Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Vi granskat statsverket tillstånd och brister, har Vi anslagit särskilda summor till att fylla behoven och åtagit oss en bevillning på 2.350000 riksdaler, oräknat de inkomster som kommer av postverket, charta sigillata, stora sjötullen, landtullen och husbehovsbränningen.
Vi har ansett att förut gällande grunder skall bibehållas med några förändringar.
Artikel I Personlig avgift.
Varje mansperson mellan 15 - 18 år betalar 32 skilling.
Sedan 1 riksdaler till 63 års ålder.
Då upphör den för alla som inte har en inkomst av 50 riksdaler.
Artikel II Avgift för lön, egendom och rörelse, § 1 Ämbets- och tjänstemän samt betjänter.
§ 2 Bevillning i städerna.
De delas upp i fem klasser med olika beskattning.
Räknas upp alla befattningshavare i de olika klasserna och deras skatt.
§ 3 Bevillning av jordbruket.
Varje hemman och lägenhet skattas med 2 riksdaler på varje tusende riksdalers värde.
Frälseegendomar.
Byggmästare, gästgiverier på landet, inspektorer, kamrerare, kronofiskare, krögare, lotsar, sockenläkare, spelmän, trädgårdsmästare indelade i flera klasser och vilken deras skatt är.
§ 4 Bevillning av bergverken, så ock av särskilda manufakturer, fabriker, verk och inrättningar på landet.
§ 5 Bevillning av kvarnar.
§ 6 Bevillning av kapital, vinstmedel, samt åtskilliga societeter, kassor och verk.
§ 7 Bevillning av sterbhus, testamenten, gåvor och fideikommisser.
Artikel III Fyllnadsavgift, som utgår för att fylla statsbehovet.
Undantag teaterrepresentationer, rusttjänstmarker, kruttillverkning, vinster och utdelningar av aktier, avgift för arv, testamenten, gåva samt fabriksidkare i Eskilstuna Fristad.
Artikel IV Föreskrifter angående vad vid mantalsskrivningar, berednings- taxerings- och prövningskommittéer bör iakttagas, samt om ändrings sökande i kommittéernas beslut.
§ 1 Om mantalsskrivning.
Alla som fyller 15 år inom året skall skattskrivas.
Husbönder skall avlämna uppgifter, annars bötar han.
De vid mantalsskrivningen framkomna uppgifterna skall jämföras med husförhörslängderna.
§ 2 Om beredningskommitté på landet § 3 Om taxeringskommitté på landet.
§ 4 Om taxering i städerna.
§ 5 Om en allmän prövningskommitté i varje län.
§ 6 Om edgång vid taxeringar.
§ 7 Om ändringssökande i taxerings- och prövningskommitténs beslut.
Artikel V § 1 Om uppbörd.
§ 2 Om avkortningar.
§ 3 Om undantag och lindring i bevillningen.
§ 4 Om redogörelse.
§ 5 Om skydd för taxeringsmän.
Formulär Nr 1.
Sammandrag över N N sockens enligt husförhörslängden till 1814 års skattskrivning hörande personer.
Formulär Nr 2.
Uppgift till mantals- och skattskrivning i N N socken.
Uppräkning av personer på en egendom.
Formulär Nr 2 Kvarteret N N Huset N: o mantals- eller skattskrivning i staden.
Följer flera sidor olika formulär och sammandrag över bevillning.
Kongl Maj: ts tal till rikets ständer på rikssalen, då riksdagen slutade, den 9 augusti 1815.
De viktiga angelägenheter, som förmått mig inhämta edra rådslag har nått sitt slutliga mål.
Om det var med förtroende jag sammankallade er, är det med rättfärdig förväntan jag hälsar er i avskedets stund.
Sällan har en svensk kung haft mer tillfredsställande ämnen att framlägga för folkets ombud eller gladare anledningar att för sina handlingar mötas av deras kärlek.
Sällan har bandet mellan regent och undersåte varit närmare knutet.
Om Jag ser tillbaka på tiden då Jag mottog Sveriges skakade tron och ser på rikets nuvarande ställning, så prisar Jag försynens Nåd över Svea land, som utjämnat spåren av olyckor och förluster.
Ännu för sex år sedan låg landets framtid i dimma, ingen stråle av ljus hade banat väg för kommande lyckligare dagar.
Yttre fiender och inre förändringar hotade staten.
Ett olyckligt krig krävde betydliga uppoffringar av dess söners blod och inhemska tillgångar.
Mer än en gång har Sveriges konungar mångdubblat folkets ära och lett landet till seger.
Detsamma har Min son gjort och dessutom förenat de Skandinaviska folken.
De skakningar som givit en ny inriktning i alla länder, har inte gått Sverige förbi.
Men Jag tror att varje fördomsfri man märkt att Sverige kommit lindrigare undan än de flesta andra länder.
Ni har under detta riksmöte givit Mig prov på tillgivenhet och omvårdnad av fäderneslandets bästa.
Föreningen mellan Sverige och Norge krävde ett erkännande av gemensamma rättigheter och ni har gått Norska nationens önskningar till mötes och upprättat ett förtroende mellan folken.
Understödda av lyckliga omständigheter har ni lyckats minska statens bördor och jämnare fördela dem, genom att förbättra löntagares villkor.
Det har öppnat nya möjligheter till jordbrukets och näringarnas uppmuntran och skydd mot felslagna skördar.
Mottag därför Min uppriktiga tacksägelse.
När jag sammankallade er var freden på fasta land nyligen befäst och lovade att bli varaktig.
Men på en obemärkt ö i Medelhavet höjdes en storm, som på nytt tände krigets lågor över världen.
Detta fann ingen näring i folkens sinnen och försvann lika hastigt som det uppstått.
Avskild genom sitt läge och inskränkta tillgångar har Skandinaviska halvön endast kunnat erkänna samstämmighet med bundsförvanterna.
Gode män av ridderskapet och adeln, med de ärofulla föredömen i äger, med de plikter er ställning inom samhället påkallar, bör en svensk konung alltid med säkerhet kunna räkna med ert bistånd, fosterlandet på ert försvar och lagarna på ert lugna men manliga skydd.
Gode män av prästerskapet mottag en ny försäkran av tacksamhet.
Med upplyst nit har ni medverkat till den allmänna välfärden och troget uppfyllt ert kall att föra fridens och samdräktens språk bland folken.
Ni har ofta föregått edra medständer med gott föredöme och sammanjämkat åsikter för ett gemensamt väl.
Fortsätt att vid hemkomsten sprida och befästa den gudomliga lärans sanningar, som utgör föreningsbandet mellan livets plikter och eviga förhoppningar.
Gode män av borgarståndet.
Var försäkrade om Min välvilja.
Ibland har era yrken varit fjättrade av Europas tillstånd, ibland har de varit livligare.
Ni har alltid kunnat skilja på konungens välvilja och de nödtvungna omständigheter som hindrat er.
Det lugn, som nu lovas världen öppnar säkrare utsikter för era företag.
Under vapens dån, kan inte näringar och slöjder trivas.
Gode män av det hedervärda bondeståndet.
Det är med en fullkomlig uppfylld förväntan, Jag följt edra överläggningar.
De har givit Mig en ny övertygelse om era tänkesätt för Mig och fäderneslandet.
Bibehåll alltid den känslan.
Se på andra länder, som bär tunga bördor och känn er förmån att bo i ett land, där krigets fasor avlägsnats och säkrat en bostad för frihet och människovärde.
Liksom edra förfäder skall ni försvara dessa förmåner.
Må försynen som i så många hotande skiften sträckt sin skyddande hand ge framgång och seger åt krigarens tapperhet, övertygande kraft åt religionen, trevnad och lönande verksamhet åt handel och näringar, välsignade och ymniga år åt odlingen.
Med dessa tänkesätt skiljer Jag Mig från eder.
De skall följa Mig I Mina återstående dagar.
Om Försynen inte skulle förunna Mig att återse er inför Sveriges tron, så minns vad Jag varit för eder under vidriga öden och att Jag då hämtade kraft av ert bistånd.
I er tacksamhet fann Jag Min belöning.
Vid livets gräns skall Mina tankar välsignande vila över er och det brödrafolk som nu delar era anspråk på
Mitt hjärta.
För några år sedan hade Jag misströstat om er framtid.
Nu kan Jag med lugnt sinne överlämna kronan till en värdig son.
Jag bliver er, gode herrar och svenska män alla samtligen och var och en i synnerhet med all Kongl Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Förordning angående tillägg vid 9 kapitlet 6 § Handelsbalken.
Stockholms den 11 augusti 1815.
Borgenärer har låtit låntagare betala stort vite om de inte kunnat betala sitt lån på utsatt tid.
Detta strider mot lagen om att ränta endast får tas ut med 6 % per år.
Därför görs tillägg i handelsbalken enligt följande: Ingen får ta högre ränta än 6 % per år.
Den som förbryter sig mister räntan och skall betala tiondelen till de fattiga.
Det är ogillat att utsätta vite för den som inte kan betala på utsatt tid.
Stockholms slott den 11 augusti 1815.
Cirkulationsbrev till samtliga konungens befallningshavande angående kostnadens bestridande vid lantmäteriförrättningar å kyrkobord och annexhemman.
Stockholm 29 augusti 1815.
Bondeståndet har vid senaste riksdag besvärat sig över att kyrkorna blir belastade med dryg kostnad vid lantmäteriförrättningar.
Kostnaden tas ut av kyrkorna, som inte har någon inkomst av hemmanen, utan den tillfaller prästerskapet.
Därför borde hemmansbrukarna eller dem som har inkomsten stå för utgiften.
Vid prövning framgår att i prästerskapets privilegier står att vid tvist om kyrko- och prästbordshemman, skall kyrkan och socknen betala och att lantmätaren endast får husmanskost och hantlangning.
Kongl Maj: t anser det ostridigt att så skall vara och att prästen inte njuter annan förmån än varje civil- och militär boställsinnehavare.
Där får lantmätaren endast skjuts- och vagnslega som kronan betalar.
Prästerna bör inte åläggas någon kostnad vid enskiften, storskiften och rågångars upprättande, eftersom de endast besitter hemmanet under sin tjänstetid.
Stockholm den 29 juli 1815.
Kungörelse angående barnhusbarns befrielse till en viss ålder från allmänna utskylder.
Stockholm den 29 augusti 1815 Ständerna har anhållit och i skrivelse fått förklaring, att barnhusbarn, som blivit uttagna från allmänna barnhuset är befriade från allmänna utskylder.
Gäller också barn som utlämnas till landet av berättigade barnhusinrättningar Stockholm den 29 augusti 1815 O E LAGERHEIM
Kungörelse angående tid för återförande av den under åren 1811, 1812, 1813, och 1814 i Stockholm och Göteborg erlagda kvarntull.
Stockholm den 31 augusti 1815 Kongl Maj: t har funnit för gott att från den 11: te i denna månad stadgat tid, för yttersta termin, varefter all rättighet till återbetalning av den under åren 1811-1814 i Stockholm och Göteborg erlagda kvarntullen kommer att upphöra.
Stockholm den 31 augusti 1815.
M ROSENBLAD
Kungörelse angående den ytterligare avgift till Riddarhuskassan, som ridderskapet och adeln vid sista urtima riksdag sig åtagit.
Haga den 31 augusti 1815.
De avgifter som beslöts på riksdagen 1812 för ridderskapet och adeln, visade sig vara otillräckliga.
Från 1817 till 1821 skall varje mantalsskriven adlig mansperson, som har förmögenhet eller får lön, betala 24 skilling i kapitationsavgift för riddarhusets reparation.
Debitering och uppbörd kommer att ske genom kronans tjänstemän på samma sätt som beslöts 1812.
Haga slott den 31 augusti 1815.
Kungörelse angående tills vidare beviljad tillåtelse, för utländska fartyg, att mot helfrihets åtnjutande, utföra plankor och bjälkar.
Då Vi fått förnyad hemställan om de svårigheter med ökade avgifter för utländska fartyg vid försäljning av svenska trävaror, har vi beslutat att till dess behöriga undersökningar gjorts om skogstillgångarna i riket, tillåta att dessa fartyg inte belastas med högre avgifter än svenska.
Kungörelse att judar icke hädanefter få, utan särskilt nådigt tillstånd, till riket inflytta och sig där bosätta.
I avseende på Riksens Ständers vid sista riksdagen gjorda anhållan, förordnar Vi, att judar hädanefter, utan Vårt nådiga tillstånd, inte få inflytta i riket eller bosätta sig där.
Kungörelse om en fri viktualiehandel.
Redan vid riksdagarna 1809 och 1810 väcktes frågan om fri viktualiehandel.
När Vi vid sista riksmötet inhämtat Ständernas åsikt i ärendet och tillsammans med dem insett den betydliga nytta rikshushållningen skulle ha, stadgar Vi följande: 1: o Handeln med kreatur och andra inhemska lantmannaprodukter, som smör, ost, saltat eller torkat kött, fläsk och fisk, råa skinn, ull, honung, vax och dylikt skall hädanefter vara fri och obehindrad.
2: o En var som bor på landet har lagligt skydd och förvar, även mot städernas innevånare, som med tillstånd bedriver handel, att idka handel med sådana varor, som de från en ort till en annan transporterar, upplägger eller säljer i partier, både under och mellan marknader, både i städerna och på landet.
Byte av lantmannaprodukter är också fritt och obehindrat.
3: o Minuthandel får på landet inte idkas av andra än lantmän och i städerna endast av dem som har tillstånd.
Vid införandet i annan stad än där handlanden själv är bosatt gäller Kommerskollegiets stadga från 1790, att alla ätbara varor skall säljas vid hamn eller torg och endast i partier om lispund, fjärding eller stycketal.
För färska produkter som smör och ägg gäller särskilda regler.
4: o Det är tillåtet för landets innevånare att var som helst på landet, även mellan marknaderna för eget hushåll köpa dylika varor och levande kreatur.
5: o Den som missbrukar denna rätt till att driva olovliga handelsföretag har förverkat sin rätt och bötar.
6: o Under de tider, då utförsel av slaktkreatur och viktualier är tillåten får denna export ske mot stadgade tullavgifter av den som har tillstånd för inrikes handel.
Adel och ridderskapet har kvar sina privilegier att utföra produkter från sina egendomar.
De skall uppgiva för närmaste tullkammare och inlastningen skall ske under övervakning och kontroll för att avgifterna skall kunna uttas.
7: o I anseende till importen av ovan uppräknade varor, skall förhållas som författningarna redan är eller kommer att bli.
Kungörelse angående brännvinsbränningens fortsättning.
Haga den 6 september 1815.
Den 9 oktober 1812 utfärdades en kungörelse om att brännvinsbränning tilläts från 1 nästkommande oktober till årets slut och kommer att fortsättas.
Inom kort kommer våra trogna undersåtar att få del av skrivelsen som ständerna avlåtit vid sista riksmötet.
Haga slott den 6 september 1815.
Då riksens ständer efter anställd prövning på de grunder som brännvinsbränningen i riket är inrättad, har de överlämnat sin skrivelse och Vi har till allmän efterlevnad velat kungöra följande i avseende på själva bränningsrättigheten och därpå följande avgifter och omständigheter.
1 Mom. En fri husbehovs brännvins bränning av vilket ämne eller växt som finns, skall med den pannrymd och de avgifter som förordningen föreskriver, vara tillåten hela året, såvida inte högst viktiga omständigheter finnes att Vi inställer tillverkningen.
Brännvinstillverkningen är alltid tillåten för den som är berättigad.
2 Mom. På landet skall rättigheten till sådan husbehovsbränning åtfölja hemman med åsatt mantal.
Dock får tillåtelsen överlåtas på annan på ägorna boende person.
3 Mom.
Den pannrymd som tillåts beräknas på hemmanens värde och delas in i tre klasser.
Redogörs för olika värden på hemman och lägenheter och vad de då får använda för pannrymd.
Ingen får dock ha större panna än 90 kannor 4 Mom. Vissa lättnader för att undvika kostnad av omarbetning av pannorna tillåts.
5 Mom.
Hemmansägare eller brukare som har flera hemman, som drivs med eget folk och dragare och är beläget på 1 mils avstånd får utöva brännvinstillverkningen för alla hemmanen tillsammans och med så stor pannrymd som deras sammanräknade värde är.
6 Mom. Pannrymden uppges vid mantalsskrivningen följande år.
7 Mom.
Den som inte vill utnyttja hela pannrymden betalar endast för vad han nyttjar.
Det är tillåtet att ha flera mindre pannor om de nyttjas till drankning eller klarning, dock får det inte överskrida det tillåtna antalet och avgiften betalas med hela beloppet.
9 Mom. Destillationspannor om högst 6 kannor får nyttjas utan avgift.
10 Mom.
Beskrivs hur vissa pannor får se ut.
11 Mom.
Beskrivs hur rymden beräknas.
12 Mom.
Vad som här beskrivs gäller lika för järngrytor som kopparpannor.
2 § 1 Mom. I städerna gäller att 80 mantalsskrivna personer tillsammans får begagna en panna av 50 kannors rymd.
300 personer får begagna 90 kannors storlek.
2 Mom.
De får användas var för sig eller sammansatt i verk, allt eftersom stadens röstägande innevånare överenskomma.
3 Mom. I Stockholm, Göteborg och Karlskrona vilka städer är undantagna dessa stadgor, inrättas bränningen efter Vårt gottfinnande med så stora pannor som kan vara nödvändiga.
När omständigheterna fordrar vill Vi upplåta tillverkningen i städerna till enskild person eller bolag och begagna kronans egna verk.
Även destilleringen vid dessa verk skall antingen för Vår eller kronans räkning utövas eller åt enskilda upplåtas.
3 § 1 Mom.
Avgifterna för husbehovsbränningen är fastställda på landet av pannrymden och hemmansvärdet och i städerna av pannrymden och personalen.
2 Mom. Redogörs för hur avgiften beräknas.
3 Mom. Redogörs för hur den, som vill betjäna sig av större pannrymd än hemmansvärdet ger tillåtelse, skall beräkna avgiften.
Avgiften efter hemmansvärdet skall utgå med 8 skillingar per tusen riksdaler av värdet på egendomen.
5 Mom. I Dalarna där hemmansklyvningen är tillåten beräknas på särskilt sätt.
6 Mom. I städerna betalas som på landet.
7 Mom. Personalen i städerna räknas som varje mantalsskriven person, man eller kvinna till 6 runstycken per person.
8 Mom. Gästgiverierna och krogarna erlägger utom allmän bevillning extra beroende av sitt förmånliga läge.
4 § 1 Mom.
Avgifterna efter hemmansvärde på landet och personalen i städerna skall vara beständiga.
2 Mom. I de fall Vi skulle förbjuda brännvinstillverkning för längre eller kortare tid minskas avgiften till en åttondedel för varje månad ett förbud varar.
Juni, juli, augusti och september är dock avgiftsfria.
Med transport och försäljning av brännvin kommer en särskild författning att gälla.
3 Mom. 1 % av summan som inflyter av denna bevillning skall gå till statskontoret och användas för de besvär och kostnader som debiteringen och redovisandet utgör.
Förordning angående åtskilliga ändringar och jämkningar i vad författningarna nu innehålla rörande markegångssättningen i riket samt tionde- och avradsspannmåls utgörande; såsom ock angående räntedagsverkens utfordrande in natura.
Haga slott den 20 september 1815.
Ständerna har vid senaste riksdagen föreslagit åtskilliga ändringar i dessa författningar och Vi har med anledning därav funnit skäligt att stadga och förordna följande: 1 § Enligt beslut 1812 skall befallningshavande vid markegångstaxornas upprättande insända ett exemplar till Justitieombudsmannen.
Detta har medfört betydliga olägenheter genom dröjsmålet mellan taxans upprättande och prisernas kungörelse.
Därför kommer Justitieombudsmannens befattning med markegångstaxan att upphöra.
2 § Så snart markegångstaxan blivit upprättad och priskuranter från städer och fögderier inkommit till Kammarkollegium, kungörs taxan i alla kyrkor i länet.
Då gudstjänst inte hålls alla söndagar, skall befallningshavanden utsätta att taxan gäller från den söndag då uppläsningen sker.
Därefter kan räntetagare och räntegivare anföra sina besvär över markegångstaxeringen inom 15 dagar.
3 § Tiden för markegångssättningen flyttas tillbaks till november från december och tillsägelse som lämnas mellan räntetagare och räntegivare skall utfärdas före Tomasdagen.
4 § I 1734 års resolution på Allmogens besvär skall vid markegångssättningen hälften vara räntetagare och hälften räntegivare.
Detta vill Vi återuppliva.
5 § Priskuranter, som blivit underskrivna av kronofogdarna och trovärdige män inom häradet bör insändas till Våra befallningshavande och tagas i övervägande vid torgprisens sättande.
Det har blivit till nytta att räntegivare får delta i priskuranternas uppgörande.
Ständerna hemställer att i varje sockenstämma en eller två personer tillsammans med kronofogden skall sätta det pris som för häradet skall intas i markegångssättningen.
Det skall alltid vara medelpris på vad sockenfullmäktige uppger som gångbart.
6 § Beslutades att tionde- och räntetagare inte skall behöva frakta säden mer än 8 mil i de norra provinserna och 6 mil i övriga landet.
7 § Den som kräver att få räntepersedlar in natura har rätt till det även om motparten är av annan mening.
8 § Räntegivare kan inte fordra räntedagsverken från någon som bor längre än 1 mil bort.
De som bor längre bort får lösa dagsverkena med pengar.
9 § För att lösa tvister, som kan uppstå om spannmålens duglighet, skall räntegivaren vara berättigad, att vid spannmålens levererande, ha med sig två ojäviga män som bedömer kvaliteten Vill inte räntegivaren acceptera deras beslut tar man ett prov på en halv kappe och förseglar och sänder till befallningshavanden.
Sedan detsamma blivit skärskådat på landskansliet må han skilja parterna.
Skulle räntetagaren vara ute i ogjort väder ersätter han räntegivaren för kostnad och skada.
10 § Den räntegivare som anser sig vara förorättad, genom att han måste föra spannmålen till ett ställe där endast obande vägar leder, kan vända sig till befallningshavanden i orten.
Han har möjlighet att hjälpa den klagande till rättelse och ersättning vad han kan ha lidit.
Kungörelse angående det utanför Göteborg vid Klippan inrättade bevakningsställe.
Haga den 20 september 1815.
Till säkerhet för tullbevakningen har ett bevakningsställe utanför Göteborg, vid den s k Klippan blivit inrättat.
Alla fartyg från in- och utrikes orter till Göteborg skall lägga till där och underkasta sig tillsyn och visitation.
Haga Slott den 20 september 1815.
Cirkulärbrev till samtliga befallningshavande angående nedsättning i Lantränterierna av allmänna sammanskott.
Stockholm den 26 september 1815 De allmänna sammanskott som överlämnas till befallningshavande skall insättas i Lantränterierna, om inte de sammanskjutande överenskommit annorlunda.
Stockholm den 26 september 1815.
Cirkulärbrev till samtliga befallningshavande angående rotefrihetsavgiftens beräknande för extra rotar efter återställd fred.
Den 10 januari förordnades hur förhållandet med extra roteringsmanskap, så väl med lantarmén, sjöartilleriet och båtsmanshållet skall förfaras.
Manskapets tjänstskyldighet och förbindelser kommer inte längre ifråga, om inte särskilda åliggande finns i deras kontrakt med rotehållaren.
De som har till extra rotering indelta hemman eller lägenheter skall erlägga den påbjudna roteringsavgiften från den tid extra roteringen upphörde.
De rotar som till följd av särskilt förordnande, avslutat kontrakten med extramanskap på viss tid skall istället hålla hästar så länge kontrakten gäller.
Kungörelse angående beräknande av de i stället för kvarntullen ålagda mantalspengar i Stockholm, Göteborgs och Carlskrona städer.
Stockholm 26 september 1815 De mantalspengar, som i Stockholm, Göteborg och Karlskrona, erläggs i stället för kvarntull, skall beräknas lika som i landet i övrigt.
Summan kan inte bestämmas, utan är helt beroende på antalet personer, som betalar mantalspengar.
Kungörelse angående villkoren vid Bancolåns beviljande till understöd för nyttiga uppodlingar i landsorterna.
Haga den 27 september 1815.
Ständerna har vid urtima riksdagen beslutat att till understöd för nyttiga uppodlingar i landsorterna anslagit en viss summa årligen, för att i sex års tid som lån från banken beviljas.
1: o Den som vill söka lån i banken skall anmäla sig hos befallningshavanden i orten, som anmodar två i lanthushållningen kunniga män tillsammans med två nämndemän syna och beskriva lägenheten.
De skall uppge ändamålet med odlingen, sättet som den skall verkställas på och den förväntade nyttan.
De skall bedöma om kostnaden är rimlig och hur stor del av lånesumman som erfordras på en gång.
Protokollet över förrättningen skall uppläsas i sockenstämman och därefter förvaras hos pastor.
Vem som vill får läsa protokollet och göra anmärkningar inom 14 dagar.
Kronobetjäningen överlämnar inom 1 månad instrumentet till befallningshavanden, som inom 1 månad överlämnar odlarens lånehandlingar och sitt eget utlåtande till banken.
Skulle en vidsträcktare odling göras, skall lantmätare avfatta en karta och beskrivning.
2: o Som säkerhet ställs en av befallningshavanden godkänd proprie borgen av två vederhäftiga män, vilken förnyas varje år.
3: o Lånet får inte överstiga 2.000 riksdaler till varje låntagare och inte mer än hälften lämnas genast.
4: o 2 % ränta från lånedagen och efter 3 år en femtedel av kapitalet varje år tills lånet är betalt.
5: o Till vidsträcktare företag, som avtappning av betydliga sjöar, kärr och mossar gäller särskilda regler.
6: o I händelse att låntagaren inte kvitterar ut lånet, skall befallningshavaren, som skall ha underrättelse om varje lån, tillställa låntagaren pengarna och till banken insända kvitto.
Varje år skall banken ha underrättelse om odlingens framskridande.