Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förmodar att detta s. k. system kommer att såsom ett apendix medfölja anbudet af minorna, och torde, om någon upplåtelse deraf ifrågakommer, äfven systemet böra uttryckligen nämnas.
Skulle det komma i fråga att ordna ett försvar mot en anryckande fiende och stänga inloppen till våra hamnar, må man icke förkasta något, som kan göra fienden skada, och, säga hvad man vill om det förslag, som blifvit af Ofverste Hagelstam framlagdt, så är det dock framgånget ur ett fosterländskt sinne och ur ett hjerta, som ännu klappar varmt för fäderneslandet.
Man må äfven se till att man icke förkastar en nyttig uppfinning, som är inhemsk, och sedan med ökade kostnader och kanske blott ofullkomligt kan ersätta den med något främmande.
Jag önskar derföre att Utsk:t må taga i noga öfvervägande vigten af denna uppfinning, om hvilken det af den derför nedsatta komité med lätthet bör kunna vinna nödiga upplysningar.
Då den värde motionären begärt ordet, för att förekomma att man skulle missförstå hans framställning, anser jag mig skyldig förklara, att jag är öfvertygad om att hans framställning härflutit af de renaste afsigter för fosterlandets bästa, utan att uppfinnarens person för honom betydt något, men att mitt anförande under gårdagens plenum fick en personlig anstrykning, derföre att jag fann mig nödgad att bemöta det, såsom han sjelf sedan medgaf, något för skarpa klandret emot ledamöterna i den komité, som blifvit af K.
M. nedsatt för att, ang:de il'rågav:de minor, afgifva underd. utlåtande.
Då motionen blifvit begärd på bordet, ansåg jag mig icke behöfva med någon utförlighet uttala mitt omdöme öfver sjelfva saken, men jag yttrade dock min tanke att dessa minor kunna vara af mycken nytta vid fosterlandets försvar, och ber, då remiss af motionen nu skall ske, endast att få tillägga att jag ingalunda förbiser vigten af ett dylikt försvarsmedel, men endast anser frågan om belöning för uppfinnaren vara för tidigt väckt, då ännu icke hans invention hunnit blifva tillräckligt pröfvad.
Till en början får jag betyga min högaktning och tacksamhet lör Hr Krigs-Ministern, som genom sitt anförande visat att han icke hyser denna slags jalousie de métier, som är så vanlig hos Hrr militärer, ehuru, enligt hvad jag hört sägas, flere, om icke de flesta, af nyare tidens stora uppfinningar inom krigskonsten skola vara gjorda af män utom facket, och det vill derföre synas, som det icke skulle vara skäl att med förakt se ned på hvarje ny uppfinning, derföre att den icke är gjord af en general eller amiral.
I anledning af hvad Gr. von Platen yttrat om det allt för skarpa klander, som jag skulle hafva framkastat mot den komité, som varit nedsatt för att anställa försök med och afgifva Den 24 November.
323 utlåtande öfver undervattensminorna, tager jag mig friheten upprepa, hvad jag redan i går nämnde, att denna komilé tillsattes för mera än ett halft år sedan, och jag tillägger, hvad som sedermera kommit till min kunskap, att försöket med de Nobelska minorna gjordes redan den 2 eller 3 Augusti, hvarför det synes mig att uti en så vigtig och skyndsamhet fordrande fråga, som denna, komiiéen under de 4 månader, som sedan dess förflutit, borde hafva haft tillräcklig tid att lalla sitt utlåtande.
Att min motion icke kunnat hafva till ändamål att förskaffa pension för Hr Nobel, synes hafva bort för Hr Gr:n blifva klart deraf, att jag, såsom anledning till dess väckande, åberopade Danska Konungens död och de derigenom uppkomna hotande politiska förvecklingarne, hvilka väl svårligen skulle kunna åberopas till stöd för pensions beviljande åt Hr Nobel.
Med anledning af Hr af Kléens svar på mitt förra yttrande, får jag förklara att jag för honom personligen hyser den största högaktning, och att det ingalunda kunnat vara min mening att klandra honom för de misstag, som vid Waxholms fästnings anläggning blifvit gjorda, helst det är mig noggrann! bekant att Waxholms fästningsbyggnad började långt innan Hr af Kléen mottog ledningen af vårt fortifikationsväsende, men jag sade blott att jag lika litet för honom, som för någon annan, kunde hysa det uteslutande förtroende, att jag, utan någon pröfning, skulle vilja låta honom verkställa allt hvad han ansåg nyttigt, utan att de förslag, som af andra sakkunniga personer uppgjordes, äfven toges i betraktande.
Jag framställde äfven till Hr af Kléen en begäran om åtskilliga upplysningar, som han likväl icke lemnat.
Jag har visserligen icke rätt att fordra dessa upplysningar, men jag trodde att Hr af Kléen skulle vara villig att genom deras meddelande skingra de farhågor, som finnas hos mig och — jag är öfvertvgad derom — äfven hos andra ledamöter af detta Stånd.
Jag upprepar derföre ännu en gång min begäran, att Hr af Kléen ville tillkännagifva sin åsigt om Bullarholms-sundets bredd och djup, samt upplysa om några åtgärder äro föreslagna eller vidtagna för dess försvar.
De försänkningar, som i flera sund äro gjorda med kullerstenar, hvilka snart uti vattnet blifva hala som ålar, ingifva mig ej mycken trygghet, enär de synas vara ganska lätta att undanrödja, och det är derföre jag skulle önska att man icke vore så motvillig att förstärka dem med undervattensminor.
Man har invändt att dessa minor kunna uppfiskas.
Härvid får jag dock till en början anmärka att ett sådant fiske är föga inbringande, men deremot ganska äfventyrligt för fiskarens både lif och egendom, ty låt vara att man fiskar upp 5, 10, ja t. o. m. 20 af dessa minor, så vore hela förlusten för den, som utlagt minorna, omkring 1,000 rdr b:ko, men om den 21:sta har åsyftad verkan, är ändamålet vunnet; och äfven om de icke fullt motsvarade sitt ändamål, så skulle den på dem nedlagda kostnaden dock, i jemförelse med andra försvarsmedel, vara så ringa, att den mer än fullt ersattes af den ökade trygg - 324 Den 24 November. het, de ingåfvo hufvudstadens innevånare, och den fruktan, de ingåfvo fienden.
I)å jag befarar att jag icke lyckats göra mig rätt förstådd af den värde motionären, får jag, för att försvara koniitéen, ännu en gång upptaga K. o. o. Ad:s tid.
Jag måste då upprepa att skälet, hvarföre någon rapport ännu icke blifvit af komiterade afgifven, är det, att då dessa minor äro tillverkade af metall, måste man utröna huruvida deras kraft minskas eller alldeles förloras, om de en längre tid ligga i vatten.
För detta prof måste den värde motionären medge att 4 månader icke är någon synnerlig lång tid.
Man har sett sig nödsakad att med tillräcklig säkerhet utröna detta förhållande, emedan man känner att liera af de minor, som efter Hyska kriget uppfiskades, blott derför att de en tid legat i vattnet, voro alldeles obrukbara.
Jag är öfvertygad att den värde ledamoten nu skall finna, att då komitéen dr angelägen att icke yttra sig till fördel lör något, som icke är försökt, och enär han säkert anser det än vigtigare att vi icke bygga vårt försvar på något, som i farans stund befinnes odugligt, än att komitéens rapport hastigt inkommer, vid hvilket sednare äfven jag fäster stor vigt, — jag är öfvertygad, säger jag, att vid detta förhållande den värde motionären skall fullkomligt billiga komitéens dröjsmål att afgifva sitt utlåtande.
Hr Reuterskjöld: Af Hr Cederschjölds yttrande tycker jag mig hafva funnit, att han anser, det Fortifikations-generalen skulle söka motverka användandet af undervattensminor.
Jag anser mig derföre skyldig tillkännagifva, att i de förslag, som blifvit af Fortifikations-generalen till K.
M. ingifna, föreslås till användande äfven detta försvarsmedel.
Hvad vidkommer de af motionären äskade upplysningarne, tror jag det vara väl mycket begärdt att befälhafvaren för fortifikations-korpsen skall på stående fot vara färdig att besvara förfrågningar ang:de bredd och djup af sunden i Stockholms skärgård, så mycket mera som det icke egentligen synes ligga inom hans fack, enär man af honom icke kan fordra upplysningar om andra sund än de, som äro segelbara och böra befästas.
I afseende å de af Hr Cederschjöld framställda frågor, kan jag icke meddela några upplysningar om Bullarbolms-sundets bredd och djup; men ett fartyg, som gått igenom Bullarholms-sundet, måste sedermera passera en försänkning, som bestrykes af fästningens kanoner, så att detta sund kan jag ingalunda anse vara fästningens svagaste sida.
Medan jag har ordet, får jag bedja Hr Gr. o. Landtm, vara af den godbeten att tillåta mig säga några ord, som nu mera egentligen ligga utom ämnet.
Jag vill icke inlåta mig pä någon diskussion om den K.
Proposm, men jag kan icke afhålla mig Den 24 November. 325 från att förklara att, ehuru det är en oneklig sanning att, i synnerhet genom de frisinnade åsigter, som följts af Hr FinansMinistern, och genom den talang, hvarmed han förstått genomdrifva dem, Sverige nu mera än förr göder sina åkrar, så måste man dock erkänna att vårt försvar blifvit till en viss del försummadt.
Ansvaret för detta har Finans-Ministern kastat på representationen, och sannt är att representationen till en stor del bär skulden derför, men icke ensam, ty Krigs-ministéren har aldrig med den kraft, som vederbort, sökt genomdrifva hvad som verkligen erfordrats för det nödvändigaste af vårt försvar.
Vi böra vara tacksamma att de fredliga axen ännu knyta sitt guld på våra åkrar, men vi böra derföre ej h. o. h. glömma att dessa ax böra skyddas mot stormen, och när den kommer, det vet Gud allena.
Hr Cederscjhjöld:
Jag anser mig vara skyldig Gr. von Platen att erkänna, det han öfvertygat mig att ingen försummelse ligger komitéens ledamöter till last.
Hvad angår Bullarholms-sundets bredd och djup, hade jag önskat att derom få höra Fortifikations-generalens åsigt, emedan jag har anledning tro att han icke har samma föreställning om detta inlopp, som Ofverste Hagelstam, hvilken för mig uppgifvit att nyssnämnda sund vöre omkring 20 fot djupt och 400 fot bredt, samt således kunde passeras af ganska stora skärgårdsfartyg.
Ar nu detta verkligen förhållandet, hvarom jag hoppas att Stats-Utsk:t måtte förskaffa sig visshet, så måste det vara oeftergifligen nödvändigt att man vidtager någon ändamålsenlig åtgärd att försvara äfven detta sund.
Innan min motion remitteras till Stats-Utsk:t, anhåller jag endast att ytterligare få fästa dess uppmärksamhet derpå, att jag icke lägger någon vigt dervid att det blir Hr Nobels minor, som komma att användas, utan är det, i fall några andra skulle befinnas ändamålsenligare, tvärtom min önskan att staten i stället måtte tillvinna sig rättighet att använda deni Min afsigt är således endast att tillräckliga medel måtte beviljas, för att man må kunna med undervattensminor, såsom det på en gång billigaste, hastigast anskaffade och lämpligaste försvarsmedel, skydda inloppen till hufvudstaden och skärgården.
Ehuru det hemlighetssystem, som fordom strängt iakttogs med afseende på fästningar, numera, åtminstone til! en del, är bortlagdt, så kan jag likväl icke efterkomma Hr Cederschjölds uppmaning att här offentligen uppgifva djup och bredd på de Waxholm omgifvande sunden och beskaffenheten af de der gjorda försänkningar.
För öfrigt är jag långt ifrån att förkasta undervatteiisminor, och har gjort på dem vederbörligt afseende såsom ett hjelpmedel i försvaret, men det vore ett rent oförnuft att derpå grunda något vidare. 326 Den 25 November.
Öfverläggningen förklarades härefter slutad och motionen, jemte yttranderne, remitterades till Stats-Utsk:t.
Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 23 dennes bordlagde Mern.
N:o 88, ang:de verkställda omröstningar i Förstärkt Lag-Utsk., i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut ang:de åtskilliga lagfrågor.
Sedan ett prot.-utdrag för dagens plenum justerats, åtskiljdes R. o.
Ad. kl. ^ 3 e. m.
Ousdageu den 25 November 1863.
Plenum kl. J2 e. m.
Justerades ett prot.-utdrag för den 24 dennes.
Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelse-förslag: N:o 182, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; N:o 183, med förslag till lag för enskilde banker med rätt att utgifva egna banksedlar; och N:o 184, med förslag till lag om enskilda banker utan rätt att utgifva egna banksedlar.
Vidare upplästes och godkändes följande, från Exped.-Utsk:t inkomne förslag till §§ i riksdagsbeslutet, nemi.:
N:o 15, ang:de ytterligare af R.
St:r beslutade och af K.
M. fastställda förändringar i Grundlagarne; N:o 16, ang:de K.
M:s till nästa riksdag hvilaude förslag till ny Riksdags-Ordning; Den 25 November. 327 N:o 17, ang:de till nästa riksdag hvilande Grundlagsändringsförslag; N:o 18, ang:de utarbetande af förslag till ny lag rörande vattenrätten; N:o 19, om upphörande af den s. k.
Näs kungsgårdshjelp; N:o 20, ang:de förändrade grunder för mjöl- och sågqvarnars beskattning; N:o 21, ang:de ny författning rörande mantalspenningarne; N:o 22, ang:de förändring af föreskrifterna rörande ogift qvinnas myndighet; N:o 23, ang:de ny författning rörande allmänt kyrkomöte; N:o 24, ang:de förändrade föreskrifter i afseende å viikoren för mjöl- och sågqvarnars anläggande m. m.; N:o 25, ang:de bestämmande af viss tid för doms arkun nande i Rådstufvurätt; och N:o 26, ang:de åtgärder för tillvägabringande af ett för de tre Skandinaviska rikena gemensamt mått-, mål-, vigt- och myntsystem m. m.
Hr von Franckens, August, den 24 dennes bordlagde motion, N:o 277, ang:de anvisande af ett särskildt anslag för anskaffande af bepansrade fartyg.
Då jag fruktar att min motion hos R.
St:r icke skall röna det bifall, jag skulle önska, i synnerhet som jag funnit, att då det är fråga om vår örlogsmarin, den största likgiltighet förefinnes, så mycket förunderligare, som vårt land eger att uppvisa matroser, jemförliga med alla nationers i verlden, och olficerarne täfla med, om icke äro öfverlägsna andra nationers sjöofficerare i bildning, har jag begärt ordet för att påpeka det vigtigaste af min motion.
Om vi nemi. inom två år skulle råka i krig — en tid, inom hvilken man skulle kunna bygga ett pansarfartyg — ega vi blott ett enda fartyg att öfverföra våra trupper till främmande land, och under tiden kan en enda monitor göra omätliga skador på vårt eget land, utan att vi kunna hindra det.
När man för öfrigt betänker hvad Krigsministern i förra plenum yttrade i afseende på utrustandet af en armé, måtte väl en summa af en million ej vara en så oerhörd stor summa.
Som jag ej kan hoppas att mina ord kunna hafva någon betydelse vid detta tillfälle, alldenstund jag såsom sjöman aldrig tillhört flottan, vore önskligt, om någon af Hrr Sjöofficerare ville sig yttra i frågan.
Hr Lilliehöök, Ifertil:
Då en ledamot af R. o. Ad. yttrat den önskan, att någon, som tillhörde sjövapnet, skulle yttra sig rörande ifrågav:de motion, får jag förklara att jag för min del anser motionen hafva stora skäl för sig.
Så länge vi ej ega några pansarfartyg att skydda våra kuster, stå vi redlösa, om S28 Den 25 November. en fiende med sådana fartyg anfaller oss; och det vore derföre särdeles välbetänkt att så fort som möjligt söka förskaffa sig pansarfartyg.
I motionen omnämnes att sådana fartyg, som behötvas, redan förefinnas färdiga att köpa i utlandet, och man kunde då vid den tid, de blifva behöfliga, hafva dem i ordning.
Jag får derföre tillstyrka motionen och hoppas att
Stats* Utsk:t tager dess innehåll i noga öfvervägande, så mycket heldre som den ifrågasatta summan endast skulle utgifvas såsom förskott af Riksg.-Kont., för hvad som inflyter genom försäljning af Nya Varfvet i Göteborg.
Någon värdering deraf är visserligen icke gjord ännu, men jag tror att köpesumman icke kommer att understiga en million.
Stationen är anlagd för medel, som beviljats flottan, utan något särskildt anslag, och då torde det väl vara lämpligt att de medel, som genom en sådan försäljning uppkomma, användas för sjövapnets egna behof.
Ehuru-jag underingen kategori kan tillhöra sjövapnet, vill jag icke dölja min öfvertygelse i denna fråga.
Jag får till alla delar önska framgång åt motionen.
Mot densamma har jag icke hört framkastas någon annan anmärkning, än att initiativet ej kommit från regeringen.
Men då vid gårdagens öfverläggning Jfr Sjö-Ministern förklarade, att i dessa nu begärda 3 millioner ej kunde inbegripas medel för flottans materiel och nybyggnad, och då härtill kommer att regeringen redan erhållit anslag till så beskaffade vapen, hvarom här är fråga (hvilket antyder att regeringen gillar det system för vårt sjöförsvar, som beror af monitorer), kan jag icke föreställa mig att något stötande mot regeringen ligger deri att enskild motionär påyrkar att den inkomst, som tillfaller staten genom försäljning af Nya Varfvet i Göteborg, användes på detta sätt.
Då jag inom Stats-Utsk:t blir i tillfälle att yttra mig om denna motion, skulle jag nu kunna iakttaga tystnad; men jag får dock erinra R. o. Ad. derom, att, då frågan om Nya Varfvets försäljande förevar här på Riddarhuset, jag väckte förslag, att den summa, som erhölls genom en sådan försäljning, skulle ställas till K.
Sjö-Ministern, hvilken då var närv:de, förklarade sig ej hafva något emot att R. o. Ad. fattade ett sådant beslut, hvadan det är gifvet att han icke motsätter sig innehållet af denna motion.
Jag har velat yttra detta, på det att man icke inom StatsUtsk:t må, såsom skäl för afslag å motionen, anföra att den innebure ett misstroende-votum mot regeringen.
• Gr.
Bland tillgångar, som motionären anser kunna användas för det af honom ifrågasatta inköpet af pansarfartyg, nämner han köpeskillingen vid en blifvande försäljning af Nya Varfvet i Göteborg.
Sjelfva framställ - Den 25 November* 329 ningen går dock ut pä ett ovilkorligt anslag af en million att af Riksg.-Kont. utbetalas.
Om nu försäljningen af Nya Varfvet ej skulle inbringa mer än en obetydlig del af ofvannämnde belopp, skulle återstoden då utgå af Riksg.-Kont:ts medel, eller hvar skola de tagas?
Man har vidare sagt att pansarfartyg i England skulle vara att nu genast få köpa.
Det är möjligt att så äfven är förhållandet, men deremot är det osäkert, huruvida de passa för vårt sjöförsvar och om de äro ändamålsenliga i vår skärgård.
Hr von Francken, August:
Den summa af en million, hvarom här är fråga, behöfver icke ovilkorligen användas, utan blott finnas till hands för K. M., i händelse af behof.
Hvad beträffar försäljningen af Nya Varfvet, så skulle staten derigenom få en ersättning för den million, sorn utgifvits, synnerligast som det ej kan vara tvifvelaktigt att icke flottan är rätta egaren till Nya Varfvet.
Jag anhåller att denna diskussion måtte komma Utsk:t till del.
, remitterades motionen, jemte yttranderne, till Stats-Utsk:t.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlåt, och Mern.:
N:o 237, i ani. af väckt motion om anslag till en remonteringsfond för Smålands hussar-reg:te; N:o 238, i ani. af erhållen återremiss å Stats-Utsk:ts Mern.
N:o 234, ang:de den upprättade riksstaten.
Sedan ett prot.-utdrag för dagens plenum justefats, åtskiljdes R. o. Ad. kl. i 3 e. m.
In fidem, 0. Brakel. 330 Den 26 No t em ber.
Thorsdageu den 26 November 1863.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 237, i ani. af väckt motion om anslag till en remonteringsfond för Smålands hussar-reg:te.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 25 dennes bordlagde Mern.
N:o 238, i ani. af erhåiren återremiss å Stats-Utsk:ts Mern.
N:o 239, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. om anvisande af ett särskildt kreditiv till betäckande af kostnaderne för ett fullständigare ordnande af försvarsverket; N:o 240, ang:de beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv; samt Exped.-Utsk:ts Mern.
N:o 15, med förslag till sammanjemkning och voter:s-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande skrifvelseförslaget N:o 169, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 7 e. m.
Den 27 November. 331 Fredagen den 27 November 1863.
Justerades ett prot.-utdrag för den 26 dennes.
Föredrogs Stats-Utsk:ts den 26 dennes på bordet lagde Utlåt.
Propos. om anvisande af ett särskildt kreditiv till betäckande af kostnaderne för ett fullständigare ordnande af försvarsverket.
Gr. af Ugglas, Ludvig: Stats-Utsk:t har tillstyrkt bifall till K.
Propos., utan att rörande behofven och anslagets tillräcklighet meddela någon af de upplysningar, hvarom jag vid remissen framställde begäran.
Skyndsamhet synes mera hafva gällt än vigten af en allvarlig och mogen pröfning, en pröfning, hvilken, jag medgifver det gerna, icke var lätt att verkställa.
Vid sådant förhållande anser jag mig icke kunna framställa något yrkande.
Fortfarande hyser jag dock, och måste allvarligen uttala, den öfvertygelse, att, om den eventualitet inträder, hvilken denna Propos. afser, det skall visa sig att den begärda summan varit föga tillräcklig för de förberedelser, hvilka varit af behof att göra.
De upplysningar, Hr Krigs-Ministern vid remissen lemnade, hafva mera stärkt än försvagat denna min öfvertygelse, ehuru af hans yttrande syntes framstå att anslaget, hufvudsakligen åtminstone, för landtförsvaret är afsedt.
Hvad åter flottan angår, gläder det mig att hafva förnummit att densamma befinner sig i bättre skick än man förut haft skäl anse.
Hr Sjö-Ministern har nemi. förklarat att intet ytterligare anslag behöfves för att bringa dess nuv:de materiel i verksamhet.
Detta yttrande är något dunkelt; men, enligt mitt förmenande, kan af detsamma ingen annan förnuftsenlig slutsats dragas än den, att denna flotta, till större eller mindre del, skall verksamt uti striden kunna deltaga.
Jag hoppas att så må vara och att således den farhåga jag uttalade — hvilken farhåga Hr Sjö-Ministern, troligen af detta skäl, icke ens fann löna mödan att beröra — är ogrundad.
Visserligen tilläde Hr Sjö-Ministern att, om några kraftigare och skyndsammare åtgärder åsyftades, detta blefve en annan fråga, åt hvilken i så fall representationen egde att egna uppmärksamhet och anslå medel.
Men då Hr 332 Den 27 November.
Sjö-Ministern icke fann skäl att sjelf påkalla några sådana åtgärder, synes derutaf klart att han för sin del icke länn deni behöfliga.
Vid dylikt förhållande och efter sådana yttranden har den enskilde representanten svårt att något tillgöra.
DepitsChefen är ansvarig lör sitt I)ep:t inför Konungen, inför representationen och nationen, och han vet väl, att om, till följd af allt för stor brist på förutseende hos honom, någon olycka, att ej säga skam, tillfogades landet, detta ansvar allvarligen komme att utkräfvas.
Då han nu åtager sig detta ansvar, är naturligt att äfven ledningen måste åt honom öfverlemnas.
Åtminstone hvarken kan eller bör, jag upprepar det, den enskilde representanten deruti ingripa.
Då jag således icke anser mig kunna ifrågasätta någon ändring uti det beslut, oss föreligger, anhåller jag endast att hvad jag nu yttrat må få, såsom min reservation emot detsamma, uti protokollet blifva intaget.
Efter härmed slutad öfverläggning, och uppå framställd propos. , biföll R. o. Ad, Stats-Utsk:ts ifråga vide Utlåt.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utskits den 26 dennes bordlagde Meni.
N:o 240. an* gide beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv. Föredrogs Exped.-Utskits den 26 dennes bordlagde Mern.
N:o 15, med förslag till sammanjemkning och voteris-propos. i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande skrifvelseförslaget N;o 169, angide regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel.
Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: R. o.
Ad. har alltid och med skäl visat stor obenägenhet att ingå på inbjudningar om förändringar i redan fattade beslut.
Då jag, det oaktadt, nu vågar framställa förslag till en dylik förändring, sker detta med tvekan; men undantag från en regel kunna inträffa, och jag tror att här ett sådant fall eger rum, I sjelfva hufvudfrågan blef, genom förstärkta Stats-Utskits beslut, till förbättring af komministrars med Ceres löner, anvisadt ett s. k. reservationsanslag af 30,000 rdr.
Då genom detta beslut icke blef bestämdt, om dermed menades ett anslag för en gång, eller ett årligt anslag af nämnde summa, ty bägge kunna under beslutet innefattas, hade en ytterligare pröfning bort ske, enligt min tanke på det sätt, att frågan, efter framställning från Stats-Utskit, undergått vidare handläggning inom Stånden, dervid, i fall två Stånd stannat mot två, det slutliga afgörandet ålegat förstärkt Utsk.