Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hela denna lista på rädgifvarnes tillstyrkanden eller uraktlåtenhet att iakttaga Rikets sannskyldiga väl innefattar väl icke några egentliga och fullständiga utdrag af Statsrådets prot., men dock något, som är värre än fullständiga afskrifter deraf; ty skulle en fullständig afskrift utlemnas, kunde allmänheten blifva i tillfälle att bedöma sanningen af de gjorda anmärkningarna, eller huruvida förhållandet af anmärkaren blifvit skeft uppfattadt.
Det kan vara en tillfällighet, som gör, att en ledamot af Constit. -Utsk. pnser Statsrådets tillstyrkanden hafva i afseende på beskaltn »gsmål varit skadliga eller ledande till förlust för staten. 'luraliteten finner, att anmärkningen ej bör föranleda till åtgärd enligt 106 eller 107 §, och nu vill Hr Cederschjöld, att en lista öfver sådana ärenden skall inkomma till Ståndet på grund af en önskan, som till Constit.-Utsk, skulle aflåtas.
Följden skulle blifva ett af två, antingen att
Representationen skulle lättsinnigt låta bero vid hvad som slielt eller också säga:
Utsk. har icke fullgjort sin pligt, icke fullständigt uppgifvit förhållandet; vi måste fordra in alla handlingarna för att se, hvad Utsk. icke velat se.
Sålunda skulle Representation beträda banan att sjelf döma i mål, deri hon icke äger constilutione! domsrätt, utan Con stit.
-Ulsk. är berättigadt att döma.
Jag tror, att Hr Lager hjelm misstagit sig, och att afsigten icke varit att på RiksSt:n öfverflytta granskningen af Statsrådets prot., utan att lemna RiksSt. tillfälle att ■ granska Constit.-Utsk:s sätt att handtera sitt kall; ty deri består hvad genom bifall till motionen möjligen kunde tillvägabringas.
Men jemväl detta är i lagen bestämdt förbjudet; ty hvad Constit.-Utsk. gör, gör Utsk. med R.
SUs rätt.
Deröfver håfva R.
St, icke någon vidare beslutande-i ätt; den saken är förbi.
Det har blifvit såsom ett ytterligare skäl för bifall af en ledamot anfördt, att sådant skulle förekomma en eljest oundviklig våldsam brytning.
För min del kan jag icke finna, hvarifrån den våldsamma brytningen skulle komma, om man följer lagarna; men väl ser jag vägen dertill öppnad, om man åsidosätter lagarna och framgår under godtyckets egid.
Hvarje afsteg till godtyckets väg är skadligt, antingen det tages af de styrande eller af folket; men det är skadligare, då det tages af de styrda, ty då det är massan, som genom sina representanter gör ett sådant steg, finnes ingen gräns för fortgåendet.
Jag anhåller om afslag å förevar, motion.
Jag kan icke medgifva lamp - Den 8 Juli. 247 liglicten af Hr Cederschjölds förslag, först af det skäl, att jag anser det icke stil i öfverensstämmelse med våra grundlagar, och för det andra derföre, att i fall dessa icke skulle lägga något hinder för hans önskan, skulle, på sätt Hr Cederschjöld föreslagit, det af honom åsyftade ändamål likväl icke vinnas.
I afseende på första frågan erkänner jag visserligen, att ordet vederbörande i fråga om den auetoritet, hvars bifall fordras för tryckningen af Statsrådets prot. och sådana handlingar, som kunna innehålla större eller mindre del af samma prot., icke är så bestämdt tydligt, att det ej kan advoceras derhän, att Constil.-Utsk., enär det under sin vård äger dessa prot., möjligen kunde anses såsom den vederbörande, hvilken kunde lemna bifall till denna tryckning.
Men det är en annan omständighet, hvarom Frih.
Ehrenborgh redan lemnat upplysning, som här bestämmer frågan, att semi., i fall Constit.-Utsk:s prot., rörtde granskningen af Statsrådets prot., skulle meddelas i ett RiksSt., skulle, i händelse inom Utsk. anledningar till anmärkningar förevarit, som sedermera inom CJtsk. föffallit, rörtde sådana frågor, som uti Ulsk. kunna discuteras, men inom
Stånden icke få komma under öfverläggning, sådana prot. kunna blifva meddelade, hvilka antingen emot grundlagens bud blefve föremål för Ståndets öfverläggning, eller endast skulle vara föremål för nyfikenheten, utan att kunna föranleda discussion.
Sålunda kunde ett utlåt, inkomma till ett PiiksSt., sorn dess Talman ej ägde rättighet att föredraga, hvilket omöjligen kan vara lagenligt.
Jag anhåller att äfven få fästa uppmärksamhet på den stora skillnad, som är emellan saknad olfentlighet af sådana Regeringens prot., och saknad offentlighet af åtgärderna.
Det är sjelfva handlingarna och besluten, det är deras offentlighet, hvarpå omdömen om Styrelsen kunna grundas, icke uppå prottn.
T de flesta constitutionella länder finnas inga sådana prot.
Orsaken, hvarföre sådana mäste finnas hos oss, är de särskilda stadgande!), våra grundlagar innehålla i afseende på personliga till- eller afstyrkanden af rådgifvarne.
Det är detta, som föranleder våra Rådsprol.; annars vore de lika obehöfliga här, som i andra länder.
Då vår grundlag omgjordade granskningen af Statsrådets åtgärder med den varsamhet, som blifvit löreskrifven, var det icke blott en theoretisk speculation, som förorsakade denna varsamhet; dertill bidrog äfven en ganska dyrköpt erfarenhet, som vi förvärfva! under de 60 år, då Råksrådsprottn vore ett öppet fält för RiksSl.
, utan att sanningen då mera oväldigt än nu blef iakttagen eller förmådde göra sig gällande mot enskilda passionerna, interessena och cotteri-andan.
De beslut, som under denna tid tillkommo, särdeles emellan 1727 och 1771 , voro ingalunda af den art, att man nu äger skäl att försöka kringgå de stadganden, som vår grundlag innefattar i detta fall, och göra dem ändamålslösa genom de resultater, som kun - a43 Den 8 Juli.
I de vinnas på en annan väg.
Men jag lommel’ nu äfven till den händelse, att ett bifall till Hr Cederschjölds motion lunde äga rum.
I sådant fall skulle, enligt Hr Cederschjölds förmenande, allmänhetens omdöme blifva rättvist.
Gif allmänheten sanning, så blir den upplyst och då blifva oriktiga omdömen kullslagna.
Jag lemnar helt och hållet åsido, huruvida denna sats är riktig; för att blifva riktig förutsätter den, att hvar och en, som ingår i bedömandet, skall använda vilja, mod och omtanka för att pröfva sanningen, samt således vara opassionerad, och att detta vanligen icke är händelsen uti närvarande epok, hvarunder passionerna så ofta äro med i spelet, det är något, som historien och erfarenheten visat oss alltför mycket.
Men om man äfven antager, att denna Hr Cederschjölds sats vore riktig, förfaller den, då han sjelf, med den kännedom häri äger om Utsk:s prof., förklarat, att de icke innehålla hågra utdrag af Statsrådets protocoll.
Anledningen till motionen var ju önskan att betaga omdömet den slutsats, att Constit.- Utsk:s utlåtrn om granskningen af Statsrådets prof. hafva varit ensidiga; men om man tror det, är det icke möjligt att genom allmängörandet af Utsk:s prot., sådana de efter Hr Cederschjölds egen uppgift äro, förändra denna tro, ty då man icke ser allt, d. v. s. jämväl Statsrådets prot., med alla der intagna raisonnementer och beslut, skulle, efter erhållandet af Constit.-TJlsk:s prot., qvarstå samma förevändning för dem, som anse Utskts utlåttn ensidiga, så att målet vore lika litet vunnet.
Jag kan icke annat än på begge dessa skäl anse motionen olämplig; men på det första skälet förenar jag mig med dem, som ansett den grundlagsvidrig.
I anledning af de yttranden, sorn blifvit fällda, sedan jag sednast hade ordet, skall jag utbedja mig att först få erinra, det Hr Lagerhjelm, hvars närvaro jag nu saknar, talat om Statsrådets prot., om hvilkas utlemnande det aldrig varit fråga.
Alla hans farhågor för vådorna af bifall till min motion, grundade sig på denna orätt fattade mening.
Innan han aflägsnade sig, upplyste jag honom derom, och han fann äfven sitt misstag.
Man har talat om, att allmänheten icke behöfver Const.-Utsk:s prot. för att stadga sin opinion om Regeringens förhållande, emedan den har facta att gå efter.
Ja, den har facta; och vi se äfven resultaterna deraf kanhända i StatsUtsk. och i mängden af de anmärknisariledningar, som uppgifvas i RaksSt.
, hvarifrån de förut vanligen icke kommit.
Men just för att upplysa dessa facta ; hvarpå man tror anmärkningar kunna grundas, har jag önskat, att Constit.-Utsk:s prot. klefve öfverlemnade till allmänheten, så att man linge se, att det icke står så illa till, som man trott.
Boye har fruktat, att II.
St. skulle erhålla en granskningsrätt; Ja; en Den a Juli. en granskningsrätt öfver Constit.-Utsk:s förhållande; och det liar förundrat mig att höra honom frukta för delina grnnskningsrätt, då han haft den godheten att vid flera riksdagar och sednast vid denna Understödja mitt påstående, att 11.
St. äga denna granskningsrätt och icke äro ställda under Constit.- Utskrs förmynderskap.
Denna värde talare har jemväl förblandat de ifrågavar. prot:n och tagit dem för Statsrådets prof., hvarom jag icke nämnt ett ord.
Hvad beträffar den värde talarens uppmaning till Hr Gr. o. Landtm, att noga besinna sig, innan han gjorde propos., så anser jag densamma hafva varit öfverflödig.
Motionen har legat på bordet flera dagar och det slår icke felt, att ju Hr Gr. o. Landtm, besinnat sig derpå.
Cederströms yttrande har jag i anseende till afståndet ej kunnat helt och hållet höra; mea jag har hört, att han grundade sin tanke derpå, att Constit.- Utsk. handlar med R.
Men detta är hvad jag, så till sägandes, från verldens begynnelse bestridt och arnar bestrida, så länge jag lefver.
Jag får påminna Hr Frih. med hvad ifver han bedref den saken, att secretessen i Banken skulle afskaffas, och huru väl det var, att han lyckades.
Jag skulle tro, att all secretess är farlig jemväl i Constit.- Utsk., och man skulle kunna använda nästan allt, hvad Frih. yttrade om secretessen i Banken, såsom bevis på vådorna af secretessen i Constit.Utsk. Frih.
Ehrenborgh har åberopat go §.
Reg.F. Jag får dervid anmärka, att vi nu hafva, om jag får så säga, vuxit från spökrädslan för denna §.
Fordom tjenade den till skrämskott för mången; men den har befunnits mindre fruktansvärd, sedan man börjat besinna, att der blott talas om frågor, och att fråga är något, hvarpå svar skall följa.
Der är sålunda blott förbjudet att väcka motion om embetsmäns till- och afsättande, o. s. v. Hr Rosenblad har sagt, att Constit.Utskts omdömen skola vara ensidiga, såvida de icke grunda sig på utdrag afStatsrådsprot.
Jag föreställer mig, att man ej behöfver göra några egentliga utdrag ur Stalsrådsprot. för alt kunna bedöma rådgifvarnes förhållande, och det är också detta, som skett i Constit.Utsk.
För öfrigt utber jag mig att till de värda ledamöters uppmärksamhet, hvilka sett så stora och grufliga vådor i meddelandet af Constit.Utskts prof., blott få framställa den omständighet, att sjelfva den grundlag, som förbjuder utgifvandet af Constit.Utskls prot., rörrde Statsrådet, annorlunda än med Constit.Utskrs begifvande; att sjelfva denna grundlag, säger jag, stadgar likväl ej värre hinder deremot, än som kan öfvervinnas med ioortdrs böter.
Det heter nemi.: ”gör någon annan det,” nemi. utgifver ifrågavar. handlingar af trycket, ”bote han derföre 100 r:dr eller me”ra, efter brottets beskaffenhet.”
Yi hafva sett, att utdr. ur Constit.Utsk:s och sjelfva Statsrådets prot. blifvit gjorda och publicerade samt försonade med de i lagen utsatta bö9 H. 32 Den S Juli. terna; och jag hemställer då, om det kan vara R. o.
Ad. värdigt att för så ytterst vådlig anse en sak, sorn sjelfva lagen ej belagt med högre ansvar än 100 rrdrs böter.
Då Hr Cederschjöld väckte förevar, motion, bestred jag, att den kunde upptagas.
Detta skedde i följd deraf, att motionen då hade den form, att jag tror motionären nu sjelf inser, att jag hade rätt, då jag bestred densammas upptagande.
Sedan motionen nu blifvit skriftligen iulemnad och ändringar deruti blifvit gjorda, anser jag den ej vara grundlagsvidrig; men jag torde dock få fästa någon uppmärksamhet på motionen äfvenledes i närvar, skick.
Jag kom visserligen sent upp under discussionen och har således ej fått höra allt, hvad i ämnet blifvit anfördt; men jag har dock haft den fägnaden att höra Hr Cederschjöld här upptaga en del af de gjorda anmärkningarna.
Han har dervid bestridt att med tryckningen hafva afsett några Statsrådsprotrr; men jag hemställer, med ledning af de ord, som finnas i motionen, om här icke är fråga just om tryckningen af Statsrådsprotm, ehuru visserligen den ena kan säga, att dessa prof. ej äro i fråga, och en annan, att fråga är både om Constit.Utskrs och Statsrådets prot.
I motionen står nemi.: ”yttra den önskan, att Constit.Utsk. ville ”till R. o. Ad. utlemna dess prot., rör:de Statsrådsprot:ns ”granskning.” Hvad kunna Constit.Utskrs prot., ang:de Statsrådsprotms granskning, innehålla annat än en granskning af Statsrådsprot.?
Granskar man en sak och skall dervid anföra skäl och motskäl, så måste man gå till hufvudsaken, sorn skall granskas.
Man kan härvid presupponera, att t. ex. det kan finnas en ledamot, som ej önskar något förhemligande, och man kan ej neka honom att låta för sig uppläsa och sedan i sina yttranden införa Statsrådsprotm, och när han det gjort, ligga de af honom citerade stropherna uti Constit.Utskrs prot., och dessa kunde sålunda ganska lätt komina till allmänhetens kunskap.
Jag tror icke, att det varit grundlagens mening, att Statsrådets prot. i alla mål skulle meddelas allmänheten.
Här har visserligen, då denria fråga förra gången förevar, näin uppmärksamhet af Hr.
Cederschjöld blifvit fästad derpå, att ifrågavar. handlingar, enligt tryckfr.-förordn., kunna utbekommas med vederbörandes tillstånd ; men jag tvekar icke att yttra, att Cpnstjt.Utsk. ej är vederbörande i detta fall.
Constit.Utsk. får dessa handlingar blolt ad notitiam och till sin ledning och bedömande, men äger icke rätt alt döma, huruvida de kunna utlenmas eller icke., eller huruvida Rikets väl står tillsammans med detta utlemnande.
Hr Cederschjöld har väl i sin motion infört tillägget, ”så vidt protrn äro af beskaffenhet, alt ej ge”nom kungörandet äfventyra Rikets väl.”
Men möjligen skulle ganska häftiga debatter uppkomma i fråga, huruvida Rikets väl äfventyrades, och måhända skulle beslutet derom D c n 8 Juli. a5l lomma att bero af en sluten votering.
På denna grund lan jag icke biträda Hr Cederschjölds förslag, och i fall R. o. Ad. skulle detsamma remittera, önskade jag, att det må blifva af Constit.Utsk. afslaget, emedan jag icke ser några garantier emot de olyckor, som möjligen genom bifallet kunde beredas, hvilka olyckor icke skulle motvägas af nyfikenhetsbegärets tillfredsställande, som måhända blefve enda fördelen af bifallet.
Jag behöfver afskudda från mig tvenne beskyllningar.
Det har ytterligare blifvit sagdt, att jag önskat en granskning i RjksSt. af Statsrådsprot.
Lika litet som Hr Cederschjöld i sin motion sökt tillvägabringa en sådan granskning, har jag åsyftat den.
Jag har tvärtom sagt, att jag anser ali granskning af Statsrådets prot. vara ett oting och orimlig.
Jag går längre och önskar, att de aldrig måtte finnas, helst jag anser, att om prot. inom Konungens Conseil finnas, som man vill hålla hemliga för allmänheten, lomma de icke till Constit.Utsk., ty i sådant fall blefve de icke hemliga, enär Utskrs ledamöter ej gjort tysthetsed och prot:n blifva tillgängliga för hvar och en, som vill riskera 100 r:dr, och de sålunda kunna blifva tillgängliga för liela verlden.
Det ar således icke tänkbart, att några öfverläggtiingar, som äro af vigt, komma till Constit.Utsk., utan Utsk. kan endast erhålla besluten.
Jag känner icke förhållandet; men jag tager för afgjordt, att något så oklokt ej kan äga rum, som att discussionerna inom Konungens Conseil skulle komma till prot.; och om det är praxis, måste orsaken vara den, att inga vigtiga discussioner derstädes äga rum.
Ett af dessa två förhållanden måste inträffa, ty att af prottn inhemta en Regerings karakter anser jag vara alldeles orimligt och onaturligt.
Här är således icke fråga om att granska Styrelsens åtgärder, utan att granska, huruvida Constit.- Utsk. handhaft sitt åliggande, så oformligt detta åliggande enligt grundlagen an är.
Granskningen af Statsrådsprot:n sker lill följd af ett grundlagsstadgande, hvaruti jag icke ser annat än ett län från 1720, då Reg.form bjöd, att Riksrådets omröstningsprot. skulle visa, hvad del -de uti Regeringen röstägande ägt uti regeringsåtgärderna, dä del var genom röstberäkning, som Regeringens beslut bestämdes.
Numera behöfva de olika meningarna ej komma till prot. och ännu mindre lill Constit.Utsk.
Hela ändamålet med Hr Cederschjölds motion malte ej vara annat, än att visn Representationen och allmänheten, huruvida Constit.Utsk. fullgjort eller kunnat fullgöra, hvad man af detta Utsk. begärt.
Min öfvertygelse är, att Utsk. icke kunnat fullgöra, hvad man fordrar, och jag önskar således, att detta mätte blifva fullkomligen ådagalagdt.
Jag har icke sagt, att en stor brytning eller våda skulle kunna förekommas genom denna åtgärd.
Jag har sagt, alt man borde bereda all öfvergång 232 Den 8 Juli. till reform oell derföre lemna upplysningar, hvarigenom det allmänna veltet på en lugn väg kunde vidtaga de mesurer, som äro nödiga till förekommande af en katastropli på en annan väg.
Det är på denna grund, jag vill understödja ali slags offentlighet, och jag kan således ej annat an understödja ifrågavar. motion, sedan den en gång blifvit väckt.
Det är icke tänkbart, alt Constit.Utsk. kan sätta ett helt RiksSt. i samma kategori med en enskild person.
I det sednare fallet kan det vara möjligt, att
Utsk. kunde med skäl vägra att lemna kännedom om sina prot., men då ett helt RiksSt. önskar erhålla dem, kan icke något skäl tänkas för Utskrs vägran, såvida icke Utsk. vill gifva tillkänna en karakter af den betänkliga natur, att det är af högsta vigt, icke blott för 21. o. Ad,, utan jemväl för samtl.
Stånden att känna Utsk:s sätt att handla.
På grund af hvad jag nu yttrat och min enskilda öfvertygelse om det ringa värde, saken har, anhåller jag, att R. o. Ad. ej måtte göra någon svårighet vid att biträda motionärens önskan.
Mig synes denna debatt hafva blifvit förd på sidan om ämnet.
Här- har till hufvudsaklig del blifvit taladt om Statsrådsprot.
Här har sedermera blifvit framstäldt hvilka vådor kunde föranledas af de beslut, R. o. Ad. skulle gå att taga, då det likväl icke är fråga om något beslut, utan om ett begärdt yttrande af Ståndets önskan.
Jag instämmer med motionären i detta fall och ber att få åberopa hans egna ord, att ”11. R. ”o. Ad. skulle finna skäl att till H.
Constit.-Utsk. yttra den ”önskan, att Utsk. ville till R. o. Ad. utlemna dess prot., ”rörjde Statsrådsprot:s granskning.”
Då jag jemnför denna motion med grundlagens stadgande i detta fall, och då det slutl. är öfverlemnadt till Constit.Utsk., som är och måste vara ”vederbörande” i fråga om dess egna prot., att bedöma, huruvida ett eller annat prot. behöfver undantagas, eller, med ett ord sagdt, att icke utlemna det, som bör hållas hemligt: om något sådant emot min förmodan skulle finnas, kan jag icke se ringaste våda af bifall till Hr Cederschjölds motion.
Jag går så långt, alt jag yttrar den enskilda öfvertygelse, att denna motion i sina resultater kommer att leda till nytta, emedan Constit.Utsk. af mig är allt för väl kändt, för att jag skulle kunna antaga den möjlighet, att Utsk. skulle lemna ut sina prot., oansedt den karakter Utsk. redan ådagalagt vid denna riksdag.
Således ser jag från ingen sida af saken, hvarken i anseende till motionens innehall eller i anseende till följderna af bifall till densamma, den ringaste våda vara att befara; och då det mäste vara en nogsamt bestämdt sanning, att i offentligheten af Styrelsens förhandlingar ligger största borgen för nationens bifall, i fall Styrelsen är kraftfull och god, ser jag icke annat, än att Hr Cederschjölds motion är ganska ir4 Den 8 Juli. Gr. o. Landtm.
Hvad den frågan beträffar, skul/e jag tro, att man kan vara af mycket olika tankar i afseende på våra constitutionella förhållanden, titan att man likväl bör söka tillgripa den sista reträtten, som är alt fly dertill, att Landtm, alltid skall stå till hands med att vägra propos.
Jag har för mycken vördnad för Hr Gr. o. Landtm, och för dess nit att följa grundlagen med den noggrannhet, menskligt bedömande tillåter, för att tro, det någon propos. vid detta tillfälle kan blifva vägrad.
Jag hoppas, att vägran å propos. sällan skall komma i fråga; ty skulle denna tactik, att vädja till rättighet att vägra propos., att Hrr Talmän göra sig gällande, skulle vi till slut komma till det resultat, som jag förut framställt, att nemi.
RiksSt. skulle göra intet och deremot Constit.Utsk. samt 3 valde Talmän skulle göra allt.
Jag får i historiken af denna fråga nämna, att en sådan önskan blifvit Constit.Utsk. vid föregående riksdagar tillkannagifven, utan att någon enda talare, med undantag af Frih.
Cederström, ansett saken vara grundlagsvidrig; och hvad Frih.
Cederström angår, följer af hvad jag redan yttrat, att han fullkomligen gått öfver från denna tanke.
Jag tror således, att ingen af Ståndets ledamöter anser Hr Gederschjölds motion stridande mot grundlagen, och vågar anhålla om Hr Gr. o. Landtnns propos. lill remiss af motionen. u Frih.
Hr Cederschjöld och Hr Gr.
Horn hafva i sina yttranden visat, att de vidhålla den mening, att ingenting annat skulle komma till allmänhetens kännedom, än Constit.Utsk:s sätt att behandla frågorna.
Men jag tror deremot, att det blott vore en omväg för att få alla Statsxådsprot:n för allmänheten framlagda; och jag kan derföre icke tillbakahålla min ledsnad deröfver, att den värde ledamo-, ten, som vanligen icke gör andi'a orätt, har oriktigt tillagt mig hafva begått en inconseqvens, ty jag väntar af honom en urskillning emellan att äga en magt och att missbruka den.
Jag har föisvarat Ståndens rätt ifråga om 107 §.
Reg.- F., och skall alltid försvara den; men i följd deraf förklarar jag, att då jag erkänner, att Constit.Utsk. äger granskningsrätt af Statsrådsprot:n, bestrider jag likväl, att det äger domsrätt deröfver.
Annat är således denna granskningsrätt och annat att begära, att Utsk. skall missbruka sin magt och göra något, som är förbjudet.
Det är förbjudet att låta Statsrådsprotm komma till allmänhetens kännedom, och genom bifall till Hr Gedeischjölds i dess motion uttryckta önskan vore likväl vägen öppen dertill; och jag får derföre till Gr. Horn, Hr Cederschjöld och Gr.
Cronhjelm hemställa, om deruti icke ligger någonting (jag vill afhålla mig från ordet insidiöst) ovanligt att på ena sidan säga, att det innefattar blott en oskyldig önskan, men tillika säga: vi vänta, att Utsk. icke nekar att uppfylla densamma..
Man må gifva hvad form man vill åt eu så beskaffad önskan, så kal - Deli 8 Juli. a53 principenlig.
Jag anhåller således att få till vederläggning upptaga några emot densamma gjorda anmärkningar.
Hvad först Frih.
Cederström beträffar, får jag öppet erkänna, att jag, i fall det tillätes mig att så yttra mig, tror mig idelina fråga hafva Frih.
Cederström fulleligen i mina händer^, emedan den nu förekommande fråga är den enda förklaringsgrund till lians yttrande för några dagar sedan, att sedan man lagt Constit.Utsk:s frikännande utlåttn till handlingarna, kan man votera öfver personerna i Statsrådet.
Vid genomläsandet af Hr Cederschjölds motion finner jag, huru Hr Frih.
Cederströms förslag, hvilket jag förut ansett vidunderligt, kan låta verkställa sig, nerol, så, att man under tiden förskaffade sig protrn från Constit.Utsk. för att erhålla de upplysningar, utan hvilka jag tror, att hvarken Frih.
Cederström eller någon annan Ståndets ledamot ville bringa ett Stånd till votering i en så vigtig fråga, deri man eljest ej hade den ringaste kännedom.
Således tror jag, att det måste vara ett misstag af Frih.
Cederström att icke tillstyrka denna motion för att derigenom bevisa rimligheten af dess eget förslag.
Sedan jag sålunda fullkomligen undanröjt denna motståndare, ber jag att fä yttra mig i afseende på hvad en annan värd talare, Gr. v. Fersen framställt, nemi. farhåga derför, att Statsrådsprottn skulle, med beräkning på en sådan motion, vara intagna i Constit.Utskrs prot.
Denna farhåga måste i allo förfalla, när man betänker, att TJtsk. har i sin magt och myndighet att, utan alt uppgifva några facta, säga, att förhållandet är sådant, att Utsk. ej anser sig böra gå R. o. Ad:s önskan till mötes; och som|jag i detta fall, eller att vägra upplysningar, har största förtroende för Constit.Utsk., anser jag Statsråden härigenom riskera lika litet sorn genom alla de anmärkningar, som blifvit gjorda.