Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s beslut vid förra riksdagen, och genom hvilken ordställning den oegenllighet npkommer, som af mig redan blifvit påpekad.
Beträffande åter hvad som blifvit ordadt om arrendators rättigheter, så är detta redan besvaradt genom innehållet af mill förslag, och jag behöfver således icke något vidare tillägga såsom försvar emot denna anmärkn.
Hr Printzensköld: BorgareSt:s beslut synes mig, på sätt Gr.
Lagerbjelke anmärkt, vara alldeles oriktigt, ty att först tala ora jord, som står under K. M. och Kronans omedelbara disposition och sedan i direkt sammanhang dermed från denna slags jord, hvilken skall kostnadsfritt åt bolaget uplätas, afskilja boställsjord och annan jord, som är borllemnad ål enskild person under åborätt, är en orimlighet, ty den sednare jorden står icke under Kronans omedelbara disposition och behöfver således icke omnämnas såsom ett undantag.
Jag finner derföre den af Gr.
Lagerbjelke föreslagna redaktionen vara väsendtligen bättre, enär Gr:n har satt punkt emellan den första och andra meningen och börjat den andra alldeles å nyo så att de olika slagen af jord nämnas i serskilda punkter.
Visserligen bar BorgareSt:s beslut, hvad den sednare meningen beträffar, en specielare beskrifning på den uplåtna jordens beskaffenhet, men denna beskrifning är öfverflödig, ty under de ordalag som stå i StatsUtsk-.s betänk., nemi. boställsjord eller annan åt enskild person uplåten jord mäste förstås icke allenast jord under åborätt, ulan äfven sådan, som är uplåten under arrende eller annorledes.
Jag tillstyrker således för min del bifall till Gr. Lagerbjelkes förslag.
Då de fleste talare, som här yttrat sig, tyckas vara ense derom alt någon förbättring i redaktionen af BorgareSt:s beslut är nödvändig och det endast är fråga om ordalagen uti delta beslut, synes mig att icke mycken lid behöfver derpå spillas.
Det är också redan ådagaladt att den redaktion, som Gr.
Lagerbjelke föreslagit, är bättre än den andra och under sådant förhållande synes det mig icke vara värdi att längre spilla ord på det ena eller andra af dessa redaklions-förslag, utan bäst att 35* 548 Den 28 A n g n s t i e. m. bifalla det af Gr.
Lagerbjelke föreslagna, hvarom jag anhåller att propos. måtte framställas.
Jag skulle gerna vilja vidtaga alla tidsbesparande åtgärder, som med min pligt äro förenade, men alt R. o.
Ad. nu, för en förment förbättring uti redaktionen, skulle antaga andra ordalag än BorgareSt:s beslut i denna del innehåller, skulle otvifvelaktigt föranleda till hvarjehanda venlileringar, som visserligen skulle kosta mera tid, än hvad några fä ord, nu ytterligare använda på delta ämne, böra erfordra.
Lagerbjelke har i dag, ett eget sätt att läsa innantill, nemi. emellan raderna.
Hail har ouphörligt förklarat, att del uttrycket "dock alt”, betyder detsamma som: ”dock med undantag att”; ehuru sådant icke är på något säll sagdt.
Den eftersatts, som här finnes, innefattar ju ett tillägg af olika lydelse emot för satsen.
Detta är dessutom affattadt i temligen vanlig juridisk stil, åtminstone sådan som den fordom brukades.
Jag medger gerna att det nu är brukligt att oftare använda punkt; men uti en meningsom icke innefattar mer än 4j tryckta rader, tror jag att man icke bör riskera att förlora andan för det att det icke finnes någon punkt.
Jag ur åtminstone icke så andfådd.
Till undvikande af vidlyftighet, äfvensom emedan RorgareSt:s i sig sjelft, såsom vi förut sökt visa, fördelaktigt inverkande förslag i sak icke innefattar någon tvetydighet, hvilket icke heller ens Gr.
Lagerbjelke kunnat påstå, ehuru han naturligtvis anser sitt förslag ega ett gifvet företräde, (fastän den förändring, han föreslagit, synes mera hvila på en individuel smak, än på någon logisk nödvändighet) — af dessa anleduingar, säger jag, får jag fortfarande tillstyrka R. o. Ad. att instämma i BorgareSt.-s beslut.
Oaktadt jag finner något mera fullständighet i BorgareSl:s beslut än i Gr.
Lagerbjelkes förslag, så, och då de i sak innefatta detsamma samt det icke kan nekas, att redaktionen i BorgareSl:s beslut är något felaktig, förenar jag mig med hvad Gr.
Jag sätter i fråga hvilket som är klokast antingen att söka få del språkriktigaste beslutet eller det som lättast leder till resultatet.
Jag skalle tro att man kan upslälla ett förslag mycket bättre och kortare än Gr. Lagerbjelkes.
Skulle man då, derföre all del kan finnas ett förslag, som är bättre än hans i stället yrka att R. o. Ad. måtte antaga detta, så skulle man få i oändlighet fortsätta denna diskussion.
Säkerligen skall åcke någon, som läser BorgareSl:s beslut kunna taga miste om meningen, nemi. att den jord, som disponeras af K. M. och Kronau, den får bolaget för intet, hvaremot detsamma för all annan jord skall erlägga lösen enl. expropriationslagen.
Vill man så nagelfara med orden att man påstår att ett ”men” icke är lika bra som ett ”dock”, så tror jag att man gör sig öfverflödigt besvär.
Jag yrkar bifall lill BorgareSt:s beslut.
Som jag finner Gr.
Gyldenstolpes yttrande egent - Den 28 Augusti e. m. 549 ligen vara rikladt emot mig, då jag förenade mig med Gr.
Lagerbjelke, att jag ansåg den af honom föreslagna redaktion bättre än BorgareShs, så får jag förklara att anledn. dertill var alt jag trodde diskussionen derigenom kunna förkortas, men alt i öfrigt hufvudsakliga skälet hvarföre jag ville antaga Gr.
Lagerbjelkes förslag var, alt detsamma i sak öfverensstämde med BorgareSt:s beslut.
Gyldenstolpe har ansett att om mitt förslag är bättre än BorgareSt:s beslut, likväl ett annat ännu bättre förslag möjligen kunde framställas, så får jag i detta afseende förklara all om Gr:n framlägger ett förslag bättre än mitt, är jag färdig att med tacksamhet ingå på förbättringen.
Samma värde talare har vidare förmenat alt tidsbesparing skulle upkomma genom antagande af BorgareSt:s beslut i st. f. del af mig föreslagna, men den ädle Gr:n har dervid förbisett alt skiljaktiga beslut hvilka skola sammanjemkas i allt fall redan finnas, så alt den förespeglade tidsbesparingen ändock icke vinnes.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, yttrade FIr Gr. o. Ordf:n, ali då icke någon antnäikn. blifvit gjord emot afdelnrn litt. b) uti förevarrde morn., serskild propos. komme att framställas i afseende på afdeln. litt. a), deri Gr.
Lagerbjelke föreslagit en så lydande redaktionsförändring: ”ali ulan kostnad eller årlig ersättning, efter K.
M:s pröfning, erhålla uplåtelse af den för jernvägsanläggningen erforderliga Kronan tillhöriga, disponibla jord.
Ar fråga om boställsjord” etc. lika med Utsk:s förslag, och deremot andra ledamöter yrkat bifall till den af BorgareSt. antagna redaktion.
Hr Gr. o. Ordf:n framställde sedermera propos. först till bifall å Llsk:s förslag i förevar:de mom. litt. a), hvarvid ropades nej, sedan till bifall å Gr.
Lagerbjelkes redaktionsförslag, hvilken propos. besvarades med blandade ja och nej, samt slutligen till antagande af den af BorgareSt. beslutade redaktionsförändring, samt förklarade efter sistnämnde proposts besvarande med ja, jemte åtskilliga nej, alt han ansåg ja hafva härvid varit öfvervägande.
Sedan härefter R. o. Ad. uppå serskild propos. bifallit afdcln:n litt. b) af förevar:de mora. upskjöls fortsättningen af öfverläggningen om StatsUtsk:s utlåt.
N:o 340, till morgondagens plenum och åtskiljdes R. o. Ad. kl ^ till 12 på aftonen.
Albert Munck. 550 Den 20 Augusti f. m.
Fredagen den 29 Augusti 1851.
Riddarh.Sekret. hade äran anmäla alt han från H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, emottagit en sålydande skrifvelse:
Jag har på morgonen malt så illa, att jag icke möjligen kan föra ordet lili dagens plenum på Riddarhuset, .lag får derför anhålla att
Hr Riddarh.Sekret, ville vara god å mina vägnar anmoda främsle närvaride ledamoten att i milt ställe leda R. o. Ad:s öfverläggningar.
I ani. häraf öpnades plenum af främste närvaride ledamoten Fullmäktigen för Grell, alten N:o 55 Cronhjelm lill Flodstad, Hr Gr.
Gyldenstolpe, Ani. Cahr.
Uplästes lill justering och godkändes nedannämnde från Exped.
Ulsk. inkomne förslag lill R.
St:s underd. skrifvelser lill K. M; N:o 220, ang:de bildande af en fond lill understöd för afskedade Folkskolelärare ; N:o 221, angående uphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§ Byggningabalken; N:o 222, ang:de vilkor för utländsk man att här i riket få hesina fast egendom; samt N:o 223, angille ändring af 10 mom. i Kgl. Br. d. 17 Aug. 1804, ang:de Storskiften m. m. i Slöra Kopparbergs län.
Justerades jemväj ett af Exped.Uisk. under N:o 47 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet ang:de uphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§ Byggningabalken.
Fortsattes pröfningen af SlalsUlsk-.s utlåt.
N:o 340, i ani. af väckle motioner, dels i fråga om ändring lili redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade
Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hulls lastageplats vid Wenern, dels ock ang:de ifrågaslälld utsträckning af denna jernvägsanläggning lill Köping.
Härvid Törekom : Momentet N:o S af 2:dra punkten.
Lagerbielke, Gustaf:
Ulsk. i den nu föredragna punkten framställt, är enl. milt förmenande både olagligt och otjenligt.
Olagligt derföre, att del svårligen kan medgifvas denna riksdag en till den graden vidsträckt lagstiftningsrätt i beskallningsfrågor, att den skulle kunna betaga en kommande riksdag dess beskallningsrätt.
Det tillkommer visserligen denna riksdag att stadga hur bevill ningen intill nästa riksdag skall vara beskaffad i såväl det ena som det andra afseende!, men huru denna riksdag skall kunna stifta en Bevillnings-förorduing äfven för kommande riksdagar. del torde behöfva bevisas.
Utsk:s förslag är äfven otjenligt, ty bolagets behållne inkomst mäste antingen upgå till 5 proc. af anläggnisgskoslnaden eller ock icke upgå dertill.
Om bolagets behållna inkomst understiger 5 proc. så bar det på bolaget intet inflytande om bevillning på behållningen skall hetalas eller icke, ty då Staten har garanterat bolaget en nettoinkomst af minst 5 proc., så följer deraf, alt om erläggandet af bevillning ännu mera nedtryckte nellobehållningen, så får Staten sjelf ersätta hvad eiläggandel af denna bevillning kostar.
Det är derföre äfven ganska möjligt och troligt alt blifvande riksdagars bevillningsförordmr icke komma alt förskrifva någon bevillning af bolaget dä dess behållna inkomst understiger 5 proc.
Ofversliger återigen behållningen 5 proc., sä kan jag icke finna något skäl hvarför delta bolag skulle på förhand vara mer befriadt från bevillning än hvilket annat bolag som helst.
Man säger måhända att detta bolags egendom tillfaller Staten efter 40 år.
Denna fördel för Slaten är dock mera skenbar än verklig, ty Staten blir efter de 40 åren genom den åt bolaget lemnade garanti af en inkomst motsvarande viss ränta och amorteringsproceul å anläggningskostnaden, i sjelfva verket till följd af en aversionshandel egare lill jernvägen.
Jag kan således icke (inna något skäl att bevilja den föreslagna skattefriheten, ulan anhåller om Hr Frih, o. Landtmis propos. på bifall till första delen af punkten 8:o, så lydande: ”1 fråga om de utskylder till K. M. och Kronan, som f. n. kunna åligga den jord, hvilken bolaget kan komma all lill sig lösa, länder 27 § i förenämnde expropriationslag, till efterrättelse.
” Hvaremot jag ldia vördsamt anhåller om propos. på afslag å sednare delen af samma punkt så lydande: ”Varande för öfrigt bolaget ej förpligladt att erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eller utdelning å aklierne”.
Ide skäl, som den föreg:de talaren framställt, kan jag icke instämma.
Talaren har anmärkt, att om afkaslningen icke upginge till 5 proc., så borde bevillningen icke ega rum, emedan Staten dä fyllde bristen.
Detta tror jag också är ganska riktigt, emedan del då vore Staten sjelf, som finge på ena stället betala afgiften och på det andra laga den igen.
Men om afkaslningen öfverstege 5 proc. så har talaren förklarat sig icke finna något skäl, hvarföre bolaget skulle vara befriadt från bevillning.
I afseende härpå förekommer likväl det förhållande, alt om afkaslningen skulle upgå till 5 proc., så skulle Staten icke lemna något tillskott och då vågar jag fråga, hvilken Svensk korporation finnes, som erlägger en sådan skatt, som detta bolag i sådant fall skulle komma all erlägga?
Genom den bestämda amorteringsprocenten skulle redan det första året, om ett så lyckligt förhållande då inträffade, att inkomsten upgin-.
I)cn 'J9 Augusti f. m. ge lill 5 proc., en summa af 50,000 r:dr tillfalla Slaten oell sedermera komme della belopp alt ärligen ökas, sfi att vid det 40:de äret Statens vinst af bolaget skulle, nära motsvara 240,000 r:dr.
Ligger icke häruti en större beskattning, än sorn något annat bolag f. n. drager.
Jag skulle således (ro att det resonnement, som den föregående talaren framställt icke är fullt rikligt, men då den sak, hvarom bär är fråga, rörer beskattningen, och således år ca af de frågor, deruti ett Stånds afslag är tillräckligt för alt bringa densamma under Förstärkt Utsk., så får jag ändock till förekommande af tidsutdrägt genom en sådan voteriug, instämma ali det slut, hvartill den föregtde talaren kommit.
Vi veta nemi. all bela betänkt! är af BondeSl. afslaget, och då således äfven denna ponkt bos nämnde
Stånd fallit, skulle den troligen komma under Förstärkt l!tsk:s behandling, och således vålla tidsutdrägt ulan annat sannolikt resultat än att den ändå lill slut i alla fall skulle komma alt falla, och derföre tror jag det varu vida bättre, att genast bifalla hvad Gr.
För min del förenar jag mig derföre i den anhållan om propostr i afseende pä denna punkt, sorn af Gr.
Lagerbjelke blifvit gjord.
Hr Prytz, Lars Adolf: 1 öfverensstämmelse med hvad jag vid ett föreg;de tillfälle yttrat i afseende å hufvudfrågan, då jag instämde i Frill.
Palmstjernas reservation i den punkt, som rörde bolagets befrielse från bevillning, får jag äfven nu yrka att en sällan befrielse icke mätte bolaget tillerkännas.
Jag åberopar i öfrigt de af Gr.
Lagerbjelke anförda skäl, hvartill jag endast vill lägga ett, nemi. att jag icke vet hvarför detta bolag mer än alla andra skulle komma i åtnjutande af sådana fördelar som i allmänhet blott tillerkännas fromma eller milda stiftelser, bland hvilka detta bolag ingalunda kan komma att räknas.
Mörner i början af sitt yttrande anföit såsom talande för Utsk:s förslag, förmodar jag af Gr.
Lagerbjelke komma alt besvaras.
Lagerbjelkes yrkande, alt punkten mätte delas i tvenne delar, och såsom lian föreslagit, elen första delen då bifallas samt den andra alsi ås.
Den sednare delen af 8:de punkten innefattar enl. mitt förmenande ett stadgande, hvarigenom, om dit bifalles, Ständerna tiäda utöfver gränsen af sina rättigheter.
Ständerna hafva nemi. efter mitt begrepp om grundlagens lydelse, ingalunda rättighet all bevilja befrielse frän bevillning ej heller all ålägga bevillning mera än från den ena riksdagen till den andra, så ali hvad den ena riksdagen gjort, del kunna påföljande Ständer ändra.
Skulle åter detta stadgande bifallas, så blefve följden den, att nu församlade Ständer hade beslutat en skattefrihet för bolaget under hela oktrojtiden och sålunda gått kommande
Ständer i förväg att i den frågan efter sig företeende omständigheter besluta.
Det är på sådan grund jag yrkar ali ifrägavande sednare del af 8:de mom. må uteslutas, utan att ingå i något slags bedömmande om bolaget må vara berättigad! ellet icke till befrielse från bevillning, hvilken fråga försl lärer Den 29 Augusti f. m. 553 böra blifva föremål för pröfning då bolaget (rädt i verksamhet oell således dess inkomster kunna blifva föremål för beskattning.
Alt i en fråga, deri man sökt göra sig reda för förhållandena, genom tystnad synas gifva tillkänna ett medgifvande af hvad motståndare yttrat, är ej och kommer icke att blifva min sak.
Jag hemställer hvad billighet det kan ligga derulinnan, att, då Slaten med ena banden garanterar bolaget en viss inkomst, i fall den icke på annat sätt inflyter, Slaten likväl skulle ega rätt att med den andra banden beskatta detta bolag hur högt den ville?
Hvad garanti har bolaget att icke Staten går så tillväga, alt, om roan supponerar det Staten icke behöfde tillskjuta något, men ändock efter 40 år finge hela banan till sig öfverlåten, likväl under den mellanlöpande tiden utkräfves en skatt, sådan som Staten emottager utaf innehafvare af fastigheter och lägenheter med full eganderätt?
Det (innes något, Mine Hrr, som kallas progressiv beskattning.
I vårt land har den väl icke vunnit något anmärkningsvärd! insteg; men läran derom bar i andra länder eröfrat anhängare; snart kan den, såsom andra skadliga meningar tillförene, hinna hit.
Bättre vore det således att från början skydda bolaget från allt sådant äfventyr.
Emedlertid och då jag icke tillhör deras antal, som, efter uttalad öfvertygelse, vill uptaga Ståndets tid med en votering, när dess utgång efter all sannolikhet icke synes blifva ländande till det åsyftade ändamålet, för befrämjande af det som vill synas rättast och lämpligast, afstår jag från att yrka bifall å punkten i sin helhet och skall icke lägga mig emot att, — sedan propos. på bifall å den första delen af punkten blifvit framställd och, såsom jag förmodar, godkänd, — den sednare delen f. n. afslås.
Jag känner dessutom alllförväl att vid nästa riksdag en dylik fråga kan ånyo väckas.
Det är ju möjligt att man då lyckas; och om man det gör, så lider jernvägsbolaget, sorn då ännu troligen icke hunnit få arbetet färdigt, icke någon pekuniär skada af den omständighet, att man nu låter denna sednare del af punkten förfalla.
Cederström i slutet af sitt anförande medgifvit att R. o. Ad:s beslut må blifva sådant som jag önskat, skall jag icke uptaga liden med vederläggande af den bevisning han mot mig anfört, ehuru denna vederläggning vore serdeles lätt.
Jag vill endast i minnet återföra huruledes den ädle Frih:n ordat om progressiv beskattning, ehuru hvar och en som har begrepp om hvad en progressiv beskattning vill säga, lärer finna, alt om en sådan beskattning här aldrig varit frågan.
Jag begärde egentligen ordet för alt med några ord få bemöta Gr.
Mörners anförande ang:de den stora beskattning som bolaget enl. hans förmenande i sjelfva verket skall kunna komma ali betala.
Mörner har dervid förbisett att hvad lian ansett för en beskattning i sjelfva verket är något belt annat; bolaget har nemi. med Staten ingått en slags aversionshandel, hvarigenom emot det att Staten lemnat bolaget garanti af en inkomst motsvarande viss ränta och amorteringsprocent å anlägg - 554 Den 29 Augusti f. i». ningskoslnaden, Staten efter 40 år blir egare af jernvägen.
Slulfigen ber jag att i R. o. Ad:s minne få återföra att Bevilln:s-förordn:n vid denna riksdag redan är afgjord och i denna Bevillms-förordn. finnes en § ang:de beskattningen af bolag.
Detta bolag skulle komma att träda i verket före nästa riksdag och ehuru det visserligen är sanni att banan dess förinnan icke blir fullt färdig kan bolaget likväl dessförinnan hafva åtskilliga inkomster.
Jag förstår icke huru del skall vara lagligen möjligt att nu fatta ett beslut hvarigenom ett förut vid samma riksdag fattadt beslut skulle uphäfvas, hvarföre jag fortsätter mitt förut framställda vördsamma yrkande.
Hr von Axelson, Carl:
Jemte det jag får instämma i det yrkande Gr.
Lagerbjelke gjort, anhåller jag tillika få fästa upmärksamheten på en omständighet, deruti jag tror Utsk. har (rädt grundlagen förnära.
Sednare delen af punkten handlar om att bolaget skulle blifva befriadt frän bevillning.
Enl. grundlagen skall BevillmsUtsk. behandla dylika frågor.
Nu bar StatsUtsk. likväl afgjort den frågan utan att, såvidt jag har mig bekant, hafva haft något sammanträde med Bevilln.-slltsk.
Jag anser således Utsk. hafva varit oberättigadt att ingå i pröfning och beslut öfver den frågan och yrkar således att sednare delen af denna punkt mätte helt och hållet uteslutas.
Då jag ogerna vill förlänga en diskussion, som jag ser icke leda till något praktiskt resultat, skall jag, af samma skäl, som Gr.
Lagerbjelke, för sin del anmält, söka afhålla mig från att vederlägga hans yttrande, i dess helhet; fästandes mig blott vid den enda del deraf, hvaruti han besvarat mitt anförande, då han sade, att jag med mindre befogenhet yttrat något om progressiv beskattning.
Jag hemställer om icke, derest hela den nu föredragna punkten af Utsk:s betänk, bifölies, man hade fullkomligen proecaverat sig mot hvarje progressiv beskattning; då deremot, genom ett afslag å densammas sednare morn., man icke hade gjort det.
Det är blott delta, jag velat svara; sanningen deraf lärer vara för klar, att icke inses.
Men hvad genmälen, som än vidare kunna göras, skall jag dock i afseende å denna punkt nu iakttaga tystnad.
Ty jag märker tyvärr mer än väl, alt man fruktar det bevillningsfrihet skulle väcka missnöje mot företaget hos menigheten; det lärer af denna anledn. vara fåfängt alt bemöda sig för att få denna, i mitt tycke, ganska billiga förmän bolaget tillskyndad.
Uppå härefter framställde serskilda propos:r, bifölls förra delen af förevar:de morn., innehållande: ”1 fråga om de ulskylder till K. M. och Kronan, som f. n. kunna åligga den jord, hvilken bolaget kan komma att till sig lösa, länder 27 § i förenämnde expropriationslag lill efterrättelse”, men afslog R. o. Ad. sednare delen, som innehöll: ”varande för öfrigt bolaget ej förpligtadt, alt erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eller utdelning å aktierne.” Gr.
Medan R. o. Ad. ännu är sysselsatt att afgöra de punkter, som angå Statens rättigheter, anhåller jag fä fä - Den 29 Augusti f. m. 555 sla upmärksamheten på en uraktlåtenhet som Statslltsk. begått.
Utsk. har nemi. icke stadgat något äfventyr för bolaget om det icke upfyller sina förbindelser, annat än i det fallet, att något skulle brista vid banans underhållande i ”fullt ändamålsenligt skick och ”fortfarande verksamhet”, i hvilket fall utdelningen står i pant, äfvensom alt R. o. Ad. fattat ett serskilt beslut ang:de en garanti att Staten vid emottagandet efter de 40 åren malte erhålla jernvägen i fullgodt skick.
Det finnes likväl mångå andra afseenden i hvilka bolaget kan underlåta upfyllandet af sina förbindelser; och i alla dessa afseenden skulle Staten siå utan säkerhet; så att bolaget ansvarsfull kunde underlåta upfyllandet af egna skyldigheter, men ändock fortfarande vara lika berälligadt lill ulkräfvande af samma skyldigheter motsvarande fördelar.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå följande beslut lill tillägg bland de öfriga vilkoren: ”Skulle bolaget under byggnadstiden eller de 5 närmast derefter följande åren brista lili upfyllandet af sina åligganden eller åtagna förbindelser, är Slaten jemväl fri från sina; skolandes i sådan händelse bolaget återställa den Kronan tillhöriga jord, detsamma fått sig uplåten^ samt vare frånkändt all rätt alt hindra jernvägs- eller annan allmän anställts anläggande af annat bolag eller af Staten öfver den mark, hvartill bolaget kunnat förvärfva eganderätt.
Inträffar å bolagets sida försumlighet i sina åligganden eller åtagna förbindelsers upfyllande sednare än här ofvan är sagdt, tillfälle jernvägen utan ersättning Staten, men vare bolaget berälligadt att fritt disponera all till densamma hörande rörlig materiel”.
Jag anhåller vördsamt om propos. på bifall till delta förslag.
Jernvägsanläggningens icke förete eller främste, men ihärdigaste, antagonist har i dag framlagt ett förslag, hvarom ingenting finnes nämndl, hvarken i Hr Wserns motion eller i StatsUtsk:s utlåt.
Månne det icke då är en ny motion, hvilken man kunde begära på bordet?
Delta afhåller jag mig dock från att begära, på det all den tidsutdrägt, som möjligen kan undvikas, åtminstone ej genom milt förvållande må ökas.
Månne icke den värde antagonisten jemväl förbisett den punkt, som varit ämnad alt närmast härefter föredragas, deruti Utsk. hemställer: ”alt R.
St. tillika anhålla, det K.
M. täcktes meddela de ytterligare föreskrifter som K.
M. kan finna nödiga, ej mindre för befrämjande af företaget än ock för betryggande af Statens rätt och beredande af allmänhetens fördel etc.” Gr.
Lagerbjelke har med mycket nit, i förvarandet af Statens fördelar och rättigheter, sökt att bespara K.
M. all möjlig omtanka; men det må tillåtas mig betvifla sannolikheten deraf, att en enskild riksdagsman, om än utrustad med alldrig så stora anlag och lyckliga egenskaper, besitter den rikedom af erfarenhet, den mångfald af insigter, den omfattande blick isynnerhet, som K.