Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall icke inlåta mig i discus» sion öfver detta ämne, som Hr Lagerhjelm nyss afhandlat, emedan första frågan, efter det R. o. Ad, nyligen beslutat D e ii a i November e. m. ali ingen del af bankens ifråga var. vinstmedel skall för banken reserveras, måste vara att bestämma huru denna tillgång skall (rån banken aflemnas ; antingen pä en gång eiler med i:del årligen, eller, på sätt l!r von Hartmansdorff' föreslagit, med -® aldar del första oell ^:del de följande åren.
Detta anser jag böta afgöras, innan vi skrida lill discussion uti det af Hr Lagerhjelm framställda ämnet.
Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Hr Mannerskantz^ anförande, uppmärksamheten deruppå, attftågan om huru stor andel af bankens räntemedel årligen skulle utgå till det ena eller andra föremålet borde blifva den, hvilken R. o. Ad. pröfvade, och hvarom Ståndet beslutade , sedan den frågan , som förut varit under öfverläggning, först blifvit afgjord , nemi. det ändamål , hvartill ifrågavar. medel skoia anslås.
Om R. o. Ad. först behagade afgöra den frågan, till hvad ändamål de reserverade medlen skola anslås, hvilken fråga redan varit under discussion , torde , sedan den saken blifvit bestämd, R. o. Ad. bestämma, om, enl. U.tsk:s förslag, årligen en femtedel skall utbetalas eller något annat förhållande skall äga rum.
Sedan jag baft förmånen hos Hr Frih. o.
Landtm, se de förslag, som utaf Hr von Hartmansdorff och Hr Lagerhjelm äro inlemnade, har jag föga att tillägga.
De äro uppställda i så allmänna termer, att de icke binda händerna på Utsk., och det är just hvad jag ville visa med mitt yttrande.
Jag ville anhålla, att, då en så betydlig summa är att disponera, R. o. Ad. icke måtte på förhand genom några bestämmelser binda Utsk. eller sönderdela summan i för små delar, hvarigenom de välgerningar, som eljest kunde vinnas för landet, skola gå upp i rök.
Jag tillstyrker att hela summan Öfverlemnas till vederbör.
Utsk., under en i allmänna termer uttryckt önskan, att det eller de Utsk., sorn vederbör, måtte tillstyrka densammas användande till allmänt nyttiga föremål, hvaribland inrikes communicationens befrämjande hufvudsakligen bör afses.
Efter det beslut R. o. Ad. fattat, lärer nu fråga blifva om litt.
B i BancoUtskts betänk., derunder Utsk. tillstyrkt att hvad som af vinstmedlen återstår, sedan en million blifvit undantagen såsom reservfond för banken, skulle hållas statsverket tillhanda.
Som nu bela summan återstår, så kommer också hela summan att hållas statsverket tillhanda.
Om derföre Hr Frih. o. Landtm, först framställer propos., huruvida R. o.
Ad. instämmer i Utsk:s förslag, att medlen skola hållas statsverket tillhanda; så får R. o. Ad. tillfälle att besvara den proposm med nej och derefter komma till de särskildta förslagen rör:de grunderna för medlens användande.
I annat fall fruktar jag, att vi komma i en preliminär votering alldeles onödigt.
När vi D«n ai November e. m. vi komma till litt. c), skall jag anhålla att äfven få yttra mig.
Ståndet har ännu icke kommit från t punkten litt. a), eller rättare sagdt den inledning, som finnes til! denna punkt ; ty såsom Hr Mannerskantz rikligt anmärkt, bör val R. o. Ad., som genom sin votering förklarat att ingen del af bankens vinstmedel skall användas till reservfond för banken, närmast derefter afgöra i hvad ordning medlen skola utgå, om det skall ske med ^:del årligen, såsom BancoUtsk. tillstyrkt, eller på sätt jag föreslagit, eller såsom någon annan kan komma att föreslå.
Åtgärden lärer blifva t vS fal Idig C 1:0 att, om Stånden icke blifva ense om det beslut R. o. Ad. fattat i afseende på reservfondens obehöflighet, afgöra frågan genom förstärkt BancoUtskott; och 2:0 bestämma i hvilken ordning medlen skola från banken utgå.
— Jag hemställer derföre till Hr Frih. o. Landtm., om icke den frågan, Hr Mannerskantz uppgifvit, bör försl afgöras, i sammanhang hvarmed jag anhåller att min framställning äfven måtte komma under R. o. Adis pröfning, nemi. att £ måtte utgå första året och \ under hvartdera af de 3 öfriga.
Skulle man ej vilja antaga det, utan blott att J:del skall utgå årligen; så blir skilnaden endast den, att medlen utbetalades ett år längre.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. 9.
Ad. torde erinra sig, alt Hr Landtm., vid den första discussionens slut, tagit sig friheten framställa, om icke föredragningen borde ske på det sättet, alt R. o. Ad. först pröfvade medlens användande och sedan i hvad ordning de borde utgå.
Ingen erinran hade då dervid blifvit gjord; R. o.
Ad. hade visserligen icke fattat något beslut derom, och således vore det öppet för R. o Ad. att nu eller efteråt pröfva frågan om den ordning, i hvilken medlen skola utgå, och finge Hr Landtm, medgifva, alt det vore fullkomligen likgiltigt hvilken (råga först pröfvndes; men då R. o. Ad. likväl, vid Hr Landtnäs första framställning, hvilken var stödd på BancoLltstis sätt att framlägga frågan, icke gjort någon anmärkn., bade Hr Landtm, tagit för nära afgjordt, att frågan skulle pröfvas på sålt Hr Landtm, nämnt.
Mitt sista förslag var något ofullständigt deruti, alt jag ej tilläde att frågan till hvilka föremål medlen skola användas icke kan blifva föremål för afgörande i förstärkt BancoUtsk., utan i det förstärkta Utsk., som kommer att behandla medlens fördelning.
I händelse man nu öfverhoppade frågan om medlens utbetalning, sfi skulle man först komma alt afgöra frågan om medlens användande, hvilken troligen förekommer i förstärkt StutsUtsk., och sedan frågan om deras utbetalning, som förekommer i förstärkt BancoUtskott.
Men bäst torde likväl .7 H. 3i Don 21 November e. m. vara alt hålla de frågor tillsammans, som höra till förstärkt BancoUtsk., d. v. s. frågorna både om reserv-fonden och medlens utbetalning, samt låta dem, som höra till förstärkt StatsTJtik., komma efter.
Jag önskar att StatsTJtsk. måtte genom sill beslut, i afseende på bancovinstens disposition, komma i tillfälle ati tillstyrka åtskilliga anslag till allmänna arbeten, hvilka icke blifvit upptagna i Utskls förslag, på sätt som synes af de reservationer, hvarmed jag bifogat betänk.
; men jag hemställer till Hr Lagerhjelm, om det gagnar till något att nu meddela en instruction, innan SlatsUlsk:s förslag blifvit pröfvadt, att ifråga var. medel skola användas på stora och icke på små företag, synnerligast som en instruction, affattad i så allmänna termer, blefve föga bindande; dessutom kunna de finnas, sorn anse medlen icke illa använda, om de spridas på olika punkter i Riket och således blifva mera allmänt fördelade, än om de användas blott på ett eller annat stort företag, ehuru jag icke vill hafva sagt, att, om tillgången ökas, frågan om större företag icke bör betraktas annorlunda än hittills.
Jag nämner detta, idott för att tillkännagifva, det jag tror, att om Hr von Hartmansdorffs förslag anloges i afseende på medlens fördelning, så vore StatsUlsk., som förmodligen kommer att handlägga frågan till slut, efter detta Utsk. börjat dermed, icke bundet i de förslag de komme nit framställa till Stånden, och derigenom kunde man undvika votering i förstärkt StatsUtsk., så väl som uppehåll i ärendets behandling, som i annat fall komme att äga runi.
Jag öfverlemnar åt Hr Lagerhjelm att sjelf bedomina, om icke lämpligast är att R. o. Ad. yttrar sina åsigter med full sakkännedom, när extrastatsregfertn företages.
Skulle då visa sig, att Utsk, afsett för små företag, så äger man tillfälle att dervid bestämma till hvad slags större företag tillgångarna höra disponeras; men att ingå i obestämda föreskrifter, som föranleda voteringar i förstärkt Utskott, gifver blott anledning till uppehåll.
Jag utber mig R. o. Ad:s tillgift, om jag ansetts upptaga tiden med denna anmärkning; men jag har trott det vara bättre att göra det på förhand , än alt genom tystnad söka hindra riksdagens fördröjande.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade först bestämma i hvilken ordning frågorna borde afgöras.
Jag får ytterligare begära, att den propos., hvarom jag anhållit, måtte först blifva framställd; ty innan man gör sig reda för hvartill man skall använda något, måste man veta hvad man har att använda, i hvilket hänseende emellan Hr von Hartmansdorffs och Dsn ai Nojimbt e. o. 243 Utsk:s förslag den skilnad visar sig, att, enligt det förra, skulle 1841 1,200,000 r:dr och de följande åren 600,000 r:dr vara att påräkna, hvaremot, enligt <ui serl iwre, beloppet, så väl för nästa som de följande åren, skulle utgöra 600,000 r:dr årligen.
Äfven jag vågar hemställa, ojn icke R. o. Ad. skulle linna lämpligt att först till afgörande företaga den frågan, i hvad målning medlen skola från banken utgå.
Sjelfva uppställningen af BancoUtskts belauk., der det ämnet står främst, tyckes föranleda dertill, att sedan R. o. Ad. afslagit
Utskts tillstyrkande augtde reservfondens bildande för banken, dernäst bör till pröfning förekomma i livad oidning vinstmedlen skola utgå, och anhåller jag derföre, att R. o. Ad. ville förena sig uti Hr Mannenskanlz's yrkande.
Det skall vara mig likgiltigt, om R. o. Ad. algor den ena eller den andra frågan först; ty då de icke hafva samband med hvarandra, synes det vara svårt att bestämma hvilkendera frågan bör hafva företräde ; men i afseende på tidsbestämmelsen, under hvilken dessa medel skola utgå från banken, får jag nämna att med den kännedom jag tror mig äga om statsverkets tillstånd vid denna riksdag, kan det vara likgiltigt, antingen detta anslag från banken utgår med dubbla summan det första året och de andra åren endast med |:del, eller om det utgår med ^.‘del för hvartdern året; ty då Riksg.contorets behållning i alla fall är tillgänglig, kan man icke tänka sig så stor assignering, att Riksg.contorct skulle råka i förlägenhet i fråga om förskott af det belopp, hvarmed något års utgift kunde öfverskjuta den gidel ai bancovinsten, som för året vore att påräkna.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg den fråga, sorn först borde afgöras, vara den ordning, enligt hvilken medlen böra från banken utgå.
Ad. behagade bifalla, att, på sätt BancoUtsk. föreslagit, den ifrågavar. reserverade vinsten och capital-öfverskottet må till belopp af en femtedel årligen från och med 1841 utgå.
Hr Landtm, yttrade, att dernäst förekomme frågan om medlens användande, och hade BancoUtsk. föreslagit att de skulle hållas statsverket tillhanda, Hr Lagerhjelm:
En värd talare har förklarat sig icke kunna inse, hvartill det skall tjena alt nu meddela en q44 D «n 21 Novcmbe r e. m. instruction för StatsUtskottet.
Det synes soin den värde talaren ansåg lämpligast att öfverlemna dessa medel utan vidare bestämmelse till statsverket.
Visserligen kunde man så tänka sig behandlingen deraf; men om följden då blefve att dessa medel användes att nedsätta beviliningen, eller för att komma den att helt och hållet upphöra för ett visst år, eller den på annat sätt söndersplittrades, så att ingen följd kunde uppkomma för de ändamål, som synas hafva vunnit lifligt deltagande inom R. o. Ad., nemi. befrämjandet af communicationer och andra allmänna företag ; så hade man stängt vägen för sig sjelf och blifvit hindrad att få fram livad man önskat.
Någon instruction ligger dessutom icke uti den bestämmelse, som innefattar en sammanjemkning af Hr von H artmansdorffs och mina åsigter, och som är följande, nemi. att bankens enligt iBlg års hufvudbok utöfver grundfonden reserverade vinstmedel skulle användas till befrämjande af inrikes communicationer samt till andra allmänt nyttiga företag, på sätt R.
St. komma att närmare bestämma, sedan vederbör, ötsk. deröfver utlät, afgifvit.
Genom ett sådant beslut har man tillkännagifvit, att man icke vill att dessa medel skola utdelas öfver hela Riket, men val att något allmänt nyttigt för efterkommande genom dem skall verkställas, och man har lemnat öppet för R. o. Ad. att närmare bestämma sig, då StatsUtskts förslag till extrastalsreglering förekommer, uti hvilket alla dessa ämnen äro citerade, på hvad sätt raan vill att medlen skola användas.
Man har blott sagt, att de skola användas till åstadkommande af dessa nyttiga företag inom Riket, hvilka säkert röna deltagande inom R. o. Ad.
Hamilton äfven ingått på denna åsigt, så finner jag icke hinder att äfven öfvergå på den, hvarigenom den förebråelse förfaller, som Frih.
Sprengtporten framställde mot mig, att R. o. Ad. skulle på förhand fattat något beslut, derigenom att hälften nämndes såsom till visst ändamål bestämd; och vid sådant förhållande hemställer jag till den värda talaren, 0111 propostn innehåller något hinder för ämnets fullkomliga behandling inom StatsUtskottet.
Jag har i mitt yttrande omtält de stora företag till hvilka jag önskade att man måtte reservera någon del af dessa medel.
Dessa ord ”stora företag eller mindre företag” ingingo icke i mitt förslag, utan anfördes blott såsom motiv för mitt yrkande , ehuru jag är öfvertygad, att R. o. Ad., när frågan blir att använda dessa medel, icke skall tveka i valet af den princip man bör följa; antingen hela summan skall splittras till små företag, eller man skall anslå medel till stora företag, som påkalla Rikets samfällda kraft och befrämja industriens lifvande för framtiden.
Medlen hafva från industrien ingått till banken och böra utgå till industrien för att ånyo blifva fruktbärande, till ökad styrka och säkerhet för banken i kommande tider.
Dan 21 No ve nili er c. m. 2:'|5 Frill.
Jag vill blott anhålla, att den propos. måtte framställas, som Hr Frill. o. Landtm, redan angifvit sig vilja göra derpå, huruvida R. o. Ad. gillar hvad Utsk. föreslagit, nemi. att dessa medel skola hållas statsverket tillhanda, och att Ståndet derefter må komma till öfverläggning om Hr Lagerbjelms förslag.
Då Hr Lagerhjelm frångått sitt första förslag att fördela summan i 2:ne delar, samt lill — kännagifvit att det blott varit motiv han anfört och icke något förslag till redaction, som skulle ingå i beslutet, när han yttrade att dessa medel hufvudsakligen borde användas till stora företag; så får jag blott tillkännagifva, att jag numera icke äger någon anntärkn. mot det förslag till redaction Hr Lagerhjelm uppgifvit.
Jag kan icke erinra mig, att någon fordrat propos. till ovillkorligt bifall på Utskts förslag, eller att medlen skola öfverlemnas till statsverket, sorn någon talare trott kunna gifva anleda, till det missförstånd, att meningen dermed kunde vara att nedsätta skatterna eller åstadkomma lindring i bevillningen; och om ingen yrkar denna' propos., tror jag att man skulle kunna förena sig i Hr Lagerhjelms sednaste begäran, som jemväl öfverensstämmer med hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit; ty jag anser ändamålet med medlens disposition vara bättre uttryckt, om det säges, att de skola användas till allmänt nyttiga företag och andra allmänna behof, emedan Flsk. då icke är bundet i sin pröfning.
Jag vill blott förklara, det jag instämmer med Hr Lagerhjelm uti den propos. han begärt, emedan jag icke tror mig kunna gå längre.
Den ar affaltad i sådana ordalag, att den lemnar tillfälle att använda medlen, dels till statsbehof, dels till allmänna företag, och dels till utdelning på länen; hvarigenom allas önskningar kunna i sinom tid tillfredsställas.
Jag anhåller derföre alt denua propos. måtte blifva motsatsen till Utsk:s förslag under litt. b).
Jag nödgas yrka propos. på litt. b) i Utsk:s förslag, icke derföre att jag vill bifalla, utan emedan jag vill afstå detsamma; men jag anser nödigt, atl det blir formligen af R. o. Ad. afslaget, innan R. o. Ad. bestämmer grunden för medlens användande.
Jag har ingenting emot alt denna punkt afslås, likväl med förbehåll att det icke må vara R. o. Ad. betaget att sedermera använda en del af dessa medel för statsbehof.
Cederström visserligen hegart propos. på Utsk:s förslag; men då Utsk:s förslag innehölle följande ord: ”alt. hvad derefter återstår, hålles statsverket tillhanda,’' behagade R. o, Ad. finna, att Den 21 November e. m. sedan R. o. Ad. fattat ett annat beslut om mom. litt. a), än det BancoUtsk. föreslagit, kunde Utsk:s förslag i nu i frågavar. mom. litt. b) icke mera bifallas , oell således ej heller propos. derå framställas; det vore visserligen likväl Frih.
Cederströms och hvarje annan ledamots rätt alt begära propos. derå, alt bela summan skulle hållas statsverket tillhanda, men Hr Landtm, hade likväl trott, att Frih.
Cederström föredragit ett annat förslag.
Jag har sagt att jag begär propos. på Utsk:s förslag under litt. b), för att afslå hvad Utsk. der tillstyrkt, nemi. alt hålla statsverket dessa medel tillhanda.
Utsk. har visserligen, såsom Hr Frih. o. Landtm, anmärkt, uti detta betänk, tillstyrkt, att en million af dessa medel skulle användas till bildande af reservfond för banken; men Hedan det tillstyrkandet är afslaget, är hela beloppet tillgängligt för statsverket , sorn deraf komme i åtnjutande, i händelse litt. b) bifölls; men jag hoppas, att denna punkt afslås, och då kan hela summan disponeras på annat sätt, d. v. s. efter de grunder R. o. Ad. kan finna för godt att bestämma.
Det är emedlertid vigtigt att få bort det tillstyrkandet, att medlen skola hållas statsverket tillhanda.
Ad. ansåg mom. b) i Utsk:s förslag böra förfalla.
Hr Landtm, lät derefter uppläsa Hr Lagerhjelms af Frih.
Sprengtporten, Frill.
Hamilton och Hr von Hartmansdorff understödda förslag, så lydande:
''Bankens enl. i83g ''års hufvudbok utöfver grundfonden reserverade vinst och ”capital-öfverskott användes till befrämjande af inrikes com”municationer, till andra nyttiga företag i orterna och för ”allmänna behof, på sätt R.
St. komma att närmare bestäm”ma, sedan vederbör.
Utsk. deröfver utlåtande afgäfvit.”
Uppå derefter framställd propos., bief detta förslag af R. o. Ad. bifallet.
Sedan R. o. Ad. nu fattat beslut i afseende på grunderna för medlens disposition, torde vara nödigt att jemväl bestämma hvilka Utsk. skola befatta sig med detta ärende.
Jag tror, att Stats- oell Ekon.Utsk:n gemensamt böra upptaga detsamma, så att det må blifva beliandladt i sammanhang med de K. proposrr och enskilda motioner rör:de detta ämne, hvilka förut blifvit af dessa Utsk. behandlade.
Då hela extra-statsregler:n bör utgå af en enda fond, för att kunna i behörigt sammanhang behandlas; då redan StatsUtsk. har utarbetat ett förslag i delta fall, som ligger på R. o. Ad:s bord, och hvarvid IL o.
Ad. är i tillfälle alt göra hvad anmärkn.
Ståndet för Den ar November e. m. a47 godt finnér, och ela K.
M:s propos., som utgör grunden för behandlingen af dessa ärenden , alldeles i öfverensstämmelse med Reg.F:n blifvit till StatsUtsk. öfverlemnad: så hemställer jag till Ståndet, om detta ärendes öfverlemnande till behandling af annat Utsk., än det sorn dermed redan haft befattning, kan medföra annat än vidlyftighet och splittring i de å sig t er, hvarefter slatsreglerm skall bedömmas.
Jag får derföre bestrida Frih.
Cederströms framställning, såsom blott ledande till mindre reda i äiendels behandling.
Jag är lill en del förekommen af Frih.
Sprengtporten , emedan jag icke tror det vara ett öfverläggningsämne, om hvilket eller hvilka Utsk. böra af R. o.
Ad. anmodas att befatta sig med ärendet; ty då R. o. Ad. har uppskjutit sjelfva bestämmelserna intill dess extra-statsregler:n förekommer, så innebär redan detta uppskof, att R. o. Ad. vill taga en närmare kännedom uti dithörande frågor.
Således måste det också vara naturliga tiden för R. o. Ad.
, att vid den pröfningen bestämma , huruvida Ståndet anser att samma Utsk., som behandlat ex tra-statsregler:n, eller något annat Utsk., derjemte bör med detta ärende sig befatta.
Det är i anledn. af Fril).
Sprengtporten invändning mot min begäran, att frågan mätte till tvänne Utsk. remitteras, som jag begärt ordet.
Extra-statsreglerm är ett ämne på sidan om denna fråga.
Om R. o. Ad , vid återremiss af extra-statsregler:n, skulleanse, att vissa delar af bancovinslen kunna lill vissa der förekommande allmänna föremål användas; så blir det uttryckt vid återremissen och kommer StatsUtsk. tillhanda, för alt tjena lill efterrättelse vid dess svar derpå ; men jag kan icke se huru man skall kunna draga sådana mål, som angå nyttiga företag inom Riket, från Ekon.Utsk:s befattning, då detta Utsk. tillkommer, enl. grundlagen, att sig dermed befatta.
Om fråga endast vore om anslag till företag, hvilkas beskaffenhet till dess detaljer i afseende på villkoren och sättet för utförandet redan vore bestämdt, så är det klart att icke Ekon.Utsk. ulan endast StatsUtsk. ägde alt derom utlåta sig; och lika klart är det å andra sidan, att icke StatsUtsk.
, som endast har att yttra sig om anslaget, utan endast EkonUlsk. tillkommer att utarbeta och föreslå de arbetsföretag, så väl som villkoren och sättet för deras utförande, hvilkas nytta och fördel det sedermera tillkommer
Stånden att pröfva.
Jag kan således icke frångå den meningen, att frågan om grunderna för medlens disposition bör behandlas af begge Utsk:n gemensamt, dervid StatsUtsk. egentligen tillkommer att yttra sig derom i hvad mån medlen, med afseende på Statens tillgångar i öfrigt, må vara alt påräkna för det ena eller andra af de föremål Ekon.Utsk. kan föreslå.
Deli 2i November e. m. Frill, von Kraemer, Robert:
Jag finner visserligen alt Ekon.Ulsk. bör deltaga i pröfningen af de allmänna arbeten, som ii ro att förvänta; men jag tror, att frågan bärom lämpligen bör uppskjutas till dess exlra-slatsreglerm förekommer.
Jag äger ingen anledn. till den förmodan, att Ekon.Utsk. liar på sitt bord några så beskaffade frågor om allmänna arbeten , som fordra anslag.
Om deremot förhållandet skulle vara sådant, så är det Ekon.-
Utskis både rättighet oell pligt att sätta sig i beröring med StalsUtsk.
, och då blifva målen behandlade på sätt som vederbör; men att någon anledn. finnes för StatsTJtsk. att uti rena anslagsfrågor, som komma Utsk. tillhanda, på grund af K.M:s aflåtna propos:r begära sammanträde med Ekon.- Utsk., mäste jag bestrida; och ehvad Frih.
Cederström kallar det grundlagsvidrigt eller icke, finner jag mig dock föranlåten att vidblifva min tanke, under förklarande, i motsats med Ur Fiihin, alt min åsigt är grundlagsenlig.
För öfrigt får jag lästa uppmärksamheten derpå, alt ganska vigtiga anslagsfrågor förekomma uti extra-statsi cglerm , bland andra om anslag till fängelsebyggnader.
Som dessa böra tidigt påbörjas, så är det angeläget för de förvaltande verk, som skola ingå contract om arbetet, alt någorlunda tidigt äga kännedom om hvad R.
St. besluta; men de åtgärder, sorn R. o. Ad vidtager, hvarigenom cxtra-statsreglerin fördröjes, äro i strid med delta ändamål.
Äfven får jag erinra derom, att derest R. o. Ad., vid pröfningen af extrastatsreglerm, finner att StalsUtsk. bör sammanträda med annat tinmärkn.; men alt på förhand, och innan StatsUtsk:s betänk. förekommit, vilja besluta att denna anslagsfråga skall behandlas på annat sätt än grundlagen föreskrifver , mäste jag bestrida.
Lika med andra talare tror äfven jag, att frågan om fördelningen lill olika föremål af de medel, sorn blifva tillgängliga, är ett ämne, som bör behandlas gemensamt af Stats- och Ekon.Utskm.
Sådant är ingen nyhet.
Vid denna riksdag har t. ex. frågan om anslag lill allmänna folkskolor blifvit behandlad af Stals- och Ekon.Utskm gemensamt.
Om nu fråga blir, att för vissa andra communal-angelägenheler använda en del af bancovinsten, sfi måste löi hållandet vara af beskaffenhet alt Ekon.- Ulsk:s yttrande deröfver bör iuhemlus.
Sprengtporten tror jag likväl, att det nu vore för tidigt alt derom besluta, samt att frågan om remiss af detta ämne bör uppskjutas intill dess exlra-slatsreglerm är handlagd.
Otvifvelaktigt komma motioner att väckas i hvarjehanda riktningar ruride föremålen för bancovinslens användande.
Då Den ai November e. m. 219 Då I åra äfven dessa motioners beskaffenhet komma alt bestämma, huruvida de böra remitteras blott till StatsUtsk. eller till Stats- och Ekon.Utsk:n gemensamt.
Jag hemställer derföre till R. o. Ad. i allmänhet samt Frih.
Cederström särskildt, om vi ej kunde få förbigå denna fråga, under förbehåll att derom besluta när extra-slatsi egler:n förekommer.
StatsUfskls betänk, om extrastatsreghr:n innefattar icke ett ord ang;de disposition af bancovinsten.
Det är således icke på dessa medel, som StatsUtsk. beräknat sitt förslag lill extra-statsregler:n.
Efter 89 §:n Reg.Fm är det Ekon.Utsk,, som skall utlåta sig i mål rör:de allmänna hushållningen.
Det är till näringarna och allmänna communicationens befrämjande, som R. o. Ad. beslutat alt dessa 3,ii 1,000 r:dr skola användas.