Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
8Lrie,ne8 biträde afgöra frågor, hwilka antingen anses icke tarfwa någon utredning, eller ock pröfwas wara af sadan beskaffenhet, at de för längre eller kortare lid böra hällas hemliga.
Nar alla ankommande uclandsta Bref öpnas af Herrar Full* mägnge, sä aro ju Herrar Fullmägtige uti tilfälle at bedömma, huruwida Brefwen i wänlig ordning stola föredragas och komma ril alla wederhörandes kännedom, eller om det amne nägot witzt
Bref in* nehaller, under sarstild tystnad bör behandlas.
Manligen angä dock desse Bref icke något annat, an som uran all flags wada genast kan göras bekant inom ('ontoiiet, såsom underrättelse fran LancjuiLrerns VM erhällne Wepel» l^emi88er, werkställde ItAsserinZLr och dylikt.
At utrikes Brefwäxlingen och de dit hörande Räkenstaper äco tilgängelige för Lommissurierns sa wäl som för flere andra af Lontoirets Betjening, hwilka härmed stola hafwa befattning, deruti kan Srats-Utstoltet icke inse någon wada för Lonkoil-et.
Utrikes Galden, som hwarje ar til detz belopp för Allmänheten utgifwes, kan detzutom icke wara någon hemlighet; och beloppet af (^omoiretz arliga waxebbehof kan gansta lätt uträknas.
Den Smnms. som ril utrikes betalningen hwarje ar behöfwes, är sä ansenlig, at Lomoiret ständigt behöfwer söka wäxlar; och om nagra spöculakioner harpä stulle grundas, sa kan sadant icke förekommas.
Det är icke eller någon nödwandig följd, at, da berat» ningar nägvn witz tid förefalla, den härril etforder lige - Den 2z Mars. e. m. 1217 lige Summa owilkorligen genom upphandling inom denna rid stall anstaffas.
Under en omtänksam och försigtig förwaltning bör Lomoiret icke sakna utwäg, ar pä annat sätt bestrida utgifter, hwilka icke käla upstof.
Oomoini,- f^ckenstaper urwisa,at elmru betalningarne ordentligen blifwit fullgjorde, hafwa dock wexlarne, hw"°.. hartil behöfts, en längre lid derefter gene... uphandling här paLeurren först kunnat erhallas, sa ar nägra speculanoner til LOUI-8SN8 upsattande icke böra kunna grundas pä Oontoirets manadrliga behof. Lomoiwt8 W-pel rörelft får icke behandlas pä det sätt, ar tomnuvr til bwad pris som hälft stall coucurr^ra med enstilde om de ÄZeplar, hwilka för manaden eller dagen behöswas; utan tilhör det FörwaltninaenS omsorg, ac aspasia uphandlingcn af weplar efter ymftändigheterne, och ac den ena ciden samla i beredskap hwad man icke kan förränta, ar fa den andra da behofwer inrräffar.
Och om en Summa af 100,000 N:d. eller derutöfwer wid betalningens förfallotid stalie deruti brista, sä följer icke at Uiqmllen derföre stall uppehailas, enär wid säoane tilfällen cieclitk-n kan rilliras.
Ar yppa er af Herrar Fullmagrige tage: hejlm, ar för Loutoirets räkning en witz postdag lara upköpa en witz summa, antingen til tixer-ui 0our8 eller ock til hwad pris som halst, dest ställe wisserligen wara stadeligr; och i denna händelse anser StatS-Ucstorter hemlighet! wara nödwändig, sa länge och intil detz beflutet gatt i werkställighet.
Ber är redan erindradt, al wexebupköp genom den föreflagne stmckionsn icke är Updragit ät 0lomml88a!itklue, ulan at det allid ankommer pä Herrar Zullmägri gr - LOiZ Den sz Mars. e. m» ge sjelfws at härom förordna; och at äfwenhwarje gang utse den person som stall ^verkställa Herrar Fullmägtiges beflut.
Icke eller är uti In8t,ucLionen stadgadt, at Lommissgrierne stola biwista Herrar Fullmägtiges öfwerläggningar, sä at i afseende pä 6ontoiret8 wexel-upköp mera icke behöfwer komma til Lommi^ssriernes kunstap, än hwad / Herrar Fullmägtige finna för godt at dem meddela; men om Herrar Fullmägtige stulle falla med deras förtroende pä en commissarius at werkställa wexel-Uphandling, sä bör wal den härwid nödIvandiga tystnad kunna bewaras äfwen sä wäl af honom som af Kamereraren.
At hälla hemligt hwad af Wexlar Lontoiret köper, är hwarken möjeligt, da flere personer nödvändigt stola lägga hand wid Anordningarne och betalningens ttt-3«8iANLr!mcle; och en sädan hemlighet stulle ocksä wara utan ändamäl, hwaremot och öä ^ommi882rikrne stola Utgöra en aclministrerauäe corps, hwilken, enligt hwad i allmänhet är stadgadt, eller ock af Herrar Fullmägtige särstildt bestutes, stola besörja alla conwn-ets utgifter 5 hwaruri jä^ hufwudsakeligen ingar betalningen för wexlar , sä stulle det wara aldeles stridande emot sjelfwa krincipen för LommiskLriLtet» inrättning, at stilja någon til Werkets aäministration hörande äetsii e ifrån deras befattning.
Uti Stats-Utstottets
Betänkande äro grunderne för inrättning af et commErjzt utwecklade; och Stats-Utstottet fär an ytterligare erindra, at da commr^arlawt icke äger någon beflurande rättighet, utan blott stall werkstalla hwad redan ar stad - Den rz Mars. e. m. 1019 stadgadt eller widare förestrifwes, Herrar Fullmagtige icke pä nägot särr aro hindrade, ar sträcka de» ras omtanka til alla Werkers Hushälls-grenar, och widtaga Ve åtgärder, hwilka ril Werkets förmän pröfwas nödige.
Stats-Urstottet har ansett et commi88Lriat med den befattning som för detsamma är förestagen, nödwändigr; och Stars-Urstotlet har trott sig blott i allmänhet böra upgifwa skälen för sitt förslag, utan at anföra de särskildta omständigheter, hwilka under granskningen af Riksgälds-Werkec förekommit och harrit gifwit anledning.
Den prcheÄerLäL li^tiuÄionen har också til alla delar blifwit gillad af Högwördige PrästeStänder, Wallof!. Borgare-Ständer samr derHeDerwärda Bonde-Ständet.
Herr tVilbelm Ltl-ZIe har anmärkt, at Uti InstruÄionen icke finnes förestrifwit, hwem ftm, i anseende til Irassemsnr; eller ckn6o8>->?nt6n<i wederhäftighet och kända creckic, bör pröfwa wexlars antaglighet , om sädant tilhörer werel-upköparen, Lommi88LN3tLt eller Herrar Fullmägrige; och dä all pröfning af wexeln är för sen dä den är betald, fa förestär Herr 8tMs, at de om Tisdagien och Fredagen uphandlade wexlar dagen efter eiler Onsdagen och Lördagen inför Fuilmagtige stola upwisas, och de som anses goda, blifwa ifrån kioocoiler genom pästrift a stut-sedeln lemitteraäe ril betalning.
Stats-Utstottet sär härwid först erindra, ar den nu af Herr 8träls wackre fraga, icke äger nägot oskiljaktigt sammanhang med inrättningen af et (^0M!ui883nat, enär wezeel-uphandlingen icke ovilkorligen tilhörer ^ommissarierns.
Stats-Utstottet an - lors
Den 2z Mars. e. m. anser dock wexel-handeln i alla fall wara sä beskasfad ar^ nägot sp> Liek answar icke skäligen lärer kunna alaggas hwarken Herrar Fullmägtige gemensamt eller den person, ar hwilken Herrar Fullmagtige upvraga werkställigheten af Herrar Fullmagtiges beslut.
Pröfningen af wexlar förutsätter en noga kännedom af hwarje ^rssZents eller wcxelförsäljares säkerhet och soljäicöz men med all anwänd förstning i denna wäg, lärer man troligen icke komma längre än til blotta sannolikheten, enär flere utwägar äro oppne, i synnerhet för en handlande, at undandölja rätta tilliander af sin förmögenhet.
Beträffande arer den af Herr 8tiZIe förestagne och hittills inom NiksgälbsrLomoiret okände försigrighets-anffalt, ac wexlar, hwilka pa Leursen genom Mäklare blifwir flutade, skulle af Herrar Fullmägtige wid deras sefion pröfwas och godkännas, sa wvre Stats-Utstottet wifferligen benäget, at un den ia-muäiou, som för Fullmägtige stall utfärdas, härom införa en sadan föreskrift, om icke Sracs-Urstotret befarade den påföljd, at Riksgälds-Oontoiret härigenom kom ac sakna de wexlar, hwilka i annar fall kunna erhallas.
WcxelStadgan förestriswer, ar alla wexel-stut stola ste pa Li-ul8en genom wederbörande Mäklare, och at hwad der pa detta sätt blifwit afslutadt, icke kan ändras eller uphafwas, utan med köparens och wexel-försäliarens gemensamma begifwande.
Wid wexel-stut stola också alla wilkoren upgöras, och den af Herr 8r>-äle förestagne pröfning stnlle följaktligen såsom et särskildt wilkor komma at införas ciri Mäklarens stur-sedel, hwilken til klockan 4e. m., stunma bag wexel-stntet stedt, bör wederbörande rilsiällas.
Den 2z Mars. e. m. roar När Herrar Fullmagtige icke möjligen kunna weta förut, hwilka wexlar komma ifräga päLeurxen, af hwem Ve
Dragas eller enäosscms, och någon förestrift, i afseenve pä wexlarnes bestaffenhet i dessa Velar, icke kan lemnäs
Ven person, som ä dniuoiiets magnar stall besörja uphandlingen, sä synes häraf följa, at någon wexel icke sär af honom simas, uran unver förbehåll af Herrar Fullmägtiges pröfning.
At någon trassent eller wexelförfaljare, som är alvrig sä litet ömtälig om sin creclit, stulle läta sin wexel unverkaftas en javan särskild och omanlig pröfning, verpa har StatsUtstottet all anledning twifia; utan torde påföljden häraf blifwa ven, ar wexel-försäljaren haldre an ac blottställas för den möjliga händelse, at se fin wexel ratad af Fullmägtige, afyttrar den ril enstild man, sä at nagra andra wexlar icke komma at öfwerlemnas til Fullmägtiges pröfning, än de, hwilka pä Leurssn icke warit säljbare.
Detta alt warder dock Högloft.
Ridderstapets och Adelns bepröfwande wördsamt understäldt.
Stockholm den i6:de Mars iZio.
Ridderstavets
Pä Högwördige Präoch Adelns Ledamöters ste-Ständets Ledamö wägnar ters magnar L1L68 Tingstaclius.
Pä Wällofl.Börgare-Stän- Pä Hederwarda Bönders Ledamöters de-Srändets Ledamö wagnar ters magnar Lnxel.
Ericsson. kröclslius.
Af - 1022 Den 2Z Mars. e. m. Afskrift.
Utdrag af ?rokocol!et, hållet hos Riksens Högloft. StanderS Fullmägtige wiv Niksgalds-Lontoiret, den 8 Mars I8I0» S. D.
Efter der Herrar Fullmägtige lätit sig föreläsas Högloft. Stats-Urskottets Utkast lil ln° stiuÄion för Oommi85.irierne i Riksgälds-Ooinoiret, jemte de i samma ämne, af Högloft.
Ridderskapels och Adelns en del Herrar Ledamöter afgifne OiÄLmin-r, som blifwit til Högbemält Utskott remitteras, ansago wäl Herrar Fullmägtige, säsom en följd af den deraf erhallne communication, deras pligt bordt wara at sig yttra, icke allenast öfwer grunderne, uppå hwilka samma Utkast i allmänhet sig stödjer, utan äfwen angående hwarje omständighet särskildt; men da för et sa beskaffad! yttrande, som förutsatte en närmare granskning af alt hwad med ämnet hade gemenskap, erfordrades mes ra rådrum, än nu i en stund, da de fleste ärender wid detta Riksmöte förmodades wara nara sitt flut bragte, med skäl kunde begagnas; och Herrar Fullmägtige icke wore tillständig!, al genom nägvc uppehåll a deras sida lägga hinder i wägen för den ändteliga åtgärd, som för Högloft. Stats-Utskottet, i afseende pä Verta Werks styrelse, ännuaterstod at widtaga, och hwilken åtgärd i witz matto torde bero pä Rikets Högloft.
Ständers clecisioli j förevarande fräga; förecogo sig Herrar Fullmägtige nu genast öfverläggning om det utlåtande, som, ehuru ofullständigt det ock för tidens korthet blefwe, dock såsom utmärkande de begrepp Herrar Fullmägtige kunnat om saken göra sig, komme at meddelas; och wörö hwad anginge sjelfwa orZLni8LU0NLN af er Lommissariat, Herr Majoren Friherre - Den sz Mars. e. m, roaz herre I.iliencr»ntr, Herr Majoren Silverstolpe och Herr Handelsmannen Lerger ense derom, at, sedan alla de göromäl, som enligt Högloft. Stats-Utskottets Förslag skulle hädanefter äligga ('oMmissarierne, söruc wörö bestämde och pä Tjenstemännen inom Merker fördelte, utan at någon stada för contoiret ens kunde supponeras, om samma göro» mäl af samma Tjenstemän rätteligen handhafdes, och hwara Herrar Fullmägtige skulle kunna aga den rilförlitligaste upsigt och comroll, nar de Handlingar, hwilka til Lommissarigtet stulle öfwerlemnas, i stallet förelädes Herrar Fullmägtige, som deraf wore i lika tilfälle ar erfara, icke allenast huru Lands-Lomoiren och Landc-Räntemästarne fullgjorde deras skyldigheter, samt i händelse af försummelse, derwid göra påminnelse och genom Herrar Landshöfdingarne och öfrige wederbörande befordra rättelse i det, som syntes felaktigt sa wäl i afseende pa Räkenskaperne, som medlens behöriga redowisning samt insändande, och, om icke redan all contioll derä wore iakttagen, bereda en sadan med ali den säkerhet som af nägot ^ommissaririt kunde förwäntas eller ästadkommas; hwilket förfarande äfwen lika lätt stulle kunna sträckas til upbörden för Stockholms Stad; at da granskning af ^cstantic och manads-förftag, summ?>riste Redogörelser samt förteckningar ä Bewillning af testamenterad egendom och förmögenhet i Sterbhus förut wörö kunnige och i flikr arbete mäst öfwade personer anförtrodd, stulle, hwad wid berörde Räkenskaper kunde wara at anmärka, af dem lika wäl Lil Herrar- Fullmägtige, som hos et OommissLnat kunna inlemnas och af Herrar Fullmägtige öfwerses, samt den widare åtgärd som wore nödig, af IO24 Den 2Z Mars. e. m. Herrar Fullmägtige meddelas; at da för ankoms mande penninge-rcmi8!,ei8 emottagande, upräknan» de, insättande och Herrar Fullmäkti ge, derest uti säkerheten och conn ollen för närwarande nägot skulle finnas brista, hade tilfälle at sadan! afhjelpa, med anwändande af sa manga af Lontoi.ets Tjenstemän som Veml behöfdes; ar dä xroceäuren med Attester öfwer andra insättningar icke blefwe swarare at »verkställa hos Herrar Fullmägtige,
än hos Lommi-S^riatet, och de wanlige utbetalningarne lika wäl hädanefter som hittils kunde af Herrar Fullmägtige anordnas; och da de öfrige föreflagne liapponer clii-eQs jnlemnades lil Herrar Fullmägtige, i stället för at emorragas af commissLiistet, samt nagra andra Berättelser, enär alla Handlingar och ^ablc-ausr för Herrar Fullmägtige sjelfwe more ar tilgä, icke behöfdes; funno ofwanbemälte Herrar, Lommissariats inrättande icke wara ländande til mera nytta och gagn för contoiret, än som i alla fall kan winnås Utan commissarie, hwilket således endast ffttlle tilssynda Löntoirek en ny kostnad, som, enär ämnen dertil af LxpeÄcimer icke wörö at lilga, blefwe vundwikelig, utom beräknande af de olägenheter, som ffulle upkomma derigenom, at siere de betydligaste mender, wid hwilka Herrar Fullmägtige altid sjelfwe lågt hand, wörö främmande för de Lomoirets Embetsmän och ännu mera för personer »rom Merker, hwilka til commissarie-sytzlorne kunde komma Uti fraga.
Deremot förklarade Herr DirE?uren 8vsäenslM-na, under åberopande af Högloft Stats-Utffocrets
Betänkande och sitt lil Högloft.
Ridderffa pet - Den 2z Mars. e. m. 122; pet och Adeln, ingifna ffrifteliga samt Herr Kongl. Ofwer-Hof-Predikanten OoÄor l^i>jsn. v^!6K, Herr Grohhandlaren Setteivalt och Riksdagsmannen lHcKerc sig wara af den ranka, ater (.'ommi85ruiÄt, der ärenderne först blefwo beredde, ffulle wara icke allenast för (lomoirsc gagneligt, ritan afwen tjena til lättnad för Herrar Fullmägtige, hwilkas aliggande wvre, mindre at sysselsatta sig med smärre cietaillcr, än hafwa det helas öfwersigt, som altid blefwe säkrare, nar alla de upgif. ter, hwarpä et besiut ffulle grundas, föruc undergått en noga granffninq af Embecsmän, som wörö answarige för sina göromål, och genom en dylik sysselsättning och erfarenhet icke kunde annat, an deruti winna en öfning och säkerhet, som en Fullmägrig - hwilken icke hade samma tid och tilfälle at anmanda, förgäfwes pä en kortare lid ffulle söka at förwärfwa.
Herr Kyrkoherden i)oÄor ^Zus, Herr Radmannen lamberi; och Riksdagsmannen l^ric Eliesson förmente pa den grund, al fragan om Lominiss^i iatet redan ffulle wara af zmc
Utaf de l<t-8pectivs Niks-Sränden med bifall afgjord, sig icke tillhöra, at inga i någon pröfning om nyttan eller nödwändigheten deraf; dock derest nägot yttrande derom likwäi kunde aga rum, trodde Herr DoÄor I.LAU8 och Riksdagsmannen kiricLnLsson, lika med Herr Friherre inljeneratux och de af Herrar Fullmägtige, som med Herr öL>onen warit af enahanda tanka, det Lowöirets ärender ffulle kunna stötas fullkomligen sa wai utan, som med Lommisx-,- NLt, hälst det pä Herrar Fullmägtige ankommit, at Sjette Bandet.
N.o 65. 1026 Den 2Z Mars. e. m, at förordna om göromalen för hwarje Departement, samt föreffrifwa all den rontroll, som annu kunde saknas; och anlag Herr Rådmannen Höberg, at dä nyttan af et Lomm,88ariat inom Rikets Ständers Lareus wore genom mangfaldiga ars erfarenhet bestyrkt, kunde Herr Radmannen följakteligen icke finna annat, an at et Lommi88ariat j Riksgäldö-Dontoirer skulle medföra en lika beskaffad nytta för behandlande af sadane ärender, hwilka med Lsnc^uens wörö af enahanda beskaffenhet.
Beträffande ater det til InxtruÄion för Lomrm88Li Mlet Utkast, och förnämligast den del deraf, hwarigenom Lommi88arierne blifwit updragit handhafwandet af utrikes ärenderne och den dermed förenade Wexel-handel, Brefwexling samt öfrige dertil hörande operationer och ne^ociationer, funno famtelige närwarande Herrar
Fullmagtige mindre betänkeligt at förklara, det de ansägo icke allenast för Verket mindre förmånligt, utan äfwen någon gang kanske skadeligt, at der Departement, at hwilket nämnde arender warit anförtrodde, skiljdes ifrån Herrar Fullmägtiges omedelbara befattning och den rättighet samma Departement städse haft, at i de derstädes förekommande frågor 6irecke och uran al! stags omwäg wanda sig til Herrar Fullmagtige; dock som Högloft. Stats-Utffottets Betänkande och Urkast til Imtruckion, efter hwad af Herrar Fullmagtige kunde fattas, icke lemnade rum för den tanka, ar Herrar Fullmagtige, såsom ägande öfwerstyrelsen af Werkec, skulle i förenämnde eller någon annan del af a6mini8rrationen wara betaget, at dermed til Werkets förman sjelfwe omedelbarligen sig sysselsätta och derom förordna, Den 2z Mars. e. m. 1027 ordna, fnnno ock Herrar Fullmagtige nägot widar re icke armia i hänseende lil ver af dem begardie utlåtande; hwilker säleves jemte Herr Prosten Doc. tor VVitti>,i-K skriftligen författade sarstildta an» förande, ffulle lil Högloft.
StarS-Ucffotter i övr mjukhet ofördröjligen öfwerlemnas. l^r mpra.
Pa befallning, IstLLIiNLN.
Afskrift af Afssrist. ^il krotocoliet.
Förmodligen blef hwad jag i gar hade aran yttra mig, i anledning af Högloft. Srars-Urssotters
Kemisse af den 6:te bujus, icke da taget til krotocollet, efter som Handlingarne lades pä bordet.
I dag, hindrad af vpahligher, kan jag icke hafwa äran infinna mig.
Anhåller fördenssull ödmjukast, at såsom mitt votum ma i protorollst intagas:
Det jag, som Riksens Ständers Fullmägtig, finner min skyldighet wara, ar emottaga och hörsamma de Insuuckiouer Högloft.
Scars-Uc-. ffotter behagar pa sa gällande grunder förestå; men innan Vesta lnst, uÄiovsr af Riksens Högloft- Ständer blifwit gillade, och Srändernes Fullinägtige oflicielr lil efterlefnad communicemlle, anser jag mig icke tilstandigt, at andra något af den hittills wanliga n6mmistrLtionen.
Stockholm den 5>:dr Marö 1310. x. l.. ^vittinZll.
Före - rorz Den sz Mars. e. m« Förestående wara lika lydande med det til Herrar Fullmägtiges protokoll ingifne och derwid bifogade anförande, intygar IVl. kleerman. Wördsamt Memorial.
Uti pi otocolls - Utdrag af den 8:de i denne månad har Högloft.
Nidderssapet och Adeln til StarsUtskottec acer-rLmittcruc Utssottets Betänkande af den 19 sistlidne Februarii, angående föreflagenLöne-förbältring för ätssillige sa kljlitaire som Oivils Stater och Embetsman, tillika med de derwid hos Högloft.
Nidderssapet och Adeln gjorde anmärkningar.
Desse anmärkningar bestå uti följande, nemligen : 1:0.
Har Herr Grefwe Lsrl I^övenbjelm hemställt, at de OtäLerare wid Kongl. Lif-NegeMeNks-öriAgclcns 6renaäier-Lataillon, hwilka innehafwa Penninge-Löner, matte fa acnjura Löne-förbättring i lika mon, som för andra Embets- och Tjenstemän blifwit föressagit.
Stars-Utssottet får til uplysning härä meddela, at wid den föresiagne Löne-sörbällringen trodde Utskottet sig endast böra fästa afseende pa de lUilitsire Stater af den wärfwade Armeen, som ägde de minsta Penninge-Löner, men likwäl wörö förbundne kil en trägen och kostsam 63i-m,.on<;.Tjenstgöring.
Ibland desse ansag Utssottet i fraga svarande icke kunna räknas, ur det ssäl,at8ub3l teins - Den 2z Mars. e. m. 1029 terne Okkcerarne har redan njuta högre Löner an de fleste af deras vederlikar i samma grad ivid de wärfwade Regementer och Corp^er äfwen med den nu föresiagne förbättringen komma at undfå, samt desiurom icke arv befwarade med någon standig 6arni/. ons.tjenst eller annan tjenstgöring, an den, som äcföljer de wanliga Regements- och Lom^aZuie-Möten, och hwilken endast utgör nagla fa weckor om aret.
Om desse OklicerLres Löne-wilkor ssulle finnas tarfwa någon emot deras tjenstgöring och dermed förenade kostnader swarande förbättring; sa förmodar Srats-Utssvttet densamma icke uceblifwa, dä Utffottet hemstaldt, at til Kongl. Majit mätte i underdånighet öfwerlännäs, at efter behoswet och i den mohn Starens Ulgängar medgifwa, tildela en sädan förmän ät de öfrige Penninge-Lönkagande Embets- och Tjensteman, antingen wid Kronans harwarande publicus Werk, eller ock wid Staterne i orterne, hwilka, i anseende til deras ringa Pen» ninge-Löner kvnna finnas wara i behof af en siik Utökning. 2:0.
Har Herr Larl kreöric kockiliel) föreslagit, at de Olticergre, Under-Oktic^rare och Trumpetare, som wid Kongl. Lif-Regements LriA2(len8 Husar-Lorps endast innehafwa Penninge-Löner mätte undfä Löne-förbättring.
Som förhällandet med denna Lorps Löne-wilkor ärv enahanda med Kongl. Lif-Negements - Urinens 6renarlier-kztaillon; sä fär Stats-lltjkottet, til swar ä den af Herr kotblieb gjorde anmärkning, åberopa - rozo
Den 2Z Mars. e. m.' pa hwad här ofwan wid Herr Grefwe ^ävenbselms anmärkning blifwic anfördt. Zw.
Har Herr^oban 8Lbiirer von IValclbeim an» fört:
Är Ofwerstarnes och de öfrige Negemenls^OiiicerLics Löner wid.artilleri-Regemen» terne mätte förbättras, til likhet med dem, som njmes af deras wederlikar wid de andra wärfwade infanteri.
Regements:
Ar Fält-Tyg» mästaren wid Swea krullen Regemente mac» te undfå lika Lön med Lifwerste-^ieutensntc-rne, Bewärings Tygmästaren wid samma
Ne» gemenre samt Tygnrästarne wid de öfrige Hrliileii Regementerne, lika med Förste Majorerne, emedan de med dem hafwa lika wardighet och äfwen efrex den graden erlägga sccvrri;' samt at RegementsQwartermastarne malte upföras til Löne>förbäktring, emedan de i annar fall stulle komma at undfä mindre Lön NN 8tLk>!i-(l3^italnsrnL.
Da Stats-Urstotket föreflog
Löne-förbättring för de uci detz upragne wärfwade Regementer och (^orp?sr war ej meningen, at en sadan förmän skulle sträckas til andra grader, än subaltern Olncer-trne, hwilka, i anseende til sina ringa Penninge-Löner, deraf wore i et werkeligt behof, säfom saknande de inkomster, de högre graderne äga af sine (lompLZnis. tievenuer.
Herr 8cburer von Wgläbelms anmärkning har icke för afseende en sadan Löne-förbättring för Ofwerstarne och Regements-Ofncerärns wid ^rtillerieRegemenrerne, som för de öfrige blifwik förestagen, Den 2z Mars. e. m. rozi st af de upgifne besparingar utgå, utan äsyftar deremot en förändring i skifwa Lönings-Staren för dessa högre grader, pa et savanc satt, at a Stat matte upföras lika Löner, som för samma grader ivid de wärfwade Regementet' bestas.
Detta amne tilhör således skifwa Srats-Regleringen, och har derföre icke kunnat komma i fraga wid den pro^ÄLracle Löne-förbattringen.
Och som Staks-!iegleringen redan blifwit af Riksens Högloft.
Stan» der gillad och faststäld, äfwensom den i sammanhang dermed upgjorde kinanee-Planen och arliga Bewillnings-behofwet; sa kan Srats-Urffottet nu ival icke tilstyrka någon widare förändring eller rubbning derutinnan; men da , pa sätt Herr Scbiirer von VValclbeim anfört, Ofwerstarne «)ch Neger mentö-OfLcerarno med de öfrige upräknade personer wid Artilleri Regementerne njuta mindre Löner än deras wederlikar af samma grad wid de öfrige warfwade Infanteri-Regemenrerne; och hwilkec härleder sig ifrån den med Artilleriet ar 1794 ssedde förändring, da det ifrån en LriZacl under en LKek förwandlades til 4 särssilde Regementet- under hwar sin egen eibel eller Oswerste; sa torde, i likhet med hwad Stats Utssottet i dest förra Betänkande hemstäldt, til Kongl. Maj:t i underdånighet böra öfwerlemnas, at,i den man framtida tilgangar medgifwa, afwen tildela Vefta grader en lämpelig Löneförbättring.
Hwad ater Regements-Qwartermästärne bewässar; sa synes det wara billigt, at de, lika med de öfrige Subaltern-Oliicer.arne, mage undfå Löne-förbättring i samma proportion, som för desse blifwit föreslagen. 4:0.
Har Herr polian blencke von Vicken förefta sit, IOZ2 Den 2Z Mars. e. m. git, at Under-Oflicerame Ivid Swea HrlilleriRegemence och öfrige warfwade
Regemenrer med deras ^vederlikar mätte undfå zz-- xroLem Löne-tiiökning, i stället för de 25 proLent, som för dem förut blifwit prcsteAeraös; eller ork om Statens tilgängar nu icke sädant medgifwa, at de för Otiicerorne föreflagne ZZ s xroLent matte nedsättas til 25, och Under-0kficer-rrne således i det stället undfä de zz^ xroLents tilökning/ som han hemstält.