Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
2 Jemte den ofelbara skyldigheien för Domare, Executorcr och Embetsman att behörigen påteckna hwarje hos dem uppteende Charta-Sigillata, sä wäl som Handlingen hwartill den hörer, finner Utskottet, deffukvm art till förekommande af mistbruk och understes med en Chartas nyttjande till flera skrifter, mä ej någon Charta antagas lill beläggning, som icke är hel och »afklipp!. 3 Mom- Af samma orsak nyst anförd ar, blifwer ock nödigt att det stämplade papper, hwarmed Landkmätare-Chartor och Pergamenksbref stola förses, klistras ä de samma och dermed åtminstone sä mycket af papperei jemte stämpeln fasthäftas, att päffrifwas kan hwad Documenl den sednare ätföljer. 2Z §.
Charta» Sigillatä-Contoiret. sedan hwarken någon Extra Stämpling eller föryttrande af Chartor nu mera der komma att för sig gä, skulle, enligt Utskottets ranka, endast hafwa sig älagdt att städse hälla i beredskap nödwändig myckenhet stämpladt pap, per af alla valeurer, föranstalta akt skeende Reqvifltioner frän Lands-Conwiren eller andre wederbörande genast efter Kammar-Collegii afgifwande Ordres war - Den L Lebruarii. 341 warda expedierade, samt att rakningarna öfwer det ena och andra upgöra och afsänka.
— Häremot och pä der en lättare tillgäng än hittills, mä blifwa pä stämpladt papper för Stockholm och desi talrike Jnnewänares behof, sär Utskottet tillstyrka, alt genom Ofwer-Skäthallarens åtgärd och förordnande, minst twenne försäljningsman tillsättas, med förbindelse akt emot erhällande af nedanföre ansiagne provision uti öppne bodar eller Contoir, alla söknedagar frän kl. 10 kill i förmiddagen och fran kl. 4 till 6 eftermiddagen, hälla Allmänheten Chartor tillhanda.
5 Mom- Äfwen har det icke kunnat undfalla Utskottet, att Chartä-Sigitlakä-Förfäljningen i Landsorterne tarfwar en bättre reglering:
Akt försäljningsmännens antal derstädes bör ökas och provisionen annorledes beräknas än nu ster.
Stämpladt papper lärer rikan uägon särskild kostnad och swärighet böra fä köpas allestädes, hwilket dock i anseende till eit för ringa antal försäljare för närwarande icke är förhastandet, och hwaraf stor olägenhet fält erfaras, särdeles ä aflägsne Orter frän Sräderne.
Utskottet förmenar säledes wara angeläget^ att
Landshöfdingen eller den i hans ställe bewistar Taxeringen till Allmänna Bewillningen, antager innan Commitreen, som är i bästa tillfälle känna Personernes wilkor och säkerhet, äkffiljes, en eller kwenne förfäljningsmän i Districts, de der pä rcqvisiton hos LandsContoiret böra kostnadsfritt fä sig tillsändt erforderligt qvantum papper. . 6.
Nom. 342 Den A Zebruarii 6 Moni' Men som Utskottet genom räkenskaperne kommit i erfarenhet deraf, att större Balancer frän det ena äret titt det andra begagnas af FörsäljningSmännen i Otterne, och akt Jnventeringarne af dek qwarwarande förrädet pä
Chartor hos dem icke medfört, pä det sätt de hittills blifwit werkstalde, det dermed äfyftade ändamål-, Allsä lill befordran af mera ordentlighet härutinnan, och akt för» säljningsmännen ej nia innehafva Kronans medel utöswer bestämd termin, anser Utskotter att o:ne Jnventeringsmän, af hwilka Kongl. Kammar-Collegium förordnar en och Landshöfdingen den andra, af i orten boende personer, böra wid hwarje ärs stut upräkna och bestyrka, huru mycket stämpladt papper sörfäljningsmännen hafwa i behäll. 26 §.
Ganska olämpelig lärer den Provision finnas, som hittills warit försäljningsman bossädd af 2 r:st. pä hwarje ark, man afseende ä desi olika valeur, och hwarigenom ofta handt, att försäljningen icke anskaffat eller utlemna! större stämplar, utan blott sökt att fä sälja destsflere smärre
Den som således behöft en större Charta-stämpel har icke sällan, jemte det han mäst betala nämde Provision mängdubbelt, blifwit belastad med en myckenhet pappers-ark, som derest Acten, hwartill de warit lagde, med Posten skolat afsändas, ej ringa ökat utgifterne, hwarförutan Kronan medelst en större pappers-ätgäng likaledes förlorat.
Utskottet tror sig altja böra föreflä, det
Provisionen för försäljningsmannen mä blifwa i r:st. ä hwarje stilling när Chartan är pä 12 fi. eller min - Den 5 Zebruarir. 343 mindre, men ^ r:st. för hwarje stilling deröfwer till i R^d. och ytterligare för hwarje full R:d. i si., och om liqviden utfaller pä § r:st. betalas der med fullt. men ^:dcls aker anses för intet; hwadan utom stämpelns marde stall i förfäljnings-porcent erläggas t. e. för en rasi Chatta r si.; för rz si., i si. 4 r:st.; för i R:d. 2 si.; för is R:d- n si.; för gzL R:d., 34 si. och sä widare. 29 §- Förr an med nasta ärs början anser Utstoiker den blifwande nya Chartä Sigilla ä-Förordningen icke kunna sättas i fullbordan eller tjena till efterrättelse, emedan dels widtagander af de anstalter och inrättningar, som dertill böra föregå och af Riksens Högloft.
Stander kunna warda beslutade, dels afstickandet och ombytet i alla orter af tillräckligt nytt stampladt papper emot det gamla, troligen erfordrar den härunder förflytande mellantid.
Inom 6 manader äter derefter eller sednast till den i Julii i8n böra förre försäljningsmannen hafwa aflesvererat, för att Chartä-SigiUatä-Contoiret äterställas, alla de hos dem öfwerblesne gamla Chartor, hwilka efter nämde rids förlopp icke mer blifwa gällande i desi däwarande beskaffenhet, eller wid sedermera skeende redogörelse fä tagas i afräkning.
Ätstillige öfrige, utom de nu här omförmäl c, af Utskottet i sielfwa Förordningen anmärkte rättelser, Magg och utestulanden är» af mindre betydenhet, eller säda - 344 Den Z Zebruarii. sädane, att de warit en följd af de förutgående, hwarföre något widare deröfwer icke lärer behöfwa att anföras.
Slukeligen bör Utskottet icke underlåta att anmäla, huruledes Betjeningen i Char r-SigillatäContoiret framstält den bekymmersamma belägenhet, hwari de sig befinna genom deras alt för knappa aflöning, hwilien de således anhällit biifwa tillökt i den mohn, att de deraf kunna hafwa sin nödtorftiga bergning; Och emedan dek är owedersägeligk, e> allenast atl deras uti bifogade förteckning eller stat upförde löner efter narwarande dyrhet och stegrade priser äro oriilräckelige till deras försörjning, uran ock att de genom saknaden hädanefter af den hit Lils ätnjutne Provision för all i Chartä-Sigillakä-.Contoi» rer werkstäld försäljning, och Extra siam ling, stadna i förlust och lidande; ty torde detta förtjena ett ömt afseende och Charta - Sigillatä - Conkoirets Betjening böra komma i ätanka till lika lönewilkor, som minst och uti lägsta graden bestäs Embels- och Tjenstemännen i Riksgälds-Contoiret, af enahanda wardighet och benämning; hwaremvt och enär Charta-Sigillatä-Betjeningen torde kunna förminstas, sedan desi befattning bliswer ansenligen inskränkt, den del som anses öfwerflödig, skulle ä Indragnings »Stat up föras.
^ Dock warder sädant alt till Riksens Högloft.
Ständers Uplysta bepröfwande och egna afgörande word - Dm A Zebruarii. Z45 wördfammast öfwerlemnadt; Äfwen som någre Ledamöters serskilda meningar tillika warda bifogade.
Stockholm den zi Januarii i8ca - Pä Högloft.
Ridderftapets och Pä Högw.
Presie.Ständets Adelns Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar ^sacod I)e la Laräie. nicolaus Qaräell.
Pä Wällofl.Borgare-Ständets P8 Hederw.Bonde Stäntzets Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar. ^reäin.
Lric klricston. 6.
InZmsn.
Afftrift.
Transumt af 1788 ars Stat för Kongs. Maj:ts och Rikets Kammar - Collegium likmätigt Kongl. Förordningen den 34 Januarii 1788.
Ordinarie Staten.
LhartL - Sigillatä - Lontoiret. i Commisiarie i Lön och CorrespondancePenningar sanik för Boksiuter - 333: i Bokhallare - - - -- 150: ; Rewisor - - - » -n6:.— 5.te Band. rrdra Aft>. 26. i Cas - 346
Den 5 Zebruarii. i Casteur - - - ioo: — — i Kammarffkifware - ioo: i Dito - - 75-' i Waktmästare - - 5a: i Stämpelmästare - 32: 2:ne Stämpel-drängar a 45 R:d. - - yo: ;O64.' ^ Extra Ordinarie Staten. i Stämpel-dräng l
Lön - 25:
Dito i kladpenningar - Z: 22: „ zs.-zo: Nedannämde Betjente wid Charrä-Sigillatä-Conkoirek, njuta följande Discretioner enligt Kongl.
Maj:l6
Bref af den 8 Ocr.
1767^ Conimisiarien - - Zo:„
Bokhållaren ^ - 30:
Revilorn - - - 15: , Casieuren - - - 29: 8: —. a:ne Kammar-Skrifware a r4 R.d. 8 p. - 28: l6: Waktmästaren - - 14: 8:
Slämpelmästaren - - io: - Z:ne Stämpel - drängar a b 3^° 16 ss. - - 25:— — 201:32:.
Summa R.d. 1296: 6: .
Rätteligen transumera-l, besygar ?elar lillanZsr»
Af - Den 5 Zebruaru. Z47 Transumt af 1809 ärs Lönings-Star för Riksgälds-Contoirers Beijente. R:d.
Commisiarier i Lön a - - - 602: ^
Dito med - - - ZOO: Catzeur ----- 420:—
De§u om i mitzräknings-penningar zz R:d. 16 st.
Bokhällaren med . - - - 252:
Dito med ----- 202:
Revisorn med - - - - 250:
Kammar Skrifware - - - 150:
Diko med - - - - 125: Comoirs-Skritware s - - 120:
Waktmästare - - - - ivo: , Kammar-dräng - . - - 8z:i6:^- Slockholm den z Februarii l?io. ^1.
Laöovius.
Transumt af Protokollet, hälllt hos Rikets Ständers Bewillnings - Utstött tvid Riksdagen i Stockholm den 12 Januari» i8lo.
Herr Ordföranden Capikaine-Lieutenanten m. m. Högwälborne Grefwe Do 1^ 6aräie, hindrad af am nM Z48
Den 5 Zebruarii. nan befallning, anmodade Herr Lagmannen Grefwe (lilienborg att här inlaga Ordförandens ställe; hwarpä föredrogs Beredningens, rörande 22 Z. af Chartä-Sigillara-Förordningen gjorde hemställan, derivid först föreloin frägan om icke, sedan Bewillningarne i allmänhet blifwir bragle till likhet för alla stand, allmogen borde widkännas a Rättegångshandlingar Charta - Sigillala till enahanda valeur, som andre personer i samhället.
Riksdagsmannen Lric käkislon jemte Hederivarda Bvnde-Ständels öfrige Ledamöter inom Utskottet förklarade, det de icke kunde bifalla hwad Beredningen jatunda tillsiyrkc .ller fränkräda en Allmogen alr hittills förunnad ratt, all wid nämde tillfällen nyttja halsten mindre stämpel.
Herr Grosihcrndlaren Santesson förmente äter, alt den skilnad i Chartä-Sigillatä-afgiften, som denna §. ulstakar, desto häldre malte försivinna, som ifragawarande minskning i synnerhet kommer dem kill godo, hwilke ofta nog onödigtmis inlåta sig i Rättegångar.
Herr Profesiorn Doctor kHxa yttrade, akt da omförmäla förhöjning af stämplade pappers-afgiflen i iwistomäl wore ganska obetydelig wid jemförelse af de kostnader, som Allmogen ofta anwänder wid begagnande af Advocater kill sine rättegångars utförande; fä förmodade Herr Doktorn, att ehuru de fä Ledamöier af Hederwärda Bonde-Ständer, hwilka har moro tillstädes icke fäge sig tillständig! ali medgifwa det Den 5 Zebku-rii.
349 dek berörde skilnad i Charta-Sigillaka singe uphöra, skulle likwäl Ständer samfält troligen sädanr icke bestrida.
Häruti instämde Herr Prosten I^näostrom, med tillägg, alt denna påökning i Charta-Sigillata fastan för en hwar särskilt icke betungande, dock samrnanlagdt utgjorde en icke sa ringa inkomst den Staten hade af nöden för dest mänga behof, hwilka eljest med andre tillstotter borde fyllas.
Ledamöterne af del Hederwarda Bonde-Ständet förblefwo icke destmindre derwid, dek de ej kunde afstå den förmon, som härutinnan tillkommer Allmogen, häldst denna lindring more att anse säsom en emot de andre Ståndens Privilegier sivarande rättighet.
Herr Lagmannen Grefwe 6MonborA äter trodde, det nägon gällande grund ej funnits för den All-, mogen framföre andre i igog ärs författning rillagde lindring ä Charla-Sigillata; Och beträffande isynnerhet stämplade papper till Bouptecknings - Instrument» i sä enar den principe för Allmänna Bewillningens utgörande blifwit antagen, att skattskyldigheten rättar sig efter förmögenheten, wore dec gansta obilligt om Allmogens Inventarier icke skulle förses med lika Charta-Sigillata, som för dylika iStändsxersoners Sterbhus mäste bestäs.
I anledning häraf och sedan flere Herrar Ledamöter yttrat sig wara af samma mening härutinnan som Herr Grefwen och Lagmannen, medgäfwo Bonde Sän - Den Z Zebruarli.
Ståndets Ledamöter, alt hwad Charta - Sigillata ä Boup:eckningar anginge, kunde ett lika forhällande böra aga rum för A miogen och Ståndspersoner, enär förmögeuhekLi' i delta fall bestämmer 2hgitten, Lock arc de S erbhus, der Summa Invenlarii ej öfwerstiger 25 R:d., med någon Charta-Sigillaka icke hestva ras.
Uppå af Herr Le.gluanneu Grefwe d^lIonborZ härefter framstälde propostlioner, anrogo samtelige Herrar Ledamölerne af Högloft.
Ridderffapet och A« deln, Högwöndige Preste-Stäudet och Wällofl. Borgare-Sländet, att Cnartä-Sigillakä-afgiften efter i:sta mom. as 22 §. borde biifwa lika för Allmogen, som för E ränds-personer, hwilker dock af Vonde-Ständels Ledamöler enhälligr wägrades; Och stulle i enlighet med pluralirewns mening, Betänkandet expedieras; hwad äler beträffade den i aldra momemer af denne §. utsatte stämplade pappers-afgift ä Boupleckningar, beftöts enhäigt, akt densamma hädanefter stu ch blifwa enahanda elier z.-dels procent af Summa I aventarii för alla S erbhus, samt att någon Charta Sigillara ej komme alt bestås, der Summa Jnvenkarri-ej gär öfwer Tjugufem Riksdaler; hwarföre ock, med införande af ftftnämde stadgande under 19 §. onr Boupkeckinngar i allmänhet, della moni. af 22 H. mur Författningen rttginge. S A -?
S- - < - -5 lftt Luprs. Cx krotocollo U. 6.
In A man.
Ut - Den Z Zebruarii. 351 Uldrag af Protocollet, hällit hos Riksens Högloft.
Ständers Bewillnings - Utstött wid Riksdagen i Stockholm ven g Fe. bruarii i8io. S. D- Herr Lagmannen Grefwe (-^IlenborA hade inlemnat följande anförande: Till Protokollet!
Utstoltet hufwudsakeligen instäm? mande i de, i afseende pä Chartä-Sigillacä-afgiften förestagne förändringar, anhällee jag »vördsammeligen att Högloft.
Utstottels Betänkande sä bifoga särskildt yttrande i fö jande omständigheter, hwari jag ansett mig icke kunna med U'stöttets pluralitet mig för? ena.
Dä den för Stämpelafgiften nu föreflagne
Förordning lika som den ännu gällande, i allmänhet sadan afgift förestrifwer i afseenve pä wista erhällne sörmäner, eller sädane Hnrdlingar, som owilkorligen kommer till allmän kännedom och Embetsmanna ätgärd, har i min öfwerkygelse Högloft.
Utstoltet sträckt dest ätgärd utöfwer degna princip, dä Ukstottet^i 14 H. stadgat det Contracrer om Hus, Rum, Akrar, Ängar m. m. som emellan enstildle Personer blott till deras säkerhet äro upprättade och således endast i enskild wärd finnas, stola owilkorligen antingen pä stämpladt papper strifwas eller med charta beläggas under förbindelse att näst derpä följande Ting för Domaren företes lill dest påskrift derft akt denna skyldighet behörigen iakttagen blifwit.
— Denne fö rcstrist - 352 Den Z Zebruaru. restrift anser jag förnärma hwar mans rätt till otwungne åtgärder i sin enskilde hushållning, och dä Staten icke kan tillägna sig rättighet till kännedom af fältet huru husbönder och underhafwande sig emellan öfverenskomma om jordbruk, dagswerken, kjörflor m. m., huru Lärare och Ähörare öfwerenskomma om Tionde och andra Pcäste-rättigheter, samt huru alla andra i oräkneliga afseende», beting och överenskommelser-affluta, kan jag för min del icke medgifva någon rättighet atk wid alla sadane em skildre öfwerenskommelsec fästa en allmän afgift, som den ifrägawarande, Mildre Lervdelig till desi belopp an i afseende pä den utan allt annat ändamål obs" hagliga förbindelse ätt genant företeende för Domaren göra enjkildte öfiverenskommelser allmänt kände, och destukom widkännas besivär och kostnad af den widlyftiga vingäng, som fordras a!t ä öfwerenskommelser erhälla
Domarens bewis öfwer dest biläggande med Charna, enär densamma dera icke genast blifwit författad.
Denna afgift blifwcr destutom för jordägare icke obetydelig om alla öswerenskommelser med Bön. der, Torpare, Underhafwande med flere, om jordbruk, dagswerken och de ringaste tjenstbarheter, stola med Charta förses efter den föreflagne beräkning af 24 st för hwarje helt mantal 1 proportion för mindre hemman och lägenheter, atk förtiga beswäret och 0- lagenheterna as wista ljenstbarheters wärderande till bestämmande af Chartans behöriga belopp, dä Högloft.
Utskottet i 15 §. stadgat, het Skuldsedlar först med Charta borde förseS, enär de för Dommare och Executorer uppwrsaS, och dä jag an - Den s Februari!- 3Zz anfelt öfwerenskommclser och beting om jord och kjenstbarheter, wara enahanda förhällande, och böra njuta samma ratt som öfwerenskommelsec om penningar e er Skuldsedlar, har jag förmodat åtminstone den inffrän ning i Utstottets besiur. att Stämpel afgift för öfwerenökommelse pä Landet om jordbruk, arbete eller andre förbindelser, iche borde upstä förr än sädane i anledning af twist för <omare och Lxecutorer mäste löretes, i likhet med bwad om Skuldsedlar är stadgadt; men som Högloft.
Utskottet öfwer, afflagit milt af berörde anledning gjorda pästäende, är mig endast öfrigt att denne min mening Riksens Högloft.
Ständers pröfning »vördsammeligen fä underställa, med hemställan, om icke i den oförmodade händelse, ali Utskottets tillstyrkande godkännes, i sädant fall och i öfwerensstämmelfe med denna princip ej allenast Skuldsedlar och öfrige i rZ tz. af Förordningen upptagne Handlingar owilkorligen böra med Stämpel-afgift aläggas, ehwad de för Embetsmän företes eller icke, utan jämwäl wexlar, samt i öfrigt alla ashandlingar, beting och öfwerenskommelser af hwad egenskap de wara mä.
— Jag önskar dock tvid eftersinnande af olägenhekerne af sä widsträckte förbindelser till stämpelafgift, alt sädane i ett sammanhang mä vlämpelige anses och i händelse en äsyft tad större inkomst för Staken dertill warit en anledning, torde den med större billighet kunna sökas i tillökning i Stämpelafgift i anseende pä erhällne Embeten, syftlor och förmaner, som i Förordningens /o §. omförmäles. —.
Wiv ifrägawarande 14 tz. får jag äfwen anmärka, akt det synes med ratkwisa mera öswerensstämmande, att äfwen i städerne medgift - Z54 Den 5 Februari!- gifwa en kort tid till Conkracrers beläggande med Charta, än att saknad af en obetydlig
Charta skall kunna till intet göra lagligheren af en afhandling, som möjligen kan komma i staga/ wid tid och tillfälle bä behörig
Charta ej kan wara att tillgå.
Den 18 §. synes gifwa anledning till den anmärkning, alt den borgen som deri sörestrifwes för en obestämd gansta ofta aflägsen framtid, ar mindre lampelig att förordna, och dessutom utom ändamål, enar säkerheten för stämpel-afgiftens framlida utgörande är förwarad ft stadgandet af samma tz. att ej nägon anses wara Ägare af hivad
Documenrerne tillägga, förr än denna afgift är erlagd.
I 22 som i afseende pä Lysnings-sedlar, stadgar, akt om Fästemannen hos annan man warit ftatkstrifwen, bör han till upplysning om desi Krono»Utstvlder förete Husbondens Debetsedel eller Aldrag deraf, wederbörligen besannad , torde böra tilläggas att wid mötande hinter arr sadcme erhålla, wederbörande Krono-Betjeme borde äligga att genom Utdrag ur Räkensta^erne sädane uplysningar meddela.
Med afseende derä arr dä Charta Sigillata i de fleste fall är obeydlig, och försummelse att med Charta belägga, icke lunde härröra af upsal akt Kronans afgift undansnilla, utan förorsakas af sak? nadk tillfälle att kunna fullgöra författningens föreskrift, för hwars efterlefnad en strängare påföljd ock wore stadgad an förseelsen syntes förstena, hade wal Kongl. Förordningen af är 1748 vyi stämpel-afgjft ägr anleoniug till det stadgande att g mänaders lid lemnahes uran anstvar att de lill Smbers - Werk för» Den 5 ZebvuarLi- zss Ut kngifne ocharkerade Handlingar med Charkor belägga, men dä Höglofl.
Utskottet icke anfelt detta stadgande nu mera lampeligt, men deremot genom e t obestämdt stadgande att efter Wederbörandes godtfinnande ä minstone en försäljninosman af ChartaSigiliata skulle wara inom hwarje Taxerings-Districet an lillgä, icke synes hafiva med säkerhet upfylt Land:mannens önskan och rätt att utan widlyftig omgång och kostnad altid till stämpladt papper äga en lätt o ^ säker tillgäng, sä sär jag för min del mördsammeligen hemställa, om icke detta ändamål säkrast upfyldes sa wäl i afseende pä Kronans inkomst som Landsmannens behof, om stämpel-afgiften likasom annan Kronans upbord af Krono-Be,serlingen directe upbares ocp i wänlig ordning i Lands-Eontoiren redowises, samt försäljningen af Krono-Fogden besörjes genom Länsman, F>erdingsmän och andre dest ombud till det amal att i hwarje widsträckt
Socken åtminstone more -me sädane försäljningsman boende, hwilka det borde äligga att pä skeende reqvisitioner af Charlor, till större valeurer, sädane ifrän KronoFogden anffaffa och R-stvirenten kostnadsfritt tillställa.
O h skulle jag gerna tillstyrka ett dubbelt belopp af förjaljnings-prvcenten pä Landet för Chartor som der afytiras såsom åtminstone någon ersättning för ett ökadt beswär om det ej kan beräknas såsom någon tillökning i den mindre Krono - Betjeningens pä Landet alt för ringa Löne-wiltor.
Ist. 6)stIerakorK.
Efter ZZ6 Den Z Zebruarir.
Efter uplafande häraf förklarade Herr Prosten I^infteftröm sig instämma Uti hwad Herr Grefwen och Lagmannen anfört, angående den i 14 H. stadgade Eharkä-Sigillata-afgift ä Contracter.
Ult Luxr». Lx krotocoUo L. 6.
Lades pä Börder.
Utdrag af Protocollct,. hällre uli Riksens Högloft.
Ständers Bewillnings-Utstött, wid Riksdagen i Stockholm den gi Januarii 1810. S. D.
Pä sätt det till Riksens Högloft.
Ständer afgifne Betänkande angäendc Charta - Sigillatäafgisten ukwisa^, har Beiviftnings - Uistolter bland annat funnit, akt kill minnande af behörig Controll wid Upbörden och Inkomsten deraf more nödig', dels alt uti alt det papper hwilket bestämdes kill Chartor i och under detsammaS titlwerkning intrpckrcS sä rväl ett wisit marke, tecken och ärtal, som äfmen sjclfwa valeuren, dels att detta papper borde särskildt mardus och endast efter ordentelige reqvisitioner samt einot steende redowiSning utlemnaS till den ytlerliga re - Den 5 Zebruarii. 35? re ätgjard som erfordrades för att Charlor deraf för» färdiga; och dels att den hittills brukade sä kallade Extra Stamplingen ä publique Werks och enffildte Personers egna papper har i Stockholm nu mera icke skulle aga rum, utan hwar och en wara förbunden att antingen genast skrifwa sin Handling ä redan stämpladt papper eller den dermed belägga; Och ändteligen att
Chartorne borde förses med hwitå stämpeln pä annat ställe an i Chartä-Sigillakä-Conroiret der hädanefter blott den swartå finge päsätlaS.
Till ernäende af desie angelägne ändamål trodde Utjkotlet bästa utwägen blifwa om wid Banquens Pappersbruk alt der papper som till Chartor behöfwes, krrnde sä beskaffadt som ofwan nämdt ar, tillwerkas, samt af Banquens Betjening sedermera förwaras och efter anordning utlefvereras till den eller dem som widare dermed borde hafwa befattning.
Någon anledning wore wal för närwarande icke att twista, att ju hela detta pappersförräd kan frän Banquens Bruk anskaffas, hälst de Ehartor hwilka nyttjades kill biläggning, skulle för minskning af pappersäkgängen icke utgöra i format mer an ^ ark, men om an icke alt papperet skulle der kunna Åstadkommas, ansägo Utskottet att Åtminstone sä mycket borde erhällas som skulle anwändas till de större Chartor af En Riksdaler och drröfwer samt widare bet papper som erfordrades till de mindre Charlome genom BanquenS försorg inköpas och med något wisil desi märke förses; äfwen som upcagas uti räkenffaperne kill ordentelig redowisning och sörwaras pä enahanda sätt med Banquens öfrige papper.
Den kostnad som till äfwenkyrs kan inträffa genom någon tillökning i Banco - 358 Den 5 Zebruarii.
Banco-Betjeningen löner för detta besvär, ffulle efter Utskottets tanka blifwa fullkomligen ersatt uti en större säkerhet för Kronans inkomst och tillhörighet samt uti en med mindre papperssörstöring, pä tillsörliteiigare foc stäld utsäljning och redogörelse af Chartor.
Och beträffande äter den omförmäld e Hwitstämplingen, förmente Utskottet att densamma lämpeligast skuäe kunna ffe uti Riksgälds Contoirets Deposuions Contoir hwilket, enligt den underrättelse Utskottet blifivii meddelad, dertill torde hafrva ledighet ocb för en dylik inrättning beqwamligaste tillfället.
Men emedan Bewillnings-Utskottet för sin del icke agde att »vidtaga någon författning i det ena eller andra häraf eller ait ulan Riksens Högloft.
Ständers uttryckelig» bifall inga i öfverläggning och gemensamt räosörande härom med de Utskott, hwilka tillhörer att sig yttra öfwer Banquens och Rikgälds.
Contoirets göromål samt huruwiva defte Werk kunna updragas hwad här ar i fräga, beftöls, alt förestående omständigheter och hwilka anstalter i anledning häraf böra förordnas, skulle »vördsammeligen underställas Riksens Högloft.