Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 24 Febril ani, (Se Bilagan N;o 18,) Friherre Björnstjerna tilläde derefter nrnnH teligen; Sedan jag, i anledning af Herr Monfgomtneries motion, och med Hoglcfl. Ridderskapets och Adelns benägna tillstånd, haft åran utveckla den våckta frågan i hela dess vidd, nödgas jag nu, att särskildt besvara de af Herrar Lehnberg och von Francken dervid gjorde anmärkningar.
Herr Lehnbergs hufvud-argument mot Arméens nuvarande organisation, är att Arméen under sednare fälttågen, förutan denna, kunnat skörda lagrar, hvarföre hän ansåg den såsom öfverflödig.
Skada blott att organisationen gjordes den 25 Mars 1810, således före kriget, hvarunder Arméen alltid tjenstgjorde på Divisioner och Brigader, så att argumentet, i stället att tala för, talar emot den varda Ledamoten.
Herr von Franfeens hufyudsakeligen åberopade skäl mot den ifrågasatte organisationen, är det stora antalet General-Stabs-Oificerare , anställde vid General-Adjutants-Expeditionen för Arméen, hvaraf efter hans tanka blott 2:ne borde bibehållas, emedan General-Adjutanterne, den tiden vi ägde Finland, ej hade flere än detta antal.
Den värda Ledamoten ihogkommer, då icke, att Stats-Secreterarne den tiden förenade de genom vår nuvarande Grund - Den 24 Felruarii. 645 lag delade göromålen.
De ifrån General-Adjutants-Expeditionen utgående Expeditioner upp. gå vanligen till nara 2000 om året, oberäknadt förslag, protocolJ, öfversättningar, Circulairer, Memorandum , Mötestableauer m. m.
Jag skulle visserligen önska, att den värda Ledamoten ville anvisa mig 2:ne General-Stabs-Officerare , hvilka ägde nog arbetsförmåga, att ensamme bestrida dessa göromål, hvarvid 8 nu hafva fullt att göra, ehuru blott 4 aga aflöning å 5oo R:dr hvardera, så att den föreslagne indragningens stora resultat för Stats-Verket, om den vöre verkställbar, blefve 600 R;dr om året.
Herr Lehnberg anser de administrativa göromålen medelst förenämnde organisation, hafva blifvit compliquerade; Herr von Franken anser dem hafva blifvit simplifierade; jag öfverlemnar åt dem sjelfve, att sins emellan afgöra denna fråga, likasom jag öfverlemnar åt Herr von Francken att med sig sjelf öfverenskomma, om han har orätt i början af sitt Memorial eller i slutet deraf; då han först anser Herr Montgommeries motion icke kunna upptagas, och sedan sjelf föreslår proposition derå.
Herr Montgommerie, Gustaf, Några värde Talare hafva ansett min motion stridande mot 90 §, RegeringsFormen; men jag känner alltför väl innehållet af denne §. äfvensom de af Friherre Björnstjerna i lika afseende åberopade 7 och ii §. §.
RegeringsFormen, att 640 Deri 24 Februarii, jcg kunnat väcka någon motion stridande emot desamma.
Jag kar tvärtom (rödt mig hafva lyckligen kryssat förbi häda , och således då jag sökt Undvika Chary b dis, tillika undvikit Seylla, Dessa värda Talare hafva alltså misstydt min syftning, eller hafva de låtit förleda sig af Dykerioch Bergnmgs - Compagniets villo-eldar och sjelfva strandat på förut okända klippor.
Min motion hämtar sin egenie! iga anledrrng från 60, 6-t oell 65 § §.
RegeringsFor^ men och kan i grund af 89 §, till Besvärsoch Oeconomie- Utskottet remitteras.
För öfrigt har jag den aran att förklaras det jag hoppas, att Friherre Björnstjernas öppna och omständliga svar matte för allmänheten blifva tilifyllestgörande, tillfredsställd för min egen del att hafva framkallat en offentlig redogörelse för offentliga åtgärder, så öfverensstämmande med en Constitutionel 1Statsförfattnings auda och kraf.
Herr af Lehnberg, Carl Magnus :
Då jag uti mitt, sistledne Pleni-dag, uppläste anförande i anledning af Herr Montgommei ies väckta motion , rörande Arméens närvarande organisation, icke tillåtit och icke kan tillåta mig någon recension öfver det systéme i militairisk mening, sorn för samma organisation må ligga till grund; utan endast, i anledning af en redan väckt fråga, lem nät ett bidrag för undersökningen huruvida olägenheterna af ifrågavarande organisation i oeconomiskt öfverväga fördel anie uti öfrige afseenden; så anser jag mig af Herr Friherre Björnstjernas ^arifö - Den 2'i Febr nar ii. rande i allmänhet lika litet vederlagd uti de tankar jag hyst och framställt, som jag af Herr Friherrens erindran, att organisationen blifvit föreslagen och bifallen år i8i3, kan finna mig hafva sårat sanningen genom mitt yttrande, att nämnde organisation daterar sig från den Ii Junii 1816.
Under sistnämnde dag bief nemligen den Oeconomiska regleringen i anledning af Arméens meranämnde organisation först i sitt hela verkställd; och då, på sätt Herr Friherre Björnstjerna upplyst, denna organisation under de sednare fälttågen verkeligen ägt rum, utan att likväl samma årliga utgifter under fredstid före år 1816 dertill erfordrats; så lärer, genom sjelfva detta förhållande, den tanken, att anledningar kunna förekomma att önska och möjligheten kanske medgifva införandet af en mindre kostsam organisation, än Arméens närvarande, långt ifrån att förfalla, snarare vinna en ny styrka.
Friherre Sparre]
Det torde vara djerft att efter Herr af Tibell och Friherre Björnstjerna yttra sig i detta ämne, men jag anhåller dock att nu få anföra några ord:
Oagtadt jag anser all deliberation eller debatt öfver Arméens så kallade nya Organisation här öfverflödig, kan jag icke afhålla mig ifrån, att bestrida några af Herr Montgomrneries uti detta ämne yttrade meningar, deri han först utlåter sig öfver olåmpligheten af Regeinents-Chefs-lånernes anslående till Inspect tions- och Rrigade-Generaler, såsom serdeles 648 Den 24 Fclruarii, Vernhart får Öfverstarna , emedan deras samma Accords summor annu jvrtfara.
Herr Montgommerie lärer härvid antingen förgätit eller ock varit _ okunnig oin, den accords-ersättning, Kongl.
Maj;t af egna medel redan på förhand lemna! åt Arméens Regements-Chefer.
Denna Konungens ädelmodiga uppoffring är annars tammeligen allmänt bekant.
Vidare talar den värda Ledamoten om ’’'fordom Generalernes vistande inom sina Regementen stånd och deras närmare kännedom af Regementernas behof under den activa tjenstgöririgen, såsom nu felande.
Jemte det Regements Cheferne mera direct bunde verka för Regementernes båsta förrt ån nu, och ytterligare att: avancementerne fördröjts inom Arméen, Härpå frågar jag, hurudant är Arméens skick generelt och en detaille, nu emot förr?
Jag är öfvertygad om, att uti allt, i vida bättre skick nu, än den någonsin varit.
Och hvad de tröga avancementerne beträffar, så är tydligt, att, tillökning eller tillskapande af flere superieura platser måste påskynda, i stället för att förtröga, befordringarue från afla de mindre graderne, så framt de högre icke skulle tillsättas utom Arméen.
Ägde väl icke Arméen för den nya Organisationen flere ålderstigna Regementschefer, än nu?
äfvensom uti de öfrige Regements-Officers-graderne; tror jag att man mera allmänt ser Öfverste-Lieutenanter och Majorer vid yngre år nu än förr; likasom att de nu tyckas tidigare tröttna vid tjensten; hvilket allt aammanlagdt, långt ifrån att förtröga, påskyndar befordringarna, Den 24 Februarii, 64y Motionens naiva slut eller hela slutsats, ”Om icke Arméens förra organisation åter borde införas,” kan icke annorlunda besvaras, ån att det icke siår i R iksens Si änders magt, att denna fråga afgöra; oell har Författaren visligen icke heller begärt frågans remiss till Utskott.
Den af en annan värd Ledamot, (hvilken yttrat si» redan hafva lemnat den rnilitairiska banan), hos Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade proposition: ”Det vi i underdånighet hos Kongl. Maj:t borde anhålla om vissa förÄndringar uti Arméen;” anser jag för min del icke kunna upptagas och tror jag att det öfriga af samina motion, ännu mindre är nödigt att besvara.
Hvad åter igen den vårda Ledamoten fram; stålh, som visserligen icke understödde hufvudtheserne af Herr Montgommerieä motion, men som, på ett lika så värdigt som grundligt sätt, upplyste rätta förhållandet af ämnet i dess hela vidd; får jag blott upplysningsvis äran nämna; Det Arméens nya fördelning uti Inspectioner och Brigader, eller rättare dessa Chefers inställande till löner eller på särskildt
Stat, må hända icke daterar sig förrän ifrån år 1816; men att den del af Arméen, som med erkänd framgång gjorde iSi3 och igi4 års Campagner, var indelad efter denna nyare method, under särskildta dertill commenderade Divisions- och Brigad-Chefer, under bägge Fälttågen, både uti Tyskland och uti Norrige; och vågar jag tro, 6p Den 2't Februarii. att om, i enlighet med hela Europas nyare tacht; en sadan Arméens indelning anses vara nödvändig under krig, torde det vara tjenligt, att bibehålla den oförändrad under freden; då, i annat fall, Arméen, hvarje gång vid påkommande krig, blefve blottställd för ståndig reform, eller ny organisation.
Sparre tilläde derefter mundtligen ■ Herr Lehnberg och Herr von Francken hafva begärt, att deras yttranden skulle få åtfölja till det Utskott, till hvilket målet skulle remitteras; men då Herr Monfgoinmerie ej begärt någon remiss af sitt Memorial, torde frågan kunna förfalla; hvarföre jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition härpå.
Friherre Anckarsvärd} Carl Henric:
Vid det historiska af Friherre Björnstjernas yttrande, angående den nya organisationen af Arméen, har jag ej annat att anmärka, ån att han gifvit en i min tanka allt för vidsträckt application åt 7 och i4 §§.
RegeringsFormen, i afseende på Indelnings
V erkets ceconomiska del.
Man torde påminna sig att Svenska Arméen framställer egenskaper, som man ej finner uti andra Arméer.
Hvad man åberopar från dem, blir således åtminstone i oeconomiskt afseende, icke användbart till vår Årmée. Andra Staters Ar-i mcers organisation på
Divisioner under fredsfot år helt naturlig, och en följd af deras samlade läge på mindre inskränkta punkter.
Uti andra Länder göra de under fredstid Garnizonstjenst i Fästningar och Städer; samlade der till ett be^ Den 24 Februarii. lopp sorn öfverstiger 2 å 3 Divisioner hos oss.
Att der en General förer högsta befälet är helt naturligt; han är der i tiillålie till direct beröring med sina underhafvande.
Här är förhållandet annorlunda.
RegementsChefens befattning är att vaka öfver de oeconomiska detaillerne pä en vidsträckt rymd.
Han är ofta dea ensam synligt influerande militaire-personen inom Pr o - vinccn.
Hans representation är kostsam, och måste vara det, då han bör kunna taga emot dem af befälet som behöfva besöka honom uti ofta inträffande tjensteaflairer.
Han måste således hålla hus, för att kunna sammanhålla och till en god esprit föra unga personer inom sin corps, som ofta eljest skulle sakna ali ledning för sällskapsumgäuget.
Genom cjeu nya organisationen synes mig ändamålet vara förfela dt.
RegenientsChefen har nu förlorat den influence, han borde äga; han kan ej nu verka sorn förr på befordringar.
Andra personer skola nu framställa de sökandes föttjensier, utan att directe känna elern, Jag tror att i dessa delar ingen ting år vunnit genom den nya organisationen; men att kostnaderna blifvit öfverflödigt ökade.
Hvad angår, att tvenne ledamöter, sorn Friherre Björnstjerna säger, stannat i olika tankar, emot hvarandra i afseende på meningarne af den gamla eller nya ordningens förmonljgarp verkan på göromålens gårig, så får jag rangera ir.ig på den ena sidan för att formera en pluralitet, nemligen på den, som anser göromålen genom förändringen hafva fått en omväg, sorn (55a Den 2 4 Februarii, ej år nödig, utan tvärtom menlig; då correspondancen nu måste ske genom Brigad-Generalen, i stället att allt förr expedierades directe genom RegementsCbefen.
Hvad den militaira förmon deraf angår, så år jag öfvertygad att ingen enda af nuvarande Divisions- eller BrigadGeneraler lärer finnas, sorn år så obillig, att han påstår Svenska Arméens nuvarande tenue och skick vara en följd af dess organisation på Brigader och Inspectioner.
Tenuen beror på tjänstgöringen i landet och att de få ögonblick, som DivisionsGeneralen kan lemna till detta ändamål, ej gifva deråt någon särdeles verksam inflytelse, är åtminstone min tanka.
Jag tror att Regementets tjenstbarhet, beror på dess styrelse hemma i landet* Hvad som nu år fråntagit öfversten, år en förlust för det hela.
Jag tror ej det vara möjligt för
DivisionsGeneralen, sorn på en kort tid af i5 dygn skall resa emellan Brigaderne och Regementerne, för att inspectera dem, att verka betydligt.
Jag är öfvertygad, att vår
Armées nu varande tenue år en frukt af tiden och ej af något annat; att den följt tiden, och att den utan den nya organisationen i alla fall hade varit på samma punkt.
Men då jag hört den skedda förändringen kallas en organisation, kan jag ej underlåta att uttrycka min förundran, ätt den är så litet vidsträckt, och att den endast omfattat det högre befälets löner, då förhållandet inom de lägre graderne år så högst olika.
Detta olika förhållande år följden af en organisation, sorn föråldrats, och en af Indelnings Verkets hufvudolyckor år den lappning det undergått under de sednasle
xoo åren och Den 24 Februarii i 603 sorn påskyndar åtminstone tanken på dess totala förändring.
Det är underligt, att det skall finnas SubalternOfficerare som tjena för 1000 Riksdaler, då Majorer deremot tjena för 5oo; jag minnes att i min tjenstetid en Lieutenant ijenade för i4oo å i5oo
Riksdaler, då en annan i samma grad ej hade mer ån 200 Riksdaler i lön, I fall, hvilket jag likväl icke erkänner, 80 §.
RegeringsFormen lemnat anledning till en ändring uti Krigsmagtens förhållande utan Ständers samtycke, hvarom likväl nu ingen anmärkning kan göras, då flere Ständer med stillatigande förbigått denna sak, så får jag nu blott göra erinran dervid, att omtanken icke sträckt sig äfven till de lägre graderne, der behofvet för reform år lika stort, örn ej vida större.
Jag kan ej heller erkänna fördelen vara så stor, att på fredsfot vara på samma sätt organisad som i krig.
Jag tror det vara mera likgiltigt, om man känner de personer, man har under sig, eller ej, och jmg vet, att flere store Fältherrar lemnat och vunnit batailler, utan att kånna alltför många af sina Subalterner.
Det har blifvit anfördt, att flere Öfverstelöner, förr ån nu, innehades af personer, som ej gjorde sin tjenst, och som pa annat vis hade någon angenäm sysselsättning.
Jag tror ej, att gamla missbruk bör kunna vara stöd för nya.
Ett ytterligare skål mot den nya organisationen, år de många löner, som dragas från Arméen.
Jag har trott det vara båttre, om Arméen fått 654 Den 24 Februarii, bibehållas i sitt förra skick, till och med med risque, att ej få så mångå Generals-personer; jagrtror att det ånrlå hade kunnat bära sig.
Hår har blifvit taladt om, att det vöre nödvändigt stt hafva suppleanter för att ersätta när någon BVigadGeneral stupat.
En sådan händelse har ej i, på långe hos oss inträffat, och vid en sådan möjelig olyckhåndelse skulle, då så många både af befäl och trouppe åro kände för skicklighet, suppleanter visserligen icke komina att fela, allraminst inom Svenska Arméen.
Herr von Francken, AugitJi:
Ännu ej van att extemporera, torde mig endast tillåtas, att lemna Friherre Björnstjerna svar på sin fråga, om jag tror mig ha rätt i början eller slutet af mitt Anförande; emedan, i Friherrens tycke, skulle jag motsäga mig.
Mitt svar är, att jag tror mig hafva rätt både i början och slutet, men beklagar, att Friherren ej behagat fatta mitt Anförande, hvilket jag ej anser mig behöfva återupprepa, sedan det flera dagar hvilat på bordet och der kunnat låsas, i fall Friherren ej ansett det under ett dylikt besvär.
Hvad Friherre Sparres anmärkning beträffar, förtjenar den samma svar, han lemnat mig, men anhåller vördsammast, att Friherre Sparres mot Grundlagarnes helgd gjorde påyrkande, om denna min underdåniga önsknings-mo-^ tions förfall, ej måtte gå i verkställighet.
För festen får jag försäkra, att det alltid skall vara Den 24 FchruartU 655 mig en kar pligt att svara med moderation, om än jag skulle blifva bittert anfallen.
Herr Silfverskjöld, Carl, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande; (Se Bilagan N:o ig.) Friherre Ridderstolpe, Fredric:
Jag har ej med stillatigande kunnat åhöra Friherre Anekarsvärds liypothes, att Brigad-Generalens mel. lankomst skulle vara ett hinder för Regementschefen att kunna verka till sitt Regementes basta.
Att klaga öfver Brigad-Chefs tillvaro, kan endast den Regements-Chef, som saknar kraft att sjelf styra det honom i Nåder anförtrodda Regementet.
Hvad befordringsmål, inom Regementet^ angår, har det val handt, att Brigad-Chefen ej varit af samma tanka som Regements-Chefen men då infordrar General-Befälhafvaren grunderne för Regements-Chefens åsigt, hvilka alltid rättvisa vederfarits.
Grefve Mörner, Hampus : Utaf den af Herr Montgommerie i sista Rleno gjorde motion. har jag uppfattat meningen vara den, att såsom ett
Rikshushållnings-förslag framställa nedsättandet af national-Arméen.
Principen måtte vara den, att, om man vill hafva lugn, måste man sätta sig i stånd, att med kraft agera i .krig.
Det lugn, den säkerhet, den trygghet 656
Den 2 4 Felmar ii.
Svenska medborgaren njuter under sitt tak', livilar på National Arméens jemna fördelning inom landets alla Provincer.
Den står som en granit-mur emot alla händelser.
Jag mins för några år sedan, da insurrections-facklan var tänd uti Rikets södra Provincer, hade den kanske blifvit outsläckt om ej Arméen varit till hands och deltagit i dess släckande; jag deltog sjelf för val i dämpandet af detta uppror, för att ej kunna framställa det som ett bevis på nyttan af Arméens tillvarelse inom landet.
Att minska Arméen vore dessutom ett ojäfagtigt sätt, att ingifva mod hos våra grannar, och grannar äro alltid fiender, men ej farliga fiender då de frukta och bära agtning för en nation.
Må hvar och en hushålla i möjligaste mohn, jag respecterar denna princip, men må aldrig den känsla hos någon uppstå, att för enskilt vinning vår Armée skulle förminskas.
För öfrigt tror jag vara bäst, att öfverlemna detta ämne åt Konungen, som bäst vet hvad vår frid tillhörer, som bäst inser medlen att upprätta vår sjelfständighet.
Friherre Björnstjerna:
I det fordna Athen fanni* en berömd Rhetorisk Skola, Sophisternes, der Friherre Anckarsvärd skulle spelt en ly. sande röle , då han ville hänföra mitt yttrande till den slutsats, att jag, medelst upprepandet af fordna missbruk, sökte rättfärdiga existerande.
Jag har icke omnämnt dem för affinitetens skull, utan tvertom för att visa contrasten e mellam - Den 24 Februarii. mellan missbrukens fordna tillvarelse, och de-j ras nu varande frånvaro.
För öfrigt förenar jag mig i ett afseende fullkomligt med den värde Ledamoten, i det nemligen: att det vore ganska önskeligt, att enahanda princip som blifvit följd för fördelningen af Generals-lönerne, äfven skulle kunna blifva iakttagen för de öfrige graderne.
Jag har ock för Skånska Caval!eri-Rege_’ menterne, der skillnaden i lönings-methoden år störst, uppgifvit ett project, hvarefter den skulle kunna blifva jemnad, men, ehuru framställd för. flere år sedan, har frågan ännu icke blifvit afgjord.
Ett stort hinder kommer alltid att inträffa vid ali löne-jemkning, nemligen aceor~ derne.
Den sorn har en god indelning, har vanligen derföre betalt ett större accord, ån den som har en dålig, hvilket större accord icke kan blifva honom ersatt om lönen i och för lönejemkningen, skulle blifva minskad.
Detta hinder ägde icke rum för Gen eral i tetet, hvars aecorder till större del voro af Kongl. Majit ersatte; och befinner den allmänna löne-regjeringen inom arméen sig således icke i alldeles enahanda ca-* thegorie med löne-regieringen för Generalifetet; hvilket jag i korthet velat ha åran upplysa.
Herr Cederschjöld, Pehr Guflaf: En vård Ledamot har såsom bevis på nyttan af ArEnéens fördelning på Divisioner och Brigader, Ridd, o, Ad, Prof. I.
B 658 Den 24 Pehruarii. anfört exemplet af ett uppror, hvilket han berömt sig af att hafva stillat.
Detta måste hafva varit vid Klågerup i Skåne.
Såsom då boende på orten och ögonvittne till åtskilliga omständigheter af denna bedröfliga händelse, har jag ej kunnat höra den på detta sått anföras, utan att ifrån min oånk förklara, det jag för min del skulle Öuska, att minnet deraf kunde utplånas ur militairens historia.
Aftonen till den rysliga natten träffade jag på vågen emellan Malmö och Lund stora flockar obeväpnade bönder, hvilka voro ganska fredligt sinnade, och med största lugn afhörde mina varningar.
Jag tror äfven mig böra förklara, att det var en Tjensteman vid Academien i Lund, hvilken, till folksamlingars skingrande och lugnets återställande ensam stiftade vid detta tillfälle mera nytta, ån någon militaire.
Jag har ef begärt ordet för att trötta Ridderskapet och Adeln med något vidare yttrande, rörande Arméens organisation.
Detta ämne tror jag redan vara nog upplyst till sina delar.
Det år blott i anledning af Grefve MÖrners Anförande, som jag får yttra, det jag inom mig blifvit sårad af alt höra här omtalas saker, som utom oss skulle kunna gifva anledning till den förmodan, att Svenska Allmogen vore företrädesvis benägen till uppror.
Den är lugn; har alltid varit lugn, o h ehuru hvar Stat och således äfven Sverige al tid bör hafva en stående Corps till Policens vidmagthållande, tror jag ej att någon kan beskylla Svenska Folket för orolighets-sinne, det Den 24 Felruarii. 656 må hafva blifvit uppmanadt dertill af hvad anledning som helst» Jag tror, att vi böra vara försigtige i våra yttranden, i synnerhet i ett ögonblick då Europas Magter åro uppmärksamma på oss, så att vi ej kasta minsta grand, af tvåtydighet på våra inre förhållanden.
Uppkallad af min Jrättskänsla, hemställer jag, om icke två Talare hår gjort den tredje orätt. jag tror icke att Herr Cederschjölds afsigt varit att förnärma Grefve Mörner; men min rättskänsla kan icke heller gilla det klander Herr Cederschjöld framställt emot det militairä hvårf, som var af Grefve Mörner utfördt.
Jag lemnar derhän den enskilta kännedom Herr Cederschjöld kan äga om Bonde-upploppet vid Klogerup; men till honom sjelf öfverlemnar jag om han också kari ansvara huru långt upploppet kunnat gå, i händelse det icke blifvit så tidigt och så alfvarsam! dåmpadt: Grefve Mörner har för sin åtgärd dervid j såsom MilitaireBefålhafvare, i elfva år ägt sin Öfverhets bifall och Allmänhetens aktning; och jag vet då icke heller hvarföre denna förtjenst skall i dag fördtinklas.
Jag har Uppmärksamt åhördt Grefve Mörriers yttrande; men ehuru jag anser Grefven hafva begått en irring deri, att ha» trott militairens jemna fördelning
Utgöra en säkerhet för lugnet i landet; en säkerhet, sorn jag anser ligga förnämligast i folkets egen moral
Och religiositet, samt i Lagarnes handhafvande; så har jag dock ingalunda förraårkt någon af - Den 24 Fcbruarii.' sigt hos Grefve Mörner att kasta skugga p§ folket, eller förebrå detsamma någon särskild fallenhet till oro eller upplopp.
Jag ville alltså återföra den vårda Talare, som synes hafva velat gifva Grefve Mörner en sådan afsigt, till ett billigt eftersinnande, om icke han sjelf deri begått ett misstag.
Min mening har ej varit att Grefve Mörner velat kasta skugga på Svenska Folket.
Jag har blott trott, att hvad han yttrat kunde så tydas, då det korn utom oss, då det franistålles uti inländska eller utländska Tidningsblad.
Jag har derigenom ej velat förolämpa och ej eller förolämpat Grefve Mörner; men sorn Representant har det varit min skyldighet, att i ögonblicket motsäga allt, som kunde kasta skugga på Svenska Folkets trofasthet emot sin Regering, emot sina Lagar; och det år i detta afseende sorn jag framställt nuna tankar.
Herr Grefven och LandtMarskalkerl förklarade, det han ansåg den nu uppkomne discussionen hafva afvikit ifrån det egentliga ämnet, som vore föremål för Ridderskapets och Adelns pröfning, samt hemställde, om icke, då Hans Majit Konungen, hvars utmärkta erfarenhet och skicklighet, uti allt hvad till en arméea både organisation och anförande hörer, blifvit af hela Europa ej mindre vitsordad, ån beundrad, bäst vore i tillfälle att bedöma det ifrågavarande ämnet, samt Herr Montgommerie, som våckt förevarande motion, icke begärt remiss deraf till något Utskott, och under discussiönen Ben 54 Fehr nar ii. 661 jemväl yttrat sig vara tillfredsställd genom de af Friherre Björnstjerna nu nflernnade upplys-, ningar, Ridderskapet och Adeln behagade tillä'*' ta, att Herr Montgoinmeries moiion finge helt och hållit förfalla.
Ropades starka Ja, jemte några Ne}, Justerades följande ; Utdrag af Protocollet hållet hös Hög-, loft.