Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuru det icke inverkar på den speciella fråga, som nu är föremål för hanglägg. ning, huru StatsUtsk. dervid tillvägagått, så är det likväl efter 174 Den 16 Januari. mitt förmenande af stor vigt att man för framtiden följer grundlagens föreskrifter, och jag tror att de tvenne sista värde talarena farit vilse. K. M. eger att öfverlemna Sin Propos. om Statsverkets tillstånd och behof antingen till R.
St:r eller StatsUtsk., men det stadgas uttryckligen i 27 § Riksd.Ordn. 1 morn., inom hvilken tid denna K.
Propos. skall aflemnas, nemi. inom 14 dagar sedan lagtima Riksdag blifvit öpnad.
Sedan står det i andra morn., att alla de Propos:r, som K.
M. derefter vill framställa, skola till RiksSt:n öfverlemnas.
Således har Frih. af Ugglas i min tanka fullkomligen oriktigt upfattat grundlagens stadgande i en annan §, der det omtalas, hvilka föredragningsämnena äro, och der det heter: ”Konungens Propos:r, som å Riks-salen eller sedermera under Riksdagens lopp, blifvit till Stånden eller StatsUtsk. öfverlemnade”; ty det är icke någon annan, än Propos:n om Statsverkets tillstånd och behof, hvilken skall till StatsUtsk. aflemnas, och detta inom den tid, som i § 27 namnes.
Jag anser det, som sagdt är, vara af yttersta vigt, att grundlagens föreskrifter i detta afseende iakttages.
Om man deremot skulle tillvägagå såsom Hr Bildt omnämnt och tillåta att under Riksdagens lopp alla Propos:r, som röra Statsverkets behof skulle tillställas StatsUtsk. direkt, så skulle man kunna komma till det resultat att K.
M. endast behöfde framställa en enda fråga uti den Propos., som aflemnas inom de 14 dagarna, och kunde sedan öfverlemna de öfriga Propos:na när som helst under Riksdagens lopp till StatsUtsk.
Sådant står dock i strid med grundlagens stadgande.
För öfrigt instämmer jag i det tillstyrkande, som StatsUtsk. i sjelfva saken meddelat, ehuru jag måste protestera mot formen för dess upställning under önskan att StatsUtsk. hädanefter uti de Utlåt:n, som inkomma till RiksSt:n, icke måtte göra sina framställningar så knapphändiga, som uti förevar:de Betänk., hvilka ej innehåller någon utredning af frågan, till följd hvaraf man måste deröfver besluta helt och hållet på grund af ett blindt förtroende, hvilket jag anser oss, hvad denna fråga specielt beträffar, kunna göra.
' Hr Stjernsvärd:
Det är med anledn. af de utaf Hr Bildt och Frih. af Ugglas yttrade satser, som jag ansett erforderligt att framställa min åsigt att, i händelse de satserna blefvo antagna, följden skulle blifva att Utsk:n bildade en Riksdag för sig sjelfva och RiksSt:n en annan.
De invändningar, som emot StatsUtsk:s Utlåt, blifvit gjorda, synas mig fullständigt vederlagda så väl af Hr Bildt som utaf Frih. af Ugglas.
Jag ber att få fästa Hr Cederschiölds upmärksamhet på första delen af 48 § Riksd.Ordn., der det tydligen står: ”Konungens Propos:r, som å Rikssalen eller sedermera under Riksdagens lopp blifvit till Stånden eller StatsUtsk. öfverlemnade”.
Hade nu icke lagstiftaren afsett att K. M. skulle under Riksdagens lopp kunna aflemna några Propos:r till StatsUtsk., så hade här utan allt tvifvel stått Konungens Propos. rör:de Statsverkets tillstånd och behof och Den 16 Januari. 175 icke Konungens Propos:r.
Hvad för öfrigt beträffar den mindre utförlighet i Utsk:s Betänk., sorn Hr Cederschiöld åberopar, så ber jag endast få fästa talarens upmärksamhet derpå att troligen lian likasom alla andra Riksdagsmän har fått emottaga ett tryckt exemplar af K. M:s Nåd.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof och derest han har gjort sig den mödan, att genomläsa denna Propos., med den förträffliga motivering, hvilken åtföljer denna Propos., så har han utan tvifvel inhemtat att detta ärende är så väl utredt, som man någonsin kan önska.
Jag hemställer huruvida det vore lämpligt, att i Utlåt, afskrifva alla de motiver, som i nämnde prot. finnas anförda.
En hvar Riksdagsman, som önskar deraf taga kännedom har fått handlingen sig tillställd, och jag skulle för min del tro att Betänk, derföre icke behöft innehålla mera än som nu deri finnes. Jag anhåller om bifall till Utlåt.
Den siste värde talaren har till största delen förekommit mig.
Jag har begärt ordet för att visa att de anmärkn:r Hr Cederschiöld gjort emot StatsUtsk. deri att Utsk., enl. hans lanke, särdeles knapphändigt behandlat denna sak, icke torde vara väl förtjente.
Utsk. har, på sätt Hr von Troil ganska riktigt anmärkt, icke ansett det behöfligt att aftrycka den K.
Propos:s väl utförda och serdeles fullständiga motiver.
Men det finnes ändock, om man så vill, en lucka i motiverna, nemi. orsaken hvarföre det varit så brådtom att afgöra dessa frågor.
Det är, såsom den K. Propos:n innehåller, de yttre politiska omständigheterna som hafva påkallat denna brådska.
StatsUtsk. har icke kunnat få af K.
M. någon redogörelse härför.
Detta hafva deremot det hemliga Utsk:s ledamöter fått och då inom StatsUtsk. funnits flera ledamöter af det hemliga Utsk. till hvilkas ord Utsk., med kännedom om dessa personers karakter, haft fullt förtroende; har Utsk. handlat derefter och då Utsk. föreställt sig att äfven hvarje RiksSt. skulle i detta hänseende hysa förtroende för sina ledamöter af det hemliga Utsk:s yttrande, så har StatsUtsk. icke ansett sig kunna ens antyda denna brist i motiveringen, och jag skulle tro att denna brist icke heller på något sätt påkallar någon annan förklaring.
Jag har protesterat för framtiden emot ett sådant sätt att afgifva Utlåt:n, som det af Utsk. här begagnade.
Jag har derjemte förklarat att jag instämmer i det Utlåt.
Utsk. afgifvit, men jag tror att det icke vore väl om StatsUtsk. framdeles gjorde på samma sätt.
Hr Bildt har sagt att man har att tillgå K.
M:s Propos. om Statsverkets tillstånd och behof och kan läsa den.
Detta är ju fallet med alla K. Propos:r, likasom det äfven är fallet med alla motioner, som väckas, och med samma skäl skulle Utsk. således vid hvarje Utlåt, kunna förfara på det sättet att Utsk., i afseende på motiveringen endast hänvisade till den K, Propos:n ellet' till mptionen.
Det är emot ett sådant sätt att tillvägagå för framtiden, som jag protesterat, men icke emot sjelfva saken, i afseende hvarpå jag instämmer i Utskss Utlåt. 176 Den 16 Ja,nuari.
Jag trodde icke att denna fråga i afton skulle förekomma till afgörande och är alltså icke förberedd på ärendet.
Likasom Hr Cederschiöld vill jag bifalla Utlåt, och det ju förr ju hellre så att icke något hinder må upstå mot verkställigheten af de föreslagne åtgärderna till försvarsverkets iståndsättande.
Jag tror att formen kan vid detta tillfälle försvaras derföre att de summor, som i betänkandet uptagas, egentligen icke äro andra än sådana, om hvilka fråga redan varit väckt, i Konungens Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, med undantag af de 12,000 R:dr, som nu för brådskans skull tillkommit; men R. o. Ad. torde påminna sig att frågan om lagligheten att afgifva Konungens Propos:r omedelbarligen till StatsUtsk. med RiksSt:ns förbigående, sedan den tid förlupit sorn grundlagen i detta fall uttryckligen bestämmer, afhandlades vid sistl.
Riksdag, om jag rätt minnes.
Jag bestred då, såsom jag ännu gör, på grund af 37 § 2 mom.
Riksd.Ordn. lagligheten att gå Stånden förbi i något annat fall än det nyss upgilna.
Då erinrade mig en ledamot af StatsUtsk-, jag tror det var Hr von Troil, derom att jag sjelf i egenskap af Statssekreterare, kontrasignera!
Kongl, skrifvelser till StatsUtsk., aflemnade efter den tid då den allmänna Propos:n om Statsverkets tillstånd och behof afgafs.
Jag vill påminna mig att jag då erkände och afbad mitt fel inför Ståndet, men, såsom jag säger, jag anser detta vara origtigt, antingen jag sjelf eller någon annan så gjort.
Följakteligen önskar jag att åtgärden icke måtte förnyas, ty det är redan ett fel att Konungen eger gå Stånden förbi med den första och vigtigaste Proposrn.
Att utsträcka detta längre'än grundlagen medgifver, är ännu oriktigare.
Man har fästat Ståndets upmärksamhet vid 48 § Riksd.Ordn.
Der står så här: ”Föredragningsämnen ärp dessa, och inga andra, l:o Konungens Propos:r, som å Rikssalen eller sedermera under Riksdagens lopp blifvit till Stånden eller StatsUtsk. öfverlemnade”.
Här har grundlagens stiftare efter mitt förmenande, sammanfattat under Propos:r både den enda, som må gå Stånden förbi, och alla öfriga, som kunna komma i fråga, antingen de förr eller sednare afgifvits.
Det är denna otydlighet i uttrycken, som upkommit derigenom att man velat vara rätt kort, hvilken kan föranleda den villfarelse, som Frih. af Ugglas och andra ledamöter försvarat.
Formen kan således denna gång något så nära urskuldas, och jag vill icke bestrida bifall till Utlåt.; men erkännande riktigheten af Hr Cederschiölds anmärkn. instämmer jag med honom för framtiden.
Uppå härefter framstäld Propos. blef StatsUtsk:s förevande Utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs och bifölls Bevilln:sUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda Mern.
JU 1, om antagande af två Kanslister utöfver den i Riksd.Ordms 24 § bestämda Kansli-personal.
Vid Den 16 Januari. 177
Vid föredragning af LagUtskrs d. 14 dennes på bordet lagda Utlåt.
M 2, i anledn. af väckt motion ahg:de åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Krigs-Artiklar, Tjenstgörings-Reglemente för Armeen, Fältförvaltnings-Reglemente samt Reglemente för ordnandet af den militära sjukvården; blef detta Utlåt, ånyo bordlagdt, uppå derom af Ilr von Hartmansdorff, Au g., Frih. Klinkowström, Rudolf Mauritz, m. fl. ledamöter framstäld begäran.
Anmäldes och lades på bordet följande från StatsUtsk. inkomne Mern. och Utlåt:n: M 16, i anledn. af föreslagna förändringar i stadganderne, ang:de spelkortens stämpling; M 17, ang:de Inbetalning från Myntverket till Riksg:sKont. af en emot köpeskillingen för f. d. Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa; och Af 19, i anledn. af K.
Propos. om uplåtelse på viss tid åt enskild man af en K. M. och Kronan tillhörig, intill Kongl. Operahuset i Stockholm gränsande, tomt. II. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. ^8 e. m.
Onsdagen den 18 Januari 1854.
Justerades 2:ne Prot.-Utdr. för d. 16 dennes samt PleniProl:n för d. 31 sisth Dec. f. o. e. m.
Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 14 och 16 dennes pä bordet lagda Utlåt.
Jlf 2, i anledn. af väckt motion ang:de åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Krigs-Artiklar, TjenstgöringsRegbte för Arméen, Fältförvaltnings-Regkte samt Regbte för ordnandet af den militära sjukvården.
I motsats till LagUtsk. anser jag R. o. Ad. hafva riktigt förfarit vid min nu ifrägakomne motions remitterande till nämnde Utsk.
För denna min åsigt liemtar jag stöd af 33 § Riksd.Ordn., som innehåller, ’'atl 3 H. 12 178 Ben 13 Januai i.
LagUtsk. eger icke allenast utarbeta från Stånden remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller uphäfvande af allmän civil-, criminal- och kyrkolag, utan äfven uplaga de i sådana ämnen R.
St:r meddelade Konungens Propos:r eller i Ständernas Plena väckta frågor”.
Samma § säger vidare, att ”under civil- och criminal-lag böra äfven förstås de delar af krigs-lagar och författningar ronde krigsväsendet, som ega tillämpning till medborgare utom krigs-staten”.
Nu är förhållandet, att de af mig till omarbetande föreslagna författningar höra till sistnämnde kategori.
Krigs-Artiklarne gälla äfven för den allmänna beväringen och i Tjenstgörings-Reglementet för Arméen förekomma jemväl stadganden, som å densamma ega tillämpning.
Det är af denna anledn. som jag finner mig föranlåten framställa det yrkande, att R. o. Ad. vilie återremittera motionen till LagUtsk. för att derstädes undergå den behandling, 33 § Riksd.Ordn. föreskrifver; och anhåller jag om Hr Gr. o. Landtnäs propos. härå.
Ifrågåvande motion afser en underd. anhållan hos K.
M. derom, att nödiga åtgärder måtte blifva vidtagna för utfärdande af nya Krigs-Artiklar, Tjenstgörings-Reghte för Arméen, Fällförvaltnings-Reghte samt Reghte för ordnandet af den militära sjukvården.
Af dessa motioners serskildta delar måste utan tvifvel de 3:ne sistberörde anses såsom sådana instruktioner för Arméen, hvilka K. M., i egenskap af högste Befälhafvare öfver krigsmakten, eger att ensam, utan Ständernas hörande, utfärda.
Hvad Krigs-Artiklarne beträffar, så läser man i 33 § Riksd.Ordn. att ”under civil- och criminal-lag böra äfven förstås de delar af krigslagar och författningar rör:de krigsväsendet, som ega tillämpning
Ull medborgare utom krigs-Slaten”.
Ingå nu Ständerna till K.
M. med underd. begäran om åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Krigs-Artiklar, så är det ännu icke bekant, huruvida dessa nya Krigs-artiklar jemväl skola komma att innefat ta bestämmelser rör:de förhållandet emellan medlemmar af krigs-ståndet och andra medborgare, i följd hvaraf LagUtsk. var i fullkomlig ovisshet om de författningar, hvilka K. AL, med anledn. af Ständernas begäran, funne för godt att låta utarbeta, i någon mån tillhörde Utsk:s handläggning eller icke.
Vid sådant förhållande och då motionen dessutom icke innehåller något förslag till förändring i nu gällande Krigs» Artiklar, utan endast åsyftar en underd. hemställan till K.
M. om utarbetande af nya författningar i ofvanomförmäldta ämnen, har LagUtsk. ansett motionen innefatta ett så beskaffadt önskningsmål, hvarmed det icke tillkom Utsk. att taga befattning; och har äfven motionen derföre blifvit till R. o.
Ad. återlemnad.
Ordf:den i det Utsk., som skiljt från sig befattningen med Hr Stjernsvärds ifrågavande motion, bar, till försvar för Utsk:s förfarande, hufvudsakligen fästat sig vid de till omarbetning föreslagna Krigs-Artiklarnes möjligen blifvande beskaffenhet.
Detta sätt att betrakta saken är, enl. mitt förmenande, högst oriktigt, enär man i hvarje fråga väl torde få lof Den 18 Januari. 179 att se sakerna, sådana de f. n. verkligen sig befinna och icke såsom man föreställer sig att de möjligen kunna blifva.
Icke allenast Krigs-Artiklarne, utan äfven de öfriga författningar, hvilkas förändring motionären afsett, röra, på sätt redan blifvit omnämndt, personer utom Krigs-ståndet, såsom den allmänna beväringen o. s. v., och tillhöra således, enl. 33 § i Riksd.Ordn.
LagUtsk:s behandling; men om äfven de sednare författningarne icke skulle kunna till någon del anses tillhöra nämnde Utsk., så är det dock en ganska vanlig sak, att då en motion innefattar flera delar, den hänvisas till det Utsk., under hvilket den hufvudsakligaste delen hemfaller, och i förevande fall måste man väl erkänna, att motionen ligger närmare LagUtsk. än EkonomiUtsk.
Jag kan således icke finna annat än att LagUtsk. bordt säga sin mening om det väckta förslaget att få nya författningar i om förmäldte amen utarbetade, och om Utsk. ej tilltrott sig kunna fälla något omdöme ang:de heliöfligheten af en sådan omarbetning i andra delar än beträffande Krigs-Artiklarne, så hade det alltid stått Utsk. öppet att begära sammanträde med Ekon.Utsk.
Dä jag således icke kan godkänna de skäl, som blifvit anförda för behörigheten af LagUtsk:s ifrågakomne åtgärd, får jag förena mig med motionären och anhålla, att hans motion måtte ånyo blifva till nämnde Utsk. öfverlemnad.
Såvidt jag rätt upfaltat den föregule discussionen, beror frågan deruppå, huruvida i motionen begäres utarbetande af förslag till nya författningar i de upgifna ämnena, eller om det endast föreslås en underd. hemställan till K.
M. om åtgärders vidtagande för utfärdande af sådana författningar.
Som Utsk:s Betänk, ännu icke är tryckt, har jag icke varit i tillfälle att deraf taga kännedom, och icke heller minnes jag ordalagen i Hr Stjernsvärds motion, hvarföre jag, under förutsättning, att många af R. o. Ad:s ledamöter, lika med mig, sakna en sådan för frågans afgörande behöflig kännedom, får vördsamt anhålla om upläsning så väl af motionen som Utsk:s deröfver afgifna Utlåt.
Sedan den sålunda begärda upläsniugcn försiggått, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug:
I den 1111 uplästa motionen * har Hr Stjernsvärd uttryckligen sagt, att han önskar nya Krigs-Artiklars utfärdande.
Han är således icke nöjd med de närvarande, utan åsyftar en förbättring eller en förändring af de författningar, hvilka i detta hänseende finnas.
Nu säger Grundlagen i 33 § Riksd.Ordn.:
”LagUtsk. eger att utarbeta de från R.
St:rs Plena remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upliäfvande af allmän civil-, criminal och kyrkolag, samt uptaga de i sådana ämnen R.
St:r meddelade Konungens Propos:r eller i R.
St:rs Plena väckta frågor.
Under civiloch criminaHag böra äfven förstås de delar af krigslagar och författningar rör:de krigsväsendet, sora ega tillämpning till med 12 * ISO Den 18 Januari. borgare utom krigsstaten”.
Måste man nu såsom gifvet antaga, att motionen afser en förändring i krigslagarne, samt att de delar deraf, som röra personer utom krigsstaten, böra af LagUtsk. behandlas: så är det äfven, vid det kända förhållande, att beväringen, ehuru ej hörande till krigsstaten, dock under tjensteliden lyder under krigslagarne, klart, att LagUtsk. icke kunnat med stöd af Riksd.Ordn. undandraga sig att motionen uptaga och behandla.
Krigs-Artiklarne äro hufvudsaken i motionen; det öfriga är bisak, hvilken bör åtfölja den förra.
Sparre bar väl rätt deruti, att en del af motionens ämne icke tillhör LagUtsk., utan snarare Ekon.Utsk.
Men jag ser icke något hinder för det förra Utsk. att i denna del, med det sednare till gemensam öfverläggning sammanträda, ulan finnér deremot bestämd föreskrift härom i 43 § Riksd.Ordn., hvars början lyder sålunda: ”Skulle ett Utsk. anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af serdeles vigt, med annat eller andra Utsk. sammanträda, vare det tillåtet”.
Jag anser således R. o. Ad. hafva rätteligen remitterat motionen till LagUtsk. och anhåller att Ståndet måtte låta dervid förblifva, samt förständiga Utsk. att frågan behörigen handlägga.
Jag föreställer mig, att R. o. Ad. efter motionens nu skedda upläsning skall finna, att den hufvudsakligast afser en förbättrad
Krigslagstiflning i afseende å krigslydnaden, fältförvaltningen och sjukvården m. m.
Då största delen af dessa ämnen otvifvelaktigt hemfaller under K.
M:s lagstiftningsmakt, och endast en ganska ringa del deraf, eller krigslagarne, för så vidt de röra medborgare utom krigsståndet, grundlagsenlig! tillhör LagUtsk:s behandlig, hvartill kommer, att Utsk. ej på förhand kan ega kännedom derom, huruvida denna del af krigslagarne skulle komma att vid de nya författningarnes utarbetande undergå någon förändring, torde R. o. Ad. anse Utsk. hafva egt tillräckligt skäl för dess ifrågavar:de Utlåt.
Hvad den siste värde talaren yttrat derom, att LagUtsk., jemlikt 43 § Riksd.Ordn., bordt begära sammanträde med Ekon.- Utsk. för behandling af motionens till LagUtsk. ensamma handläggning ej hörande ämnen, måste jag helt och hållet bestrida.
Om LagUtsk. i ett verkligt lagstiftningsärende skulle anse sig behöfva samråda med Ekon.Utsk. eller något annat Utsk., kan och bör ett sådant sammanträde ega rum; men att LagUtsk. skulle hålla sammankomst med ett annat Utsk. för behandling af en fråga, hvilken Utsk. anser ej höra sig till, utan tvertom tillkomma det Utsk., hvarmed sammanträdet skulle hållas, sådant anser åtminstone jag för min del icke riktigt, och jäg tror ej heller, att en dylik tolkning af den åberopade §:n skall kunna göra sig gällande.
Således, om också R. o. Ad. skulle anse LagUtsk. böra uptaga motionen, i hvad den rörer Krigs-Artiklarne, vill jag förmoda, att Ståndet ej ämnar ålägga Utsk. att taga befattning med de öfriga rent reglementariska författningarne, hvilket vore ett ingrepp i Konungens lagstiftningsrätt ; Den 16 Januari. 181 hvarförutan jag får i förbigående anmärka, att motionen strider emot grundlagen, så till vida, att flera mål af olika beskaffenhet finnas deri sammanförda.
LagUtsk. sysselsätter sig ej med att tillstyrka R.
M. ingå med underd. hemställningar; det sysselsätter sig med stiftande af eller ändring i allmän lag, och önskningsmålen höra ej till dess, utan lill Ekon.Utskrs verkningskrets.
Jag yrkar fortfarande, att Utsk:s Utlåt, måtte gillas.
Sparres åsigt i denna fråga.
Motionen åsyftar intet annat än en underd. hemställan till K.
M. om åtgärders vidtagande för utfärdande af nya författningar i åtskilliga till krigsväsendet hörande ämnen; och då således någon bestämd förändring af allmän lag ej yrkas, bör motionen icke liänskjutas till LagUtsk., utan, såsom innefattande önskningsmål, öfverlemnas till Allm. Resv.- o. Ekon.Utsk:s behandling.
Hvad äter sjelfva motionens innehåll beträffar, så borde det vara motionären bekant, att, utom de facla, som finnas i motionen upgifna, åtgärd blifvit för icke länge sedan vidtagen att förskaffa
Arméen ett nytt tjenstgörings-reghte; och, vidkommande Fält-förvaltningen, har K. M., uti Nåd.
Bref, utfärdadt, om jag 1 minnes rätt, år 1849, updragit åt Presidenten i KrigsColkm och 2:ne af Golldi ledamöter att ombesörja utarbetande af ett nytt reghte för nämnde förvaltning.
Hvad således dessa 2:ne delar af motionen angår, äro redan åtgärder i af motionären önskad syftning af Regeringen vidtagne, men i afseende å den militära sjukvårdens ordnande, förekomma omständigheter af allt för invecklad art för att det skulle vara lämpligt att dem härstädes relatera.
Jag vill endast nämna, att så snart bestämmelserna rörrde Arméens proviantering — — — — — — Detta yttrande blef härvid af Hr Gr. o. Landtm, afbrutet, med erinran till talaren, att liär icke vore fråga om en pröfning af motionen, utan att den fråga, som nu borde af R. o. Ad. behandlas, endast afsåg att bestämma lill hvilket Utsk. motionen rätteligen hörde.
I sådant fall her jag endast att få till motionären hemställa, huruvida han icke ville återtaga sin motion; men skulle han ej villfara denna önskan, anhåller jag om motionens remiss till Ekon.Utsk.
I sitt sednaste yttrande har Gr.
Sparre påstått, att LagUtsk. ej skulle kunna åläggas uptaga motionen i dess helhet, utan endast den del deraf, som rörer Krigs-Art:ne.
Om 33 § Riksd.Ordn. fullständigt genomläses, torde Hr Gr:n linna, att han härutinnan misstagit sig.
Slutet af §:ns första mom. lyder nemi. sålunda.
”Under civil- och criminal-lag böra äfven förstås de delar af krigslagar och Författningar rörande krigsväsendet:, som ega tillämpning till medborgare utom Krigsstaten”.
Härutaf finnér man, att äfven andra Författningar, än de egentliga Krigs-Artme kunna komma att af LagUtsk. behandlas.A 182 Den 18 Januari.
Hvad åter Frih. Klinkowström yttrat derom, att åtgärder redan äro vidtagna för utarbetande af de i motionen afsedda författningar, torde icke bevisa motionens obeliöflighet, enär densamma just uplyser, att sådana åtgärder redan för längre lid tillbaka blifvit vidtagna, utan att dock hafva framkallat något resultat ; och att samma förhållande skulle kunna komma att fortfarande ega rum, oaktadt de sednare åtgärderna, det torde enhvar som eger kännedom om allmänna ärenders behandling, kunna med skäl befara.
Jag förnyar min anhållan om motionens återremitterande till LagUtsk.
I anledn. af det sednast afgifna yttrandet, ber jag att än ytterligare få säga några ord.
Ad. verkligen vilja updraga åt LagUtsk., bestående till större delen af jurister och der icke en enda militär finnes, att ingå i bedömande, huruvida nuvande tjenstgörings- och fältförvaltningsreglemenfen för arméen äro ändamålsenliga eller tarfva omarbetning? jag för min del måste tillstå, att jag ej tilltror mig kunna derom fälla något omdöme.
Då jag i egenskap af jurist blifvit invald i LagUtsk. för alt behandla sådana frågor, deri det tillkommer mig att ega sakkännedom, bör jag icke kunna åläggas att befatta mig med ärenden, dem jag alls icke känner och dem jag enl.
Grundlagen icke är pligtig att handlägga.
Jag vet ganska väl, att några militärer ej sitta i LagUtsk., men jag känner äfven, att der finnas lagfarne och förståndige män, fullt kompetente att bedöma, huruvida de ifrågakomne författningarne behöfva omarbetas eller icke; och det är just derföre jag ansett och fortfarande anser, att handläggningen af min motion tillhör nämnde Utsk.
Jag vill icke ingå i bedömande, huruvida Ekon.Utsk:s ledamöter äro i högre grad än LagUtsk:s medlemmar skicklige att ingå i pröfning af de reglementariska stadganden, som uti ifrågakomne författningar finnas.
Utan alt förnärma någotdera af dessa Utsk., tror jag mig dock kunna säga, att hvarken det ena eller andra Utsk. härutinnan är fullt kompetent.