Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Ori^Lnvalör, ffacnk k! r i o. Jag förenar mig med Hur Ryclmästaren Kvlenllicri-a i fullkomligaste matto, dock med förbehåll, at hela Ac-en oriplast mä < s R dderstapec och Adel» bifallas, häidst jag anser densamma, såsom förut laggd pä Bordet- wara fullkomligen bade känd och upläst, och emedan, i an» stende til den återstående riden af Riksdagen, som ar en dag, nägra erforderliga stiscursioner öfwer hela femtio ark icke rimnreligen kunna äga rum»
Hermid ropades
Herr 6 ri po» veaiär fcrtlor:
Som fag erfår at meningaina härom äro olika, sä begärjag votering.
Acer hördes rop af Ja och Nej.
Herr 6 ripe rins lär fortfor a nyo:
Men nu anhäller jag, at Herr Grenven och Landt-Marstalkei, brukar den förut kända Ämbets,Rätten som Landt» Marstal k, til frälsande af tidsspillan, ty hos mig och stora är icke fräga upstädd öm annat, än at bew>ll» ja til och med mera än wi firma; och til BerM», 12 46 ,1 ningschlcskottet kan man ju i närwarande ställning hajma blindt förtroende.
Hur Klingsporr, Osrstt.
Jag tnstäinmer med Herr Oripenvoalstt,- men begär allenast, atikiowcaHs: marte uttryrkeligcn nämnas, at ?r»jsLksc bllfmit o u plast bisaiiet.
Herr läst u n clc ak Knscn l c h ol st, Kbsrlrarst
Jag är alldeles af samma kanka, jom H r O ipsn>va'cki, pä de» grund, ak noga gr-mst-nde af sne,varande wiolöfriga Betänkande är i anseende lil livens korrthet bade omöjligt och torde länga hindrr i wa> gen för ännu rvigtigäre -fwerlaggninoac; men jag kan ej underlåta ,rstd detta tilfälle aitmärka, at hmar och en nn mätte inse med hmad slak man v> kat på en InltruÄioa förBewillningZrUtskotkek, hwilke» ätmindstone hade försäkrat ost om räktwisan af grunderna, dä wi nu icke eu gäng hume at granska dem.
Friherresäte, I. u 6 v i g fastsnskon.
Jag anser mig icke hafva fyllt mit kall, jasom Fistlmägkig för cu främmande ätt, om -ag medgas, at Betänkandet matte antagas utan granstning.
Dessutom fordrar ömtåligheten för Allmänheten en p-öfning, inna-' b-st it ka,ges.
Jag yrkar derföre
Betänkandets uplasande.
Herr af karstin, ftaban, Oon än det ffnlle bifallas, atingen upläsmng ma äga rum, anhäller jag likwäl, at de anmärkningar, stin en del af Högloft.
RidderstapetS och Adelns ledamöter lil äfwenkyrs ämnat göra mot mista stallen af UistotreiS krs» zsQ, malte komma under behörig pröfning.
Hans IUxce 11 snes Herr Grcfwen och Landt, Marffalken.
Höglost. Ztiddsrsk. per och Adeln torde Hära fwaradeo Nes och Ja.
Friherre Hv^s, Uria lo
Ii ens
Jag tror, at en sak af denna wigk icke bör sä hastigt af» göras.
BcskattniNgens re^srkition ar ct ibland de wigtigaste ämnen för wär öfwerläggning, och lag sku!< le för min.del anse stridande emouhwars mans lätt, ar någor Beslut fattades-, utan föregången granskning.
Jag begär dcrume, at Betänkandet matte uplasas, och ar någon VviormZ om uplasninge!: ef mä äga rum.
Herr ^/lalmstcölc!, 8 en) amin.
Jag underställer ödmjukast, cm det kan wara ccmvensb er med Rldderskapeis och Adelns wärdighct, ar cr sä wigtigk och betndligc amne, som Bewillnittgen, hmilken rörer hela Riket, skulle kunna förbigås titan uplasgude och äellber stian.
Jag, för min del, anhällcr pä det högsta, at Betänkandes mätte uplafaS.
Grefwe kl amiIrnn, A 6 o! pIi I., u 6 v i A.
Det är icke formeligt, ar bifalla ?roje6sr utan upläsning deraf.
Herr 6ri^sn^vslät, ssaeok stlrie, begärde Votering.
Manga hördes tala pä en gäng.
Hans Hxcel Isnae Herr Grefwen och Landt - Marskalken.
Dä en eller flere Ledamö - ter begärt uvlasning af Betänkandet, kan fädank ef wägras.
' Äter hördes manga pä en gang kala.
Herr Or i^rsn verl är, jsrcob Oric.
Men hwartil tjenar at läsa, da nian ej har tiifälle at granda?
Herr Grefwen ock Landt - Marskalken, Dek ar mi» rätt, såsom Landt Marskalk, at luca ups läsa LrojcQer.
Herr Oripsnvvalär, ^acoliUlric. §>m det skulle wara Kongl. Majus Nädiga Befallning, sa ceäsrrr jag» Härefter lät Herr Grefwen och Landt» Marskalken upläsa i:sta Art.'e!n as Bewillningös Utskorcecs Betänkande.
Grefwe kkrmilton, Aoolsrlr k,uä vi§, föresiog, ak med läsningen mätte fortfaras, ända ril slut af Betänkandet, da ^rv^> o tilion kunde göras a allisammanö en malle.
Grefwe läsvendsupk, Olas.
Jag kror det wore bäst, om pivsicilnion gjordes pa hwarje Artikel; meningen mätte wara , at anmärkningar sko» la göras mid hwarje §. särstilldt.
Hans Lxcsl!er>ca Herr Grefwen och Landt-Marskalken.
Ridderstam pek »249 pek och Adeln den up'ästa ilsta Atkikeln af Vewlll NinZScklstkotlets Betänkande?
Besvarades mrd Ja.
Läsningen as 2:dra Artikeln företogs, hwarwid Herr i^s n norstjarna, so ti an jIdelin, efter afhöeande af 7:de tVIomenis-, anmälte sig ar kala, och upläste följande OiÄamen.
I andra Artikeln af H'glofl.
Hemliga Utskottets B^willninas - kr.steöst, Lr för Biwillningen af löner och inkomster den grund följd, ak hwar och en, som icke har högre pennings-lön, an 202 "R ksdaler, skall mara fri frän al! afgift deraf, och at deri, hwars lön rj ofwerstigcr 602 Riksdaler, bör betala i kro(lent deraf, och kommer at under Lön förstaS jämwäl ärliga arfwoden och underhal! pa Stat, kroLenrsr, !vemilx-k.«»er, med hwad mera under
Lön begripas kunde.
I likhet dermed innehåller ock i. § 7. IVlnm : ac OstJ idisla 6cm^rgnisrs Betjente, hwilke, enligt 1789 ars BewilkmngsrFörordning, förut lika med Kronans Ämbets' och Trenstkmän, erlaggt 7 ?ioLenr af deras fastställda Löner, kommo hädanefter, a t af deras Arfwoden och Löner be? la efter samma grund, som för andra Ämbets- och Tleustemän i odman berörde matto utstakadk blifwit.
Icke dcstomindre förcstäs i nästföljande räder af samma lk/I menr, at utom /äöv< emer, ?rocurgrorer, d-lorsiii kulstiei, Lxereirie- Sprak, och Konstmästare, afwerr I? a 6: or e r rvid Kr 0 nans G e w ä r A-k»6: v r i s r, viretsteurer eller Förwaltare wld Kronans Kcut Bruk, Salpetersjuderi- lu tfteLstorer, 157 !250 i med flera sadana Ämbets- och Tjenste-mänj bäde i Städerncr och pä Landet, som ej hofwa witz
Lön eller ärligt Arfwode, skola efter hwars och ens-inkomst och förmögenhet taxeras ifrån l6 til mindst 4 Riksdaler, eller ci! alldeles lika stor afgift, som 17X9 ars Förordning utsätter för dem, jämte HoWättS och LocjuielLnovL-LommiiLarrLr somt LUar!L'-8igi!!L.-L OmbudS» män, bwllke sednare likmo!, äfweosom ^uicullsnrsr, Lxrrs Oräinsrier, Lands.Stads» och Jägeri - kUlLLIsr, med flera sädana Kronans och Städernas Betjente, som icke hofwa någon wist
Lön, eller som tjena allenast för kroviston, blifwit uti yrde lVInmsntLt af samma H. i frän Löne-Afgiften helt och hållet befriade.
De i slutet af 7:de lVlomeiuek ofwanuyräkiiade personer hofwa således alldeles icke fact magön mindsko.ing i Lenna del af Bewillnjngen, hwilket dock billigheten synes desto mer fordra, som de fleste deribland »varande Kronans Tjensteman, såsom GewarS is«, Krut Bruks - och Salpetter-Smderi-Föreständare njuta deras aflöning, dels genom ? ro vili u n e r n a beräknade til wista LroCsnr för de tilwerkade waror och persedlar, dels ock genom Arfw oden, och denna aflöning urgör för vägra knapr 200 Riksdaler, ost) för de öfriga gansta sällan mer än 602 Riksdaler ärligen.
Mast har sjelf Nadigst behagat föreställa Riksens Ständer nödwänvigheren af lindring k Löntagarens Bewlllmng,' samt i den a-sigt jämwä! eltergiswit den del af Bewillnings summan, som StarsWerlek tilkemmik; och hwarföre skulle da detze Tjenstemän ensamt dufwa wanloktade?
De bliswa del u.
I25l tan all twifwel, om de sörea Summor af 16 til 4 Niksoaler, hwilka troligen hofwa warit utstakade i jämnsörelse emot 7 ?r<:Lonr, widare bibehallaS Dosta Summor böra dersötk esker min tanka nedsättas och rättas ti! hwad för andra AmbecS- och Tjenste, män stadgadt är, nämligen, ingen afgift för den, som ej har öfwer 202 Riksdaler, och i ?rnOsnc för den, som. ager ni och med 6oo Riksdaler i a» lig inkonlst.
Om Hstlofl.
Nioderstapct och Adeln, som jag hoppas, instämmer med mig uti denna räktel« sr, såsom pa villighet och räcrwisa grundad, sä kunde der lanast stena det sätt, at de i staket af 7.'de lVloms!i!m uptagne, osman upräknade personer derutur alldeleö utesimas, da de kommo ac inbegripas under det ^eneeella förordnandet VIN Bewillnittg as Lön, hwarmed äfwen stall förstas ärligt Arfwvde, kroLenr ines mera, som dermed kan begripaö.
Herr as ddoräin, stoban Magnus. wille, såsom Ledamot uti BewillningS-Urstoktet, uplvsnings, wis meddela, ac Ucstortet ansett sig föranlatet fatta en wist ?linLipe: af Löner har dct warit lätt ac utsät, ta en wist ?rc)0.n>; swariaheren har warit, at taxera dem, hwilks icke äga bestämda Löner; men dä de af detta sta! ej kunnat undgå at betala någor, fä har Ukstottet, för ar stadga något wistt för i fraga warande personer, ansett lämpeligt, det de borde crlägg» fran 4 til 16 Riksdaler.
Grefwe I, e vv c: n la z u r, 0 I2 es.
Da fragair »lil Bewilinings-Ulstottct npstod, at nu nämnde personer med Bewillning ålägga, sann man wäl, at af deras ringa Löner, enligt Ucstottets fastställda princips, ingen kroLLlit kunde afdragas, men dä ätstiliige af c. 1252 Ledamöterna meddelke de uplnsningar, ar chur» de nema, som arsöljde drsta befattningar, ef kunde ^omma i fräga, skulle dock af defia Tjensteman finnas dem, hwars oäLkerminsraös inkomster kn»de stiga ända lii 6oo a 800 Riksdaler ärligen, U skotrrr har således krort sig säkrast minna ändamälek, da det för dem stadgade et maximum och minimum.
Herr I-gnnsrirjLrna, Jokan Wilke! m:
Del kan icke blifwa smärt ak erhålla underrättelse om lRLiorsr8 med de steraS ^rovistoner elier arswoden. 6umro!! mot deras egra utgifter kan minnas, om ej annars, genom nplysning fran Kongl. Machs och Rikets Krigs-OdileZium; och da i alla sall TaxeringSmänncn skola utsätta Bewillnlnqen ester hwars och ens inkomst, ka», af saknad kundskap om beiopper, något skäl icke hamras ril deras beläggande med en wist afgift, hwarigenom de, hwilkas inkomst icke upgär lil 2Oo Riksdaler, och -förthy borde wara frie Uou all afgift, skulle bliswa lidande, i iämnförelse med andra Tjenstemän af lika LönirrgS. wiltok.
Herr ai kk o rä i n. Jokan kvks g n rr s.
En sadan undersökning blir ganska svar och medför bade wrdiöftighc-k och osäkerhet, bä'dst, lil exempel fiore r ivid Kronans Gewärs-^siiarisr ena aret tilwerka ivo Gewar, och et annat är mer eller mindre, hwaraf fölstr, «l man ej har någon bestämd Summa ac rätta Asgifteu efter.
Hrns kixoeiicnes Herr Grefwen och Landc- Marffa! kcn.
Bifaller Högiofl.
Ridder ss - pet och Adela, at 7-Ve Punkten i Utskottets Betänkande ma förbiiswa oförändrad, sadan dcn är?
Swaradeö
Med läsning af arbra Artikeln fortfors, til silttct af ri. §. dä Friherre Larpulan, jjohan Lrecirio, Uvläste el OiAamou, sä lyo.mn: Den lilfredsställande känsian hos Riksens Höglofliga Siänder, at haima lättat bördan för nödlidande och betungade Medborgare, päminner mig, at hos Högwälborne Herr G efven och Landt-Marfkalken och Höglosiige Ridoerjkapet och Adeln wördsammast anhälla, at ivis den nvlästa 2.
Art. 11. §. af projecteraäL Vewillnings-Förordningen fä göra följande tillägg, det de Hemmans- och Jord-ägare i Finland, som genom Fiendens härjande under stdsta Kriget med Rysil-md blifwit lidande, äfwen malte undantagas, och de fa njuta tio ars befrielse för Bewillningens utgörande, i likhet med de r Allmoge, forn i berörda §' »ämnes, och de Städers Inwänare, som uti föregående 4. §. omförmälas.
At de§a Gränse - Hemman, omkring ! 50 til antalet, blifwit romliter ruinerade, husen afbrända, äkrar och ängar förwandlade ril grafwar och walkar, lös egendom och kreaturen borrtförva och Folket misthandladt, är en attrnant känd fak, såsom ork, at ägarne ej någon ersättning ujutit.
Det är derföre jag päkallar Höglofl. Rivdcrstapets och Adelns ädelmod och ömhet, at behjerta dessa Finlands Jnwänares svära belägenhet och livande, och gunstbenaget bifalla den af mig föreslagna befrielsen.
Friherre äVro6e, babian.
Den anmälan Herr Larou Larpelau gjort, hedrar hans tänkesätt och är wäro Högloflig?
Ridderffapets och Adelns behjertande.
De lidan:es antal är ej stort, men'synnerligen beklagan-?,värdi.
Denna gränsort/ sköfla!) af frenden: sou? förstört äcrar och angar genom Lspgrafwars och Fältwerks upkastande, är ej i ständ ac bidraga lil utgörande af en dryg Bennllning.
Jag henrställer således lil H-gloflige Ridderstaprtä och Adelns ömhet, at mildra desin olyckligas öde.
Jag nämnde, at deras antal ar litet.
Let lärer göra omkring izo Hemman; men jag får harwid anmärka, at beräkningen af Hemman ä i fräga myrände orter af Finland, är olika med den i Swerige, häldst de nu omtalta ej kunna kallas annat, an Hemwist.
Osta har stade stand blifwit lofwadt Äöoerna, men ingen hjelp har ännu kommit; den hade likwäl icke uleblifwit, om ej Högstsalig Hrns Majestäts Konung 6nlia b den IH:s fränsälie mellankommit, ty bemllning war redan af Honom gifwen, at deras förluster skulle upskattas.
Hanö kkxce!! onc o Herr G re swen och Landt-Marssalken.
Bifaller HZglosiige Ridderfkapet och Adeln, at de Hemmans-och Jordägare i Finland, hwilke under stofta Rysta kriget bevisligen blifwit genom fiendens framfart lidande, ma, pä salt Herr Leneralen Laron Larpelan föreflaZit, frän Bewillningen pa tio är befrias.
Beswarades med et starkt Ja.
Läsningen af Andra Artikeln fortsattes til flut.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalken gjorde proposition: Bifaller Högloflig?
Ridderstapet och Adeln Kora Artikeln, med den förändring, fom Herr Laron Larpelan föreflagit?
H,vilken med Ja beswarades.
' 12;; Herr klätt ock DnZ, 6ukiaf, fann, at Hnsbehvfs-Qwaniar, hwilka cro fria fran all flagS afgift, borde äläggas nägon Bevillning, häldst bejamina mdrändels ärv anlaggda och nytlfas lil de stattlaggda Qvarirarrias försäng.
Herr ak kkoräin, jokan. ^ HitsbehofsQwarnar hafwa i alla noer warit Magna fran afgiftcr, och någon afgift synes fä myeket mindre behöfva dem alaggas, som, i fall de göra stattlaggda Qwarnar något försäng, sudant kan i laglig ordning häfwas och rättas. gidje Artikeln uplastes och blef, ester derom af Hans Lxcellence Herr Grestren och LandtMarstalken gjord xro^olkion, af Höglosiige Ridderstapet och Adeln bi-alien.
Läsning af 4tde Artikeln söreto§s.
Grefwe Xalling, ?eKr. Såsom Ledamot i Bewillnings-Ukstottec har jag mig bekant, at efter öfwerläggningar, rörande Bewillnings erläggande för öfwerflödig betjening, Uistottet stadnat i det beslut, at Len, som har en minderårig Tjenstegosse med Ikvrce) stak för densamma betala lika mycket, som för en werkelig Betjent.
Jag hemställer, om man ej ma fä äga i sin tjenst dylika gotzar, hädanefter som hittils, utan nägon siags afgift, häldst Kongl. Maut och Kronan hwarken winner eller förlorar, om jag kläder en sadan i Ittvrce eller ej.
Grefwe lksvsnksuvr, Lie es.
Dä Utskottet med Brwillning älade desia Tjensiegssiar, war i2;6 ej tankan, at dymedelst erhålla någon be-ydlig summa; UtstotteLs afsigt war endast i moralist! a:'sende ven, ai härmedelst hindra, at ej sädan ungdom, pa Landtbru^ers delost nåd , mane til en höastfkadelig ftdfdrstämmng i Dtaderna indragas.
Hem,' af Hioräin.
Jag tror, at Herr Gett we La11lNF8 amu ark'i ng forstvinner, om Tjenstrg. stm ej klädes i Zllivrös; Dä betalas för de-u ingen afgift..'
Mea da' Uigkottet antagit den xriueipe, at för Bxljenker med I_.ivrös sturle ber alan, h .w
Ntstoitet gän ifrän denna princips, om ej G star, klädde pa nämnda sätt, aftven blifwit ätaggde Bewillning.
Herr HI o rä an liol p e, Antiers.
Jrg sak nar, al bi^nipaAs - hästar arv beskattade.
De boroe wara det, i span ryet derföre, at obehöige personer nyttja sadana, h-varigsnom fodrr tages ifrän Landtbruket, saint mjölken fördyras i S.aven för den fattiga.
Herr ak Hl o r ä i n.
Us de frän RikSgaldsLontoirst inroinira upgijrer är inhämtadi, at för dynka hästar sä litet instutit, at ve '-ks lönt widan dera ligga någon Bevillning.
Minne hafna undandragit gg at betala denna afgift, un er fö'-ewär. dninz, at re hästar, som nyttja- för Lhuip?.
Fsr, tvoro Twnsthtstar; Utskottet har der,dre aa.en lämpligare o.y sakrare, a. lägga Bewillning pä Magnar.
Grefwe kalling, keiir, instämde häruti.
Herr -—- 1257 Herr k^oi-äsnstolps, -i.näsf».
Arg hör Äfsigten wmir, at öla Statens inkomster; och monne det icke dä wo>e bäst, at l.gga Bevillning bäde pä Magnar och H strax.
Grefwe Uervenstaupt, Llaes.
A i/gy ärs Bcwillning, aläggas -val LcssuipLKs-hästar med icke ringa Be il!ning, bock med std ma undantag, at det blef gansta lätt at undandraga sig densamma, hwilket bast bewises af den ringa summa, som i denna egenskap mgatt, hvars belopp sällan upgätt til 4000 Riksd ler; af denna anledning och med den wischel, at -säkrast trästa d.likt öf verflöd inom alla Ständ, samt at Medes, en be ydlig v e summa kunde päräknas, har U stöttet pros Larat ben förälwrittg, at med en Zrastuel li-en
Be villning belasta alla stagS Magnar och L^uipLZer.
Herr af thorck in.
N'r man ser, huru mycket som är pälaggdt för kchuipaAe-hästar uti I/Zy nrs Bewillnings-Förordning, skulle det tros, at betydeliga summor influtk; men det förhäller sig icke sä, ty efter anställd granskning har man funnit, at pä fyra ar, per meäium räknadt, icke mer än omkring 4000 Riksoaler erlaggts.
Jrg tilstyrker derföre, at det mä förblifwa wid Utskottets xros-Ä. Grefwe posta, -ärvoä ktrie. Wid Åtskilliga Rättegångar, ssm, rörande detta ämne, sörewarit i Kongl. Götha H-st - Rätt, har man alltid funnit, at i staga ställde hästar sätt rnttichus af Arbetshästar, och bertil har icke saknats anledning, ty man har bewisligen en eller annan gang nyttjat dcha hastar til andra behof, än endast körning för 153 iL; 8 sä. kallade Herrskaps - W -snar.
Jag ånsätter sälebes om proposition pä Betänkandet.
, Herr Grefman och Län d k.
M a i skal ken.
Bifaller Höglofligc Rldderffapet och Adeln, at det mä förblifva wid hwad Utikottet föreslagit, sä at Bewillning lägges blott pä Magnar?
Besvarades med Ja.
Läsningen fortsattes.
Herr dloräenllcilps, Gullers.
Jrg hemställer , om ej någon afgift bör älaggas ,ör Guld och P aker, äfvensom, i fall öfwerflödet stiger sä högt, at man sätter silfwerbestag pä Seldon, och bendler m. m. samt förgyllning pä Bordsilfver.
Herr Klinxftporr, 6src1r.
En Sked mä man wäl hafva förgylld, om man sä will; den älgås icke da.
Herr ak 0 r cl i n.
H lr är icke fraga om at förbjuda Silfwer, utan om betalning för öfverflödigt bruk deraf.
Flere önskade, at det matte förblifva wid hwad Bewillnings-Utskottet föreslagit.
Läsningen fortsattes til y. Z., dä Herr klorclen stolpe, Gullers, yttrade:
Jag yrkar, at Förteckningarna pä dem, hwilka anmält sig at spela eller icke spela kort, mätte i Socknestufworna uplasas, pä samma sätt, som om Tobaksrökare stadgadt ar, ty eljest blir det omöjligt at.contrsllsra, de spelande af sämre Elasten.
Grefwe ittervLnKaupt, Llaeg.
Hvad Tobaks nyttjande angar, betalas derföre af de Tre Scanden afgift, örn Le deraf göra något brud eller e-; men da Bonde-Ständet 'förbehållit sig, at endast e,>er angifning ugöra denna belaluing, har U stoltet ansett nyttigt lil Kronoberjeningens nödiga uptysning, at särstillda förteckningar skulle förfärdigas och ärligen a Predikstolarna uplasas, fa wäl pä dem, p m sig anmält, som ä de, hwilka det ej gjort.
Med kortspel förhåller sig olika; lnäiviäuor af alla Stand böra bertil angi! >va sig; och jag ,vägar hemställa, cm ej dels widlöflkghetS nndwikanve, dels omst lndigheien förbjuda, at med dylika förteckning ..r' pä tua fakt förfar c s. Herr ak Xorll!n. Saken kutide utan twisiwel lätt hjelpas, vin det wore ak scwponsra, at det förestalpm sia gandet brhöfdes.
I.g anfer det alldeles iiiäiiierem.
Hans blxcellenccr Herr Grefwen och Landt- Ma rst alke Bevåg rr Rioderstaxet och Ltdeln, at det puosi.Lteracle tillägget om korlfpelning införes?
SwaradeS
Herr Xoräenlinlpe, ^näer.-?.
Aag stulle i djupaste ödmjukhet hemställa, om Bewi.ming ej äfwen borde erlöggas för et öfwersiodigt alttal.hundar , til exempel g stilling rör hwarje.
Personer gistcas, som deraf äga tre a fyra koppel.
En och annan Ledamot af-Riddcrstapet och ALeln kunde härmed icke conkormLiu sig. 1260 U 'pä gjord xroxosition af Herr Grefwen och Landt - Marftalken, ble, 4:0c Artikeln brfaklen. 5tte Artikeln uplästes och bifölls. i.
§. af 6:te Artikeln uplastes.
Wid det stadgande deruti, at den, som til Taxeringsman skriftligen kallad warder, icke mä utan laga förfall undandraga stg förrättningen, föresicg Grefwe bi 3 m!! ron , ^äo!x>b 6uävi§, Lt ordet Laga mätte utgå.
Hans Lxcellsncs Herr Grekwen och Landt -
Mar stal ken gjorde häruppå vroxolttion, fvm af manga med Ja beswarades, men Grefwe 6 erv 6 nII aupt, sig, at vet more nogsamt kanot, huru smärt det osta wore för Landshöfdingarna, at finna personer, som wille wara Taxeringsmän.
Något band hade Be.Mnings - U skottet trott böra äläggas dem, som dertil blefwe kallade, hildst exempel wore, at ofta bland Taxeringsman et helt Ständ saknats.
Herr 6/llensäIer, Lsmus! intygade, at det sä fö-hölte sig, som G ef.ve I^e-wenLauxt anfört.
I land hade inga af RidderstapetS vH AdelaS Ledamöter kommit, utan tre Ständ ensamma förrättat taxeringen.
Herr 6axercronrr., HanZr, trodds stdant Lättast kunna hjelnas, om Ridderfkapet och Adeln singe stel sive i Lrovincsriur Malja, hwilka för dean stukle istta i taxeringen. W». »»-»>->— I-6l Herr ak Isil or 6 in.
Om den mmlrocirn flulle söljas, sa ftuiie ofta ingen kcnr-na.
Jag hrrnst-Iler ödmjukeligen, om det ,q"r an; det är för »rödwändigheten skull, sorn BeLvillni-rqs.Utstvttet uttryckeligen satt Laga söriÄL, och jag för ruin del fruktar, at taxeringen annars icke kunde för sig,gs.
Grefwe ltt emil ron.
De hafwa ju alltid gatt för sig förut.
Herr ak Klorelin.
Men dä hander, ai de tre Sranden taxera der fjerde.
Grefwe Hamilton förklarade sig-icke wilsta tlifwa underkastad, såsom er kväng, at wara Taxeringsman.
Herr 6^11 o na 61 or.
Om jag någonsin kunde winna det lugn, lvm andre redan ernått, skulle jag ej undandraga mig et g-,omäl, h.armed desiulom min egen förmon är sörtt;ipsiad.
Jag tror för öfrigt, at det förslag Herr OsZercrankr upgifwtt, more den tjenligasie medelwäg at sörja i venna sräga.
Friherre lVro 6 o, wadian.
Om de! klif»ver en pligt at wara Taxerings»; n, sä ön.kar jag Stmindstone, at Tjenftemanna - C asien matte derifrån undantagas; ven har osta forsander, sör hwilka den sjelf är oskyldig.
Gj efwe Oervenlrauxt, (lines.
Tjenst ar alltid
Laga förfall.
Herr al stö o ostin.
J-g för min del anser ej et sädant undantag tMligc; det lunde någonsin - 1262 des hända, likasom i Dalarne, at blott en Adelsman sinne?, sinn rcke ar i tjenst.
Grefwe Uervenlaanpt.
Jag hemställer ödmjukeligen, em de' ej ma sö.blistva »vid hwao U - stöttet sörestagit, hlldft laga försa ! inbegriper fa manga, at dee airdä ej blistver swart, at' luid,lipp» fadana förrättningar.
Herr h^srcranrr:, llon»r.
Länga resor as 8 och 9 mil samt ersältnings-ans. ar hasa'» arant v.fakerna, hwarföre man ej warit- hog
M emottaga sörtroendet at wara T.-.xeringsman.
Jag hemställer allt za, om icke te jörstoinna.
Anmältes och emottogs en Orputrrion stan det Högwördiga Preste-Srändct, anstrd af Herr Bistopen OoUor äVeiusinLn, som lörnwle, at Preste-Ståndet, lika med Rwderstapet och Adeln, bisalttt en afgift af 100,000 Riksdaler, lil betalande af ^Deras Kongl.
Högheters Hertigarnes stulder.
Ästrenwäl hade P.este - Ständer ldcehast och asgjort Hemliga Ulstotteto IhococoUs - Utdrag, rörande beräkningen af den afgist, som iil LreclitSedlarnas rcalikation blifwer nödig; sanil til Kongl. Majtt r ullderdänighet öfwecleiimat, at widtrga nödiga malt och steg lil Uealilakionens befrämjairde, pä satt det medföljande IwoeocollsUtdraget, hwilketj Herr Biskopen astemitade, närinare stillle. utwifa. Bewillni: gs - Utstotcek?
Uepartitions-krojeÄ hade Ständet likaledes bifalli', nred rrägra fä anmärkningar, som genom peo ocollsUtdrag stulle tilkännagifwas, sann för öinge lil nä - -26z sta Riksdag utfatt tiden för Bewillningens fortfarande.
Deputationen beswarades och afträdde.
Atttrligare en Deputation fran det Hederwarda Bonde-Ständet, anjord af Riksdagsmannen Dars Olofsson i Groröd, som förmalte, at Ståndet förehaft och åtgjort twänne Hemliga Utstottets krotocolls - Utdrag , angående Upstattningen til Förmögenhets - afgifken , samt om Styrelsen af Uanco- och Riksgälds-Werken; hwaromkrotocollsUtdrag ftnlle til Ridderfkapet och Adeln asiemnas.
Beswarades och afträdde.
Uplästes följandet Utdrag af krotooollerna, hallna i det ^Zgwordiga Preste-Standcto klena wid Riksdagen i Norrköping den ro. och n. ^Zunii ichoo.
Den io.