Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. behagat kalla samtlige Sveriges Rikes Ständer, att d. 11 Juli samma ar till ett urtima riksmöte i Stockholm sig infinna, och täcktes K.
M. sistnämnde dag, då riksdagen med vanliga ceremonier blef utblåst, i nåder förordna till Landtmarskalk En af Rikets Herrar, f. d. Justitim-Slalsministern, C. af K. M:s Nordstj.Orden, Ilr Gr. Arved Arvedsson Posse, hvilken, efter det han inför K.
M. aflagt Landlmarskalk-seden och blifvit öfverlemnad till de tvenne äldste närvarande Grefvar, En af Rikets Herrar, Riksmarskalken, General-lieutenanten, f. d.
Förste Adjutanten hos Högstsalig Konung Carl XIV Johan och Chefen för Högstdensammes Adjutants- och Ordonnaneeofficers-corps, t. f.
Generalbefäl hafva ren för 4:de Militärdistrictet, Secundchefen för Kongl.
Lifgardet lill Häst, Cancelleren för K.
Krigsacademien, R. o. C. af K. M:s Orden, Ordens Öfverste Skattmästare, R. af Konung Carl XIlI:s Orden, 11. af K.
Ryska S:t Andreae, S:t Alexander Newsky, Hvita Örns samt S:t Annae-Ordens l:sta Class, R. af K.
Preussiska Svarta och Röda Örns samt Mer.
Orden, Storkors af K.
Franska Hed.Legionen, af K. Grekiska Frälsarens Orden och af Herligl.
Sachsiska Ernest.
Orden, Hr Gr.
Magnus Rrahe, och Öfverstekammarherreu, t. f. Öfverståthållaren i Stockholm, Generalmajoren f. d. Förste Adjutanten hos Högstsalig Konung Carl XIV Johan, Chefen för Lifbevärings-regementet, Ledamoten af K.
Krigshofrälten , Ordföranden i Direelioncn öfver Arin ceus Pcnsionscassa, Ceremonimästaren i Survivance vid K. M:ts Orden, C. af K. Nordstj.Orden, R. af K.
SvärdsOrden, R. af K.
Ryska S:t Annaj-Ordens l:sla Class, S:t Stanislai-Ordeus 2:dra Class med crachan och S:t Wladimirs-Ordens 4:de Class, R. af K.
Preussiska Johanniterorden, Hr Gr.
Axel Lewenhaupt, hegaf sig till
Riddarhuset och derstädes vid ingången cmottogs af Ridd.Direelioncn samt de lill II. o. Ad:s Cancelli hörande personer.
Derefter utsatte II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med 10 och 11 §§ i Ridd.Ordn., första uppropet af R. o. Ad:s första anteckning till nästpåföljande dag, Fredagen d. 12 Juli kl. 10 f. m.; och andra uppropet af samma anteckning till Lördagen d. 13 Juli kl. 11 f. m.
Sedan såväl denna som den andra anteckningen, hvars båda upprop skedde på samma dag, Måndagen d. 15 Juli, blifvit förrättade, sammanträdde H. R. o. Ad. första gången i Den 17 Juli f. m.
Onsdagen den 17 Juli in Pleno kl. 10 f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, öppnade sammankomsten med följande tal:
Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Ridders- och Adelsmän! K. M. har i nåder behagat anförtro mig den lika hedrande som vigtiga befallningen, att föra ordet vid R. o. Ad:s sammankomster under nu började riksmöte ; och jag har älly dt den nådiga kallelsen härtill, derföre att det, under närvarande förhållanden, är en pligt att begagna hvarje tillfälle att vara nyttig för det allmänna, som erbjuder sig.
Dä så väl Styrelsen som Nationen eftersträfva, att, den förre stårk och den sednare fri, men begge lagbundna, gemensamt och i endrägt, kunna upprätthålla och befordra vårt älskade fäderneslands sjelfständighet och lycka, är det både pligt och böjelse, som uppmana oss alla alt anlita vår yttersta förmåga, för alt medverka till uppnående af detta mål.
Under flera riksmöten har jag visserligen haft den förmånen att få deltaga i R. o. Ad:s öfverläggningar, samt att dervid inhemta huru dessa grundlagsenlig! böra ledas; och genom R. o. Ad:s af mig alltid högt värderade förtroende har jag äfven vid riksdagarne haft mig anvisad en sådan verkningskrets inom Utskotten, alt jag bort kunna bilda mig för ulöfningen af den befattning, jag nu går alt emottaga.
Men om ock den lid funnits, då jag vågade tro, alt jag icke saknade förmågan alt uppfylla de förbindelser, man ikläder sig, då man emoltager Landtmarskalksstafven — denna sinnebild af ära och ansvarighet -— kan jag dock nu icke undgå att befara ett motsatt förhållande; ty jag har, i den fullkomligaste öfvertygelse att jag icke vidare skulle komma att framstå som offentlig man, under de sednare åren egnat mig helt åt den enskilda medborgarens sysselsättningar, samt åsidosatt att vårda och bibehålla de egenskaper, som för behandlingen af allmänna ärenden — synnerligast för en ordförande — äro erforderliga.
Jag förutser således, alt jag ofta blir i behof af R. o. Ad:s öfverseende godhet; men jag äger den lugnande förhoppningen, att, då R. o. Ad. erfar mitt ifriga bemödande att, genom en riktig tillämpning af Grundlagarne och Ridd.Ordn., infria min med ed bekräftade förbindelse, att ”med all min förmåga upprätthålla och försvara Konungamakten och R.
St:s rättigheter/’ samt att jag vill med fullkomlig opartiskhet leda öfverläggningarne, så att de olika äsigterna må obehindradt framställas och utvecklas, hvarigenom det sauna och rätta framstår och gör sig gällande, skall R. o.
Ad. icke räkna mig till last, hvad som möjligen kommer att brista i fullständig uppfattning och redig framställning af öfverläggningarne och dess följder; och jag vågar derföre äfven hoppas, Dea 17 Juli f m. 5 ali, om vid slutet af detla riksmöte mig icke kan tillerkännas del skarpsinniga och snabba omdöme, som utmärkt många af mina företrädare, mig dock icke må nekas det vittnesbördet, att jag handlat som en redlig man, som sjelfständigt följer sin öfvertygelse samt innerligen och hjertligt älskar Konungen och Fäderneslandet.
Med denna lika uppriktiga och sanna som enkla förklaring och med dessa förhoppningar är det, som jag inför R. o. Ad. nedlägger min vördsamma helsning, lillkännagifver att R. o. Adis sammanträden äro började samt anhåller att i R. o. Adis välvilja och bevågenhet få vara innesluten.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att sedan f. d. Ridd.Secrct., numera Ilr Statsrådet F. 0.
Silfverstolpe, begärt och erhållit afsked från Ridd.Secret.-tjensten, Ridd.Direct. på grund af 13 § i dess instruction, låtit i Statstidningen kungöra, att sökande till den lediga tjensten ägde inom den 20 dennes hos Direct. sig skriftligen anmäla, och emedlertid förordnat undertecknad, Notarie i K.
KammarColl., att samma tjenst bestrida, intilldess den kan varda i behörig ordning återbesatt.
Vid denna af Ridd.Direct. vidtagne åtgärd täcktes II. R. o. Ad., uppå derom af II.
Ex. gjord hemställan, låta bero.
Upplästes stadgan lill ordnings vinnande vid II. R. o. Adis sammankomster m. m. af d. 16 Nov. 1823 samt det d. 4 Dec. 1834 dertill beslutade tillägg.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, alt 3!) § Ridd.Ordn. innehåller, att ”främmande åhörare må, på sätt R. o. Ad. derom särskildt beslutar, kunna bevista II. o.
Adis öfverläggniugar”; hvarföre R. o. Ad. nu torde fatta sitt beslut i detta afseende, och II.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att främmande åhörare äfven vid denna riksdag må få bevista Ståndets öfverläggningar, och alt med utdelningen af biljetter dertill må förhållas såsom vid sista riksdagen; hvilket bifölls.
Koskull, .Claes Ulrik, anförde skriftligen!
I Ilr Ordförandens uti Ridd.Directis frånvaro, får jag, Directis äldste ledamot, på grund af 15 § i Ridd.Ordn., til! II. R. o.
Adis granskning och afgörande anmäla det missnöje Ilr Fredr.
Carlsson Gyllenram inför Direct. anmält deröfver, att pollett såsom ättemän till inträde å Riddarhuset blifvit honom förvägrad.
Denna vägran är grundad på det förhållande, att
Hr Gyllenram, vid 2:dra uppropets 2:dra anteckning, ej förmått behörigen styrka sin uppgift, att han, som varit försatt i concurslillstånd, numera liqvidcrat sina borgenärer; hvadan vid samma upprop äfven närvarande ätlemanncn, Ilr Carl Fredr.
Berndt Gyllenram, sorn äskade att pollett för denna ätt erhålla, densamma utbekom.
Den 17 Juli f. m.
Ilr Fredr.
Carlsson Gyllenram har i dag styrkt sin ofvanberörda uppgift, och det beror således af II.
Ståndet huruvida sådant må föranleda till ändring i den af Direct. vidtagna åtgärd.
Likaledes får jag ödmjukeligen anmäla följande förhållande med adeliga ätten Wrangel N:o 2092, för hvilken Hr Gr. Tönnes Helmuth Wrangel erhållit Hr Erik Fredr.
Wrangels fullmakt att vid innevarande riksdag å Riddarhuset intaga säte och slämma.
A genealogien finnas dock tvenne, nemi. Gust. Wrangel, född 1772 d. 3 Aug., och Adolph Fred.
Wrangel, om hvilken sednare är antecknadt, att han år 1802 rest utrikes och, ehuru efterlyst år 1805, ej låtit sig afhöra, hvilka begge äro af äldre gren än fullmaktsutgifvaren, hvadan pollett icke kunnat fullmaktens innehafvare tilldelas, innan H.
Ståndet öfver det nu anmälda förhållandet sig yttrat.
Upplysningsvis får jag äran nämna, att en af Adolph Fredr.
Wrangels släglingar lemnat mig den underrättelsen, att denne för flera år tillbaka aflidit och blifvit begrafven här i Stockholm. II.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att nu till R. o. Ad:s bedöminande blifvit öfverlemnade 2:ne frågor, hvaraf den första rörde Hr Fredr.
Carlsson Gyllenram, som blifvit vägrad pollett för ällen Gyllenram, derföre alt han icke vid uppropet styrkt sig hafva godtgjort sina borgenärer; hvarföre ock pollett för ätten blifvit utlemnad till en yngre ättemän, Hr Carl Fredr.
Berndt Gyllenram, som äfven vid uppropet anmälde sig.
Denna Direct:s åtgärd syntes vara öfverensstämmande med Ridd.- Ordn:s föreskrifter, och hemställde H. Ex. derföre om R. o. Ad. behagade godkänna Direct:s åtgärd, att till Hr Carl Fredr.
Berndt Gyllenram lemna polletten för adliga ätten Gyllenram N:o 1528".
Frih. Cederström, Jacob: Jag har instämt i det af R. o. Ad. nu fattade beslut, emedan Ridd.Direct. icke kunde annorlunda förfara än utlemna pollett åt den, som vid tillfället var oförhindrad att den emottaga, då den ifrågavarande anteckningen skedde: men jag skulle tro, att dä den äldste ättemannen numera inför R. o. Ad. styrkt, att han är fri från sina borgenärers kraf, och vid auteekningstillfället var närvarande, anmälande sig att pollett utbekomma, uppgifvande sig vara frän sina creditorers kraf fri, ehuru ej derom documenterad som vederborde, begärande att frågan skulle hänskjulas till Ståndet; utbyte af pollett numera bör ske, samt alt Ridd.Fiscalen bör återfordra polletten af den utaf Hrr Gyllenram, som den vid anteckningen erhöll, och den andre af nämnde
Hrr deremot med pollett förses.
Jag stöder detta mitt yrkande på föreskriften i 13 och 15 §§ Ridd.Ordu. att ”den, hvars anhållan om inträdes-pollet icke ”blifvit beviljad, vare berättigad, om lian del äskar, att få för”hällandet genom ordför. i Ridd,Direct. eller Ridd.Ulsk, an - Ben 17 Juli f. m. 7 ”mäldt i först inträffnade plenum hos R. o. Ad., på hvars slutliga afgörande frågan kommer att bero.”
Det är klart, att här rätteligen tilldelades pollett åt den ene ättemannen, då den andre icke inför Direct. kunde styrka, att han vore fri från creditorers kraf; men sedan detta numera skett, innan påföljande plenum inträffat, måtte den sednares rätt till inträde här icke kunna underkännas.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att han trott sig finna, att den af honom gjorda propos. blifvit af R. o. Ad. bifallen.
Derefter yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Land t m., att den andra frågan angick, huruvida den åt Gr. Tönnes Helmuth Wrangel, af Hr Erik Fredr.
Wrangel, för adliga ätten Wrangel, utgifna fullmakt kunde godkännas.
Dervid förekom, att å ättens genealogi 2:ne personer af äldre slägtgren än fullmakts-utgifvaren voro upptagne, och någon anteckning ej funnes om deras död.
Af dem var den ene född år 1772, och om honom hade under längre tid ingen underrättelse erhållits.
Om den andre åter, som år 1802 rest utrikes och blifvit efterlyst 1805, hade nu uppgifvits, att han för flere år tillbaka aflidit och blifvit begrafven här i Stockholm.
Då sådane förhållanden förekommit, hade det icke varit ovanligt, och äfven vid sista riksdag i afseende på adliga ätten Frölich inträffat, att R. o.
Ad. medgifvit, att den, som sannolikt varit äldste lefvande ättemannen, fastän sådant ej kunnat till fullo styrkas, fått utöfva hufvudmannarätten, och hemställde II.
Ex. fördenskull, om pollett, på grund af nu ifrågavarande fullmakt, finge utlemnas lill Gr. Wrangel för adliga ätten Wrangel N:o 2092; hvilket bifölls. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., som förmodade, alt de öfriga RiksSt:n i dag skulle blifva constituerade, och alt således Ilelsnings-deputationen till dem i nästa plenum kunde komma alt afgå, anhöll att de ledamöter af R. o. Ad., som ville deltaga i denna Deputation, behagade låta anteckna sig hos Ridd.- Fiscalen.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att II. M. Konungen tillåtit, att de vanliga rummen i Operahuset få begagnas för R. o. Ad:s klubb, och att t. f. Ridd.Secret. gått i för fattning om anskaffande af derstädes behöflig uppassning m. m.; hvarefter R. o. Ad., uppå derom framställd propos., fann för godt besluta, att denna klubb, på sätt den nu likasom vid sista riksdagen blifvit inrättad, skulle fortfara, intilldess annorlunda beslutes.
H. St:s Revisorers åren 1841 och 1843 afgifne berättelser öfver revisionerne af Banco verket.
Den 18 Juli f. ni. R. o.
Ad. beslöt, att dessa berättelser skulle communiceras de öfriga RiksStm.
Föredrogos och remmitterades till det blifvande StalsUtsk. R. II.
St:s Revisorers berättelser, ang:de: l:o Den är 1S41 verkställde granskning af Statsverkets och andre af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; jemte de i anledning deraf infordrade och till K. M. afgifne und. utlåtanden. 2:o
De åren 1841 och 1843 verkställde granskningar af Riksg.cont:s förvaltning och räkenskaper samt Götha Canalbo lags och Malmö f. d.
Discontinrättuingars utredning. 3:o De åren 1841 och 1S43 förrättade granskningar af de under K. M:s och Rikets CommerceColl. ställda fonder och medel, jemte bemälde Collegii i anledning deraf till K.
M. afgifna und. utlåtanden. II. 11. o. Ad. åtskildes kl. 11 f. m.
Thorsdagcn den 18 Juli 1844.
Anmäldes och emottogs på vanligt sätt en Deputation från Hederv. RondeSt., anförd af Riksdagsmannen från Orebro län, BondeSt:s Talman vid sednaste riksdag, Anders Eriksson, hvilken yttrade:
Då BondeSt. vid början af detta riksmöte, genom oss sine Deputerade, frambär sin vördnädsfulla välkomsthelsning och lyckönskan till fäderneslandets Riddarhus, äro vi förvissade, att II. R. o. Ad. med välvilja och' förtroendo emottager den urgamla Svenska tro, det hje.t,:ga och redliga handslag, som BondeSt. erbjuder det första af sine Medständer.
Sedan tidsandans riktning synes hafva blifvit mer och mer bestämd, att förändra betydelsen af R. o.
Ad:s sinnebild, äran och det ridderliga sinnet, från deras urgamla, mera uteslutande föremål, hjeltemodets och tapperhetens pris i krigets bragder, till de mera upphöjda af fridens eröfringar på statsmannens, ve ten - De ii 18 Juli f. ra. 9 tcnskapcrnas och de medborgerliga dygdernas fält, måste BondeSt. med sitt öppna sinne för allt ädelt och vördnadsbjudande i tanke och handling, naturligen känna en ännu starkare dragningskraft att sammangjuta sina fosterländska intressen med ett RiksSt., hvars sanna bestämmelse, att förelysa sine
Medständer genom ett storartadt efterdöme af kunskapens ljus, vishetens sans och det ridderliga sinnets upphöjda kraft till en välgörande utbildning af det sociala lifvet, blifvit ett mer och mer allvarligt och redofordrande kraf af tidsandan hos bördens, ärans och lyckans innehafvare, i summa mån hon uppdagat den sanna betydelsen af dessa samhällets företräden.
BondeSt. gör sig försäkradl, alt H. R. o. Ad., med högsint förtroende, ädel sjelfuppolfring och sann välvilja, skall för vårt gemensamma syftemål, ett älskadt fosterlands väl, gå BondeSt:s varmaste önskningar till mötes, och derigenom befästa den utmärkelse och helgd, som detta riksmöte redan tillvunnit sig, genom utomordentligt lyckliga tidsförhållanden vid dess öppnande, genom det sällsynt stora, i statens grundform ingripande och alla dess högsta intressen förmedlande bland föremålen för riksförsamlingens rådplägningar, och genom den vaknade nationalanda, som, i förhoppningens ljus och med förbönens välsignelse, utgjuter sig öfver riksmötets förhandlingar.
BondeSt. anhåller, att i H. R. o. Ad:s välvilja och förtroende fa vara inneslutet.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, svararade: R. o. Ad., som med sann erkänsla emotlager det Hederv.
BondeSt:s helsning, är öfvertygadt, att hos nutidens Svenska
Dannemän återfinnas oförminskade samma fosterlandskärlek, redbarhet och aktning för andras rätt, hvarmed deras förfäder utmärkt sig, och hvarigenom de gjort sig berättigade och värdige att deltaga i behandlingen af rikets angelägenheter; och 11. o. Ad. lyckönskar sig derföre alt i sina bemödanden för allmänt väl kunna påräkna det Hederv.
— A R. o. Ad:s vägnar anhåller jag, att Deputerade må till sina Hederv.
Ståndsbröder återföra uttrycken af Ii. o.
Ad:s aktning och tillgif venhet.
Deputationen på vanligt sätt utbeledsagadcs. Frih. Boye, Fredr.
Som jag för det närvarande är äldste ledamoten i Ridd.Direct. och vid anteckningen i dag lill polletters
Digifvande varit tillstädes, har det blifvit mitt åliggande att framställa 2:ne frågor till R. o. Ad., som det enligt 15 § Ridd.Ordn. ensamt tillkommer att afgöra.
Dessa frågor äro af samma beskaffenhet med den, som i går förevar rörande ätten Wrangel.
Den första angår ätten N:o 100 Uggla.
På genealogien öfver denna ätt linnes upplagen såsom äldst Gustaf Adolph Uggla, född 1753, om hvilken finues antecknadt, att lian från sin iunehafda tjenst tog afsked 1799.
Denne person, som lärer böra 1 II. 2 10 Den 18 Juli f. m. anses som lefvande, emedan uppgift om hans dödsär saknas, skulle nu vara 91 år gammal.
Emedlertid har den honom närmaste ättcmannen, Carl Wilh. Uggla, utfärdat fullmakt, och det torde derföre vara billigt oell närmast med hvad R. o.
Ad. vid förra riksdagar och sednast i går beslutat, att denne Carl Wilh.
Uggla får inträda i hufvudmannarätt.
Den andra frågan angår ätten v. Stapelmohr.
Den egentliga hufvudmannen Christoffer Georg v.
Stapelmohr, född 1787, resto ISOG till Ostindien, och om honom äger man ej någon sednare underrättese iin af år 1812, dä han skulle hafva varit sjöman i Paris.
Ryktet vill dock veta, att han vore afliden.
Närmast honom är Mårlen Henrik v.
Stapelmohr, som för sin ätt utfärdat fullmakt.
Huruvida dessa förenämnde 2:ne personer, Carl Wilh. Uggla och Mårten Henrik v. Stapelmohr, hvar för sin ätt, må äga rättighet att uthändiga fullmakter, får jag till R. o. Ad:s bepröfvande vördsamt öfverlemna.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., vid det nu af Frih. Boye upplyste förhållande, bifölle att Ilr Carl Wilh.
Uggla finge utöfva hufvudmanuarätten för adliga ätten Uggla, och att således den af honom utfärdade fullmakten, om den för öfrigt funnes riktig, finge såsom gällande antagas.
Derefter hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, äfven, om R. o. Ad. behagade tillåta, att den af Hr Mårt.
Henr. v. Stapelmohr utgifne fullmakt må såsom gällande antagas. R. o.
Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall. H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att H. M. Konungen och de öfrige K.
Personerne ville emottaga RiksStms und.
Helsnings-depntationer i morgon kl. 6 e. m.; hvarföre H. Ex. nu anmodade de ledamöter af R. o. Ad., hvilka önskade deltaga i Ståndets Deputation, att låta sig dertill hos Ridd.Fiscalen anteckna.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att enligt 47 § Riksd.Ordn. borde 2:ne ledamöter af hvarje
Stånd utses, för att deltaga i den såkallade Tahnans-conelaven, och hemställde H. Ex. huruvida R. o. Ad. behagade sammanträda i morgon f. m., för att utse dessa ledamöter af det II.
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. ville öfverlemna åt Hr Gr. o. Landtm, att sjelf kalla de personer att deltaga i Talmans-eonferencerne, till hvilka Hr Gr. o. Landtm, kan hafva förtroende.
Hr Westfelt, Nils: Med Frih.
Cederström ber jag att få förena mig i den mening, att Hr Gr. o. Landtm, må hafva godheten att sjelf utse 3:ne personer till deltagande i Talmans - Den 18 Juli f. m. 11 öfverläggningarne, men att af desse Ståndet sedermera må utvälja de två, som grundlagen fiireskrifver.
Jag förenar mig, utan något villkor, i hvad Frih.
H. Ex. Hr G r. o.
L a n d t m. ansåg sin skyldighet vara, att i afseende på de nu gjorde förslag först inhemta R. o. Ad:s tanka om hvad Frih.
Cederström tillstyrkt, och hemställde fördenskull, om R. o. Ad. hehagade, pä sätt Frih.
Cederström föreslagit, öfverlemna ät II.
Ex. att utse de 2:ne ledamöter afR. o. Ad., som böra vara närvarande vid Talmans-couferencerne.
Derefter betygade H. Ex. Hr Gr. o. Land t m. sin tillfredsställelse och erkänsla för det honom sålunda af R. o. Ad. visade förtroende, hvarjemte H. Ex. på det sätt begagnade den rättighet, som blifvit honom lemnad, att H. Ex. anmodade II.
De Geer, Carl, samt Hr v. Troil, Emil, att deltaga i Ta Imans-concia ven.
Då ordningen synes fordra, att R. o. Ad. tager kännedom om de tal, som af Ilelsniugs-deputationen komma att hållas till de resp.
Medstånden, pä sätt förut öfligt varit, anhåller jag, det behagade Hr Gr. o. Landtm, framställa propos., för alt inhemta huruvida icke Ståndet äskar, alt dessa tal nu blifva uppläste. H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. önskade uppläsning af de tal, Hr Tersmeden omnämnt.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, ali Gr.
Erik, åtagit sig att anföra Helsnings-deputationcn och förmodligen icke hade något emot att uppläsa de ifrågavarande talen.
Frölich, Gustaf Erik:
Sedan jag blifvit anmodad alt anföra R. o. A:s Helsnings-depulation, anmälde jag att min önskan var, att de ifrågavarande talen blefvo af Ridd.Secret. uppsatte.
De hafva derefter blifvit mig tillställde, och äro af följande innehåll:
Till llögv. Preste-Slåndet. R. o. Ad. har åt oss uppdragit, att såsom dess Deputerade återbära de välkomsthelsningar och lyckönskningar, R. o. Ad. i dag från de öfriga RiksSt:n fått emottaga, och det är till fullgörande af denna angenäma pligt, som vi nu få till Högv.
PresteSt. framföra R. o. Ad:s vördsamma helsning och lyckönskan för innevarande riksdag.
De beslut, som af representationen vid detta riksmöte komma alt fattas, äro ej allenast mer än vanligt vigtiga, i anseende till beskaffenheten af de frågor, hvilka kunna förutses blifva föremål för öfverläggningarne, de vinna äfven en ökad be - 12 Den 18 Juli f. m. lydelse, såsom förslå ullrycket af representationens önskningar under den Konungs regering, som nyligen öfvertagit vården och befrämjandet af rikets bästa, och hvaraf vi förtröstansfullt kunna förvänta att Dess syftemål komma att lill stor del bestämmas af de åsigter, hvilka hos representationen göra sig gällande.
Af det Högv.
Ståndets medlemmar, lill hvilkas upphöjda kall det hörer, att i främsta rummet vara religionens och den vetenskapliga bildningens målsmän, förväntar R. o. Ad. med säkerhet det mogna omdöme, som lärarekallets utöfning är så väl egnad att utbilda, och att R. o. Ad. efter bästa öfvertygelse om hvad med rättvisans fordringar samt allmänt och enskildt väl är mest öfverensstämmande skall fullgöra sina åligganden, hoppas R. o. Ad. ej kunna sättas i tvifvel. R. o. Ad. ber det Högv.
Ståndet vara försäkradt om oföränderligbeten af R. o. Ad:s vänskap och tillgifvenhet, och öfvertygelsen alt dessa känslor här blifva besvarade, skall alltid för R. o. Ad. vara af högsta värde.
Till Väliofl. Rorgare-Slåndet.
Deputerade till besvarande af de helsningar, R. o. Ad. nyss emotlagit från de öfriga RiksSt:n., få vi till Välloll. BorgareSt. frambära R. o.
Ad:s aktningsfulla helsning och lifliga önskningar, alt vid nu öppnade riksmöte fäderneslandets val må tryggås och befrämjas.
Det nit och den osparda möda, hvarmed det Väliofl.
Ståndet under föregående riksdagar behandlat alla de förslag, som Ståndet funnit vara af riksgagnclig beska (lenhet, förvissa R. o.
Ad. att inom detta Stånd finna en kraftig medverkan till vinnande af ett, på sakkännedom och opartiskt bedömmande grundad!, resultat af de förekommande öfverläggniugarne.
Förändrade förhållanden och det mera mognade omdöme, som, under ett långvarigare begrundande af de frågor hvarom RiksSt:u hittills byst olika meningar, hunnit utbilda sig, synas nu gifva grundade förhoppningar, ätt dessa meningar närmare än förut skola kunna sammanjemkas; och om än olika åsigter inom de särskilde RiksSltn komma att göra sig gällande, är R. o. Ad. dock förvissadt, att hvarje Riksdagsmans eller RiksSt:s på sjelfständig pröfning grundade opinion skall erhålla all den aktning, den har rätt alt fordra. åled fast föresats att, efter yttersta förmåga och utan afseende på enskild fördel, motsvara alla de fordringar, som af rikets allmänna väl kunna påkallas, anhåller R. o. Ad. alt ständigt af Väliofl.