Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deraf föijer, att det aldra rationellaste vore, att aldrig begagna sig af någon annan, än denna yttersta enhet; och då man antager att 430 Den 23 November f. m. den här i vhrt land bör vara en styfver, sä borde man äfven, i öfverensstämmelse dermed, egentligast uttrycka alla summor uti styfrar; men dä de flesta värden icke behöfva hänföras till denna låga enhet, så är det också naturligt, alt en högre blifvit antagen.
Men alltid hör denna högre enhet då vara en sådan multipel af den minsta, att man i hvarje ögonblick kan med lätthet förvandla den förra till den sednare, och delta inträffar först om den större enheten blir en jemn hundrafald af den minsta.
Deraf följer matematiskt, att om man antager premisserna, eller att styfvern (den nya) är passande såsom den minsta enheten, så bör den andra också vara jemnt hundra gånger delta minsta värde, hvilket blifver 24 sk. rg:s.
Detta är det enkla beviset derpå, att 24-skillingen är den lämpligaste myntenhet, i fall man vill införa decimalsystemet.
Lättheten alt manövrera med ett sådant myntsystem skall jag taga mig friheten att åskådligt framställa genom ett exempel i afseende på procenträkning.
Om jag t. ex. har den enkla summan af 35 r:dr och vill veta hvad 4j proc. deraf gör, så trotsar jag en och hvar aldrig så van räknekarl att genast säga beloppet, och beviset derpå är, att det verkligen utgör den curiosa summan af 1 r:dr 27 sk. 7| rst.
Om jag deremot fördelar detta värde efter det system, som jag yrkar, skola vi få se huru lätt räkningen är verkställd.
Då vore 35 r:dr lika med 70 kronor, hvarje krona 100 styfver, d. v. s. en styfver
Fyra och en half proc. voro då fyra och en half gäng 70 styfver d. v. s. 280 + 35 eller 315 styfver.
Hoc est 3 kronor och 15 styfver äro lika med 4$ proc. af 35 r:dr.
Så lätt och så enkel blir den calcul, som efter vårt nuvar. myntsystem får ett alldeles barbariskt utseende, och för dem som ej rätt nöja sig med rationella skäl, hoppas jag, att detta praktiska bevis måtte gälla och ådagalägga, att det föreslagna systemet verkligen medför nära nog den största klarhet och redighet, som är tänkbar.
Jag får således förnya min anhållan, att 24 sk, r:gs måtte antagas såsom enhet.
Ilr von Troil, Emil: Lika med Frih.
Palmstjerna får jag tillstyrka bifall på den föredragna punkten af Utsk:s betänk., emedan densamma icke innefattar annat än de lagliga grunderna för ett förhållande, som redan i sjelfva verket äger rum.
Det är ingenting svårare alt åstadkomma i ett samhälle, än en ändring af i synnerhet de lagar, hvilka grundat vanor i afseende på benämningen af mynt, mål, mått och vigt.
Björnstjerna har fullkomligt rätt uti hvad han i ett föregående anförande framställt, ehuru jag visserligen icke instämmer i den slutsats, som han deraf drog till decimalsystemets förkastande, ty man må väl understundom företaga sig att ändra dessa vanor, huru svårt del än är; då nemi. ett stort och vigtigt resultat derigenom kan vinnas, såsom jag anser decimalsystemets införande vara.
Antagandet af en annan mynlenhet anser jag
Den 23 November f. m.
431 deremot vara till den grad likgiltigt, att det icke kan komma att på något sätt motväga de svårigheter, som en förändring i delta afseende skulle förorsaka.
De hufvudsakliga betänkligheter, som inom Huset blifvit yttrade emot Utsk:s förslag, beslå deruti, att detsamma skulle innebära ett försvårande af- decimalsystemets framtida antagande, emedan ,^ö:(iel 1 r:dr r:gs, som ungefärligen motsvarar två styfver, skulle vara för stor, såsom den minsta underafdelning af enheten.
För min del är jag icke af denna tanka.
Styfvern kan, såsom jag tror, utan olägenhet upphöra alt vara i omlopp, likasom det icke är längesedan runstycket läns i omlopp, men försvann, sedan man upphört att pregla runstycken.
Detsamma skulle visserligen äfven blifva förhållandet med styfvern.
För det närvarande kan man använda den, för att derigenom slippa genom en grind, utan att sjelf öppna den.
Jag påminner mig icke något, som man kan erhålla för en styfver.
Denna styfver är mindre än ett runstycke var före realisationen och mycket mindre än den minsta underafdelning i de fleste andra länders mynt.
I Frankrike t. ex., der man har decimalsystemet, utgör centimen visserligen den minsta underafdelning, nien den preglas aldrig.
Man har icke mindre skiljemynt än 5 centimer, och ingen har behof af något mindre.
Jag är derföre fullkomligen öfvertygad om, att när tiden en gång är inne för decimalsystemets införande, så skall man finna sig fullkomligen belåten med att, såsom minsta underafdelning, hafva jJ-jidel af 1 r:dr r:gs.
Då jag således icke kan instämma i anmärkn:rne emot Utsk:s förslag, så förnyar jag min anhållan om bifall dertill.
Derest det förhöll sig så, att det vore någon utsigt att nu få decimalsystemet infördt, så skulle jag särdeles fästa mig vid, såsom en skyldighet för mig alt ådagalägga min öfvertygelse om behofvet att, för detta systems införande, taga 1 r:dr r:gs för myntenhet; dock så, att man upptog dess halfva del till indelning i centimer, under en benämning, som man genast kunde gifva den, eller som folket derå satte.
I den reservation jag vid det förra betänk, hade fogat, föreslog jag, alt, likasom man nu har 1 r:dr, som är en multipel af dalem, så skulle man åt 24-skillingen gifva benämningen riksmark, som då blef en multipel af mark.
Jag föreslog detta af det skäl, att allmogen, ehuru vi nu hafva riksdalern lill räkne-enhet i städerne, likväl ännu fortfar att räkna i daler, koppar och mark koppar, samt daler silfver och mark silfver.
Derigenom att man antog ett mynt, som närmade sig till deras sätt att räkna, skulle man naturligtvis göra det lättare för dem att öfvergå dertill.
Derigenom skulle man äfven vinna alla fördelarne af decimalsystemets införande och 24-skillingens antagande såsom räkne-enhet derföre, men tillika såsom en underafdelning af mynt-enheten riksdalern, utan alt stöta de allmänna föreställningar, som äro fästade vid 1 r:dr r:gs.
På detta sätt hade jag trott det vara skäl, att taga 24 sk. såsom räk - Den 23 November f. m. ne-enhet, då underafdelningarne eller TJö:delen af 24 sk. eller riksmarken således skulle blifva r:gs-styfvern.
Jag tror, att Ilr von Troil misstagit sig derom, om lian tror att styfvern icke mera är behöllig i den mindre rörelsen, såväl i den mindre handeln sorn i folkets handel med frukt etc.
Jag tror den deremot vara högst behöllig.
Hvarföre skall man dä bortkasta den, för alt laga en högre?
Tager man ccnlimen så hög som Iva styfver, sä kommer det att möta ganska mångå svårigheter, synnerligen för kronoutskylders debitering och skattläggningen, ali införa decimalsystemet.
Tager man äter en styfver r:gs, som är hälften mindre, så blir dotia myckel lättare.
Derföre tror jag, att om man vill sakens införande, så vore det rätt ali lätta utvägarne på alla häll, derigenom alt man antog r:dr r:gs, delad i tvä riksmark, och riksmarken i hundrade styfver.
I andra länder har man r:dr b.co och r:dr curant.
Detsamma kunde man äfven hafva här, eftersom man vill behålla silfver-specie-r:drn.
Man bör icke upphäfva nuvar.
r;drn r:gs i räknevärde, fastän den gerna i st. för rg:s kan benämnas curant, utan bibehålla den för att icke stöta de nuvarande förhållandena, men närma sig till allmogens räknesätt genom antagande af riksmarken.
Dä nu all anleda, är, på sätt Ulskrs betänk. äfven ger tillkänna, att R.
St. vid denna riksdag icke antaga decimalsystcmet, så mäste jag, enär det endast är fråga om att uttrycka en opinion inom detta Ständ, anse vara likgillligt hvilkendera enheten R. o. Ad. antager.
Jag kan dock icke frångå, alt jag anser det af mig gjorde förslag vara rättast, ehuru jag icke vill insistera derpå.
Det skulle likväl lätt förenas med alla begrepp och vanor, om man antoge 1 r:dr till myntenhet och indelade den i 2 riksmark och hvarje mark i 100 styfver.
Jag anhåller att först få göra den erinran vid någre yttranden, att de tyckts förutsätta, att R. o. Ad. redan skulle hafva bifallit decimalsystemets införande, hvilket icke äger rum; ty den votering, som R. o. Ad. nyss förehaft, bestämmer endast afslag på Utsk:s förslag att frågan om dicimalsystemets införande måtte få förfalla.
Frågan är således ännu öppen, och jag tillstyrker, att vi se till huru systemet ser ut, innan vi säga ja dertill.
I afseende på frågan rör:de myntenhelcn, så får man icke glömma, att det är endast ordet, som här är fråga om, och icke om saken.
Myntet oell dess multipler äro ett Kronans regale att bestämma, dermed R.
St. hafva intet alt skaffa och intet att besluta, annat än i önskningsväg.
[Ivad åter beträffar den frågan, huruvida enheten skall vara J:de!s r:dr specie, eller någon annan del deraf, samt att icke något annat silfvermynt bör slås, så beror det på K.
M. att låta slå silfvermynt till aldra minsta del af 1 r:dr, ända till att de äro så små att man icke kan röra dem med sina händer, endast att hvarje särskildt del innehåller samma skrot och korn, som Den 23 November f. m. 433 som r:drn bör innehålla.
Det är således endast termer och ord, som vi tala om här, och då skulle jag förmoda, att det kunde vara lättast och bäst, att låta allmänheten behålla riksgäldsriksdalern, som folket hr vant vid; men alldeles icke förklara den som enhet, hvilket icke är lämpligt i Sverige, så länge K.
M. icke gifvit propos. till R.
St. om att fastställa en sådan benämning.
Den siste värde talaren bragte mig verkligen ur concepterna; ty jag trodde, all dä R. o. Ad. hade afslagit Utsk:s hemställan, att frågan om decimalsystemet mätte förfalla, så bade Ståndet också antagit decimalsystemet.
Jag finner visserligen af orden i propos., att meningen icke är så alldeles klar; men om beslutet får tolkas sålunda, alt decimalsystemet är af R. o. Ad. antaget, så anser jag conseqvensen fordra, att instämma i Hr Gripenstedts förslag, nemi. alt enheten blir svarande emot | r:dr silfver sp. Hr Bråkenhjelm:
Jag vill blott hafva äran tillägga, att den allmänna rörelsen äger alt fordra sådana enheter, som för densamma äro nödvändiga.
En enhet, som icke är lägre än 2 styfver, är för hög för denna rörelse.
Beviset derför hr lätt; ty jag behöfver blott åberopa exemplet deraf, att en handel göres i stycke till större antal.
Om man säljer t. ex. 1,000 \Ju> hö efter 27 sk. och 2 styfver per L$, så skulle möjligen 12,000 styfver blifva ett belopp, som håde för säljare och köpare vore vigtigt nog att göra afseende på.
Här är icke fråga om möjligheten att utmynta enheten såsom förut blifvit anfördt, ulan här är blott fråga, huru den lämpligaste benämningen på den lämpligaste räkne-enheten bör blifva.
Att skiljemynten sedermera icke böra utmyntas så små, det ligger i sakens natur; men att de böra antagas, så att folket slipper tala om styfver, det är gifvet, och då blir tvåslyfvern en allt för stor enhet för att vara den minsta.
Delta inkast gäller för mig emot. antagande af 1 r:dr r:gs såsom enhet, sä vida decimalsystemct på densamma skall tillämpas, hvilket jag lager för gifvet, efter den förutgångna voteringen, hvilken visserligen icke tydligen innehöll detta i sin contra propos.; men som dock innebar ett bestämdt uttryck af Ståndets opinion i detta afseende.
Hr Bildt, Knut.:
Jag befinner mig bland reservanlerne inom Utsk. och vill icke mycket förlänga discussionen, som redan tyckes hafva temligen uttömt ämnet.
Jag vill blott förklara, att jag för min del gerna antager det system, som Hr Gripenstedt förordat.
Jag tror det vara i alla hänseenden det lämpligaste och önskar, att det vid en blifvande votering måtte blifva contrapropos., att, om nej då vinner, R. o.
Ad. besluter att såsom räkne-enhet antaga 24 skiilingar eller J r:dr i silfver.
Hr von Troil, Sam.
Gust.:
Uti ett föreg:de yttrande har jag redan haft äran tillkännagifva, att jag tillhör deras 4 H. 55 \
Den 23 November f. m. antal, hvilka lika nied Hr Gripenstedt anse, alt räkne-enheten hör bestämmas till 24 sk. rgs.
Frågan arsa fullständigt utredd, att det vore öfverflödigt att ingå uti någon vidare utveckling deraf.
Jag tror likväl, att om man betänker, att enheten på detta sätt blefve precis 100:del af en mark silfver, hundra gånger så stor som en styfver r:gs och tillika motsvarande ^dels r:dr silfver, eller 3 daler silfvermynt, eller nio daler kopparmynt, så ligga i alla dessa omständigheter så många skäl att antaga ifrågavar. förslag, att jag icke kan annat än på det högsta tillstyrka detsamma.
Hr Gripenstedt har anfört, och jag instämmer i delta afseende fullkomligt med honom, ali man, vid ett nytt myntsystems uppgörande för bestämmande af myntenhelen, bör utgå nerifrån, och jag tror då, alt slyfvern är så mycket mera det mynt, som är mest inpregladt i det lägre folkets begrepp, som man aldrig hör det lägre folket säga ^ sk. eller 1 sk. b:co, utan alltid två styfver elier 6 styfver.
Detta tyckes bevisa, alt det just är slyfvern, som i folkets begrepp anses vara den vanliga räkne-enheten.
Jag anhåller således blott att få förena mig med Hr Gripenstedt och öfrige talare, som yttrat samma åsigt.
Det må val vara, på sätt Frih.
Cederström yttrat, att 11. o. Ad:s beslut ang:de dccimalsyslemet icke är tydligt, men jag, som vid dess fattande hlef öfverröslad, anser pluraliletens mening bestämdt vara den alt antaga decimalsystemet.
Under denna förutsättning tror jag det vara min skyldighet att icke lemna derhän huru tillämpningen göres, utan tillse alt verkställigheten blir så riktig som möjligt.
Under denna förutsättning, anser jag Frih.
Wredes förslag, hvilket Hr Gripenstedt försvarat, nemi. att antaga 24 sk. r:gs till enhet,, vara det lämpligaste.
Derigenom kommer man lättast till hundradelningen, llr Bråkenhjelm har redan visat, huruledes 2-styfvern, såsom det minsta myntet, skulle vara alltför stor; jag befarar till och med, att en styfver jemväl vore det.
Vi veta redan, huruledes i Kronans räkenskaper förekomma åtskilliga bråk af runstycket.
Annu mera komma bråk all uppstå, när minsta afdelningen hlifver 3 r:st. eller en styfver.
Någon svårighet för användande af 24-skillingen såsom enhet i räkning bland allmänheten kan jag icke eller föreställa mig, alldenstund r:dr r:gs är ett allmänt bekant värde och emedan den lättaste af alla delningar, eller den i halfvor, här föreslås; ty det är en half r:dr r:gs, som skulle utgöra enheten.
— Jag tillstyrker derföre antagande af Frih. Wredes förslag.
Hufvudsakliga skälet emot Ulsk:s förslag, i afseende på myntenhetens bestämmande till 1 r:dr r:gs, skulle vara det, om jag rätt fattat de värde talarnes mening, att uuderafdeluingarne af denna myntenhet blefve allt för stora.
Deremot anser jag för min del, alt den af den motsatta åsigten förordade myntenhetens underafdelniugar i 100-delar äfven skulle blifva för stora.
Jag anser nemi., att Den 23 November f. m. 435 hvilkendera mynlenhelen man antager, så bör i alla fall enheten delas icke allenast i 100-delar utan äfven i 1000-delar.
Dea minsta afdelningen blir dä visserligen ganska liten, men jag tror ;itt den blir nödig, om man skall kunna uttrycka i det längsta de små räknedelar, som man i vära kronoräkenskaper icke kan förbigå.
Jag ser icke något slags hinder deremot.
Det är icke fråga om att mynta ett så litet mynt, som skulle svara emot 1000-del af en r:dr, utan blott att man bör kunna räkna med mindre delar, utan att begagna bråkräkning.
Det lärer väl hvar och cn finna, alt detta icke skulle göra någon vidlyftighet i räkenskaperna, utan tvertom lättnad.
Hvad för öfrigt beträffar, att den yttersta enheten i räkning skulle vara cn styfver, så har jag mig det icke bekant, och befarar att Hr Gripenstedt sjelf icke har någon visshet derom; vi söka den förgäfves uti något myntsystem.
Lättheten att manövrera med en så beskaffad niyntenhet, som den hvilken jag anser vara den rätta, tror jag skulle vara lika stor, om man antog enheten till 1 r:dr r:gs, som om man antoge den till ^ r:dr.
Lät vara, alt man vill beräkna 4J- proc. af 35 r:dr, så kan detta, äfven med antagande af den enbet jag önskar, ganska lätt verkställas.
Dessa 35 r:dr innehålla ju ViroV, oc^ tusendelen har jag antagit såsom den minsta fördelningen af 1 r:dr.
En hundradel häraf, eller 1 proc., innefattar j3050°a- r:dr och således göra 4J proc. jjj-jjg-dels r:^‘ eller 1 hel och j5B-dels, T-JB-dels och Tö3ff5-dels r:dr, samma summa som Hr Gripenstedt fick; och lika hastigt tror jag äfven, att man på della sätt kommer lill resultatet.
Det är äfven sagt, att om myntenheten skulle antagas lill ett värde, som motsvarade 24 sk., så skulle detta med lätthet kunna förvandlas lill daler silfvermynt och daler kopparmynt.
Detta är i lika hög grad förhållandet med 1 r:dr r:gs, som precist motsvarar (5 daler silfvermynt och 18 daler kopparmynt.
Lättheten i della afseende är således alldeles lika; men jag anser, alt om man antager räkne-enhetcn till 24 sk., så blir , ,, deraf verkligen något mindre än som vanligen bchöfves, hvaremot Tao deraf blir. för stor lill yttersta enhet, Således ligger, om man vill gå nedifrån, icke deruti något skäl att antaga en räkne-enbet, motsvarande 24 sk., hvaremot, om man antoge den lill ett värde af l r:dr, sä blefve T0(lfl5 deraf ungefärligen ett halft runstycke (,60), och då man ofta ser, åtminstone i de räkenskaper jag understundom bar för ögonen, huruledes man får dela runstycken i halfvor, så finner man, att, med antagande af ett system, hvarigenom man skulle komma till j-rfn en sa(lan enhet som jag önskar, nemi. 1 r:dr r:gs, man erhåller för dea vanliga räkningen en yttersta underafdelning, passande för behofvet, samt att T
Ja af samma enhet skulle motsvara nära tvä styfver, hvilket jag älven anser vara riktigt.
Frih. Wrede, Fabian Jacob:
Jag anhåller att få förena mig med dera som yrkat, alt enheten mätte bestämmas till 436
Den 23 November f. m. |-dels r:dr sp., eller lill värdet af 24 sk. r:gs.
DS en förändring i elt existerande förhållande skall införas, så har man, i fråga om sättet för verkställigheten deraf, två omständigheter att noga öfverväga.
Den ena omständigheten är nemi. den, alt det nya, som man föreslår, är så principmässigt, så ändamålsenligt, i oell för sig sjelf betraktadt, som möjligt.
Den andra omständigheten är, alt delta nya, särdeles då fråga är om elt föremål, som har så nära sammanhang med folkets dagliga trafik och rörelse, hör införas på elt sådant sätt, att öfvergången dertill ifrån det förut varande blir så lätt och omärkligt som ske kan.
I afseende på den första frågan, eller den om sjelfva förslagets ändamålsenlighet och principmässighet, så har denna fråga redan blifvit så fullständigt behandlad, att jag anser det vara onödigt upptaga R. o. Ad:s tid med att repetera något ytterligare derom.
Den andra frågan deremot anser jag ieke hafva varit till samma fullständighet behandlad, oell jag anhåller derföre att fä fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att det förslag, sorn bestämmer myntenheten till | af en r:dr silfver oell i följd deraf af enheten till 1 styfver r;gs, är det som tillika medför den största lättheten för öfvergång ifrån det gamla till det nya.
Jag vill då i korthet i delta afseende anställa en jemförelse emellan de båda förslagen.
Om man pä den af Utsk. förordade enheten, nemi.
J r:dr silfver, skulle vilja grunda decimalsystemet, så finge man, såsom bekant är, deraf lika med en enhet, som ganska nära, eller på 4 proc. när, öfverensslämde med ^ sk. eller 2 styfver r:gs.
Jag medgifver visserligen, att denna obetydliga skillnad emellan ^ sk. och den uppkomna underafdelningen af den föreslagna enheten, är så obetydlig, alt det icke kan hafva något särdeles inflytande pä handel och vandel, ty om en handlande får sin liqvid uppmätt i den ena enheten eller uti den andra, kan för honom komma på ett ut; men icke dess mindre om lian, såsom jag lager för gifvet, förvexiar den nu föreslagna underafdelningen af enheten, antingen med den halfva äldre, nemi. med | sk., eller med den dubbla äldre, d. v. s. med 2 styfver, så uppkommer alltid det förhållande, att han måste komma att kalla den nya enheten antingen | sk. eller 2 styfver.
Vanorna komma således alt aflägsna honom ifrån hvad jag åsyftar, nemi. alt vänja honom vid att den nya benämningen skall vara något som kallas för ett.
I afseende på myntets underafdelningar, så kan, om 1 r:dr r:gs tages till enhet, densamma icke utmyntas efter tvådeluingen i andra mynt än halfvor och fjerdedelar.
Halfvan skulle da motsvara ^ r:dr r:gs eller 24 sk., och hälften deraf £ r:dr, eller 12 sk. r:gs.
Ytterligare kan jag icke med tvådelningen fortsätta fördelningen.
Det är således icke möjligt alt med denna delning angifva det jemna värdet af de underafdelningar, som allmänheten nu är van vid att hafva tillgängliga.
Vi veta nemi. alt med nuvar. småsedelsvaleurer kan man jeinnt verkställa Den 23 N o v e m I) e r f. m. 437 liqvider på till och med 6 sk. r:gs eller J r:dr r:gs.
Om deremot decimalsystemet, med 1 r:dr r:gs till enhet, införes, så kan jag icke återgifva denna minsta afdelningen, utan det minsta skiljemyntets tillhjelp.
Om vi nu jemföra detta med det system, som af Ilr Gripenstedt blifvit förordadt, så skall man finna hvilken betydlig lätthet äger rum vid öfvergående från det gamla lill det nya, om det systemet skulle antagas.
Då komma gamla småsedels-valeurernc att kunna jemnl motsvaras af bestämda silfverstycken, åt hvilka jag visserligen förutser att man i småhandeln ganska länge kommer att gifva icke det namn, som på dem slår pregladt, utan det namn, som de förut ägt, nemi. 12 sk., 24 sk., IS sk. och så vidare.
Denna förvexling af benämningarne kan likväl icke föranleda någon begreppsförvexling, som är af något inflytande.
Gä vi nu till de valeurer, som äro lägre än dessa, hvilka genom små silfvermynt kunna åstadkommas, så komma vi in pä en myntsort, som redan är för de trafikerande fullkomligen bekant och hvars ringhet i och för sig sjelf är sådan, att man alldeles icke behöfver fästa hans uppmärksamhet vid den lilla skiljaktighet, som äger rum emellan den gamla styfvern och den nya, som man inför.
Resultatet häraf skulle således blifva, alt om delta system infördes i dag, skulle hvem som helst i morgon, försedd med del nya myntet, kunna verkställa alla liqvider i småhandel, utan att man pä minsta sätt ens behöfde upplysa den trafikerande om dea betydliga förändring, som verkligen ägt rum.
Jag får tillägga ännu en anmärkn. emot lämpligheten af den enhet, som Utsk. föreslagit.
Afven under den förutsätt ning, alt dcciinalsystemet icke skulle blifva infördt, afslyrker jag Utskis betänk., emedan jag tror, alt en r:dr r:gs är en mindre lämplig myntafdelning än 1 r:dr b:eo.
I händelse man icke har några andra enheter att välja på, än 1 r:dr r:gs och 1 r:dr b:co, och i händelse jag tager för gifvet, att jag icke kan få någon annan underafdeluingsgrund för enheten, än 48 sk., så skulle jag, med afseende på enheten, gerna öfvergå till antagande af 1 r:dr r:gs, på den grund, att denna r:dr r:gs är den allmännast gångbara; men om man betraktar förslaget sådant det nu är, så gör man sig den frågan:
Hvaruti skulle den af Utsk. föreslagna förändringen bestå ?
Jo, den skulle bestå deruti, alt enheten bestämdes till 1 r:dr r:gs.
Och det andra, att runstyckena försvunno och styfvern i stället infördes i den allmänna handeln.
Skulle detta hafva något vigligt inflytande?
Månne icke, såsom en värd talare yttrat, det endast skulle vara eli bestämmande genom lag af ett redan existerande förhållande?
Denna förändring skulle således icke vara af något slags inflytande på den allmänna handeln.
Deremot är det gifvet, att i och med detsamma, som detta blefve ett verkligen faststäldt beslut, sfi skulle alla räkenskaper komma all ändras, och ehuru obetydligt äfven sjelfva reduetionsbesväret, skulle blifva, så är det dock gifvet, alt en förändring, hvilken som helst i afseende 438 Den 23 November f. m. på principen flir en bokföring, särdeles i afseende på myntsorten, medför sina svårigheter.
Om vi nu hafva den förhoppningen alt, om icke nu, åtminstone i en framlid få en förändring införd, som man verkligen kunde betrakta såsom ändamålsenlig, så skulle jag anse det vara alldeles utan allt ändamål att vidtaga denna obetydliga förändring, som jag hoppas att man snart skulle få utbyta emot den äudamälsenligarc.
Pä denna grund önskar jag, att Utsk:s betänk., äfven med förutsättning att decimnlsystemet icke nu kommer alt införas, icke mätte vinna Ståndets samtycke.
I afseende på några särskilda anmärkningar, som blifvit gjorda, torde jag få yttra några ord.