Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Malmö fiifconters tineLiqvider med BancoDisconten i dock, på det att icke missbruk härmed må äga rum, tillstyrker jag, att den obetydliga Rabatt i dessa Obligationers värde emot contant, calculerad efter den återstående förfallotiden, bör i sådana Låhe-liqvider beräknas., •_ - r . 5:0 Om Riksens Ständer skulle behaga anta^ ga detta af mig vördsamt framställda Project, tröt jag, för min del, att det blifver öfverflödigt, ?tt, på sätt Högloft-Utskotten föreslagit, antaga en ny Lag in Casa för detta Liqvidatiohsj 22 Den 17 Martil} f. m. fatt, emedan hvarje Fordringsägare ofelbart skall .finna, att hat härigenom erhållit allt hvad hao efter Lag skäligen kan förvänta. r* Hvad flutejigeq Götheborgs Discont,angåf, S» då, genom den af Högloflige Utskotten tipp. gjorde Calcul, är vitsordadt, att denna Discont, fångt ifrähj att vara på obestånd, tvärtom hat ett ganska betydligt öfverskott af icke mindre än 34.2,61.2 R:dr , anser jag för roin del, lika iped Herr CpmmerceKädet Kfull, vara bättre, att emot fullgod säkerhet, Banquen-; lemna* denpa
Discont ett biträde af 200,000 Rcdr, och tilläte* denna Discont att sjelf utreda siqa af. fäirer; dock torde härvid vara nödigt , att förlängs, denna :DBscomQctcoys tid med tre å* ^ på det att Fordringärne må kunna hinna att ^ -lita*» Gäldenärernes alltför stora betungande % och med'yilkory,-attunder danna förlängda Ortröy^tiden fia ikfey samt att det blifvet!'BaricoFbllttiägtige uppdragit, att t häröfver hålk fenlconiroljerande uppsigt Skulle Herr Grefvert och LandtMarskalkep och Högloflig?
Ridderekapet och Adeln finna dessa af mig gjord3 Anmärkningar ofch irarnstäUningar förtjena något afseende , forde1 Högloflig© Stats- och BancoUtskOttens Betänkande blifvg återremitterädt, ofch detta mitt vördsamma
Ant förande få åtfölja dptsatnm^^iAL i vt»^k»t&
.v’ ,’-'C ’ nwt* rVdi.v ubmntaaån tnnmal Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett så lydande Memorial^ t >'v‘ ^ 'm f " .•
',Vn foA^<tVUihV»<l Då, vid FilialDisconternes inträffade ohe* Den t f Mårtii, f* n. caj stånd,jag nästan allmän t-hörde yttras den tanka , att Fordringsägarna i Dbconieme Loide, för blifvande förluster^ skadeslösa Lillas af Staten, som borde Disconternes utredning ombesörja j men jag deremot ansetta Statens medel äfven så litet bötå anväudastc-till godtgörande af enskifta förluster, sorn' jag trott Riksens Ständer yara berättigade * att upphäfva Fordringsägares?* iFilialDisconteme i Lagen förvarade rättighet, at*sjelfva göta stna Fordringsanspråk gällande), fann jag mig. med ett så felaktigt omdöme icke skicklig till förberedande åtgärder afatt ärende, de* min öfvertygelse var rakt stridande emot den gällande vik jans, och de hufvudgfuoder, hvarpå Högloflige Stats* och BancoUtskottens
Betänkande** öfvetenesfämmtilse dermed* hvilar j och ehuru mitt yttrande, i följd af detta tänkesätt, mera innefattar en Reservation emot hvad år föreslagit och hufvudsakligen torde blifva gilladt, än förslag till hufvudsaklig rubbning i en Plan, 80m, i förlitande på Utskottens upplyst» profliing , åi ven jag torde böra*anse vara den ehi da användbara och antagliga, anhåller jag likväl, att vid Betänkandet, sorn otvifvelaktigt återremitteras , någrt «rmring»r fä framställa,', i den ordning Betänkandet dertill föranleder.
Utskotten yttra sig först:
"Att, sedan Ac^ tieÄgare i Malmo och Götha CanalDisconter lemnat obestämda och hyilkorliga svar uppå, den, dem i afseende pä
Discont-rörelsen gjorda fråga, haf var utskotten icke funnit någon betänklighet att, utan ActieÅgares vidare hö• randel' tiU öfverläggning företaga frågan om 34 Ren i?
Marti, }„m.
FWalDisconternes niredande genom Statené försorgmen dervid uppstår en tvekan, som torde böra undanrödjas, huruvida någon större rättighet.
Staten tillkommer, att om Disconter. - -:■$ u£- ver mg förordna, derigenom att ActieÄrt"oe olifyir hördal, 4i de icke blifvit kallad:; eliv; kanske icke kunnat kallas, att , vid talans £o.lust, afgifva ett bestämdt svar ,:äfven-; sorn, örn ock Äct>sÄgarne lemnat bifall till föreslagqa åtgärder , huruvida derifrån kunnat hämtas .någpq JajjjgggjfgttieJjattt-för FordringsÄgyne i», Disconteme några Liqvidations-vilkqr föreskrifva.
Jag tror, för .min del, att icke en gång ActieÄgares bifall bordt kunna inskränka Fordringsägares lagliga rätt att brin, ga Disoonterne å>Qon<jour3;»! tillstånd , och att dervid tillgodonjuta den rätt , Lagen dem tillägger , och i denna, enda lagliga väg, utan Statens mellankomst , synes mig att detta Ärende, så mycket hellre, bordt behandlas, sorn Riksens Ständer, ehuru sjelfve Lagstiftare, äxo till Lagars åtlydnad lika förbundna, 90m den enskijta Medborgaren, och det vöre ett för Personlig och Egendoms - säkerhet vådligt pr«judicat om densamma Lagstiftande Magt-, sorn är vårdare af Lagens efterlefnad * sjelf tillåter sig,, att, med afvikelse derifrån^ göra
Men jemte det jag anser Focdringsägar s rätt kräfva, det Staten icke, på föreslaget- sätt, med Disconternes Li q vider sig te fat tar a an^er jag äfven Medborgares rätt i allmänhet, i enahanda yrkande instämma 5 och då Utskotten förklara , det ndgon uppoffring af (tllniänna tillgångar b Liff er för Discont er*, Den 17' Martti, f. ml 25 nes utredning oundviklig, frågas icke utan anledning, hvad rätt Rikets Ständer äga att använda alla Medel till Enskiltas fördel, samt om dét-;är med billighet Öfverensstämmande och bör hänföras tilt allmänna förbindelser, att till exempel de Norra Provincerna i Riket, sorn i ©iseonter icke deltagit y eller af*sadaira Inrättningar njutit någon nytta, böra med Bevillning hjelpa de oredor, 'hvartill felaktiga Administratiorier af
Discoh terne föranledd hvaremot jag för min del önskat, att användandet af Nationens bidrag en gång blef återfördt till dess rättb föwmåtl'
Statsbeftofven och Mynt-. värdets)tt^)pliSwl^ålfiin]iÅ tond its ilin Bgilgal »siBjsäagimtno-* bjo* ■£' .11*.
dS®danr jtfg-^sÖleiM^^W^föndä ' skål förklarat mig icke 1 Utskötffefis Betänkande instämma, torde det tilläfas mig att ätVen få yttra, IfyartijdgiWiÄKtj WK*nära%re upplysning ‘ af Rnäftkändeftforde Kiuldä föfVärttas.
Utskotten silke utdieiråkrdhg;, 'liiiPu mycket Burnpieii för sina , 'di<JS"Gåt/ia Cutud öch Malmö Disconter retl(iriCi&gjnmh'dBö^drmgar slittellgen khå kmnrAa uta^\ifskri)öb>gr- men detta obestämda •förklarad#'Wiste1 ?8f8jbågfefc ttärmare kunna utredas, helter Nationens eller Bänquens uppoffring till större é?ler u. ndre belopp icke kan vara Nationen likgiltig' , och en utveckling deraf torde skäligen' af i^ögloflige Baneo^ Utskottet kunna begäräs,' söm med upplysning om de Fordringar i Discönterne, hvartill Banquen i alla fall till betalning ägt företrädesjrätt; i sammanhang dermecT framstattes del b* 26 Den 17 Martil, f. m. lika förhållande till förlust för Ranquen, sorn inträffat vid ett aimat bebandlings-sätt til!
Disconterpes utredning i jemförelse till döt För* slag, som i Utskottens Betänkande innefattas, hvarjemte, och i grund af den förmoda*, att Kögloflige BancöUiskottet fotat siria Calculer på bestämda beräkningar, jag önskar sit 1$ Utskottets upplysta pröfning underställa, om icke en gräns borde bestämmas för Banquens möjliga förluster, hvilka i annan Väg, om så fordras, af Statens Medel kunde godtgöra», och hvartill jag föraplåtes af den farhåga, att des* sa förlaster sluteligen blifva för Banquen större än man nu sig föreställer, om jemlikt Utskottens Betänkande, icke nya Lane utvägar öppnas för nu säkfa och ordentliga Låntagare sorn omsider ännu blifva osäkra , då Lån-till flera Millioners belopp innom få år skola indrifva», utan allt Låne-biträde dertill , och då, ge«öm UtmätningsAuctiöner, den omtänksamme hus* hällaren jemte vinglaren kommer på obestånd.
Jag förmodar väl Utskotten, med afseende å allmänna yälfärdens fordringar, och de Bad* tjuen botande större förluster , genom en hastigare intagning j Discont-rorej*<öft, i dess Väntade FinanceBetänkande deremot b?rödt erforderliga Correctiver, och föreslår derföre vörfbamligen, att prörtling>n af förevarande Betänkande, då det ifrån Utskotten återkommer, måtte hvila , för aft i sammanhang nied FinancejPlaneq afgqras, Utskotten hafva, i förening med den alte männare meningen, ansett
Disconternas för» Den 17 Martil, /, 'in.
?7 gittande i Concours-tillståpd hafva jnedlört så förstörande verkningar, att, försök^ till vederläggande deraf varit en vaBajägtig åtgärd 5 men vid jemnförelsen af följdcrne af hyad Disko1 an fört?lagh och de, semy kunnat beredas i förening med €pncoursv|i listandet,, torde kunna beviras, att Gäldönär^rn^ kunnat blffva meia ht-lnma med det sednare och hittills ej mindre tonika ffagen, både i ån^-tndfilill fordrings» ägares rätt till fulfo beloppet af Capital och Räntefordringar fått blifva ofd’ kräfekt, än Barlquen för oförmodade uppodlingar blifvit be» fiiad.
Disconternes försättande i Coöcours-tilIstånd., i anseende till Rorgenärernes mängd och spridda visfolse-ort< r, kan väl icke blifva mera af y i kelse ifrån Rageng föreskrift i-dessa, än atp dra större Concourser j men det anmärkta för* hållandet, $om skulle -uppstå i anseende, till Disconternes Gäldenärers derigenom uppkom» mande förlägenhet, visar sig yaca^rabetänkligt. t.
Anmärkmngsvärdt förekommer rioqk ,-att då Ut$K<>Mf9 förklar^f. aig hysa ömhet lör de* pas belägenhet, hafva likväl.
Utskotten -icke gib V.it dem (punsning t‘U Råns erhållande , .icke en gång till någon del att . liqvidera de. flera Millioner, CQiri innom få år skola betala», och hvartill utvägar saknas , ;då FilialDiscpntern» upphört, och BancoDiscoutems’ UtlåningsSum* p^a icke,, blifvit ökad j och dietta förhållande kunde gifva ny anledning tiR den tanka man kanske förut hyser, att det är mera i afseende på Greidjtorerne än Debitorerne man så omsorgsfullt fordrar Statens uppoflfringar j enär 23 Dm 17 Martii,}. 111. olyckor för Debitorerne snarare beredas än foJ rekommas genom de anstalter, som äro förer slagna 1 Utskottens förevarande Betänkande, jag bär deremot trott , att man i Coucourstillståndet kunnat, i sammanhang dermed, föreslå åtgärder, sorn , i förening med Lagens kraf, blifvit mera gagnande både för Fordringsägare <?cb., Gäldenärer., i synnerhet om .mati måste antaga-* gtt en ; uppodling af. allmänna Mede} måste i wföapk Jrjföamålåke, och ej detta ändamål hade viden proclama, Actieägare, Fordringsägare och Statems Oeabud, kunnat ingå i öfverläggning^ om Statens biträde, i ordentlig väg erbjudas , de Fordringsägare, som hellre i öfverenskommelser ästundade ingå , än afvagta Concoursens utgång emot öfverlå-' teise af deras t ordrings-aospråk , och Om > i motsatt förhållande 111 hvad nu är föreslagit , man användt Statens (
Iler Banquens förskottet, icke directe till förmon för Fordringsägare, utan till underlättande af säkrare (iäldenärers inbetalningar till Disconterne, mert icke sådana osäkra, lemna åt deras oblida öde
Se* nom denna utväg, och d^jpiap.således varit i »ilitälle att erbjuda Fordringsägare; jtÖrdelaktiJ gare hetaJningsyälkor, emot förbindelse af en lindrigare Ivehandlings, if-afseende på Gä Idenarerne, att det så kallade farliga Corcoius-tillståndet blifvit mindre farligt för dessa Disconternes Debitorer, och: haft mindre menlig inflytelse på Pennings-rörrlservl allipänhet» än verkställigheten af hvad ytskotten föreslagit.
Det förekommer migs som användandei Ven 17 Martil, f. m. 29 af samma Summor i denna ordning icke skul-’ le möta större svårigheter i verkställigheten , och likväl bereda samma ändamål under en Lag, enlig Disconternes behandling, och hvarigenom man äfven förekommit det orättvisa omdöme, hvarmed man sannolikt skall af Fordringsägare mötas , att nemligen , oaktadt ali dettt tillagd förmon, de torde yttra, att man underkastat dem tvångslagar till deras förlust, samt att Disconternes Concours-tillstånd skulle hafva dem en större fördel beredt , i hvilken omständighet likväl ali vederläggning, grundad på behörig beräkning, vore omöjlig.
Vid nii- varande förhållanden, då tidpuncten icke är förhanden för Fri oi dentlig Myntreglering , med hvilken, den vidt omfattande Statshushålimågsprah börstå i sammanhang, som för framtiden åtminstone är att önska; och då Sedelmyntets successiva förbättring icke bör beredas i annan väg än den naturliga, genom ökad Pfoduction oCh öfvervigt i Handel, anser jjag RörÖlseCa pita let i deft närmaste böra blifva oförändradt till nästa Riksdag, och dfi under 'medgifvande ätt
Discontrörelsen i det hela bör småningom inskränkas , jäg likväl anser ganska vådligt, att i sådant afseende nu genast vidtaga så brådstörtande anstalter, sorn Utskotten föreskrifva, föreslår jag, att såsora Correctiv emot dén synbara inskränkning i RörelseCapitalet, Betiinkandel framställer, BancoDiscontrörelsen utvidgas till nästa Riksdag till beredande af Låneflyttning för säkre Låntaga-t re ifrån nu varande FilialDisconter af de tillgångar, sorn BaacoUtskottet ansett sig kunna
Den 17 Martu, f. »«. för Fordringsägares förnöjande medgifvi , ocK i öfverensstämmelse med dé tillgångar BancöUtskottet i öfrigt finner kunna till tempöraira biträden användas j hvilka blott för tillfället och vid brytningen af
Discönteinas allmän»a upplösning nu påkallas, af allmänna Pfenninge-förlägenheten att användas i den väg,' hvarifrån de Sedermera, under eh ordentligare sakernas ordning, till angelägfiare föremål bola återföras.- Slufeligen och hvad angår DiscötitefnéS pa Éänqueri till inlösen ställda Assignationer »• hvilka jäg ansér vara i ett annat förhållande, än af Disconterria utgifna Treprocents Öbligä» tiofféf, och i anseende till hvilka, jag ömskat för^allmänna Credifpn * att Inlösen1 aldrig blifvit afbruten , hel 1st deras Credit med mindre betydligt understöd ofelbart blifvit uftderHållen , Och ffVärigenöm det blifvit foreköhirmn 4 soto nu inträffat, att de mindre bemedlade med Rabatf dem sig afhätfdt} så ehuru de nu’ icke äro i samma händer, sorn vid DjscQpternes inträffade obestånd, anser jag dem likväl böra al praten elie^ JBanquen genast uddsås till (föras fulla belopp, i afseende derpå att de arO ställda på Baiiquert till inlösen, icke lern nå t Innehafvarne någon Ränta , samt i synnerhet derföre att de innehaivas abden^ingare.: - it|linändietea , pcb detta omdöme om Assignat!
Q* nerne, är enahanda, antingen .dJtskottensBétän- c kande godkihnes, .eller oni DiscqnteSna blifvit försatta i Concours tillstånds • §å » sedflår#*^ fallet jag skulle ansett Staten eller Banquen , Den 17 Martti) fm* Söm Assignationefne inlöst, berättigad till Ii* ka flodel Btiligångame eber AssignatioOerneS belopp , nreji hvaremot ?Baoqpens företrädesrätt till betalning för sina i Disconterne ägande Fordringar, icke bordt medgifvas.
Jag anhåller vördsammeligen, att detta Anförande må Betänkandet till Utskotteö få åt Ä&f Ifiötsröl flit tgn-iiibio. stia ' •
Herr af Darell/, Isaac, uppläste följandet
I anledning äf Riksens Ständers Stats- och BancoUtskorts Betänkande, rörande Discont-; Vefktns Utredning, grundad på Kongl. Majus Nådiga proposition, om allmänna Penninge-röreisen och Myntvärdets upprätthållande m. m. få r> gräfte <^I si t den, äran , till ytterligare utveckling äf mlf t förr j samma ämne afgtina ■ t:Ö Riksens Stämfers Banque bibehåller sin
Disdotit och såsorri hädanefter den enda i Riket, 6kits ffésä utlåningar efter behbtVet fiTöd (Svin mab gKt «?ns fbnciiad0 sbf öst Banquen lemflar ärligen
Sina bestämd* förskotfer till' 'SpannmålsIKrectionen och till QSfn .rtsaoun lin, fiaup.ua^q ; ->• iomanny-.. i Irrrss , étnäB <,aan .-n »v*cBanquen Inköper ärligen ett visst qvatttum
Silfver ^ liv armed småningom ökas dess SilfverFonrf till framtida Realisation, och med de öfriga Banqdens inkomster ökas synnerli gast UppodlingsLånen. -s 0 . jc-usR i.ifr-n.; 32 Den 17 Martil, /. «?,’ Banquens Sedelstock minskas således icke känbart tor Näringarne ; men igenom en årligen, ehuru litet ökad SilfverFond, skulle Banquens Credit och Sedelvärde beständigt tilltaga Ingen BancoSedel utgifves tills vidare på mindre än 50 R:dr. 2:0 Riksens Ständers Riksgäl dsContoir öfvertager FilialDisconternas alla Tillgångar och Skulder. Banquens Creditiv till RiksgäldsContoirefc upphör, men RiksgäldsContoiret får till Hypotheque för sin Sedelstock Kronans Domainer, Hemman, Allmänningar och RecognitionsSkogar, samt inväxlar tran utsatt dag under 5 år allt DiscontPapper, till fullt belopp af Capital och Ränta.
Igenom ett sådant Riksens Ständers beslut återvinna dessa Disconters Assignationer och TreprocentsSedlar genast gångbarhet , och skulle de senare icke presenteras till inlösen förrän mot slutet af denna tid.
Härigenom skulle äfven RiksgäldsContoi* rets Sedlar, i sitt nuvarande förhållande till Banco, säkert bibehålla sitt värde, då de mottogos i KronoUtskylderr.e, då Landets närvarande RörelseCapital icke Ökas, och då RiksgäldsContoiret allena utgifver nödvändiga SmåSedlar 5 men hvar och en upplyst finnér ., ,för Den 17 Martil, f. m. 33 för Handeln, Fabriquerne och Jordbruket, fördelande af ett tillräckligt
RörelseCapital och tvärtom olycksföljdema af något Sedel-;ndrag-; ningsSysteme, hellst nu, då vår Handel hotas n>ed undergång , då våra.Tabiiquanter sakna: förlag, och då Jordbruket samt all Pioduction skulle för,falla snarare, än örn ingen möjlighet till förkofran, i följd af sista Ständers Författa. ningar, visat sig. 3:0 Kronans Döma iner» Hennman, Allmänningar och RecognitionsSkogar beräknas till ett så högst betydligt Värde, att.
Ständer, såsom ett af dé vigtigaste
Mål, måtte beri sluta, att all denna Kronans , till största delen hittills vårdslösade och föga kända Egendom af Jord och,Skog m- m , skäll genast genomLandshöfdingarnes försorg vid högsta Vitesförbud ocjh angifvares ensak , fredas från ali åverkan och sä skyndsamt möjligt blir, Geometriska Chartor med nogaste beskrjfningar öfver hvarje Lägenhet författas och inlemnas, hvarefter således successivt dt-ssa Lägenheter å oppne
Auctioner till den högstbjudande försäljas på det sätt ; Att Köpeskillingen utsäues till slutlig Liqvid på flere års tid, och att en viss bestämd SkatteRänta för hvart
Tunneland efter dess beskaffenhet må förblifva en evär^ delig Kronans årlig inkomst.
Igenom föreslagna FörsäljningsCapital är aft förmoda, det ick? allenast
DiScontPapperen fullt kunna inlösas, utan förlust för det En- Ridd. -o..- 4dK Pr_ott jy. B> II.
Afd. 5, 6. 34 Den 17 Martn, f. In. skilta och Allmänna,, utan äfven att den Inrikes Gälden dermed kan betalas , och att således , sedan vår Allernådigste Konung behagat liqvidera Rikets utländska Skuld, Kronan kari blifva alldeles skuldifi , och torde ännu ett betydligt öfverskott af FörsäljningsVledel uppkomma, som fordrade Banquens ökade utlåningar för att hålla RörelseCapitalet i jemnvigt* Igenom den föreslagna SkatteRäntan , ehuru billig , skulle Kronans Intrader så betydligen ökas, att hela Bevillningen kunde för* svinna.
Hvar och en finner fördelarne af Jordens bruk under fullkomlig Äganderätt, och huru Rikets tillväxt i production Och Folknummer under tiden kan beredas.
I sammanhang härmed bör : 4'o All Näringsfrihet utvidgas, Urrtgälderne å våra ExportArticlar i det möjligaste mmskas och af Utlänningen hädanefter köpta, här byggda Skepp, njuta i våra Hamnar lika rättigheter , som Svenska ; hvarigenom Productionen , Exporthandeln och Skeppsbyggerierne snart skulle utsträckas.
Tullen för Exporten bör blifva blotta Recogiiition och Kongl, Maj:t bestämma Myntsorten och afgifterne på Importen, till fyllnad i Statsanslaget för Tullen, samt taga Militaira Författningar mot Lurendrägeriét.
Men igenom Rikets tilltagaöde styrka kan äfven Tullen för - Den 17 Martil, /. tn. 35 minskas och alla Författningar mot Luxe och Lurendrägeri blifva mindre nödvändiga. 5:0 Kongl. Maj:t bör äfven, efter behag, till kustförsvaret och Riksgagneliga företag fä använda öfverskottsmedlen af Kronans ganska betydliga Intrader, hvilka endast genom ett bibehållit Rörelse- Capital kunna oafkortade ingå och gifva vår Allernådigste
Konung råd att fortsätta all sin välgörenhet för ett Rike , hvars vidsträckta Odlingsfält och Naturförmåner begagnade, återgifva beständigt ökade medel till Folkets sjelfbestånd , välmåga och sällhet.
Endast genom en obetydligt kostsam rensning af Norrlands Elfvar att göra deni flottbara, skulle icke allenast Stockholm derifrån erhålla sitt Vedbehof, Utan äfven Riket flere ExportArticlar.
Endast genom ett ökadt korn af Utsädets gröda skulle
Riket vinna öfverskott af Spannmål.
Endast genom ett lamb
Och en kalf mer pålagde vid hvart hemman, efter en förbättrad Ladugårdsskötsel , skulle Rikets behof af Ull och alla slags Victualier kunna fyllas; men den minsta förkofran hindras af ostadigheten i Författningarne vid våra täta Riksdagar, där olika interessen sällan kunna förenas till Landets väl.
Herr Flach, Cari Eric, anförde skrifteligen i Då nu ändteligen, efter nära 4 månaders Arbete, Riksens Ständers Stats- och BancoUtskott framlägga ett Förslag, af bvar« fö'jder Svenska Folket väntat en lycklig förändring
Den 17 Martn , f. m. i de Financiella förhållanden, hvaraf det varit nedtryckt i oro och bekymmer, kan jag af namn: de Förslag ej se något hopp för denna Nationens väntan:
Vid afgörandet af denna fråga, böra besluten i min tanka stödja sig vid den Grundsats, att med möjlighetens omfattning förena de stridiga Interessen, som vid ämnen af denna beskaffenhet alltid uppkomma; men för att hinna detta sköna mål, på hvars bana Nationen följer sina Representanter med bekymmersamma blickar, låtom oss antaga den hufvudregeln, att rättvisan vederfares Individuer, och att vi hafva allmänt väl till föremål:
Disconterne skulle förlora mera, än om de, med beräknande af de uppgifna tillgångar, gjorde sina anspråk gällande under Lagens skygd.
Den principe i Utskottets Liqvidationsgrund, att all beräkningal upplupen ränta skulle försvinna, huru orättvist drabbar ej den innehafvarne af Fordringsbevis med flere års eller några veckors upplupen
Är ej denna Ränta en fordran lika så påtagelig, som sjelfva Capitalet ? och bör tind-' teligen hazarden bestämma större förlust för den ena Medborgaren, än för den andra?
Jag kan i denna min åsigt af Utskottets Betänkande ej annat än förklara mitt ogillande deraf, och yrka 3 procent Sedlarnes garantie innom 5 år med Ränta, hvarigenom deras värde upprätthålles och de utan Agiotering föras till Den 17 Martii, /. m. 37 den i Disconten skuldsatte, där de ovilkorligen böra emottagas för att qvitta gäld emot gäld.
Hvad nu sjelfva utredningen beträffar, så bör den, enligt min tanka, verkställas på stället, där Disconterne förut varit etablerade, och af sådana Personer, hvilka oklanderligt haft Styrelsen af dessa Verk sig anförtrodd, och under denna tid, såsom boende i orterne, förvärfvat sig den kännedom af Personer , som hufvudsakligen skall bestämma Utredningens åtgärder; nödig
Med det understöd, som, enligt Utskottets Förslag, skulle utgå från RiksgäldsContoiret, tror jag att Disconterne skulle bäst reda sig sjelfva och derigenom minsta rubbningen uppkomma ; åtminstone visar Götheborgs
Ränta ifrån iörfaliodagen.
Detta Verk har vid Octroyens början insatt 480,000 lod Silfver i Banquen, som efter nuvarande Silfvervärde utgör 450,000, men hvarföre erhållits blott 200,000 R:dr i Sedlar; billigheten torde således äfven fordra att detta Verk understödjes med åtminstone 200,000 R:dr ytterligare Creditiv på Banquen, hvarföre
I Utskottets Förslag, att leda alla Lånej - 38 Den 17 Martil, f. m. tillgångar från Provincerne till Hufvudstaden igenfinnes den Statshus; åilmngs lära, som alltför länge varit rådande, att göra Svenska Folket helt och hållit beroende 3I denna punct ; Hvolka följder äio ej att föiutse af ett sådant Riksens Ständérs b slut , hvarigenom innom några iå är flere millioner skulle från vissa Provinser, där de förut varit c rcu'ennde, 3 fl äg sras eller rättare sagdt alldeles försvinna?
Ager icke Svenska Folket af Hufvudstadens läge en tillräcklig börda i de redan öfverdiifna Skatternes ditförande, utan att aila de penningetil!»' gångar, hvilka Näringarné påkalla för att uthärda en beskattning, som fått sin grund i ett ökadt, men ej minskadt RörelseC-pital, äfven skola dit ölvcrflyttas?
Skola alla Fmanciclia och Oeconomiska törhållanden i Sverige bestämmas af Stockholms interesse och den lilla Cirkel, hvars Radie endast utsträckes to a 12 mil från denna punct, så hopas öfver den öfriga dejen af Landet olyckor på olyckor, och den nya Dynastie, vid hvilken Svenska Folket fästar sin kärlek och sina för hoppningar, skulle sluteligen, genom våra felaktiga beslut, kunna komma att regera öfv r ett olyckligt Folk.