Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Le fr c n: Sedan Hr Frih. o. Landtm, gjort sin sednaste förklaring, så har jag intet vidare att tillägga, utan anhåller endast om proposition.
A t sk i 11 ige hördes yrka proposition.
Sedan Hr Frih. o. Landtm, ånyo låtit uppläsa 6 punkten af Frih.
Hamiltons förslag, hemställde Hr Landtm., om R. o.
Ad. behagade antaga den såsom Ståndets gemensamma tanke.
DA Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att nej öfverröstat ja, begärdes votering af någon [ledamot i salen.
Upplästes lill justering och godkändes följande voter:sproposition.
Den, som anser att R. o. Ad. bör såsom sin gemensamma tanke antaga 6:te punkten i Frih.
Hamiltons förslag, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. icke ofvannämnda 6:te punkt såsom Ståndets gemensamma tanke.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 2g.
Nej ■— 60.
Då tiden var långt liden på natten , uppsköts fortsättningen af detta mål till nästa plenum. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -f till 12 om natten.
Den a8 Octo ber f. m. 3i3 Onsdagen den 28 October 1840.
Justerades p!eni-prot:n för den lo dennes f. ech e. m. :s meni.
N:o 38, ang:de Frih.
För att förkorta discussionen olver mitt förslag och sedan komma till Hr von Hartmans, dorffs, som i mångå punkter är lika med mitt, hemställer jag, örn Hr Frih. och Landtm, tillåter, att till en början alla de punkter, sorn i milt förslag äro lika med Hr von Hartmansdorffs, nu ma förfalla och behandlas gemensamt med Hi- von Hartmansdorffs förslag, äfvensom alt de punkter, som bero på det beslut R. o. Ad. fattade i går afton, äfven måtte få förfalla; och således blott de punkter upptagas, som röra de principer, uti Hvilka jag skiljer mig från Hr vc/u Hartmansdorff, nemi. först frågan om rättighet för valmännen att välja utom Stånden, och i andra rummet bildandet af öfverhuset och antalet af dess ledamöter, i afseende hvarå jag mindre fäster mig vid siffran än vid förhållandet i allmänhet.
Delta Frih.
Hamiltons förslag ronde föredragningen gillades.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt nu då först förekomme till pröfning första hälften af 4 punkten i Frih. lia* miltons förslag till gemensam tanke, lydande nämnda första hälft sålunda: ”Det är Ståndets valmän obetaget att lil! representant för Ståndet kalla äfven en ej till Ståndet hörande medborgare.” Frill.
Som jag af flere ledamöter hört, att de icke önska att till val af underhusets ledamöter utsträcka valrätten utom ståndet, så vill jag gå en sådan önskan till mötes med den anhållan, att propos. måtte framställas derå, att till ledamöter uti underhuset eller nedre kammaren electorerne må få välja ledamöter äfven utom districtet, men inom ståndet.
Frih. Boye, Ludv.: Sedan Frih.
Hamilton inskränkt frågan lill ett förhållande, som jag ej motsätter mig, så afstå r jag.
Hr von Hartmansdorff, Au g.; I afseende på räti5 H. 4o Fortsattes pröfningen af Coust.Utsk nationalrepresentationens ombildning. 3.4 Den 28 0 c ( 0 1> t r f. ra. likheten alt välja utom d i 't 1 iclen, hvilket förmodligen blir första frågan, anhåller jag att få göra följande anmärkntr.
Det är nödigt att valen ske inom districten, på det att erforderlig localknnnedom icke må saknas inom nationalrepresentationen.
Thy förutan äfventyrar man, särdeles i ett iand så vidsträckt som Sverige, med så olika 01 ter, till och med bland de närbelägna, som t. ex. Småland och Östergöthland, att vidtaga åtgärder, som ingalunda svara mot ändamålet.
Dertill kommer, att endast derigenom att man. länge vistats i en ort, att denna är ens hem och att man känner de der boende personerne, kan man för henne hafva den kärlek, som fordras för att i en nationalförsamling, der motstånd så of ta rönes, förfäkta hennes angelägenheter nied det nit, det eftertryck och den ihärdighet, som behöfves för att vinna ändamålet.
Man bör äfven akta sig att ej, såsom jag förut nämnt, det må kunna hända, att hufvudstadens innevånare blifva entreprenörer för riksdagsmannavärfvet i landsorterna.
Det kan ofta vara något att förtjena på egenskapen att vara riksdagsman, likasom på hvarje annan befattning hvarmed inflytande är förenadt.
Det kunde således hända, att candidater ville väga något för att vinna hvad man önskade.
Det har handt att personer åtagit sig riksdagsmannakallet utan aflöning.
Jag har hört alt en person icke blott velat resa för intet tili denna riksdag, utan till och med ville gifva en hederlig skänk för att blifva riksdagsman.
Om sådant kunnat ske nu, så lärer det ännu mera kunna inträffa hädanefter, då valrätten blefve så vidsträckt, att
Stockholmsl boer kunde i landsorterna utses till riksdagsmän.
Troligen skulle de företrädesvis väljas dertill, enär de kunde åtaga sig befattningen emot mindre ersättning, än de som bomme från landsörterna.
Det kunde då hända, att ortens commissionärer, t. ex. de som skaffa discontlån eller vore ombud uti collegierna, blefve riksdagsmän.
Äfvenså skulle förmodligen privatbankernes directeurer eller commissionärer vid Landsh.embeten i residensstäder företrädesvis blifva valde; med ett ord, man kunde till riksdagsmän få personer, som idkade riksdagsmannavärfvet såsom ett näringsfång.
En annan omständighet förekommer äfven, den nemi., att om tillfälle öppnades att utom districtet välja riksdagsmän, så blefve naturligtvis utsigterna att kunna väljas så mycket vidsträcktare och i samma mån ansträngningarne på ena eller andra sidan så mycket större.
Ät blifvande partier lemnades då utrymme att förskaffa sina anhängare röster från hvad ända af Riket som helst.
Det gifvet'
Regeringen samma utrymme att söka förskaffa röster åt dem, som äro henne tillgifna.
Man har i Frankrike sett partiernas utmärktafe män blifvit samtidigt valde för 2, 3 eller flera district, då de sedermera tillkännagifva hvilketdera de ville representera.
Hvad som liändt der, kan äfven inträffa hos oss.
Följden blifver, att det partiet, som är rådande, kan i riksför - Den 28 October f. m. 3,5 samlingen, In t ta re än då districlsval göras, insätta ett öfvervägande antal af sina anhängare, hvaraf ytterligare följer, ali den stadga, som man holde önska i lagstiftningen, förlorades, och att sakerna lomme att gå på en sned, så länge ett parti vore vid väldet och åter på en annan sned, när ett annat parti lomme dertill.
Det kunde ock möjligtvis hända, alt en ort, under förhoppning att genom någon mäktig mans inflytande vinna vissa fördelar, just valde honom till riksdagsman; äfvensom att en person, som ej valdes för sin egen duglighet, utan för att befrämja något särskildt intresse, funne för godt att handla blott för dess räkning, med åsidosättande under riksdagsmannakallet af den oväld, som just hörer dit.
Jag befarar således, att i samma mån som man medgifver vidsträcktare valrätt, i samma mån blifva ock partistriderna vid valen starkare oell oväldigheten bland riksdagsmännen mindre.
Jag vill nu icke tillägga olägenheterna af val utom Stånden, emedan jag förmodar att de blifva föremål för särskild öfverläggning.
Af nu anförda skill nödgas jag afstyrka bifall till Frih.
Hamiltons nu föredragna förslag.
Hr Aminoff, Joli. Fredr.; Såsom en medelväg emellan Frih.
Hamiltons och Hr von Hartmansdorlfs förslag, vågar jag föreslå, att halfva antalet må väljas utom dislrietet, men andra hälften bestämdt inom dislrictet.
Fördelar* ne häiaf äro tvänne.
Den första, alt man finge personer, som ägde localkännedom, och den andra, att man äfven kunde få sådana, som ägde högre bildning och skicklighet, i fall sådane saknades inom dislrictet.
Det kunde visserligen hända, att flere, ja, till och med alla kretsarne stannade uti sitt val på samma person; men sådant vore så mycket bättre, ty han vore en Ståndets man och hans förbindelser lill Ståndet vore så mycket större.
För att hjelpa saken, behöfde man blott anställa nya val.
Det faller af sig sjelft, att örn halfva antalet skall väljas inom och hälften utom kretsen, så böra krelsarnes antal minskas, så alt man får 4 5 eller 6 personer i hvarje krets.
Ifall denna framställning anses förtjena någon uppmärksamhet, anhåller jag alt den må blifva föremål för Ståndets beslut.
Jag begärde ordet för alt möta några af de anmärkmr Hr von Hartmansdorff gjort mot den utsträckning af valrättigheten, för hv ilken jag yttrat mig.
Hr von Hartmansdorff’ har till en början sagt, att riksdagsmannen hufvudsakligen behöfde localkännedom. och att den icke kan ägas af andra, än dem som äro boende inom dislrictet.
Jag frågar 0111 man af riksdagsmannen icke bör begära annat än localkännedom.
Lehöfves ej lör riksdagsmannakallet en allmännare kännedom om fäderneslandet, oväld och äfven duglighet?
Det later t ii 11 ka sig, att inom ett district ingen person finnes, sorn fullt motsvarar hvad mun i 3i6 Den 18 Octobcrf. m. dessa hänseenden önskar; och skall man då icke äga rättighet att gå måhända blott en half mil längre och välja honom, der han (innes?
Dessutom torde ofta localkännedom i högre mån kunna ägas af en person, som studerat silt fäderneslands förhållande i allmänhet, än af en inom districtet boende person, som kanske aldrig' sträckt sina forskningar eller sin uppmärksamhet utom gränsen för sitt yrke, som väl vet att staden Trosa, att staden Grenna ligga uti den eller den provinsen, men som saknar all kännedom om dessa städers allmänna förhållanden, så väl till denna provins som till Staten.
Vidare trodde Hr von Hartmansdorff, att Stockholms innevånare skulle blifva entreprenörer för representantkallet, äfvensom samme talare med sin vanliga skai psinnighet har uppletat en iniingd dåliga motiver, sorn skulle så inverka på valmännen, att de skulle välja odugligheten framför dugligheten.
För min del ser jag icke så mörkt.
Jag hoppas och tror, att åtminstone inom mängden af dislricten lumpenheten icke skall blifva så stor, att den blir herrskande vid valen; men om så vore, ser jag icke hvad som försäkrar emot denna lumpenhet, äfven om valen inskränkas inom districten, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit; och hvad vore då vinsten af denna i öfrigt menliga inskränkning ?
Hvad det beträffar, alt val utom districten skulle utvidga deras förhoppningar, som önska blifva utsedde till representanter, och gifva dem anledn. att på mer än ett ställe eftersträfva att vinna detta medborgerliga förtroende, så tror jag, att i samma mån som sträfvandet att vinna förtroende utvidgas, skall äfven bemödandet att söka göra sig förtjent af förtroendet ökas, så att det onda, som man trott sig finna å den ena sidan, fullkomligen skall uppvägas af vinsten å den andra sidan.
Hvad det åter angar, att districten kunde falla med sitt val på mäktiga och inflytelserika män, för att smickra dem eller vinna enskildta intressen, så kan det visserligen icke nekas, att ett val ej bör gillas, som uteslutande grundade sig på de förhoppningar man kunde bygga på en mäktig mans inflytande; men om denne mannens makt hufvudsakligen grundade sig på utmärkta egenskaper jemte ådagalagd god vilja, i förening med en ställning i samhället, som vittnade äfven örn förmåga att kunna gagna fäderneslandet; så tror jag, att det icke skulle vara så farligt att inrymma honom medborgarerättighet att välja honom och derigenom söka göra honom mån om att använda sin makt och sina rikedomar sä, att hans medborgare ansågo sig böra belöna honom med sitt förtroende.
Den siste värde talarens förslag, att halfva antalet nödvändigt skulle väljas inom districtct, men alt deremot andra hälften skulle kunna få väljas utom detsamma, har det emot sig att icke kunna antagas under en sådan districlfördelning, som den Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Att deremot, för det af talaren åsyftade ändamålet, utvidga districten, skall jag, om Den a8 October f.
ro. den af mig åsyftade valfriheten ej på annat sätt kan vinnas, för min del icke bestrida.
Detta blir likväl föremålet för en sednare fråga.
Jag anhåller om propos. på mitt förslag; ty jag tror att Irågan är af den enkla art, att hvar och en al R. o.
Ad:s ledamöter derom kan hafva stadgat sin öfvertygelse.
Ur von Troil, Emil:
En hvar af R. o. Ad:s ledamöter, som leinnat någon uppmärksamhet till hvad jag under förliden gårdagsplenum i detta ämne yttrat, kunner redan, alt jag anser såsom ett hufvudsakligt villkor för erhållande af ändamålsenlig nationalrepresentation, att valrättiglieten är i möjligaste måtto oinskränkt.
Det torde icke finnas i något land ett så stort ölverflöd på personer, fullt qvalilieerade till utöfning af det grannlaga riksdagsmannavärfvet, att man utan skada genom onödiga inskränkningar kan förhindra ett större anta! dertill duglige personers inträde i representationen.
Uti classval ligger redan en betydlig inskränkning ; men denna inskränkning kan yrkas såsom conseqvens af sjelfva classvalsprincipcn.
För inskränkning al val inom kretsar, såsom Hr von Hartmansdorff yrkat, (inner jag icke något gilltigt skäl.
Det är redan nämndt, alt tili localknnnedom icke uteslutande erfordras, att man skall vara boende och mantalsskrifven inom orten; enär sådan kännedom i vida högre mån kan ägas, dels af personer, som aldrig bolt inom provinsen, och dels af sådana, sorn flyttat derifrån efter att en längre lid hafva vistats inom densamma, då deremot en sådan person kan vara fullkomligen okunnig örn loenia förhållanden inom den ort, uti hvilken han är boende och mantalsskrifven, just derföre alt han nyligen ditflyttat.
De vådor, som Hr von Hartmansdorff förespegla!, äro onekligen sådana, som uti ingen nationalrepresentation kunna helt och hållet förekommas, ehvad rrpresentantcrne utses classvis eller förmedelst allmänna val, eller representationsrätten är grundad på sjelfskrifvenhet, lill upplysning hvarom jag skulle kunna anföra bedröfliga exempel, hemtade irän våra egna riksdagsannaler.
Att, såsom Hr von Hartmansdorff förmodat, privatbanksdirecteurer, commissionärer vid låneinrältningar, publika cassör, landscancellier och andra embetsverk, företrädesvis skulle till riksdagsmän utses, öfverensstämmer ej med erfarenhetens vittnesbörd inom vårt laud.
Jag erinrar mig t. ex. , huruledes vid sistlidne riksdag BondeSt. ägde en ledamot, som, ehuru han under en längre tid varit diseontdirecteur, och ehuru han inom Ståndet tillvunnit sig det anseende att han vid en föregtde riksdag varit laiman, sådant oansedt icke utan största nöd erhöll representationsrätt inom Ståndet.
Jag känner en ganska aktningsvärd person, tillhörande samma Stånd, nemi. BondeSt., som sedan längre tid deltagit tili discontgöromål, niea hvars politiska opinion icke fullkomligen öfverens - 318 Den 28 October f. m. slummer med allmogens inom orten, i hvilken han hor, och sorn af denna anleda, icke blef vald till representant vid denna riksdag.
Dessa exempel torde vara tillräckliga för att öfvertyga derom, att befattning eller icke befattning med corn missioner inom penninge- eller andra verk icke medför någon gifven anledn. till erhållande af de väljandes röster.
Bland de skäl, som blifvit uppgifna för att inskränka valbarheten, består eit deruti, att disconterna skulle kunna verka derhän, alt vid en riksdag det ena, och vid en annan riksdag ett annat parti skulle kunna få öfverhanden.
Jag vågar påstå, att denna förutsättning är rakt stridande mot verkliga förhållandet; ty just i samina mån som valbarheten inskränkes, blir det lättare för majoriteten att helt och hållet utesluta minoriteten.
Jag anser det vara af vigt, att vid hvarje riksdag båda sidorna blifva representerade.
Det är icke af särdeles betydenhet, 0111 de motsatta sidorna äga ett större eller mindre antal ledamöter uti representationen, ty hvarken för majoriteten eller minoriteten betyder det mycket, om den har några röster mer eller mindre; men det är i hög grad vigligt att från alla sidor de män inträda uti representationen, som äga den vidsträcktaste erfarenhet, den mångsidigaste bildning och de största kunskaper, jemte förmåga att göra dem gällande.
Det är af vigt, säger jag, alt sådane icke uteslutas; ty det kunde då hända, alt discussionerne icke lemnade den noggranna utveckling oell utredning af ämnet, som fordras till förekommande af omogna och förhastade beslut.
Det är ett sådant uteslutande af moraliskt utmärkta män, som kudde blifva följden af valrättighetens inskränkning inom valdislricten; ty den person, som har majoriteten mot sig inom sitt eget district, skulle i sådan händelse på intet villkor blifva vald för den riksdagen.
Jag får upprepa hvad jag i går erinrade om, nemi. alt förhållandet blefve så mycket äfventyrligare inom delta Stånd, som valdistricten sannolikt komma att uppgöras särskildt för hvarje riksdag, då detta Stånds sammansättning i väsendtlig mån Lomme att bero på sättet huru gränserna för valdistricten uppgöras; och befattningen med denna fördelning blir så kinkig och grannlaga, att ]ag i sanning beklagar Ridd.diiect:n, 0111 den erhölle delta uppdrag.
Inskränkes deremot valbarheten icke inom kretsarna, så kommer fördelningen endast att bestå uti en ganska enkel arithmetisk operation.
Mot det af Hr Aminoff föreslagna amendement skulle jag icke hafva särdeles att påminna; men det torde tillåtas mig få föra R. o. Ad. lill minnes, att då här nu icke är fråga om alt uppgöra reglering för de särskildta Stånden, så torde det icke heller finnas lämpligt att i en eller annan mån meddela olika föreskrifter i afseende på något Stånd, ehuru man förmodligen icke skall anse det lämpligt all för BondeSt. utsträcka valbarheten öfver hela Riket, enär detta Stånds medlemmar sannolikt icke känna D c n aS O c 1 o 1> c r f. m. hvarandra från den ena til! den andia iindan af landet.
Jag anser derföre rättast vara, att R. o.
Ad. blott bestämmer att valbarheten skall vara inskränkt inom classerna, samt öfverlemna!’ åt Coust.Ul>k. alt uppgöra detaljbestömmelserna, för att framdeles af Stånden granskas.
Ur von Rosen, Georg!
Jag kommer att rösta för att valen endast må ske inom districten.
Skälen för denna åsigt iiro följande.
Med de rörliga element, hvaraf vår representation kommer att skapas, anser jag det vara lagstiftarens åliggande, att så mycket som möjligt binda denna rörlighet.
Jag liar trott, alt sjelfskrifvenhet i allmänhet vore elen säkraste grunden för sjelfständighet; men sjelfskri(venheten är utdömd.
Jag medgifver att äfven jag liar röstat derför; men just derföre önskar jag band på valrätten, och delta band kan vinnas derigenom, al! valen inskränkas inom districten; ty jag kan icke tro, alt en allmän valrätt alltid skall inskränka sig till de motiv, hvarpå valet bör grunda sig.
Då föreställer jag mig i stort hvad jag någon gång sjelf sett i smått.
Jag befarar, att om valrätten får sträcka sig utom districten, så skall fältet öppnas för intriger och corruption.
Jag är öfvertygad, att derigenom skall den, som vill verka på valen, i ganska betydlig mån kunna göra det.
I vårt land, med så stora distancer emellan olika orter, föreställer jag mig, att den personliga bekantskapen icke kan vara sådan, att den kan grundlägga förtroende och kännedom om personerna.
Jag är fullt öfvertygad, alt medlare skola uppstå för att verka på valen.
Måhända skola de inom R. o. Ad. samt ett eller annat af de öfriga Stånden kunna verka mindre, derföre att dessa Stånds ledamöter äro i närmare beröring med hvarandra och derföre äga större kännedom om personligheterna; men jag hänvisar tili IlondeSt. t. ex. Jag tror icke att Skåningen äger personlig bekantskap med JVorrländningen; men jag kan tänka mig, att ett parti af hvad färg som helst skulle vilja hafva en eller annan, t. ex.
Norrländning, vald lill riksdagsman för något district inom Skåne.
Jag tror att krafterna skulle ansträngas för detta ändamål och således sätta provinsens valmän uti en brydsam ställning i fråga om hvem de borde välja på.
Jag tror äfven, att de särskildta förhållanden, hvaruti medborgare slå till hvarandra, skulle äga mera inflytande på valen, då de skedde utom districten.
Äfven anser jag det icke vara utan vigt, att en persons hvardagslif, om jag så får säga, eller enskilda ställning tager sig anspråk vid valet.
Om vi endast skulle bedömma hvarandra efter det offentliga lifvet, om jag sä får uttrycka mig, så kunna vi ofta misstaga oss.
Så har jag föreställt mig grunden för mitt omdöme om dem, som jag skulle komma att välja på; emedan pressen, då den befattar sig med att utmåla personers offentliga lefnad, ofta gifver en falsk färg deråt.
Jag är öfverty - Den 38 Octobcr f. m. gad, att om valen skulle ske utom districten, sa skulle vi få se conduitlistor af alla möjliga nuancer för att bereda opinionen för ett parti.
Sådant kan visserligen äfven hända inom de mindre districten, men aldrig i den mån, som om valen finge ske utom desamma.
Om jag kunde föreställa mig, att man kunde sammansätta den öfversta kammaren af så conservativa element, att partierna inom densamma blefve overksamma, så skulle jag måhända tillstyrka val utom districlen; men jag kan icke fatta ens möjligheten deraf, och det ar af detta skäl, som jag röstar för val inom districten, på det att öfre kammaren må blifva så conservativ som den derigenom möjligen kan blifva det.
DA jag anmälte mig, hade ännu icke Frih. Hamilton och Hr von Troil besvarat de utaf Hr von Hartmansdorff i detta ämne framställda inkast.
Min öfvertygelse öf vei ensstämmer i denna del så fullkomligt med de nämnde tvänne talarnes, att jag kanske icke borde besvära R. o. Ad. med alt yttra mig nu, utan blott förena mig med dessa ledamöter.
Det är också endast en anmärkn. af Hr von Troil, som föranleder mig att ännu en stund behålla ordet.
Den värde talaren sade nemi.
, alt det vore stort skäl att i detta afseende ihågkomma olikheten emellan de särskildta Stånden.
Grannlagenheten fordrar sannerligen att icke gå MedStånden i förväg.
BorgareSt. är för det närvar., just derigenom att Strömstad och Östersund kunna slå sig tillsammans om en riksdagsman, uti ett annat förhållande, än det skulle blifva genom det beslut, som tages.
Helt annat är frågan, hvilken äfven bör särskildt afhandlas, huru med R. o. Ad. skall förhållas.
Hamilton har sjelf medgifvit , att de punkter tili hans förslag, som äga motsvarande §§ uti Hr von Hartmansdorffs, skola uppskjutas, för att gemensamt med det sistnämnda företagas; och uti 1 1 §:n af Hr vou Hartmansdorffs förslag afhandlas frågan om R. o. Adis särskildta valsätt.
Jag tror att vi böra uppskjuta frågan huruvida vi särskildt för R. o. Ad. skola bestämma, alt kretsarne skola välja hvar och en inom sig.
För min del blir jag likväl aldrig af den tanken.
Jag anser ej R. o. Ad:s coramunicationer sins emellan vara så få, att detta Stånd bör anses blott känna de personer, som bo närmast till deras hus.
Just för R. o. Ad. blir således borttagandet af det utaf Hr von Hartmansdorff föreslagna bandet af kretsval och öfvergång till Frih.
Hamiltons systeme nödvändigt.
Men för det närvar, anhåller jag, att propos. endast må framställas derå, alt intet Stånd må till nedre kammaren välja någon person utom Ståndet.
Ehuru jag icke ämnar deltaga uti de beslut R. o. Ad. i de särskilda frågorna här kommer att fatta, emedan jag anser dem alla vara på sidan om Den 28 Octo ber f. m. om grundlagen, anliåller jag likväl alt få yttra mig di rom , att jag anser Hr von Hartmansdorffs invändningar mot dea frihet för val utom districlen, som Frih.
Hamilton föreslagit, icke stå tillsammans med hvad nationen har rättighet att fordra, utan endast hänga tillsammans med fordna minnen för närvar, valsätt, hvarvid Hr von HartmansdorlF förbisett, att orsaken hvarför man icke varit berättigad alt viiljii utom districlen bestått deruti , att de väljande varit skyldige alt bekosta riksdagsmanna-underhållet.
I samma stund sorn denna kostnad kommer att utgå af Statens gemensamma cassa, i samma stund mäste det blifva alla Stånds intresse att inom sig välja de skickligaste till representanter, utan afseende på hvarest de äro boende.
Hvad BondeSt. särskildt beträffar, så torde det sällan hända att det väljer utom distrietet, emedan det
Ståndet äger mindre bekantskap med personer utom distrietet.
Man har yttrat, det grannlagenheten skulle fordra, att i detta ämne icke besluta hvad de öfriga Stånden angå.
I grundlagsfrågor är det dock en sk vldighet att yttra sig bestämdt om livad man anser vara rätt, utan afseende på livad inverkan det kan hafva på de andra Ståndens opinion; ty opinionerne i grundlagsfrågor mäste jemkas lill den mest förnuftiga tanke eller förändringen nislas; men lika med Hr von T1 o i I är jag af den ölvcrtygelsen, att 11. o. Ad. härom icke bör något besluta utan öfverlemna åt Const.Uuk. alt ordna frågan, så alt resultatet blir så förmånligt som möjligt för samhället.