Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser således, att frågan tillhör Ekon.-Utsk:s handläggning, och såsom skäl för min begäran, att frågan må dit remitteras, anhåller jag få anföra, alt R.
St. hafva under denna Riksdag låtit Ekon.Utsk. behandla en likartad ehuru långt mera omfattande fråga, nemi. den om uphörande af tullen på inkommande spanmål, ronde hvilken fråga Ekon.Utsk. afgifvit Utlåt., som vunnit alla Ståndens bifall.
Jag vägar derföre anhålla, att motionen måtte remitteras till Allm.
Jag tror att, på grund af sakens beskaffenhet, borde målet remitteras lill Bevilln.Utsk.
Men då dess Ordfide icke vill så hafva det, och då jag hoppas, att Allm.
Ekon.Utsk. är mindre liberalt, än BevillmsUlsk., så hemställer äfven jag, att målet mätte få gå lill Ekon.Utsk. Gr.
Uti denna motion är på intet sätt fråga hvarken ali bestämma tullen på bräder eller i allmänhet att stadga tullfrihet på desamma, utan motionären föreslår en underd. skrifvelse till K.
M. om en tillfällig åtgärd.
Motionen lyder i sjelfva slutet sålunda: ”Jag får sålunda föreslå att R.
M. mätte bevilja tills vidare och så länge närvar:de förhållanden fortfara tullfri införsel från Finland landvågen af bjelkar, bräder, master, spiror och tjära.” R. o. Ad. finner, alt, äfven om denna Den 19 Augusti e. m. 63 motion antages, så måste likväl i taxan införas tullsatser för dessa artiklar och att detta förslag gäller endast en anhållan hos K.
M. om ett exceptionelt stadgande för vissa fall och viss tid.
Gyldenstolpe nämnde, har här förekommit en fråga om tullfri införsel af spanmål.
Detta likasom alla andra önskningsmäl remitterades till Allm.
Del är således både i konseqvens dermed och enl. sakens egen natur, som detta förslag torde böra till Ekon.Utsk. remitteras.
Uppå härefter framstäld propos. biföll R. o. Ad. remiss af ifrågavande motion till Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk. O Ånyo föredrogs StatsUlskis d. 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 239, i ani. af erhållne återremisser å Betänk.
N:o 158, aug:de extra sials-ansiag till föremål, tillhörande Civil-Depart:s handläggning. R. o. Ad. biföll Utsk:s yttrande, ang:de anslag för öpnande af en kanal-ledning emellan Eskilstuna och Mälaren, samt ansåg förevaride Utlåt, i öfrigt ej föranleda till annan åtgärd än alt läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 241, i ani. af erhållne återremisser å Betänk.
Nio 160, angide extra stats-anslag till föremål, tillhörande EcclesiastikDepartis handläggning.
Detta Utlåt, företogs punktvis till afgörande, och förekommo dervid Ulskis yttranden öfver nedannämnde punkter af Betänk.
Nio li.O. 5ile punkten.
Ulskis yttrande lades till handlingarne. 7:de punkten.
Då den ifrågavande punkten af StatsUtskis förra Betänk.
Nio 160 föredrogs på Riddarhuset, sä beslöt R. o. Ad., efter en liflig diskussion i ämnet, alt återremittera punkten, på den grund att R. o. Ad. ansåg ett anslag af 3000 Ridr biko, förutom det redan beviljade anslaget af 2000 Ridr biko, vara af behofvet påkalladt för alt erhålla en historisk utredning af riksdagarnes historia.
Detta har äfven blifvit beslutadt af PresteSl., och jag får nu hemställa, alt R. o. Ad., med vidblifvande af sitt i deuna punkt vid förra tillfället fattade beslut, ville lägga densamma till handlingarne.
Uti sjelfva saken har jag intet egentligen att yttra, men har begärt ordet i anleda, af den siste värde talarens förslag till beslut.
Han har nemi. begärt, att R. o. Ad. skulle med vidblifvande af sitt beslut lägga denna punkt till handlingarne.
Sådant later sig icke göra, ty R. o. Ad:s förra be - 64 Den 19 Augusti e. m. slut var alt återremittera punkten, hvilket beslut R. o. Ad. väl svårligen lärer kunna vidblifva.
Jag ville göra en sådan erinran, sorn den sisle värde talaren gjort, men tillika hemställa, att R. o. Ad. måtte, i st. f. de 2000 R:dr, som StatsUtsk. här föreslagit, bevilja 5000
Det var ett förbiseende af mig, då jag gjorde det förslag, hvarvid anmärkn. nyss blifvit af Gr.
Lagerbjelke framstäld, och jag får till honom frambära min tacksamhet derför.
Jag anhåller, alt R. o. Ad. täcktes bevilja de af Hr Carlson föreslagna 3000 R:dr till utgifvande af Sveriges riksdags-historia, och att denna summa icke må sammanslås med det anslag af 2000 R:dr, hvilket K. M. i Nåd.
Propos. begärt till utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar.
Om jag rätt fattat den siste värde talarens förslag, så går det derpå ut, att R. o. Ad. skulle bevilja en summa af 5000 R:dr utom de 2000 R:dr, som Konungen begärt.
Mitt förslag deremot var, alt det hela skulle blifva 5000 R:dr och således 3000 R:dr mera än Konungen äskat.
Här äro tvenne frågor, som det icke går an att sammanblanda.
Det ena är en K.
M:s propos. och det an dra en enskild motion. K. M. har afgifvit Propos. om 2000 R:dr b:ko för historiska skrifters utgifvande, och den enskilda motionen angår 5000 R:dr b:ko för utgifvande af Svenska riksmötenas förhandlingar.
Om nu dessa 2:ne frågor sammanblandas, och det gifves ett större anslag än 2000 R:dr med anledn. af K. M:s Propos., så kan dermed icke sägas, att den enskildte motionären fått sin vilja fram.
Ej heller kan man säga, att den Kongl.
Propos:n blefve bifallen i högre måtto, om penningar gåfves till den enskildta motionens ändamål eller utgifvande af mötenas förhandlingar.
Jag anhåller således, alt R. o. Ad. täcktes lemna sitt bifall till K. M:s Nåd.
Propos., samt att R. o.
Ad. likaledes täcktes besluta de af enskild motionär begärda 5000 R:dr, så att dessa frågor icke måtte sammanblandas.
Med den siste värde talaren instäm mer jag till alla delar så till vida, att .R. o. Ad. icke bör serskildt bifalla denna Kongl. Propos. om anslag af 2000 R:dr för utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar.
Jag tror, att, dä R. o. Ad. sista gången förehade detta mål, så bifölls denna summa, men återremitterades deremot Ulsk:s Utlåt., i hvad det angick Hr Carlsons motion, rör:de ett anslag lill utgifvande af offentliga mötens förhandlingar.
Jag har icke sett Hr Carlsons motion, men jag har blifvit uplyst, alt meningen med densamma bör så förstås, alt han begärt 5000 R:dr för offentliggörande af historiska handlingar, dock så, att om något serskildt anslag af K.
M. för enahanda ändamål begärdes, så skulle endast fvllnaden i 5000 R:dr b:ko af honora äskas.
Om någon af StatsUlsk:s ledamöter är närvar:de, så torde han Den 19 Augusti e. m. 65 han kunna uplysa huru härmed förhåller sisi.
Oin jag ej häruti misstagit mig, så skulle frågan nu vara om 3000
H:dr årligen i 3 år för offenlliggöraude af Svenska riksdagars och mötens förhandlingar, hvilket jag vördsamt anhåller alt R. o. Ad. täcktes bevilja utöfver de 2000 R:dr b:ko, R.
St. redan på grund af K. M:s Nåd.
Propos. anslagit.
Jag tror icke att R. o.
Ad. har beviljat de 2000 R:drne.
Detta synes också af Utsk:s Betänk. JV? 241, hvari det säges, atf denna punkt är återremitterad af R. o. Ad. och PresteSt., men bifallen af Borgare- och BondeStm.
Jag skulle således tro, att icke heller de 2000 R:drne äro beviljade; men erkänner för min del rigtighelen af Gr.
Lagerbjelkes anmärkn, Mig synes således, alt då ett svar på Konungens Propos. skall afgifvas, vore det rigtigast att R. o. Ad. beviljade de 2000 R:drne och derjemte ntedgåfve 3000 R:dr derutöfver pä grund af Hr Carlsons motion.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, innan diskussionen vidare fortfore, ansåg sig böra uplysa, att den ifrägavar:de 7:de punkten af StatslJtsk:s Betänk.
M 160 innehöll först en framställning af K.
M:s i ämnet gjorda Nåd.
Propos. och sedermera en referering af Professor Carlsons motion, i hvilken blifvit föreslaget, alt R.
St. måtte bevilja ett anslag af 5000 R:dr årligen, att användas till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den I:stes regering, samt äfven i öfrigt till ingifvande af handlingar, uplysaode för fäderneslandets historia; hvarpå Utsk. i ett Ullål. besvarat K. M:s Propos. och Professor Carlsons motion på det sätt, att Utsk. tillstyrkt bifall till K. M:s Propos.; och hela denna punkt hade af R. o. Ad. blifvit återremitterad på grund af aumärkn:r, åsyftande att bifall äfven till Professor Carlsons motion mätte af Utsk. tillstyrkas.
Hr Gr. och Landtm, har uplyst Ståndet om förhållandet med ifrågavar:dé sak, för hvilket ändamål jag egentligen begärt ordet.
Dä så mångå ibland ledamöterna af detta
Stånd synes ifra för bifall till Hr Carlsons motion, så får jag äfven för min del hemställa att Ståndets beslut i detta hänseende mätte så upställas, sorn Hr von Hartmansdorff föreslagit, nemi. sålunda, att R. o. Ad. bifaller K. M:s Nåd.
Propos. om ett anslag af 2000 R:rir för ingifvande af äldre historiska skrifter, samt derjemte 3000
R:dr årligen för den tid, som ionevande stats-reglering omfattar, till utgifvande af Svenska riksdagars och mötens förhandlingar.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, dä 2:ne serskilda frågor före kommo i denna punkt, R. o. Ad. torde tillåta att propos. fram stäldes först i afseende på bifall till K. M.s Nåd.
Propos., och att det skedde med förbehåll att R. o. Ad. sedan må präfva det anslag, som af St. kan beviljas i anledn. al Professor Carlsons motion, Ropades Ja. 11 H. 5 66 Den 19 Augusti e. m.
Uppå sedermera framslälde serskilda propos:r fann R. o. Ad. för godt att bifalla det af K. M. äskade oell af Ulsk. tillstyrkta anslag till utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar, samt att derjemte för offentliggörande af Svenska riksdagars och mötens förhandlingar från början af Korning Gustaf den I:s regering, bevilja ett anslag af 3000 R:dr årligen under den tid nuvande statsreglering kommer att fortfara.
14:de punkten.
Då Konungen vid nästföregide
Riksdag äskat ett sådant anslag till nykterhetens befrämjande, samtyckte R. o. Ad. dertill.
När nu frågan förra gången förevar beviljade Ståndet ålerreroiss.
Jag hoppas att R. o. Ad. i öfverensstämmelse härmed nu behagade bevilja den ifrågavar:de summan och anhåller vördsamt om propos. derå.
Det är min fullkomliga öfvertygelse att nyklerhels-föreningarne i landet verka vida mera fördelaktigt för nykterhetens befrämjande än något annat medel.
Jag är äfven öfvertygad derom, att huru myckel man än må bemöda sig att genom bränviuets fördyrande vinna del syfte, för hvilket nyklerhetssällskaperna blifvit stiftade, det likväl skall blifva förgäfves att på denna väg åstadkomma detsamma som nyklerhetsföreningarne.
Jag anser derföre alt R.
St. böra bifalla hvad K. M. i förevar:de fall föreslagit, och jag tillstyrker lika med Hr von Hartmansdorff att R. o. Ad. täcktes bevilja det äskade anslaget.
Hr Gr. o. Landtm:s först till bifall å Utsk:s yttrande i denna punkt framstälda propus, besvarades med blandade
Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. bifölle det af K.
M. äskade anslag af 3000 R:dr, att för 3 år, med 1000 R:dr hvartdera året, till Direktin för Svenska Nykterhets-Sällskapet utbetalas för bestridande af utgifter till nykterhetens befrämjande, samt, efter denna proposis besvarande med starka
Emot sjelfva anslaget har jag ingenting egentligen att anmärka, men der slår ett vilkor, som jag för min del fruktar skulle lätteligen kunna inleda i svårigheter.
Der slår nemi. att anslaget ställes till K. M:s Nåd. disposition efter vederbör-. des hörande.
Nu vet K.
M. icke hvilken denne vederbör:de kan vara.
Skulle det vara Erkebiskoprn, skulle det vara Ministern i Paris eller hvilken vederbör:de?
Mig synes för ifrågavar:de fall vara tillräckligt det stadgande, som finnes i 10:de §:n Reg.Fm, att ”innan ärender hos Konungen i Siats-Rådet föredragas, skola de, genom nödiga uplysningars iohemtande från vederböride Embetsverk, af den föredragande beredas.”
Jag får derföre vördsamt föreslå, att R. o. Ad. täcktes bifalla denna punkt med uteslutande af de orden ”efter vederbör:des börande.”
Den 19 Augusti e. m. 67 Hr Adelborg, Anders Otto:
Jag tror icke alt någon oreda kan upstå äfven om icke ett sådant försigtighetsmått, som man bär äskar, blifver iakttaget.
Med ordet ”vederbönde” kan här naturligtvis icke menas några andra än Svenska Mjnislern i Paris och Pastorn i Svenska församlingen derstädes, hvilka äro de enda sorn kunna gifva alla de uplysningar, som blifva behöfliga.
Jag anhåller att det må få stå såsom det står och all Betänk, må bifallas.
För ett Const.Utsk.. hvars pluralitet gjort till sin upgift ali både i likt och olikt klandra Konungens Rådgifvare och som söker alt draga dem till rälta håde inför verklig och opinions-domstol, kan icke någon Rådgifvare akta sig, han må göra huru som helst.
Det lönar dä icke synnerlig möda alt iakttaga sådane försigtighetsmått för alt undvika det otidiga klander, jag vill icke säga den kitslighet, som Gr.
Lagerbjelke här har förutsatt såsom grund för sin anmärkn. emot förslaget.
Det må bero på K. M., hvilken han anser vara den vederbönde som skall höras.
Mig synes att orden sådane de äro i Ulsk:s förslag äro ganska oskyldiga och kunna gerna stå der, då det goda ändamål, som motionären åsyftat, i allt fall blifver upfyldt.
Jag lillslyiker bifall till Utsk:s förslag.
Jag är i det hufvudsakliga förekommen af llr Adelborg, och får endast tillägga, alt då delta ämne förra gången föredrogs och jag äfven yttrade mig, så slutade jag mitt yttrande ungefär i samma ordalag som Utsk. upgjort sitt förslag, endast med den skillnaden, att jag i st. f. vederböndes hörande uttryckte mig med orden: ”sedan nödiga uplysningar blifvit infordrade”; men lika litet som jag dervid fästade någon afsigt att binda händerna på K. M., lika litet lärer Utsk. haft någon dylik afsigt, utan innebar uttrycket endast ett hänvisande till de vanliga formerna; hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag.
Hr Adelborgs anförande har ytterligare stärkt mig i min åsigt att ordställningen är otjenlig.
Han har nemi. sagt, att vederbör:de är Svenska Ministern i Paris och Kyrkoherden i Lutherska församlingen derstädes.
Det vill likväl synas mig, sora det vore serdeles otjenlig! om K.
M. skulle såsom vederbönde höra en person, en tjensteman eller hvad man vill, som icke är Svensk undersåte, och så vidt jag vet åtminstone, så är ifrågavande Kyrkoherde Fransysk undersåte.
Del synes emedlertid redan häraf, huru läll del är alt komma i tvist om betydelsen af ordet vederbönde på detta ställe, och hvarföre skulle man i delta fall mindre än i alla andra kunna trygga sig vid Reg.F:ns 10:de §, som har följande redan af mig åberopade lydelse: ”Innan ärendena hos K. M. i Stals-Rådet fördragas, skola de genom nödiga uplysningars inhemtande från vederbönde Embetsverk af den föredragande beredas.”
Jag fortsätter min vördsamma anhållan om bifall till anslaget, med uteslutande ur punkten af de utaf mig anmärkte orden.
Det kan vara likgiltigt för saken, anlingen Ståndet bifaller Utsk:s förslag eller utesluter de orden Gr.
Lager 5* - 68 Den 19 Augusti e m. bjelke anmärkt.
Jag ber likväl att få nämna att SiatsUtsk. ansåg det egentligen vara af vigt alt få hörd Ministern i Paris, som ensam kunde lemna uplysningar i denna fråga.
För öfrigt lärer det bero på K.
M. att bestämma, hvad han med vederbör:de vill förstå.
Det är tydligt, att om R. o. Ad. ändrar ordställningen, men öfriga Stånden antager den, så måste votering öfver denna obetydliga fråga i förstärkt StatsUtsk. företagas.
Då jag för min del icke kan finna något olämpligt uti de ord som här blifvit begagnade, så anhåller jag om bifall till punkten, sådan den blifvit af SiatsUtsk. framställd.
Huruvida den korta debatten i denna fråga skulle leda lill bevis för Gr.
Lagerbjelkes åsigt, tror jag vara tvifvelaktigt och anser Gr.
Lagerbjelke, ehuru bestämdt han framfört sitt yttrande, likväl hafva orätt.
Dessa ”vederbör:de,” som här skulle höras, hvarom skulle de höras?
Om antalet af de barn, hvilka behöfva skolundervisning; om dessa barns mer eller mindre behof af understöd i mat och kläder vid deras skolgång och mera sådant.
Pastorn må nu vara Fransos eller Svensk, hvem är likväl mera än han i tillfälle att lemna nödiga uplysningar i denna väg?
Kan någon auktoritet bär hemma göra det?
Uller vill Hr Gr:n, efter han är så bestämd, vara så god och uplysa mig, hvem som skulle kunna lemna dylika uplysningar bättre än den som dagligen och stundligen sörjer för denna församling.
Jag vet icke någon annan som skulle kunna göra det bättre, och ehuru jag ifrån början icke var sä öfvertygad om denna åsigts riktighet, så är jag likväl nu öfverygad, att ordet vederbönde är ganska rigligt begagnadt.
Propos. till bifall å Utsk:s nu gjorde förslag utan förändring lilef härefter framställd och besvarad med starka
Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o.
Ja öfvervägande. 21:sla punkten.
R i d da rh,-Sek re t., på förfrågan af Frih. Klinkowström, uplyst att näston underrättelse om de öfrige RiksStms i ani. af förevande Utlåt, fattade beslut icke ännu blifvit R. o. Ad. meddelad, anförde Frih.
StatsUtsk. har uti det nu afgifna Utlåt. visserligen frångått det förut gjorda förslaget och motionen, men det sätt, hvarpå Utsk. dervid gått tillväga, kan icke annat ån blifva föremål för anmärkntr. 3:ne RiksStånd hafva nemi. återremitterat Utsk:s föregale förslag i detta hänseende med förklarande derjemte, att deras åsigt vore att anstalter af ifrågavande ari icke kunna anses tillhöra kommunerna, och ali de boi de hafva understöd af Staten.
Jag skulle tro, att StatsUtsk. bordt ställa sig denna åsigt, fattad af 3:ne RiksStånd, lill efterrättelse och rälla sitt förslag derefter.
Detta har Utsk. icke gjort, utan fortfarit att vidhålla den princip, som Utsk. uttalade vid förra Riksdagen, nemi. alt det icke vore lämpligt att omförmäldte anstalter skulle genom anslag af allmänna medel understödjas, utan Utsk. har, för att i någon mån gå R.
Sl:s- önskningar till mötes, föreslagit all en gåfva för en gång
Den 19 Augusti e. m. 69 af 3000 R:dr skulle beviljas Råby Räddnings-Institut.
De reservationer, som blifvit gjorda vid StatsUtsk:s Betänk, af Prosten Holmberg och Ola Månsson ifrån Christanstads Län, och hvilka jag delar, hafva uplyst det origliga i SlatsUtsk:s förfarande och gjort en anhållan, att R.
St. mätte anslå 1000 R.dr årligen alt utgå under 3:ne år till Råby Institut, så långe 20 barn finnas vid inrättnngen intagne och inrättningen fortsätter sin gagnande verksamhet.
Jag tror att det sista förhållandet, utan några andra skäl, borde beveka R. o. Ad., alt för sakens ganska betydliga vigt bifalla reservanternas begäran.
Mig synes att man icke numera behöfver myckel orda om viglen af dessa instituler för samhället.
De hafva praktiskt ådagalagt sin nytta, isynnerhet detta Räddnings-inslitul på Råby.
Del bar äfven blifvit visadt, att detta institut med anslag af 3000 R:dr skulle kunna uptaga ett ytterligare tillökadt antal vilseförda barn.
Dessa barn komma icke ensamt ifrån kommunen, ulan de komma långväga ifrån, såsom detta Betänk, uplyser, och jag skulle tro, att under en tid, då brottens antal på ett betänkligt säll ökas, och hvad som värre är, då det upväxande slågtel, då ungdomen och barnen på ett högst betänkligt sätt befinnas upfödas i laster, hvarpå hufvudstadens polis-referaler lemna färska och de mest ojäfaktiga bevis, så torde det blifva en oafvislig nödvändighet för oss alt minska möjligheterna för barnen att inträda pä brottets bana och alt \ gifva dem en möjlighet att återvända, når de en gång blifvit vilse förda.
Jag tror alt denna fråga oafvisligen har en framtid för sig, alt \ den kommer all vid påföljande
Riksdagar behandlas och beviljas till fromma för samhället, hvadan jag vördsamt anhåller, all R. o. Ad. ville biträda Hr Prosten Holmbergs förslag, att 1000 R:dr b:ko årligen, under den tid nästa stats-reglering varar, mätte få utgå lill Råby Räddnings-Instilut, så länge 20 vilseförda barn vid inrättningen finnas intagna och så länge densamma fortfar uti sin nuvande verksamhet.
Detta blir ingen tillökning i anslaget, ty StauUlsk. har föreslagit 3000 R:dr att utgå på en gång, hvaremot Prosten Holmberg föreslagit 1000
R:dr årligen i 3:ne år.
Det är endast åsigten om sättet för summans utgående, som år olika.
Jag tror deb sednare åsigten vara rigligare och får derföre anhålla att R. o.
Ad. ville densamma bitalia.
Lagerbjelke: Råby Institut är tvifvelsutan en vacker inrättning, men är dock enskild.
Det må visserligen vara, alt vid vissa tillfällen Staten äfven inlåler sig med enskilda välgörenhetsinrättningar, men det bör väl dä vara landels Regering, som upgör ett sådant inlåtande.
Kan det vara tjenligl att representationen lager sig före, alt, Regeringen oälspordt, åt sådane enskilda inrättningar göra presenter då och då.
Mig veterligt har sådant endast en gång förut händt, nemi. då ett stort vattenflöde bortförde ett Bruk.
Man sade då, att della Bruk var så nyttigt för fattiga kolare i orten, att R.
St. på grund deraf företogo sig, att med förbigående af K.
M. anvisa en summa på Riksg:s-kont. för detta Bruk.
Jag tror att detta förbigående af regeringsmakten är för R.
St. föga lämpligt.
Så har StatsUtsk. likväl äfven vid delta tillfälle föreslagit R.
St. att 70 Den 19 Augusti e. m. tillvägagå, då Utsk. tillstyrkt R.
St. att gifva
Råby en present, hvilken Riksg:s-kont. eger att utbetala.
Mig synes detta serdeles oformligt oell såsom eli utträdande ur den plats, sorn lagstiftaren bör hafva för att inträda på det område, som tillkommer förvaltningen. R. o. Ad. har äfven varit af samma lanke, förra gången StatsLJtsk:s Relänk. i detta ämne förevar.
Slatsötsk. hade ila afstyrkt hela anslaget.
Detta afstyrkande blef af R. o. Ad. bifallet.
Någon för ändring i sjelfva saken har sedan dess icke inträffat.
Jag vågar derföre hemställa, att R. o. Ad. ville med vidblifvande af sitt förra beslut afstå Olsk:s förslag i denna punkt.
Ar det så att Regeringen anser del lämpligt och att Institutet vid Råhy är af så välgörande beskaffenhet, alt detsamma bör med allmänna medel understödjas, då bör Regeringen gifva understöd eller afgifva propos. derom till R.
St., men under de förhållanden, som nu förefinnas, nödgas jag förnya den vördsamma anhållan, jag nyss framställt.
Denna fråga har inom StatsUtsk. rönt ett serdeles besynnerligt öde.
Den har håda gångerna blifvit på afdelnm tillstyrkt.
Första gängen tillstyrkte afdelntn ett anslag i samma form som Utsk:s Betänk, nu visar, nemi. ett anslag på en gång af 3000
R:dr, men med en eller par röster afslogs detta i LJtsk:s plenum oell man beslöt då tillstyrka R.
St. all icke lemna något bidrag.
Då återremitterades frågan af 3 Stånd med förklarande, alt man ansåg saken af den vigt, alt något borde för detta Institut göras.
Dä frågan sedermera andra gången förekom, tillstyrkte StatsUlsk:s Utgifts-afdeln. att 1000 R:dr om året skulle lemnäs såsom underhåll åt inrättningen.
SlalsUlsk:s första afstyrkande Betänk, är af R. o. Ad. bifallet, men af öfriga RiksStm återremitteradt, och i anseende till den stora nytta, som denna inrättning’ i orten åstadkommit, i anseende till de högst betydliga utgifter, sorn den ädle stiftaren icke blott på en gång som kapital utgifvit, utan äfven sedan såsom årligt underhåll derpå slösat, i anseende dertill, att del icke allenast är det länet der Institutet är beläget, ulan äfven flere andra län, sorn deraf dragit nytta, anhåller jag, att R. o. Ad,, med frångående af sitt förra beslut, ville bevilja något.
Lika nied Frih. af Klinkowström, skulle jag naturligtvis helst önska, att sådant kunde ske i den form, som Prosten Holmberg hemställt, men om Ståndet icke finner detta lämpligt, sä anhåller jag om bifall till Otsk:s tillstyrkande i detta Betänk., sä att anslag för en gång af 3000 R:dr blifver beviljadt.
Lagerbjelke har visserligen fästat Ståndets upmärksamhet derpå, att ifrågavarrde inrättning skulle vara en enskildt anstalt, och att det icke vore skäl alt R.
St. anslog medel.
Gr:u har ställt denna inrättning i jemförelse med ett anslag, som en gång blifvit lemnadt till ersättning för ett af vattuflöde bortfördt Bruk.
Jag ber dä att få fästa upmärksamheten på skillnaden härvid.
Om också Råby Institut är en af enskild man stiftad inrättning, så lärer dock icke kunna bestridas, att detta skedde för allmänt väl.
Alt institutet npfyller hvad man dermed afsett, det kunna flere intyga, som äro från orten, likasom alt den stiftare, som åt della Institut egnat så betydliga summor, och sorn fortfarande skänker det Den 19 Augusti, e. m. 71 sin vård och siDa tillgångar, skulle för.sin del med tacksamhet motse, att de sträfvanden han för ett så vackert ändamål under manga år gjort, vunuo R.
Sl:rs bifall, och delta bifall kunna icke R.