Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Räntekammaren och de betydligaste af de förvaltande verkens cassör, blef detta utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hrr Löwenström, Jo b. Jac, samt Gyllensvan, Henr.
Adolph.
Föredrogs ånyo StatsUtskis den 18 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 2to5, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 28, ang:de vackt fråga om indragning af K. Num1 o II. 3o a3i Den a5 Juli f. ni. mer-lotteriet samt rör:de åtskilliga dermed gemenskap ägande ämnen.
Som inkomsterna af Nummer-lotteriet hittills utgjort en del af statsverkets inkomster, så får jag vördsamt hemställa till R. o. Ad., om det ej vore skäl att uppskjuta delta betänkts pröfning, intilldess frågan om inkomst-titlarna hos R. o. Ad. förekommit.
Jag har visserligen icke någon betänklighet vid alt i och för sig sjelf bifalla Ulskrs betänk, sådant del nu är uppsläldt, endast med kanske något bestämdare uttryck af hvad billighet och rättvisa emot embetsmänncn vid Nummer-lotteriet fordra; men lika med Hr von Hartmansdorff anser jag olämpligt att afskaffa en inkomst-titel, innan man får se huru många och huru betydliga inkomster StatsUtsk. finner för godt att bibehålla för statsverket, och således får jag instämma i anhållan, att detta betänk, måtte hvila tills inkomst-betänk, inkommit.
Jag förenar mig i ailo i hvad llr von Hartmansdorff framställt, och anhåller alt Hr Landtm, täcktes gifva oss propos. derpå.
Jag måste i allo bestrida hvad de 3:ne siste talarne yrkat.
Jag finner icke något skäl vara för handen till ytterligare uppskof med delta ärende, som både vid föreg:de och äfven vid denna riksdag blifvit tillräckligt hos RiksStm behandladt.
Jag tror, att saken nu är så mogen, att den kan i detta ögonblick företagas lill afgörande.
Mångfalldiga skäl till bifall å hvad Ulsk. föreslagit hafva redan länge förefunnits, och ett ytterligare har nu tillkommit genom den justering af förslaget till und. skrifvelse om enskildta och utländska lotterier, som R. o. Ad. i dag förehaft.
Jag hemställer, om det skulle vara ens i ringaste mån anständigt, alt, sedan R.
St. aflåtit en sådan skrifvelse om alla andra lotterier, R. o. Ad. skulle tveka att afskaffa äfven det ifrågavarande.
Jag anhåller derföre om Hr Lundtm:s propos. till bifall å Utsk:s förslag.
Jag är till en stor del förekommen af den sista talaren.
Det förefaller mig som man , ifall man ville bespara denna inkomst för statsverket, ansåge lofligt, att en enskild person anskaffade sig på olofligt sätt hvad han behöfde, blott man derigenom slapp att gifva honom bidrag till hans underhåll.
Jag kan för min del under inga villkor, ehvad statsverket får eller icke får tillräckliga inkomster, gå in på att sätta i fråga att ej bifalla detta betänk., hvarföre jag nu anhåller om propos. derpå.
Gr. Horn, Claeä Fredr.:
Jag är egentligen förekommen af de sista talarne i hvad jag ämnade yttra, men jag vågar äfven hemställa lill Hr Frih. o.
Landtnäs eget om - Den 33 Juli f. m. 23b pröfvande, huruvida det kan vara riktigt formenlig!, ali läta detta betänk, aler hvila.
Jag tror, att de ledamöter, som ansett nödigt alt företaga detsamma i sammanhang med inkomst-betänk., bort vid första bordläggningen derom göra erinran, och att det numera verkligen är för seni, äfvensom jag ej ser något hinder för att nu genast afgöra det.
Upplyst af envald ledamot, Hr von Troil, att en skrifvelse i dag blifvit justerad, sorn skall lägga hinder i vägen för ett annat beslut än bifall till förevar, betänk., får jag, som ej gifvit akt på denna justering, förklara, alt jag linner Hr von Troil hafva ganska rätt, oell derföre anhåller få återtaga mitt förra yttrande.
Hvad fortnenligheten beträffar, (ror jag formen fordrat, att StatsUtsk, hade, i fråga 0111 Nummer-lotteriet, på samma sätt som i fråga om afskaffande af andra inkomst-titlar, inkommit med sitt utlåtande såsom bilaga till inkomst-betänkandet, och jag anser oformligt att taga bort en inkomst-titel, innan man vet, huruvida de inkomster, sorn qvarstå, äro tillräckliga för Staten eller icke.
Jag instämmer visserligen med StatsUtsk. och de herrar, sorn sist yttrat sig, deri att
Nummer-lotteriet såsom en inkomstkälla bör försvinna; men skulle icke tillräckliga inkomstkällor eljest qvarlemnas, så är det bättre, att denna står qvar, än alt Staten har blist på inkomster.
Att denna fråga har ovillkorligt sammanhang med den justerade skrifvelsen omförbud emot försäljning af lotter för utländska eller inländska enskild la lotterier kan jag icke (inna.
Jag önskar visserligen, att principen för denna skrifvelse, nemi. alla lotteriers afskaffande, äfven malte göra sig gällande i afseende på ett stats-lolteri; men om detta icke skulle ske, så är det likväl ej detsamma att medgifva enskildta ocontrollerade industri-företag att komma åt penningar, eller att lemna utländska Stater tillfälle att beskatta Svenska allmänheten, som att göra detta beskattnings-sätt till en inkomstkälla lör Svenska statsverket.
Jag förblifver derföre vid mili tanke, att detta betänk, bör blifva hvilande, tills inkomstbetänk. förekommer.
Det är blott med anledn. af Frih.
Boyes yttrande jag tager mig friheten upplysa, att den nyss justerade skrifvelsen icke lägger något hinder i vägen för afgörande af denna fråga så, som R. o. Ad. behagar, ty denna und. skrifvelse upptager uttryckligen alternativet af Nummer-lotteriets indragning eller qvarblifvande.
För alt om möjligt få slut på en alldeles öfverflödig öfverläggning, anhåller jag att få hänvisa till 2 morn- af 49 §:n Riksd.Ordn,, hvarest D c u a5 Juli f. m. tiel ultrvekligen föreskrifves, att då ett betänk, för 3:dje gången förekommer, skull det till afgörande företagas.
Jag yrkar bifall å delta betänk.
Då frågan första gången förevar bos R. o. Ad , gjordes deremot ingen annan väsendtlig anmärka , än den att Sjtat?Ul4. ickp sq uppställt betänk., sorn om derå behöfdes K.
M;s sanction Nu har Utsk. undanröjt den anmärkn., livarföre betänk, återremitterades, oell skulle nu det H.
Ståndet icke bifalla detta betänk., så skulle saken få utseende af alt Ståndet första gången endast begagnat anmärkntn såsom ett svepskäl, för att då icke behöfva bifalla Nummerlotteriets alskaffande.
Detta, jemte de skäl, som af flera talare förut blifvit anförda, tror jag vara tillfyllestgörande för ett bifall, hvilket jag tillstyrker.
Det har visserligen af en värd talare blifvit sagdt, att den i dag justerade skrifvelsen oin lotterier i allmänhet icke lagger hinder i vägen för R. o. Ad-, att på ena eller andra sättet behandla denna fråga, och det må vara den värde ledamoten, som yttrade detta, förbehållet att-yrkn, att, sedan Sländerne i en offentlig skrifvelse inför thronen förklarat, att de anse lotterier läudgnde till osedlighet och skadliga för enskilda familjers utkomst, Stäii derne likväl sjelfve kunna vilja fortfara att bedrifva en sådan rörelse; men jag kan ej dela en sådan åsigt.
Då i öfrigt ett uppskof blifvit yrkadt af 2:ne ledamöter, såsom det tyckes, emedan de befara att statsinkomsterna ej skola blifva tillräckliga, tror jag mig kunna upplysa dem, ali den anjedn. till afslag af begärda statsanslag, som vid föreg:de riksdagar, ofta med skäl och måhända någon gång såsom en förevändning, blifvit hemtad från Statens knappa tillgångar, icke vid denna riksdag torde komma att åberopas.
Den, sorn tagit någon närmare kännedom om förhållandet, torde inse, alt tillgångarna vid denna riksdag visserligen äro tillräckliga för de anslag, som man kan hoppas skola blifva beviljade, och om desse 2;ne värde ledamöter kunna åstadkomma, att aila de tillgångar, som återstå sedan lotterimedlen och öfriga till upphörande föreslagna statsinkomster afgått, blifva till Statens behof anslagna; så tror jag sannerligen, att dertill kommer alt behöfvas hela deras både diplomatiska och parlemeofariska talang, och att de således saklöst kunna låta dessa 60,000 r;dr, sorn på ett mindre hedrande sätt ingått till Staten, upphöra.
Om det vöre meningen att yttra sig i hufvudsaken, skulle jag tillkännagifva, att min öfvertygelse är den, alt betänk, bör bifallas.
Det af den sista värda talaren gjorda förbehåll för min räkning återgifver jag således, och han må deraf lära att litet närmare underrätta sig om, och höra hvad andre ledamöter yttra, innan han dömmer.
I anleda, af Frill.
Cedersl i örns yttrande 0111 tillämpning af 49 §:n RiksOrdn., får jag anhålla, att Hr Piidd.Secret:n matte upplysa, huruvida delta betänk, är före 2,:dra eller 3:dje gången. lindert.
Ridd.Secret. tillkännagnf, alt Sla!sUlsk:s ullål.
JV:o ?o5 blifvit bordlagdt den 18 dennes och sederniera icke förr än i dag varit föredraget.
Således är betänk, före icke tredje ulan andra gången, hvadan det af Frih.
Cederström åberopade stadgandet ej är tillämpligt.
Men da så många talare yttrat sig emot uppskof tills inkomst-litlarne förekomma, så vill jag blott begagna min rätt att begära betänk. hvilande lill nästa föredragning, om någon deruti vill instämma.
Hr R osen bl ad förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
I anleda, häraf skulle utlåt.
N:o 2o5 blifva hvilande till nästa föredragning.
Ånyo föredrogos och biföl ios StatsTJtsk:s den 18 dennes på bordet lagda utlåtanden :
N;o 206, ang:de väckt motion om arrendatorernes af Klabböle kronofiske i Umeå Elf befrielse från erläggande af ett års arrende-afgift; N:o 229, ang:de föreslagen särskild aflöning till Cancellisten i Riksg.-cont. A. Björck, för 2;ne tjensters samtidiga bestridande.
Till pröfning företogs StatsUtskts den 18 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 23o, i anledn. af aniparkn.-r vid TJtskts mein.
N:o 169, ang:de aflöningen för RiksStUis och Utsktns cancelli- och vaktbetjening.
Hr Rosenblad, Bernh., begärde, att detta mål måtte punktvis afgöras.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då en ledamot begärt målets föredragning punktvis, sådant mäste äga rum, och trodde Hr Landtm., att meni.
N:o 169 dervid borde tjena till grund, så att vid de punkter deraf, om hvilka Ul-k. i utlåt.
N:o 2'3o sig yttrat, TJtskts sednare framställning äfven komme att uppläsas.
Då emedlertid mern.
N:o 169 icke vore indeladt i några vissa numererade punkter, finge Hr Landtm, föreslå, att första punkten finge utgöras af frågan om aflöningen för RiksStlns cancellier, och att sedan hvarje Utsk:s cancelli finge utgöra en punkt.
Då ingen hördes härvid göra någon anmärka., föredrogs nu ej mindre hvad mern.
N:o 169, än ock utlåt.
N:o 23o innehåller ang:de de särskildta RiksSlms cancellier.
Jag anhåller vördsamt, att Hr Landtm.
Den 23 Juli f. m. täcktes tillåta, att Ridd Secretm upplyser, huruvida något prot.utdr. i detta ämne inkommit från de andra RiksSt:u, och att jag derefter må få yttra mig.
Ridd.Secret. lillkännagaf, att BondeSt. bifallit mern.
N:o 169, samt, vid (öredragning af N:o 23o, vidblifvit sitt förut fattade beslut och lagt N:o 230 lill handlingarna.
Sedan det numera är upplyst, att BondeSt. i den fråga, som egentligen angår BondeSt., nemi. ang:de arfvodet för dess secreterare, vidblifvit sitt första beslut, innehållande att secreleraren, vid denna riksdag såsom vid alla de föregrde, må uppbära ett arfvode af 4°o r;dr i månaden; så bekänner jag, alt det synes mig vidrigt, alt för en så lumpen summa lagga ett hinder i vägen för BondeSt. att besluta om sin betjening.
Jag vet att det tillhör RiksSt:n gemensamt att derom besluta, men jag tror, att man är skyldig ett MedSlånd den aktning och grannlagenhet, att icke motsätta sig dess önskan i detsamma närmast rör:de frågor, synnerligen då besparingen för Staten är af så obetydlig beskaffenhet som den ifrågavarande.
Men då jag således tillstyrker att R. o. Ad. härutinnan mätte sluta sig till BondeSt.
; så hemställer jag, om icke billigheten fordrar att
Riddarhusets notarier få njuta samma arfvode som BondeSCs, och derom begär jag vördsamt
Hr Landtmrs proposition.
Jag anser mig böra först fästa uppmärksamheten på grundlagens bestämda bud, ehuru jag erkänner, att delta bestämda bud varit vid många föreg:de riksdagar utan allt betänkande öfverträda Detta bud i 24 §:n Riksd.Ordn. lyder som foijer: ”Så val Ståndens som Utsk:ns secreterare, jemte den under riksdagar biträdande nödiga betjeningen i Ståndens cancelliet’ samt R.
St:s CJtsk. njute samma säkerliet med riksdagsmän, och ei hålle vid riksdagens slut en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning af statsmedlen, hvilken af StalsUtsk., efter öfverläggning med Landtm, och Talmännen föreslås och i sammanhang med den öfriga stalsregleringen af R.
St. bestämmes.
Till nämnda betjening, hvilken af Stånden sjelfva tillsättes, räknas hos R. o. Ad. 4 cancellister, i PresteSt. en notarie och 2 cancellister, i BorgareSt. sammaledes, och i BondeSt. 2 notarier och 4 cancellister."’'
Här är antalet af dea betjening, som skall aflönas, bestämdt i sjelfva grundlagen, och jag hade önskat, alt man iakttagit den vördnad och lydnad för grundlagen, att man följt dess bud.
Jag inser visserligen, att denna betjening är alltför otillräcklig, särdeles lios R. o. Ad., der skrilveriet är så betydligt oell de muntliga discussionerna sä vidlyftiga; men dä tror jag att det varit en lämpligare åtgärd att gifva samma summa under namn af skrifvare-biträde.
Då hade man följt lagen, och icke i strid ined grundlagens bud t. ex. hos R. o. Ad. uppfört 7 D s n a5 Juli f. m. notarier oell 6 cnnceIlisier, iler grundlagen säger 4 cancellister, oell livad BondeSt. beträffar, bekänner jag, alt dit förundrar mig, att i ett Stånd, der de muntliga lalén icke äro vidlyftigare än der, se 16 cancellisfer uppförde lill aflöning.
Visserligen påslås, att göromålen derstädes varit så föga betydliga, att t. ex. cancellister i BondeSt. derjemte kunnat förrätta borgmästare-tjenst i Enköping och bestrida notarie-befattningar i Svea Hofrätt, oell att cancellisterne fördelas i tjenstgörande oell icke tjenstgörande.
Men dermed må vara huru som helst, jag respecterar Ståndets beslut och vill ej sätta i fråga, huruvida det uppförda antalet arfvoden bör utgå; men jag får dock hemställa, om det ej kunde gå an att, i stället för de arfvoden, som öfverstiga hvad grundlagen bestämmer, utsätta lika belopp att utgå under namn af skrifvare-biträde.
Hvad beträffar arfvodet för Secreteraren i BondeSt, så, jemte det jag instämmer i de skäl, Frill.
Boye anfört, kan jag ej annat än ogilla de skäl för en motsatt mening, som i IJtskts sednare betänk, finnas upptagna, nemi. att det ej skall vara någon olikhet emellan BondeSlts och de öfriga Ståndens Secreterare.
Utan afseende på de förändringar, som TJtsk. påstår hafva ägt rum i hänseende till behofvet af secrelerarens biträde, så äger, så länge grundlagen är gällande, — och grudlagen skola vi dock lyda, — secreteraren i BondeSt. helt andra åligganden än de andra Ståndens secreterare, hvilka endast hafva den visserligen ganska besvärliga och maktpåliggande skyldigheten, besvärlig, det erkänner jag isynnerhet hos R. o. Ad., att föra protoeoliet och tillse att dervid allt går riktigt och ordentligt till.
Deremot äger secreteraren i BondeSt. ett särskildt åliggande.
Han är nemi. satt vid sidan af talemannen för att tillse att allt går lagligt lill, han är ett slags biträde åt talmannen och har derigenom ett inflytande på sjelfva Ståndets öfverläggning sig i grundlagen lemnadt, hvilket icke de öfriga Ståndens secreterare äga.
Detta är ett förhållande, som jag tror vara så vigtigl, att det påkallar att en skilnad bör och mäste äga rum i afseende på hans aflöning jemförd med de öfriga secreterarnes.
Derjemte, livad det skälet angår, att för närvar.
BondeSt:s secreterare skall vara bosatt i Stockholm, så lärer det icke gälla för den nuvar. secreteraren, ty attdömma efter hans embete såsom lagman, är hans bostad på landet.
Af alla dessa skäl instämmer jag med Frih.
Boye deri, att han hör hafva 4°° r:dr, då secreterai ne i de andra Stånden hafva 3oo r:dr i månaden.
Hvad notarierne beträffar, så erkänner jag, att, sedan notarierne i BondeSt. icke tillsättas af K. M., det är ingen skilnad emellan notarie-befattningarna i BondeSt. och de andra Stånden; men efter redan BondeSt. för sina notarier bifallit 5 rrdrs aflöning, så skulle det måhända vara mindre lämpligt att fråntaga dem detta arfvode, men då är billigt Dcd 25 Juli f. m. på andro sidan ati också gifva de andra Ståndens notarier 24 sk. till, så att de få lika mycket, hvarför jag äfven i det fallet instämmer med Frih. Boye.
Jag yrkar således, utom i detta fall, bifall till Utsk;s första betänk., med den tillökning, som bör äga rum för PresleSlåndets cancelli, meri med deli skilnad likväl, att hvad som erlägges till de notarier och cancellister, som äro uppförde utÖfvér hvad Riksd.Ordn. i 24 §:n säger, må utgå under namn af skrifvare-bilräde.
Jag är skyldig den sista värda talaren tacksägelse för det Understöd han gifvit åt ruin mening.
Ehuru sannt delar, att BondeSt;s secreterare visserligen linien vårdnad, en omsorg och fett ansvar, vida större an secreterarne i de andra Stånden, tror jag för min del likväl icke, att det öfverensstäuliner med grundlagens princip; att han skall äga något inflytande i Ståndet, och den personliga kännedom jag äger om den nu var. secre lera ren derstädes, förvissar mig, att han icke söker något inflytande i Ståndet.
Jag tackar den siste talaren för det understöd till min mening och de upplysningar hän behagat gifva, men sedari jag frigjort mig sjelf från delaktighet i deri del af framställningen, hvari jäg ej kan instämma, så är jag ganska nöjd med den utväg han visat oss att respectera grundlagen oell dock vinna vår önskari, derigenom att aflöningen kallas skrifvare-hjelp.
Mig qvittar det lika hvad namn den får.
Hr von Troil, Ernil:
Tankarna torde kunna vara delade om huruvida en Stånds-secrelerare bör aflönas med 3 eller 4°° r:dr i månaden.
Jag medger, att dessa tjenster höra till de mest mödosamma och mest ansvarsfulla.
Mig synes likväl, att 3oo ridr i månaden är en temmeligen vacker aflöning.
Men hvad som synes mig alldeles tydligt, är, att lika mycket som den ene Stånds-secreteraren erhåller, lika mycket bär man lemna de 3 öfriga.
Jäg ser alldeles intet skäl, hvarföre BondeSt:s secreterare skulle erhålla en liögi-e aflöning.
Måhända har denna plats under förflutna tider ägt en större vigt än secreterare-befattningarna i de öfriga Stånden.
Man har trott sig märka, att han i sjelfva verket varit en slags förmyndare för BondeSt., men man har också tyckt sig finna, att med detta förmynderskap har det nu tagit slut, och då tror jag äfven det vara tid att rälta aflöningen derefter.
Således skulle jag, såsom en preliminär fråga, anhålla om Hr Landsnits propos. derpå, att aflöningen för alla 4 Stånds-secreterarne må bestämmas lika, och att sedari R. o. Ad. måtte afgöra hvilket af de tvänne alternativen bör antagas.
Hvad åter notarierne angår, så är det visserligen sannt, att grundlagen uppräknar ett antal deraf, sorn det följaktligen icke beror på Ståndens pluralitet vid pågående riksdag att icke medgifva; men jag vet icke alt grundlagens ordalydelse - Den 25 Juli f. m. lydelse lagger något hinder i vägen för RiksSttn att besluta en tillökning af denna personal vid förekommande behof.
Jag tror, att grundlagen intagit denna bestämmelse af ett visst antal cancellister för hvarje Slånd, på det att icke den händelse må kunna inträffa, att möjligtvis 3 Stånd vägrade det 4;de allt anslag till dess cancelli.
Således tror jag icke, att genom Utskts förslag grundlagen blifvit trädd för nära, men å andra sidan vill jag äfven ganska gerna medgifva, att det är alldeles likgiltigt huru detta anslag kallas, ehvad det heter aflöning för vissa notarier och cancellister eller skrifvare-biträde för Ståndens cancelliet'.
Den siste värde talaren har rätteligen anmärkt, att vi här behandla aine frågor på en gång.
Jag skulle önska, att man skiljde dem åt.
Den första, om secreterarnes arfvoden, är upptagen olika i Utskts begge betänkln, och den andra frågan, om notariernes arfvoden, är upptagen lika i begge utlåtandena.
Man kan således, särdeles med afseende på de olika förslag, som nu äro gjorda och af särskilda ledamöter understödda, svårligen förena begge frågorna under en propos.
Under hopp och förutsättning, att Hr Landtm, täcktes åtskilja dem, vill jag nu blott yttra mig öfver den ena, nemi. om arfvoden åt Stan* dens secreterare.
Jag medgifver visserligen, att det uppgifna arfvodet af 3oo r:dr i månaden, hvilket den siste talaren ansett tillräckligt, är betydligt, men så äro ock mödorna vid befattningen ansenliga.
Då återstår blott frågan, huruvida BondeStls secreterare bör få mera än de öfriga.
Hvad det omtalade förmynderskapet angar, så skulle jag tro, att om detta afsåges, vore det för ringa betaldt med ioorldr.
Men jag vill blott hålla mig till hvad grundlagen uppgifver och således till den befattning secreterarne enligt densamma äga.
Grundlagen har i dess uppgift om secreterare och cancellister för de särskildta Stånden från början sjelf antydt, att vissa Stånd behöfde mera biträde, följaktligen mera caucelliarbete i det hela, än de öfriga Stånden.
Både för B. o. Ad. och för BondeSt. utsättas flera biträden, men de fleste äro utsatte för BondeSt.
Således har man från början ansett befattningarna der vara mångfalldigare och besvärligare.
Hr Rosenblad har redan anmärkt, att secreterären i BondéSt. har, utöfver secreterarne i de öfriga Stånden, en särskild befattning.
Det är utan tvifvel på båda dessa grunder R.
St. hittills alltid beviljat honom ett högre arfvode an åt secreterarne i de andra Stånden.
Detta var äfven föreslaget af StatsUtsk. i dess första betänk.
Jag anser det ock böra bibehållas.
Nu, då BondeSt. sjelft redan beslutat tilldela det åt sin secreterare, skulle jag, lika med Frih. Boye, tro det R. o. Ad, gjorde lättast att låta dervid bero. io 11. 31 D e ii a5 Juli f. m.
När frågan korhmer till notarierna och cancellisterna, anhåller jag att särskildt få yttra mig derom.
En värd talare har yttrat, att secreterarens förmynderskap öfver BondeSt. upphört.
Ett sådant förmynderskap erkänner jag aldrig hafva i grundlagen varit afsedt, och att säga det BondeSUs secreterare haft eli förmynderskap alt utöfva, vore detsamma som att förklara alt Talmännen i samtliga Stånden voro afsedde såsom någon art af förmyndare.
Deremot kan det icke bortresoneras, att grundlagen stadgat helt olika och mycket vigligare åligganden för BondeSt:s secreterare, än för secreterarne i de öfriga Stånden. §!n Riksd.Ordn. säger nemi.:
"Hvarje secreterare tillhör att allt det, som förefaller och beslutes, ordentligen och noggrannt uppteckna och för Ståndet justera, samt, då antingen hela Ståndet eller någon ledamot in pleno det fordrar, prot. uppläsa, äfvensom i öfrigt alla prot. jemte utdragen deraf underskrifva.’
Detta är gemensamma åIig— gauden., men sedan tillägger grundlagen:
"Åliggande secreteraren för BondeSt. särskildt att biträda Talmannen vid målens behandlande och göra påminnelser om något mot grundlagarna stridande skulle försökas.”
Han har således i delta fall en pligt och en rättighet, som ingen af de öfriga secreterarne äger, och sorn jag anser Vara af icke obetydlig vigt.
I anledn. deraf linnes också för honom, men icke för de öfriga secreterarne, föreskrifven en ed, hvilken upplages i 2:dra mom. af samma §, och lyder sålunda: "Jag N. N., utnämnd och förordnad all vid detta allm. riksmöte vara det Hederv.
BoudeSt:s secreterare, lofvar och svär vid Gud och Hans heliga evangelium, att jag vill och skall med all min förmåga iakttaga konungamaktens och R.
Sl:s rättigheter, i öfverensstämmelse med den af Konung och R.
St. till efterlefnad antagna Reg.Form af den 6 Juni 1809.
Jag skall ock ställa mig till ovillkorlig efterrättelse
Rikets öfriga gällande grundlagar och ej till det Hederv.
BondeSt:s protocoll, ulan min uttryckliga anmärkn. och reservation, föra eller föra låta, ännu mindre till expedierande befordra eller befordra låta något, som emot de gällande grundlagar stridande är." m. m.
Ett sådant enskildt omdöme har ingen af de öfriga secreterarne rättighet och ännu mindre skyldighet att vid protoeolls-föringen uttala.
Jag tror således, att grundlagen stadgar en bestämd skilnad emellan secreteraren i BondeSt. och de öfriga secreterarne, och då tror jag äfven att remunerationen bör vara olika, och att en skilnad af 100 r:dr ej är för mycket.