Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt nu gjorda motioner är det egentligen Gottland, Skåne och Östergöthland, för hvilka yrkas inställelsen af så kallade öfverskottsmedel, som årligen frångått dessa orter, men hvilka förmenas, såsom uppkomne af enskilda fonder, böra qvarblifva till orternas egna, nu i detta afseende mer än förr, vida utvidgade behof.
Men, ehuru verkeligen sannolika dessa framställningar synas, och saken i följd deraf, serdeles hvad Gotiland beträffar, tyckes påkalla en närmare undersökning; så kan Utskottet likväl icke tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer att taga någon direct befattning med detta ärende, dä dels inga bestämda uppgifter äro lem - Besv, och Ekon.
565 nade eller några enskifta facta anförde, hvarigenom Kongl. Ordens-Gillet kan an*es hafva annorstädes disponerat några enskilda Fonderj dels sådant i alla fall rörer enskilda medborgares eller Corporationers förhållanden i anledning af beskrifven Dag,hvilka ernotgo §.
Regeringsformen icke kunna komma under Riksens Högloft.
Utskottet styrkes så mycket mera i dea öfvertygelse, att något annat förfarande icke härvid kan äga rum, som Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet vid 1815 Ars Riksdag atti alldeles samma mål rörande Visby Hospitals enskilda donationer och förvaltning afgifvit ett efter samma grunder författadt Betänkande, hvilket blef af Riksens Höglofl.
Ständer gilladt och antaget. 2:0 Hvad åter de till Lazaretten, Hospitalen, Barnhusen och andra fromma stiftelser af publika fonder anslagna medel beträffar, de ina bestå i jord ellar tilihörigheter. hemmans rentor, kronotionde, indragna kloster, Contanta penningar eller hvad anslag som heldst, hvilka antingen förr blifvit gjorda eller hädanefter kunna ske 5 sä synes ingen tvifvel vara, att de ju äfven kunna af högsta Magten, eller den Auctoritet, åt hvilken dess rättighet uppdrages, användas efter sig företeende omständigheter, till de med deras anslag åsyftade ändamål, utan afseende på den ort, hvarifrån de inflyta 5 hvarföre äfven Kongl. Seraphimer Ordens Gillets Dis - f 564 Bfsv. och Ekon. Utsi.] Betänkande/i, positionsrätt, efter nu gällanda författningar, af ds så benämnda Ofverskottsmedel icke kan sättas i fråga.
Detta är ock tydeligen stadgadt genom Jnstructionen af den 29 Mars 1778, jemförd med framlidne Högstsalig Konung Gustaf den 111:3 bref till då varande öfverstyrelse, hvarest säges :
Vi vele och härmed lemna vårt nådiga Bifall tid det af eder uppgifna förslag, act inrätta ett Hospital i hvarje Höfdingedöme i Biket, till hvilken ända T efter hand, och då det utan olägenhet ske kan, agen frihet att indraga de mindre Hospitalen i de Län, hvarest nu för tiden flere än ett jinnes.
Just ifrån denna tid började också egentligen indragningarna, hvarigenom uppfeommo öfverskottsmedel, som till andra orters Hospitaler diponerades.
Det lärer icke eller kunna förnekas, att, om sådana icke ägde rum, skulle många Län och alla de nya inrättningar, hvilka derifrån leda sitt upphof, men icke äga några forntidens stiftelser, komma uti en ganska bekymmersam ställning, hvarföre någon huFvudsakeiig rubbning af detta förhållande så mycket mindre kan tillstyrkas, som ej allenast all Christlig sann välgörenhet alser den lidandes undsättning hvar heldst han finnes, efter tillgäng och ej efter slump, utan äfven i Politiskt afseende alla allmänna understöd böra någorlunda jemn t fördelas.
Men likväl tyckes naturliga rättvisan fordra, att den ort, hvarifrån medlen inflyta, tillerkännes någon förmons-rätt tillfyllande af egna bevisliga behof, innan dessa of - Besv. och Ekon.
565 verskoltsmedel böra infordras och sålunda rätteligen blifva svarande emot sin benämning.
1 händelse Riksens Höglofl.
Ständer skulle i underdånighet tillstyrka, och Konungen i nåderbifalla hvad Utskottet nedanföre om närmaste vårdens uppdragande åt
LäneDirectioner föreslårj så synas dessa
Directioner lämpligast kunna uppgöra förslag på bcehofven inom Länet, då, efter vederbörlig pröfning och afgörande rätt, da verkeliga öfverskottsmedel af Gillet bestämdes och disponerades.
Dock framställer sig härvid tillika en annan billig fordran, att vid dessa öfverskottsmedcls bestämmande och utdelning inga afdrag ske för enskilda tillskott, donationer och stiftelser, hvilka nu eller framdeles kunna inrättas till någon orts enskildta fördel.
Igenom 1 ‘innadt afseende deråt, skulle ej allenast stiftarens välgörande afsigt tillintetgöras, utan äfven all hug dödas till sådana bidrag, då de nödställte inom den kvets, till hvars understöd de inrättades, förlorade i allmänt hänseende lika mycket som de kunde vinna genom den er.skilta uppoffringen, Så väl till erhållande af en klararare åsigt härutinnan som äfven till undanrödjande, efter möjligheter, af de i första punkten öfverkiagade olägenheter, skulle efter Utskottets tanka tnycket bidraga, om uti alla sådana verks räkenskaper, en noga skillnad gjordes emellan publika fonder och enskildta bidrag, så vidt säbra underrättelser darom kunna erhallas, hvartill LänsStyrelserna icke lära underlåta att i sakens då blifvande nya skick an - 5S6 Besu. och Ekon.
Betänkanden. vända allt sitt bemödande.
Härigenom skulle åtminstone för en framtid dessa fonders sammanblandande förekommas, och verkställande magten lättare kunna öfverse hvad rätt och billighet i hvarje serskildt fall bjuda. 3:0 Innan Utskottet ingår i något utlåtande öfver de i flera Memorialer yrkade ändringar uti förvaltningen och styrelsen af dessa Barmhertighets verk, anser det sig böra i minnet återkalla det förhållande, som dervid på serskilda tider Egt rum.
Enligt 1686 års kyrkolag voro Hospitalerna i Biket den tiden egentligen ställde under Herrar Landsf)öfdingars och Biskopars vård och inseende, hvilka dervid bade sig tili biträde så val Kyrkoherdarna i Församlingarna, som Borgmästarne i Städerna, der Kospitalerne voro belägna, och redogörelsen för dessa verks inkomster åtföljde LandtRäkenskapernetill Kongl.
KammarCollegium, jemlikt 17 §. i 1688 års Läns-Bokhållare Instruction; men vid 1756 ars Riksdag blef en serskild Deputation af Riksens Ständer utsedd, som äfven emellan Riksdagarna hade sammanträden och öfverinseende öfver alla Barnhus och Hospitaler i Riket.
— Af den berättelse, som 1761 från trycket utkom om denna Deputations göromål, inhemtas i hvad. tillstånd Hospitalerna då voro, och hvilka anstalter
Denna berättelse gaf sedan anledning till Kongl. Maj:ts nådiga förordning den 11 Maj 1763, angåendesä väl nödlidandes försörjande som lesv. och Ekon.
,567 förvaltningen af Hospitalernas inkomster och förläningar, hvilken likväl med 1766 års
Riksdag till en del ändrades genom Kongl. Maj:ts förnyade nådiga författning, angående Hospitalerna och Barnhusen i Riket af den 11 December 176O, dä ock en ständig Öfver-Direction för Hospitalerna och Barnhusen förordnades, med samma rätt och myndighet som Kongl Collegiérne äga. — — — År 1775 blef denna Kongl. Öfver Direction upplöst, och tvänns Herrar Seraphimer Riddar* i stället utsedde till ÖfverStyrelsen vid Hospitalerna och Barnhusen, för hvilka äfven Kongl. Maj:t, den 19 Mars samma år, utfärdade dess nådiga Instruction$ men denna Öfverstyrelse fortfor dermed icke längre än till år 1787, då det nu varande Seraphimer-Ordens Gillet instiktades och under dtn 28 Aprill 1791 erhöll Kongl. Maj:ts nådiga Instruction, hvilken ännu är gällande.
Om uti tidernas följd omständigheterna påkallade och klokheten ålade en allmän öfverstyrelse, för alt erhålla enhet i behandlingen och Controll på verkställig - 563 Btsv. och Ekon.
Vtsh.
Betänka/iden. heten; så har nian ändå alltid varit betänkt på uppdraget afden närmaste vården åt på »tället varande Åuctoriteter, hvilketälVen inhemtas af nugällandelnstructions 3 §. som ålägger Konungens Befallningshafvande och Biskop arne uti hvarje Län och Stift att med vederbcrandes samråd deröfver hafva tillsyn.
Men det vill synas, som ändamålet derigenom förfelats, att man för mycket inskränkt de sednare» åtgärder, derigenom bundit deras händer, att uträtta hvad ögonblicket fordrar, och i dess stalie uppdragit dessa åtgärder åt en öfverstyrelse, hvilken älven med bästa vilja och sorgfälligaste bemödande icke möjligen skall kunna sträcka en så beskaffad uppmärksamhet uti detailler till alla serskilda inrättningar af detta slag inom ett så vidsträckt Rike.
Öfverinseende, Controll och utfärdande af allmänt gällande
I full enlighet med den af Memorialens förfaltare yttrade öfvertygelse, att de till dessa Barmhertighets-verk anslagna medel blifvit hitintills så samvetsgrant och oegennyttigt till sina rätta ändamål använde, som någonsin möjligheten och en så beskaffad vidsträckt styrelse tillåtit, han likväl
Utskottet icke annat än instämma uti de af Herr Professor Thyselius gjorda framställningar om nödvändigheten af en emot tidernas ombytta skick och den allmänna önskan* Besv. och Ekon.
569 yttringar svarande modihcation och förbättring.
En förnyad styrka för dessa grunder tror Utskottet sig hafva funnit uti Kongl. Majrts nådiga Instruction af den 17 sistlidne December för Directionerna öfver Läns Lazaretterna i riket, och öfver Kuranstalterna till Veneriska smittans hämmande.
Då denna i nåder utfärdade författning, hvarigenom LänsLazaretterr. a och Kurhusen blifvit ställde under Konungens Befallningshafvandes och LänDirectionsrnas fria styrelse, är lika allmänt känd, sora den blifvit med lifligaste undersåtliga glädje emottagen, och ett säkert hopp fattadt om de lyckliga verkningar, dem en fortfarande verkställighet deraf skall föranleda ; så får Utskottet tillstyrka den hos Kongl. Maut af Riksens Höglofl Ständer skeende önskan och underdåniga anhållan, att, i öfverenstämtnelse med nämnda föreskrifter, Förvaltningen af alla Rikets Hospitaler jemte disposition af de dem tillagda fonder måtte uppdragas åt samma
LäneDirection och under enahanda villkor samt öfriga bestämmelser, hvilka för Lazaretternas styrelse äro i Nåder stadgade.
De fördelar, som böra väntas af föreningen emellan tvänne hvarandra så närslägtade inrättningar, den enhet i deras Locala styrelse, som deraf bör blifva ett säkert resultat, och dea lifliga täflan som förmodas uppkomma uti enskilta bidrag till stiftelsernas utvidgande; —- — Allt det ta äro tillräckligt talande skäl för denna underdåniga önskan.
570 Bes v. oell Ekon.
Betänkandem
Då Utskottet således utmärkt de grunder, hvarefter det anser en önskad förändring kunna verkställas, så lära Riksens Höglofl.
Ständer finna i sin ordning, att till Kongl. Maj:ts höga välbehag i lika underdånighet hemställa de föreskrifter i reglementariskt afseende och mindre detailler, hvilka vid en så beskaffad förändring finnas nödiga.
Enär Kongl. Serapbimer-Ordens Gillet, hädanefter som hittills, i likhet med hvad om Lazaretterna är förordnadt, bibehåller öfverinseendet, rättigheten att efter förslag tillsätta Embetsman, utfärda Instructioner och göra ändringar uti de frän
Directionerna i laga ordning öfverklagande utslag 5 sä synas icke dessa i så måtto ändrade föreskrifter böra blifva af något serdeles omfång.
Dock anser Utskottet till denna ändring hufvudsakeligen höra, om annars det dermed åsyftade ändamål skall vinnas, att på sätt 9 §. uti ofvannämnda Instruction om Eazarettsinkomsterna bjuder, alla ett
Hospitals tillhörigheter och intrader af hvad slag som heldst vårdas, indrifvas och redovisas af Läne-Styrelserna, titan att
Gillet dermed tager någon amian direct befattning, än att från Directionerna emottaga de öfverskottsmedel, hvilka det efter pröfning, och, på sätt ofvanföre är föreslaget, förbehållit den allmänna fonden, att under Ordens-Gillets egen disposition till utdelning bestämmas. 4:o Slutligen och beträffande den yrkade Revisionen af Hospitals- och LazarettsKäkenskaperna enligt det skick, hvaruti de Hest), och Ekon.
TJtsh. för närvarande sig befinna, och det satt hvarpå de hittills blifvit förvaltade; så anser Utskottet sig böra vördsamt erinra Riksens Höglofl.
Ständer om denna sakens sammanhang, innan något utlåtande kan . meddelas öfver de mått och steg, hvilka för den kommande tiden synas böra vidtagas.
— l9 utgöres, och dels genom dess stora ojemnhet uti fördelningen.
Rotejemkningar äro väl inom ätskillige socknar, der storskiften för sig gått, nemligen Bollnäs, Alfta, Jerfsö, Arberå, Undersvik, Mo, Regnsjö, Forssa, Usbo, Norrbo, Delsbo, Ljusdahl, Hogdahl och Trönö verkställde till en billig och lika fördelning af roteringen efter skatt inom hvarje socken, och nya roterings-längder i anledning deraf upprättade och till efterrättelse fastställde; men så länge ojemnheten emellan sockriarne är så stor, att till exempel uti Rogsta socken till en rote äro anslagne högst 61 och minst 3o öresland, och uti Ugglebo socken deremot högst io| och minst 44 öresland, måste utgöra en rote, hvilket förhållande oaktadt ett mantal i Ugglebo af Gestrikland består af endast io öresland och ett mantal i Rogsta af Helsingland af 16 öresland, tillräckligt visar ojemheten uti roteringen, sä återstår mycket att i detta fali önska.
Allmänneligen önskas också icke allenast en fullständig rote-jemkning som likväl svårligen kan och ej bör äga rum utan en föregången allmän skatte-jemkning, utan äfven till och med lindring uti detta tryckande onus, på det sätt, att de nu extra roterade, och hädanefter tillkommande nya, ständig rotering underkastade hemman, måtte för det inom Länet redan varande rotetalet fä ingå, hvarom jag äfven, i sammanhang med frågan om den jemväl, mycket stränga, men ännu ej fasställda extra roteringen, deruti rättelse äfven önskas, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet gjort anmälan.
Emedlertid må till upplysning om roteringen inom detta Län nämnas, att hvar och en af de inom Gestrikland indelte 3oo soldat-rotar, består, i medeltal taget, af icke fullt ett mantal, som der innehåller io öresland, utan endast af 9 öres- och 7 penningeland, och att hvar och en af de inom Helsingland, der 16 öresland utgöra ett mantal, indelte goo rotar, består i medeltal räknadt, af endast i8|:dels öresland eller 1 -7ä:dels mantal; hvaremot hvar och en af de uti Länet indelte 2o5 bätsmans-rotar, i medeltal räknadt, består: i Gestrikland af 2T4A:dels mantal, eller 23A öresland, och i Helsingland, 2T8j-.dels mantal, eller 4iD öresland.
Antalet af de år 1826 föreslagne extra rotar utgjorde 53^|, för hvilka den privilegierade jordens innehafvare, vid de till underdånig följd 20 af Eders Kongl.
Maj:ts Nådiga föreskrift uti circulär af den 24 Mars i832 med dem haline sammanträden, enhälligt åtagit sig att, vid inträffande krig i stället för karlar hålla hästar, med förbehåll att för bråkrotar, som ej lämpligen kunde till hela rotar sammansättas, fä erlägga vacans afgift.
Skjutsbesväret är äfven ibland de onera, som innehafvare af jorden måste bestrida.
Kronoskjutsen är i synnerhet tung derföre, att hästar måste till desse skjutser, som vanligen gå utmed kusten, der innevånarne njuta lindring uti skjutsbesväret, af orsak att de besväras af inqvartering, deraf de inre socknarne sällan träffas, inställas från stundom icke mindre än 10 å 12 mil från inställelse-platsen belägne socknar, hvarigenom mångfaldige dagsverken för en sådan skjuts gå förlorade, utan att de derföre erhållande skjutspenningar, oaktadt den förhöjning, som å dem blifvit är i83o beviljad, äro tillräckligt att ersätta de kostnader, som matsäckar åt folket och foder ät hästarne medföra.
Genom den nu vidlagne anstalt, att sjöledes till Gefle transportera Wester- och Norrbottens Läns salpeter, är väl, jemte besparing för Staten, en lindring uti skjuts-besväret för Helsingland vunnen; meri Gestrikland får ännu i anseende till dess närbelägenhet till Klosters krutbruk, vidkännas tyngden af salpeter-transporterna i hela dess vidd.
Dä transporten af Båtsmän från och till de öfrige norra Länen ofta fordra Krono-skjutser, har den önskan länge blifvit uttryckt att sjötransporter äfven mätte vid deras befordrande till viss ort iakttagas, helst tillfälle att dervid begagna ångfartyg nu mera, sedan äfven i Gefle ett sådant finnes, som emot hyra kunde få begagnas, sig erbjuder.
Skyldigheten att inställa håll- och reserve-hästar fortfar att vid 29 af de inom Länet befintlige 4° gästgifvare-gärdar utgöras på enahanda sätt, som af ålder varit brukligt; hvaremot vid de öfrige 11 gästgifvare-gårdarne skjutsen är, såsom uti min år 1828 i underdånighet afgifne Berättelse omförmäles, ställd på entrepenad.
Försök att vidare befordra entrepenaden vid gästgifvare-gärdarne i afseende å skjutsen hafva flere gånger blifvit under de sista åren gjorde; men hafva, af de uti sista Femårs-Berättelsen anförde skäl, alltid misslyckats. -— 21 Politi.
Till allmänna ordningens bibehållande äro i Länet anställde 3 Krono-fogdar, 3:ne Lands-fiskaler, och 29 Länsmän; hvarförutan Fjerdingsmän finnas i alla socknar.
Sedlighetens vård är åt församlingarnes Pastorer och kyrko-räd uppdragen.
Föreningar till befrämjande af nyckterhet äro i flere socknar ingångne, hvaraf åtminstone den verkan förmärkts, att fylleriet icke är i tilltagande, och att den uppväxande ungdomen, hos hvilken exemplet af flere ståndspersoners och i synnerhet presters beslut att aldrig förtära bränvin synes hafva åstadkommit den åsigt, att bränvinet åtminstone icke mera anses för en oumbärlig vara, mindre allmänt än förut begagnar nämnde dryck.
Undervisnings-verket på landet besörjes af inom socknarne tillsatte skol-lärare, som dels kringvandrande uti byarne och dels uti skolor efter Lancasterska metoden, hvaraf en blifvit år i328 uti Bergsjö socken af norra Helsingland inrättad, bestrida undervisningen, hvaröfver inseende hålles af kyrkoherdarne.
Undervisnings-verk på landet för nyttiga slöjder finnes icke inrättade.
Helsovärden besörjes af tvenne ordinarie provineial-läkare, som häfva sina stationer uti Gefle och Söderhamn, samt en extra provincial-läkare, som har sin station i Ljusdahls socken af norra Helsingland.
Dessutom äro sundhets-nämnder, för den händelse att cholera-sjukdomen skulle uti Riket yppas, uti alla Länets socknar organiserade.
För Länets behof är ett hospital i Gefle, ett lazarett och kurhus derstädes, och ett kurhus i Hudiksvall, samt dessutom genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 26 April sistlidne är, ett nytt kurhus och lazarett uti Söderhamn beviljadt för stadens och Helsinglands södra fögderis behof, hvilket utan Statens betungande blifvit endast genom dervarande innevånares sammanskott och dem lemnad rättighet, att dertill fä använda stadens och fögderiets kurhus-afgift redan inrättadt.
Barnmorskor äro uti de fleste socknar antagne och lönade.
Fattig-försörjningen bestrides af hvarje församling för sig särskilt, dels genom de fattiges underhållande och vårdande i fattighus, och dels genom deras vistande vissa dygn hos hvarje hemmans-ägare; och har vid tvist emellan församlingar angående skyldigheten att underhålla från den ena till den andra 22 församlingen inflyttande personer Kongl.
Förordningen af den 5 December 1788 alltid blifvit med noggranhet tillämpad.
Ofver efterlefnaden af Kongl. Maj:ts Nådiga Författningar angående gästgifverierne, vakar Krono-betjeningen.
Uti 4i socknar af Länet finnas soeken-inagaziner inrättade, hvilkas fonder utgjorde vid slutet af sistlidne år tillsammans räknade 5,i5o tunnor råg och 13,553 tunnor korn, hvaraf dock den största delen är inom socknarne emot ränta utlånad.
Vid det till underdånig följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Circulär af den 1,7 November sistlidne år med deputerade från Länet, för granskning och bedömmande af föreslagne grunder för socken- eller distrikt-magaziners anläggande, hafva de föreslagne grunderna för magaziner ansets för detta Län icke tjenlige; men sockenmagazinerna deremot förmenats böra med lämplige förändringar uti det för dem den 8 Aug. 1758 upprättade Reglemente bibehållas.
För utödande af rofdjur har inom detta Län praemier blifvit utfästade, hvarom öfverenskommelse sålunda blifvit träffad, att, sedan till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse af den 19 Juni i83o Länets samtlige innevånare blifvit kallade, att höras huruvida de ville, under de vilkor jagt-sladgan innehåller, åtaga sig att till fond för jagt-kassa för Länet erlägga 8 sk.
Banko för hvarje mantal och i förhållande dertill för hvarje mindre hemmans-del, så att förmedelst en sådan afgift det kunde blifva möjligt att i skott-penningar för björn, varg och lo, betala en Riksdaler för hvarje skott, hvarigenom en fångad björn, som räknas för tolf skott skulle komma att betalas med 12 R:dr, en varg med 9 R:dr och en lo med 6 R:dr allt Banko, eller ock förbinda sig att genom sammanskott af hvarje matlag, som hade kreatur, för utom skallgång dödade sådane rofdjur erlägga pra?mier till berörde belopp; sä hafva Länets innevånare allmänt förklarat sig icke vilja erlägga den för bildandet af jagt-kassa föreslagne afgift; men deremot förbundit sig, att emot befrielse från skyldigheten att bygga och underhålla varg-gårdar och varg-gropar, genom sammanskott distriktvis erlägga praemier för inom hvarje af de distrikter, hvaruti Länet för sådant ändamål blifvit fördeladt utom skallgång dödade björn, varg och lo, till det föreslag - — 23 — 11a beloppet, och på åtskilliga ställen derutöfver; och är anledning att förmoda, det genom denna öfverenskommelse, som genom Eders Kongl.
Mäj:ts Nådiga skrifvelse af den 28 December sistlidne år blifvit stadfästad, det åsyftade ändamålet skall vinnas. 6.
Städer.
Denna stads innevånare, hvilkas antal år 1827 uppgick till 7,718, deraf 4,836 voro skattskrifne och 2,882 fria från mantal, utgjorde, enligt mantals-längderna, vid i832 års slut 3,589 mankön och 4,809 af qvinkön, eller tillsammans 7,948 personer; bland hvilka 2,260 af mankön och 2,743 af qvinkön, eller sammanlagt 5,oo3, äro skattskrifne och 2,945 befriade.
Folket i Gefle är i allmänhet kändt för sedlighet och ett stilla uppförande.
Undantag härifrån förekomma väl oftast härflytande från begifvenhet på starka drycker; men de kunna, i förhållande till innevänarnes antal, ej anses särdeles talrika.
Några grofva missgerningar hafva under de sista fem åren icke förekommit, och af andra brott har antalet, i jemförelse med folkmängden, icke varit betydligt.
Under perioden af de sista fem åren bar icke någondera af stadens näringar företrädesvis varit i tillväxt, men alla hafva någorlunda bibehållit sig; och ehuru åtskilliga concurser under denna tid inom de borgerliga klasserna inträffat, kan dopk välmågan, på det bela, icke anses vara i aftagande.
Den arbetande klassen saknar här icke tillfälle till arbets-förtjenst, och den fattigdom, som inom denna klass ej sällan träffas, är derföre stundom sjelfvällad, en följd af lättja och dryckenskap.
Ofta är den dock förorsakad af olycka, såsom då en husfäder faller ifrån och efterlemnar enka och flere späda barn utan förmögenhet.
Medelpriset på ett dagsverke, beräknadt frän klockan 6 på morgonen till klockan 6 på aftonen, kan anses vara tjugufyra skillingar Banko.
Gefle Stads hufvudnäringar äro handel och sjöfart, skeppsbyggeri, handtverkerier och fabriker, fiske och jordbruk.
Bland dessa näringar fortfara handeln och sjöfarten att för denna stad vara af mesta vigt.
Föremålet för stadens handel är, dels att bereda den kringliggande orten afsättning för de ansenliga qvantiteter af jern och trädvaror, som den framalstrar, dels att förse denna orts innevånare med deras behof af spanmål, salt, fiskvaror och kramgods.
Betydliga kapitaler äro nedlagde särdeles i skeppsredning och exporthandel, och genom dessa näringsgrenar lemnäs en lönande sysselsättning ät ett stort antal personer både i staden och dess granskap, så att
Gefle stad onekligen bör anses vara af väsendtlig nytta för landet.
Exporten utgöres hufvudsakligast af stångjern och manufaktursmide, bräder (nästan uteslutande af tre tums tjocklek), samt nederJagssalt.
Af desse artiklar hafva, efter ett medium, för de fem sistförflutna åren, 1828—i832, årligen till utrikes orter skeppats: Stångjern.
Manuf. smide.
Bräder.
Salt Till jemförelse upptages hvad exporten af enahanda varor under de feni nästförutgångna åren, eller i8a3—1827, per medium för året, utgjorde nemligen . skepprd 28,724. skepprd 63 r. tolfter.
I 3,412. tunnor. 2,33 I. 20,922. 357. 18,556. 2,990.
Till inrikes orter hafva under de fem sistförflutna åren, per medium afgått:
Under de fem nästförutgångna åren, eller 1823—1827, utgjorde skeppningen till inrikes orter, per medium för året .
Stångjern. skepprd.
I 3,669. 1 5,710.
Manuf. smide, skepprd. 711. 645.
Af 25