Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att assignerings-rättigheten för JernContoir et, till ett belopp af högst 600,000 R:dr, än vidare fortfar, i enlighet med de vid 1818 och i8a3 årens Riksdagar gifva stadganden, mot beräknande af 3 procents ränta för hvad som derå, i mån af behof vet, begagnas.
Den 3o November f. ni.
Dessa tvenne punkter blefvo, hvar för sig, af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Angående en på upplåningar grundad Discontering för Handeln och den större Rörelsen, a') Rörande Upplåningen m. m. 1:0 Att Banken må tillåtas upptaga lån mot Obligationer till högst tre procents ränta , under ömsesidigt förbehåll affyra månaders uppsägning, och med vilkor, att räntans beräknande pä uppsagdt lån genast efter förfallodagen upphör.
Grefve Björnstjerna, Magnus, anförde skrifteligen:
Det för rörelsens lifvande så nyttiga förslag, att medelst upplåning af ofruktbara Capitaler vinna tillgångar för alt belåna Invisningar och Vexlar, samt sålunda tillvägabringa en HandelsDiscont, synes mig förtjena all uppmärksamhet, men som intentioner, ehuru välmenande de äfven må vara, tjena till intet, om ej verkställighet kan äga rum, anser jag
Utskottets förslag böra undergå betydande modificationer, om det åsyftade föremålet möjligen skall kunna uppnås.
Creditpapperens garanti består antingen uti invexling a vista mot gångbart mynt, då räntan kan vara låg; Den 3o November f. m. eller uti inlösen a termino,, med viss årlig amortis-* sementj eller i öppen möjlighet att på Beursen efter cours försälja obligationen, i hvilka 3:ne fall räntan måste närma sig till Landets gång^ bara räntefot.
Föremålet för det förra slaget Creditpapper är att sätta i omlopp dels Cassa-be-* hållningar, dels Jluctuerande Capitaler.
Föremålet för det senare slaget Cre>? ditpapper, är att begagna stående Capitaler.
Men som andra Capitaler ej finnas, än antingen fluctuerande, eller stående, måste det Creditpapper, som för dess långa upp-» sägnings-termin af 4 månader icke kan begagna de fluctuerande Capitalerne, och som för dess låga ränta af 3 procent ej kan begagna de stående Capitalerne, vara fullkomligen ändamålslöst, och uppte ett verkligt oling i Creditväsendets historia.
Utskottet, som troligen insett denna de föreslagna
Qbligationernes märkliga bristfälfällighet, har sökt afhjelpa densamma medelst dem gifven belåningsrätt i Banken elter fulla Capital-beloppet; Utskottet har härigenom fallit i en annan olägenhet, till och med vådligare för Bankens säkerhet, än Obligalionernes inlösen a vista,, nemligen följande: - Den 3o November f. m. i83 Banken upplånar 3 Millioner BancoSedlar mot utgifne 3-procents-ObIigationer.
Banken utlånar samma 3 millioner mot invisningar.
Hvad som influtit till Banken, är sålunda Ater utlånt
Men nu komma Obligations-innehafvarne, hvilka enligt förslaget hafva rättighet beläna sine Obligationer till fulla Capitalbeloppet; de fordra denna belåning, hvilken, i afseende å Obligationernes långa uppsägningstid, af 4 månader, oftast måste komma i fråga.
Hvarmed skall Banken verkställa denna belåning?
De upplånade 3 millioner BancoSedlar hafva redan åter blifvit utlånade mot Invisningar; ingen annan tillgång återstår således, än prägling af nya Baneosedlar till Obligationernes belåning, utöfver det för Banco-sedelstocken fastställda maximibelop af 2g millioner R:dr.
Bankens säkerhet löper visserligen ingen fara härigenom; ty den äger Invisningar lill ett motsvarande belopp, men proportionen mellan Silfverfonden och Bancoscdelstocken blifver rubbad, hvilket möjligen skulle kunna inverka på realisationen och medföra andra olägenheter. *) ”Icke mer stall upplånas, än som i förestrifven låneväg åter kan utgå.” • r 184 Den 3o November f. ra.
Detta bevisar ytterligare, att det föreslagna systemet är falskt, och att låg ränta med lång uppsägningstermin icke låter förena sig i ett och samma Credit-pupper.
Skall
Banken vid sin upplåning begagna de fluctuerande Capitalerne, måste dess ntgifne Obligationer ställas till inlösen a -vista; då räntan kan vara låg (till och med 2 procent).
Banken till sin upplåning begagna stående Capitaler, måste räntan närma sig den gångbara, då Obligationerne kunna antingen sättas på längre uppsägningsterminer, eller, hvad klokare är, ställas i fond-system, nemligen ouppsägbare_, med uppköp på Beursen af en för ändamålet afsatt Amortissements-fond.
Det senare slaget af Credit-papper är högst deplaceradt i Banken, och i synnerhet deplaceradt i en Bank, som ämnar realisera.
Resumeen af hvad jag haft äran anföra är följande:
Skall föremålet med en HandelsDiscont vinnas, måste de dertill erforderlige medel upplånas uti Obligationer, ställde till inlösen a vista; då räntefoten bör vara mindre än 3 procent.
Härigenom förfaller belåningen i Banken , som blottställer mera dess säkerhet, än inlösen a vista_, ty denna kommer föga alt begagnas, då belåningen deremot, i följd Den 3o November f. m. !85 af den långa uppsägningsterminen, mycket kommer att tillitas.
Skulle någon våda för öfrigt befaras af den temporaira rubbning mellan silfver f o n d e n och Bancosedelslocken, hvilken i båda fallen måste inträffa, ehuru mindre, om Obligationerne äro stälde till inlösen a vista, än om de erhålla belånings-rättighelen, torde det till upplåning föreslagne Capital kunna inskränkas till i| million, hvilken summa jag anser tillfyllestgörande för Handelns vanliga transacliouer i invisningsväg hos oss.
Herr Ribbing uppläste följande:
Då det bör medgifvas, att det kan vara temmeligen likgilltigt för en Bank, att afväga den utelöpande sedelstockens förhållande till den reela fonden, i ett land med. förmögenhet, blomstrande näringar och en deraf följande öfvervigt i handeln, är med detsamma erkändt nödvändigheten af noggrannhet i denna afvägning, der, hvarest föga något annat bibehåller sitt rätta värde, än sjelfva det metalliska myntet.
Statsoch BancoUtskolten tyckas ock, med all sorgfällighet, hafva velat iakttaga detta, då de bestämt till grund för realisationen, att -|:delar af sedel-rörejse-capitalet skola när som helst kunna med silfver invexlas.
Med afseende härå och för att icke för mycket störa detta förhållande genom fastighets - i86 Den 3o November f. m. och vavu-belåningen, hvarvid sedlar utgifvits utan Silfverfond, har BancoUtskoltet inskränkt dessa lån inom vissa gränser, hvilka dock för det mesta, inom detta Riksstånd åtminstone, blifvit öfverträdda.
Vid ett sådant förhållande torde det derföre va-?
ra angeläget tillse, om icke här, Utskottet, vid dess eget förslag till en lånerörelse på 3 millioner, öfverskridit den för realisationen af Ständerne redan antagne grund.
Utskottets eget förslag lyder så: ”Alt Banken tillätes upptaga lån mot Obligationer till högst 3 procents ränta,” och i de följande puncterne utvecklas vidare hurn dessa upplånta penningar åter skola utlånas.
Banken utgifver således först Obligationer på de upplånte penningarne, hvilkas (nemligen obligationernes) gångbarhet i allmänna rörelsen det vore så mycket mera orätt att betvifla, som dessa Obligationers begagnande medförer ett premium af 3 procent.
Sedan utlånar
Banken sjelfva de penningar,.hvart före Obligationerne utgifvits, och då är det ju gifvit, att sedel rörelse-capitalet, till det emot upplåningen svarande belopp, är fört dubbladt.
På det ingen, sorn sjelf saknar erfarenhet, mätte betvifla Obligationernes blifvande gångbarhet, lika med eller rättare bättre än de andre sedlarne, får jag här uppläsa hvad Utskottet sjelf yttrat om dylika Obligationer pag. 71) senare
Utlåtandet:
(Utskottet har, för dess del, trott, att i detta, som i andra fall, erfarenheten Den 3o November f. ra. torde kunna anses som säkraste ledaren, &c.) ”att de utfärdade Obligationerne kunnat i större liqvider beqvämligen användas såsom conlante penningar, och lika väl som desse till enskild man utlånas,” m. m.; som
Utskottet yttrar till bevis på fördellen af detta slags rörelse-medel.
Det är sannt, att dessa nya sorts sedlar kunna icke uppvisas till utbekommande af silf-» ver, men de minska behofvet af andra sedlar i allmänna rörelsen, hvilket behof är påräknadt i realisations-planen, då man vå-» gat sig bestämma utelöpande sedelstocken tre femtedelar större än silfverfonden.
Har man icke behof af sedlarne i allmänna röreisen, utan då begagnar annat sort rörelse-medel, Obligationer, som lönar sig 3 procent bättre, så skall ett motsvarande belopp sedlar uppvisas i Banken till utbekommande af silfret, med hvilket ock någon rörelse, såsom med annan vara, torde kunna bedrifvas, eller ock af skrinläggande helt simpelt kunna gifva en möjlig vinst.
När man har baserat
Realisationen på ett sedelstockens förhållande till Bankens reela fond, som 8 till 5, så önskade jag, att man icke genast, och innan ännu fastställelse härå är vunnen, förändrade denna grund.
Hvem inser icke den goda meningen med Utskottets förslag att skaffa Capitaler till rörelsens liflighet och förökande; men ruin öfvertygelse är, att dessa skola komma af sig sjelfve i samma i88 Den 3o November f. tn. mohn, som vi göra realisationen säker och osviklig; och ett stadigt system i Statshushållningen derjemte införes.
Man talar om correctivet af de korrta uppsägningstiderne på dessa slags lån; men detta förtages ju derigenom, att man gör nytt lån vid förfallotiden, hvilket måtte vara så mycket lättare, som det ej fordras mera, än att dikta en handelstransaction, hvarpå de vexlar utgifvas, som skola utgöra Bankens säkerhet för desse slags lån.
— Särdeles skall detta inhetalande och upplånande lätt ti 11— vägabringas af dem, som ho nära intill den ort, hvarest rörelsen bedrifves.
— Anstalten skall således egenteligen komma dem till godo.
Men Utskottet synes sjelf hafva, på det aldra tydligaste, ådagalagt denna fördel, derigenom, att Utskottet utsatt rättighet för Obligations-innehafvare, att sjelfve belåna desse Obligationer.
Mot denna belåningsrätt, i och för sig sjelf betraktad, kan dock så mycket mindre vara något att anföra, som Banken ej borde anses kunna få säkrare pant än egne Obligationer, och faran af sedel-rörelse-capitalets förökande, genom desse Obligationers insättning i Banken, vore till så stor del, som den skedde, försvunnen; dock finnes häraf ljusligen, att en capitalist, på detta sätt, genom blotta uppvisandet af sitt capital, och att han ti 11 by ler sig Obligationer, erhåller 3 procent i vinst.
Desse använder han i sin rörelse, som gifver honom 6 procent, ©ch Den 3o November f. m. har dertill 3, som gör g.
I sanning kan man tro, att någon capitalist, eller hvilken som blott kan få Jana penningar att uppvisa, skall försumma ett sådant tillfälle.
Jag klandrar dock ingalunda det senare tillägget om rättigheten att belåna Obligationerne, emedan jag ej tror, att det orätta ligger deruti.
Man lärer dessutom noga akta sig för att lill pant insättta 3- procents-Obligalionerne, som gå i handel och rörelse bättre än andra sedlar, för att få låna de, som i rörelsen äro sämre, så länge man äger att, för blotta
Discontreversaler på namn, få göra de lån af vanliga sedlar, man önskar.
Det enda sanna correctiv jag erkänner, är BancoStyrelsens rättighet, att indraga hela denna låneanstalt, när så nödigt pröfvas; men som denna indragning af 3 millioner Sedlar eller Obligationer förutsätter en BancoStyrelsens egen fruktan för Bankens beståndså hemställer jag, om icke deruti ligger en större våda för densamma, än som skulle svara emot hela indragningens verkan, till förmån för Bankens Credit, utom det högst ofördelaktiga på allmänna rörelsen, som en så plötslig ingragning skulle åstadkomma.
Och jag skulle tro, att man aldrig blott derföre borde öppna möjligheter för sådane olycklige snörpning-systemer, af hvilka man har färskt minne, sedan Götha Canal och Matmo
Discontrörelser indrogos.
Jag vågar, i anledning af hvad jag anfört, 190 Den 3o November f. mi således motsätta mig förslaget, såsom innefattande både en oförsigtig utsläppning af 3 millioner sedlar och en skakning i förhållanderne emellan enskilda borgenärer och gäldenärer, hvarpå de sednare, såsom vanligt, skola blifva lidande.
Jag vågar vidare protestera emot förslaget, emedan Banken, som ingalunda kan undvara sin vinst, skall, genom Obligationsutgifningen, hafva en årlig förlust af 3 procent, då man nemligen betraktar, att Banken i enkel låneväg kunnat, med lika liten risque, i stället utgifva simpla sedlar, utan ränta, för denna summa.
Och ändteligen protesterar jag emot Disconterings-förslaget derföre, att det skall befordra oärligheten att dikta vexlar, som icke finnas att tillgå.
Man påminne sig härvid, huru UllDisconten bar fått gifva lån på Ullhandel, som aldrig existerat, mer än på papperet.
Jag har sjelf vid försäljning af ull mer än en gång blifvit ombedd att skrifva försäl jningssedlar, det jag försålt mera ull, än jag verkeligen gjort, men min underlåtenhet alt göra detta, bar ingalunda försatt köparen i förlägenhet, att ju icke han fått hvad han önskat, af annan person, som varit min* dre noggrann.
Med ett ord, dessa vexlar blifva icke annat ari vanliga
Discont-reversaler, der borgesinännen kalla sig köpare toth 'säljare af varor, som aldrig funnits, liksom hela anstalten blott skulle bli en BisConlanstalt, grundad på sedelutgifning, Den 3o November f. m. oell på personella crediten, om hvars förvirrade ställning alla tala, men på hvilken man ändock synes vilja bygga, när det är fråga om att lägga den till grund för anstalter, som skola göra henne ännu mera Förvirrad.
Jag anhåller om afslag å Utlåtandet» Friherre Boye:
Innan jag ingår i framställning af de anmärkningar jag för egen del har alt göra vid Utskottets förslag till den nya Upplånings-anstalten, anhåller jag att få bemöta ett och annat yttrande af de tvenne siste värde talarne.
Grefve Björnstjerna li3r sagt, att BanCoObligationernes beläning är en fördubbling af sedelstocken; och han har rätt deri.
Ty då den upp* lånta sedelmassan först utgår i rörelsen i låneväg, och Bankens för denna sedelmassa utgifne Obligationer å nyo emot sedlar kunna belånas, är det naturligt, att en dubbel qvantitet sedlar blifver utsläppt.
Jag understödjer således denna anmärkning till den påföljd, att jag afstyrker BancoObligationernes beläning.
Då jag alltså gifver äfven Herr Ribbing rätt, så vidt han instämt häruti, kan jag deremot icke fatta, huru han uti den ifrågavarande upplånings-anstalten kunnat finna ett undergräfvande af realisationens grunder; ty realisationen är grundad på ett visst belopp sedlar i förhållande till Bankens reela fond, och då, med undantag af BancoObligationernes be - IQ2 D en 3o November f. m. läning, sedelstocken icke genom upp- och utlåningen hvarken ökas eller minskas med en enda 12 sk., vet jag sannerligen icke, hvad verkan anstalten kan hafva på realisationen.
Herr Ribbing har ock framställt en sann satts, hvarifrån jag kommer till en motsatt slutsatts.
Herr Ribbing har nemligen sagt, att BancoObligationerne skulle minska behofvet af Bancosedlar och delta är rigtigt; men då Herr Ribbing deri sett ett ondt, måste jag bestrida honom.
Ty jag kan icke fatta, hvad ondt det ligger deri, att öka rörelse-capitalet, då det kan ske utan att öka sedelstocken.
— Jag begifver mig nu till mina egna anmärkningar.
Vid den destination för den nya anstalten, som är antydd uti rubriken till Utskottets förslag, får jag anmärka, att jag icke anser det vara rigtigt, att på förhand bestämma dess ändamål tili en HandelsDiscont.
Jag tror det vara bättre, att öfverlåta till BancoStyrelsen rättighet att använda de upplånte summorne i de låneafdelningar, der de bäst behöfvas; ty det är icke rätt, att bereda en ny tillgång för den ena näringen, under det de andra måhända komma att lida brist, och det är behofvet ensamt, som bör bestämma lånerätten.
Då för öfrigt hela anstalten kommer att bero på Capitalisternes begärlighet, att utlemna sina capitaler tili Banken, och detta kan vara ganska problematiskt, skulle jag tro det bästa vara, alt lill en framtida - Den 3o November f. m. da erfarenhet öfverlemna ett närmare bestämmande af vilkoren för den ifrågavarande upp- och utlåningen; det vill säga om räntan bör vara 3, 3 eiler 4 procent om uppsägningstiden bör vara 3, 3 eller 4 månader, o. s. v., samt att man under tiden uppdrager åt BancoStyrelsen, att uppgöra dessa saker på sätt, som för ändamålet kan finnas lämpligast.
Jag begär alltså proposition till afslag å den delen af Utskottets Utlåtande, hvari en särskild belåning för BancoObligationerne blifvit föreslagen , samt för öfrigt den förändring i Utskottets förslag, att räntan för upplåningen må bestämmas till högst 3 procent, och uppsägningstiden till högst 4 månader, men att de närmare beslämroelserne derunder må i bägge hänseenden anförtros åt BancoFullmägtiges bedömande och omtanka.
Med tacksamhet ser BancoUtskottet sin välmening erkänd, då Utskottet uti ett land, der under 160 år Bankrörelsen aldrig gått på naturlig väg, försökt göra början till införande af en rigtig
Disconti örelse, i stället för den hittills öfliga rörelsen, hvilken till stor del varit ställd på fastighets-belåning, och hvars Discontmässighet i öfrigt hvar och en af föregående discussioner lärer finna.
Utskottet har sökt tillvägabringa en
Discontrörelse för näringarnes dagliga behof Många anmärkningar hafva dervid blifvit gjor5i H. i3 Den 3o November f. m. de; men jag behöfver, till besvarande af en stor del deraf, blott citera Utskottets Utlåtande, sorn efter vanligheten dels icke blifvit läst eller rigtigt uppfattadt, dels icke af de värde Talarne hålles till hands.
Om Friherre Boye läst rubriken till slut, hade han funnit, att han misstagit sig om ändamålet med den ifrågavarande Inrättningen; ty der står icke en
Discontering ensamt för handelnutan för handeln och den större rörelsen.
Det är också gifvet, att det är handeln, sorn egentligast är i behof af en lånerörelse utan omsättning; men de öfrige näringarne vinna derpå i samma mon sorn handeln, genom lättade utvägar till uppköp och afsättning, och genom alla resoursers större tillgänglighet.
Ett annat misstag har äfven blifvit begånget af Friherre Boye och deladt af Grefve Björnstjerna, angående BancoObligalionernes belåningsrätt.
Jag medger likväl, att Utskottet måhända uttryckt sin mening mindre tydligt; men då Utskottet i fyra punkter upptagit de
Documenter, hvilka såsom hypothek för lån i denna låneanstalt kunna antagas, och deribland omnämnt BancoObligationerna, skulle jag tro, att ingen annan slutsatts häraf borde kunna dragas, än att
BancoObligationernes belåningsrätt blifver densamma, sorn andra antagliga Documenters, det vill säga, att de blifva belånade endast så vidt något finnes att utlåna, utan att de äga någon ovilkorlig rätt Den 3o November f. m. till belåning.
— Jag beger mig vidare till besvarande af Herr Ribbings anförande, sorn, näst ett märkvärdigt Memorial från PresteStåhdet, innefattar den prydligaste Stereotypupplaga för ett strypsystem, som iman kan länka sig.
BancoUtskottet har satt en gräns för det motsatta systemet af Sedelutgifning utan fond, som förstör myntet; men Utskottet har å andra sidan icke Velat undandraga näringarrie den hjelp de Sjelfva kunna skaffa sig, och det lärer icke eller stå i deri värde Ledamotens förmåga att hämma den enskilda credilen.
Jag hemställer ock till Herr Ribbing, i likhet med hvad Friherre Boye ganska rigtigt anmärkt, huru proportionen mellan silfverfonden och sedelstocken kan rubbas, då ingen enda ny sedel utgifves.
— Jag kommer nu till Grefve Björnstjernas anmärkning, att, enligt Utskottets förslag, hvarken fluctuerande eller stående capitaler skola kunna upptagas.
Jag ber i anledning häraf, att få utveckla Utskottets mening, och det sätt, hvarpå Utskottet tänkt sig, att saken skall tillgå; samt tror, att sakförhållanden i andra länder tillräckligt utvisa, att Utskottet icke misstagit sig i sina beräkningar.
Det är en ofta erkänd sak, att mycket penningar finnes liggande i de Handlandes
Byråer för påkommande inköp, vexelköp och dylikt, samt att sådana cassabehållningar äro större i samma mån, som creditbristen är stor. 5i H. igG Den 3o November f. m.
Det är dessa capitaler, som Utskottet påräknat.
Men, säger Grefve Björnstjerna, genom upplåningens ställande på \ månaders uppsägning, blifver det ej möjligt för Banken att erhålla dessa capitaler, som långifvarne endast vilja lemna ifrån sig mot vilkor, att åter inom korrt tid kunna disponera dem.
Detta vore rigtigt, om rörelsen skulle tillgå på sådant sätt, att Banken först upplånade en viss summa och dermed stannade, intilldess den blifvit utlånt, för att derefter å nyo upplåna en summa, samt utlåna den, och så vidare.
Men jag får erinra, att Banken kommer alt upplåna dagligen, liksom den utlånar dagligen; och ehuru detta förhållande måste variera under den ena veckan emot den andra, skall dock något dagligen inflyta, hvaraf följer, att de handlande skola finna sin fördel i att insätta i Banken mot 3 procent, ej blott hvad de icke under närvarande misscredit våga anförtro åt den enskilda rörelsen , och sjelfve ej behöfva, förrän om 4 månader, utan äfven hvad de behöfva inom 3 månader, enär de endast behöfva gå till Banken för att få sina Obligationer belånade intill förfallodagen, så vidt tillgång der finnes.
Skulle åter Banken, i brist af medel, nödgas vägra att under tiden lemna penningar, så kunna de erhållas hos enskilde, som hafva cassabehållningar i byrån; ty jag hemställer, om något säkrare papper kan utbjudas på Börsen, än en BancoObligation mot 3 Den 3o November f. m. 197 procent, som inom 2 månader eller ännu korrt,are lid är fotfallen.
Olägenheterna af en längre uppsägning äro sali des inga.
Deremot skulle olägenheterna al en upplåning a vista blifva ganska betydliga, och Lill och med sådane, att om den nya
DisconLen derpå skall grundas, jag för min del heldre instämmer med Herr Ribbing att tillstyrka fullkomligt afslag; ty följderne af en sådan upplåning skulle blifva alldeles desamma som af ny sedelfabrication.
Bankens för närvarande utelöpande sedlar till valeuren af 1000 R:dr och derutöfver uppgå till ij million, och sedlarne på 5oo
R:drs valeur uppgå troligen till lika mycket eller tillsammans 3 millioner, hvilka genast skulle inströmma tili Banken, för att utbytas mot de nya räntebärande sedlarne, under det att ett lika belopp andra sedlar utgick i låneväg i rörelsen, der ingen lucka för deen blifvit öppnad.
— Jag får på dessa skäl yrka bifall till Utskottets förslag, och får tillika hos dem, som önska en upplåning a vista, anhålla, alt dä allt nytt måste erfara motstånd, de icke ville öka detta motstånd genom nyheten af en upplåning a vistautan häldre antaga Utskottets förslag, äfven 0111 det i deras tanka skulle vara sämre.
Hvad beträffar sjelfva nödvändigheten af en upplånings-rörelse i Banken, hoppas jag, att opinionerne der - ig8 Den 3o November f. m. om redan tillräckligt stadgat sig.
Eli så-, dan anstalt står i det närmaste sammanhang med realisationen, med ordningens införande i alla creditförhållanderi, och med möjligheten för BancoS, ty reisen* att i framtiden så leda utvexlingen, att ingen stockning kommer att äga rum, och svårare händelser derigenom undvikas.
Jag tror ock rätta tidpunkten nu vara inne, att besluta en sådan anstalt, men icke att bestämma allt, sorn tillhör verkställigheten; ty jag tror, alt, genom det redan fattade beslutet angående myntbestämningen, sådane förändringar i penningeförhållanderne kunna uppkomma, att det icke blifver möjligt, att på förhand bestämma räntan, eller den lämpligaste betalningstiden, med flere saker, sorn tillhöra verkställigheten, af denna upplåningsanstalt.
När BancoUtskottet ej funnit sig vid att bifalla mitt förslag om upplåningens början genast under Riksdagen, på det Ständerne sjelfve kunnat bedöma, hvilka föreskrifter voro af nöden, anser jag, att man nu endast bör göra början med en upplånings-rörelse, för att vid nästa Riksdag se, hvad raan vidare kan besluta, men icke för närvarande gifva denna rörelse någon särdeles stor utsträckning.
Att tänka på PrivatBankers uppkomst före nästa Riksdag, är omöjligt, och då silfverutvexlingen ej kan börja före i832, är det ej heller möjligt, att dessförinnan, och så länge inga utländska capitaler kunna påräknas, vin-.
Den 3o Hove m h e r f. in.
•99 na säkerhet för åtgärdens bestånd.
Utgående från den synpunkt, att här endast är fråga om att göra en början, lager jag mig således friheten fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att lemna BancoStyrelsen en sådan latitud i rättigheter, alt man icke fastställer några ovilkorliga föreskrifter för verkställigheten.