Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del hyser jag emellertid ingen farhåga för denna detaljfrågas öfverlemnande till Förstärkta Utskottet, sedan hufvudsaken redan är afgjord, och jag skall derföre gerna frånträda den af mig förut begärda proposition, som Herr Grefven och LandtMarskalken ansett sig icke kunna framställa; ty jag inser, att saken, för att komma till det mål jag åsyftat, nu mera är af vida mindre vigt, än prejudicatet, att, utan en i Grundlagen föresedd anledning, göra en redan afgjord fråga till nytt öfverläggningsämne.
Jag anhåller således nu om proposition på förblifvande vid Ridderskapets och Adelns förut fattade beslut, Den 17 December e. rä. <j3 Herr
Fullkomligen öfvertygad genom de grunder Herr Grefven och LandtMarskalken anfört, anhåller jag blott, att få tillägga ännu ett skäl för samma åsigt.
Grundlagen uppdrager ensamt åt Förstärkta Utskotten att ändra de särskilda RiksStåndens beslut, hvilka icke genom de oförstärkta Utskottens inbjudning kunnat sammanjemkas till ett resultat; men Grundlagen gifver icke RiksStånden sjelfve någon rättighet, att utan en sådan inbjudning ändra sina beslut.
Det skulle i annat fall kunna bända, att de beslut, som Ridderskapet och Adeln fattat i Julii månad, blefvo upprifne i December, då Ståndet måhända till en stor del består af andra personer; och jag hemställer, hvilken oreda derigenom skulle kunna uppkomma.
Jag anhåller således, och hoppas, att Herr Grefven och LandtMarskalken nu icke, emot hvad förr varit brukligt, tillåter Ståndet att frångå ett beslut, till hvars frånträdande ingen i Grundlagen medgifven anledning förefinnes.
Så vidt jag vet, omtalar Grundlagen blott på ett enda ställe, huru vid sammanjemkning af RiksStåndens olika beslut skall förfaras, nemligen i 78 §.
Riksdagsordningen, der det heter:
Stanna RiksStånden i sina beslut ofver någon fråga uti j hufvudsakligen eller till vissa delarj skiljaktige meningar, dä skall hvarje Stånds beslut genom ProtocollsUtdrag remitteras 94 Den 17 December e. m. till det Utskott, som med målet befattning haft j hvilket åligge_, att meningarne , sä nära möjligt är j, sammanjemka, och med förslag öfver denna jemkning inkomma till Riksens Ständers Plena , som öfver den yppade frågan sedermera definitift beslute.
Det är således RiksStåndens rätt, att öfver frågan definitift besluta, hvilket måtte vilja säga, att beslutet äfven kan fattas, oberoende af Utskottets inbjudning.
Jag skulle för öfrigt tro, att vi, genom instämmande nied BondeStåndet, icke mera än PresteStåndet äfventyra, att handla grundlagsstridigt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han redan haft äran tillkännagifva sin öfvertygelse, jemte grunderne derföre, och kunde Hans Excellence således icke, med afvikande derifrån, framställa den af Friherre Cederström begärdte proposition.
Herr Stråle_, Nils Wilhelm:
Då jag för min del anser Herr Grefvens och LandtMarskalkens afgifne förklaring fullkomligt rigtig, skulle jag tro det vara bäst, att återremittera Utskottens ifrågavarande jemkningsmemorial , på det Ridderskapet och Adeln sedermera, då målet återkommer i annat skick, må äga full frihet, att fatta .sitt beslut.
Genom återremiss skulle endast uttryckas, att man lemnade afseende Den 17 December e. m. g5 åt en åtgärd, den vi sjelfve ogilla, eller att man gillade saken till följd af PresteStåndets beslut.
Det vore på en gång ett gillande och ogillande.
Jag kan således ej annat än bestrida förslaget derom, såsom åsyftande att föranleda till ändring af vårt redan fattade beslut.
För min del fortfar jag, styrkt af de grunder Herr Grefven och LandtMarskalken anfört, att begära proposition på förblifvande vid förra beslutet.
Under fullkomligt instämmande med Herr Grefven och LandtMarskalken, vill jag blott påminna, att ett RiksStånd icke någonsin äger rätt att ändra ett lagligen fattadt beslut, utan endast till följd af ett jemkningsförslag ifrån det Utskott, som med hiålet befattning haft.
Hvilken osäkerhet, hvilka oredor, hvilken villervalla skulle icke uppkomma, om RiksStånden fingo, på egen hand och utan ledning af Utskott, ändra sina beslut?
Under det att ett Stånd frånträdde sin mening för att antaga ett annat Stånds, skulle detta kunna göra på samma sätt, och någon förening aldrig kunna träffas, utan Stånden liksom leka blindbock med hvarandra.
Riksdag sago vi också, i frågan om StyrelseVerkens reglering, Ridderskapet och Adeln, om ja_g rätt minnes, inbjuda PresteStåndet; och när underrättelse ankom, att Högvördiga Ståndet hade Ridderskapet och Adeln sjelf redart g6
Den 17 December e. ni. låtit af BorgareStåadets inbjudning beveka sig, att frånträda sitt eget beslut.
Vi veta väl nu, att denna sak är af tre Stånd afgjord; men detta bör ej inverka på vårt handlingssätt, när frågan är om principer.
Då man så ofta beklagar sig öfver våra former, bör man åtminstone ej göra dem mera invecklade och osäkra än de äro i Grundlagen.
Jag anser således det vara nödvändigt, och enda sättet för att komma till ett lagligt slut, att man endast yttrar sig öfver det, som Utskotten föreslagit.
Jag förnyar alltså min begäran om proposition, att Ståndet må förblifva vid dess beslut; ty hvad återremissen angår, anser jag de« både oformlig och öfverflödig.
Det är tillräckligt, att Utskotten få genom ProtocollsUtdrag underrättelse om det skick, hvari saken sig för närvarande befinner.
Jag har endast begärt Ordet för att, i afseende på den ifrågasatte återremissen, erinra, att då Utskotten erhålla PresteStåndets Protocollsutdrag med underrättelse om dess beslut, lära Utskotten nog af sig sjelfve inse nödvändigheten att inkomma med nytt förslag till jemkning eller Yoteringspropositioner; och om Ridderskapet och Adeln förblifver vid sitt beslut, är det klart, att den nya Voteringspropositionen endast kommer att angå detaljfrågan, som ensamt återstår.
Herr Den 17 December e. m. 97 Herr Bråkenhjelm Pehr Reinhold:
Så vida de Ledamöter, sorn begärt återremiss* derifrån vilja afstå, har jag ingen ling att tillägga till livad här redan i ämnet blifvit yttradt; men i annat fall hemställer jag, huruvida 73 §.
Riksdagsordningen tillåter återremiss af ett JemkningsBetäukande, enär den stadgar, att RiksStånden skola definitift besluta öfver Utskottets afgifne förslag.
Jag tror ock, att samma §. tillåter Ridderskapet och Adeln, att, med anledning af ett inkommet jemkningsförslag, förena sig med hvilket
Stånd som heldst, utan afseende derpå, att inbjudning skett eller icke, och den villervalla, som, enligt Herr Cederschjölds tanka, härigenom skulle uppkomma, synes mig ingalunda farlig, då ett dylikt instämmande uti ett annat RiksStånds beslut endast kan ske med anledning af ett från Utskott inkommet jemkningsförslag; ty endast vid sådane tillfällen, eller då inbjudning från ett annat Stånd skett, kan en redan afgjord fråga komma under ny öfverläggning.
Föredragningsämnet är nu icke PresteStåndets Protocollsutdrag, utan Utskottens jemkningsförslag, hvaröfver enligt 73 §. definitift beslut skall fattas; då måste väl meningen vara, alt det är Ståndet obetaget, att taga ett nytt beslut.
Jag kan åtminstone ej förstå saken annorlunda.
Jag vill icke be 54 H. 7 98 Den 17 December e. ni. strida hvad Herr Cederschjöld anfört orri följderne af inbjudningar i allmänhet; det bevisar, att inbjudningar rätteligen aldrig borde verka till ändring af ett fattadt beslut i annat fall, än då, såsom förhållandet nu är, tre Stånd afgjort hufvudfrågan, men äro oense om sättet, som kan komma att bero af det fjerde Ståndets instämmande i den ena eller andra meningen.
Frågan är här, om Ridderskapet och Adeln, sedan de öfrige tre Stånden öfverröstat Ridderskapet och Adeln, i afseende på hufvudfrågan, huruvida slagskatt skall äga rum, vill, i afseende på sättet, utöfva sin Lagstiftande rätt, i likhet med de öfrige Stånden.
I sådant fall tillhör det nu Ridderskapet och Adeln, att Uttrycka sin mening om sältet, men icke att vidblifva ett beslut i hufvudfrågan, som redanär gjordt kraftlöst.
Erkännes detta, och finnér mall tillika att BondeStåndets beslut i afseende på sättet är det rigtigaste, så bör inan, såsom Herr Hjerta först yrkat, i allo instämma deruti; finner man åter, att detta beslut i sjelfva saken är rigtigt, men ordställningen origtig, så bör Ridderskapet och Adeln, på sätt jag föreslagit, förändra redactionen, och låta votering derom anställas i Förstärkta Utskottet, i händelse de öfrige Stånden icke vilja ingå på en sådan förändring.
Att återremittera Memorialet, finner jag, lika med Herr Bråkenhjelm, vara både olagligt och öfverflödigt; ty det tillhör RiksStånden, att, på sätt dem godt sy - Don 17 December e. m. 99 lies, elefinitift jiesluta öfver ett från Utskott inkommet sammanjemkningsförslag.
Frågan är då före tredje gången, och kan icke vidare komma under Utskottets behandling, , o 7 utan måste, så viii till formen, som till saken, af RiksStånden sjelfve slutligeti afgöias.
Om således Ridderskapet och Adelil ej vill förklara, att Ståndet nedlägger sin Lagstiftande-rätt, bör Ridderskapet och Adeln nu yttra sig öfver detaljfrågan, sorn ensam ännu återstår, beroende af Ridderskapets och Adelns beslut.
För min del fortfar jag, att yrka instämmande i Preste- och BondeStåndens beslut, endast med uteslutande af de deruti intagne origtige motiver.
Herr Stråle: Efter Herr Grefvens och LandtMarskalkens afgifne förklaring har jag’ föreställt mig, att det endast återstod att utröna, huruvida Ridderskapet och Adeln yrkar, eller icke yrkar, den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken ansett sig icke kunna framställa, och att i förra fallet låta frågan gå till ConstitutioiisUtskottet.
Det ar denna omgång, som jag har trott genom en återremiss kunna uudvikas; och jag tror det ännu.
Det är väl ganska rigtigt, att ^3 §.
Riksdagsordningen säger, det RiksStånden äga att deönitift besluta öfver ett från Utskott inkommet jemkningsförslag; men Lagstiftaren har ej föresett det förhållande, som här äger rum, att saken kommit i annat skick, sedan Utskottet afgaf sitt 54 H. 5* ioo Den 17 December e. m. jemkningsförslag, oell jag kan ej finna olagligt, att under sådane omständigheter inhämta ytterligare Utlåtande från Utskottet, Emellertid, om Ridderskapet och Adeln anser denna åtgärd olämplig, vill jag ej vidare yrka på mitt förslag, ehuru jag för min del tror, att det är det lämpligaste; ty att nu förklara, det
Ståndet förblifver vid sitt förra beslut, för att vänta till dess Stats- och BancoUtskotten nästa gång inkomma med anmälan om det förändrade skick, hvari saken genom PresteStåndets beslut blifvit försatt, och med inbjudning till Ridderskapet och Adeln att, sedan dess eget beslut ej mera kan blifva gällande, förena sig med något af de öfrige Stånden, finnér jag vida oformligare, än att återremittera saken utan något definitift beslut, till följd af dess närvarande förändrade skick.
Herr GrefVens och LandtMarskalkens framställning, bar öfvertygat mig, att jag hade orätt, då jag, följande PresteStåndets föredöme, föreslog Ridderskapet och Adeln, att frånträda sitt förra beslut, för att instämma med BondeStåndet.
Att nu vidare yttra sig härom, anser jag alldeles öfverflödigt, enär, efter Herr Grefvens och LandtMarskalkens förklaring, det blott återstår alt inhämta, om proposition af Ståndet yrkas, hvilket jag ej förmodar.
Den enda fråga, som då blir öfrig, är om rigligheten af de vote - Den 17 December e. m. ringspropositioner Utskotten föreslagit.
Men då Ridderskapet och Adeln förblifver vid sitt beslut, kan Ståndet ej ingå i granskning af de ordalag, Preste- och BondeSlånden för deras beslut nyttjat; och som Utskotten redan i sitt Memorial uppställt den voteringsproposition, som måste blifva föremål för Förstärkta Utskottets åtgärd, innehållande Preste- och BondeStåndens beslut å ena sidan, samt BorgareStåndets å den andra, så att ingen återremiss i sådant afseende behöfves, synes mig att vi, utan att ytterligare förlänga en onödig öfverläggning, kunna öfvergå till nästa punkt.
I hopp, att Utskotten, som förmodligen redan emottagit underrättelse om PresteStåndets beslut, till nästa Plenum inkomma med nytt jemkningsförslag, hvarigenom vi kunde komma ifrån den förlägenhet, hvari vi oss för närvarande befinna, begär jag, att ia:te punkten ytterligare må få hvila på bordet, och anhåller, att någon täcktes derom förena sig med mig.
Grefve von Fersenj Hans j förenade sig med Herr Hjerta.
Huruvida frågan ytterligare kan läggas på bordet, då den kanske redan tvenne gånger varit bordlagd, öfverlemnar jag åt Herr Grefven och LandtMarskalken att afgöra; men om den endast en gång blifvit lagd på bordet, har jag för J 02 Den 17 December e. m. mia del ingen ting emot Herr Hjertås för* slag.
Jag bör likväl erinra, att då Herr Grefven och LandtMarskalken, emot min öfvertygelse, ansett sig icke kunna framställa proposition till vidtagande af samma åtgärd, som PresteStåndet, återstår ej annat än att derom inhämta Ståndets tanka, och alt sedan Ståndet, såsom jag förmodar, förklarat sig icke yrka proposition, öfvergå till de följande i Utskottens Memorial förekommande punkter; ty något nytt Memorial från Utskotten, i anledning af PresteStåndets beslut, har man icke att förvänta, utan i likhet med hvad sorn brukas i Förstärkta StatsUtskottet, komma endast de ifrån RiksStånden erhåll ne Protocollsutdragen att uppläsas i Förstärkta Stats- och BancoUtskot* tet, samt den första voteringsproposilionen att uteslutas, till följd af PresteStåndets be* slut, Herr
För min del finnér jag det vara orätt, att fästa så mycket afseende vid en fråga, sorn ändock i hufvudsaken mäste ogillas, alt den ånyo lägges på bor-; det.
Jag anhåller derföre, och på det vi icke må återfå en ny lika lång discussion, att öfverläggningen nu måtte fortgå, och saken afgöras, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då Utskottens förevarande Memorial kunde, på sätt Hans Excellence förut anfört, behandlas såsom
Den 17 December e. m. io3 vöre det för andra gången inkommit, mötte visserligen icke något hinder för uppskof med pröfningen af förevarande punkt; men Hans Excellence hemställde, om något egentligt ändamål dermed kunde vinnas.
Jag tror för min del, att Utskotten, efter inhämtad underrättelse om PresteStåndets beslut, skola inse nödvändigheten att inkomma med ett ivytt jemkningsförslag; och detta är orsaken, hvarföre jag ytterligare begär frågan på bordet.
I Utskottens Memorial igenfinnes den voteringsproposition, hvaröfver Förstärkta Utskottet utan tvifvel kommer att votera, innefattande ordagrannt Bonde- och PresteStåndens beslut i Ja-propositionen, samt BorgareStåndels i Nej-propositionen.
Här finnes således icke det ringaste att tillägga eller borttaga; och de, som yrka uppskof med målets afgörande, föranleda blott tidsförlust.
Jag tillstyrker således, att den föreslagne voteringspropositionen godkännes, och alt vi sedermera måtte få med öfverläggningen fortfara, och upptaga nästa punkt till discussion.
Just samma vigtiga ändamål, som föranledde Herr von Hartmansdorff att börja discussionen, föranleder mig att instämma med Herr Hjerta i den begäran, att i2:te punkten ytterligare må hvila på bordet; ty, i händelse PresteStån - Den 17 December e. ni. det eller BondeStåndet till nästa Plenum skulle komma med en inbjudning till Ridderskapet och Adeln, att förena sig med dem, är Ståndet, enligt Herr Grefvens och LandtMarskalkens afgifne förklaring, oförhiudradt att fatta ett sådant beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att sedan flere Ledamöter begärt, att det förevarande ämnet måtte ytterligare hvila, finge Hans Exeellence hemställa, om icke i2:te punkten kunde i sin helhet få hvila.
Bifölls. i3:de Punkten.
Jag anhåller få veta, hvad PresteSlåndet beslutat rörån-, de denna punkt, Undertecknad Riddarhus-Secr eter are :
PresteStåndet har den 18 sistlidne November förenat sig om det vid i3:de punkten, i afseende på vilkoret för begagnandet af StatsVerkets skuldbelopp 4>400>0(30 i*:dr, af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet fattade beslut: att detsamma icke får användas utan i och för förstärkande af Bankens reela fond då detta af BancoFull-- mägtige nödigt prof vas; hvarigenom PresteStåndet ansett votering i denna fråga öf-, verflödig.
Efter det Den 17 December e. m. io5 Beslut PresteStåndet sålunda fattat, lärer Ridderskapet och Adeln finna, att de af Utskotten föreslagne voteringspropositioner böra förfalla; och jag anhåller, att Herr Grefven och LnndtMarskalken behagade derom göra framställning.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskälken yttrade, att Stats- och JjancoUtskotlen ägde bedöma verkan afPresteStåndets beslut, när Ståndets ProtocollsUtdrag derom till Utskotten ankomme.
Ridderskapet och Adeln hade blott att utlåta sig, angående de föreslagne voteringspropositionerne, hvarefter det ankomme på Utskotten att, om så erfordrades, afgifva nytt jemkningsförslag.
Hans Excellence finge således nu endast hemställa, om Ridderskapet och Adeln godkände de, i afseende å denna punkt, föreslagne voteringspropositioner.
Ropades Ja. i4:de Punkten.
Den, i afseende å denna punkt, före-» slagne Voteringsproposition blef af Ridderskapet och Adeln godkänd. i5:de Punkten.
Denna Punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. i6:de Punkten.
Uppå gjord proposition, blef denna punkt af Ridderskapet och Adeln bifallen.
xo6 Den 17 December e. m. iy:de j i8:de oc/j ig:cle Punkterne.
Dessa 3:ne punkter ansågos icke erfot> dra någon åtgärd. 2o:de Punkten.
Denna punkt bifölls af Ridderskapet och Adelli, 2i:sta Punkten.
Ridderskapet och Adeln ansåg denna punkt icke erfordra någon åtgärd.
Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets under N:o 276 aflåtne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit angående förändring af 4 §• i 17 Cap. ÄrfdaBalken, samt upphäfvande af gamma Capitels 5 §. Wexv von Hartmansdorffj, August:
Emot det beslut', som innefattas i ExpeditionsUtskottets nu uppläste förslag till underdånig skrifvelse, kan jag ej hafva något att erinra, enär det förmodligen är öfverensstämmande med hvad RiksStåndens pluralitet beslutat; men framställningssättet finner jag ganska olämpligt, då det uttryck blifvit begagnadt, att ”de författningar i ämnet, som ''hittills i vårt land varit gällande, icke äro ''förenliga med förnuftets fordringar;” hvarföre jag anhåller, att ExpedilionsUtskottets 1 förslag måtte återremitteras, för att i den-* «a del rättas till lämpligare ordalag.
Den 17 December c. rn.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg ExpeditionsUtskottets berörde förslag böra, på grund af Herr von Harlmansdorffs dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteras.
Ropades Ja, Upplästes till justering och godkändes följande från ExpedilionsUtskottet inkompe förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!’ till Kongl, Maj:t: N:o 278.
Angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Första HufvudT itel, N:o 280.
Angående förslag till Lag för Åhörare, som bevista RiksStåndens öfverläggnjngar, N:o 281.
I anledning afKongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående tillägg uti 25 §.
N:o 282.
Angående StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Femte IiufvudTitel.
N:o 283.
Angående Yitesböters nedsättande af den, som i tvistemål söker ändring i UnderRätts beslut.
N:o 284* Angående skedd reglering af RiksStatens Tredje HufvudTitel.
N:o 285.
Angående reglering af Riks - io8 Den 17 December e. m. Statens f. d. Tionde, nu mera Fjerde Huf-?
vudTitel för Sjöförsvaret.
Upplästes följande från nedan nämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden:
Från ConstitutionsUtskottet:
Af den 26 sistlidne November: N:o 57.
Med åtskilliga Grundlagsän?! drings-förslag, åsyftande
Riksdags-göromålens förenklade och ordentligare helland-? ling, Riksdagarnes förkortande, samt besparing i Riksdagskostnaden.
Af den 5 dennes: N:o 5p.
Med utlåtande öfver PresteStåndets återremiss på förslaget, bland an?
nät, till ändrad redaction af 17 §.
Riks-? dagsOrdningen.
Från BancoXJtskottet ’
Af den 9 dennes: N:o 87.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 71, i anledning af väckt motion om ersättning till ÖfversteLieutenanten G. U.
Adlerstam, fördess, genom en rättegång med Rikets Ständers Bank, orsakade lidande.
Af den 10 dennes: N:o 88.
I anledning af åtskilliga Ledamöters inom RiksStånden väckta motio - Den 17 December e. m. 109 ner: om tillåtelse för Städernes Allmänna BrandstodsBolag, för Skånska Brandförsäkringslnrättningen, för båda Brandstods-föreningarne i Götheborg, och för BeklädnadsDirectionerne, att mot ränta insätta sina contanta medel i Rikets Ständers Bank.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 10 om aftonen.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheinii Måndagen d. 21 December 182 g.
Upplästes följande Kongl.
Maj:ts till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken aflåtne Nådiga Skrifvelse, så lydande : CARL JOHAN med GudsNåde, Sveriges, Norriges, Gölhes och Wendes Konung.
Wår synnerliga ynnest och Nådiga benägenhet med Gud Allsmägtig, Troman, Herr Grefve, En af Rikets Herrar, LandtMarskalk, Öfverste-Kammarjunkare, Riddare och Cornmendeur af Väre Orden, samt Ordens Öf - I IO Den 21 December f. m. verste-Skaltmästare!
Vi håfve i Nåder låtit
Oss föredragas Eder underdåniga Skrifvelse af den 17 sistlidne September, hvarmedelst J, å Ridderskapets och Adelns vägnar, till
Vår Nådiga stadfästelse öfverlemnat en förändrad redaction af RiddarhusOrdningell, hvilken Ridderskapet och Adeln, i den ordning 5i§.
RiddarhusOrdningen af den 18 Dec. i8a3 föreskrifver, för sin del antagit; och gifve Vi Eder till svar härmed i Nåder tillkänna, det Vi under denna dag i Nåder gillat och stadfästat, samt till obrottslig efterlefnad antagit denna af Eder, å Ridderskapets och Adelns vägnar, till Oss sålunda i underdånighet öfverlemnade, af Ridderskapet och Adeln under nu påstående Riksdag omarbetade Riddarhusordning, hvilken vid Riksdagar och Ridderskapets och Adelns sammanträden, från. den tid då detta Riksmöte slutas, bör blifva gällande, hvarom J, Herr Grefve, ägen att lemna Ridderskapet och Adeln behörig del; kommandes för öfrigt den nya RiddarhusOrdningen sådan den af Ridderskapet och Adeln är föreslagen och af
Oss nu blifvit i Nåder stadfästad och undertecknad, att på vanligt sätt till allmän efterrättelse genom trycket befordras.
Vi befalle Eder Gud Allsmägtig synnerligen Nådeligen.
Slott den 19 Dec. 1829.
CARL JOHAN. D. v. Schulzenheim, Lades på bordet.
Den 21 December f. m. 111 Remitterades till StatsUtskottet: Herr Rosenblads, Bernhard, den i3 sisllidne November e. m. på bordet lagtle motion, rörande åtskillige föreslagne afskrifningar i RiksgäldsContoirets räkenskaper.
Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: Friherre Wrangels, Henning, den g sistlidne November e. m. på bordet lagde motion, innefattande beskrifning på de flere särskilte Bränvinsbrännings-redskap, som i Sverige begagnas.
Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets den i5 sistlidne Julii under N:o 67 afgifne, och den 10 derpåföljde Augusti e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 45 förut meddeldte Betänkande, om rättighet att i Rikets Ständers Bank belåna tackjern.
Å nyo föredrogs BancoUtskoltets den 28 sistlidne Augusti under N:o 74 afgifne, och den 10 derpåföljde September e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 36 förut meddeldte Betänkande, i fråga om bibehållande af de från Banken meddeldte lån på hus, brandförsäkrade i den 112 Den 2t December f. m. upplösta f. d.Stadsfonden af Allmänna Brandförsäkringsverket.
Herr Munck af RosenschöldEherhard:
Jag anhåller få veta, huru de öfrige Stånden afgjort denna fråga.
Undertecknad Riddarhus-Secreterare'.
Ifrågavarande Utlåtande är bifallit af HögVördige PresteStåudet och Hedervärda BondeStåndet; men någon underrättelse, huru ~Välloflige BorgareStåndet detsamma afgjort, har ännu icke ankommit.
Som jag särskildt känner, att äfven BorgareStåndet bifallit Utlåtandet, afstår jag från något försök, att inom Ridderskapet och Adeln hindra dess bifallande; och skall endast ré* servera mig mot ett Utlåtande, som blott söker draga penningecapitalerne till Stockholm, och nekar landsorterne förmånen af en inrättning, hvilken erbjuder åtminstone lika stor säkerhet åt Banken, sora den i Stockholm varande.
Uppå derefter framställd proposition blef BancoUtskottets ifrågavarande Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit.