Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefwe De Is Osrclie förmälte sig anse detta sakens behandlande ungefär säsom ett afflag pa Oeconomie-Utskottets Betänkande, i stallet för hwilket afslag Nidderffapet och Adeln beslutar ett uplätande at Kongl.
Majtt, at, säsom med ett manligt Oeconomiskt mäl, efter pröfning och godtfinnande förfara.
Herr 8^6
Den ry Mars, Herr leorie lis, l^ils, utbad sig harwid f^ r!plysa, at e, längesedan hade för Upsala Län af Landshöfdingen derstädes en Husesyns och Byggnads-Ordning blifwit söreängen, hwaröfwer Krigsoch Kammar-Vollegiei-nö nyligen afgifwic underdånigt yttrande , sorn nu beror af Kongl. Majus Nådiga afgörande; hwadan ftutas kunde, at den af Herr Grefwe Vs la LZrclie härutinnan föreftagne anstalt wore den basta ac widraga, blott med tilläggning, af wederbörande Ollliegiers hörande, emedan häruti säkert komme ac inga flere omständigheter, som närmast och säkrast kunde af Dem bedömas.
Herr Grefwen och Landtmarfkalken gjorde proposition i likhet med hwad Grefwe v<? la 6sr6ie hade föresiagir; hwilken Bifölls, Riksens Högloft Ständers Allmänna Beswars- och Oeeonomie Utstötts Utlåtande, i anledning af de flere hos Riksens Högloft.
Ständer emot Utstoitets förut afgifne Betänkande, angäende Krono - Skjuts /gjorde Anmärkningar, innefattade uti följande til Utstötte: remitteras Handlingar: i:o.
Utdrag af Högloft.
Niddexstapets och AdelnS i'rotocoll Ven i4:de September 1809; 2 0.
Herr Vettainen ^.käorclenstolpes viökamen til samma protocoll; z:o Herr Lagmannen Grefwe ä- V^llenborgs
Den 17 Mars- 827 slito; 4:0.
Utdrag af Högwördige Präster Ständers ?>oioco>I den 8 Dec. 1309; ;:o.
Utdrag afWallofi. Borgare» Stan» pers !'- <ä! pui 6 September samma är; fann 6w.
En af Herr Majoren Friherre ). ^V.
I^jljenLrgML til Utskottet öfwerlemnad bromcmori» i perka amne, ' Af desse Handlingar har Urskotcer inhämtat, gt emot 1,2, g och 6:re punLleroe uti pet afgifrre
Betänkandet någon egentelig anmärkning icke förekommit.
Utskottet anser sig derföre blott til be» swarande af de wid Betänkandets öfrige l'unckör gjorde Anmärkningar böra namna, ar Utskottets afsigt med föreskriften i 4:de kunÄen, om de af Herr d>lorcleiMolps öfwerklaggde Ocrmmencl^ur-Rullor, ingalunda warit at påbjuda något sadant twang, som han omnamnr, uran Utskottet hade endast förmodat, at desse Förteckningar skulle kunna tiena til mycken uplysning för Konungens Befallningshaswanpe wid de tilfällen de större Krono»Skjmfcr behöfde upbadas, hälst deraf borde inhämtas, hwilka Hemmans-Innehafware wörö oförmögne at piasstcr» et lika antal Hastar med öfrige Aboer pä lika stora Jord-andelar, hwarföre de förre mäste njuta någon förskoning; hwarjemce ifragawarande Förteckningar ffulle tjena lil rättelse wid up» bädningar, pä der icke nägon skjuts» skyldig marte äläggas Krono-Skjutsning oftare, an han i sin toni- wore dertil förpligtad; i följd hwaraf, Utskottet icke kan undgä at tilstyrka, det 4:de knnfts» j Betänkandet mä i detta fall oförändrad bibchällas.
Hwad äler angär de wid ;:te lancken gjorde
Anmärk» - 828 Dcn 17 Mars. märkningar, sä hade wäl Utskottet förmodat, at sa mängs stjursskyldige icke nägonsin skulle pä en gäng wilia äfweiMM det answar, ^som ätföljer uteblifwande, at icke de närvarande
Äkdonen kunde rymma hwad som eljest komme at sakna skjuts, men wid öfwerwagande af de gällande skäl Wallof!.
Borgare-Ständet aberopat, samt i betraktande deraf, ac trenne lkespeLive Ständ önskat förändring af Utskottets Betänkande i denne del, har Utskottet ansett sig pligtig!, at efterkomma benna yrkade önskan.
Beträffande sluteligen de af Herr Grefwe k^llenboi Z yrkade tillagg wid Betänkandet; sä har Utskottet befarat sig med stal kunna beskyllas för ingrepp uti Styrande Makcens werkställighets ätgärder, sä framt Utskottet skulle til antagande hemställa de kMnÄer Herr Grefwe Lilienborg förestagit; hälst Utskottet inser, at det skulle blifwa gansta swart, om icke understundom omöjligt för Kongl. Majus Befallningshafwande, al wid större KronoSkjutser icke fä upbäda Hastar pä längre afständ, än 2 högst z mil fran stjutsnings-stället; at öfwer allt besörja skjuts-ombyten inom 2 mil ifrän hwardera; at altid en eller flere dagar förr än stjutsen kommer, läka upbäda samtelige skjursskyldige; at tilläta dessas uteblifwande eller hemfarande, om de antingen icke blifwit tilfagde inom nägon witz tid eller pä stjutsnings-stället wanca nägra rimar, och trangott-:» är i antägande; samt at undandraga sig ätlydnad af wederbörlige
Höga vrckres, sä framt wid särdeles magtpäliggande tilfällen anbefaldt warder, at under sämre wäglag när got mera ärr wanligt länga dagsresor mäste ste, Iroup' Den 17 Mars. 829 1'rouppsr.
Utan at
Rikets gränser aro af fienden botade, stola äka, eller at persedlar icke fa med Oxar framskaffas, med mera dylikt:
Utstotter,som tror at owilkorliga påbud uti dessa fall lätteligen stulle kunna leda til oberäkneliga wädor för Fäderneslandets säkerhet, hyser til Kongl. Majus allmänt kända ömhet och nir för Folkets wäl det undersätliga förtroende, at Kongl. Maj:t hwarken underläter at rilförordna sadane Befäl och Befallningshafwander, de der med kännedom om Landets beskaffenhet förena en werksam sorgfällighet at lindra Allmogens bördor ivid alla möjliga tilfällen, eller at alfwarligen lata efterse, det fel och försummelser hos Embetsmän blifwa upräckte och lagligen straffade; och Utstottec förmodar, at sa framr til de uti Kongl.
Förordningen den 28 Junii 1829 gifne stadganden, läggas de, som Utstottet förra gängen projecterst och nu ytterligare får förestå, siola, sedan Kongl. Majus förnyade Nådiga Tågordning blifwer utfärdad, samt noggran efterlefnad dera följer, Krono-Skjutser icke widare för Landtmannen i allmänhet medföra känbara olägenheter.
I anledning af allt detta, anser Utstottet sitt förra Betänkande böra bibehallas, med de fa tillägg eller förändringar deruti, som Utstottet nu får uptaga, nemligen:
At i stället för de i stum af 4:de K4om. nyttjade ord: lyda dessa
Deputerades befallningar rc. matte sättas: lemna handräckning at desse Deputerade.
At z:tr kuvÄsn Munda förändras, at VM sijms - 8zo
Den i- Mars^ skjuts-ffyldige ifrän ffjuksnings - stället uteblifwaKrono-Betjeningen och Ve förestagne
DepureradLma kunna lega Hastar för de uteblifnes rakningsa ak den tilstädeskomne AllmögeN ej twingas stjutsa hwav de uteblifne kordt ti-anLpoi-Mi-a.
HwarjeMce dör tilläggas, det Kongl- Äjajits Befallningshafwände ma maka berättigade, at wid Krono-Skjutfer upbada 4 pär I^LLet ve-Hästar för hwärt ioo:dr, at åtfölja fran hwarje ombyte- sä ac i händelse någon olycka för de Npbadaöe timarandre Hästar mage wara til hands, utan at Pä den ffjUtsffyldiges bekostnad- hwilken ölyckan träffar, Hästar behöfwa legas; och skulle för de således medföljande Kegerve-Hästar beralas hälften af tegan, när de icke blifwä anwände- och hela legalt dm de komma ar ffjucfM Sluteligen får Utskottet, i anledning af Friherre IKHncrE??8 promemoria, samt den kunskap Utskottet äger vin swarigheten för innehafware af swaga Hemman - wid hwilka ert erforderligt antal Hästar icke kunna uiiderhallas, at altiv fa lega hwad för dem brister wid Krono-Skjmfers utgörande, tilstyrka det tillägg i Betänkandet, at enär af Lommencleur-Nullorne inhämras, det någon Hemmans-Abo icke ager sa manga Hästar - som ifrån de fleste Hemman i Laner manligen plägar wid Krono-Skjntfer uttagas, ma han icke badas med flere Hästar ester Manralet, an soM pa hans Hemmansdel af alder underhållits och til Gardens bruk nyttjas^ men pa der likwäl Någon ojemnhet uti ffjutfens fördelning härigenom ej ma upkomma, stal den, som således åtnjutit lindring, wid nasta tilfalle, da hans grannar befrias fran Krono« Skjuts - Den 17 Mars. 8zl Gkjuts, uvbadas med sa mänga Hästar, som förra gängen för honom felade. Hwilket dock til Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning wördfämmeligen öswerlemnas.
Stock» holm den 7 Äöartii 1810.
Pä Högloflj Ridderstam pets öch Adelns wägnar stoll. 6.
Oxen8t^ern2.
Borgart Ståndets wägnar st.
Lcftönnerr.
Lades pa bordel Ankom och emvttogs en veputLtion jfrän det Hederwärda Bonde - Ståndet / anförd af RiksdagsFuilmägtigen Hnäei-8 VVe88MA i som tilkannagaf, at Ständer instämt uti Riddecstapets och Adelns detsamma genom sin Deputation denna förmiddag Meddelte beslut.
Uplästes följande frätt Bewillnings-Utstottet inkömne ^winonal: Wörd - Pä Högwördige Praste-Ständets magnar Larl lali. XnÖ8.
Pä Hederwärda Bonde-Scändets wägnar 8.
IöricliL80N. k- st. 8Z2 Den 17 Mars. - Wördsamt ^Ismorial.
Uppå de Anmärkningar, hwilka af kc-speäivs Stanven blifwit gjorde och til Bewillnings-Utskottets besparande öfwerlemnade, rörande dess Förslag om åtskilligt rättelser i O-.lii-tD För ordningen, får Urskottet nu aran afgifwa sitt Utlärande, och derwid, til redighet och lättnad, följa samma afdelning och paragraphering, som Anmarkningarne innefatta. Z. §.
Af Wallofl.
Borgare-Ståndet har den päminnelfe skedc, at wid Bördesiref i denna §. mätte pä lika satt uti 4 §. införas det tillagg: för den »vinnande Parten; och ehuru hwad som pä ett ställe i Författningen är stadgadt, synes äfwen böra galla för ert annar af lika förhällande, uran ä nyo up« repad föreskrift, instämmer dock Utskottet gerna deri, ar för tydligheten jemwäl insattes här i z §. ester Bördsbref, desse ord: eller llesolutionor ocl) kltslag angående Lnbördad fast Egendom för den »vinnande Parten.
I kännedom om ett olika förfarande med Bilagors Charrering, har ock Utstottec trott i denne §. böra införas det genereile stadgande: 2lt da flere Bilagor skrifwaspa etrArk, bär detsamma ock wid hwad Rätt eller ställe som hälst det jngifwes, förfes med sa stor Charta som sig skulle belöpa, om hwac Bilaga wore ftrifwen pä särskilt Ark. 4- §.
Den 17 Mars. 8zz 4. §.
Hwad hos Högloft- Ridderskapet och Adeln Llifwit erindradt, at uti 1748 ärs onartD SiZillstW Förordning, stall med Börds-Bref förstas Bewis om skyldskap och älder, tyckes strida sä wäk emot föregående delen bade af denna och z H.,der sadane bewis öfwer Födsel och Slägtskap särskilt namnes, samt utfatt ar, a hwad Charta de stola strifwas, som emot Registrets innehåll uti 4:de Tomen af ^o6Le8 Werk under order Börd; och kan Utstottet altsä för sin del ej antaga den har yrkade ändringen 7- §. Z enlighet med Högloft.
Ridderstapets och Adelns sä wal som Högwördige Präfte-SrandetS anwisning, finner Utstorcet, ari stallet för (ÄncLlisLureuu här bör nämnas:
LLQtLli 6t?relsen. 8. §.
Efter Högwördige Präste-Ständets begäran torde ordet Lupvli^uernL här fa förändras til ^jnlagorne. 9. §- Inom Högloft.
Ridderskapet och Adeln har dels blifvit ästadt, al bestämdt matte utsättas i denna der den Part, hwilken tillätes för sm oför mö Sjette Bandet.
N:.o §Z4 Den 17 Mars. mogenhet, at utan Uevisions-Skilling draga sitt sak lil Konungen, frikannes frän ettan» LiZillar» a Handlingarne derstädes, och dels ater asten annan Ledamot pastarr, at llevistons-sökandet zratis ej berättigar til befrielse fran stampladr papper.
Da den som har skuldfri Egendom til nara, fastän ej fulla 166 R:d. Z2 H. Lsnco, och i hwilkec fall han undgår ac erlägga llevisionL-Skilling, likwal icke kan sagas wara sa medellös, a c han ej mägrar besia ekart» Liflig!» a fine NättegangsSkrifter, tror Utskottet honom böra widkannas en sadan ffyldighet, och något närmare stadgande i detta afseende icke wara af nöden, an som i az H. vmförmales, at den utfattige ar ifrån flik afgift friiagen.
Som nu mera den arliga Bewilknng, hwilken hittils blifwit Utgjord för Lttarackerer, ha. danefter kommer ar förfwinna, anser Utskottet at någon motswarande afgift derföre bör utgå i ettårig 8jZi'!
I»t», och får altsa i Z8 och g9 Ickomenten af förewarande 9 §. föreslå följande förändring och lydelse:
Fullmagter eller llesolutioner pä ekgraQe«er strifwas för -en, som förut ej warit i Bro« nans tjenst, ril 40 för 100 af -en Lön, som för lika beställning i Staten bestäs, men ti! 20 proOent för -en som un-fär 2:ne eller högre gra-ers LK»l»Lker utöfwer -en wärdighet som åtföljer hans innehaswan-e Gesila, och ater -e som un-er tjenstgöring eller wi- afste-stagandet hugnas me- en gra-s högre Ltt». racker, erlägga stämpla-e Pappers-Afgiften likasom för Fullmagter ä wänlig tjenst i samma grad. 12. §.
At Resepatz, hwilka wanligtwis utfärdas fran Lands - Den 17 Mars. 835 Lands-LsnceMerne Z tryckte kanguetter, ljt UNd wikande af det större beswär at skrifwa dem i hela deras widd, matte fä med stämpladt Papper beläggas, ar hos Wällvfl.
Borgare-Ståndet yrkadt, och Utskottet, som redan i sitt förra Betänkande warit af samma mening, utmärkt genom orden: lTryttja LKarta af 8 H. til Past, medgift wer jemwäl, at, för
Mera fullständighet i Författningen, här bör uttryckeligen sta: past skrifwas pä eller biläggas med (charta Lichillatg.
Äfwenledes har inom Wällofi.
Borgare-Ständet blifwit föreslagit, at Past, som meddelas Allmogen til deras resor öfwer Riksgränsen, icke borde förfes med högre (charta än 4 st; men i händelse Pastagaren reste i Handels-ärenve eller wore öfwer 4 dygn borta, da til Patzet wid äterkomsten Utgöras (charta, beräknad efter 1 st för hwarje dag han längre utom
Riket sig uvpehallit.
Denna förändring i afgiften finner Utskottet sig icke ä« ga skäl at godkänna, enär wilkorligher; säsom ofta levande til omgång och lwister, bör undwikas,och den fastställde afgiften til 8 st ej kan anses för hög, bwaremot föreffriften här torde böra salunda rättas och utwidgas:
Allmoge, som reser öfwer gränsen i handels-ärender eller i andra angelägenheter och ej aterksmMer W
Den af Utskottet tilstyrkte befrielse fran ekarta 8iZi!latL a Lertepartier eller Hyres-OontraQec om Fartyg wid Inrikes sjö-resor, har hos Högloft.
Ridderskapet och Adelfi blifwit motsagd; men jemte de i förra Betänkandet andragne stal, fär Utskottet tvidare tilkännagifwa^t en dylik frihet fran stämp - 8)6
Den 17 Mars. stämpladt papper, enligt 9 §. af 1719 ärs Kong?.
Resolution pä StanderneS befwar, äberopad Uli Öfwer-Ståthållare-Embetets Lubl-cauon ven 9:de October 17)0 tilförene ägt rum, och at för öfrigt ifrägawarande
Lertspgitier merendels afstmas om sa ringa frakter, at ofta någor OontrgU ej uprättas; och tror Ucssottet sig altja böra förblifwa wid sitt förra yttrande i denna del. 14. §.
Flere anmärkningar emot Utssottets Förslag rörande Lb-rna Ligillrita a LontrsÄei- hafwa förekommit sä wal hos Högloch Nidderssapct och Adeln, som Högwördige Prafte-Srändet och Walloch Boraare-Stander, och ehuru en del derpä egenreligen urga, at härutinnan ffulle förfaras aldeles lika såsom hittills stadgadt warit, kan dock Utffottet icke annat an hufwudsakligen stadna wid de grunder, som dest förra Betänkande derom uptager, men får endast, jemte urestutande af de i§ms i:sta Moment qwarstående orden
Lön och med mera, nu förestå följande mo-ilticatlon och ändringar.
Widkommande Högwördige Praste-Standtts och flere Ledamöters af Wäiloch Borgare-Ständet yrkande, at i afseende pa (lontrackors clim-torinA och upwisande i sadant ändamål för Domaren, den rättelse i Utssottets Förstag mätte iakttagas, som Heer Lagmannen Grefwe Lylleuboii; uli särskildt detsamma bifogadr anförande hegart; sä finner Ucssotlet billigt, at fran stadgandet om berörde skyldighet undantages de Lonn-.-Äee och Afhandsingar, som af husbönder afslntas med under - Den 17 Mars. 8Z7 hafwands Bönder, Torpare, Tjenstefolk etter andra arbetare, inti! dest de för Domaren eljer Lxeeutorn
Lii laglig aegärd kunna förekomma ; vch lärer härmed den hos Högloft.
Ridderstapel och Adrin stedde anmärkning om LMirm ä an tagnings-sedlar för Torpare och Aboer ä offattlagde Lägenheter förfalla.
Widare och för al närmare träffa bade billighet och säkerhet wid ckarterivg af (^ontracker om HrrLttilen och Hälftenbruk af Jordagods a Landet med andra an underhafwande, anser Urffottet bäst wara, at Lbartan Lil sadane LontraÄsr beräknas i mon efter det wärde, hwartil hemmanet blifwit upstattadt wid Taxeringen til Allmänna Bewittningens utgörande, och bor salunda bestås 8 st.s Okarta a ^rrencle - LontraZ: om et helt hemman af lägsta elasson, och för hwarje eiass ökas med 8 st., i följe hwaraf den blistwer för andra elasson 16 st., tredje eiasssn 24 st. och öfwer Lassen zr H.
Af de erindringar, som detzutom förefallit inom Wällofl. Borgare-Ständer, anser Urffottet den, ar Domare ej böra beswaras med uträkning af Lbartss LlgiliatW til et Oocurnsnt innehallande fiere persedlar, icke förtjena afseende.
Beträffande aker det den af Utffotter hemställde förändring med ekarts a OontraÄLr öfwer hwad i wiht penninge-warde ej blifwit utsatt, icke mä sträcka sig, lil andra förmåner, an dem som i Markegangs-Taxan äro upförde; sa ock da under förra stadgandet härom icke synes hafwa warit begrepne an - 8z8 Den r?
Mars. andre ämnen och persedlar, an dem som efter Mars kegangs-lsxan kunnat i warde beräknas, utstyrker Utstotter, at andre LonttEer utan witz Lumma ma förfcs med 4 tz, stämpladt papper.
Härmed och genom den af lltffottet ofwanföre fattade princips är afwen wederlagdt det inkast, at Loa, som ej innehalla witz Lamma, borde chatta, ras efter 18 §.. Hwaremot Utstottet, med bifall til hwad som blifwir anmärkt, finner angelägir, at i Förordningen Utsattes, at Lkarm Sitzillam för Hyres-(kon-, tmäter bor erläggas efter hela betingade
Hyr res-8umman, utan afdrag för Husets onera, samt gt til lätthet t uträkningen af Limrm Li^Mata bestämmes, at i stallet för 12 tz. stampladt papper ä hwarje 7; N:d. ucöfwer 150, erfordras 8 tz. ciiana för hwarje 5 O Rid. öfwer 150 Riksdalers Lumrna.
I öfwerensstämmelse med hwad erindradt blifwit, anser ock Utskottet billigt, at af Hvres-.Lontiack endast Wärdén eller Husägaren bör wara förpliktad at cban-ra sitt exemplar, famt detta jemte den derförutan förelagde påföljd, upwisas wid Mantalsstrifningen, til winnande af nödig LonttoII si berörde afgift. r;. §.
Skulöfeölar ä 2>än til Ofiicsrares /lccoröer, hwilka, likmätigt Kongl.
Krigs-LoilsAii kungörelse dep 15 Augusti 1804, med Llmtta byrdt förses, finner Utskottet, med antagande af den hos Högrost.
Ridderffapet och Adeln härom gjorde påminnelse , Den 17 Mars. 8ZS nelje, böra til enahanda afgift har uti denna §. antecknas, 16. §.
Under öfwerwägande af den hos Högloft.
Nidderstaper och Aoeln gjorde Motion, ar förordnas bör/ huru Bytes- och Gäfwo-Bref a Last Egendoin, deri witzäumm-tej är nämnd, ma ckarterL8, tror Utjkottet tjenligaste rättesnöret harwid blifwa/ der wärdet, hwartil hemmanen kunna wara upstattadc wid Isxerin^en til 2lllmänna Bewillningens utgörande; och at LNarta LiZillata derefter uträknas och bestämmes/ i enlighet med hwad denna §. här widare omförmäler.
Pä satt förbehållit blifwit/ torde sedermera order fulla i nast sista raden af förevarande §. fä meflutas, och en lika ändring tillätas, som ost wanföre i 14 §., at för hwarje 50 R:d. utöfwer izo bestas 8 H. Lbartg. i8- §.
Wid förstaget til denna §. äro z:ne anmärkningar upgifne, nemligen, i:o
At om någon förändring emot förra Förordningen i den har förelagde Stämpel-afgift är lampelig, gode Mans wär« bering ä de förmaner eller rättigheter, som utan witz 8umms innefattas uti ^ntenupti^iis eller andra dylika VoLuwenter, bör medfölja wid deras bewakande hos Domaren, eller ock före deras återtagande dit inlemnas, för at kunna derefter utstaka LliaNsns belopp. 2:0
At 84v Den 17 Mars. 2:0
At med siike
Handlingars cb^rter^näe mät» te förhallas likasom med 6omraHc-r, och z:o
At borgen för afgiften ej wore nödig, samt at wid order vi8po8icioner marte insatcaS:förmons lige Dispositioner til oftyld man.
Någon widare underrättelse förmodar dock
Uks stöttet i Vesta delar icke behöfwas, an endast at Borgens ställande lärer wara öfwerflödig, euär den påföljd tillika ar utstakad, at ingen anses såsom ägare af hwad
Documemet honom tilläggerförr än han anskaffar behörig starta. !9. §.
I föranledande af wäckte anmärkningar, får Ukstotret wäl tilstyrka, at afskriften bor ei^rcerrl8, dock ej högre än 4 tz. arket, och ej i annat fall an der behållningen öfwerftiger 2; R d.
Men angående stampladr papper til Bonpteckuingar, finnes ater det böra skäligen förminskas i sä matto, at hwardera exemplaret af Boupteckning ma förfes med Lbarta til 2^.dels procent af 8umm» InventLiii, eller at deraf inalles til berörde afgift för bada exemplaren utgör ^öidelS procent. 21. §.
Sedan det blifwituplyst, atHögwördige Praste-Standets pluralits antagit Utskottets projekt om ckartL Ligiilata a Lysnings-fedlar, finner Utskottet icke nödigt at inga i något närmare utlåtande af de i detta ämne ömsom framställde och motsagde an - Den 17 Mars. 8fr anmärkningar, uran tror sig blott böra i denna §. göra tilläggning derom, at Pastor af de i afstrifrcn honom tstställdc Lonrrib^ions-sedlar mä insända inom förelagd tid ti! wcderborligt stal* le, sirrkt bewis öfwer beloppet af LäftemansBewillning enrot llecepvss a den ingifwande VouMelw-förteckningen, och til sin säkerhet belie a de>: ->SL honom uptedde afskrift afhwarje Vedek -söel L zme ar; hwarefter någon anmärkning för pastors befattning i afseende xä Lystung -"sedlars ebartergn^e icke äger rum. Hwarreime
Utstottet icke eller ser något deremot wara ar påminna, «r Lysningen ma fa skrifwas a sä små vburtN-bormat som blifwa at lilga.
Likaledes gillar Utffottet den af Wällofl.
Borgare-Srandet astundade rättelse i roclEicwen af denna §. pa följande sätt: at om afgiften har, likasom a de stek e ställen r förordningen, hwarcst den stall utgöras efter brocent-beräkning, stukar sig pa fulla 6 r:st., anses desamma för hel stilling, men at hwad ej upgac ti! 6r:st», förfwrnner ur all beräkning. 22. §.
Hederwärda Bonde-Ständer har enhälligt omfattat den anmärkning, at Allmogen mätte bibehållas wid den förut dem förunnade lindring, at fa bruka a deras handlingar i Beswärs- och Nattegängsmäl, hälften ringare stämpladt papper an Ståndspersoner, samt lil grund härföre egentligen andragir, at
Allmogen i alla tider en sadan förmän tilkvmmit, at största delen af Vem stola wara fattige, 842 Den 17 Mar-s och at deras Lagsökningar och twister hos Domstos larne, hwilka ofta handla om ringa wärdén, liks wäl utgöra mängden af Nättegangarne; och jemte det Ständers härwarande Ledamöter uppå desse och de flere ffäl fortsatt detta påstående, haswa de ock anhällit, at i händelse detsamma icke i hela dest widd kunde winna bifall, den jemnkning åtminstone mars te aga rum, at Bönder och Allmoge, da de sjelfme sig emellan gä til
Rätta, icke ma betungas med högre stämpladt papper än förut, men widallarikfällen, da de twista med någon Ståndsperson, widkännas lika (.'barra; 8iZ!l!ara;. afgift som deras wer derparr, emot der Mtryckeliga wilkor, at enär Rärregängs-kostnad bör dem tilläggas, njura den sä stor och ril enahanda belopp som Ståndsperson Efter noga öfwerläggning af denna fräga, finna dock Höglvfl.
Ridderjkapets och Adelns, Högwördige Präste-Ständels och Wällofl. Borgare-Standets
Ledamöter icke anledning at frångå deras härutinnan förut widtagne beflur; hwaremot lärer blifma bäve rättmätigt och satt uran alc twifwelsmal, at Bönder och Allmoge, sedan de. hädanefter komma at utgöra lika stämpladt papper med Ständspersoner, böra wid Lxpen8er8 tildelande undfå sädane til lika beräkning och Summa, som under enahanda förhållande manligen bestas Ståndspersoner A'
Frägan, som hos Höglofl.
Nidderstapet och Adeln blifwit förelagd derom, at alla Inlagor, rörande Ursyningar, Kohlning m. m. borde, i proportion efter förmonligheten, ckartera8, finner Utffottet icke lämpelig ar godkänna, hälst sadan förmonligher sällan kan bestämmas.
Men ater under Den r?
Mars antagande af hwad Högwördige Praste-Stander erindrat, torde Srads< och Brandwakter böra lika med Rronans Manftap befrias fran stämpladt papoer, och bidrag af ttockne-Stämmo, ?rotOLolj ej behöfwa ckarteras. 25. §.
Til följe af hwad hos Högloft.
Ridderffapn och Adeln blifwit andragit, kan Urskottet icke underlåta foresta, at i Författningen ma uttryckeligen omnämnas, bet ^äcadshäfdingarne äga til godo njuta förfäljmngs-procent, och lika med andre Redogörare balancera hwad de kunna hafwa wid invenwiMA i behåll af det stämplade papper de efter requiskioner undfått; men Utskottet ser sig ej kunna, efter Högwördige PrasteStandets önstan, medgifwa Lonsiskorii hlotarierns samma ratt, emedan af lika skal Radstufwu-Rätksdlotarierne med siere kunde sadant begära, hwilket ater wore destomera vlämpeligr, som dem stär fritt anmäla sig hos Landshöfdingen ar blifwa Försäljningsmän. 26. §.