Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon inwänder, at de större Hemmantalen skulle winna genom Koppstatten och här vO 632 Den 27IuUr. och dex nägot af de mindre derigenom förlora; men detta inkast häfwes lätteligen genom gradationer af Koppskatt.
At den redan bestämda Pannerymden efter Hemmantal bör förblifwa sädan, som den är, torde wara rättwist; emedan i annat fall, til exempel r dels Mantal nära beläget en Stad, der mycken Bränwins - afsättning more lätt, skulle kunna winna mera än manga Hemman tilhopa pä et afiägsnare afständ.
Detta ofullkomliga Utkast til et annat beffattnings-sätt för Bränwins-bränning, än det förr warande, underkastar jag Högloft.
Ridder ffapets och Adelns wisa pröfning:
Jag har blott welat framställa nägra skäl efter min öfwertygelse. läenninZ Lbristlan Scbmitterlörv.
Grefwe körner, Larl Stellan, yttrade sig ej bestrida Herr Sckmitteilövvs förtjenst;ban wore en uplyst och kunnig
Man; men Herr Grefwsn kände at han nu mera wore bortrest, och hemstälde, huruwida det wore ordentligt at Memorialer uptagas frän dem, som ej wore Riksdagsmän.
Herr Uotblied, Larl kreZric, tilkännagaf at Herr Scbmitterlörv före sin bortresa afckemnat det nu upläste Memorial, med anhällan, at det mätte i sinom tid blifwa föredraSit.
Efter Den 27 IZulii. 83z Efter någon korrt öfwerläggninq, hwart Memorialet borde remitteras blef detsamma til Allmänna Beswärs- och Oeconomiä - Utskottet förwisadt.
Grefwe ^törner, 6öran erindra at i Riddarhus-Ordningen mätte observeras, det frän Riksdagen bortreste eller annars främvarande Ledamöter icke borde fä inlemna Dictamina och Memorialer.
Uplästes följande Memorial af Herr k rönings vercj, Larl 6u8lg,t: Wördsamt Memorial!
Dä för första gängen jag upträder säsom Talare inför det Ständ, hwllket mera lysande igenom en förening af uplysning, Talanger och Patriotiska tänkesätt, än Rangens och Bördens förbländande glans, ibland flere utaf sine medlemmar igenkänner Fosterlandets Demosthener, wäntar jag det skonsamma öfwerseende af min ofullkomlighet, som kanske aldrig wägrades nägon, säledeS icke eller Unglingen, utan förut pröfwad förtjenst, enär hans syftemäl är lika med hwarje rättffaffens Medborgare, at äfwen i sin mohn til allmänt och enskildt wäl bidraga.
Med en sädan tillförsigt skyndar jag, at förnägre ögnablick fästa Högloft.
RidderffapetS och Adelns upmärksamhet wid ett ämne, som med detta syftemäl har ett indirect sammanhang, eller wid:
Beskaffenheten af Rikets Allmänna Fängelser, eller fä kallade Lronshäckten.
— Och ehuru det skall sära hwarje Åhörares mensk - SZ4 Den 27 Iuirr. lrghetskänfla och gora en obehaglig Sönträsk emot Nationens ägande hyfsning och uplysNing framför Barbariska Nationer, wägar jag likwäl en swag copia af denna pä rysligheter sa rika Tafla, och anser mig belönad, om blott de sistnämnde kunna föranleda till mcnffligare förändringar, utan at de skola päkallas, eller blifwa följder af hwarje Medborgares rättwisa och billiga fordringar, i ett efter Rättsgrurrder inrättat Samhälle.
Nästan alla Rikets allmänna Fängelser äro inrättade i Länens Kongl. Slott, eller der sädane ej finnas, i nägra publique, pä en del ställen för andra ändamål egentligen upförde Byggnader.
En del arv af sten, de öfrige af träd och alla mera like förwaringshus af de mildaste och mäst grymme Rofdjur, än af warelser med förnuft begafwade.
Innom desie ofta underjordiska och mörka hälor igenfinncs en utan urskiljning hopwräkt talrik samling af olyckliga rnedmenniskor af bägge konen, hwilka, fastän deras Borgerliga warelft genom brott och ogärningar, för nägre helt ock ballet, och för andre endast till en tid uphört, likwäl i följd af illa organiserade anstalter, twingas till förening r ett slags Samhälle.
Den blott mitztänkte och angifne, men ännu icke under ransakning stälde personen finnes införd til sällskap med den redan öfwertygade och dömde Mördaren, bewakad lika härdt och i samma rune med Dräparen och denne äter med Tjufwar !och Fridsförstörare.
Och änteligen den, som begätt ett brott med upfät lika nefligt rned den , som til ett sädant en - Den 27 Julik.
Z3S dast warit mer eller mindre mäklande; och uti hwilket tilständ befinnas desie uslingar innom detze ryfliga boningar?
Jo merendels genom 0- afbrutet wistande i underjordiffa, för dagsljuset otilgängeliga — kanske äfwen sällan öpnade hwalf/hindrade til och med frän blotta be tragtandet af en ofta för alltid fönmrkad frihet, och förutan åtkomst til naturens pä men, niskokroppen i fysiskt afseende sörmvnligt werkände inflytelse.
Genonl utdunstningen ifrän kalla och fugtiga murar, och instängd pestialifi luft, förwisiade om förr eller sent inträffande rubbning af kroppens functioner och deraf upkommande sjukdomar.
Genom brist pä tilräckeligt och tjcnligt lifsuppehälle saint hwarje mindre nödig beqwämlighet, ofta beroende af deras Wäcktares större eller mindre medlidsamheiskänfia, beräknad egen bergning och enskild winst pä uslingens bekostnad, samt dess sistnämndes härda och omenffliga behandlande, och öfwerflöd af plägande, centncrstrmga fjettrar, lemnade til ros ät hunger, wanwärd och en gränslös men härdande förtwiflan.
Och fluteligen genom twungen sammanlefnad nied känflolöse och i moralifft afseende mera oförbätterlige kamrater öfwerlemnade, antingen ät deras smädelser eller tjenstagtige och förekomrnande underwisning om försökte utwägar, til undwikande af answar för ett redan begängit, och utöfning af ett nytt bsfstycke: en handtering, hwilken desiutom blifwer de flestes efter lösgrfwandet, enär de merändels dä genom utständne ffamliga och olämpliga straff ädragit fig allas afffy, och i denna belägenhet, , förutan annan utwäg, at pä hederligt sätt bereda fig en nödwändig utkomst, säledes blott ä, ga det fria wal, at Lilgripa deras fordna närings - 536 Den 27 Julik. ringsfäng, eller i hunger och elände omkomma.
Mä det tillätas mig bifoga denna teckning mera uplyste och erkänds författares., deribland af den äldrige och erfarne Riddersman, bwilken lika känd för Filosofisk skarpsinnighet, som utmärkt och agtad för fine Patriotiske dygder, ännu i denna stund hedrar detta Lfwerläggningsrum.
Och denne Författares mälning af Hänqelserne i allmänhet" är uti desi förträsseliga
<Vm den offentelrga wärdén i hänseende til folkets seder och"hälsa rc. sälunda: "Wid ämnet om ett Folks seder, ädrager sig Fängelfernes tilständ och Fangarnes bemötande mycken upmärkfamhet; Fängelser äro egenteligen icke annat än förwaringsrum, men uti wart Europa, som i anseende til uplysning och mensklighet sä mycker söker uphöja sig öfwer andra werldsdelar, hafwa dock intil wär tid fängelferne nästan öfwerallt, enligt d.en utmärkte menniskowännen folian ltiovvLetls wittnesbörd, warit de mest ohyggeliga nästen, ofta underjordiska och fugtiga halor, försedde med smä gluggar i stället för fenster, merändels utan sängställen eller hwilolafwar, utan sängkläder och ibland utan halm, eller endast med ny försedd , dä den förra blifwit söndersmälad eller nprutten.
Dä Fängarne nödgas ligga med sine .gängkläder, sä blifwa de snart söndertrasade och öfwerhöljde med ohyra.
Ofta blifwa til tretio personer inpackade uti ett ruin af medelmättig storlek, utan bänk eller stolar at sitta uppä.
Rummen hafwa sällan eller aldrig blifwit rvädrade eller rensade efter förut warande mi§- däda - Den 27 Julli. 6Z7 hädare, om de ock nägonsin blifwit ledige.
Genom en klen föda, ofta elakt watten, brist pä ombyte af linne och kläder, jämte stanken af den instängde luften, som stundeligen blifwit mera skämd af allas andedrägt och utdunstning, förwandlas snart den fristaste hy til gulblek och lifskrafterne aftyna med detsamma innom fa dagar.
Dertil komma ännu osnygge latriner, om eljest nägra finnas.
Äro händer och fotter flutne med handklofwar och black, jämte kanste ännu cn rosenkrans omkring halsen, sä mäste all hwila wara en sädan usling betagen.
Skörbjugg, stabb, utsot, wattensot. rötaktige och ofta högst smittosamme fängelsefebrar förstöra längt flere i deste ohyggelige boningar, an Skarprättarens hand, och dä de sjukna, blifwa de pä fä ställen stiljda frän de frista och försedde medtilräckelige läkemedel eller nägon annan wederqweckelse.
Wedermälen gifwes ock, at nästan alla Ledamöter i en Domstol, sä wäl som Åhörare blifwit smittade af Fängar under pästäende förhör, samt at de fläste deraf tilsatt lifwet.
Fängwaktares snikenhet har ofta minstat det lilla, som Staten bestätt desta uslingar, och annan omensklig medfart har ännu mera förwärrat deras öde.
De som haft Lilgäng til penningar, hafwa utan swärighet wunnit bewägenhet af Fängwaktaren, hwilken tillika gemenligen warit Krögare, eller åtminstone för bewekande stal beredvillig, at staffa dem frist förtäring.
Deste Fängar tilbringa tiden med fylleri, dobbel, swordom, lättja och allahanda liderlighet.
»Manligt stall ock wara, at en med penningar försedd nykommen, mäste med en wälkomna undfängna de der förut warande Fängar.
Brist 5ZF Den sy Iu!ir. pä utrymme har ock ibland wättak, ak innom samma wäggar blifwit Fängar af, bägge könen, samt äfwen barnaföderskor, minderärige och gamla, blott anklagade eller under Ransakning och pä bekännelse insatte, samt lösdrifware eller för mindre brott til rättelse uppä kort tid häktade, ja, ibland sädane bpsatte, hwilkas enda förebräelse warit armod, tilsammansförde uti et salskap meo de mest förhärdade bofwar och lifstidsfängar-
Deste ställen, som skulle bringa förbrytaren til dygd och rättelse, blifva således skolor för de grofsta laster, häldst den största skälmen gemenligen warit den qwickaste, som mest kunnat roa med sine illistiga anläggningar och konstgrepp.
De för misttankar och ringa förseelser msatte undergä pä det sätt et rysligt och ibland längwarigt straff, innan de blifwit sakfälte, ja ofta wida större än hwartrl de sedan laglikmätig! dömmas kunna/' v. s. w.
Och af den förr omnämnde Engelsmannen ijyliLn tllovvarch hwilken är war i Swerige och uti sin ok rbo llrisons, anförer"
"Mt han här i almänhct funnit enffildta hus "snyggare än i Dannemark, men fangelserne der"eniot i almänbet ohyggelige och mörka, med et ^häl i dörren, och at Waktmastarne faldt brän"win, och fängarne warit gula och utmärglade "af ringa föda."
§ Deste upgifter torde ensamme wara tilräckelrge», at för hwar och en bewisa, ohyggelig heten - Den 27 Julik.
5z9 heten i wära förwarings anstalter; men huru mpcket afffpwärdare lära de anses, nar man betänker at äfwen en oskyldig, men misttänkt och högaktad Medborgare mäste undergä detta wanhedrande öde, och förwaras liksom den grof, sta mihdädare, intil dest hans ostuld, först ef, ter en ofta längwarig undersökning blifwit genom Lagen bekräftad; och derjämte inser, at en emot bans lidande swarande ersättning eller uprättelse, hwarken är stadgad eller tänkbar och möjclig at utgöra, när inlupne leterande omständigheter gifwit anledning til hans häcktande?
Utom det at jag sjelf flere gänger bertil warit et ömmande asyna wittne wid bi, wistande af brottmäls ransakningar, har jag äfwcn en gäng njutit det tilfredsställande nöje at genom et formeligt beflut fria en olycklig, hwilke» mifitänkt at hafwa pä et eller annat sätt utur wägen röjt en wcrkeligen saknad och, oagtadt almänna cfterlpsningar, ännu i denna stund hwarken död eller lcfwande äterfun, nen tjenstekamrat, häcktades, och först efter fem Mänaders wistande tilsammans med Answar och skälmar i Upsala Läns rysliga Slvtts-häk, te, utgeck derifrän med alla sakkännares grun, dadé öfwertygelse, at hafwa oförtjent warit of, fer för en euplyst och illa organiserad Poliee-- magts Arbiträira wälde, men beklageligen för, utan en med sin wanära, misthandling och g§, nom en längre sjukdom utständne lidande jämn, förlig uprättelse; och om sanningen häraf witt, na ej mindre de i wälet hällne Protokoller än det 540
Den 27 Iu!ii. dek siutliga af Öfwer-Rätten gillade Utslag, utom andre inträffade lika beskaffade händelser.
Ingen förnuftigt tänkande lärer kunna bestrida at styddslagarnes fordringar i en Borgelig
Stats inrättning äro de enda och hufwudsakelige, hwilka böra ligga til grund wid stadgandet af de yttre former som böra iagttagas och följas wid utöfningen af dessa Lagar.
Och desse äro wid den del af Rättegången som försäkrar om deras oemotständeliga werkan pä hwar och en brottsting, utan at tillika nägonsin sätta oskyldig Medborgare i wäda, förnämligast: at en blott angifwen mäste anses och behandlas såsom oskyldig, intil dess motsatsen blifwit bewist: at til utöfwande deraf
Domare-magten äger at med tilräckelige twängsmedel werka en personlig inställelse til offentelig undersökning, men at desse medel stola genom en för alla känd Lag stadgas, och ej wara härdare än de, som endast försäkra derom at Lagen ej beröfwas sin werkan: at der det namgifne brottets beskaffenhet i Lagen förutsätter säsom straff annat än förlust af ägcndom, mäste den redan fasttagne utan upstof af wederbörande Ämbetsmän höras, och af dem bestämmas, om anklagelse äger ruin eller icke; och sluteligen, at dä en anklagad i Statens ögon alldeles icke kan anses lika med en brottsling, följer deraf, at den anklagades förwar endast bör wara säkert, icke Nesligt eller detsamma, som innesluter den efter - Den 27 I"!ri- 54r ter offentlig
Ransakning sch Dom erkände brottslingen.
At igenkänna motsatte följder af desse en del fordringar, realiserade uti wart Fädernesland blir ej swärt, dels i hwad jag förut upgifwit, samt den wid angifvelse och häktade avanlige — nog allmänt kände prans at Länsoch Fjerdingsmän, de fleste i saknad af sundt förnuft — än mer af Lagkundskap, fängsla och til allmänna Fängelser införpassa angifne personer, utan undantag, och förut, genom mera kloke och magtägande Ämbetsmän, inhämtad kännedom om deras större eller mindre brottslig, het, och om häktande ens äger rum eller icke, dels uti de om detta ämne utkomna Författningar.
— Granffom de sednare och wi skola med möda igenfinna nägon, som ä alla förrberörde rättsfordringar haft nägot werksamt afseende , sä snart de widrört det wanliga hindret, kostnaden; men wid en del snarare gjordt inffränkningar i den wisserligcn goda afsigt: at befästa allmänt lugn; men hwilket enär det är bexedt pä bekostnad af enffildtes, utaf det allmänna garanterade rättigheter, innefattar en uppenbar contradiction, och för ingen del stär at förena med Samhälls - inrättningens enda och stora ändamäl: allas frihet och säkerhet under Lagarne.
Enär jag nu anmärkt dels det ohyggeliga, dels det rättstridiga i wärdén af en dels blott angifwen, dels redan förwunnen brottsling, torde - 542 Den 27 Juli?. de ej anses öfwerstödig en upgift utaf det manliga antalet af pä en gäng i Rikets allmänna Fängelser inneflutne och pä sädant sätt förwarade personer; och efter de til Justitiä - Caneellers Embetet insände fänglistor utgjorde förledit är deras antal, oberäknade Fängarne ä Fästningarne, i Etädernes och nägre Häraders enstildta häckten, omkring Sjuhundrade stycken.
I följe af allt detta förmodar jag hwarje Medborgare, som med känfla af mennistans wärde tillika ömmar wid desi misiöden och lidanden, stall inse nödwändigheten af ett förbättradt stick i wäre förwaringsanstalter och nya bestämda reglor för deras organisation sä wäl i afseende pä deras yttre form, som deras tillämpning til förekommande fall, men härwid möter mig förmodeligen det wäntade inkast hwarifrän kostnader til desie reformer ssulle tagas
Jag erkänner desi betydenhet och beklagar
Fäderneslandets oförmögenhet til werkställande af hwarje stort och nyttigt företag; men tror äfwen at denna kostnad hwarken stulle blifwa betydlig och omöjlig at utgöra, dä med förbättringen smäningom forfares t. er. af ett Läns Fängelse i sender, och det hwartännat eller tredje är; och monne i en
Lid dä man sä ofta sett, at kostnaden ej afsträckt eller hindrat upresandet af Tempel för lupen och fäfänHan, man borde förwänta ett sädant inkast, da fräga är om resningen af nägre för den lidande menffligbeten?
I älla fall böra desie betänkligheter ej hindra Rikets nu församlade Ständer, at föreflä och upgifwa huru förändringen borde blifwa, men öfwerlemna til wär Nädige och ömmande Konungs omsorg» - Den L?
Julli. 545 sorg, at densamma sanctionera och i en mera gynnande tidpunkt i werket ställa.
Med den rätt Regeringsformens 89 § tillägger mig, dristar jag således öfwerlemna Högloft.
Ridderskap^ och Adeln deste ^ tankar tillika med bifogade Förslag under anhällan om remist deraf til Riksens Ständers Allmänna Befwärsoch Occonomiä Utskott, at detsamma närmare utreda; och en wördsam önskan, at min motion mätte af Högloft.
Ridderskapet och Adeln anses för hwad den bär stämpeln af:
Ett nitfullt men kanske mistlyckadt bemödande at förskaffa Foster> bygdens hittils, ofta utan egit jörwällande, wanlottade och misthandlade medlemmar ett mera rättwist och menskligare behandlande.
Säsom Nord-Amerieas fordom tryckte , nu sjelfständige Söner , hafwen I räddat ett älskadt Fädernesland fran en annalkande och säker förstörelse, samt med egen fara och en ädel sjelfförsakelse sönderbrutit förtryckets och fördomarneö tunga fjettrar.
Med bibehållande af samma Fosterlandskänsla skolén I säkert fullkomna
Edra päbegynta wärf och innom det urgamla Swithiods bygder äterföra Swi° thiods äfwcn gainla men gyldene älderH samt i gruset af hwarje förstörd Bastille, och frie, för wäldct trygge Medborgares tacksamma hjertan, för Eder odödlighet stadga ett minne, waragtigt genom sekler och affwida högre wärde än deu prunkande marmor, som sä ofta stafwarför efterwerlden toma ock blodiga bragder eller baljer Despotens och dest fege Slafwars föraktade sioft- Stockholm den 17 Äulii 1309. (i. 6. kröliinxsverä.
För, S44 Den L7 Iulir.
Förslag för Inrättningen af nya Allmänna Fängelser:
(Obs. Härwid tilkännagifwes, at flere delar häraf, äro af den i Memorialet omnämnde Författare.) §. r. Uti hwarje af Rikets serskildta
Län ssola uprättas Fängelser, häldst af sten, efter det Byggnads-förslag, som, proportioneradt efter hwarie Läns behof, af någon kunnig Architect uprättas, och efter et deröfwer af wederbörande Landshöfdingar och Riksens Ständers Fullmägtige infordrat och afgifwit utlätande af Kongl. Maj:L til iagttagande fastställas. Z. s.
Til plats för flike byggnader ssola utsökas högländta och öppna ställen; och om beqvämligen sä sse kan, stranden af nägon ä eller flod; dock med iagttagande af den försigtighet, at wattenfiöde ej kan ssada dem, eller kängfluttande stränder förorsaka, at ängor oftare upstiga och göra luften osund. Z. 3.
En sädan Byggnad bör innehälla mindst Mnne Wänmgar.
Den undra eller jordwänin-- gen
Den 27 645 gen endast bestä af öpna hwalf eller Arcadcr ä midten och rum för Waktb tstningen wid flyglarne.
Den andra med en Corridor langö hela Byggnaden utgöres af hwälfoa mindst sex alnars höga och länga ruin, ä sidorne för gröfre mitzgärningsmän:
Och den Z:dje för mindre brottslingar, äfwen med en Corridor och rum af samma storlek; och sluteligen om behof, wet sä fordrar, med en mindre öfverbyggnad, tjenlig, at derstädes innesluta gäldbundna och , för begängne mindre brott til fängelsestraff dömde personer, eller sjuke brottslingar. §. 4.
Utom hwarje Fängslse-Byggnad ffall anläggas en stenmur eller ock, derest tilfälle dcr> til ej gifwes, et större trädplank af minst ätta alnars högd, häldst i qwadrat, och af den omkrets, at fängarne kunna i en, efter deras större eller mindre brottslighet jämnkad ochafstiljd rymd deraf, hafwa tilräckelig rörlighet, och pä anordnade tider hämta frist luft; samt förses med Latriner och starka sä beskaffade Portar, at de ej kunna öfwerklättras. §. 5.
Til hwarje rum för fängar stall finnas et högt upsatt och med Ventil försedt fönster Bleckbeslagen och medelst säkert läs eller bom bewarad dörr.
Kakelugn af tegel med dörrar och spjäll.
Och säsom beständiga Inventarier: Andra Band.
V7:o 69, 70.
En 848 Den 27 Julik.
En säng med tilbehör af en större och mindre Buldans festing, stoppad med nöthär, en Filt och twänne par Lakan, en Stol, Bord, et stenkrus, Handfat och twänne Handdukar, sä at ombyte kan ske. §- 6.
Destutom stall lil hwarje fängcs beklädnad under arrest - tiden, beständigt finnas, En tröja och wäst af walmar med Buldansfoder, längbyxor af samma stag. Twänne Blängarns stjortor.
Twänne par Ullstrumpor.
Twänne larfts halsdukar, En hatt och et par läderskor, samt för transporter wintertiden en Kappräck «f walmar. §. 7- Uti et sä beskaffad! rum sär ej mer än en fänge inneslutas och wid intet fall flere än twänne; derest icke wid förstnämnde händelse serstildte bewekelsegrunder förekomma, säsom, at bägges brott är af mindre betydenhet, eller at de med hwarandra äro i en nära slägtskap; dock stall detta alldrig ankomma pä Waktbe. tjeningens, utan pä wederbörande Ämbetsmäns förutgängne pröfning. §. 8- Rummen böra wara hwitlimade, med golf af Tiljor och fyllning derunder, til förekommande af swamp.
De stola minst hwararman dag af Dea 27 Julis. 84? af Betjeningen rengöras, och om tilfälle gifwes med hackadt gran- eller enris förses; under wintertiven eller eljest inträffande köld dageligen eldas: och til förtagande af osund och skadlig luft, ängan af saltpetter-syra i rummen understundom anwändas.
Ej mä wid answar af längre esser kortare fängelse-tid, fänge innom et sädant rum, med boijor eller fängsel af hwad beskaffenhet som häldst beläggas, eller Waktmästare och Betjening fänge med hugg och stag bemöta; utan är fänge upstudsig och uppä tjenlige förmaningar sig icke rättar, stall det äligga dem, at anmäla detta förhällande för deras förman, hwilken dL äger, at pä et lämpeligt, men med enskildt säkerhet öfwerensstämmande sätt, derom förordna. §. lo. Betjeningen stall wara stylvig, at genast anskaffa de nödtorfter til lifsuppehälle och ostadlige tidsfördrif, säsom matwaror, Böcker etc., dem fänge honom ombetror, at för kemnade egne medel anskaffa, derest de äro attilgä.
Men ej tillätit, at til dem försälja eller för deras räkning upköpa Bränwin eller säda, ne starka drycker, som til fylleri och utswäfningar föranleda. §. n. Warder fänge sjuk, stall han genast af weder - 548 Den 27 Julik. wederbörande Provincial-Medieus besökas, och om sä ffe kan, antingen sipttas uti sjukrummen- eller ock om han är ensam, ä stället pä Lästa möjeliga sätt wardås och med Läkemedel samt andre nödtorfter efter behofwet förses.
Warder han i sädant tilständ död, förfares dä med honom efter allmän Lag; äfwensom r alla öfriga fall. §. r2.
Dä fänge blifwit dömd, fär ingen wara med honom i samma rum innesluten, utan stall wid sädan händelse den tillika med honom in inneslutne, i et annat rum fipttas likasom wid fängelse - straffs werkstauande samma ordning bör iagttagas. §- IZ Landshöfdingen äligger noga tilspn häröfwer hafwa, och förseelser häremot sjelf eller genom wederbörande Domare och Ämbetsmän beifra — äfwen är han förbunden, at til winnande utaf nödige ansedde förbättringar, eller ej ulräckeligen anstagne medel för werksiälligheten, intil dest nägon serskild Fond blifwer anslagen, wända sig directe til Kongl Maj:t, som derom genom Dest och Rikets Stats-Contoir i sistnämnde fall förordnar.
Under läsningen af detta Memorial ankom en Deputation frän det Högwördige Pre. Fe.
Den 27 Julik. 849 ste-Ständet, anförd af Herr Ordens-Biskopen Doctor Nurra^,'som anmälte sä wäl
Ståndets i anledning af Kongl. Majus i dag meddelte Nädiga Proposition , fattade, soin flera andra tagna Beslut, hwaröfwer Herr Biskopen derjemte affemnade behörige Protocolls-Utdrag, hwrlka nedanföre i detta Protoeoll finnas intagne.
Sedan denna Deputation afträdt, äierkom Ridderffapets och Adelns Deputation under Hr Grefwe Larl Norner, som förmälte, at dä Preste-Ständet nu sjelf lätit tilkännagifwa sitt Besiut, i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition, äterstode blottat nämna, det Borgare- och Bonde-Ständet nu warit med samma ämne sysselsatte.
Derefter fortfors til flut med läsningen af Herr I^röniii^svtircl8 Memorial.
Grefwe Norner, Larl 8teIlLN, yttrads sig, at Herr k,röniliA8vär63 känsla wore ratt beskedlig och wärdig ; men om han nägon gäng gjorde Herr Grefwe» den äran, at hälsa pä honom i hans Län Wez-iZ, sä kunde han sjelf erfara at de fängslige ej skäligen borde klaga öfwer nägon mot menffligheten stridande bebandling.
Herr Grefwen kunde ej känna hurudant förhällandet wore annorstädes, men trodde, at mänga förbättringar i sednare tider skett.
Emedlertid wore det nägot obehagligt, at se Ämbetsmän i allmänhet attaqueras, och ansäg Herr Grefwen detta mäl egentligen ankomma pä Kongl. Majus afgörande.
Hero SSo ven 27 Julik.