Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer derföre att Ridderffapei och Adeln för Desi egen »värdighet och allmänna säkerhetens bibehållande, ma stä fast tvid sitt första Bestut utan förändring, i annat sall anser jag saken sä som ännu icke hellmén, Friherre Lsösrsrräm, Jacok, Jag har för oinffränkt aktning för Riksens Ständer, för att tro det De wilja sörejVrifwa Konungen art »verkställa omöjligheter, således önckar jag akt tillägget: sä widt möjligt är, »nä bibehällas.
Herr van 8qkulrsnkeim, Osviä, an» förde ffriftcligen; Jag önffade, att denna dagens stridiga upträde pä err Ridderffapek och Adeli» »värdigt sätt biläggaS. kunde, och arr med särande tillmäle» emot akminaswärde LedamSter uphöras mä.
I Höglofl. StatS-Ut-- ffoltckS Betänkande, och sedan uti de Respective Stätt» dens Bcsinr, är blott ett fixcradt underdånigt förbe» häll gjordt om fjelfwa Summan till alla det nu »varande Kongl.
HofwstS behof, sä wäl som till förra Fursteliga Hof Bcrjcningens Expeclance Stat; Meu hushållningen med mehlen och organiseringen ester regleringen och employsringen af ast Hof- och Skald Betjening bles Konungens ensak, allenast den bewiljade.
Summan icke öswerstrides.
I öfrigt kan ett conditiynelt Förslag om möjeiiga. indragningar icke annor» MtzL Dm i December. lunda effectueras, än efter görlighetett och kunna ingalunda omöjligheter pästas.
Manne Mddcrskapet och Adeln da längre bör uppehålla sig med ordalagen s!r wida möjligt more da icke decideras kan, hwad som werkeligcn görligc eller möjligk är; utan ryckcS blott Högloft.
ErpeduronS Urst'okket böra anmodas, akt i det närmaste nyttja verda formalia af Nespeckive RikS-StändenS Pliiralirers Bestuk.
Jag hoppas i öfrigt att all wikars öswerläggning i detta ledsamma ämne ma kunna afstadna.
Friherre 8kstz'I von l^olsrsin trodde det skulle lända till denna twists afgörande om Herr Grefwen och Landk-Marffalken behagade »plysa dem, som icke hafwa sullkouttig kännedom om saken, huru» wida Furstetiga Hos Skakens Aflöning är inbegripen Uti 276,000 RM. som arv Konungen bcwiljade; Ar det sä, s» är det ock giswit akt indragningen ankommer pä Konungen sjelf, men j annat fall, och om Staten s-kall linned särMdt graveras, sä mätte det wara Ständer» rätt att derom afgöra, eller önsika att Konungen lill Statens lindring täckes emplojera desto Personer, Herr Gr c fm cn och Landt-Marskalken cmsag en sadan nplysning för uarwarande ej behöfwas, dä den sä fullständig! innefattas i Stars - UrstkcttetH betänkande.
Friherre 8rzöl von kjotsrein, förnyade In begäran i anledning af hwad Herr von LcchulLsn» herms yttrande föranledt.
Herr Grefwe» och Lan dt, Marskalken Knsaz all widare diöcustion om denna sak ej mera kunna - Den r December. 43 na äga rum.
Dä Herr 6,chemvs!är förklarat sig icke återtaga sina ord, och i anseende dertill flere Ridder» skåpet och Adelns Ledamöter deröswcr sig yttrat, mä fåken sörfalla och Allmänheten sär döma oin hwav sä tväl ä ena som andra sidan blifwtt ansördt.
Härtill Ropades Ja. Herr Grefwcn och Landt.-Marskalken tillkännagaf, atr Friherre O'^!ksä^KII anmält sig wilja äterkaga hwatz han witz flutet as siri i dag upiaste Memorial äskat, nämligen sin begäran om tillstånd till Communicarion deras metz de öfrige Rik-banden.
Friherre Leäsrsrrom, Iscoh, erinrade att enligt Rjtzderflkapet och Adelns Beslut, och sedan Expeditions - Utskottet nn asgiswir si» förklaring, justering as Prorocollet för den 2a Nowemher mätte hlplästeö och Justerades Protokollet för nämnde dag Gmottogs 06) infördes en Deputation ftän Högwördige Preste, Staude!, anförd af Biskopen öfwed Linköpings Skilt m. m.
Doctor Larl von Uossnsrein^ som tillkännagaf att Preste-Ständer bifallit SratsUiffottetL Betänkande rörande ärliga underhållet föd f. d. Konungen och Hans Famille och det sä mycket Heldre, sorn dek Högwördige Ständer ausell wärdig? 44 Den i December. en fri Nation att kinot Dem Ådagalägga ädelmodiga tänkesätt.
Deputaticncn afträdde beledsagad pä manligt sätt.
Grefwe förner, begärde för sin dek till Protokollet, det han till alla delar ogillade Herr tZripenvaläls termer emot Expeditions - Uk^ottek.
Herr Greswen och Landk- Marskalken srägade vin Grefwe lvfornsr haft något yttrande, dä fåken förewar, i annat fall kunde desi reservation un, der nu pästaende justering ej annorstädes än till denna dags Protokoll upragas.
Grefwe Xiärney förklarade sig begära den till denna dags Prorocoll.
Härwid repades att saken more afgjord, och alt Widare yttrande deröfwer icke tillåtit..
Friherre Le6ersrr2m, ^gyod, Dä ett Prv, toeoll justera?
trodde han hwarje individ» ägde rätt att derwih yttra sig, och yrkade att denna rätt ej mattL yägon förwägras, dä sadant icke rubbar ett redan ta» gir Beslut, samt ullade att han derföre till alla delar instämde med Grefwe klärnsr uti ogillandet af Herr Hn^envMts uttryck emot Expeditions-Utffottet.
Herr Lrixenvalär
För den sädant begär mä det gerna samtyckas.
Herr Den r December. 45 Herr Grefwen och Landt - Marskalken, En justering består deri akt den som sig yttrat sär »plysa eller tillägga något wid hwad han anfört men ingalunda kunna nya yttrande derwid införas eller tilläkaö.
Grefwe bärner, Nils, Som jag icke war närwarande när saken afgjordes, trodde jag det wara min rätt att nu wid justeringen sä anföra min reser, vatton. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken Om Nivderffap?! och Adeln dertill samtycker mä den i denna dags Protoeoll intagas.
Härwid förmärktes hos Ridderskapet'och Adeln särdeles oro blandad med rop af Ja och Nej.
Grefwe bärner
Jag begär blott en rese» vallon.
Friherre LeöerrtrLm
Här är ej fraga om rubbning i Bestulet.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken erindrade art da Ständer har Plenum, wore del hwar, je
Ledamots bade rätt och skyldighet att der infinna sig, och att de Beslut som dä tagas förbliswa gällande, samt kunde sedermera as nägon sränwarande icke uprifwas.
Friherre Duben Om det skulle tillatas hwar, je individ» att wid en justering anföra nya yttranden kunde en resande i dag komma med anmärkning öfwer ekt Vestm hwari han ej delra-ir.
Här - 46 Dm I December Härefter upkom aker busser och mycken oro och flere pä en gäng hördes anmäla sig akt sä tala.
Herr Grefwe» oeh Landt - Marskalken anmanade Ridderffapet och Adeln att lära Sorlet af, flavna och förbliswa hwar och en pa sin bänk, samt med stillhet och lugn läka hwarjr Ledamot alt efter ordningen fä yttra sig.
Grefwe tigntinxshnUsLN, H.jftrsckt, Dek har warit enligt med praxis wid aila Riksdagar, ark den, som icke yttrar sig i ämnet, ej kunnat wid justeringen anföra något deremot, sädant wore att uprifwg ett tagit Beslut.
Men hwad en Reservation anginge, wore den helt annat och kunde ej nägsn förwägras.
Hwad som NU i förra aftecndek händt wore en följd deraf att wi sakna en saststäld Riddarhus-Ordning.
Herr Ii! in §8 por, 6sr6k, consormerade sig Med Grefwe I^LNungsiiguSLU.
Herr Grefwe» och Landt, Marskalken, Just detta skal har föranläkit mig att wägra Grefwe bärner desi begäran.
Grefwe stärner
Jag har endast yrkat alt till denna dags Pcotoeoll fa anföra min Reservation Harwid hördes ärsikillige rop att fåken wore afgjord» Friherre 6säersrrom.
Jag instämmer Med hwäd Grefwe l^gnrinArkaussn anfört att jag skulle hafwa bestridit detsamma är blott en förtydning.
Häk endast sagt att dek astid warit och är hwarje Leda» - Den i December. 47 damors ostridiga rätt, an till dagens Protokoll fä yttra sig, och sär för öfrigt conformera mig med Grefwe Norner.
Utom flere andre, Frihsrrar 6säorsrröm, .^nllors och bllrie, samt Herr Osijsrsram, Hubsn henric, och uuderteknad Kallisnborg, Käsllisr 6oklkricl.
Grefwe I.ovsnbjslm, Larl, instämde med Grefwe KLnunZzlisussn, samt ansag derjemte detta wara eu ny staga, som borde till Niddarhus-Utffottet remittcrcks.
Herr Klingspor, 6srclr> begärde dera Herr Grcfwen och Landt-Marffalkens proposition.
Herr Grefwe» och Landt-Marskalken Dä Herr 6ripsnvgläi redan sädanr medgifwit och Rid» derffapet och Adeln dertill samtycker, sa är det hwatz och en obetagik au kill Protokollet för i dag anföra stna tankar rörande denna saken.
Friherre tlsäerstrom, Haose, Dertill kan aldrig behöfwas
Herr 6ripenvaI6ts tillåtelse.
Grefwe Kanringsbausen, Mbrsebk, för» stagade on» det blefwe tillåtit att reservera stg; j sädant sall wille Herr Grefwe» äfwen förklara att hatt icke gillade Herr Oiip^nvLlllrs anförande.
Friherre kijsrrs, l.grs, löm jag nägot §» gonblick kunde öfwettyga mig att Herr Oeipsnvalcks tillstånd behöfdss, skulle jag icke borrttaga riden med någon begäran derom, men dä det ar hwarje Leda» mekS 48 Den i December. wots af Ridderskapet och Adeln ostridiga rätt att fritt fä yttra sig, will jag blott förklara art jag till alla de» lar ogillar Herr (-rPenvalclks uttryck.
Herr Grefwe» och LandtrMarskalken
Om jag ofullkomligt explicerat mig får jag blott tillägga, att, dä det är obetagit för hwar och en som sadant ästundar art till dagens protocvll reservera sig, mätte ock all widare discuLsion i detta ämne uphöra emedan saken redan är afgjord.
Grefwe l^ovenlljslm, Larl, Som sörNiodeligen de reserverande torde Utgöra till antalet några hundrade, sa önffade han alt De watte skynda alt lära antckna sig.
Herr ^I^versrolps, sörle, hoppades att hans dictamen nogsamt intygade att han reserverat sig mot Herr (-ripenvaläcs yttrande.
Fortsattes justeringen af Prorocollet för den 22 sistledne Nowember.
Sedermera, och under loppet af denna öfwerläggning, framträdde till Prorocollet och antcknadeS såsom instämmande med Grefwe Vlörner och Friherre cederström
Uti ogillandet af Herr QrPsnvalörs uttryck mot Expeditions» Utskottet följande Hcrrar och
Män:
Herr kjornsrjsrna, ^la§nus, Herr krakel, 6usra5, Herr von 8cllokinA, /usrus Ckrisrotkec Herr IVlannersram /ollan, Friherre VVacllmsi^ »rsr, Llsclcert, Herr 8il versro
I pe, k.ars (-adriel, Herr 81Ivsrstol^e, /an Osviä, Herr 5iiver.
Stol.
Dcn i December. 49 Stolpe, Ders, Friherre Dsijonliufvud, Oart -^uAust, H rr Il e nslcöld, Larl Rdvard, Herr Wejdenhjelm, polian, Herr 8parrs, Lustaf Rdauritr, Friherre Osijonliufvud, /Vbtzliam, Gres» wen L^Idsnstolps, Ollie, Grefwe RankintzSbausen, ^lbreeln, Friherre Ridderstolpe, fredric, Friherre d/kannsrlieim, R.
Herr 8ilvsrsrolps.
Rrsdric 8amnel, Grefwe RunZs, Rlarten, Friherre >Vge
Ii cms is ter Liss, Herr Dankvardt, Magnus 6eor§, Friherre Oxenstjerna, Lvsn, Herr kl omstedt, ldans, Herr von kössö, fredric, H.rr von l^roil, Därs David, Grefwe 8parre, Leie, Friherre R iddsrsrol p e, Larl, Friherre Oedsrst-rr.m, Rodolf, Friherre vion kdöpken, l>lils, Friherre
Rn cl be o le, e^!s^- ander, Friherre ko8ss, Larl Leorie, Herr 8ilkverspsrrs, e^ron Isac, Grefwe R6vsniijslm, Larl, Herr brunerona, i>Iils.
Herr Oyllsnram, Larl adolph, Friherre
Da gerl, erm, Larl Olof, Friherre hamilton, Larl, Herr Dankvardt, Larl Lustaf) Friherre Run§6, Larl, Herr af 8ill^n, Major, Herr 6/llenram, Rsrndr, Friherre Lederseräm, Lustaf Lror, Herr L lr renZra n a k, Larl, Friherre Rleming, Lerman, Herr nk 8rAsrslrom, Rats, Herr 8tael von Lolstöin, Lsorz LoAiSlguS.
Herr 8tael von Lolskein, polian Lustaf, HerrRänjg, pehr, och Herr la, Loran Lustaf. Herr Grefwen och Landt - Marskalköir tillkännagaf att Ordföranden t BaNcS NlMrtek, Herr Ladman Grefwe L^Ilenl-okA, anmält att Herr Ls^ksn«kö!d, Okristisn, Kammarherre, af anförde sörhult Ljekoe Dany. n-s 4- der Den i December. der afsagt sig att längre wara Ledamot i detta Ut, skott, och hcmstälde Herr Landt-Marskalken till R,dderskapct och Adelns afgörande hurnwida och i anscen. de till Riksdagens nära förcstäcnde sim någor Wal till denna ledighet kunde b-höfwaö.
Herr d^orsiensrolpe, ^nösrr.
Da denna fräqa rörer Utskottets fulltalighet, anhaller jag att bade i detta och sör de öfrige Utskott, för de fe, lands Ledamöter ne nya mätte blifwa mwalde, och Det i anseende till göromälenS widlöstighet och Riksdagens snara sint.
Herr Grefwe» och Landt-Marskalken anmodade Harrar Elcctorer as 2:dra Clatzen att sammanträda kill Mwäljande af en Ledamot r Banco-Utskottet efter Herr kle^lrenslrolä.
Grefwe kulörn er, (larl Labrisl, Da ds fleste af Ridderjkapct och AdclnS Ledamöter uti Expeditions-Utskottet afsagt sig sine rum derstädes, och Riksdagens stut nalkas, wore det af största angelägenhet att detta Utskott, i anseende till alla ännu förestående Expeditioners upsättande, äfwen mätte blifwa fulltaligt, hwarföre Electorerne torde böra anmodas att wäija nya Ledamöter, och önskade Herr Greswen att sedan de förre bli-'wik ra ett sä hardt sätt behand, lade, Electorerne mätte sinna dem, som nu mera wilja ett sädanr förtroende emottaga.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken MkLunagas att ledighet i Expeditions-Utskotter wore i i:a Clasien efter Friherre O'HllisZ)-t>I1, Lusrsf, i 2:dra Elatzen ester Herr Stael von kkolstein, delarrdiss Lustaf, och Herr Silverstolpe, Larl Luömunö, Den r
December» 51 samt i Ztdje Clasten efter Herr LKrsnborA, Ossier ^iikoim, och Herr ^älsrbsrk, sfokan Och killstideg Herrar Electorerne akt skyndsamt wälja Ledamöter i deras ställen.
Uppå anmälan as Grefwe Osia 6arä!s, att ett ruin i Bewillnings-Utlkotttt wore ledigt efter Fullmägtigen för Friherre kirure.
Herr Iliam, kolar, som frän NiksdaqeN afrest, proponeradc Herr Gref» wen och Landt-Marskalken Electorerne af i:sta Claren alt wäija en Ledamot esler honom kill samma Utskott» UplästeS ett ifrån Cönstitmions-Utskottet ingis» wit sä lydandel Wördfamt Memorial!
Ständers pröfning fär Constilntions Utskotter härjämte wördsammeljgen öfwer» lämna den af Detsamma äskade, Dest Egna utarber» ning till en Tryckfrihets.
Ämnec är wisterkigen ej nytt.
Utskottet hac haft att rädsraga äldre Författningar detsamma rörande ^ och äfweN ägt mycken ledning af dct akerrcmites rade Förslaget och hermid i Riks.Skänden gjorde
An» märkningar.
Icke destntindre haswa Trycksrihets-Las gars skiljaktiga upsiällning, deras wäl kända sörändek» liga öden och en deraf upkonimande sorgfällighet, att pä sanna grunder för sak och wärkslällighet, beseda waraktigheten af en sa mycken magt päliggaNde författning, uptagjt UtfföttetS hela ömtknka» 52 Den I December.
För hwar och en som i minnet aterkallar jämförelsen emellan den hastigare och »välgörande utweckling uplysningen bibringat i ämnen af alla stag esler TryckcrikonstenS upräckt, och förra tiders långsamt framskridande odling, lärer upfinningens wärde icke wa» ra något twifwelsmäl underkastadt.
Snillets och den djupa forsknings andans lifgiswande kraft har det egna i sin natur att wilja meddelas, »plysa, gagna och förbättra.
Den har med begärlighet och framgång begagnat denna öpnadc genwäg, akt upfylla en hög bestämmelse, och de för tankens frihet i sörwäg lagde hinder haswa ej förmatt att quäswa utan endast att för någon tid tillbakahalla och fördröja desi wälgöran» de werkningar.
Desse hinder moro ej man orsak.
De hade ock mägtiga Anhängare.
Regenter haswa ej warit sällsynte, hwilkas un, der medelmåttan inskränkte och ej fällan sörwända grundsattser, om Styrelsens sanna föremal, ej förmätt Uthärda den uplyste och wälsinnade granskarens öfwer, lägöna blick.
Deras ifrån spädare ären osta underhållna, sällan och swagt motsagde begrep om egen för» träffelighct, inplanrade och sjelftagne fördomar om höghet och ära, utan att derwiv läka inga i beräkning Folks och Lands rättmätiga fordringar, haswa osta förledt Dem, att heldre läna örat till Lycksökarens och Smickrarens bifalls rop, än till den oegennyttige, den Fäderneslandet älskande, den Regenlen werkeligen tillgisne, men af Honom mitzkände undersätens sannings, fulla, osta just derföre sträfwa framställningar om Folkens räll till lycksalighet.
Den officklige, den ensidiga assigtek befrämja», de, Den i December. §z de, den i sin krekS förtryckande Embetsmannen, skulle söka att tillstänga alla ulwägar ledande att blottställa hans straffoara upförande för Regentens mifihag, rätt» wisans hämd och det Allmännas förakt. Wäldet öfwer Sammeten, urartande och mistbrnkadt lill wälde öfwer Stater, Personer och werldsliga handlingar, skulle i tankens frihet se förstöraren af sa kära föremal för mennifkans medfödda begär alt räda.
Det har kostat Seclers tid och strömmar af blod att med sanningens fackla fördrjfwa okunnoghclens och tvidffeppelsens mörker, att pä fanatismens sall upresa Fördragsamhetens och Samwelsfridens Altare.
Den halslärde i Wetenskaper skulle i desias ombyggnad pa sanna grunder finna ett förringande as oförtjent men länge åtnjutit wärde, förlusten af mångårig möda.
Man mä dä ej förundra sig drröfwer, att tankens yttrande frihet i skrift och tryck mött sa mänga och stora hinder.
Man beklage dock, att dega hinder kostat Folkstagen tid och sällhet, och man hämte af länglig erfarenhet en lärorik vfwertygelse om tankefrihetens märkliga inflytelse pä Folkens wälfärd, betz kraft alt bewara Medborgarens rättigheter frän förtryck, samt alt den, lämnad till en fri och obehindrad »verkning, winner egenskap af en lifgifvande wärma, men hämmad förr eller senare utbryter i en förödande eld.
I Turkiet och Marocco finnes ingen yttrande frihet.
Der finnes ock ingen säkerhet, hwarkcn för Regenter eller Undersaker.
Äswen uran biträde as erfarenheten och i synnerhet af Englands exempck, hwarest Regenrens trygghet och Tryckfriheten wäl och länge - 54 Den r
December, ge stätt tillsammans, skulle man af morfatfcn kunna draga den stutföljd, att en genom Tryckfrihet stadgad och rectifftrad Allmän Opinion bcfästar den säkerhet för Ncgentens Person och magt, som minnes genom den s nares laglikmätig» och »välgörande utöfning, och en deras »wkommande kärlek och förtroende till den sörre.
Att denna opinion nplyftr och öfrvcrtygar om nödwändighekcn, alt sä »väl Regentens magt som Undersåtens rättigheter, deu förra och de senare rätt bv räknade, hällas i helgd?
Tryckfriheten,, tagen i sammanhang med Rikets yuwarande Stats Försättning, sär af sin egcnffap, att wara en as de säkraste grundpelare, en aldeles egen wigk, ey aldeles afgjord oumbärtighrk.
Sveriges Lagstiftare ha sm a insett, akt as till Styrelse grenarns delade lika krafter npkommer owerksamhet.
Det »vack» sande, den kollision och den oreda, som af en sadan ställning förorsakas, äro af för »nycken wada för Sta» jen, akt ej efter en korrt tide förlopp werka öfwerwigr rist endera sidan , och gransen cir gäng öfwerlrädd lärn» E- ett gräuslöst kält öppet.
Grundlag n har derföre M crkänr Kouuiigo», den styrande magten, och werksamhet ar: »md enhet i bestut och kraftfullhet i medel, tzen samma utasWp.
Bestäiuda for,ner för desi werkyrngskrets, Folker sörbehallue fri och rättigheter, iunesgtte ej c» Lbftlm och enrot deusamma upgäende mot» wigt; säst'd.s ej eiler orsaken till någon strid emellan de Co'sii'ttrioi!ella Magterne, af hwilkeir Statt-FöpjaWft-. ge.-, förr ester senare skulle kunna uxlösa^
Sa mycket o,,gcläg!iare har het warit att bereda en allmän up!ys-:ing, an. dana en rectisi^xad opinion, . berättigad och skicklig att offenteljgcn granstka sch hedölya NarjonenS Asra angelägenheter, Regerin - Den i December.
S5 gens wigtiga föremal, Lagars och Författningars werka», Embetsmäns förhållande; och enda medlen dertill igensinneS
Uti tankens lagliga yttrande frihet i Skrift och Tryck.
Den har wäl ej egenskaperne af ackirva hinder, as directa band, hwilkas sä mai mistbruk som bruk lätteligen kunde föranleda till en med Statens bestånd oförenlig Status in Skatu, men dest oemokständeliga kraft all afkläda mitzlagen och orättwi» san sanningens mantel, stkall of lbart införa och stadga begrep om Regenkcns sanna ära, rälta medlen atk befrämja Folkets lycka, nödwändighcteu af den förres magt, wäcdet af det senares fri och rättigheter.
Med dct klara och oinskränkta förbud af i förwäg lagde hinder för rättigheten att mgifwa skrifter, hwilket Regeringsformen i dest 86 §. sä uttryckeligerr stadgar, har Utskottet ej kunnat sörena någon flags Censur.
Denna skulle ock enligt Utskottets tanka, innefatta ett medgifwande, eller åtminstone en farhä» ga, att illwiljans och förwillelsenö sprak skulle kunna wara starkare ä» sanningens.
Skyldigheten att i aualogie med tydlig
Lag bewara allmänt lugn, art befästa den samwetsfrid, tröst och förhoppning, hwilka äro frukter af himla LäranS sanningar, atk freda Konungens Majestät och gerningar, att bereda Statens EmbctSniän och fred älskande Innebyggare uprättelse emot sannlngslösa och ensidiga beskyllningar, art skydda moral och seder, har upsordrak Utskottet, art förestå de Stadganden emot Tryck» frihetens mistbruk, hwilka Förstaget i wista deskrifn» fall utsätter.
Om de ej allid skulle kunna anses förenlige med den liberalitet, som urmärker tidehwarfwet, lära Riksens Högloft.
Ständer, af jämförelsen med allmänna Lagens stadgande» uri flere C;pirel och MH-- ger - ^6 Den r December gexniygs Balken, uplyst, sinna, att Utffottet för för, steffer i tryckta skrifter mäst lala tjena sig till mätt, stock, hmad Allmänna Lagen för förseelser i skrift och tal stadgar.
Om och när de gberopade Lagens rum, pä särc Gmnylaqeii föreskrifter, förändring undergatt, lärer ock werka» deraf ofelbart sträcka sig till Dycksnhcls Förordningen, hlrskotter bär ocksä ansett nödig och nyttig en oplorjscrad waksamhet öfwer Tryckfrihetens möjliga misibruk.
Om ä ena sidan denna waksamhet ej är tilljyllestgörande för att gnäfwa första gnistan as en farlig eld, kror hffjkprtet ä den andra, att en offen» rclig bestraffning af j bewis iedda förfxclser närmare instämmer med rärtwifans och det Allmännas syrdrin» gar, än en ätgärd i förhand, som gränsade tjsi Censur; och för öfrigt, att den Stak, hwa.'
S sammansätt» ving more sä ffyag, att de» äswenmrqde wid första intrycken, af en försåtlig, ;a ända till olydnad emot laglig magt upmanande ikcitt, ofelbart hyser i sitt skö» te farligare frön till sin förstöring än den mäst tygcj» lösa rankans yttrande frihet.
Der tillhör stuteligen Tryckfrihets laget! att söpja för ft ris: ers och anklagades owäldiga och rärtwisa bedömande.
Sä länge fräga endast warit om ämnen och saker, hwilka, i anseende kill deras beskaffenhet, ej bylte wara förcmä! för Tryckfriheten, har M skottek trott sig kunna sä wäl bestämma hwad som bör hänföras tili förseelser, som ock inskränka DomarenS Åtgärd inom M»a föreskrifter.
Mm dä fllstoriet, hwad sjciswa framställningssättet beträffar funnit sig i. den mäst brydsamma förlägenhet att utstaka gränsen ber det samma, ifrån att kunna fördragas , öfrpsrgär till otillbörlighet, och widare mängsaldjga grayationex ige» Den r December. 5/ igenom ända till grof brottslighet, har Utskottet fui,« nit öswerstiga D^st förmåga, att aldeles tillstänga det widsträckta sältet för »lösningen af menniskanö sä wäl goda som elaka egenskaper:
Domarens pröfnings rätt.
I en sadan sakeus ställning hade Utskottet trott sig böra förestå, att den tillkol.unande Riksens Standers Tryckfrihets Comité mäste tilläggas rättighet, att tvid förekommande frägor om äralade tryckfrihetsmål, ett bestämdt yttrande afgrfwa, innan saken as Kongl. Swea Hof-Rätl till afgörande företages.
Utskottet wägar hysa den öfwenygelse, alt Riksens Ständers sval till Tryckfrihets Comitcen af Personer, kände för nplySiiinq och eit liberalt tänkesätt, att det detze Personer updragne, fq Utmärkt hedrande och wigliga förtroende, akt emellan Riksdaqarne äga wärdén öfwer denna grundlag, ctk
Allmänhetens pä deras grannlaga befattning fästade npmärksamhcl och oundwikeliga granskning, att yfclbark allmän görande genom trycket gf sädane Domstut, hwilka med ComiiLens yttrande ej instämma, att alla dctza omständlgheker sammanlaghe stola bliswa ett kraftigt wärn för Tryckfrihetens helgd, samt ätalade skrifters och anklagades ywäldigg bedömande, Rättegängssättet har Utskottet, sä wida sig görg lärik, sökt att inrätta i öfwercnsstämmclfe med Allmänna Lagens stadganden, Ulstottet skulle anse såsom dey yppersta belöning, för osx^rrd möda, on, dest arbete upjylde sikt wigtigL föremal.
Sländer behagade benägik erinra sig , att en Författare allid är i tillfälle att Mästa het ämne, hwartill han känner sig äga saken» het dä deremot, att Utskotts Ledamöter, ma« anna^ 58 Den i December. skyldighet än den af nit och wälwilja, icke sällan befinna sig i den brndsannna belägenhet att nödgas befatta sig med *ör Deras wanliga yrken mera främmande föremal.
Ueskotters arbete har fel och ofnllkomlrqheter torde de i betraktande deras kunna ur« fäktaö och med fördragsamhet rättas.
Sitt rena up» sät tilltror Utskottet sig kunna försvara.
Stockholm den 28 Nowemb. rgoy.
Pä Constitutions Utskottets wägnar k.. -y. ^lsnnarfielm. 6arl 6. dlor^in.
Osnisl Lb»ri>rein. ^ncl. ^.son klyclcstt. st.
O. >Valerin5.
Tryckfrihets Lag.
Wi efterskrisne S>vea Rikets Ständer etc. etc.