Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Redan under loppet af förflutna roånsderne i år, har inkomsten för den lilla del af Canalen som är färdig stigit till 10,000 R:dr; då deremot afIcastningen vid Trollhettan första året blott utgjorde 7000 R:dr, ehuru den nu mera uppgår till 38,000 R:dr.
Således anser jag det icke så ändamåls-löst att gifva ifrågavarande bidrag namn af lånebiträde.
I Öfrigt har jag uti en skrift för tre år sedan inför allmänheten framträdt med den må hända vågade framställning, att Götha Canal är utförd med blott hälften af den kostnad, hvilken skulle åtgått, om vid denna anläggning samma method varit följd, som vid andra företag af samma beskaffenhet innom Fäderneslandet: at» det skett med hälften mindre personal, och in - 578 Den 17 Oclober f. m. om en tid, som i anseende till sin inskränkta rymd icke står i något förhållande till hvad här förut skett.
Dessa, visserligen mycket starka, satser hafva ett års tid varit af allmänheten kände.
Jag adresserade skriften till den Corporation, hvarest behörigs Domare finnas, nämligen till Svenska VettenskapsAcademien, hvars Reglor föreskrifva en granskning, hvilken ock åge rum, och jag uppmanar de Herrar, hvilka deraf äro ledamöter och nu finnas här härvarande, så vida någon af dem gjort sig mödan att gå igenom raina beräkningar, att förklara om de funnit dem byggde på rätta grunder.
Jag anser mig berättigad antaga detta, då ingen försökt vederlägga mig.
Jag förnyar således min anhållan om Proposition till bifall å första punkten.
Det skall visserligen icke vara mig emot, att Riksens Ständer en gång för alla slippa detta trätofrö, ehuru det kanske är slägtet nyttigt, att hafva något att träta om; Friherre Cederström, Jacob; Dat skulle visserligen synas öfverflödigt, att under denna Discusion upprepa, hvad som vid föregående Riks* dagar blifvit af Riksens Ständer besiuiadt; men då möjligen någon kunnat blifva missledd, genom en oriktig framställning af föregående beslut, torde det icke sakna ali nytta, att i minnet återföra hvad i detta ämne sig förut tilldragit.
Herr Stråle har, i afseende på Bolagets uppförande efter sista Riksdag, framställt en anmärka ning, hvilken han sjelf sedermera vederlagt.
Han har uppläst en tryckt handling, innefattande Bolagets svar till BancoUtskoftet, Han har seder - Den 15 O et ober f, m. 379 mera medgifvil, alt delta ej innehåller något afslag.
Han har anmärkt, att Bolaget ej dä genast protesterat mot Riksens Ständers beslut.
Det var dock tämligen svårt, att göra det, emedan något beslut då ännu icke var fattadt.
Den värde Talaren har vidare yttrat, att om icke Riksens Ständer lämnat bidrag, hade fordringsägarna tvingat Bolaget till concura.
Detta är möjligt, men sådant hade då skett utan
Dåtom oss betrackta, huru förhållandet, blifvit, i händelse af Concurs.
Fordringsägarna hade då inträdt i full dispositionsrätt af ÖiscontrÖrelsen in. till dess skullden varit gullden , hvarefter Bolaget återträdt i utöfning af sina rättigheter.
Det är ej möjligt att föreställa sig, att de förstnämde skulle nedlägga en rörelse, som lämnade en årlig inkomst af 150,000 R:dr.
Om således massan bibehållit
Disconten, är det högst sannolikt, att långt ifrån att inskränka dess rörelse, den samma tvert om blifvit i möjligaste måtto utvidgad.
Då hade ej det missförhållandet, hvilket nu ägt rum, kunnat inträffa, att Riksens Ständer frånkänt Bolaget dess Disconträtt utan ärsätining.
Det vöre intressant att veta, efter hvilka §.§ i Grundlagarne Riksens Ständer äga, att dornma i egen sak- Jag hade ej förmodat få höra den satsen inom Lagstiftande församlingen, att Riksens Ständers beslut äro lag, då de angå enskilt person.
Den inlämnade Protesten, som blifvit så mycket klandrad, är endast en åtgärd af Direetionen till bevarande af Bolagets rätt; och hvarken Riksens Ständers Beslut, Kongl. Majlis derå lemnade
Nådige sanclion, eller införandet deraf i Riksdagsbeslutet, bär kunnat hindra Bolaget, att göra si - 389 Den 15 October /. m. na anspråk gällande, då det dertill fann sig befogadt.
Den värde Ledamoten har tillstyrkt, att Bolaget måtte tillspörja, huru vida det ansåg sig äga skäl till ytterligare pretentioner.
Jag hemställer dock, om Riksens Ständer kunna anse sig vara fria från vidare förbindelser till Bolaget genom det af Utskotten nu föreslagna bidrag?
Jag förmodar, att sedan Riksens Ständer en gång gifvit Bolaget en rättighet, de icke lära underlåta att uppfylla den ingångna förbindelsen.
Herr von Hohenhausen har yttrat, att Riksens Ständers vid sista Riksdag i ämnet fattade beslut icke blott vöre en lag, utan äfven en dom, hvaruti någon resning ej kunde äga rum.
Således voro Riksens Ständer vid 1 8 5 8 års Riksdag förvandlade från en Lagstiftande, till en dammande och verkställande Corporation.
Ett sådant missbruk af magt skulle ej särdeles hedra Riksens Ständer, men deras beslut bär icke stämpeln deraf.
Med det, som blifvit yttradt mot tillåtelsen för Bolaget,(fatt få genom förhöjd insättning öka ActieCapitalet, till betäckande af den ränta Riksens Ständer garanterar, kan jag icke förena mjg.
Då Ständerna icke vilja anslå ärforderliga medel till denna ränta, kan det icke förvägras Bolaget, att medelst fortsatt insättning bereda sig utväg till skadestånd.
Jag tillstyrker bifall å första punkten.
Herr xon Hartmansdorff1 Första frågan, huruvida anslag skall|^äga rum], eller icke, sy ■ Den i y Octoler /. mi *8i nes redan vara sait utom tvifvel, så att all vi^ dare discussion derom lärer vara öfverflödig.
An» dra frågan är, om anslaget skall gifvas, på sätt Utskotten nu tillstyrkt, eller enligt första alternativet i förra Betänkandet.
Skilnaden är, att bidraget i början är större efter det ena och mindre efter det andra förslaget j men förhållandet blir dock i sjelfva verket, att kostnaden genom det större bidraget i begynnelsen varder mindre i längden, elier det hela.
Följagteligen blifver det en ren besparing, att bevilja det högre bidraget i början, hvilket jag således tillstyrker.
Bifalles det, så följer vidare i ordningen alt afgöra, om några ytterligare vilkor än dem Utskotten föreslagit, skola vid bidragens beviljande fästas, hvilket jag för min del icke anser nödigt.
I afseende på den såkallade Protesten som ägt rum, delar jig Herr Grefve von Plåtens öfvertygelse, att Riksens Ständer lik® litet som Regeringen kunna öfverträda lagen, utan att begl väld.
Man må kalla dessa tänkesätt för revolutionära, men ds äro just inotsattsen, och våldför-’ blifver alltid, hvad det är.
De, som lida derigenom, måtte i ett fritt samhälle åtminstone äga rättighet att omtala det, och beklaga sig, Hvad framtiden beträffar synes det icke vara fruktansvärdt, att Bolaget kan tillvälla sig något utöfver hvad Kongl. Maj;t och Riksens Ständer, såsom samhällets högsta myndighet, beviljat.
Men i händelse Bolaget skulle kunna göra sina anspråk gällande inför Domstol frågar jag, om det vore Riksens Ständer värdigt, att nu på den 582.
Veu 15 Octoler f. m. förhand vilja aftvinga Bolaget ett löfte, att icke inför Domstol yrka sia lagliga rätt* Jag frågar ock hvartill ett sådant löfte skulle tjena.
Ty om Bolaget ej kan uppfylla sitt åtagande: hvad skola val Riksens Stander göra?
Skola de utmäta den Egendom Bolagets ledamöter personligen kunna äga? och lämna Canalen ofullbordad?
Hvad vunne
Riket på dessa våldsamma åtgärder?
Jag tror således att då Riksens Ständer hafva sig öppet att granska de anslagna medlens behöriga förvaltning, äga de den säkerhet, som på förhand kan begäras.
Hvad slutligen redactionen beträffar instämmer jag med Herr von Hohenhausen deruti, att anslaget bör kallas lönebidrag.
Jag har begärt ordet, i anledning af den redäctionsförändring
Herr von Hohenhausen föreslagit.
Det namn Utskotten hafva ansett böra gifvas åt bidraget, är en product af den öfvertygelse, sorn intill denna dag varit inonf alla Stånden rådande, att nemligen Götha Canal icke kan directe ärsätta de på den samma använda kostnader.
Deremot har det ej undfallit Utskottens uppmärksamhet, att företaget indirecte kan återgällda de summor, som dertill åtgått, genom betydliga fördelar för allmänna rörelsen i en framtid ; och Utskotten hafva derföre tillstyrkt Riksens Ständer vid denna Riksdag, att, i stället för lån från Banken, göra anslag till Canalens fullbordande.
Jag ber att få fästa uppmärksamheten på skilnaden emelian, då man har hopp, att få en utgift contant ärsatt, och då Den 15 Octoher f m '.
383 man anser denna ärsättning endast kunna ske indirecte, genom påräknad allmän nytta, hvilken icke kan förvaras i en cassa.
Af denna orsak hafva Utskotten tillstyrkt ett direct anslag.
De hafva icke ansett möjligt, att någonsin återfordra en försträckning af 6,000,000 B;dr, och om än Grefve von Platen anser GanalBolaget blifva i tillfälle, att återgällda en så ansenlig summa, hafva Utskotten dock ej vågat hysa en sådan tanka.
Med Herr von Hartmansdorff instämroei; jag deruti, att det icke anstår Riksens Ständer visa fruktan för Domaremagtens åtgärder.
Saken har dessutom en annan sida.
Det är nemligen en ärkänd sanning, att få bland oss finnas, som icke anse Canalens fullbordande af yttersta vigti Om Herr Stråles förslag vunne bifall, skulla blott en enda rösts pluralitet bland Actieägarne göra tillfyllest, att hindra hela fortsättningen af företaget.
Jag hemställer då, ora man bör utsätta detsamma för denna fara, detta Hazardspel?
Första känslan hos Bolaget måste nödvändigt blif-J va, att det äger rätt att fordra bidrag, eller ersättningar af Rikets Ständer, efter ett afsägande deraf kan sättas i ,fråga.
Följden deraf blir troligen en omröstning, då anläggningens öde kan komma att bero på en enda rösts afgörande.
Jag förnyar derföre min anhållan om proposition till bifall å första punkten; och torde, i händelse redactionen ej får blifva sådan Utskotten föreslagit, frågan derom komma att bero på den blifvande redan begärta voteringen.
Herr Bergman aflemnade ett Memorial hvilket upplästes, så lydande:
(Se Bilagan Nio a,) 384 Den *5 Octobcr /. m.
Hvarjemte, på Herr Berghman* begäran, upplästes Friherre Pheiff*, Adolph och Grefve Ankarsvärds, Michael, till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Protocoll den 16 Junii förmiddagen 18 tB rörande Götha Canal afgifne anföranden.
(Se Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag 7 Bandet 2 Afdelningen pag. 58 5g och 66__7 5.)
Lika med Herr von Hohenhausen anser jag det vara lämpligast alt så länge Canalen ännu är enskildtes Egendom, alla allmänna, således äfven detta, bidrag till dess byggnad ma utgå, såsom lån; och att dervid må fästas samma villkor, som skedde vid 1815 års Riksdag: att nämligen ingen återbetalning bör sättas i fråga, innan Bolaget kommit i åtnjutande af 5 procents ränta för det tecknade Actieeapitaiet.
I anledning af hvad Herr Hjerta sist yttrat, vill jag blott fästa uppmärksamheten derå, att då Riksens Ständer kunna vägra, att lämna bidrag till Canalen, lärer det ock vara deras rättighet, att säga: vi bevilja det under de och ahe vilkor, och med förutsättande, att Bolaget förklarar sig dermed tillfreds.
Om Riksens Ständer finna det passande, att Bolaget efter Riksdagens slut kan komma med en protest emot beslutet samt klandra Riksens Ständers Beslut och likafullt erhålla de medel Riksens Ständer till Canalbyggnaden bevilja, har jag för öfrigt - g>en 15
Ot toler f, DU 38$ irigf
Ida något deremot, sedan tnln mening blifj vit i Protocollet förvarad, Herr von Heijne *.
För min del anser jag Bolagets hörande öfverflödigt.
Jag kan ej föreställa mig annat, än att när
Directionen uppgjorde ett förslag, hvilket Kongl. Majit gillat, och i enlighet hvarmed Proposition blifvit till Riksens Ständer framställd, samt Utskotten tillstyrkt bevill— jandet af den summa Directionen begärt, måsteman antaga, att Bolaget häröfver förut blifvit hördt och lämnat
Directionen förhållnings-ordres och! att
Bolaget således på förhand förklarat sig nöjdt med de villkor som kunna föreslås.
Man har derföre ingen anledning, att befara ett klander af dylik beskaffenhet, som år 1818» och jag förmodar, att Kongl. Maj:ts svar å Bolagets di gjor^ de protest är tillräckligt varnande för sådana åtgärders förnyande.
Jag anser mig bora' insistera på antagande af orden; såsom låntbiträde.
Af Ledamöters bland Directionen, äfven Sorn andras, yttrande synes tydligt, att Bolaget anser sig äga en fordran hos Riksens Ständer.
Det är derföre nödigt, att icke helt och hållet bortskänka summan, och då Herr Grefve von Platen icke funnit skäl, att bestrida redactionsförändringen torde den kunna antagas.
Det är blott, f afseende på den äskade förändringen af ordet ob Ridd, o. Ad.
IX( Band. i,‘su Afd. 35, 386 Den 15 October J, m. ilag till lånebiträde, som jag utber mig fl fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet pl olikheten i förhållandet, nu mot förra Riksdagen.
Da utgick detta bidrag fran Banquen, och blef en Bolagets skuld.
Nu deremot skall det utgå fran RiksgäldsContoiret, och genom Obligationer.
Jag hemställer, om det ej äkulle blifva en sammanblandning af dessa lånebiträden pl olika hän.' der, om man nu skulle besluta, att detta skall ut2 gå i egenskap af lån, Jag tror äfven, att hufvfidafsigten, hvarföre de förra bidragen blifvit lämnade såsom försträckning, endast var, att äga ett band I Bolaget; och jag förmodar, att de sum. mor detta redan ärhållit, i sådant afsende göra tillfyllest.
Jag utber mig få fästa upp märksamheten derå, att detta Betänkandet helt och hållet är grundadt på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, och denna åter på CanalBolagets skrifvelse.
Nu har Bolaget begärt anslag, icke lån, så vidt Canalens fullbordande till ar 182g skall blifva möjligt.
Om detta rubbas, kan sådant af. skräcka Bolaget från arbetets fortsättande.
Det var den sista värda Talaren, som innom Utskotten bestred den af mig föreslagna redactionsförändring.
Jag kan dock icke inse, att detta kan verka någon rubbning i arbstjplanen, osh tror ej eller, att en skänk nödvändigt bör meddelas, på Bolagets blotta begäran derom.
Jag finner så mycket mindre skäl dertill, sora dess egen generositet i intet afseende förtjenar att prisa*.
Jag fortfar således att yi> D»n i5 Octo ber f. m. ka redaction sförändringen, i synnerhet da Bolagets hufvudman medgifvit densamma.
Herr af Uhr, Gustaf', Det är si mycket meia skäl, att antaga ifrågavarande redactionsförändring, som äfven samma vilkor blifvit stadgadt för Hjelmare Slussverk, hvars Direction förklarade sig vara urståndsatt, att återgällda medlen.
Då dessa likväl icke lémnades nämnde Bolag på annat sätt, än såsom lån, lärer väl enahanda förhållande, äfven i afseende på Götha Ganalbolag,’ böra ägå rum.
Herr von Hartmansdorff; Én värd Talare har påstått, att uttrycket länebiträde icke vore lamp. ligt, emedan understödet icke kommer att gifvas directe från Banken, utan genom Statslån.
Örn denna grund vors iicktig, borde ock alla de bidrag, sorti genom RiksgäldsContoiret skola lemnäs till den ena elier andra Staden eller InrättJ ningen, möt deras obligationer, icke meddelas i egenskap af lån, utan såsom anslag.
Sådant är dock stridande mot det begrepp Riksens Ständer kynäs hafva gjort sig om de behofj för hvilka Statslån skola upptagas.
Under åberopande af hvad jag nyligen anfört, instämmer jag med Herr von liarimansdorff deruti, att bidraget rxiå lemnäs såsom lån£ likväl mot samma vilkor, söm vid 1815 år3 Riksdag, att återbetalning ej må sättas i fråga, förr än Bolaget kommit i åtnjutande af g ptoeents ränta ä AcikCapitalet. £>en 15 O et eber J. m. Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, det han ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga öfver den af Herr von Hohenhausen väckte fråga, huruvi* da det till Götha Canals fullbordande blifvande an>! slag endast borde, i egenskap af Länsanslag)beviljas först fatta sitt beslut, emedan det sedermera torde blifva lättare, att, i afseende å hufvudsaken, i händelse votering komme i fråga, uppgöra vo^ teringspropositionen.
Herr Grefven och LandtMarskalken tyckte väl för dess del, att det nästan kunde vara likgilltigt, antingen man nyttjade ordet Anslag eller Låneanslag, enär, efter hvad flere värde Ledamöter upplyst, föga hopp vöre, att berörde anslag någonsin skulle kunna ersättas; men det nu ifrågavarande anslag kom mera i likhet och öfverensstämmelse med de förut meddeldte Lånebiträden, om det utgick endast i egenskap af Låneanslag.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde således, att det, i afseende å Götha Canals fullbordande tilläfventyrs blifvande anslag endast, i egenskap af Låneanslag, måtts utaf Ridderskapet och Adeln beviljas.
Bifölls, Herr Grefven och Landt-Marskalken hem* Ställde vidare, om Ridderskapet och Adeln be. hagade bifalla det af Utskotten i första Punkten af Utlåtandet åt Götha Canals fullbordande tillstyrkte låneanslag,utgörande tillsammans 1,650.000 R,‘dr Banco, under de af Utskotten stadgade villkor och förbehåll. X)en ig Oetoher f. m, 3%$ Ropades starka Ja, jemte nSgra Nej.
Herr Berghman begärde votering.
Herr Grejven och Lan dt Marsh alken yttrade, att sedan votering blifvit begärd, finge Herr LandtMarskalken hemställa, om Ridderskapet och Adeln önskade, att det af Herr Stråle under discuBsionen föreslagne tillägg skulle i Contrapropositionen intagas.
Det lärer vara jag som bör föreslå contrapropositionen.
Jag tillstyrker der—' före, att den må innehålla afslag å alla vidare bidrag till Götha Canal; men att Staten må efterskänka allt hvad hitintills dertill åtgått, mot förbehåll, att Bolaget ersätter de förluster, som genom anläggningen uppkommit.
Herr Stråle', Om jag är ensam af den nei ning jag yttrat, vill jag icke derå yrka proposition, utan reserverar mig endast emot det blifvande beslutet.
Mig skulle synas, fastän en Ledamot sådant bestridt, som första frågan borde blifva, huruvida något anslag skall äga rum eiler ickej och att första voteringen således borde afgöra det med ja eller nej.
I händelse ja vunne, skulle, efter min mening, stunden först vara inne, att afgöra, huruvida något nytt villkor borde dervid fästas eller icke.
Herr Grefven och Landt Mat »kalken frarar ftällde följande voteringsproposition; 390 pen 15 Octobcr /. m.
Den som bifaller det af Utskotten i första Punkten af Utlåtandet åt Götha Canal tillstyrkte Låneanslag, utgörande tillsammans 1,650,000 R;dr Banco under de af Utskotten stadgade vill* kor och förbehåll, voterar J3?; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, med afslag å i:sU punkten af Utskottens Utlåtande, något Låneanslag till Götha Canal icke att ega rum.
Det skulle kanske passa att tillägga, det
Staten efterskänker alla föregående bidrag till canalen.
Nej. Jierr Berghman; Qm Herrarne ej vilja efterskänka; icke skall jag göra det!
Herr Grefven och Landt Marskalken förnyade den af honom nyss gjorde Voteringsproposition; hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes,, samt anslogs.
Sedan 43, 44, 4$ och 46 § i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades vorerin-. gen klockan 2 eftermiddagen; Qch befunnes vid Den ig October /. m'.
391 voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som föijer:
Ja 138.
Nej _ 56.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, det ijsta Punkten af Stats- och BancoUtskottens Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Höglofl, Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen.
In fidem Profocolli O, J.
5g«
Ben i5 Oclober t. wj Onsdagen den 15 October.
Fortsattes den i FörmiddagsPIenum, började profning, af Stats- och; BancoUtskottens den 2:dra dennes under N:o 513 afgifne, samt den 7:de derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal. 2:dra Puncten, som innehöll att till jemkning å arbete ochkostnad, när omständigheterne så fordra^ CanalDirectionen må äga att lyfta högst 5o,oooR;dr utöfver det belopp, som för hvarje år blifvit bestämdt, under vilkor att motsvarande afdrag kom— me att ske å anslaget för det efterföljande året ; äfvensom att samma ordning för uppbärandet af arbets-anslagen, sorn hittills ägt rum, må bibehållas, eller att 100,000 B:dr må lyftas i början af Januarii månad hvarje år, och återstoden först utbekomma» efter slutad Revisions-förrättning j samt 3:dje Puncten ; sorn stadgade, att inbetalningen de af ännu återstående 10 procent å tecknade Actie-Capitalet jnå till] nästkommande ås *>cn l£ Ottoler 0. tn% tippskjutas, blefvo uppi gjorde propositioner, af Ridderskapet och Adeln bifallne. 4'.dePunden, som innehöll att i afseende 5 det af CanalDirectionen föreslagne »ätt , för liqvideran. de till Actie-ägarne af ränta å deras insatte Capital under de ännu återstående Byggnads åren, till och med 18285 förmedelst en antagen insättning å deras sida af 20 procent af hvardera» Actie, belopp, utöfver det ursprungligen tecknade, hvar.’ emot denna ränta skulle anses qviltad, Utskot. ten funnit denna framställning icke vara grundad å de rättigheter och förmåner, som hitintills blifvit Actie-ägarne förunnade, samt på sådan grund ansett den väckte frågan böra förfalla; men deremot förklarat Actie-ägarne berättigade att ifrån och med år 1825, till och med år 1828) såsom utdelning åtnjuta hvad Vestgöthalinien af Canalen möjligen kunde inbringa, sedan dess färdigbyggande samt underhållandet deraf blifvit bestridt, och uppbörds-kostnaderna afgått; dock så att bland inkomsterne ej finge beräknas de afgifter, hvilka, vid transporter af Bo, lagets effecter, arbets-manskap m. m., erlades.
Då fråga nu egenteligen är om räntas utgörande för de sista 4 åren nödgas jag, ehuru ogerna, förklara, att jag ej är af samma tanka, som Utskotten. 23 §. uti Bolagets Privilegier är klar, den lyder sålunda: ”under byggnads-tiden, eller ?’intilldess Canalen blifver till genomfart färdig, Dm 15 October e> nt. ”bör af Bolagets medel till Actie-ägarne ärligen ”utbetalas fem procent för deras insatta Capital.”
Efter denna §:s ordalydelse kan val ingen sätta i fråga, att ju, enär byggnads-årens slut; och den tidpunkt, då Canalen öppnas till segelfart, ej inträffa förr än 1828» och det är uttryckligen sagt, att Bolaget under denna tid skall hafva 5 procens ränta af egna medel, en sådan utbetalning, så länge privilegier skola hållas i helgd, måste äga rum, om några Bolagets medel finnas.
Då nu Actie-ägarne specielt erbjudit, att göra insättning å Actierne af egne medel, så måste det ej kunna bestridas att detta äro Bolagets medel.
Det är ingen gräns satt för insättnings-procentens storlek, således beror det på Actie-ägarne , huru mycket de vilja insätta.
Häruti ligger mitt första skäl, enligt hvilket det efter min tanka, ej ens kan förvägras Actie-ägarne stt sätta in på Actierne, och så liquidera sina räntor; men att taga af Arbets-; capitalet, ehuru efter min tanka äfven billigvore att för mycket anlita de verklige tillgångarne, och derföre har man gjort det förslag som nu blifvit framstalldt.
Då det nu med Utskottens förslag är förknippadt, att inkomsten af den redan färdiga Canalen skall utdelas till Actieägarne, finner jag ett nytt skäl, hvarföre det af Kongl. Maj;t föreslagne sätt att liqvidera Actie ägarne bör antagas.
Direetionen har uppgifvit detta i sin plan, Och Kongl. MajU framställt det såsom ett factum, som komme att äga rum.
Deriger-ai inträder den omständighet, att den årliga inkomsten, som^möjligen kan koinm* Den 15 October e, w, 395 att ga till betydliga lummoc, blifver att påräkna till arbetet.
Deruti tror jag således ett nytt skäl finnas, hvarföre denna utväg bör begagnas.
Detta hvad angår sjelfva Verkst; men i likhet med hvad jag förut anfört, anhåller jag fä påminna om vigten deraf, att man såsom en allmän rättsfråga nogå iakttager privilegiers helgd.
Jag hemställer, om ett privilegium, pä Riksens Ständers begäran af Kongl. Majit utfärdadt, är något annat än ett Contract.
Detta är lika heligt å ömse sidor,antingen det är den starkares eller den svagares rätt som är i fråga; eller ock är samhällsordningen i fara att skakas.
Jag får påminna, huru vigtigt det är, att iakttaga den minsta individs rätt, så väl sorn den mäktigastes.
Detta ar grunden för det constitutionella lifvet; detta är vår skyldighet att försvara.
Skälen äro sa gifna och klara, att för en hvar ligger tydligt, att det jag yrkar, med billighet och rättvisa är öfverensstämmande.