Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Ägtcnstap , enligt desi instiftelse och ändamäl, mäste byggas ä ömsesidig kärlek och högaktning; dctze känstor winnås icke genom twäng; och huru uppenbart har icke dä Lagstiftaren mihtagit sig uti päbudct om de sä kallade warningsgradcr, eller att genom kroppsstraff söka äler uplifwa en förkolnad kärlek och twinga personer till giftcrmäl, som utan prophetisk insigt synbart skola leda till be obehagligaste fölgder.
— Det kominer ock genom Lagens hittills gällande päbud i thy sall, Uti det förwända stick, att den oskyldiga makan straffas ofta härdare, än den brottslige sjelf — ryslig är denna föreställning — och denna Lag i ett uplyst tidehwarf fordrar desto häldre rättelse, som Religion och Moral befalla att undfly gröfwa syndare och lastfulle mennistor, men wär Lag likwäl bjuder motstridigt.
Wl tadla ej sällan, att personer, hwilka kunna soutinera hustrur, icke gifta sig; men wänne de icke hafwa rätt, som icke wilja blottställa sig för wägspclet, att möjligen kunna blifwa inwecktade i olyckor, dcrifrän de sedermera icke kunna ettan genom sjclfbegängit hors brott räddas.
— Kastom en blick uppä alla de upträden, hwilka tilldraga sig makar emellan under olyckliga ägtenstap ; hwad förargelse defle wäcka i samhällslefnaden, och hwilken inflytelse pä Barnawärdcn och upfostran Föräldrars osämja medför; ehuru minsta delen af sädana upträden kommit till wär kunskap, kan likwäl en liflig inbillning lätteligen Afwa dem, hwilka sakna egen erfarenhet, begrepp om Den 6 September.
149 de lidelser efwan äberopade twängs.lag tillskyndar 0- styldige makar; och säkert stola nu uplystare Lagstiftare känslofullt ömma för oskulden, som ropar om räddning och lika med mig finna högst nödigt, att uphäfwa eller förändra en Lag, som bland ett hyfsadk Folk är tyrannist och wäldsam, samt följakteligcn fördömmclig."
I anledning af dessa tvid Lag - Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar, skulle det samma till Utskottet äter remitteras, och anmärkningarne derjem, te till Utskottet hänrvisas.
Uplästes ä nyo Lag - Utskottets ben 24 Augu- - sti pä bordet lagda Betänkande af den rörande häfdanbe under ägtenstapslbfte.
BiföllS. Widare föredrogs Lag-Utskottets sedan ben 24 Augusti pä bordet hanlande Betänkande af ben I2:te i samma mänad, om missa förbudna skyld - och swägerstapsleder.
Herr I^eizonstolps, ^onas Lamuel, anförde till Protocollet strifteligcn; Uti frägan om giftermäl emellan Systoncbarn samt emellan dem i 2ldra swägcrlaget, som i 6 Z. 2 Cap.
Gifterm.
Balken upräknas, har Lag-Utstottek pä goda stäk tillstyrkt, att de hädanefter owillkyrligen mä blifwa tillätne, och att böker för lägersmål ej blif - 150 Den 6 September. iva större, än för oskylde; deremot Lag» Utffokttek af» styrkt ägtenskap emellan them i swägerlag ä sidone, hwilka nämnas uti s §. samma Capitcl och Balk , sä att man ej fär gifta sig med fin Broders Enka, eller med sin afledna hustrus Syster med fierc i dest? leder, sä framt ej Konungen sifwer lof thertill, pä sätt med Syffoncbarn förut warit föreskrifwit.
Men ett sädant lofgifwande eller drspcnfe fy» ries blifwa desto mindre nödigt, som nägot wcrkcligt hinder för ägtcnffap emellan dctze beswägrade icke inträffar, hwarkcn wid bctragtande af moraliteten sj eller i anseende till opinionen, hwilken af de i sedna» re ärrn tillätne giftermäl innom swägerlaget ä sidone, redan blifwit stadgad pä ett sätt, at den kan anses för, men aldeles icke emot dylika förbindelser, sä att framtidens afbidande till Lagens förändring härutinnan icke blifwcr nödig.
— Jag wägar altfä föreflä den rättelse, att giftermäl emellan alla de uti 5 §. 2 Cap. GiftermälS - Balken upräknade keder, mä tillätas utan att söka Konungens tillständ, och att lä» gcrsmälsbrott bestraffas, som, dä det sker emellan 0» beswägrade, hwarutinnan säkedes Lagens utsatte större straff äfwm ändras.
I anseende till jäf för Domare och wrttnen, som äro i dctze swägerlags leder med Parten, kommer dock att förbliswa wid hwad Lagen uti lz Cap. 1 och 17 Cap. 7 Rättcgängs - Balken utsätter.
I öfrigt och pä det Konungen ej mL beswäraS med ansökningar om giftermäl innom nu förbudna Leder, torde blifwa nödigt utsätta och stadga, det Konungens dispense därutinnan, wid hwad omständigheter som hälst, icke fär äga rum.
Om Den 6 September. igr Om dcsie anmärkningar godkännas, lärer Lagutskottet deraf fä del, för att sitt förslag derefter rätta.
Herr vonblnu8evolkk, L-rrl 6ustsk keinkolst, upläste följande till Protocollet:
Beträffande Högloft.
Lag - Utskottets Betänkande angäende hittills förbudna giftermäl, sä lika med Högloft.
Lag - Utskottet tillstyrker jag ock för min del framgent oförändradt bibchällande af Allmänna LagcnS förbud uti 2:dra Cap. usta, 2:dra, 4:de, 7:de och 8:de ZZ.
Giftermäls - Balken , och att hwad Utffottet hemställt, angäende ägtenskap emellan Syskoncbarn och i dek andra Swägcrlagct, hwarom handlas uti 6:te §. af berörde Cap. och Balk, samt rörande böter för Lägersmäl i detzc skyldskap-> och swägcrffaps-leder, mä winna fastställelse säsom grundadt pä sädane skäl, hwilka icke rimmcligcn kunna motsägas; — men deremot anser jag Utskottets projcctcrade ändring i Z:te Z. af ofta äberopade Capitel och Balk icke wara sä fullständig, som den borde i fölgd af den »välgrundade princip, hwarpä uphäfwandrt af förbudet i 6 §. stödjer fig.
Lag, om ben skall wara gagnelig, mäste leda till nägot witzt ändamäl; och alla förbud, hwilke utgifwas för ett Folk, som icke längre slumrar under twäng af okunnighetens och fördomens herrawälde utan stiger dageligcn uti uplpsning, mäste säledcs äspfta antingen Religionens helgd, sedernas renhet och förfinande, ordning i Staten eller ock spnbara fördelar för Samhället.
Och männc om Lagens ifrägawarande förbud i s §. 2 Cap. Mftermäls-Balken uphäfwes owilkorligt, sädant, i hwad spnpunct betraktadt som hälst, kan finnas pä nägot sätt röra Religionens grundsanningar, eller leda till sedeförderf och kränkning af alls zM Den 6 September. allmän och enskild rätt?
Nej twärtom — ty allena Widskeppclse samt qwarlefwor af Päfwiska och munkars fanatismen att uti det sä uplysta Tidchwarfwet tills widare bibchälla ett förbud, som den okunnige folkhopen an sedt grurrdadt uti Guds uppenbarade Lag.
Men det tilhörcr ett uplystarc tideflifte, enär öppet tilfälle dertill lemnäs, att lösa alla de band, hwilka endast af fördomen blifwit knutne: hälst Mosaiska Lagen, sä
Vidt den rörer dylika och Economiska ämnen, är sammansatt och utgifwcn till rättesnöre, ingalunda för hela Ehristcnheten i ewcrldcliga tider, utan endast för het folk, hwars Styresman Moses dä war, hwars lynge han kände och hwars bildning han äsyfkade.
Och dä härtill kommer, dels at enahanda skäl, hwilka förpnlcdt Högloft.
Utskottet, att kilstyrka uphäfwande af förbudet i den 6 §. äfwen äro gällande till lika behandlingssätt med den 5 Z. dels ock, att deräst stadgandet uti sistberörde s §. pä nägot sätt kunde hänföras till likstämmighet med Religionens grundsanningar eller anses bidraga till sedernas renhet och Sta, tens wäl, det aldrig bordt af Utskottet tilstyrkas eller ät Konungen öfwsrlemnas att i wissa fall dispensera ett sä hälsosamt förbud, enär det synes med rättwisa och billighet bfwerensstämmande, att i frägor om förhudna och tillätne gifkermäl, alla medborgare böra ilga lika friheter.
Altsä hemställer jag vördsammast?
het mä ofta omförmältc förbud i ^ Z. 2 Cap. Giftermäls-Balken aldeles uphäfwas, och ägtenskap i de derutinnan upräknadc Swägcrlags-leder hädanefter warg killätit, plan att Konungen mä derom sökas och dermed besväras, samt
Lägersmäl i desse leder likwäl lälunda bestraffas, som Lag-Utskottet hemställt och denna rättelse ingalunda werka förändring uti hwad Lagen om jäf emot Domare och vittnen stadgar.
Dock Den 6 September. iZz
Dock som genom de af Lag-Utstottet och mig hemstäldte alla Lagförändringar, sä wida de winna bifall, friheter och förmoner blifwit kemnade, hwilka förut dels icke kunnat crhällas, dels ock, enär de singö ätnjukas, warit förknippade med witza beswär och utgifter, af hwilka sednare Betjeningen uti Kongl. Iustikiä Revision haft en inkom,b, som nu skulle fbrswinna utan wcdcrlag för dem, sä tilstyrkeS lika wördsamt, att hwar och en som af detzc Lag-förändringar njuter fördel, stall betala en witz afgift, säsom till cxcmpel en Embetsman med Kongl.
Fullmakt och betz wederlikc, en Potzessionat eller besutten Borgare Tjugo Riksdaler, andre ringare StändSpersoncr, Borgare och besuttne af Allmogen Tio Riksdaler samt minst bcsuttne af dem Fem R:dr, men Ryttare, Soldater Bätsmän, Sjömän, Torpare och Inhyseshjon wara derifrän frie; hwilkcn afgift bör erläggas till Pastor, som wigsclrr förrättar, och i ägtenstaps - stillnadsmäl till Kronofogden i orten efter upgift af Domaren i SaköreSlängdcn, och sedermera tillfalla antingen ofwanbemälte Betjening, eller Fattig-Catzan i den Sockn derifrän Bruden hämtas och Institutet för dbfwe och dumbe, eller ock i witz proportion fördelas dem emellan.
Alle inrättningar sä pios ulus behöfwa och förtjena understöd, i synnerhet, enär säsom erfarenheten wisar, fattigdomen dageligcn tiltager.
Och i glädjens ögonblick mä den mera lycklige, som winner sm önskan, gerna offra en skärf at lidande Likar.
Grefwe kl örn or, Aäolk tiörsn yttra?
Det kan icke wara min twka att täfla med män, som äro mig wida öfwerlägsne i Lag-kunstap och erfarenhet, men dä, wid det nu iftägawarande Lag-Utskott - 1Z4 Den 6 September. skottets Betänkande om uphäfwande af ägtenskapS-för, bud i wista skyldskapsgradcr, det synes mig, att
Utskottet icke nog fästat sm upmärksamhct pä de twänne hufwudgrunder, som i min tanka mäste utgöra skälm till ett sädant förbud, torde jag fä utbedja mig att i detta afseende sä utwcckia mina tankar.
Lag mäste hafwa till fbremäl antingen en Moralisk eller Politisk nytta och, om möjeligt, förena bägge.
Sälcdcs tyckes mig
Lagens förbud emot ägtcnskap i wista skyldskapsgradcr hafwa till föremäl att bi» behälla sedernas renhet ibland dem fom utgöra en fa, mille eller lefwa oftare uti ett och samma hus, och det är efter denna Moraliska afsigt, i förhällande till Hwarje Lands antagna sedwanor, som ett sädant för, bud bör beräknas tvid frägan om uphäfwande eller in, fkränkning.
Den Politiska nyttan äter, hwaruppä Lagstiftaren i dylika fall bör och kan hafwa afseende; är; att förekomma det igenom giftcrmäl emellan altför nära beslägtad?, egendomar möjligtwis skulle altför hastigt kunna hopas uti en mans hand, dä Statens interesse äter fordrar, att de sä mycket som möjligt blifwa för» belte i smärre lotter.
Staten kan wäl ej directe befäl» la nägot häruti, men af samma skäl bör han ätminstone icke gynna en anstalt som skulle haswa en emot dest afsigt stridande werkan.
Dä dessutom Lag-Utskottet om jag e) bedrager mig, föreslagit enahanda böter för Lägersmäl emellan Slägtingar, som emellan oskylda, kan jag ur intet skäl bifalla det-
Om ocksä förbud mot ägtcnskap i wista leder skulle uphäfwas, kan man dock icke neka, att wid ett förtroligare umgänge tilfället lättare föder brgä ret - Den 6 September.
1Z5 rek och att Lagstiftaren derföre bör sätta deremot ett kraftigare straff.
Dessutom supponerar äfwcn en dylik Latu8 en större brist pä Moralitö, dä man ej respcctcrar sammanlefnadens förtrolighet eller sin egen Slägts heder och bör äfwen ur denna synpunct här» dare anses.
Jag skulle derföre önska att Åtminstone en dubbel plikt blefwe i dylika fall utsatt, och anhäller, att dä Betänkandet remitteras, dessa mina i hast yttrade tankar fä ätfblja det.
Lag-Utskottets betänkande skulle äter remitteras och de derwid gjorda anmärkningar äfwcn till Utskottet hänwisas.
Föredrogs ä nyo Lag»Utskottets
Betänkande af ben ii Augusti, angäende ändring i Lagens stadgande i 27 Cap. z Z.
Byggninga-Balken om 20 alnars ärlig taktäckning, hwilket den 24 Augusti blifwit begärdt pä bordet.
I anledning af gjorda erindringar af Herr keuterlkölst, Larl; Friherre hamilton, Larl, och Herr ILejonsioIpe, ^c>na8 Lamuel, skulle detta Betänkande hwila till dess allmänna Beswärs och Econo, mic-Utskottet inkommit med sitt utlätande, rörande Byggnads - och Boställs-ordningen.
Uplästes ä nyo Banco - Utskottets den 1 Sept. pä bordet lagda Protrcolls - Utdrag af den 22 Augusti, rörande en af Fullmägtige för Götheborgs Stad hos Wällosi.
Borgarc-Ständet ä Götheborgs - och Bohus - 1Z6 Den 6 September. hus Läns tvägnar wäckt, och till Utskottet remitterad motion, att nägon anstalt mätte fogas till utbyte af gamla förflitne Banco-sedlar emot nya.
Efter nägon stunds ifwe, läggning härom, beslöt Ridderskapet och Adeln akt till alla delar bifalla Banco-wstotlets tilstprkande, att detta ärende, säsom ett Rcgcringsmäl, mätte af Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdänighct anmälas till winvande af dm ätgärd igenom samtelige Kronans Upbördsmän, som Kongl.
Maj;t kan i näder finna för ändamälet närmast tjenande.
Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets ben i September pä bordet lagda Protocolls, Utdrag af den 2s Augusti rörande Konungens nädiga proposition, dek mätte Statswerkct erhälla ett förskott af RiksgäldsContoirets wäxel-fbrräd.
Uppä derom gjord proposition af Herr Grefwe» och Landt - Marskalken blcf Stats-Utskottets afgifna tilstprkande med de derwid bifogade wilker af Ridderskapet och Adeln till alla delar bifallit.
Herr Grefwe» o c h L a n d t - M a r - skalken tilkännagaf, att Ridderskapet och Adel» äter klockan half till 6 i eftermiddag skulle församla-.
Ridderskapet och Adeln ätskiljdcs klockan 2.
In fistem krotocoili. 6.
Lilvorstoips.
Den 6 September. 157 Onsdagen den 6 September. klenum klockan F kill 6 eftermiddagen. UpbrötoS Hcrrar ClcctorerneS af Andra och Tredje ClasserncS listor till wal af Ledamöter i följande Utskott, nemligen:
För Andra Classen i Detvissriirigs Utskottet efter Friherre koste, Larl henric.
N:o yzi.
Herr Oripenkerg, Ostert Albreckt, Major R. S. O. Riddarchus-Utskottct efter Herr kstoist, Åke, och Herr kotenll^erna, Olot, N:o 254.
Herr liljecrona, Fullmägtig Herr k.euteitkö1ä, Larl Oustak, löfwerste-Lieutenant.
Ntv 67Y.
Herr von Vegesack, Lrnst, General-Major, Commendcur och Riddare af Swärds-Ordens Stora Korss.
I Hemliga Utskottet efter Friherre koste, Larl klsnric, N:o Zzo.
Herr kuklekelt, Fullmägtig Grefwe Lronlieät, Octo, jöflverste, R. S. O. För Tredje Classen i Lag-Utskottet efter Herr von Lngettröm, Jokan Uattkiss, och Herr von Kosbotk.
N;o IZ2 Den 6 September.
N:o I2ss.
Herr von Lcksntr, lkvar kre-> äric Labriel, A^eflor.
N:o 1880.
Herr von tstsu8vvoIst, Larl Lustaf steinkolck, Lagman.
UpbrötS samtcligc Herrar Clcctorernes lista till wal af twännc Ledamöter, till Tabellers författande öfwer Rikets Lönings-stat, ifrän och med Är 1696 till närwarande tid, och bcfunnos dertill wara utsedde.
N:o lss.
Ltael von kstollksin, (Horsttrc I^uävi^, N:o 905.
Herr Lock, Lorktx I^uäviZ, j5f, werste.
Herr Irakverrkelt, Larl, uxläste följande till Protocollct: Tillägg och Förklaringar wid Fbrflaget om en nödig och mera allmän Läkare-wärd pä Landet; samt anmärkningar wid Medicinal-wärden för Armeen.
Dä Mäll- nu gifwes för Medborgare att fritt och utan inflytande yppa stna tankar och räbgbra om det allnänna bästa, mäste genom sjelfwa naturen af Samhälls-inrättningcn hwarje bemödande till det hclaS keständ och förmon icke ogillas, om det ock i anseende till framställningssättet skulle bära ofullkomlighetens stämpel.
Af denna anledning är det som Högloft.
Rid, Den 6 September. 159 Ridderskapet och Adeln behagat lämna ben upmärksamhel wld mitt den 18 ststl.
Aug. upläste Memorial, innehällande Förstag om en mera allmän Läkare-wärd pä Landet, att det blifwit begärt till trycket.
Wid dessa Förklaringars och Anmärkningars framgifwande i en sak af sä mycken wigk, har jag, icke misskännande huru litet min fbrmäga swarar emot min wilja att gagna, inhämtat anmärkningar och underrättelser af
Män, kända sä wäl för medborgerlig, het som kunskaper och erfarenhet uti här förekomma», de ämnen.
Att Läkare-wärden pä Landet för närwarande icke swarar emot ändamälet, bcwiscs nogsamt af erfarenheten.
Orsakerna till Allmänhetens benägenhet att tillita qwacksalware och till bess försummelse att l tid söka Läkares räd, ligga icke uti Läkare-konstens beskaffenhet. ven owisshct man i allmänhet plär tillägga denna Vetenskap, torde hos mänga wara ett skäl till mindre fördelaktiga begrep om densamma; men hwarförc skall man fordra en speculativ och mathems» tisk wisshct af Läkare-Wettenskapcn mera än af andra praktiska
Sch pä rön och uptäckter grundade Vetenskaper?
Bör Cconomiska Wettenskapens kännedom försummas derföre att Jordbrukaren med all kunskap, ärfarcnhet och ef» tertanka, icke wct när frost, hagel och eljest otjenlig tvädcrlck, insekter o. s. w. till äfwcntprs stola förstb, ra hans arbete.
Orsakcrnc böra sökas i bristande lätt och snar tillgäng pä Läkarc-räd, och ännu rädande fördomar och »vidskeplig tro pä ett blindt öde, pä öf, wcrnaturliga medel emot förmodade öfwcrnaturliga sjuk» domS orsaker; i) och att Folk - Lärarenas bemödande att ! r) Att sjukdomar komma af jorde», wattnet, trell, elfwor m° « . m. arv tänkesätt som til! och med yttras af sä kallade Ständs Personer. 160 Dcn 6 September. akt härutinnan uplysa, hittills haft sä ringa framgäng, torde förnämligast härröra af dcras okkmnig' het i Läkare - konsten och af bristande tillfälle att med erfarenheten och exempel kraftigare än med ord lära och uplysa.
Att tillräckelig Läkare - wärd pä landet ej katt annorlunda winnås än genom tillgäng pä Läkare-räd innom hwarjc Socken, är ostridigt; äfwen som att dä de, i hwarjc Län placerade fä och illa lönta Läkare 2) egentligen mäste grunda sin utkomst pä practik hos de förmögnare, de omöjligen kunna medhinna Allmänhetens hälsowärd, sä mycket mindre som de ofta äro pä flera mils afständ ifrån det ställe deras snara närwaro fordras.
Ätt förcstä en wi§ tillräckelig lött för en Läkare i hwar eller hwaran Socken, wore ett omöjlig och sä mycket orimligare utgift för Staten, som ändamälct bäst och utan Statens betungande kan winnås genom Läkare-wärdens handhafwanbe af Prefterskapet pä Landet. Hwart och ett Lands olika beskaffenhet och tillgängar mäste fordra olika anstalter, och ju mindre folkmängden är i förhällunde till Landets widd, ju angelägnare mäste äfwen folkmängdens bibehållande och förökning wara, i afseende pä landers odling och förswar.
Om det medgifwes att i fräga warandc förslag mcdförcr flera olägenheter — om till och med oförsedda förutsättas, sä torde likwäl de säkra och pätagliga förmäncrne deraf förticna all vpmärksamhet; hälst upfyllandct af Statens behof afen nödig Läkare wärd 2) En Prov.
Medicus har ros ghdr Bane» i lön, Men efta Sistrictce af 20 a ^,l och mer a!t wärda; någre, mc» Va långt när ej alla. ditrL as af sä kallade Medbielparv med ;z R:dr is tz. ärligt acfwvde.
Den 6 September. 161 wärd är af högsta wigt och pä dct närmaste förenat Moralenö fordringar med Politikens.
Wetteustaperne äro för mcnnisto-flägtct i den mott nyttiga soln de äro allmänt kända.
Läkare-Wettcnstapen förutsätter en wist grad af odling, om dest grunder stola med re, vighet kännas — om den med framgäng stall utbfwaS, sä fordras förtroende ä de sjukas sida, och Prcsterne sorn genom deras Embetcs beskaffenhet icke allenast hafira de mängfaldigaste relationer med sina ä, hörare, utan äfwen werka mäst pä menighetens öfwertpgelse, äro egenrcligm de svin i detta afseende snarast skulle gagna, om Läkare - WettcnstaprnS grundeliga lärande och utöfning skulle blifwa deras CmbctcS pligt.
Sä mpcket föcdommar och wibstcppclfe warit inännistostägtet stadliga i allmänhet, sä mpcket äro de det hwad Medicinen angär för hwarje lndividuS hälsa; det skulle dä bättre lyckas för Presterna att betaga sina ähörare de wilfarclser som medelst fördom om ett oundwikeligt öde, en witz föresatt dödstimma och dödssätt, hindra Menigheten att taga sig till wara för de wanliga sjukdoms - orsakerna : smitta, oförsigtighet, o, mättlighct o. s. w.; dct skulle lyckas bein, att öfwertyga om nyttan af Medicin och om faran af att anförtro sig ät qwacksalware, käringar och sä kallade kloka gubbar, att bewisa huru deras fördom emot Läkemedel och Läkare ofta härrör af en mistlpckad cur, som antingen blifwit för sent sökt eller kommit af den sjukas eget wärdslbsa sörhällande.
Tabellwcrkct skulle härigenom blifwa mera uplysande för Läkare. Läkare-wär, den gaf Presternc tilfälle att nogare känna sina ähörarc, se deras nöd och werkeliga belägenhet, och säledeS lättare ästadkomma hjelp och lindring.
Det jnti, ina sammanhang som räder emellan själ och kropp fordrar att den som stall stöta den förra- bör känna ben senare.
Hwilkcn Prest har icke uti ätstilliga sä kallaTredje Band. N:o 21, 22. dt 16L
Den 6 September. de casus conlcientiD önskat sig kännedom af LäkareWettenskapen?
Huru mänga sjukdoms orsaker och rätta fbrhäll aden skulle icke lättare pppas för och undanröjas af ben Läkare som tillika hade den sjukes förtroende som Prest.
Genom naturens och människo kroppens kännedom inser och bfwertpgas man kraftigt om GudS wishet, och förskär äfwcn redigare wista ställen l den Heliga Skrift.
Af hwad längre fram kommer att anföras, om Läkares bildande, torde äfwcn den förmän af detta förslag med säkerhet kunna wäntaS att derigenom säkrast och med minsta kostnad för Staten afhjclpes, sä wäl bristen pä skickeliga Läkare som den äfwen öfwerklagadc bristen pä dugliga ämnen till Prester.
Dä denna fullständigare Medicinal-wärd förutsätter flera utgifter, sä är Medicinal-Fondens förökande en nbdwändig följd deraf, hwartill följande utkast Zeke lärer kunna anses innefatta nägot särdeles betungande för Staten.
Till Kongl. Collegii-Medici och Provincial-Medicorum Aflbnings-Stnt, fria Medicamenter, m. m. utgick är i§5>8 — — — R:d.
Banco r6.
— Följande utgifter tllkomma:
Till so Stipendier tvid Unio verstteterna efter ivo R:dr hwardcra 5,200: Till Institutet för Under-Läkare 6,ooo: — >— Till fria Medicamenter — — 8,ooo: — Till lön för Z7 Provinclal^Mcdiri förefläs minst I8o tunnor Spanmäl in nattirLz eller deremot efter Transport Z6,Zs8: 16.
— Den 6 September. i6z Transport z6,ZsZ: 16.
Markcgäng swarandc pcnninge - tttN pbr ester 5 R:dr.
Banco tunnan Z 3,302 R:dr. hwaraf afdragas de nu Utgående Provincial-Medicorum och deras Medhjelpare löner 4,933 Rchr. 16 §. dä det ätcrstär —- — — 28,866: 32. — Summa 64,725:
Hittills har uti den för Medicinal-Werket anstagnc Stat, Utom den summa som under namn af Medicin Nal-Zond (ungefärligen 2,200 R:dr.) influtit, ärligen want upfört —I9,8os: ,— —- Nu förestäs att af de i Swerige och Norrländska Provinccrna befintcliga 65,234 4^ Mantal ett Medicinal-Zond till vfwanstäende behof ärligen utgöres af Z2 §.
Banco för hwarje Mantal, som gör — — 43,523: 1Z, 4 Återstoden 1401 R:dr. 34 §. 8 r:st. kan med säkerhet päräknas af Städerna, hwilkaS MantalSstrifne folknummer upgär till omkring 160,020 — — 1,401: 34. 8- Summa 64,725: — —- Det Hbgwördiga Prcst-Ständet, läsom närmast i tillfälle att inse och erfara nddmändighetcn af en förbättrad Medicinal-wärd pä Landet, har redan gifwlk bewiS pä betz nit och bercdwillighet till upoffringar för det allmänna bästa, genom Stagande af att betala en 164 Den 6 September. ökad afgift till Medicinal-Fonden samt till deltagande häruti inviterat sina rcspcctivc Mcdständcr.
Med flät förmodas att hwarZe Hemmans och Jordägare sinner denna afgift ganska lindrig emot den förmän att äga pälitelig Läkare-wärd för sig, hustru, barn» tjenstehjon, soldat, inhySingar, m. ff. manligen omkring 20 a zo pä ett Hemman wistande personer, hälst derigenom äfwen wärdén om soldatens hälsa l fält befordras.
Det är ingen anledning förmoda att detta förslag skulle medföra en större reqvisition af Läkemedel pä allmän bekostnad; snarare torde alla som möjligtwiS hafwa räd, betala de medel de sä lätt kunna erhälla och hwilkas nyttiga werkan de sätt erfara z); man ser att qwacksalware narra till sig betydliga firm, mor af Allmogen för deras skadliga kurer 4).
Dä Provincial-Medicus e) bchöfde göra sä mänga ock widsträckta resor som nu, kunde betydclig besparing winnås i rese- och dagtractamentS-pcnningar.
Men sjclfwa sakens natur fordrar mera fridel än hittils i wal af medicamenter som för allmän räkning förcffrifwaS, hwarfbre Medicinal-Fonden äfwen i betta afseende behöfwer ökas.
Läkaren inhämtar, dä han studerar Wet z) Om ut! hwarje Församling alla medicamenterne för Allmogen loa-s för en gemensam räkning, som betaltes af Socknens Maga;m, stulle detta förefalla Mindre känbart.