Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag bestrider den föreslagna förhöjningen i tullen på denna nödvändighetsvara; helst den lill betydligaste mån drabbar den fattigare folkklassen, hvilken nog är tryckt förut, och emedan förhöjningen synnerligast tyckes hafva till föremål, att bereda Regeringen stora och opåräknade öfverskott på tullmedlen. 474 Deu 3o October e. ni.
Hans, E.xccllence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag, rörande tullen å koksalt.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt afslå berörde förslag.
I anledning häraf förnyade Hans Excellence den först gjorda framställningen lill bifall å Utskottets förslag.
Och förklarade Hans Excellence i följd bärof, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln således bifallit Utskottets förslag.
Jag anhåller, att min reservation måtte blifva i protocoliet antecknad, och att jag underlåter att begära votering endast derföre, alt jag vet, att saken i alla fall af Förstärkt Statsutskott skall afgöras.
Herr Dalman_, TVilhelm Fredrik:
Jag förenar mig i Herr Cederschjölds reservation, emot den förhöjda tullen å salt; och jag begagnar delta tillfälle, att äfven reservera mig emot det beslut, som på för - D e n 3o O c t o b e r e. m. middagen togs rörande ökad tull å fiskvaror.
Ty att lindra de förmögnares skatter på det lägre folkets bekostnad, är stridande mot de principer jag anser Lagstiftaren i ett fritt samhälle böra följa.
Under åberopande af min reservation i Utskottet, får jag instämma i Herrarne Cederscbjölds och Dalmans yttranden.
Friherre Åkerhjelm,:
Jag instämmer med Utskottet i afseende på användande af mcdeltull å socker, och tror knappast, att det finnes någon varuartikel, der det är mera angelägit att få medeltull; men jag måste dock för sockerbruksidkares sanna väl föreslå en ändring.
I förslaget står, att tullen på allt socker skulle blifva skilling.
Men vi hafva i Taxan äfven en sort socker, som kallas Havana Terres, och som sällan kan skiljas från krossadt lumpsocker, hvilket nu har en särskild tull af 5 skillingar.
Härigenom hafva många oredor uppkommit, ehuru Havana Terres lill obetydliga qvanliteler inkommer.
Jag bar derföre ansett, alt Havana Terres borde hänföras till samma cathegori som krossadt lumpsocker, och jag bar hämtat styrka för denna mening af sockerbruksidkarne sjelfve.
Jag föreslår således, att medeltullen endast antages för rätt socker, Mascovade eller brunt, Cassonad 47 6 Den 3o October e. m. eller Terres och Tetis samt hvitt Pudersocker; och att den tull, sorn nu är utsatt på krossadt Lump, äfven må bestämmas på Havana Terres; å hvilket förslag jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Herr <Skogman:
Jag instämmer i den hemställan Friherre Åkerhjelm gjort, att nemligen särskild tull må fastställas på krossadt Lump- och Havana Terres-socker.
Jag instämmer äfven till alla delar i hvad hvad Friherre Åkerhjelm yrkat.
Utskottet hade i första Betänkandet föreslagit olika tull.
Det har sedan blifvit ändradt, på de skäl Utskottet anfört, men jag fruktar att Utskottet blifvit missledt.
Äfven jag har sökt upplysningar i detta ämne, hvilka öfverensstämma med dem Friherre Åkerhjelm lemnat.
Jag vill blott nämna, att Utskottet i första Betänkandet föreslagit 4 skillingars tull på lumpsocker; och jag hemställer derföre, om icke Havana Terres och krossadt
Lump bör bestämmas till 4 skillingars tull.
Äfven jag tror denna tull kunna bestämmas till 4 skillingar, ty qvantiteterne, som inkomma häraf, äro så obetydliga, att det ej bar inflytande på höjning eller minskning i tullintraderne.
Jag instämmer således i Herr Thams framställning.
Den 3o O c t o b e r e. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till
Lila 11 å Utskottets förslag rörande tullen å socker.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapel och Adeln fann för godt godkänna Utskottets förslag med den förändring, att införseltullen å Ilavana och krossadt Lumpsocker må bestämmas till 4 sk. för hvarje Skålpund.
Herr Marcks von Wurtenberg hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande:
I afseende på den föreslagne medeltullen å ull får jag anmärka, att om förbudet emot utländske klädens införsel upphäfves, måste fabrikanten upphöra med sin rörelse, och han kan åtminstone ej då erlägga någon tullafgift på ull, vare sig hög eller låg.
Tillätes till och med införsel af ull alldeles afgiftsfritt, skulle en sådan fördel likväl ej sätta honom i stånd att under närvarande förhållanden täfla med utlänningen.
Bibehålles åter förbudet emot klädens införsel, då blir förhållandet annorlunda; och under sådan förutsättning, föreslår jag en tullafgift af i sk. på den grofva eller corn - 478 Den 3o October e. m. missullen och 4 s^- P°> den fina och finare.
Att göra någon skillnad emellan rnedelfin och den aldrafinaste ullen, skulle under närvarande förhållanden endast leda till en onödig omgång; och kanske ej inbringa till Staten mer än någre få Riksdaler om året.
Uppå derefter gjord framställning, blef Utskottets förslag till lull å ull af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Jag reserverar mig emot beslutet, på de grunder jag tillförene anfört.
Angående speciella Tullbestämmelser i Taxan för särskilta slag af Trädvaror, nemligen: för Bjelkar, platta , af 11 tums bredd, 5 tums tjocklekj 5 h 8 alnars längd, per stycke 2: 6.
(,utgörande hälften af tullen för bjelkar om 8 tums fyrkant, till och med i5 alnars läng £) — B j elkar, platta, af g tums bredd och 5 tums tjocklek, per stycke 1: 6. (fika tull, som för spar rar, längre eller kortare af y tums fyrkantig — Bjelkar, platta, af i3 tums bredd, g tums tjocklek, 5 ci 8 alnars längd, per stycke 3: 6. ('lika med hälften af Taxans stad - Den 3o October e. m. 479 gande för bjelka/' om 11 tums fyrkant till och med i5 alnars längd.) för B räder, af högst tums tjocklek och y alnars längd, per tolft 2: 6. ( endast half tull mot hvad Taxan för enkla bräder af samma längd utsätter — Bräder, af 1 tums tjocklek och y alnars längd, med högst y tums bredd, per tolft 2: 6. (hälften af den tull, som för bräder af samma längd erlägges f Friherre Åkerhjelm:
Jag anhåller, att få göra en anmärkning vid de 5 trädvarudimensionerne.
Anledningen, som Utskottet uppgifver, är visserligen en ansökning af ett Handelshus här i Stockholm, att få bestämmelser utsatte på dem, med anmälan, att om tullen skulle sökas i likstämmighet med förra artiklar i Taxan, de skulle blifva belastade med så dryg lull, att Huset ej kunde emottaga reqvisitionen.
Tullstyrelsen uppgjorde och ingaf då ett underdånigt förslag, innefattande egentligen allmänna grunder för andra dimensioner än sådana, som uti Taxan äro intagne, och af den beskaffenhet, att de kunde assimileras med dem, som i Taxan finnas bestämde, och den yttrade afsigten ernås.
Följden biet' äfven, att Konungen gillade grunderna, och Huset erhöll tillfälle att begagna reqvisitio - 48o Den 3o October e. m. nen.
Men på det tillfälle må öppnas åt en hvar, sora erhåller reqvisitioner på sådant trädvaruslag, hvilka ej finnas i Taxan, tror jag, att det vore lämpligare att antaga såsom förslag i Tulltaxan dessa allmänna grunder, som Styrelsen framställt, i stället för de speciella, som för ett visst Handelshus beviljades; då kan Tullstyrelsen sedan tillämpa förenämnde grunder på hvarje exportörs af sådane slags trädvaror angifning.
TullStyrelsens underdåniga förslag lydde sålunda: 1:0
Att bjelkar eller balkarsamt sporrar af furu och gran, må kunna utföras både liksidiga och platta; 2:0
Att bestämmelsen i Tulltaxan af berörde trädvarors fyrkant eller dimension tvertöfver betecknar fjerdedelen af deras totalomfång midtpå, (hvarigenom, t. ex. en bjelke, som på arne motsatta sidor innehåller ia tums tjocklek, och på de a öfriga endast 8, komrae att vid tullklarering behandlas lika med en bjelke, hvars alla 4 sidor tvertöfver innehålla hvardera 10 tum); 3:o Att, i analogi med hvad Taxan redan medgifver för halfbräder eller afsågade bräder af 4 alnars längd och derunder, vid förtullning af bjelkar om blott 8 alnars längd eller derunder, arne sådane anses motsvara en af lika omfång om x5 alnars längd; samt 4:o / Den 3o October e. in. 481 4-*o Att till half bräder räknas bräder, hvilkas tjocklek ej öfversliger en half turn, eller som, med 1 tums tjocklek och högst 7 alnars längd, icke innehålla större bredd än 7 tuni.
Jag skulle således hemställa, att, i stället för de 5 speciella trädvaru-bestämmelserne, nyssberörde allmänna grunder med deras dimensioner kunde framdeles få tjena till grund för alla sådana förlullningar.
Jag för min del har visserligen ingenting emot hvad Friherre Åkerhjelm yrkat; men då jag har anledning förmoda, att 3 Stånd bifallit Utskottets framställning, i hvilket fall det är sannolikt, att den blir den gällande, så anhåller jag få upplysa om ett skriffel, som här förekommer.
På sidan 63 slår; ”bräger af högst i| tums tjocklek.”
Det bör vara: en half tums tjocklek.
Det torde vara nödvändigt, att få detändradt, emedan det gör en betydlig skillnad.
Derjemte får jag tillkännagifva, att i den dernäst följande parenlhesen, der det står: endast half tull emot hvad Taxan för enkla bräder af samma längd utsätter, bar BorgareStåndet gjort det tillägg, att det skulle heta af samma längd och bredd.
Äfven detta tillägg anser jag nödigt.
Jag förenar mig med Friherre Åkerhjelm deruti, att de allmänna 47 H. 3i 482.
Den 3o Octo ber e. m. grundcmc för Taxan böra intagas i Förordningen; men jag hemställer, om icke detta heldre bör ske i underråttelserne, än i sjelfva Taxan.
Jag finnér intet hinder, att införa de allmänna grunderne i sjelfva Taxan under artikeln trädvaror, inom columnen.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition lill bifall å Utskottets förevarande förslag.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt, alt, i stället för den af Utskottet föreslagne tullprocent
A de 5 artiklarne bjelker och bräderj gilla det af Friherre Åkerhjelm framställda ofvanberörde förslag.
Herr af Billbergh anhöll, att det af honom anmärkte skriffel, mätte, utan afseende på det beslut Ridderskapet och Adeln nu fattat, rättas, enär det i annat fall skulle kunna hända, att Rikets Ständers slutliga beslut i ämnet, genom de öfrige RiksStåndens bifall till Utskottets felaktigt framställde förslag, blef oriktigt, och icke öfverensstämmande med hvad åsyftadt varit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalk en erinrade, att då Ridder - Den 3o October e. m. 483 skåpet och Adelö redan för dess del afslagit Utskottets förslag, erfordrades å Ståndets sida ingen rättelse eller vidare åtgärd dervid.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade derefter, att då Utskottets senare Utlåtande endast upptog de artiklar i Tulltaxan, emot hvilka, vid föredragningen af Utskottets först meddeldte Betänkande, anmärkningar inom RiksStånden blifvit gjorde, samt Ridderskapet och Adeln hittills inskränkt sin pröfning af den speciella tullbestämmelsen till Utskottets senare Utlåtande; finge Hans Excellence nu hemställa, om Ridderskapet och Adeln godkände Utskottets först meddeldte Betänkande, i hvad angick den speciella tullbestämmelsen i Taxan, i alla de delar, hvaröfver Ridderskapet och Adeln icke redan fattat beslut.
Örn underrättelserna vid Tulltaxan.
Angående Utskottets förslag^ att Fabriks- och HandtverksSocieteternas
Ombud må öfvervara varustämplingenj och å piacatstämpeln teckna sitt namn.
Jag kan icke frångå den anmärkning jag gjort emot Utskottets förslag i donna del, och hvilken jag linner, att Utskottet icke undanröjt.
För 47 II 3t* 484 Den 3o October e. m. slaget kan icke verkställas, derföre att det icke kan anbefallas fabriksidkarne och deras ombud, att infinna sig vid dessa varustämplingar.
Det är blott verkställbar i Stockholm, der man äger fabriker för alla slags tillverkningar.
Äfven jag skulle önska, att en sådan controll, som Utskottet föreslår, kunde vinnas; men när man icke alltid kan erhålla fabriksidkares anteckning på afstämplingen, blir controllen blott partiel, och anstalten skadlig, och då hemställer jag, hvartill förslaget skall tjena.
Skulle meningen åter blott vara, att Tullverket Borde visa en loj^aute, medelst tillåtelse för hvilken fabriksägare som helst, att öfvervara afstämplingen, så instämmer jag gerna deruti, men får i det fallet föreslå den förändring i redactionen, att det må slå hvarje fabriksägare eller dess ombud fritt, att å packhuset öfvervara afstämplingen, och tillse, alt dervid ordentligt tillgår.
Utskottet har håde i allmänna Tidningar och en mängd anföranden i BondeSlåndet funnit directa angifvelser emot Tulltjensteman, i afseende på stämpling af fabriksvaror.
Derföre har man önskat finna en utväg, hvarigenom dessa Ilerrar måtte kunna öfvertyga sig om sitt misstag; och det är af sådan anledning Utskottet föreslagit, att det må vara dem fritt att bevista stämplingen.
Utskottet har icke fästat sig vid sjelfva angifvelserna, utan en - Den 3o October e. m. 485 däst velat gifva tillfälle, att motarbeta de missbruk, som de, obcvist, bekyllt Embetsman att utöfva.
Jag skulle gerna instämma med Utskottet, om jag kunde åläg» ga dessa fabriksidkares ombud, att deltaga i varustämplingen; men då de icke sortera under GeneralTullStyreisen, och förslaget dessutom endast kan verkställas i Stockholm, hvilket skulle åstadkomma en mängd af olika stämplingar, så skulle delta blott ge anledning till oreda, i fråga om hvilka varor voro underkastade beslag eller icke, och man skulle för sent ångra sig, sedan författningen hunnit medföra sin skadliga verkan.
Hvad misstanka på Tulltjeustemännen åter beträffar, så kan den, äfven med detta förslag omöjligt förekommas; ty onx man förutsätter det troligaste som bänder, att fabriksidkarne blott periodiskt gå till packhuset och öfvervara afstämplingen, emedan de, af andra göromål äro derifrån hindrade, så lärer ingen kunna hindra dem, att tro och säga, att det derstädes icke gått rätt till, när de varit frånvarande.
Föröfrigt är Controllverket organiseradt med sådan noggranhet, att det skulle fordras en hel utgrening af bedrägerier bos flere Tjenstemän vid Tullverket, för att opåtalt kunna fortsätta falska afstämplingar.
RevisionsContoirels hufvudsakliga pligt är att granska journalerna från alla Packhus och Tull» 486
Den 3o October e. m. kamrar i Riket, och alt jemföra dem med manifester, connosseraenter och förpassningar.
Denna tjensteförrättning medför äfven för RevisionsContoirets
Tjenstemän en tillökning i de tjensten åtföljande inkomster, och de hafva således dubbla motiver, att med yttersta uppmärksamhet härvid förfara.
Att så verkligen äfven tillgår, vågar jag tryggt försäkra.
Ilans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg, att, på sätt Friherre Åkerhjelm yrkat, det af Utskottet föreslagne stadgande borde i så måtto förändras, att Fabriks- och HandtverksSocietcternas medlemmar må, om de sä för godt finna, sjelfve, eller genom ombud, Öfvervara varustämplingen, och tillse, huru dervid tillgår.
Angående Utskottets förslag att, enär uländsk vara i förädlad form exporteras, den för rudimaterien utgifna tull må till Fabrikanten restitueras.
Utskottets raisonnement, äfven en följd af min anmärkning, innehåller en afsigt att uppmuntra exporten, Den 3o October e. m.
487 oell tillika ett förslag för verkställigheten.
Jag anser dock detta icke kunna utföras, åtminstone icke med någon slags säkerhet.
Alt restituera den tull på ett råämne, som införskrifvaren t. ex. nedlagt i ett stycke calico; huru låter det sig väl göra?
Med hvilken säkerhet kan det väl styrkas, alt han bestämt nedlagt detta råämne i den förädlade varan, utan en inqvisitorisk undersökning i hans fabrik, till hvilken man icke en gång äger rättighet.
Man nödgas då antaga hans egen uppgift för giltig, och på den grunda beloppet af reslitutions-sumraan, som af Statens medel skall utgå.
En sådan grund för Statsutgifter måste vara oförenlig med den säkerhet, som dervid bör äga rum.
För öfrigt gå öfver hälften af våra väfnader lill Finland, utan att för dem erlägges någon tull, och om exporthandeln af inhemske fabrikater lönar sig, så uppmuntrar den sig sjelf.
En förnuftig fabrikant afsätter sin vara, blott der han finner vinst.
Att dessutom encouragera utförseln af varor, som vi sjelfva för våra inhemska behofver nödgas införskrifva ifrån utlänningen, leder lill föga eller intet resultat, hvilket redan premierna på ved hafva visat.
Det är i anledning deraf jag vågar anhålla, att detta förslag måtte helt och hållit förfalla, och proposition till afslag derå framställas.
Ilerr af Billbergh:
Jag uppträder ogerna för att tala emot en man, hvars prin« 488 Den 3o October e. m. ciper jag i öfrigt högaktar; men i striden emellan grannlagenhet och grundsattser, måste den förra gifva vika för de senare.
Af nila medel till täflan ined utlänningen i verldshandeln, der Staten icke har råd att utgifva exportpremier, finnes intet verksammare, än restitution af tull.
Yi hafva redan en export af toppsocker för 5o å 60,000 R;dr, och af tobak för 100,000 R:dr.
Detta bevisar tydligt, att vi kunde komma till en nyttig täflan med utlänningen.
Genom beviljande af drawback förlorar Staten icke något, emedan införselbeloppet måste höja sig i samma mån, som den förädlade varan exporteras.
Om vi nu t. ex. införskrifva 1 million skålpund tobaksblader; men genom restitution af tull kunde förädla och exportera 4 millioner skålpund, så vore det likgiltigt, om den förädlade varan ärafinländsk eller utländsk production.
Då man antager, att den inhemska productionen af tobak icke svarar emot behofvet, måste deraf följa, att i samma mån, som exporten af förädlad tobak ökar sig, i samma mån måste äfven importen af utländska tobaksblader öka sig.
Qvantiteten af råämnen uti den förädlade varan känner hvarje näringsidkare, och således vore controllen härutinnan icke svår.
De näringsidkare, sorn anse skyddstullen vara en graf åt näringarna, böra i min tanka aldraminst motverka detta förslag.
Jag hemställer således, att Utskottets åsigt i denna del måtte bifallas. Den 3o O c t o b e r e. m. 4^9 Friherre Åkerhjelm:
Jag har icke kunnat förändra min öfvertygelse, genom Herr afBillberghs utlåtande.
Orsaken härtill är, att denna restitution omöjligen kan verkställas med den säkerhet, som för General» Tullstyrelsen är nödvändig, för att icke begå orättvisa, antingen mot Staten eller mot varuägaren.
Jag kan åtminstone icke göra mig begrepp om, huru mari skall kunna följa en rudimaterias öde, och bestämma, till hvad belopp hon. ingår i den förädlade varan, när man icke sjelf är dess tillverkare.
Den 6 Junii e. m. 301 Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition, lill sjelfva meningen, vore fullkomligen lika med tredje punkten i förevarande Betänkande, samt dessutom icke allenast öfverensstämmande med den i ämnet förelupne discussion, utan ock vid det hos Hans Excellence hällne sammanträde, dervid en stor del af Ridderskapet och Adeln varit närvarande, blifvit aftald och öfverenskommen, ansåg Herr Grefven Hans Excellence hafva med fullt skäl framställt berörde proposition.
Friherre Cederström j Ulricj anhöll om proposition till bifall af tredje punkten i Betänkandet, med tillägg af det förslag han för en stund sedan skrifteligen framställt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att det representativa MyntCapitalet måtte till det belopp, som blir en följd af den nu föreslagne regleringen, intill nästa Riksdag oförändradt qvarblifva i rörelsen circulerande.
Ropades starka Ja och Nejj samt Votering* Herr Påhlman:
Jag får förnya min anhållan om proposition i enlighet med tredje punkten i Betänkandet; hälst den af Ers Excellence framställde proposition ingalunda, på sätt Herr Grefve Mörner yttrat, är lika med Betänkandet, utan tvärtom derifrån ganska skiljaktig.
Jag kan icke underlåta hysa den förmodan, att fyra månaders arbete af 72 g02 Den 6 Juni i e. m. personer skäligen må anses äga det värdey att det kan nyttjas uti en proposition häldre, än hvad vid en conclav ofta nog hastigt öfverenskommes.
Hans Excellence Flen' Grefven och Landt-’ Marskalken yttrade, det han, utan att i någon måtto medgifva, att den af honom förut framställde proposition vore emot formen stridande, likväl ansåg sig, i anledning af den förefallne öfverläggningen, böra till justering framställa följande voteringsproposition:
Den som bifaller att det representativa MvntCapitalet, till det belopp, sorn blir en följd af den nu föreslagne regleringen, oförändradt må qvarblifva i rörelsen circulerande, så att det permanent hvarken ökas eller min-^ skås under tiden, skrifver Ja.
Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej kommer RörelseCapitalet i Banco- och RitsgäldsSedlar, inberäknadt Disconternes 3-proCentsSedlar och Assignationer, till den numeraire det utgjorde Ultimo December 1814» att» utan arbitrair förändring, intill nästa Riksdag förblifva oberoende af de eventuela bidrag Riksens Ständer nu kunna Den G Junii e. m. 303 besluta till Magazinslnrältningen och lånen pä exportabla eflecter.
Gustaf: I Utskottens Betänkande förekomma orden: den nu föreslagne regleringen.
Emot proposition derå protesterar jag, och anhåller om den Eders Excellence först gjorde.
Genom den sist framställde nu ifrågavarande, skulle alla 14 punkterne i Betänkandet kunna pä en gång antagas.
Det förefaller mig omöjligt, att Högloflige Ridderskapet och Adeln kan vilja i beslutet om tredje punkten intaga något ord, som hindrade en fri pröfning af de öfrige punkterne, eller kunde, som man säger, binda händerna vid deras afgörande.
Det vore visserligen icke förenligt med Ståndets värdighet.
Jag anhåller alltså, att propositionen icke må äga något sådant ord, och anser öfverflödigt, att göra något vidare förbehåll för min pröfningsrätt i de öfriga punkterne.
Friherre TVirse’n:
Den anmärkning, som de tvenne siste värda Ledamöter anfört, förtjenar visserligen uppmärksamhet.
Det vore alldeles mot ordningen om, genom bifall till tredje punkten, man skulle binda sig i pröfningen af de följande.
Jag vågar öppet förklara, att Utskottens mening icke varit sådan; men erinrar, att det som nu är förhanden utgör blott en resumé: hvadan man bör tillse sjelfva Betänkandets innehåll tillika. /}<?« C> Junii e. m.
Hvad har utgjort föremål för Discussionerne? ingenting annat än elen generella frågan om RörelseCapitalet; och tredje punkten innehåller ju derom blott, att det permanent må hvarken ökas eller minskas.
Men derföre står ju öppet i detaillerne att flytta från det ena till det andra: att alldeles utesluta det ena föreslagna anslaget: och deremot öka ett annat, eller göra alldeles nya dispositioner.
Jag anser sålunda för min del att, oaktadt Ridderskapet och Adeln bifaller denna punkt, bestämmes derigenom dock blott RörelseCapitalets oföränderlighet, icke dess fördelning; men att det likväl är angeläget, att detta preliminaira bestämmande af maximum föregår, emedan man eljest icke vet, hvad man har att fördela.
Jag nödgas bestrida Friherre Boije rättighet, att dictera Ja-propositionen.
Han må endast justera Nej-propositionen.
Då Ja-propositionen är fullkomligt enlig med Betänkandet, anhåller jag, att den må utan någon förändring antagas.
Jag yrkar, att uti beräkningen af RörelseCapitalets belopp icke må ingå andre sedlar, än sådane, hvilka hafva gemenskap med Banken.
Med all aktning för andras öfvertygelse, lärer väl Ridder - Den 6 Junii e. m. 305 derskapet och Adelns beslut angående
Betänkandets pröfning punktevis dock icke kunna ändras.
Det är således icke möjligt, alt vi genom denna punkt äfven kunna afgöra de öfriga.
Discussionen har dessutom icke innefattat annat, än hvad med RörelseCapital borde förstås.
Frih er re Boije:
Så länge inom detta Stånd ordning gäller för något, så måste den också lika iakttagas å båda sidor.
Jag har icke bestrid t motsidan, att justera sin proposition; men när dervid den olaglighet anses förefalla, att man tillika vill öfverskrida det ämnes gräns, som man endast har att afgöra; när man derjemte vill rycka till sig förmågan, att lägga band på pröfningen i andra ämnen, som ännu icke förekommit; då är det min, och hvarje Ledamots rätt, och dertill säga Nej.