Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulden betala, då den är till betalning förfallen, eller ock måste han vara underkastad det villkor för anstånd med betalningen och befrielse från Lagsökning emedlertid, under hvilket Borgenären till en sådan befrielse samtycker.
Bygdt på denna grund, den samma, på hvilken Disconternas rättighet till Öfverränta sig stödjer, skall Banco-Utskottets Betänkande, då det ovärdigt bedömmes, säkerligen uthärda de deremot gjorda Anmärkningar, och som jag förmodar, vinna Ridderskapets och Adelns bifall.
En värd Ledamot, Herr Grefve Spens, C. G., har redan för sin del godkändt Betänkandet , då detsamma första gången föredrogs.
Hans då afgifne grundeliga Anförande, anhåller jag måtte varda, uppläst, för att i sammanhang med Banco-Utskottets Utlåtande öfver Friherre Cederströms då i samma Ämne gjorde Anmärkning, nu komma under pröfning.
Då BanCo-Utskottets förnämsta syftemål borde vara, att icke tillstyrka sådana preliminaira Beslut, hvarmedelst Riksens
Ständer möjligt-vis i förhand skulle lagt hinder för Hufvud-frågans fria Den 2 Felruarii: 85 Behandling, så blef det icke möjligt att, med bibehållande af en Provisorisk Reglering, utsträcka åtgärderne å Banquens sida längre, än hvartill den sorn Fordrings-ägare kunde agera.
Enär sålunda å ena sidan, man ingalunda borde drifva Discont-Directionerne, att, mot deras vilja, förklara Disconteme i Concours-tillstånd, och Domaren åter hade under tiden upphäft den af Banco Fullmägtige vidtagne Reglering för Massornes oförskingrade bibehållande, återstod för Urskottet icke annat än att uppsöka hvad dernäst möjligast kunde leda till ändamålet.
Detta finnes förmodeligen ock i Utskottets tillstyrkande, såsom på en gång lagligt och ändamåls-enligt; nemligen att definitiva Liqviden med Discont Papper icke får sträcka sig längre än vid full betalning af förfallne Skulder , då de deremot vid Omsättningar skola tagas blott som Hypothek.
I anledning af hvad jag nyss hörde en värd Ledamot yttra, att man fordrar Banco-Sedlar vid Omsättningar, bör jag erinra, att sådant är icke Utskottets tillstyrkan; tvärtom är den tydlig, att äfven vid sådana Liqvider få Discont-Papper emottagas, dock blott som Hypothek, till befriande af Lagsökning och Öfverränta.
Längre kan man ju ej gå jutan att bortskänka öfrige Fordrings ägares rätt; ty man gör då mer än Lagen förbinder och tillåter en Liqvide^ som förminskar tillgången, och genom de förbindelser man såmedelst ikläder sig, rubbar man tilläfventyrs det föresätta syftet att vilja fatta ett blott Provisoriskt Beslut.« 86 Den 2 Fehruarii.
Friherre Cederström, Jacob.- Då Banco-Utskottets förra Betänkande härstädes förevar, yttrade jag, att det föreshgna Stadgandet, att endast vid fulla Inbetalningar, mea icke vid Omsättningar få begagna Disconternas Sedlar, hvarken vore billigt eller med allmänna Rätts grunder enligt.
Frågan är nu om Ridderskapet och Adeln anser det vara rådligt, eller måhända möjeligt att vidtaga ett Beslut, hvaiigenom alla Omsättningar skola göras omöjliga.
För min del får jag på det högsta afstyrka ett sådant Beslut och i stället hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade stadga , att intilldess Riksens Ständer om Allmänna FinanceRegleringen hinna att förordna, böra ej mindre Inbetalningar än Omsättningar af Lån få med Disconternas Assignationer och Obligationer veikställas.
Herr JWunck af Rosenschöld anmärkte, i anledning af hvad Friherre Wirsen nyss anfört, att Malmö Discont-Direction för Lån, förfallne sedan den i:sta November sistiedit år, icke en gång såsom Hypothek, emottugit sina egna Papper, men val låtit med all stränghet och. skyndsamhet utmäta sina Fordringar i BancoSedlar, Herr Lagerhjelm:
Det gifves i min tanka blott tvänne utvägar att förekomma de olyckor, hvartill en Concoursmässig behandling af Disconternas Massor ofelbart skulle leda; den ena, att Banquen öfvertager både Fordringar och Skulder ; den andra att Banquen för:
Den 2 Februarii. 37 skjuter säkra Låntagares behof till ordentlig Omsättning af deras Skulder, hvarigenom Disconternas Fordringar genast kunde ingå, och till Disconternas Fordringsägare utdelas.
Den första af dessa utvägar medför en Disposition af Banquens medel till Disconternas upphjelpande , som icke är enlig med Banco-Författningarne.
Det ämne hvarom fråga är innehål ler trenne serskilte Puncter, nemligen: i;o Att upphäfva Fullmägtiges lagstridiga Åtgärd; 2:0
Att söka Banquens säkerhet; och 3:0
Att afhjelpa de oredor hvarom jag nyss talat.
I den första af dessa Puncter, är jag alldeles af samma tanka, som Höglofl.
Utskottet; i afseende på den andra kan jag ej undgå det yrkande, som jag redan då Höglofl.
Betänkande första gången föredrogs, inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vördsamt anmälte, att nemligen Banquens Advocat-Fiscals-Embete borde sättas i Activitet, och hvad sluteligen vidkommer tredje Puncten; så lärer Rikets Högloflige Ständer, enär ett Utkott färt sig uppdragit att öfverlägga om medel till förtroendets återförande i allmänna Penninge-rörelsen samt upprätthållandet af Myntets varde, icke förr än Utskottet hunnit med sitt Utlåtande inkomma, något Beslut i denna del fatta.
Med anledning häraf, får jag vördsamt föreslå, att Banco-Utskottets Betänkande punctevis föredtages. 88 Den z Februarii.
Friherre Stael von Holstein , Corfitz hildvig:
Detta Ämne är mycket ömtåligt; men innan Riksens Ständer tager någon befattning dermed, anser jag först frågan måste afgöras:
Böra Ständerna ersätta det deficit, som hos Disconterne uppkommit och således honorera deras Assignationer och Skuld-Sedlar eller icke?
Besvaras första frågan med ja; så tillhörer det visserligen Ständerne, att taga de Messurer i denna sak, som de kunna finna tjeniigt, i motsatt fall åter träda de Borgenärernas rätt för nära, och sätta sig derigenom i förbindelse att ersätta deni all den förlust dem kunde tillskyndas, ge. nom de B slut, som tagas.
Om, till exempel Malmö Discont äger i| Million i säkra Fordringar, men deremot 2 Millioners Skuld, så blir ju en följd, om Discont-Papperen få nytt. jas till afbetalning, att en half Million skall återstå, som icke kunna användas, och dessas Innehafvare således förlora hela Capitalet, emedan de som kunnat använda dem i Skulds betalning fått fullt ut; då likväl om genast Cession blifvit gjord, hvarje Borgenär kunnat sjelf j laglig Ordning bevakat sin rätt, då hvar och en kommit att dela lika öde.
Jag anser derföre högst nödigt, att Concoursen genast declareras, hvarom icke, sätter Staten sig i föibindelse att godtgöra Borgenärernas förlust Concoursen kan för Gäldenärerna icke blifva äfventyrligare , än deras belägenhet redan är; Staten kan, sedan tillståndet rigtigt blifvit utredt, komma de säkra till undsättning och Jämpeliga Afbetalningsterminer för dem blifva beredda.
Den 2 Februarii. 89 Herr Strussenfeldt, Michael■ Jag ser för min del icke någon annan utväg att rättvist afgöra förevarande ämne, än att antingen bifalla Banco Utskottets Betänkande, eller ock antaga detsamma, tillika med det af mig föreslagne tillägg.
Då Friherre Cederström äfven för en stund sedan framställt enahanda tankar får jag anhålla om Proposition på Friherre Cederströms yttrande.
Innan jag yttrar mig öfver någon af de mot Banco Utskottets Betänkande nu gjorda anmärkningar, får jag förklara , att jag i Utskottet endast instämt uti de tvänne Hufvudfrågor, som det innefattar, nemligen Banco Fullmägtiges föreskrift, angående Liqvidations sättet i Malmö och Götha Canal
Discont skulle, såsom emot allmän Lag stridig, upphäfvas, och om deremot Banquens säkerhet för sina fordringar i dessa Verk skulle, så vidt det ej redan skedt, iagttagas.
Utskottets tillstyrkande i förra fallet lärer igenfinnas så uppenbart rigtigt, att det icke med skäl kan bestridas.
I afseende på den andra frågan, eller om Banquens säkerhet, får jag erinra, att denna fråga vid Riksdagens början blef väckt.
Jag trodde det då vara Banco-Utskottets åliggande, att, vid samma tillfälle, som den möjligtvis till Banquens säkerhet ledande åtgärd, hvilken Banco-Fullmägtige vidtagit, såsom olaglig undanrödjes, till Riksens Ständer hemställa, om icke, säkerhet för Banquens Fordringar hos Disconterne genast borde i laglig ordning sökas, för att icke genom tillgångar* go Den 2 Februarii. ries skingring bereda en säker förlust för Banque n , intilldess att sluteliga Regleringen af dessa Disconter blifvit bestämd — Ett sådant Beslut hade så mycket mindre varit äfventyrligt under Riksens Ständers Sammanvaro, som det berodde af dein, att när som hellst inställa åtgärder, hvilka möjeligen kunde bereda förlägenhet i några Orter af Riket.
Till förutnämnde tvänne frågor hade Banco-Utskottet, efter min tanka, bordt inskränka sitt Utlåtande , som kunnat ganska enkelt och korrt sammanfattas, och jag bestridde derföre det tillägg uft förra Betänkandet, som gaf anledning till Återremiss, och hvilket blifvit vidlyftigt utveekladt i Utskottets nu afgifne Yttrande , nemligen, om den i obestämda uttryck föreslagna Ordning för bevakandet af Banquens rätt, samt om den nu på förhand tillstyrkta närmare föreskriften, huru Disconternas Papper i Liqvide för deras fordringar böra af Directionerne emottagas.
I förra fallet har Utskottet endast gffvit Banco - Fullmägtige anledning till villrådighet, om hvad som bör för Banquens räkning åtgöras, och i det sednare har Utskottet inlåtit sig uti en befattning med oftanämnde Disconter , som icke lärer tillhöra Banco-Styrelsen, förr än afgjordt är om Disconterne af Banquen öfvertagas.
Ständer hafva härigenom kommit att Priliminariter öfverlägga om Frågor , som icke bordt förr än i sammanhang med Discont Regleringen afgöras och de Prelimi naire frågor, hvilka innefattas uti Banco-Utskottets Utlåtande, blifvit så lång tid af Riksdagen Den % Februarii.
9* uppehållne, att nu mera Hufvudfrågan eller om Disconr-Regleringen redan år under öfverläggning; anser jag det vara utan särdeles vigt eller ändamål att förr än sättet för samma Reglering blifvit afgjordt vidtaga något steg för Banquens säkerhet, och jag hemställer derföre, om icke för det närvarande kunde vara nog att endast bifalla första Puncten af Utskottets Betänkande eller den, som tillstyrker ogillande af Banco-Fullmägtiges till Disconr-Directionerne lemuade föreskrift.
Jag utber mig härvid endast få tillägga, att ehuru jag ansett Banco-Utskottet icke för det närvarande böra yttra sig annorlunda än jag förut haft äran nämna, om Liqvidations sättet med Disconternas Papper, kan jag likväl, vid pröfningen af
Disconternas skyldighet att tillära Omsättning af Lån med samma Papper, icke instämma uti de Herrars tanka, hvilka trodt denna skyldighet vara lika bestämd, sorn den att vid Inbetalning af Lånen qvitta gäld mot gäld.
Disconterne såsom Långifvare och deras Låntagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, i detta fall, kunna endast grunda sig på Discont Reglementet och Skulösedlarne hvarken det förra, om jag rätt minnes, eller Reversalerne innehålla bestämd rättighet till Omsättning de sednare äro tvertom ovillkorligen förfallne till inbetalning hvarje halfår, hvilket visar sig äfven deraf, att ny Skuldsedel vid hvarje Omsättning utgifves.
Disconterne hafva så - $ 2 Den 2 Februarii. ledes, ansedde endast såsomBorgenärer, rätt att vid förfallotiden föreskrifva Lagligen gällande villkor för Omsättningen, och någon förändring häruti torde icke förr än i sammanhang med den allmänna
Discont-regleringen böra beslutas, hellst det emedlertid snarare torde kunna anses som en fördel än olägenhet för Låntagare i FiJial-Disconterne, att kunna hela sin skuld till dem med deras egna Papper inbetala.
Herr Cedersköld, Per Gustaf; Sedan Herrar Banco-Fullmägtige förnummit, att i Malmö Discont-VerkSkulderna absolut betydeligen öfverstego Tillgångarne; och att i Götha Canals, en ofantlig del af Tillgångarne utgjordes af sjelfva det färdiggjorda Canal arbetet, Redskap och det som i Liqvide har ringa eller allsintet värdej var det ganska omtänksamt och välmenande af dem att söka bibehålla Verkens tillgångar oförskingrade, på det att, vid en skeende utredning, alla Fordrings-ägare måtte åtnjuta lika rätt.
Meri då den åtgärd de i denna goda afsigt vidtagit, nu befinnes stridande mot allmän
Lag och följakteligen till sin verkan kraftlös, återstår det för Riksens Ständer, att på Lagligt sätt förekomma, det ej Disconternas egna Papper må i Liqvider med Disconterna få begagnas.
Ty med hvarje dag det står Disconternas Gäldenärer fritt att inbetala sina Skulder med Discont - Papper, skola naturligtvis Verkens tillgångar i förhållande till deras Skullder förminskas, så att, sedan all Gäld blifvit qvittad , och Gäldenärerna således erhålla fullt värde för sina Discont-Papper, skola de åter - Den ?
93 stående Fordrings ägare, som ej hafva någon gäld att qvitta, erhålla i Malmö Discont, för 500,000 R:dr alldeles intet; och i Götha Canal-Discont, för ett par Millioner, ej annat än det halfgjorda Canal Arbetet o. d.
Om Riksens Ständer tillåta denna qvittning fritt fortgå, skola de sätta sig i nödvändighet att framdeles öfvertaga Disconterna, och sjelfve fylla den till slut befinteliga bristen, så framt de ej vilja begå den orättvisan , att låta somliga förlora deras Discont Fordringar helt och hållet, sedan de tillåtit andra blifva till fullo godtgjorda
Den enda möjligheten att Lagligen inställa alla för Fordringsägare menliga Liqvider, och att följakteligen betrygga allas rätt, tyckes derföre vara, att försätta dessa Disconter i fullkomligt Concours tillstånd , intill dess Riksens Ständer hinna afgöra sjelfva Hufvudssken , nemligen huru och på hvad sätt
Discont-oredorna egenteligen skola afhjelpas, samt bestämma Disconternas framtida öde.
I likhet med Herr Fri herre Stael och Herr Lagerhjelm är jag derföre af den mening, att Betänkandet bör ogillas; och Disconterne försättas i fullkomligt Concourstillstånd:
Hvarpå jag vågar ödmjukast anhålla om Proposition.
Vid detta tillfälle, äfvensom vid flera andra, uppstår den händelse, att hvilken utväg som föreslås, skall blifva underkastad många grundade motsägelser.
Det vore nödigt ihågkomma, att Disconternas Gäldenärer icke äro de enda, hvilkas rätt nu är i fråga, utan att det, som nu fattas, kommer att an - 9 4 Den 2 Februarii. gå så väl de Innehafvare af Disconternas Seda lar^ hvilka icke häfta för Lån i Disconterne, sorn äfven Banquen.
Banco* Utskottet, i egenskap af Banquens Styresmän, hafva ägt fullkomlig anledning och rättighet att föreslå’ de utvägar, hvilka blifvit framställda.
Det torde vara klart, att, om alla gäldskyldige få liqvidera sina Lån med Disconternas egna Sedlar, skall dem tillskyndas en förmon på Disconternas Fordrinsägares bekostnad.
Det hade varit önskeligt om Banco-Fullmägtiges vidfagne åtgärd, att Disconternas egne Sedlar blott fingo såsom Hypotheker tills vidare emottagas, hade kunnat bibehållas; mén då allmänna Lagen hindrar en dylik åtgärd, så tror jag för min del, att den enda lämpeiiga utväg som i detta fall kunde äga rum, arden, hvilken Banco-Utskottet föreslagit, att, nemligen, fulla Inbetalningar af Lån, få med Disconternas Assignationer verkställas, men att vid Omsättningar, sådana Papper endast få såsom Hypothek tills vidare antagas.
Jag tar mig friheten erinra att detta Beslut, hvilket Riksens Ständer blott i egenskap af Fordringsägare, ej såsom Lagstiftare, fatta, ej kan lägga hinder i vägen för en allmän slutelig utredning.
I anledning af några värde Ledamöters yrkande, att Disconterne borde försättas i Concours-tillstånd, får jag endast hemställa, huruvida ett sådant beslut kunde anses vara klokt och för det Allmänna gagneligt.
Huru skulle väl, i händelse af en sådan Concours, alla Disconternas Fordringsägare kunna sammanträda?
Månne ej omständigheterna i närvarande fall äro så enskildte och Den 2 Februarii. ovanlige, att Formaliteter få sättas å sida.
Då Riksens Ständer nu äro församlade för att reglera Peninge väsendet, i allmänhet, anser jag förevarande ämne vara så vigtigt, att Ständerne torde blifva nödsakade att med afseende a det helas väl, åsidosätta de Fordringar, hvilka å ena eller andra sidan framställas, samt i stället antaga den Medelväg Banco-Utskottet uti dess Betänkande föreslagit.
Grefve Spens, Carl Gustaf : Banco-Ufskottet har i sitt Betänkande noga utredt skillnaden emellan Malmö och Götha Canal-Disconter , i hvad angår den säkerhet, som Banquen för sB na Fordringar hos hvardera äger, men jig saknar deri anmärkandet af en annan vigtig olikhet, nemi. att vid den ena, defecten är bevislig, vid den andra, blott supponerad ; vid den ena, det med skäl omtalade behofvet att till alla Fordrigsägare gemensamt sammanhålla tillgångarne, bevisligen existerar , vid den andra, blott supponeras ; och jag får derföre anhålla att, då Herr Grefven och LandtMarskalken nu går att göra Ridderskapet och Adeln Proposition, i anledning af Utskottets Betänkande, j anseende till den nämda skillnaden, särskilt Proposition för hvardera Disconten må göras; äfvensom , ifall Herr Grefven och Landt-Marskalken, samt Ridderskapet och Adeln bifalla detta mitt Förslag om åtskiljande, jag tillika fårf föreslå att för Malmö Discont Propositionen må blifva: Bifalles Utskottets Betänkande, och Contra-Propositionen att ålägga Banco-Styrclsen skyndsamt vidtagne af alla Lagliga mått och Den 2 Februarti. steg, hvarigenom Disconten kan försättas i fullt Concours tillstånd.
Återigen för Götha CanalDiscont, Propositionen må blifva till bifall, och Contrapropositionen sådan Herr Baron Cederström nyss föreslagit.
Jag anhåller vördsamt att få återföra öfverläggningen till de enkla ämnen, som egenteligen äro i fråga.
Ingen lärer vilja neka Lagen en kraft, sorn den i sjelfva Verket äger ända till dess Konung och Ständer gemensamt förändra den, och detta beslut hinner till Domarens kunskap.
Ej heller lärer någon vilja offra Banquen för att rädda Disconternas heder, liksom hade Banquen eller Na* tionens Representanter, som styra den, inga förbindelser att först och främst uppfylla; eller inga föreskrifter att vid detta Styrande iakttaga.
Det gifves en §. i Regerings-Formen, som stadgar , att Banquen förblifver hädanefter som hittills under Rikets Ständers vård och garanti.
Jag frågar då om denna vård består deruti, att Banquens Styrelse skall overksamt åskåda hurusom Disconternas Tillgångar förskingras, och derigenom ådraga Banquen en förlust af minst | Million, men kanske ii?
Jag skulle tro det vöre värdigare Rikets Ständer att så behandla Banquen, att den framdeles må kunna fullgöra sina egna förbindelser, ett fullgörande, som väntas och fordras af både Konung och Folk.
Herr Grejven och Landt Marskalken frågade, Den a Februarii. 97 om Ridderskapet och Adeln ansåg Öfverlägga ningen i förevarande fråga vara fulländad* Ropades Ja.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMqrsHalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Banco Utskottets Betänkande, med, den förändring, att äfven Omsättningar af Lån finge med Disconterqas egna Sedlar verkställas, samt under förbehåll, att Ridderskapets och Adelns Beslut, i detta ämne endast blefve Provisoriskt, intill dess Riksens Ständer, angående den allmänna Finannce • regleringen , hunne att förordna.
Ropades Jat Nej Och Votering.
Grefve Spens förnyade sin förut gjorde anhållan, att de nu förevarande frågor* om Götha Canal och Malmö Disconter, måtte utan samr manblandning serskilt hvar för sig pröfvas och afgöras, samt yrkade, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes i denna omständighet först inhämta Ridderskapets och Adelns tanka.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalkert frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg någon skillnad, emellan Götha Canal och Malmö Disconter böra vid pröfnin* gen af förevarande ämne, äga rum.
Ropades Nej. < Herr Grefven och LandtlUar&kalken 'lätt derefter uppläsa följande Voterings-Proposition:
Prof. lil B. 13 j *4- 58 Den S Felruarii.
Den som bifaller Banco-Utskottets Betänkande skrifver Ja. ' / Den det ej vill Skrifver Nej.
Nej, antages Banco-Utskottets Betänkande, med den förändring, att äfven Omsättningar af Lån få med Discooternas egna Sedlar; verkställas dock kommer Ridderskapets och Adclns Beslut i detta ämne, att endast gälla intill dess Riksens Ständer om Finance-Regleringen i allmänhet hinna att förordna.
Herr Påhlman, Otto Fredric, anmärkte, att alutet af Contra-Propositionen äfven borde äga rum, om
Ja vunne, samt hemställde således, att nämnde slut icke måtte i Contra-Propositionen intagas, utan Ridderskapet och Adeln i stället stadga, att Ridderskapets och Adelns Beslut i förevarande ämne, burudant det ock måtte blifva, endast borde anses såsom Provisoriskt, intill dess allmänna Finance-regleringen blefve af Riksens Ständer pråfvad och fastställd.
Hvilket uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Herr Lagerhjelm i Om jag icke fattat Voterings-Propositionen origtigt, blifver BancoUtskottets Betänkande, ehvad Ja eller Nej Propositionen vinner, bifallet.
Jag anhåller att härom få bestämd upplysning.
Den 3 Felruariit 99 ' Herr Munck af Rosenschöld, yrkade att, i Stället för utrycket; Disconternas egna Sedlar, ordet Discont-Papper måtte i Voterings-Propositionen inflyta.
Härefter upplästes, godkändes och aflsloga följande Voterings-Proposition:
Den som bifaller Banco Utskottets Betänkande skrifver Ja.
Den det ej vill skrifver Nej.
Nej, antages Banco-Utskottets Betänkande, med den förändring,att äfven Omsättningar af Lån få med Discont-Papper verkställas.
Herr CedersköldJag för min del anser denna Voterings-Proposition högst olämpelig} helist Contra-Propositionen ej innefattar någon rigtig motsatts mot Bifalls-Propositionen, utan endast uttrycker några få af de värde Talares mening, som nu behagat i ämnet yttra sig.
Skall Högloflige Ridderskapets och Adelns vilja fullkomligt kunna utrönas, torde Contra-Propositionen böra utrryckss sålunda :
Vinner Nej, Hommer Betänkqndet att punctevis af göras.
Då åtskilliga härvid yttrade deras ogillande, tilläde Herr Cedersköld.
I Votering öfver den Proposition, som Herr Grefven och LandtMarskaU ken framställt, finner jag mig omöjligen kunos deltaga; ty både Ja och Nej äro stridande 3- mot min öfvertygelse- Jag näWgas derföre «* 100 Den 2 Februarii. mot den samma Protestera samt anhålla , att denna min Protest och Reservation måtte blifva i Protocollet antecknad.
Anmälte äfven emot Voterings-Propositionen sin Reservation och Protest, samt förklayade, det han undandrog sig att deltaga i Voteringen.
Sedan 43, 44, 4? och 46 § §. af Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades Voteringen kl.
I till 9 om aftonen Och fortsattes sedermera ; hvarunder Herr Grefven och LandtMarskalken aflemnade klubban till den äldste närvarande Grefven, Grefve Mörner, Carl Stellan, samt bortgeck, hvarefter och sedan Voteringen blifvit slutad, Omröstnings Protocollet förseglades, för att i nästa Pleno uppbrytas och kungöras:
Justerades följande: Utdrag a.f Protocollet, hållet hos Höglofiige Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 2 Februarii i8I8* S. D. I anledning af Herr Munck af Rosenschölds derom väckte Motion beslöt Höglofiige Ridderskapet och Adeln , det skulle ett serskilt Utskott, bestående af det minsta möjliga antai Ledamöter af hvarje Riksstånd tillsättas , för att utarbeta de allmänna Grunderne Icke allenast för indragning och sammanslående Den 5 Februarii.
101 af öfverflödige Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad Arbets-Method } i hvilket beslut de öfrige respective RiksStånden skulle vänligen inbjudas, att sig med Högloflige Ridderskapet och Adeln förena.
Ridderskapet och Adeln åtskilj. des klockan tre qvart till 12 om aftonen.
Lördagen den 7 Februarii.
Plenum klockan tre qvart till 12 förmiddagen.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, det han med en smärtande känsla af djup sorg, i anseende till Vår Gode och Älska, de Konungs inträffade Dödsfall, öppnade denna Ridderskapets och Adelns Sammankomst genom uppläsande af Vår nu varande AllerNådigste Konungs den 5 dennes aflåtnc Nådiga Skrifvelse, sä lydande:
Vi CARL JOHAN,.med Guds Nåde,Sveriges, Norriges, Göth«s och Vendes Konung , tili - 102 Den 7 Felruarii bjude Eder samtelige Rikets nu församlade Ständer, Vår vänliga hälsning, med hvad mera godt och kärt Vi kunna förmå, med Gud Alsmägtig tillförene.
Vi uppfylle en för Vårt hjerta krossande pligt, då Vi härmedelst underrätte Eder, att Vår Kärälsklige Herr Fader, den Stormägtigste Furste och Herre, CARL XIII, Sveriges , Norriges, Göthes och Vendes Konung &. &.