Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wi hafwe ökat grun§- räntan för en för Nationen uphörd Bränwinsrattighet med 12 lispund säd pä Hemmanet; wi hasme i f, är förlängt Bröllopsgården; är det dä nu tid at taga Jordbrukets söner ifrån plogen til Salpetersjuderi - pannan : at således ytterligare öka wanhäfoen och bereda större mitzwäxter och spannmåls injörstrifningar; och om denna Salpetter icke tilwerkas, sä mäste ju den köpas, och betalningen blir ju en tilökt grundränta, som stall i ewardeliga tider tynga Swensta Jordbrukare och förmindsta egendom'wcirdet af alla Swensta Hemman, som redan genom grundräntan för bränwinet ansenligt fallit och genom ytterligare tilökningar stnteligen stulle alldeles komma egendomsrätten at uphöra, dä ingen afkastning blchrw öfrig, förwända de swagare i ödesmäl, ve älerstäende i stattewrak, hwarmcd sedan med eflergiften Regenter kunde göra benadningar.
Städernas Borgerskap, lika pligtiga at genom Bewillningar deltaga i et kärt Fosterlands förswar, som Landtman, erlägga nu icke som Landet nägo» Salpetersjuderi - hjelp; de stulle nu ytterligare befrias, och Landet tyngas med nya bestattningar til detta ändamäl.
Detta anser jag icke billigt.
Lika Medborgare, för lika rättighet, för enahanda försmår, böra dela lika tyngder.
Om jag uti Hemliga
Ut stöttet fattade tankan rätt, afstyrkte Bonde-S ändet lika med en stor del af Preste - Sränders Ledamöter detta Betänkande, och det stulle endast såsom et förslag ester en witz medlems tanka til Ständernas öfwerläggning komma.
Hela Swensta Folket, Sockne-Harads-och Länswis hördt, har, nägra fä landsorter undantagna, afsiagit detta Salpeiterkokningssatt.
Jag är säfom Riksdagsman endast en ibland deras Fullmägliga; det är icke mig tilstäudigt at gilla en fak, hwilken hela Swensta Samhället- pluralite förkastat: det är min pllgk at upsylla deras önskan, orh af fädan anledning, wägar jag icke tilstyrka det sörestagna Salpetterkokningsfättet, som. dessutom ffulle illa werkställas af osörfarna arbetare och fordrar dryga förlagcr tis redffapens inköp, utan tror, at samma ändamål,, utan Jordbrukets försvagande, skulle winnås, om Kongl. Majrt i missa landsorter, som ägde et mindre N erbruk, til Salpetterkokning tjenlig jord, och mer ra tilgäng pä arbetare , som instulirien underhäller, säsom Httsingeland och Norrland, hwarcst öfwer stöpig lilgang pä wed, upmuntrade dessa tillverkningar^ friherre Molien Lllr illopker.
Wid vägra i detta amne anförda omständigheter tror jag mig böra göra anmärkningar:, det för häll er sig icke alldeles fä, at, med den til grundränta förwandlade Salpctterskatten, Jordägares pä Landet skyldighet uphört , at af Salpetter - tillverkningar »vidkännas en tyngd..
Da Konung 6ullak den riste införde til»verkningen af denna wara, inrättades pä flera ställen Salpetterhus, alla Hemman indeltcs at til dem lewerera ämnen för jordens hlandning och beredning, staffa wed til kokningar, utgöra dagswerken wid arbetet och förrätta, nödiga foror; pä detta sätt förblef det allt til
Drottning esirillinas tid.
Ständer sökte och singö dä med Kronan et sadant LontraÄ, at den tryckande Inrättningen skulle uphöra, emot det at en ständig Salpetterstatt ä sattes hwarjc Hemman , och at Kronan derjämte alltid bibehölle sin rätt, at läta genom dess Utgörande anstallter siuda Salpetter ä all flags Landtegendom, samt taga nödig wed bertil hos Jordäga - NN, ekler hwar Len beqwämligen funneS.
Sadan är Kronans rättighet ännu i denna dag; den har af tilfälliga omständigheter icke blisivit pä alla stät-, len utöfwad, ty hela krovincer gifwaS, der aldrig nägon siudning stett; men derigenom har den rcbala rättigheten icke uphört.
Konungen, angelägen at läta samteliga
Dess trogna undersåtare wederfaras lika rätt, wille dermed förena en säkerhet om det för vekenllOns.
Merkel nödiga Quantum, af denna wara, och utfärdade pä dessa grunder Dess Nådiga läircialair är i7Z8- Dä Rikets ärliga behof är 40,0.20 lispund, sä är det äfwen jämnt deladt, at hwarje helt Hemman med sin jord häftar för den styld-gheten, elfer ligger i re^uilition, at deras ärligen kokaS et halft lispund.
Innan alla intradt i sädana anstallter eller förbindelser, som gjorde erhällandet af Kronans ärliga behof ofelbart, war icke lämpligt at eftergifva hen ännu sudMoranäe Kronans ensamma rätt at köpa och sälja Salpetter.
Detta är sakens förhällande.
Hemliga N stotletS Betänkande misär utförligen, huru alla de olägenheter kunna afhjelpaS, som hitrils tryckt och ännu beswära de Hemman och lägenheter, som hemsökas med sjudning, ych som rättwisligen i loppet as liden bör öfwergä alla; Kongl, Maj:t will för öfrigt gifwa handel Med Salpetter för allom fri, när nnsshetcn är wunyen at FörswarSiverket ärligen fär sit ofwannämnda behof.
Jag tilstyrkcr sälcdes för min del bifall pa Betänkandet, sch bör ändteligen anmärka at i häftzerna ingen anteckning och intet spär finnes , at °2Z2 Städerna någonsin haft sig den mindsta styldighet älaggd eller tilhörande i anseende til Salpettertilwerkningen.
Grefwe IVIornsr, (Darl Qabrisf.
Jag finnér i detta klotooolll-; U drag lewereringen af et halft lispund Salpetter wara förestagen, såsom utstyld för hwarje helt Hemman.
Denna afgift torde kanske wara billig pä de orter, der Salpetter finnes; men Hemman gifwas, som icke äga någon Salpetter-jord, och jag förestår ödmjukeligen at de mätte frikännas frän astewerering in natura och i stället fä betala det halfva lispundets warde.
Det blir utan twifwel en ranta, men genom erläggande i penningar drägeligare för de orter, der Salpetter icke finnes.
Herr liZerlljsIm yttrade sig, det han med Friherre Doll kände, at det wore för dagswerksskyldigheten, som SLlpetkerstatten upkommit, och at Kronans rätt wore at täta sjuda Salpetter ä hwad jord som haldst; men kande tillika, at under wära korrta somrar, och i et Land der Jordbrukaren wore af sä manga andra onora betungad, gjorde detta en betydlig tilökning pä Hemman, som ej sielfwa agde Lttgäng pä jord, tjenlig för Salpetter-sjudning.
Hela Swensta Nationen, för twänne är sedan i Räder hörd, hade ock atstagit den dä förestagna anstallt i a-seende pä Salpetter - lewereringen; och trodde Hwr
DiAsrlstelm rj sig tilständigt, at nu häruti inga, utan tilstyrkte, at med anstallterna matte fa pä förra foten förblifva.
S-7--E-2S ILZl
Gr e five Mörner.
Om Höglosi.
Ridderskapek och Adeln skulle bifalla den af mig förestagna penninqe afgift i stället för Salpetter, sa »vöre det blott äitssrenLsn emellan det Kronan betalar för Säl» petter'lewereringen och det pris hwartjl Salpetter» blcswe för Jordbrukaren utsatt, som skulle betalas.
Grefwe 8^römfelr, kreäric 6oorg.
Om hwarje Socken skulle anlägga en Salpetter-lada, ware saken pä tjenligaste sätt afhulpen.
Det wvrc latt för hwar och en, at kaga Salpetter-svi dén luida» sina hus, och en sadan anläggning kunde blifwa för, manlig för hela Socknen.
Frihe rre D ol I.
Et sadank Åtagande, som Hemliga Utskottet föreslagit, kan omöjeligen bereda någon ny rama; all farhäga derom försvinner i ansten» de til sakeus egenskap ak wara et Lami-nK, och en »vidtagande anstallt, ak Kronan sär et wihk czv.imum Salpetter, emot det hon betalar en »vis och ursart betalning.
Det ar ansördk, at wld de tilfallen Rikets Jnnewanare ar 1798 hördes om delta ämne, skola de assagt sig allt ingående med Krona» och yttrat sm »villja, at blifwa »vid der förr manliga sätt.
Dec är sa mes en del orter, men dec ar laugt ifrån allmänna meningen.
Pä mangsalldiga stallen äro ventlinge en. bud gjorda ok lösa sig isral» det Hemmanen åtföljande onus, hwilka anbud icke kunnat anragas innan Kronan inser säkerheten at med dem och bwad hon sjelf betalar sa den nödiga gvsnrierea.
Pa manga ställen har man förbundit sig, at genom easkstld anstallt ^roäuLLra Salpetter och siere hafwa redan gärt i författning derom; et helt Höfdingedöme har under trzr den nu påstående Riksdag pä förhand af Hemliga UtS skolters Betänkande gjort el savant anbud, som Betänkandet innehaller.
Herr lia ion stein.
Ehuru Ledamot af Hemliga U skottet, har jag el deltagit j beredandet af förewarande Bestuf, och nödgas bekänna at jag icke full. komligen kanner ämnet.
Ridderskapet och Adeln torr de dock tillära mig ak omnämna de OisooUrfer, soM i Hemliga Ulskoktets plena föreföllo; af Ledamöter, sa mäl bland Adeln, som af Preste och BondeStändrt, hörde jag nog allmänt sagas: at det nu warande sältet a t rilwerka Salpetter för Lander möre besvärligt och tryckande; at man wdke nöjd at filippa dek; at Konungens Nådiga krnpolnian pa stera Orter blifmit bejakad, men at åtskilliga orter i anseende til Jordmänen omöjligen kunde frambringa Salpetter.
Härtil swaradcs, ar enligt förfi-get Man finge Sockne . och Härada-mis öfwcrenskomMa om lewereringen; ar de som anlade l dor kunde biträda andra; ak tillverkningen skulle blifwa sä stor, ak en Hemmansbr» för et lindrigt pris skulle kunna kilhandla sig hmad han til Afgifken behöfde.
Man förmodade äfiven, at ge- VM dcc nya sättet Salpetter skulle kunna blifma en lönande Lxporr wara.
Desta äucourlsr har jag trott mig lil uplyöning böra ansöka.
Grefwe lVlörNer.
Enligt de uplySttittgäp Friherre loll och Herr von Kvtsnstein lemnat, finner jag sa mycket billigare och lättare, at de orter, som ej aga Salpetter, fä betala med penningar, som sa god Salpetter - tilgang finnes pa andra Orter.
Grefwe ILZZ Grefwe hamilton.
Det torde tllläcss mig anmärka, lri sivar pä hwad en wärd Ledamot anfört, rörande Bsnde-SkandekS utlåtande t Hemliga Uiffots ket, ak m,g syntes som Bonde-Ständet snarare warit emot förevarande krojetä, elier, som lärer wara der samina, haldre hade önskat fä betala med penningar: och som Prophet wagar förespå, ak Bonde-Ständer »astan allmänt s^all häruti instämma.
Herr von K o! enstsi n.
Jag har omkast de äisLvuUar, hwilka ioreföllo, men icke pastatt ak alltchmmalw af hwae och en Ledamot bljfwik sagdt. Hwad H. rr Grefwe lstamilrn» om Bonde-Scändet anmärkt, har lag äfwen omnäuust, dä jag anfört at man pä fie» ra otter fade sig icke kun>m tilwerka Salpetter.—Jag sär tillägga, at dä Konungen gjorde krv^osttivn pä H.-mliga Uls^otterö Betänkande om Salpetter, Bon. de-Ständets Ledamöter enhälligt beswarade densamma med I a. rikwäl hade förbehåll bstfwst gjordt, at da saken i Skändrn för-komme, hwar och en singe förestå de jämnkmngar, han kunde öi-sika.
Herr I^ZsrstjsIm yttrade sig böra uttyda, hwad y^n förstode med Swenska Folket, ok han dermed mems Nationens zsturslusr, som afstagst den Salpetter-Regleringen.
För. ar förena meni garna, sä at Kronans behof af Salpetter bleswe uvsyildr och ?lfgiften ej bleslve en stående ränta, förest-^ han, om Kongl. Maj:! skulle täckas läka förblifwa wld den gamla Inrättningen, och Nadiast up. muntra Salpttter-tilwttkninqe" i wipa Prowmser, som ensamma torde äga tilgäng pä Salpetter för hsla Riket. 1ZS !2Z4 Herr 8 k sär.
Det är en afgjord sak, athwart Hamman är skyldigt emottaga besök af Salprtter.sju. d.,re.
Den af HonS Maj:t nu framställda staga gar uk pä, at hwart Hemman mä kunna afbörda sig denna skyldighet genom lewerexing af et wiste gvqnrum Salpetter, hwaremot Hemmanet befrias ifrån det onus, at mottaga Salpettcrstudarne.
För min del har fag ansett sä giswct, ac Salpetter-lewercringen in natura möre sa wal e» skyldighet, som en förmo», at fag 1798, ba ?l"^ollrio!>
<:n härom gjordes Socknewis, derut! ingcck, i de socknar, der jag hade Egendom.
För öfrigt ar del 40,000 Lisp. Salpeter, som för Kronans behof äffas, icke penningar, utan Salpetrern lewercrad in narurs.
Hwav angar den stridighet, som synts mig upkomma emellan H rr Landshöfdingen lioisr-stoin och Grefwe milion, om Bonde-StandelS Ledamöters inom Hemliga
Ur» skottet yttrade rankar i detta/mae, får jag den äran namna, det en Bonde stan Osterbottn utlät sig, ac i denna Prowinö kan rilwerkaS mera Salpetter, än som för hela Riket behöswes.
,— Men ds öfrige wille undanbedja sig den föreslagna Salpetter. lewercringen in »»turs.
Herr lläzgsrcranlr, LcriZt.
Sedan Kongl. Masir wid det nu gjorda förflog om lcwcrcrande af et halft Lisp- Salpetter b.hagat fästa det wilker, at den öfriga Salpetkern får as Hemmans Ägaren äisponerss, bifaller jag för min del gerna Betänkandet.
Friherre kksrmslin, Lsmuel.
När Salpetter-Handeln blistver sr», enligt H.inliga UtfkottetS Betänkande, sa at de Hemmans-Äzare, som i anstenbetil Jordman, skogsbeyof, eller andra omständigheter.
,2)5 ej sim,a si:, förmon derwid, at fjelfwe tilwerka Salpetter, öga ulftand uphandla del frän Osterbokt» eller andra Landsorter, til utgörande as Salpektcr-lewerants kil Kronan, såsom flere Ledamöter förklarat meningen wara, sä bifaller jag för min del Hemliga Utftottccö mi uplasta lil siyrkande.
Grefwe lievendal, or, (! karles Lmil.
I den ort, der lag bor, hofwa alla warit af samma tanka, och jag förenar mig med Herr lVlsior Zreclr.
Friherre vern lUgnringskauten.
Dä Landsl)öfoingar.".e j alla Rikets Pcowinser ar ,798 pa Kongl. Majus Nådiga Befallning inhämtade Jordagarnes tankar, huru wida de wörö hugade at anlägga Salpetter.
Lador, och at under wista wilkor sjelfwe ataga sig Salprttsr-kokningen, för ak b! i siva be fri. ade frän de olägenheter, fou, den nuwarande Salpetter-Sjuderie, inrättningen medförde, wero de fleste härli! föga willigs, och dek, ester hwad jsg hörr, hus-, wudsakllgen af det skäl, at den Salpetter, fom kunde erhallas uröswer dec qvantum, fou, af hwarje Hemman til Kronan skulle lewereras, icke sick fritt lörnttias, utan emot wiftt utsatt pris skulle til Kronan aflaras: me» sedan, enligt Kongl. Majus Nådiga tilftand, en fri äis^osnian öfwer den Salpetter, fonn kan tilwerkas mer an det halfwa Liöpundet, som bör lewereras för hwart mantal, nu, enligt Hemliga Utskottets Betänkande, blifwit bewilljad, anser jag det uti samma Betänkande gjorda anbud, rörande Salpetter-kokningen, sa förmonligt, at jag tilftyrker bifall berti!, såsom län, dande bade ti! allmän och enMld fördel.
Herr 8teär.
Majit har förklarat, at Salpetter-försäljninzen är fri, at man kan sa sälja Salpetter kil hwjlken som häldft man behagar.
,2)6 Grefwe ksts milton förnyade det gjerda förslaget, ar Hamman, sem ej äga Salpetter, matte fä erlägga penmnge.-afgift. Herr Trsstr.
Jag rror ak de Hemman är» ganska fa, sam ej kunna tillverka Salpetter; och s.m pä de flesta Orter Salpetter kan kokas, anser jag ingen böra undandraga sig skyldigheten at lewerera in naturs.
Grefwe Märner.
Jag tycker, at Höglofl.
Ridderskapet och Adeln lättast och b-lltgast skulle komma ifrän saken, om Ridderskapct och Adeln brstöke, at de Hemman, som ej äga Salpetter, flage betala dest warde med penningar.
För Kronan kunde sadan! ej wara någon förlust; men det kunde blifwa en förlust ar prestera Salpetter in niUUtL för den, som ingen Salpetter äger.
Herr Trastr.
Jag ryet ej, om Kronan kunde taga emot en sadan afgift, som Orejwe Mörner förestår.
Jag tror ar dec ar sjelfwa Salpetcern, snars re än penningarna, som Kronan behöfwpr.
Och om Hemmansägare förbindas til aflewerenng in vaturs, sä muntras deras hog «r tilwerka Sa'peller.
Det enflkillda Imerrsksr synes mig böra wika för det allmänna.
Herr Grefwen och Landt»M arskalken.
Bifaller Höglofl.
Ridderskaper och Adeln regleringen af Salpettcrriiwerkningen i Riket, pa fält Hemliga Ursksitet i fik ?rmocol!s Utdrast densamma förestågit.
Hartil swaradeö
Ja blandadt med Ne st ILZ7 Grefwe IV! örn er.
Det were iu e; något förloradt, om mir tillägg intogcs i xroxostkionen.
Grefwe kck 2 miIron.
Ja, til och nred om beralningen skedde med en sjettedel») förhöjning.
Herr ullig mm!ir, ck,uclvi^.
I den orr, der jag bor, har man ej funnit hg kunna inga i Salprtter-lewereringen in narura.
Friherre Zrae! von Ickolistein, (äorstrr sunvig
Af lliseoulförng, som här förefallit, tyckes synas, det en stor del af Riddeichapec och Adeln ej lärer haft besök af Salpetter-Sjudare, och sandes ej känna de besvärligheter derwid äksölja, icke eller hafwa fullkomlig kundskop om de stränga författningar wjd denna lnrätliiing; til sölje af besa, är dec ingen killatec at i sina ladugårdshus insylta Slen, eller na« got annat sadanc ämne, som ej alstrar Salpetter.
Skulle någonstädes sZdant finnas, ar agaren st'yldig sadan fyllning borrtföra, och anim» tjenlig jord ater dirfkaffa.
E— Afwen mäste Skog as Hemmanet tilsläppas, utan undantag, ware fig Krono, Skatte, Frälse eller Säteri, och ej nog dermed, utan derest pa Hemmanets ägor, der sjudnmgen anstalles, ingen slog finnes, kageK den pa nästa Hemmans skog inom pannelagck; Jag häller således före, at Riddcrskapct och Adeln mg anse detta anbud som et lyckligt tilsälle, at mot en dräglig afgift befria sig för alltid ifrån ek tryckande onus; försummas oprions- rättigheten denna gängen, torde dek i en framtid, fast dä för sent, angraö.
Herr van kindeström, Dorias.
Nar fragen ar om en Skatt för cwärdeliga tider, fästad tvid Hemmanet, kan jag för min del ej deruti inga. »2Z8 --.»7 ^ . Herr§te6t.
De uplysnisigar
Friherre 8rsel kemnat, rycker jag mätte uplyfa hwar och enafRibderskapet och Adel» om de stora olägenheter af den gam» la Salpetter - Regleringen , och hoppas jag at Högloft.
Ridderskapet och Abela araaa sig den af Hemliga Ur» skottet förestagna, och derigenom undslippa et onus, som onekligen är för jordägaren sörknippadl med stora be, swärligheter.
Grefwe hamilton föreslog den medelwag, at man singe aflemna Salpetter pä någon närbelägen ort, uran at betala Irsn^,orren.
Hans klxceliencs Grefwe liuutki.
Det kuude cketermmeras, hwar de, fom nödsakas köpa Salpetter, kunna fa lewcrera den samma; ii! kxrmpel inom Westergöthland, i Götheborg, och sa widare i wista Sjö-Städer uu m andra krovincer, det skulle alltid för de lewererande göra en lättnad.
G r e f w e kk a m i! r o n ansag den jamnkningen för den basta.
Herr Diger bjslm.
Om en sadan jämnkning skulle ske, sa blefwe t alla fall Salpetter-afgiften en ny ranka.
En Bevillning kai, wara beswärbg, men den förestagna utstylden blefwe en grundränta, som är dek wida mera, ester man har föga förhoppning om dest uphörande.
Jag för min del förestår än ytterligare, at dä Kongl.
Mast alltid hittils räckts upköpa Salpetter för Kronans behof, derwid äfwen matte fä förbljfwa, och Salpetter-rilgängenö ymnighet, ökad genom tillverkningens kraftiga upmuntrande pä de Orter, Ler tjenlig och ymnig jord bertil sinnes.
- I2Z9 Herr 8 reelt.
Salpetttr.afgiften kan lag ej med Herr ligsriijsim anse för en „y afgift; uran är efter min ta lika fragan , enlig; Hem! »ga Uiskoktetö Betänkande, om sörwandling i selig afgift in nanna of er Onus, hwars tryckande olägenheter nästan aila jordägare lära känna.
Hwgd angar den af Haus Lxceiisnco Grefwe louard förestagna lämnkurng, ak (sa wida jag rätt fattat dest mening) nagra fa ställen skulle öslsrminsra; hwaraf Salpetter kunde fä astewereras, har jag ej någor deremot ar påminna.
Herr vern kings strom, ^ nnss.
I anled, ning af hwad en Ledamot anfort, at Salpetter, Sjudningen, pä det sätt den hitkils warit inrättad, ruinerslls wära Hus och Byggnader med mera, sär j g ödmjukeligen erinra, alfvara tagar skydda Ost deremot, och har jag pa 2; Ars tid ej haft at klaga öfwer Salpetter-Sjudare.
Herr 8reär sörmälke sig ägg en helt annan erfarenhet och gramlsrsäs Herr Lagman von LageArom kil sin.
Hans Lxcsllencs Herr Grefwen och Land t-Marskal ken.
Ridderskapet och ?tde!n Hemliga Ucskotters betänkande om regi srinZLn af Salpetter - tilwerkningen, med den tilläggning, al de Hemmansägare, som aro nödsakade at köpa Salpetter, fä tilständ at densamma i närmaste Sjöstad aflewerera.
Swarades:
Ja, blandadt med et och annat Nej, Friherre kkoll.
Jag anser mig berättigad «ch förbunden fluteligen tillägga den uplysning, at om Riksens Skanber antaga Hemliga Uts?ottek§ betänkande eiler ej, sä kominer ändock Salvetter^ Sjndrrj - stpreisen icke at förblifrva va den sot den huuls warit; Skaten skgll indragas och uphöra; om någon as ömhet och medlidande för de derivid nu tjenande skulle anse bnäukligt gä en iörfattning och austallc ci! mötes, som inställde deras bc-a!l»ing, sa bör det sägas, at ingeri af dr nu derivid tjenande blir lidande: det är stadgadt, ak de njuta bröd för sin återstående lefnad, men de fä inga efterträdare.
Herr Grefwe,, och Landt-Marskalken.
Det äo^cnäsrur af Högloft.
Riddcrskapet och Adeln at Voksra; me» kanffe torde Herr 'kigerkjelm, as aktning för Ridder skåpet och Adeln, derifrån assia.
Herr 'ki»°rbsolm afstod, och den af Herr Grefwe» och Landt» Marskalken gordq kropolition bifölls.
Hans Lxoellsnce Herr Grefwe n sch Landt - Macjkaiken anmälts, ar H rr vcm kolar O! , inlemna t ek äiÄrmsn, rörande medlen ti! k.rsjisLltonsriz werkst glandc, hwllket, dä det nu ej för riöenö koirchec hu me upläsas, torde kunna fä til morgondagen hmila pä Bordet i Riddarhus - Lancell, St, jör ar verjtädes kunna genomläsas.
Sedan ,24k Sedan H rr Grefwe» och Landt-Marfkalke» erinrar om waienö företagande i eftermiddag, atstilldes Högloft.
Niddcrffapet och Adeln klockan ^ kil z efkcrmiddagen. ln 6äsm krokocolli 6. 81! v erck oIps.
Den n.
Iunii. k!snum klockan 8 om astonen. ^edan de förmiddagen af Högloft.
Ridderssapet och Adel» brflukna wal, blifvit enligt Riddarhus.'Ordningen werkställda Claste-wis, uplästes iiu wal-listor» na, enligt hwilka befunnes hafwa blifwic walde: Til Fullmägriga i kaninen.
Af Forsta Classen:
Grefwe ^»cksn, kLbiLn,Ofwerste.KammarIun kare.
Af Andra Classen: Herr ^aASrbrin§» Larl, Slätö-8scrstsrarr. 2lf Tredje Classen:
Herr liars, ^Ibrscftr, Riddarhus 156 l»4L Til Fullmägtiga uti Riksgälds - Conroirst.
Af Färsta Lintzen: friherre I-rZerlijsllcs, ^odan 6u^k, Vias» Amiral.
Af Andra Lintzen: Herr I-Zclr, ?rnäsrs, ^ävocLi-kiicsl. 2tf Tredje Llatzen:
Herr (larlsson, Lävrarcl, Opuiuns, Til Riddar hus - vireQeu, er.
Af Färsta Lintzen: Grefwe Lrade, gnus I^rerllic, En af Ri>- kets Hnrar.
Friherre 8jvb!gZ, kelwz Ofwertze-^isrnensnr.
Af Andra Lintzen:
Herr 8mös, L>ul, Oswerste Kammar,Iuukare, Herr Lo^sk, Larl kUsäric, Kammar-Junkare» Af Tredje Lintzen:
H"rr k<oräsncreu°2 , ^,col> .Mganus, lVlajor, Herr iVIsrk? von VVurrsnbsrA, i>ii!s ^ijkelm^, iLsvilions- Lsersrerars. — I24Z Ti!
Ilsvikorer öfwer Harico- och Riks» gäl ds - Weckell. 2lf Tlasten: Grckive lVIärner, t'nl, 6 >!,ire!, Hof-Marf^alk.
Gikfwe klämillOs-, e^öol^k Ludvig, Kammarherre.
Grefwe lvuurk, Lric, En af Rikets Herrar.
Friherre Legrtclk, Israel, Ofwerste-^ieuie nanr.
Af Andra Llatzcn: Herr LrrZIc, Larl Wilkelrn, ^slsskor.
H >r LeonllLör, Larl O lok, Lonrrs- Amiral.
Herr LilljLkorn, Lroäric, Landshöfding?.
Herr ak dlorclin, Dalian Magnux, LanVöhöf-r dinge.
Af Tredje Llatzen:
Herr ^ölsrkerk, 6uclmun6, LancelliL-Rad.
Herr He^Irsrillcälä, Oskilo^, /rsksslor.
Herr Lrnnerkijsrna, Jokan Wilkolm, KrigS Råd.
Herr von äVillskrand, ^äol^k Lreärie, Lageman.
Ridderj7apek och Adeln atffilldeö klockan 4 til 9.
In kclom krotOLolli Q. Lllverkiolxs» >-<« Thorsdag»! dru 12. Juni!., klsnum -lockan " förmiddagen. ^ustersllex ?i-nmco!Is'Ukdi's -!t af den 9.
Junii, rörans b-- der H^rwärda Bonde-Scandetö deltagande ult L u ljusus Forwaltnii.g. Hans LxcL11enes Herr Grefwe» och Landt - Marslalken tilkannagaf, ar BewillningsdllsVottekS aflemnade Lroj-öä til re^srkiuon as Bes willnrngen nu komme at uplasaS.
Herr ^äunck. ak Kokenkclrölck, Llrerkigrö.
Jag anhänex, ak i krorocoilsc anmärkes, det nämnda krnjeök blifwit fa sent cnmmunicersclr med !'!enum, at tiden ännu icke tillåtit upläfa, mycket mindre gränsla detsamma.
Herr K olon lif erna, Kli
I s» upläste tik krorocoUer följande: Twänne
Äibeksdagar återstå nu endast, inom htvstka detta Riksmöte nalkas til stut.
Drc Betänkande, som ifrån Höglofl.
Bewillningg- Ulstottet in klsno ankommit, wisar sig för mina ögon i en sä cvloslzlistr form, ak jag anser denna tiden ganska vkilräcklig för dest »plägning och granskning; flera angelägna ärender läxa äfwen äterstä, hwilka fordra Ridderskapets och AdelnS pröfning och öfwerläggning.
Det fulla förtroende jag hpser til de Herrars nit och noggrannhet, hrvilke a Nidderfkaperö och Adelns »vägnar reglerat Berviliningen, är destutom min säkra Borgen, ak derwid litet eller intxt torde blifwa at 1245 gransta och anmärka, hwarföre jag får aran, för min dr!, Riddetstopek oob chldeln ödmjukast foresta, om icke detta Bewiil iups-1.llsto,kc:S Betänkande kunde kil he« ia dest widd af Ridderst^pet och Adelli utan pröfning ankagas och ksts.ilas, haldst KAulr^tcr ändock i alla sall iä-cr bli-wa detsamma, ar Bewillni »gen mäste u rga.
Det enda tillägg torde jag i ödmjukhet fa göra,- at r fall något f dr rcl^eLfiva med»Ständcn skulle för fm d i äska något afdrag pä BewUlningen, en deremot fwarande afkorrt.ttng för Riddelstapet och Adeln äf.ven föchehallcs.