Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De blefvo då icke ens af någon i ibland U(sk:s då var:de ledamöter till besvarande uptagua, långt 350 Den 5 Juli e- ni. mindre vederlagda och jag anhåller således vördsam! hos R. o. Ad. att nu få upläsa dessa anmärkmr, emedan saken nu är fullkomligt enahanda som då och hvad jag vid förra riksdagen yttrade, gäller således lika så väl nu, som vid det tillfället.
”Lika med komiterade har Utsk. föreslagit en fullkomlig förändring af nu föreskrifne omröstningssält vid markegångens bestämmande. 75 § R.F. stadgar, att de årliga markegångstaxorna skola uprättas genom deputerade af alla Riksstånd, nämnde på det sätt hvarje Stånd serskildt för sig föreskrifver samt att, hvad desse fastställa, skall tjena till efterlefnad, såvida ej behörig ändring deruti sökes och vinnes.
Denna § synes mig innebära, att det omröstningssätt som, allt sedan grundlagarne stiftades, hos deputerade egt rum och som är äldre än sjelfva dessa lagar, jemväl fortfarande måste iakttagas intill dess man i den åberopade §:n i R.F. inlagt sådana ordalag, hvarigenom i förevar:de hänseende en förändring kan tillvägabringas.
Men om också förändringen kan, oberoende af grundlagarne ske, så förekommer den mig likväl icke leda till gagn för sjelfva saken utan snarare till motsatsen.
Man föreställe sig, hvad som också verkligen kan inträffa, att någon af deputerade genom sjukdom eller annat laga förfall blir förhindrad att vid markegångssättningen sig infinna.
Det är nu af intet inflytande på prisbestämningen i händelse af olika meningar bland deputerade, emedan omröstning sker ståndsvis, så att flertalet ledamöter af ett Stånd emot det af ett annat icke inverkar på utgången.
Införes omröstningen per capita blir deremot förhållandet helt annorlunda.
En deputerads frånvaro kan då föranleda till ett väsendtligen olika resultat vid omröstningen och, i ändamål att ensidigt höja eller sänka markegången, kan bilda sig en majoritet, sorn under nu gällande omröstningssätt är svår att tillvägabringa.
Den utvägen lika nyttig som nödvändig i förevande fall, så vida man så nära som möjligt vill träffa verkliga medelprisen, att kunna sammanjemka de olika meningarne såsom det nu tillgår när 2:ne
Stånd stadna emot 2, då medium af de skiljaktiga åsigternes priser blir markegångsvärdet, kommer också att härigenom tillintetgöras; och den händelse, som nu aldrig är att befara, kan, om enkel pluralitet blir afgörande, inträffa, att tre deputerade af åtta bestämma markegången, hvartill endast behöfves, att dessa tre äro ense, men att af de öfriga fem deputerade, en är ensam om sin mening, samt två och två stadna uti meningar, som derifrån afvika och som sinsemellan jemväl äro skiljaktiga.”
Dessa skäl gälla, såsom jag nyss hade äran yttra, fullkomligt vid ifrågavar:de tillfälle, emedan förslaget är framställdt, sådant det var vid förra riksdagen utan ringaste förändring.
Jag hemställer till Utsk:s här nävar:de ledamöter om de icke finna att de anmärkmr, som jag gjorde vid sista riksdagen äro väl grundade och om man icke bör vidblifva det gamla heldre än att famla efter något bättre, oviss om hvad utgången kan blifva.
Vi hafva vid vära riksdagar under förhandlingarne inom Utsk. icke sällan hört beklagelser deröfver, att genom omröstning per capita, meningar blifva gällande, hvilka, i händelse samtliga ledamöterne varit tillstädes, icke skolat
Den 5 Juli e. m. 351 vinna framgång.
Denna klagan har varit en naturlig följd af det förändrade omröstningssättet, frän ståndsvis till per capita.
Nu vill man införa samma sätt vid omröstningen inom markegängssättningskomitéen.
Månne icke derigenom samma klagan öfver Komitérades beslut äfven skall komma alt förspörjas?
Det är visserligen sant, att den, som genom markegångssättningen tror sig vara lidande har rätt att klaga, men om man kan, genom bibehållande af det bestående, inskränka anledmne till klagan, så mycket som möjligt, så tror jag att man derigenom gagnar både det enskildta och det allmänna.
Jag anhåller således att denna punkt måtte af R. o. Ad. afsläs, emedan den icke rörer en så beskaffad fråga, som med statsanslagen har den ringaste gemenskap, till följd hvaraf den kan, enl.
Riksd.Ordms föreskrifter utan återremiss afgöras.
Hr Printzensköld har uti sitt nyss uplästa anförande åberopat 75 § R.F. Afven jag vill åberopa densamma, men för att komma till ett alldeles motsatt resultat.
Denna § innehåller att ”de årliga markegångstaxorna skola uprättas genom deputerade af alla Riksstånd, nämnde på det sätt hvarje
Stånd serskildt för sig föreskrifver”.
Nu har hittills BondeSt. varit representerad! genom utsedde deputerade, ifrån de serskilta Fögderierna till olika antal inom olika län, men alltid till större antal än ledamöterna af de öfriga RiksSt:n.
Derföre har också hittills vid omröstningen tillgått på det sätt, att BondeSt. först afgifvit sitt votum och derefter de öfriga Stånden samt allra sist R. o. Ad.
Enhvar inser, att derest R. o.
Ad:s ledamöter velat begagna sig af deras rätt, så hade det helt och hållet berott på de sednast röstande, att bestämma raarkegången.
Några olägenheter hafva visserligen hittills sällan försports af detta stadgande, till följd af den rättskänsla, som i allmänhet har gjort sig gällande ibland Adelns deputerade, men en hvar måste väl finna alt sådant sätt att tillvägagå, att det Stånd, som sist voterar, har rätt att bestämma markegångspriserna, ingalunda är lämpligt.
Dessutom får jag anmärka att vid sista riksdagen, BondeSt. antog det förslag, som nu har blifvit inför R. o. Ad. framlagdt och att således BondeSt. derigenom uttryckligen förklarat, att de, i detta afseende önska att blifva satta i likhet med de öfrige Stånden.
Det samma hafva Ståndets ledamöter inom StatsUtsk. förklarat.
Jag anser derföre, att det vore i hög grad obilligt och oklokt om R. o. Ad. afsloge en sådan önskan.
Tager man derjemte i betraktande att vid prisernas bestämmande, man hädanefter kan hafva att tillgå pålitliga priskuranter, hvilket hittills icke varit förhållandet, samt att den egentligen vigtiga markegångssättningen, den, som kommer att ligga till grund för bestämmande af medelpriset, eger rum under en tid, då man har ganska lätt att hålla reda på dessa priser, och att derjemte de föreskrifter för markegångssättningen, som blifvit beslutade och äfven af R. o. Ad. bifallna, innehålla att de deputerade skola, efter mogen öfverläggning och med ledning af de erhållna priskuranterna, samt efter noggrannt öfvervägande af kända förhållanden bestämma dessa priser; så tror jag för min del att raan har hopp om att hädanefter få en vidare samvetsgrannare och sä - 352 Den 5 Juli e. m. krare markegång än hittills.
Jag kan således icke finna något skäl att bibehålla det hittills var:de förhatliga omröstningssättet och jag anhåller derföre om Hr Frih. o. Landtnäs propos. på bifall lill denna del af betänk.
Jag kan sannerligen icke fatta de skäl, som Hr von Troil har anfört till stöd för förslaget, då han säger, att R. o. Ad:s ledamöter äro de, som sist afgifva sitt votum och att det är deras rättskänsla, som kommer att bestämma huru markegången blir satt.
Jag skulle tro, att när det ståndsvis beslutas, så lära R. o.
Ad:s ledamöter, ehvad de besluta först eller sist, icke mera bestämma markegångens belopp, än hvilket af de andra Stånden som helst. R. o. Ad:s ledamöter, om de än yttra sig sist, kunna väl icke bedöma saken ur någon annan grund än rättskäns lans, och detta blifver icke någon berömmelse för Ståndets ledamöter, emedan de derigenom endast utöfva en pligt.
Jag vet dessutom icke hvar det står skrifvet i författningarne, att R. o. Ad:s ledamöter skola sist yttra sig i frågan utan sådant kan helt och hållet bero på hvad deputerade finna för godt, att sins emellan öfverenskomma.
Att BondeSt. afsagt sig rättigheten, alt sända flera deputerade, än de andra St:n göra, blir i min tanka icke något skäl, att frångå det gamla.
Hvari det förhatliga i omröstningssättet består blir en hemlighet för mig.
Hvarföre kan man icke lika säkert hoppas, alt de priskuranter, hvarom Hr von Troil talat, skola begagnas när omröstningen sker såsom hittills, som då den skor per capita?
Något giltigt skäl har man sannerligen kunnat anföra för förändringen.
Man föreslår den endast för sin egen skull och tycker den vara bra, derföre att den innebär någonting nytt.
Det är ursäktligt om jag i detta afeeende är af annan tanke och att jag icke gerna vill en förändring, förr än man visat nyttan af densamma.
Inom Utskm, jag är säker derpå, skulle resultaten blifvit helt annorlunda och det mången gång till det allmännas båtnad, om man icke varit så angelägen att införa omröstningen per capita.
Samma förhållande skulle tvifvelsutan äfven hår komma alt i framtiden inträffa.
Derföre, och då R. o. Ad. vid sista riksdagen afslog den framställning, som nu blifvit förnyad och man icke kan åberopa såsom skäl för bifall ali här är fråga om småpersedlar, hvilka man har beslutat skola förvandlas lill penningar, så vill jag hoppas, att R. o. Ad. skall vidblifva det beslut, som R. o. Ad. just i denna fråga för mindre än tre år sedan fattade.
Jag anhåller om afslag på belänk.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs härefter till bifall å Utsk:s tillstyrkande i denna punkt framställda propos. besvarades nied starka ja, blandade med nej, hvarpå II.
Efter härvid af Hr Printzensköld gjord begäran om votering ; uplästes sill justering och godkändes följande votens-propos.:
Den, som bifaller hvad StatsUtsk. i dess utlåt.
N:o 167 tillstyrkt uti Den 5 Juli e. m. 353 uti 17:de punkten, röncle sammansättningen af deputerade vid markegångssättningen och omröstningarne dervid, voterar ja; den det ej vill voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde punkt af lltsk:s utlät.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda : Ja — 19.
Nej — 11. 18:o ang:de Häradsskrifvaretjensterncs indragning; 19:o ang:de %:ne Kronoupbördsstdmmors kallande pä landet; och 20:o ang:dc Kronoupbördens förrättande i städ er ne under loppet af September månad. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt. 21:o ang-.de efterlysning af personer, som häfta för obetalde Kronoutskylder.
Jag kan icke annat än finna, det Utsk:s här gjorda framställning är i högsta måtto öfverflödig.
Utsk. känner lika väl som jag, att denna fråga är af den beskaffenhet, att det tillkommer K. M. att, utan allt yttrande från R.
St:s sida, besluta hvad Han finnér för godt.
När nu så är och när Utsk. i pivemisserna förklarat sig finna mänga betänkligheter vid att afskaffa de stadganden om efterlysning af personer, som häfta för obetaldta kronoutskylder, så innefattar det i min tanka en stor besynnerlighet att ingå till K.
M. med en underd. skrifvelse, hvilken skulle börja med, att R.
St. anse betänkligt, att för deras del tillstyrka att nu gällande stadganden om efterlysning af skattskyldige personer må uphöra, men R.
St. anhålla likväl det K.
M. efter vederböndes hörande, mätte härom, på sätt Honom lämpligast synes i nåder förordna.
M:s rådgifvare anse nödigt och nyttigt, att i de stadganden, som nu härutinnan förefinnas, tillvägabringa någon förändring och derom göra framställning hos K. M., sä ligger det i K.
M:s skön, alt i saken, sedan vederbönde blifvit hörde, vidare förordna, men att R.
St. skulle frambära en sådan anhållan, del anser jag vara, minst sagdt ett steg, som icke är öfverensstämmande med det allvar vid allmänna frågors behandling, som R.
St. böra iakttaga, och jag tillstyrker således afslag å Utsk:s framställning i denna punkt.
Hr von Troil: Sista riksdagens StatsUlsk. hade i afseende på denna fråga föreslagit att nu gällande stadganden ang:de efterlysning af personer, som häfta för obetalte kronoutskylder, måtte såsom ledande till betydligt besvär och äfven kostnader, utan motsvarande gagn, varda uphäfvet; äfvensom att, då ett år förflutit, utan 8 H. 23 354 Den 5 Juli e. m. att uplysning om den skattskyldiges vistelseort kunnat vinnas, och vederbör:de befinnas hafva iakttagit hvad dem ålegat, K. M:s Bef.hfide må ega att, på lika sätt, som förfares med utskylder, hvilka i anseende till bristande tillgång icke kunna indrifvas, om dylika medels afskrifvande förordna, utan alt beslutet Kongl.
Kammar-rätten underställa.
För min del tror jag att sista riksdagens StatsUtsk. icke saknade fog till ett sådant förslag.
En hvar vet med huru mycket besvär och huru mycken kostnad det är förenadt alt efterlysa de personer, som icke betalt sina mantalspenningar, vid den tid de skulle betalas och huru sällan man får rätt på ifrågavar.-de personer, med ett ord huru små summor, som kunna till Slaten inbringas genom efterlysningar.
Då saken var före på den afdeln. af StatsUtsk., som behandlade frågan och som ansåg sig böra gå varsamt tillväga i fråga om huruvida efterlysning skulle hafva till följd, att en eller annan person, som nu betalar sina kronoutskylder, just derföre att han fruktar att allmänneligen efterlysas icke skulle betala om sådan efterlysning ej egde rum, så beslöt Utsk. att på grund deraf göra följande framställning: ”Vidkommande det i detta mom. tillstyrkta förslag om uphäfvande af nu gällande stadgande ang:de efterlysning af personer, som häfta för obelalte kronoutskylder, så, ehuru dylika efterlysningar synas endast förorsaka besvär och kostnader utan motsvarande vinst, tvekar likväl Utsk. att föreslå deras afskaffande, enär Utsk. befarar att åtskilliga skattskyldige, hvilka nu, för undvikande af påföljden att efterlysas, sina ulskylder betala, skulle, om detta äfventyr försvunne, sådant oftare underlåta, då flyttning till annan ort före upbördstiden egde rum”.
På grund deraf, har Utsk. föreslagit den underd. skrifvelsen, innehållande endast: ”att R.
St. hos K. M. i underd:het anhålla, det K.
M. ville efter vederbör:des hörande, härom på sätt lämpligast synes, i nåder förordna.
” Jag är lika med Hr Printzensköld alldeles af den tankan, att R.
St. icke böra i oträngdt mål framkomma till K. M, med underd. skrifvelser, men jag hemställer om icke han, som allt för väl vet huru sysselsatte K.
M. och Statsrådets ledamöter äro med de dagliga göromålen, måste medgifva, att man icke kan begära, att hvarje föredragande skall kunna med särskild upmärksamhet följa de många utkomna författningarne och om de befinnas i ett eller annat afseende bristfälliga, föredraganden, utan vidare anledn. från R.
St:s sida, finna sig befogad att genast föreslå en förändring i författningen.
Jag skulle således för min del tro, att i sådane frågor, som dessa, kan det ibland anses rätt, att R.
St. fästa upmärksamheten på ämnet och öfverlåta åt K.
M. att förfoga på sätt K. M. lämpligast finner.
Detta har varit afdelmns åsigt och den delas äfven af Utsk., hvilket synes deraf, att ingen person har emot den underd. skrifvelsens aflålande reserverat sig.
På dessa skäl anhåller jag örn Hr Frih. o. Landtm:s propos. till bifall å denna punkt.
Jag finner af premisserna i Utsk:s betänk.
, hvilka Hr von Troil nu har upläst, sådana skäl emot saken, att det icke kan annat än väcka min förundran, huru man det oak - Den 5 Juli e. m. 355 ladt velat tillstyrka 11.
St. att ingå lili K. M. med den af Utsk. föreslagna underd. skrifvelsen.
Kan Hr von Troli förneka att det icke ligger en motsägelse, att icke säga en ren löjlighet, deruti, att R.
St., såsom motiv för deras framställning, öppet erkänna, det de finna högst betänkligt att uphäfva gällande stadgar, men icke desto mindre anhålla att K.
M. skall taga saken i öfvervägande och derutinnan såsom Honom lämpligast synes besluta?
Jag delar med Hr von Troil den öfvertygelsen att Konungens rådgifvare äro med så många ärenden öfverhopade, att de icke alltid kunna medhinna att särskåda gällande författningar för att upsöka möjligheten af nyttiga förändringar.
Om nu dessa rådgifvare saknat tid och rådrum att fästa upmärksamhelen på detta ärende, hvartill de haft en serskildt anledn., enär K.
M. sjelf i nådig propos. vid sisth riksdag föreslog just det, som StatsUtsk. nu likväl funnit betänkligt att tillstyrka, så står deremot en hvar Landslnge fritt, om han dertill finner sig befogad, att derom hos K.
M. göra framställning då saken också kommer i gång och då vederbönde blifva i tillfälle att höras och K.
M. att derefter göra just hvad R.
St. här skulle begära alt
Han måtte göra.
Jag tror att man skall förgäfves söka vederlägga min åsigt, att man här i oträngt mål vill falla K.
M. besvärlig.
Det är för att bibehålla R.
St:s värdighet, för att gifva vigt åt R.
Sits skrifvelser till K. 31. som jag önskar, alt framställningar af sådan ari som denna, icke skola frambäras lill K. M. Jag förblifver således vid mitt tillstyrkande, att Ståndet ville afslå den ifrågavande punkten.
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle hvad
Utsk. i förevande punkt tillstyrkt ropades ja och nej; hvarpå H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Jag anhåller om votering, icke derföre alt jag anser saken vara af vigt men derföre att jag anser det stridande emot Ståndets värdighet, att besvära K. 31. med en skrifvelse af sådan art, som denna.
Den, sorn bifaller hvad StatsUtsk. i dess utlåt.
N:o 167, tillstyrkt uti 21:sta punkten, ronde efterlysning af personer, som häfta för obetalde kronoutskylder, voterar ja; den det ej vill voterar nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde punkt af Ulsk:s utlåt.
Vid votens slut befanns att rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 6.
Nej — 15. 22:o ang:de förändringar i stadgande för redovisnin 23* - 356 Dea 5 Juli e. m. gen af kronoupbörden-, och 23:0, ang:de preskription f ör skallskyldiges och redogörares ansvarighet. R. o. Ad. biföll livad
Utsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt.
Vidare förekom och lades lill handlingarne Utsk:s yttrande, alt öfriga i sisth riksdags StatsUtskis utlåt.
Nio 242 behandlade frågor, som nu åter blifvit i enskilde motioner väckte, dels blifvit besvarade, dels förfallit genom hvad Utsk. tillstyrkt i anledn. af K.
Slutligen förekom och bifölls den underd. anmälan och anhållan hos K. M., hvarom Utsk. i slutet af förevaride utlåt, gjord framställning.
Föredrogos och biföllos StatsUtskis nedannämnde d. 2 dennes på bordet lagde utlåtm:
Nio 181, i anledn. af väckt motion om anslag till upköp af passande djur för 2:ne stamschäferier; Nio 182, i anledn. af väckt motion om Statsbidrag för sänkning af sjöarne Hjelmaren och Qvismaren; Nio 183, i anledn. af väckt motion, angide löneförbättring för Kommjnistrarne i hufvudstaden ; Nio 184, i anledn. af väckt motion, angide inlösen för Statens räkning af 200 exemplar af en geografisk statistik karla öfver Sverige jemte beskrifning öfver riket; Nio 185, i anledn. af väckt motion, angide inköp af tidskriften ”Läsning för Folket;” Nio 186, i anledn. af väckt fråga om anslag till understöd för ingifvande af läroböcker för folkskolorne och läseböcker för allmogen ; samt Nio 187, i anledn. af väckte frågor om förändring i hittills gällande sladganden, angide influtne bevillms-medels leverering.
Lagerbjelke, Gustaf, och Hr von Troil, Sam. Gust., Stats- och LagUlskms d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
Nio 13, angide regleringen af de under RiksStatens 2idra hufvudtitel till rikets Hofrätter uplagne utgifter.
Föredrogs och bifölls Stals- och LagUlskms d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
Nio 14, i anledn. af väckt motion, om serskildt anslag för fångars vård.
Föredrogos men lades på begäran af Gr.
L ager bjelke, Gust., och Hr von Troil, Sam. Gust., ånyo på bordet Stats-och LagUtskmsd. 2 dennes första gången bordlagde utlåtm:
Den 5 Juli e. m. 357 N:o 15, i anledn. af väckt motion, ang:de förändrad plan för fängelse-reformens genomförande; och N:o 16, i anledn. af väckt motion om ersättning till Länsmän och Nämndemän i vissa fall, då de, i följd af deras befattningar, måste öfvervara ransakningar i brottmål.
Föredrogs och bifölls Stats- och LagUlsk:ns d. 2 dennes på hordet lagda utlåt:
N:o 17, i anledn. af väckte motioner om befrielse för dels alla rikets städer, dels vissa af dem, från skyldighet att bekosta fångars underhåll.
Föredrogos men bordlädes ånyo, pä derom af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Hr von Troil, Sam.
Gust, gjord begäran, Bankoötsk:s d. 2 dennes på hordet lagde utlåt:n: N:o 52, i anledn. af f. d.
Löjtnanten, Frih. C. J. Fleetwoods ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån; och N:o 53, öfver ett af förre Handlanden C. A. Gödecke gjordt ackordsanbud.
Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagde mern.
N:o 54, i anledn. af erhållen återremiss af utlåt.
N:o 35, ang:de afskrifning af f. d. Handlanden M. J.
Bergelins skuld lill Bankodiskonlverkel, vidblef R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut, och lades delta mern. lill handlingarne.
Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda mern.
N:o 55, med hemställan om afskrifning af ett odlingslän.
Uplästes ett af H r C a r 1 h e i m Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oskar, inlemnadt sålvdande mern.:
Hos II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, samt II. R. o. Ad. anhåller jag vördsamt att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, vinna befrielse frän updraget såsom R. o. Ad:s Suppleant uti Const.Ulsk., att räkna från och med Onsdagen d. 9 dennes. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde frän Ulsk:n inkomne ullålm, mern. och belänk:n, nemi. frän Stats-Ulskottet:
N:o 197, i anledn. af väckt motion om förhöjd upbördsborgeu för Kronofogdar; N:o 198, i anledn. af väckt motion, ang:de optionsrätt vid utarrendering af militieboställen; 358 Den 5 Juli e. m. N:o 199, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning i arrendet för indragna militie-boslället Koltorp i Jönåkers härad af Södermanlands län.
N:o 200, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter vice Länsmannen Peter Lök Rösler lill förmän för hans arfvingar; N:o 201, i anledn. af väckt motion om tillåtelse för häradsboerne att få till skatte lösa Häradsallmänningen Holavedden i Norra Wedbo härad af Jönköpings län; N:o 202, i anledn. af väckt motion, ang:de nedsättning uti de ålskiliige hemman på Wisingsö åliggande utskylder; N:o 203, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de uplåtande till Domkyrkan i Calmar af arrendeinkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande Calmar f. d. fästning; N:o 204, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse i fråga om Irenne kronan tillhörige jordars uplåtande lill utvidgning af kyrkogården i Calmar; N:o 205, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de väckt fråga om det i kronans förråd befintliga äldre lill krigsbruk oanvändbara kruts omarbetande till bergskrut; N:o 206, i anledn. af väckta motioner om donerande till Skellefteä stad af hemmanen N:ris 6 och 8 i Norrböle by samt af krono-allmänningen Kågenäset m. m.; N:o 207, i anledn. af väckta frågor om förändrade beskattningsgrunder för mjöl- och sågqvarnar; N:o 208, i anledn. af väckt fråga om uphörande af allmogens inom en del af Stora Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs läns Bergslag in natura leverera hemmans-ränte- och mantals- eller qvarnlulls-kol samt afskaffande af de för uraktlåten sådan leverering af dessa kolskatter stadgade vites- eller tredsko-böter; N:o 209, i anledn. af väckt motion om Statsbidrag till ersättande af kostnader för vägdelning på Gottland: N:o 210, i fråga örn underhållskostnaden för 2:ne vägar inom Färila och Hogdahls socknar i Helsingland; N:o 211, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd för upförande af en flottbro öfver Dalelfven; N:o 212, i anledn. af väckt motion i fråga om ersättning till en pensionskasse-inrättning för beväringsmanskapet och afskedade båtsmän uti WesterNorrlands län; N:o 213, i anledn. af K.
St:s StatsUtsk. i fråga om medel till fullbordande af Strömsholms kanals ombyggnad; N:o 214, i anledn. af väckta motioner om anslag för Strömsholms kanals ledning antingen till Westerås eller till Köping; Den 5 Juli e. m 359 N:o 215, i fråga om anslag lill kyrkobyggnad i Knäreds församling i Hallands län; N:o 216, i anledn. af erhållen ålerremiss af allål.
N:o 64, ang:de äskadt anslag för beredandel af rättelse i beräknandet af salpeterhjelpen inom provinserna Småland och Oland; N:o 217, med förslag lill sammanjemkning eller voter:spropos:r i anledn. af HiksSt:ns skiljaktiga beslut ronde åtskilliga till Slatsregleringen hörande frågor.
N:o 56, i anledn. af ålerremiss å vissa delar af utlåt.
N:o 37, öfver väckta förslag med afseende å föreskriflerne ang:de Bankens metalliska kassa m. m.
Lag- samt A 11 män na Bes v.- och Ek on.-Utsk otten: