Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på allmänna valprincipen är min mening den , att hvar och en , som är välfräjdad och som äger en viss sjelfständig ställning, skall vara berättigad att deltaga i valen.
Jag tror derföre att i §:n i Const.Utsk :s förslag med vissa modificationer skulle kunna antagas.
Valrätten kan utsträckas vida längre än Const.Utsk. föreslagit ; ty om man använder en sådan graderad valcensus, som redan äger rum inom BondeSt., så behöfde man icke utesluta dem som genom Const.Ulskts förslag blifvit uteslutna.
I stället för att fastställa 25o r:dr såsom den minsta fastighet, som skulle gifva rösträtt, behöfde man alldeles icke antaga något sådant minimital, utan hellre, sedan man bestämt ett visst hemmansvärde såsom enhet, stadga, att hvarje till •ett lägre belopp än denna enhet uppskattad fastighet skulle gifva rösträtt jemnt i förhållande lill dess taxerade värde; hvarvid likvisst, för att undvika annars för svåra bråkberäkningar, jemna tiotal borde begagnas.
Alla andra siffror, sorn Const.Utsk. i sitt förslag uppgifvit, vill jag icke heller antaga såsom fullkomligt goda ; deras slutliga bestämmande anser jag böra bero af de noggrannaste och fullständigaste statistiska beräkningar af de olika folkclassernes förhållande till hvarandra, i afseende på bildning, förmögenhet, vistelseort m. m.
Efter hvilka grunder jag vill låta rösträtten beräknas, har jag på förmiddagen antydt; den skall blifva utöfvad efter de tre hufvudcathegorierna af personlighet, bildning och förmögenhet.
När rösträtten bestämmes olika allt efter olika bildning och förmögenhet, vill jag att man dervid skall taga i betraktande hela den qvantitativa olikheten, både uti det materiella och immateriella arbetet och uti det materiella och immateriella capitalet, och delta sednare antingen det blifvit ärfdt eller förvärfdt.
Const.Utsk. har tilldelat särskild rösträtt åt några af dessa cathegorier, men uteslutit andra; ägande fastighetsvärde, eller det ärfda eller förvärfda materiella capitalet; idkande yrke, eller det materiella arbetet; samt innehafvande embete, eller det immateriella arbetet, hafva alla fått rösträtt; men deremot blott ofullständigt det förvärfvade immateriella capitalet', nemi. endast såvida det blifvit samladt under en längre intellecluel verksamhet i det allmännas tjenst, och alldeles icke det ärfda
Den 24 Oclober e. m. 197 immateriella capitalet, eller adelskapet.
Hvad sorn blifvit uleslutet anser jag likväl böra tilläggas.
Hvar och en, sorn samlat elt större förråd af kunskaper, eller som besitter ett större mått af talanger, huru lian ock för godt finner alt dem använda, måste blott genom deras ägande vara berättigad att derföre erhålla en större valrätt; ty det synes mig högst besynnerligt att vilja förneka en sådan åt kanske en af elt lands mest utmärkta personligheter, blott derföre att denne af det allmänna ej drager någon bestämd lön; jag tror derföre någon modificalion beliöfves i 5 mom. af Const.Utskts förslag, på det att derigenom det förvärfvade intellectuella capitalet må få ut sin fulla rätt.
Det ärfda intellectuella capitalet åter, af utmärkta förfäder genom af dem förrättadt, Ivckadt och ärorikt intellectuelt arbete samladt, och genom bördens rätt på deras efterkommande öfverflvttadt, det medgifver jag, att rättvisan af dess anspråk i allmänhet kan sältas i fråga; men utan alt nu ingå i någon sådan närmare undersökning, blott det factum att adelskapet nu ger en ganska stor andel i representationsrätten, måste göra det nödvändigt att låta det erhålla åtminstone något företräde vid den nu skeende förändringen.
Jag har för i dag uttryckt den tanken, alt alla individer inom samhället, som få valrätt, böra till dennas utöfvande blifva indelade i vissa valclasser; och skall det röstetal, som hvar och en har att afgifva, bestämma den dass han bör tillhöra.
Jag antager i det förslag, jag slraxt skall bedja att få aflemna, 4 valclasser; men detta tal är, som alla andra jag anför, taget mera på måfå, blott för att gifva någon idee örn hvad jag menar.
I den classfördelning jag gör, låter jag inom den lägsta classen alla valberätligade individer blifva inrymde; detta sker på det inga skarpa gränser må varda uppdragna emellan bildade och obildade, emellan förmögne och icke förinögne; de i främsta rummet nämnde äro de sednare anfördes bästa målsmän; de förre böra då icke uteslutas ifrån möjligheten att kunna de sednares förtroende sig tillvinna, och samma princip bör kanske följas äfven för de högre classerna.
Classindelningen och de sifferberäkningar, som bestämma denna, skola så uppgöras, alt man inom samma dass uppfångar alla som äga ett visst bestämdt mått af bildning och förmögenhet, och derpå skall afvägas med största möjliga rättvisa hela den rösträtt, som hvardera af classerna bör tillkomma.
När sedan dessa classen skola utöfva denna deras rösträtt, vill jag hafva så tillstäldt, alt, då, som jag äfven förr i dag omnämnt, jag är en varm vän af tvåkammar-systemet, till den öfre kammaren ledamöterne företrädesvis utses af de högre classerna, men deremot medlemmarne af den nedre kammaren hufvudsakligen af de lägre classerna.
Derigenom anser jag mig kunna vinna den högst angelägna fördelen, att se samhällets både immateriella och materiella intressen inom representationen säkert skyddade, de förra i den öfre kammaren, de sed - «98 Den a4 0 c t o b e r c. ra. nare i elen nedre, hvardera med sitt mäktiga veto försedde, som skall förekomma hvarje våldsamt intrång af det ena på del andras bekostnad.
Jag tror det förslag jag uppgjort hafva ännu andra stora fördelar, särdeles med afseende på lättheten att genom detsamma småningom öfvergå ifrån ståndsval till allmänna val.
Som, inom de högre classer jag hildar, jag uppsamlar nära alla adelsmän och nära alla prester som nu äga valrätt, så kunde denna lill en höl jan, bildande särskilda underafdelningar inom classen, få fortfara att välja inom sina stånd, om man så för godt funne; och systemet vore ändå icke på något sätt rnhhadt lill sin grund.
Men allt detta skulle blifva för vidlyftigt att nu anföra och utveckla; jag vill derföre icke längre upptaga R. o. Adis tid, utan skall nu bedja att få aflemna följande förslag till gemensam tanke; jag kan väl icke äga något hopp att få detsamma antaget, men jag har ändå trott det ej skola skada att framställa detsamma till det afseende det kan anses förtjena.
Och vid förslagets bedömmande önskade jag all man mera måtte fästa sig vid de ideer, som ligga till grund för detsamma, än vid dels de detaljer det innehåller och dels det sätt, hvarpå det blifvit utarbetadt. 1.
Valman är hvarje Svensk man, som bekänner sig till Christna läran, fyllt 25 år och enligt gällande lag till rösträtt i sockenstämma berättigad är. 2. a. Valman beräkne rösträtt efter följande grunder: i:o
Efter ägande fastighetsvärde.
Fastighetsägare i stad eller köping eller å landet tillkoinme rösträtt i det förhållande till det taxerade värdet, af dess ägande fastighet, att för från och med joo r;dr till i ooo r:dr en röst, för från och med iooo till 5ooo r:dr två röster, lör från och med 5ooo lill 20,000 r:dr tre röster, och slutligen för 20,000 r.dr och deröfver fyra röster må beräknas.
Ägare af mindre fastighet än 5oo r:dr räkne rösträtt för densamma i jernnt nedstigande förhållande till det taxerade värdet, 2:0
Efter ägande årlig inkomst.
Den som erlägger bevillning för en behållen årlig inkomst af från och med 200 r:dr till 5oo r:dr tillkomme en röst; för en dylik inkomst af från och med 5oo rsdr till 1000 r:dr två röster; från och med 1000 r:dr till 2000 ridr tre röster, och för öfver 2000 r:dr fyra röster. 3:o Efter för värfvad bildning såsom lärd, embetsman, konstnär etc.
Hvar och en som i ordinarie embete eller tjenst, såsom prest eller domare etc., anställd är eller som viss tid det varit; eller som vid högre läroverk undergått bestämda exantina; eller som är ledamot af lärda eller vittra samfund eller academier etc. beräkne en röst. 4:°Eftel’ adelskap.
Hvar och en adelsman tillkomme en röst. 2. b. Röstetal efter mom.
1 och 2 må ej af valman sammanräknas, utan beräkne han sin rösträtt endast efter det af dessa 2 momenter, sorn ger honom det högsta röste - Den 24 October c. m. >99 talet.
Deremot må båda de genom mom. 3 och 4 erbållna röster så väl till hvarandra som till de efter ettdera af moni.
1 och 2 beräknade röstetal sammanläggas. 3.
Till rösträttens utölvande indelas valmännen i 4 classer.
Med i:a classen rösta de som äga en röst och deröfver eller derunder.
Med andra classen rösta de som hafva två röster och deröfver.
Med tredje classen de sorn äga lie röster och deröfver, och med 4;de classen de sorn äga fyra röster.
Valman röste ej med mera än en röst i hvardera af de classer han tillhör. 4.
Till riksdagens nedre kammare väljer i:a classen 100 representanter; 2:a classen 5o; 3:e classen 25; 4:e classen 25; till riksdagens öfre kammare 4:e classen 3o representanter; 3:e classen 20; 2:0 classen 20; i:a classen 10.
Nedre kammarens ledamöter skola vara minst 3o år gamla, de väljas för en riksdag.
Öfre kammarens ledamöter skola vara minst 4oårgamla och hafva bevistat en riksdag; de väljas för fyra riksdagar.
Ilr Grubbe, Samuel:
Under de korta mellanstunder, som mina ernbelsgöromål lemnat mig tillfälle alt deltaga uti R. o. Ad:s öfverläggningar, har jag hittills blott varit åhörare på detta rum.
Jag har dertill först haft det nämnda skälet, nemi. att jag blott haft tillfälle att fragmentariskt kunna afhöra dessa discussioner, och således utan att kunna följa dem i deras sammanhang.
Dertill har kommit ett annat skäl. nemi. att jag ej kunnat vänta, att en stämma, som aldrig blifvit hörd inom detta Hus, skulle kunna tillvinna sig någon uppmärksamhet och verka på besluten, hvartill ytterligare kommer det 3 skälet, att jag måste bekänna, att jag i afseende på defi vigliga punkt, som nu måste tagas i öfvervägande, är något tveksam om livad som är det rätta.
Emedlertid, då jag förmodar, att det snart kommer lill votering ronde förevar, hufvudpunkt, och då jag derom bör afgifva mitt votum; så anhåller jag att med några få ord få motivera detsamma.
Man liar ofta talat om det rationella och irrationella i förslaget.
Någre talare hafva tillstyrkt allmänna valen såsom det enda rätta; andre åter hafva ansett ståndsvalen såsom det mest rationella.
För min del måste jag bekänna, att, ehuru jag tror att det linnes vissa allmänna principer, som böra läggas till grund äfven för bestämmandet af en nationalrepresentation och dess organisation ; så anser jag dock dessa hufvudgrunder så generella, att de i afseende på det speciella måste modifieras af erfarenheten och af de särskildta förhållanden, sorn förefinnas hos hvarje folk, och som äro olika hos sä 1 sk i Id ta folkslag och uti hvarje tidehvarf, i följd hvaraf intet i detalj utarbetadt förslag till nationalrepresentation kan betraktas såsom allmänt riktigt.
Hvad förnuftsgrunder för representationssättet beträffar, så måste, såvida, enligt begreppet om 300 Den 24 Octohcr c. m. statens idee, det är statens allmänna bestämmelse att i möjligaste måtto söka befrämja realiserandet af menskligbetens bogsta idee bos ett visst folk, d. v. s. utvecklingen af detta folks intellectuella, moraliska och materiella krafter, och i sammanhang dermed befordrandet af detta folks högsta möjliga allmänna och individuella välstånd och trefnad, af denna allmänna grundsats följa, att nationalrepresentationen är att betrakta såsom medel för detta ändamål och således lill sin sammansättning är i samma mån fullkomligare, som den gifver större förhoppning, att dess beslut blifva öfverensstämmande med statens ide'e och bestämmelse.
Tillämpningen af denna grundsats anser jag böra ske med hänsigt till de förhållanden, som kunna vara olika för olika folk.
Hvad då beträffar förhållandet emellan de två sätt att bilda sjelfva nationalrepresentationen, som här varit ifrågasatta, nemi. antingen genom allmänna val eller genom ståndsvis skeende val; så tror jag, att tillämpningen utaf den nyssnämnda grundsatsen på denna fråga måste leda till det resultat, att man icke kan gifva ovillkorligt företräde åt någotdera; emedan uti särskildta fall det ena så väl som det andra kan vara riktigt.
De allmänna valen hafva för sig ett stort och vigtigt skäl, nemi. att de på ett bestämdt och tydligt sätt enoncera den satsen, att nationalrepresentationen icke representerade enskildta stånds- och corporationsintressen utan det allmänna bästa, d. v. s. vore en nationalrepresentation i ordets fulla bemärkelse; men deremot har ide'en af sådana allmänna val uti sin speciella tillämpning det emot sia, att det är svårt alt inrätta dessa allmänna val . på det sätt, att man icke felar mot den regel för en nationalrepresentation, alt dess medlemmar måste äga den högsta grad af bildning, att de måste utgöra blomman af folkets intellectuella och moraliska bildning.
Det är klart, att om nationalrepresentationen skall svara emot sin bestämmelse, kan det icke ske under annat villkor, än att nationalrepresentationens medlemmar uttrycka den högsta bildning, som inom staten (innes.
Jag fruktar, att allmänna valprincipen icke lemnar tillräckliga garantier för uppfyllande deraf.
Dertill skulle erfordras att man bestämde en sådan valcensus för valrättighelens utöfning, hvarigenom man linge säkerhet derför att valrätten icke kommer att utöfvas af den råa massan af folket, utan af dem , som ägde den grad af bildning och ekonomiskt oberoende och sjelfständighet, som erfordras för att kunna bedomina hvilka män, som äro de skickligaste till nationalrepresentanter, och som hafva det största intresse för samfundets fördelar.
I delta hänseende fruktar jag, att det förslag, Const.TJtsk. afgifvit, icke uppfyller alla fordringar.
Jag fruktar, att den af Utsk. föreslagna valcensus icke är sådan, att den gifver tillräcklig garanti derför att nationalrepresentationens medlemmar skulle - Den 24 Octobcr e. ra. 301
Je bomma att bestå utaf de mest bildade.
Hvad åter beträffar ståndsvis skeende val, så hafva de väl emot siar att representanterne kunna betrakta sig mera såsom representanter för ett visst stånds eller en viss corporations intressen, än såsom representanter för fäderneslandets allmänna sak; men deremot ser jag uti denna princip större sannolikhet derför, att de mera bildade af nationens medlemmar blefve inkallade i representationen.
Man kunde tillägga mycket för att jemföra de begge valprinciperna med hvarandra, och man skulle komma till det resultat, att ingendera har ett ovillkorligt företräde framför den andra.
Blir nu fråga hvilkendera principen man bör föredraga, så skulle jag tro, att man, för att icke blottställa landet för revolutionära skakningar, genom att försöka något hittills oförsökt, och hvars möjliga följder icke kunna på förhand beräknas, bör i reformen, så vidt ske kan, sluta sig till det närvar., utan att derföre uppgifva möjligheten af en allt mer och mer fortgående förbättring.
Derföre voterar jag för ståndsvis skeende val, om fyrdelningen upphäfves och nationalrepresentationen fördelas i tvänne kamrar.
Jag tror således, ungefärligen i likhet med hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit, alt tjenligast vore att välja lika många ledamöter af de 4 Stånden; att dertill lägga en 5 valclass, som komme att omfatta alla hittills orepresenterade classerna af samhällets medborgare; att på något sätt förena dessa valclasser uti en enda, så att de icke måtte utgöra fyra särskilda afdelningar.
Äfven är jag decideradt af den tanken, att representationens fördelning i 2 kamrar äger många företräden framför enkamroar-systemet.
Skälen för denna tanke äro ofta och så fullständigt utvecklade, icke blott uti tryckta skrifter, utan äfven genom discussionerna på detta rum, att jag icke anser mig böra upptaga R. o. Ad:s tid och tålamod med desammas upprepande; men så öfvertygad jag är derom, att det är tjenligast att utaf de 5 classerna bilda tvänne kamrar, så tveksam är jag i afseende på den grund, efter hvilken denna fördelning borde ske.
De tvänne förslag i detta hänseende jag hört, det ena af Frih.
Hamilton och det andra af Hr von Hartmansdorff, förefalla mig begge, för att vara uppriktig, icke fullt tillfredsställande.
Såvida meningen med denna fördelning af representationen i tvänne kamrar måste vara den, att dessa kamrar skola bestå af olika elementer, att den ena skall mera föreställa det progressiva och den andra det conservativa elementet; så fruktar jag, att detta ändamål icke vinnes genom någotdera förslaget.
Efter Hr von Hartmansdorffs förslag skulle begge kamrarne väljas af samma valmän.
Det är sannolikt, att valmännen vid sitt val följde samma grund som begge kamrarne.
Om då någon partiåsigt gällde bland valmännen, så skulle de göra den gällande uti begge kamrarne; och man finge då i5 H. 26 302 Den 34 O c to ber e. m. icke den skilnad i karakter emellan begge kamrarne, som utgör grunden för tvåkammar-systemet.
Något dylikl fruktar jag af ett annat skäl skulle blifva följden af Fril).
Hamiltons förslag, enligt hvilket den öfre kammaren skulle väljas af den lägre.
Det är naturligt, att den partiåsigt, som kunde vara gällande hos pluraliteten af den lägre kammaren, skulle komma att determinera valet af den öfre kammaren, och att således samma åsigt hlefve rådande uti begge kamrarne.
Sedan jag sålunda nämnt de scrupler jag hyser i afseende på de framställda förslagen, hvarvid jag isynnerhet fäster mig vid nödvändigheten af kamrarnes så beskaffade heterogena sammansättning, hvarigenom de erhålla den olikhet i karakter, som erfordras, om de skola motsvara ändamålet med tvåkammar-systemet, sa kunde man med skäl fordra att jag skulle uppgifva förslag till något bättre, i stället för hvad jag icke funnit fullkomligen antagligt; roen jag erkänner min oförmåga dertill.
Jag har väl i allmänhet den tanken, att de håda kamrarne borde så construeras, att den öfre kammaren komme att äga mera consoliditet uti sin sammansättning, alt den skulle utgöras t. ex. af den högre förmögenheten, af den jemförelsevis högsta bildningen, och äfven, om man så vill, af den högre börden; men alt uppgöra detta uti detaljerna, dertill erkänner jag min oförmåga.
Jag skulle föreställa mig, att om R. o. Ad. skulle kunna i allmänhet förena sig om principer i ungefärlig öf verensstämmelse med Hi' von Hartmansdorff), förslag, nemi. att välja lika många ledamöter af de fyra Stånden, att dertill lägga en 5 valclass, att förkasta fyrdelningen; så skulle man kunna öfverlemna åt Coust.Ulsk. att utarbeta ett förslag till den ändamålsenligaste fördelning af representationen uti tviinne kamrar, och man finge då se, huru vida det lyckades Const.Utsk. att lösa detta problem, hvartill åtminstone jag för min del erkänner mig sakna förmåga.
Jag har afgifvit detta yttrande blott för att i korthet motivera det votum jag kommer alt lemna.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om de anmärkn:r R. o.
Ad:s ledamöter ämnade göra vid Const.Utsk:s mern. i sin allmännelighet nu vore framställda, och om således öfverläggningen i det afseendet finge anses fulländad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat den under denna och föregående dags plena fortgående discussion, så hade de särskilda meningar, som här blifvit framställda, hufvudsakligen varit följande:
En del hade med någon förändring utgått från den synpunkten, att Const.Utskts förslag skulle hufvudsakligen blifva hvilnnde till behandling i grundlagsenlig ordning vid nästa riksdag.
Den a4 October c. m.
Dessa vore Frih. Cederström.?, som vid förslaget icke gjort annat un några aflinärknrr emot redactionen af i §:n; llr Gripenstedt.?, som hufvudsakligen öfverensstämde med Utsk;s, likväl under yrkande af några sakförändringar; och llr Munck af Rosenschölds, sorn obetingad! instämt med Utsk.
Dernäst hade andra varit af den allmänna syftning, alt nuvar. representation hufvudsakligen borde bibehållas.
Dessa vore Hr Ehrenhoff?, som framställt detta, under förklarande att Const.Utsk:s förslag hvarken vore nödigt eller nyttigt, och Frih.
Boyes, sorn ansett att man borde qvarblifva vid det representationssätt vi nu hafva, med de rättelser, som deruti kunna göras, och med förbindelse alt deruti intaga de nu orepresenterade.
— En annan mening hade varit, att allmänna val under vissa förbehåll visserligen borde äga rum, men att tvänne kamrar borde af representationen formeras.
Denna hade blifvit framställd, dels af Frih. Klingspor, som hufvudsakligen understödt det förslag Gr.
Spens i sin Const.Utsk;s mern. åtföljande reservation afgifvit; dels af Gr.
Frölich, som ansett valrätten böra ordnas i i cathegorier, de förmögnares som välja directe, och de mindre förmögnas, som välja genom electorer, samt att den nedre kammaren borde välja den öfre; dels ock af Hr Mannerskantz, som ansett valrätten böra ordnas uti flera classer och på särskildta sätt, i föi hållande hvartill kamrarne äfven borde sammansättas.
— Vidare hade af Hr von Troil en mening blifvit framställd, att nemi. valen borde vara dels allmänna val, dels ståndsval; att första kammaren skulle väljas dels ståndsvis, dels genom allmänna val, och den andra af den första, med någon skiljaktig qvalificalion.
Slutligen hade andia meningar, framställda af Hr von Hartmansdorff, Frih. Hamilton, Frih.
Sprengtporten, Gr. Horn, Hr Grubbe, Hr Lefreäi m. fl., varit, att valen borde ske ståndsvis, och att representationen borde formeras på två kamrar.
Hr von Hartmansdorff? särskildta förslag innehölle hufvudsakligen val inom 5 Stånd och bestämda valkretsar, hvilka inom sig skulle välja till i kamrar, med lika många ledamöter af hvarje Stånd uti hvarje kammare; Frih. Hamiltons, att valen borde ske ståndsvis med 4 Stånd, tillökade i visst förhållande med de nu orepresenterade, och fria val till första kammaren, som skulle bestå af 200 ledamöter, och som inom eller utom sig skulle välja till andra kammaren 100 ledamöter; Frih.
Sprengtportens, att representationen borde sammanträda på 2tne genom val, stånds- eller classvis, utsedda kammare, hvarvid all sjelfskrifven rätt upphörde, och de
Hittills orepresenterade tillerkändes en viss andel, motsvarande deras billiga anspråk; och Gr.
Horns, att valen skulle ske ståndsvis med olika andel för BondeSt., fria val inom eller utom Ståndet, men till andra kammaren inom valdistrictet. R. o.
Ad. behagade finna, att de ledamöters mening, hvilka ansett Utsk:s förslag böra hvila, blefve den, Den >4 October e. m. sorn cist borde komma i fråga; ty om R. o.
Ad. förenade sig till gemensam tanke i afseende på något af de öfriga, konVme Const.TJtsk:s förslag icke att hvila oförändradt.
Hr Landtm, ansåg derföre för sin del, att den första propos., som framställdes, borde blifva, huruvida nuvar. representation hufvudsakligen bör bibehållas, och således den afFrih.
Boye framställda mening blifva föremålet för proposm.
Denna mening vore, att inan borde qvarblifva vid den representation vi nu hafva, med de rättelser, som deruti kunna göras, och med förbindelse att deruti intaga de nu orepresenterade; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. ansåg att denna propos. försl borde framställas.
Boyes förslag icke innefattar någon anmärkn., som kan tjena Utsk. till ledning vid en skeende sammanjemkning af Ståndens olika tankar öfver förevar, förslag lill nationalrepresentationens ombildning, så hoppas jag, att R. o. Ad. förenar sig om att icke för Ståndets gemensamma tanka förklara Hr Frihrns mening.
Hr Munck af R o s e n s c h ö I d, Nils Rudolph:
Den af Frih. Boye begärda propos. anser jag böra sist framställas, emedan det är olämpligt att besluta afskalfande af hvad som finnes, innan man vet om man får något bättre 1 stället.
När R. o. Ad. beslutar antagande af något annat, har man i och med detsamma beslutat borttagande af det gamla.
I anledn. af den siste värde talarens erinran, får jag vördsamt till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. hemställa, om icke frågan redan är besvarad med ja; men om den också icke är det, ligger det likväl i salens natur, att första frågan är den, om vi skola behålla hvad vi hafva eller ej.
Jag nekar icke Gr.
Frölich att votera mot mig; men någon rättighet att inverka på andras omdöme förmodar jag, att
Hr Grefven icke vill tillvälla sig; och det vore äfven ett fåfängt försök.
Jag kan icke finna annat, än att Hr Munck af Rosenschölds anmärkn. är riktig, och jag kan icke fatta hvad som skall blifva contra-propos., i händelse votering skulle äga rum öfver Hr Frih:ns förslag.