Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fri - Den 2 Mars.
Friherre 8tae! von wolstein yrkade ar saken wore begärd pä bordet och at lliscussionen matte uphöra.
Herr Grefwen och LandtniarHknlken förklarade ä nyo, at saken wore af den beskaffenhet, at den ej kunde laggas pä bordet.^ Grefwe Oe 12 Laröis, ^Lcob.
Jag förklarar at jag til alla delar bade i afseende pä saken och pä formen ogillar Herr L^llsnsv-iLns motion.
Det ar således icke för at undirstödja densamma, utan endast för bibehållandet af en laglig ordning i öfwerläggningen som jag nu/alar.
Herr 6Men5V3krn8 motion har blifwir begärd pä border, och Herr Grefwen och Landtmarffalken har sjelf sagt, at den der skulle fä hwitå, och jagoanhäller derföre i ödmjukhet, at det derwid nu mä förbiifwa och all widare llisLuxsion uphöra. ^ Grefwe k.ötvenbielm, Larl.
Jag tror det ej göra tilfyllest at lliscussionen nu afbrytes.
Herr 6yllen8VLans motion är olaglig och bör afRidverffapet och Adeln beifras; men ehuru jag tror at någon proposition derpä icke kan göras, "skulle ded likwal möjligrwis bero af Herr Grefwen och Landt- * marskalken och Ridderffaper och Adeln at lägga densamma antingen pä eller under bordet, alt som den bäst synes förtjena.
' ".'V ' Grefwe klörnsr, ^llolpb 6öran.
Hwad Herr o^llensvsgns motion beträffar, Kulle jag wara emot ingendera delen, emedan jäZ^ finnér den aldeles icke förtjena n men nar jag hörr k'
Ls 2 Mars? häre yrkas, ak.
Lxx>^ rtionsn kill iverkställighet af et af Riksens Stander lagligen fattadt bestut, genom densamma skulle kunna uppehällas, får jag förklara, at jag anser densamma antingen såsom aldeles obMrig genast böra förfalla och anses såsom kraftlös eller i fall fädant bestrides, nuupraZas och lälunda afgöras, om en Inäivränes vbeHöriga och olagliga protest stal kunna lagga hinDO i wägen för werkställigheten af hwad Riksens Ständer förordnat.
Hans Lx cell snes Herr Grefwe I^uutk, förenade sig lis alla delar, i detta Herr Grefwe horners yllMNdS.
Herr Grefwenoch Landtmarffalken frägads, "idderMpel och Adeln bifölle, at saken rmge» tageS.
-M' ropades ek starkt och längwarigt Ja, hwarvider dä och dä el och annar Nej hördes.
Under ropen som lange fortforo, erhöllo följande Herrar ljud, men.afbrötos sedan de stukat sine yttranden, af nya'rop, uttryckande er fortfa" rande miHbilligande af Herr motion Sälunda höröeS ' Grefwe körner, ^clolpk 6örsn, änyo yttras at-hans begäran , der saken nu matte uptagas, warit-wilkorltg 'och endast sa wida Herr 6z?ltensvssns protest ffulle kunna leda til hinder för Werkställigheten äf Riksens Ständers beslut.
> Dm 2 Mars. >7 Grefwe ve la OLrckio förklarade, ari sär dant fall wore hans tanka enlig med hwad Grefwe IViöi-ner yttrar och ar han trodde saken kunna wara flurad, om Herr Lzcklsnsvaan wille återtaga sin kroteli.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde föreställning, ar Herr (HIlenLv-rsn kanske wille arerraga sin motion. för ar ej föranleda en fortsättning af denna obehageliga öfwerläggning.
Herr Lilkvorgtolpe, k^rsckric Lamuel, yttrade at han nu först erfarit, ar.
Herr (Hilen8V33N5 motion blifwit begärd pa bordet, men at sedan det blifwit utredt, ar fragan wore incon»,- rnrionol, worren sadan begäran kraftlös.
Förfin del wille han fullkomligen bestrida, arden ens wänne sa mycket afseende at kunna läggas pa bordel.
Än mer, ac den skulle kunna lägga något hinder i wägen för et lagligt beslut, fattadt af Lleckoror, som utöfwac Riksens Ständers magt.
Lockeström, kuckolk, yrkade at det af Herr (Hllensv.agn anmälta klander matte vfwerlemnas til laglig åtgärd, och Nidderssapei och Adeln arerraga sina göromål rörande wigtigare ärender.
Herr 8ilfvsr8tolpo,^ob>3N Oa vick, wille för sin del dertil gerna samtycka, men trodde, ar under det Herr 6zck,(M8vaan för en sadan sak wore lagförd, han ej til Nidderstapets och Adelns öswerlaggningar borde äga tilträde.
Herr Sjette Band' N:o 2.
L8 Den 2 Mars.
Herr klingsporr, 6er6t, lfrade emot
Herr gyllsnsvsans ställande under lagligt tillas.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken uplaste 78 §. i Riksdags-Ordningen, hwilken han ansäg innehalla en fullständig föressrift om sattet huru denna sak borde behandlas.
Herriliam.kelir, förmodade, at
Herr gyllensvaan, om han besinnade beskaffenheten af sin motion, skulle lära beqwäma sig at densamma återtaga, men at i fall han dertil icke wille samtycka, borde saken efter gammal praxis, til pröfning af Riddarhus-Utskottet förwisas.
Friherre von platen, Laltza!-, trodde at om den kunde hänföras och anses endast såsom förolämpande mot Nidderskapet och Adeln, wore det ofelbart tilräckeligt, at den innom Ost, pä hwad sätt Ståndet för godt funné, afgjordes.
Men när man besinnade, at den innebure ek klander af alla Ständens gemensamma beslut, bordeden med yttersta warsamhet handreras.
Pa hwad sätt Högloft.
RidDerskapet och Adeln behagade besluta, wore det hans ranka, at er parti borde tagas som wisade, at Ridderssaper och Adeln ogillade hwad Herr gyllensvaan mot Riksens Ständer brutit.
Friherre 8tael von plollstein begärde äfwen denna nya fraga pä bordet, och protesterade emot all öfwerraskning, emedan et beslut af RidLerskapet och Adeln redan i början af Riksdagen är tagit, at ingen sak genom acclamation genast ssulle afgöras, utan hwila ril nästa plenum.
Dett 2 Mars. 19 Friherre Ooäerström, )aoo!r.
Det är omöjligt, at en Ledamots protest kan hindra den ifragawarande Lxpecktionen.
Det ar til och med en löjlighet at derwid fästa nägvn uppmärksamhet; således kan Herr Landtm'arjkalkens proposition rörande anmodan til Lxpeöitions-Utffottrt
Utan någon swarighet bifallas.
Fragan om Herr 6^llen^ 8varms förseelse kan uptagas när det faller Herr Grefwen och Landtmärffalken samt Nidderffaper och Adeln lagligt.
Denna dagen, är utsatt til kinance-plgneliK afgörande; om Herr Grefwen och Landtmarffalken sa behagar, kunna wi en aftonstund fä sysselsatta ost med Herr (^llensvaLn.
Grefwe körner, ^äolpk 66rÄn, instämde häruti, tillaggandes at det behöfdes allenast et tilkännagifwandet om walet til Lxpettitions-.
Utskottet, hwars pligt der da wore at upsättakix» psäitionen.
Herr Grefwen och Landtmarskalkerr förklarade afwen at kixpsäitionen ej kunde hindras; Herr OzMensvsans protest förfölle och kunde ej ti§ pröfning företagas.
Herr Landtmarffalken förnyade derföre sin pmpolition om komiss rörande walet, till Kxpeäitions-Utffottet» Herr 8i!verstoipö, 8amue1- instämde deri, at Herr 6)älensv3»ns motion ej kunde uptagas, men hänS coi^luits borde ester Herr ^iverstolpcs öfwertygelse ej lemnäs obeifrad, hwilket dock gerna till en annan gäng kunde upffjutas» Herr Landtmarskalken förklarade, ar profningen deraf en annan gäng finge företagas.
Här - 2Q Den 2 Mars.
Härefter yttrades åtskilligt fran Bänkarne af siere pa en gang talande Ledamöter, sa ar, maen ting redigt till Protocollet kunde fattas.
Ändteligen fragade Llrekvs iLöwenbjelm, Larl, j hwad skick fåken wore.
Han wille för sin del ej akalla den strängaste rattwisa.
Han trodde at det tilhörde Ridderffapet och Adeln at laka
Nåd ga för ratt, men ingalunda kunde pröfningen af hans upföranDe upffjutas.
Hwad som i det fallet skulle göras, borde ske straxt.
Om Herr (Hllei^vaali wille återtaga sit yttrande, wore det Herr Grefwens tanka, at Ridderffapet och Adeln af sin wanliga öfwerfeenDe godhet, kunde lata saken sörfalla.
Friherre von ?laten, Lal t2ar, wille för fin del gifwa tilkanna., at han ej afstode ifrån sit första yttrande.
Ofwerlaggningen derom trodde han ej behöfwa blifwa langwarig, men af en billig agtning för de andra Standen trodde han al fåken genast borde afgöras.
Friherre kiöäerstolxe, Larl, trodde at dä fräga redan hade upstatt om Herr (HI1LH8VLllN8 ffisjande ifrån Riddarhuset, ffulls ec upffof i den fragans afgörande wara et erkännande, at han annu wore Nidderskapets och Adelns Ledamot.
Härefter talades hwarjehanda bade för och mot Herr (HIlenLvaan8 upförande, och ganska manga begärde xroxoiiticm VM hanö Uleffutande fran Riddarhuset.
Herr Den 2 Mars. 2r Herr Grefwe» och Landtmarskalken erindrade, at et sädant Nidderffapets och Adelns beslut, huruwida Herr Q^lleusvgÄn borde fä fortfara at wara Ståndets Ledamot eller ej, icke utan genom omröstning kunde utrönas.
En sädan omröstning ffulle borttaga tiden, hwilken i dag hoS alla Gränden, i följe af den conkerencs emrllast Talemännen och Eländens Deputerade, fom Riksdags-Ordningen föreffrifwit, wore agnad till,, kingncs - ?lANLli8 afgörande.
Om wi nu uppehölle
Otz med en votering, förlorade wi tiden för et wigligt ärende.
Han föreflog derföre, al saken kunde upffjutas til exempel til nasta blenum.
Friherre Lestei-8tröm, ILcob.
Efterfrågan om urvotering wore wäckt,, och ätffillige med ffäl trodde, at de andre Ständen ffulle finna sig förolämpade, cm ej Herr L/llensvaans upförande beifrades, borde wäl saken pä alfware företagas, men dä war tid bör anwändas pä wigtigare och allmänna ärender, är saken hulpen, om nu en tid ursättes, dä cliscussionLn härom äter kan uptagas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, at det wäl wore swärt at utsätta nägon witz dag, men at dä han sjelf önffade, ar dermed ej drages ut pä tiden, och han hoppades at det bestämda ärendet i förmiddag kunde hinna afgöras, wille han utsätta penna öfwerläggning ril i eftermiddag kl. 6.
Grefwe I.Lrvenbjs!m, (!arl, fragade, hurnwida Herr O^llenuvZLn innan denna fåken wore stut, kunde äga rätt at öfwerwara Ridderffapets och Adelns öfwerläggningar.
Herr sL Den 2 Mars.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken ftvarade, at innan et emot honom widrigt beflut wore fattadt, knnde han ej derifrån meflmas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken tilkännagaf, at innan han företoge c>,8LU88ionen rörande kmsnce-planen, wille han meddela Högloft.
Midderstapet och Adeln en honom tilstäld ffrifwelse ifrån Hans Lxcellence Stats-Ministern för Utrikes Arenderne, hwilken Herr Landtmarffalken upläste, sa lydande; Stats-Ministern för Utrikes Arenderne har den äran, at lata Herr Grefwen och Landtmarjkalken weta, at i förmiddags inlemnade Högste Domstolen til Konungen sit underdåniga yttrande öfwer den af Riksens Stander föreflagne Tryckfrihets-Stadgan.
Pä Nådig befallning, har StatsRadet i eftermiddag warit sytzlosatt ar genomgå sa den föreflagne Tryckfrihets Stadgan, somHögfke
Domstolens yttrande- Pa Stars-Rädets sedermera afgifne underdåniga tilstyrkande har Konungen beflutit antaga och gilla det af Riksens Stander i afseende pa Tryckfriheten afgifne unDerdgniga förflag.
I morgon kommer Konungens Nådiga beslut, ar lil Lxpeclierancle öfwerlännäs, rnen da Beflutet pa Rikssalen bör Riksens Ständer meddelas, och detta förmodligen icke förr än i början af nästa wecka kan lara sig göra, har Stats-Ministern trott sig böra ffyndch at lemna denna underrättelse. Högwälborne Herr Grefwens och Landtman Mkens ödmjuke tjenare Hs von LnZestrpm.
Up - Den 2 Mars. 2) Uplästes följande.
Utdrag af krotocollet, hällit i Höglofl.
Ridderstapels och Adelns klenum den 28 Februarii 1810.
S. D. Företogs til afgörande Almänna Besvärs- och Oeconomiss-Utstottets den 14 Februarii pä bordet lagde utlåtande, angående ändring i flyttningstiden för Tjenstehjon; och blef Utstottets häröfwer afgifne tilstyrkande afflagit:
Hmarom de respeMve Med-Standen stulle genom krotocolls
Utdrag manligen underrättas, vt supra, Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft.
Ridderstapets och Adelns plenum den 28 Februarii 1810.
S. D. Beflöt Höglofl.
Ridderstapet och Adeln, at en stulle fläs til förewigande af åmin nelsen utaf den lyckligt utförda Regements-förändringen, hwarigenom el ä alla sidor lagbundit stick ater blifwit stadgadt, och at de öfrige relpeckive Ständen stulle ivänligen anmodas, i detta beflut med Höglofl.Midderstapet vch Adeln instämma, ve supra.
Utdrag af krotocollet, hällit Uti Högloft.
Nidderstapets och Adelns klenum den 23 Februarii i8io. S. D. Bifölls hwad Stats-Utstottet uti et den 2i dennes hos Ridderstapet vch Adeln pä bordet - »4 Den 2 Mars. vet lagdt Memorial tilstyrkt, rörande Lön-tilökningar för Öfwer-Lommiss-rriei-ns wid General ^ssi srLnce-Lontoiret ble^äerick och I>önk?rb, PH»- förbättringar och ?ensioner för atffilliga andra i ^lemoriLlet anmälde personer; hwarom Utdrag af krotoLollet stulle de öfrige rc-spc-Äive Standen wänligen communiceras.
Mra.
Derefter tilkannagaf Herr Grefwen och Landtmarskalken, at som Riddarhus-Secreterare» woreopahlig, hade han anmodat unberteknad at föra LrotocoUer.
Sedermera företogs de til Onance-klansn hörande af Stars-Utffomt inlemnade handlingar, hwaribland först uplästes Stats-Utffottets utlåtande öfwer
Friherre iMeneramr/s ingifne kinancs-j?1an.
Under läsningen deraf gjorde Friherre MencrLnt^ rid efter annan wid hwarje punkt följande anmärkningar:
Da Riksdagen sä lange fortfarit, ar med fläl ingen lärer wilja lemna upmärksamhet at något, som kunde föranleda ti! minsta ytterligare tids utdrägt, har jag ej ansett mödan wardt, at ffrifteligen upsatta »agot förswar för mitt under den 23 Med - Den 2 Mars. 25 fistledne November til Högloft.
Stats-Utskottets 1'rotoLoll ingifna aparta Vorum, innehållande et Viuance-Lrojeck, som jag numera icke hoppas, knappast önskar, at Högloft.
Ständer skulle anraga.
Men da Högloft.
Srars-Utskottets utlåtande öfwer berörde mitt aparta Vorum, ibland manga för mig smickrande uttryck, äfwen innehaller et bedömande, som wisar at mit krojeck i acstilliga omständigheter blifwit origtigt fattadt, ar der en pligt emot mig sjelf, ar söka wisa, det jag icke wägat inlemna et i sa mänga afseende» felaqrigt Opus.
Jag torde således, för at ej göra uppehäll, munteligen och helt kort fä lemna nägra uplysningar, som jag förbehäller mig, ar framdeles skrifreligen fä inlemna. 1:0 Högloft.
Utskottet yttrar:
"At 8-mco-Utskottet aldrig bestämt afflagit alt widare biträde."
Jag sär derwid ä nyo citera Lauce,-Utskottets utlåtande dä fragg war om förskotter til kriget och iterera den fräga, VM af er Utskott, som aflagt Tysthetsed, er mera bestämdt afstag möjligen bör kunna erhällas. 2:0 Wid der som Högloft.
Utskottet anfördr, angäende Leveranteurernes betalande, fär jag ödmjukast anmärka, at jag til veras godtgörande icke ansett af nöden hwarken at tillita Lancken eller ak öka Bewillningen, samt at jag således pä goda skäl trodt mig såsom afgjordt kunna antaga, ar Högloft.
Ständer icke obenäget skulle anse, DM en större del af Riksskulden med samma Bes willningssumma kunde liguicleras.
Det 26 Den 2 Mars.'
Det bör ej eller förglömmas, at jag aldrig satt I->ever3ntörerne8 betalande pä detta satt i fråga , at utom i det fall, ar den af Högloft.
Utskottet omtalade iwZociLtionen hos Nerikes Lretlitvl-er, til Vinnande af Betalnings-Terminernes förlängande fullkomligen lyckades.
Och med mig torde Högloft.
Ridderskapet och Adeln instämma, at man i sadan händelse ej bättre lärer kunna anwänLa en summa som finnes at tilgä och (i min tanka) oundwikeligen bordt wara tilgängelig i det lika rnöjeliga skei-n-mt', at Utrikes Lreclitorernes swar blefwe nekande. Z:o Wid min 'kadell idit.
H. yttrar Högloft.
Utskottet, såsom orsak, hwarföre Bewillningen, Lön- och Betalnings-afgiften för Ar 1809 med flere inkomster af Utskottet icke äro i Credit upförde, Dch deremot obetalte Jntereffen och Capitals-afberalningar ä Utrikes Gälden ifrän Debet uteflutne, at Utskottet icke ansett sig behöfwa upgöra nägor Zörflag öfwer der framflutna.
Jag fortfarer i den rankan, at noga undersökning af det framflutna är den dalis hwarpä Förslag lil framtida behofwen bordt byggas, och at jag under det framflutna lika litet bordt beräkna en annu oupburen Bewillning som annu obetalt men förfallen Utrikes Gäld» Jag kan omöjeligen begripa annat, an at Bewillningens belopp mäste sökas genom jemnsörelse emellan alla oanwande tilgangar och alla oupfylde oumbärlige behof. 4:0 Om Utskottet ansett de utelöpande Creditsedlarne kunna bibehällas i warde uran anftäende af nägon konä till deras regliiei-Äi^e, hindrar detta icke, ar de lika ofelbart utgöra en del af Riksstat - Den 2 Mars. 27 stulden; hivad mig angar, har jag sa mycket mer - bordt beräkna dem deribland, som jag, utan Be» willnings-summans förhöjande, uptaqit en ärlig koncl till deras amorteranäs, hwilken jag förmodat wara af aldeles oumgangelig natur.
Jag har aldrig pastätl, at Utffottet förglömt någon Post, men kan ingalunda instämma deruti, at metkoäen ivid Riksffuldens och tilgangarnes beräknande warit utan inflytelse pa kUn^nce-klanen och Bewillningöfumman.
Twärtom anser jag af mitt m-oM wara tydeligen adagalagt, at utförandet af alla anwändbara tilgangar bör medföra elvera behof af mindre Bewillningssumma , eller möjligheten ar med den antagna, pa sätt jag föreslagit, åstadkomma en större minskning af Riksffulden. 5:0
Med förundran har jag sett mig beskyllas för motsägelse i afseende pa Utrikes skuldens betalande.
Min stistilic-ition torde tilräckeligen göras genom blotta framställandet af de anie Anföranden i mitt binnnce-kroch-Ä som astserts wara mot hwarannan stridande, och hwaraf det ena i Högloft.
Utffottets sivar endast til hälften blifwit anfördt.
Den ena expresgionen lyder salunda: "I Bilagan "lät. L., innefattande de ffulder, hwara ingen afbetalning erfordras til nästa Riksdag, har jag icke "kunnat upraqa Utrikes Gälden, emedan jag häl"ler för angeläget, at öfwerenskomne amalgsms af"betalningar och primér ofelbart böra remitteras, "sä wida genom ofördröjligen öpnad negociation "upffof vermed icke ffulle bewiljas."
Det andra äberopade stället, eller labclleniät.
L« 2. har til Uubrigue: 28 Den 2 Mars.
"Udell, som wisar beloppet af den ^onä, som "til l^everanteurcrnes liguiclerancle blifwer at tilgä, "om igenom negociation tilständ kan winnås, at "upffjuta amalgams afbetglningarne 7 är, eller pa "det satt, at hwad soty Nr IZOZ bordt remitteras "icke betalas förr an Ar 181;."
Pä intet ställe har jag med Utskottet instämt i anseende Lil Utrikes Gäldens och deveranteurernes licjuiricrancle; Ty jag har aldrig kunnat medgifwa, at ingen koncl siulle bestämmas til upfyllande af en pligt, hwars wilkorliga upskjutande berodde af Fordringsägares bifall.
Och jag har högtideligen protesterat emot de grunder, pa hwilka Herrar Banco-Fullmäktige erbudit förffjutande af medel til l^everanteurernes betalande.
Min mening har aldrig warit, at yrka Uemisser lil Utrikes Lreclitorers förnöjande wid 70 ffillingars cours, men wäl at konä finnes, som dertil kan och bör anwändas, enär Fordringsägare det äska och coursen sa hunnit nedsättas, at det blefwe möjeligt.
Jag har warit och blifwer af den tanka, at medelst uptagande af Inrikes Län, k-everanteurerne bordt liguicleras, om Utrikes creäitorer icke welat bewilja upffof. 6:0
De 2me Poster, som upkomma genom förändrad ränteberäkning til Languen och minskad Lmts-brist, och hwilka Utgiftsposter Högloft.
Utskottet ansett wara sä obetydelige, göra tilsammans i;o,Ooo N:d., som likwäl icke är en sä aldeles ringa summa. ?'-» Den 2 Mars- 29 7:0
At genom de gifna Förstag och sätt at anlita Lanquen ingen anledning är til Bancosedelmyntets försämrande, stall jag tro, enar gammalt Werksilfwer uphörer at wid /luckioner äga det öfwer ail manlighet höga pris, som nu beklagligen är gängbart.
Om §mt8-Merker ager egen tilgang til wiste esscher, kan jag ingalunda medgifwa, at de samfält upga til wärder af alla behöfiiga waror och arbetslöner, hwilka omöjeligen kunna erhallas utan beräkning af myntets nedfallna warde.
Lika med Högloft.
Utffottet, hoppas jag pä gladare utsigt för Handel och Näringar, sa framt besiur icke tagas som motwerka det goda som kan förwantas genom lyckligare constuEurer och en ömsint Regerings uplysta omsorger. 8:0
At jag fakt en ärlig Utgiftssumma af 2,819,377 Riksdal, och at jag öfwerstridit beloppet af den til 2^ million kxcracle Bewillningssnmman, får jag ödmjukeligen bestrida.
Detta kan endast synas sannolikt, da man förbigår Kudr-guen lil ^dellen lit. l-i.; Anmärkningen wid flutet af samma ladeli lu. K.; saint siuteligen ogillar de tilgangar jag upgifwit öfwer antalet af dem, som Högloft.
Utstorret uptagit.
I mitt
Förflag anföres noga, at det icke är gjordt och i min tanke icke bordt göras för hwarje ar särskildt, utan för alla ; arén samfäldt.
Min uträkning öfwer
Vacancs-gfgiftens belopp är grundad pä samtal med Riksdagsmän fran alla Zo Den 2 Mars.
Ma Rikets särskildte Provincer och deras samman» stammande Opinion om densamma, som pä sädane sätt kunde erhällas.
I förhand hade jag sjelf anmärkt, ar ZeÄet til Vacrmcorb hällande icke war bifallet, men också billigen andragit den sanning, ar samma inkast kan göras nästan emot alla sä wäl af Utskott tet som af mig upförde tilgängar, Bewillningssumman inberäknad.
Den fräga torde icke wara öfwerflödig:
"Om "och hwarföre icke det af Högloft.
Utskottet (ingar "lunda af Mig) Upgifne krojeckec om Vacancsr^ "såsom en ibland grunderne til Bewillningssum"mans belopp, bordt afgöras innan icklrgnLL-plL"nen förekom?
At jag i iLbellen l. päraknar 270,74; R:d. ärligen, är en misskrifning af Utskottet.
Der star 2)0,74) R:d., inberäknadt afgiften för afsuttit, onödigt Lgvaltsrie, som de sednare Krigen aldrig blifwit begagnadk.
Om ifrån Mili Upgift, ehuru utan något gäst lande stal, afföres de i labellen I. såsom VacLNLe-afgift beräknade 170,74; R:v. ärligen eller för alla ; arén 855,72; N:d., sa aterstar ändock
Lil faveur af min LslLuI et Sklaö af circ» Z milliöner, om hwars obehörighet jag annu icke fakt emottaga nägon öfwertygande wederiaggning.
Och ar det således et oriktigt anförande, ar i mit Förflag yppas en brist af 2,299,686 R:d. 4; H. 11 rst., som Utskottet än ytterligare ökat Lil 3,592,411: 45: rr. - Jag Den 2 Mars. zr Jag hanförer endast til min 1-rbcgl x.z, hwars blotta genomläsande ar den fullständigaste förklaring.
Mitt
Förflag ar gansta oriktigt fattadt, om man förmodar, at jag hoppats kunna fylla hwad Ulstottet kallat brist, genoin besparingar.
Jag har endast förmodat, ar sadant stulle bidraga at göra den calcul ännu säkrare, som jag sökt grunda pä noga beräknande och fullkomliga tilgangar.
Jag föreflär uptagande af Inrikes Län ti! belopp af 2,82O,ooo N:d., det är gansta sannt, men också lika werkeligt och som icke bör glömmas, at jag deremot afstyrker alt anlitande af l^Pwri, svin man wil förmä, at ytterligare ukgifwa 4,väo,oos nya sedlar.
Och bör härwid a nyo erinras, at med denna mindre Lanesumma som jag yrkar, enligt mit krojeLt, kon6 hålles til atstillige angelägne utgifter, som Högloft.
Utstottet ansett omöjelige at fullgöra.
U. wederlagger det anförande, at jag icke beräknar ränta a de af mig förestagne Inrikes Län; och mederlagger lika folklan, ar min calcul icke medförer någor det minsta förökande af Bewiltningssumman.
Men om jag haft den olyckan,^?
Utskottet i siere afseende» ej riktigt faagr mir Förslag, Ar likwäl slutet af Högloft.
Urstottets afgifne swan; det som mäst misar at jag icke. warit i standar er klart salt uttrycka mig.
Fragan ar om Z2 Den 2 Mars. den »nticipLtion
;ag föreflagit för ar göra säkre im komster tilgängelige dä behofwen inträffa kort tiv förr an desse inkomster i wänlig wag infiyla.
Mitt satt at citera Frankrike och England, wisar helt annat, an at jag anser denna ut» wag wara den sista, som (lätt. j den wag jag anfort) bör widtagas.
Jag har tydeligen yttrar min förundran öfwer Sweriges förmäga, at ligga i et helt ars förlag, da de aberopade mäktige Stater pä anförde sätt nödgas hjelpa sig.
De sista af alla utwägar är i min ranka, at elvera lemna pressarne skulder aldeles obetalde, eller,at til deras liguiäeraucle rilwerka pappersmynt uran reel valuta; Det är desse Utwägar jag innerligen önskar, i Swea Land altid mäste undwikas.
Hwaremor mir kroseQ, riktigt fattadr, lärer blifwa lika litet wädeligt för detta Nike, som för flere andra Stater.
Jag har aldrig tält om någon antlcipatlon pä Krono-Räntor, aldrig widrört detta til fyllande af någon posicik brist.
— Fragan derom har upstätt hos mig, för al möra det inkast som skulle kunna göras einor mitt Förslag, ac nemligen alla tilgängar icke fä fort instöte, som behofwen fordrade.
Se här -Exempel.
Om Stats - Lontolret är Igro i Marsbehösde til lliverse ^it^uiller en Summa af'R:d. !25>ooo: utgörande beloppet af Vacauce-medel, svin ickel/ö?-' ^ an Den 2 Mars. gZ än den r Julli inflyta; Om wid samma lid Riksgälds-Lomoirc-t icke agde stående boncl och redan hade begagnat
Dimont-rättigheten i Landen, sä skulle 8tgt8'6ontoiret gifwa anwisningar pä ^ af berörde Vacanee-medel.
Statens ^reäitorer, wande at Utan nägon valuta wänta pä betalning, skulle säkerligen lika litet som öfrige Rikets Jnwänare finna något wadeligt deruti, at Fordringsägare, i stället för blotta rät» liqheten at aolieitera, agde i sin hand er vocument af fullkomlig säkerhet.