Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter tagen kännedom af de lill denna fråga hörande handlingar, hafva Rikets Ständer, med afseende å de i den nådiga Propositionen anförda förhållanden, funnit skäligt bifalla hvad Eders Kongl.
Maj:t i ofvanberörde hänseende täckts i nåder föreslå.
Hvilket, till besvarande af den nådiga Propositionen, Rikets Ständer få hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc.
Slockholm den 20 Juni 1860.
HT:o §0.
Preste-Ståndet den 20 — — Borgare-Ståndet den 20 — — Bonde-Ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående afstående af jord till Marstrands stad och dess elementar-läroverk. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 99.) S. A. K.
Enär uti staden Marstrand, som särdeles under de sistförflutna tio åren tilltagit i folkmängd, byggnader, handel och rörelse, tid efter annan hus och tomter från enskilde inköpts till utvidgande af der sedan år 1834 pågående befästningsarbeten å Carlstens fästning, samt härförutan stora i äldre tider till byggnadstomter använda platser blifvit med trädplanteringar prydda och anslagna till promenader för det stora antal badgäster, sorn hvarje sommar plägade besöka staden, till följd af hvilka förhållanden bristen på utrymme å den lilla ön, hvarå staden vore anlagd, numera vore så stor att man nödgades genom särdeles kostsamma utfyllningar i hafvet bereda plats och byggnadsgrund för ett nytt badhus, så har, under förmälan hurusom ofvannäinnde befästningsarbeten nu syntes vara så nära sin fullbordan, att de platser, som varit nödiga 172 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
IS:o 80. för materialbodar och upplag af byggnadsämnen in. m., icke längre vore för sådant ändamål behöflige, äfvensom dels att ett ökadt antal sunda och valbelägna boningar för det tilltagande antalet badgäster erfordrades, ehuru tjenliga byggnadsplatser härtill saknades och ej stöde alt erhålla, dels att stadens gamla skolhus, beläget å en trång och fuktig tomt vid foten af ett berg, äfven behölde utvidgas samt förflyttas till en rymligare och sundare plats, hvilken dock ej funnes annorstädes än på Kronans vidsträckta tomter i nona delen af staden, har hos Rikets Ständer framställning skett, att Rikets Ständer, med anledning af alla dessa omständigheter ville för sin del medgifva, dels alt de i Marstrand belägna, Eders Kongl. Majit och Kronan tillhöriga hus och tomter, hvilka Eders Kongl. Majit vid nådig pröfning icke ansåge nödvändiga för befäslningarne och försvaret, måtte till det pris, som kunde pröfvas skäligt, med full eganderätt upplåtas och försäljas till staden Marstrand eller till enskilde personer; dels ock att å Kronans tomter i norra delen af staden en tjenlig plats af minst 2,500 qvadratalnar måtte, innan en sådan försäljning skedde, undantagas samt kostnadsfritt och för alltid upplåtas lill tomt för elementar-läroverkets skolhus med dertill hörande boställsbyggnader och gårdsutrymme.
Rikets Ständer, som tagit detta ärende i öfvervägande, få, med afseende å hvad i detsamma förekommit, hos Eders Kongl. Majit underdånigst anmäla alt, derest Eders Kongl. Majit, efter nådig pröfning om och i hvad mån ifrågavarande hus och tomter kunna för försvarsverket vara nödvändiga och sedan vid ärendets ytterligare utredning sig visat, att behofvet af mark dels för beredande af nödigt utrymme för Marstrands stad, dels ock för utvidgning och ombyggnad af dervarande elementarläroverk med dertill hörande byggnader ej kan på annat sätt lämpligen afhjelpas, skulle finna skäl alt i nåder medgifva, det nämnde hus och tomter finge, på föreslagna sätt, upplåtas, Rikets Ständer i sådant fall, äfven för sin del funnit skäl dertill lemna bifall.
Skrifvelse N:o 84. 173 H:o 81.
Uppläst och godkänd! hos Ridd. och Adeln den .30 Juni 1860.
Presle-Slåndet den 30 — — Borgarc-Slåndct den 30 — — Bonde-Ständel den 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om ytterligare statsbidrag för reparations-arbeten å Westerås domkyrka.
(Stats-Utsk:ls Uti.
N:o 103.) S. A. K. Uti nådig Proposition af den 17 November sistlidet år har E. K.
M:t behagat meddela Rikets Ständer, att, då den summa af 67,500 R:dr R:mt, deraf 45,000
R:dr såsom anslag, och 22,500 R:dr såsom lån, hvilken vid sednasle riksdag beviljades för en större reparation af Westerås domkyrka, befunnits för det afsedda ändamålet otillräcklig, Domkyrkokommissionen hos E. K.
M:t i underdånighet anhållit, det E. K.
M:t täcktes i nåder föreslå Rikets Ständer att för berörda arbetes fullbordan ytterligare bevilja ett anslag af 42,500 R:dr R:mt, hvilken summa, enligt upprättadt kostnadsförslag, ansetts i sådant afseende erforderlig: och, som E. K.
M:t lunnit det vara af allmän vigt, att den påbörjade reparationen af omförmälda domkyrka icke blelve af brist på medel afbruten, samt vitsordadt vore, att behörig sparsamhet blifvit iakttagen vid bedrifvande! af det hittills utförda arbetet, hvilket varit af den svåraste och mest grannlaga beskaffenhet, äfvensom kostnaden derför omöjlig att med visshet på förhand beräkna, men antagas kunde, alt Westerås stads och S:t Ilians församlingar borde vara villiga och förbundna att åtminstone så till vida bidraga till denna deras socknekyrkas vidmagthållande, som frågan rörde kyrkans inre delar, de der ej vore af monumental beskaffenhet och till en del endast afsåge församlingarnes gagn och beqvämlighet, — har E. K. M:t, enär, på sätt Öfver-Iutendents-embetet uti infordradt underdånigt utlå - 174 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 8!. tande jemväl anmärkt, i beräkningen af det ytterligare erforderliga beloppet äfven inginge kostnaden för inrednings-arbeten, såsom bänkar m. m., till ett värde af omkring i5,000 R:dr, i nåder föreslagit Rikets Ständer alt, till fortsättning af den påbörjade reparationen å Westerås domkyrka, bevilja ett ytterligare anslag af 28,000 R:dr R:mt.
Vid öfvervägande af denna fråga, hafva Rikets Ständer, som, i öfverensstämmelse med de åsigter, hvilka under föregående riksdagar gjort sig gällande vid beviljandet af understöd utaf allmänna medel för såväl Westerås som andra Sveriges i äldre tider uppförda, storartade och genom konstminnen dyrbara domkyrkor, ansett de dryga kostnader, som med dessa kyrkors underhåll äro förenade, icke skäligen kunna utan undantag åläggas de församlingar åt hvilka samma kyrkor blifvit till begagnande upplåtne, men, å andra sidan, lika med E. K. M:t, funnit rättvist och billigt, att sådana arbeten, hvilka icke afse dylika kyrkors monumentala delar, utan endast vederbörande församlingars gagn och beqvämlighet, varda af dessa församlingar sjelfve bekostade, — pröfvat skäligt att, med bifall till E. K.
M:ls ofvanberörde nådiga Proposition, till utgående från Riksgälds-kontoret anvisa det af E. K.
M:t för ifrågavarande reparationsarbeten å Westerås domkyrka äskade belopp, 28,000 R:dr R:mt, för att Domkyrkokommissionen tillhandahållas, med vilkor likväl, att det sålunda beviljade understödet bör återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles kunna lemna tillgång.
I sammanhang härmed, och då under Rikets
Ständers behandling af detta ärende upplyst blifvit, att af de ränte- och arrende-medel samt kronotionde m. fl. afgifter, hvaraf domkyrkans i Westerås årliga inkomster skulle utgöras, en ganska betydlig del icke kommer kyrkan tillgodo, utan utgår till underhåll af domkyrkan tillhörige och utan ersättning begagnade lektorsgårdar, äfvensom till boställshyror och aflöning för lärare vid elementar-läroverket derstädes, men lämpligare synes vara, att dessa förhållanden på det sätt ordnas, att de medel, som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven blifva oafkortadt för kyrkans förvaltnings- och framtida underhållskostnader att tillgå: hafva Rikets Ständer tillika ansett sig nu böra hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, att erforderliga åtgärder vidtagas, i ändamål att, på sätt som af E. K.
M:t kan pröfvas lämpligt, domkyrkan i Westerås må befrias från de utgifter, som för närvarande af domkyrko-kassan bestridas, men icke äro lill kyrkans underhålls- och förvaltnings-kostnader att hänföra.
Expeditions- Utskollels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 8%. 175 X.o 82.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den so Juni 18G0.
Prcsle-Ståndet den so — — llorgare-Ståndet den so — Ronde-Slåndet den so — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående eftergift af i857 och i858 årens återstående arrende för kungs ladugården Borgholm yå öland.
(Stats-Utsk:s Uti.
N:o 116.) S. A. K.
Sedan arrendatorn af kungsladugården Borgholm, 5| mantal, i Repplinge socken, Ölands norra Mot och Kalmar län, förre Handlanden Carl Henrik Hultenberg, hvilken, i anseende till missgynnande skördar åren 1857 och 1858, genom Kongl. Brefven den 23 Februari 1858 och den 25 Februari 1859 erhållit anstånd med arrendets utgörande för kungsladugården på det sätt, att arrende-afgiften, 306 tunnor 12 kappar spanmåi, hälften råg och hälften korn, finge lör år 1857 erläggas med f inom den 14 Mars 1858, J inom samma tid år 1859 och återstående tredjedelen inom den 14 Mars 1860 samt för år 1858 afbördas vid uppbördsslämmorna under tre på hvarandra följande år, räknade från och med 1859, med en tredjedel hvartdera året, allt såvida särskild vederhäftig borgen för betalnings-skyldighelens behöriga fullgörande af arrendatorn till Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande aflemnades, uti en till Eders Kongl. Majit den 18 November sistlidet år ingifven skrift underdånigst anhållit, att enär han, som då ännu häftade för en tredjedel af 1857 års och två tredjedelar af 1858 års arrende, hvilka arrendebelopp, enligt hans föreställning borde betalas inom den 14 Mars 1860 eller samtidigt med bela arrendet för år 1859, vore oförmögen att efter sistnämnde års förnyade missvext, en sådan belalnings-skyldighet fullgöra och utkräfvandet af det återstående arrendebeloppet skulle nödga honom att lemna en egendom, den han, enligt 176 Expedilions-Ulskottels Förslag lill anderd.
Skrifvelse N.-o 82.
Kammar-kollegii transport-resolulion den 15 Maj 1845, emottagit den 14 Mars 1846, samt derefter skött med all omsorg och flit, Eders Kongl.
Maj:t, med afseende å de betydliga kostnader, sökanden under sin arrendetid till kungsladugårdens förbättring, bebyggande och försköning nedlagt, mätte i nåder bevilja sökanden eftergift af hvad ännu återstode obetaldt af 1857 och 1858 årens arrende-afgifter, så att han den 14
Mars 1860 icke bade att gälda mera än arrendet för år 1859; så liar Eders Kongl. Maj:t, efter inhemtande af så väl Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandrs i Kalmar län underdåniga yttrande, som Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga utlåtanden, hvarigenom upplyst blifvit, alt markegångsvärdet å den resterande arrende-afgiftcn af Borgholms kungsladugård utgjorde för är 1857, 1,544 B:dr 13 öre och för år 1858 2,318 B:dr 24 öre, sistnämnda summa endast till hälften förfallen lill betalning innevarande år, uti nådig Proposition den 3 nästlidne Februari med afseende å hvad upplyst blifvit, rörande ej mindre de af Hultenberg under hans arrendetid bekostade betydliga för bättringar vid Borgholms kungsladugård, hvars derigenom ökade värde framdeles k o mine Staten till godo, än äfven den missvext, hvilken under tre på hvarandra följande år drabbat ifrågavarande egendom, jemte härvid i öfrigt förekomna bevekande omständigheter, behagat, enligt Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga tillstyrkande, i nåder föreslå Rikets Ständer, alt såväl återstående tredjedelen af 1857 års, som andra tredjedelen af 1858 års arrende för kungsladugården Borgholm, utgörande tillsammans 2,703 R:dr 25 öre R:mt, måtte arrendatorn Hultenberg efterskänkas.
Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; men dervid ej funnit skäl att till Eders Kongl. Maj-.ts högstberörda nådiga framställning lemna bifall.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigsl gifva tillkänna; framhärdande Rikets Ständer etc.
Expeditions-UIsko tia ts Förslag till lindard.
Skrifvelse N:o 83. 177 lV:o §3.
Uppläst och godkänd! lins Ridd. och Adeln deri 30 Juni 1860.
Presle-Ståndet den 30 — — Borgare-Ståndet den 30 — — Bonde-Ståndet den 30 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående kostnadsfri upplåtelse af Kronan tillhörig jord åt Gellivare blifvande bolag, för anläggning af en jernväg mellan Gellivare malmfält och Bottniska viken.
(Stats-Utsk:ts Uti.
N:o 117.) S. A. K.
Uti en lill E. K.
Majit ingifven skrift har, enligt hvad E. K.
Majit behagat i nådig Proposition den 27 Oktober sistlidet år meddela Rikets Ständer, Grosshandlanden Victor Kjellberg i underdånighet anmält, att, sedan han och öfrige nuvarande delegare i Gellivare eller Gellivara inom Norrbottens län belägna egendom, som omfattade malmfält, skogssträckor och odlingsbara marker lill en ännu icke genom afvittring fullständigt begränsad rymd af flera hundratusen tunneland, uti inköp och förbättringar å samma egendom nedlagt omkring tvä och en half millioner Riksdaler Riksmynt, men dervid för tillgodogörande af nämnde egendoms tillgångar icke blott på en ovanligt rik och från oarter fri jernmalm, utan äfven pä skogsalsler och andra produkter, funnit första och oundgängliga vilkoret vara anläggandet af en jernväg för lokomotiv emellan Gellivare malmfält och Rottniska viken, så hade egarne, med anledning häraf, förklarat sig benägne att till ett bolag med större kapital-tillgångar öfverlåta hela egendomen, och Kjellberg icke blott, på sin bekostnad, låtit anställa sorgfälliga undersökningar angående berörda jernvägs-anläggning, hvilken till en längd af 17 svenska mil, skulle, enligt upprättade och vid Kjellbergs skrift fogade ritningar, beskrifning och kostnadsförslag, Bih. till R.
Prot. 1859 & 1860. 10 Sami. 1 A/d. 23 178 Expeditions-C Iskot tels Förslug till under d. Skrifvelse, !S\o 85. komma atl medföra en utgift af 306,683 Pund Sterling eller omkring 5,500,000 R:dr R:mt, äfven om förvärfvande! af den behöfliga jorden samt af erforderliga trädbyggnadsmalerialier beräknades till ganska ringa belopp, utan ock inledt underhandlingar för bildande af ett bolag, som kunde både utföra jernvägs-aniäggningen och bringa egendomen i fullt ordnadt skick ; — dervid det aktiekapital, som härtill ansetts erforderligt, förslagsvis beräknats att, jernvägskostnaden inbegripen, uppgå till 12,000,000 Riksdaler Riksmynt; och hade Kjellberg, på grund häraf, i underdånighet anhållit, alt E. K.
Majit till befordrande af detta företag, hvilket skulle, synnerligast för den ifrågavarande aflägsna och hittills fattiga landsortens förkofran, vara förtjent af deltagande från det allmännas sida, mätte i nåder förunna det tillätnnade bolaget, hvars Styrelse borde hafva sitt säte i Stockholm, utom andia rättigheter och förmåner, äfven den att, utan kostnad eller årlig godlgöreise, erhålla upplåtelse af den för jernvägs-aniäggningen erforderliga, E. K.
Majit och Kronan tillhöriga jord.
Sedan öfver ofvanberörde ansökning
Rammar-kollegium och öfrige vederbörande blifvit hörde, samt E. K.
Majit, efter öfvervägande af hvad samtliga till detta ärende hörande handlingar innehålla, öfver ansökningen meddelat nådig Resolution och dervid i andra punkten förklarat: att, enär den ifrågaställa jernvägen, som, enligt förslaget, komme att genomlöpa Råneå och Gellivare socknar och inom den sednare beröra hufvudsakligen Kronans ännu icke afvittrade marker, erfordrade, i och för sig, en större kostnad än på något dylikt arbete i Sverige blifvit af enskild företagsamhet nedlagd utan låneunderstöd eller anslag af allmänna medel, men den till företagets underlättande sökta kostnadsfria upplåtelse af Kronans jord vore, jemlikt 77 §in Regerings-Formen, beroende af Rikets Ständers samtycke, E. K.
Majit ville härom hos Rikets Ständer göra nådig framställning; så har E. K.
Majit, med åberopande af nyssberörde punkt i ofvanomförmälda nådiga Resolution, nu i nåder föreslagit Rikets Ständer alt, på de i samma punkt anförda skäl, för deras del, medgifva att den Kronan tillhöriga jord inom Norrbottens län, som befunnes vara lör ifrågavarande jernvägsanläggning mellan Gellivare jernmalmsfält och Rottniska viken erforderlig, mätte, under de i meranäinnda nådiga resolution stadgade vilkor och förbehåll, åt det blifvande Gellivare-bolaget kostnadsfritt upplåtas.
Efter erhållen kännedom af de frågan rörande handlingar hafva Rikets Ständer tagit detta ärende i öfvervägande; och, enär Rikets Ständer vid den nådiga framställningen icke funnit annat alt erinra, än att viss tid bör bestämmas, inom hvilken ifrågavarande bolag skall vara bildadt och jernvägs-aniäggningen af detsamma påbörjad, hafva Rikets Ständer, under förutsättning att det af E. K. Majits Befallningshafvande i länet föreslagna och af Kammar-kollegium förordade vilkor angående fritt inrymmande i bruket af ifrågaställa jernbana för postföring, truppafsändning och annan allmän trafik, må vinna behörigt afseende vid nådig pröfning och fastställelse af den taxa, som lör trafiken å nämnde jernväg kan varda upprättad, bifallit den nådiga framställningen med det vilkor, att ifrågavarande bolag varder bildadt och jernvägs-aniäggningen af detsamma påbörjad innan 1861 års utgång.
Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc.
Slockholm den 30 Juni 1860. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N;o 84. 179 \:0 84.
Uppläst och gud k lindt hos Ridd. och Adelil den so Juni 1860.
Preste-Ståndet den 50 — — Borgare-Ståndet den 50 — — Bonde-Ståndet den 50 — — Ilikets Stcinclers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande af den åtskilliga hemman och lägenheter åliggande arhetsskyldighet till Kungsgårdar och boställen.
(Stats-Utskis Ull. N:o 118.) S. A. K. Hus Rikets nu församlade Ständer hafva framställningar blifvit gjorda, att all dagsverksskyldighet af krono- och skattehemman under kungsgårdar och mililie-boställen eller den s. k. hofveri-skyldigheten mätte a Iska (läs; och har i afseende härå förekommit, hurusom redan under den s. k.
Frihetstiden, i anledning af allmogens ofta förnyade klagan och i sammanhang med frågan angående kungsgårdars utarrenderande vid 1748 års riksdag.
Majit, genom nådigt Bref den 12 April samma år, förklarat, att af det beslut Rikets Ständer i afseende å hjelpedagsverkens utgörande till kungsgårdar lättat, följde, att hjelpedagsverken, som voro utom hemmanets skattläggning eller jordeboks- och mantalsräntan, förutom någon ersättning eller lindring i annat mål, borde afskafläs, hvaremot arrendatorerne skulle tillhållas alt bygga och rödja upp torp på de kungsgårdar, hvarest lägenhet dertill funnes.
Sedermera förekom frågan åter vid 1809 och 1810 årens riksdag, då Rikets Ständer fattade det beslut, alt allmogens dagsverks-skyldigheter till de kronan behållna kungsgårdar och kronolägenheter skulle, emot det alt i stället lösen för dessa dagsverks-skyldigheter efter markegång till statsverket erlades, upphöra att in natura utgöras, när dåvarande arrende-kontrakt löpte till ända, och detta beslut hlef genom Kongl. Brefvet den 3 December 1812 till verkställighet befordradt: men vid tillämpningen häraf hade, i afseende å sättet för omför - 180 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 84. malde skyldighets afbördande, skiljaktighet uppstått emellan sådana hemman, som voro dagsvevks-skyldige till Kronans nyssnämnde egendomar, och dem, hvilka till boställen och indelningshafvare voro anslagne.
Med omförmälande häraf yttrade Rikets Ständer, i anledning af den vid 1840 och 1841 årens riksdag åter förda klagan öfver de tryckande bördor, hvilka alimogen i åtskilliga provinser fått vidkännas i följd af sådane till kungsgårdar och boställen utgående hjelpedagsverken och tjenstskyldigheler, som icke grundade sig å skattläggning och indelningsverket, uti underdånig skrifvelse den 30 December 1840, att de ansågo det vara ostridigt, att berörda åliggande egde menligt inflytande pä de dagsverks-skvldige hemmanens jordbruk samt att, pä grund häraf och då lindring förut medgifvits i dagsverks-skyldigheten till Kronan och dess behållna egendomar, Rikets Ständer ansåge rättvisa och billighet fordra det sådana åtgärder vidloges, hvarigenom enahanda lättnad jemväl bereddes den del af allmogen, som vore underkastad arbets- eller dagsverksskyldighet lill sådana kronolägenheter, hvilka såsom boställen och löningshemman m. m. vore åt embets- och tjenstemän anslagna, helst dylika skyldigheter icke alltid funnes fullkomligen bestämda och således kunde föranleda till obilliga och öfverdrifna anspråk.
Då emellertid behofvet påkallade alt, intilldess sä beskaffad förändring, ulan förnärmande af någons rätt, kunde lillvägabringas, en närmare bestämmelse af arbets- och dagsverks-skyldigheten, der sådan saknades, blefve, så vidt ske kunde, åstadkommen, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det E. K. Maj:ts Befallningshafvande i länen mätte undfå nådig befallning att anställa fullständig och noggrann undersökning angående sådana uti hemmanens ränta och skattläggning icke inbegripna arbets- och dagsverks-skyldigheter, som in natura utgjordes till Kronans hemman och lägenheter, hvilka såsom boställen m. m. voro åt embets- och tjenstemän anslagna eller till inrättningar upplåtna, hvarvid borde utredas huru dessa skyldigheter tillkommit och hvarpå desamma sig grundade, äfvensom E. K. Maj-.ts Befallningshafvande, i de fäll, dä nämnde skyldigheter icke funnes närmare bestämda, borde söka tillvägabringa sådana öfverenskommelser, hvarigenom åtminstone för tiden efter dåvarande boställsinnehafvares afgång visst antal dagsverken blefve bestämdt, hvaremot det, efter Rikets Ständers åsigt, lämpligast kunde få ankomma på vederbörande sjelfve att i de fall, då icke åsämjdes om den dagsverks- och arbels-skyldighet, som skulle utgöras, sin talan derom i laga ordning utföra; och tillkännagåfvo i sammanhang härmed Rikets Ständer i underdånighet, att de för sin del beslutat, det åliggandet att in natura utgöra nämnde arbets- och dagsverks-skyldigheter skulle för framtiden upphöra, likväl så, att omförmälde innehafvare af de hemman och lägenheter, sorn deraf vore i åtnjutande, under deras besinningstid vid lagligen gällande rättigheter bibehöllos samt att i stället för dagsverks- och arbets-skyldigheten lill vederbörande, kontant ersättning erlades för de dagsverken, som på nyssberörda sätt blefvo bestämda, hvilken ersättning borde efter .årets markegångspris beräknas; hvarförutan Rikets Ständer slutligen anhöllo att, — sedan den af dem i ofvanberörda afseende föreslagna undersökning försiggått och vederbörande blifvit hörde samt derefter i betraktande kommit huruvida antingen den lösen, som för ifrågavarande dagsverks-skyldighet skulle erläggas, lämpligen kunde till Statsverket indragas emot anvisande af stats-anslag till dem, som vore till dagsverkenas åtnjutande berättigade eller på hvad sätt eljest lämpligast skulle kunna dermed förfaras, — E. K. Maj:t måtte nådig Proposition i ämnet aflåta.
I anledning häraf anbefalldes under den 3 Februari 1841 Kammar-kollegium i nåder att föranstalta, det de af Rikets
Ständer i ofvanberörde måtto begärda undersökningar blefve genom E. K. Maj:ts Befallningshafvande i länen verkställde och sedan dessa sålunda anbefallda undersökningar försiggått samt de derom afgifna berättelser, jemte de af läns-styrelserna i öfrigt meddelade uppgifter hos Kammar-kollegium jern - Ewpedilions-Utskottels Förslag lill underd.
Skrifvelse \:0 Så.
181 foris med derstädes förvarade jordeböcker, indelningsverk, arrende-kontrakt och andra frågan upplysande handlingar, afgaf Kollegium den 5 Maj 1843 underdånigt Betänkande i ämnet.
Efter den utredning ärendet härigenom vunnit, föredrogs detsamma hos E. K.