Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Nu följer beskrifningen på en sådan BeklädnadsCassa, och derefter stadgas angående förvaltningen deraf: ”om på thetta sättet någre flere Pendlingar skulle samlas än till anskaffandet ”af en sådan Båtsmansutredning erfordras, ”särdeles medan Båtsmännerne länge äre ”hemma, och then en gång i förråd brachte ”utredningen icke blifvit åt them utgifven, ”tå måste samme Penningar antingen i Ban”quen eller på någon annan så saker Ort ”insättjas, att
Rotarne kunne icke allenast ”ther af hafva god Nytta, utan ock Pen"ningarne vara them altid när thel behöf”ves tillhanda och bästa; men skulle thet ”åter så hända, att
Båtsmännerne then ena ”tiden efter then andra, besynnerligen vid ”infallande krig, blefve så hastigt uppbäddade, att medlen Lill merbemälte utred”nings-Persedlars förskaffande så småningom ”livart år, som sagdt är, förut ej kunde ”sammansankas, tå måste Rotarne icke thes ”mindre årligen åt Båtsmännerne, enär the ”på Tåg och Resor uppfordras, en fullkom - Den rS Pf o rem ber e. m. ifii ”lig utredning, af förberörde extra ordinarie ”Persedlar förskaffa, emedan Båtsmänrierne ”them förutan ej kunna sig begå.”
Allt detta synes visa, att andemeningen är, alt blott Kronan fick Båtsmannen fullt beklädd och utredd lill kriget eller tåget, ansåg hon sig pligtig, att under sjelfva kriget underhålla så väl beklädnaden som utredningen, likasom bon underhåller karlen.
Sedermera bar 1816 års Förordning tillkommit, och deri är skiljdt mellan xttredningspersedlarne och beklädnaden.
Angående uppfordrings-beklädnaden föreskrifves: Beklädnads-Persedlar.
Vid uppfordring till Ars- eller Sommartjenst eller Sjöcommendering.
Och derefter följer persedlarnes beskrifning; men allt under förutsättning, att det endast af Roten utgifves, då karlen uppfordrad blifver.
Vidare följer rörande årsheklädnaden: ”Ärs-Beklädnaden skall ej kunna af”fordras Rotehållarne oftare än Båtsmannen ”i sin Nummertour till Års- eller Sommar”tjenst eller ock Sjö-Commendering upp’fordrasj, och aldrig mer än en gång un”der loppet af ett år.” Derefter står? ”Är Båtsmannen på en längre Sjö-F.x”pedition eller för annan orsak skull under 5o H. 11 Den 18 November e. m. ”under loppet af flere på hvarandra följande år ständigt tjenstgörande, så skall ”dock Roten icke någon ny Års-beklädnad ”prästera förr än Båtsmannens rälta Upp”fnrdringstour i sin Nummer-ordning inom ”Compagniet, och i sin proportionerliga ord”ning inom Båtsmanshållet å nyo inträffar, ”utan vilje Vi och Kronan honom under ti”den med Beklädnad förse.”
Nu är förhållandet, att uppfordringen i en del orter inträffar oftare, än i andra.
De så kallade RusthåilsCompagnierne uppfordras vanligen en gång hvarje år; Rotebåtsmännen åter hvart 3:dje år.
Deraf uppkommer någon olikhet i afseende på beklädnadsskyldigheten Rust- och Rotehållarne emellan.
Men jag talar endast om Rotehållet.
Här står: ”Roten skall icke någon ny årsbekläd”nad prästera förr än Båtsmannens rätta "uppfordringstour i sin Nummerordning in”om Compagniet, och i sin proportioner”liga ordning inom Båtsmanshållet å nyo ”inträffar, utan vilje Vi och Kronan honom ”under tiden med Beklädnad förse.”
Nu frågar jag, om icke äfven här är tydligen uttryckt, att Styrelsen insett, att Rotehållarne ej äro skyldiga att årligen skicka ny beklädnad till sine utcommenderade Båtsmän, som kanske finnas på Medelhafvet eller Söderhafvet, utan att de böra beklädas genom krigsmed len.
Utskotten hafva i Den iS No vem lier e. in. också i deras första Utlåtande öfver deli Kongl. Propositionen, lika med mig, afstyrkl bifall dertill, på giltiga skäl, hvilka Utskotten i sednare
Utlåtandet på besynnerliga grunder vederlagt och frän tråd t.
Utskotten hafva egentligen endast afsett 1816 års Författning; men icke tagit i betraktande, att den föreskrift, som i 5:te punktens slut blifvit införd, och som ålägger Rolen, att beräkna hvarje uppfordringstour till 12 månader, just är sjelfva grunden för orättvisan, och en tydlig afvikelse från 1690 års Grund Författning, samt Contraclerne, hvilka aldrig omtala sådant, och blott länka sig sjelfva verkliga uppfordrings-tillfäUet.
Följden af bifall lill Utskottens sednare Utlåtande skulle blifva åläggande af en skyldighet och tunga, som Båtsmanshållet förut varit befriadt från, då det på god tro ingått öfverenskommelse om Vacance-afgifls erläggande.
Jag förnyar derföre yrkandet om afslag å detta Utlåtande.
Den öfverklagade ojemnheten må man söka afhjelpa, när det en gång kan bli fråga om nya KneckteContracter; men för tillfället må man ej öfverskrida de gällande Contracterne, och såmedelst öka Båtsmanshällets förut nog dryga bördor.
Då Herr Hjerta, bland annat, äfven uppläst en del af samma Förordning, som blifvit af mig åbero - 5o H.
Den 18 jN o ve ra ber e. m. pad, nemligen elen af år 1816, men behagat stanna just vid början af dervarande stadgande om
Båtsmanshållets skyldighet att hvar tolfte månad prestera sine Båtsmän ny beklädnad under krig, lärer jag ej behöfva svara honom med annat, än hänvisning till detta stadgande.
Det är förut bestämdt att under krig afgående Båtsmän skola ersättas af Allmänna Beväringen, och Rotarne således vara frie från recruteringen till krigets slut; nu är blott frågan, om de likväl böra utgifva beklädnaden lill Beväringskarlarne, som för Rotarne insättas; och då denna beklädnad är nödig, samt Rotarne ingalunda äro på något sätt undantagne från allmänna stadganderne om beklädnadsskyldigheten, lärer ingen böra tveka att bifalla ifrågavarande Utlåtande.
Herr Riben_, Carl Willielm:
Jag tror verkligen, att något missförstånd uppstått hos Herr Hjerta i afseende på Utskottens förra och sednare Utlåtande i denna fråga.
Den är i sjelfva verket ej så invecklad, som Herr Hjerta tyckes föreställa sig densamma.
Maj:t har, i en proposition till Rikets Ständer, hemställt, om det icke med billighet öfverensstämde, att de BåtsmansRotar, hvilkas karlar under krig afgå, åläggas betala Beklädnads-vacance-afgift till Krigsfonden.
Detta hafva Utskotten i deras förra Utlåtande afstyrkt.
Ridderskapet och Adeln torde påminna sig, alt i den Kongl. Pro - Den 18 November e. in. i65 positionen föreslås Vacance-afgiftens erläggande under krig fran den tid vacance uppkommit.
Detta skulle hafva föranled t många svårigheter i verkställigheten; och förmodligen hafva Utskotten derföre i förra Utlåtandet, hvari jag ej deltagit, afslyrkl bifall till propositionen.
När frågan sednare gången förekom, antogo Utskotten, hvilkas ledamot jag då var, en helt annan grund för Vacance-afgiftens utgörande, och den anser jag vara fullkomligt billig och rättvis.
Genom 1812 års Förordning om Allmänna Beväringen är Båtsmanshållets Reci uteringsskyldighet under krig alldeles upphäfven.
När Båtsmanshållet derjemte sluppit beklädnaden för de afgångne Båtsmännen, så bar Båtsmanshållet derigenom fått en opåräknad förmån, som ingen ens tänkte på, när 1812 års Förordning beslöts.
Att de nu åläggas godtgöra beklädnaden genom någon afgift, tyckes mig vara rätt; men denna afgift bör erläggas utan afseende på, om Roten är vacant eller ej.
Jag gillar således till alla delar Utskottens tillstyrkande, ”att ”Rust- och Rotehållare vid det ständiga Båts”manshållet å landet må, i stöd af den rätt ”att härom förordna, som genom 80 §.
Re”geringsFormen blifvit Rikets Ständer ge”mensamt med Konungen tillerkänd, förklaras skyldige att, utan afseende derå, ”om deras Båtsmän under kriget afgå, eller ”icke, oafbrutet och så länge kriget fortkar, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra Den itf November e. m. ”det Leklä cl nåd sbi dra®, sorn genom 5:te och ”():de Momenten af Kongl. Kungörelsen d. ”10 September 1816, blifvit framstäldt alt, ”under Manskapets uppfordring till krigstjenst, af Rotarne utgöras såsom vederlag ”för den af Kongl. Maj:t och Kronan uli ”samma Kungörelse åtagna förbindelse, alt ”Båtsmännen under kriget, likasom å Pas”sevolance, bekläda.” — Utskotten tyckte det låta bättre för Svenska öron, att säga, det afgiften skulle erläggas till Kongl, Maj:t och Kronan j än, såsom i Kongl. Majrts proposition är uttryckt, till Krigsfonden; ej eller vet jag, hvarföre man just skall tala om Krigsfonden under fred.
— Den skilnad Herr Hjerta uppdragit emellan beklädnad och utredningspersedlar, har ej eller undfallit Utskottens uppmärksamhet, hvilket Herr Hjerta torde finna af följande mening i Utlåtandet: ”Hvad härnäst beträffar tiden , ”hvarifrån samma afgift erläggas skall, samt ”de grunder, som dervid i öfrigt böra fö 1 - ”jas, hafva Utskotten ansett sig kunna lill ”Rikets Högloft.
Ständers bifall hemställa: att ”sedan persedlarne vid uppbrottet från Roten ”blifvit till fullgod beskaffenhet aflemnade, ”Rotarnes förbindelse, att berörde Passevo”lance-afgift erlägga, må vidtaga: för Bekläd"nadspersedlarne (beslående af 1 vadmalströja, 1 vadmalsväst, 1 par vadmalsbyxor, ”1 halsduk, 1 hatt, 1 par läderskor, 2 par ”ullstrumpor och 2 st. skjortor) 12 måna”der från den dag
Båtsmannen blifvit lill Den 18 November e. m. 167 "tjenstgöring inmönstrad; och för Uppfor”dringspersedlarne (sorn utgöras af 1 kapp"rock af vadmal, 1 kappsäck af segelduk, ”1 ylletäcke och t hängmatta af buldan) "tre år från samma tid; att, så snart ofvan "utsatte terminer ingått, och Kronan såle"des måste anses blifva i nödvändighet salt, "alt nya persedlar anskaffa, persedlarnes fulla "värde efter då för året, inom hvarje Län, "fastställde Markegångspris, bör af Rust"och Rotehållare till Kongl. Maj:t och Kro"nan erläggas; samt att till de Rotar, hvil"kas karlai under kriget afgått, och hvilka "beklädnadsafgift till Kongl. Maj:t och Kro"nan erlagt, skall vid krigets slut bekläd"nadsafgiften af Kronan återbäras för så "mångå månader, som återstå af den tid, "för hvilken berörde afgift förskottsvis in"betald blifvit.” — Om jag rätt fattat Herr Hjertås yttrade mening, så är ej något af honom anmärkt, som Utskotten icke iakttagit i dess Utlåtande, hvartill jag med godt samvete tillstyrker bifall.
Det vore rätt ledsamt, om jag läst ”under” uppfordring, i stället för ”vid” uppfordring, såsom det verkligen står, eller, eller om jag ej kunnat skilja emellan desse begge ord, som hafva en så olika mening.
Skilnaden torde bäst erfaras, om här finnes någon äldre Sjöofficer, som vill upplysa, att man, för att illudera föreskriften, att beklädnaden ej borde af Rolen be - Den 18 November e. ra. slås ulom vid karlens uppfordring, brukat skicka hem Båtsmännen lill Rotarne, men straxt åter uppfordrat dem, för att då få dem å nyo beklädde.
Så tillgick det under 1808 och 1809 årens krig.
Och huru tillgick det väl år 1816?
Jo, då gaf man ut den af Friherre Cederström åberopade Förordning, hvilken jag ingalunda bestrider innehålla hvad Friherren sagt, men som jag påstått och påslår vara olagligen tillkommen och i strid mot Contracterne örn Båtsmanshållet.
Af hvad jag redan derutur uppläst, linnes, att deri står, det beklädnaden skall utgöras endast vid uppfordringen.
I Bolms Läns Contracter stadgas väl att skor, strumpor, skjortor, bulldansklädning med blå mössa o. s. v. skola årligen gifvas Lill Båtsmannen, men likväl fästes det vilkor dervid, att; ”När lian hemma är, får lian ”allenast en släpklädning och carpus af vad"mal, och ingen bulldansklädning eller blå ”mössa.”
I Halländska Contracterne åter heter det i 6 §.: ”Båtsmanslön skall årligen "vara i penningar 8 Daler Silfvermynt, af "hvilka han undfår 4 Daler Silfvermynt uti ”Martii månad och 4 D-'° mynt uti September månad, therjemte vid årlig uppfor"äring 2 par skor, 2 par strumpor, a:ne "st. skjortor och en bulldansklädning, bestående af tröja och byxor underfodrade, ”samt en blå mössa eller hatt.” — — — Och samma vilkor göres som nyss nämndes i Bohus-Länska Coutraclet.
Den 18 November e. m. i6<) Häraf synes, att det alltid varit ett oundgängligt vilkor för beklädnadens utgörande, att karlen skulle inställa sig i Statens tjenst, eller uppfordrasj då han blef af Roten beklädd; men att han ej sedan skulle af den beklädas under kriget.
En livar, som icke är en blott Embetsmannainachin och följer principen, att allt bör tagas, som kan tagas, måste inse, att förhållandet ej är detsamma i afseende på beklädnadsskyldigheten , för den Rote, som under krig mister sin karl, och den, som får sin karl åter.
Mig förefaller detta solklart.
Men om man blott tänker på att draga allt hvad möjligt är till StatsCassan, så är Utskottens förslag i denna fråga ett ganska indrägtig! expedient.
Frågan är nu helt enkelt den, om beklädnadsbidraget bör fortfarande utgå, fastän karlen, sorn borde beklädas, icke mera finnes; och om man, såsom Herr Riben, endast bör följa 1816 års Förordning, ulan att afse det origtiga deri, att den ålägger Båtsmanshållet skyldigheter, som ej äro enlige med de äldre Contracterne.
Då enligt desse
Contracter den beklädnadsskyldighet ej ålegat BåtsraansRotarne, som genom 1816 års Förordning blifvit föreskrifven, hemställer jag lill Ridderskapet och Adeln, om icke
Utskottens tillstyrkande är grundadt på blott godtycke och opinion.
Jag anhåller, att proposition måtte framställas till bifall eller afslag å Utlåtandet, samt att vi måtte få votera derom.
Den i8 November c. m.
Herr Hjerta må försöka att öfvertyga Ridderskapet och Adeln, alt 1816 års Förordning innehåller strängade åligganden för Båtsmanshållet, än Contracterne.
Jag anhåller, att, till vederläggning deraf, få ännu en gång uppläsa följande Utdrag af Kongl.
Förordningen den 23 Maji 1690: ”Men skulle thefc åter så hällga, att Båtsmännerne, then ena tiden efter ”then andra, besynnerligen vid infallande ”krig, blefve så hastigt uppbådade, att med”leu till merbemälte utrednings-persedlars ”förskaffande så småningom hvart år, som ”sagt är, förut ej kunde sammansamkas, då ”mäste Rotarne icke thessmindre årligen åt ”Båtsmännerne, enär the på tåg och resor ”uppfordras, en fullkomlig utredning af för”berörde extra-ordinarie-persedlar förskaffa, ”emedan Båtsmännerne, them förutan, ej ”kunna sig begå, utan lära af köld och frost ”bortdö.”
Detta står redan förut i de härigenom faststäldta Contracterne.
Sedan har Kongl. Maj:t, i följd af Allmogens besvär, på 1720-talet eftergifvit något af denna bekläd nadsskyldighet äfvensom Båtsmansfördubblingen.
Förordningen af år 1816 är blott ett reglemente, upprättadt enligt KnekleContracterne och de af Kongl.
Maj:t sedermera gjorde begifvanden.
— Hvad Herr Hjerta yttrat om olika förhållande i afseende på beklädnadsskyldigheten af Rust- och Rotehållare, förljenar knappt svar; ty i Författningarne är alldeles ingen olikhet i delta Den ib November c. m. fall stadgad mellan Rust- och Rotehållare.
Hvad åter angår Herr Hjertås försök, att öfvertyga Ridderskapet och Adeln att fråga nu är om 1816 års Förordning och dess behöriga eller obehöriga tillkomst; så får jag erindra, att fråga icke är härom, utan om svar på Kongl. Maj:ts Proposition, att de Rotar, som under krig blifva vacanla, skola vidkännas lika beklädnads-skyldighet, som de icke vacanta.
När det är föreskrifvet, att hvarje Rote skall hvar i2:te månad å nyo bekläda sin Båtsman, följer deraf påtagligen, att beklädnads-bidraget bör utgå äfven för de vacanta Rotar, för hvilka Beväringskarlar insättas i vacancerne.
I annat fall eller om befrielse från detta åliggande leninades vacanta Rotar, skulle de ju orimligen erhålla premier, för det vacancer för deras Rotar inträffat.
Vill man det, så bör visserligen Utskottens förslag afslås; vill man åter handla förnuftigt, måste del bifallas, hvilket jag yrkar, förenande mig i begäran om votering.
Herr von Hartmansdorff „ August:
Saken synes mig så klar, att den vidlyftiga discussionen snarare invecklat frågan, än gjort den tydligare.
Jag anhåller derföre, att få framställa en ytterst enkel åsigt af förhållandet.
Om Båtsmannen lefver, under det han är ute i krig, är Roten ovilkorligen skyldig, enligt Författningarne, att årligen lemna nytt beklädnads-bidrag, Dör t ) \ t 1 Den 18 November c. in. deremot karlen under krig, skulle enligt den mening, som af missförstånd uppkommit, Roten, som ej är skyldig anskaffa ny karl förr, än 3 månader efter slutad fred, äfven befrias från bidrag till beklädnaden af den i vacaneen för Roten inträdande Beväringskarlen.
Antager man denna tolkning, så följer deraf, alt den Rote, hvars karl lefver, skall betala beklädnaden, men den åter, som mistat sin karl och fritt fått en annan i stället insatt, medan kriget varar, slippa betala något.
Det vore, att gifva premier för usla Båtsmän, som snart omkomma.
Ett sådant missförstånd af Författningarne måtte Ridderskapet och Adeln ej vilja längre medgifva.
Jag tillstyrker derföre bifall å Utskottens senare Utlåtande i frågan.
Jag kan visserligen ej smickra mig med de djupa kunskaper, som kanske fordras för att intränga i hemligheterne af de gamla KnekteContracterne; men jag tror mig likväl förslå Svenska språket; och mera behöfves knappt för att vederlägga Herr Hjertås påstående, att Rotarne, enligt Contracterne, ej äro skyldige att under krig bekläda sine Båtsmän årligen.
Jag håller i handen ett Sammandrag af de åberopade Contracterne, och deribland Bohus Läns Contract, hvaruti står: ”Altså bevilje
Vi ”att gifva Båtsmannen af Roten åhrligen 8 ”Daler Silfvermynl uppå tvenne terminer, t t / Den 18 November e, m. ”nämligen om Vahren 4 Daler och om Hö”sten 4, ther jemte 2 par skor, 2 par strumpor, 2 stycken skjortor och en buldans”klädning med en blå mössa.” Således är det en complett beklädnad Roten skall bestå.
Vidare innehåller detta Contract: ”Men ”när han hemma är, får han allenast en ”släpklädning och carpus af vadmal, och ”ingen buldansklädning eller blå mössa.”
Häraf synes klart, att, äfven enligt det anförda Contractet, Roten är skyldig gifva karlen årligen beklädnad, så snart lian ej ej är hemma, utan commenderad.
Åtminstone visar detta lilla sammandrag, som jag lånt af Herr Hjerta sjelf, alt förhållandet är sådant för Bohus Län.
Och troligen innehålla de andre Provincernes Contracter detsamma.
Jag tycker derföre, att Herr Hjerta kunde begifva sig till bifall å Utskottens sednare Utlåtande.
Grefve Horlin Claes Fredrik:
Om det vore en afgjord sanning, att Rotehållarne äro beständigt skyldige, att bekläda sine Båtsmän, kunde jag medgifva Herr von Hartmansdorff, att en del af hans framställning i saken vore riktig; men så är det icke.
Jag har här ett sammandrag af KnekteGontracterne öfver hela Riket; och i 6 §. af BohusLäns Contracter står: ”Men när han. ”hemma är, får han allenast en släpklädning ”och carpus af vadmal, och ingen buldans”klädning eller blå mössa.” Jag förslår då i74 Den 18 November e. m. icke, huru Herr von Hartmansdorff från rätts- eller ens billighetsgrunder kan finna det vara Rotens åliggande, att bekläda den insalta Beväringskarlen, derföre att Roten haft den olyckan att förlora sin ordinarie Båtsman, hvilken likaväl kunnat vara duglig, som usel, ty det är gifvet, att just de dålige karlarne omkomma.
Det är tungt nog för Roten att, efter krigets slut, nödsakas inställa ny karl; jag sjelf kan af erfarenhet intyga, att legan för en ny karl uppgår till fulla värdet af beklädnaden för flere år.
Förordningen af år 1816 är för öfrigt på olagligt sätt tillkommen, och bestämdt stridande mot Contracterne i flere fall, t. ex. i stadgandet att kiäderne skola vara blåa.
På rätts- och billighetsgrund yrkar jag alltså afslag å Kongl. Maj:ts Proposition.
Jag nödsakas besvara den anmärkning, som blifvit gjord af Grefve Gyldenstolpe, hvilken hållit sig blott till Bohus Läns KnekteContract, och under åberopande deraf gjort den bestämda slutsats, att Roten bör bekläda karlen årligen under krig.
I 6 §. af Contractet står deremot verkligen hvad Grefve Horn nyss uppläst; likväl har hvarje provins några små olikheter; och Bohus Län är, i det af Grefve Gyldenstolpe anförda, ett undantag från andra.
Men hela Båtsmanshållet i allmänhet är grundadt derpå, alt Roten endast vid Deu iS November e. in. karlens uppfordring skal! bekläda honom; och dervid har jag hållit mig.
Detta är åtminstone innehållet af alla de gamla Contracterne.
För öfrigt är det rätt besynnerligt, alt om de skattdragande någon gång råka att få en liten fördel, Rikets Sländer sjelfve vilja afskaffa den, och i otid bryta de förbindelser, hvarpå den grundas.
För att rättfärdiga mig mot Herr Hjertås anmärkning, får jag erindra, att det KnekteContract, hvarur Grefve Horn och Herr Hjerta åberopat innehållet af 6 §., är af år 1690, men det af mig upplästa för Bohus Län af år 1739.
I alla fall synes mig den analogi Herr Hjerta sökt draga af den åberopade §:n ej vara rigtig och i allmänhet gällande.
Der slår nemligen ej något nämndt om årsbeklädnaden.
I det af mig anförda står deremot bestämdt, att karlen skall af Roten årligen beklädas.
Jag anhåller att få yttra några ord i denna fråga; jag skall vara helt kort.
Innan 1812 års BeväringsLag tillkom, var det Båtsmanshållets åliggande att inom 3 Månader ersätta vacant karl, och följakteligen äfven att bekläda honom.
Genom Bevärings-Lagen förunnades Rotehållarne frihet från denna recrutering under krig, emedan vacancerne skola fyllas af Beväringskarlar, men derigenom måtte Rotehållarne likväl icke vara 176
Den 18 November e. in. befriade från skyldigheten alt årligen bekläda sin Båtsman.
Båtsmanshållet bär fått stor lindring i sin tunga, dels genom nämnde recruteringsfrihet under krig, dels genom befrielsen från fördubblingskarlars presterande.
Att utsträcka denna lindring ända till frihet från beklädnads-bidrags utgörande för vacanta Rotar, dertill synes mig icke finnas något skäl.
Jag tillstyrker derföre bifall till Utskottens sista förslag.
Ropades Ja. Hans Excellence gjorde proposition till bifall å Stats- och EkonomiUtskoltens ifrågavarande Utlåtande.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adela fann för godt afslå berörde Utlåtande.
Ja och Nej. Herr Hjerta begärde votering, I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande Voteringsproposition:
Den, som bifaller Stats- och EkonomiUtskottens senare Utlåtande, angående Va cance - Den 18 November e. m. eance-afgifts erläggande till Kongl. Maj:t oell Kronan af de Rust- och Rotehållare vid Bålsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln afslå Utskottens ofvanberörde
Utlåtande* samt i stället godkänna Utskottens i ämnet först afgifne Betänkande, uti hvilket bifall å Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition i frågan blifvit afstyrkt.
Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. % Voteringen börjades klockan tre qvart till 9; och befunnos vid voteringens slut klockan half till 10 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, röster» ne hafva utfallit, som föijer:
I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excel lene e Herr Grefven ock LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således bifallit Stats- och 5o H, ta Den 18 November e. m.
EkonomiUtskoltens i ämnet afgifne senare Utlåtande.
Utdrag af Protocollet, ballet hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. m. d. 16 Novemb. 182g.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls RiddarhusUtskottets den i3 dennes aflåtne,och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herrarne A. Adli ers och J.
Nagels ansökningar, att få uppföra Concert å Riddarhuset.
Justerades Irenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum d. 16 dennes f. m. i öfrigt fattade beslut.
Justerades ett ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den 16 dennes e. m. fattade beslut.
Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från ConstitutionsUtskottet :
Af den 10 dennes: N:o 5a.
Med förslag till ändrad redaction af i3 och §§.
Riksdagsordningen, i afseende på Universitetens representation.
Dkii 18 November e. m. 179 Från BevillningsUtskoltet:
Af den 14 dennes: N:o 52.
Med voterings-proposition, angående Bevillning af KronoLotsar.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 47» angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen.
Fi 'ån Eocp editionsUt skottet:
Af den j5 dennes: N:o 237.
Angående upprättande af särskilda Alphabetiska Register å de från hvarje Utskott till Rikets Ständer afgifne Utlåtanden, Betänkanden och Memorial.
Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 10 om aftonen.
Fredagen d. 2o November 1829.
Plenum klockan <) Förmiddagen.