Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den af Utsk. uttryckta mening hade jag bitriidt såsom mest lämplig.
Jag har varit hindrad att förut anmäla denna reservation, och får hos Hr Gr. o.
Landtm, samt R. o Ad. anhålla om tillgift derför, med begäran, att densamma må blifva i dagens prot, antecknad, H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, yttrade, att sedan några af de till föredragning i dag anmälda mål blifvit ånyo begärda på bordet, och föredragningslistan i följd deraf redan vore genomgången, återstode inga mål till föredragning på eftermiddagen, i följd hvaraf H Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade tillåta, att det till eftermiddagen anslagna plenum finge inställas.
Ad. åtskiljdes kl. till 2 e. m.
Onsdagen den 26 November i834.
Justerades 17 prot.utdr. för den 24 dennes. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Danckwardt Lilljeström, Jacob Malcolm, i anseende till sjuklighet anmält sig vara nödsakad att afsäga sig sin plats som ledamot i BancoUtsk., men anhållit att få behålla sin riksdagsmannarätt.
Denna anhållan blef af R. o. Ad. bifallen; och anmodade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Electorer att skyndsamligen utse en ny ledamot uti BancoUtsk, Företogs till pröfning StatsUtskls d. i5 dennes på bordet lagda mernor.
N:o 3i<3 i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i fråga om beviljandet af extra anslag till försvarsverkets iståndsättande, allm. arbeten, m. m. R. o.
Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis föredragas.
I :sta punkten.
Som det icke lärer vara R. o. Ad:s mening att, i anledn. af StatsUtsk:s betänk.
N:o 291, besluta egentliga fonderade lån, och viss tid för återbetalningen altså lärer böra utfästas, hemställer jag, 0111 icke R. o.
Ad,, till besparande af tid vid en onödig votering I '2rY2 Doti Nore m b c r f. m. i förstärkt StatsUtsk., skulle behaga antaga TJtskrs inbjudn. till förening i PresteSt:s beslut, att de upptagna lånen böra vara till fullo återbetalade sednast inom j5 år. R. o. Ad. antog den till Ståndet gjorda inbjudn. att förena sig med PresteSt Yoter:spropos:n i hufvqdsaken godkändes med antagande af contraprostns i:sta alternativ. atdra punkten.
Jag anhåller, att äfven i denna punkt propps, må framställas lill antagande af Utsk:s inbjudning.
Om den siste talarens mening är, att R. o.
Ad. må förena sig i det beslut, PresteSt. fattat, skulle jag tro, att hans yrkande borde bifallas; hvaremot jag icke kan biträda hans mening, såvida han afser den i början af punkten framställda supposition, att R. o. Ad. kunde vilja instämma i Borgare- och BondeStms beslut i detta ämne.
Jag förbisåg, att inbjudn. var uppställd alternativt.
Min mening var, att R. o. Ad. måtte instämma med Borgare- och BondeSt:n.
I händelse man får följa samma ordning för inbjudningar, som Utsk. sjelft iakttagit, skulle jag tro, att, i händelse inbjudn. antoges, R. o. Ad borde hafva instämt med det Stånd, hvars beslut mest närmar sig till, det af R. o. Ad. redan fattade.
Jag tillstyrker altså propos. derå.
StatsUtsk. äger icke rätt att inbjuda Stånden att frångå deras förut fattade beslut, utan endast att jemnka desamma efter deni, som äro närmast, och hvilket i detta fall är PresteSt:s.
Jag tror således, att någon propos. till frångående af det förra beslutet helt och hållet icke kan framställas.
Cederström, Jac : R. o. Ad. har genom votering beslutat ett anslag till förevar, ändamål af 5o,ooo r:dr.
Frölichs förslag skulle R o. Ad. likväl nu besluta afslag till allt anslag för samma ändamål.
Ett sådant förhållande kan icke vara lagligt.
Om R. o. Ad. vill nedsätta anslaget genom instämmande i PresteStts beslut, äger jag icke laglig anledn. att bestrida rättigheten dertill; men att fullkomligt annihilera det förra beslutet anser jag icke vara R. o. Ad. tillåtet.
Om jag icke förlorat förmågan att läsa Svenska, står uti betänk, och ifråga var. punkt: ”Så vida icke ”R. o. Ad, eller PresteSt. vilja öfvergå till den af dc andra ”båda RiksSttn yttrade åsigt” &c. Den i grundlagen Utsk.
253 tillagda rättighet att sammanjemnka meningarna, likasom RiksStrns rätt att på sådana inbjudningar frångå deras förut fattade beslut, gör, att jag icke kan finna någon olaglighet i det beslut, jag tillstyrkt.
Skulle R. o. Ad. icke vilja derpå ingå, blir sådant en annan sak.
Jag torde få fästa uppmärksamheten derå, att ändamålet med inbjudningar sällan lärer kunna anses vara annat, än att tillvägabringa sammanjemnkning uti, men icke enkelt frånträdande af förut fattade beslut.
Jag vill icke ens med Frih.
Cederström ingå i någon undersökning, huruvida någonting grundlagsstridig! må ligga i Utsk:s framställning, utan endast åberopa, hvad som utgjorde motivet för R. o. Ad:s sednaste beslut i frågan, hvilket säkerligen var ett billigt afseende på anslagets behöflighet i dess helhet; och fastän min enskilda öfvertygelse om ett sådant behof ännu qvarstår alldeles oförändrad, tror jag likväl, att R. o. Ad. nu gjorde bäst att närma sig så mycket som möjligt till de andra Ståndens åsigt, hvadan jag ock anhåller om propos. till antagande af Etskrs inbjudn. alt förena oss uti PresteStls beslut.
Så framt R. o. Ad. erkänner, att det är dess rätt att förena sig med Borgare- och RondeStm, skall det vara långt ifrån mig att bestrida Frih. v. Sehulzenheims begäran om propos.
Jag uppträdde sednare gången endast i anledn. af påståendet, alt hvad jag begärt vöre olagligt.
Emedlertid, och då jag först begärde propos. till instämmande i Borgare- och BondeSt:ns beslut, torde denna böra föregå den senare begärda.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg sig skyldig att framställa frågorna i den ordning, de af Etsk. blifvit yttrade, i anledn. hvaraf II.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga den uti 2:dra punkten gjorda inbjudn. lill instämmande uti PresteStls beslut.
I anledn. häraf godkändes den i hufvudsaken föreslagna voter:s-propos:n med contra-propos:ns lista alternativ.
Jag anhåller först att få begagna min reservationsrätt emot det föga sammanstämmandet emellan den af Ilr Gr. o. Landtm, uppgifna grund för ordningen af proposlnas framställande och tillämpningen deraf i den påföljda propos:n.
Hr Gr. o. Landtm, sagt sig ämna göra proposma i den ordning, de uti betänk, förekomma, hade jag väntat, att så skulle ske, och jag fann mig öfverraskad, då motsatsen ägde ruin.
Dernäst skall jag yttra mig angrde den föredragna 3:dje punkten.
Etsk deri hafva förfarit riktigt ända till ordet hufvudfrågan.
Men derefter har Etsk. ådagalagt en särdeles skick - 254 Den 26 November f. m. lighet att uppgöra konstiga voter:s-propos:r. Utsk. har nemi. först sagt, att då R. o Ad. beviljat en högre summa, kan Utsk:s förslag anses vara af 2:ne
Stånd bifallet och bör således efter antagen ordning utgöra ja-propos:n i den blifvande voteringen uti sjelfva hufvud frågan.
Detta är alldeles riktigt; men nu frågas, om icke PresteSt:s och 11. o. Ad:s beslut böra i contra-propostn, hvart för sig, ställas upp emot Borgare- och BondeSt:ns beslut.
Jag tror, att all annan uppställning är så artificiel, att jag icke kan godkänna den, utan mäste altså yrka återremiss för erhållande af rättelse derutinnan. lir Dalman, Wilh. Fredr.:
Jag förenar mig med Gr. Frölich.
Det är gifvet, att då 2:ne
Stånd positivt afslagit allt anslag till ifrågavar. ändamål, bör den meningen innefattas uti ja-propos!n; och första voteringen bör då blifva derom, huruvida summan 180,000 eller 3oo,ooo skall utgöra contra-propostn.
Men för att slippa votering i denna omständighet, hemställer jag, om icke R. o. Ad. skulle finna för godt att återremittera betänk., på det Utsk. må genom inbjudn. bereda R. o. Ad. tillfälle att instämma i det bi slut, hvari PresteSt. stadnat.
I afseende å ordningen för voter:spropos:nas uppställning, måste den vara sådan, att hvarje Stånds särskilda beslut kommer att utgöra ett särskildt alternativ.
Denna ordning har Utsk iakttagit, då Utsk. sagt, att R. o. Ad:s beslut blir alternativ för contra-propos:n emot Borgare- och BondeSt:ns; hvadan, och då PresteSt:s beslut kommer att utgöra ja-propos:n i voteringen öfver hufvudfrågan, alla de särskilda besluten sålunda varit under omröstning
Jag finner altså, att Utsk. härutinnan rikligt förfarit, och bestrider derföre återremissen; öfverlemnande för öfrigt åt R. o. Ad. att, om så tjenligt pröfvas, bifalla Hr Dalmans förslag om instämmande i PresteStjs beslut, för att undvika den ena voteringen.
Frölich erkänt, att Utsk. raisonnerar riktigt t. o. m. ordet hufvudfrågan, måste Hr Gr. ock medgifva, att ja-propos:n är riktig, sådan den blifvit af Utsk. föreslagen, och då den kommer att upptaga summan 180,000 r:dr.
Några andra alternativ än det af 3oo,ooo och det af intet återstå då icke, och ett af dessa måste altså blifva contra-propos., för bestämmande hvaraf åter votering emellan båda måste äga rum.
För min del kan jag icke finna någon annan uppställning antaglig.
I afseende å resultatet synas de anmärkta olikheterna, i min tanka, fullkomligt likgiltiga. 3:ne meningar finnas; alla 3 komma äfven under votering, och ingen blir således undertryckt.
Jag anser likväl det sätt, Utsk. valt för voter:s-propos:nas uppställande, Den iQ> November f. m. varn det rättaste.
Utsk. har nemi. tagit sitt förslag, hvilket antagits såsom bifallet af a:ne Ståud, till ja-propos:n.
Delta grundal- sig på gammalt bruk-, som jag icke vet hvarför man skulle frånträda, enar, såsom jag redan nämnt, hvar och en af de särskilda meningarna får tillfälle att göra sig gällande.
I afseende å Hr Dalmans förslag, att R. o. Ad. må instämma i PiesteStrs beslut, får jag erinra, att någon inbjudning derom icke blifvit af Utsk. gjord.
Förslaget är således alldeles nytt, och jag Öfverlemnar till Hr Gr. o.
Landtm,, hvad afseende derå lagenligen må kunna fästas O O Gr.
Då jag yttrade mig i förra punkten, tillika nnagaf jag tillräckligt, det jag erkänner den sats, att intet Stånd kan ändra ett redan fattadt beslut, utan på grund af inbjudning.
Således, och då någon sådan uti förevar, punkt icke ägt ruin, anser jag Hr Dalman hafva saknat fog för det yrkande, han framställt, att R. o. Ad. måtte förena sig med PresteSt ; och jag tror, att Hr Dalman gjorde klokare för sjelfva saken, orri han, utan tillägg, förenade sig med mig.
Gyldenstolpes och Frih CederStromS yttranden, har jag, vid uppfattningen af deras argumenter, funnit dessa bestå endast deri, att de värda ledamöterna icke kunnat inse, huru voter:s-propos:na skolat uppställas på annat sätt, än som skett.
Det må de sjelfva bäst veta; men jag för min del måste inse, att ett Stånds mening icke bör föredragas ajne Stånds, då dessa sammanstämma.
Det är obestridligt, alt alternativet af rent afslag till allt anslag i denna del har 2:ne Ständ, nemi.
Borgare- och BondeSt:n, förslg, då deremot icke något af de öfriga håda alternativerna har mer än ett Stånds beslut.
Den förra meningen måste altså vara i sig sjelf gifven till ja-propos:n. Vore äfven, på sätt Frih. v. Schulzenheim förmenat, förändringen likgiltig, hvilket jag medgifver, så vida alla de voterande noga inse, hvarför betänk, blifvit så uppstäldt, som det nu belinnes, så anser jag likväl denna uppställning vara så artificiel, att jag, utan att ingå i motiverna för densamma, yrkar återremiss, på det propos:n må enkelt och grundlagsenlig! uppsättas; och anhåller jag emedlertid att af någon StatsUtsk:s ledamot få veta, om icke disctission i ämnet inom Utsk. förevarit.
Skulle händelsen icke vara sådan, så tillstår jag, att jag måste göra mig ett stort begrepp om redactörernas af propostna skicklighet att uppgöra dylika.
Jag kan icke förstå, huru man kan förmoda, att här är fråga om annat än att göra anmärka, emot Ulsk:s förslag; och jag kan då icke fatta Gr.
Frölichs logik, sora anser den anmärka, af mig obefogad, att Utsk. här underlåtit inbjuda R. o. Ad att instämma i PresteSt:s beslut, oaktadt enahanda inbjudningar i föregående punkter blifvit gjorda.
Sådan var den anmärkning, på grund hvaraf jag önskade återremiss.
Frölichs 256 Den 26 November f. m. anmärkn. emot den framställda voter:s-propos:n, finnér jag Gr.
Gyldenstolpes erinran fullkomligt riklig: ty då Gr.
Frölich gillat, alt ja-propos: 11 bör innefatta summan 180,000, måste något af de andra båda alternativerna utgöra contrapropos:n.
Jag åter har icke gillat ja-propos:n, utan anser den böra innefatta Borgare- och BondeSt:ns sammanstämmande beslut.
Den utgång af en votering i förstärkta Utsk., hvarigenom komme att beviljas mer än 3 Stånd beslutat, hvilken Hr Dalman ansett ej böra kunna äga rum, måste likväl alltid kunna inträffa, enär hvarje Stånds beslut skall sättas i tillfälle att kunna antagas till det ena alternativet uti bufvudvoteringen.
Detta skäl bör således icke inverka på proposmas uppställning.
Icke heller torde den förutsättning böra förtjena afseende, att nemi. de voterande icke skulle förstå propos:n; ty så konstig lär den väl icke vara, att ej hvar och en kan inse hvilket alternativ, som instämmer med hans öfvertygelse.
Att Utsk. skolat till ja-propos. antaga, hvad Utsk. afstyrkt, dertill kan jag icke finna skäl, då Utsk:s tillstyrkande hade a:ne Stånd för sig jemte bruket att i sådant läll stalla sin egen tanka i japroposm.
Det är väl sannt, att jemväl 2:ne Stånd afslagit betänk.; men jag ser icke, hvarföre dessa beslut bort stå i ja-propos:n mer än de motsatta.
Mig synes det så klart, att, då 3 meningar finnas med siffror uttryckta, det icke må vara tveksamt, hvad med hvardera förstås.
Meningen af 180,000 är af Utsk. tillstyrkt och af 2 Stånd bifallen.
Den bör väl då blifva ja-propos:n.
En annan mening vill 3oo,000; den 3:dje vill o. Då nu Utsk. föreslagit, att 180,000 skall utgöra ja-propos:n, och att genom votering må bestämmas, om 3oo,ooo eller nollan skal! blifva contra-proposm, hafva ju alla meningar varit nnder omröstning.
Jag tillstyrker derföre, att B., o. Ad. nu må bifalla förslaget, emedan tidsförlusten af en återremiss kostar mera än den af en votering i förstärkta Utsk., hvilken genom den föria åtgärden möjligen kunde undvikas.
Hvad först angår ordningen för voter:s-propos:nas uppställning, har Utsk. alltid följt den, att då Utsk:s förslag blifvit bifallet af något Stånd, har det tagits till ja-propos , hvarefter votering bort afgöra, hvilket af de Öfriga Ståndens beslut komme att utgöra contra-propos.
Ett sådant sätt tior jag leda till mesta reda och minsta tvist.
Hvad angår Hr Dalmans anmärkn., att Utsk, underlåtit inbjuda, erkänner jag, att deri ligger en inconsequens, enär Utsk. framställt dy lika inbjudningar i fullkomligt likartade andra casus Jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. nu direete kunde instämma i PresteSt:s beslut, hvarigenom den ena voteringen undvekes.
Den a6 November f. m. Gr, Frölich:
Det iir endast ett missförstånd emellan Hr Dalman och mig, så vidt hans framställning endast afsåg en anmärkning, ty då har jag icke något deremot; men så folio icke hans ord.
Hvad åter angår, att jag godkänt ja-propos:n, hemställer jag, om det icke är sarint, hvad Utsk. sagt, att det nemi. kan anses, som hade 2 Stånd bifallit Utsk:s förslag.
Nu är likväl icke derom fråga, ej heller derom, hvad sorn kan utgöra ja- eller nej-propos:n uti hufvudfrågan — ty i det afseendet instämmer jag med Frih. v.
Schulzenheim, att sådant är likgiltigt —; men frågan är, att, då det skall afgöras, hvilken mening som skall komma under omröstning i hufvudsaken, man icke må ställa 2 Stånds beslut emot ett, utan' att de enstaka besluten böra ställas emot hvarandra.
Det är detta jag afser och tror, att detsamma, jemte Frih.
Tersniedens erkännande, utgör tilIIräck— liga skäl för en återremiss.
För att afgöra den obetydliga tvisten emellan Gr.
Frölich och mig, får jag blott erinra, att uti den af Gr.
Frölich erkända delen af Ulsk:s raisonnement finnes ja-propos:n bestämd att innefatta summan 180,000.
Denna kan altså icke komma med i voteringen, ang:de contrapropositionen; och då återstå ju icke andra alternativer för contrapropos:n, än ett anslag af 3oo,ooo r:dr eller mera.
Emellan dessa måste då, så vida Gr.
Frölichs erkännande antages, voteras.
Jag skall emedlertid icke vara envis i mitt påstående om återremiss, ty jag är af Hr v.
Hartmansdorff Och Gr.
Gyldenstolpe öfvertygad, att det i det hela är likgiltigt.
Jag hemställer likväl med Frih.
Tersmeden,, huruvida icke R. o. Ad. kan instämma i PresteSt:s beslut, oaktadt inbjudn. derom från Utsk. uteblifvit, och anhåller om propos. derå.
Tersmedens yrkande förklara, det jag för min del icke sagt, att R. o. Ad. borde instämma med PresteSt., utan blott att jag lemnade derhän, huruvida R. o. Ad. kände sådant.
Men emedlertid, och då jag icke anser de gjorda anmärkningarna böra föranleda till återremiss, yrkar jag bifall till betänk. II.
Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna de i 3:dje punkten föreslagna voter;spropos:r.
Jag förmodar, att då anmärkntr emot Utsk:s förslag blifvit gjorda, propos. till återremiss först bör framställas.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade återremittera den nu föredragna 3:dje punkten.
Ropades starka nej, blandade med ja. 16 H. 33 258 Den 26 November f. m.
I anledn. häraf förnyade H. Ex. sin förut gjorda propos. till godkännande af de föreslagna voter:spropos:na.
Jag får äran fråga, om icke Hr.
Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. å Frih.
Tersmedens och mitt förslag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då H. Ex. funnit den sednast af H. Ex. gjorda propos:n vara besvarad med ett öfvervägande ja, kunde H.
Ex. nu ej framställa någon annan propos:n.
Frölich reserverade sig emot det fattade beslutet. 4: d e punkten1.
Vid denna punkt äro åtskilliga anmärkningar att göra.
Först är det anmärkningsvärdt, att Utsk. inbjudit R. o.
Ad. att förena sig med Preste- och BorgareSt:n, men underlåtit att inbjuda BondeSt. till en slik förening.
Jag ser dertill intet skäl, utan finnér, att Utsk. helt och hållet förbisett BondeSt:s mening.
Om BondeSt. förenar sig med PresteSt., och R. o. Ad. jemväl på ett sådant beslut ingår, är det klart, att votering icke kommer att äga rum; men örn någon sådan skall ske, måste först bestämmas, antingen summan 3oo,ooo eller den af i5o,ooo skall utgöra contraproposition.
Såsom punkten nu är uppställd, är BondeSt:s mening fullkomligt undertryckt.
Jag får endast förklara, att då jag blef sfi föga understödd i min begäran örn återremiss vid förra punkten , anser jag det öfverflödigt att yttra mig öfver denna.
Det kan icke nekas, att Utsk. likaväl kunnat inbjuda BondeSt. som R. o. Ad.
Men då Utsk. tillkännagifvit, att 3 Stånd beviljat minst 25o,000 r:dr, ehuru ett af dessa Stånd beviljat ännu mer, faller det af sig sjelf, att det icke kan blifva fråga om den mindre summa, som BondeSt. antagit, enär denna redan är af 3 Stånd afslagen, utan endast om den högre summan.
Jag tillstyrker altså propos. på bifall.
Jag hemställer, huruvida icke frågan om framställd inbjudning alltid bör föregå den om voter:spropos:n.
Utsk. har inbjudit R. o. Ad. att förena sig med Preste- och BorgareStm, och jag anhåller om propos. derå, då, i händelse af bifall härtill, all tvist om voter:spropos. är öfverflödig.
Jag är visserligen öfvertygad derom, att det större anslaget är behöfligt; men för att så mycket som möjligt närma oss de öfriga Ståndens beslut, tror jag, att det vore bäst bifalla den propos., hvarom jag anhållit.
Jag anhåller att få förena mig om den Den 26 No yc ml) er f. m. propos., Frih. v.
Schulzenheim begärt, genom bifall hvartill den af mig väckta fråga kominer att förfalla.
Jag instämmer desto hellre i den siste talarens begäran, som jag anser olagligt, hvad Utsk. föreslagit, att nemi. låta R. o. Adis beslut iförstärkta Utsk. komma under votering, då det redan är af 3 Stånd afslaget. R. o. Ad. antog inbjudn. till instämmande uti Presteocli BorgareStins beslut, i följd hvaraf den föreslagna voterlsproposin skulle förfalla. 5:te punkten.
De föreslagna voterisproposma godkändes.
Pudd.Secre t.: tillkännagaf, det han från Secreteraren uti StatsUtsk. emottagit följande skrifvelse:
Vid afskrifvandet af memor.
Nio 3i8, innefattande förslag till voterisproposin ronde de extra anslagen, har det misstag ägt rum, att vid Gite proposln, der fråga är att först afgöra contraproposin, denna sednare blifvit i så måtto orikligt uttryckt, att i 8:de raden står: ”Vinner nej, afslås allt anslag till bestyckningen å Kungsholms fästning,” i stället för:
"Kommer contraproposin att innehålla afslag å allt anslag för bestyckningen å nämnde fästning.”
Detta misstag skall dock blifva rättadt uti de tryckta uppsatserna öfver voterisproposinas innehåll, som komma att före förstärkta StatsUtskls sammanträde utdelas. W.
Karström.
Sedan den oss genom Hr Ridd.Secret. lemnade underrättelse sålunda nu vunnits, har jag icke någon anmärkn. att göra; eljest hade jag ämnat yrka återremiss.
IIr Dalman:
Äfven i denna punkt har Utsk. varit inconsequent, då det icke inbjuder R. o.
Ad. att förena sig med PresteSt.
Jag begär nu directe propos. till ett sådant instämmande.
Sedan nödig upplysning från StatsUtsk. vunnits, lärer all anledn. till återremiss saknas.
Jag förmodar således, att R. o. Ad. här förfar på samma sätt som uti andra punkter, der inbjudn. icke blifvit framställd, och anhåller följaktligen om godkännande af den föreslagna voter:spropos:n. Hr Cederschjöld:
Jag kan icke begripa, huru Utsk. kan föreslå votering öfver ett anslag, som blifvit af 3 Stånd afslaget; och det kan ju icke bestridas, att den högsta summan, hvilken blifvit af R. o. Ad. antagen, är afslagen af de öfriga 3 Stånden.
Den 26 November f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det H. Ex. i anleda, af Hr Dalmans begäran ansåg sig skyldig förklara, att, då ingen inbjudn. till R. o. Ad. blifvit gjord att frångå sitt i ämnet förut fattade beslut, Ii.
Ex. icke ansåg sig berättigad att i sådant afseende framställa propos.; utan hemställde II. Ex., om R. o.
Ad behagade godkänna votenspropostna i 6:te punkten med den redactionsrättelse, som af Ridd.secret. blifvit anmäld.
Dalman reserverade sig emot det fattade beslutet. 7tde punkten.
Den föreslagna voter:s-propos:n godkändes. 8:de punkten.
Frih. von Schulzenheim; Jag anhåller, alt prot.- utdr., innefattande R. o Ad:s beslut i afseende å g;de punkten af betänk.
N:o 291, må varda uppläst. 2:dra punkten af R. o. Ad:s prot.utdr. af d. 6 dennes e. m., rör:de Ståndets beslut i anleda, af StatsUtsk:s utlåt.
N.'ris 2o3 och 291 upplästes, så lydande; 2:0
Med afslag å hvad Utsk. yttrat, rörtde de begärda extra anslagen för försvarsverket till lands och försvaret till sjös, bifoIlös de af K. M. i Dess nåd. propos. för dessa ändamål äskade anslag.
Frih. von Schulzenheim fortfor derefter:
Jag tyckte mig så fatta det upplästa prot.utdr., som hade det fattade beslutet endast afsett siffran, men icke det alternativa förslaget i afseende på användandet för Carlstens iståndsättande af anslagen till Carlsborg och Kungsholmen; Och för rättelse härutinnan anhåller jag om återremiss af Utskts memor. i denna punkt. H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., förenade sig roed Frih. von Schulzenheim.
Gr, Gyldenstolpe:
Jag anser det icke vara tillräckligt att endast återremittera frågan, utan R. o. Ad. måste i min tanka bestämma meningen med dess förra beslut, emedan prot.utdr., hvilket derintill, såsom det nu lyder, mäste af Utsk tillämpas, verkligen innehåller, att allt, hvad uti den ifrågavar. punkten blifvit af Utsk. yltradt, vöre nf R. o. Ad. afslaget.
Jag anser det altså vara nödigt och fullkomligt lagligt, att R. o. Ad. nu sålunda förklarar sitt förra beslut, att det nemi. endast hade afseende på sjelfva anslaget, men icke, huruvida, i händelse det afsloges, utaf anslagen till Carlsborgs och Kungsholms fästningar kunde användas till Carlsten, i hvilken omständighet R. o. Ad- gillat Utskts förslag, Utan ett sådant beslut kan Utsk. icke fästa det afseende å återremissen, som Den aG November f. m. 261 önskas; oell jag anhåller altså om propos., på sätt jag föreslagit.
Utan att liela den ifrågavar. punkten blifvit af R. o. Ad. afslagen, innefattar naturligtvis ett sådant beslut icke blott den i samma punkt förekommande summa, utan jemväl hvad punkten i öfrigt innehöll.
IJtsk. bar således icke kunnat annat än så tolka beslutet; hvadan det ifrågavar. vilkoret, som jemväl blifvit af Preste- och BondeSttn afslaget, altså vederfarits en sådan åtgärd af 3 Stånd, i följd hvaraf det icke af Ulsk. kunde göras till föremål för inbjudning; och då Ilr Gr. o. Landtm, icke synes vilja framställa propos. lill ändring af ett redan fatladt beslut, utan så vida inbjudn. derom blifvit framställd, förmodar jag, att det måste komma att bero vid hvad It. o. Ad. i denna del redan beslutat.