Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nationen är visserligen för rättvis och upplyst, att låta en missräkning i kostnads förslag, hos sig bilda en oöfvervinnerlig fördom, helis t då en del af denna missräkning kan tillskrifvas Sedel myntets fallna värde, och missräkningen säkerligen skulle synas mindre stor om Summorna beräknades i reelt mynt.
Men om Hulvud-orsaken till den hos Nationen nu mera rådande motviljan, skulle ligga i de Financiella Operationer, som man förfinat med Canal.löre aget j Operationer, hvarigenom begreppen, om Varornes och Egendomarnes värden, blifvit förvillade, i Den g Felruarii. de, mångå blifvit hastigt rika, än flera blifvit bragte till Tiggare-stafven, samt Regeringen och Nationen pä mångfalldigt satt blifvit comprometteradej kan denna hos Nationen nu rådande motviljan densamma förtyckas?
För mia del önskar jag upprigtig! och jag vill hoppas? att Riksens Ständer än en gång skola låta finna sig benägne, att tillse hvad möjligen göras kan, om Canal-företaget skulle skiljas från Finance-Speculationerne, och inga större anspråk skulle göras på Nationens ädelmod och biträde än tiderna och billigheten tillåta.
Men då må man ock upphöra att genom den framställning, att Götha Canal är ett lysande företag och ett National-Monument åt Svenska äran, vilja återföra sinnena till större beredvillighet.
Ehuru lysande Canal-företaget än kan blifva, så hade likväl det företaget varit nyttigare och större, att genom Jord-odlingar bringa Productionen derhän, att årliga utgifter för 2 till 300,000 Tunnor Spannmål kunnat inbesparas.
Den vinst, som härigenom för Riket uppkommer, kan aldrig det lysande Canal-företaget gifva.
Ej heller behöfver en Nation, som lefver i sin fulla kraft, något annat Monument åt sin ära än sjelfva sin tillvarelse.
Monumenter må tesås åt de afdöde.
Hvad det bevekande skäl till biträde beträffar, som hämtas af Banquens nuvarande blomstrande tillstånd och dess ägande öfverskotter; så kan jag icke undgå att anmärka, att BanRidd, och Ad.
Prot, lil B. 25 , 26. 194 Den 9 Februarii. quens så kallade Rikedom ofelbart, efter några år, skulle kunna bli än större, om nya Millioner tillskapades och de derigenom vunna Räntorna efter Capitalernas aneanterande, bibehöllos i omlopp; men dessa öfverskotter skulle då sorn nu likväl blott bestå i papper.
Jag får sluteligen yttra min önskan, att de Utskott, som komma att behandla detta Mål, måtte hora Herr Öfver-Directeuren Hagström och kanske några andra kunnige och opartiske
Män, huruvida man kan vara säker att Canal-byggnaden må kunna emotstå våra vintrars åverkan.
Jag har hört tvifvelsmål derom yppas och jag onskar att de måtte häfvas» Herr af Brinckman, Gastaf:
Jag har icke rätt fattat egenteliga anledningen till den Discussion om Götha Canal, som nu förekommit, sedan detta ämne så långt förut blifvit till ve« derbörlige Utskott öfverlemnat; men då tillfälle dertill gifves, bör jag icke dölja min förundran, att inga af de svårigheter förutsågof) vid 1809 års Riksdag, som nu med så myc*, ken visshet vilja bestämmas.
Rikets Lagstiftare utmärkte då enhälligt den öfvertygelse, att ifrågavarande Canal-lnrärtning utgjorde ett stort Nationelt företag, och dessa Lagstiftare, som i det öfriga ådagalagt så mycken rådighet och själskraft , borde väl icke eller i detta fall misstänkas, för mindre försigtighet eller oklok beräkning.
Deri g FebruariU >95
Af denna anledning frambar en och hvar sitt offer på Fäderneslandets Altare; och det Bolag, sorn ville befrämjas, tecknades öfver all förmodan.
Örn det sedermera visat
Sig att detta foretag öfverstiga den påräknade förmågan; otti häruti, sorn i alla andra mänskliga Handlingar, missräkningar ägt rum, egenteligen föranledde af oväntade händelser och stigande Varupris; så hafva ock Riksens Ständer deremot kommit Bolaget till undsättning, och derigenom ännu mera bekräftat Actie-ägarne i deras öfvertygelse, om Arbetets redbarhet och nytta:
— Att nu återkalla detta understöd, att afbryta ett Arbete, som redan ined så mycken omsorg och si betydelig kostnad blifvit fortsatt, vöre eftet min tanka, skadeligt för det Allmänna förtroendet, tili och med menligt för
Rikets an« seende»
Att jordens odling och Näringarnes uppkomst befordras af lättare afsättnings-tillfälle, är redan sagt och lärer knappt kunna veder* läggas; —* att de penningar, som på CanalArbetet blifvit använde, icke gått utur Riket, utan utbredt sig innom Landet, för att sluteligen återvända till Skattkammaren, lärer varå lika ostridigt, som att ingen egenrelig förlust derigenom blifvit
Staten tillskyndad — Huru Jnkomsterne af Canalen, då den blir färdig* komma att förhålla sig till dem, som varit, uppgifne, kan väl icke på förhand med någon JDen 9 Felruarii. visshet afgoras; och för min del tror jag, att vinsten mindre än Fosterlandskänslan ingått i första beräkningen.
Den önskan torde dock icke vara obillig, att så vidt möjligt är, fredas ifrån förlusten af sin Egendom, och att få trvgga sig vid de högtidliga försäkringar, som grundlagt både första deltagandet och sednare tillskott.
Då fråga nu endast är om upplysningar i följd af Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition, om Götha Canal-arbetets fortgång, i hvilket afseende jag redan haft äran inför Ridderskapet och Adeln för en stund sedan uppläsa ett Memorial, hvilket torde komma att till Stats- och Banco-Utskotten remitteras, och då sjelfva hufvudämnet således nu icke är under pröfning, borde jag visserligen icke förlänga denna Discussion, eller borttaga Ridderskapets och Adelns tid, om jag icke ansåg mig skyldig, att genast besvara en del af de, emot mitt Memorial, framställde invändningar.
En värd Ledamot har yttrat, att de bevis jag anfört, på fördelarne och nyttan af Götha Canal, snarare ådagalade motsatsen, och gåfvo anledning till den farhåga , att fördelarne af Canalen icke varit vid företagets början, fullständigt undersökte och utvecklade.
Jag får härvid anmärka, att de af mig, om nyttan af Götha Canal, nu tgjorde uppgifter, visst icke äro nya, utan redan före Canalens anläggning, blifvit framställde och pröfvade, hvarefter, i anledning af de olika meningar, som tid efter annan både hos en jDen 9 Februarii. *97 del af Allmänheten och äfven här å Riddarhuset uppstått, om Canalens“sanna och verkliga gagn, samma uppgifter vid flera tillfällen mast till vederläggning deraf, utaf mig förnyas , och hvaraf således följer, att de bevis jag i enahanda afseende uti mitt Memorial nyss haft äran anföra, ingalunda kunna anses ådagalägga , att Canalen icke skulle kunna behörigen uppfylla sitt ändamål.
Efter den värda Talarens yttrade mening, skulle annars den slutföljd kunna göras, att rätta bevisnigs-sättet är att intet bevis anföra, En annan Ledamot har förklarat, att någon jemnförelse emellan Sverige och andra Länder, alldeles icke skulle kunna äga rum.
Jag kan endast till en viss grad instämma i detta yttrande , men alldeles icke positivt.
Jag torde ock få erindra, att jag påmint om iagttagande af varsamhet vid en sådan jemnförelses anställande.
Man har sagt, att jag endast hämtat exempel från Södra Länderne och ifrån England, samt att Languedoc’s Canalen icke kunde med Götha Canal jemnföras. jag har visserligen åberopat England, men jag har 'äfven anfört Länder, hvilka dels till luftstreck och dels till folkmängd äro lika med Sverige, såsom Ryssland, Norra America och Dannemark.
En värd Ledamot har förmodat, det jag af Enthousiasme försvarade Götha Canal; men vid den erfarenhet jag äger, har jag icke funnit, det någon Person, under loppet af 20 år, bibehållit Enthousiasme.
Hvad mig angår3 hafva mängfalldige beräkningar och
Stu - *98 Den 9 Februarii. dier af allt hvad i Canal-väg kunnat inhämtas, stadgat om nyttan af Götha Canal, en öfvertygelse, långt starkare än Enthousiasme.
En annan Ledamot har satt i fråga beräkningen af det redan fullbordade Canal-Arbetet samt yrkat att -f deraf, ännu skulle återstå.
Samma Ledamot har likväl för detta omdöme icke anfört någon annan grund än dess egen öfvertygelse.
För min del måste jag bekänna, att jag anser det vara oundvikeligen nödvändigt för den, som vill pröfva en så vigtig sak, att först noga och fullständigt känna sjelfva ämnet, jemte de förhållanden, som af tidens skiften och öfrige omständigheter blifvit orsakade, samt företaga en nogare granskning af Böcker och Räkenskaper.
Om man icke skulle hafva tid eller tillfälle att inhämta en sådan kännedom, måste man väl tro officiella Handlingar, bland hvilka jag torde få nämna, de af Öfver-Directeuren Hagström, hvilken långt ifrån att gå tillväga med Charlatanens öfverilning, snarare är känd som Scep* ticus, på dess Embets-ansvar och i följd af ordentligt förde Bokslut, uppgjorde Beräkningar, hvilka redan blifvit för Allmänheten framlagde samt af Vederbörande
Utskott under flera veckors tid jemväl granskade och hvilka derjemte af Directionens årliga tryckta Berättelser vitsordats, I öfrigt är jag icke emot utan tvärtom önskar, att både Öiver-Directeuren Hagström och hvilken annan Tjensteman vid Canal Verket som hellst må framkallas för att afgifva upplysningar, rörande samma Verk, hvars Den g Februarii. 199 Förvaltning alltid varit ställd på en ganska öppen fot.
Öfver-Directeuren Hagström har äfven redan varit i Stats- och Banco-Utskotten förekallad samt är tillreds, att, enär han anlitas, genast derstädes sig infinna.
Sluteligen och då jag aldrig skall glömma, att man icke bör onödigtvis borttaga Lagstiftningens dyrbara tid, anser jag mig böra uppskjuta allt vidarn besvarande af de emot mitt Memorial framställde Anmärkningar, intilldess Målet från Utskotten inkommer, och förbehåller mig att, när ämnet sluteligen skall afgöras, få anföra de ytterligare skäl, hvilka tilläfventyrs kunna blifva af nöden.
Herr Munck af Rosenschöld: Herr af Brinckman har yttrat sin förundran, att de Ledamöter, som nu talat emot nyttan af Götha Canals anläggning, icke anfört något emot den, da den först var i fråga vid 1809 års Riks dag.
Jag får rättfärdiggöra mig dermed, att jag under hela den Riksdagen icke var i Sverige.
Om icke Herr Grefve von Platen sjelf erbjudit sig att besvara invändningar mot sitt Memorial, hade jag ej framkommit med mina.
De uppgifter jag, om förhållandet emellan det. arbete, som är gjordt och ännu återstår att göra, anfört, grunda sig på Götha Canal Directions egna år 1810 och nu framlemnads Förslag och Calculer.
Det kan ej bestridas, att af Slussarne icke |:del och af Kaij Dammarne icke \ är färdig.
Dessa Arbeten äro betydligare och kostsammare än sjelfva gräfningen, sora dock icke till hälften är färdig.
200 Den g Februarii.
Herr Grefve von Platen får förlåta, om, då man ej har tillfälle jemnföra de meddelade uppgifter om dags-verken och Cubik-innehåll, man håller sig till uppgifterne om de större, för hvar mans ögon, liggande Arbeten.
För öfrigt har min mening nu ej varit, att bestrida nyttan af Canal-Arbetets fortsättning.
Jag var den ende, som år 1809, opponerade mig mot detta företag; jag tyckte mig finna detsamma vara af en så vidsrärckt plan, att den uppgifne Fonden till dess verkställande skulle blifva alldeles otillräckelig, då Staten sluteligen skulle få vidkännas utgiften; jag hördes icke då, men erfarenheten har visat att jag dock icke hade orätt i de tvifvelsmål, jag yttrade så väl om utförandet som nyttan af denna Canal:
Man yttrar förundran deröfver att Riksens Stä'nder, som år 1809 voro så beredvilliga att bevilja företagandet af denna Canal, i anseende till den Allmänna nytråden skulle medföra, nu deremot finnas af en nästan allmänt motsatt tanka; men denna förundran bör upphöra, när man betragtar att Ärendet framställdes på det sättet, att det intet skulle kosta Staten något annat än jorden,som dertill åtgeck, rimmer af Krono-Skogarne, Arbets-Commendering m. m., utan någon annan Penninge-utgift, hvilken af ett* enskilt Bolag skulle tillskjutas, som deremot erhöll Privilegium på en Discont, hvartill af Banquen erhölls ett Creditiv af 800,000 R.-dr; men dådet nu mera år uppdagadt att Bolaget icke har kun - Den 9 Febructrii.
201 nät verkställa hvad det åtagit sig, att missrakningar i plan och oförutsedda hinder och olyckor vållat att Staten fått göra oväntade uppoffringar, som gå till Millioner, om företaget skulle kunna utföras j så måste man väl anse denna Canal från en annan synpunct, nemligen den, att ännu flera Milioner kunna frugtlöst uppoffras, enär den 'ännu icke är halffärdig.
Visserligen är det påkostande att lemna allt hvad som redan är med så mycken kostnad verkställdt, till en Ruine, men nöden har ingen Lag.
Hvarifrån skola medel tagas att ytterligare fortsätta arbetet, då det vid sista Riksdag förklarades, att det af Staten erhållna årliga biträdet af 300,000 R:dr vöre otillräckeligt, utom den påräknade insättningen af Actie-CapitaJet, samt utöfver 150,000 R:drs vinst af Disconten.
Denna Summa blef genom Stats Utskottet Bolaget erbuden, om det vilie afståjftån Disconten, men hvilket anbud icke antogs.
Dä nu mera Disconten förlorat sin Credit och således mäste upphöra, Actie-Ägarne också icke vidare lära äfventyra de återstående ännu icke inbetalte 40 proCent på Actie-Capitaiet; sedan man af deras sista Bolags-Stämme-Beslut känner, att de sjelfva hafva sä ofördelagtig tanka om Verket, att de erbjudit inbetalningen af dessa 40 proCent samt öfveriåtande åt Staten af alltsammans, med vilkor att
Staten skulle förbinda sig till årlig 4 proCent räntas erläggande på det hela , hvilket vili säga att de uppoffra 33 proCent af hela Capitalet.
Det vore således minst ytterligare 300,000 R.dr, som å nyo skulle ärligen uppoffras antingen af Banquenj 202 Den g Felruarii. hvarigenom dess redan svaga Credit skulle ännu mera försämras, eller genoan ökad Bevillning på Folket, hvars räddning frän undergång likväl beror derpå, om man kan förskaffa det minskning uti de redan för starkt betungande Utlagorne.
Som förevarande ämne beror på Stats- och Banco-Utskottens handläggning, sä anser jag mig icke böra å nyo upprepa de skäl, jag redan anfört, utan anhåller endast att få rätta några uppenbara misstag, jag hört framställas.
En värd Ledamot har ytirat, att af 6t Slussar endast 13 äro färdiga samt att af g
Kaij dammar blott 2 eller högst 3 blifvit fullbordade.
Slussarnes antal uppgår ej till 61 utan endast till S9, af hvilka, utom de 13, hvilka äro fullt färdige, äfven flera andra redan äro till en ganska betydlig del uppförde, jemte Bottenhvalf, Stämportar, Bräddaflopp, Bottenaflopp m. m.
8 Kaij dammar äro redan bådeanlagde och åter nedtagne och flera dylika, åtminstone 2 eller 3 , återstå ännu för det öfriga Canal-Arbetets verkställande.
Dessutom är mycket annat Arbete, bestående af Gräfning, Mureri, Broar, Bigrafvar, Alloppsdiken m. m. verkställt, hvilket allt blifvit i Cubikfamnar beräknadt, och hvarigenom Ofver-Directeuren Hagström sluteligen kommit till den summa af fullbordadt Canal-Arbete, hvilken, såsom bygd på en säker och tillförfitelig Calcul , icke lärer kunna jäfvas.
Herr Munck af Rosenschöld: lag har ej Den 9 Februarii.
203 yttrat något tvifvelsmål om rigtigheten af Öfver-Directeuren Hagströms uppgilter.
Då fråga nu uppstått om rigtigheten af de af mig uppgifna ZifFertal, så kan intet härom nu afgöras, utan får jag med en närmare utredning häraf uppskjuta till nästa Plenum.
Grefve ron Lantingshausen , Albrecht, förenade sig med Grefve Spens uti den af honom framställde anhållan, att Grefve von Platen måtte af Ridderskapet och Adeln anmodas, att af trycket utgifva sitt för en stund sedan uppläste Memorial.
Herr af Brinkman , Gustaf. Jag utbeder mig att vördsammeligen få erindra, att det icke var någon sammansättning af enskildta Personer, som begärde Konungens Nådiga Sanction; utan Konungens Nådiga uppmaning, i anledning af Riksens Ständers enhälliga önskan, som förmådde Folket att ingå i Bolag för Götha Canals Anläggning, såsom allmänt ansedd för ett Riksgagnehgt företag.
Det vore således hardt för dem som på god tro insatt sina Penningar, att utan eget förvållande förlora dem.
I all synnerhet som ingen lärer dela den öfvertygelse att KronoUtlagorne skulle minskas, eller lättare af de Skattdragande utgöras, om Canal-arbetet upphörde.
Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att så väl Grefve v. Plåtens ofvan uppläste
Memo - 204 Den 9 Februariu rial, som de i anledning deraf afgifne Yttr3nden måtte till Stats- och Banco-Utskotten remitteras, samt Grefve von Platen erhålla Ridderskapets och Adelns tillåtelse att sitt Memorial med de öfrige Riks-Stånden communiceraj hvilket bifölls.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalften hemställde, om icke Ridderskapet och Adein behagade instämma uti Grefvarne Spens’s och von Lantingshausens önskan, att Grefve von Platen måtte anmodas till trycket befordra sitt ifrågavarande Memoria!j hvilket bifölls.
Grefve Posse, Arvid, hade inlemnat ett så lydande:
Sedan elen ledighet, Kongl. Svea Hof-Rätt under loppet af Januarii månad begagnat, upphört , samt Vaktgöringen , såsom Kammarherre hos Hennes Maj:t Enke-Drottningen, nu mera efter Hans Majit Konungens
Död , fordrar min beständiga närvaro på Kongl. Slottet, är min tid genom dessa befattningar så upptagen, att jag deraf icke äger nog öfrig, för att med den noggranbet och flit, som vederbör, kunna deltaga i Höglotl.
Lag-Utskottets göromål j och jag anser mig derföre nödsakad att hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln afsäga mig den hedrande Den 9 Februarii.
205 befattningen’ att vara Ledamot af Högloflige Lag-Utskottet.
Pierr Grefven och LandtMarsbalken anmoda* de, i anledning häraf, Herrar
Electorer att med första sammanträda , för att utvälja en Ledamot i Lag-Utskottet efter Grefve Posse.
Herr von Schulzenheim, David, (den äldre) hade inleinnat ett sä lydande:
Till närmare upplysning om den af Herr Baron Henning Wrangel väckta frågan, om Kongl. Landtbruks-Academien och om Central Ö o Verkstaden för Akerbruks-Redskap, får jag anföra följande.
Flere private
Personer vände sig till Rikets Högloflige Ständer, för att vinna ersättning för deras hos Franska Regeringen ägande Fordringar; men då ingen undsättning genom den vägen vinnas kunde, anhöllo de om Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens högt gällande Bemedling i denna deras ange. lägenhet, emot en tredjedels erbjudande af hela Fordrans belopp, som Hans Kongl. Höghet sedan täcktes, efter egit Nådigst behag till något Allmänt och Nyttigt ändamål använda.
Maj:t lät deruppå Constituera en Landtbruks-Academie, och anordnade denna Stiftelse, under Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens omedelbara Styrelse, hvilken dertill grundat en behöflig Fond. 20 6 Den 9 Februarii.
Hvad den vid Banan härstädes inrättade Verkstad till förfärdigande af Åkerbruks-Redskap beträffar, så drifves densamma icke för Kongl. Academiens räkning, utan är belt och hållet en enskild Entreprise, under Direction af Herr Majoren Blom, såsom den ende, hvilken Kongl.
Academien funnit skicklig och villig till ett sådant företag, och som deraf drager vinst eller förlust, alldeles på samma sätt, som hvarje annan för Allmänheten arbetande Slöjde-Idkare, hvars förtjenst och afsättning bero på tillverkningens godhet och pris.
Majit har, för att befordra Inrättningen af en nyttig och ej förut i Riket funnen Anstalt, tillåtit Dess Landtbruks-Academie att kostnadsfritt på vissa år förse Directeuren Blom med rum och en del Verktyg.
Academien har ock där låtit beställa de Redskap, som efterhand åt Hushållnings-Sällskapen i Riket blifvit skänkte, och detta i den välgörande afsigt, att i hvarje Län, genom välbemälte Sällskaps försorg, en Verkstad sedan kunde inrättas, där tjenliga Redskap kunde åt Länens Innevånare för godt pris lemnäs; men som veterligen ännu icke någorstädes blifvit verkstäldt.
För art vinna en lättare Communication med de flesta Rikets Provincer, haf en Central Verkstad i Hufvudstaden blifvit besörjd; men att de härstädes förfärdigade Verk® tyg förefalla nog dyra, synes vara en oundvikelig följd, där Rå ämnet och Arbetare dyrt betalas mäste.
Om sannfärdigheten af hvad jag nu haft äran anföra, har Friherre Wrangel, såsom sjelf varande Kongl. Academiens Cor - Den g Februarii 207 responderande Ledamot 4 tillfälle att sig förvissa.
Som emedlertid Kongl. Landtbruks-Academien ej är ett Rikets Ständer tillhörigt Verk, eller njuter något Publikt understöd, kan jag svårligen finna att den gjorda Motionen, kan tili något Utskotts pröfning remitteras.
Men allt hvad för och emot motiveradr blifvit må, till framtida kännedom, i Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll upptagas och förvaras Friherre Wrangel, Henning:
Då LandtbruksÅcademiens Verkstäder äro uppbyggde af den till Academien upplåtne Fond, kan jag icke finna det lämpeligt, att de Verktyg, som förfärdigas för Majoren Bloms räkning, utan afseende på något slags åliggande för honom, böra få i nämnde Verkstäder göras, hvarföre det tyckes vara billigt det Major
Blom åtminstone för antaglige priser, enligt de grunder, jag i min Motion uppgifvit, holt Allmänheten tillhanda användbara Åker-Redskap.
Jag har åtminstone trott det vara Academiens åsigt.
Som min Motion redan blifvit remitterad, lä* rer något afseende ej kunna göras å Presiden, ten von Schulzenheim# nu gjorde yrkande, att förneka Remissen.
Herr Grefven, och LandtMarskalken föreslog» stt Herr von Schulzenheim#
Memorial måtte remitteras till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottct, dit Friherre Wringels Anföran - 20g Den g Fehruarii. de i samma ämne redan blifvit af Ridderskapet oell Adeln förvisat.
Bevillni»gS‘Utskottets den 23 sistledne Januarii aflätne samt den 27 i samma månad eftermiddagen på Bordet lagde Memorial, angående de allmanna Grunderne för den blifvande Bevillningens fördelning.
Jag får för Ridderskapet och Adeln yttra hvad jag redan innom Beviilnings-Utskottet yttradt den tid, jag hade den äran att vara dess Medlem, att nemligen grunderna för den blifvande Bevillningen synes mig icke böra definitivt bestämmas, förr än Riksens Ständer afgjordt frågan om Medlen till Myntväsendets upprätthållande.
Den får ofeibatt stor inflytelse pä Nationens förmåga att utgöra Bevillningen och icke mindre på Bevillningsbördans rätta och jemna fördelning.
Skulle genom Banquens öfvertagande af Discontemas Papper, nya iMillioner utgå i Rörelsen, sä kunna Fastigheterna å Landet ännu några är bära den nu varande Bevillningen; men förgäfves väntar man dess utgörande, efter grunden af synbar förmögenhet, om BancoSedeistocken skulle förblifva sådan, som den befanns den usta Januarii ig ig. 9en g Felruarlu 309 År 1813 befunnos Landt-Egendoinarhe va* ra värde 347,000,000; 1816 endast 280,000,000* Bibehälles samma grund som hittills för bestämmandet af Egendomarnes värden , nemligen de sist slutande köpen, så fäller sannolikt, i följe af de mänga executiva Auctioner, som ägt rum i Rikets mäst åkerbrukande Provincer, Jordens värde till 22o,coo,ooo; och hvilken skillnad i jordvärde , äfvensom i Bevillnings - bördan kommer icke då att äga rum emellan de Provincer , där Disconternas fall haft inflytelse pä jordvärdet, såsom Skåne, Östergöthland och Vestergötland, och de Provincer, där detta förhållande icke inträffat, såsom Vestmanland Upland och alla de Norra Provincerna.
Under samma tid , sorn jordvärdet fallit från 347 till 280,000,000, har värdet af Husen i Städerne, Bergsbruket och Fabriquerne stigit från 55 till 80,000,000, ert bevis att Bevillningens utgörande efter den nu gällande Principen varit tryckande för Jordbruket.
Jag föreslår, att frågan om grunderne fot Bevillningen måtte hvila intill dess att frågan* om Allmänna Finance-regleringen blifvit ut* gjord.^ Atskillige yttrade härtill deras bifall* Grefve Mörner, Carl Stellan, Uppläste föt* jandet Sedan Riksens Högioflige Ständers ÖevilU Ridd, och Ad, Prqt, lii i). 37? 310
Den g Februarii* dngs-Utskott nu afgifvit sitt Betänkande, rörande grunderna för Bevillningen, och dervid följt samma Principe, som vid 1815 års Urtima Riksdag antogs, tror jag för min del, att Bevillnings-Utskottet härutinnan ganska rigtigt föjrfarit.
En Bevillnings-Förordnings verkliga förtjenst kan omöjligen med säkerhet bedömmas förr, än den någon tid varit begagnad, och af den nu gällande , hafva vi redan tvänne Års erfarenhet.