Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att sålunda de af Utsk. i dessa delar framställda sakförhållanden icke blefvo en hemlighet för detta Stånd, det är så myckel säkrare, som, i början af diskussionen, då Hr Tersmeden just yrkade, att, enär innehållet af Litt.
B. vore efter hans förmenande olagligt, så borde det icke ens få upläsas, jag tog mig friheten yrka att Litt.
B. måtte Ståndet ovägerligen varda meddelad; hvarefter de under berörde Litt.
B. innefattade
Irenne punkter ofördröjligen samt ord för ord af en R. o. Ad:s Kanslitjensteman uplästes.
Således har blott en enskild ledamot sökt afböja detta; men R. o. Ad. sjelf har ingalunda protesterat emot att taga kännedom om hvad under Littera B. irbegripes.
Och tudén tagna kännedomen af berörde innehåll har hvilken ledamot som helst, således äfven Gr.
Lagerbielke, (vid detta tillfälle alldeles oberoende af sin egenskap att vara ledamot i Const.Utsk.), haft full anledning hemta skäl lill oberopande af 56 § för väckande af de motioner, han framlagt.
De af Hr Lagerhjelm i dag anförda inkast synas mig egentligen endast hafva någon tillämplighet på en redan handlagd fråga, nemi. afgörandet af den, huruvida R.
St. borde, på grund af Const.Ulsk:s hemställan sub Litt. B., lill K. M., utan vidare omväg, inkomma med skrifve!ser af innehåll i enlighet med Utsk:s förslag.
Berörde inkast hafva ingalunda samma tillämplighet på den af Gr.
Lagerbjelke väckta motionen.
Att närmare utveckla detta förhållande, skulle medtaga längre lid, än jag vågar för ögonblicket laga i anspråk; saken är åtminstone nu af mig antydd.
Bedröfligt vöre del om man skulle, jemväl till släckande af den enskilda molionsrälten, utsträcka Hr Tersmedens invändning mot Litt.
B,; hvilken invändning icke så mycket afser klander mot saken, sorn fastmera en rädsla för de vådor, som derunder kunde befaras i anmärkningsväg vara förborgade.
Hr Tersmeden har nemi. i Const.Utsk:s tillgörande i dessa delar trott sig igenkänna ”förklädda anmärkningar”.
Sådane betänkligheter anser jag för alster af en måhända i sin rot alltför aktningsvärd, men till sin verkan skadlig försigtighet, urartad till en slags skuggräddsta, sorn jag önskar se aflägsnad från folkombudens sinnen.
En anmärkn. mot Konungens rådgifvare ser helt annorlnnua ut, än en motion om afhjelpande af någon angelägenhet.
Att vägra det sednare, för att icke synas begå det förra, synes mig innefatta en alltför ängslig varsamhet.
På sådant sätt borttages all kraft inom Repre - 40 Den 17 Maj. senlalionen.
Jag afslyrker högeligen ifrån att låta vår handlingsförmåga och värt mod nedstämmas af så beskaffade förespeglingar; och fortfar således ali anhålla om remiss af motionen.
Hr von Hartmansdorffs, i tillkännagifven egenskap af svar å hvad jag sednast haft äran anföra, nyss afgifoa yttrande, innefattar så myckel mindre någon vederläggning deraf, som berörde hans svar råkat afhandla något helt annat än hvad mina ord inneburit.
Jag har nemi. på intet sätt påstått det ju icke Hr von Hartmansdorff nu och framdeles bör förmodas hafva många goda och uplysande råd alt delgifva Ståndet i en mängd af ämnen, derutinnan hans mångåriga erfarenhet och flersidiga insigter säkert skola i sådant fall komma ärendernes behandling på ett gagneligl sätt till godo; men jag har endast bestridi, och bestrider alltjemnt, att Hr von Hartmansdorff må tillåta sig a priori tala i Ståndets namn, och å dess vägnar utsäga förkastelsedomar öfver andra ledamöter; ty sådant förfaringssätt lärer icke vara lofligt för Hr von Hartmansdorff, mer än det är för någon annan.
Jag får fästa Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet derpå, att jag ingalunda talat om någon under riksdagen inträffad händelse, utan om ett under riksdagen fattadt beslut, och tror alt deruti tillräcklig anledning funnits lill motionens framställande.
Med Hr von Hartmansdorff instämmer jag deri att den, som väcker en motion, äfven bör i vederbör.
StatsDepartrler skaffa sig nödige upplysningar, men jag förmodar att Hr von Hartmansdorff instämmer med mig deruti, att representanlerne icke böra springa upp i SlatsDeparUterne, för all fä reda på hvilka motioner de skola väcka.
Del var detta jag anmärkte, att det icke är der man skall gå och leta efter hvilka motioner man skall framställa, lika litet som man skall i tidningarne söka efter anledningar dertill.
Hr Lagerhjelm har anmärkt ali man icke borde lägga band på K. M:s beslut.
Deri har han rått.
Ilan har äfven sagt att motionen hade bordt blifva väckt inom motionstiden; men om della hade skett och en skrifvelse hade blifvit af R.
St. i unnerddiet beslutad, månne icke då samma band hade blifvit lagdt på K.. M:s beslut i händelse man anser sådana beslut lägga band på K. M.
Man talar om ingrepp på Konungamakten och att sådana icke böra göras af representationen.
Jag instämmer i denna åsigt, men man bör dock gifva akt på att representationen försvarar sin rätt.
Enl. mitt omdöme bör Konungamakten vara stark, men man bör icke förblanda en grundlagsenligl stark konungamakt med den despoliska.
Uti en stat med en despotisk regering må del vara rätt att inga önskningar få framställas, men uti en konstitutionell monarchi bör förhållandet vara motsatt.
Om framställningen icke har skäl för sig, så böra väl Konungens rådgifvare hafva nog kraft för att afstyrka densamma; är den åter befogad, så hoppas jag alt Konungens rådgifvare veta att göra afseende på Den 17 Maj. 41 R.
Sl:s önskningar, och hafva de icke så upfaltat sin bestämmelse, då eger 107 § Reg.F. mot dem sin fulla tillämplighet.
Hvartill den långa föreläsningen, som Hr Cederschiöld gjort, skall tjena, eller hvad den har för gemenskap med förevar, fråga, det begriper jag sannerligen icke.
Jag känner likaväl som Hr Cederschiöld, att Svenska folkel eger rättighet att till K.. M. frambära sina önskningar, likasom jag också känner att K.
M. icke underlåter att på dem göra afseende.
Representanten är likväl skyldig att hålla sig inom vissa former, som stadga ordningen för dessa önskningars frambärande.
Dessa former äro här i fråga och man äger icke att frambära önskningar i annan ordning än de föreskrifva.
Det är denna ordning, som man här vill söka att öfverträda, talandes vidt och bredt om den ifrågasatta önskningens påföljd hos konungamakten m. m. dylikt.
Sådant kan man gömma till dess att sjelfva saken förekommer.
Då är det tid att tala derom.
Horn har nnderstödt remissen på den grund att det är ett faktum, att Const.Utsk. framkommit med de ifrågavar. anmärkmne, ehuru icke under den form, som 107 § R.F. föreskrifver.
Går man ut ifrån den grundsatsen, att ett faktum skulle kunna ligga till grund för en motion, så lärer Gr:n icke kunna bestrida, att det också är ett faktum, att Hr Billström vid Const.Utsk:s betänk, bifogat en reservation, innefattande icke mindre än 12 anmärkningspunkter.
Skulle man, på grund af detta faktum, få väcka motioner, så skulle 12 sådana kunna åstadkommas i de ämnen, som denna reservation innehåller.
Månne man kan föreställa sig att detta är lagligt.
Jag tviflar derpå och kan man icke, på grund af en reservants framställning, komma fram med motioner, enär reservanten olagligen handlat, så kan man lika litet komma fram med motioner på grund af ett Const.Utsk:s betänk., när Const.Utsk. i det fallet olagligen förfarit.
Jag förblifver vid min vördsamma anhållan att remiss måtte vägras å motionen.
Hr Cederschiöld har sagt att Gr.
Lagerbjelkes motion kan föranledas af ett förut fattadt beslut.
Hvad var del då för ett beslut, som R. o. Ad. fattade?
Jo, alt lägga betänk, i den ifrågavar. delen till handlingarne.
Kan man då, af ett sådant beslnt, att lägga ett mera. till handlingarne, hemta anledn. till en motion om all ingå till K.
M. med en underd. skrifvelse?
Vidare har Hr Cederschiöld sagt att det är ett uptaget ärende, men det är det ej utan tvertom ett nedlagdt, ty Adeln har lagt det till handlingarna.
Således kan orsaken till Gr.
Lagerbjelkes motion blott vara den, att det var en under riksdagen inträffad händelse alt R.
St. på officiel väg fingo veta att utländningar blifvit naturaliserade och fästningsverk nedrifna.
Detta är en händelse, som inträffat under riksdagens lopp och jag medgifver att Gr.
Lagerbjelke hade haft rätt att väcka sin motion, om icke grundlagsstiftaren förutsatt, all sådana händelser skulle komma till R.
St:s kunskap, och just derföre skrifvit en § i grundlagen, som 4 2 Den 17 Maj. säger hvad R.
St. i denna händelse har att göra.
Jag yrkar fortfarande R. o. Ad:s vägran af remiss å Gr.
Cederström fullkomligen vederlagt Gr.
Gyldenstolpes yttrande, som innehöll, att hvar och en egde befogenhet att i Statsråds-protma upsöka ämnen för motioners väckande, på grund hvaraf han bestridt remiss, så trodde jag icke att Hr Printzensköld skulle äler upträda emot de af Gr.
Horn, i likhet med Frih.
Cederströms framställda åsigter.
Jag vill fästa npmärksamheten på att den enskilta reservationen af Hr Billström ingalunda var något af R.
St. uptaget ärende, icke föranledde till någon handläggning och således icke hade någon gemenskap med den här ifrågavar:de motionen, som är en följd af ett redan uptaget ärende, såsom Hr Cederschiöld på ett klart och öfvertygande sätt ådagalagt.
Jag hoppas att R. o. Ad. icke nu skall vägra remiss af denna motion, sedan R. o. Ad. vid frågans handläggning, nemi. dechargebelänk:s afgörande, åtminstone mångå ledamöter inom Ståndet tydligen yttrat att det endast vore frågans formella beskaffenhet, som hindrade, att dessa högst vigliga frågor icke blefvo af R. o. Ad. behjertade.
Jag fortfar att yrka propos. på återremiss af motionen.
Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle att Gr.
Lagerbjelkes ifrågavar. motion remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., ropades ja och nej; hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. afsloge remiss af samma motion, och jemväl denna propos. blef med blandade ja och nej besvarad; hvarjemte Gr. Lagerberg, Carl Sven Axel, begärde votering.
Jag skall endast anhålla att få veta huru Hr Frih. o. Landtm, upfallat svaret på den sisla propos:n. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att votering redan vore begärd, och att vid sådant förhållande något lillkännagifvande huru R. o. Ad:s svar blifvit af H. Ex. upfattadt, icke erfordrades.
Om jag icke alltför mycket missrninner mig, så står det i grundlagen, att om de, som äro öfverröstade, och öfverröstade äro de ej förrän Landtm, förklarat huru han upfaltat Ståndets svar, icke nöja sig med Landtm:s upfattning af svaret på en framställd propos., ega de att begära votering.
Således kan icke votering ega rum, såvida icke Hr Frih. o. Landtm, förklarat hur han upfattat svaret.
Följaktligen var min anhållan icke obefogad, hvilket jag blott för min egen skuld vill hafva sagt.
Den, som bifaller att Gr.
Lagerbjelkes motion om allålande af en underd. skrifvelse till K. M., ang:de meddelandet af Svensk Den 17 Maj. 43 medborgarrätt ät utländsk raan, remitteras (ill Allra. Bcsv.- o. Ekon.Utsk. voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. remiss af berörde motion.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 28.
Emot det fattade beslutet, får jag vördsamt lill prot. anmäla min reservation, och dervid tillika anmärka, att då förra gången fråga var om att bifalla Consl.Utsk.-s betänk.
, det anfördes å andra sidan, alt det var emot formen.
Man motsatte sig beslutet, men hänvisade då att väcka särskild motion lill behandling af Ekon.Utsk.
Nu åter då fråga upstår om den väckta motionens remitterande till detta Utsk. bestrides sådant såsom stridande mot grundlagen.
Detta bör vara en lärorik varning för hvar och en att hädanefter tillvägagu med den största varsamhet, och icke sätta lit lill några förespeglingar alt på annan väg vinna hvad raan önskar.
Oaktadt jag, under diskussionen haft tillfälle att utförligare uttrycka min mening, vill jag, i anseende lill ämnets vigt, icke underlåta att, sammanfallande min åsigt inom några få ord, reservera mig emot det beslut, R. o.
Ad. nyss fattat.
Måhända vore det hädanefter så godt att utstryka 56 § Riksd.Ordn., enär man icke synes vilja efterlefva densamma.
Om denna § likväl anses böra qvarstå, hoppas jag all åtminstone vid kommande riksdagar dylika förfaranden, som i dag egt rum, framgent måtte undvikas.
Afven jag anhåller alt emot det fattade beslutet få nedlägga min reservation.
Redan under diskussionen har jag visat, alt det vore fullkomligen omöjligt för så väl mig som hvilken annan representant som helst att kunna innan Const.- Utsk. derom lemnade uplysning känna det förhållande, som min motion afsåg.
Under motionstiden kunde jag icke väcka den, och efter motionstiden får jag till följe af det nu fattade beslutet, icke göra det.
Om t. ex. på S:t Barthelemy, straxt före riksdagens början, en händelse inträffat, hvilken påkallade lagstiftningsåtgärd af R.
St., men underrättelsen om denna händelse icke kommit till Sverige förr än efter motionstidens slut så finge densamma, i konseqvent följd af R. o. Ad:s nu fattade beslut, icke föranleda till väckande af någon motion, ty sjelfva händelsen hade icke inträffat under riksdagen, och en under riksdagen erhållen underrättelse äfven om ett förhållande, hvilket förut omöjligen ii Den 17 Maj. kunde vara kändt, har af R. o. Ad. icke ansetts få gifva anledn. lill motion.
Äfven jag anhåller alt i prot. få nedlägga min reservation emot det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat, enär jag anser, genom detta beslut, såväl den ledamot, som väckt denna motion, som äfven Ståndets öfrige ledamöter inskränkta i den rätt 56 § Riksd.Ordn. medgifver, att med afseende på under riksdagen inträffande händelser, frambära motioner af den syftning som den ifrågavarande.
Lagerbjel kes, Guslaf, d. 10 dennes f. m. på bordet lagda motion, om aflätande af en underd. skrifvelse till K. M. i fråga om behofvet af närmare bestämningar rörande de ändamål, för hvilka aktie-bolag må stiftas.
Hr Printzensköld, Carl: Sedan R. o. Ad. genom votering med en icke obetydlig majoritet vägrat remiss å den motion, som Gr.
Lagerbjelke, i anledn. af ett af Const.Utsk. förut här anmäldt ämne har väckt, och förhållandet nu är alldeles enahanda som föranledt R. o. Ad:s vägran af remiss å den förra motionen, så hoppas jag all R. o. Ad. icke ett ögonblick derefter fattar ett annat beslut, utan afslår remiss å den föredragna motionen.
Jag förutser visserligen utgången äfven af denna fråga, sedan R. o.
Ad. nyss fattat sitt beslut i afseende på den af mig förut väckta motionen.
Jag anhåller likväl att med några ord få visa alt genom en vägran af remiss å motionen blir icke allenast 56 § Riksd.Ordn. utan all kraft och verkan, utan äfven motionsrätten förqväfd under innevarande riksdag.
Det hatför mig likasom för hvarje annan som helst varit fullkomligen obekant, att inom Konungens
Råd ett sådant besynnerligt lolkningssätt gjort sig gällande, altman icke vid meddelande å Kongl, fastställelse å reglor för actie-bolag behöfde efterse annat än att reglorna instämde med actie-bolags-lagen, och att K.
M. icke fick vägra sin sauction på sådana reglor äfven om de för öfrigt vore aldrig så skadliga, endast de i formellt afseende öfverensstämde med lagen.
Alt eli sådant lolkningssätt gjort sig gällande, var alldeles omöjligt att veta, och jag ansåg det således för min rättighet ali på grund deraf väcka motion.
Då jag likväl, som sagt är, förutser utgången af denna fråga, så anhåller jag att endast få nedlägga min reservation till R. o. Ad:s prot., emot det förqväfvande af motionsrätten, som sålunda eger rum.
Om någon sak af de förevarande trenne förut varit känd, så är det vät denna, ty om mitt minne ej felar, hafva dessa bolagsreglor varit införda i den officiella tidningen.
Den lära väl åtminstone alla embetsman, hvilka skola ställa sig utkommande författningar lill efterrättelse, vara skyldige att läsa, samt de följaktligen böra känna hvad dpr står.
Den 17 Maj. 45 Hr Printzensköld:
Jag skall såsom riksdagsman göra till en oeftergiflig pligt för mig, att med all den makt, som står mig till buds, söka förhindra frånträdandet af grundlagliga former.
Af denna orsak har jag äfven emotsall mig remiss af denna motion, så väl som af den första.
Lagerbjelke har äfven vid detta tillfälle begagnat samina utväg, som vid det förra, nemi. alt tala om nyttan af motionen, och alt lian icke förr än vid genomläsningen af Stalsråds-prot:na bade kunnat vela det förhållande, hvaraf han tagit sig anledning att väcka motionen.
Sådant ligger likväl helt och hållet utom det ämne, som för närvarande utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning och jag anhåller således att Gr:n icke vidare måtte med dylika framställningar söka alt verka till en annan utgång af denna sak än som i den förra egde rum.
Om R. o. Ad. en gång fattat något förhasladt beslut, så utgör sådant icke något skäl att ständigt fortfara dermed.
Jag medgifver likväl att omvändelsen, om den nu straxt inträffar, skulle synas vara ganska plötsligen påkommen.
Onskligt hade visserligen varit, om man nyss förut insett det rätta; måhända finge man nu säga: bättre sent än aldrig.
För min enskilda del väntar jag det väl knappast; men instämmer med hvad Gr.
Lagerbjelke yttrat, ang:de lagligheten af hans motion, och förenar mig likaledes med honom i afseende på öfvertygelsen om nyttan af densamma.
Hr von Hartmansdorff har här ånyo vädjat till tidningarnes upgifter, för att af dem hemta ledning.
Jag medgifver att, då han vunnit målet med sina antydningar i den förra frågan, synes det således icke otroligt att han äfven denna gången vinner det.
Måhända bör det icke heller af mig nekas, att tidningarne ju i dessa dagar blifvit litet bättre; och mot den officiella har jag dessutom ingen erinran att afgifva.
Jag skall således icke förmena Hr von Hartmansdorff den oskyldiga förnöjelsen att ifrån dera hemta sin upbyggelse och sina uplysningar; anser emellertid öfverflödigt ingå i ytterligare bevisning huruledes riksdagsmännen likväl icke kunna af någon slags juridisk förpligtelse bundne att läsa dagbladen och, hvad än mera är, tro på allt hvad de förmäla.
Då vid behandlingen om den första motionens remitterande, allt hufvudsakligt i den preliminära remissfrågan torde vara sagdt, vill jag visst ej vidlyftigt söka öfvertyga Ståndet om behöriga förfaringssättet härvid; men för min del tror jag det rättaste vara att motionen remitteras.
Jag anser för något förhasladt att kalla delta af R. o. Ad. nyss fattade beslut för förhastadt.
Jag tror att efter en så läng diskussion, så måste väl något hvar hafva haft tillfälle att deröfver bestämma sin öfvertygelse och att det således är orätt af en enskild ledamot att kalla detta beslut förhasladt.
Hvad sjelfva saken beträffar, så är denna af samma natur som den förra motionen, och jag förmodar således att R. o. Ad. i full konseqvens med det förra beslutet vägrar remiss å motio - 46 Den 17 Maj. uen, hvarom jag anhåller ali Hr Frih. o. Landtm, ville framställa proposm.
Hr von Hartmansdorff har sagt, alt om någon sak vore känd, så vore det denna, emedan stadfästelsen på bolagsreglorna vore införd i den officiella tidningen.
Delta nekar jag icke, men hvad som icke var kändt, är att man så tolkat actie-bolags-lagen, att K.
M. icke kunde vägra sanktion på reglorna för ett actie-bolagslag, blott desamma instämde i formell hänseende med lagen för sådana bolag.
Detta faktum måtte vara annat än alt sjelfva reglorna äro stadfästade.
Man visste förut icke mera än att reglorna äro stadfästade.
Nu har man fått veta att
Konungens rådgifvare icke ansågo sig ega rättighet att granska reglorna annorlunda än lill formen, och del är denna, enligt mitt förmenande, oriktiga och vådliga tolkning som min motion afser att undanrödja.
Lagerbjelke redan svarat på hvad
Hr von Hartmansdorff anfört, rörande akliebolagsreglors införande i lidningarne, så erfordras icke något vidare svar derpå å min sida.
Hr Printzensköld har förklarat att han skall söka qväfva hvarje motion, sorn väckes på icke grundlagsenlig väg, och jag får förklara att jag äfven skall söka biträda honom i denna qväfningsoperation i afseende på hvarje motion, som på olagligt sätt väckes, hvilket dock icke är fallet med den ifrågavar., på sätt jag förut tror mig hafva visat.
Delta beslut, som R. o.
Ad. fattat i den förra frågan lägger i min tanka inga hinder i vägen att nu besluta remiss af den förevar, frågan, emedan icke något motiv blifvit utlaladt i det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat.
Jag föreställer mig alt R. o. Ad. funnit det icke vara lämpligt att remittera den förra frågan, emedan R. o. Ad. ansett det icke löna mödan sedan riksdagen så långt framskridit.
Helt annat kan förhållandet vara med denna fråga, som är af så stor vigt, enligt hvad jag redan yttrade förra gången frågan förevar, ty om det förevar, förhållandet kommer att fortgå till nästa riksdag, så att en mängd acliebolag stiftas på samma grunder, så kan derigenom inträffa, att en hel provins möjligen faller i ulländningars händer.
Del är måhända till en del redan fallet igenom de hypotheks-föreningar, sorn äro bildade och hvilka tagit så stora utländska lån, hvarigenom egendomarne i provinsen kunna anses de facto tillhöra utländningar.
Om nu hildas en mängd bolag, med okände actie-egare, så kan den förändringen inträffa redan nästa riksdag, och dä hjelper icke att tillämpa 107 § i hela sin stränghet emot Konungens rådgifvare, äfven om man får hela rådkammaren afskedad.
Att finna andra ledamöter i de afskedades ställe torde ock ej vara så läll.
Men äfven om så vore skall jag dock alltid anse det vara mycket bättre att söka åstadkomma nytta i sak och förekomma sådana händelser, samt tillstyrker derföre för min del remiss af den ifrågavar. motionen.
Då nu H. Ex, Hr Frih. o. landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölls att Gr.
Lagerbjelkes ifrågavar. motion remitterades till Allra.
Den 17 Maj. 47 Besv.- o. Ekon.Utsk., ropades starka nej, blandade med ja; hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. afsloge remiss af denna motion, samt sedan denna propos. blifvit besvarad med stark ja, blandade med nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Upläsles till justering och godkändes följande voler:spropos.
Den, sora bifaller att Gr.
Lagerbjelkes motion om aflålande af en underd. skrifvelse till K.
M. i fråga om behofvet af närmare bestämningar rörande de ändamål, för hvilka aktiebolag må stiftas, remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. remiss af förenämnde motion.
Sedan voteringen försiggått befunnos rösternc hafva utfallit sålunda: Ja — 16.
Lagerbjelkes d. 10 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de aflålande af en underd. skrifvelse lill K. M. derom, alt raserande under fredstid af någon bland rikets fästningar ej måtte företagas, innan R.
Frih. von Stedingk Styrbjörn:
Som det ganska tydligt visat sig af dessa voteringar att R. o. Ad. fästat sig vid principen om motionernas tillkomst och huruvida de af Gr.
Lagerbjelke väckta motionerna må remitteras eller icke, och man deremot ej fästat sig mycket vid vigten af motionernas innehåll, så hemställer jag om det icke vore skäl att genast afslå remiss, så att vi må slippa diskussion och votering derom, så vidt icke enskilta ledamöter sätta sig före alt vi skola votera för hvar och en af dessa motioner.
Hr Cederschiöld, Rob. Theophr.:
Sedan jag i mitt förra yttrande fästat R. o. Ad:s upmärksamhel deruppå, att man icke uttalat något motiv för del fattade beslutet, och att det möjligtvis kunnat hafva utfallet med afslag emedan man icke ansåg den då förevar, frågan vara af vigt, så får jag deremot nu medgifva, att ett sådant motiv icke kan förmodas hafva legat till grund för R. o. Ad:s sista beslut, enär den frågan var en af de vigtigaste; hvadan jag nu endast vill reservera mig emot det beslut R. o. Ad. går alt fatta, enär jag förutser att det äfven kommer att innefatta vägran af remiss.
Ex, Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle att ifrågavar. motion remitterades till Allm. Besv.- o. 48 Den 17
Maj. Ekon.Utsk., ropades starka nej, blandade med några ja; hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. afsloge remiss af denna motion, samt då denna propos. besvarades med starka ja, jemte ett eller annat nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Då, efter de båda föregående besluten, utgången af remissfrågan äfven af denna motion lärer vara på förhand gifven, så vill jag icke besvära R. o. Ad. med ytterligare anföranden ang:de densamma, utan anhåller nu endast att få reservera mig emot beslutet.
Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Gyldenstolpe, Ant.