Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom en ConstitutionsUtskottets härvarande Ledamot Friherre Ehrenheim upplyst, är det icke sannolikt, att ConstitutionsUtskottets åtgärd skall sträcka sig till ett närmare utvecklande af detta ämne, hvilket ock nämnde Utskott ansett i detaillerne tillhöra RiddarhusUtskottet, i min tanka med så mycket större skäl, som Riksdagsordningen innehåller, att hvad Adelns sammansättning beträffar, sker den enligt med hvad RiddarhusOrdningen stadgar, till hvilkens förändrande åter endast fordras Höglofl.
Ridderskapets och Adelns beslut och Kongl. Maj:ts dertill lemnade Nådiga sanction.
Jag tror mig, vid öfvervägande af allt detta, hafva anledning underställa Eders Excellence Herr Grefven och UandtMarskalken, samt Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke jemte det representationsfrågan i allmänhet, på sätt propositionen innehöll, återremitteras till ConstitutionsUtskottet, RiddarhusUtskottet tillika må, till tidens vinnande, få sig uppdragit, att med ett detailleradt förslag till förändradt representationssätt för Ridderskapet och Adeln inkomma, och hvarå jag vågar Den 27 Maji. 403 anhålla, att Eders Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagade göra proposition.
Boije: Ridderskapets och Adelns mening torde dock icke vara, att, genom en omvändning i sätt, att upprifva sitt redan fattade beslut.
Högloflige Ridderskapet och Adeln har beslutat hvad som bör antagas att vara dess enhälliga tanka i ämnet.
Att först besluta i frågan, och sedermera höra RiddarhusUtskottet i samma fråga, torde likväl ej vara så alldeles rätt.
För min del ser jag icke, till hvad ändamål Utskottet skulle höras; om icke till* det, att upprifva beslutet; ty till dess qvarblifvande vid hvad det är, behöfs visserligen icke en sådan anstalt.
Det är visst ej min tanka, att tvista med Friherre Boije om hvad som är Ridderskapets och Adelns rättighet eller icke, — om den behöfver ej jag påminna.
Men jag kan ej undgå att förnya min framställning, att, om det icke är Ridderskapet och Adeln likgiltigt, på hvad sätt förminskning i dess antal beredes, så måste ej heller denna fråga med liknöjdhet behandlas.
Jag har förut yttrat, och vågar ännu försvara, att då, under sjelfva framställningen af en proposition, flere anmäla sig att tala, och de som den samma med Nej besvarat, uppskjuta att om beslutet begära votering, detta icke kan anses vara närmare fattadt, än att ändring lätteligen deri kall äga rum; men då jag förklarat mig nöjd med min enskilda 404 Den 27 Maji. reservation, återstår det blott att iterera min hemställan om målets remitterande till RiddarhusUtskottet tillika.
Denna hemställan må af Högloflige Ridderskapet och Adeln afslås; jag skall i sådan händelse icke deröfver yttra något missnöje; men jag kan aldrig medgifva, att ju icke Ridderskapet och Adeln äger remittera hvarje fråga dit, der den kan blifva •utredd, likasom jag bestrider, att afgörande rätten derom kan tillhöra Friherre Ludvig Boije.
Friherre Åkerhjelm j Gustaf Fredric:
Jag förenar mig så vida med Herr Påhlman att, då det redan fattade beslutet icke kan upprifvas, Ridderskapet och Adeln må genom ett annat beslut uppdraga RiddarhusUtskottet, att, i anledning af ConstitutionsUtskottets förslag, uppsätta grunderna för Ridderskapets och Adelns representation.
Jag tror, att detta kan ske, utan att frånträda Grundlagens föreskrifter, och anhåller således om Eders Excellences proposition derå.
Hans Excellence Herr Grefven och landtMarskalken yttrade, att RiddarhusUtskottet redan länge varit sysslosatt med utarbetandet af förslag till en förändrad redaction af RiddarhusOrdningen, men då berörde förslag ännu icke blifvit till Ridderskapet och Adeln aflemnadt, ansåge Hans Excellence, uppå flere Herrar Ledamöters derom gjorde begäran, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sam - Den 27 Maji. 405 manliang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till cn förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets den 12 dennes nieddeldte project, i frågan om en förbättrad national-representation, som angick Rldderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementariskt förslag till ett förbättradt Representationsrätt.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 27 Maji 1818.
S. D. Yid förnyad föredragning af Särskildta Utskottets den 6 dennes afgifne, samt den 21 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående grunderne för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Då nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, saint den 23 i samma månad på bordet lagde, Me - 406 Den 27 Maji. morial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation, beslöt Ridderskapet och Adeln, att samma förslag, i anledning af Friherre Boijes, Ludvig, dervid gjorde anmärkning, att, i stället för det af Utskottet föreslagna sätt, att genom val minska antalet af Piidderskapets och Adelns vid Riksdagar Representerade Ledamöter, den nu befintlige rättighet, ^att genom Fullmagt öfverlåta representations-rätten på en annan, måtte upphäfvas, hvilken anmärkning Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tanka, till ConstitutionsUtskottet återförvisa.
Ut supra, S. D, Beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sammanhang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till en förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika, i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets deri 12 dennes afgifna förslag, i frågan om en förbättrad National-representation, som angick Piidderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementarisk! förslag till ett förbättrad t Representationssätt.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. en qvart till 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Den 27 Maji. 407 Onsdagen den 27 Maji.
Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 14 dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Memorial, innefattande tvänne särskilta meningar, såsom alternativer, i frågan om upphäfvande af n4 i Regeringsformen, Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Det är ConstitutionsUtskottet förbehållet, att till Ständerna inkomma med förslag till ändringar i Grundlagarne; men ingenstädes lär det vara medgifvet, att 2 Stånd inom Utskottet kunna med ett dylikt förslag inkomma; dertill fordras nödvändigt
Utskottets pluralitet
Då derföre endast 2 Stånd inom Utskottet gillatoch de andra 2 Stånden förkastat den af en Ledamot inom Utskottet föreslagna ändringen, anser jag för min del Utskottet ej hafva ägt rätt, att med något Utlåtande i detta ämne till Ständerna inkomma, ännu mindre att framställa den af 2 Stånd gillade förändringen, såsom alternativ mot de andre 2 Ståndens ogillande Detta förslag synes sålunda ej vara af Utskottet lagligen upprättadt, och följaktligen ej kunna till kommande Ständers afgörande öfverlemnas; utan vågar jag vördsammast hemställa, om ej Högloflige Ridderska - 408 Den 27 Maji. pet och Adeln skulle finna, att detta mål bör alldeles förfalla.
För öfrigt torde jag få erinra, att detta förfarande af ConstitutionsUtskottet contrasterar märkvärdigt med dess förhållande i frågorna om tryckningen af dess Protocoller öfver vissa anmärkningsmål, hvarvid Utskottet förklarade dessa frågor såsom förfallna, då vid deras afgörande, två Stånd inom Utskottet stadnade emot två Stånd.
Jag ber att få återkalla i Ridderskapets och Adelns minne, att jag alltid reserverat mig emot det beslut, att då i ConstitutionsUtskottet tvenne
Stånd stadnat emot tvenne uti någon der till öfverläggning förehafd fråga, densamma borde förfalla. 75 §.
Riksdagsordningen handlar om, huru bör förhållas då i en fråga RiksStånden stadna med deras beslut två Stånd emot två.
Deremot föreskrifver 38 §. i samma Grundlag, huru, med undantag i vissa fall, ett Utskotts Utlåtande bör inrättas, då i någon sak tvänne Stånd inom Utskottet stannat emot två.
Uti ifrågavarande sak har ConstitutionsUtskottet, vid författandet af dess Betänkande, ansett sig böra följa föreskriften af sistnämnde §. såsom den enda för Utskottet lämplige, och det är af sådan orsak, som de tvenne olika meningarne blifvit framställde.
Jag ber att få göra Herr Cederskjöld uppmärksam derpå, att här icke är fråga om. tvänne särskilta förslag, utan endast om tvänne olika meningar öfver elt och samma förslag; Den 27 Maji.
409 deraf den ena meningen varit för i\\ §:n afskaffande, och den andra för dess bibehållande i det skick den är, och jag hemställer lill Ridderskapet och Adeln, om ej Respeetive Ståndet skulle finna sig i tillfälle, att vid sådant förhållande meddela Utlåtande öfver den första meningen, eller att förstnämnde §. må utgå, till den behandling 56 §.
Regeringsformen föreskrifver.
Skola alternativer kunna af ConstitutionsUtskotlet framställas, så måste Utskottet Samfäldtj eller åtminstone dess pluralité anse ändringen nödvändig; och Stånden endast vara af skiljaktiga meningar om ändringens beskaffenhet.
Här hafva deremot endast 2 Stånd inom Utskottet ansett ändringen nödig, och de andre 2 Stånden funnit paragrafen böra förblifva oförändrad, och sålunda ogillat och tillintetgjort de förre tvänne Ståndens förslag.
— Om det för öfrigt skulle anses nödigt att underrätta ConslitutionsUtskottet om det beslut, sorn Högloflige Ridderskapet och Adelil nu går att fatta, vågar jag för min del tillstyrka, att det skedde med förklarande af Högloflige Ridderskapets och Adelns förundran deröfver, att Constitutions-Utskottet kunnat med ett så beskaffadt mål till Stånden inkomma.
Lika med Friherre Åkerhjelm har jag reserverat mig i Utskottet mot beslutet, att, då två Stånd der stannat mot två, frågan skulle förfalla.
Jag får 410 Den 27 Maji. äfven upplysa, att ehuru Utskottets Ledamöter varit, på sätt Betänkandet utvisar, af olika meningar, i afseende på sjelfva förslagets antaglighet, hafva likväl Ledamöterne varit fullkomligen ense derom, att de olika meningarne skulle sorn alternativer till RiksStånden ingå, och denna öfverensstämmelse grundar sig på ett (Ö anledning af väckt fråga om Grundlagsfrågors hvilande i 5 år, oaktadt Urtima Riksdag dessförinnan skulle inträffa, och hvari två Stånd inom Utskottet stadnat emot tvänne) fattadt beslut, att vid alla sådane händelser, der tvänne Stånd stadnade emot två, de särskilta meningarne borde för RiksStånden framställas.
I anseende till detta beslut var jag väl af olika tanka med pluraliteten, men sedan ett sådant beslut blifvit en gång af de fleste Ledamöterne fattadt, borde det vid alla lika tillfällen af Utskottet följas, och det är af den anledning, som uti det nu förevarande mål tvenne alternativer blifvit framlagde.
Grefve Spens, Jacob Melcher: Ibland alla, mål, som med egen beslutande rätt tillhöra ConstitutionsUtskottet alt afgöra, är denna egna beslutande rätt uti intet så ostridig, som i frågor, huruvida ett af enskild Riksdagsman ingifvit, eller inom Utskottet väckt förslag skall till Riksens Ständer framställas eller ej.
ConstitulionsUtskottet har ostridigt ensamt rätt, att till en sådan framställning godkänna ett förslag, eller ock afslå det.
Ständer kunna i detta fall ej anses såsom någon instance öfver Utskottet.
Dylika frågor afgöras
Den 27 Maji. 411 således definitift i Utskottet genom dess pluralitet, och denna kan så länge det olyckliga voteringssältet i Utskotten subsisterar, ej anses vunnen, då två Stånd stadna emot två.
Frågan måste då förfalla, och det enda som den, hvilken gjort förslaget, kan fordra, är att utbekomma Utskottets Protocoll, för alt till trycket befordra.
Jag instämmer således deri, att ConstitutionsUtskottet icke bordt om denna sak, såsom förfallen, göra någon anmälan till Stånden.
Utskottet har väl förut en gång under denna Riksdag öfverlemnat alternativa förslag till ändring i Grundlagen, men båda alternativerne inneburo då en verklig sådan ändring; hela Utskottet var således ense derom, att Grundlagen tarfvade ändring, och att framställning derom till Riksens Ständer borde ske, det var endast om, hurudan denna ändring borde vara, som två Stånd voro af olika tankar med två Stånd.
Helt annorlunda är förhållandet i denna sak, der två Stånd ansett någon ändring i Grundlagen, och således äfven någon framställning derom onödig.
Den siste värde talaren har förekommit mig i åtskilligt, som jag hade arnat anföra till ämnets ytterligare utredning.
Jag torde derföre blott få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den hithörande föreskriften i arjrde §.
Der heter det: ”Då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något förslag lill ändring eller förklaring af Grundlagarne, sorn Ulskot - 412 Den 27 Maji. tet af en Riksdagsman emottagit, vare Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, med tillstånd att detsamma , jemte förslaget, genom trycket allmänt göra &c. &c.” — Häraf finner man således ovedersägligen, att ConstitutionsUtskottet omöjligen kan till
Stånden öfverlemna något förslag till ändring i Grundlagen, så framt ej samma förslag blifvit af Utskottets pluralitet gilladt och godkändt.
Då de tvenne sista värde talarne medgifvit, att ConstitutionsUtskottet handlar med Riksens Ständers rätt i frågor af den beskaffenhet, som den nu i frågavarande; och det är tillika gifvit, på sätt, jag förut nämnt, att Utskottets pluralitet väl ej godkändt förslaget till ändringen, men godkändt de olika meningars framställande som alternativer, kan jag ej finna, att Utskottet förhållit sig lagstridigt.
Det har tvärtom handlat i fullkomlig öfverensstämmelse med ordalydelsen i RiksdagsOrdningens 38 §., hvarest uttryckligen föreskrifves, att då, vid omröstningar i Utskottet 2 Stånd stadnat enrot 2, skola de särskilta meningarne (icke de särskilta förslagen) till RiksStånden som alternativer framställas.
Grefve Spens: Jag vill, i anledning af hvad Herr Rosenschöld nu anfort, blott lia äran tillägga, att jag, med ledning af Constitutionen, alldeles icke kan förstå det åberopade förhållandet af de tvenne Stånd i Conslitutions - Den 27 Maji. 413 Utskottet, Hvilka ansett den ifrågavarande paragrafen böra oförändrad bibehållas, och ändå deltagit i beslutet, att framställning om ändring deruti skulle göras till Riksens Ständer.
De tvenne Stånd, hvilka förhållit sig på det af Grefve Spens anmärkte sätt, och hvilka i Utskottets Betänkande omtalas, må svara för sig sjelfva.
Då ConstitutionsUtskottet blott anmält det förhållande, hvilket inom Utskottet uti denna fråga inträffat, kan jag icke finna, att Utskottet trädt Riksens Ständers rätt för nära, och deltager således icke eller i det klander af Utskottets åtgärd, jag här hört framställas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär uti förevarande ämne två Stånd inom ConstitutionsUtskottet stannat emot två, Ridderskapet och Adeln ansåg frågan således böra förfalla, samt Utskottets derom aflåtne Memorial endast läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo ConslitutionsUtskottets den 14 dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på hordet lagde, Memorial innefattande tvenne särskilte meningar, såsom alternativer, i frågan om bestämmande af en tid af 5 414 Den 27 Maji. år, inom hvilken Grundlags-ändringsförslag ej skulle kunna afgöras.
Jag vill blott erinra, att förhållandet med detta mål är fullkomligt enahanda, som med det föregående.
Jag her att få i Protocollet anmärkt, det detta mål varit i ConstitutionsUtskottet heslutit för fyra månader sedan, men derefter legat oexpedieradt tills nu.
Jag var emot heslutet, då det togs, och tillkännagaf min reservation deremot.
Men sedermera heslöto Utskottets fleste Ledamöter, att, i de mål der inom Utskottet två Stånd stadnat emot två, de tvänne olika meningarna skulle ingå till RiksStånden, såsom alternativer.
Jag instämde väl icke i ett sådant heslut, men då det af Utskottets pluralitet blifvit gilladt och följdt, har jag sedermera måst rätta mig derefter.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om icke, då uti detta mål två Stånd inom ConstitutionsUtskottet äfven stannat emot två, frågan borde förfalla, samt Utskottets Memorial endast läggas till Handlingarne; hvilket bifölls.
Som jag icke tror, att sedan ConstitutionsUtskottet framställt ett förslag till ändring i Grundlagarne, Riksens Ständer vid samma Riksdag kunna låta Den 27 Maji.
415 ett sådant förslag förfalla, får jag emot Ridderskapets och Adelns beslut mig reservera.
ConstitutionsUtskottets den i5 dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på hordet lagde, Memorial, rörande StatsRådsProtocollens fulländade granskning.
Herr Munck af Rosenschöld uppläste följande :
Mot det nu upplästa Betänkandet får jag reservera mig i följande delar: 1) Deremot, att, i framställningen af förhållandet med Malmö Discont, icke blifvit laggd en särskilt vigt på den här istockholm, sedan denna Disconts obestånd var uppdagadt, tillåtna invexlingen af dess 3-procentssedlar, äfven af dem, som ej voro till inlösen förfallne, och icke eller särskilt anmärkts de arne i detta ämne inom ett par dagar utgifne stridiga kungörelser; åtgärder, emot hvilka en värd Ledamot af Ridderskapet och Adeln Herr Hertzenhjelm framställt en särskilt anmärkning, som af ConstitutionsUtskottet äfven lemnats utan behörigt afseende.
Dessa åtgärder tror jag ännu mera förtjent att anmärka, än DiscontDirectionens så långvariga bibehållande vid förvaltningen; tj Regeringen hade, oaktadt blott tvänne Stånd, Ridderskapet och Adeln nemligen samt PresteStåndet, vid sistlid - 416
Den 27 Maji. ne Riksdag i underdånighet anhållit öm den, till JustitiaeCanzlerens, sedermera En af Rikets Herrar, Herr Grefve Trolle Wachtmeisters handläggning remitterat undersökningen öfver Malmo DiscontDirections förhållande, hvilket denne Embetsman sedan förklarade ej gifva anledning till åta], och Regeringen tillförordnade ändå sedan för samma ändamål en särskilt Committé, hvilken i sin berättelse förklarade ryktena om Malmö
DiscontDirections förhållande för falska, berömde räkenskapsmetboden, och förklarade eontrollen fullkomlig, samt godkände hypothekerna, ansåg det personliga ansvar, i hvilket Directionen ställt sig för Ståhles liypotheker, vara en tillräcklig säkerhet, samt föreslog, att alla hypotheker, som härefter godkändes, skulle ställas under samma Directions vård, tillstyrkte ännu 7 procents utdelning till Actieägarne o. s. v.; och ännu i December 1816 berömde Landshöfdingen i Malmö Län, hvilken sjelf varit Ledamot i denna Committé, Directionens förvaltning, och tillstyrkte dess bibehållande.
Om det kunnat vara ett för Regeringen giltigt skäl, att till förekommande af en farlig crisis i allmänna penningeverket, i det längsta dölja förhållandet för Allmänheten, så var intet skäl för Committéen att dölja förhållandet för Regeringen. 2) Deremot, att då, oaktadt Rikets Ständers vid sistledne Riksdag på ConstilutionsUtskottets tillstyrkan framförde underdåniga ön - Den 27 Maji. 417 skan, Grundlagens ovilkorliga föreskrift i afseende på vederbörande publika Verks börande, likväl ofta, ja hela sessioner af StatsRådet igenom, äfven i Besvärsmål, blifvit uraktlåten, Utskottet icke en gång velat, som jag föreslagit, tillstyrka Rikets Ständer ett förnyande af samma underdåniga önskan. 3) Deremot, att då flere af de underdåniga önskningar, som Ständerne framställt vid sista Riksdag, icke förr än nära den nuvarande Riksdagens tillstundande blifvit inför Konungen föredragne, Utskottet icke heller velat antaga mitt förslag, att tillstyrka Rikets
Ständer framförandet af den underdåniga anhållan, det Vederbörande Föredragande måtte erinras, att i framtiden tidigare uppfylla sin pligt, och iakttaga den Rikets Ständer skyldiga aktning i detta afseende. 4) Deremot att Utskottet, oaktadt det upptagit anmärkningar mot måls oriktiga föredragning i Commandoväg, låtit anmärkningar root måls orätta föredragning i Handels- och FinanceExpeditionen alldeles förfalla, och sedan ändå ej velat åtminstone tillstyrka, att Rikets Ständer hos Konungen i underdånighet gjorde en anhållan, till förebyggande för framtiden af samma misstag. 5) Och i allmänhet deremot, att Utskottet låtit alla anmärkningar mot de civila Ex Ridd. 0. Ad.
VI C. IT Ahl. 53, 54, 418 Den 27 Maji. peclitioner förfalla, och endast upptagit deni som angått krigsärender. 6)
För öfrigt mot förfallandet af de flere i ConstitutionsUtskottet framställde anmärkningar, som jag ej der medgifvit skulle förfalla. 7) Och får jag sluteligen äfven iterera min reservation deremot, att StatsRådet Friherre Cederström blifvit af ConstitutionsUtskottet redan i sistledne Februari månad ställd till ansvar inför Riksens Ständer efter 107 §.
Regeringsformen, för det han i StatsRådet skall hafva uraktlåtit jäfva sig, isynnerhet i ett Rättegångsmål, oaktadt Utskottet förut låtit en anmärkning emot Föredraganden af samma mål förfalla, hvilken var i flera afseenden mycket giltigare.
Allmänna Lagens stadgande om
Domare-jäf kan enligt min tanka icke användas, åtmindstone icke i all sin vidd användas, på StatsRåder, ty dessa hafva blott en delibererande och ingen afgörande röst.
Det ses ock tydligen deraf, att Justitiae StatsMinistern och JustitiosRåder få i StatsRådet pröfva nådefrågor, som de förut i Högsta Domstolen lagt hand vid; äfven deraf, att StatsSecreteraren, sorn föredragit ett mål i Allmänna Beredningen, af Regeringsformen är berättigad, ja pligtig, att föredraga detsamma i StatsRådet; och slutligen äfven deraf, att, om ett StatsRåd vore Chef för ett Departement, såsom i flere Länder, och såsom det äfven för vårt Land blifver af Särskilta Utskottet föreslagit, måste Den 27 Maji. 419 detta StatsRåd vara närvarande, och yttra sig vid målets föredragande inför Konungen, oaktadt han förut lagt hand dervid, då det förevar i dess Departement.
Om, detta oaktadt, StatsRådet Friherre Cederström verkligen uraktlåtit jäfva sig, så var detta ett fel emot Allmänna Lagen, således af dem, som omnämnas i 106 §.
RegeringsFormen, och höra under RiksRätt, och icke under Rikets Ständers pröfning, men det var allsicke ett rådslag emot
Rikets sannskyldiga nytta, hvilket omnämnes i 107 §:n sammastädes, och hörer under Riksens Ständers opinions-domstol.
Och om man äfven ville på StatsRåden använda hvad som i sistnämnde §. stadgas blott i afseende på de Föredragande, om brist på oväld, så kan det ändå ej användas i närvarande fall; ty det är ej det samma, att uraktlåta jäfva sig, och att visa väld; likasom man kan vara ojäfvig, och ändå göra sig skyldig till väld.
Skulle likväl StatsRådet Friherre Cederström begått ett fel, då han icke jäfvat sig, så är i allt fall Föredragandens åtgärd vid detta mål mycket mera anmärkningsvärd, då han af Handlingarnes genomgående äfvenså väl bordt kunna inse nämnde StatsRåds jäfvoghet, samt derom påminna, och han utomdess ej förut hört det Publique Verk, nemligen KammarRätten, vid hvilket målet varit anhängigt, och han ej heller bordt i sin Expedition (nemligen Handels- och FinanceExpeditionen) företaga ett Rättegångsmål, (hvilket också blef af Konungen till JustitifeCantzlerens handläggning remitteradt), samt genom allt detta gifvit Stals - 420 Den 27 Maji.
Rådet Friherre Cederström skälig anledning att sjelf ej anse målet för ett Rättegångsmål, och således för mindre nödigt att jäfva sig.
Jag har ansett det vara ConstitutionsUtskottets ovilkorliga pligt, att anmärka och för Rikets Ständer tillkännagifva uppenbart lagstridiga, eller ock mot Rikets sannskyldiga nytta stridande åtgärder och rådslag, äfvensom när Föredraganden icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende Embete utöfvat.
Men sedan GonstitutionsUtskottet uppfyllt sin pligt, återstår för Rikets Ständer att uppfylla sin.
Icke böra Rikets Ständer göra hos Konungen den anmälan, som 107 §:n RegeringsFormen berättigar dem till, för det en Rådgifvare eller Föredragande i ett mål misstagit sig.
Endast då bör fråga härom uppstå, när Rikets Ständer finna, att de Rådgifvande flere gångor uraktlåtit iakttaga Rikets sannskyldiga nytta, eller en Föredragande gifvit otvifvelaktig! prof på väld, samt ådagalagt en sådan brist på nit, skicklighet och drift, att dess tjenstebefattning kan anses vara för dessa förseelser utmärkt.