Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln, att deras öfverläggningar måtte blifva offenteliga; se Öfverläggningar. — om befrielse för Ridderskapet och Adeln att deltaga med Borgerskapet uti flera Onera i Städerne; se Onera. 277 Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, anteckning af; se Anteckning.— Ledamöter i Utskott; se Lista.
,— Protocoll; se Justering; Tryckning, ProtocollsUtdrag; se ProtocollsUtdrag.
Ridderstolpe, Friherre Gustaf, yttrande, Dec. i46.
Ridderstolpe, Grefve Carl, yttranden, Dec. 393.
44,9- Riken, om, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, anstalters vidtagande för att anhålla och tilltala Personer, hvilka begå förbrytelse i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra, Maji II. 184, 201.
Junii I. 319.
Junii II. 3^4» Exp. 4^2» 52 1, 56i.
Julii 208.
Riket, relation om belägenheten uti; se Relation.
Rikets Allmänna Arén ders Beredning; se Beredning.
Rikets Utländska gäld; se Gäld.
Rikets Ständer, att emellan Riksdagarne ej måtte förekomma till öfverläggning sädane ämnen, hvars öfverläggning tillhöra, Jan. I. 344.
Jan. II. 8.
Febr. 302,372.
April I. 16.
Maji I. 6, 106, 278.
113. *— angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers vidtagne Beslut uti åtskillige Rikets inre hushållning rörande ämnen, Maji I. 56, i63.
Maji II. 5o4, 694.
RiksAct, om, i anledning af Kongl. Maj:ts 278 Nådiga Proposition, ett Additament i den emellan Sverige och Norrige, Maji II. i83, 201. Junii I. i4i,54o. Junii II. 457, 5i x. Exp. Julii i45.
Riksdagens början, Nov.
3. — dess öppnande på RiksSalen, Nov. 27. — om dess förlängande, Febr. 433.
Maj:ts Svar derå, Mars I.
196. — anhållan hos Kongl. Maj:t om dess slut, Julii 43.
RiksdagsBeslutet, Junii II. 5o2, Julii 4, 4^, 234, 276, 3o6, 373; se vidare Committerade.
RiksdagsFullmägtig, om dess rättighet att, i grund af Riksdags-fullmagt bevaka enskiltas mål, Febr. 297, 372, 454* Mars I. i3o, 147.
RiksdagsKrönika, dess utgifvande af Rothlieb, Carl Fredric, Nov. 23.
Riksdagsordningen, örn ändring i vissa delar deraf; se Grundlagarne.
RiksdagsPredikan vid Riksdagens början, bjudning dertill, Nov. 22. — hållen, Nov. 27. — vid Riksdagens afslutande, Julii 38q.
RiksdagsUtgifterne, om medel till deras bestridande, Dec. 446» 499» 563, 579, 589. Jan. I. 129.
Jan. II. 5x, 188.
Febr. 463.
Maji L 387.
Julii 5, 75.
Exp. 145.
RiksgäldsContoiret, om förändring af Sedelutgifningen, Dec. 582. — om angelägenheten deraf, att föreskriftei’, hvilka meddelas Riksens Ständers Bank och RiksgäldsContoir, samt äro gemen - 279 samma för båda penningeverken, blifva öfverensstämmande så väl till mening som ordalag, Dec. 618.
Jan. I. 119.
RiksgäldsContoiret, om alla Stats- och Bevillningsmedels uppbärande och redovisande af, Jan. I. 127.
Junii I. 318, 659.
— StatsUtskottets Memorial om tillståndet och förvaltningen af, Maji I. 265, 367.
111,117. — om räntan å Högstsalig Konung Carl XIII:s HemgiftsCapital, som innestår uti, Maji I. 36a, 431.
—• angående belöning för upptäckter af Sedel-förfalskare m. m.; se Banken.
•— angående project till Reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af Götha-CanalBolags, Malmö och Götheborgs DiscontVerk, Junii II. 555.
Julii 237,322. — rörande förslag till ändringar och tillägg uti det vid 1815 års Urtima Riksdag af Riksens Ständer faststälte Reglemente för, Julii 227, 248. — om närmare föreskrifter för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i händelse Kongl.
Maj:ts Nådiga Santion icke skulle meddelas, Julii 322, 361 ; se vidare Löneförbättring.
RiksHufvudBoken, om åtal emot Vederbörande
Landshöfdingar för försummelse att insända anbefallt Omslut för uppgörande af; se Omslut. 280 RiksHufvudBoken, angående Bokslutet af, Junii I. n5, 173. Junii II. 180.
RiksStat, om öfverflyttning af kostnaderne till underhållande af Policelnrättningen i Götheborg på; Jan.
I. i3a; se vidare Statsverket, StatsReglering.
RiksStyrelsen, att, i händelse af Ilans Majit Konungens samt Hans Kongl. Höghet Kronprinsens sjuklighet, Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar må föra, Jan. I. 3, 6, n6, 122, 144> 444» 646, 647.
Jao- II3, i83.
Febr. 44a> 4G°- — om rättighet för en hvar af Rikets Innevånare, att till Kongl. Majit i underdånighet ingifva nyttiga förslag i alla grenar af; se Regeringen.
Rofdjur, angående anstalters vidtagande till fallande af; se Jagt och Djurfång.
Roos, Carl Adam, yttranden, Jan. I. 197.
Mars I. i5.
Mars IL 9.
Rosen, Grefve Gustaf Robert von, yttranden, Dec. 239, 568.
Rosen, Grefve Axel Pontus von, yttranden, April II. 511.
Maji I. 82.
Maji II. 5i6.
Junii I. 336, 349, 897, 4i3, 4i6, 420, 441- Junii II. io3, i8r, 244> 25o, 253.
Julii 55, 56, 61, 65, 67, 70, 240.
Rosersbergs
Kungsgård, om disposition af; se Drottningen. — om en årlig Anslagssumma till underhållande af byggnaderné vid, Maji II. 684.
Junii I. 17.
-— angående dispositionen deraf till 'Konungen Carl Johan, Junii II. 35o.
Julis 281 5, 7^* Exp. 208.
Konungens Svar, Julii 372.
Rotering, om införande i Färentuna Härad af Stockholms Län af Båtsmans, Dec. 444» 56'a, 579, 588.
Maji II. 126, 518.
Konungens Svar, Julii 241. — angående i Hallands Län Båtsmans, Dec. 444» 562, 58o, 588.
Jan. I. 129, i4o. Mars II. 307, 3i5.
April I. i5a, i63, i65, 184, 195,310, 311, 3q6.
Maji II. 6, 117, 285.
Konungens Svar, Junii I. 316. — om jemkning och utbyte inom Wedbo och Tossbo Härader af Elfsborgs Län, Dec. 586.
Febr. 527, 023.
Mars I. i38, 146, i52. — om en ny Commissions sättande i Skåne för granskning af de vidtagne åtgärder i och för Extra Roteringen derstädes, samt indragning af Indelta Aromen, Jan. I. 54» 472, 652.
Jan. II. 62, 78.
Febr. 118.
Maji I. 5, 109.
Maji II. m. Junii I. 817, 649.
Junii II. 6.
Exp. 3a6. — om Extra Roteringen i Nora, Lindes och Ramsbergs Bergslager, Jan. I. 68, 653. >— om förändring vid Westerbottens Regemente i, Mars II. 245, 281. April I. 164. — om jemkning vid Westerbottens Regemente i, Mars II. 445- April I. 19, i63, i65, 184.
Konungens Svar, Junii I. 316. r— om jemkning i Jemtland af, Maji I. 265, 282 367.
Maji II. in. Exp. 292.
Konungens Svar, Junii II. 568.
Rothlieb, Carl Fredric, yttranden, Nov. 23. 25.
Dec. 81. Jan. I. 179, 619.
Mars I. 323, 378, 439, 449» 463.
April I. 64.
Maji II. 267, 336. Junii I.
46- Junii II. 52, 171, 443* 557. Rousseau, G., Lieutenant, om utbekommande af dess innestående Expectance-arfvode, April II. 247, 65i, 655.
Maji I. 43, 99.
Exp. 216.
Konungens Svar, Junii II. 5o8.
Rudbeck, Friherre Pehr Alexander, yttranden, Dec. 297, 486.
4» 277* Fel*1’- 43o. Mars II. 44* April II. 4°9* Julii 218, 352.
Rusthållare, om upprättande af en samling utaf de författningar, hvilka bestämma rättigheter och skyldigheter för, Jan. I. 36g, 675, 676.
Jan. II. 245; se vidare Oeconomiska Författningar.
Ruuth, Hans Exc.
Grefve Eric, yttrande, Dec. 76.
Rydström, Lars, Häradsskrifvare, om utbekommande af innestående pension, Jan. II. 432.
Febr. 224, 44°» 4$°> 468- Exp. 536.
Konungens Svar, April II. 106.
Rådgifvare, Konungens, om anledning till anmärkning emot; se Commandomål.
RättegångsProcessen, om ändring i vissa fall uti Författningarnes föreskrift, angående, Jan. I. 316, 658.
Jan. II. i3. April I. i4g, 229, 38g, 3g4, 4a5. 283 Räntehö, om ändring i lefvereringssiället af Kronans Räntehö och halm som från Westmanland är anslagit Hofstallet, Jan. II. i^5.
Fehr. 4$6, 600.
Mars I. i35, i4o, 151. April I.
443- April II. 200, 336, 344» 357.
Exp. 553; se vidare Strömsholm. & Sahla Silfververk, angående, Maji II. 124, 499.
Exp. Junii I. 139.
SaltpetterSkatten, om rättighet för jordägare att med penningar afbörda sig, Jan. I. 3i4>655.
Jan. II. 18. Mars I. 234» April I. i36, 200, 389, 392.
Bilagor tili Högloflig© Ridderskapets och Adelns Protocoll, Vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1S2 3.
Fänta Bandet. STOCKHOLM, Tryckt hos Olof Ghahit, 1I2S. ' - "
Bilagor till Fleniprotocollet för d. 24 Januari!» No 1. ^refve Hård, G ari Gustaf:
Vid ett föregående Plenum har Hr GreFve von Schwerin yrkat den sats, att det uti 41 utaf Riksdagsordningen af den 10 Februarii 1810 innehållne stadgandet ”1 Utskott eller val till Utskotts Ledamöter må icke någon af förenämnde personer deltaga” skulle utesluta' de i samina § förut uppräknade personer från deltagandet i val till Bänkman och från utöfningen af Bänkmans belattning, samt begärt, att proposition måtte göras; Om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna vara rätt, att, jemte Riddarhusordningens 43, 44, 45 beli 46 §. §., hvilka vanligen blifva uppläste, innan Bänkm nsvalet företages, också RiksdagsÖrdningöns 41 §• måtte uppläsas, emedan detta lagbud förmenar de i densamma uppräknade, ansvarige Embetsman, att i val till Utskotts Ledamöter delcaga.
Skälen för detta yrkande äro hämtade, dels från den yttrade öfvertygelse, att det vöre mot Grundlagens anda stridande, att de 4 Den 24 Januarii. personer, som icke få deltaga i Utskott eller i närmaste valet till Utskotts Ledamöter, likväl skulle vara berättigade, att i de föregående valen till Bänkman och Electorer deltaga, dels af den åt Ordet Ut,kolt gifna tydning, att dermed skulle i ofvannämnde § förstås äfven sammansättningen af Bänkafdelningar, Bänkmän och af Electorer Då jag icke bestrider det förra, utan tvärtom instämma deruti, att det inflytande på rigtningen at ett Utskotts verksamhet, som man af en ansvarig
Minister eller annan högre Embetsman, i egenskap at Eiector, trott kunna åstadkommas, och hvilket al Giundlagen velat förebyggas, lika mycket, ehuru ej sä omedelbarligen skulle kurna af samma person, såsom Bänkman eller till Bänkman väljande, beredas, och att således Grundi gens anda fordrar de i merarämnde § uppriknade personers uteslutande från deltagande i alla de föregående valen, kan jag likväl ej medgifva rigtighe* ten af den åt ordet Utskott gifna tydning och den, i följd deraf åt ifrågavarande stadgande utöfver bestämda ordalydelsen, gilne utsträc ning.
Visserligen skulle i sådant tal eller skrift, der man någon gång af ordens sammanhang får sluta till deras betydelse, ordet Utskott kunna få en sådan, sorn nu deråt ville gifvas; men i fråga om Grundlagar, derom Regeringsformens 83 *§ stadgar: ”Efter deras ordalydelse skola de i hvarje särskildt fall tilHmpssj5 mäste orden ha en bestämd betydelse och den är åt ordet Utskott Den 24 Jannar ii. 5 gifven i 53 $• af Regeringsformen, der del heter: ’’de Utskott, hvilka skola ärendena bereda Uti Grudlagarne förekommer aldrig detta ord annorlunda, än med hänsigt till sädane beredande icke till väljande sammansättningar af Ståndens Ledamöter.
Så vida den betydelse, aom Herr Grefve von Schwerin velat åt ordet Utskott gifva, att nemligen hvar och en af de 50 afdelningar, hvaruti Ridderskapet och Adeln indelas, äfvensom de valde Bänk. männen och Electorerne, utgjorde, hvarje sammansättning för sig, ett Utskott, varit den, som dermed i 41 $ af Riksdagsordningen å* syftats hade der icke b höfts sägas mera, än : ”1 Utskott må icke någon af förenämnde per. söner deltaga’’ och de tillagde orden: ”eller val till Utskotts Ledamöter’’ hade då icke någon egentlig mening.
För öfrigt innehåller 12 § af Riksdags*» Otdningen den föreskrift, att Riddarhusordning gen, likasom öfrige Stånds Ordningar, bör vara i öfverensstämmelse med Grund agame iör fattad.
Maj t gillad och stadfästad, samt till obrottslig efterlefnad antagen och kungjord.
Denna Riddarhusordning stadgar i 21 att ”Ridderskapets och Adelns närvarande hela antal delas uti 50 serskilda , men till b loppet lika delar,” samt att , sedan detta blifvit verkälidt, uppropas hvarje afdelning för sig, som begitver sig inom skranket, att fö rätta Bankjnansval, hvarvid hvar och en inlsmnar en Ben 24 Januarii, sliiten sedel, teknad med en af de personers! namn, sorn i afdelningen finna*, då den, sorn de fleste rösterne erhållit, är behörigen vald Bänkman.”
Dessa stadgande», som icke in nefatta minsta undantag, äro till ordalydelsen alldeles lika tr.ed dem, som innehållas i 23 §. af RiddarhusOreningen den 31 Mars lgiooch pfverenstämma med RiksdagsOs dningens 41 §, efter dess bokstaf och i den mening, den vid flera föregående Riksdagar blifvit tillämpad, men vore rakt stridande emot nämnde Grundlag, i den mening, sorn deråt af Herr Grefve von Schwerin viii gifvas.
_ Jag kan icke föreställa mig såsom möjligt, hvarken att man så litet skulle vårdat Constitutic-nen, att Riddarhusordningen utfärdad den 31 Mars 1810, skulla blifvit författad i motsägelse med en så nyss förur, eller den 10 Februarii, utfärdad Grundlag, Riksdagsordningen, eller att ett stad-! gander nämnde Grundlag skulle, viden samma år hållen,och vid tre,icke långt efter hvarandrain-r träffade, Riksdagar, så allmänt råkat i förgätenhet, eller dess mening så allmänt missför-- ståts, att icke någon enda röst skulle höjts, för att upplifva minnet deraf, eller väcka uppmärksamheten på dess rätta förstånd.
Ett plika begrepp med det sorn Herr Grefve von Schwerin nu hyser om meningen af RiksdagsOrdningens 41 §. måste således ägt rum, och äfven varit det rätta och en förklaring deraf eller en förändring af sjelfva stadgandet torde derföre böra sökas i den ordning, Regeringsformen föreskrifver.
Den 2i Januaria / Om jag uti det nu anförde icke misstagit mig, måste den af Herr Grefve von Schwerin väckte motion, såsom åsyftande förklaring af en Grundlag icke böra, emot 81 och 83 §. §. af Regeringsformen, i Ridderskapets och Adelns Plenum förekomma till öfverläggning, utanefter föregången anmälan hos det blifvande ConstitutionsUtskottet.
Jag hemställer derföre, om Herr Grefven och LandtMarskalken, med tillämpning af ofvanberörde § § af Regeringsformen, må kunna framställa den af Herr Gref” ve von Schwerin begärda proposition.
Friherre jBjörnstjerna, Magnus'.
En värd Ledamot Herr G<efve von Schwarin häri Ridderskapetsoch Adelns törsta Plenum väckfc fråga, huruvida Regeringens ansvarige Ledamöter böra kunna deltaga uti Bänkmannavalet samt sjelfve blifva Bänkmän} jag börjar medgifva att den värda Ledamoten ej saknade anledning till denna motion i Riksdagsordningens 41 §■ men får likväl anmärka, att skälen icke alla tala till förmon deraf, och att äfven andra ganska giltiga skäl finnas för sakens bibehållande i dess nu varande skick.
Ehuru sjelf ej närvarande då Herr Grefve von Schwerin först gjorde sin motion, har jag likväl af den kännedom jag deraf nu sedan inhämtat, trodt mig finna följande; 8 Den 34 Januarii, Grefve voa Schwerin påstår i 1:0.
Att sjelfva ordalydelsen i Riksdagsordningens 41 §. innebär ett förnekande åt Regeringens ansvarige Ledamöter att blifva Bankmän, eller att i Bänkmannavalet deltaga. 52 0
Att rättsprincipen fordrar, att den för ett Utskott ansvariga Embetsmannen (icke eDS indirect) deltager i valet af dess Ledamöter, Hvad ordalydelsen t RiksdagsQrdningens 41 § beträffar, är den visserligen mera talande till förmån för Grefve von Schwerins tänka, än för en motsatt, ehuru ej fullkomligen bestämdt, Jag får likväl hemställa till Ridderskapefs Och Adeln- bepiöfvande, om ej pä Riddarhuset RiddarhusOidningen bör följas så länge den ej uppenbart är i motsatts med Grundlagen, hv lk t ej är fallet Denna gör ej un* dantag för någon att blifva Bänkman och att välja till Bäakman.
Gammal häfd plägar göra lag där lagen är tvetydig och denna häfd har varit sådan den nu är, icke allenast sedan .
Roy, utan äfven från »730 till 1773 då Riksens Råd, ansvarige för Riksens Ständer, likväl deliogo i Bankraannavalen.
Hvad nu rättsprincipen beträffar, att den Den 24 januarii. 9 som är ansvarig eller redogörande för ett
Utskott icke ens indirecte bor deltaga i valet till dess Ledamöter, borde denna åtminstone i dess egenskap af rätts-princip vara lika för alla, man kunde då förväntat sig att Herr Grefve von Schwerin äfven föreslagit, att alla de af Ridderskapet och Adeln, hvilka sedan förledna Riksdag varit endera BancoFullmägti* ge, RiksgäldsContoirets Fullmägtige, Riksens Ständers Revisorer, såsom alla dels redovisande dels ansvarige inför Riksens Ständer och deras Utskott, samt RiddarhusDirectionen, såsom ansvarig för Ridderskapet och Adeln, borde uteslutas icke allenast från allt deltagande i valet till Bänkman, men äfven från rättigheten att blifva så väl Bänkman som Elector, hvilket i analogie med Herr Grefve von Schwerins Motion, RiksdagsQrdningens 41 § dem rättvist tillegnar.
Samma af Herr Grefve von Schwerin framställda rättsprincip, att ingen bör utolva val till
Domare, som honom bedömer, år äfven vederlagd af en annan af Sveriges Grundlagar, Tryckfrihets Lagen, der Juryn väljes af sjelfva den anklagade.
Hvad mig enskilt som Föredragande i Commandomål beträffar, är jag ojäfvig i saken, ty jag är icke nämnd i 41 §• at Riksdagsordningen och kan således blifva icke allenast vald till Bänkman och Elector utan äfven till Utskotts Ledamot, rend undantag af ConstitutionsUtskottet, likasom Fresidenten i StatsCon - lO
Den 2 4 Januariit toiret kan blifva vald till alla andra än Stats-- Utskottet, för hvilket han är redogörare.
N o 3.
En värd Ledamot af detta Stånd har,’ med sökt anledning af 41 § af Riksdagsordningen, föreslagit uteslutandet af tjenstgörande StatsMinistrar, StatsRåd , JustitiaeRåd, HofCantzler, JustitiaeCantzler,Justitieombudsman och StatsSecreterare från rättigheten att i Bänkmansval deltaga och att till Bänkman kunna väljas.
Detta förslag upplöser sig i 2.'ne frågor.
Stadga nu gällande constitutionella Ordningar ett sådant uteslutande?
Är ett sådant uteslutande enligt med dt för dringar, andan af vår Statsförfattning brafver?
H vad första frågan beträffar 3 bör man som premiss medgifva att en bokstaflg efterf lefnad af Grundlagarnas föreskrifter är af ytr tersta vigt, utan någon rättighet till analogisering eller förklaring, ty eljest skulle en olika uttydning kunna gifva motsatte resultater åt våra vigtigaste constitutionella stadganden, hvaraf vi i förflutne RiksMötens
Historia må hända ej sakna exempel på vådan.
Denna bokstafiiga efterlefnad anbafalles också i Regeringsformens 83 §.
RiksdagsOrdningens 41 §, lemnar nämnde Herrar säte och stämma inom sina Stånd, då de eljest dertill, berättigade äro, dock, som Ven 24 Januari/, il orden falla, ”/ Utskott eller val till Utskotts Ledamöter tuå de e/ deltaga.''’ Enligt 28 §■ Riksdagsordningen skola Utskotts Ledamöter, utom af BondeStindet, ovillkorligen väljas genom Electorer.
Riddarhusordningens 2i §. föreaknfver, huru de förra inom vårt
Stånd böra väljas, nemligen, att samtlige Ridder skåpets och Adelnr närvarande hela antal välja Bänkmän och dessa sedermera Electorer..
Constitutionella ordningarne förbjuda oftanämnde Ledamöter att deltaga i valen till Bänkmän och att dertill kunna väljas, stadga de det förra uttryckligen.
Afgörandet af den andra frågan, eller om desse Ledamöters uteslutande är enligt med de fordringar, andan af var Statsförfattning kräfver, beror på den möjliga nyttan eller faran af deras deltagande i våra val.
Fara kan endast uppkomma genom det personliga eller tnornhska inflytande, dessa Ledamöter kunna utöfva.
Det förra, det enda, deras uteslutande från allt val förekommer, kan aldrig vara vådligt, dä deras antal utgör en så ringa del af Höglofl.
Det 6ednare eller det moraliska inflytande, deras ställning i samhället och deras egenskaper kunna gifva, förekommes af ingen lag.
Tvärt* om, liksom hvarje kraft, man förgäfves söker hämma , blifva dess verkningar så mycket starkare, ju mera de måste bryta sig Igenom Den 2^ Januarii» hinder.
Men vi aga, mine Herrar, ett säkrare stöd mot der vådliga af ett ministerielt inflytande, i den känsla för Fädernesland, för sanning och för egen öfvertygelse, som alltid ledt Sveriges Ridderskap och Adel, och som, så ofta det påfordrats, gjort detta Stånd till ett skyddsvärn, än för Konungamasten mot sjelfsvåldet, än för Folkets sanna frihet mot despotismens ingrepp.
Då vår nu gällande Riksdagsordning stadgades, beslöto Riksens Ständer visligen, att ej förneka ett ruin ibland sig åt de män, Konungen uppdragit de vigtiga förtroenden att gifva råd i Regeringsärenden, eller att utöfva dess högsta domsrätt.
De hade kanhända bordt gå ett steg längre, äfven lemna dem rättighet om medbröders förtroende gålvo dem detta uppdrag, att vara Ledamöter i Utskotten,med undantag naturligtvis af det der deras egna handlingar undergå granskning.
Ut kottens ändamål är att öfverlemna till Stånden de till dem hänskjume mål få fullständigt beredde att
Sfånden sjelfve kunna stadga sina individuella åsigter och derefter fatta sina beslut.
Och hv;lka män, m;ne Herrar, kunna bättre lemna upplysningar vid offentliga ärendens beredning än de, sorn sjelfve lagga hand vid Styrelsen?
Och hvilken tara för inflytande på Ståndens beslut, kan uppkomma af Ledamöters medverkan i målens beredning, som i alla fall äga rättighet i sjelfva besluten deltaga.
England, detta land, till hvilket man alltid återkommer, då det är håga om den sanna eller Monarkiskt constitutioneWa frihetens institutioner, England känner ej något hinder för Lagstiftningens begagnande af Ministrarne* insigter, vid allmänna frågors beredning.
I de Comittéer, motsvarande våra Utskott, de bägge Hus' n formerat, hafva na tan aldrig saknats Ledamöter af Ministé.en, och ännu har ingen röst af oppositionen trott sig deri finna våda för Britanniens frihet.
Med stöd af hvad jag nu yttrat, förmodar jag, att Höglofl
Ridd rskapet och Adeln finner, a't
Hråg varande dess medlemmar tj kunna förnekas, att i B.nkmansval del-aga, eller att tili Bänkman välja,; och jag föi behåller mtg rådighet att frunch les få i lagenlig ordning föreslå sådan ä.iJrsng i 41 §. af Rik dagsOrdningen, sorn om den antage , kan lemna komm,nde Ständ r frihet, att äfven inom sina Utskott begagna upplyste och förtroende ägande Ministrars insigter.
N:0 4- Herr von HurtmansdorJJ, August'.
Frågan ar, så vidt jag kunnat fatta Herr Grefve von Schwarin* motion, <j om nåon lagforändring för ögonblicket utan den åsy‘tar att fästa Ridderskap ts och Adelns uppmärksamt het på de motsägelser, hvartill Lsgtrnes stadganden i dessa afseenden lemna rum.
De sy4 14 Den 2/j.
JiiniiariU tias mig icke vara fullständigt upptagne, jag vill derföre söka att vida " utveckla dem och derjemte uppgifva sättet att dem utmvika.
Är meningen med Riksmötena, äit dels genom folkets granskning af magtens utöfning och allmänna medels förvaltning, samt utkräfvande af ansvar för bägges missbruk eller vanvård, dels genom deltagande med Regeringen uti Lagstiftning och Statsreglering, förekomma den ensidighet i åsigter och det väld eller vårdslöshet i verkställigheten , hvilka pläga vara den obegränsade magtens oskiljagtiga följeslagare: så synss det vara klart, att de Embetsman, Sorn ifrån en föregående Riksdag till den, som äger rum, under längre ellér kortare tid stått i spetsen för någon vissStyrelsegren , eller någon dei deraf, sorn lörberedt och föranledt Regeringens åtgärder, icke må stå i spetsen för, eib r deltaga i de Utskott, som skola utöfva Riksens Ständers gransknings, rätt, eller förbereda och föranleda deras åtgärder.
Det skulle eljest hända, att dessa Embetsman blefve sina egna granskare, och att de samma som ledt Regeringens öfverlägga ningar och beslut, äfven komme att leda Rik, sens Ständers.
Deras granskning af magtens utöfning och Statsmedlens användande, deras deltagande i Lagstiftning och Statsreglering vore då i det närmaste tillintetgjord, och Riksdagarne förvandlades till en formalitet, hvarigenom stämpeln af Folkets gillande eller deltagande trycktes på åtgärder, hvarom Riksdagens Ledamöter föga vetat, eller hvaruppå t)cn 24 Januarii. de föga kunnat verka.
Jag torde här, en gång för alla, få äran anmärka, att jag med orden Regeringen, eller Styrelsen, städse me, nar Konungens Rådgifvare.
Herr Grefve Schwerin har upplyst, att de män, som vid Statshvälfningen i8oy hedrades med detta höga förtroende, så lifligt insågo följderna af de missförhållanden, jag sökt utreda, att de icke en gång trodde sig böra deltaga i Pleni öfverläggningarne.
Invändning gjordes deremot, och på grund, emedan meningarnes strid vid målens afgörande bör föranleda till insigt och oväldighet hos de beslutande.
Grundlagens stadganden borde rättas derefter och liksom Folkets ombud icke borde få deltaga i Allmänna Beredningens eller i StatsRadsBeredningens behandling af målen: så borde ej heller enligt 41 §.
Denna föreskrift kund», utom hvad den sistnämnde beträffar, endast angå Ridderskapet och Adeln, emedan Konungens Rådgifvare och Rikets högsfe
Domare svårligen kunna höra till Preste- Borgare- eller BondeStånden.
Men just för det Stånd, som i6