Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror således, att i intet afseende detta dröjsmål medfört några menliga följder.
Om återremiss yrkas, har jag visserligen ingenting deremot, men anser ej, att i hufvudsaken någon förändring derigenom hör eller kan åstadkommas.
Orsaken, hvarföre jag förenade mig med Grefve Horn i den begäran, att ersättningen skulle utgå för 10 i5ss Den 2» December f. in. år, var den, alt 1818 års Ständer voro de första, som framställde den önskan, att det sedan 1768 hvilande förhållande skulle utredas.
Det var derföre, jag antog grunden af ro år.
Hvad åter hufvudsaken angår, hvilken är al stor vigt, så enär de värde Talarne medgifvit återremiss, och jag hop-, pas, att Ridderskapet och Adeln beviljar den, vill jag ej lör närvarande komma med en framställning, hvilken jag ej nu är i stånd att så fullständigt göra, som det borde ske, ty dertill behöfdes handlingar från 1838 och 18 r8 årens Riksdagar.
Jag vill blott förklara, att jag aldrig kunnat taga 18 (2 års BevillningsFörordning, så, sorn Friherre af Nordin fattat den.
Jag har ej ansett den kunna afse annat, än de förhål-, landen, hvilka redan existera, och jag måste i öfrigt motsätta mig ali conelusion af en BevillningsFörordning, der den icke är öfverensstämmande med tydlig lag. 1818 och r8.23 årens beslut innehålla visserligen förändringar, men ej så bestämda, alt de kunna anses som särskilta beslut.
Det för-: sta, af 1810, måste då anses sora gällande lag, tills det blir ändradt, ty om en in-, flickning i en mellanmening undgår Rikets Ständers uppmärksamhet, mätte det ej blifva något, som verkar hufvudsakligen.
Jag tror ej, att man, sedan 1810, har laglig rätt, att med ständig rotering belägga den oroterade jorden.
Detta är en ganska vig-f tig sak, ty vårt indelningsverk är grundadt Den 3i December f. m. i5j deruppå, att bonden icke sedan skall kunna uppbådas till Rikets försvar.
Då man 1812 det oaktadt åtog sig Beväringen, skedde det, på det inga äganderättsförhållanden skulle rubbas för vissa medborgare, och till följd af 1809 års anda, som åsyftade, att framtida skatter skulle genom Bevillningar erläggas, Man trodde då, att Indelningsverket ej mera skulle komma att utsträckas.
— Enär de Herrar, som yttrat sig för Utlåtandet, sagt, att de ej bestrida återremiss, anhåller jag, att vid återremissen få upgifva de skrifvelse!’af j8i8och 1828, hvarpå jag grundar den tanka, att Rikets Ständer ej ändrat 1810 års beslut.
Herr Rosenqvist Fredrik Leonhardi Delande Grefve Horns och Herr Hjertås åsigter, instämmer jag till alla delar uti hvad dessa Hervar redan yttrat; men då Utskotten gjort anmärkning dervid, att målets handläggning hos Kongl.
KammarCollegium blifvit nära 4| års tid fördröjd; så ger just samma anmärkning mig anledning att anmärka, det målets handläggning bos Stats- och EkonomiUtskottten blifvit jemförelsevis ändå längre hvilande, då remissen icke blifvit förr än den 16 sistlidne November (således mer än år och dag efter Riksdagens början) handlagd, hvilket oförklarliga dröjsmål gifvit StatsUtskottets Ordförande Herr Grefve von Schwerin anledning till en ganska riktig hemställan, som 154 Den 21 December f. m. i dess reservation igenfinnes.
Likväl, fast med skyldig uppmärksamhet på samma reservation, tror jag att i ett fall, sådant som detta, der så många ömmande omständigheter förete sig, hvilka påkalla behjertande för Rotehållarne, man, utan afseende på fullbordad Statsreglering,bör lemna dem understöd; för hvilket ändamåls befrämjande jag anhåller om återremiss.
Jag är förekommen af Herr Hjerta i hvad jag ämnade säga, och vill blott, i anledning af Friherre af Nordins yttrande, att uppehållet i KammarColleginm ej baft något inflytande på saken, tillägga, att, om Collegium inom ordentlig tid behandlat målet, hade Konungen kunnat till Rikets Ständer öfverlemna sin proposition derom, och målet förekomma före Statsregleringens afgörande, hvarigenom Grefve von Schwerins reservation uteblifvit, och Rikets Ständer kunnat fatta ett beslut i ämnet, fullt öfverensstämmande med rättvisans fordringar, hvilka i alla Statens angelägenheter böra i första rummet afses.
Herr Ribbing , Arvid:
Då återremiss ej lärer bestridas, vill jag blott fästa uppmärksamheten derpå, att, om ej minnet bedrager mig, flere motioner blifvit gjorde, och beslut fattade derom, att; den tillämnade nyroteringen i åtskilliga delar af Rit Den 21 December f. m. 155 let, hvilken skulle ske på oprivilegierad jord, måtte inställas.
Genom det tillstyrkande, som i detta Utlåtande finnes, kunde hända, att man motsade sig.
Provincerne hafva i öfrigt erhållit särskilta försäkringar, att de ej skola få någon ny ordinarie rotering.
Derföre har man trott ägande-rätten vara så skyddad, att de skulle bibehållas vid denna rättighet.
Huruvida detta är en sak, som kan hafva tillämpning på Westerbottens nya hemman, lärer bero på en särskild utredning af Utskotten, hvilken är så mycket angelägnare, som man annars kunde komma att genom motsägelse undergräfva förut fattade beslut.
Jag anhåller derföre äfven om återremiss.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Stats- och EkonomiUtskottens ifrågavarande
Föredrogos å nyo och gillades följande Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonoiniUtskottens den 16 sistlidne November afgifne, och den a5 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 102.
I anledning af gjorde hemjätällanden om förminskad afgift af Rote - 156 Dpn 2j December f. m. hållare vid Iudeldta InfanteriRegementerne, till Soldatens beklädnad.
N:o io3.
I anledning af gjord hem ställan om Slefringe Härads Innevånares befrielse från lije! pedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård.
N:o 104.
I anledning af väckt fråga om sättet för bevakandet af Rusthållares rätt vid Mönstringar ra. m. N:o io5.
I anledning af väckt fråga om förändring i sättet för uppbärandet af Rotehållares bidrag till Indeidta Infanteristens beklädande.
Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 14 sistlidne November under N:o 137 afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 57 förut meddeldte Betänkande, angående väckt fråga om utfärdande af en Lag, som föreskrifver, huru afhandlingar om så kallade undantag, eller fördel, samt om upplåtelse af nyttjande-rätt till jordadel, skola lagföljas; fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande rer dan blifvit den 8 sistlidne Maji af Ridderskapet oell Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handJingarne.
A nyo föredrogs LagUtskottets den i4 Den 21 December f. m. sistlidne November under N:o 138 afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion om ändringar i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807.
Hans Excellence Herr Grefven och LanätMarskalken gjorde proposition till bifall å detta Betänkande.
Ja och Nej. Herr Hjertas Gustaf:
Jag vill visserligen icke bifalla detta Betänkande, men inser lätt, att någon förändring deri icke står att tillvägabringa, sedan arne Stånd redan godkänt detsamma.
Jag får således blott reservera min tanka, alt Utskottet bordt tillstyrka motionen.
Då saken kommer att förfalla genom 2.*ne
Stånds godkännande af ifrågavarande Betänkande, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln täcktes uttala sin opinion medelst ogillande af Betänkandet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att de öfrige Irenne RiksSlånden bifallit Betänkandet.
Hans Excellence förnyade den af honom n}'ss gjorde proposition.
Uppå derefter framställd proposition, i58 Den 21 December f. m. blef berörde Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Jag anhåller få tillagdt, att beslutet blifvit futtadt, sedan man visste att 3:ne
Stånd redan bifallit Betänkandet, och att det följaktligen var likgiltigt, huru det af Ridderskapet och Adeln afgjordes.
Deraf kan då synas, hvarföre Ståndet tillät ifrågavarande Betänkande afslås, utan votering.
Herr Muncls af Rosenschöld, Eberhard:
Jag ber att få afsäga mig det af Herr von Hartmansdorff uppgifne motif för afslag å Betänkandet, heldst det varit hvar och en fritt att, genom rop af Ja till afslag, och Nej till bifall, tillräckligt uttrycka sin opinion i ämnet.
Föredrogos å nyo LagUtskottets den i4 sistlidne November under N:o \/[o och 142 afgifne, samt den 3o i berörde månad e. m, på bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte nedannämnde Betänkanden: N:o 28.
Öfver väckte motioner angående oinskränkt rättighet till flottning och färdande i alla flott- och farbara Sjöar och Floder, m. m.; N:o 16.
Öfver gjordt förslag till ert Lag, att, då oenige Makar, som af undergången varning ej låta sig rätta, blifva för Den 21 December f. m. kif och osämja ställda under tilltal vid verldslig
Domstol, DomCapillet må äga att tillåta Makarne flytta från hvarandra, under den tid rättegången varar, rn. m.
Och fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 2 sisth Mars f. m. och den 5 sisth Mars e. m. af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till liandlingarne.
Å nyo föredrogos och gillades följande LagUtskottets den i4 och 21 sistlidne November afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet hägde Utlåtanden: N:o 141.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 47 förut meddeldte Betänkande, öfver förslag till stadganden, hvarigenom må förekommas, att personer, som uppnått myndighetsålder, men blifvit under förmyndare ställde, under detta omyndighetstillstånd åsamka sig gäld.
N:o 144* I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o y3 förut meddeldte Betänkande, öfver väckt motion om stadgande, att den, som beträdes med stöld utur täckt jordgraf, der jordfrugter förvaras, skall straffas enligt 6 §. i 4o Capitlet MissgerningsBalken.
N:o x45. öfver väckt motion om Ko - Den 2i Deceril ber f. m. nungens
Befallningshafvandes förständiga!)» i:le, att ställa sig 4 Cap. i §.
UtsökningsBalken till noggrann efterrättelse.
Föredrogs å nyo och Indes till handlingarne LagUtskottets den 14 sistl i cl n e November under N:o 143 afgifne, och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid åtskillige till Utskottet återremitterade Betänkanden.
Föredrogs å nyo SlatsUtskottets den 3i sistlidne October under N:o 323 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande i frågan, angående förändring och reduction af HemmansRäntorne i de Län, der desamma nu linnas i ett större antal persedlar utförde.
Ehuru jag tviflar på fördelen af att, såsom Utskottet föreslagit, begära, det Kongl.
Maj:t täcktes till nästa Riksdag låta utarbeta och afgifva förslag till ny method för Markegångssättningarne och indragning af indeldta räntor, får jag likväl, enär Utskottet sjelf medgifvil, att åtgärden borde verka likstämmigt på det hela, hemställa, om det icke är eh motsägelse, att, såsom Utskottet längre fram yttrar, öfverlemna en partiel reglering af Räntepersedlarnes reduction åt Kongl. Maj:t.
Ben 2i December f. ra.
Utskottet säger nemligen: ”men skulleKongl. ”Maj:t i Nåder finna densamma för någon ”ort så nödvändig, att den icke bör uppskjutas, anser Utskottet att Rikets Höglofl. ”Ständer till Kongl. Maj:t böra i underdånighet framställa, alt verkställigheten icke ”annorlunda än efter de Skaltdragandes hö”rande vidtages, samt att, till vinnande af ”enhet och likstämmighet, hela åtgärden öf”verlemnas åt desse af Kongl. Maj:t i Nå”der utnämnde Committerade.”
Detta strider, efter min åsigt, emot hvad Utskottet förut anfört om nödvändigheten, att i ett belt behandla denna reductionsfråga.
Det kunde äfven hända, att just de enskilda intressen, Utskottet genom den allmänna reductionen sökt skilja från ali inflytelse vid de partiela jemkningarne, gjorde sig gällande, och jag tror derföre, att ändamålet bäst befrämjades, om den sista meningen i tillstyrkandet, hvilken jag här nu citerat, uteslöts; hvarföre jag till vinnande häraf anhåller om återremiss.
För min del anser jag icke återremiss behöflig.
Så som jag fattat Utskottets mening, är den, att räntepersedlarnes reduction skulle gå genast i verkställighet, om Kongl. Maj:t så fann nödigt, men att Markegångs- och räntesättningen borde hvila intill nästa Riksdag, och dä pröfvas i anledning af Kongl. Muj:ts der 54 H. n Den 21 December f. m. om afgifvande förslag.
Räntepersedlarnes reduction är deremot ganska nödig, emedan på flera orter i Markegångstaxorna finnas uppförda persedlar, hvilka ingen menniska i orten känner till namn eller utseende; och jag hemställer, om det icke vore väl, att desse persedlar ju förr dess heldre försvunno från Debetsedlarne.
Utskottets förslag synes mig så väl gruudadt, att jag yrkar antagande deraf i dess helhet.
Friherre af Nordin _, Carl Johan:
Ja g instämmer fullkomligt med den siste värde Talaren.
Det är af ganska stor vigt, att räntepersedlarnes reduction beslutas vid denna Riksdag, och att verkställigheten deraf öfverlemnas åt Kongl. Majrts omsorg.
Herr Hjerta har fullständigt utredt, att det blott är räntepersedlarnes reduction, och icke Markegångs- eller räntesättningen, som Utskottet åsyftar att öfverlåta till Kongl.
Majrts Nådiga godtfinnande.
De sistnämnda frågorna komma, såsom rätt är, att behandlas af Konung och Ständer gemensamt.
Jag påminner mig ännu, att uti de södra provincerne spannemålen icke gälde mera än 10 Rrdr Rrgs tunnan, men att räntetagarne togo i5 Rrdr samma mynt i lösen af räntegifvarne.
Flerfaldiga sådane exempel skulle kunna uppgifvas.
Det synes angeläget, att ordning en gång härutinnan införes, och någon mera ingripande och lämpligare åtgärds vidtagande, än den Utskottet föreslagit, an - Den 21 December f. m. i63 ser jag icke för närvarande möjlig, hvarföre äfven jag tillstyrker, att Utlåtandet måtte bifallas.
Farhågan för sednare liders nyhetsläror befaller mig till reservations anmälande emot bifall å ifrågavarande Utlåtande.
Herr Munck af RosenschöldEberhard:
För min del anser jag den Kongl. Propositionen i ämnet för en af de nyttigaste, och Utlåtandet deröfver för ett af de bäst utförda, som emanerat under denna Riksdag.
Jag tillstyrker alltså, att det måtte bifallas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets förevarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande.
Uppå derefter framställd proposition, blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 286.
Angående ny redaction af 5 §. 28 Cap. ÅrfdaBalken. 54 H. 11 * ,64 Den 2, December f. m. N:o 287.
Angående utsträckning af Arfsrätt för Sidoarfvingar i fjerde och fjermare led.
N:o 288.
Angående regleringen af RiksStatens 6:te HufvudTitel, för milda Stiftelser.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän StatsUtskottet:
Af den 24 sisllidne November: N:o 336.
I anledning af väckt motion om inventering af Rikets Regalier.
N:o 33y.
Om verkställd granskning af SaltpeterFondens Räkenskaper för år 1826.
N:o 338.
Om verkställd granskning af NummerLotteriets
Räkenskaper för år 1826’.
N:o 34o.
Angående Anslag för fullbordandet af GarnizonsSjukhusByggnaden, samt Kongl.
Andra LifGardets Gassernbyggnad.
Af den 26 sistlidne November: N:o 33p.
I anledning af Rikets Ständers år i8a5 församlade Revisorers hemställan, i afseende på ÖfverStyrelsen afNummerLotteriet och dess öfverflyttning till Fullmägtige i RiksgäldsContoiret.
Af den 5 dennes: N:o 343.
I anledning af erhållne återremisser på åtskillige af Utskottet afgifne Betänkande!!.
Den ar D e ce in be r f, m, 165 N:o 344- Angående användande af den till Ädelfors Guldverk lydande Egendom med tilIhörigheter.
N:o 345.
I anledning af väckt fråga om en Brobyggnads uppförande vid BorgåsSund.
N:o 346.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse angående inkomsterne från Ön S:t Barthelemy.
N:o 347.
I fråga om förändrad reglering af Fjerdingsmännens Löne-anslag.
N:o 348.
I anledning af väckt motion, att Fjerdingsmanstjensten icke må af Frälset bestridas.
N:o 349.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 190 angående ersättning till framlidne BergsRådet Friherre Hermelins Arfvingar.
N:o 35o.
I anledning af väckt motion om åtskillige af de uti 60 §.
RegeringsFormen omnämnde Bevillningars lefverering till RiksgäldsContoiret.
Frän Förstärkta StatsUtskottet:
Af den 16 dennes: N:o 36i.
I fråga om förlängning af ArrendeContractet på Starby Kungsgård för Majoren Vult von Steijern.
N:o 362.
Angående Bevillning af KronoLotsar.
N:o 363.
Angående grunderne för BranvinsBrännings-rättighetens beskattning.
Den 21 December f. ro. Frän Stats- och BancoUtskotten:
Af den 28 sistlidne November: N:o 2D. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Directionens vid Södertelje Canal och Slussverk underdåniga ansökning om fortfarande understöd af alU manna medel för CanalBolaget.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o i5 förut afgifne Betänkande, med förslag till Lag angående Myntbestämningen.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 16 förut afgifne Utlåtande ined Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank.
Af den 1 dennes: N:o 26.
I anledning af Kongl. Maj:t§ Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till Strömrensningar och lättade Yattencommunicationers befrämjande, jemte åtskillige med detta ämne gemenskap ägande, inom RiksStånden aK gifne, Memorialer.
Lades på bordet, Höglofl.
Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen.
Den 2i December e. m.
Måndagen d. 2 i December 1829.
Sedan remiss blifvit vägrad å Grefve von Fersens motion om nja KneckleContracters upprättande, och min anmärkning dervid blifvit lagd till handlingarne, torde Ridderskapet och Adeln tillåta mig få afgifva ett gensvar
A de yttranden, hvilka blifvit emot min ifrågavarande reservation framställde.
Hvarefter Grefve Horn uppläste följande:
Striden om ord och uttryck synes höra lill sjelfva oformligheten af våra former, hvilka sålanda orsaken måste tillräknas, hvarföre denna orimliga strid fortgår med RiksStåndens ändlösa och tidsödande öfverläggningar om just dessa samma döda former, uti hvilka man förgäfves vill ingjuta en anda, som skulle upprätthålla den aftynande Statskroppen.
Denna strid om blotta ord och döda former väckes understundom med afsigt att finna sak, der ingen är, eller ock att lill intet göra sak, på det de toma orden kunna gälla för något annat, än hvad de innebära, och sålunda gifva ett begrepp om tankar, för hvilka inga, hvarken inre eller yttre, stödjepunkter gifvas.
Så har man, med en, under andra omständigheter förvånande, obetänksamhet, 168 De» 2 1 December e, pi. angripit en af mig öfver verklig sak afgift ven förklaring, för att deri finna, hvad jag aldrig sagt eller ens tänkt, och förtyda hvad jag öfver en vigtig Statsekonomisk angelägenhet verkligen yttrat.
Om Grefvarne Brahes och af Wetter-; stedts samt Friherre Cederströms upptagande af mina anmärkningar vid Grefve vop Fersens motion haft saken till föremål, eller frågan om KneckteContractens rubbning, hade måhända den egenskap af obehaglighet, som, enligt Grefve Brahes påstående, jag gifvit våra öfverläggningar, åtminstone från Herr Grefvens egen sida icke vunnit en ökad näring.
Men man fästade den minsta uppmärksamheten vid ämnet, och vidtog den oformlighet, att recensera min re-? servatipn mot beslutet i Passevolqncefrågan, hvarigenom en ministeriel kraftyttring skulle framstå i ord och phraser, mot hvilken jag ined ett visst obehag, och med fullkomligt erkännande af underlägsenhet i vapen, ser mig nödsakad att ingå i strid.
Jag medgifver dock, alt Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen ägt en anledning, att till besvarande upptaga några, emot denna Embetsmans inflytande riktade, anmärkningar, och jag medgifver lika uppriktigt min ledsnad deröfver, att det är Grefve Brahe jag här möter i en strid för grundsatser och sanningar, till hvilka jag orubbligt bekänner mig, och opi hvilka jag
Den si December e. m. 169 önskade alt kunna vara med Herr Grefve Brahe fullt enig.
Här har nu varit fråga om, huruvida det mägtiga stöd, som tvenne sammansatte Utskott- från de högste militäre autoriteternns sida hemtat för sine meningar, varit missledande eller icke, och om 3:ne RiksStånds beslut, i öfverensstämmelse härmed, varit lagliga eller icke.
En granskning häröfver är tydligt, till och med bokstafligen, medgifven uti 5o §.
Riksdagsordningen, och en ren glömska af denna, Representanten i Grundlagen med* gifne, rätt att fritt tala och utlåta sig om lagligheten af allt j som inom Ståndet sig tilldrager, synes vara mine motståndares enda giltiga ursägt för ett obefogadt klander af uttryck och ordställning i en reservation, der intet personligt förolämpande förekommer, skulle äfven mitt påstående om ett af Ståndet beslutadt våld emot eganderätten vara ogrundadt.
Men då förhållandet icke är sådant; då tvertom den obildade, så väl som den bildade, allmänhet, hvars talan vi här föra, (ehuru Grefve af Wetterstedt påstår att en Riddarhusets Ledamot endast för sin egen, en sats, den han likvisst i vissa fall torde frångå), då den allmänna rösten således fällt sin dom öfver de 3:ne RiksStåndens beslut; då detta besluts olaglighet, klar som dagen, visar sig för alla dem, hvilka ej vistas inom den mi - Den 21 December e. m. nisteriella skymning, der synkretsen öfver Landets rätt och bästa är nog trångt begränsad; då må det förlåtas mig, om jag endast för deras räkning, som icke kunna eller vilja fatta föremålet, ingår uti en lätt bevisning af min sats.
KneckteContracten äro upprättade mellan Statsmagteu, då enväldig, nu mera tvåfaldig, och Rotebållarne i Riket; de kunna således icke lagligen brytas af den ena contrahenten, utan den andras begifvande.
— KneckteContracten befria Rotehållarne i Sverige, med få undantag, från soldatens underhåll på möten och marscher.
De 3:ne RiksStånden hafva nu ålagt Rotebållarne, oåtsporda, denna skyldighet; alltså hafva de 3:ne Stånden beslutat ett contractsbrott.
Denna act innebär en olaglighet, som stegras till den högsta orättvisa, så mycket våldsammare, då den icke kan af lagarne beifras.
En orättvisa begången af Statsmagteu innebär derföre begreppet om våld, eller fullkomlig laglöshet under laglig forna, Konungens sanction åt det rättsvidriga beslutet (då den förutsättes som möjlig), skulle öka lagbrottet med hänsigt till det skydd hvarje enskilt medborgare tillerkännes uti 16 §.
En häremot stridande tydning kan ej rimligen gifvas den 80 §.
Med Landet och Städerne Upprättade Contraeter och Indelningsverk
Den 21 December e. m. 171 skola, till sina bufvudgrunder, vara orilla bade, intill dess Konungen och Rikets Ständer finna nödigt att samfäldt deri göra ändring, d. v. s. Konungen må ej ensahit, icke eller Rikets Ständer ensamt, utan båda Statsmagterne gemensamt derom besluta; dock alltid den andra contrahentens rätt bevarad, att neka ytterligare enskilte skattebidrag, hvilka endast i form af Bevillning kunna dem lagligen åläggas, ehuru med högsta grad af obillighet.
Skulle närvarande fråga som sådan anses, vore likväl all grundlagsenlig form denna gång åsidosatt, emedan fyra RiksStånds beslut fordras i bevillningsfrågor, som dessutom måste af BevillningsUtskottet beredas; och ingalunda kan derom beslutas för längre tid än 5 år.
Mötespassevolancen,Rotehållarne ålagd, innebär således i båda afseenden en handling af uppenbar orättvisa, som ingen magt på jorden bör kunna förmå den laglydige att gilla eller godkänna.
Besynnerligt nog finner man i detta uttryck af den strängaste fordran på laglydnad, en uppmaning till lagbrott, ja till uppror.
Huru orimlig en sådan anklagelse är, finner hvarje fördomsfri tänkare, och sannerligen den förtjenar någon annan vederläggning än den, som det enkla begreppet af sig sjelf uppfattar.
Månne man ej med mera rättvisa kunde vända denna anklagelse Den 21 December e. m. mot Minisleren sjelf, da vi minnas, hvilken förklaring flere af dess ledamöter här i plenum afgåfvo, då frågan om anslaget lill Svea LifGardets Casein afgjordes?
De sade sig nemligen i Statsrådet vilja afstyrka Konungen att efterkomma ett, Rikets Ständers, märkom det, fullkomligt lagenliga beslut.