Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror deremot, att det, i följd af Hr Landtmts embete, tillkommer honom att sjelf låta verkställa den uteslutning uti afdelnts-listorna, som grundlagen anbefaller.
Begge de af Gr.
Anckarsvärd framställda motioner synas mig åsyfta en återgång från vissa, jag vill icke säga, missbruk, men sådane förhållanden, som man sett öfver vid de föregående riksdagarne, och det gläder mig af lijertat, att denna börjar med mera allvar i afseende på grundlagens iakttagande.
Jag skall, för min del, aldrig söka öfverträda den; och jag önskar, att livar och en med noggrannhet måtte följa densamma.
Jag kan således nu icke heller annat, än instämma i Gr.
Anckarsvärds framställning, och, såsom Hr Gr.
Horn tillagt, tror jag det vara öfverflödigt att vidtaga någon annan åtgärd, un att återgå till hvad grundlagen bjuder, men hittills blifvit af R. o. Ad. orätt tillämpadt.
Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Hela frågan tycJi. es Den 20 Januari. i5 under cathegorien af val till utsk:sledamqter.
Det är otvifvelaktigt, att det ju är första instansen deraf; och att de uppräknade embetsmännen äro derifrån uteslutne, synes derföre vara klart och tydligt.
Förhållandet är här enahanda , sorn vid val af riksdagsmän.
Dessa val ske i Borgare- och BondeSttn genom electorer.
Men sjelfva electorsvalet måste nödvändigt höra under cathegorien af riksdagsmannaval, och deraf utgöra första instansen.
Stadgandet i 17 § Riksd.Ordn., att ”uti riksdagsmannaval en må icke någon embets- eller tjensteman med sin embetsmyndighet obehörigen verka,” måste derföre äfven gälla för e lee tors va le n ; och på enahanda sätt måste också stadgandet om val till ut sk o 11 sl ed a m ö t er äfven gälla för bänkm:svalen.
Frågan angår rätteligen rätta förståndet af grundlagen i denna del, och med ali den högaktning, all den uppriktiga tillgifvenhet jag hyser för Flr Frih. o.
Landtm., vili jag dock icke för preejudicalets skull tillerkänna Hr Landtm, rätt att förklara grundlagens stadgande.
Jag begär således, att Gr.
Anckarsvärds motion remitteras till ett Utskott, och grundar denna begäran på 44 § Riksd.Qjdn.
Likväl, och på det min mening icke må missförstås, får jag förklara, att i sjelfva saken är äfven jag af den tanka, att då bänkrmsvalet endast är en beredande anstalt till utsk:s-tillsältningen, så är tydligt, att alla dessa ledamöter af Ministeren äro, enligt grundlagen, uteslutne från rättigheten att välja bänkman; men jag återkommer till en erinran derom, att i alla frågor, och visserligen i i:sta rummet de, som angå grundlagen, måste ett Utskott hafva yttrat sig, innan saken till afgörande företages.
Jag hemställer, hvart det skulle gå, om en sådan utväg för hvarje specielt fall skulle vidtagas, som Frih. Boye yrkat, elter att, äfven då man erkänner sig vara öfvertygad om grundlagens tydlighet, frågan om dess iakttagande skulle remitteras till ett Utskott.
Det måste bero på Landtm, och Talmannen, att, efter som de fatta grundlagen, följa och tyda den; och det på deras ansvar, om misstydning sker.
Men huru fråga här någonsin kan blifva om remiss till Utskott, kan jag icke begripa; aldraminst förstår jag, huru tillämpningen af min åsigt i sådant fall skulle äga rum, ty bänkm:svalet måste föregå utsk:stillsättningen.
I händelse den väckta frågan skall innefatta en förklaring af stadgandet i grundlagen, så hänvisar jag till 83 § Reg.F., som jag anhåller, att Hr Frih. o.
Landtm, ville låta för R. o Ad. uppläsa.
Deraf torde blifva klart, att någon förklaring af grundlagen ej kan i annan än der stadgad ordning ske.
I afseende åter på tillämpningen af det yrkande, Gr.
Anckarsvärd fram - l6
Den ao Januari. ställt, torde det böra bero vid de lagar, som finnas; och icke lärer något annat
Stånd kunna vägra att mottaga de ledamöter, som af R. o. Ad. utses till utskrsmedlemmar.
Jag begärde ordet, egentligen för att till Gr.
Anckarsvärds eget eftersinnande öfverlemna, om de som i saken tänka lika, derföre hafva rätt att afgöra, det frågan är tydlig och klar.
Jag finner den sådan; men andra kunna tänka annorlunda.
Jag påminner mig, att H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt här ifrån sin bänk förklarade, att, ehuru han ansåg tydligt och klart, att
Konungens rådgifvare ägde lätt att deltaga i bänkmrsvalet, ville han på egne och collegers vägnar dock förklara, att de för den riksdagen icke ville begagna sig deraf.
Jag förmodar, alt samma grannlagenhet, som då af en Ministerens medlem yttrades, äfven nu skall iakttagas af densammas ledamöter: men annat är form; och jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm, och hela det Högloft.
Ståndet hvart vi komma, om man tillägger någondera sidan rättigheten att förklara hvad i grundlagen är kl art eller icke.
Jag begär, att Gr.
Anckarsvärds motion, hvilken jag helst ville hänvisa till Gonst.Utsk. nu, då intet sådant finnes, må remitteras till Ridd.Direct.
I den motion Gr.
Anckarsvärd väckt, instämmer jag till alla delar.
Jag tror det vara tydligen utredt, att grundlagen ej kan förstås på annat sätt, än Hr Grefven framställt.
Jag ber således endast att få yttra mig om forrnen hur denna tvist skall tunna lagligen slitas; i hvilket afseende jag vill erinra, att här icke är fråga 0111 förklaring eller förändring af grundlagen, eller derom, att från Hr Frih. o. Landtm, i sådan fråga erhålla propos.; utan tyckes formen för propos:n helt enkelt vara den, huruvida R. o. Ad. beslutar anmoda Ridd.Secret. att uppgöra bänkmisfördelningen sä, att de i 4‘ § Riksd.Ordn. uppräknade ledamöter derifrån uteslutas.
Att denna fråga icke kan remitteras till hvarken Constit.- eller Ridd.Utsk., utan måste afgöras före bänkmtsvalet liar Gr.
Anckarsvärd tydligen visat, enär Utsktns tillvaro förutsätter, att bänkm:svalet föregått.
Jag anhåller således, att vi mätte bekomma den propos., Hr Gr.
Anckarsvärd begärt.
Lagerhjelm, Pehr:
Då bänkm:svalet icke är en form, som tillhör något annat Stånd än R. o. Ad., och icke förekommer, hvarken i Reg.F. eller Riksd.Ordn., kan naturligtvis någon förklaring, huru vid bänkm:svalet skall förhållas, icke vara föremål för Coust.Utsk:s befattning.
Deraf följer, alt alla de svårigheter, som i sådant afseende blifvit framställda, icke föréfinhas.
Deremot är bänkmtsValet nämndt i Ridd.Ordn.; men i denna förekommer icke något uttryckligt stadgande, jemförlig! med Riksd.Ordnls föreskrift, att alla frågor, som röra tolkning af grundlagen skola Den 2 januari. »7 skola remitteras till behörigt Utskott.
Itidd.Ordn. föreskrifver icke, att alla R. o. Ad. rörande frågor skola remitteras till Ridd.Utsk.; och när nu icke något sådant stadgande finnes, anser jag denna nu förevar, fråga kunna utan remiss behandlas på det sätt, R. o. Ad. anser med förhållandet enligt.
Jag har hört denna fråga behandlas vid flere riksdagar, och jag bekänner, att efter io års tid jag nu gått öfver till den öfvertygelse, som af Gr.
Anckarsvärd blifvit yttrad; och förenar jag mig således med honom, i afseende på tolkningen, huru med bänkm:svalet skall förhållas.
Sedan jag anmälde mig, hafva åtskillige värde ledamöter utvecklat frågan så, alt jag ej har något att ytterligare tillägga.
Jag vill blott yttra min öfvertygelse, att grundlagens stadgande är så tydligt, att fråga om denna saks remitterande till Utsk. ej kan uppstå; och alt, då det ar utom allt tvifvel, att de i Riksd.- Ordn:s 4> § nämnde personer äro uteslutne från valet till utsklsledamöter, likväl påstå att de icke äro uteslutne från bänkmrsvalet, synes mig vara en misstydning af grundlagen.
Jag har ej något att vidare anföra, utan får endast förena inig med Hr Lagerhjelm.
Med anledn. af den vändning, som discussionen tagit, bör jag tro, att jag icke fullständigt tillkännagifvit min åsigt i afseende på resultatet af min framställning.
Min mening bar ej kunnat vara att, vid ett tillfälle, der jag anser grundlagen så tydlig som här, söka att af IIr Frih. o. Landtm, erhålla någon propos. om densammas iakttagande.
Jag har blott velat fästa uppmärksamhet på förhållandet, i förmodan att Hr Frih. o. Landtm, helt säkert skall förfara efter dess egen öfvertygelse, då misstaget, i händelse något sådant skulle äga rum, kommer att stanna på dess räkning.
Jag har åtminstone reserverat mig emot det hittills iakttagna bruket och sökt förebygga olägenhet af att se grundlagen lika otydligt, som man vid föregående riksdagar sett den.
Jag begär således icke propos.
, och anser ingen propos. härom kunna framställas.
Hr L e f r e'n , J o h.
P eh r: I i 2 § Riksd.Ordn. stadgas: ■”R. o. Ad. infinner sig till riksdag och representeras enligt Ridd.Ordn., hvilken, lika som öfriga Stånds-ordningar, bör vara i öfverensstämmelse med grundlagarna författad.” I Ridd.Ordms 18 § säges: ”Sedan riksdagen blifvit af Konungen å Rikssalen öppnad, böra nästa söcknedag derefter, ■så vida plenum plenorum icke å samma dag är anbefaldt, bänkm:s- och electorsvalen verkställas, Med dessa val förhålles sålunda, att, enligt antecknings-listan, samtlige R. o. Ad:s närvar, hela antal delas uti 25 särskilda, men till beloppet lika, delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva, detsamma på de sista afdelningarna med en peri H. 3 i8 Den 20 Januari. son på hvardera fördelas bör.”
Här står tydligt, att liela antalet skall delas i 25 delar; och att bifalla någras uteslutande, förutsätter således en förändring af §:n.
Den af mig nyss åberopade 12 § i Riksd.Ordn. innehåller derjemte, att Ridd.Ordn. skall vara i öfverensstämmelse med grundlagen.
Jag vill ej ingå i någon discussion om denna öfverensstämmelse finnes eller icke, men påstår, att 1111 discussion uppstått, huruvida man må förklara en 5 i Ridd.Ordn. för noll, och då måste man ändå komma i det olösliga förhållande, att nödgas begära propos. af Landtm, för frågans redande; vid hvilket förhållande jag, då ett Const.Utsk. ej finnes, ej ser, huru frågan skall kunna lösas.
Jag vågar derföre föreslå, att R. o.
Ad. måtte förblifva vid förra praxis, i hvilket fall vi komma att handla i öfverensstämmelse med Ridd.- Ordn.
Den siste värde talaren har så vida rätt, att, enligt Ridd.Ordnrs föreskrift, de ifråga v ar. personerne måste intagas i bänkmts-afdelningarna; men det hindrar icke, att de vid upprop lill val uteslutas.
Skulle de, enligt de §§ Hr Lefren åberopat, hafva samma rättigheter, sorn Ståndets öfriga ledamöter; så skulle man äfven gifva dem rätt, att öfvervara sådana beslut, hvari de äro parter.
Jag bestrider således icke, att de må intagas i afdelntslistorna, men yrkar, att deras namn vid valuppropet må uteslutas.
Jag tror, att numera hvarken någon propos. eller remiss fiskas, och jag hoppas äfven, att frågan om deras partiska inflytande åsidosätles, äfvensom fruktan för detta inflytande; ty om det finnes, kan det i alla fall göra sig gällande, vid så väl bänkmtsvalet, som vid andra tillfällen.
Ej heller skulle jag som princip förkasta delta inflytande på Representationen, och tror alt innan sådant sker, Representationen icke uppfyller sitt ändamål, det nemi., att bilda en Ministére, i öfverensstämmelse med majoritetens grundsatser.
Hr von Troil, Emil.:
Jag är hufvudsakligen förekommen genom början af den siste talarens yttrande, helst jag ville upplysa att den värde talare, som yttrade sig näst före honom hade rätt deruti, att R. o. Ad:s samtlige ledamöter borde uti bänkrn:s-afdelningar fördelas; ty då grundlagen icke stadgar något i denna fråga, skall Ridd.Ordn. derutinnan lända till efterrättelse; men i sådane fall, der emellan grundlagen och Ridd.Ordn. någon stridighet förefinnes, måste den förra äga vitsord, emedan den är en öfverenskommelse emellan Konungen och de 4 RiksStm, som icke kan rubbas genom en partiel öfverenskommelse mellan Konungen och ett Ständ.
Dessutom kan man förklara föreskriften om denna indelning så, att någon af de ifrågavar. personerne möjligen kunde, under tiden emellan bänkm:safdelningarnes uppgörande och valets verkställande nedlägga sin befattning, då han i sådant fall ovillkorligen vore be - Den ao Januari. *9 rättigad att lösta.
Frågan om de öfrigas rösträtt synes mig fullkomligen tydlig och klar, ty grundlagen säger, att R. o. Ad. väljer sina utsk:sledamöter genom electorer.
Den talar icke om bänkmän.
Men hvad är en bänkman?
Är lian annat än afdelningens ombud att välja electorer?
Således lärer bela frågan bero derpå, huruvida en person, som icke är berättigad att sjelf gifva sin röst, likväl skall kunna göra det genom ombud, eller om den, som vid ett gifvet tillfälle sjelf ej äger någon talan, likväl kan befullmäktiga en annan att utöfva den rättighet han sjelf ej äger.
Till denna enkla fråga synes saken hänföra sig, och deraf synes vara en följd, att 41 § Riksd.Ordn. afselt, att de deri uppräknade personer icke böra deltaga i bänkmrsvalet, om något sådant varit påtänkt vid §:ns nedskrifning.
Hr von Troil har så fullständigt utvecklat min motion, att jag icke har något att dervid tillägga; men jag vill göra en anmärkning vid Hr Lefre'ns sista yttrande, att vi må fortfara enligt praxis.
Jag tror icke, att det skulle gå an, då vi hafva en för alla 4 Stånden gemensam grundlag, att vi följa praxis, der grundlagen i vår ordnings-stadga är förbisedd, som jag tror, utan afsigt att tillskansa sig ett obehörigt inflytande.
Således vill jag endast, att praxis må upphöra, och att man må återgå till grundlagens stadgande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade: R. o. Ad. torde finna min ovillkorliga pligt vara, att ställa mig till efterrättelse grundlagen och Ridd.Ordn., sådana de nu äro, utan att rätta min öfvertygelse efter den tydning af grundlagens primitiva anda, som, vid upprättande föreskrifter eller bestämmelser för närvar, kunde af mig anses vara den rätta och med våra närvar, förhållanden riktigast öfverensstämmande.
Min pligt är derföre, att i afseende på förevar, fråga endast afse ordalydelsen af de lagar, hvilka bestämma förhandlingarna i förevar, fall; utan att jag dervid får rätta min öfvertygelse efter den, som af så många ledamöter blifvit här yttrad, så vida jag ej anser denna öfvertygelse kunna vara bestämdt öfverensstämmande med lagarnas ordalydelse.
Då nu Ridd.Ordn. i 18 § stadgar, att samll. R. o. Ad:s närvar, hela antal delas i särskilda delar, alt vid bänkm:svalet hvarje afdelning för sig uppropas att förrätta bänkm:sval, hvarvid hvar och en inlemnar en sluten sedel o. s. v.; kan jag, för min del, ej finna annat, än att hvarje antecknad ledamot af R. o. Ad., enligt Ridd.Ordn., är berättigad och anbefalld att i bänkm:svalet deltaga, helst Riksd.Ordn. ej innehåller något, som står i strid med denna Ridd.Ordn:s föreskrift; enär den enda af dess §§, nemi. den 4i , som utesluter vissa högre embetsmän, blott utesluter dem från Utsk. och val till utsk:sledamöter, men val till bänkmän icke är val lill ulsklsledamöter.
Af dessa nu an - 30 Den ao J a n u a r i. förda skäl anser jag mig af Ridd.Ordnts 18 §, jemförd med Riksd.Ordn:s 38 och 4! §§; vara förhindrad att förena min öfvertygelse med deras, sorn i denna fråga sig här yttrat; och har jag ansett mig vid detta tillfälle ej böra lemna R. o. Ad. i någon villrådighet om den öfvertygelse, jag sålunda hyser, och om den ordning, som, till följe deraf, vid förestående bänkmtsval kommer att iakttagas. Frih.
Eldigt min åsigt betviflar jag Hr Frih. o.
Landtnäs rätt, att i nu förevar. fall vägra propos.
Frågan innebär sin lösning i sig sjelf, eller, med andra ord, den kan icke lösas genom ett Coust.Utsk.; ty ett Const.Utsk. kan aldrig lagligen blifva tillsatt, förrän den är afgjord.
Der intet Const.Utsk. finnes, som kan pröfva Hr Landtnäs vägran af propos., kan ingen sådan vägran äga rum: ty detta vore ju att tillämpa en grundlags § blott till hälften; att bibehålla Hr Landtm, vid sin rätt att vägra propos., men fråntaga Ståndet sin, att få lagligheten af en sådan vägran pröfvad; att tillämpa regeln, men icke undantaget, som innefattar correctivet mot missbruket.
— Under sådana förhållanden, och då ingen lag, af hvad natur den än vara må, kan fordra verkställigheten af det, som är omöjligt; synes det mig klart, att frågan, som icke kan lemnäs oafgjord , måste falla under Ståndets egen afgörande rätt, och att Hr Frih. o. Landtm, är förbunden att framställa den propos., som Ståndet yrkar Frih. Rantzou, Johan Albert, förenade sig med Frih. Sprengtporten.
Frill. Boye: 1 sjelfva den deduction, som Hr Frih. o. Landtm, haft den godheten att utförligt gifva oss, och om hvilken jag är skyldig mig sjelf att erkänna, att den visst icke af mig godkännes, finner jag, att Hr Landtm, förklarat sin öfvertygelse vara sådan, att, efter denna förklaring, jag icke begriper, huru han kunde vara mäktig af den inconseqvens att gifva den begärda propos:n. Frih.
Sprenglportens framställning skulle man förmoda, att R. o. Ad. vore oförhindrad att, med åsidosättande af Riksd.Ordms föreskrifter, constituera sig sjelft och riksdagen, samt att, då Const.Utsk. icke finnes, Landtm, deraf vore hindrad att vägra propos.
Deruti ligger, såsom Frih.
Sprengtporten troligen sjelf finner, en motsägelse.
Det är naturligt, att om riksdagen vore formerad, och R. o. Ad. yrkade propos., som af Landtm, vägrades, så skulle frågan hänskjutas till Const.Utsk.; men när nu detta Utsk. icke finnes, och icke kan komma att finnas, så länge Hr Frih. o. Landtm, ej kan göra propos., emot grundlagens stadgande, enär [8 § Ridd.Ordn. säger, att samtl. antecknade ledamöter skola på bänkmtsafdelningarna fördelas och rösta vid bänk nCsvalet; så lärer följden
Den 20 Januari. 21 blifva, alt, om man härutinnan vill hafva lindring, måste frågan i laglig ordning väckas och behandlas, samt, intill dess frågan hunnit afgöras, den lag ordagrannt följas, som finnes.
Jag tillstyrker derföre, att R. o.
Ad. måtte låta denna fråga förfalla.
Jag bestrider icke, att R. o. Ad. kan foga sig efter den önskan Hr Frih. o. Landtm, framställt; men jag får förklara, att jag icke anser grundlagen nog tydlig i att berättiga Landtm, att ensam besluta, utan den appell, som Ståndet annars vid hvarje tillfälle äger begagna mot det möjliga missbruket af Talmansmyndighelen.
Hvad för öfrigt sjelfva frågan angår, så äro bär visserligen upplästa åtskilliga §§ för att öfvertyga derom, att frågan är klar; och jag vill icke bestrida, att, då det står i Ridd.Ordn., att alla Ståndets ledamöter aga deltaga i bänkmrsvalet, saken, om man blott tillämpar Ståndsordn., synes tydlig; men jag kan icke anse Ridd.Ordn. vara så bindande, som sjelfva grundlagen.
Om man efter ordalydelsen vill följa denna ordning, så skulle visserligen deraf kunna anses blifva en följd, alt, dä Statsrådets ledamöter äro antecknade, deskola få deltaga i valet; men då en eollision uppstår emellan en underordnad lag och en högre , mäste man åtlyda den sednare.
Jag kan icke komma längre, än att Ridd.Ordn. lemnar frågan tvetydig, och att det då måste vara uti den ursprungliga lagen, som tvetydigheten måste lösas; hvarföre jag också, då fråga är 0111 ett omedelbart val, som har Utsktssättningen till föremål, och de ifrågavar, personerne, enligt grundlagen, icke äga rätt alt i Utsk:sval tagadel, anser, att förevar, förhållande icke vid Ståndsordn:s uppgörande blifvit taget i betraktande.
Jag bestrider icke, att denna fråga må afgöras i öfverensstämmelse med Hr Frih. o. Landlmts opinion, oell anser lätt fattligt, att åsigterna derom äro olika; men det är för att bevara Ståndets rätt i en framtid, som jag motsätter mig, att Landtm, må anses berättigad, att, då ett Const.Utsk. icke finnes, afgöra frågan utan appell, ty jag tror, att naturligtvis lagstiftningen i ett sådant fall ej kunnat betaga Ståndet sjelft afgörande rätten.
Frågan har nu tagit en helt annan vändning, så att den ej mera rörer sjelfva liufvudsaken.
Nu angår den formen, och i detta hänseende måste jag till alla delar förena mig med Frih. Sprengtporten.
Först får jag fästa uppmärksamheten på hvem det är, som tillvägabragt Ridd.Ordn.
Det är otvifvelaktig! R. o. Ad., och i följd deraf, om R. o Ad. finner en otydlighet eller uraktlåtenhet i Ridd Ordn. vara begången, tror jag icke, att någon annan domare i detta fall finnes, än R. o. Ad. sjelf, enär frågan då blifver att ställa sina ståndslagar i enlighet med Riksd.- Ordn., som är grundlag och till R. o. Ad. lemnar hela rättigheten att uppgöra Ridd.Ordn.
Då vi icke hafva några Den 20 Januari. Utsk., kan jag för min del icke biträda den mening, alt Landtm, skulle äga afgörande rätten öfver hela Ståndet.
Jag tror dessutom, alt det vore vådligare, om Landtmts egen mening i detta fall blefve rådande öfver Ståndets; och, i följd deraf, den händelse möjligen kunde komma att inträffa, hvarpå jag förut fästat uppmärksamhet, nemi. att valen, förrättade i strid med grundlagen, af Utsktn blefvo förkastade; ty det är ganska påtagligt, att de öfrige Stånden icke äro i något afseende underkastade Ridd.Ordnts föreskrifter, der dessa icke äro öfverensstämmande med Riksd:sOrdn.
På denria grund anser jag, i detta fall, det icke för någon annan domare, än R. o. Ad. sjelf, vara tillständigt att afgöra frågan; och jag åberopar ånyo min förra mening, jemte det jag biträder Frih.
Sprengtporten, i det jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville till Ståndets afgörande framställa den fråga, huruvida Ståndet anser de i Riksd.Ordn:s 4 i § nämnde personer vara berättigade att deltaga i bänkmrsvalet eller icke, samt att bänkmtsafdelningarne, i följd deraf, må få sin indelning.
Om jag endast skulle rådfråga Ståndets mest yttrade opinion och icke min egen, skulle jag icke anse betänkligt att instämma i den siste talarens yrkande om propos.
: men då jag anser, att grundlagen förmenar oss rättighet att här, såsom Stånd, tolka grundlagen på annat sätt, än såsom det menskliga förståndet anvisar; tror jag icke det vore lämpligt, att yrka en propos., hvars besvarande antingen med ja eller nej, uti endera fallet onekligen föranledde ett grundlagsvidrigt beslut.
I detta fall, tror jag dock icke, att Ståndet skulle blifva utsatt för vådan att orätt tyda grundlagen; men jag kan tänka mig en sådan händelse, och kan således icke i detta fall medgifva ett undantag derföre, att jag tror på framgången af min åsigt.
Jag tror, att Landtm, bör tolka grundlagen efter dess bokstaf, nemi. såsom denna uttrycker sjelfva tanken; och på grund deraf har jag icke salt i fråga, att vi ej från detta håll skulle få en riktig tolkning, enär Landtm, i första rummet förbundit sig, att, likasom Ståndets ledamöter, beflita sig om grundlagarnas riktiga tillämpning.
Jag har således ej heller velat sätta i fråga, att den obehagliga händelse kunde inträffa, att R. o. Ad:s val till utskrsledamöter skulle af de öfrige Stånden, såsom olagligt, ogillas.
Men då vi olyckligtvis här på förhand af vår Landtm, hafva erhållit ett yttrande, som antyder denna frågas utgång, ser jag icke annan utväg, än att R. o. Ad. icke företager det ifrågavar. valet, förrän detta val på lagligt sätt verkställes.
Jag anser, att det så litet som möjligt bör förvägras Ståndets ledamöter att deltaga i de val, som bero på förtroende
Det finnes så många fall, då konungens embetsmän äro förvägrade att inflyta på Ståndets öfverläggningar, att jag tror, att om man skulle Den 20 Ja n u nr i.
23 beröfva dem deras återstående rättigheter, skulle deras inflytande blifva af noll eller intet värde.
Jag hemställer, om icke de skicklige embetsman, sorn äga Konungens förtroende, här skulle kunna gifva oss ett exempel på de beslut, som böra fattas, ang:de Statens vigtiga angelägenheter.
Jag anser, att Hr Frih. o.
Landtm, utvecklat sin opinion, helt och hållet i öfverensstämmelse med grundlagen, och linner således, att Hr Landtm, icke kan, utan att frångå sin ed, tillåta, att ett beslut rör:de detta ämne fattas, förrän ifrågavar. § i Ridd.Ordn. blifver ställd i öfverensstämmelse med Itiksd.Ordn., så framt sådant kan vara enligt med grundlagens anda.