Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare håfven I, uti skrifvelse den 11 i förlidne månad, af förekomna anledningar, anhållit om utfärdande af ett sådant stadgande, ”hvarigenom den, hvilken vintertiden utsläpper Kreatur, förpligtas att om dem hafva den vård att de icke fä tillfälle att å Åker och Äng skada göra, samt att, om den, antingen genom 348 Den 7 Augusti. försummelse härvid eller annorledes, inträffar, ägaren till Kreaturen bör icke allenast derför lagligen ansvara, utan ock, efter Mätisman* na ordom, godtgöra a|i den förlust som genom dem blifvit åstadkommen.” Till hvad I, Gode Herrar och Svenske Män sålunda i detra ämne föreslagit vill jag, uppå Hogsta Domstolens och StatsRådets underdåniga tdlstyrkm. lemna mitt bifall; kommandes ansvaret att b. stämmas i likhet med hvad 9 Cap. Byggmngabalken i allmänhet om åverkan af Kreatur stadgar; och later jag förordning härutinnan pttärda, Likaledes håfven I, uti skrifvelse den 14 sidstlidne månad, förmält huruledes f funnit def hvarje företag af en Vattuverksägare att , utan behörigt tillstånd, antingen uppföra nya sådana Veik eljer verkställa förändringar af de gamla Verken utöfver deras förra beskaffenhet och tjllätef-e, innefattade en lagstridighet, hvaruti rättelse snart borde vinnas; och derför hemställt pm ett sådant stadgande; ’
Att i dessa fall Väre Befallningshafvande borde åligga, sedan Vatfuverksägaren i laga ordning blifvit hörd , meddela det förordnande angående Vattuverkets förändring eller utrifvande , som med Lag och Forfattningar är öfverensstämmande.
Hvarjemte 1 ansett det allmänna stadgande skäligt att dämning vid Vattuverk hösttiden hädanefter ej ma förr än den 1 November hvarje år verkställas, hvilken tid I funnit så mycket mera lämplig som då merendels tillfälle att nyttja Den 7 Augusti. 2 49 bete och att anställa odlingar för jordbrukaren wpphört”.
Öfver hvad I, Gode Herrar och Svenske Män, pä föreskrifna sätt, föreslagit, har jeg inhämtat Högsta Domstolens och StatsRådets underdåniga utlåtanden; och hvad först angar edert förslag att Vare Befallningshafvande skola äga rätt art lägga hand vid klagomål öfver ägares till Vattuverk företag att utan behörigt tillstånd uppföra nya så beskaffade
Verk eller verkställa förändringar med gamla utöfver deras förra beskaffenhet eller tillåtelse, finner jag så mycket mindre betänkligt att dertill lemna Mitt bifall , som jag anser detsamma instämma med Lagens mening och de fö eskrifter den redan innehåller.
Beträffande åter Eder hemställan om stadgande af viss tid, då dämning vid Vattenverk hösttiden finge ske, vill jag äfvm dertill lemna
Min sanction — med vilkor likväl att de rättigheter särskildta Vattenverk äga , på grund af privilegier eljer vederbörande _,sga Domstolars derom gifna föiordnanden, genom detta stadgande icke förnärmas; och ttt , om någon förmenar' sig vara af skeende /attendämning efter den tiden lidande, Domstdarne mä äga att, utan hinder af hvad häran blifvit förordnadt, hans talan upptaga oth efter vakens beskaffenhet pröfva; i likhet hvarmed Förordning nu kommer att utlärdas
Under den 2 i förlidne Jili månad, haf« 250 Dm 7 Augusti ven I underdånigst förmält, huruledes fråga hos
Eder blifvit väckt om nödvändigheten af ett allmänt stadgande eller förklaring uti följande omständigheter: l:o Att vid Lagfart af Fast Egendom köparen ej må anses skyldig att öfver de beviljade uppbud, jemte de betyg derom, sorn, emot fastställd lösen, blifva å Köpafhandlingen tecknade, tillika särskildt utlösa bevis genom Utdrag af Protocollet; 2:o
Att uti ringare mål, der mundtlig stämning är i lag medgifven, det må vara Namndeman tillåtet att stämningar verkställa, utan att tillstånd dertill af den, sorn Domaren till skriftliga stämningars utfärdande förordnat, förut må behöfva sökasj 3:0
Att för författandet af sistnämnda stämning någon annan betalning ej må fordras än den fastställda lös;n för densamma; och 4:0 Atrde j Lagen staägade Vadskillingar ej må uppbäras till det förhöjda belopp som Förordningen den 3 December 1812, angående Expeditions Lösen, utstalar; — och ehuru I, som ansett köpare både skyldig och, för egen säkerhet, hafva nödigt ;tt , utom det
Uppbuds bevis som å Köpbrefvet tecknas, särskildt lösa utdrag af det Protocoll som i ämnet föres då första Upbudet beviljas, förmodat att hvad i öfrigt vore anmäldt i allmänhet af Domare och de personer, hvilka af dessa till Stämningars utfärdande utses, varder akttaget, håfven I, Gode Herrar och Svenske Män dock funnit nödigt att, ge» nom utfärdands af författning eller annan lämplig åtgärd, det må förekommas att vid Lagfart af fast Egendom , Köpare ej må vid andra och tredje Uppbuceu tillskyndas annan utgift än Dm 7 Augusti 251 den sorn för
Uppbuds- bevisets åtecknande pä köpafhandlingen skall betalas:
Att mundtliga Stämningar i sådana mål, när de äro tillåtna, må af Nämndemän obehindradt få verkställas:
Att för skriftliga Stämningar högre betalning, under någon förevändning, icke må uppbäras än den för desamma stadgade Lösen:
Samt att i Vadpenningar ej mera får tagas än som i Lagen är utsatt5 och om en sådan Författnings utfärdande i unöerderdånighet anhållit.
■ Öfver detta ämne har jag hört Min Högsta Domstol och Mitt StatsRåd ; och hvad först angår den del af Eder Skrifvelse sorn rörer Köpares befrielse från skyldighet att vid Lagfart af Fast Egendom besväras med annan utgift vid andra och tredje Uppbuden, än den som för Uppbudsbevisets åtecknande på köpafhandlingen skall betalas5 så lemnar jag
Mitt bifall till Edert förslag.
I afseende åter på de öfriga, i samma Eder skrifvelse föreslagna , Stadganden, finner Jag desamma dels i Allmänna Lagen och dels i särskilda Författningar förut gifna, så att hvad emot Eder framställda tillämpning af Lag och Författningar af en eller annan
Domare eller Domstol kan vara elier blifva utöfvadt, är ett missbruk, hvilket, till vinnande af rättelse, endast fordrar anmälan pä vederbörligt ställe; men vill, i afgående, skrifvelse, anbefalla HofRätterna att erinra de under dem lydande Domstolar 01x1 sina skyldigheters iakttagande i de uppgifna händelser.
Slutligen håfven J, Gode Herrar och Sven - 2\2
Den 7 Augusti. ske Män , uti skrifvelse den 2 i förlid ne Juli månad, till pröfning och stadfästelse öfverlemnat ett af Eder i underdånighet föreslaget stadgande.
Att, i de händelser allmänna medborgerliga skyldigheter skola uppfyllas, men någon antingen af Sjukdoms förfall hindras att sig dertill inställa eller söker att derifrån sig undandraga, såsom med sådana periodiska åkommor eller dolda kroppsfel besvärad, hvilka dertill göra honom oskicklig, kunna Läkares betyg derom ej alltid anses nödvändiga, utan sådana betyg äfven kunna meddelas af andra trovärdiga personer, enär dessa betyg jemväl äro af Presterskapet i Församlingen, till deras rigtighet, besannade; och hvilket stadgande skulle tjena till iakttagande af dem, hvilka, i kraft af deras innehafvande Embeten och Tjenster eller efter särskildta uppdrag, äga att skyldigheternas fullgörande utfordra.
Min Högsta Domstol och Mitt StatsRåd hafva häröfver blifvit hörde, hvarefter Jag tagit ämnet i öfvervägande ; men , då äfven i ärender, hvilka tillhöra Domstolsbehandling ej ovillkorligen stadgas att anmälan om sjukdom bör, för att antagas såsom Laga förfall, medelst läkarebetyg styrkas, utan sådant hittills ankommit på Domstolens pröfning af den härom förebragta bevisning, och nödvändigheten så mycket mera påkallar en sådan Domaren lemnad pröfningsrätt, som ofta omöjligt vore att vicL hastigt äkommen sjukdom , inom den tid för anskaffande af Läkares bevis derom erfordrades, anträffa någon sådan person , och anskaf.
Den 7 Augusti. fandet deraf ofta kan vara förenadt med större kostnad än uteblifvande eller bortovaro utan anmälan af förfall förorsakade; samt en med tiIIgänglig bevisning beledsagad anmälan om sjukdom icke bör i annan väg underkastas strängare granskning än i Rättegångsmål ; så finner
Jag något särskildt stadgande härutinnan icke nödigt.
Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL.
Enligheten med Höga Originalet intygar G. af Wetterstedt.
Högh Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 4 till 11.
In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe«, 2)4 Den 8 Augusti.
Fortsattes till slut justeringen af PleniProtO' collet för den 30 juli, e. -m.
Vid tillfälle af de uti detta Protocoll före. kommande reservationer mot grunderna för Bevillningens utgörande, tillkännagaf Friherre Cederström, Jacob, sig den Plenidagen ej hafva varit närvarande, och anhöll att till Protocollet mätte upptagas dess instämmande i Friherre Mannerhtims uti det nu justerade Protocoll intagna reservation.
Justerades PleniProtocollen för den 2i Ju« li, äfvensom för den 22 före* och eftermiddagen.
Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Hedervärda BondeStåndet, af den 5 Augusti, hvaruti gifves tillkänna att OeConomieUtskottets Utlåtande, i anledning af de hos Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande Håll-och Reserve-skjutsen , blifvit, tillika med sistnämnda Betänkande, till alla delar ogillade, med det af Riksdagsmannen Anders Danielsson, från Elfsborgs län, före - Den 8 Augusti. 2) 5 slagna tillägg, att BondeStånder med yttersta missnöje emottagit ofvannämnda svar från Utskottet, som, i ställe att låta rätta sig af Herr Handelsmannen Stabecks reflexioner, utfarit 1 de eftettänkligaste hotelser och de orimligaste spå-, domar, hvilkas utförande och fullkomnande BondeStåndet, med lugn och tillförsigt, öfverlemnar ät framtiden, och vänder sig directe till Kongl. Maj:t, att i underdånighet söka det understöd i den dryga skjutsbördan, som Utskottet funnit skal att vägra.
Med yttersta förundran har jag afhört det ProtocollsUtdrag, ifrån det Hedervärda BondeStåndet, som blifvit uppläst, rörande den begärda förhöjningen af Skjutslegan.
Då Högh Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet , efter noga öfvervägande, och med fuilgiltiga skäl, afstyrkt en Vådan förhöjning, hade jag ej trott att det kunnat vara Utskottets skyldighet att taga rättelser af någon enskild ett Stånds Ledamots anmärkningar, och ännu mindre uppbära betygande om ovilja af något Stånd för hvad det i sitt Betänkande till samtliga Riksstånden, fastän emot samma Stånds åstundan, kunnat tillstyrka, och aldramindst i så otjénliga uttryck antastas för hvad Utskottet sett sig befogadt att till skäl för sin mening anföra , och 3:ne Stånd gillat.
Högi.
Ridderskapet och Adeln lärer således finna obilligheten och det mindre passande som influtit i det Hedervärda 256 Den g Augusti.
Ståndets ProtocollsUtdrag; och jag, som haft det förtroende ;itt af Heglofl.
Oeconomie och BesvärsUtskottet vara en ledamot, han icke an* nät än högligen protestera emot dess innehåll, jemte vördsam anhållan att detta måtte j Ridderskapets och Adelns Protoeoli fä intagas.
Jag instämmer till alla delar i hvad Herr Hert&rnhjelni yttrat, och lärer icke misstaga mig då jag tror att Ridderskapet och Adeln äfven delar samma tänkesätt.
Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade?, att denna förklaring skulle upptagas i denna dagens Protoeoli. Justerades 5 §§:r af Riksdagsbeslutet.
Justerades en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om ailöning för StatsUtskottets betjening.
Upplästes ett Memorial från Riddarhusutskott, af den 5 Augusti, hvaruti anmäles Utskottets åtgärder dels i afseende på reparation at åtskilliga Riddarhusets byggnader, dels i afseende på uthyrandet af Riddarhuset tillhöriga lägenheter.
Uppå Den g Augusth Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord proposition bletvo RiddarhUsUtskottets åtgärder af Höglofl, Ridderskap pet och Adeln godkände.
Justerades följande!'
Utdrag af Protocoilet, hållet i Högloft Ridderskapets och Adelns Plenum* den 7 Augusti igif S, D. Efter föredragning af StatsUtSkottetS Utlåtande, a£ den 5 dennes, angående gjorda anmärkningar vid dess Betänkande i anledning af en af Friherre Stael von Holstein begärd upplysning om ett i Götha CanalDiscont insatt Öfverskott å Tullmedlen för år 18*3, fanr* Höglofl.
Ridderskapet och Adeln någon åtgärd dervid icke äga rum, hvarför detsamma lades till Haödlingarna.
Ut supra. justerades PlcniProtocolIen för den 23 öch 2?
Juli, Anmäldes och enrtöttogös, på vanligt sätf^ 2:ne Konungens CabinettsKammarherrar, Friherre Koskull samt Grefve Cronhjelm; af hvilka ders förre, å Kongl. Maj:ts vägnar, tillkännagaf atÉ JRidkLja.
Ad, Prof. 6 U Dfil, N-.o 33. 34.
258 Den 8 Augusti. den predikan som skulle föregå Riksdagens afslutande komme att, i Sanct Nicolai Kyrka, hållas i morgon, den 9 Augusti, klockan 11 f. m., efter hvilken Predikans slut Ridderskapet och Adeln ägde att sig å Kongl.
Slottet församla för att vara Kongl. Majit följaktige till RiksSalen, hvarest Kongl.
Majit ärnade att Riksens Ständer hemförlofva ; och hade Kongl. Majit äfven i nåder behagat bjuda 48 Ledamöter af Ridderskapet och Adeln samt RiddarhusSecreteraren att samma dag spisa middag på det Kongl. Slottet.
Herrar Cabinetts Kammarherrar afträdde, på vanligt sätt utbeledsagade.
Utdrag af Protocoilet, hållet i Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Plenum, den 8 Augusti 1815* S. D. Godkh’ndes RiddarhusUtskottets, i Memorial af den 5 dennes, som nu föredrogs, anmälde åtgärder i afseende på reparation af Riddarhusets Stallbyggnader, samt dessa byggnaders uthyrande.
Justerades PleniProtocollen för den 27 Ju^ Den 8 Augusti. före och efter middagen,, den 28 Julij den 25) Juli e. m., samt den 31 Juli f* m.
Upplästes följande Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Hans Extellctice Herr Grefven och Landt Mar skal ken: CARL, med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Wendes Konung, &c. &c. &c. Hertig till Schlesvig, Holstein &c. & c. &c< Vår Synnerliga Ynnest och Nådiga Benä‘» genhet med Gud Allsmägtig Troman , Herr Grefve, En af Rikets Herrar, LandtMarskalk, Öfverståthållare, General, Vår Tjenstgörande GeneralAdjutant i Stockholm , Riddare och Commendeur af Våra Orden Och Riddare af Vår CARL Xllfis Orden!
VI vele
Eder härmed tillkännagifva, det VI, med bifall af Ridderskapets och Adelns vid innevarande Riksdag vidtagna och af Eder i underdånighet arimäldta Beslut, nu låta utfärda Våra Nådiga Kungörelser i följande ämnen: 1:0 Angående förhöjning af IntroductiottSafgifterna till Riddarhus- och Adliga Cadett-» Scholse-Kassorna, hvilka afgifter blifvit fastställde till 200 R:dr till Riddarhuset och till 100 R:dr till Adliga CadettScholan, för hvardera af de 3:ne Adliga Värdigheterna $] a:o
Angående rättighet till deltagande uti JDen g Augusti.
Adliga JungfruStiftet för Döttrarna af hvarje Adelsman, Friherre eller Grefve, som tillhör en efter 1809 års Regeringsforms antagande till sådan Värdighet upphöjd Ätt; och 3:0
Angående tillökning uti Introducfionsafgiften till Adliga JungfruStifts-Kassan, hvilken , blifvit faststäld till 50 R:ör för hvardera af de jme Adliga Värdigheterna.
VI befalle Eder Gud Allsmägtig Synnerligen Nådeligen.
Stock* holms Slott den 8 Augusti 1815. CARL. jf. A. Börtzell.
Då nu Pliktbössan Öppnades, befunnos de dit influtna medel uppgå till ett belopp af 62 R:dr 40 sk.
R:gds, hvilka Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken behagade öka , med en summa af 37 R:dr 8 slt., till en sammanlagd rund summa af 100 R:dr Rrgd; och beslöts, uppå af Herr Landt Mar skalken framställd proposition , att dessa medel skulle öfverlemnas till ett behöfvande Adligt Fruntimmer.
Den 8 Augusti e. m, *61 Tisdagen den 8 Augusti.
Plenum klockan * till 8 e- m.
Föredrogs och godkändes det från Expedi* tionsUtskottet inlemnade renskrifna Exemplaret af RiksdagsBeslutet.
Justerades följande underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: 1:0 Om Tryckning af Allmänna Indrag ningsStaten; 2:0
Om utbetalningen af förra Kongl. Familjens enskilta förmögenhet; 3:0 Om Götha Canal ; 4:0
Om jemkning i ExtraRoteringen 3 y:o I anledning af Revisionen af de under CommerceCollegii disposition stående fonder; 6:0 Om Lösen för Protocoller och Handlingar som angå Bevillningsämnen.
Grefve Mörner, Adolph Goran, anmälte sig och yttrade följande:
Då jag fått höra att Herr Friherre Stael von Holstein, i gårdagens Plenum, i anledning af de uti Götha CanalDiscont insatte medel, z6z Den 8 Augusti e. m. gjort några frågor, hvilka, i egenskap af anmärkningar, skulle Protocollet biläggas; får jag nu ödmjukligen anhålla att, efter denvkännedom jag fått af dessa frågor, få äfven till Protocoljet bilägga följande förklaring.
Den första frågan lär hafva varit om dessa medel ännu innestå i Canal Discont en; Uppgiften både ifrån TullDirection och ifrån StatsUtskottet synes tillräckligen upplysa detta.
Om de varit uttagne, hade de visserligen icke blifvit såsom jnnestående anmälde.
Den andra frågan lär vara; Hvarför StatsContoiret, för att bestrida en del utgifter, anti* tiperat på det följande årets inkomster, då dessa såsom Ofver skottsmedel voro temnade till Kongl, Maj:ts disposition j — Orsaken härtill är helt enkelt den , att mynt af samma valeur uträttar detsamma hvarifrån det tages, och att Statsverkets tillgångar skola användas icke blott i mån sorn de inflyta, men som behofven och de dertill bestämda anslag skola utgå.
Om Statsverket får in större summor på en gång än sorn på en kort tid kunna åtgå, är det väl lika mycket hvilken del deraf användes, men det vore dåraktigt att ge ut allt på en gång och att hafva intet sedan.
Om nu ett inträffadt öfverskott medgifvit att en del af dessa medel kunde på en längre tid vara odisponerade, och de under tiden blifvit Rentbärande, vore det väl ingen skada för
Staten att låta dem blifva orörde och använda en lika summa som icke vore Rentgifvande.
Då medlen i alla fall
Den 8 Augusti e. m. kunna af StatsContérret efter behof reqvireras, då de äro lätt och säkert att tillgå, är förhållandet det samma utur hvilken kassa de blifvit bestridde, då alla tillhöra samma Verk, skola der redovisas och blifva , enligt faststäldta anslag och i ordentlig väg gifna anordningar, ctbetalde.
Den tredje frågan lär hafva angått skillnaden imellan den första och den sednare uppgiften af Tullinkomsten, och hvarifrån det sista öfverskott tet af ^4,000 R:dr uppkommit; I anledning häraf får jag erinra att vid en Uppbörd som går öfver 3,000,000 R:dr, som skall hämtas genom levereringar ifrån Tullkammare i alla Landsorter, som ofta inflyter i små summor, och som derför fordrar vidlöftiga räkenskaper, är det icke underligt om en skillnad uppkommer uti en uppgift som är gjord innan alla räkenskaper äro afslutade samt levereringar och restantier indrifne, samt en som är gjord efteråt sedfyi allt detta är utredt, och beloppet således på siffran bestämdt.
Den första uppgiften var gjord i för lidne December månad, innan ännu alla hufvudböcker voro afslutade:
Den sednare är lemnad nu, sedan allt är utredt och räkenskaperne stalde under Revision; Det är då icke underligt att den sednare uppgiften blir fullständigare.
Men då alltsamman är redovisadt, är dervid ingen olägenhet.
Den fjerde frågan lär hafva varit:
Huru emot allmänt gällande Författningar, insättningar i Canal Discont en af publika medel kunnat dga rum; Den 8 Augusti e. m. __ Då TullDirection bilagt Kongl. Maj:ts Nådiga Brof, som til! denna insättning lemnar nådig autorisation, finner äfven Friherre Stael deruti a ledningen tiil det således inträffade undantag ifrån Författningarna.
Jag har hört Herr Friherre Stael sjelf under detta Riksmöte citera <jo § i Regeringsformen; jag kan således icke förmoda att han haft för afsigt klandra ett Konungens Nådiga beslut ; och jag har den öfvertygelsen att det är Konungens oviikorliga rätt att, när han det nödigt pröfvar , för särskildta fall bevilja sådana undantag från Författningar, som äio ämnade till controil på Uppbördsmannen , icke på den styrande Magten.
Den femte frågan lär hafva varit:
Hvarför Soldatesqnen af dessa medel icke utbekommit sina fordringar; — Det är en sak sorn rörer egentligen KrigsCommitteen, icke StatsContoiret, och sorn jag derför icke kan fullständigt upplysa, Af de i fråga varande 696,000
R:dr kunde detta likväl icke ske, emedan, som jag redan haft den äran nämna, de äro ärnade till andra utgifter, och kunna således icke användas till denna, Men hvarföre icke KrigsCommittéen med de redan erhållna anslagen framför allt betalt Soldatescjuen , är något som jag icke känner och sojt) jag endast kan förklara på det sätt , att uppgifterna af dessa fordringar, sorn för livar och en säkerligen utgöra små summor, fö rmodligen så sent inkommit att KrigsCommitteen under tiden betalt andra skulder, och således hade intet öfrigt för dessa.
Den sjette frågan lär vara; Huru Krigs - Den 8 Augusti- e. m, ' 265 'N ' skulderna kunna gå till 2,000,000 , når man har dessa 696,000 K:dr och öfver skott erna af I$t4 och Ig i 5 års inkomster att tillgåj
Då det redan blifvit anmärkt och upplyst att uti dessa 696,000 R:dr äro dels andra Verks medel, sorn éj tillböra Statsverket, dels sådana medel som skola fylla anslag som till andra utgifter blifvit anticiperade , och att således dessa 6g6 oco R;dr icke nu äro någon ny dispon.ble tillgång, utan en påräknad summa för framtida ordinarie Statsbehof, finnér man också att dessa medel icke kunna lemna tillfälle tili någon afbetalning af Krigsskulderna.
Det enda som i detta afseende kunde påräknas äro deöfverskjutande 54,000 R:dr.
Men det är så obetydlig
Summa att dermed är föga i detta fäll uträttadt.
Hvad åter xS14 och iSiy års öfverskotter angår, så äro de sednare ännu ej gifne, och de förra äro redan till en del för kriget använde.
Det är icke mindre än I,ioo,ooq R:dr, som blifvit utaf 1813 °ch 1 g 14 åis öfverskotter lemnade till KrjgsComrruttéen för krigsbehof, och nyligen har StatsUontoiret ytterligare Uppgifvit en tili Krigsskuldernas liqviderande disponible .tillgång, af 500,000 R:dr, hvilken äfven Rikets Ständer för detta behof anslagit.
Siik rIjgen hade ickeStatsContoiret kunnat lemna ifrån sig detta utan att hafva någon annan tillgång att täkna pä; och man ser således huru de öoc.oop R:dr kunna behUvas.
De hafva imedlertid burit en renta sam också okar Statems inkomster.
Om för öfrigt det icke skulle gillas att allmänna medel blifvit insatte j en Discont, må man likväl komma iiiog att det skedde i en tid då den penningebrist, sorn 2 66 Den 8 Augusti e. m. man laar i flera månader öfverklagat, redan börjat låta känna sig, och dä således det var en verkelig angelägenhet att förekomma det Disconten skulle nödgas pressera sina låntagare.
Afsigten i sådant fall förtjenar rättvisa , och då ingen förlorat härvid, då Staten tvertom vunnit, ser jag intet som med skäl häruti bör ogillas.
För öfrigt är min afsigt endast att bilägga denna min ödmjuka förklaring till Protocoilet, för att tjena till upplysning i ämnet.
Jag hade intet förmodat att Ridderskapet och Adeln redan fattat sitt beslut angående denna sak.
Någon ytterligare discussion i detta ämne skulle kunnat äga rum.
Jag vill och kan derföre intet inlåta mig i något ordentligt försök till vederläggning af hvad sorn Grefve Mörner nu anfört; likväl har jag fäst uppmärksamhet vid 2:ne omständigheter:
Herr Grefve Mörner synes väl sjelf medgifva att insättning af allmänna »riedel uti en Discont, i stället för de i Författningarna autoriserade depositionsställen, är origtig, och borde icke gillas; men vill dock försvara detsamma dermed att han anser denna Lag blott gälla för Uppbördsmän, men att Konungen kan, efrer behag, annorlunda förordna; Jag tror deremot att Konungen icke handlar emot Landets Lagar och sina egna utgifna författningar, då sådant blifver rigtigt upplyst.
Anledningen hvarför dessa medel blifvit i Disconten insatte, nämligen för att afhjelpa stagnation i penningrörelsen, synes mig mindre öfvertygande.
Då man under varande krig har Den 8 Augusti, e. ni.
267 dagliga utgifter och till deras bestridande är nödsakad anticipera af efterföljande årens Statsmedel, saknas visst icke tillfälle att få penningarna i omlopp.
Om Militairen och Soidatesken fått utsina fordringar , Tobakspenningar, m. m., så hade de äfven så mycket bidragit att afhjelpa stagnation i penningrörelsen som pä det nu vidtagna sättet; det kan således alldrig nöjaktigt förklaras att man lånar ut de medel man har i händer, och deremot nödsakas till behofvens bestridande göra anticipationer , låter Militairen vara oaflönd samt Leveranteuren obetald och belastar Staten med skulder. go §■ i Regeringsformen känner jag ganska väl :
Den är vid detta tillfället icke användbar.