Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förnyar min anhållan om propos. å det sednare alternativet.
Då målet förevar i Ulsk., saknade Utsk:s ledamöter, äfvensom jag, all upplysning om någon slags olägenhet, som skulle uppkommit deraf, att en särskild person haft uppdraget att mellan riksdagarna utlemna de genom prenumeration erforderliga exemplaren af bihanget till RiksSt:ns protocoll.
Det var då blott fråga om, huruvida man skulle anse för tillräcklig den föreskrift, som vid 1828 års riksdag var lemnad att tjena till efterrättelse för Exped.Utsk. under denna eller följande riksdagar, eller om Exped.Utsk., oansedt denna föreskrift, skulle ånyo besvära Ständerna med en förfrågan i ämnet.
Då nu den upplysning blifvit lemnad, att en olägenhet ägt rum genom det hittills iakttagna förhållandet, hvilket likväl varit stride öfverensstämmande med hvad Ständcrne föreskrifvit; så har jag så mycket mindre någonting emot, att saken blir återremitterad, som det af reservationen synes, att jag varit solus in voto om framställningen.
Detta har jag ansett mig böra upplysa, äfvensom att den siste talarens tanke äfven måtte hafva varit, att mern. borde till Exped.Utsk. återremitteras, men icke att detta Stånd skulle antaga en del af hvad Utsk. alternativt föreslagit, emedan sådant icke låter sig göra, då saken första gången föredrages i Ståndet.
Då jag har anleda, att tro, alt det sednare alternativet blir bifallet af BorgareSt,, har jag tagit mig friheten begära Hr Frih. o. Landtnäs propos. till bifall å detsamma.
Jag skulle eljest hafva förenat mig med Gr.
Frölich i begäran om ålerremiss, för att förekomma den olägenhet, som måste uppstå, i händelse 2 Stånd antaga det ena och 2
Stånd det andra alternativet.
Det är ett litet obetydligt missförstånd mellan den värde ledamoten och mig, som lätt är rältadt.
Det består blott deruti, att första gången ett Utsk:s mern. eller betänk, förekommer, kan det icke annat än antagas i sin helhet och icke med förändringar.
Det skall antingen i sin helhet antagas eller ock återremitteras. Som nu Gr.
Cronstedt sjelf icke synes vilja, att det skall i sin helhet antagas, och man icke kan få propos. till bifall på ena hälften deraf; så är enda utvägen återremiss, på det Utsk. må rätta det fel, som majoriteten begått, att framställa ett alternativt förslag.
Det är blott i formen, som ett litet miss - A
Den 28 Mars f. ra. tag ägt rum, hvilket nog Hr Frih. o. Landtm, lärer observera.
Till svar å hvad den siste värde talaren invändt, får jag lenina, att då, efter hvad upplyst är, BondeSt. antagit det sednare alternativet, måtte äfven propos. till bifall derå blifvit framställd.
Exped.Ulsk:s mern.
Hrr Rosenqvists, Fredr.
Leonh., och Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 20 dennes på bordet lagda motioner ang:de und. hemställan hos K. M. 0111 Assessor Crusenstolpes frigifvande.
Dessa båda motioner, sådana de blifvit lill protocollet aflemnade, upplästes så lydande: Hr Rosenqvists: ”På sätt och af de anledningar, som dagens prot. utvisar, vid discussionen öfver Hr Munck af Rosenschölds motion, rör:de Hr Assessor Crusenstolpes frigifvande, får jag väcka den motion, att R.
M. ville framställa und. önskan, det K.
M. af gunst och nåd ville gifva den fångne Hr Assessor Crusenstolpe sin frihet.’’’ Hr Munck af Rosenschölds: ”På sätt dagens prot. utvisar, antager jag fullkomligt det af Hr Rosenqvist af Akershult, Fredr.
Leonli., föreslagna amendement i min motion rörtde Hr Assessor Crusenstolpes frigifvande, och väcker den motion, att R.
M. ville framställa und. önskan, det K
M. af gunst och nåd ville gifva den fångne Hr Assessor Crusenstolpe sin frihet.” R. o. Ad. fann, uppå derom af Hr Frih. o. Landtm, gjord hemställan, att dessa båda motioner, såsom författade i samma ordalag, borde såsom en och samma motion behandlas.
Landtm, yttrade, att då denna motion icke vore omedelbarligen föranledd hvarken af redan fattade beslut, eller af redan upptagna ärenden, eller af under riksdagen inträffande händelser, och dessa tre förhållanden, enligt 56 §:n Riksd.Ordn , vore de enda, under hvilka nya frågor lingö väckas efter motionstidens slut, Hr Landtm, icke ansåge, att den nu föredragna motionen, hvilken vore framställd efter ofvannämnda tids slut, kunde af R. o. Ad. till pröfning upptagas, eller sig kunna göra propos. till remiss af densamma.
Då den motion, af hvilken den nu ifrågavar. är föranledd, blifvit väckt inom motionstiden, vågar jag anse hvad Hr Frih. o. Landtm, anfört icke innefatta tillräckligt skäl för vägradt upptagande af sistnämnda motion.
De n 28 Mars f. m. 549 Ilr Frill. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad., på de af honom anförda skäl, ansåg motionen böra förfalla.
Ropades många ja, men Hr Munck af Rosenschöld begärde votering.
Jag vill icke bestrida, att votering kun begäras i hvarje fall, då en propos. blifvit framställd till besvarande med ja eller nej; men jag kan dock icke betrakta Hr Frih. o. Landtnäs framställda propos. annorlunda, an såsom en hemställan till R. o. Ad., huruvida Ståndet yrkar propos. på remiss af motionen, emedan fråga icke bör kunna vara att här nu genom votering afgöra, huruvida en motion, som Hr Landtm, funnit vara olagligen tillkommen, skall upptagas eller ej, utan frågan är blott, huruvida Ståndet anser Landtrnarska Ikens åsigt riktig eller ej, i hvilken sednare händelse saken hänvises till afgörande af Const.Utsk, på hvars utlåt, då beror, huruvida propos. lill motionens upptagande skall framställas; beroende det då först, derest Const.Utsk. finner alt propos. bör framställas, på Ståndet att afgöra, om motionen skall upptagas eller ej.
Hr Le frön, Joli.
Jag har så uppfattat
Hr Frih. o. Landtnäs framställning, att Hr Landtm, vägrat propos. till remiss af motionen.
När nu votering begäres, kan det ej betyda annat, än att man yrkar motsatsen af Hr Landtm:s förklarande.
För min del yrkar jag icke denna proposition.
Uti det af Frih.
Cederström anförda skäl finner jag icke hinder för mig att, enligt grundlagen, erhålla votering i anledning af Hr Frih. o. Landtnäs till Ståndet gjorda framställning.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då han nu förnam att Hr Munck af Rosenschöld begärt votering, men Landtm, ej förnummit att han framställt något förslag till annan propos. än den Hr Landtm, gjort, Hr Landtm, finge begära få vela hvilken contra-propos. han vid voteringen önskade få antagen.
Hr Munck af Rosenschöld: Då R. o. Ad. vägrar remiss af min motion, är den contra-propos. jag yrkar, den, att en sådan remiss icke kan mig enligt grundlagen förvägras.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, på de skäl han förut anfört, ej kunde framställa en sådan contra-pro pos. till antagande af R. o. Ad., emedan den vore stridande emot Riksd.Ordn.
Del är med största obehag, jag finnér mig föranlåten att deltaga i denna discussion; men jag gör det derföre, att jag anser intet obehag vara 55o Den 28 Mars f. m. ring stolt för aU kunna motväga ilen känsla jag äger för upprätthållandet af R. o. Ad:s yttrande-frihet.
Jag vill påminna mig, alt då den ifrågavar. orimliga motionen väcktes af Hr Munck af Rosenschöld och understöddes af Hr Rosenqvist, erhöllo desse herrar tillstånd att ändra motionen.
Då således motionen framkommit inom laglig tid, och densammas förändring blifvit medgifven, anser jag frågan om densammas remiss böra komma under pröfning; och hvad derefter beträffar frågan, huruvida motionen, med afseende på innehållet, bör remitteras, så finner jag, för min del, som visserligen erkänner det besynnerliga och oformliga i ordalagen, likväl icke ämnet vara af den beskaffenhet, att remiss å motionen, enligt grundlagen, kan vägras.
Må det sedan ankomma på Utsk. att afslå motionen; men att vägra remiss deraf, kan jag icke, utan att göra mig skyldig till inconseqvens.
S ecr e t.:
Horn yttrat, anser jag mig skyldig upplysa förhållandet vid det tillfälle, då Hr Munck af Rosenschöld? första motion efter bordläggningen föredrogs.
Hk Rosenqvist uppsteg då och förklarade, att han förmodade, att den första motionen, sådan den var, icke kunde remitteras, hvarföre han då framställde den motion, som nu är föredragen, och i hvilken Hr Munck af Rosenschöld instämde.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade då, att som de framställningar, hvilka då gjordes, innehöllo en nv motion, kunde han icke yttra sig öfver dem, förrän de blifvit till prot. skriftligen aflemnade.
Hvad åter den då föredragna motionen anginge, förklarade Hr Frih. o. Landtm,, att den, till följe af grundlagen, icke kunde upptagas.
För min del, finnér jag den upplysning, Hr Ridd.Secret. meddelat, fullkomligen öfverensstämmande med hvad mitt minne säger mig att här föreföll, då frågan förevar, hvarföre äfven frågan befinner sig i det skick, som Hr Frih. o.
Landtm, framställt densamma; men om äfven mitt minne i detta fall skulle fela, så åtager jag mig att bevisa, att den nu gjorda framställningen af Hr Rosenschöld icke är i något fall bättre öfverensstämmande med lagarna än den förra; ty för att kunna bedömma, huruvida en sådan framställning af Ständerna, som motionen afser, bör äga rum, måste man komma in på gebitet af sjelfva domslutets granskning, hvilket är i rak strid med 90 §:n Reg.- F:n.
Jag vill icke vidare yttra mig härom, förrän Hr Frih. o. Landtm, tillkännagifvit, huruvida Hr Landtm, minnes, att vid förra tillfället så tillgick som Hr Ridd.SecreCn upplyst.
Jag måste uppriktigt förklara, alt jag har uppfattat saken på samma sätt som Gr.
Horn, nemi. alt Hr Munck af Rosenschölds första motion endast blifvit ändrad, hvarföre det således vore oformligt att neka Den 28 Mars f. ra.
551 ilen salunda ändrade motionens upptagande.
Likväl lemnar jag derhän Frih.
Cederströms yttrande, hvarthän ämnets pröfning skulle leda oss.
Jag anser mig skyldig att, enl. mitt minne, vitsorda den uppgift, som Hr Ridd.Seerettn meddelat.
' Det förhöil sig nemi. så, att Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig vilja meddela yttrande i anleda, af den förändrade motionen, sedan densamma blifvit skriftligen aflemrrad, Jag skulle dock tro, att den sednare motionen innefattar detsamma sorn den förra, men för att erhålla visshet derom, torde den första motionen böra uppläsas.
R i d d. S ee r e t.:
Protocollet för den 20 Mars f. m. är väl ännu icke justeradt, men det är uppsatt, och lyder i den del, som nu är i fråga, sålunda.
Undert. uppläste derefter den del af prot. för den 20 Mars f. 111., som angår Hr Munck af Rosenschölds motion 0111 upphäfvande af den i tryckfrihetsmål öfver Assessor Crusenstolpe fällda dom; hvarefter undert. äfven uppläste samma motion, hvilken finnes intagen i prot. för den 7 Mars e. m.
Jag finnér nu, att det verkligen var skilnad emellan de begge motionerna.
Den första afsåg nemi. lind. fiomställning om upphäfvande af domen; den sednare deremot anhållan om frigifning af nåd.
Hr Frih. o Landtm, yttrade, att då han förklarat sig icke kunna framställa den af Hr Munck af Rosenschöld yrkade propos., ansåg Hr Landtm, sig böra hemställa till nämnde talare, om han önskade någon annan contra-proposition.
Om remiss af motionen kan vägras mig, så tror jag dock, att communication deraf med öfriga Stånden enligt 57 §:n Riksd.Ordn. icke kan vägras.
Då jag ansåg mig skyldig att uppträda förra gången jag yttrade mig i fråga om formen för R. o.
Ad:s yttrande-rätt, tror jag mig vara pligtig att till den siste värde talaren directe ställa den begäran, att hon ville inse sitt eget bästa vara att afstå från vidare försök att uppkalla R. o. Ad:s ovilja — om jag så får säga — genom flera yrkanden, i afseende på denna motion, hvilken i Utsk. icke skulle hafva annan påföljd, än att densamma, såsom omotiverad och orimlig, förkastades; och derpå skulle motionären icke hafva vunnit utan snarare förlorat
Jag skulle derföre vilja tillstyrka motionären att befria R. o. Ad. från vidare debatt i denna fråga.
Ganska manga yltrade härtill sitt bifall.
Då jag finnér att menin - 552 Den 28 Mirs f. m. garne inom detta
Stånd varit så enhälligt emot mitt förslag, att Ständerne måtte ingå lill K.
M. med lind. anhållan det K.
M. ville af gunst och nåd frigifva Assessor Crusenstolpe; så vill jag anse mig pligtig att återtaga samma motion, under anhållan att i prot. blir infördt, att R. o. Ad. vägrat remiss deraf.
Jag ber om ursägt att jag tager till ordet, oansedt jag icke varit tillstädes från början af discussionen; men den vändning öfvei läggningen tagit, synes mig så vidunderlig, att det vore särdeles märkvärdigt, om det kunde passera, utan att någon ledamot dervid gjorde påminnelse.
Efter den förändring
Hr Munck af Rosenschölds, från början utan tvifvel mindre lagenliga, motion erhållit, genom den amendement Hr Rosenqvist gifvit deråt, kan jag icke finna något olagligt i motionen. 4^§:nRiksd.- Ordn. bestämmer hvilka föredragningsämnen äro.
Deribland namnes: motioner, gjorda i plena af någon vid liksdagen närvar.
Ståndets ledamot.
Då nu ifrågavar. motion blifvit väckt af en Ståndets ledamot, visserligen efter motionstiden, men med anledning af en annan före motionstidens slut afgifven motion, så synes mig det skäl, som blifvit anfördt mot remiss deraf, nemi. att densamma tillkommit efter motionstiden, icke gilltigt.
—Hvad åter det skälet beträffar, att någon stridighet skulle förefinnas emellan motionens innehåll och 90 §:n Reg.Fm, som bjuder, att under R.
St:s eller deras Utsk:s öfverläggningar och pröfning icke uti något annat fall, eller på något annat sätt än grundlagen bokstafligen föreskrifver, må komma frågor om embets- och tjenstemäns till- och afsältande och domaremakternes beslut, resolutioner och utslag etc.; så kan jag icke finna något omöjligt deruti, att Ständerne ingå till K.
M. och begära nåd för en person, som för ett tryckfrilietsätal sitter på fästning, utan att Ständerne behöfva ingå i pröfning af domaremakternas förfarande med målet.
Detta sednare är så mycket mindre nödvändigt, som ämnet .redan förut är så tillräckligt discuteradt inför allmänheten, så väl genom pressen, som uti enskilda sällskapskretsar, och opinionen derom så känd, att inom hela nationen troligen ej finnes en enda person, som ej långt för detta torde deröfver oåterkalleligen bestämt sin öfvertygelse, så att vidare argumentation derom icke lärer komma i fråga.
Vid ett sådant förhållande tror jag, alt en opinionsyttring, som icke går ut på upphäfvande eller klander af den öfver Hr Crusenstolpe fällda domen, utan på sin höjd att visa ett deltagande, en åsigt från Ständernes sida i afseende på tryckfriheten och dess förhållande till Regeringsmakten, ganska väl kan stå tillsammans med föreskriften i go §:n Reg.F:n. Jag har ansett som en pligt att uttrycka detta , åtminstone såsom en reservation mot R. o.
De n 28 Mars f. m. 553 Frih.
Efter hvad jag hört, lärer saken icke vara formenlig.
Jag tror i delta fall mera på äldre och mera erfarne representanters omdöme, än på mitt eget, men jag fruktar icke alt uttala det omdöme, att jag anser det vara formenligt att hos K. M. begära, att Assessor Crusenstolpe måtte befrias från sitt fängelse.
Jag anhåller, alt detta yttrande må upptagas i protocollet.
Hr Munck a f R o s e n sc h ö 1 d : Då Hr Frih. o. Landtm, uppfattat R. o. Ad:s tanke så, att remiss skulle vara vägrad, anhåller jag om votering, och att till ja-propos:n, afseende att motionen skall förfalla, contra-propos:n måtte blifva, att, derest nej vinner, motionen skall till Ekon.Utsk. remitteras.
Hr Dalman, Wilh. Fredr :
Så vidt jag kunnat fatta, förklarade Hr Munck af Rosenschöld uti ett föregående yttrande att lian återtog sin motion.
Uti sitt sista yttrande deremot, liar han tillkännagifvit ett slags missnöje deröfver, att Hr Frih. o Landtm, icke till R. o. Ad. framställt den frågan, huruvida det måtte vara honom tillåtet att återtaga sin motion.
Jag tror, alt R. o. Ad. icke har yttranderätt deröfver, utan att det heror på motionären sjelf, att dervid göra huru honom godt synes; men då hans förslag har vunnit så ringa sympati, tyckes han göra bäst, om han vidblifver sitt återtagande deraf, och sålunda såsom riddersman står vid sitt ord.
Jag yttrade den anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos till bifall af remiss till Ekon.Utsk. af min motion, och ätt, derest Hr Frih. o.
Landtm, skulle uppfatta svaret derpå så, att remiss ansågs vägrad, votering mätte anställas.
Den satsen vidblifver jag Beträffande Hr Dalmans uppmaning till mig att stå vid hvad jag en gång yttrat, så får jag förklara, att jag blott velat låta min motion falla, såvida jag fick införd t i prof., att R. o. Ad. vägrat remiss å densamma.
Då så ej kan ske, anser jag det ej vara någon skam för mig att ej uppfylla hvad jag villkorligt sagt: jag skulle icke en gång an se för skam, att återtaga hvad jag af obetänksamhet yttrat, äfven utan villkor, helst jas ännu innehar den ålder, att jag, äfven inom detta Stånd, kan med heder blifva klokare med hvarje dag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han ej rätt kunnat höra hvad Hr Munck af Rosenschöld sednast anfort, men hade tyckt sig förnimma, att han begärt, det Hr Landtm, skulle framställa propos. derpå, alt motionen måtte förfalla.
Jag anhöll, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa den propos., huruvida R. 4 H. 70 554 Den 28 Mari f. m. o. Ad. bifaller, att min motion må till Ekon.Utsk. remitteras.
Vid början af discussionen, förklarade Hr Frih. o. Landtm., att frågan icke kunde upptagas till remiss, derföre att den var väckt efter motionstiden.
Nu hemställer jag till R. o. Ad., om det går an att remittera en fråga, som är väckt efter motionstiden.
Jag hemställer till Hr Rosenschöld, om han ej vill gå R. o. Ad:s önskan till mötes, särdeles som ej stor ära kan nedläggas, derigenom att han, mot en pluralitet af hela det öfriga Ståndet, envisas med en sådan flaga som denna.
Jag har, på grund af grundlagens stadgande, väckt denna motion efter motionstidens slut; men den motion, som Hr Munck af Rosenschöld afgifvit, gaf mig anledn. att väcka denna motionen.
Jag hemställer nu, om motionen är grundlagsenlig.
Skulle Hr Frih. o. Landtm, finna, att den icke är det, anhåller jag, att Ståndets tanke derom måtte inhemtas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att de fleste af R. o. Ad:s ledamöter visserligen erinrade sig hvad han i början af discussionen anförde; men då några ledamöter tycktes icke hafva dervid varit närvar., ville han åter upprepa det.
Hr Frih. o. Landtm, hade nemi. yttrat, alt då den ifrågavar. motionen af Hrr Rosenqvist och Munck af Rosenschöld, om nåd för Assessor Crusenstolpe, ej vore omedelbarligen föranledd, hvarken af redan fattade beslut, eller of redan upptagna ärenden, eller af under riksdagen inträffande händelser, och dessa tre förhållanden, enligt 56 §:n Riksd.Ordn., vore de enda, under hvilka nya frågor finge väckas efter motionstidens slut, Hr Landtm, icke ansåge, att motionen, hvilken vore framställd efter ofvannämnda tids slut, kunde af R. o. Ad. till pröfning upptagas, eller sig kunna göra propos. till remiss af densamma till något Utskott.
Jag torde få hafva äran erinra Hr Frih. o. Landtm, derom, att Hr Rosenschölds motion var väckt inom motionstiden; att, när fråga om remiss deraf uppstod, jag föreslog Hr Rosenschöld att förändra sin motion, hvilket han äfven gjorde; och att jag förklarade, att jag ansåg mig såsom den der väckt motionen, med den förändring, som jag föreslog.
Den förevar, motionen är således väckt inom motionstiden.
Jag ber att ur prot. få upplyst hvad dag den förevar, motionen af Hr Frih. o. Landtm, förklarades för en ny motion.
Ridd.Secret. upplyste, att den motion, som väcktes af Hrr Rosenqvist och Munck af Rosenschöld, väcktes den 20 Mars f. m.
Den a8 Mars f. ra. 555 Hr Lefren: Hr Frih. o. Landtm, förklarade densamma, genast då den väcktes, vara en ny motion, och denna motion är således vackt efter motionstidens slut.
Såsom jag hade äran nämna förra gången jag hade ordet, var jag icke uppkommen, då discussionen börjades, och fick således icke höra den förklaring, på grund hvaraf Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig ej kunna tillåta remiss af motionen.
I annat fall skulle jag icke underlåtit att då reservera mig mot den uppfattningen, att, då motioner, enligt 56 §:n Riksd.Ordn., efter motionstidens slut icke må framkomma, såvida de icke kunna hänföras under någon af de uti nämnda 5 bestämda 3:ne cathegorier, den ifrågavar. icke skulle kunna upptagas, derföre att den innefattade ett nytt ämne.
Denna motion innehåller likväl icke något nytt ämne, ty föremålet är detsamma, som ursprungligen afsågs med Hr Munck af Itosenschöids första motion, nemi.
Hr Assessor Crusenstolpes befrielse.
Jag anhåller derföre att få reservera mig mot det af Hr Landtm, uppgifna motiv för vägran af remiss på motionen, så mycket hellre, som jag hört, att Hr Frih. o.
Landtm, icke funnit anledn. till användande af 90 §:n Reg.Fm.
Då man jemför de 2:ne särskilda motionerna, af hvilka den första afser upphäfvande af en K. dom, och den sednare, att nåd måtte gå för rätt, så finner man att de handla om skiljaktiga ämnen.
Den §, som Hr Frih. o. Landtm, åberopat lill stöd för sitt förklarande att motionen icke kunde upptagas, innehåller, att ämnen efter motionstiden icke få upptagas, såvida de icke föranledas af redan fattade beslut; men något beslut är icke fattadt i det ämne, som skulle hafva föranledt denna motionen, emedan beslut icke erfordrades deruti, enär motionären sjelf återtog motionen.
Vidare innehåller samma § ett annat villkor, hvarunder frågor efter motionstiden kunna få upptagas, nemi. om de härleda sig från redan upptagna ärenden.
Detta villkor inträffar icke på närvar, fall, emedan den fråga eller motion, från hvilken den nu förevar, skulle vara härledd, icke blef upptagen, utan, såsom jag nyss nämnde, återtogs såsom af Hr Landtm, befunnen vara af den beskaffenhet att den icke kunde upptagas.
Den 3:dje anledningen, som tillåter frågors upptagande efter motionstiden, är, om ämnet föranledes af händelser, inträffade under riksdagen.
Jag känner ingen händelse, som, med hänsigt till förevar, fall, skulle kunna åberopas, om icke den händelse, alt den, som väckte motionen, återtog densamma.
Emedlertid och då Hr Frih. och Landtm, förklarat sig icke kunna upptaga denna motion, såsom försent väckt; så lärer annat sätt att komma från saken icke gifvas, än att votera derom, då contra-propos:n torde blifva: om Ståndet yrkar, att frågan skall upptagas och remitteras.
556 D c ti 28 Ma rs f. m. Gr. Horn:
Då jag för en stund sedan tog mig friheten att directe vända mig till motionären, så vill jag nu göra honom uppmärksam på en händelse, sorn inträffat, att nemi.
Hr Ribbing, så mån om lagarnas iakttagande och R. o. Ad:s fri- och rättigheter, här uppstått med försök till en bevisning, som jag ingalunda kan godkänna.
Jag linner nemi. den af Hr Rosenqvist väckta motion icke vara annat än en ändring af den utaf Hr Rosenschöld framställda motion; att begge motionerna äga samma syfte, ehuru de till ordalagen äro olika.
Likväl tyckes det vara gifvet, att R. o. Ad. med skäl önskar, att hvarken den ena eller andra frågan blifvit vackt, hvarföre också R. o. Ad., derest remiss kommer i fråga, gör ett offer af sin känsla, af det passande för en rådslående församling.
Men om, å ena sidan, det icke kan annat än i hög grad finnas obehagligt, att ett sådant offer måste äga rum för en missbrukad yttranderätt; så nödgas man dock, å andra sidan, skydda sjelfva missbruken, då det fordras för bevarande af sjelfva principen eller rättigheten ; och det är derföre som jag reserVerar' mig mot den af Hr Frih. o. Landtm, yttrade åsigten, på grund hvaraf Hr Landtm ansett motionen icke böra upptagas.
Ju mer ett ämne får vigt, ju mer bör man understödja detsamma.
Här är fråga örn att befria oss från ett så farligt praejudicat, alt motioner icke skulle få väckas under riksdagens lopp, derföre att de icke behagade Landtmarskalken eller någon af Husets ledamöter.
Det är på denna grund, jag nödgas vidhålla hvad jag en gång påstått, nemi. alt Hr Frih. o. Landtm, måtte inhemta Ståndets tanke, huruvida Ståndet delar Landtnäs åsigt.
Äfven får jag anhålla, att Hr Ridd.Secretm ville hafva godheten upplysa, huruvida Hr Rosenschölds motion inkom inom motionstiden, Har den inkommit inbm motionstiden, så är det både hans och min rättighet att erhålla remiss derå; emedan jag förklarade, att jag upptog hans motion såsom min, med den af mig föreslagna förändringen/ Underh R i d d-S e C r e t.:
I anledn. af Hr Rosenqvists anförande, får jag förnya hvad jag nyss yttrade, att Hrr Rosenqvist och Munck af Rosenschöld gjorde den nu förevar, framställningen den 20 Mars f. m , och att R. o Ad. samt de öfriga Stånden antagit motionstiden vara slut den 7 Mars.