Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BankoUtsk. skall nemi. betrakta frågan i hela dess vidd och gifva sitt utlåt, deröfver; och först då synes det vara lämpligt alt man meddelar några detaljerade föreskrifter, synnerligen som, om hvad BankoUtsk. här föreslagit, blifver af flera RiksStånd antaget, saken är afgjord derigenom.
Derföre synes mig att man här bör åtnöja sig med den allmänna hänvisning, som Hr von Hartmansdorff antydt i sitt förslag; hvilket jag tillstyrker R. o. Ad. att antaga.
Hr Rosenblad: 124 § i närvar, bankoreglemente, som bestämmer sedelstocken, innefattar följande : ”Maximum för den del af sedelstocken, beräknad enl. förestående §, som icke motsvaras af bankens metalliska kassa, faställes till ett belopp af 20 millioner r:dr b:co; ägande dock Fullmäktige, att derutöfver öka sedelstocken, på sätt i § 224, mom. 4, här nedan vidare förmäles.
Det är derom som nu är fråga.
Ett enda Stånd (BorgareSt. nemi.) hade bifallit hvad BankoUtsk. första gängen föreslagit, nemi. att ur bankoreglementet borttaga 5:te afd. af Ode art.
Det är således icke något R.
St:rs beslut som borttagit 124 § i förening med § 224 i nuvar. bankoreglemente: så mycket mindre som betänk.
N:o 61, hvilket innefattar frågan derom, ännu icke har, mig veterligen åtminstone, hos de andra Stånden varit fö redraget.
Det är endast detta jag velat hafva äran nämna.
Hr Lagerheim: Då R. o.
Ad. i alla händelser, i fall Hr v.
Hartmansdorffs förslag blifver antaget såsom Ståndets beslut, blifver i tillfälle att, dä BankoUtsk:s betänk, å nyo återkommer, bestämma de detaljer som erfordras för att fylla den lucka, som uppstår genom förkastandet af hvad Utsk. nu har föreslagit, äfvensom att då yttra sig öfver de grunder, som af Utsk. komma att föreslås, samt om bestämmandet af den summa som må anses lämplig; sä får jag förena mig i hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Redan torde det vara tillräckligen ådagalagdt, att det är för det allmännas skuld och ej för några privatintressen, som ifrågavar. yrkande blifvit framställdt.
Jag har tillfö - 160
Dun 17 Juni. rene instämt med dem, som till förmån för Statsverkets intrader yrkat högre beskattning (ehuru endast vilkorligt förhöjd) på privatbankerna; äfvensom jag likaledes varit med om att begära det, efter octrojtidernas tilländalöpande, och så vida det med rörelsens behof är förenligt, inga nya dylika tillåtelser må meddelas, ej heller några under tiden meddelas; hufvudsakligen emedan jag anser det ligga i den enskilda associationens skön en alltför stor rättighet att fortfarande få bestämma öfver landsorternas penningerörelse.
Det är således i öfverensstämmelse med mina äsigter i det hela som jag önskar antagandet af ett stadgande, som motsvarar hvad som har stått i § 224.
Hr von Hartmansdorffs förslag synes mig vara af den omfattning, som bör tillfredsställa allas äsigter tills vidare; hvarföre jag tillstyrker detsammas antagande.
För att undvika all tvist om de ord, som jag tagit mig friheten föreslå såsom tillägg till Hr von Hartmansdorffs förslag, sä anhåller jag alt få sä tillvida förändra mitt förslag, att R. o. Ad:s beslut mätte komma att lyda så här: "11. o. Ad. beslutar, att 5:te afd:n af nuvar. bankoreglementes ti:te art. skall öfverhufvud bibehållas, samt vill åt'
BankoUtsk. uppdraga, att i detta hänseende föreslå de stadganden, som nuvar. omständigheter kunna påkalla.”
Dä undviker man att tala om penningebeloppet äfvensom om metallisk valuta: så att det blifver blott ett öfverlemnande at BankoUtsk. att föreslå sådana stadganden sorn betrygga banken på samma gång som de medföra den nytta, man med förslaget afser.
För min del, tror jag det ej vara någon betänklighet underkastadt, att antaga den förändring som Gr.
Gyldenstolpe föreslagit; utan hemställer endast till öfrige ledamöter, som instämt med mig, om dc ej vilja förena sig med honom?
Lagerheim:
För min del tinner jag visserligen icke något hinder att bifalla en sådan förändring i Hr von Hartmansdorffs förslag.
Häruti instämmde
Hr von Hohenhausen och Frih. Cederström.
Då härefter Frih.
Raab anhöll om uppläsning af Hr von Hartmansdorffs förslag, behagade Hr Gr. o. Landtm, uppläsa detsamma, sålydande: ”R. o. Ad. beslöt att 5:te afd:n. i nuvar.
Bankoreglementes öde artikel skulle öfverhufvud bibehållas samt ville åt BankoUtsk. uppdraga att, i hänseende till penningebelopp och verkställighetsåtgärder, föreslå de stadganden, som nuvar:de omständigheter kunna påkalla”; hvarjemte Hr Landtm, upplyste att Gr.
Gyldenstolpe nu sednast deri yrkat den af Hr von Hartmansdorff medgifna förändring, att sednare delen af förslaget erhölle följande lydelse: ”samt ville åt BankoUtsk. uppdraga att i detta hänseende föreslå de stadganden, som nuvande omständigheter kunna påkalla”.
Den 17 Juni. 161 Frih.
Vid närmare eftersinnande kan jag ej underlåta att förena mig med Hr Rosenblad, emedan Hr von Hartmansdorffs förslag har ett verkligt företräde framför Gr.
Gyldenstolpes; enär sistnämnde framställning ej har samma fullständighet.
Det förra åter har utan att något fixera, hvilket vore för tidigt, berört det vigtigaste af frågan ; hvilket jag ock anser vara lämpligare.
Jag skulle deremot vilja gifva företräde åt Gr.
Gyldenslolpes förslag, emedan det rätt förstådt innebär, att R. o.
Ad för sin del vill bibehålla summan 5,000,000, samt blott anmoda Utsk. att, i afseende på sättet huru det skall tillgå, ingifva ett förslag till ny redakt, med bibehållande öfverhufvud af den gamla.
Jag biträder således Gr.
Gyldenstolpes förslag.
Då jag nu hör, att någon kan anse Gr.
Gyldenstolpes förslag äga den tvetydighet som Frih.
Raab omnämnt, så, för att ej komma i någon ovisshet, anser jag det bättre att frångå detsamma och återtaga Hr von Hartmansdorffs förslag, som ingenting sådant innehåller.
Jag hade för min del uppfattat Gr.
Gyldenstolpes förslag så, att det gaf BankoUtsk. fria händer att inkomma med sitt förslag äfven i afseende på penningebeloppet, emedan det såsom hufvudsak ej kunde undgå Utsk:s uppmärksamhet.
Men då man nu kan vilja lägga denna tvetydighet i det af Gr.
Gyldenstolpe gjorda förslag, så är det bättre att densamma undvika ; och derföre anser jag bäst, att stadna vid Hr von Hartmansdorffs förslag.
När man skall uppgöra ett stadgande om alt ersätta privatbanker, så måste man väl bestämma någon summa.
Jag har ej bestämt den, men det följer af sig sjelft, att BankoUtsk. ej kan ingå i pröfning af saken, med mindre än det ingår i pröfning af sjelfva beloppet; och då följer ju ock att detta helopp måste af Utsk. bestämmas.
På de af Hr von Hohenhausen anförda skälen återgår jag till mitt förslag.
Då Hr von Hartmansdorff återgått till sitt första förslag, så vill jag ock återgå till mitt första förslag, nemi. tillägg af orden: ”metallisk valuta”.
Jag anser i allmänhet ej lämpligt eller nödigt att, vid denna punkt, det af Gr.
Gyldenstolpe föreslagna tillägg göres.
Då vid föreg:de riksdag beslut fattades i ämnet, så bestämdes ej något anskaffande af serskild metallisk valuta i detta hänseende.
Nu hafva privatbankerna sedan dess fått förlängning af sine octrojer, hvaraf ingen enda skall tilländalöpa före nästa lagtima riksdag; hvadan det nu synes mycket mindre probabelt, att någon af dem skulle komma att snart upphöra, än det gjorde då, enär de vid sistlidne riksdag nära hunnit slutet af octrojtiden.
Kunde man umbära förbemälde, af Gr.
Gyldenstolpe nödig ansedda omsorg på förra riksmötet, lärer det således desto mindre vara oundgängligt att fi H. 11 1C2 Den 17 Junk vidtaga densamma för närvarande.
Den allmänna garanti man gifvit rörelsen i landet, för dess bestånd, blifver i alla fall af välgörande verkan.
Jag anhåller således att Hr von Hartmansdorffs förslag måtte antagas.
Då jag tillstyrkte bibehållande af 5:te afd:n i bankoreglementets nuvar.
6:te art., så hade jag ej reglementet i min hand; men sedan jag af diskussionen blifvit öfvertygad att § 224 ej kan i sin helhet öfverensstämma med nuvar. omständigheter, så frånträder jag för min del mitt yrkande i delta afseende.
Cederström deruti, att R.
St. vid föreg:de riksdag i deras beslut om ifrågavar. 5 millioner ej föreskrefvo anskaffande af någon motsvarande metallisk valuta.
För öfrigt förenar jag mig med det af Hr von Hartmansdorff gjorda förslag.
I anledn. af den vändning diskussionen nu tagit, får jag ånyo instämma i Hr von Hartmansdorffs förslag, utan tillägg eller borttagning derifrån.
Det förundrar mig att Hr Aminoff säger det R.
St. ej vid förra riksdagen beslöto anskaffande af metallisk valuta.
Det står dock i nuvar. bankoreglemente.
Då alla andra morn., utom det första bibe hållas, anser jag ej något tillägg behöfligt, såsom varande öfverflödigt.
Hr Rosenblad: Gr.
Gyldenstolpe har visserligen rätt, att ett sådant stadgande finnes i nuvar. reglemente; men jag har upplyst huru det tillkom i fullkomlig strid emot den grundsats som BankoUtsk. hade uttalat och tillstyrkt.
Det skedde genom votering i förstärkt Utsk.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på ifrågavar. punkt blifvit yrkadt, dels af Hr Akerman, bifall till Utsk:s tillstyrkande, dels af Frih. Palmstjerna: att föreskriflerne i 5:te afdelnm af bankoreglementets 6:te artikel må bibehållas, och dels af Hr von Hartmansdorff, det beslut, hvartill förslag nyss blifvit uppläst; hvarjemte Gr.
Gyldenstolpe först yrkat ett tillägg i Hr von Hartmansdorffs förslag, sedermera begärt en förändring deri och slutligen tyckts återgå till sitt första yrkande.
Dä Hr von Hartmansdorff m. fl. ledamöter, som instämt i mitt sednare förslag, sedermera återtoge detta instämmande, så anhöll jag att äfven, med återtagande af detsamma, få återgå till mitt förra förslag med anhållan att till
Hr von Hartmansdorffs förslag måtte efter orden ”penningebelopp” läggas ”anskaffande af metallisk valuta”.
Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna lämpligt, att derest Hr von Hartmansdorffs förslag blefve bifallet, det må återstå för R. o. Ad. att pröfva om det af Gr.
Gyldenstolpe föreslagna tillägg bör inflyta, hördes R. o. Ad. häri instämma.
Den 17 Juni. 163 Hr Landtm, hemställde nu om R. o.
Ad. bifölle hvad Utsk. i förevar, punkt tillstyrkt.
Förenande mig med Hr von Hartmansdorff, afstär jag från mitt förslag.
Efter förnyad uppläsning af Hr von Hartmansdorffs förslag, hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad., med Ståndet förbehållen rättighet att efteråt pröfva det af Gr.
Gyldenstolpe föreslagna tillägg, behagade bifalla Hr von Hartmansdorffs förslag.
Slutligen hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. bifölle Gr.
Gyldenstolpes förslag, att i det nu fattade beslutet efter ordet ”penningebelopp” skulle tilläggas ”anskaffande af metallisk valuta”.
Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han funnit nej hafva öfverrösta! ja. Hr Rosenblad, Bernh.:
Näst i ordningen på föredragmslistan förekommer BankoUlsk:s betänk.
N:o 61; men då della betänk.
, omfattande vigtiga saker, ej ännu är utdeladt, så hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte besluta, att det ej må företagas förr än det blifvit utdeladt.
Det måtte ligga något misstag uti Hr Rosenblads uppgift, att detta betänk, ej blifvit utdeladt.
Åtminstone har jag, och troligen de flesta af R. o. Ad:s ledamöter erhållit det i Riddarhus-cancelliet.
Att ett missförstånd ligger till grund för Ilr Rosenblads uppgift i detta hänseende, är redan upplyst.
Sådant visar sig äfven till yttermera visso deraf, att de fleste af Ståndets ledamöter redan hafva betänk, i sina händer.
Jag anhåller icke destomindre, att, med hänseende nemligen till den långt framskridna tiden, och luisets fåtalighet för tillfället, R. o. Ad. behagade uppskjuta behandlingen af detta betänk.
Upplästes ett af Hr von Stockenström, Carl Reinh.
Polhem, inlemnadt sålydande mern.:
Ad. anhåller jag vördsamt, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot af Allm.
Besv:s- o. Ekon.Utsk. R. o.
Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer alt utse en ledamot i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. efter Hr von Stockenström.
Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:u, mern. och betänk, nemligen från 11* Den 17 Juni.
Stats-Utskottet: N:o 201, i anledn. af anmärkn:r vid betänk.
N:o 120, ang:de beviljandet af ett byggnadslån till staden Christianstad; N:o 202, i anledn. af erhållne återremisser å StatsUtsk:s betänk.
N:o 130, ang:de väckt motion om inlösen för Statens räkning af framlidne Canzli-Rådet 0.
Sundels mannskriptsamlingar eller beviljande af pension åt hans enka; N:o 203, i anledn. af erhållen återremiss å en punkt af utlåt.
N:o 161; N:o 204, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 164; Stats- samt Allm.
N:o 21, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om upphörande, under vissa vilkor, af Rotehållarnes i Röhus Län skyldighet att förse sina båtsmän med en månads uppfordringskost; N:o 22, i anledn. af väckt fråga om den utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande roteringsskyldighet ; N:o 24, i anledn. af anmärkmr vid, samt återremiss af Utskrns betänk.
N:o 5, ang:de väckt fråga om bevärings-manskapets uttagande lill vapenöfning och annan tjenstgöring; N:o 25, i anledn. af väckt fråga om en viss del af indelta arméens och båtsmanshållets ställande på vakans; IN: o 26, i anledn. af väckt fråga om förändrade grunder för roteringsskyldighetens utgörande vid Uplands och Westmanlands regementen; N:o 27, i anledn. af väckte frågor, dels om lindring i rostoch roteringsbesväret, dels om stående arméens och båtsmanshållets indragning eller förminskning; N:o 28, i anledn. af väckt fråga om befrielse från eller lin dring uti roteringsbesväret för komministerbostället Kåreslätt i Wexiö stift; N:o 29, i anledn. af väckta motioner om Smålands hussar regementes afsittande emot erläggande af häst-vakans-spanmål; N:o 30, i anledn. af väckt motion om veckodags hemmanens i Bohus Län befriande från rotering; N:o 31, i anledn. af K.
St:r, med öfverlemnande af roteringsverken för den tillökade ordinarie bätsmansroteringen ; Bevillnings-Utskottet: N:o 21, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af de lån, som R.
St:r beslutat upptaga lill bestridande af rustningskostnader ; N:o 22, ang:de återlemnande utaf riksdagsfullmäktigen Tobias Linds motion om verkställighet af 1810 års riksdagsbeslut, i afseende på krigsgärds utgörande af pastorer. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 11 e. m.
Den 21 Juni f. m. 165 Onsdagen den 21 Juni 1848.
Justerades 3:ne prot.utdr. för d. 17 dennes samt pleniprot. för d. 31 sistl.
Maj, e. m.
Hrr Bänkmäns lista vid val af 4 Electorer, efter N:o 131, Gr.
De Geer, Carl; N:o 255, Frih.
Falkenberg, Conrad Gabriel: N:o 1318, Hr Stjerneld, fullm.
Hr Oxehufvud.
Tönne, och N:o 1805, Hr Stjernspetz, fullm.
Hermelin, August Söderling; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 68, Gr. Creutz, fullm.
Hr Ulfsparre, Georg; N:o 84, Gr. Löwen, Axel; N:o 184, Frih. Koskull, Claes Ulrik; och N:o 489, Hr Rosenlindt, Berndt Magnus.
Hrr Electorers listor vid val af 2:ne ledamöter i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., efter N:o 377, Frih.
Reuterskjöld, Adam Axel, och N:o 2077, Hr von Wright, fullm.
Hr von Stockenström, Carl; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 140, Frih. Leuhusen, Alexander Magnus; och N:o 1477, Hr Jägerhjelm, fullm.
Äfvenledes öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter att i permitterades frånvaro inträda i Bevilln.- samt Allm.- Besv.- o. Ekon.Utsk.; och befunnos dertill utsedde i Bevill nings-Utskottet: under ordinarie Ledamoten N:o 1421, Hr Insenstjerna, fullm.
Sparre, Johan Alexander Artemis, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 20 dennes; N:o 1765, A. Hr Adlerstråle, Fredrik Ernst Lebrecht.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1035, Hr Wästfält, Nils Christoffer, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 20 dennes; N:o 1702, Hr Törnebladh, Carl Ottomar.
Upplästes ett af Hr Edelstam, Fabian, inlemnadt sålydande mern.:
Underrättad, att jag af II. K. o. Ad:s Electorer blifvit utsedd till ledamot i LagUtsk., får jag äran ödmjukeligen anmäla, att jag af trägna tjenstegöromål är hindrad emottaga detta uppdrag.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att äfven bland ledamöterne i RankoUtsk. en plats blifvit ledig derigenom, att Gr.
Liljen - 166
Den 21 Juni f. m. crantz, Gust.
Fredr., inlemna! sin riksdagsmannapollet, samt anmodade Hrr Elektorer att i anledn. häraf sammanträda till val af en ledamot i BankoUtsk. efter Gr.
Liljencrantz samt en ledamot i LagUlsk. efter Ilr Edelstam.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf vidare, att en icke obetydlig del af R. o. Ad:s ledamöter och suppleanter i förstärkta StatsUtsk. dels efter beviljad ledighet bortrest, dels inlemnat sina polletter, samt att det derföre torde vara nödigt att utvälja flere suppleanter i detta Utsk.; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade i det först i nästa vecka inträffade plenum utse 10 ytterligare Suppleanter för ledamöter i förstärkta StatsUtsk.
Föredrogs och företog R. o. Ad. punktvis till afgörande BankoUlsk:s d. 14 o. 15 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o (il, öfver de inom RiksStm gjorda anmärkmr vid betänk.
N:o 48, med förslag till föreskrifter, ang:de Bankens metalliska kassa m. m. l:sta punkten, ang:de 3:dje punkten af betänk.
N:o 48; och 2:dra punkten, ang:de 7:de och 10:de punkterne af samma betänk. R. o. Ad. fann Utsk:s i dessa punkter afgifne yttranden ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 3:dje punkten, ang:de 5:te punkten i betänk. N:o 48.
Då tre
Stånd redan beslutat att Banken endast må köpa sådana vexlar som äro dragna på Hamburg eller Altona och endast den sista meningen ”i Hamburg betalbara”, ännu återstår oafgjord; anser jag det fruktlöst att vidhålla det yrkande jag förut gjort i afseende på denna punkt.
4:de punkten, ang:de 8:de punkten af betänk.
N:o 48. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt föreslagit. 5:te punkten, ang:de 11:fe punkten af betänk.
N:o 48.
Hr R osenblad, Bernh:
Lika med biskop Agardh godkänner jag icke det stadgande som nu är i fråga och som återfinnes i den gamla 122:dra § af af Bankoreglementet.
Jag anser det tvertom ganska vådligt i händelse Bankofullmäktige af missförstådt nit skulle vilja vid oriktiga tillfällen tillämpa detsamma.
Men dä 2:ne RiksStånd gillat bibehållandet af §:ns stadgande i allmänhet hvadan all håga om förändring måste anses vara förfallen och den förändring som enl. detta betänkande är föreslagen endast är en följd af frenne Stånds beslut i fråga om den nya föreslagna kreditivrörelsen, så vill jag visserligen icke med afseende på min skiljaktiga åsigt i förstberörde hänseende söka lägga hinder i vägen för Den 21 Juni f. m. 1C7 §:ns antagande sådan som den nu är föreslagen.
Jag har således icke någonting emot att proposm blir till bifall men har ansett mig böra uttala denna min åsigt.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt.
6:le punkten, ang:de 13:de punkten af betänk.
Hr Rosenblad: Sedan R. o. Ad. afslagit Utsk:s hemställan i 78 punkten af betänk.
N:o 42 och hufvudsakligen bibehållit det gamla Bankoreglementets föreskrift ”om sättet för fyllande af privatbankernas sedelutgifning i fall en eller flere af dezn skulle före nästa (innevarande) riksdag indraga deras rörelse, för att vid octrojtidens slut upphöra,” så är det nödigt att afslå hvad Utsk. här föreslagit, då den hittills varande 124 § helt och hållet tillämpar sig på den förut åberopade §:n.
Den tillökning, som kan ifrågakomma bör nemi. blifva sådan som R.
St. komma att densamma fastställa i anledn. af det beslut som fattats ang:de 224 §:n hvars nuvande redaktion R. o. Ad. godkänt.
Jag anhåller derföre om afslag å denna punkt samt att det gamla stadgandet måtte vidblifvas.
Dä nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt, ropades starka ja, jemte åtskilliga nej, hvarefter Hr Landtm, tillkännagaf att han funnit ja hafva öfverröstat nej.
Sedan, vid föredragning af BankoUtsk:s utlåt.
N:o 60, i anIcdn. af erhållen återremiss, i vissa delar, af Utsk:s betänk.
N:o 12, med förslag till reglering af Bankens lane- och kreditiv-rörelse, R. o. Ad. d. 17 dennes, beträffande Utsk:s förslag till stadgande derom, att, i händelse Bankens säkerhet sådant fordrar, kassa-kreditiven för enskilde må kunna uppsägas till inbetalning inom 3 månader, i den ordning 3:dje punkten i utlåt.
N:o 61, bestämmer, uppskjutit sitt beslut intilldess den numera försiggångna pröfningen af sistnämnda utlåt, egt rum, företogs nu detta förslag till pröfning.
Lagerbjelke, Gust:
Det torde icke gå an att i ett blifvande bankoreglemente införa ett stadgande, som slutar med dessa orden: ”i den ordning 3:dje punkten i utlåt.
N:o 61 bestämmer,” utan torde det blifva nödvändigt att det stadgande, som i utlät.
N:o 61 omförmäles, blifver i bankoreglementet infördt med den redaktion, som af R.
Sl:r slutligen kan med anledn. af detta betänk, blifva beslutad.
Jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville bifalla ifrågavande tillstyrkande i sak, men med anmodan till BankoUtsk. att uppgöra ett dermed öfverensstämmande förslag till redaktion af bankoreglemente!.
Uppå härefter framställd propos. bifölls det af BankoUtsk. föreslagna Stadgandet samt uppdrog R. o. Ad. åt Utsk. att uppgöra detsannnas redaction i Bankoreglementet.
Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:* d. 14 o. 15 dennes 168 Den 21 Juni f. m. på bordet lagda mern.
N:o 62, i anledn. af R.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 14 o. 15 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 92, i anledn. af väckta motioner om revision och reorganisation af hospitals-anstalterne i riket.
Den vid detta betänk, af Hr von Hohenhausen fogade reservation upplästes pä begäran af Frih. Cederström, Claes Rud., som härefter yttrade:
Den omsorg motionären ådagalagt för en ändamålsenligare vård af de sinnnesjuke är ganska berömvärd och jag skulle i denna fråga icke hafva skiljt mig från Utsk:s pluralitet om de hade inskränkt sig till att begära sådana förbättringar i hospitalsväsendet som med nuvande tillgångar kunna tillvägabringas; Men då Utsk. begärt en utvidgning af hospitalerna, så tror jag lika med den reservant, hvars tankar nyss blifvit upplästa och med hvilken jag inom Utsk. mig förenat, att det icke är alldeles försigtigt af R.
St:r att antaga den redaktion som Utsk. föreslagit enär ordalagen äro så ställda att de kunna leda till en utvidgning, hvilken visserligen otvifvelaktig! måste föranleda till större eller mindre kostnader.
Då man nu snarare måste förutsätta det förra, då är det icke R.
St. värdigt att af K.
M. begära ett företag utan att anslå dertill nödige medel.
Det är af sådan anledn. och då jag förnummit att ett annat RiksStånd adopterat den af Hr von Hohenhausen föreslagna redaktm som jag får vördsammast anhålla att R. o. Ad. ville antaga Utsk:s förslag med den modifikation deraf som bemälde reservant föreslagit.
Jag ber att få instämma i hvad den siste talaren yttrat, nemi. att R. o.
Ad. ville fatta sitt beslut i öfverensstämmelse med hvad Hr von Hohenhausen i dess reservation föreslagit.
Palmstjerna, Carl Otto: Med Frih.
Cederström och Hr Lagerheim instämmer jag deruti, att en underd. skrifvelse till K.
M. i detta ämne bör afgå, samt att skrifvelsen bör innehålla något annat än hvad Utsk. föreslagit.
Jag kan dock icke med dem instämma deruti att ordalagen böra vara sådana som Hr von Hohenhausen i sin reservation tillstyrkt, emedan jag anser att flere förändringar i uppställningen bör ega rum, på det att R.
St. icke måtte inledas i några större utgifter eller föras längre än de egentligen afsett.
Emot ordet ”utvidgn:ug” r.r redan anmärkt att det skulle kunna leda till betydliga kostnader om något sådant i frågasättes.
Innan man uttrycker en sådan tanka att hospitalerna böra utvidgas, anser jag att man bör göra sig reda för verkliga behofvet deraf; och någon sådan utredning finnes icke i Utsk:s betänk., lika litet som någon utredning af lillgångarne till fyllande för framtiden af ett sådant behof, i fall det skulle förefinnas.
Efter de upplysningar jag varit i tillfälle att inhemta om andra länder, är förhål - Dea 21 Juni f. m. 169 landet der, att i de Stater der civilisationen stigit något betydligt såsom i England, Tyskland och Frankrike, räknar man i allmänhet en® sinnessvag på 1000 personer.
I England och Wales beräknades år 1843 antalet af sinnessvaga till 20,893 och dervid var förhållandet bland båda könen sådant att bland 11 qvinnor räknades endast 10 karlar, hvadan qvinnokönet visade sig vara mäst utsatt för denna sjukdom.