Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber att i min ordning fä fästa Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet derå, att 2:dra mom. i 14:de §:n handlar om utskänkning vid gästgifveriet men att de ställen, jag talat om, icke äro gäslgifvaregårdar, utan sådana ställen, der en mängd allmoge, som forslar varor å de allmänna vägarne, strömmar tillsammans och rastar.
Jag har icke kunnat i förslaget finna något stadgande, som innehåller, att stället skall pä förhand vara bestämdt.
Skulle ett sådant stadgande finnas, medgifver jag gerna, att saken är hjelpt.
Under denna öfverläggning har jag med ledsnad erfarit, huru svårt man har att äfven i detta fall lösslita sig från det älskade centralisations-systemet.
Jag anser, att ifrågavar;de angelägenheter böra öfverlemnas åt menigheterna sjelfva, hvilka derigenom vänja sig att frivilligt iakttaga laglydnad.
Detta har lyckats i Norrige och äfven här i Sverige, hvad städerna beträffar.
Oaktadt vi således kommit ett godt stycke i väg, vill man nu återvända och följa det gamla systemet.
Jag för min del önskar, att detta försök måtte misslyckas, och anhåller derföre om bifall till Utsk:s förslag.
Raab: Innan R. o. Ad:n går att fatta beslut i frågan, ber jag att få fästa upmärksamheten derå, att Gr.
Mörners förslag icke motsvarar den 14:de §:ns bestämmelser.
Gr:ns för - Den 5 Augusli e. m. 91 slag talar blott örn hvem som skall tillsätta personerne, men icke om rörelsens beskattning, som deremot finnes afhandlad i Utsk:s förslag till den 14:de §:n.
Mörnes förslag bifalles, ' återstår oss en liel serie af beslut, innan vi kommer till rälla i saken.
Med anledn af Hr Ribbings yttrande ber jag att få uplysa honom derom, att Utsk. helt och hållet afvikit från den praxis, som i Norrige är gällande.
Raabs sednaste anraärkn. vidkommer, så får jag förklara, att jag, likasom han, finner beskattningsfrågan icke vara i Gr.
Mörnes förslag vidrörd; men då Gr.
Mörner redan tillkännagifvit sin afsigt vara. alt få beskattningsfrågan inrymd i l(j:de och 17:de §§:na, tror jag alt R. o. Ad. utan betänklighet kan bifalla delta förslag, i hvilket, med frånträdande af min förra begäran om återremiss, jag instämmer.
Sedan Frih. af Ugglas redan besvarat Frih.
Raabs sednaste anmärkn., har jag icke något att i saken vidare andraga.
Det var endast till följd af den i Gr.
Mörners förslag icke iakttagne skilnad emellan utskänkningen och utminuteringen, som jag icke instämde med Gr.
Mörner, utan förenade mig med Frih. af Ugglas i hans anhållan om återremiss; men sedan Frih. af Ugglas ansett sig böra derifrån afstå, afstår äfven jag och instämmer med Gr. Mörner.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att Frih.
Rehbinder yrkat bifall till Utsk:s förslag, med den förändring, att efter de deri förekommande orden ”på offentlig auktion” skulle tilläggas: ”för högst 3 år i sender,” och alt de Hrr, som först yrkat återremiss, sedermera instämt i bifall till Gr.
Mörners sålydande redaktionsförslag: ”Rättighet att enl. föreg:de § å andra tillåtna utskänknings-ställen än gästgifverier, äfvensom å minuthandels ställe i socknen, försälja bränvin, meddelas af K.
Befh:de för högst tre är i sender”.
Propos. till bifall å Utsk:s förslag blef härefter först framstäld och besvarad med Nej; hvarpå Hr Gr. o.
Landtm.hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla samma förslag med den af Frih.
Rehbinder föreslagna förändring, dervid svaren utföllo med starka
Nej, blandade med Ja, och slutligen propos. till antagande af Gr.
Mörners förslag framstäldes, och efter densammas besvarande med starka Ja, blandade med Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig härvid hafva funnit
Jag anhåller om votering och att contra-propos:n måtte blifva Utsk:s förslag, med den förändring Frih.
Raab upgifvit.
Uplästes till justering och godkändes följande voter:spropos.:
Den som, med afslag å 14:de §:n af Särskildta Ulsk:s för - 92 Den 5 Augusti e. m. slag till förordning, ang:de vilkoren för bränvins försäljning, i dess ställe antager en så lydande §: ”Rättighet att enligt föregtde § å andra tillåtna utskänknings-ställen än gästgifveriet, äfvensom å ininuthandels-ställe i socknen, försälja bränvin, meddelas af K.
Befhtde för högst 3 år i sender”, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages nämnde § af Utsk:s förslag, med den förändring, att i lista morn., efter orden: ”offentlig auktion”, införas orden: ”för högst 3 år i sender”.
Nej —- 9.
Fortsättningen af öfverläggningen om förevande förslag till förordn. upskjöts till nästa plenum och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 11 på aftonen.
Tisdagen den 8 Augusti 1854.
Justerades pleni-prot. för d. 17 sisth Maj e. m. samt Exped.- Utsk:s under JVs 94 afgifna förslag till R.
St:rs underd. skrifvelse till K. Jl., ang:de uplåtelse af mark från Eskilstuna Kungsladugård till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings Län.
Fortsattes pröfningen af Särskildta Utsk:s, uti Betänk.
JV2 13 afgifna förslag till förordning ang:de vilkoren för bränvins försäljning, hvarvid nu förekom § >5.
Det af Utsk. fram stälda förslag att försäljningsåret skulle räknas olika för stad och Den 8 Augusti. 93 för landet, synes mig endast komma att föranleda oreda.
Då alla öfriga afgifter till Kronan äro beräknade efter kalender-år, eller från d. 1 Jan., finner jag icke något skäl, hvarföre man nu skulle frångå denna princip.
Jag föreställer mig, att man svarar mig, det Utskts förslag är grundad! derpå, att flytlningstiden i stad och å landet är olika, men jag kan icke inse, alt den omständigheten kan lägga något hinder i vägen för upbörden.
Jag anhåller således att §:n mätte utgå ur förordum.
Jag är förekommen af Hr Braunerhjelm, med hvilken jag instämmer.
Mig synes denna § tjena till ingenting annat, än att försvåra redogörelsen och göra densamma ännu mera invecklad, och jag finnér det temmeligen tydligt alt upbörden af bränvinsmedlen bör ske på samma sätt som förhållandet är med alla andra medel, hvilka lill Kronan ingå eller från den ena 1 Jan. till den andra.
För så vidt denna §, till följe af dess ordalydelse, kan hafva afseende på den tid, för hvilken afgifterna skola beräknas, förenar jag mig med de 2;ne talare, hvilka yttrat sig uti denna fråga.
I likhet med dem, finner jag det endast leda till trassel och oreda, om en upbörds-artikel skulle finnas, hvilken icke skulle i Kronans kassa ingå samtidigt med de serskilda npbörds-artiklar, som f. n. existera.
Också känner jag icke någon enda allmän utskyld, af hvad namn och beskaffenhet det vara må, som icke beräknas efter kalender-året och icke, för så vidt den skall redovisas af de vanliga upbörds männen, ingår uti den ordning och på den tid, som för allm. upbörden är stadgadt.
Hittills hafva de för bränvinsbräningen utgående afgifter erlagts efter kalender-året, hvarpå man eger visshet äfven derutinnan, att, fastän nuvande bränvinsbränning skall beräknas för Nov. och Dec. samt de 4 påfölj:de månaderna af året derpå, så äro likväl, just för att bibehålla kalender-året i afseende på upbörden och afgifternes beräkning, dessa 6 månader sålunda i författnm uptagne, att det är de 4 första och de 2:ne sista månaderna af året, som nu beräknas för årets bränvinsbränning.
Då, såsom jag nyss nämnde, ett fiifall lill §:n endast skulle föranleda oreda i afseende på upbördens redovisande, får jag för min del på det högsta afstyrka antagandet af §:n samt anhålla att densamma måtte, såsom aldeles öfverflödig, ur författnm uteslutas, enär det förstås af sig sjelft, att de afgifter, som den beskattande myndigheten debiterar, alltid skola utgå på sätt som upbördsförfattningen stadgar.
Ehuru alla de skäl, som de föreg:de talarne anfört, hafva uti Utsk. utgjort föremål för begrundande, har dock ingen af dess ledamöter reserverat sig mot Utsk:s beslut. R. o. Ad. torde häraf finna, att den lämpligaste tiden är den, som Utsk. föreslagit.
Hvad beträffar den af Hr Printzensköld senast omnämnda oreda och det trassel, som skulle upkomma, får jag fästa upmark - 94 Den 8 A ugu st i. samheten deruppå, att, då bränvinstillverkning-s-lagen tillåter att bränvinsbränning får ega rum från d. 15 Okt., måste upbörden, enär skatten skall erläggas i förskott, räknas från d. 1 Okt. i st. f. d. 1 Jan.
Skulle trassel upkomma i afseende å försäljningslagen, skulle förhållandet blifva enahanda i afseende på tillverknings-lagen.
Vidare ber jag Hrr:ne upmärksamma, att här icke är fråga om den hufvudsakliga upbörden, utan om upbörden af förskotts-afgifterne, hvilket gör att det blifver möjligt, att utsätta en annan tid, än den för allmänna upbörden bestämda.
Delta i allmänhet i afseende på Utsk:s gjorda tillstyrkande af höstmånaderne, såsom den lämpligaste tidpunkten för beräknandet af upbörden.
Beträffande den af Utsk. föreslagna tiden, nemi. d. 1 Okt. i stad och d. 1 Nov. på landet, anhåller jag att få med några ord derför redogöra.
Det är kändt, att flyttningstiden i stad är bestämd till 1 Okt.
Det vore således icke lämpligt att utsätta någon annan tid, ty, om man skulle antaga den 1 Jan., måste en person, som hyrer en lokal, hyra densamma först från d. 1 Okt. lill den 1 Okt. och sedan åter för 3:ne månader, utan att af dessa hafva någon nytta.
Härigenom förstördes en icke obetydlig del af den inkomst han kunde påräkna, hvilket åter skadar Stats-Verket och kommunen, sorn skulle hafva en större behållning af det högre arrende, han skulle kunna erlägga, om det ställdes beqvämt lill för honom.
Detta i afseende på stad.
Hvad åter landet angår, veta vi, alt flyttningstiden är från d. 24 Okt. till 1 Nov , och då personer, sorn åtaga sig krogrörelse, ofta varit tjenande eller också sjelfve behöfva tjenare för dylik rörelse, synes för dem den föreslagna tiden vara den lämpligaste; dock skulle jag tro, att d. 1 Jan. vore för dem lika beqväm som d. 1 Nov.
Om R. o. Ad. anser att §:n icke kan bifallas, utan att en förändring i densamma bör ega rum, anhåller jag, att, för den nytta det kan medföra och för den konseqvens i besluten, som jag önskar, tiden måtte bestämmas lika för både stad och land, samt dertill uträttas d. 1 Okt., emedan man på landet möjligen kan rätta sig derefter, hvaremot för stad hvarken d. 1 Nov. eller d. 1 Jan. kan bestämmas.
Jag tager mig friheten och lägga detta på hjertat.
Det förundrar mig att en Landshöfd. och en Advokat-Fiskal i Kammar-R:n hafva yttrat det utskylderna erläggas samt och synnerligen efter kalender-år.
De måtte hafva glömt upbörds-året, som varar från d.
1 Maj till den sista April, de måtte ej heller hafva erinrat sig bruks-året från d. 1 Nov. till d. sista Okt.
För sjelfva saken är det likgiltigt huru man räknar upbördsåret, ty, på sätt Frih.
Raab anmärkt, står det i 18:de §:n att afgifterna skola förskottsvis erläggas.
Om R. o. Ad. förkastar 18:de g:n, så är det en annan sak.
Men tänker man- sig ämnet i det sammanhang Utsk. gjort, är förslaget riktigt.
Utsk. har icke tagit upbörds-året i beräkning och nämner det icke heller, utan för - Den 8 Augusti. säljnings-året står i §:n, hvilket Utsk. föreslagit beräkna på det sätt, alt det skulle medföra beqvämlighet för dem, som med näringen sig befatta.
Om R. o. Ad. icke godkänner förslaget, synes mig trassel skola derigenom uppkomma.
Jag tillstyrker vördsamt alt §:n måtte bifallas.
Jag ber att få erinra, huruledes mitt förra yttrande började med ”för såvidt denna §:n afser, att äfven bestämma debiteringen af ifrågavar:de utskylder med beräkning från d. Irsta Nov. till d. Irsta Nov. å landet och från d.
Irsta Okt. till d. Irsta Okt. i stad, anser jag §:n vara oriktig, emedan det föranleder till trassel och oreda, då alla andra utskylder utgå efter kalender-år”.
Skulle så icke vara förhållandet, utan vederbörande upbördsmän debitera den delen af utskylderne, som belöpa sig för de 3 sista månaderna af kalender-året, och redovisa dem uti den allmänna redovisningen, som ingär till vederbörande embetsverk, anser jag det vara likgiltigt, huru man beräknar försäljningstiden för dem, som med försäljningen sig befatta.
Jag vilh blott så tillvida bestrida §:n, som man kan gifva henne den tolkning, alt afgifterne icke skola utgå och beräknas efter kalender-är.
Då en värd ledamot, som är K. KammarRrns President, har behagat till KammarRrns Advokat-Fiskal yttra sin förundran deröfver, att denne sednare skulle hafva glömt uppbörds-året, får jag, KammarRrns Advokat-Fiskal, å min sida till KammarRrns President yttra min förundran deröfver, alt han misstänker mig, att icke veta hvad ett kalender-år vill säga, samt att upbörds-året är det, under hvilket de för kalender-året beräknade utskylder skola inflyta, samt att vi ännu hafva ett annat år, redogörelseåret, som slutar den 3Irsta Aug.
Således hafva vi i afseende på Kronans utskylder 3:ne år, kalender-året, för hvilket utskylderne debiteras, upbörds-året, under hvilket de inflyta och slutligen redogörelse-året, då de skola redovisas.
Denna kunskap trodde jag KammarRrns President skulle anse mig ega efter en 20:årig förvaltning af Advokat-Fiskals-Embeiet Hr von Troil:
Den siste värde talaren har redan uplyst derom, att upbörds-året har afseende på den tid, inom hvilken de lill Kronan ingående inkomster skola inflyta, men, utan alt vilja ingå i denna kameralistiska strid, ber jag endast att få fästa upmärksamhet deruppå, att Utsk., såsom mig synes, på allt sätt och vis sökt försvåra upbörden för dem, som dermed hafva befattning, ty enl.
18:de §:n skall upbörden verkställas 5 gånger om året.
Först skall ^rdel af afgiften i förskott erläggas, och sedermera grdel minst 14 dagar före början af hvarje qvartal.
För min del tror jag det vara nödvändigt att i afseende på 18:de§;n göra den förändring, att den ifrågavarrde upbörden må verkställas endast 2:ne gånger om året, nemi. förskottsvis för hvarje halfår, hvarigenom ordning och reda åstadkommes.
För såvidt man upfattar ifrågavarrde § så, som jag erkänner mig hafva gjort, nemi. att med försäljnings-året äfven menas upbörds-året, anser jag att 96 Den 8 August upbörden af utskänknings-afgifterna bör beräknas efler kalenderåret.
Den som i stad och på landet erhållit utskänknings-rättighet. kan ganska val under första året i förskott, och 14 dagar före d. lista Jan., betala i stad afgifter för 3:ne månader och på landet 2:ne månader, samt sedermera följande år hvarje halfår, äfven i förskott, 14 dagar före d. lista Jan. och 14 dagar före den lista Juli.
Man invänder kanske och säger, att det af Utsk. gjorda förslaget blifvit framställt för att åt dem, som erhållit utminuterings- och utskänknings-rättighet, bereda lindring uli utskyldernas erläggande.
Jag tror visserligen att man äfven bölse på deras fördel, men om de vid hvarje halft år få förskottsvis erlägga sina afgifter, anser jag dem hafva erhållit allt hvad de kunna begära, Jag anhåller att 15:de §:n må ulgå.
Raabi Innan R. o. Ad. beslutar i denna fråga, vill jag fästa upmärksamhet deruppå, att jag icke inser huru R. o. Ad. skall genom det af Hr von Troil gjorda förslag undvika det trassel, som förmenas upkomma derigenom, att Ståndet bifaller §:n.
Hr von Troil säger, att det går an, att på det sätt förfara, att, när en utskänknings-rättighet meddelas i stad, betalas 3 månaders afgifter i förskott, och pä landet 2 månaders, samt, när man sedermera inkommer på det följande året, erlägges afgifterua för hvarje halfår.
Nu har Utsk. uti J Side §:u föreslagit, att en viss del af summan skall erläggas prenumerationsvis och någon längre tid förr än rörelsen börjar, på det att aukloriteterna skola vara säkra på, att den, som emottager rörelsen, verkligen skall kunna afgiften betala.
Om en sådan grundsats antages, hvilken, för såvidt man icke vill gå in på borgens-systemet, är riktig, blifver det ju ett trassel, större än allt annat, alt då börja beräkna huru stor del han skall betala för 2 eller 3 månader etc.
Jag ber IIrr;ue upmärksamma, att det leder lill större oreda, än som kan ifrågakomma, om Utsk:s förslag bifalles.
Då ingen yrkat att sammanföra tiden till 1 Okt. för både stad och land, anhåller jag om bifall till §:n sådan den af Utsk. är föreslagen.
Man bar sagt, att meningen med bestämmandet af försäljnings-året i denna §:n ieke skulle innebära någonting annat, än att utsätta tiden, då kontraktet med köparen skulle taga sin början.
Jag kan icke finna hvarföre ett sådant stadgande behöfver uti Författmn intagas, ty då det är i Författn:ne på förhand bestämdt, på hvilka lider upgifterne till sockennämnderne, Taxerings- och Pröfnings-kommitéerna skola inlemnas, torde väl kontrakten för lämplig tid kunna upgöras af de auktoriteter, som ega att meddela utskänknings-rättigheteii.
Utaf de tvenne slags försäljningsrättigheter, som ifrågavar:d& förslag omförmäler, fanns åtminstone förut den ena för sig sjelf serskildt nemi. krogrättigheten på landet och i staden.
För denna rättighets utöfvande-erlade krögaren, Den 8 Augusti. krögaren, säväl på landet som i staden, icke allenast bevillning, utan också en serskild afgift, som svarar ungefärligen emot den, som nu skall erläggas, nemi. bränvinsminutering-afgiften, hvilken utgick och debiterades i samma ordning, som de vanliga kronoutskylderne.
Hittills har jag icke hört att några olägenheter till följe deraf upstått för de försäljning-s-berättigade.
Då nu så förhåller sig och jag icke kan föreställa mig, att olägenheter hädanefter skola upkomma för de försäljande, äfven om afgifterna blifva mångfalldigt större, kan jag icke finna något giltigt skäl, hvarföre man skulle uti Förordn:n inlägga något stadgande, som syftar att bestämma frän hvilken månad försäljnings-året skall börja, ty det faller af sig sjelft, att, då Förordmn bestämmer, att man skall betala så och så mycket, vare sig för månad eller år, kommer afgiften att, på sätt upbördslagarne stadga, debiteras för den del af året, som man rättigheten utöfvat, samt upbäras i sammanhang med årets kronoutskylder; med ett ord, det kommer att tillgå på samma sätt som nu: och då, såsom jag förut nämnt, inga olägenheter, alltsedan krogrättigheter i Sverige blifvit meddelade, upstått derigenom, att afgifterna debiterats på samma gång som kronoutskylderne, kan jag icke inse hvarföre man, genom §:ns antagande, härutinnan skulle åtstadkomma en förändring, när sådant icke är af behofvet påkalladt.
Jag instämmer således med dem, som önska att §:n måtte utgå, samt vill derjemte intyga sannipgen af hvad Ilr von Troil yttrat i afseende på det oerhörda besvär, som, ulan ersättning, påbördas upbördsmännen.
Det härigenom för dem upkomna besvär skalle jag för min del vilja lyfta från dem, eller också, om det skulle befinnas oundgängligt nödvändigt, må de derför få en belöning, så att de med nöje och drift sina skyldigheter fullgöra, ty jag bar erfarenhet deraf, huruledes Kronans rätt ofta på ett kännbart sätt fått stå tillbaka, derföre att man pålagt kronobetjeningen de besvärligaste göromål, utan att derför tillägga deni en enda skilling i ersättning.
Visserligen hafva några talare ändrat det af dem först framställda yrkande att försäljnings-året skulle räknas från d. 1 Jan., samt i stället anhållit att §:n måtte utgå, men ännu återstår en talare, som ännu icke frångått sin mening att försäljnings-året skulle beräknas från d. 1 Jan.
Huru orimligt det vore, att uti en Författn. bestämma någonting dylikt, vill jag visa genom upläsande endast af ett par rader af 13:de §:n, sådan den af R. o. Ad. häromdagen antogs.
Det heter uti densamma: ”Vill någon väcka fråga, att annan utskänkning, än den, som kan gästgifveri tillkomma, må i socken å landet få idkas; gore derom framställning hos socknenämndens ordförande före utgången af Mars det år, då försäljningen skall börjas”.
Om det nu uti en efterföljande § skall heta, att försäljnings-året börjar d. 1 Jan., hemställer jäg till Eder, Mine Hrr, huru det skall komma att hänga ihop, att försäljnings-året skall börja nyssnämnde tid 10 H. 7 98 Den 8 Augus ti. och att samma år vederbörlig anmälan skall ske ”före utgången af Mars det år”, märk val, ”då försäljningen skall börja”.
Detta lärer icke kunna rimma sig.
Jag har förut varnat R. o. Ad. för dylika emot Utsk:s förslag fattade beslut, samt anhåller, att Ståndet icke ville ”stante pede” afgöra frågan, utan återremittera densamma lill Utsk.
Alt återigen taga bort hela §:n har också sina betänkligheter.
Om Utsk. icke hade föreslagit någon viss tid, då försäljnings-året skulle börja, då är jag säker på, att Utsk. — och det med rätta — erhållit många anmärkmr deröfver, alt Utsk. icke bestämt en lika tid för hela landet.
Visserligen går det an, alt taga bort §:n, men jag hemtäller huruvida det är lämpligt, att i •den ena socken försäljningen börjar d. 1 Aug., uti den andra d. 1 Okt. och i den tredje d. 1 Nov. o. s. v. Enl. min tanka skulle sådant leda till vida mera trassel, än det, som man förebrått Utsk. hafva föranledt genom sitt förslag.
Hr von Troil: 1 anledn. af Frih.
Raabs sista yttrande får jag tillkännagifva, att jag, i likhet med de talare, hvilka uti denna fråga äro med mig liktänkande, anhållit alt §:n måtte ur Förfaltmn utgå.
Raab yttrat till försvar för §:n, får jag erinra derom, ^tt, enl, nu gällande Förfaltn., eger K:s Befh:de att utdela krogrättigheter, på landet, samt bestämma, under hvilken tid på året sådant bör ega rum, allt under förutsättning, att den, som rättigheten erhållit, skall utskylderna erlägga från den dag, då han på grund af K:s Befh:des kraftegande beslut eger att börja sin rörelse.
Har nu så kunnat ske hittills utan olägenheter i afseende å ulskylderne, kan jag icke inse, hvarföre det icke hädanefter äfven kan så förfara, utan att olägenheter upstå.
Vidare veta vi, att den, som, enl. nu gällande Författn., hvilken med detta år kommer alt uphöra, vid mantalsskrifningen icke anmält sig till rättigheten att bränna bränvin, likväl erhållit tillåtelse, att efter denna tid hos K:s Befh:de anmäla sig dertill, samt sådan rättighet bekommit, på det vilkor, att han betalar den i Författnm stadgade bränvinsbrännings-afgift från och med den dag, då den honom meddelade tiilstånds-resolution tillåter honom att bränna.
Jag har heller icke hört, att detta stadgande medfört någon olägenhet.
Om således vederbörande myndigheter tillåtas alt bestämma, hvilken tid på året, som helst, bränningsrättigheten skall taga sin början, utesluter det icke möjligheten och lämpligheten af att debitera utskylderna per kalender-år, hvarigenom de komma att upbäras på enahanda sätt, som öfrige kronoutskylder.
Jag förblifver vid den. åsigt, att inga olägenheter hädanefter mer än hittills komma att upstå, äfvensom att den af R. o. Ad. antagna redaktionen af 13:de §:n icke är af beskaffenhet att i någon mån lägga hinder i vägen för det beslut jag, och flere med mig, tillstyrkt.
Den 8 Augusti. 99 Hr von Hartmansdorff:
Jag vill blott anhålla, att Frih.
Raab icke måtte längre försvara denna §; ty, efter all anledning, hafva våra motståndare redan under hand upgjort huru denna och efterföljande §§ skola afgöras.
Jag önskar blott det öfverenskommelsen måtte vara så fullständig, att icke olika beslut fattas i detta Stånd och i de öfriga.
För oss, sorn äro af olika mening och som anse §:n vara riktig, återstår icke annat, än, om ock fruktlöst, varna Ståndet för de misstag, hvilka kunna efter vår tanka komma att begås.
I väsentligare punkter skall jag ej vara så eftergifvande, som i denna fråga; och jag hoppas att Frih.
Raab icke heller Idifver det.
Propos. till bifall å förevande § blef härefter framställd och besvarad med starka Nej, jemte några Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o.
Ad. behagade afslå densamma, samt, efter det svaren härvid utfallit med starka
Ja och ett eller annat
Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. § 16.
Jag hemställer om icke R. o.
Ad. skulle vilja förut afgöra den I7:de §:n, emedan det är af mycken vigt, att först hafva bestämt, huru stor skatt en kanna bränvin vid minuthandel och utskänkning skall draga.
Jag hemställer till R, o. Ad. samt Hr Braunerhjelm, huruvida icke det vore bäst, att i ett sammanhang först diskutera både 16:de och 17:de §§:na och derefter fatta beslut öfver hvardera §:n för sig.
Jag anhåller vördsamt om propos. härpå.
Hr von Hartmansdorff Jag hemställer till Frih.
Raab, att han icke måtte sätta sig emot, att man börjar med den sista §:n, om äfven det skulle begäras.
Det kan förmodligen icke förmenas någon ledamot, att, om än början sker med den 17:de §:n, hvilket jag icke vill bestrida, anföra de skäl, som äro tillämplige på andra jemförliga §§, för att försvara eller genomdrifva den förevar:de.