Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han har trott, att min framställning möjligen skulla åsyfta en upoffring af millioner, ehuru endast provisoriskt och intilldess en definitiv reglering af Presterskapets löner kommer till stånd.
Sådant är dock icke öfverensstämmande med närmaste innehållet af min motion, fastän jag deri, med gillande, hänsyftat på en annan, som går ut på anslag af allmänna medel och som blifvit väckt inom ett annat RiksSt.
För öfrigt ber jag att få nämna, att det högsta möjliga belopp, som för det afsedda ändamålet kan komma i fråga att beviljas, icke ens för något år öfverstiger 140,000 rdr, och således ett godt stycke under den första af de mill , hvarom Frih.
Creutz talade.
För öfrigt och enär jag just föreslagit, att den reglering af lönerne, hvarigenom Statens biträde skulle i de flesta fall sannolikligen uphöra, måtte i möjligaste mån påskyndas och fullständigas, torde jemväl häraf inses, att min åsyftan ej är att belasta Statsverket med några afskräckande stora summor till ändamålets befrämjande, ehuru jag anser någon hjelp vara under tiden till en definitif reglering väl behöflig för en embetsmannaklass, hvars ställning fordrar en välvillig omsorg, både för kyrkans och församlingens eget väl, och till iakttagande af billighet och rättvisa mot dessa, hittills vanlottade och dock för kyrka och församling nödige medtjenarne.
Ofverhiggningen förklarades fulländad och motionen med yttranderne remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t. Justerades 2:ne Prot Utdrag rör:de R. o. Ad:us nyss fattade beslut i ani. af BorgareStåndets inbjudning och Hr Cederschiölds förslag i fråga om RiksStåndens sammanträdande till gemensamma öfverläggningar ang:de åtskilliga hvilande grundlagsändringsförslag.
Besvärs- och Ekon.Utsk:t Frih. Creutz’, Steffan, den 1 d:s bordlagde motion ang:de upphäfvande af Reglementet för Skyddskoppympningen i Riket, för så vidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbuden.
Efter föredragning af Frih. Creutz’, den 1 d:s bordlagda motion, ang:de införande af det s. k. civila äktenskapet, anmälde sig och yttrade Den 5 December. 237 Gr. af Ugglas, Carl Ludvig:
Det kan icke falla mig in att vilja inleda en diskussion i detta ämne; jag anhåller blott att Utsk:t måtte taga i betraktande denna motion samtidigt med den af samma motionär väckta, ang:de qvinnans rätt att vid 15 års ålder ingå äktenskap utan giftomans samtycke.
Ty endast i detta sammanhang kunna motionärens framställningar erhålla sin rätta belysning.
Ofverläggningen förklarades afslutad och motionen jemte yttrandet remitterades till LagUtsk:t.
Föredrogs Frih, Creutz’, den 1 dennes bordlagda motion, ang:de uphäfvandet af stadgandet i Arméens Tjenstgöringslteghte rör:de skyldighet för soldaten att söndagligen bevista den allmänna guds* tjensten.
Jag kan icke instämma i det förslag, Frih.
Creutz afgifvit.
Jag kan icke fatta, ej heller till något verkligt värde upskatta den oroliga frihetskänsla, som missnöjes vid att göra hvad rätt är, endast derföre att det i gällande lagar föreskrifves till iakttagande.
Svenska folket har sedau uråldriga tider icke allenast genom sitt mod i striden, utan äfven genom sin ärlighet, sin redbarhet i fredliga förhållanden, tillvunnit sig utmärkt aktning, jemväl på utländsk botten bland främmande folk.
Kan man väl misskänna det mäktiga inflytande, som den lag härå utöfvat, hvarigenom Svenska soldaten varit och är förbunden, att åhöra religionens heliga läras förkunnande och bevista den offentliga gudstjensten, der dessa läror förklaras och inskärpas?
Jag tror icke, att detta inflytande kan förnekas, och derföre önskar jag, att den ifrågav:de motionen måtte af Utsk:t förklaras icke böra leda till önskadt afseende; ty jag älskar att tro och hoppas, att i Gustaf II Adolfs fädernesland tapperhet och gudsfruktan alltid måtte vara förenade.
Genom samlade krafter vinnes detta mål vida säkrare, än genom att, såsom motionären säkerligen förväntar och åsyftar, lita på den indi videlia hågen för subjektif förädling.
Det är glädjande att höra en civil tjensteman, såsom Frih.
Cederström, upträda i frågor, som röra miltären; men om Hr Frihm hade haft tillfälle se, hvilka olägenheter, som upstå derigenom, att soldaten är kommenderad på kyrkoparader och tvungen att söndagligen, enl. ordres, infinna sig i kyrkan, samt sålunda tvingas till gudaktighetens utöfvande, så tror jag. att han icke skulle hysa samma tanka derom, som han nu gör.
Det ligger i sakens natur, att här, såsom i andra fall, frihet bör ega rum.
Vi hafva också på sednaste tiden sett de olyckliga följder, som detta stadgande medfört i religiös hänseende.
Vi hafva nyligen sett en soldat vid DalReg:t, vid namn Fläck, vägra att lyda order af samvetsbetänkligheter, hvilket icke ifrågakommit, om dylika restriktioner icke funnits, och hvilket föranledt de ledsammaste upträden vid Reg:t, såväl som inför offentligheten.
Jag tror, att ge - 238 Den 5 December. noin uphäfvande af ett så beskaffadt stadgande mycket godt skalle vinnas, samt att det således må lemnäs soldaten öppet, att vare sig i hemmet eller kyrkan öfverlemna sig åt andakts-utöfningar, när sådant honom lyster och han dertill känner sig manad, men att han dertill aldrig bör kommenderas.
Jag tviflaricke, att Svenska Arméen ändock skall visa samma mod och tapperhet, som under Gustaf fl Adolf, som Hr Frilen anfört, under hvars tid jag drager i tvifvelsmål, huruvida sådana tvångsåtgärder egde rum.
Afven jag får, i lik het med Frih. Cederström, yrka att något afs:de icke måtte fästas på Frih.
Creutz’s ifrågav:de motion.
Jag tror att bland de stadganden, som finnas inom vår Annee, äro de, som röra kyrkogång och korums hållande bland de allra vackraste, och jag tror att de äro af den beskaffenhenhet att man icke behöfver spilla många ord för att bevisa deras nytta.
Men utom det religiösa inflytandet haf va de med kyrkogången förenade kyrkoparaderne äfven det goda med sig, att de äro en slags sammanhållning af truppen, då den är på roten förlagd.
Het är ett mycket väsendtligt misstag af Frih. Creutz, att föreställa sig, att de Svenska soldaterna på Gustaf II Adolfs tid icke voro tillhållne att infinna sig vid den allmänna gudstjensten, eller att å fältet tira kristliga andaktsöfningar.
Tvertom var det särdeles noggrannt iakttaget.
Se härom Geijer m. fl. af våra häfdatecknare.
Creutz tyckts anse mig såsom civil embetsman förmodligen obehörig, att yttra mig i detta ämne.
Om sådan obehörighet förefunnes, så finge jag trösta Frilän dermed, att jag numera icke är civil embetsman, emedan jag, ej längesedan, uphört dermed.
Men om jag också ännu vore det, anser jag mig här tala såsom ledamot af 11. oAd.
, och jag tror denna fråga vara af sådan natur, att hvarje medborgare, som intresserar sig för tukt och god ordning, bör önska, att den Svenska soldaten, nu som fordom, tillhålles och tillvänjes samt genom föreskrifter ledes derhän, att icke försaka de välgörande lärdomar, varningar, upmuntringar och välsignelser, som vår kristna lära erbjuder hvar man.
Jag har aldrig någonsin klandrande uptagit, att Frih.
Cederström inblandat sig i en militär-fråga, utan jag säde, att det är fägnande att höra en civil tjensteman så lifligt intressera sig för gudsfruktan och särskildt inom arméen.
Jag står derföre i tillfälle att återgifva Frihrn samma beskyllning för misstag, som Hr Frihm tagit sig friheten tillämpa på mig.
Hvad Hr Stiernsvärd yttrat om korum, så förekommer derom ej något i min motion; meu eftersom han talat derom, må det vara mig tillåtet nämna några ord.
Korum kan möjligen vara något godt uti, ehuru jag aktar det utaf föga värde, meu lärer svårligen kunna försvaras under synpunkten af tvång och gudaktighet på ordres.
Het är samma förhållande dermed, som med kyrkogån - Den 5 December. 33» gen; man behöfver icke tillhöra den Lutherska kyrkan; man kan vara Katolik, och ändå vara tvungen att efter ordres infinna sig för att guda sig, som man säger, i kyrkan eller vid korum.
Jag tror att dylikt icke borde vara något tvång, utan en frivillig sak.
Sedan öfverläggningen ansetts fulländad, framställdes prop. å motionens och yttraudernes remitterande till Allm. Besv.- o. Ekon.
Utsk:t, samt besvarades med ja jemte några nej; och tillkännagaf H.
Exc. att han funnit ja öfvervägande.
Utaf de öfriga af Frih.
Creutz den 1 dennes väckte och då bordlagde motioner remitterades till LagUtsk:t följande, nemi.: ang:de KrigsHofEättens indragning; samt ang:de uphäfvande af alla stadgande::, hvarigenom den Heliga Nattvardens begående göres till vilkor för erhållande af lysning till äktenskap, vinnande af burskap, m. m.; samt till Allm. Besv.- o. Ekon.
Usktt: ang:de permitterande af en del utaf den indeldta Arméen» befäl och manskap mellan mötestiderne; ang:de uphörande af K.
KrigsAkademien å Carlberg samt inrättande af Militärfakulteter vid Universiteten; och ang:de Krigs-Lagarnes omarbetning.
Hr Palmcrantz’, Johan Mauritz, den 1 dennes bordlagde motion om antagande af LagKomitéens förslag till notariatsinrättning å landet, dervid sig yttrade Hr Palmcrantz:
Att ett lands rätts-väsende bör vara väl orduadt, är oemotsägligt nödvändigt, men det är icke mindre nödvändigt att institutionerna för landets rätts-väsende äfven äro väl ordnade, äfvensom dessas inre administration.
Jag befarar dock, att en del af våra rätts-institutioner icke upfylla sitt ändamål, utan tvertom, och jag tror att detta hufvudsakligen härrör deraf, att våra underdomstolar äro så organiserade, sorn de äro.
Der finnes nemi. blott en lagfaren person, som både för pro:t och dömer eller bestämmer beslutet.
Hans makt är således större, än så väl det allmännas som den enskildes fördel tillåta.
Jag tog mig friheten att vid sistlidne Riksdag väcka förslag om införande af notariats-inrättningar vid våra häradsrätter.
Detta förslag vann icke bifall hos LagUtsk., och de skäl, som Utsk. åberopade för detta afslag, voro, att LagKomitéen föreslagit en annan justerings-method för prot:n.
Jag kan dock icke finna hvad som kunnat hindra Utsk:t, att äfven föreslå en sådan method, hvarigenom åtminstone det hindret hade för Utsk:t uphört.
Jag ber nu, att få till Utsk. återigen hänvisa denna fråga, och. åberopar dervid hvad jag tillförene i ämnet yttrat, samt får till. fullständigare utveckling af mitt i motionen uttryckta förslag vördsamt »nirälla att R.
St:r för deras del besluta: att inom hvarje Domsaga, och vid hvarje RådhusEätt, 2<0 Den S December. der serskilda Protokolls-förande ej finnas, måtte af K, M. eller af vederbörande HofRätt förordnas en eller två Notarier till förande och upsättande af nämnde
Domstolars så kallade sak-protokoll, emot åtnjutande af ersättning härföre till hälften af det belopp, hvartill lösen för utgående DomstolsExpeditioner upgår; samt att serskild Instruktion för nämnde Notarier måtte blifva utfärdad; och att de lagförändringar, hvilka, till följd af en så beskaffad Notariats-inrättnings införande, blifva nödvändige, af K. M. i serskild Proposition till Rikets vid nästa Riksdag sammanträdande Ständer föreslås.
Genom en dylik ändring i uuderdomstolarnes organisation, är det väl otvifvelaktigt, att domrarnes anseende för opartiskhet skall betydligt ökas, äfvensom att deras trägna arbete med protokollsföringen skall minskas i långt högre grad än inkomsterna skola dem frångå.
En stor mängd rättegångar, som nu upstår och betungar våra domstolar ända ifrån den lägsta till den högsta, skall då icke upkorama, emedan dessa nu ofta härröra af tvister i fråga om protokollets upfattning.
Dessutom skulle genom denna inrättning unga jurister vinna en behöflig öfning och vana med rättsskrifningen, och Staten erhålla tillgång på tjenliga adepter för högre juridiska funktioner.
Efter föredragning af Hr Palmcrantz’s motion, om antagande af LagKomiténs förslag, aug:de Jury i brottmål, yttrade sig Hr Palmcrantz:
Motiverna för det förslag, som jag af gifvit, anser jag mig vara skyldig att med några ord angifva.
Om det hittills ansetts för tidigt att i vårt land jury-inrättningar införas, så torde detta skäl, med nationens stigande odling, numera hafva uphört.
I England, Frankrike, NordAmerika och Nederländerna hafva de blifvit införda och visat sig i hög grad välgörande.
I afs:de på de af LagKomitéen framställda särskilda förslag, kan visserligen om dem vara mycket att anmärka; men som frågan naturligtvis icke blir så hastigt afgjord och dessutom kommer att undergå många granskningar innan den kommer till slutlig pröfning, medgifver tiden att upskjuta dessa anmärkningar tills längre fram.
Jag är dessutom öfvertygad, att LagUtsk., dit motiouen remitterats, kommer att taga den i det nära skärskådande, som den otvifvelaktigt förtjenar.
Det finnes ett förslag i LagKomitéens betänkande, som innehåller att jurymän skola årligen väljas; jag tror för min del, att det vore bättre, om de valdes t. ex. för tre år.
Men derom kan man tala en annan gång.
De vigtiga skäl, som tala för införande af denna institution i vårt land och som hos Den 5 December.
2*1 hos andra nationer gjort sig gällande, hoppas jag att LagUtsk. icke skall förbise.
Jag ber att dessa mina ord må få åtfölja till Lag-Utsk.
Äfven denna motion jemte yttrandet remitterades till LagUtsk.
Till Allm. Besv.- o. Ekon.Utslet remitterades
Hr Pa!mcrantz’s motion om förnyad upskattning af civile och militäre Embets- och Tjenstemäns boställen.
Till StatsUtsk:t remitterades:
Hr v. Celsings, Lars Gustaf, d. 1 dennes bordlagda motion om förökning i det af K.
M. äskade anslag till inrättande af nya Stamholländerier; Hr Kuylenstjernas, Carl, -d. 1 dennes bordlagda motion om inköp af HypotheksFörenings-obligationer; Hr Brakels, Mauritz, d. 30 sisth Nov. mundtligen väckta, numera skriftligen aflemnade motion, att det till den af motionären föreslagne provisoriska VapenKomitéeu erforderliga anslag måtte särskildt beviljas; Frih.
Leyonhufvuds, Axel Gabriel, d. 1 dennes mundtligen afgifne och sedermera skriftligen aflemnade motion om pension till frami.
Öfversten O. A. Bruncronas enka; samt Gr. v. ltosens, Adolf Eugéne, d. 1 dennes mundtligen väckte, numera skriftligen inlemnade motion i fråga om riktningen af Statens vestra jernbana samt understöd af Statsmedel till enskilda bolags jern vägs-anläggningar.
Remitterades till LagUtsk:t
Hr CarlheimGyllenskjölds, Henrik Adolf Oskar, d. 1 dennes bordlagda motion om rättighet för bekännare af den EvangelisktLutherska läran att, under af K.
M. stadgade vilkor, bilda församlingar, oberoende af jordområdet m. m.
Efter föredragning af Frih. von Paykulls, Johan Gustaf, den 30 Nov. bordlagda motion ang:de förändring i 16 § Riddarh.Ordn., yttrade sig Frih. Cederström, Rudolf:
De förändringar, som ära angelägna och nödvändiga, bör man visserligen icke motsätta sig, och sådan vore ej heller nu min mening, derest förändringen syntes mig af sagde art.
Men i närvarande fall anser jag den hvarken angelägen eller nödvändig; alltså tror jag icke heller, att man bör vidtaga densamma.
Uppvisandet af pollet för underofficereu vid vakten, är en lätt sak och åstadkommer icke någon anmärkningsvärd tidsutdrägt.
Som surrogat derför har motionären föreslagit, H. II. 16
I 242 Den 6 December. att polleten skall upvisas för, jag tror RiddarhusFiskalen, då sådant af honom begiires.
För min del anser jag att det skulle vara mycket obehagligare, att, under pågående diskussion, blifva sålunda antastad, och möjligen utvisad för en försummelse i detta hänseende; hvaremot det nu är en sådan vana, att när man går in ge nom dörren visa upp för vakten sin pollet, att det kan jemföras med att taga hatten af sig, när man möter en bekant.
Detta förevisande är ju, alldeles som en dylik helsning, ett ögonblicks verk, och sedan denna lilla formalitet är gjord, behöfver man ej vidare tänka på sitt legitimerande i egenskap af behörig person att här tillstädesvara.
Enl. förslaget sutte man intet ögonblick säker för RiddarhusFiskalen, hvilken dessutom har bra mycket annat och angelägnare att göra, än att ransaka Riddersmiinnens fickor efter poletter.
Remitterades jemte yttrandet till Ridd:sUtsk:t.
LTpliistes ett från Hederv.
BondeSt:t ankommet Prot.Utdrag för den 29 sisth Nov., af innehåll, att bemälte RiksStånd skulle med särdeles nöje se, att medståndens Ledamöter, så ofta de dertill hade tillfälle, behagade besöka den för BondeStit i Bergstralska huset inrättade klubb.
Det protokolls-utdrag, som nu blifvit upläst och hvilket inkommit från Hederv.
BondeStåndet, ger mig anledning hemställa, att R. o. Ad. behagade till så väl detta som de öfrige Stånden aflåta ett protokolls-utdrag angående lokalen för R. o. Ad:s klubb, samt inbjuda dessa Stånds ledamöter, att der sig infinna de tider, då densamma är öppen.
Jag anhåller att H.
Hr Gr. o. Landtm, täcktes å denna min hemställan framställa propos. för H. Std.
Jag har visserli gen ingenting att invända emot det förslag, som nu blifvit framställdt, utan anser Ivertom ganska rätt att det blifvit väckt; men jag anhåller, att R. o. Ad. måtte utse några värdar, som kunde vara tillstädes å klubben, emedan det eljest skulle kunna hända att ingen finnes der. hvilket naturligtvis skulle vara ganska obehagligt för dem, som dit blifvit inbjudne.
I likhet med Hr Stjernsvärd, anser äfven jag
Hr Printzenskölds hemställan med allt skäl böra bifallas.
Det är således blott i afs:de å sednare delen af Hr Stjernsvärds anförande som jag vill afgifva en uplysning.
Då nemi. vid början af Riksdagen fråga upstod ang:de R. o. Ad:s klubb, så åtog sig en af Riddarh.Direkt:ns ledamöter benäget, att tillstädesvara å klubben och der utöfva det slags värdskap, hvartill omständigheterna kunde gifva ani.; hvadan det således redan är sörjd för hvad Hr Stjernsvärd hemställt.
2.J3 Frih. Bennet, Carl Steffan:
Det är visserligen nied san ningen öfverensstämmande hvad Frih.
Cederström uplyst i afs:de derå, att en ledamot af Riddarh.Direktm åtagit sig det smickrande updraget, att ordna It. o. Adis klubb, samt att han anhållit att, såsom den der sjelf ledt arbetena derstädes, få vara närv:de så ofta det vore honom möjligt och nödigt; men han ansåg sig icke, till följd af omständigheter, som för honom möjligen kunde inträffa, böra binda sig vid ett ständigt värdskap, ehuru han gerna, dä han dertill har tillfälle, skall infinna sig på stället.
Jag anser för öfrigt att hvar och en af R. o. Ad:ns ledamöter kan vara värd på sin klubb.
Landtm, yttrat, att 2:ne särskildta frågor nu blifvit väckte, den ena om inbjudning till MedStåndens Ledamöter att besöka R. o.
Adis klubb, samt den andra, att vär dar å densamma måtte utses, framställde H.
Exc. propos. först å bifall till Hr Printzenskölds förslag om den ifrågavide inbjudningen, hvilken propos. med ja besvarades; samt sedermera å antagande af Hr Stjernsvärds förslag om värdar å R. o.
Adis klubb; och efter det denna sednare propos. besvarats med många nej, jemte ett och annat ja, förklarade H.
Upläsles en från Hederv.
BondeStit kommunicerad motion utaf Mats Persson från Stockholms Län, angide nedsättning i Fyr- och Båk-afgifter samt Lots-penningar m. m.; och som denna motion redan af BondeStit remitterats till StatsUtsk., ansågs den ej erfordra någon annan åtgärd från R. o. Adis sida, än att läggas till bandlingarue. R. o. Ad. åtskiljdes kl. */, 9 e. m.
Just. 4 prot.utdrag för d. 5 dennes. 244 Den 7 Pecember. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att 9edan 2:ne Riksstånd beslutat, att gemensamma öfverläggningar skola ega rum ang:de de hvilande grundlagsförslag, sora afse tillökadt antal af StatsRådets
Ledamöter och inrättande af ett nytt StatsDep., hade
Talmännen vid hållet sammanträde öfverenskommit, att de gemensamma öfverläggningarne skola hållas i Riddarhussalen i morgon kl. 5 e. m.; och anmodade IL Exc. de Ledamöter af Ståndet, som ämnade dervid sig infinna, att vara försedda med sina polletter och upvisa dem för de vid dörrarne placerade vaktmästare.
Frih. von Paykull, Johan Gustaf: Yid Riksdagens början fick jag en plats i Bevilln.Utsk:t.
Efter någon tids förlopp invaldes jag till ledamot i Konst.Utsk:t, under förutsättning, att jag skulle afsäga mig min plats i förstnämnde Utsk.
Jag anser derför, att, för formens bibehållande och i stöd af 23 § R.O., anmälan derom i Ståndet bör göras, och får jag således hos R. o.
Ad. anhålla, att, med bibehållande af min plats i Konst.Utskrt och min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats i Bevilln.Utsk:t. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. å bifall till Frih. von Paykulls nu gjorda anhållan, samt, då dertill svarades ja, jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Uplästes ett utaf Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, inlemnadtMem. af följande lydelse:
På den grund, att min innehafvande befattning i Statens tjenst icke lemnar mig tid, att vederbörligen egna mig åt det maktpåliggande arbetet inom ett R.
St:rs Utsk., finner jag mig föranledd, att härmed vördsamt afsäga mig förtroendet att vara Suppleant i Bevilln.Utsk:t, och har jag derjemte äran anhålla, det täcktes det H.
Ståndet bifalla min önskan, att iekedessmindre få vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Propos. å bifall till jemväl denna sednare anhållan framställdes och besvarades med ja, hvarefter H.
Exc. anmodade R. o. Ad:s Hrr Elektorer att sammanträda, för att efter Frih:ne von Paykull och Stackelberg utse en Ledamot och en Suppleant i Bevilln.Utsk:t.
Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, d. 5 dennes bordlagde förslag om gemensamma öfverläggningars hållande, ang:de ej mindre utgifterne vid så väl den ordinarie, som den extra statsregleringen, med undantag af de till 9:de hufvudtiteln hörande, än äfven alla frågor rörande betalning af redan erhållna eller uptagande af nya statslån.
Frih. Cederström, Rudolf, anförde skriftligen:
Hindrad af opasslighet från att i dag muntligen yttra mig, Den 7
December, beder jag att skriftligen få yrka afslag på Hr Stjernsvärds förslag.
Vi hafva nyligen hört så utförligt ordas, och sakerna från alla sidor betraktas, ang:de de ämnen, som skulle utgöra föremål för de nu ifrågasatta gemensamma öfverläggningarne, att något vidare blott och bart talande, i än vidsträcktare skala, uti besagda saker synes särdeles öfverflödigt.
Drottning Lovisa Ulrika yttrade en gång, att »Sverige är ett, i det afseendet eget land, att der talas oändligen mycket i allmänna ämnen, men der, på allt talande, intet beslut följer».
— Låtom oss icke gifva nya skäl till ett sådant omdöme.
— Jag giller allmänna öfverläggniugar i mål, der beslutet är nära förhauden, vigtiga och fullt utredda mål, genom materialieruas föreliggande medelst Utsk:s-handlägguing, särdeles i grundlagsfrågor, hvaruti, såsom vi veta, hvarje Stånd har sitt veto.
Men här är icke detta fallet.
Jag anser äfvenledes, att ett bifall till Hr Stjernsvärds förslag skulle innefatta ett mindre opartiskt förfarande, eller åtminstone ett mindre konseqvent, enar R. o. Ad. uti lika vigtig, men af Utsk. ännu ej behandlad fråga, förklarade sig ej antaga ett af Hr Flach väckt dylikt förslag.
Jag hemställer alltså vördsammast om afslag uppå det nu -framställda förslaget.
Det torde visserligen kunna väcka förundran, att samma person, som i sisth plenum så varmt förordade de allmänna öfverläggningarne, vid detta tillfälle gifver alldeles motsatta tänkesätt tillkänna och röstar mot det af mig väckta förslagets framgång.
Denna förundran torde dock minskas eller till största delen försvinna, när man betraktar de olika frågor, som skulle blifva föremål för de allmänna öfverläggningarne.
Man beslöt vid förra plenum, att sådane skulle ega rum, rör. dels inrättandet af ett nytt StatsDep., dels inrymmandet i BoudeSt:t af ett större antal representanter.
Hvad det förra angår, så inse vi tydligen, att det blott gäller ett litet anslags anskaffande för inrättandet af några nya platser.
Hvad det sednare beträffar, eller representationsrätt för hemmansegare i BondeStrt, så måste vi väl medgifva, att frågan härom är af vida mindre vigtig beskaffenhet, än den, jag åsyftat böra företagas till gemensam behandling.
Det smärtar mig, alt icke det äfven öfverensstämmer med Frih, Ceder ströms en gång fattade idéer.
Syftemålet med mitt förslag har endast varit, mine Hrr! atc i någon mån söka aflägsna de moln, som jag med fruktan sett upstiga inom Representationen.
Jag har ansett det vara bättre, att söka lappa den utslitna klädnaden, för att ännu någon tid kunna göra bruk af densamma, än att rent af kasta den åsido.
Jag har vid ett föregående plenum tillkännagifvit, att jag anser ändamålet med tillvaron af våra riksdagar icke fullt vinnas på sätt, man hittills gått till väga.
När nu en gång det blifvit beslutadt, att R.