Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
.Skälen liärtill behöfva ej af mig vidare utvecklas, då jag har att åberopa de af H. M. Konungen tillförordnade comiterades till tulltaxans öfverseende afgifna, på så väl theoreliska principer som praktisk sakkännedom och erfarenhet grundade utlåtande, hvilket K.
M. uti Dess nåd. propus, med godkännande till R.
St. öfverlemnat.
— Oin den skyddstull, sorn föreslås, är så hög att den kan anses vara ett indirect förbud, är den, det oaktadt, i ett hänseende af elt högt och bestämdt företräde framför förbud: det är i moraliskt hänseende.
Hyad sorn är förbjudet till införsel, men allmänna behofvet, vare sig verkligt eller af tiden och luxen til Iska— padt, äskar, det banar sig en oloflig väg.
Lagbrytaren undser med sig sjelf och undses af mängden, och en moralisk opinion emot dylika lagbrott, eller hvad man förstår med och kallar lurendrejeri, kan svårligen bildas.
Hvad åter är tillätet till införsel, om ock mot hög tull, det kan i loflig väg erhållas, och den redlige köpmannen har en utväg öppnad för sig; man undser då icke med lagbrytarne, och en moralisk opinion emot tullför snillning, sorn är stöld af Statens medel, danas lättar e och af sig sjelf.
Controllerna mot oloflig varuinförsel, vare sig alt varan är tillåten eller förbjuden, äro alldeles enahanda och icke svårare att tillvägabringa eller att få skärpta och förbättrade i det förra än i det sednare fallet.
Skyddstull är således, efter min äfven på någon erfarenhet grundade öfvertygelse, alltid att föredraga framför förbud.
Ju lägre denna skyddstull kan blifva, desto bättre.
Ju högre tullafgifler, desto större smugglingsyinst; ju större smugglingsvinst, desto mera lockande lagöfverträdeiser; och ju större retelsen härtill är, desto mera demoralisation verkar den och desto svårare blir controllen.
Med svårhandliafd eller omöjlig tullcontroll kunna det prohibltiva systemets försvarare ya| hafva tillfredsställelsen att se sina principer understödda af bokstäfver och siffror i tulltaxans coJumner, men i verkligheten skulle deras intresse vinna genom medgifvande af måttliga tullbestämmelser samt deraf följande mindre lockelser till lagbrott och lättare handhafda conti oller.
Uti det föregående hav jag hufvudsakligen afsett förbud mot införsel och införselstull.
Ehuru ganska mycket deraf är tillämpligt äfven på förbud mot utförsel och utförselstull, är förhållandet dermed dock icke i alla delar detsamma; hvilket jag nu blott ber att få hafva anmärkt.
Hvad föredragningen eller behandlingen af Bevil!n.Utsk:s nu förevarande utlåt.
N:o 3o beträffar, anhåller jag vördsamligen att den måtte få ske punktvis, i den ordning de flera särskildta besluten förekomma, qch tulltaxan derefter i detalj blifva föremål för discussionen, båda delarna under D eu 8 D « c e m b e r f. m. iakttagen jemförelse med de i betänk.
N:o ai framställda grunder och förslag.
Innan discussionen i sjelfva saken företages, anhåller jag att få yttra några tankar 0111 det sätt mig synes vara lämpligast för detta ärendes behandling.
Ingen fråga är genom discussion så utvecklad som denna.
Den har blifvit det så val på delta rum, smil inom öfriga Stånden, uti allt hvad de allmänna principerna angår, ganska fullständigt, och så att förmodligen ingen finnes, som ej stadgat sin öfvertygelse derom.
Jag hemställer derföre till R. o.
Ad., om ej både lämpligt och ändamålsenligt vore, alt li. o. Ad. icke fördjupade sig uti en ny princip-discussiou, som dock ej kan tjena till annat än alt omsäga hvad vi något hvar sagt i somras, då frågan förevar, utan genast öfverginge till sjelfva tariffen, då det står en hvar öppet att vid hvarje princip uttala sina äsigter deröfver.
Jag anhåller om Hr Frih. o. Landtmts propos. till bR fall härtill.
Hr Skogman, Garl David:
Utsk. instämmer i den åsigt, som vid 2:ne föregående riksdagar blifvit af 3 RiksSt. yttrad, nemi. alt, i stället för förbud, genom siffror söka bereda det skydd, sora för våra inhemska näringar anses erforderligt.
De, som gynna denna mening, och anse det åsyftade ändamålet, nemi. näringarnes förkofran, derigenom skola befordras, torde dock linna lämpligt att ej i förväg binda sig genom något allmänt beslut, utan borde det hellre vid hvarje särskildt fall bestämmas huru förhållas skall, och lö i5 års tulltaxa skall måhända ofta finnas utgöra en skälig medelväg emellan de olika meningarna.
Ur denna synpunkt förenar jag mig uti Hr Frih.
Hamiltons förslag lill detta måls föredragning.
Hr von Hartmansdorff, Au g,:
Jag har visserligen ingenting emot, att betänk, föredrages punktvis, då man vid hvarje särskildt föremål äger tillfälle uttrycka deri mening man hyser; men jag skulle anse såsom en af de största fördelarna för våra näringar, om man i allmänhet gjorde så få förändringar som möjligt uti den gällande tulltaxan, på det att våra näringsidkare någon gång kunde hugna sig deraf, att en riksdag förbigått utan förändring i grundsatser och utan alltför betydliga förändringar i sjelfva tillämpningen, Endast derigenom kan man hoppas alt förtroende vinnes loide näringar, som bero af förhållandet tm-d tullbestämmelserna; att menniskors omtanke skall riktas derpå och deras ca* pitaler användas derför.
I sådant hänseende och då de beg* ge belänkandena icke äro annat än variationer på den tulltaxa, sorn för närvar, finnes, skulle jag önska och anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes vid hvarje särskild bestäm* melse låta tillika uppläsa hvad nu gällande tulltaxa derom innehåller, på det Ståndet måtte blifva i tillfälle att i hvarje i8a Dcu 8 December f. u). särskildt fall jemföra livad som guller med livad som föresläs atl blifva gällande.
Då jag fullkomligen gillar Hr von Hartinansdorffs yttrade åsigt, att en diseussion om principerna är olämplig, så skall jag nu afhålla mig derifrån; men då den siste varde talaren yttrat den önskan, att vi måtte i möjligaste måtto vidblifva de gamla tullliestämtnelserna, så får jag tillkännagifva, det jag önskar, alt vi en gång måtte komma in på ett rationelt systeme, hvarigenom stridsfröet omsider kan blifva undanröjd t.
Äfven jag önskade alt man ej fördjupade sig i allmänna discussioner öfver de stränga grundsatserna; men jag fruktar, att det mera är en from önskan än anleiln. att hoppas, alt dessa allmänna discussioner skola uteblifva.
Tvänue stora grundsatser vilja göra sig gällande.
Den ena är en theofetisk grundsats, som ingen commerciel stat antagit; men som de stora commerciella och industriella staterna gerna önska, att undra stater vilja antaga, för att vinna så myckel säkrare afsättning med sina egna tillverkningar.
Den ena är theoriens, den andra praktikens åsigt.
Jag betviflar, att vi vid aila tillfällen kunna undvika att vidröra dem.
För min del skall jag dock bjuda till att inskränka mig så mycket som möjligt, utan alt likväl afsäga mig rättigheten alt yttra mig om principer.
Jag delar Hr von Hartmansdorff!: åsigt oell önskar lifligt, att R, o. Ad. ville behjerta den hufvudsakliga grundsatsen, att stadga i näringsförfaitningar är en så vigtig omständighet, att den icke utan skada för fäderneslandets stora och allmänna intressen kan förbises.
Månne det icke är skäl att en gång försöka att låta en riksdag gå förbi, utan alt, såsom hittills vid hvarje riksdag varit händelsen, vända upp och ned på hela tull-lagstiftningen.
Jag skulle önska, att man ville qvarblifva vid i835 års lagstiftning, desto hellre som nya lagstiftningen icke kan komma till verkställighet utan alt lemna en mellantid, under hvilken den gamla lagstiftningen skulle gälla, och då, efter man hade den nya lagstiftningen i perspectiv, en mängd artiklar skulle införas, hvarigenom inrikes tillverkningen, som är i behof af skydd, skulle komma att lida, äfvensom handelsbalancen att ojemnt tryckas.
Jag anser rättast vara att punktvis genomgå tulltaxan.
Jag ber R. o. Ad. icke upptaga detta ämne såsom en theoretisk tvistefråga, utan med afseende på landels näringar.
Här är fråga om alt näringar, sorn hafva en tillverkning till värde af fem, sex eller sju millioner, skola gå under innan nästa riksdag.
I hvarje lagstiftning kunna felsteg begås.
Det är skadligt för landet, när sä händer; men om man tager ett oriktigt steg i civil-lagstiftning, så äger man utvägen att taga steget tillbaka en annan gång.
Slår man deremot an en falsk grundsats i näringsfrågor, som verkar på hela Ian - Dea 8 Dece suber f. m. iS3 dets näringssysteme, så lijelpes del icke dermed, alt man vid påföljde riksdag förändrar lagstiftningen; ty näringsidKarne äro emedlertid ruinerade och capitalerna dragna (ian näringarna, och till återtagande af hvad som sålunda förlorats fordras icke blott förändring i lagstiftningen, utan äfven en lid af 20 å 3o år.
Fäderneslandet har icke rättighet att experimentera med sina capitaine, hvarigenom ett folk aldrig lörsättes i välstånd utan förblifver proletärer och liggare; och tryckande afgifter för att föda sysslolösheten blifva följden af ett sådant sätt alt gå tillbaka.
Jag har redan haft tillfälle att yttra mig mot den theoretiska behandlingen af detta ämne, hufvudsakligen med afseende på de stora svårigheterna att på den vägen komma till bestämda resultat.
Jag hade äfven nu föreställt mig rättast vara att undvika dessa llieoretiska betraktelser; men dä denna fråga blifvit framdragen först af Tullcomitéen och sedan af Bevilln.Utsk. i dess första betäuk. och nu ytterligare af en värd talare vidrörd, samt då måhända flere ledamöter af Ståndet tänka lika med honom, och det är af vigt att känna på hvilken basis man opererar, på del man må söka åstadkomma eti så god tulltaxa sorn möjligt; så anser jag det ganska angeläget, att R. o. Ad. fattar sitt beslut i den generella frågan, innan vidare öfverläggning äger ruin.
Då den sednare tidens vidtagna åtgärder synas innebära mer än tillräckliga skäl för den grundsatsen att med största varsamhet framgå lill etL friare sysleme, och att sorgfälligt söka undvika hvarje våldsam brytning, såsom ofta på ett förstörande sätt motverkande det åsyftade ändamålet; sä vågar jag äfven tro, att det må anses såsom högst önskligt alt icke taga något steg tillbaka, ur den synpunkt att 1Ö35 års tull-lagstiftning kan anses såsom en medelväg emellan de motsatta meningarna; förenande mig i öfiigt uti hvad Hr von Hartmansdorff yttrat rör:de sättet att behandla detta ärende.
Instämmande uti hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, deruti flere värde talare redan med honom sig förenat, nemi. att theorierna nu icke böra afhandlas, emedan de äro tillräckligen afhandlade förut, så väl genom allmänt kända författare som inom Representationen under riksdagens lopp, får jag likväl nämna en orsak, hvarföre jag ansett mig böra vidröra dem innan vi komma lill detaljfrågorna.
Jag anser nemi., att de allmänna grunderna böra öfvervägas och afgöras, innan vi komma till sjelfva tulltaxan, till undvikande af sådana allmänna grunders disculerande flera gånger vid särskilda artiklar, t. ex. frågorna om införsel skall få ske till några få hamnar; när förändringarna i tulltaxan skola taga sin början; med huru stora fartyg varorna skola få införas m. m.
Sådant torde böra af - ■ 84 Den 8 December f. m. göras först, på det man icke vid hvarje särskildt ämne må återkomma till samma allmänna frågor; och anhåller jag derföre, atl de i betänk, förekommande generella beslut måtte först föredragas och tulltaxan derefter förekomma.
Mitt förslag afsåg icke bestämdt att blott behandla sjelfva tariffen, men väl att vi måtte komma till betänkandet och de punkter sorn höra till saken.
Jag är förvissad, att Hr Frih. o.
Landtm, sjelf bedöm iner hvilka punkter böra blifva de första.
I öfrigt får jag säga, att de utaf den sista välda talaren omnämnda punkter böra förekomma sedan tariffen är genomgången, emedan de bero på de beslut, som fattas öfver tariffen.
Då jag af sjukdom varit hindrad att deltaga i Utsk:s hela behandling af denna fråga, anser jag mig böra anmäla detta, enär jag icke bifogat någon reservation och således kunde anses hafva i alla hänseenden instämt med Utsk.; kommandes jag, enär föredragningen enligt Ur Frih. o. Landtmis tillkännagifvande skall ske punktvis, att vid de särskilda punkterna yttra mina åsigter.
Af flera skäl skulle jag önska att generella grundprinciper för detta förslag blefvo stadgade, innan vi komma att afgöra de särskilda artiklarna.
Jag bekänner alt föl budsSysteinet icke är af mig omtyckt
Vid i8a3 års riksdag beslöts att föl budssystemet endast skulle räcka i io år, och att ett friare handelssysteme derefter skulle inträda.
Dessa iö år äro redan längesedan förflutna.
K. M. har i år lill samtliga Stånden lålit yttra den lanke , att tiden vore inne för ett friare systemes införande.
Förbud alstrar alltid lurendi ejn i, och lurendrejeri år en ibland de stora grundorsakerna tili den i nationen kringgripande demoralisationen.
Så lange lörbudssysteme finnes, så länge kan husvisitationen icke komma att upphöra; men till hvilka excesser och brott ocii blodiga Uppträden hafva icke dessa hemfridstörande husvisitalioner ledt!
Hysande inom mig den tanken, att en efter behofvet, landets läge och lidens kraf väi afpassad skyddstull vida mera gagnar vår industri och våra näringar, än alla förbud, skulle jag önska, att förbudet koinrae att helt och hållet upphöra, och får derföre anhålla att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. derpå, huruvida förbud skall qvarstå eller ej.
Hamilton deruti, att frågan om de af Utsk. föreslagna ocli af Hr Prytz omnämnda eontroller lämpligen bör uppskjutas intill dess R. o. Ad. afgjort om och i hvad mån förbud skola äga rum eller ej.
Hvad angår bestämmandet på förhand af några allmänna grunder, så har jag visserligen va rit af samma mening sorn Frih.
Ridderstolpe, men vid närmare eftersinnande funnit, alt om man det gjorde, så koinra e Den 8 December f. m. i85 me de, som önska förbud, att genast uppräkna en mängd artiklar, som borde vara dermed belagda, och de som bestrida förbud komme att anföra motsatsen; hvarigenom man finge på förhand afhandla vissa artiklar i tulltaxan, hvilka man sedan återfinner i deras alphabetiska ordning, och om hvilka man då torde få höra detsamma åter upprepas.
Skulle man vinna något ändamål med grundsatsens afhandlande på förhand, så borde man på en gång uppräkna alla de särskilda varor, för hvilka man önskade förbudens bibehållande.
Men då vore det fruktansvärdt, att öfverläggningen blefve alltför lång.
Jag har visserligen ingenting emot, om R. o.
Ad. genast vill ingå i denna principfrågas afhandling; men jag tror, att man lättare och säkrare kommer till målet, om man punktvis genomgår betänk., då hvarje sak får gälla hvad hon kan.
Då jag icke vill envist stå fast vid min yttrade önskan, att de i betänk, förekommande besluten först måtte blifva föremål för pröfning, så vill jag öfvergå till den mening, alt tulltaxan må genast företagas, och att man i hvarje fall må göra det praktiska förhållandet kändt och gällande.
Att fastställa en allmän princip om förbud skall existera eller icke, är olämpligt, ty det är att fatta ett beslut i theoretiskt afseende, som kan blifva af ganska menlig inverkan i praktiskt hänseende.
Jag måste derföre motsätta mig, att först discutera om förbud skall existera eller icke.
Derom bör man besluta vid de särskilda artiklarna, med afseende derpå huruvida särskildta förhållanden och omständigheter fordra antingen förbud eller mer eller mindre hög skyddstull.
Jag anhåller derföre att frågan måtte behandlas så, att, sedan tariffen är genomgången, controllerna derefter må förekomma, ehuru det visserligen icke kunnat anses strida mot en riktig ordning, om de först bade blifvit föremål för debatten.
Jag öfverlemna!- dock åt Hr Frih. o. Landtm, alt bestämma ordningen för föredragningen, såsom Hr Landtm, finner lämpligast.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna, på sätt äfven nu inom Ståndet blifvit yttradt, att föredragning punktvis af detta mål blefve nödvändig, och att utlåt.
N:o 3o icke vore så omfattande, som N:o 21, då N:o 3o endast upploge de delar, vid hvilka anmärkn-.r blifvit gjorda under första föredragningen af Jf:o 21 ; det tjenligaste vore således att taga N:o 21 till grund för föredragningen, och att vid hvarje punkt, som äfven i N:o 3o blifvit behandlad, jemväl uppläsa hvad Utsk. der tillstyrkt.
Då Hr Prytz framställt den begäran, att de allmänna grunder för tillämpningen, som Utsk. föreslagit, först måtte till pröfning företagas, innan man komme till sjelfva taxan, ansåg Hr Landtm, sig böra derå framställa propos., ehuru Hr Landtm. 18 H. 24 i86
Den 8 December f. m. för sin del ansåge att R. o. Ad. likväl först borde yttra sig, huruvida Slåndet gillade Utsk:s yttrande i afseende på den af Hr Cederschjöld väckta fråga att all tull skulle försvinna.
Hr von Hartma nsdorff:
Ståndet torde finna nödigt att först yttra sig öfver Hr Cederschjölds motion; ty om den vinner bifall, så blir hela öfverläggningen om tullbevillningen öfverflödig.
Jag förmodar att hon icke bifalies; således får jag erinra om den framställning jag gjort, att den nu gällande tulltaxan för hvarje särskild artikel må uppläsas, på det att R. o. Ad. må kunna jemföra det nuvarande förhållandet med det, som, enligt förslaget, skulle komma att äga rum.
Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Af Hr Frih. o. Landtm, samt Hr von Hartmansdorff, som ännu icke yttrat sig, då jag hegärde ordet, är jag förekommen i det hänseende, att äfven jag anser Hr Cederschjölds motion först höra tagas i öfvervägande, innan Ståndet börjar granskningen af tulltaxan.
Måhända är det rättast, att, äfven förr än vi komma till taxan, fatta beslut öfver Utsk:s utlåt. ang:de Kongl, och diplomatiska personers rättighet att under vissa villkor tullfritt få införa varor; emedan detta beslut synes hafva inflytande på vissa punkter, som sedermera förekomma.
Jag skulle tro, att den sista utaf Gr.
Hamilton väckta frågan ang:de K. personers och främmande sändebuds varor är ibland dem, som kunna uppskjutas intilldess taxan blifvit genomgången, emedan frågan hörer till iakttagelserna vid tulltaxans verkställighet.
Uppå derefter framställd propos., beslöt R. o. Ad., att denna fråga skulle föredragas på det sättet, att först afgjordes Utsk:s yttrande öfver Hr Cederschjölds motion och, såvida detta yttrande gillades, derefter föredroges den i N:o 11 intagna taxa tillika med hvad Ulsk. derom yttrat i AT:o 3o, hvarvid för hvarje punkt äfven borde uppläsas innehållet af 1835 års tulltaxa.
Härefter började föredragningen punktvis.
Utskts yttrande öfver Hr Cederschjölds motion om upphörande af all tull.
Agat, oarbetad.
Emot Ulsk:s förslag yrkades af åtskilliga ledamöter bibehållande, i denna del, af 1835 års tullbestämmelser, hvaremot andra talade för bifall till Utsk:s förslag.
Hr Frih. o. Landtm. framställde först propos. till bi - Den 8 December f. m. 187 fall å Utskts förslag och derefter till antagande af samma stadgande, sorn i 1835 års tulltaxa, men båda propositionerna blefvo med ja och nej besvarade.
Uppå derefter förnyad propos.
Lief Utskts förslag af R. o. Ad. bifallet.
Agat, a i'betad, och Alabaster, oarbetad.
Alabaster, arbetad, ej specificerad.
1 denna punkt yrkades emot Utsk:s förslag, dels att tullbehandlingen borde ske efter vigt, dels bibehållande af föreskrifterna i i855 års tulltaxa, hvaremot å andra sidan yrkades bifall till Utskts förslag.
Utskottets förslag blef af R. o. Ad. bifallet.
Alun, Romersk.
Alun, andra slag.
En ledamot yrkade, att denna artikel mätte blifva fri från utförselstull, och deruti instämde 2tne andra ledamöter.
Införselstullen bestämdes i enlighet med Utskts förslag, men utförseln ansågs böra vara fri från tull.
A m bra.
Af en ledamot yrkades i denna punkt bibehållande af 1835 års taxa, hvilket åter bestreds af andra ledamöter.
Angelica.
Åtskillige ledamöter yrkade, alt denna artikel skulle blifva fri från utförselstull, hvilket deremot bestreds af några andra ledamöter.
Anis.
Införselstullen bestämdes i enlighet med Utskts förslag, men på förslag af tvänne ledamöter beslöts att utförseln borde vara fri från lull.
Antimonium crudum eller Spitsglans.
Införselstullen bestämdes i enlighet med Utskts förslag, men utförseln ansågs, på hemställan al en ledamot, böra vara fri från tull.
Antimonium regulus.
Apelsiner.
Emot Utskottets förslag yrkades af åtskilliga ledamöter bibehållande af den lull af 5o procent utaf tullvärdet, som i83 Den S Dicember f. m. i835 års taxa innehåller, hvaremot af många andra i motsatt mening yrkades bifall å Utsk:s förslag.
Utskottets förslag blef derefter af R. o. Ad. bifallet.
Tisdagen den 8 December i84o.
Justerades pleni-prot. för den 3i sisth Oct. e. m.
N:o 3o, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk.
N:o 21 aogtde tull— bevillningen.
Apotheksvaror.
Vid denna artikel yrkades, dels att enkla medicinalier borde vara fria från tull både vid in- och utförsel, och de sammansatta bära en införselstull af 10 proc., med tullfrihet vid utförseln, dels att införselstullen borde bestämmas för de enkla till 5 och för de sammansatta till 10 proc., samt utförseln vara fri; dels alt utförselstullen för de enkla borde bestämmas till 24 sk. af roo r:drs värde; dels ock slutligen att enkla och sammansatta medicinalier borde bära en gemensam införselslull af 7 procent. R. o.
Ad. beslöt, alt införselstullen för enkla medicinalier skulle bestämmas till 5 rtdr af 100 r;drs värde och för sammansatta till 10 r:dr af samma värde; äfvensom att utförseln af båda slagen skall vara fri från tull.
Askar och dosor. R. o. Ad. ansåg, på derom väckt fråga, artikeln ”Askar och dosor” böra uppskjutas för att förekomma i sammanhang med artikeln Slöjdevaror.
Flere ledamöter yrkade att utförselstullen måtte bortgå.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag rörtde artikeln Aska.
De» 8 Dicimber c. m. 189 Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej.
Den som bifaller Bevilln.Utskls förslag till tullbestämmelser för artikeln Aska, voterar ia; deri det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. den förändring deruti böra äga rum, att ingen utförselstull bestämmes för artikeln Aska.
Assa foetida; Balsam; Band.
Utskottets förslag rör:de dessa artiklar bifölls.
Bark.
I afseende på den under denna rubrik förekommande artikeln ”Ekbark’' yrkades af många ledamöter förbud emot utförsel deraf, af andra fri utförsel utan någon tull, och af många andra åter bifall till Utsk:s förslag.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till tullbestämmelser för artikeln Bark.
R.opades starka ja, blandade med nej.
Hr Frih. o. Landtm, föreslog, att ja-propos:n måtte komma att innehålla bifall till Utsk:s förslag, och nej-propos:n förbud emot export af ekbark.
Då äfven till contra-propos. yrkades tullfrihet vid utförseln af ekbark, yttrade Hr Frih. o. Landtm., att sedan nu tvunne contrapropos:r lomme i fråga, R. o. Ad. torde bestämma hvilkendera vid den blifvande voteringen borde utgöra motsats emot Utsk:s förslag; och hemställde Hr Landtm, nu först, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga fri export af ekbark.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga, att ekbark skall vara förbjuden lill utförsel.
Ropades starka ja, blandade med nej. igo Den 8 December e, ra.
I anledn. häraf, uppsattes, upplästes lill justering och godkändes följande voter:s-proposition:
Den sorn bifaller Bevilln.Utskis förslag till tullbestäinrnelser för bark, voterar ia; den det ej vill, voterar "ei; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. den förändring i ofvannämnda bestämmelser, alt ekbark förbjudes till utförsel.
Ja — 49- Nej — 26.
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, som ansåg alt utförseln af ekbark bort förbjudas, anmälde sin reservation emot det fattade beslutet.
Barometrar; Bast och Bastrep; Bastmattor.
Utskottets förslag ronde dessa‘Bartiklar bifölls.
Utskottets förslag bifölls med den på några ledamöters hemställan beslutade förändring, att utförseln skulle blifva fri från tuli.
Beckolja.
Af en ledamot yrkades nedsättning i införselstullen å denna vara till 1 r:dr 16 sk., men detta bestreds af åtskilliga andra.
Under den discussion, som nu uppkom, yrkades dels bifall på Utskts förslag i utlåt.
N:o 3o, dels på förslaget i betänk.
N:o 21, dels ock alt ulförselstullen å bejn, andra slag, oarbetade, skulle bestämmas till 2 eller till 3 sk. lispundet, hvarjemte äfven af åtskilliga yrkades att sistnämnda artikel borde vara fri från utförselstull.