Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 forntiden skattade hvarje arbetsför man och qvinna till Staten j i capitations- eller skydds-afgift, vissa dagsverken om året} dessa dagsverken evalverades i penningar, efter hvarje orts Markegångs-pris} häraf uppkom en jemnhet i Statsinkomsterna, emedan Markegångs-dagsverket innefattar beräknadt pris på alla de varor, som för en man eller qvinna äro behöfliga, och således ej beror af stigande eller fallande penninge- och varu-värde.
Jag känner ej noga Statens nu varande behof af Bevillning, men förmodar att den ej må öfverstiga trenne millioner} den skulle endast kunna fyllas genom en capitations skatt, med uteslutande af alla de tröttande rubriker af Bevillning, som nu plåga hvar och en : 58o Den 19 April. e. m.
?. ni. 5 81 det förhåller sig med detta ämne, som mefäknade daglöner.
Jag vågar tro, att åtmindi manga andra, att tidernas förändrade skicJJ one denna method är mera säker och calcuhafva framJstrat compliqverade förordnandenlable än många andra; emedan den är grunnvilka, uppkomna till enviss högd, åter höglid på tabellverkets uppgift, och vinner utomligen påkalla enkelhet.
' Ijess mera styrka, ju mera folkmassan, odling . . , ^och industri tillväxa.
Häremot kan invändas
Utan att inlåta mig uti detailer, som skill le trötta Ridderskapet och Adeln, och till höra de upplyste män, Riksens Höglofl.
Stan der valt i Bevillningsutskottet, tror jag mi?
blott behöfva framställa den frågan: männel det voie obilligt, om hvarje
Tjensteman skaf tade uti capitations afgift 5 å 6 dagars lön såsom varande hans arbetsförmåga, och hvarje arbetsför man och qvinna, i mon af deras yrken , lika många dagsverken till Staten om året?
BMtations lott fict synes
Med en folkstock af nära z\ million, torde mindst kunna räknas i,6oc,ooo arbetsföre af alia c lasser, hälften man hälften qvinnkön; resten öfver- och underårige eiler krymplingar, och i följe deråt skattfria: då detta antal skattar efter ofvanförmäite grund, Markegångsdagsverket beräknadt till 24 sk. för man och 12 sk. för qvinna, uppkommer mindst, oberäknadt deras olika arbetsförmåga, en Statsinkomst af 3,600,000
R:dr för erlagda 6 dagsverken.
Skulle enahanda princip antagas med åliggande skatt af förmögenhet, synlig egendom, manufaktur och näring, nemligen 6 dagars behållen inkomst, öfverstege Stats inkomsten högligen behofvet, hvaiaf fö jer, att ca - llen apparenta obillighet, att en rik man i canitations skatt ej erlägger mera än den, som ej arbets oSer förmåga; i törsta päseenm;n den rike eller förmögne per synes sa, ««. » ..... ^ skattar för s>n egendom, manufactut eller näring, och dessutom, i afseende på capitatiönsskatten, är det han, tom behöfver d n arbetandes armar, och i följe deraf lä?ger honom medel i händer till skattens betalande, hvilken af den arbetande samlas med blott en half sk;:-; ökad dagjemning på 288 arbetsdagar, en förhöjning ä densamma . eh n jord- och Stattorpare eller legohjon tj lära underlåta att sig betinga, och ingen husbonde neka att på ett eller arnat sätt erlägga, emedan behofvet af arbetare dessa sednare är varit så stort, att legodagsverken, helst till Dalkarlar, blifvit uppstegrade till 32 å 40'sk., ja äfven t Riksdaler Banco.
Slutligen kan jag ej undgå nämna, att , till vinnande af en rättmätig capitations afgift till Statens behof hörer en fullkomlig
Nä , O ringsfrihet, efier hvilken tidhvarfvets upplysning suckar.
Om detta mitt välmenta Memorial vinner Herr Grefvens och LandtMarskal - pitations-skatten kunde jemkas och nedsättas, l] kens samt Höglofl- Ridderskapets och Adelns endera genom mindre antal dagar eller be-1 benägna bifall, anhåller jag ödmjukligen, att Den 19 April. e. m. det må till Riksens Ständers BevillningsUtskott remitteras och, om så nödigt pröfvas , med de öfriga respectiva Stånden communi, ceras.
Uppå derom af Herr von Heyne, Georg, väckt fråga, anmodade Ridderskapet och A* deln Herr Pålman att låta till Trycket befordra sitt anförande till Protocollet den i.Tde dennes, vid tillfälle af remissen af Herr Malmerfelt* yttrande i frågan om ett nytt JudeReglemente, Herr Nauckhoff, Carl Reinhold, hade inlems nät följande, som upplästes : Vördsamt Memorial.
Icke sällan har, både i tal och skrifter, varit länge klagadt öfver det Jordbruket nog tryckande skjutsningsbesväret, ehuru till lättning derutinnan, förenad med resandes tillbörliga beqvämlighet, likväl tid efter annan flera goda anstalter blifvit vidtagna, fastän nu mera föga efterrättade.
Uti Kongl. Maj:ts den 11 December 176S gifna Nådiga Förklaring, angående Gästgifvarskjuts, och hvad som borde iakttagas till hämmande af inrotade missbruk och högst ska - Den 19 April. e. m. 583 dande olägenheter, stadgas, jemte annat, huruledes laga undersökningar borde anställas , om hvad antal hästar Gäsgifvaren för sina i nåder förundta friheter, till skjutsningens bestridande, borde underhålla, samt huru många till reserve och hållskjuts vidare kunde erfordras, men all vid de mindre farvägarne inrättad hållskjuts ifrån den tiden upphöra.
Om denna sålunda i Nåder stadgade föreskrift, fastän snart ett halft sekel gammal, i anseende till förändrade omständigheter, såsom i synnerhet tillökte nya Hemmansdelar, m. m. äfven sedermera blifvit tillämpad, torde mången förment utöfver hufvan ålagd hå 11- skjutsskyldighet, ofta inemot hela 3:ne mils väg till sjelfva skjutsstället, kunnat närmare jemkas, och det så mycket mera tillbörligen, som de skjutsandes hemvist är så aflägse, 3:110 dygn för fram- och återresan, samt väntning på stället, åtgå för intet, utom erforderlig kost och foder för karl och hästar, samt sålunda hälften af den å hela året för ett Hemman påräknade nödiga bruknings-och odlingstiden, fruktlöst förspillas, på sätt jemväl, en det Hedervärda Bonde-Ståndets Medlem, Pehr Jansson, uti ett under N:o 6 af LandtbruksTidningen infördt
Memorial, ej mindre än en annan Landtman, under N.o 12, sådant omständligare uppdagat.
Ett så besvärligt skjutsnings-åliggande har ock oftast föranledt till underslef med Hållkarlen, om någon viss andel till honom, 584 Den i9 ^ m; af den stadgade plikten för nteblifvandet i svårt väglag och af jordbruket utmattade hä.
Star; men så får då åter reserven värre betala laget, och i det stället utan skonsmål och krus utköras, samt, fastän just vid sakta bör* jadt regn, ihån gärdet med torra sädeslasset, och afven ofsast från plogen, afspännas, till mindre behörigas skjutsande, som vid Gästgifvaregården efteråt fått stundom erfaras, hafva blott varit vägfarihandlande Vestgöthar, sta !. depå s>na så kallade uppbördsfärder, attutpreja betalning lör de vintertiden hos Allmogen ut* prånglade, fast förbudne linne och sidentyger:
Då ock sådane personer, likasom deras äfven kringresande drängar, eiler andra, icke kunna skrifva, visar nog gerna Hållkarlcn sin tj nstfärdighet, med antecknandet af hästear. talet, e ter eget behag, antingen sjelf eller getrom någon annan, i den sålunda till con. troll nu mera ej tjenande
Dagboken, helst när på flera ställen finnes helt olofliga namn, med lika anteckning om de utgångne hästarne, mäste en Resande, osäker om rätta förhållandet, åtnöjas med väntning på nytt håll, der reserve ej finnes, eller ock ingå i accord om dubbla skjutspenningar, för att under angelägen resa blifva fortskaffad
Till afböjande utaf så mångå olägenheter, så väl ledande till Landtbrukets förtryck, sorn Resande merändels träffande obehöriga uppehåll, vore derföre önskligt, om den länge påtänkte utväg vidtoges, att sätta hela Skjutsanstalten på Entreprenad, i ,så matto, att Den 19 April. e. m. 585 ej mindre nu varande skjutsskyldige Gästgifvare, ensamme, eller med närmast intill deni belägna Hemmansägare, eller hvem som helst, hade öppet å utsatt tid, hos Kongl. Majus Befallningshafvande göra anbud om erforderligt hästeantals hållande å hvarje Skjutsställe, jemte vanliga Gästgifveri skyldigheters presterande, med borgen derför, emot de af Kongl, Maj t redan före detta i Nåder förundta friheter och understöd, af anslagna Rentors, Ängars, Hagars och Torps donationer, samt fri. het för Rotering, om ock dertill konnne nödig utfodrings ernående för det större hästantal än tillförene, sorn efter föregångne behörigen verkställde och kungjorde undersökningar vid hvarje skjutsningsställe kunde erfordras, och förmodligen hellre af de skjutsningsskyldige till en vida mindre dtl af hvart mantal utgifvas, antingen in natura, eller i penningar, än aft, såsom nu tillgår vid skjutsningen, på vägarne förspilla foderförlaget lör halfva året.
Efter en allmän derutinnan skedd reglering lör alla skjntsskyldige, så väl redan indelte som hittills till skjutsning oindelte hemman, torde det blott till hällten föreslagna utfodringsqvantum, emot hvad förut åtgått, ändock blifva så tillräckligt, att någon del deraf, som i penningar utgjordes, äfven kunde komma till förskott af häste inköp för Skjutshålhirne det första året.
Och torde äfven kunna förmodas, att en hvar, som kan hafva Bedigt att af Gästgifvarskjuts sig betjena, ger - 586 Den xg Jjpril. e. vt. na skulle i berörde afseende erlägga några skillingar till samma förskott, för att sedermera undslippa vidare pockande, om än större drickspenningar ä hvarje ställe och accord om högre skjutslega.
Riclderskapet och Adeln anhåller jag derföre om gunstig remiss till Kammar - och OeconomieUtskottet å detta Me. morial, och att med bifall derå, detsamma får de öfriga respectiva MedStånden communiceras.
Remitterades till Allmänna Besvärs- och Oeconomie.
Herr König, Pehr, hade inlemnat ett så lydande Ödmjukt Memorial.
Då i andra länder åkerbruket framför allt annat njutit understöd och beskydd, har deremot Sverige, både i äldre och nyare tider, knappast annat än Bergshandteringar och Fabriker kommit i åtanka till penninge-understöd} utqm biträde af de allmänna Disconter , har Bruksägaren tillgång till lån i JernContoiret, i Licentfonden, i ManufacturDiscontcn och dessutom i Banken, mot pant af Metallen, samt Fabrikanten i ManutacturDisconten, UllDisconten, .allt för nedsatt renta.
Den t9 April. e. m. 587 Åkerbruket har ingen tillgång till lån utom i Disconterna, och dessa lån , egentligen tj.nliga för Handlanden, någon gång lör Fabrikanten, äro för Landtmannen för mycket betungande och alldeles icke passande, så väl för den dryga rentan, hvilken med alla kostnader går öfver 7 procent, som i anseende till de svårigheter, de der i synnerhet träffa Landtmannen, dels att anskaffa säkra hypotheker, dels ock att afbörda sig hvarje halft år infallande afbetalningar under en tid, då den under odling varande jorden icke kan återlemna det mindsta af de gjorda förskott, ehuru jordtorfvan ofta utgör mycket säkrare hypothek, än flera till en tid välfrägdade namn och Actier i flera Verk.
Svenska Folket går gerna ifrån den ena ytterligheten till den andra.
En tid öppnades Banken till lån på fastigheter utan inskränkning.
Riket öfversvämmades med BancoTransportsedlar, och följden biet" vingleri med Egendomsköp, sällan Egendomars förbättring.
När de elaka följderna häraf blefvo alltför tydliga, stadgades alldeles stridiga grundsatser.
1770 öppnades Banken till lån på fastigheter, men tillslöts sedermera för längre tid för dylika lån, under förevändning att Bankens bestånd sådant fordrade.
Icke dess mindre har Banken utan obestånd kunnat bistå RiksDisconten med 5 till 6 millioner om året, de öfriga Disconterna med några 100,000 R;dr, utlåna på Jern 3 millioner} och vid 1809 5 SS Den 19 April. t. m. års Riksdag förmått gynna Fahlu Bergslag med fördubbhd lånrättighet på Koppar, att förtiga alia lån på pant af guld och silfver; men icke nog att Banken tillslöts för Jordbrukaren, den enda inrättning, som i sednare tider gynnat honom och lemnat lån på Fastigheter en. däst med 120,000 Rds tillskott af StaisContoiret, jag imnar GeneralDisconten, upphörde år 1302, sedan 1800 års Ständer funnit för godt gifva åt
Discontlnrättningen en blott för penningekarkr mera gagnelig omskapning.
På sådant sätt är Nationen delad i etne partier.
Banco och DiscontPatronen unnar Landtmannen intet understöd, knappast ett ganska dyrköpt ur Disconten.
Jordbrukaren åter fordrar för sig ensamt beständiga och betydliga lån ur Banken.
Ingen måtta hvarken med eller emot.
Banken har i de sednare åren blifvit så medtagen till understöd för Rikets Financer, att dess fond, ehuru nu mera öppnad till minskade Fastighetslån, omöjligen kan tåla, utan allmän skada, att betydligen tillåtas.
Möjlig, heten för Banken art lemna större
Fastighetslån är således på lång tid icke tänkbar, sällan kanske nyttig.
Men utan känning skulle Banken kunna på vissa år lemna något tillskott emot lindrig renta till de Inrättningar Jordbrukaren sjelf grundade, för att befordra jordens odling och förbättring.
Det är icke mindre
Landtmannens an hvarje medborgares skyldighet att förbättra sina Den 19 April- e. tu. villkor genom eget bemödande, och ej anlita andra om d t understöd han sjelf kati bereda sig genom flit och omtanka, särdeles sorn han bör vara öfvertygad derom, att den milda Öfverhet vi äge, ej undeilåter att till dessa Inrättningar lemna ali den uppmuntran, allt det beskydd, som erfordras och de förtjena.
Våra Bruksidkare hafva gifvit oss Landtman en föresyn, som bör följas:
De hafva inrättat ett JernContoir genom årlig afgift för hvarje på Våg inkommande skeppund jern.
Detta Contoir har genom tidens långa oell goda förvaltning blifvit så betydligt, att nu mera inga tillskott behöfvas; men letnnar icke dess mindre Jernbandlingen årliga betydliga förskott och understöd.
Och Jordbrukare, till antalet så vida öf-" verlägsna, skulle iske af egna medel kunna upprätta ett ÅkerbruksContoir, med den åtskillnad, som handlingarnes olikhet kräfver.
Till Tit. ölverlemnas nu ett förslag till ett dylikt ÅkerbruksContoir, för att erhålla den uppmärksamhet, och undergå den granskning, sorn det kan förtjena.
Fonden till detta Åkerbruks Contoir skulle uppkomma genom årliga tillskott af de interesserande åkerbrukare, i proportion af den årliga Spannmålsafkastningen af deras egendomar, som de sjelfve en gång för alla uppgåfvo, och hvilket tillskott jag föreslår skul - 59° Den i 9 April, e. ut. le blifva 2 sk.
Banco för hvarje Tunna säd* strid eller slö.
Inbetalningen af tillskottet borde ske \ id
Mars månads slut hvarje år till Directionen» Alla Fastighetsägare och Jordbrukare, af hvad dass det vara må, hvarunder Arrendatorer och Frälsebönder äfven inbegripas, äga rätt att häruti deltaga.
Fonden bör äfven ökas genom
Uppnego* cierande af större eller mindre summor emot 3 procents renta, att efter 8 dagar förut skedd uppsägning återbetala.
Mänga smärre sum* mor, som annars hvila i kistor och skåp, kunna derigenom både för Contoirct och All* mänheten blifva gagneliga och komma i omlopp.
Denna Fond bör användas till a:ne slags lån åt Jordbrukare.
Hurvudlånen lemnäs på 5 till 6 år åt de Landtbrukare, hvilka, i afsigt att odla oländig mark, styrka så val odlingens areala innehåll, som dess nytta och möjlighet, med Chartor eller i brist deraf vederbörliga bevis af Landtmätare, samt grannar eller andra af Directionen kände och godkände män, hvilka bevis af
Directionen pröfvas, och hvarefter lånen demi beviljas i män af tillgången, ifrån 5 till 10 R:d Banco för hvarje geometriskt Tunnland han odla ville.
Ben 19 April. e. nu 591 Lån tilldelas äfven dem på lika tid, som genom Klöfvers, Vickers och Rotfrukters odling, genom såning af nyltiga gräsfrön och genom circulations- eller växelbruk öka sin Ladugård till en fjerdedel eller mer väl framfödda kreatur, samt på detta sä;t och genom jordblandningar föibättra åkerjorden och ängsmarken till större afkastning på mindre areal.
Likaså dem, som införa stallfodring.
Äfvenså böra de understödjas med ian, som dela större Landtegendomar i farms, dem de emot afgift för hvarje Tunnland bortlemna på mindst 10 år.
Lånen för sådana vigtiga företag böra lemnäs på 6 till 10 år, och till dubbelt större summa, än 3nnars föreslaget är, hvarföre låntagaren må erhålla dem i flera repriser.
Rentan, som årligen erlägges för dessa lån, blifver för delägare 4 procent, för den, som icke är delägare, 5 procent.
Betalas rentan icke inom S dagar, sedan året förlupit, erla gge 8 procent för den öfverskjutande tiden.
Hvilken låntagare som helst, delägare eller ej, bör vid 3:dje årets slut styrka med tillräckliga bevis, att han fullgjort odling eller förbättring efter den uppgifna planen och i mån af det beviljade lånet.
Vare i annat fall skyldig, att för den förflutna tiden öka den inbetalta rentan till 8 procent om året, hvarmed forfares tills länet än inbetalt. 5 92 Den 19 April. e. nu Hvarken afsigten tned detta Contoirs irt« rättning, (sora är att genom mångå., men smärre förskott kunna understödja en mängd idoga, fast mindre förmögna Landtman) eller Fondens tillgångar medgifva stora lån.
Större lån få derföre icke utiemnas, åtmindstone i Inrättningens början, till någon, än till 500 R:ds belopp.
Vid tilltagande fond kan summan ökas.
Till säkerhet för dessa lån antager
Direction efter pröfning
Inteckningar, godkände mäns borgen och hypotheker af Actier o. s. v.
Mången torde hafva att påminna emot den längre tid, hvatpå dessa lån utiemnas.
Men det är en följd af sakens natur.
Det är alldeles nödvändigt för en jordbrukare, att få låna på längre tid.
Landtbruket gifver en medelmåttig och sen, men säker inkomst förde penningar, sorn förnuftigt användas på odling, på jordens förbättring.
Ej för ofta kan yrkas, att Landtmannen af en hård, vanskött, utmagrad, med stubbar, buskar, träd, stenar och varttn besvärad jord ej kan framtvinga en lönande gröda, förrän efter några års förlopp.
Steg för steg, med dryg kostnad till arbetare , förlag till byggnader och dragares upphandling med mera, med oupphörligt besvär och verksamhet, under bromande med ett hårdt climat och ett för åkerbruket illa afpassadt penningesystem, skall Jordbrukarens välmåga beredas, som aldrig borde bli ett conjuncturfoster.
Han kan hvarken hjelpa» eller II.
Den 19 April. e. )h. 593 uppmuntras, om han ej erhåller bistånd med förskott mot lindrig renta och på längre tid, hvilka förskott böra hämtas på närmare håll, utan att behöfva anlita en dyrlegd commisionnär.
Men ÅkerbruksContoiret bör äfven på kort tid kunna hjelpa den medellösa Jordbrukaren vid infallande svåra behof, på 3 till 6 månader, mot 5 procents renta samt borgen eller pant.
För att upplysa nödvändigheten häraf, vill jag endast anföra ett exempel, Om hosten, då Kronoskatterne skola betalas, nödgas den fattige Landtmannen ofta, föt. att skaffa sig penningar dertill, i fuktig väderlek uttröska, i elakt väglag till Städerna bortföra
Och för vrakpris försälja sin sädSpannmålen tröskad, innan den ar golflegad, låter icke väl körna sig, blir bulén och oren, och kan således icke gälla hvad den borde-.
Både köpare och säljare lida härvid\ säljaren mest, som ofta, för att få sitt behof af penning gar, nödgas om hösteft sälja så, att brist t Sädesbingen yppar sig hos honom öm våren.
Desse mindre förmögne Landtmän voro hulpne, om de på förenämnde vilkor fingo låna smärre summor, emot borgen eller pant af controileradt Guld, Silfver, Tenn, eller ock. koppar till | af Metallens värde.
Spannmål kidd, Ad.
Prof. N;o 7$. 76. 594 Den 19 April, e. m. uppskattad till \ af sista Markegångspris, kunde ock antagas som pant.
Betalas dessa lån icke på utsatt tid, för-' säljes panten genom Auction, förut kungjord sist inom 2:ne månader efter förfallodagtn.
Lämpligast lärer vara, att ett sådant ÅkerbruksContoir inrättas i hvarje Län , och ett GeneralContoir i Stockholm, hvilket besörjer utdelningen af det publika förskott, som meddelas Med detta ÅkerbruksContoir borde förenas en Inrättning till Assurance för kreatur.
Förlusten af en ko, en häst eller en dragare, är af för mycket värde för den medellöse Tor. paren, den idoge, men fattige Hemmansbrukaren, hvars totala ruin ofta genom en dylik olycka beredes eller påskyndas, för att ej böra behjerfas och genom någon anstalt mildras.
Det förstås af sig sjelft, att Assurancen blir högre i de Län, der Boskaps-sjukan ofta är gängse.
Penningarne borde alltid insättas i ÅkerbruksContoiret, men Cassan hafva en särskildt Direction.
Men fåfängt är hela förslaget, om det Icke, efter föregången pröfning, af Regeringen gillas, befrämjas Och understöd- s. Ehuru tillskottet är så ringa, att årliga afgiften för en af de betydligare egendomar ej uppgår till större summa, än ofta bortspelas på ett kort, torde dock få förmås förbinda sig till en så - Den 19 j&prit. e. w. dan årlig afgift, hvaraf de ej häfva någon inkomst, Och hvilken summa de såled-s kan. ske anse, som alldeles bortkastad- Det år Regeringen endast, sorn genom sitt kraftiga biträde kan satta inrättningen 1 verkställighet- Visserligen bor ÅkerbmksContoiret, i likhet med JernContoiret, skapa sig sjelft genom årliga tillskott af hvarje delägare.
Men svårigheten att i början få tillräckliga Interessenter och att gifva Verket sin forsta rörelsekraft, kan icke häfvas annorlunda än genom ett publikt understöd, som medgifver en snar möjlighet att göra utlåningar,.
Detta understöd behöfves icke så öfverdrifvet.
Jag vill endast föreslå till exempel 10 R:dr Banco på mantal Om Riket äger 64 m.
Hemman och i alla Län dylika Contoir vörö inrättade, utgjorde Bankens hela tillskott 6m.°
R:dr, hvilket, utbetalt på 2 till 3 år, gjorde en så ringa afkortning på Bankens årliga inkomster, att den ej bör sättas i fråga, särdeles sorn verkställigheten af dylika Inrättningar i alla Län torde fordra lång tids utdrägt.
Kan det allmänna understödet, hvilket alltid bör proportioneras efter Hemmantalet, som Länet innehåller, blifva tillräckligare, är det så mycket bättre.
Men nödigt är, att det allmänna Lånet får begagnas i 20 år mot 2 procents renta, hvarefter det inom 4 är bör inbetalas, i del hvarje år.
Skulle Tit. finna dessa tankar värda någon uppmärksamhet och Förslaget verkställbar^ samt Memorialet således till vederbör - 596
Den 19 April. e. ml ligt Utskott remitteras, skall jag till samma Utskott inlemna Förslag till de reglementariska Författningarna.
Att nu uppläsa dem, vore att för mycket pröfva Ridderskapets och Adelns tålamod.
Vår sinnrike Pohlheiu var Upphofsman till JernContoiret, ehuru en annan skördade både heder och belöning derför.
Detta förslag, som icke är annat än ett lån af honom, skall, gilladt af Riksens Ständer, återgälda hans minne en förtjent, men länge förhållen ära.
Herr von Zanzen, Carl Ludvig, uppläste följande:
Om uti ett land, oaktadt en stor ägande penningmassa, dess omlopp hindras och stockning uppkommer, kunna dertill flera orsaker gifvas, hvilka alla fordra särskildta hjelpmedel} ibland andra torde jag få föreslå följande:
Om capitaler uppsägas på en tid, då penningar ej strax stodo till hands att erhålla, kunde förlägenhet uppstå, äfven för den mest förmögna och bästa säkerhet presterande debitor, äfvenså för penningmannen att sitt incasserade Capital i hast så använda, att det ej blefve fruktlöst liggande.
Andra länders erfarenhet, der penningmassan på intet sätt svarar emot negocens stor?
Den 19 April. e. nf. 597 lek, der Landets egendomar äro belastade med mycket större skulder än hos oss, ja till och med der stora egendomar äro helt och hållet köpte på Credit, bevisar, att debitorer blifvit upprätthållne till och med uti de mest svåra tider, och att blott de hafva fallit, hvilka genom öfverdrifna och utan rigtiga öfverslag gjorda köp, der intressena för lanta Capitaler ej kunnat betalas 5 och dessa kunna uti intet land från concours räddasj alla botmedel för dem äro endast palliativer.