Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar det förslag, att ej skattlägga pannorna, utan mäskkaren; så finner jag ej, huru det skulle blifva möjligt för Kronobetjeningen, att då controllera tillverkningen, eller på hvad sätt underslef skulle undvikas; ty den sorn •ville gäcka controllen, kunde endast hafva ett ätämpladt kar om 11 Lisp. i Bränneriet, men deremot ett på 42 Lisp. i källaren eller under jorden, hvarur han fyllde det förra ■genast efter det blifvit afverkadt.
Förmodligen bar jag uttryckt mig illa; åtminstone har jag tyckt mig finna det af den anmärkning, Herr Hjerta gjort vid mitt sista yttrande.
Min mening var ej, att förbjuda tillverkning med förbättrade redskap, eller att den skulle högre beskattas, så mycket mindre, som jag vid förra Riksdagen talte för tullfrihet i afseende på Bränvins-redskapeus förbättring.
Men jag sade, at.t om den fabrikation, som beror af förbättrade Bran - D cn 4 D-ecember e. m. 325 ■vins-verktyg, nödvändigt bör högre beskattas, än husbehofs-bränningen, vore det bättre och säkrare att beskatta redskapen, anti llverk nings-q v antite ten.
Med fullkomligt instämmande uti Friherre Cederströms ingenieusa förslag att, såsom mera ändamålsenligt, beskatta karen oeh icke pannorna, har jag endast begärt ordet, för att yttra den önskan, att då förslaget hos Utskottet förekommer, den förändring måtte blifva gjord, alt gäskaret ock ej mäskkaret taxeras i anseende till den nyare uppfinningen, alt ali mäskning inom samma Bränneri sker i samma kar, och att den varma blandningen sedan hastigt aftappas i ett kärlafstor vidd, kalladt kylskepp, der vid' viss temperatur gästen tillsättes, hvarefter massan åter tappas på serskilta kar, för att gäsa.
Det är af yttersta vigt, att vid Bränvins-bevillningens åläggande nyttja alla försigtighets-mått, emedan författningen nog ändå eluderas; just derföre är detta förslag antagligt emedan det är vida lättare att controllera karen, än pannorna; de sednare stå inmurade, de förra i syne, då ej större bedrägerier ske, och sådant kan ej annorlunda, än af folket i orten upptäckas.
Man har om pannan ej annat än krönings-beviset; och det är ej omöjligt, att detta bevis kan vara origtigt.
På det nu föreslagne sättet är controllen 320 Den 4 December e. m. åter så fullständig som möjligt, emedan det finnes en någorlunda stabel jemfornghet emellan karens cubikinnehåll och hvad som kan afverkas ur den deri gästa mäsken; den är åtminstone fullständigare, än der man besläindt vet, att ej jemförelse äger ruin, såsom emellan pannerymd och tillverkning, En tillverkar 13o kannor i veckan, eu annan ()3o.
Är det då rimligt, alt deskola skatta lika.
Eller tilltror man sig att kunna i förordningen upptaga alla slags pannor, som redan äro uppfunne och framdeles kunna uppfinnas?
Till kort svar på hvad den sista värde Talaren anfört, får jag försäkra, att jag varit med om upptäckandet af ett stort Bränneri, sorn aldrig hade blifvit upptäckt, om del ej hade rökt från pannan; men att jag ännu aldrig sett. rök från något mäsk kar, Uppå derefter af flans Eoccellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord Proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så väl Herr Montgommeries. ifrågavarande Motion, som de af åtskilige ledamöter rörande samma ämne afgifoe yttranden, till Revillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet* remittera.
Föredrogs å nyo Herr af Uhrs, Carl David, den 28 sistlidne November e, m» Den 4 December e. m. på bordet [agde Motion, om ett ökadt anslag för Bergsskolan i Fahlun.
Grefve Hamilton > John uppläste följande:
Uhr har föreslagit, att iooo R:dr B :co skulle anslås såsom lön till en malhematisk och physisk Lärare vid Fahlu Bergsskola, samt 800 R:dr B:co till inköp af nödiga instrumenter.
Herr Lefren har önskat, att denna fråga blefve hvilande, för att kunna i ett sammanhang afgöras, då UppfostringsCoraite^ns Förslag inkommer till Rikets Ständer; men då det synes osäkert, alt detta senare inkommer innan Motionstidens utgång, anser jag mig böra begagna tillfället af Herr Uhrs Motion , för att fasta Ridderskapels och Adelns upp-- märksamhet på vigten af denna Motion, som jag önskar icke allenast måtte vinna bifall, utan ätven få en betydlig utsträck-- »ing.
Få Stater hafva gjort mindre till uppmuntrande af sin industrie än Sverige;, också slå vi stilla, under det andra Nationer framgå med jetlesteg.
De små framsteg vi gjort, kunna endast lillräknas den individuella energien.
Med hvad olika framsteg hade vi gått, om Regering och Ständer hos oss sökt att uppmuntra associations- och företagsandan, hvilken anda Amerika, Nederländcrne och England haf-. 328 Den 4 December e. m. va att lacka för deras välstånd.
Det är sannt, att kallsinnigheten hos begge Statsmagterna väl icke ensamt varit orsaken, utan får väl våra financers ereda tillskrifvas en stor del af detta olyckliga förhållande.
Af moraliska orsaker får val i andra rummet sättas okunnigheten, så väl hos dem, som äro ägare af våra vigtigaste industri-inrättningar, som hos dem, som närmast lägga hand dervid.
Vi äro likväl korona så långt på förbättringens väg, att denna sanning inses af de flesta, sorn hafva någon vana att tänka och följa tidshändelserna åt.
För att afhjelpa detta senare onda, har Fahlu BergsSkola blifvit inrättad; men jag anser den vara bygd efter för liten scala, att verka till den grad behofvet påkallar.
Jag vill gifva denna Skola den utvidgning, att derifrån kunde utgå Lärare till alla Rikets Städer, för att inplanta principerna i Geometrien, Mathematiken, Physiken och Cheimen hos dem, som egna sig åt de interessantasle delarne af handtverkerierna och slöjderna.
Skulle ej denna utväg vara ett medel alt åt tusentals raenniskor öppna ett nytt fält, som nu endast är förbehållet åt några privilegierade?
Men innan jag förklarar mig, torde det tillåtas mig att få andraga några upplysningar, hämtade från främmande länder, som jag hoppas skola mägtigt verka på Eder öfvertygelse, mina Herrar!
Den 4 December e. m. Tvenne Holländska Handtverkare uppfinna teleskoper, och snart upptäckas nya verldar och aflägsna planeter: nyttan, som handel och sjöfart dragit af denna uppfinning är för mycket känd, att jag dervid skulle behöfva att uppehålla mig.
En annan Handtverkare, Watt, förbättrar Ångmachinen , och denna förbättring hastar fram England på ett förvånande sätt på industriens väg.
Denna machine gör i dag samma tjenst, som 3oo,ooo hästar och a millioner menniskor, som arbeta natt och dag utan uppehåll.
En hoffrisör uppfinner en machine att spinna bomull.
Den industrigren, som har bomull till lifsprincip och innan Arkwright uppfann denna machine, sysselsatte endast 3o,ooo, sysselsätter i dag öfver en million menniskor.
Se der, tror jag nog exempel, för att visa geniets inflytande pä slöjderna.
— De flesta af oss hafva upplefvat den tidpunkt, då man trodde sig säga en grof förolämpning, då man sade, att
England vann sina segrar snarare genom sitt guld, än genom sina försvarares hjeltemod.
Nå väl! dessa smädare, tillstå de icke, att guldet är äfven en militairisk styrka.
Men en annan fråga blir: bur har England fått detta guld?
Det bar inga Guldgrufvor, ocb hvarken Indien, ej eller Amerika hafva någonsin riktat dess publika Skattkammare.
Hvarifrån har då flutit källan lill denna rikedom?
Jo, från folkets industri och arbete, som 33o Den 4 December e. m. ar elementet. i4 millioner Engelsmän producera mera, än, 4° millioner på Conti nenten: se der! hvarföre i4 millioner hafva kunnat strida» så i fred som i krig, mot motståndare, vida öfverlägsna till antalet.
Ja, mine Herrar! de genier, som utgått från handtvei ksclasserne, (Hargraves, Arkwright och sednare AVatf), hafva åstadkommit detta phenomen, sorn framkallat de hufvudsakliga källorne till Englands magt.
Het skulle ej vara svårt att bevisa, att upphofsmännen lill dessa lyckliga uppfinningar bidragit alt assurera England dess politiska öfvervigt, mera kanske, än deras Generalers och Statsmäns beräkningar.
Det är genom de fördelar dessa skaffat sitt fädernesland, som Engelsmännen kunnat uthärda en krigsbörda, som i grund hade förstört deras fader.
De hafva att tacka desse, att de gått triumpherande ur den förskräckliga striden mot Napoleon.
Se der! de stora resultater de practiska vetenskapernas nyttiga användande förmå i ett land, sorn vet att göra dem gällande..
Efter att hafva visat, hvad en verksam industri uträttar, frågar jag Eder, mine Herrar! böra vi ej söka alt gå i samma fotspår, för att, så fort sig göra låter, och relatift till vår belägenhet, bereda oss ett bättre tillstånd; böra vi draga i betänkande, alt göra några små uppoffringar, när vi jemföra dem med de stora resultater* Den 4 December e. m, som äro att hämta derigenom, att nya källor öppnas till allmän välmåga, hvarigenom, säger jag, kanske i en icke aflägsen framtid ett af de kraftigaste medel beredes oss att försvara vår sjelfständighet.
Sverige har, enligt min öfvertygelse, temligen stora ressourcer inom sitt territorium; de behöfva endast framkallas, genom en activ industri, för att taga ett mera tillfredsställande utseende.
Jag föreställer mig, att ett af de verksammaste medel till ernående af detta mål vore, att låta de lägre folkelasserne komma i åtnjutande af de applicativa vetenskaperna, genom inrättandet af Industri-skolor.
Oberäknad den vinst, som tillskyndades derigenom alla näringsgrenar, skulle en annan, kanske icke mindre väsendtlig fördel vinnas, nemligen: alt en mängd ynglingar, som i närvarande sakernas skick intränga i Trivial-skolorne, för att sedan endast öka antalet af tjenstsökande, hvaraf icke sällan händer, all en stor del af dessa blifva parasiter på Stalsfrukten, skulle deremot, om Industri-skolor funnos, troligen föredraga att ingå i dessa, då de, i stället för att, som nu sker, medverka till allmänna välmågans undergräfvande, tvärtom blefvo de kraftigaste häfslänger lill Landets förkofran och välmåga.
Detta system har dessutom för afsigt, att bilda den interessanta medel-classen, som i alla civiliserade Stater utgör grundstyrkan för dess bestånd. 33a Den 4 December e. m.
Elnira jag* här uppstått som e» varm förfäktare af de practiska vetenskaperne, är ingalunda min mening, att den moraliska delen af uppfostran skall åsidosättas.
"De fattige äro våra Bröder.” Detta Evangelii preeept har nästan, under 18 sekel, endast varit en död bokstaf i- Lifsboken.
— Under denna långa tid hafva de högre classerna, jemte materiella njutningar, förenat laxen af en förfinad uppfostran, på samma gång folket i sitt armod, trvckt af arbete, varit beröfvadt den ersättning, tankens angenäma sysselsättning lemnar från sig.
Detta förhållande varade till dess den oförgätlige Pestalozzi gjorde application af denna Evangelii maxim.
Hans exempel har ifrigt följts så på Continenten, som synnerligast i England och Skottland, der Folk-skolor mångtusende till antalet inom få år formerat sig.
Kunna vi högmodas öfver enahanda värme?
Ty värr, nej.
Under det vi mycket ordat om deras nytta, hafva vi dock endast i5o Skolor på papperet, i hela Sverige, då Danmark räknar öfver 1000.
Hvarifrån kommer denna påkostande skillnad, om ej från vår falska patriotism, som anser allt närvarande förträffligt.
Denna beqväma lära har röjt sig synnerligast vid våra Riksdagsdiscussioner, och jag går så långt, att jag tillsl^rifver detta patriotismens lyte hufvudsakligen, att vi slumrat under det andra Den 4 December e. ni. 333 Nationer gått framåt.
Förutan den mängd af Skolor, som blifvit inrättade, har i England år 1825 bildat sig ett sällskap till publicerande och kringspridande af nyttiga böcker, som tillhandahållas de fattiga folkclasserna för godt köp.
Detta sällskap har i spetsen för sig John Russel, Brougham och Hertigen afBedford, alla män, utmärkta för deras allmänt kända menniskokärlek.
Dylika sällskaper hade troligen längesedan, hos oss äfven bildat sig, om ej saknaden af postvagns-inrättningen lågt ett oöfvervinnerligt hinder i vägen.
Utom denna anstalt blifva alla menniskovänners bemödanden paralyserade, och civilisationen framskrider ändock med trånande steg.
Huru mycket mera smärtande förefaller icke denria brist; då man undantar Turkiet och Spanien, är Sverige det enda land i den civiliserade verlden, som är i saknad deraf. Lika anmärkningsvärd! är, att, under det vi se i andra länder sällskaper bilda sig till upplysningens utbredande, hos oss till och med Catechesen göres till monopolium i en vinningslysten Boktryckares händer, hvarigenom den blifvit 2:ne gånger så dyr, sorn den eljest kunnat säljas för.
Med glädje har jag likväl erfarit, att detta skamliga monopolium upphör med nästa år.
Men ännu mera skulle jag glädja mig, om min röst vunnit inträde i Edra h jerten, om jag lyckats väcka Eder uppmärksamhet på vigteti, att hos oss bil - 334 Den 4 De ceni Ler e. m. da sådana sällskaper, som <le förutnämnda.
Jag tror intet säkrare medel finnes, för att hämma det i Småland och vissa delar af Westergöthland allt för vidt omkring sig gripande svärmeriet.
Gode Herrar! förläten denna digression, hvilken jag tror ej vara så ur vägen, då det är fråga 'om räddningsmedel, sorn kunna hafva så stort inflytande på hela folk-classers ve eller väl.
Mine Herrar! tidens tecken är onekligen vetgirighet; hvarföre skola vi då ej begagna denna lyckliga sinnesstämning hos folket; hvarföre ej söka gifva den en ädel rigtning genom kringspridande af böcker, som väcka dess inbillning på det, sorn är godt och nyttigt, sorn utvisa den plats livar och en har i samhället, och i följd deraf dess verkningskrets.
An en gång förlåten denna digression, som har endast för afsigt att väcka uppmärksamheten på en för Allmänheten så vigtig fråga.
Mitt mål vore uppnådt, om jag uppfordrat någon annan att inkomma med ett moget förslag, rörande ett så interessant ämne, och derigenom gifvit anledning till dylika sällskapers bildande.
Hvad hufvudfrågan angår, föreslår jag vördsammast, att io Stipendier stiftas, livartdera om 3oo R:dr B:co, att uppbäras immerfort, intill nästa Riksdag, i två år af Ben 4 December e. ni. 335 hvarje Stipendiat.
Ingen bör komma i Åtnjutande af’ dessa Stipendier, utan att förut hafva tagit Bergsexamen.
I samma mån, sorn det Liefve tillgång på Lärare, skulle industri-skolor inrättas i alla Rikets Städer.
Men som UppfostringsComitéen troligen ej förbisett detta vigtiga ämne, inskränker jag mig nu till förbehåll, att i motsatt fall få inkomma med förslag.
Tillgång till detta projects realiserande synes mig vara att tillgå af Tullintraderna.
Om Remiss till Stats- och EeonomiUtskotten anhåller jag emedlertid vördsammast.
Hans Excellence Herr Grefvert och Landt Mar skalken föreslog, att Herr af Uhrs Motion mätte, tillika med Grefve Hamiltons rörande samma ämne afgifne Anförande, till Stats- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskoLlen -remitteras.
Föredrogs å nyo och remitterades till StatsUtskottet: Friherre Anckarswärds, Carl Henrik, *den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagda Motion, att StatsUtskottet måtte anmodas till Rikets Ständer ofördröjligen afgifva en specifik uppsatts å det belopp, 336 Den 4 December e. m. som dels i allmänna Cassör, dels i ännu icke influtne Skatter eller utestående Fordringar, innefattas under den, enligt RiksHufvudboken, befinteliga StatsVerkets tillgång af omkring 5,000,000 R:dr.
Bevillning*;- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: / Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Memorial, angående upphörande af Caraclers-Fullmagter, eller Bevillning derå.
Herr Grundelstjernas, Axel Willielm, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, om en förändrad Redaction af 16 Cap. ÄrfdaBalken, rörande Testamenten.
Föredrogs å nyo Herr Reutersvärds, Pehr Adam, den 28 sistlidne November e. in. på bordet lagde Motion, angående förtydligande af stadgandet i nu gällande Expeditions-taxa, i frågan om lösen för vederliäftighetsbevis.
Herr Rothlieb, Ascel,, anförde skriftligen :
Jag anser för en pligt understödja den af Herr Reutersvärd väckta Motion om bestäm - Den 4 December e. in. stämmandet af 24 sk. för ett af behörig person tecknadt vederhäftighets-belyg.
Det utgör vanligen 5 å 6 vader; jag kanner Domare, sorn ej fordra mera, men ock andra, som äga olika åsigter, hvilka tagit och å Reversalet tecknat lösen efter 24 sk•för hvarje person, hvars vederhäftighet blifvit styrkt.
Utom det att en sådan mening ej bör fästas vid Stadgan, som bestämmer 24 sk. för ett vederhäflighets-betyg, hämtar jag skäl till min öfvertygelse deraf, att jag känner både Landshöfdinge-Embeten och Magistrater, sorn å slika docurnent tecknat lösen 24 sk., änskönt flere personers ■vederhäftighet blifvit intygad.
För Allmogen isynnerhet, som vanligen erhålla mindre lån, är det en tryckande omständighet att nödgas betala blott i lösen för vederhäftighets-betyg, för endast ett Diskontlån 3 a 4 Ihdr om året, om Låntagaren, sorn vanligt, har 2 å 3 Borgesman.
Det är på dessa skäl jag förenar mig med Herr Reutersvärd, och anhåller om ExpeditionsTaxans förtydligande sålunda: för ett vederhäftighets-betjg, om ock flere personer deri inbegripas, 24 sk.
Jag anhåller, att denna anmärkning må åtfölja Herr Reutersvärds Motion till behörigt Utskott.
Jag uppmanar den värde Motionären, att här 2 H. 22 338 Den 4 December e. m. uppgifva hvarest det handt, att man begärt 24 sk. för hvarje person, soir nämnts i ett vederhäftighets-betyg; åtminstone har det ej skett inom det Län jag bebor, hvarken af Domare- eller Administrativa makten, Herr
I följd af denna uppmaning får jag upplysa, att så tillgått i Ydre härad af Östergöthland; äfvensom i närmast derintill belägne liärader.
För öfrigt har jag uttryckligen förklarat, det olika åsigter och tydning af ExpeditionsTaxan gifvit mig anledning att väcka frågan.
Jag bör ej förneka, att inom Rikets Ständers Bank anledningar kunna finnas dertill, att afgifterna för vederhäftighets-betyg olika beräknas; men jag tror, att vi icke böra vidröra sådane personliga förhållanden under offentliga discussioner, och anhåller derföre, att all fråga derom måtte upphöra.
Mö bion är en har ju sjelf grundat sin Motion på tvetydigheten i Taxans föreskrift.
För öfrigt bör jag yttra, att jag ännu äger det hopp, alt Rikets Ständer vid denna Riksdag måtte påbjuda upphörandet af så usla Credit-inrättningar, sorn fordra dylika bevis, för att kunna utlåna penningar.
Det är väl det mest otjenliga, som kunnat uttänkas, att kasta en utlåning i händerne på Embetsman i orterne; ty det är onekligen dessa, mera än Discont-styrelsen, som be - Den 4 December e. m. slämma, genom betyget, bifallet till låneansökningen.
Men skulle Rikets Ständer ej vid denna Riksdag, genom ändamålsenliga anstalter, bereda bättre Credit-bruk, utan nuvarande bruk, att i Stockholm bedomina hela Landets behof af och rättighet till Credit, ytterligare fortfara; önskade jag, att BevillningsUtskottet måtte vid Taxans uppsättande söka att bringa
Domarens skyldighet så långt, att han äfven borde vitsorda underskrifternas rigtighet; ty nu har det blifvit en serskild industri bland Allmogen, att dels skrifva falska namn, och dels förneka underskrifterne.
Detta kan blott förekommas derigenom, att namnteckningen sker, och betyget afgifves, inför Domstolen.
Jag är förekommen af Herr Hjerta och finner, äfven såsom han, olämpligheten af att på detta rum föredraga enskilda förhållanden, samt enskilda personers misstag eller olagligheter.
Framstälde frågor om sådane facta uppmana väl till svar derå; men både frågorne och svaren äro olaglige.
Jag har blott begärt ordet för att göra den anmärkning, att Herr Hjerta trott denna fråga höra till BevillningsUtskottet.
Det lärer ej vara BevillningsUtskottet tillständigt att yttra sig i densamma, utan Lagutskottet.
Den 4 December e. na.
Jag vill blott nämna, att jag ej delar Grefve Fröliehs lunka r i detta afseende.
Jag sitter visserligen här såsom Ledamot af Ridd erska pet och Adelli, men kan ej med tystnad hora beskyllningar, sorn möjligen kunna drabba Westerås Länsstyrelse eller de Domare, soni -inom Westerås Län bekläda Embeten.
Jag instämmer fullkomligt isamma åsigt, som Grefve Frölich yttrat, -och önskar blott att Grefven täcktes utsträcka denna grundsatts till alla .tillfällen.
Herr von Q vantenj Carl:
Här har blifvit tält om olyckan af att Allmogen söker lån i Disconlen; visserligen vore bäst, om den mindre Jordbrukaren kunde undvika -dessa lån, emedan de i afseende på betal■*iiuj?s-vilkoren stundom medföra hans un O •dergåug; men då de sökas, medföra de -mångå svårigheter och kostnader i afseende
,på vederhäftigt» ets-betygen, hvilka skola anskaffas mot lösen af Domare och andra Auctorileter, ofta långt aliägsne från sökandens hemvist.
Jag skulle derföre anse lämpligast, om Pastorerne inom Försam
Hogarne utfärdade ifrågavarande vederiiäflighets-betyg; de känna bättre, än någon annan, Bondens ekonomiska ställning, och hans förmåga att Den 4 December e. m. uppfylla, gifna förbindelser; och jag, är öfveilygad, att de utan betalning rätt' gerna skulle utfärda dessa betyg.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, alt såväl Herr Reutersvärds ifrågavarande Motion, sorn de af åtslullige Ledamöter rörande samma anine nu algiftie yttranden, måtte lill LagUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Herr Halléncreutz’s Sten Engelbert, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, angående uppresande af ett Monument vid Lidzén åt Konung Gustaf II Adolph, Grefve Frölich j, David3 anförde skrifteligen:
Då jag hörde uppläsas Herr Halleacreutz’s Memorial och Herr Rosenblad straxt derefter vältaligt utvecklade ämnet, bekänner jag, att jag hänfördes till samma känslor, som ligga till grund för båda desse Herrars framställningar.
I det ögonblicket skulle jag varit böjd att votera för ett anslag af Femton till Tjugotusende R:dr i sådant ändamål; men jag är nu af annan öfvertygelse, sedan jag haft tid sansa mig och betänka saken.
Jag anser icke nu mig äga rätt att tillstyrka något användande af allmänna me - Den 4 December e. m. elei till ett företag, som icke medför någon fördel för Svenska Folket.
Endast enskilda resande, men icke Svenska Folket kunna samla sig omkring ett, på främmande botten upprest, Monument; må Konungar visa sin rikedom och frikostighet med sådane förelag, utom sitt eget Lands gränsor; men Folken böra afhålla sig från en så öfverdrifven ärelystnad.
Dessutom, mine Hervar! vore det val i sannt ästhetiskt hänseende rätt, alt i den gamla Schwedensteinens ställe uppresa ett nytt Monument?
Icke ligger i den kalla stenens mer eller mindre slipade yta eller granna inscription det, som rörer känslan och smälter hjertan.
Jag har icke sett den omnämnde Schwedensteinen; men jag tycker mig kunna ana, att huru simpel den än må vara, så är det just densammas åsyn på Liitzens fält, som gjort ett sådant intryck på Motionärens och den värde förespråkarens fantasi.
Hvilka romantiska ideer uppstå icke af dess snart tvåhundraåriga ålder!
Med desse måste associera sig begreppen om den då lefvande generationen, om dess uppriktiga tacksamhet för den store främmande Konungen, om forntidens anspråkslösa men rörande enkelhet.
Och liar icke denna sten ännu en annan rygtbarhet i att hafva öfverlefvat Fransmännens vanmägtiga förstörings-begär, som jag på detta rum hört omtalas?
Ligger icke i sjelf - Den 4 December e. m. 345 va namnet Schwedenstein ett Monument för Svenskar, som jemte alla sköna minnen skulle försvinna, då den nya Granit-piecen uppsattes?
Hvem ansvarar för att ett nytt Monument, ansedt måhända blott för ett tecken till Svenskarnes stolthet, skulle i en framtid respecteras af Tyskarne sjelfva ?; Den tvåhundrade-åriga stenen, den älska» de att se, den stöter icke deras egen Nationaistolthet, den uppresa de visst åter, den skola de plantera omkring ånyo.
Lenmora, då forntidens döda Monumenter i fred, och latona oss tillse,, om vi ej äga andra värdigare offer att erbjuda den store Konungens minne, då jubeldagen af hans död inträffar.
För tvenne sekler sedan uppflyttad i odödlighetens sköte, hvad tillgöra våra processioner och deputalioner till hans oförgängliga ära?
Han ser ned på afkomlingarne af det Folk han fordom ledde på upplysningens och frihetens bana, frågande livad de deri förkofrat sig?