Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom kretsen af Styrelsens organer tviflar jag att någon medborgare finnes, sorn vill bestrida att serdeles Svenska Jordbrukaren är tryckt af skatter, sorn ingalunda stå uti förhållande till dess förmåga att utgöra dem, att Rote och Rustningskostnaderne eller de väsenteligaste utgifterne för Arméens underhåll, nästan uteslutande drabba Jordbruket, och att de nu för tiden äro mångdubbelt mera tryckande än förr, med ett ord: att den sjelfägande Svenske Jordbrukaren tsnart sagdt icke är annat än Torpare åt Staten, och detta allt hufvudsakligast för att tillfredsställa Tredje HufvudTitelns fordringar, eller omtankan för. försvaret, hvarigenom all möjlighet till förkofran och stigande välstånd så länge varit uppehållit.
Månne det ej vid anslagens beviljande bordt framställa sig till Riksens Ständers forskning , huruvida desse utarmande försvarsanstalter under det framfarna verkeligen varit tillräckelige för att uti behofvets stund kunna lämna hopp om det åsyftade resultatet , eller örn de blott varit gagnande att långsamt och småningom förtära de verkliga krafter, tom i Den 18 September f. m. min tanka ensamt förmå att försvara frihet och sjelfständighet, då den i verkeligheten skalle hotas.
Månne det vore olämpeligt att vid detta tillfälle framkalla Historiens vittnesbörd -af hvem, och af hvad anledning Sverige under de sist förflutne hundra åren blifvit anfallit j ° jag tror att man ®n sådan undersökning lätteligen skall komma till den öfvertygelsen, att det varit Sveriges Styrelse allena, som un, der vexlande former af Frihet och Envälde, utaf enskildta passioner, för enskildta ändamål, eller till det minsta genom olyckliga beräkningar ådragit Sverige de politiska äfventyr hvarifrån vi kunna härleda vårt financiela så väl som vårt economiska bryderi.
För hvilken annan än mig borde det vara öfverflödigt att härvid erhindra huru sorn året 1809 utgör den gräns, å hvars andra sida jag tillämpar mioa omdömen.
Jag tror emedlertid att man utaf det framfarna lätteligen skulle komma till en grundad öfvertygelse,att en stor del af uppoffringarne på våra försvarsanstalter varit påkallade af inbillade behof, lika såsom de sällan motsvarat sine beräknade verkningar.
Om det nu är en obestridlig sanning, att vi sedan hundrade år af ingen blifvit anfallne, utan att vi sjelfve påkallat anfallet om det af Historien omisskänneligen ådagalägges, att vi under den sålunda förflutne tiden , ömsom såldt våra stridskrafter åt främmande int eressen, eller sett dem användas såsom försök Den 18 September f. ml *57 att tillfredsställa den inhemska äregirigheten, så borde ett sådant förhållande i min tanka lemna anledningar till det framfarnas rådfrågande om nödvändigheten att stadga andra grundsattser för framtiden.
Jag inser icke heller hvilka anledningarne kunna vara till -den minsta farhåga, att väre constitutionelle förhållanden skulle kunna föra oss uti nödtvång att mot främmande inflytelser behöfva försvara dem; jag tror att undersökningen om vårt Statsskick för den Monarckiska principen skall lemna de mäst tillfredsställande utslag; man skall hos oss finna en redan från ålder lagbunden Monarki; en Representation af fyra Stånd, som mera framställa idéen af förra tidens Landt
Ständer; än något af den nyares conf} i tu tionella Lagftiftningar; en Representation sorn sammanträder blott hvart femte år, som till tvåtredjedelar utgöres af Embetsmän och som genom 6in sammansättning icke äger någon 6tycka, hvarken genom sammanhag emellan de serskildte
Stånden och ännu mindre genom Representanternes sammanhang med Folket i egenskap af deras Comittenter.
Undersökningen skall utan allt tvifvel visa huru denna Representation genom sin oformeliga och litet efter tidfordringarna beräknade sammansättning från alla håll öppnar tillgång för en indirect inflytelse, under i58 Den ig*Sept ernber f. m. det den på samma gang befriar Styrelsen från tvånget, att genom dess orgaoers ofenteliga uppträdande uti Representationen förskaffa sig det på talanger och vidsträcktare insigter grundadé inflytande, hvars välgörande verkningar så väl i ledningen som uti initiativet i öfverläggningarne finner ett så vidsträckt fält.
Huru litet en sådan NationalRepreseDtation som vår med den nu rådande monarkiskäprincipen är i strid lärer icke kunna vara tvety - digt , och detta torde så mycket lättare inses då man betänker huru mycken svårighet man haft att "ens kunna förfäkta den tankan, att Sverige efter sine Grundlagar åtminstone borde äga en Ministére och huru mycket man är böjd att ännu bestrida denna mening.
Såsom motvigter till Regentmagten finnas ej heller hos oss några municipalinrättningar; Styrelsen sträcker obehindradt öfver allt sin långa och inägtiga arm, utan att annorlunda än i önskningsväg motas uti den economiska Lagstiftningen, hvilken odelad tillhörer Konungen.
Man skali finna huru de fleste rättstvister eniellan enskildte, och emellan enskildte och Kronan i dylike fall afgöras af Konungen i StatsRadet uti sista instantien; och man skall sluteligen äfven finna huru genom den vidt utgrenade Hierarchien, i Domaremagtens organisation, * hvars alla organer af Konungen tillsättas och befordras, icke eller uti denna nå>gon kraftig motvigt emot verkställande magten är till finnandes.
Tryckfriheten hvilken, såsom den vigtigaste och snart gagt enda möjliga garantien, för menniskans rättigheter, ut - Den 18 September f. m. gör en så ömtålig stötesten förde magtägandes herskningslystnad visar sig äfven hos oss så begränsad, att derutinnan förgäfves 6kulle sökas någon förevändning till utvertes misshälligheter.
Å andra sidan kan jag icke heller, sanningen att säga, uii den anda forn vifat Jig vid våra Rikedagar, igenfinna någon anledning till de magtägandes deltagande uti våra inre angelägenheter.
Jag finner deremot huru de med fullkomlig tillfredsställelse kunnat åse väre åtgärder med tryckfrihetens inskränkande 1812, med de ultra marinska besittningarnes öfverlåtande till Konungens fria disposition; med Barthelemy och Gouadelupsmedlens underdåniga afträdande; äfvensom vår anspråkslöshet till RubalFonden med mera som genom traktater med främmande makter kunnat vara Kronan Sverige tiller kändt .De magtägande skola likaledes vid en närmare undersökning om Folkets lynne, och om tidsandan hos oss säkerligen finna, huru bestämdt vi med ovilja skulle se oss inblandade i alla för oss främmande tvister; de skola inse huru Svenska Folket under en stigen Nationalutbildning aflagt fördomar och af styrelsefisten fordomdags omsorgsfullt underhållen Nationalhat och misstroendes; de skola finna huru under det Nittonde Seculum, den frie JordbrukareClassen, 60m utgör en fjerdedel i Representationen än - |6o Den 18 Septemberf. m, nu nödgas hos 089- på kallelse Spänna sin häst ifrån sin plog eller sitt sädeslass, och kanske lägga sädesskäppan bort , för att emot en betalning af en fjerdedels Riksdaler i Silfver skjutsa en femtedels grad.
Det bör således ursägtas mig om jag uti beskaffenheten af våra Constitutionelle förhållanden icke finner den minsta anledning att befara deras antastande ifrån det Monarkiska principförbundet, och jag finner således icke hvarföre vi skola framhärda uti uppoffringar för försvarsanstallter, hvars behöflighet af sannolikheten icke rättfärdigas, och hvars otillräcklighet varit omisskänneligen vitsordade . af erfarenheten.
Sedan Svenska Folket utan afseende på Stånd och yrke, uppdragit Landets försvar åt sine söner ifrån 20 till 25 årsålder, synes mig Tredje HufvudTittelns förnämsta behof bestå utaf vapen och andra materiella krigsförnödenheter; det visar sig alltid för mig såsom en stor orimlighet att det fattiga Sverige skall onödigtvis utarma sig, ej allenast på i min tanka allt för vidt omfamnande försvarsplaner utan äfven i detaillerne förslösa frukten af sitt trälande på till allsintet gagnande Militairegranlåt och pragt.
Det har icke kunnat motsägas att blotta Snörmakarearbetet till en beklädnad för 5oo man Indelta Husarer uppgådt till öfver 7,000 R,dr Banco och det torde blifva en förlåtlig Militairephilosophie att påstå det Ihn 18 Ssplemter f. rn. }£{ det Landet likaväl försvaras med en rock utan snören, som med en af sådane beprydd; om detta är en sanning som icke äfventyrar någon motsägelse, så borde utan tvifvel äfven slutsatsen blifva den, att Lagstiftningen borde taga ett sådant förhållande i närmare betraktande; att Lagstiftningen borde behjerta huru det är af Sveriges Jordbrukande menighet som denna onyttiga grannlåt måst bekostas, ej sällan onder, uppoffring af det lilla hushållets mest oumgängeliga behof; att Lagstiftningen härvid bör inse sin ställning såsom Konungens rätte Rådgifvare och såsom den der bör kunna oförfalskad! framlägga underrättelser om Landets verkliga ställning
Och om de följder af tilltagande armod och aftagande välstånd, som af sådane ordsaker för framtiden blifva ännu mera att befara.
Jag hade hoppats den tid vara inne, då Rikets församlade Ständer skulle inse huru bördorne bårås nästan ensamt af Jordbruket, och att ettSkatteförhållande som vi • sar 4 å 5 procent utaf Egendomsvärdet, hvarken kan uppehållas genom Lånebiträden, ellet hvid annan financeoperation som helst, än skatternes nedsättande, Under fullkomlig kännedom tf äfventyret utaf de förebråelser och af det ogillande, som bittintills följdt, och troligen ännu länge komma att ifrån den Minisiériella granskaren följa mina yttrade meningar, kan jag under en orubbad Öfvertygelse icke innehålla den tankan, att
Sverige oförståndigt utarmat sig på sina försvarsanstalter och att för Bil, till Ridd o. Ad.
Vil Band. 11 .102 Den lo September/. m.
Sveriges framtida försättande uti ett lyckligare och bättre tillstånd den enda säkra utvägen är, att begagna förmonerna af dess enstaka läge, genom krafternas hela användande ä den econdmiska förkofran, som ensamt är i stånd att lemna utvägar till verksamma försvarsanstalter, hvilka äfven då först blifver af nöden när Samhället verkligen känner sig äga något att försvara.
Ali upptänkelig indragning utaf MHUairbehofven, ali upptänkelig förbättring uti Svenska Jordbrukarens belägenhet så väl i anseende till skatternas belopp, sorn till sättet att utgöra dem hade varit de åtgärder hvilka jag ifrån Riksens Ständers verksamhet hade önskat, och jag tror att den enskildta finäncen endast genom sådane medel kunnat förbättras.
Då StatsUtskottets Betänkande första gången förevar tog jag mig friheten yttra, huru jag änsig två Millioner för Landtförsvaret och en Million för sjöförsvaret vara den summa sorm icke borde öfverskrida»; men som det kan hända såsom en följd deraf skulle synas mången, att Svenska Folkets hela uppoffring till Tredje BufvudTitteln endast uppginge till
Tre millioner, så utbeder jag mig att tå fästs uppmärksamheten vid det förhållande, som genom den nya RiksHufvudboken utvisas, och sora för Landtmilicen gör , . . . 2,373,000. öberäknadt Arméens beklädnad, tross och utredning, Artilieriutgifier och fästnings-byggnad gom ut föres med . . . 700,000.
Den 18 September f. m, 163 Spannemål och Bagerikostnader, Beväringsexcercice, Wanäs Fästningsbyggnad, Wed och Ljus för Garnizonerne, Skrifmaterialier, rese- och tractamentpenningar, Durchmarschkostnader, Casernebyggnader, Garnizons sjukhusbyggnaden , indelta Infanteriets lifmundering, oförsedda utgifter 484*000
Boställflverkel beräknas till en årlig afkastning för Öfver- och Underbefäl af , 950,000 28,000 Torp med lega och årlig lön, minst räknade till 3 dagsverken i veckan å 16 sk. . 1,486,000 Passevolanceafgift « 1 ; 224,000 Indelta Cavalleriets rustningskostnad 280,000 Infanteriets beklädnad 1 . 95,000 Tillökning i Augumentsräntorne öf* ver Kronovärdet * .
„ . 3oo,ooo 6.862,000 Sjömilicen upptager ; : . 572,500 Flottornes nybyggnad, beklädnad underhåll, samt fyringar . . 530,000 Flottornes handtverks och timmer mansstaters Spanneraåls aflöning 50,000 t84 Den 18 September J, m.
Det är påtageligt att Folkets ansträngningar på sådant sätt förtäras, utan att kunna lemna något annat resultat, än ett jemt aftagande af den enskildta förmögenheten, och utan annat synbart ändamål än att under fredens lugn upprätthålla stridskrafter, sorn icke vid ett infallande behof kunna ytterligare ökas; man måste äfven besinna, att uti här uppräknade millioner, icke kunna upptagas de rustandes besvär af skjutsningar, af torpsyner, af mönstringar, drickspenningar, med flere osynlige kostnader, som-till ej obetydedgt belopp drabba Jordbrukaren i och för försvarsverket; och månne Tänkaren och Philosophen, utaf 5809 års catastrophe, icke med något skäl hemtade anledning att hoppas andra förhål 1 ao— dt n; men menniskorne b räkna , och Försynen styr, och synes ännu icke vilja tillåta Sveriges Statseconomiska systéme att hafva uppnådt sin Actimationspunkt, till inträde på en ny och mera väiberäknad bana.
Det synes mig vara tid att Representationen börjar frånträda sin gamla vana, att vid Riksdagarnes slut lemna bifall till allt hvad som äskås 5 det synes mig vara tid att
Representationen genom någon återhållsamhet uti Pen 18 September J, m. anslagens beviljande visar, att dess och Folkets öfvertygelse kan uttryckas äfven utom tillämpningen af 107 §, och jag tror att man icke bör finna fordringarne vara särdeles öfverdrifne, då man påstår att det blott tarfvas en högst måttlig organisationsförmåga för att inom Tredje HufvudTitelns åtta Millicner göra en afprutning af några Hundrade Tusen Riksdaler, till sine följder föga märkbara; och om Riksens Ständer genom en sådan utväg till ett annat Riksmöte förbant
Ministéren att genom någon mera verksamhet förbereda, åtminstone de vigtigaste öfverläggningsäinnena och i förväg uttänka utvägarne, 6å skulle jag tro att detta Riksmöte i anseende till deraf härflytande verkningar kan blifva mera märkvärdigt, än man i annat fall har skäl att hoppas.
Jag röstar för afslag å de af StatsUt skottet för Tredje HufvudTiteln föreslågne summor och anhåller att Contraproposition måtte blifva den jag föreslagit. t66 Den 19 September f.ml Bilagor till Pleni-Protocollet för elen 19 September, förmiddagen* N;0 li Herr af Ekenjlam , lfrael:
Ingen ksn lifligare än jag önska införandet af den liberalitet, som länder till Näringarnes förkofran, och det är just af detta skäl, som jag haft äran göra det förslag till ändring
I den gällande Patentförordningen, hvarom nu är fråga, Det är ej mitt fel, att så väl motionen, som Utskottens Betänkande deröfver, blifvit begåfvad med en rubrik, som stadnar i halfva meningen, nemligen vid orden Previlegia exclufivct, hvarigenom man ej förr, än inuti sjelfva Betänkandet, kommer i erfarenhet af, att dessa previlegia exclusiva angå endast Nya uppfinningar.
Denna nödvändiga specialitet är likväl ett föremål för sjelfva Rubriken pä den Kongl, Förordningen.
Vissa ord äro moderna pa serskildta tider, vissa ord skrämma, då andra utgöra föreningspunkt för sinnena, och det är derföre som man, utan uppmärksamhet härpå, kan lätteligen gonom fejötta rubriken- bereda mot - Den 19 September f. >n. 167 vilja för en sak, sora förtjenat ett allmänt deltagande.
Förordningens tillvaro är dessutom en helt annan sak än dess befkuffenhet.
Ingenting är förhatligare än mejlutande privilegier i dea vanliga meningen; och det är just ur den synpunkten, sora Patentförordningen tarf var ea hufvudsaklig förbättring.
1 det skick den nu är , kan beviljandet af ett
Patent bero arbitrairt af de personer, som deröfver skola yttra sig, och sådant bör ovilkorligen undvikas.
Förordningens syfte är omisskänneligen godt; men förfelar alldeles sitt ändamål, 6åvida ej densamma genom en förändring, åtminstone i redactionen, sättes i öfverensstämmelse med närvarande tids liberala kraf.
Alla personer i samhället böra äga en lika rätt: hvarje person sora nedlägger tid och kostnad på nya uppfinningar till Näringarnes förkofran, bör, i händalse han lyckas uti sine upptäckter, kunha vars fullkomligen säker att komma i åtnjutande af den ersättning, som Patentförordningen åsyftar.
Utan en sådan säkerhet lärer ingen fördjups gig i kostsamma försök ; -och under sådane förhållanden blifva uppfinningarns o gjorde.
Utskotten hafva genom framkastade farhågor endast framstäldt skuggsidan af taflan.
Jag äger visserligen ej den egenkärlek, att tro mitt förslag tili förändring vara det bästa i form; men det hindrar mig ej att vara fullkomligen säker, att Kongl. Förordningen, uti nämnde omständighet, ovilkorligen kräfver en förändring, så vida man vill, att den rättvisligen dkall vara byggd på samma liberala i€8 Den 19 September J. ni. grund sojn Näringsfriheten; och 6§ vida man vill att den skall äga en sådan inflytelse på Näringarne som åsyftas.
Med största eftergifvenhet för Utskottens Ssigter, återstå ändå 2:ne punkter uti Förordningen, sorn ej med rättvisa äro förenlige: i:o.
Detta senare ord uti Förordningen upphäfver all säkerhet och all jemlikhet, medborgare emellan, i detta fall; och denna arbitrage är i det närmaste afhjelpt, om endast ordet lämpeligt får utgå ur meningen. 2:d0.
Den andra orättvisan består deri, att en person, som genom fortsatte uppoffringar, slutligen gjordt sig förtjent till den ersättning som Patentet skall lemna , dömmes förlustig samma ersättning, endast derföre, att han sedermera ej äger fullt förlag för att sätta sin uppfinning i verkställighet så hastigt som honom ålägges-
Att denna oförmåga oftast just kan vara en följd af de föregående uppoflringarne finnes solklart.
- När Staten lernnat honom Patent på vissa år, för upptäckandet af sin konst, så synes väl dermed böra förstås, att han under denna tid, oafkortadt, må begagna sin uppfinning på sätt han bäst förmår, och för sig tjenlighet finnér; utan ait Staten Den 19 September f m. *69 bör kunna återtaga hvadden gifvit såsom belöning; och ersättning för gjorde upptäckter och uppoffringar.
När Patenttiden är utlupen , så är i alla fall den upptäckta konsten fri till utöfning för hela Nationen.
Patent är i allo att anse i likhet med frihetsår på Nybyggen: jag har aldrig hört, hvarå ken att man ömsom nekat och ömsom beviljat frihetsår för verklige Nybyggare med samma rätt, under föregifvande af lämplighet eller olämplighet, af större eller mindre fruktbarhet; ej heller, att man efter beviljandet af frihetsår velat återtaga dem, i händelse Nybyggarens förlagstillgång och interessen vid brukningen, skulle vara i strid med vederbörande Authoriteters opinioner om Landtbruks drifvande.
Ytterligare utveckling af ämnet finnes uti sjelfva Motionen, införd i Protocolierne för den x sistledne Mars.
Då Utskotten ogillat mitt gjorda förslag till ändring i Förordningen, så alstår jag derifrån, men yrkar deremot endast, vördsammeligen, i anledning af hvad jag nu haft äran an* lora, att ordet lämpeligt i i;sta §., samt hela 3:dje §, måtte få utgå från Förordningen, utan att något sättes i stället; och får derföre anhålla om återremiss. 170 Den 19 Sept embar f, ml N:o 2.
Oaktadt en bland de yngste medlemmar af Riddarhuset är det dock ej i dag den första gång jag har den äran inför Högloflige Ridderskapet och Adeln tillkännagifva mia tacksamma vördnad för Rikets första Universitet.
Hos mig har ej ännu tiden utplånat minnet af det Läroverk, hvilket jag har att tacka för den redbaraste bland alla kunskaper: att jag är en fri Svensk medborgare, och genom mitt eget bemödande kan blifva en fri menniska.
Eft ibland de hufvudsakligaste fordringarne uti eti offentelig
Statsuppfostran är att omgifva massan af de unga Medborgarena med höga imponerade föremål, sorn höja tankan öfver den låga smutsiga sinnligheten och inviger det unga sinnet i det offenteliga lif, der framdeles dess förstånd och mandomsstyrka skola ptöfvas.
Således se vi bland forntidsns herrskande folk. hos Romare, Greker och Ferser,., Ynglin - Den T9 September j, m, tyt gen redan i sina spädaste år ryckt ur sina föräldrars hus in i ett offentligt lif, för att lära sig älska och dö för sitt fädernesland.
Således se vi Sveriges störste framfarne Konungar hafva prydt visserligen icke Upsala stad utan Upsala Universitet med många konstens herrliga mästerstycken; och hvem vill beräkna huru månget ädelt manligt beslut att blifva en hedrande och nyttig medborgare, blifver af ynglingen fattadt då han i Gustaf Adolphs Pelarsalar uppträder för att höra sina förfäders bragder och de dryga fordringar samtid och efterverld af honom ha att utkräfva! sådant har Regeringen och Academiens styrelse haft för ögonen vid anläggandet af den nya Bibliotheksbyggnaden, med örn faderlig omtanka för Rikets ungdom, och har velat för dem, som så gerna fästa sig vid något yttre, göra synbart, att Gustaf Adolphs thron ännu står.
Utom det oumgängliga behofvet af ett större förvaringsrum för ett ibland Europas större Bibliotheker, så vida ej böckerne skola blifva liggande i packlårar och likasom Kongl. Bi~ bliotheket blifva onyttiga derföre att de äro otillgängliga, må detta vara nog sagt till försvar för sjelfva byggnadens företagande.
Jag utbeder mig eu få ådagalägga, att Academien, har ett ganska afgjordt anspråk på det Lånebiträde, .sorn Consistorium Academicum begärt och Utskottet bifallit.
Utskottet har varit ganska sparsamt i anförande af de slsäf hvarpå detta bifall sig grundar, och jag har dessutom funnit detts betänkande afven i afseende på stilen sii doga lärepeiigt att leda til; insigt i 17* Ben 19 September J, m. saken, att jag ser mig tvungen , att försöka min egen ringa förmåga för att dertill bidraga.
Academien begär ett Lån på 50,000 R:dr af Banken, hos hvilken Academien har att fordra insatte penningar till ett belopp af 73,000 några hundrade R.dr.
Af dessa 73,000 R'.dr består en ganska betydlig del af hårdt Silfvermynt, hvaremot Academien nu får tillgodonjuta Bankens Pappersmynt, pti de derå löpande räntorne.
Dessa räntor utgingo i början efter 5 procent, men afprutades till 4, 3* och sluteligen såsom de ännu äro 3 procent.
Att Academien blifvit lidande genom sina penningetörhållanden till Banken lärer så« ledes ingen kunna bestrida; och det till den grad, att t. ex. det stipendium, på hvilket en Student förr kunde företaga en utrikes resa öfver halfva Europa, nu knappast förslår till ett torftigt underhåll för honom vid Academien.
Hade ej Utskottets Betänkande redan af s:ne stånd blifvit bifallit skulle jag hafva yrkat återremiss deraf, för att få Lånet rähtefritt beviljadt Academien ellar Den 19 September J. m. «?3 åtminstone mot samma procent, som Academien beviljar Banken nemligen 3 för ioo:det; nu inskränker jag mig till att hafva bevist huru rättvisa och billiga ConsistoriiAcademici anspråk äro, och till att göra Höglofl.
Ridderskapet och Adeln derpå uppmärksamt, attfUniversitetet genom Byggnadens uppskof lider en' ganska betydlig förlust och skada i synnerhet på de dyrbara Boksamlingar , som nu måste lemnäs obegagnade och vanvårdade.
Det är kanske första gången Upsala Universitet anlitar Rikets Ständer om biträde i sina utgifter.
Om Högvördige PresteStåndetg bifall härtill har väl Universitetet på förhand kunnat göra sig tämmeligen förvissadt; men det anser likväl RiddeTskapet och Adeln näst Hrns Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Canzleren för sin förnämsta beskyddare, väl Vetaode att det fostrat många bland dess fordne och nuvarande medlemmar af detta ständ, som meden rik frikostighet ihågkomm t, hvarifrån de hämtat förmåga att göra sig och sitt Fädernesland en odödlig ära. 17^
Den 19 September e. to.'
Bilaga till Pleni-Proto collet för den 19 September, eftermiddagen.
Friherre Fock, Berndt Wilhelmi Höglofl.
StatsUtskottet har i afgifvit utlåtande besvarat de erinringar, sora af Herr Friherre Ankarsvärd C. H, och Herr Tham Wollrath i Ridderskapet och Adelns Plenum frarastäldea vid föredragningen af Utskottets Betänkande rörande de 5o,ooo R.dr, hvilka af mig, såsom Landshöfding i Upsala Län, åren j8i6 och 1817, uppburos till Spannemåls upphandling för detta Läns nödstälde Innevånare.
Redan då detta ämne första gången i förening med samfalle anmärkningspunkterne emot Styrelsen af Magszinslnrättningen förevar, yttrade jag min öfvertygelse, att på detta rum icke böra upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid att ingå uti en vidlyftig utveckling till försvar af alla de anmärkte åtgärdeme, och förklarade min önskan , delad af öfrige Directionens Ledamöter, att när så fordras fullständigt få rättvisa dem; i förhoppning om den billiga gärd af rättskänsla, att opinionens omdöme skulle känna sig återhållet likasom Lagens intill dess förklaring blifvit gifven.