Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har blott sagt, att jag icke hörde någon begära votering, förrän efter det den andra propos:n af Hr Gr. o.
Landtm, blef framställd; men deraf har jag icke dragit den slutsats, att votering om Utsk:s förslag ej vore både möjlig och laglig, och jag har således icke sökt att undanhålla någon votering.
Såsom mig synes, äro här frenne meningar i fråga; man önskar nemi. antingen bifall till BancoUtsk:s, Gr. Cronhjelms eller Hr af Ekenstams förslag.
För mig synes således, att, i likhet med den form, som för några dagar sedan iakttogs, vi först böra afgöra, huruvida den af Gr.
Cronhjelm eller den af
IIr afEkenstam föreslagna propos. bör utgöra contra-proposition till det i betänk, framställda förslag.
Jag anhåller derföre, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos., om antingen Gr.
Cronhjelms eller Hr af Ekenstams förslag bör blifva eonlrapropos.
, emedan i annat fall endera af dessa meningar ej skulle äga möjlighet att göra sig gällande.
Jag får till alla delar förena mig med Gr. v.
Cronhjelms som Hr af Ekenstams propos. tyckas hafva flera anhängare, och således torde icke någon annan utväg blifva, än att först anställa votering om hvilkendera af dem skall blifva contra-propos.
Kär detta blifvit utrönt, få vi votera om bifall till Utsk:s betänk.
Mig synes, att här icke varit ringaste fråga om surpris.
IIr Gr. o.
Landtm, har först framställt Utsk:s förslag och derefter sagt sig icke hafva kunnat urskilja, antingen nej eller ja var rådande.
Dernäst har Hr Gr. o. Landtm, framställt Gr. Cronhjelms propos., och efter Hr Gr. o.
Landtm» förklaring, att han tyckt ja vid besvarandet af 10 11. l1 i3o Dt 11 J ti I i f. m.
Henna propos. vara rådande, begärde jag votering.
Nn återstår, huru saken skall behandlas.
Att Gr.
Cronhjelms propos. kommer att vara med, är gifvet, då voteringen blifvit begärd på grund af densannnas besvarande.
Att Utsk:s förslag ej kan helt och hållet uteslutas, är lika klart, och då jag begärt voteringen, torde ej heller den af mig yrkade propos. kunna uteslutas.
Då återstår ingen annan utväg, än att, såsom Gr. v. Fersen föreslagit, först afgöra hvilkendera af de i stället för Utsk:s förslag uppgjorda redactionerna stall blifva contra-proposition, och derom begär jag, att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa propos.
Om man skall följa den naturliga ordningen, har Hr v.
Troil ganska rätt deri, att första voteringen bör hafva till föremål Utsk:s betänk., och då bör conträr propos:n blifva:
Vinner nej, skall genom särskild votering afgöras, hvilketdera af de öfriga här gjorda förslag kommer att antagas.
Jag behöfver såsom bevis för riktigheten af denna ordning endast erinra derom, att om ja vinner, behöfves ingen annan contra-propos:n, och vi komma till beslut med en votering.
Både med afseende på R. o. Ad:s tid, eller för att undvika 2:ne voteringar, och med afseende på formen får jag vördsamt fästa uppmärksamhet derpå, att det tillägg, Hr af Ekenstam föreslagit, helt och hållet afser
I i:te punkten, hvilken ännu icke kommit under öfverläggning.
Jag tror således, att endast TJtsk:s och Gr.
Cronhjelms förslag böra komma i fråga vid denna votering.
Boye har i sin framställning sjelf angifvit, hvarföre han har orätt.
Han har framställt, att om ja skulle vinna, skulle contra-propos:na ej komma under pröfning; men som det lärer vara vår rätt att få dem under pröfning, lärer det vara nödigt, att vi först votera om contra-propos:n. Gr. Frölich:
Om, då Hr Gr. o. Landtm, hade gjort sin första propos. till bifall å Utsk:s betänk., någon hade begärt votering, hade otvifvelaktig! derpå bort följa, att, såsom Frih.
Boye begärt, contra-propos. blifvit:
Vinner nej, kommer målet att genom förnyad votering afgöras.
Men jag kunde ej upptäcka, att någon då begärde votering, utan den begärdes först, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaret på Gr.
Vid sådant förhållande tror jag, att vi kunde undvika en sådan votering, som, i fall nej vunne, kunde lemna rum för flera andra voteringar öfver de öfriga propositionerna, och att vi i stället borde, såsom Hr Lefren föreslagit, votera om hvilket förslag skall antagas till contra-propos., under förutsättning, att Utsk:s betänk, blifver ja-propos.
Jag har ej begärt ordet för att
Dc 11 34 Juli f. m. bestrida, det Utsk:s betänk, ina blifva ja-propos.; men jag hemställer till Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet, huruvida det ej vore nödigt att laga närmare kunskap om Hr af Ekenstams propus., på det vi ina se, i hvad mån den rörer nite punkten, innan fråga blir om dess antagande.
Boye: Gr. Cronhjelm har följt sitt vanliga sätt att, utan afseende på grundlighet, eftersträfva qvickhet; ty är det väl grundligt alt säga, det rättigheten att pröfva de ifråga var. contraproposlna blefve afskuren, då dessa skulle komma under pröfning, i fall nej vunne vid första voteringen, och den, som önskade antaga någondera af dem, således endast behöfde votera nej?
Jag öfverlemnar till livar och en att bedöma, huruvida ett sådant yttrande innefattar grundlighet, eller bara qvickhet.
Jag skulle gerna vid detta tillfälle afstå från allt anspråk på både grundlighet ock qvickhet; men jag vill deremot hålla mig till grundlagens föreskrift och göra den siste värde talaren uppmärksam på, att om hans förslag lyckades, skulle han sedermera icke få Hr af Ekenstarns af honom tillstyrkta förslag under pröfning, och i sådant fall skulle inträffa, att han , i motsats af hvad som skedde i går aftons, då hela Ståndet bad honom derom, komme att helt tvärt frångå sin egen propos.
Jag skall icke bry mig om den nya qvicka kastningen, som Gr.
Cronhjelm gjort, utan blott uppläsa 54 § Riksd.Ordn., som innehåller:
"Uå propos. till fattande af ett definitivt beslut öfver en Konungens framställan, eller ett betänk., eller en af enskild riksdagsman väckt fråga är med ja och nej besvarad, och anmärkningar i saken under discurserna gjorda, bör propos:n inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under discurserna, skiljas i flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särskildt anställas.
På lika sätt förfares, om första propos:ri på någon Konungens framställan eller ett betänk. eller annat mål, som flera delar innefattar, blifvit med ja och nej besvarad.’'
För min del ser jag deri icke någon föreskrift om hvilkendera propositionen skall föregå den andra; men för att komma till slut i denna fråga, vill jag gerna afstå från mitt förslag.
I den siste värde talarens tystnad tager jag mig friheten se ett erkännande af det behandlingssätts riktighet, sorn jag ansett vara det rätta, men vid detta behandlingssätt företer sig betydlig svårighet dervid, alt fastän det är gifvet, att Gr.
Cronhjelms förslag är den ena af de propos:r, som böra komma under votering, blir valet af den andra coutraproposin beroende af Hr Gr. o. I.andtmls Omdöme om den pluralitet, de många här föreslagna proposma haft för sig; och derom äger Hr Gr. o. Landtm., såsom Ståndets ordförande', att yttra sig, på det vi må komma tillslut Den 3/J Juli f. ra. med detta ämne.
Jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, funnit, att Gr. Cronhjelms och Hr af Ekenstams förslag haft de flesta anhängare; oell således torde votering få anställas om hvilketdera af dem skall antagas till contrapropos:n. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i antedn. af den af Hr af Ekenstam gjorda anmärkning, H.
Ex. ansåg sig föranlåten att hemställa, 0111 R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad.
Upplästes såväl Gr.
Cronhjelms ofvan upptagna redactionsförslag, som Hr af Ekenstams, så lydande: att Bancostyrelsen åligger att genast gå i författning om metalliska c a s s a n s förstärkning, så snart den nedfallit till proportion en af 1 till 4 emot sedelstocken, men vare icke berättigad till nya sedelemissioner, så länge metalliska c assan håller sig fortfarande under proportionen af 2 till 5 emot sedelstocken.
Det är i anseende till ordalagen i den första af de nu upplästa propos:na, som jag begärt ordet.
Der står, att Bankens metalliska cassa ej får understiga 3 millioner.
Jag får fästa uppmärksamheten uppå, att det ej är möjligt att hindra, det den ej kan gå under detta belopp.
Att den ej får bibehållas under ett sådant belopp tror jag vara det enda, man derom kan stadga; ty att den skall gå derunder måste förblifva åtminstone inom möjlighetens område.
Jag skulle således tro, att de, som begärt denna propos.
, borde redigera om den.
Hr Lefre'n: Jag har tagit mig friheten att lemna till bordet den mening, jag föreslagit i stället för sednare delen af Hr af Ekenstams förslag till contrapropos.; och, som Hr af Ekenstam medgifvit denna förändring, ber jag, att hans propos. måtte ånyo uppläsas, sedan den af mig begärda ändringen deri influtit.
Den af Hr Lefre'n yrkade förändring i Hr af Ekenstams förslag upplästes, innehållande, att efter ordet sedel-emissioner skulle, i stället för orden: så länge metalliska &c., införas orden: då cassan är under förhållandet som 2 till 5.
Jag får endast förklara, att, i öfverensstämmelse med hvad Hr v Troi! yttrat, jag omöjligen kan votera ja till den propos., Gr. Cronhjelm begärt; och derest lian ej vill förändra den i likhet med hvad Frih.
Ehrenborgh föreslagit, mäste jag afhålla mig från voteringen, ty då kan jag hvarken votera med honom, Hr af Ekenstam eller Utskottet. % Gr.
Hr v. Troil har gjort samma anmärkning, 50111 förut af Frih.
Palmstjerna blifvit framställd.
Jag Den i\
Juli f. ra. i33 liar visserligen icke någon förkärlek för de ordalag, sorn i mitt förslag äro begagnade och vill gerna öfverlemna lill deni, som i sak öfverensstämma med mig, att förändra dem huru sorn helst; men möjligen kunde derefter åter någon säga, att han omöjligen kan votera för propos:n, emedan han ej fått den sammanfattad i de ordalag, sorn mest behaga honom.
Hvad den af Gr.
Cronhjelm föreslagna propos. angår, tror jag den vore lätt lijelpt, om man nyttjade de ord, Utsk. sjelf begagnat, nemi. alt llankens metalliska cassa ej får bibehållas under det ifrågasatta beloppet.
Cronhjelm har säkerligen menat detsamma, och en sådan förändring skulle utan tvifvel tillfredsställa alla, som dela Ilr Gris tanke i saken.
Hvad Hr af Ekenstams propos. angår, så, ehuru jag fullkomligen delar den mening, som slutet af hans propos. uttrycker, vilt jag till honom underställa, om icke denna fråga tillhör en annan del afUtskls betänk., och om ej, då vi hinna dit, hans mening lika såväl som nu kunde göra sig gällande, nemi. den, att sedelemissioner ej skola få ske, då cassans förhållande till sedelstocken är lägre än t till 3.
Jag har undertryckt yttrandet af denna mening vid denna punkt just för att gå deras mening till mötes, som anse, att vi böra hålla oss uteslutande till den punkt af betänk., som för tillfället är under öfverläggning; och jag hade icke nu undertryckt min tanke i detta fall, om icke i går, emot hvad jag ansåg lämpligt, blifvit beslutadt, att hvarje punkt skall särskildt afgöras, hvilket jag äfven nu finner medföra svårighet.
Sprengtporten, Jac. Wilh.: Frih. Rantzou liar uppläst en contrapropos., som hufvudsakligen instämde med Gr.
Cronhjelms, men som jag tror icke innehöll det redactionsfel, som blifvit anmärkt mot Hr Gr:s propos.
Jag anhåller derföre, att Frih. Rantzou måtte ånyo uppläsa sin propos., på det antingen den eller Gr.
Cronhjelms, med den förändring Frih.
Ehrenborgh nyss föreslagit, må blifva af R. o. Ad. antagen.
Jag ville dock snarare tillstyrka bifall å Frill.
Kantzous propos. derföre, att den lernnar en större latitud för Bancofullmägtige att kunna förstärka cassan, då sådant behöfves, så att de ej nödgas ensamt afse densammas sjunkning under minimibeloppet.
Jag har ingen förkärlek för redactionen nf mitt förslag; emedlertid får jag äran upplysa, att den är så lydande: R.
St. föreskrifva Bancostyrelen att i främsta rummet vaka deröfver, att Banken må kunna fullgöra sina förbindelser och i sådant, afseende anbefallas att hålla silf— verfonden vid nödig styrka, dock att en viss minimisumma af a millioner r:dr i silfver bör alltid finnas i Bankens hvalf.
Det är visserligen sannt, att alla nu 134 Den i\
Juli f. m. ifrågakomna proposlr vidlåder någon obestämdhet i bokstafven; ty äfven i Utsk:s betänk, står, att cassan ej får bibehållas i lägre förhållande mot sedelstocken än som i lill 3, och det kunde likväl handa, att om cassan någon gång nedginge under detta förhållande, åtminstone någon, om än aldrig så kort, tidrymd mäste åtgå, innan förstärkning kunde vinnas.
Men ett sådant stadgande är icke farligt och ej helier de redactioner, sorn af Gr. Cronhjelm och Frih. Rantzou blifvit föreslagna.
Deremot är bokstafyen farligast i Hr af Ekenstams propos.; ty den talar om, att ingen sedelemission får äga rum, när proportionen understiger förhållandet af 3 till 5.
Till en sådan proportion kan man lätt komma, och då skulle, enligt denna propos., Banken upphöra, ej allenast att kunna med, sedlar betala sina tjenstemäns löner och aflöna sina vaktmästare, utan äfven att betala bläck, ljus och andra dylika förnödenheter.
Meningen var troligen, att icke någon utlåning då borde ske; men detta är icke uttryckt, utan sedelemissioner äro ovilkorligen förbjudna, och derföre är bokstafven i detta förslag den farligaste.
Den skulle tvinga att just då man ansåg cassan vara så svag, att särskilda försigtighetsmått fordrades, ytterligare minska .den genom.att endast i silfver bestrida alla Bankens utgifter, äfven om allmänna förtroendet med nöje einottoge sedlar.
Sedan vi nu äro fullkomligen förvissade, alt discussionen är slutad, kan jag icke låta ånyo inleda mig deri.
Jag får derföre endast i anledn. af Frih.
Ehreuborghs uppmaning vördsamt förklara, att jag ej kati medgifva någon annan förändring af den redaction, jag föreslagit, än den, sorn Hr Lefre'n uppgifvit.
I afseeude på Hr Rosenblads anmärkning får jag nämna, att någon sådan förklaring, som han framställt, troligen ej kan gifvas åt mitt förslag, utan att meningen deraf är tydlig och klar.
Jag fruktar, att Frih, Kantzous propos.
, som jag i början fann lika med min till mening och innehåll, har samma fel, som man velat anmärka uti min propos., emedan den slutades med de orden:, att alltid a millioner skola finnas i Bankens hvalf.
Det var detta, sora Hr v. Troil och Gr.
Frölich ansågo för en omöjlighet, emedan cassan skall kunna sjunka under denna, summa.
Jag har derföre nu infört den förändring, sorn Friherrarna Palmstjerna och Ehrenborgh föreslagit, och då lyder propos:n sålunda: Att Bankens metalliska cassa ej får bibehållas vid ett belopp , som understiger i millioner r:dr specie; åliggande Banco,- styrelsen att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödiga åtgärder så tjdigt, att metalliska cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då trenne meningar velat göra sig gällande, nemi. en för Utsk:s, en för Gr.
Cronhjehns och en för Hr af Ekenstams förslag, kunde Den a4 Juli f. m. 135 saken ej afgöras utan tvenne voteringar.
Den hittills antagna methoden, hvilken H. Ex. iifven ansåg riktigast, vore att först votera om hvad som borde blifva contrapropos. till TJtskts förslag.
H. Ex. hemställde altså, om R. o. Ad. behagade först votera om, huruvida Gr.
Cronhjelms eller Hr af Ekenstams förslag borde blifva contrapropos:n. Bifölls.
I anledn. häraf uppsattes och justerades följande voteringsproposition:
Den, som till contrapropos:n antager: att Bankens metalliska cassa ej får bibehållas vid ett belopp, som understiger i millioner r:dr specie; åliggande Bancostyrelsen att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödiga åtgärder så tidigt, att metalliska cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp, voterar ia 5 den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till contrapropostn: att Bancostyrelsen åligger att genast gå i författning om metalliska eassans förstärkning, så snart den nedfallit till proportionen af i till 4 emot sedelstocken; men vare icke berättigad till nya sedelemissioner, då cassan är under förhållandet som 2 till 5.
Jag vill blott hafva äran fråga, om den andra voteringen följer immediate på den första?
Klockan är redan öfver half fyra, och våra magar behöfva någon förplägning, hvarföre det vore af vigt för flera att få veta, huruvida man kan aflägsna sig utan att försumma något härstädes.
Ex. Hv Gr. o. Landtm, förklarade, att, till följd af 53 § Riksd Ordn., den andra voteringen komme att företagas, så fort den första blifvit fulländad.
Efter voteringens slut befuuuos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 5y.
Nej — i5.
I anledning häraf uppsattes och justerades följande voteringsproposition :
Den, som bifaller a:dra punkten af BancoUtskrs utlåt.
3NT:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till TJtsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna betänk, med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, voterar • > a; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. bifalla, alt Bankens metalliska cassa ej får bibehållas vid ett belopp, som understiger 1 i36
Den a4 Juli f. m. millioner r:dr specie; åliggande Bancostyrelsen att, när behofvet så fordrar, för detta ändamål vidtaga förberedande nödiga åtgärder så tidigt, att metalliska cassan ej må qvarblifva vid detta nedsatta belopp.
Under första voteringen hade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgått och aflemnat klubban till H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., men återkom under loppet af den sednare voteringen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 6 e. m.
Thorsdagen den a4 Juli 1834* Plenum kl. 6 e. m.
Justerades pleni-prot. för d. 7 dennes e. m.
Fortsattes föredragningen af BancoUtskrs utlåt.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna betänk. med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning.
3:dje punkten:
Att till förstärkande af metalliska cassan, i händelse den genom stark utvexling någon gång skulle blifva så minskad, att densamma sjunker under nyssnämnde förhållande, Bancostyrelsen må berättigas och anmodas att ju förr desto hellre, emot möjligast lindriga vilkor, å en eller flera platser bereda sig creditiv i utländskt mynt till belopp, motsvarande, efter pari cours, 2,666,666 r:dr 32 sk.
Svenskt b:co, för så lång tid, som denna styrelse anser det nödvändigt; att
Bancostyrelsen för samma ändamål må tillerkännas rättighet att framdeles, såvida bemälde styrelse skulle anse omständigheterna det fordra, likaledes emot möjligast lindriga vilkor samt på en eller flera platser, bereda sig ytterligare creditiv i utländskt mynt till enahanda belopp, eller motsvarande, efter pari cours, 2,666,666 r:dr 32 sk.
Svenskt b:co, för så Den 24 Juli e. m. så lång tid, som samma styrelse då anser det nödvändigt; allt med rättighet för Bancostyrelsen att, i och för anskaffandet af dessa creditiv, få, såsom hypothek använda Bankens ägande statsobligationer, om så nödigt pröfvas.
Då 3:dje punkten t. o. m. d. g:de, enligt mina åsigter i ämnet, äga ett oskiljaktigt inbördes sammanhang, får jag äran framställa den begäran, att nämnde punkter må gemensamt discuteras och afgöras.
Under hopp, att R. o. Ad. billigar denna framställning, får jag derå begära Hr Gr. o. Landtmis propos.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i hvad Gr. von Fersen framställt.
Ropades nej; men åtskilliga personer anmälde sig i och med detsamma, hvaribland Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh., först uppropades och yttrade:
Jag instämmer så mycket hellre i Hr Gr. v. Fersens framställning, som jag är öfvertygad, att, innan vi hunnit öfver den nu föredragna 3:dje punkten, det lärer visa sig, att discussionen oupphörligt nödgats sträcka sig in på flera punkter.
Jag gjorde i går en lika beskaffad framställning som Gr. v.
Fersen nu, utan att derå vinna R. o. Ad:s bifall.
Jag tror, att detta redan förorsakat onödig vidlyftighet; och såväl för att undvika denna, som af ämnets beskaffenhet, anser jag nödvändigt, att man på en gång discuterar de omförmälda punkterna; öfverlemnande till R. o. Ad., huruvida de jemväl sålunda böra afgöras, eller om det skall ske punktvis.
Ehuru ett gifvet sammanhang äger rum emellan 3:dje t. o. m. gide punkterna, skulle jag dock tro, att den förstnämnde nu kan särskildt afgöras, emedan jemnkningar i de öfriga på detta afgörande bero.
För min del anser jag 3:dje punkten vara af den beskaffenhet, att den kan och bör särskildt afhandlas och afgöras, åtminstone endast i sammanhang med den 4;de.
Jag anser nemi. stadgandet om creditiv för Banken alldeles nödvändigt och önskar särskildt beslut derom, hvilket jag finner lämpligen böra ske vid 3:dje punkten.
Den enda ändring, som jag anser nödig uti hvad Utsk. i detta afseende föreslagit, är den, att creditiv äfven må kunna sökas inrikes.
Jag vet icke, hvarföre våra egna capitalister skola uteslutas från rättigheten att försträcka Banken.
En annan sak vore, om silfret skulle köpas, nemi. dyrare än efter vexlingsgrunden.
Men då här blott är fråga om lån, samt således återbetalning med endast lika summor, to »8 i38 Den 24 J 11 *> c- m - med tillägg af ränta, kan jag itjke finna, hvarföre sådana aifärer ej skulle kunna afslutas med inländska penningeägare.
Jag tillstyrker altså, att orden i utländskt mynt må utur den ifrågavar. punkten utgå.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om, då propos. i alla fall göres på hvarje punkt särskildt, R. o. Ad. skulle tillåta, att discussionen finge omfatta fr. o. m. den 3:dje t. o. m. d. g:de punkten?
Jag kan icke finna något hinder deremot, att It. o. Ad., på sätt Frih.
Ehrenborgh föreslagit, må under öfverläggningen om en punkt kunna åberopa livilketdera af Utsk:s öfriga förslag, som talaren finner dermed äga sammanhang; men jag anser hvarken nödigt eller lämpligt att framställa alla punkterna, eller så många, som man nu föreslagit, under ett klubbslag.
Jag kan t. ex. icke finna, hvad sammanhang frågan om creditiven äger med den om lånerörelsens indragning, hvarom yrde punkten handlar.
Men vi torde icke behöfva härom mycket orda, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att endast discussionen, men ej besluten må utsträckas till flera punkter på en gång.
Då jag förmodar, att It. o. Ad. samtycker till det behandlingssätt af frågan, som jemväl den siste talaren för sin del ansett lämpligt, ber jag nu att få ingå i discussion.
Hvad då beträffar 3:dje punkten, går det för det första icke an att bibehålla samma uppställning deraf, som Utsk. föreslagit, enär deri afses det afUtsk. utfästa förhållandet af 1 till 3, hvilket R. o. Ad. beslutat böra försvinna.
Äfven i y:de punkten förekommer ett dylikt behof af redactionsförändring; och jag för min del skulle tro, att, om R. o. Ad. tilläte beslutet vid denna punkt i mer eller mindre roan omfatta nästföljande 6 punkter, kunde både den ena och andra oriktigheten rättas; man kunde då jemväl få uteslutet från denna artikel, hvad som egentligen icke hörer dit, nemi. omnämnandet i y:de och 8:de punkterna af lånerörelsen, derom en särskild artikel efteråt förekommer.
Ilvad angår den generella redactionen, jag önskar få antagen i stället för Utsk:s, har jag redan på f. m. förklarat, hvarföre jag icke önskar uttryckligen stadgadt, att Banken äger gagna credit!v. Skälet är visserligen icke det, att jag förutsätter, att Banken icke behöfver anlita sådana utvägar; men jag anser dylika operationer gå allrabäst, då de icke äro utpekade.
Jag har likväl alltid velat, att Bancostyrelsens fullmagt skulle ställas så, att den jemväl kunde förskaffa sig creditiv.
Detta synes mig icke så löjligt, sorn någon velat finna det.
Jag kan icke begripa, hvarföre
Bancostyrel»en nödvändigt skall välja utvägarna i en viss utstakad ordning, så i detail, att den t. o. ro. går ut på sk:s värden.
Mig synes ett sådant sätt att organisera banker icke vara Den 24 Juli e. m. det rälta; och jag skulle icke tro, att det är värdigt för en stat att lemna föreskrifter om vissa operationer, utan att gifva tillräckliga medel till förskaffande af den credit, sorn erfordras för att utföra desamma.
Jag är öfvertygad, att om vi ägde en så organiserad bankstyrelse, som vore känd och ägde förtroende på utländska handelsplatser, skulle vår statsbank utan hypothek fä hvilka summor som helst; men skall denna styrelse vara bunden till vissa utpekade åtgärder, anser jag del problematiskt, att den någonsin kan erhålla någon större credit.