Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man vill taga bort alla utgifter på extra Statsregleringen, om man, såsom Hr von Hartmansdorff sade, vill taga bort alla anslag till hamnbyggnader, lill kommunikationernas förbättrande genom jernvä - 476
Den 23 Mars e. m. gar o. s. v., då kan raan göra på det sättet, men detta tror jag icke att J Mine Hrr skullen vilja göra.
En annan talare, som yrkat upsätttning af priset 6 R:dr 32 sk. b:ko T:n, har sagt, att spanmålen i allmänhet stiger i pris och deruti har han rätt, men han har medgifvit att den möjligen äter kan komma att falla under de närmaste tvenne åren.
Ja, det är just derföre att jag tror den möjligen kommer att falla, som jag anser vådligt att upsätta priset till 6 R:dr 32 sk. b:ko T:n.
Det är visadt och redan förut nämndt, att den förnämsta titel} som gifvit öfverskott, är tullen, och då hemställer jag till hvar och en, om det är sannolikt att vår tull under de kommande åren skall gifva större öfverskott än hittills, då yttre politiska förhållanden varit mera gynnsamma än nu, och i alla fall" får jag återkalla i minnet hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, att om än behållningen blir 1,900,000 R:dr af tullen, så hafva likvisst R, St:r redan beviljat 2j milhr R:dr till neutralitetens uprätlhållande, så att det blir i alla fall en brist att fylla, hvadan tidpunkten nu är ganska illa vald för spanmålsprisets ökande till 6 R:dr 32 sk. b:ko, hvarföre jag ock anhåller om återremiss af Retänk.
Jag begärde ordet i anledn. af ett yttrande, som den siste värde talaren hade.
Han sade att, i händelse spanmålsberäkningen höjdes ifrån 6 R:dr till 6 R:dr 32 sk. b:ko, så skulle de, som hafva indeldta räntor derigenom få höjning i sin skatt.
Jag tror det vara ett misstag af Hr Bildt derföre att, vid beräkningen af deras löner, som hafva indeldta räntor, det alldeles icke kommer i fråga hvad värde, som sättes på Statsverkets spanmålsinkomsler, utan det är markegången, sorn bestämmer lönebeloppen.
Således tror jag att den upgiften icke håller streck.
Hvad för öfrigt beträffar de vådor, som Hr
Bildt har förespeglat skulle upstå i händelse den här föreslagna åtgärden att beräkna spanmålen till det värde, hvartill den troligen kommer att upgå, af R.
St:r bifalles, så kan jag icke inse, att de på något sätt äro för handen.
Huru inkomsten af tullen'kommer alt slå sig ut är visserligen obekant, men jag tror det icke vara någon anledn. till att den icke skall blifva så hög som förut.
I allt fall tror jag icke att den frågan hör det alidia ringaste till behandlingen af detta ämne.
Jag fortfar att yrka bifall till Utsk:s Betänk.
Tvenne talare hafva lågt serdeles vigt deruppå, att man icke skulle kunna göra en sådan upsättning af spanmålens värde, som här blifvit föreslagen ifrån 6 R:dr till 6 R:dr 32 sk, b:ko vid beräkningen af Statsverkets inkomster derföre att R.
St:r hafva att betala de redan beslutade milhr till uprälthållande af vår neutralitet.
Dervid tror jag likväl icke det bör komma i fråga att betala dessa 2J milhr R:dr af de blifvande öfverskotterna, utan man måste taga i betraktande att de mäste utgå i form af skatt eller på annat sätt, och Den 23 Mars e. m. 477 just för den nya skatt, som för detta ändamål kommer att beböfvas, eller, om den icke behöfves, för att komma till en riktig beräkning af de inkomster, som skola betacka utgifterna, så är det väl riktigt att taga i beräkning det verkliga belopp, hvartill inkomsterna under denna titel kunna anses komma att upgå.
Man bar anmärkt att det inträffat åtskilliga år, att spanmålsprisel icke upgått till det belopp, hvartill det nu blifvit föreslagit att höjas, men på en så variabel vara som spanmål, som det ena året i värde upgår till dubbelt emot det andra, kan man väl icke beräkna priset efter ett eller annat år, utan man får väl taga ett medelpris, och då det nu föreslagna värdet på spanmålen är betydligt lägre, än hvad medelpriset för de föreg:de åren är, så kan man väl icke sägas hafva gjort beräkningen för hög.
Jag tror att det är en ganska felaklig hushållning man har här i landet, då man sparar ihop stora summor under 3:ne år, sammandragna ur de skattdragandes fickor och deraf bilda kapitaler, som R.
St:r, då de komma tillsammans, genom deras användande för Slatsbehofvens fyllande, genast måste åter förskingra.
Då dessa medel varit hopade i Riksg:s-Kont. hafva de visserligen icke legat ofruktbara, emedan Fullmäktige varit förbundne, alt antingen låna ut dem, eller köpa obligationer derför; men man måste då, för att kunna begagna penningarne, antingen säga upp de utlånta kapitalerna eller sälja obligationerna, och derigenom upkommeren fluctuation i den allmänna peningerörelsen, som icke kan vara nyttig.
Jag anser således att man bör söka förekomma att så betydliga öfverskott finnas och att man derföre bör beräkna alla titlar så nära som möjligt, och jag skulle till och med tro det i allmänhet snarare vara bättre alt räkna inkomsterna något knappt, än att räkna dem för högt, ty penningarne ligga mycket bättre hos de skattdragande, sorn pä mångfaldigt sätt i sin rörelse kunna använda dem, än hopade i Statens kassor, vare sig den ena eller andra.
På grund af hvad jag yttrat, instämmer jag med dem, som yrkat bifall till Utsk.-s Betänk.
Som det gränsar till det omöjliga att förutse spanmålspriserna för nästkommande 3.ne år, så tror jag klokheten bjuder, att när man skall upgöra en beräkning deraf, man icke tager den alltför hög, så att inkomsterna icke räcka lill bestridande af de dertill afsedde utgifterna.
Dessutom anhåller jag få fästa upmärksamheten derpå att denna beräkning i sjelfva verket icke är af så stor vigt, som man föreställer sig, ty när man beräknar spanmålen för inkomsterna till (j R:dr 32 sk. b:ko pr T:a, så måste man äfven beräkna den för utgifterna till samma pris.
Jag har låtit upgöra, så vidt möjligt varit, en approximativ kalkyl, som visar hvad skillnadsbeloppet skulle blifva om man beräknar spanmålen till 6 R:dr eller till 6 R:dr 32 sk. b:ko T:n.
Sedan jag afräknat de förhöjda anslagen, som dervid blifvit uträknade efter 6 R:dr 32 sk. b:ko, så upkommer en skillnad af omkring 45,000 R:dr.
Delta är väl 478 Den 23 Slars e. m. ingen summa att tala om, såsom verkande till någon kännbar förhöjning af skatterna.
Då jag således tror försigtigheten bjuda att icke beräkna spanmålspriset alltför högt, och att lämpligare är bibehålla den hittills följda beräkning af 6 R:dr pr T:a, så anhåller jag om återremiss af denna punkt i Betänk.
Jag instämmer fullkomligt med Frih. Åkerhjelm derutinnan, att försigtigheten bjuder att icke räkna inkomsterna för högt, utan snarare för lågt, men jag tror att man iakttager denna försigtighet då man beräknar spanmålen till mer än 1
R:dr under hvad medelpriset de sednare åren varit, och det är förhållandet när man beräknar den efter 6 R:dr 32 sk. b:koT:n.
Frilen har upgifvit att differensen icke blir större än 45,000 R:dr b:ko.
Nåväl, så mycket mindre kan väl Statsverket derigenom sättas i någon förlägenhet.
I förlägenhet kan det i alla fall icke komma, ty det är icke blott brist i förslagsanslag, utan äfven i andra anslag, som ersättas af Riksg:s-Kont. och till yttermera visso anhåller jag att få upläsa 136 § af Reghtet för Riksg:s-Kont. så lydande: ”1 händelse Statsverkets till K.
StatsKont. ingående inkomster, för något år, icke skulle upgå lill det sammanlagda belopp, hvartill dessa inkomster i Riksstaten blifvit af R.
St:r beräknade, böt den brist, som, enl.
Rikshufvudboken, härigenom uppkommer uti tillgångarne för Statsutgifternas bestridande K.
Stats-Kontoret af Riksg:s-Kontoret ersättas”.
Nu är sagdt af Frih.
Palmstjerna att derest R.
St:r redan hade bifallit förslaget att beräkna säden efter en tioårig markegångs medelpris, sä skulle Frih:n icke anse någon fara vara'förhanden att bifalla den högre beräkningen af spanmålens värde, eller 6 R:dr 32 sk. b:ko T:n.
Hvarföre skulle det icke då vara någon fara?
Jo, derföre att vid en sådan beräkning ingår det ena äret i det andra.
Nåväl, vinnes icke samma ändamål derigenom att Riksg:s-Kont. ersätter bristen ifrån det ena året (ill det andra?
Man kommer derigenom till samma resultat i afseende på Statsinkomsterna antingen förslaget bifalles eller icke.
Jag hoppas och tror visserligen att förslaget om ett medelpris efter en 10-årig markegång skall bifallas, hvilket jag för ingen del skall motsätta mig, men något behof, i och för denna beräkning, att den saken skall gå igenom, kan jag icke finna, enär Riksg:s-Kont. är ovilkorligen skyldigt alt fylla upkommande brister.
Man har serdeles uppehållit sig vid den minskning, som man föreställer sig skola upkomma i tullinkomsterna.
Vi hafva för några dagar sedan öfverenskomma om en tacksägelse-adress för de åtgärder K.
M. vidtagit för åstadkommande af neutralitet.
Med gladt hjerta deltog jag i det beslut, förvissad, som jag är, och mången med mig, att neutraliteten skall befrämja vår handel och sjöfart, och således förskaffa oss stora tullinkomster under loppet af det närmast förestående året.
Vi hafva i sanning nu ingen anledn. befara minskade tullinkomster, utan tvertom god utsigt att få dem ökade serdeles om tullsatserne blifva i Den 23 Slars e. m. 479 allmänhet nedsatta å de artiklar, som annars införas utan ali tull.
Jag yrkar fortfarande bifall till denna punkt af Utsk:s Betänk.
I afseende på den summa, som här är i fråga, är det visserligen en sak af ganska obetydlig vigt, antingen det beräknade värdet bestämmes till 6 R:dr eller 6 I$:dr 32 sk. b:ko T:n för spanmalen, men i princip är förhållandet annorlunda.
A ena sidan anses beräkningen af Statens inkomster böra göras så låg, att man med säkerhet kan påräkna att inkomsternao kunna upgå till det påräknade beloppet eller något deröfver.
A andra sidan påstås motsatsen eller att det vore bättre att snarare räkna för högt än för lågt, ty om inkomsterna icke skulle 'fullt upgå till hvad som blifvit påräknadt, så sker dermed, säger man, intet ondt, enär någon förlägenhet derigenom icke kan för Regeringen upstå, ithy att Riksg:s-Kont. skall ersätta bristen.
Det kan väl vara sant att så slutligen kommer att gå, men, Mine Hrr!
Riksg:-Kont. ersätter icke bristen under det året då den upslår, utan först 1 £ år derefter, nemi. sedan Rikshufvudboken blifvit afslutad.
Om man således, skulle besluta att så högt beräkna Statens inkomster, att desamma icke upginge till fulla det afsedda beloppet, så kunde hända att Stats-Kont. icke finge elen påräknade summan att röra sig med i rättan lid, sä att om icke, såsom endast lill en viss grad är fallet, Stats-Kont:s s. k. grundfond dertill vore tillräcklig, Stats-Kont. verkligen kunde råka i förlägenhet om disponibla tillgångar.
Den åsigten, som deremot vill att Statsverkets inkomster skola beräknas något lågt, har alltid den fördelen med sig, att vid inträffande Riksdag R.
St:r mötas af en disponibel tillgång, hvilket vid Statsregleringen visat sig ofta vara af fördel, och det vore icke lika angenämt att få börja med att betäcka de brister i Stats-regleringen, hvilka af den motsatta åsigtens tillämpning kunde upkomma.
Jag får sluta med detsamma, hvarmed jag började mitt yttrande eller att sjelfva frågan är vid delta tillfälle af obetydlig vigt, men i sin princip är den det icke, och jag vågar derföre förena mig med dem, som anhållit om återremiss af Betänk.
Det var endast den upgift Gr.
Lagerbjelke lemnat, som jag ämnat meddela till svar på den anmärkn.
Den brist, som upkommer å Statsverkets inkomster ett år ersättes af Riksg:s-Kont. icke förr än ett annat, men den ersättes icke ens året derpå, ulan dertill åtgår tvenne ur.
Om således tvenne år å rad brist upslår å de inkomster, som äro beräknade att ingå till Stats-Kont. så blifva de icke ersatta förr än 2 år derefter, det ena året efter det andra, och då kan hända, att bristen icke blifver så obetydlig, om priserna falla och Statsverkets inkomster i öfrigt icke ingå till fullt det belopp, hvartill de blifvit beräknade.
Om alla inkomsterna beräknas till sitt fulla förmodade belopp, 'såsom i K. M:s~Nåd.
Propos. är gjordt, åtminstone i afseende på alla de öfrige,.- så kan på dem icke heller upkomma några betydliga öfverskott, som kunna betäcka den brist, hvilken möjligen kan på spanmalen up - 480
Den 23 Mars e. ni. komma.
Derföre anser jag det vara skäl att icke beräkna spanmålen högre, än livad K. M. föreslagit; såvida icke, såsom jag förut nämnt, det blir fastsläldt, att räntorna skola ingå efter 10 års medeltal.
Denna omständighet verkar ganska betydligt; ty då kunna icke allenast flere års inkomster fylla hvarandra, utan samma år då markegåugen är låg blifver likväl inkomsten större, derföre att den bestämmes efter flere föreg:de års medelmarkegång.
Derigenom jernnäs förhållanderne på ett ändamålsenligt och billigt sätt, och då kan man äfven mycket lättare beräkna spanmålen så högt, som priset derå har varit enl. de föreg:de årens erfarenhet, hvilket deremot nu icke är rådligt, utan äfventyrligt.
Flere talare hafva redan anmärkt vigten att vid beräkning af Statsverkets inkomster icke kalkylera desamma för högt och Frih.
Palmstjerna har serskildt erinrat att Stats-Kont. skulle, i händelse det upslod brist i de beräknade Statsinkomsterna, råka i förlägenhet.
Man har, till vederläggning af denna hans anmärkn., erinrat huruledes Riksg:sRont. skulle ersätta dessa brister och att Stats-Kont. således icke kunde råka i förlägenhet, men Gr.
Lagerbjelke har, i anledn. deraf, uplyst att Riksg:s-Kont alldeles icke är pligtigt att till Stats-Kont. ersätta dessa brister, förr än Rikshufvudboken är afslutad, men alt det sker först I| år efter det, hvarunder bristerne upstålt.
Då frågar jag Eder, Mine Hrr! hvar skall Stats-Kont. taga medel för att under tiden betäcka dessa brister?
Så snart Stats-Kont. har fått den Statsbristsumma, hvilken det åligger Riksg:s-Kont. att hålla Stats-Kont. tillhanda, så är också Riksg:s-Kont:s förbindelser till Stats-Kont. slut.
När då Stats-Kont. har användt denna summa, hvilken icke är be räknad att fylla hvad som i de ordinarie inkomsterna brister för de ordinarie Statsbehofven, hvar skall då Stats-Kont. taga medel att ersätta den brist, som upkommer?
Det är tydligt och klart att en verklig förlägenhet skulle upkomma, i fall inkomsterna beräknas så högt, att icke öfverskottet å den ena inkomsttiteln möjligen kan fylla bristen å den andra.
Jag kan således icke annat än förena mig med de Hrr, som yrkat återremiss af denna punkt, så att den beräkning StatsUtsk. upgjort varder nedsatt till det belopp, som visat sig vara så nära det rätta att, om på en inkomsttitel brist har upslått, öfverskott deremot upkommit på en annan titel, hvarigenom ojemnheterna pä det hela försvunnit.
Jag förenar mig alltså nied de ledamöter, som yrkat återremiss på Betänk., så att beräkningen af Statsverkets spanmälsinkomster må kunna blifva nedsatt.
Gv. von Platen:
Jag har egentligen begärt ordet för att besvara en anmärkn. af Frih.
Det skulle vilja synas som jag - icke ansett de uplysningar han meddelat, stödda på facta.
Det har aldrig kunnat vara min mening, men jag skulle tro att hvad jag anfört också varit stödt på Den 23 Mars e. m. 481 på ett factum och detta later verkligen förena sig, men jag tror att resultatet talar för min sats.
Det är nemi. för åren 1841) och 1850, som Frih.
Palmstjerna uplyst att priset på spanmålen understigit det nu antagna.
Detta förminskar dock icke vigten utan tvertom ökar vigten af det factum, sorn jag åberopat, ty detta oaktadt utgjorde öfverskotten för år 1850 på afrads- och tionde-spanmålen 18,600 R:dr b:ko.
Ar 1849 upkom visserligen på dessa spanmålsräntor en brist, men den upgick icke till mera än 11,600 R:dr b:ko.
För öfrigt vill jag icke längre uptaga R. o. Ad:s tid, det är redan sent på natten och jag tycker mig märka att ju längre det lider, ju mörkare skuggor synes man vilja framdraga här.
Man har bland annat påstått att det skulle åtgå 2:ne år, för alt afhjelpa den stora olyckan, i händelse brist möjligen skulle upsla i Statsverkets inkomster.
Jag hemställer till de Hrr, som framkallat dessa farhågor och som ega mycket större kännedom om Statens penningeverk än jag eger, huruvida de verkligen på samvete tro att det skulle vara så farligt, som de hafva velat påstå och huruvida icke Stals-Kont. har andra tillgångar till sin disposition, hvilka möjligen skulle kunna tagas i beräkning för att fylla den brist, som här skulle kunna upstå.
Jag önskade att man skulle vilja hålla sig tilt sjelfva saken.
Här är icke fråga om Statens inkomster i det hela, utan endast om en ringa del deraf, och då af en värd talare det icke blifvit anfördt något annat skäl än det, att utgiftsbudgeten skulle komma att synas högre, så tror jag att detta skäl bör anses häfvet deraf att äfven inkomsterne i förhållande dertill skulle visa sig högre.
Man har dessutom framställt, som skulle meningen här hafva varit att vilja sätta Statsverket i någon förlägenhet.
Jag hemställer om detta så förhåller sig, när man kan visa alt en T:a spanmål i medeltal för 10 år kostar 7 R:dr 37 sk. och några rist. biko, hvaremot nu föreslås att den må beräknas till 6 R:dr 32 sk. b:ko.
Här är således missräkningspenningar uptagne till 11 proc.
Jag hemställer till hvar och en, som upgör kalkyler, om det just är så litet; jag tror att 10 proc. är det vanliga i den vägen.
Propos. till bifall å StatsUtskis ifrågavande förslag blef härefter framställd och besvarad med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot förevaride punkt af StatsUtskis Utlåt, gjorda anmärknir föranleda till densammas återremitterande, samt, efter denna proposis besvarande med
Ja och Nej, förklarade det han ansåg
I anledn. af Gr. von Plåtens härvid gjorda begäran om votering, upläsles till justering samt godkändes följande votenspropos. i Den, som bifaller den punkt af StatsUtskis Utlåt.
JVs 64, hvaruti blifvit föreslaget, att spanmålspriset vid beräkningen af 5 H. 31 482 Den 23 Mars e. m.
Statsverkets inkomster för nästa Statsreglerings-period må, i likhet med hvad i Hr af Geijerstams motion blifvit föreslaget, bestämmas till 6
R:dr 32 sk. b:ko pr T:a, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot berörde puukt af StatsUtsk:s Utlåt, gjorda anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande.
Sedermera förekommo öfrige punkter af StatsUtsk:s Utlåt, i följande ordning: 1:0
Ordinarie räntan; 2:0 Afradsspanmalen; 3:0 Tiondespanmålen; och 4:o Tiondespanmåls-lösen efter bestämda priser.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 5:o Arrende-medel af Kungsgårdar och andra lägenheter.
Uti denna punkt har verkligen en missräkning influtit.
Sedan R. o. Ad. har bestämt spanmålens värde till 6 R:dr 32 sk. i st. f. 6 R:dr b:ko, så hemställer jag att den förevar:de punkten må blifva återremitterad.
Jemte det att jag instämmer uti Hr von Troils yttrande i afseende på förhöjningen af priset på spanmålen i denna punkt, tager jag mig friheten fästa upmärksamheten derpå att qvantiteten af spanmåls-T:r torde vara något lågt beräknad.
Det synes visserligen här att denna spanmål icke tillförene upgått till mer än omkring 16,000 T:r, men deremot lärer ifrån och med det nu ingångna årets början, till följd af förändringar, som vidtagits vid sista Riksdagen, denna post komma att ökas med omkring 4 å 5,000 T:r.
Jag tager mig blott friheten fästa upmärksamheten derpå, på det att StatsUtsk. må iakttaga detta vid besvarande af återremissen.
Jag ber att serskildt få fästa SlatsUtsk:s upmärksamhet på den spanmål, som ingått ifrån Invalidhus-fonden, Kri gsmanshus-kassan, Skogsplanterings-kassan och Båtsmans-kompani-Chefs-boställena.
Hvad Krigsmanshns-kassan angår, så torde inkomsten till Statsverket verkligen blifva större än hvad den nu blifvit beräknad till; men jag anser mig böra på förhand underrätta StatsUtsk. derom, att betydliga efterräkningar komma ifrån denna kassa till vinnande af ersättning för den mindre inkomst kassan haft genom Statsanslaget, emot hvad kassan eljest fått af sina förut egande tilldelningar, en skilnad som för de för - Den 23 Mars e, ni.
483 ilutna åren torde komma att upgå till något öfver 18,000 R:dr ärligen. R. o. Ad.' ansåg de emot denna punkt gjorde anmärkn:r föranleda lill densammas återremitterande. 6:o Silf var tionde, Mynlarelön och Slagskatt; 7:o Kopparräntan; 8:o Tionde- och Hammar skalts-jern; 9:o Alun t londén ; samt 10:o Svafvelsbruks-lionden.
Dessa punkter blefvo af R.
.o. Ad. bifallne. 11 :o Mantalspenningar ne.
Sedan frågan om mantalspenningarneblifvit af R. o. Ad. återremitterad, så tager jag mig friheten vördsamt hemställa att denna punkt äfven mätte blifva återremitterad. R. o.
Ad. fann denna punkt, i följd af Ståndets förut i ämnet fattade beslut, böra till StatsUtsk. återremitteras. 12:o Bötesmedel; 13:0 Kavalleri-Regemcnlcrncs Häst-vakans-spanmäl; 14:o Ständige Rotevakans-af gifter ; 15:o
Tillfälliga rotevakans- och mö les-afgifter; 16:o
Rolefrihets-afgifter af oroterad men ordinarie rotering underkastad jord; 17:o Rotevakans-af gift af Utsockne frälse-hemmanen i Halland; l8:o Fourage-afgift af indeldta Kavalleriet; 19:o Trosspassevolans-ajgiften; 20:o Bålsmans-vakans-afgiften; 21:o Krulach Salpeter-försä/jnings-medel; 22:o Konlrollstampel-medel; 23:o Bak- och Lots-medel; 24:0
Danska fyrings-medel; 25:o Ersättning uf Konvoy-kommisariatel för aflöning af Beskickningen i Turkiet; 26:o Observations-medel; 27;o Extra medel och upbörder; samt 28:o Intresse-medel.
Då härefter förekom beräkningen af de Extr a-Ordinarie inkomsterne yttrade Frih.
Jag får taga mig friheten hemställa om icke lämpligast vore att i afseende på efterföljande punkter, som egentligen icke innefatta några bestämda beräkningar och således icke kunna föranleda några beslut, R. o. Ad. ville förklara att desamma skola läggas till handlingarne.
Jag är förekommen af Frih. O ° Åkerhjelm. R. o.
Ad. fann Utsk:s i 29, 30, 31, 32 och 33 punkterne gjorde framställningar ang:de Extra-Ordinarie inkomsterne icke nu föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Sedan förekommo och biföllos såväl Utsk:s beräkning af Restantier ne, som den slutligen af Utsk., för den händelse R.
St:r skulle bifalla en eller flere af de punkter af Utlåt., deri Utsk:, utan föranledande af någon K. M:s Propos., föreslagit upliörande af eller nedsättning i någon af de ordinarie inkomsterne, 31 * 484 Den 23 Mars e. m. gjorda hemställan, alt R.
St:r malte uti aflutande underd. skrifvelse anhålla om K.
M:s Nåd. stadfästelse af de beslutade förändring ar ne.
Ekon.Utskrs d. 15 och 18 dennes på bordet lagda Betänk.
JVs 03, ianlcdn. af väckte motioner, dels om indragning af åtskilliga Biskops-embeten och dels om nedsättning i Bisköparnes aflöning.
Ilr Adelborg, Anders Otto:
Då man kastar en blick på landet under en längre tidsföljd af år, så finnér man att det i afseende på sin ekonomiska utveckling gått betydligt framåt.
Landtbruk, handel och näringar gå steg för steg till sin utveckling.
De kunna väl icke sägas blomstra hos oss, men äro dock nu hvad de icke voro för 10 å 12 år sedan.
De allmänna kreditförhällanderne äro likväl icke så tillfredställande, sorn de borde vara.
Förtroendet man och man emellan finnes icke.
Del ligger och tär på Statskroppens rot en mask, hvilken så småningom gör dess kärna mindre lämplig till utveckling, under dtet att skalet ger tillkänna en prålande och vacker fägring och en bländande yta.
Sådant visar sig förhållandet för livar och en, som närmare tänkt på samhällets utveckling och med rörelse måste man medgifva att så är.
Då man förgäfves söker utforska hvaruti orsaken ligger lill detta förhållande, säger man att den ligger i bristande upmuntran för industri och rörelse, i bristande kommunikationer, i bristande utvidgad produktionsförmåga i (lera fall.
Det ligger visst till någon del i dessa orsaker, men anledmn är på långt när icke denna.
Den ligger något djupare, den ligger i en bristande religiositet och i en för högt drifven tygellöshet.
Det är der man måste söka felet dertill att icke samhället i sitt djup och i sitt inre är hvad det bör vara.
Det är der man hör söka anledmn till att icke allt går dit man skulle önska, att icke allt utvecklar sig så som sig borde.
Erkänner man att en kropps förnämsta samhällighet ligger uti andens utveckling, som egentligen grundar sig på religionens sanna inflytelse, sä mäste man medgifva att det samhälle, der den icke rätt utvecklar sig, omöjligen kan i tidens längd med säkerhet gå dit det bör gä.