Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då äro capitalisterne säkre för att ej förlora ytterligare af sin bergning, hvarken genom coursens vind- • kast, eller jord-ägarnes hjelpande, eller Götha Canals och öfriga alla vattenvägars snara fullbordande , i enkel likställighet med våra af förfädren ärfda och sannskyldigt makalösa land-vägar, Capitalisterne förlora då ej heller genom lilla och stora Creditivets öppnande ( sorn annars skulle genast hafva drabbat dem med en tami i g förlust), nej icke ens vid blifvande krig och andra omhvälfningar , i hvilka fall de annars skulle i längden blifvit ofelbart ruinerade; efter Sedlarne, enligt den hittills följda och med theoretisk tro omfattade planen, måste då vidare fortsätta sin färd på assignat-vägen.
Ty planen skulle äfven framdeles fordra ständigt förökade sedel-tillverkningar, vid hvarje större Rikets behof, och få dem beviljade på samma sätt, af Standernes theone och opinion, lika så väl då, som i 1809 års nöd, I lugnväder kan mycket gå an , 476 Den 16
Muj, sorn vid mindsta blåst är omöjligt; när per. manent honor er ing ej finnes till för Sedlarna, så hafva deras innehafvare och alla på Banco förskrifna förbindelsers samtlige innehafvare, vid påkommande credit-ilar, ej me-' ra godt af silfret.i Banken, än en sjöfarare i storm af sitt bästa pligt-ankare, seda» tåget är ryckt tvärt utaf.
Om ock. redarens ägande rätt, med stämpeln på ankaret och andra bevis, kunde styrkas aldrig så välj med sjöfararen och capitalisten går det derföre ändå lika brusande i qvaf.
Så litet hafvet skulle respectera falska theorier i navigationen, om man der vore så liknöjd om sanningen, som den så allmänt, ja nästan med nationens enhällighet, hittills försummade Finanee-vetenskapen, så litet respecterar den närande classen vid sina varu-priser och annat, de falska theorierna i finan* cen.
Utan taget mellan ankar och skepp, mellan banco-metall och banco-sedel, utan permanent honorering är allt förgäfves, allt en grym och sorgtårs-törstig chimére, ja månne ej en förebråelse för ett i så många mål till en så välsignad klarhet framkommet tidhvarf, och det uti ett mycket enkelt, blott jordiskt och icke öfversinnligt ämne.
Fixeringen till Nittiosex (96) skill., eller en Banco-Tvåa för SpecieRiksdalern (hvilken, om ej andra stal voro emot, kunde vara blott tills vidare, och efter Bankens framdeles förbättrade ställning, kunde blifva gång efter gång, 72 sk., 64 sk., och Den 16 Maj. 477 slutligen 48 sk.), denna fixering å 98 sk. både påbjudes och tillätes af sakens förhållande för närvarande; ty om några år, så framt krig eller andra motgångar mellankomma, vore det kanske icke mera görligt med Tre, Fem, Tio Riksdaler i Sedlar, som nyligen i Danmark, i Österrike, eller slutligen rent af som med Assignaterna i Frankrike, efter Papperets pund vigt.
Med denna fixering å 96 sk. äro
Capitalisterne derföre ännu icke fråndömde den hälften af sin förmögenhet, som de vänta sig tillbaka genom coursens af dem förmodade återvändning till 48 sk..
Den hälften skulle, detta oaktadt, lika väl kunna återvinnas genom en lättgjord Tariff på medeltalet af Agiots eller den så kallade coursens förhållande sedan 1S07, eller början af Konung Gustaf den fjerde Adolphs Finska Krig, och en derefter stipulerad betalning af Skuldsedlar, efter deras datum, som vid första påseendet synes högst billig och rättvis, som tänkande män redan mångtalldigt yrkat, och hvarvid Gäldenärers förmåga att betala, väl ibland och i någon liten mån, men ganska obetydligt, vore försvårad genom den omständigheten, att Sedelvtirdet blifvit fixeradt till 96 sk.
Men oöfvervinneliga skäl, af heligaste rättrådighet lika så väl som af de mest tvingande Nyttighets-afseenden, göra denna i så många fall högst billiga, men i vida flera och vigtigare fall förfärligt orättvisa utväg alldeles omöjlig genom Lagtväng, utan måste tili urskilljande vid hvarje sär - 478 Z)ett 16
Maj - skildt fall, ensamt öfverlemnaS
Och med ömhet recoinmenderas åt den enskildta Hedersamheten, så ofta dertill är skäl, så ofta dertill ar förmåga.
Med så mycken öfvertygelse jag ock vågar påstå, att Bankens Affärs-stål
In ing skulle medgifva möjligheten af alla dess Sedlars honorerande å. fyratioåtta (48) sk» i Sedlar för Specie Riksdalern, inom 1 å 2 år, genom spända bemödanden; lika så.öfvertygad skulle jag sträfva undan Ständernas ägande och anordnande, och nitälska mot en sådan orimlig förskingring af 6, 8 å 10 Millioner R:dr B:co, och deras kringspridning till alla contanta personer i Riket; men ändå vida mer mot ciet orättsoch ofards-digra ändamiilet, som det derigenom åsyftade nu mera skulle vara, nemligen alla skulders och afhandlingars betalande med fördublndt värdet således jemnt det samma, som om, efter ett fixeradt värde, eller genom lugnväder af sig sjelft
Så fortfarande värde, som det nu i 4, 5 år har varit, och aila rättat sig efter, i all slutad affär, vid hvarje beräkning för framtid, hvar enda Svensk man eller qvinna, som är skyldig litet eller 111 eket, med Lag- och Utsöknings-tvång nödgades betala 200 R:dr B:co för hvarje 100 K;dr B:co de hade förskrii'vit sig till och beräknat sin ställning efter.
Jag sade tm mera, nemligen sedan alla egendomsköp, al'a iklädda Inteckningar, transporterade Skuldsedlar och afhandlingar, alla Speculationer och Beräkningar, alla Priser, hafva samfält och stadigt satt sig efter 96 sk., eller Deri 16 Maj• 479 1 Pappers-räknetal dubbelt emot hvad det var 1807.
Deraf skulle Capitalisterne sjelfve vinna föga mera, än en värdefördubbling af de Sedelpengar, som de på den Allmänna Ofärdsdagen bch Stora Klagodagen tillfälligtvis hade på sig eller iBureaun, men utom någon lyckträff här och der, för öfrigt rätt litet af sina ägande fordringar; blifvandes vinsten i de flesta fallen en ny utgift för concoursdomars lösen, svårare än efter 1765 års Riksdag, vederstygglig i häfderna.
De egentliga skälen för dessa påståenden
Om ohjelpligheten af Capitalisternas förlust hö. ra ej i dag till saken; de böra framdeles anföras, vid afgörandet af den alldeles särskildta frågan om normen för alla Skuldsed-; lars och Afhandlingars betalning.
Ty sedan allt vidare sken är lyckligt och säkert förekommet, så har man ju sin fulla frihet ändå lika qvar, att lugnt öfverlägga och afväga skäl mot skäl, huruvida man kan och bör stryka tillbaka hela den väg, sorn man farit i sken, huruvida man kan samla upp det sorn fallit ut och blifvit skadadt, och i synnerhet om det är möjligt att ännu urskilja hvad som har tillhört hvar och en af Sällskapet; och skäl, fogligt framställda inför ett bildadt Sällskap, böra gälla, och pläga mest göra så också.
Men efter mycket dock fåfängt letande efter en vid lagtvång användbar rättrådig norm för retroactif uppgäld, ‘ om ock med aldrig så många modificationer, mäste jag tro, att alla Skuldbetalningar måste blifva, lika som hittills, utan all uppgäld 48o Den j6 Maj. så, sorn hvar Gäldenär hela tiden har före* ställt sig och beredt sig, utan rnindsta vink eller varning af Staten om något annat.
Dock önskade jag, att Capitalister och Fordringsägare och alla berömvärde nitälskare för deras väl och i de flesta fallen ömande belägenhet, ville, utan falsk blygsamhet, i en sak som rör deras egen rätt, eget bästa, och egen lofliga, oklanderliga fördel, till den öfverläggningsdagen bereda sig på uppgift af alla de medel, sätt och utvägar, hvarigenom de sjelfve ännu tro återvinningen af förlusten vara möjlig; på detSverges Ständer ej måtte synas lättsinnigt och för* hastadt fälla den härda, men oundvikliga Dödsdomen öfver Capitalisternas förhoppningar, att återfå högre värde på sina penningar, än hvad de kalla 96 sk. eller 100 sk. cours; — coursvarieringen, som nu så länge varit motbalancerande för Sverige, håller sig nemligen gerna 3 å 4 sk., äfven 8 å 12 sk. öfver Agio, eller Specie-Riksdalerns Silfverpris i credit-ostadiga Sedlar.
Efter fixerandet och tryggandet af sedlarnes värde, då Banco-tvåan och Specieriksdalern öfver hela Riket och beständigt fäller lika, kan man med trygghet och lättet uträtta betydliga saker lör jord-ägarnes välfärd och förkofran, och det efter deras eget ensamma behag , i silfver- eller guldmynt, eller i det som bäst och rättast är, ijemnt Och Ständigt credit-goda pappers-pengur.
Titt - in.
Den 16 Maj - Till grund härför vill jag lägga den, efter all anledning, nära inträffande värdering af Sveriges landt-egendomar å 5000 R:dr B:co för hemanet, som förut på Riddarhuset blif. vit uppgifven, och som för 64,000 heman lemnar ett facit af 320,000,000 R:dr B:co, efter sedlarnes nu varande värde.
Då man redan nu af hvar man, utan någon samhälls-anstalt, när kursen ej är noterad öfver 96 eller 10O Skill:r, får 2| lod silfver eller en SpecieRiksdaler för en två-riksdalers banko-sedel, och.det under samma tid då i vårt, på men. niskor och egodelar jemnförelsevis så litet rika, land, icke mindre än 15 å 20,000,000 lod verkligt och användbart
Silfver ligga, lika de i sjöbotten förlorade ankar, skilda från all mtnnisko-gemenskap, allt användande, all nyttig ränte-gifning, samt nödvändigt, på ett skadligt sätt, öka Silfrets dyrhet, likt alla andra undanhållningar från Rörelsen, Kornjudens t. ex.; så böra väl dessa ofvanför värderade Landtegendomar ännu mera hädanefter vara fullt varda den motsvarande summan i Silfver, nemligen, 160 Millioner flinthårda SpecieRiksdalrar, sedan Bankens Silfver, efter de på Godset liggande Drakarnes, Villabegreppens, fullbordade bane, får återigen till förnuftiga ändamål komma fram, vidröras och i Rörelsen nyttjas.
Meningen är derföre på intet vis att bortslösa det, alldramindst att förskingra det yndan Riksens Ständers lyckliga Egendoms-rätt till denna reela fond, sorn är i Ridd. och Ad.
N:o 6l- 62» 4S2'
Maj. högsta måtto god och lugn att hafva, och med fördomsren, vettig och försigtig förvaltning kan hederligt hjelpa till att skjuta framåt vid det hvarf, som vi alltid böra tänka såsom vårt syftemål, att, så långt vi förmå och så långt vi hinna, omskapa vårt Svea Land till ett ÄnglaLand.
Då efter en förträfflig idé, som jag här sett hos Soden, en Bank kan tillika vara, och, då det dr nyttigt och önskligt, således genast bör tillika Vara ett VärdeförsäkringsContoir för Fastig, heter, och Försäkrings-summor alltid tjenlighet tyckas böra bestämmas till | af värdet, så vore blott af Landtegendomar, ofvanföre uppskattade till 160,000,000 R:dr i Silfver, eller 320,000,000 R:dr i Sedlar, utom alla hus i Städerna, och alla oräkneliga rörliga Effecter, den för Sveriges närvarande behof af Rörelse-capital så ofantligt öfverstora summan af 120,000,000 SpecieRiksdalrar, eller 240,000,000 i hädanefter credit-stadiga BancoSedlar uppgjord.
Så stor denna summa ock är, så skulle Banken, väl med något bemödande men utan äfventyr och till mycket stora räntors indragande, till Ständernas anordnande kunna anskaffa så stor del Silfver sorn dertill behöfdes , och skulle kunna hålla dessa 240 Millioner Riksdaler BancoSedlar i evärdlig credit, jemngoda å 1 | lod med 288,000,000 lod Silfver, genom säkerhet i fastigheter och vettig tillställning med tillreds liggande Silfver och Guld, samt Contracter Om hastigt anskaffande af ännu mer ädla Metaller, Vexlar och andra mest gängse Den x 6 Maj. rörliga ting af mest efterfrågad! handelsvärde.
Jag nämnde Contracter, nemligen på det de dyra Metallerna måtte så litet som möjligt, all nidskhet likväl utesluten, dragas fran handel och användning, af Guldsmeder, Guld- och Silfver-arbetare, med flera. I y Magaziner, af Spannmål så väl som af Penninge-metaller, böra vara, så nära som Lagern är, Ideala; Säd och Silfver ej ligga i myckenhet dödt upplagda, utan vara ute j Rörelsen, men tillika säkert och Osvikligt tillgängliga mot kort uppsägning, medelst bindande Contracter med sådana solida oell förståndiga Affairsmän och Näringsidkare, till hvilkas Rörelse de höra.
Dessa män måste ej blott vara säkra sjelfva, utan tillika nödvändigt så beskaffade, att man är jemnt lika så säker att Executiva Magten och Allmänna Rösten'i väldig alliance , utan förnuftstridig miskund och oförsvarlig flathet, till allmän nödvändighet och gemensam nytta täger ut de utfästade Tingen, efter sträng Vexelrätt; således Contracter med större mägtigare Köpmän och affairdrifvande Enskildta, ty Regeringar och Ständer och af dem båda skyddade Allmänna Verk kunna icke stå under UtsökningsTvång; och på UtsökningsTvånget beror likväl
Ankartågets hela och ensamma styrka.
Men tron på dessa 240,000,000 Rörelse-capital med 14 eller 7 Millioners rentor (å 6 eller 3 procent), till Ständernas anordnande, vore en fanatisk förhoppning; 484 Den 16 Maj.1 ty dertill fordrades oumgängeligt att mati med något medel i menniskomagt kunde tillskapa och fanatisera ett motsvarande antal säkra Speculanter, sorn sago sig goda att använda ett för Sverige, för närvarande, så ofantligt öfverstort Rörelse-capital, och således kunde förmås att vilja låna dem, äfven om årliga rentan vore blott 1 procent.
Ty det bör besinnas att ett
Rörelse-capital är för näringarna jemt intet annat än hvad oljan är för hjulen i en machine.
Den blott mindskar frictionen, men åstadkommer och gör (förutan den ensamma inköpsutgiften) —- jemm alls intet; lika så Rörelsecapitaletj det gör Och åstadkommer sjelft äfvenledes jemnt alls intet, (ty till åstadkomning fordras Ämne och Arbete, armar och hander, Dragare och Machiner); men båda lätta gången, med förvånande Trollkraft.
Machindrifvaren och Näringsidkaren äro således de enda som det tillhör att, fredade från allt välment men absolut samt magiskt pestsmittande Förmynderskap, få sjelfve utsätta mängden af Oljan eller Rörelsecapitalet; ty bådas brist åstadkommer gnislan, gråt och öronpinaj och Ve Öfver dem som sådant åstadkomma, sådant ej tappert hindra!
— Machindrifvaren och Näringsidkaren veta sjelfva bäst, genom egen känsel, hvad som är Lagom, och spara gerna in hvarje utgift som ei är jemnt nödig för den Lätta gången.
Ingen Jordägare eller arinan Näringsidkare, eller någon annan, som äger Penningevärde, vill belasta sig med flera råntelöst liggande eller ränfesu - Den 16 Maj.
485 gande contanter än han antingen jemnt behöfver till nödvändig Affäirs-uppgörning, eller ock fritt och oklanderligt består sig för det nöjet och för den till riktande Affäirscouper så vigtiga sak, att vara stadd med mycket contanta penningar, heldst om de löpa med någon liten renta till.
Ingen ting är derföre mindre att befara, eller rättare, mindre att hoppas, än en sär-j deles stark utsträckning af det blifvande Rörelse-capitalets belopp.
Genom det att en del personer hos Banken inteckna sina Fa* stigheter till så mycket de sjelfva vilja och med rättighet till ^ af värdet (efter en något förbättrad Banco-värderings-method) och liksom skicka sinai hemman till Myntet, att af Staten åtecknas med vitsord om fullhaltighet, och sedan i creditgoda Sedlars skepnad utgå och vara betrodda i allmän rörelse, mellan hvar man — så kommer mycket snart en tillräcklig, och för den som för sin person så hafva vill, och som egare af någon förmögenhet så hafva kan, öfverflödig, men evärdeligt med Silfver jemngod mängd Sedelpengar i omlopp, af samma godhet och värde som de nuvarande hafva stadnat vid.
Men de medföra hädanefter hvarken fruktan för fall eller hopp om stigande i värde, ett Hazard-spel, åom Staten ej har låf att tillåta, än mindre tillställa emellan Medborgare, emedan dett^ nationela hazard-spel ej är frivilligt utan påtvunget, och den sorn ej är fällen för Affäirer »Iler har dem till sitt 436 Den 16 Maj. yrke blir Munde, till oförtänkt vinning för andra medborgare, soin likväl dervid äro rena oell oskyldiga, och vanligast ej förstå eller hafva reda på denna orsaken till egen AfFairs-förkofran, genom Skulds bortsmällande.
Slutligen kommer jag nu till det Tredje af mig så påstadda Villobegreppet, alla de öfrigas Förman och Öfverste, — att nemligen pa Gul 1 och Silfver skall ligga något annat, myst sk' och heligare, värde än på alla andi a o c momiskt brukbala Ting i verlden; då Silfver och Guld i sig sjelfva kunde, mycket val umbäras, men likafullt äro nyt. tiga och vackra och förtreffliga att af natu» ren hafva blifvit tilldelta Menniskoslägte^
Med allt deras företräde af fägring och sällsynthet, äro de för öfrigt ingen ting annat än j-n annan brukbar metall, såsom Bly och Tenn; och i ensK.ildta förhållanden vill ingen lemna bort Tenn för 100 R:dr mot Silfver för gO Födr.
Manne det då kan vara halsbrytande och Riksförderfligt att utsträcka Järmifiighet i enskilda frågor om Tenn och Silfver äfven till allmänna förhållanden, både inom Staten och jemväl med Utrikes Länder, hvarvid ju allt måste vara totalt lika.
Visserligen äro Guld och Silfver den allmänt antagna Alnen vid varors uppskatt, ning, men så litet en Klädeshandlare, som åtagit sig leverance af 100 alnar Kläde (och verkligen har dem i sitt Magasin), med sitt förnuft i behåll, kan grufva sig Den 16
Maj. 487 öfver att han ej har 100 Klädesalnar, gjorda af Instrumentmakar™; lika så litet har en Enskild eller en Nation skäl att ängslas öfver mer eller mindre Guld och Silfver — blott den har det, som är lärdt Guld och Silfver, eller värdt Creditgoda BancoSedlar och allt det man för dem får.
De speculationer som man efter Bankens öppnande kan göra med Silfver-handel, som är lika så ärlig som den med Salt och The, Kaffé och Socker, som ej heller äro inhemska alster, men ibland ändå utföras, när här finnes för tillfället för mycket deraf, kunna i smått lika så väl hafva gjorts hittills, ty för BancoTvåan och ofta derunder hafva Silfverstycken å 2 | lod nästan ständigt varit att tillgå.
Att nu vid aftappningen af det som är ofver Lagom, med oklanderligt Köpmannavett halla på sin vara, och laga så att Svenska Folket och dess Bank måtte för sitt ö/- verjlödiga Silfver få så mycket som är billigt och klokt, och utan lågt gnideri kan fäs, är en sak som förtjenar mycken omtanka, hvarvid inga andra än Rikets större Handelshus och insigtsfullaste
Köpmän kunna patriotiskt biträda det Allmänna; det, utöfver förnuftig höfva, uppstapplade Silfret är ingalunda ämnadt till skänks, hvarken åt Inländning eller Utländning.
Denna förträffliga tillgång hör Svenska Folket till, Ständerna skola som redliga Kuratorer förvalta den till sitt rätta ändamål, SOm är BancoSedlamas hällande i fixeradt Ting-värde.
Noggrann redovisning har man rätt att fordra, och Den 16 Maj. de, till hvilkas
Embete det hor att densam. ina lemna, tänka ej heller någonsin på något annat.
Ridderskapet och Adeln behagade godhetsfullt öfverse med det att jag ej förr än efter alla dessa omgdngar mägtat komma till mina Yrkanden och Proposistioner.
Dessa blifva nn följande: i:o Att Banken, så fort det med mogen ■ anstalt är görligt, jag skulle tycka innan dea 24:de Juni, öpnas till honotering med lii (l) Specie Riksdaler för Två (2).
Riksdaler i Sedlar, för alla som det åstunda, 2:o Att Banken går i författning att med Silfver kunna likaledes honorera alla de Lån som äskas af Fastighetsegare, till | af Gårdarnes värde.
Att denna summa skulle blifva mycket stor, förbjuder sig sjelft. •5:o Att alla Jordegare äga rätt att till 3 af värdet beläna sina Fastigheter i evärdliga tider.
Ju längre de dermed gå, dess bättre för Bankens förkofran och Ständernas tillgång på disponibla öfverskott.
Rentorna racka till, och äro ej heller till annat än att betala Bankens omkostnader för Silfrets anskaffande, när det behofs, och som det tämligen sällan behöfs, blifva Rentor, na Ständernas behållna vinning, till nyttigt
Den 16 Maj. 489 användande för Svea folks gemensamma Bästa. 4:o Att Banken förvaltas med full publicité, ifrån den Dagen då den till honörering blifvit åter öppnad j att en gång i veckan eller månaden de hufvudsakligaste förändringar och affärer i Inrikes Tidningen meddelas Allmänheten.
10 å 20 rader kunna vara alldeles nog.
För närmare efterfrågningar böra dess Handlingar vara,' lika med andra Allmänna Verks, tillgängliga för hvar man.
Reela affärer och klokt förvaltade svaga affärer vinna endast genom Publicité och Interessenters inseende. 5:o Att Banken så länge den ian fä B procents ränta, håller sig dervid, och det oaktadt Jordegarnes sätt att räkna ut Egendoms- och Odlings-afkastning, och deras derpå grundade sats, att Jordbruks företag icke bära och löna sig vid annat än 3 å 4 procents ränta.
Om denna sats egde sann grund, så vöre enda följden att förlag och arbetskostnad icke borde användas så illa och till något så litet gagneligt och lönande, som Jordbruks-företag i sådant fall skulle vara.
För princips fasthållande bör Rentan ej sättas ned till 4, men icke heller, tvärtemot Jordägarnes enhälliga önskan, bibehållas vid 6 procent, ty det skulle göra förmycket ond blod. 6:0
Att frågan om Uppgäld vid Skulds Den 16 Maj. betalning, om framtida honorering med bättre Dividend, om Stadganden lör de fall då Långifvare har förvarat sig för blifvande Myntdevalvation, skiljes från denna sak, sorn egentligen rörer Sedelvärdets fixerande och Jordegarnes njeipande, och att de frågorna framdeles företagas till öfverläggning vid denna Riksdag. 7:0 Att ett SpanmälshandelsCompagnie inrättas, heidst af större i ossessionater och större.
Köpmän, och i synnerhet af Rik och Besuten Adel, på det Herrarne äfven i Fredstid och emellan Riksdagarna mätte kläda Skott för Sveriges Bästa, likaså väl som de alltid hafva gjort det i Fält och på Riksdagarna, och lätta för Allmogen att blifva qvitt sina inbillningar om brist på god vilja och Medborgerlighet hos Herrarna.
Detta Compagnie skulle, efter viler i Stort, söka bibehålla tämligen jemna Sädespriser, från ymniga år förvara till hårda år, vara ädelt böjdt öfver oskälig Kornjude profiterjng, och tillika med Köpmanna insigt inspara alla onödiga kostnader till onödig transportering och Magazinsförluster.
ÖstersjöCompagniet torde kunna tjena till mönster. 8:0 Att, sedan alla både afhandlingar man och man imellan och alla Sedelpengar kafva satt sig till 96 Sk. och blifvit derefter fixerade i sjelfva verkligheten, Staten förklarar att den hädanefter icke erkänner någonsin annan Skuldsbetalning än efter Silf - Den 16 Maj. vervärde, eller ock annat Ting svär de, jemngod med det som Gäldenär har emottagit; och att Staten således uppenbart i förväg påbjuder
Agio, och då måtte den väl akta sig för att framdeles tillställa något Agio mera. 9:o Alla Penninglöntagares JLönefördubb' ling följer till en början ovilkorligt af dessa åtgärder, mea uteslutes här, emedan deras Lönereglering, sedan Medlen först äro utredde, -bör totalt omskapas på rigtiga grun- . der, utan afseende på de summor som de nu händelsevis äga i inkomst.
Härmed öfverlemnar jag mina Yrkanden och Propositioner till Ridderskapet och Adelns samt MedStänders snara och godhetsfulia, ^ock nagelfarande, granskning, uti denna till en snar stiftning af Svea folks glada och fria, på fast och mild Styrka, på jemn och god Sundhet uppbyggda Trefnad, — för Svea Konungs Lefnadsaftons ännu ljufvare förskönande, —för Jarl,. Carl Johan Norgevinnares lättande i dess Anglarena syften och drifvande framfärdsarbeten till Mannahems väl, så vigtiga, så brådskande förrättning och sak.
Jag vet icke om det är tillständigt, att med några Den 16
Maj, anmärkningar å ett uppgifvet förslag, göra uppehåll på en dag, som vid detta Riksmöte är den sista då något nytt ämne, likmätigt RiksdagsOrdningens 66 §., genom Memorial väckas må.
Den värda Ledamoten, som länge och sist talat, synes hafva inhämtat mer än vanlig Statitisk kunskap, och har verkeligen anfört flera Cardinal-sanningar, men jag nödgas yttra, att hufvudföremålet för hans motion att fixera Banco^ sedels-Riksdalerns redbara värde till QS sk., om det ock vore för innehafvaren, som ägt sin fordran före 1808, billigt, så är en sådan ny realisation nu i verkställigheten omöjlig; ehuru ock Banquen kunde utöfver sina skyldiga förbindelser äga en behållning om 5 Miliioner Riksdaler till godo.
Vid denna tidens växelcours skulle det hårda myntet utströmma, och vi hade pappers-penningarne i behåll, hvilka voro ny agiotering underkastade.
Hvarken låter en ideal penninge-stock eller vexelcours genom magtspråk reglera .sig, elier fixera sitt värde.
Om en stor artificiel sedelstock kan hafva inflytelse på Coursen och på förhållandet emot andra Staters mynt-värde, sä kunna dock våra Bancosedlar, om de ej ytterligare förökas, vinna j kraft och värde, om Productions- och Handelsbalancen för exporten kommer att öfverväga importen och consumtionen.
Utom Sveriges egen erfarenhet, gifver Norra Amerika den mest öfvertygande lärdom om ideal-penningars både förmåner och olägenhe* Den 16