Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I förra fallet är det billigt att Postförwallarne för deras genom penninge Summai,s räknande tillskyndade beswar erhålla en jkälig ersättning, som synes kunua Utsältas till dubbelt emot hwad recommendation för ett bref nu enligt förfqttningarne kostar, eller ätta fkilsingar Banco, recommendarjons lösen inberäknad.
I händelse ater Summans räknande af Postförwaltaren, scke ar af nöden, bör recommendarions lösen förblifva wid hwad den nu ar, fyra si.
Banco. 7:0
Bref mage ej recommenderas annorlunda UN till och fran P st-Contojr, och lösen för ett ankomlnir recommende-adk bref mä ej hsmerstrida den nu stadgade eiler liva stiliingar.Banco, hälst det för Postmällaren medför i"ge!> kostnad och ringa besvär, all utlemna ert med Pesten ankommit bref, 8:0
En längre tid för breswens emottagande i Post-Cenmiret före Pest,mö afgång och till deras utlemnande ester desi ankomst, ar högst nödivandigt akt ;; !
U a, hälst dcsie omständigheter til!
Corespordetidcns ofta större olägenheter icke böra fö bero af PostfKrwallarnes mälbehag, I förra afseende! lyckes lwä timmar^ och i sednare en, dä ingen anna» ))vst ar air?
Dm 2i Zebruarii. 981 kommen, som bör expedieras, wara nog.
Regleringen härom bör efter Post-Förwaltarens hörande ste af Landshöfdingen, som derom sedermera lämnar Afwerr Post-Direckionen underrättelse. 9:0
Dä någon kill Post-Contoiret ankommer för akt efierfräga bref eller begära andra uplysningar, bör han af Postförwaltaren med höflighet bemöcas och e t beskedligt hvar efter omiländighelerne af honom lemnäs.
I hände.fe Postmästaren rimligen bör bibehällaS wid oen friheten atr anwlsa den sökande till Post-Charwrne bör deste ivid ansenligt straff, af Postmästaren en timme ef er Postens ankomst i förstugan uthängas och icke förr än fjorton dagar derefter äter intagas. io:o Post Conwiret bör åtminstone wista timmar hwarje söknedag eller ock hela dagen wara öppet och tillgangeligt, allt efter hwarje orts behof och beskaffenhet. n.o
De hittills brukeliga viflkationer ä Posthemman, som för Post-Bönderne pä sina ställen utgör en werkelig runga, böra icke af Posiförwakarne, titan hwarje halst är af Krono Betjeningen > Ornen förrättas.
Ty dels bör Postförwak arén icke wara ifrän Post-Contoirer och dels kan Krono Betjeningen lika wäl som Postförwaltaren efterse, om Bonden har en duglig häst och kärra, hwilket är der enda föremålet för befigtningen. 12:0
Om en Postförwaltare beirädes att upsäteligen hafwa öpnat annars bref, miste Tunsten, Ändock han därucnr ingen ling tagit eller dest inner häll . 982
Den 2i Zebruarii. häll gjordt bekant.
Lag samme ware i fall han begär upsärelig egennytta.
För andra felaktigheter bör han näpsas med förlust af större eller mindre del af Lönen eller Suspension pä längre eller kortare tid, alt efter omständighelerne.
I min tanke ar Postwerket i Riket en ibland de högst nödwändiga och nästan för hwarje enstikt mycket maktpåliggande inrättningar.
Det synes således wara högst nödwändigt, att de, soni detta Werk förestå, lika med andre
Embelsmän icke sakna nödige föreskrifter som as Allmänheten arv kände.
Om wällofl.
Borgare-Ständet derföre funnit mina anmärkningar förtjena någon upmärksamhet, anhäller jag ödmjukeligen, att de reiniteras till behörigt
Utskotts utredande och granfkning. L. 6. klolm.
Lika lydande med dek till Bewillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utfkolten utkomrie Memorial bestyrker. L. 6.
Uplästes ett ifrån Stats »Utskottet ingiswit sa lydande: Wördsamt Memoriali Sedan Riksens Högloft.
Ständer behagat infordra Stats-Utstottets utlåtande och förslag, angäen-- de Den si Zebruarli. 983 Lön och Rese-penningar för Riksens Högloft.
Ständers Justita Ombudsman samt aflöning för dest nödig bUfwande Canhli- och Waktbetjening; Sä fär Stats-Ulstottet ek sädant dest uklätande och förflag nn härmedelst afgiswa.
Dä SratS-Utstottet stolat föreftä Justitia Ombudsmannens Lönewillkor, har Utskottet icke kunnat undgå, att fästa en nödig upmärksamhet ä wigren och answarct af hans Embete och dest »vidsträckta omfattning, som, efter desi Instruktion, förutsätter den mäst trägna och oasbrulna »verksamhet och syftosattning.
Och som Justitiä Ombudsmannens Embets i de fleste delar är af nära beskaffenhet med hwad Konungens Justitiä .Cantzlers Embete äligger; Sä har Stat-Utskottet trott stg icke böra eller kunna föreftä mindre Lönewillkor för Justitiä Ombudsmannen, än hwad Justitiä-Canhleren ätnjmer.
Pä sädan grund fär Stats-Utskottet hemställa, att Justita Ombudsmannens
Lön för närwarande mä faställas till enahanda belopp med hwad JustitiaCantzleren nu i Lön åtnjuter, som ar 1600 R.d. vm äret, och att, om under tiden nägon Löne-för, bättring för Justiä-Cantzleren skulle inträffa, Justitiä Ombudsmannen äfwen i samma proportion deraf deraf mä komma i ärnjutande.
Om till Justitiä Ombudsman skulle mses nägon sädan person som förut äger Embete eller tjenst med Lön xä Stat; Sa anser Utskottet/ i enlighet med 984 Den 2i Zebruarii. med 6z §. uli Riksdags Ordningen, ett sädam Embete e!Ier tjenst med deränöljande
Lön icke böra Återbesattas under det Jusckä-OnrLudsmannens
Embers befattning fortfar, utan att han, efter del han dest Insticka Ombudsmans Embete lämnat, bör wara berättigad, att till desi förra Embete eller tjenst med derätsöljande
Lön återgå. pä det Staten icke mätte graweras, alt honom sedermera serskilt pen, sionera.
Da enligt den för Justitiä, Ombudsmannen utfärdade Instruktion, han afwen torde blifwa föranläien, att wid desi Embets Utöfning företaga ätstil» lige resor rist Landsorterne, och Riksens Högloft.
Stander afwen i detta afseende behagat infordra Siats-Utskottets utlätande och förslag, har Utskottet med afseende ä de dryga Kostnader, som i närwarande tids dyrhet arv frän Refor oskiljaktig^ icke kunnat föreslå nägon mindre Summa, än iooo R:d.
Banco, som Justitia-Ombudsmannen mä aga, i enlighet med iz §. uti desi Instruktion att för detta behof reqwirera och Utbekomma.
Hwad äter angär aflöningen för den tjll uköfningen af Justitä-Ombudsmannens befattning nödige ansedde Betjening, bestäende af i Secreterare, 2:ne Canhlister och i Waktmästare; Sä fär Utskottet föreslä, att Secreterare» mä undfå etr ärligt arfwode af 400 R:d. och hwardera Cancelisten 200 R:d. samt Waktmästaren 60 R:d.; Dock som desie personers tjenstgöring pä längre eller kortare tid, enligt 24 T- uti Jnstructjeonen, beror pä Justina-Ombudsmannens behgg och desie personer således kunna ester -m?
Den -i Zebruarii.
98Z omstandigbeterne af honnm ombytas; Sa böra de icke ämjuia della arfwode lungre, an i proportion af den t,d de till tjenstgöring hos Juflitia-Ombudsmannen blifwa anwande.
I afseende pä utbetalningen af sä wäl IustitiäOmbuvsmannens
Lön och Refepenningar, som arfwo» den för dest Betjening; Sä emedan deste nersoner samfält arv Riksens Höglofl.
Ständers egne Embetsman och Betjente; Ty anser Srats-U k skottet, att den för dem fastställande aflöning bör af Riksens Höglofl.
Ständers Niksgälds-Contoir utbetalas.
Detta alt underställes Riksens Höglofl.
Stgn« ders egit ompröfwande och förordnande.
Stockholm den 16 Febr. 1810.
Ledamöters wägnar ^brakam LnZel.
Up - Pä Högw. Preste-Ständ.
Ledamöters magnar Pä Hedcrw. Bonde-Ständ.
Ledamöters magnar ^näers Niston, dl. kröäelius. 986
Den 21 Zebruarkt.
Ufllastes ett ifrän Stats, Utfkottet ingifwit st lydande r Wördsamt Memoria!!
Nti Memorial under den 29 sistl.
November har Stats-Utstotret hase aran till Riksens Högloft.
Ständer upgifiva beskaffenheten af de Contracts - willor, hwarunder Kongs- och Kongs-Ladugärdar med tillydande Lagenheter aro enskilte personer till bruk och begagnande uplätne, samt derhos meddelat Utskottets uklätande, rörande ej mindre ändring eiler rubbning uti sädane Arrende.Contracter, hwaraf Kronan icke synes hämta en emot Egendomarnes warde swarande afkastning, an äfwenwäl till Riksens Högloft.
Ständers ompröfwande öfwerlcmnat, antingen ledige blif. wande Kongsgärdar och Krono-Domainer borde i mindre delar försäljas till Skatte eller pä ga ärs tid borrtarrcnderas.
Detta Betänkande har af samtelkge Respectlvs Riks-Skänden blifwit med åtskillig- derwid gjorde erindringar till Utskottets förnyade handläggning aterförwist; hwarwid likwäl Högwördige Preste-Srandet samt det Wällofl.
Borgare-Ständet bestämdt afgjordt, att ledige Kongsgärdar för framtiden böra »karren, deras, med iagttagande af de wilkor, hwilka af Riksens Ständer kunna föreskrifwas och fastställas.
Dä Utskottet nu företager sig befwarandet af ds således upkomne anmärkningar, tror Utskottet redigheten derwid fordra, akt wid hwarje del af dest till - Den -l Zebruarii.
987 sörene afgifne Betankande, särstilt leda förklaringen öfwer hwad deremot blifwit erindradt.
De Kongs- och Kongs-Ladugärdar, hwilka efter nu gällande Comracler gifwa Kronan en ringare afkastning än af EgendoMarnes wärde skäligen bör kunna päräknas, har Urstoltet hänfört till z:ne Clafier, och i första Classen uptagtt fädane Arrenden, hwilka blifwit af Riksens Ständer eller pä deras åtgärd sturne och hwarä Arrende.tiden ännu ej lupik till ända; uti hwilka Comracler Nilstotter funnit någon rubbning, hwarken kunna eller böra äga rum.
Uti denna Claffen finnes blott z:ne Krono-Domainer, hwaraf -:ne äro uplärne pä bestämda lider och en eller Lindhofs Kongs-Ladugärd under perpetuel!
Arrende.
Uri Högwördkge Preste-Ständet har blifwit anmärkt, att bibehållande af perpetuel!» arrendet icke borde bifallas, äfwensom att arrenden pä 120 är moro oformelige och olaglige, hwadan nägon modificarion borde äga rum.
Stms-Utstoktet, som ansett perpetuella arrenden, såsom innefattande abalienakion af Kronans tillhörigheter likasom Contracter om arrenden pä 122 ars tid, icke widare böra tillätas, har dock funnit högst betänkeligt, alt tillstyrka uphäfwandet af i fräga komne Comracler, dä derigenom skulle medgifwas att i mäl, som sä nära hafwa instytelse pä ägande rätten, nägon rubbning wore tilläten uti hwad Konung och Ständer gemensamt förordnar.
Den tillförlir som hwarjs 983 Den 2i Zebruarii.
Medborgare bör aga för Samhällets förenade högsta Auclorlket, skulle såmedelst blifwa wackande, och ett mistlrveude upkomma afwen om beståndet och »varaktigheten af hwad pä lika fullständigt och kraftägande sätt nu blefwe stadgadt.
Slats-Utstotter tror sig således, för att bewara helgden af denna grundsqtts, böra förblifwa wid hwad dest Betänkande i denna del innehäller.
Till andra Claflen har Utststtet hanfört sadane Kongsgärdar, hwarä arrende rättigheten till ominit genom framfarne Konungars enjkilte förordnanden; Och hwilka arrenden, uppå anförde stal, borde uphöra efter föregången laga upsägning.
Häremot har hos Högloft.
Ridderstapet och Adel» flere anmärkningar b ifwit gjorde, såsom att arrende, rättigheten ia Kongsgärdar. den mä wara erhällen eller handlad af första Innehafware'», bör aga bestånd af det stal ari 1772 ärs Regerings Form stall lemnat Kongsgärdarnes disposition lill Konungens enstilte förordnande; Alt således alla lill denna C a§ hörande arrenden böra förblifwa orubbade fä framt Contracterne arv upsylde, hwarom undersökning bör »verkställas; akt äler siike Krono-Lägenheter, komne genom köp eller öfwerlätelse uti andra och tredje mans hand böra ätergä förmedelst elk etter flere fardagsär, eller annan bi tig becalning:
Att ersättning för i sednare tider tillkomne förbättringar kunna pröfwas och bestämmas af Konungens Embetsman, jemte andre walde vwäldige män, som utan betalning ätaga sig Besigtnings > befwäret:
Att fä wida i8oc> ärs Be.
Den 21 Abruarir.
H8- Bewistnings-Förordning fixerat 50 procent af Artende-Summan i Bewilining, stola Ri sens Stander dymedelst haswa godkänt lagligheleN af desie nu i fräga faire arrenden, i sammanhang med hwiiket sednare af Herr Capitaine» kerZettstrLkle! andragna stal, Herr Capitaine» såsom Arrendc-Jnnehafware af Brabergs Kongsgård i Östergöthland erbjuder sig, att siiwilligr erlägga en mångdubbelt större ArrendeSumma för de återstående Conkracls arén, i likhet med hwad Herr Capilainens lil!
Skåls Utstoikel förut ingifne och Ulstottets Betänkande älföljde MeMorial innehåller, ener en Tunna Säd af all Kongsgärdens öpne åkerjord:
Att det lidande, som skulle tillstyndas enstilre personer, h,vilka geirom köp eller transporter eller ock förmedelst arfffifken, liqwlder m.
M. erhållit sä bestaffade Kongsgärdar, wore större än Riksens Ständer barde wilja hasina pä fin rakning:
Att Riksens S-änder såsom Lagstiftare icke kunna befatta sig med Lagskifpningen e.ler pöfningeN af Contracternes Laga bestånd:
Att de böra höras som i saken äga del och akt ingen bör dömma j egen sak: dock förcfiäs härjemte: att nuwarande ArrendeInnehafware kunde erbjudas att begagna återstående Arrende tiden emot erläggande af Srannemäl räknav efter det äreks markegäng, dä peniunge - räntan be« stämdes eller Contracket upgjordes, h-varmedelst Jnnehafwarne ej komme att erlägga högre afgäld, än wid första början warit päraknad och Kronan ej eller genom wamprisernes förökade warde sä betydligt förlorade.
Hos Högwördige Preste-Skändet har jemwäl förekommit dea anmärkning, att Comracler pä bestäms tid Z.te Band. 24dr<r Afd. 6s, 5>s<2 Den 2i Zebruarii Lid borde öga bestånd, hwaremot ^nZers ^oacstims5on frän Östergöthland yrkat, att Bräborgs Koitgsgard sä mycket häldre kunde indragas till Kronan, som twist upkommit emellan Arrendatorerne om ätstillige ämnen som med dispo,,tions-rätlen af Kongs, gärden ägde sammanhang.
Dä Stats - Utstoltet äberopat och grundat dest Betänkande pä äldre o h nyare bade grundlagar och serstilte lika bitidande stad ar. samt derhos fästat stg förnärirligast wid 1772 ärs Regerings-Form, som innehälier atl Konungen agde styra Rbei som S eriges Lag sager och efter Konuuga-Balken Lands-Lagcn i förening med nämnde Regerings F irm, man alt denne, sä wal som den är 1789 antagne Förenings- och Sikerhets-Act, omförmäler något, som lampeligen synes nphaswa hwad uti 2 Cap Konunga - Balken Lands-Lagen förordnas derom atl Krono-Godsen ej fä minstas eller abalieneras, uran att den Konung, som efterträder, äger wäld der att Återtaga, har Slats-llkstottet sä deraf som de flere stät och omständigheter Betänkandet omförmäler, icke kunnat undgå, alt, pä sätt som ffedt, till Riksens Högloft.
Stander, hwilka efter nu gällande Regerings Form äga art om Krono-Gadsens förwaltning förordna, öfwerlemna bedömmandet deraf, om ej de större förmäner, som Jnnehafwarne af ifrägawarande Kongs» gardar, till Kronans kännbara stada och förlust, i mängfaldiga är redan njurir, nu mera dä Rikets behof sädant oumgangeligen kräfwer, borde uphöra; Men i händelse Riksens Höglofl.
Ständer stulle finna någon modisicakion eller jemnkning härutinnan böra äga rum:
Sä har wid förestående deraf a:ne olika Den 2i Februari!- 99r olika meningar inom Utskottet upstätt, i det en del förestagit, att Arrende-Jnnehafwarne lunde tilläeas fä begagna återstående Contracts-tiden emot Arrendets erläggande i Spanmäl, räknad ester det ärets markegång dä penninge-räntan bestämdes, eller Arrenderättighelen bewiljades, sä att
Kronan såmedelst altid komme i ämjntande af en emot gängbara Sadesprisek i ber närmaste svarande afkastning; H.varemok äler en del Ledamöter anfelt en sadan beräknings grund för Kronan icke medföra någon synnerlig tillökad inkomst, utan tillstyrkt, att den Kongsgärdarne äsatte grundränta, såsom stödjande sig pä deras med tillydande Hemmans och Lagenheters genom ordentlig skattläggning, esker hwarje orts underwisning, utrönte beskaffenhet, borde ulga, efter mederbörlig förwandling och artig markegång, samt alla de Arrende-Jnnehafware, som begagna Kronans i Jordebok uptagne dagswerken, borde derföre till Kronan erlägga betalning efter ärlig markegång.
Med hwilken Arrende-förhöjning, ehuru den per medium lagik, utgör sex gänger grundräntans primitiva belopp efter Iordedoken, Arrende-Jnnehafwarne ej kunna anses ostaligen belungade, enär de i öfrigt för samma betalning åtnjuta Säteries-frihelen, och således äro frie fran Krono-Tionden, all stags rotering och rotcrings-afgift, stjUksningsbeswär, samt skyldigheten att deltaga i wiste publique Byggnader och deras widrnagthallande, med siere Hemman i allmänhet ätsöljande besvär och onera:
Och dä dessutom grundräntans ulgifwande efter förwandling och markegång, utgör en wida mindre Arrende-afgift an de ArrendeJnnehafware erlägga, hwars Contracter äro uprätlade efter 1799 ars faststälde grunder, synes sämedelst wa - 992 Den 21 Zebruarii wara utan afl fräga, att Jnnehafwarne af ofwanberörde Kongs- och Kongs Lett ugärdar härigenom icke blifwii i deras laglikmätige vält förnärmade, utan är denne förändring i Arrende-Summan, endast i anseende till Ri sens Siänders rättighet att den bestäM ma, att anse lika med den Bewilining till icke mindre än 50 procents belopp, som deste Arrende-Innehafware, utan deras hörande, ären 1789 och 1822 af Riksens Ständer olades.
Hivad äler enskilt rörer Ultuna Kongs-Ladugärd, sä förete sig derwid de särffilte omständigheter att nuwarande Sub , Arrendatorer kastor» khalir, svin genom uplätelse innehafwer den är 1786 Herr Grefwe ^lunck i Nader sörundte Arrende-rättighet, derföre nu erlägges ärligen till Kongl. Stals-Werket 250 R:d.; Säsom Bewillning efter r8oo ärs Bewillnings-Förordning till Riksgälds - Contoiret 2Z2 R.d., sann kill Grefwe brinck «i66 Rid. 32 st. eller tillhopn 1666 N-d. 32 st.
Specie; Och som denna sistnämnde
Summa rugör ivida mera än hwarlill Kongsgärdens Grundränta R:d. 165: 8-' 3. elter förwandlina och markegäng kunde sig belöpa; Och Riksens Högloft.
Ständer icke funnit nägon anmärkning uppkomma derwid, akt den förmän, som Grefwe klunck, hitintills hämtat af ofwanberörde Arrende-Summa esker Utskottets förra Betänkande nu Mera skall uphöra; fä anser Ctats-Ut,kottet nägvk annat förordnande härutinnan icke af nöden, än att Arendatorn Ulakr hädanefter under de återstående Arrende-äre» till Stats-Werket erlägger hela den Arrende-afgift af ,666 R:d. 32 st.
Banco, hwartill han genom Contracl sig förbundit; Och dä de hjelpe» och Den 2i Zebruarii.
993 och räfse-dagswerken som Arrende-Jnnehafwaren begagnar icke arv af Jorde Böks naiur och egenskap utan utgöras af närgränsande Allmoge emot särskild betalning, som ej pä Arrende-Summan fär afdragaS; sä finner Stals.Uiskottet icke anledning alt häruti tillstyrka någon förändring, dock i händelse bäakr skulle,ivid ä Kongsgården anställande besigtning, finnas hafwa äsidosatt sine i Arrende-Conrractet ätagne förbindelser, rörande KongsgärdenS behöriga häfd, pä sätt som Riksdagsmannen OxelborA anmärkt, anser Skats-Utstokiet i följe af nu gällande allmänna stad» gar och Författningar Arrende - Conkraciet, säsom ä ' lälakrs sida förwerkar, böra u höra och Kongsgården afträdaS till Kronans fria disposition.
Beträffande widare de i z:dje Classen af Stats» Utskottet uptagne Kongs- och Kongs - Ladugärdar, hwarwid Stats-Utsksttet anfelt någon rubbning uti de om besse Krono-Lägenheker r.u gällande Conlracter lämpeligen icke kunna föreflaS; Sä har hoS Högloft.
Ridderjkapet och Adeln, wid granskningen af Utskottets Betänkande i denna del, dels förekommit ett anförande till närmare uplySning om beskaffenheten och tillkomsten af nu warande Arrende q
VZi mgS» borgs Kongsgård, och dels Herr Grefwe ^sils^-Lronsteäts anmärkning derwid akt f. d. Konungen genom Resolution af den ?r Mars 1827 förklarat det framledne Commerce-RädetS ^lrlllrömmers arfwingar förundte perperuella Arrende ä HöyentorpS Kongsgård böra uphöra och Innehafwarne af gunst och näde tilläggas 25 ärs forlsarande
Arrende - rättighet med föreläggande af nya willor för Kongsgärdens skjötsel emot frikallelse^af den uti 1735 ärs Conrracr 994 Dm 2i Zebruaru.
Innehafware» älagde pligt att aga del uti Alingsas Manufackurie: I anseende hwartill Herr Grefwe» funne stsal, att förestå, dek amingen Arrende- iden mätte » sträckås till 50 ar med samma wilker som *735 ärs Contract innehåller, fason, en billig motstränghet af Arrende-Jnnehafwarnes redan widkande förlust, eller ock att fä bibehällas wid Arrendet pä fatt 1807 ärs Kongl- Resolution förestrifwer uti 25 är, dock med wilker i sednare fallet, att blifwa befriade ifrän den uti 1735 ärs Contract älagde förbindelse, att dä nu warande Caractershus förfaller ripföra dylik byggnad as sten, samt att i begge fallen, enligt Högstberörds Kongl. Resolution wara befriade ifrän del uti Alingsäs Manufackurie,- som ArrendeJnnehaswarne sig redan afhändt.
Dä någon förändring om deste begge Kongsgärdars nu gällande Arrende-wilkor icke blifwit af Stats-Utffotket förestagne; Och Srals-Utstokket i öfrigt icke kan tillhöra au inga i undersökning af hivad Högsta Magten i laglig wäg efter wederbörandes hörande stuteligen pröfwat och afgjort, fä anser StatsAtstottet nägot widare förklarande härurinnan icke wara af nöden; afwen som enahande utlåtande synes gällande i hwad Herr Baron ^uncl^ hoS Höglost.
Aidderstapet och Adeln anförr till -vinnande af nä, gon billig ersa tning och uprättelse derföre att dest Faoer genom Kongl. Majcks Nädiga Utstag är,783 blifwit förklarad förlustig det perpetula Arrende som han stall innehaft uppä Johannisbergs Kongsgård; Men hwad wivkcmmer Herr Grefwe Lronsteätg anmalote önstan, att Delägarne uti Hviiemorps Arrende wälle befrias ifrån den Srenhusbyggnad, hwartill för - Den -i Februari!. S9S första Arrende Coni racket dem förbinder, sa i händelse en sä belastade Byggnad stulle finnas ä st lltek mindre behöflig tvid Konasgärdens disponerande, enär det nu gällande A renve.
Contrakt liliand,löp'r, sär Ukiflottet till Riksens Hög.ofl. Ständers ompröfwande >vö osammetigen hemställa, om icke Kongl.
Kammm-.
Cotlegium kunde updragas att härom läka anställa under ickning samt till nästa L guma Riksdag med utlåtande h röswer kill Riksens Högloft.
St rader inkomma, samt derest berörde Sienhus-byamad för etr framtida nytt Arrende kunde umb-ras. förestå någon billig mattning som Kronan för den efergifwande Bvgguads-sty vigheten kunde af nuwarande Arrende Jnnehafrvare till godo njuta.
I sragan om de Konqsgärdar, hwilka aro Landshöfdingarne pä
Lön arrstagne, har Herr Dockor 'Hekman uti Hög-vdrdige Preste - Siandet anmärkt, au de,amma mätte reduceras och ordentelige Löner Landshösdin arne wid blistvande vacancer i destas ställe tilldelas.
Stats-Utffottet har i dest Betänkande redan tillstyrkt, art Landshöfdinge-aflöningarne pä Gottland och Malmöhus Län, hwarest Kongsgärdarne Roma Kloster och Alnerup under Arrende-titul aro Lands-- hbfdingarne uplätne, mätte warda reglerade utan sammanbindning med veste Kongsgärdar; Och ankommer det säledes pä Riksens Högloft.
Ständers Egit be» pröfwande hwad Utstottels Betänkande i denna de! innehåller.
Af de alternativer som Stats-Utskottet hast arari till Riksens Högloft.
Ständers ompröfwande öfwer, Den 2i Zchruatti tverlemna, angående ledigblifwande Kongsgärhaxs framlida förm Ilning, antingen de i mindre delax horte lin Skatte föxsäljas, elier under Arrende pä öppen Anclion uplgtas, hafwa Högwprdige Präster Ständet och Wälloft.
Borgare d landet redan pröfsvat det slftnanjve förflagek wara med Stålens fördel närmast öfverensstämmande; hwaremvt der Hederwärhg Bonde-Ständek förklarar Crgndets allmänna ön? bast wara, att berörde Kronogods malle i mindre delar styckas och derefter offenieligen försäljas; Och ehuru Högloft.
Riddcrstapet och Adeln härutinnan sig ännu ej flureljgeu uttattt, och pluraliterens lanta således ej är falkad, anser Stats-Utstottet sig likwäl böra för tidens minnande inga utt förklaring öfwer de inom Wälloft. Norgare-Ständet, i förening metz
Arrende principens antagande, gjorde anmärkningar hels därom , akt hwadsom hittills för Äng och Ladu? gärd uti Arrende godtgjorls Kronan med penningar, hädanefter ämnnstone tjll någon del mätte bestäm, mas utt Hö, alt efter Markegäng heralas, dels gtt Aunioner tjll nya Arrenden hädanefter blott pä ett ställe och icke såsom hittills ffjedt hade ä Lands?
Cancelliet i Orien och u>i Konal, Kammcir-Eollegio, äfwcnsom att Borgen för Urrendecs fullgörande framdeles ställes för Z,»e är, i stället för ett ellex första Krets Arrende, som nu allenast kan erfordras, Stats-Usftottef infer wifferligsn, att afgäld i sxrftdlar eller wahror a.lrjd medförer en större säkerhet för ätnjukander gf hwad päräknadt blifwit; däreM"t ett xestninge-belopp, relattwt till waruprifest sche med den säkerhet kan bestämmas, utan merändels
Ä klnhhtjigher till Ränletagarens nachdel underkastadlf