, infunnit sig för att få sina Discontpapper inlöste, men ganska få ägde tillräckelig styrka, alt intränga, eller kännedom af de aparta ingångar 424 Den 27 Maji. att inkomma, eller utvägar att af Policebetjenterne blifva insläppte, hvarföre största mängden blef i mistning af den förmån vissa privilegierade tillföll, att få DiscontVerkets reverser med 3 procents ränta, ehuru till utbetalning icke förfallne till fullo inlöste.
Emedlertid hade Cassans medel, till ett belopp af 12,692 R:dr 16 sk. 1 r:st, och behållningen af dessa i Banken ägande Creditiv 118,617 R:dr 16 sk. 1 r:st. blifvit använde, utom hvad af en för Yerkets räkning den 29 September insatt Summa af 2oi,3oo R:dr, kunnat åtgå, att förnöja vissa fordringsägare.
Sådane äro de omständigheter, hvarå jag ansett mig kunna lästa Högloflige ConstitutionsUtskottets uppmärksamhet, och hvaröfver jag tror det böra lemna upplysning; jag lemnar nu till hvars och ens bedömande, huruvida det allmänna Betänkandet något sådant innehåller.
Det tyckes, som i de nu oinförmäldta åtgärder, ägande-rätten blifvit våldförd; väld och mannamon till någre enskiltes förmån utöfvad, ett lemnadt eller taget depositum tillgripet, samtlige
Fordringsägares gemensamma tillhörighet skingrad; ja, jag bar trott mig igenfinna i detta brådstörtande steg den verkliga orsaken till samtlige Disconternes fall, och i följe deraf den brydsamma ställning, hvaruti hela Riket råkat, genom rubbning och oreda i penningeväsendet, och allmänna crediten, hvilket gjort Riksens Ständers samman - Den 27 Maji.
425 kallande till en kostsam urtima Riksdag nödvändig.
Discont blifvit lernnåd åt sitt öde, att antingen reda sig sjelf, eller genom en ordentlig concurs tillfredsställa, så långt den förmått, sina borgenärer, så bade dem åtmindstone vederfarits lika rätt och Staten hade ej behöft genom allmänna medel, till myntvärdets ännu vidare försämring, godtgöra den förlust, som genom några privatas bedrägliga förhållande uppstått, och hvilken, det oaktadt, ändå måste blifva ganska känbar.
Högloflige Constitutions-Utskottet hade häst varit i tillfälle, att genom sitt Utlåtande lemna en sådan tillfredsställande upplysning; men då den uteblifvit, då en framhärdande tystnad i dessa ämnen tyckes vilja öfverhölja dessa händelser med en ogenomträngelig slöja, — så må det förlåtas, om misstankan hos mån - 426
Dell 5 Martil. sf Konung Carl X, aom likväl endast i egenskap af ArfFurste, år i646, besökte denna Province då han genast insåg dess intrinsequa värde.
Sedan jag nu haft åran att för Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framlägga det Historiska af ifrågavarande ämne, fortskrider jag vidare, att enligt min ringa förmåga utveckla skålen till Portofrancofrihetens eller åtminstone en fri Nederlags-råttighets meddelande, antingen åt hela Gottland, elier blott åt vissa Hamnar deraf.
Trenne hufvudomståndigheter förete sig, synnerligast vid stiftningen af en slik inrättning hvarå torde böra göras afseende nemligen: i) Gottlands locala och andra förmåner, samt dess egna pr o duell v a resourcer: 2) dess conijnerciella förhållanden till det öfriga Sverige och andra Nationer, samt o) den fördel en sådan rättighet skulle förskaffa
Svea land i Statsoeconomisk och politisk hänsigt.