Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse bran vins-bränning, då densamma, enligt denna Författning, icke är tillåten, verkslälles af någon, ehvad han derLill eljest vore berättigad eller icke, bote han fyra gånger beloppet af den afgift, som för den dervid nyttjade bränvins-brännings-redskap, om den lofligen varit brukad, skolat erläggas, efter samma beräknings-grund, som i näst föregående §. säges, likväl så, att böterne ej må understiga 33 R:dr 16 sk.
Den, sorn belrädes att tillverka bränvin under den tid, då bränvinsbränningen, för något serskildt fall. blifvit af Kongl. Maj.t i Nåder inställd, skall böta fem gånger beloppet af afgiften, enligt ofvan stadgade beräkningsgrund; dock att böterne icke må understiga 50 R:dr Banco.
Nyttjar någon till bränvins-bränning, då den inställd är, redskap af större ryund, än den högst tillåtna, straffes han serskildt derföre, som i 35 §. säges.
Belrädes någon att utöfva bränvins-bränning med ostämplad redskap, skall han derföre, utom det ansvar, hvartill han, enligt denna och näst föregående §., i öfrigt kan hafva gjort sig skyldig, vara förfallen att böta 20 Riksdaler.
Uti alla i denna och näst föregående §§. omförmäldta fall, vare de vid förseelsen nyttjade redskap och det i bränneriet vid beslags-ti 11 fället befintliga bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, förbrutne; och vare den, som tredje resan begår någon af dessa förbrytelser, derjemte för två år förlustig rättigheten alt bränvin tillverka.
Med afgift, sorn i denna och näst föregående §., såsom beräknings-grund för böterne, omförmäles, förstås den i Tariffen utförda års-afgift. §. 37.
Skulle den hemmans-egare eller brukare, hvilken, jemlikt 1 Art. 5 §., är berättigad alt, på ett enda ställe, utöfva bräuvins-tillverkning för flere, nära hvarandra belägne, honom tillhörande hemman och lägenheter, beträdas att tillverka bränvin på annat ställe, än det af honom bestämdt uppgifna, vare lian förfallen till det ansvar, som i 1 mom. af 35 §. stadgas. §. 38.
Beträdes egare af Ältiks-fabrik att hafva, inom de byggnader, som för Ättiks-beredningen äro inrättade, eller med de pannor, som dertill begagnas, tillverkat bränvin eller afyttrat förbränna eller så kallad lank, skall han icke Expedilions-Utskotlets Förslag till und.
831 allenast vara underkastad här ofvan stadgadt ansvar för oloflig bränvins-bränning, hvarvid bötes-beloppet derutöfver tredubblas, utan ock förlora rättigheten att ättiks-beredning, såsom fabriks-näring, bedrifva.
Apothekare, som nyttja distillerings-pannor till större rymd eller antal, än tillåtet är, eller for andra än pharmaceutiska behof, skall vara sitt privilegium förlustig, och, för hvarje olofligen nyttjad panna, böta såsom för oloflig brän vins-bränning. §. 39.
Den innehafvare af bränvins-brännings-redskap, som öfverträder, hvad i 12, 13 och 19 §. §, är föreskrifvet, med undantag, på grund af 16 §. af hvad om hattens rymd bestämmes, bote hvarje gång, han dermed beträdes, 16 R:dr 32 sk.
Lag samma vare för öfverträdelse hvad i 23, 24 och 25 §.§. är stadgadt.
Befinnes någon, under den tid af året, då bränvinsbränning förbuden eller inställd är, samt, efter den dag, då försegling af bränvins-redskapen blifvit verkställd, innehafva oförseglad bränvins-redskap, bote dubbelt; vare ock i alla ofvanberörde fall bränvins-brännings-redskapen förbruten. §• 40.
När åtal sker för olofligt innehafvande af bränvins-brännings-redskap eller för oloflig bränvins tillverkning, ansvare mannen för hustruns åtgärd, änskönt hon förebära skulle, alt förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit; husbonde vare ock ansvarig för förbrytelser emot denna Författning, med undantag af förseglings brytande å bränvins-brännings-redskap, så vida visas kan, att sådant skett å den tid, då lian vistats å annan ort, och utan hans derom gifna befallning.
Är i slikt fall husbonde oskyldig, behålle han den honom tillhöriga redskap, hvars värde förbrytaren betala bör.
Om Bränvins-försäljning samt vilkor en och ajgifterns derför. §. 41.
Yid rättigheten till försäljning af bränvin i allmänhet, så i stad, som å landet, är fäsladt det vilkor, att förtäring deraf å försäljnings-stället icke må tillåtas eller ega rum, med undantag af Gästgifvaregårdar, Värdshus, Källare, Spisqvarter elller Närings-ställen, på sätt och med de vilkor, här nedan stadgas. 332 Expedilions-Utskottets Förslag till tind, Skrifvelse j N.-o 367. §. 42.
Försäljning af bränvin under
En kanna vare, så i stad, som på landet, icke lofgifven på andra ställen, än sådane gästgifvaregårdar, samt värdshus, källare och andra tillåtna näringsställen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå.
Är gästgifveri-hållningen fördelad emellan flere åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, som efter tour gästgifveriet besörjer.
Jordbrukare må dock obehindradt kunna till underhafvande och sådane personer, som hos dem förrätta arbete, försälja ett ringare qvantum, men icke under |:dels kanna åt en hvar.
Majlis Befallningshafvande ege alt, efter Magistratens och stadens äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderliga antal af värdshus, källare, spisqvarter eiler näringsställen, der, på sätt här ofvan sagdt är, bränvin må utminuteras, och hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att till dylik näringsrält antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande eller densamma i förskott erlägga.
Äfvenså tillkommer det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att å landet, sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande pastor och sock» lieman, samt, der så anses nödigt, äfven Härads-Rätt blifvit hörde, meddela tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer tillstånd, under ofvannämnde vilkor, till enahanda försäljning af bränvin, på obestämd tid, men icke utöfver ett år, å ett eller annat ställe, vid segelled samt vid sommar- och vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas; äfvensom, der behofvet för forsslande det synnerligen fordrar, vid allmänna lands- och farvägar; och ege Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derjemte att, vid förutvarande innehafvares afgång, eller då närings-rättigheten af dem förverkas, eller på derom af Pastor och socknemän gjord anmälan, efter omständi^heterlie, omflytta eller indraga sådana öfverflödiga värdshus, spisqvarter och näringsställen.
Pastor å landet vare pligtig att hvarje år, vid Wahlborgmässosocknestämma, inhemta socknemännens yttrande, huruvida något värdshus, spisqvarter eller näringsställe, med ofvannämnde minuterings-rättighet, inom socknen bör indragas, och i sådan händelse göra anmälan derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande.
Om vid Grufvor, större Bruk och Herregårdar samt Manufacturier värdshus för resande erfordras, och rättighet åstundas att under förutnämnde vilkor - Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse^
N.-o 367.
833 leor der utminutera bränvin, skall tillstånd för inrättande af dylika värdshus sökas hos Kongl. Majtts Befallningshafvande, sorn, efter Pastors och socknemännens hörande, derom förordnar.
Genom de i denna Förordning gifne sladganden om bränvins-försäljning afses icke någon rubbning af den försäljningsrätt, som distillerings-bolaget i Stockholm, enligt contract, tillkommer. §• 43.
Bränvin må väl i hela fastage, större eller mindre, försäljas, men icke utdelas elier utmätas å öppna farvägar eller offentliga samlingsplatser på landet i segelleder, i ut- och landthamnar, samt vid stränder, ej eller å torg, i hamn eller å öppen gata inom stad, icke eller vid marknad i stad och på landet.
Den häremot bryter, bote Tjugu R:dr Banco och blifve derjemte, vid hvarje slikt fall, förlustig det bränvin, han dit medfört. §. 44.
Den, som i minut försäljer bränvin, utan att dertill vara berättigad, bote första gången Tio R:dr.
Sker sådan förbrytelse andra gången, skall han plikta Tjuge R:dr.
Föröfvas dylik förbrytelse tredje gången, eller oftare, höte den tilltalade hvarje gång Fyratio R:dr Banco.
Är oloflig bränvinsförsäljning af art och beskaffenhet, att kunna hänföras till krog-rörelse, bote förbrytaren, som ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare det i försäljliingsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvaradt , beslag underkastadt och förverkadt till enahanda fördelning med böterne.
Till enahanda ansvar vare äfven den förfallen, som, utan att till bränvins-minutering vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta bränvin må i större eller mindre del inom hans hus förtäras.
Uti öppna salubodar, bodkamrar och på contor eller apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andre tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas.
Sker det, ligge i tväbote, emot hvad här ofvan för hvarje fall är stadgadt. §. 45.
Gästgifvare, Källare- och Värdshusvärdar samt Sp»sqvarters- eller Näringsidkare, som rättighet till bränvinsminutering innehafva, skola, derest de Dih. till R, St. Prot. i84f> to Sami. r Afd. io5 834 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 36y. försälja bränvin, utan att mat derjemte för den, det begär, finnes att tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning bär ofvan finnes stadgadt. §• 46.
Under Sön- och Helgedagar må bränvin ej försäljas annorlunda, än i minut å Gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider; och må alla sådane ställen under Gudstjensterne vara tillstängde.
Bryter någon häremot, plikte första gången Tjugu R:dr Banco.
Sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, bote förbrytaren Fyratio R:dr Banco hvarje gång; och vare, med undantag af Gästgifvare, hvar och en annan, som tredje gången återkommer, näringsrättighelen för alltid förlustig. §• 47.
Försäljer någon, som icke innehafver rättighet till bränvins-minuterings eller den, som dertill berättigad är, annorlunda än vid måltider åt spisande gäster, bränvin till en eller flere personer af den menighet, som är församlad vid Ting, Uppbördsstämmor, Mantalsskrifning, Mönstringar, Auctioner, Kronoskjutsningar, Skallgångar och andra sådane till större folksammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången Tjugu R:dr och sedan dubbelt.
Vid enahanda ansvar må ej eller under marknad bränvin i minut försäljas hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället utminutera bränvin, eller dertill hädanefter erhålla Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Länet, serskildt för^ hvarje marknad, meddelde tillståndsbref, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som behofvet möjligen medgifver. §. 48.
Beträdes någon, under den tid, han är under tilltal för oloflig bränvinsförsäljning, med fortsättning af samma förbrytelse, skall han för hvarje gång plikta det belopp, som för den ololliga brån vins-försäljningen, efter dess serskilda art och beskaffenhet, blifvit bestämd. §. 49.
Den, som bevisligen försäljer bränvin till en person, hvilken redan är synbarligen öfverlastad, bote 10 R:dr Banco, första resan, och sedermera 20
R:dr för hvarje gång, han sådan förbrytelse förnyar.
Skrifvelsej lY.o 367. 835 §. 50.
Å alla näringsställen i städerna skall, då minutering af bränvin der är tillåten, dörren icke vara läst; och må, vid ansvar, somför oloflig bränvinsförsäljning. utminuteringen icke annorstädes, än i krogrummet företagas.
På gästgifvaregårdar och andra tillåtna bränvins-minuteringsställen å landet må, då bränvinsminutering utöfvas, dörren till skänkrummet icke eller vara läst. §. 51.
Ej må någon, som utminuterar bi anvin, ega rätt till utbekommande af fordringar för det bränvin, han sålunda utlemnat på räkning eller credit. §. 52.
I fråga om åtal för oloflig bränvinsförsäljning, ansvare mannen för hustruns åtgärd, änskönt hon förebära skulle, att förbrytelsen utan hans vilja och vetskap tillkommit; husbonde vare ock ansvarig för dylik förbrytelse, vare sig att den blifvit begången af hans lagstadde tjenstehjon eller bränmästare och andre i hans arbete antagne personer, så vida visaskan, att sådant skett med husbondens vetskap och tillåtelse. §. 53.
Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke tillämpas å den, som under påstående tåg, med vederbörande befälhafvares eller kronobetjenings vetskap och tillåtelse, utgifver bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvit hos honom inqvarterade. §• 54.
Ej må köpare till vittne antagas, i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat; hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, alt bränvin blifvit tili andra personer, vid samma tillfälle, försåldt. §. 55.
Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, bör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passerat saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af Tullkammaren utfärdas, innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne, tillverkningsbevis; äfvensom, 836 Expedilions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N-o 367. när bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, slikt lillverkningsbevis bör varan åtfölja.
Äfven bör, då bränvin föres landvågen, till större parti än 60 kannor, detsamma åtföljas af elt lika beskalfadt tillverkningsbevis.
Uragtlåter någon, hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock skeppsbesättningens förråd, räknadt lill 4 kannor per man, ej inbegripes: vare det utan bevis förda bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkningsbevis eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning.
Finnes detsamma vara å utländsk ort Lillveikadt, straffes förbrytaren såsom för oloflig införsel.
Under forsling af bränvin inom landet vare det förbjudet, vid äfventyr af varans förlust och böter, såsom för oloflig bränvins-minutering, att till samma person på en gång försälja mindre belopp än 15 kannor. §. 56.
Allt hvad i denna Författning finnes stadgadt om utminutering af bränvin, galle äfven för andra brända eller distillerade spirituösa drycker. §. 57.
De gästgifveriet’, hvilkas innehafvare vilja i minut försälja bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, komma att för denna försäljningsrätt, utom den vanliga bevillningen, erlägga ifrån Sex lill och med Femtio R:dr Banco, samt tillåtna värdshus, källare, spisqvarter eller näringsställen ifrån och med Tjugu till och med Etthundrade R:dr, efter deras mer eller mindre förmonliga rörelse, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka icke allenast må, utan äfven böra bestämma en högre afgift, än den bär i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af den utmärkta betydenhet, att den, jemförelsevis med andra värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning.
Sådane gästgifveriet hvilka anses endast såsom skjutsombytnings-ställen och på denna grund äro ifrån bevillning, efter 2 Art.
Beviilnings-stadgan, fria, skola, derest de vilja begagna minuterings-rättigheten, erlägga minst 3 R:dr, med rättighet för Taxeringsmännen att denna afgift förhöja.
Den, som vid marknader, regementsmöten, atictioner och andra sammankomster, efter vederbörligt tillstånd, utöfvar sådan bränvinsminutering, äfvensom marketentare i garnisons-orter, bör vid Taxerings-Comitéerne åläggas lämplig bevillnings-afgift, i nion af sin rörelse; och skola, till upplysning i berörde afseende, de auetoriteter, sorn lemnat tillståndet, meddela vederböran - Expeditions-Utikollels Förslug till tind.
837 de ska t (sk rifvare underrättelse om de personer, som erhållit tillåtelse alt rörelse af ifrågavarande beskaffenhet utöfva.
Sjette Artikeln.
Föreskrifter j i afseende på Författningens verkställighet. §. 58.
Kongl. Maj:ts Befallningshafvande böra Öfver efterlefnaden af allt hvad i denna Författning stadgadt blifvit, hålla allvarlig hand; och skall det ovilkorligen åligga Krono- Stads- och Polis-betjente samt andre vederbörligen förordnade personer att förbrytelser deremot på det alfvarsammaste beifra, egande derförutan alla och en hvar rättighet att förbrytelser emot denna Författning angifva och åtala, undantagande barn emot föräldrar samt tjenstehjon, under den tid, de i tjensten äro, emot husbondfolk; men rättighet att, så i släderne, som på landet, anställa visitation och göra beslag tillkommer endast Kronofogdar, Lands- och Stads-Fiscaler , Länsmän samt andre af Justitiae-Canzlers-Embetet eller Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande förordnade personer, äfvensom Polis- och Slads-betjente i städerne, hvar och en inom sitt district, så vida ej, hvad Kronofogdar och Länsmän beträffar, desse, genom Kongl.
Majits Befallningshafvande, efter hos Kongl.
Majit föregången underdånig anmälan, blifvit auctoriserade att anställa visitation äfven utom deras district.
Då beslag göres, skall det ske i två tillkallade vittnens närvaro, och efter det bränvins-brännings-redskapens egare eller, i dennes frånvaro, hans på stället varande ombud, eller någon af hans husfolk, derom blifvit tillsagd; åliggande det nämnde publike betjente att, enär förbrytelser hos dem af andra angifvas, målen lagligen instämma och uLföra, dock på angifvarens äfventyr och ansvar, om angifvelsen saknar grund eller anledning, eller diktad är.
De fall undantagne, då bränvins-brännings-redskap finnas antingen 0- stämplade eller stämplade, till större innehåll, än egaren får dem bruka och hvartill han sig anmält, eller mera än en femtondedel större, än stämpeln utvisar, må, vid skeende beslag, hos någon till bran vins-bränning berättigad och i behörig ordning antecknad, hvarken panna utbrytas och jemte tillhörande redskap egaren fråntagas, eller rättighet till bränvins-tillverkning honom förmenas, innan, efter föregånget laga åtal, förste Domstol i målet förklarat redskapen förbruten, utan ege åklagaren blott, vid af honom gjordt 838 Expeditions-Utskottets Förslag till iind.
Skrifvelsej IV.o 067. beslag, att, till förekommande af förblandning eller förbytning, märka så beskaffad panna och öfriga redskap, medelst påslående af en tjenlig stämpel. §. 59.
Undersökning eller visitation, i afseende på öfverträdelser af det, som i denna Författning är stadgadt, så väl om bränvins-tillverkning, som om bränvins-redskapens innehafvande och försegling, må alla tider på dygnet anställas uti brännerier, kök, brygg- och bageri-stugor samt andrerum eller byggnader, hvilka för bränvinsbränning eller omdistillering af bränvin kunna begagnas.
Beslagare, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd, dem lagligen tillkommer, böra vid dylika tillfällen synbart bära på sig deras brickor eller andra för dem påbudne tecken, eller, i brist deraf, deras fullmagter eller förordnanden, hvilka alltid, innan visitation eller beslag göres, skola på stället uppvisas; vare likväl ordinarie, i orten kände och boende, Krono- och Stads-betjente frikallade ifrån skyldighelen att deras behörighet till sådane förrättningar styrka.
Ingen må, vid 33 R:dr 16 sk.
Banco bot, vägra beslagare att på ofvanberörde ställen visitation företaga; desse vare icke eller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes, så vida visitationen icke företages emellan klockan nio om aftonen och fem om morgonen, då, i händelse någon förbry telse icke skulle finnas vara begången, beslagaren bote 33 R:dr 16 sk.
Banco, egarens ensak.
Våldföras vid dessa och dylika tillfällen Krono- eller Stads-betjente eller andre tillförordnade beslagare, eller sker våld, i anledning af redan gjordt beslag, eller föröfva beslagare sjelfve våld i oträngdt mål, gånge dermed såsom Allmänna Lagen i 18 Cap. 8 och 9 §. §.
Missgernings - Balken, jemförde med Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779 för slika fall utstakar.
Skulle under den tid, bran vins-bränning är tillåten, beslagare vilja anställa undersökning om pannerymden, vare han skyldig, om pannan nyttjas, när han sig i detta ändamål infinner, att afbida tiden, då den afrunnit, så att undersökningen icke må för panne-egaren medföra olägenhet eller skada. §. 60.
Om någon af de betjente, som bör vaka öfver eflerlefnaden af denna Författning, sjelf bryter deremot, förmedelst olofligt innehafvande af brän - Expeditions-Vtskottets Förslag till tind.
Skrifvelse, N.-o 36j, 83g vins redskap, bränvins-tillverkning eller försäljning, vare han förfallen till dubbla böter och miste tjensten. §. 61.
Beträdas de i 58 §. omförmälde betjente eller de, som förordnas att bränvins-brännings-redskap under försegling ställa, med vårdslöshet och försummelse i deras skyldigheter och i den tillsyn, dem åligger, öfver hörsammandet af hvad här föreskrifves, må de, efter omständigheterne, alldeles eller på viss tid af vederbörande ifrån tjensten skiljas, eller ock varda belagde med det i 1 Cap. 7 §.
Utsöknings-Balken utsatta ansvar. §. 62.
Alla i denna Författning utsatte böter fördelas sålunda, att Församlingens fattige tillfaller en tredjedel och målseganden, derest lian saken vid Domstol sjelf utförer, två tredjedelar.
Varda förbrytelserne hos Fiscaler eller Krono-betjente eller andre för tillsynen behörigen tillförordnade personer augilne, samt målen af dem, på sätt 58 §. innehåller, instämde och utförde, då skall målsegande-rätten eller två tredjedelar af böterne till hälften emellan angifvaren och åklagaren fördelas.
Bränvins-brännings-redskap eller bränvin, som, jemte de käril, deruti bränvinet förvaras, förbrutits, skall fördelas på enahanda sätt; börande så val redskapen som bränvinet och kärilen på offentlig auction försäljas och beloppet i saköres-längden redovisas; hvadan ock .vigten af kopparen eller den metall, hvaraf annars redskapen består, skall med auctions-protocoll bestyrkas.
Till redskap, som förbrutne anses, räknas brån vins-panna med kittel, pannbröst, hatt, pipor, slang och annan afkylnings-redskap, roäskvärmare och rectifications-apparat samt hvad konst-redskap som helst, dock ej till större del än, som olofligen nyttjas elier innehafves. §. 63.
Biter skola gälldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker, med förvandling endast af bristen; börande församlingens fattiges rätt icke förr utgå, än målseganden sin andel njutit.
Vid böters förvandling, som skall ske till fängelse, svare emot böter, till och med 1() R:dr 7 dagar från 10 25 14 d:o „ 25 50 21 d:o „ 50 ICO 30 d:o 84® Expedilions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 36".
,,100 15o 45 dagar „ lcO 200 60 d:o eller två månader o. s. v.
Ej må dock någon, för bristande böters tillgång, iner än ett Ar i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra.
Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas.
I de fall, då förbrytaren, jemte böter efter denna Författning, äfven ålägges böter för sabbatsbrott, böra förstnämde böter först uttagas, och, i händelse tillgång till sabbatsbrottsböterna saknas, skall förvandling deraf ega rum, enligt de grunder, som allmänna Lagen 5 Cap. 4 §• Slraff-Balken utstakar. §. 64.
Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämde afgifter, fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering och taxering af allmänna bevillningen är föreskrifven.
Besvär öfver Kongl. Majrts Befallningshafvandes beslut i frågor om tillåtelse till bränvinsförsäljning i minut, äfvensom angående omflyttning eller indragning af värdshus, spisqvarter eller näringsställen, så väl i städerne som på landet, anföras hos Kongl. Maj:t genom vederbörligt
Departement, inom den tid, som för besvär öfver Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes beslut i Politie-mål stadgad är.
Förbrytelser emot denna Förordning böra, sa i stad, som på landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de släder, der Polis-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas.
Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada, §. 65.
Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af bränvin i minut eger ruin, i försäljnings-rummet anslaget, vid bot af Tio Riksdaler Banco.
IIvad i denna Författning förordnals, skall tjena till efterrättelse ifrån och med början af år 1842, F o r - Expeditions-XJlskoltets Förslag till und.
Skrifvelse j IV.-o 367. 8} t Form 11 laire till Mätnings• och Stämplings-bevis å Bränvinsbränningsredskapen N:o linnet, hvaraf redskajen är förfärdigad.
Mynningen» diameter.
Bottnens diameter. nen till mynningen.
K _0:
"El ►t» n po D El ef a 5~ p *"*i ty 0 Luckor och öppningar på hatten.
Tillverkarens namn och hemvist.
Reparerad.
Tillverkad.
Kopparslagarens stämpel.