Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende på de Svenska förhållanderue har jag icke under min 28 åriga riksdagsmannabana saknat tillfälle att se exempel på bemödanden af den enskilda snikenheten, att förskaffa sig fördelar på det allmännas bekostnad, men aldrig har jag sett del i skarpare drag, i mera lätt upläckla drag än vid delta tillfälle.
Det behöfves icke mera för att, trotts alla tidningsartiklar och böcker, som möjligen kunna vara 10 Den 13 Juni. skrifna i denna väg, bedöma det sätt, hvarpå sockerraffinaderi-bolaget i Fredrikshall gått tillväga för att betrygga sina egna intressen, att skydda dem, alt skaffa sig vinning på Statskassans eller på enskilda samhällsmedlemmars bekostnad, än att blott granska de olika beräkningar, som af Fredrikshalls-bolaget blifvit framställde dels för Norrska Regeringen och Norriges Lagstiftande makt och dels för Svenska embetsmyndighelerna, i fråga om den mängd råsocker, som erfordras för erhållande af en viss mängd raffineradt socker.
I Norrige har man beräknat, att ur 100 proc. råsocker erhålla 65 proc. raffineradt socker och efter denna proportion hafva de Norrska raffinadörerne betingat sig drawback efter den 1 Juli 1854 lill samme dag 1857.
Men i Sverige har af samma Bolag, för att visa huru oskyldig dess sak är, påståtts, att af 100 skålpund råsockor fås i allmänhet 90 skålpund raffineradt.
I förbigående vill jag hafva nämnt att ibland de beräkningar, som från molsalta håll och med motsatta intressen varit inlemnade till det embetsverk, hvarest jag är ledamot, bar den, som mest varit till fördel för raffinadörerne, uptagit en sådan proportion, att 65 proc. raffineradt socker skulle erhållas ur 100 proc. råsocker, hvaremot af de beräkningar, hvilka voro upgjorda ur det med raffinadörernes motsatta interesse, ingen uptog det raffinerade sockret till högre än 80 proc. ur 100 proc. råsocker.
Hvad nu sjelfva saken angår, så grundar jag mitt omdöme ingalunda på teknisk färdighet eller insigt, ty sådan saknar jag helt och hållet, men af den mängd uplysande handlingar, jag i delta ämne haft tillfälle att genomläsa, har jag blifvit öfvertygad, att det icke finnes någon bestämd grund hvarefter man kan bestämma, alt ur så och så många proc. råsocker erhålles så och så mångå raffineradt socker, ty delta beror af 2:ne högst skiljaktiga förhållanden.
Det ena är nemi. sockerhalten i råämnet och det andra tillverkningssättets mera eller mindre fullkomlighet eller förmåga att ur råämnet utdraga sockerhalten.
Jag vill således icke anse omöjligt, att med de numera förbättrade tillverkningsmethoderne, såsom medelst kokning i lufttomt rum o. s. v., man ur de bättre råämnena kan erhålla ända till 96 proc. raffineradt socker ur 100 proc. råsocker.
Det bästa råämnet, skulle jag tro, är s. k.
Havanna, Terres, hvilka äro belagde med införselstull af 5 sk. eller samma lull som raffineradt socker.
För del socker, hvarå jag föreslagit tullens nedsättning till 4 sk., var likväl något helt annat än hvad vi i allmänhet kalla råsocker.
Uti Frankrike, hvarest man funnit en mätare för alla dessa råämnens sockerhalt, har man föreslagit, att beräkna tullen efter denna sockerhalt, men Fransyska Nationalförsamlingen lärer likväl icke hafva antagit förslaget.
Men äfven om en dylik beräkning kunde antagas och läggas till grund för förlullning af råämnena, så tjenar den till intet vid bestämmandet af tullen ä socker i allmänhet, emedan, då olika sockerhaltiga råämnen begagnas, beräkningarna icke kunna blifva bestämdt lika proportionerade, så att lultsatsen å t. ex. sorlen N:o 1 var i bestämd proportion till sorten N:o 10.
Hvad nu de Norrska förhållanderna beträffar, så anser jag, att om Den 13 Juni. ' 11 ingen åtgärd vidtages för alt hämma de fördelar, hvilka obestridligen skulle tillskyndas
Norrska bolaget på Sveriges bekostnad, ty det kan då emot half tull eller efter närvande tullsats emot 2} sk. pr skålpund införa socker till Sverige, under det Svenska producenten endast kan beräkna 75 proc. raffineradt socker ur 100 proc. råsocker, hvilket är ganska högt uptaget, 80 proc. har endast under serdeles goda fårhållanden kunnat erhållas vid det Carnegiska sockerbruket i Götheborg, som under en längre tid hade uteslutande rätt att koka i lufttomt rum, att, säger jag, Svenska Statskassan skulle blifva härpå ganska myckel lidande.
Enl. mina beräkningar skulle Svenska Statskassan förlora i tullinkomster å hvarje till Sverige från Norrige infördt skålp. raffineradt socker 1J sk. utom afgifterne till Handels- och Sjöfartsfonden.
Delta är en ganska artig vinst, som Svenska Statsverket måste skänka bort för ett inom ett främmande lands område anlagdt sockerbruk.
De Svenska sockerbruken kunna dessutom omöjligen uthärda en sådan täflan.
Måhända får jag likväl göra ett undantag af de äldre mera fullkomliga sockerbruken, hvilka långt för detta med ränta återgäldat egarne deras derå nedlagda kapitaler genom de goda förmåner de åtnjöto, ty de voro från början endast 4, och vilja de icke uthärda denna täflan, kunna de låta inställa tillverkningen under de 6 åren, samt, i händelse af då inträffande bättre konjunkturer, derefter ånyo fortsätta sockerkokningen.
Men huru skall det väl gå med de mindre sockerbruken och de i sednare tider tillkomna, hvilka blifvit anlagda med fullt förtroende till beståndet af den senast utkomna tullförfattningen, enl. hvilken införsel af raffineradt socker väl är tillåten, men emot en billig s. k. skyddstull?
Sådana bruk hafva tillkommit efter år 1848, och åtminstone ett är sedan anlagdt i den atdrastörsta skala, hvilka alla måste gå under, ty de kunna icke såsom de äldre bruken nedläggas, emedan deras egare icke äro i tillfälle att undvara inkomst af deras å bruken använda penningar.
Det synes mig således nödvändigt, ja ganska nödvändigt, att någon åtgärd vidtages, men Utsk:s förslag kan jag likväl icke helt och hållet godkänna.
Utsk. har nemi. i första delen af sitt tillstyrkande föreslagit, att å Sveriges sida skall egenmäktigt förklaras, ”att raffineradt socker och sirap, som sjöledes införes från det ena till det andra af de förenade rikena Sverige och Norrige, må från och med den 1 nästkommande Juli och tills vidare undantagas från den lindring till hälften af i allmänhet stadgad tull, K. Förordn. d. 24 Maj 1825 med deri sedermera beslutade förändringar och tillägg medgifva.”
Emot antagandet af delta förslag finner jag stor betänklighet.
Det är visserligen en sanning, att denna K. Förordn., bokstafligen tagen, icke är alt betrakta annorledes än såsom en vanlig ekonomisk förordning, den der kan ändras när som helst, men med denna förordn. är dock ett eget förhållande, ty i sjelfva verket innebär den en ömsesidigt förbindande traktat emellan de båda rikena, hvilken icke utan högst betydliga olägenheter kan egenmäktigt från ena eller andra sidan styckevis eller helt och hållet tillintetgöras.
Den grundlädes genom förslag af en nedsatt komi - É 12 Den 13 Juni. itf, sammansatt af Norrska och Svenska män, hvilka till K.. M. afgåfvo ett förslag.
Della pröfvades i Svenskt och Norskt Statsråd och antogs af K. M., hvarefter det i Sverige utkom 1824 såsom K.
Förordn. och i Norrige sedermera godkändt äfven af det Norrska StorTinget, utkom såsom lag i Norrige 1827.
De förändringar, som i densamma sedermera tillkommit, hafva med ett undantag från Norriges sida, hvarom jag sedermera skall nämna, skett efter föredragning i gemensamt Svenskt och Norrskt Statsråd.
Det egenmäktiga förfarandet å Norriges sida har lieslätt deruti, att man förklarat, att varor, som från Sverige landvågen införas i Norrige, skola, om de sedermera inom Norrige föras från en ort till en annan sjövägen, serskildt tull behandlas, såsom vore de sjövägen inkomna i riket.
Detta är ett egenmäktigt förklarande, som står i fullkomlig strid med förordningens tendens.
Af Norriges Höjesle rätt har denna förklaring blifvit nphäfd, hvad Trondhjems Stift och Nordlanden angår, men för det Södra Norrige gäller den ännu.
Jag tror, att å Svenska sidan åtgärder böra vidtagas ifråga om införsel af socker från Norrige landvägen, just derföre, att Fredrikshall är beläget invid gränsen, och Idefjorden utgör gränsen emellan båda rikena.
Som Hrrne känna, ega resande att tullfritt från Norrige lill Sverige införa 50 skålpund, men efter nu timade händelser i Norrige skulle denna rättighet kunna missbrukas, i händelse man lieie gånger om dagen skickade personer lill Fredrikshall, hvilka hvardera medförde 50 skålpund socker öfver Svinesund och Krokstrand.
Uphäfvandet af denna tullfrihet kan i administrativ väg, genom General-Tullstyrelsen, åstadkommas utan alt på något sätt ingripa i hvad jag vill kalla traktatens bokstaf, hvilken lemnar sådan tillåtelse lill tullfri införsel åt resande i engentlig mening.
Afven tror jag, att det försigtighetsmått bör vidtagas, att all transport af socker sjövägen från Norrige underkastas samina lull-umgälder, som det Svenska jernet får i Norrige vidkännas nemi. alt om det inkommer landvägen men föres sedan sjövägen lill en ort inom Norrige, skall del draga tull, som hade del blifvit sjöledes införd.
Vidtages den nu af mig påpekade åtgärden med sockcrtransporlen från Norrige, så har man icke gjort annat än hvad Norrmännen gjort i fråga om det Svenska jernet.
Alt gå längre, att egenmäktigt utstryka artiklar ur traktaten, kan föranleda ett annat ensidigt utstrykande å den Norrska sidan och möjligen föranleda ett slags hellum emellan de båda med hvarandra så nära förenade rikena.
Ännu mindre kan jag godkänna Utsk:s andra alternativ nemi. all K.
M. skall ifrån och med d. 1 Juli d. å. förhöja den nominella tullen å artiklarne raffineradt socker och sockersirap, som från Norrige sjöledes till Sverige införas till det belopp, K. M. i Nåder linner nödigt, dock så, allden, jemlikt de unionella författningarna utgående, lull icke öfverstiger hvad i allmänhet är stadgadt, eller för raffineradt socker 5 sk.
Denna åtgärd skulle tillintetgöra den förmån, som just denna traktat eller öfverenskommelse förbehållit
Norrige och följaktligen föranleda till likartade åtgärder å Norrska sidan.
Då tror jag att den form man i Den 13 Juni. 13 Norrige valt, är mycket rigiigare, emedan, ehuru hela den genom premium upmuntrade utförseln af Fredrikshallska sockerbrukets produkter, endast afser Sverige, lagen är stäld för all utförsel både till Sverige och andra länder.
I anledn. af Nådig remiss hafva Gorameree-colhm och General-Tullstyrelsen afgifvit i detta ämne und. utlåt, till K.
M. hvaruti Colhne, jemte förslag till nödige åtgärder emot missbruk af den landväga resande beviljade förmån, alt tullfritt införa 50 Skålpund socker från Norrige till Sverige, framställt tvenne alternativ, nemi. l;o att, på sätt IIr Lagergrens motion innehåller, höja tullen å socker till 8 sk. och till 4 sk. å sirap.
Häraf skulle visserligen den olägenheten kunna upkomma, ali åtminstone under tre och möjligen äfven 6 år, tullen å socker och sirap blir en prohibitiv lull, så alt införsel från alla länder utom Norrige blir möjlig, men ehuru jag varit en ibland de mest nitiske försvarare af uphäfvande af förbudet alt införa raffineradt socker, auser jag 3 eller 6 år af Staters lif betyda ganska ringa, och olägenheten af ett förlängdt förbud under denna tid vara således af ringa vigt. 2:o
Att en serskild tull bestämmes för införsel från alla de länder, hvarest ett visst premium eller Drawback för utförsel gifves raffiuadörerne, och hvilken Drawback öfverstiger den lull, som, efter ett minimiförhällande emellan råsocker och det raffinerade, varit för förstnämnda sockerslaget förut betald.
En sådan tull skulle bestämmas med en motsvarande förhöjning utöfver hvad tullen för införsel utgjorde från detta land, hvarest så beskaffad Drawback finnes, vare sig efter tulltaxa eller serskilda bestämmelser.
Orden: ”serskilda bestämmelser”, skulle tfa afse förhållandet med Norrige.
Man har här sagt, alt tillämpningen af ett sådant stadgande skulle, hvad Belgien och Holland beträffar, hafva sina svårigheter, emedan officiela upgifter om Drawbackens verkliga belopp inom dessa länder saknas.
Jag medgifver visserligen, att det är ganska svårt, alt erhålla officiella upgifter härutinnan och Commercecohgii i detta hänseende genom vederbör.
Gonsnler anställda försök hafva hitintills hell och hållet misslyckats.
Colhm har dock erhållit ganska tillförlitliga upgifter, om än icke officiella, och dessa upgifter hafva legat till grund för Golldi und. förslag.
Skulle likväl vid tillämpningen General-Tullstyrelsen, i brist af officiella upgifter, icke med tull belägga en Holländsk eller Belgisk vara, för hvilken åtnjöts en högre Drawback än beräknadt var, så vore detta af ingen betydenhet.
Om man l. ex. antager, att råsocker lemnar 70 proc. raffineradt socker, men raffinadören verkligen erhåller 75 proc., så är skillnaden allt för ringa för alt derå bör fästas någon upmärksamhet.
Jag skulle således helst se, att R. o. Ad. såsom sitt beslut antog detta förslag med det tillägget, att hos K.
M. gjordes underd. anhållan om vidtagandet af nödiga kontroller mot missbruk af den resande beviljade rätt, att tullfritt få från Norrige medföra ända till 50 skålpund socker.
Den lämpligaste åtgärden vore måhända antagandet af Utsk:s 3:dje alternativ: ”att K, M. täcktes till Rikets nu församlade Ständer aflåta nåd. propos. med förslag till de af R.
St;s beslut beroende 14 Den 13 Juni. åtgärder, som K.
M. finner ändaroålseDlige.”
Delta förslag anser jag R. o. Ad. böra godkänna och anhåller alltså om bifall derå.
Palmstjerna, Carl Ollo: Lika med Hr Rosenblad anser äfven jag, all R.
St. böra till K.
M. allåla nådig skrifvelse till innehållet lika med sista punkten i Utsk:s förslag.
De tvenne öfriga Utsk:s alternativ förefalla mig högst motbjudande.
Då en Svensk sockerbruksegare nedsätter sig uti Norrige för att derstädes i stor skala drifva sin rörelse, kan jag icke inse något skäl, hvarföre en sådan åtgärd skall föranleda en restriction i tulllagstiftningen å Sveriges sida emot Norrige.
Att ensidigt ändra en författning, som angår alla från Norrige till Sverige inkommande varor, och i synnerhet då denna ändring afser blott en enda vara, anser jag föga värdigt R.
St. och utmärka föga grannlagenhet emot naboriket.
Afven 2:dra alternativet i Utsk:s förslag innebär en restricliv åtgärd emot Norrige, och är enl. mitt omdöme nästan lika olämpligt som det första.
Deremot synes mig en mera allmän åtgärd vara rigtigare, och Hr Rosenblad har äfven nämnt något sådant, nemi. att tullen i allmänhet på raffineradt socker bestämmes lika för alla de länder, hvilka i och för importen till Sverige lemna någon Drawback eller utförsel premie.
Jag vill dock icke gå så långt som Utsk., eller alt tullen bör höjas till 10 sk. eller, såsom Hr Rosenblad föreslagit, till 8 sk.
Man bar bevisat mig, att 7 sk. vore det belopp, som fullkomligt skulle betrygga de Svenska raffinadörerne jemväl mot den förlust, som möjligen kunde upkomma genom tull-lindringarnes uphörande; troligen vore t. o. m. 6 sk. nog.
Då jag likväl icke kan hoppas, att R. o. Ad. eller R.
St. skulle antaga min enskilda mening, vågar jag tillstyrka det beslut, att R.
M. aflåta underd. skrifvelse med anhållan, all K. 31. täcktes till nu församlade R.
St. aflåta nåd. propos. med förslag till deafR.
St:s beslut beroende åtgärder, som K. M. finner ändamålsenlige.
Genom en sådan skrifvelse vinnes det af Utsk. åsyftade ändamål, utan att R.
St. inlåta sig i detaljer eller antaga de af Utsk. föreslagne 2:ne första alternativerne, som enl. min åsigt åro i högsta målto olämpliga och häntyda pä restrictiva åtgärder emot ett land, emot hvilket vi borde handla på ett annat sätt, för alt slutligen komma till bättre ömsesidiga förhållanden, än som f. n. äga rum.
Visserligen kan häremot invändas, att Ulsk:s förslag innebär endast repressalier för den af Norrige vidtagne åtgärden; men fortgår man på detta sätt, kan man från repressalier till repressalier slutligen hinna till ett mål, som man icke beräknat, och som för de båda rikena kan blifva ganska skadligt, hvilket enl. min åsigt bör undvikas, såvidt möjligt är.
Antaga således R.
St. mitt sistnämda förslag, hafva de till K. 31. öfverlemnat alt afgifva den proposm, som förhållanderne kunna påkalla.
En naturlig följd är, att det slutliga bestämmandet af tullsatsen på raffineradt socker upskjutes intilldess K. 31:s propos. i ämnet anländt.
Jag anhåller således, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa den propos.
, att det definitiva beslutet om införseltullen å utländskt soc - Den 13 Juni. 15 ker skall anstå, intilldess K. M. i anledn. af R.
St:s skrifvelse meddelat dem Sitt nådiga svar.
Min tillstyrkan alt Utsk:s betänk.
N:o 10 måtte bifallas, var grundad hufvudsakligen på den mig lemnade underrättelsen, att de öfrige Stånden redan godkänt detsamma.
Jag liar sedermera af Ridd.
Sekret, erhållit den uplysning, att, såvidt honom kunnigt vore, endast 2:ne Stånd bifallit betänk.
Jag tror dock, att alla 3 Stånden fattat enahanda beslut.
Under sådana förhållanden synes del mig för R. o. Ad. frugllöst, att i delta hänseende söndra sig från de öfriga Stånden.
Skulle man såsom Frih.
Palmstjerna, närmare skärskåda saken, så vore jag för min del böjd att göra ännu större svårigheter eller hårdare vilkor, än dem Utsk. föreslagit; ty jag tror mig med någon visshet känna att, oaktadt alla de försäkringar man gifvit om motsatsen, har en betydlig landväga införsel af socker från Fredrikshall till Sverige ägt rum, sedan förra riksdagen.
Tvifvelsutan hafva vederbör, i Norrige på denna införsel grundat sina förhoppningar och beräkningar.
Det synes mig således oklokt, alt icke bemöta ett undantag, som Norrmännen gjort från deras allmänna tullagstiftning med ett undantag från Sveriges tullförfattningar.
Sverige må emot Norrige vara så undfallande som helst, dock icke sträcka sin medgörlighet derhän, att Sveriges fördelar åsidosättas i alla våra förhållanden till Norrige.
Hitintills har Sverige varit den eftergifvande delen af de 2:ne och del kan anstå den mäktigare, men någon gräns måste val sådana eftergifter hafva, och i denna fråga böre vi, enl. min åsigt, icke vara släpphändla, ty här gäller en af våra näringars undergång eller bestånd.
Palmstjerna har sagt, att från ena vedergällningen kommer man till en annan; men det förhåller sig på samma sätt med eftergifterna, och derföre synes det mig ganska riktigt, all Sverige gör ett undantag, då Norrmännen å deras sida börjat med ett sådant.
Deremot tror jag det icke vara rätt, alt, på sätt Frih.
Palmstjerna föreslagit, göra delta undantag lill regel, gällande för raffineradt sockers införsel äfven från andra länder.
Derföre att Norrmännen vidtagit en åtgärd, som tvingar oss att emot dem skydda vår sockernäring böra vi ej emot andra höja sockerlullen lill 6 sk. och derutöfver.
Det allmänna förhållandet till andra må bestå, sådant det hittills varit, men det särskil dta lill Norrige allena rättas.
Att upskjuta vårt beslut i denna ^råga anser jag icke välbetänkt, ty tiden skyndar, och om Utskrs förslag anlages, har Ståndet till Konungen öfverlemnat att välja, hvilket alternativ Honom lämpligast synes.
Anstånd behöfves icke för att afvakta en Kongl, propos. i ämnet, ty om Konungen vill aflåta en sådan, kan det ske till följe af den Ständernes hemställan som här föreslås.
Jag anhåller således om bifall till Utsk:s betänk.
I sjelfva saken ämnar jag icke yttra mig; men anser mig likväl skyldig att uplysa om ett misstag i upgiften, hvartill en ledamot här gjort sig skyldig.
Hr Rosenblad har nemi. yttrat, att i det utlåt.
Commerce-colhm och IG Den 13 J uni.
Tullstyrelsen till K. M. afgifvit, föreslagits ett alternativ bestående deri, att tullen på raffineradt socker skulle förhöjas till 8 sk.
(Jag tror att han nämnde detta belopp}.
Jag anser mig pligtig att lemna den tiplysning, att oaktadt den värde talaren såsom ledamot deltagit i nämnde embetsmyndigheters berörda ututlåt. och, såsom jag tror, varit referent i målet, här hans minne vid detta tillfälle svikit honom.
Ett sådant förslag finnes icke i det afgifna utlåt.
Jag har velat nämna detta, på det att Hr Rosenblads upgift icke må spridas längre.
Mörner, Carl Göran Detlof: Lika med Frih.
Palmstjerna tror jag, att det icke är i sin ordning att genom en undantagslagstiftning, sådan som den förevar:de, gå tillväga emot ett naborike.
Jag kan icke inse något skäl, hvarföre man behöfver skydda de Svenska raffinaderierna mera emot det socker, som med Drawback införes från Norrige, än emot det socker, som införes från andra orter.
Jag kan icke finna någon anledn. härtill, utan mig vill synas som borde alla länder, utan undantag, behandlas efter samma grund.
Man har lågt vigt derpå, att sockerratfinaderiet i Fredrikshall blifvit anlagdi af ett Svenskt bolag.
År förhållandet sådant, så är äfven gifvet, att vinsten stannar i Sverige, och man kan således vara så mycket mera lugn.
Här är sagdt, att det icke vore skäl, att R. o.
Ad. upskjuter sitt beslut i ämnet, derföre att Disk. föreslagit 3 alternaliver lill K.
I detta yttrande skulle jag vilja instämma, såvida dessa alternaliver syntes mig antagliga.
Men då jag icke kan dela denna åsigt förfaller för mig allt skäl att upskjuta mitt beslut.
Afven har man sagt, att K.
M. infordrat vederbör:de auktoriteters utlåt, i saken, hvilken nu skulle vara under K. M:s pröfning, och att R.
St. derföre borde afvakta den framställning, K.
M. utan tvifvel lärer lill R.
St. göra, i fall K.
M. finner sådant behöfligt.
Det synes likväl lämpligare, att R.
St. icke gå Konungen i förväg, enär de icke kunna äga den sakkännedom som erfordras och hvilken är att förutsätta hos den andra Statsmakten.
Att, såsom Frih.
Palmstjerna föreslagit ingå till K.
M. med anhållan om endast propos. i ämnet, synes mig vara en temmeligen öfverflödig påminnelse.
Deremot skulle jag tro, att alla dc särskilda förslag, som här blifvit framställde, gerna kunna underkastas en granskning af Bevilln.- Utsk.; kommer under tiden någon framställning från Regeringen, ligger då icke något beslut i vägen för sakens skyndsamma och ändamålsenliga behandling.
Jag kan icke erinra mig, att jag förordat någon eftergift för de Norrska åtgärderna eller anspråken.
Mitt förslag var endast att genom bestämmandet af en lull å införsel af raffineradt socker betrygga våra sockerproducenter emot det från Norrige inkommande socker.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att man bör bemöta ett undantag med undantag.
Jag får dock fästa upmärksamheten derpå, att de Norrska åtgärderne åro undantag
Den 13 Juni. undantag för raffineringen af socker, men alldeles icke uteslutande i fråga om Sverige, utan gäller för alla länder, och således är det en åtgärd, som i sina verkningar kan medföra menliga följder för Sverige, om icke å Sveriges sida vidtagas åtgärder, hvilka afse icke endast Norrige utan äfven alla andra länder.
Icke heller har jag tillstyrkt, att beslut i denna fråga skall upskjulas, utan endast att tullens bestämmande å raffineradt socker må anstå, intilldess denna fråga blifvit afgjord på det sätt, att K.
M:s nådiga svar eiler propos. ankommit till R.
Jag har ansett mig böra yttra delta till rättande af den misstydning, man gifvit mina ord.
Gyldenstolpe; För närvarande existerar den halfva tullen såväl å det socker, hvilket införes till Norrige från Sverige som å det socker, hvilket föres från Norrige lill Sverige, och således upstå samma olägenheter för raffinadörerne inom de båda länderne.
Just derföre har Utsk. föreslagit att i fråga om artikrn socker detta skall uphöra för båda rikena, och att följaktligen icke det ena riket må kunna med mera fördel införa socker till det andra än hvarje annat land.
Om half tull icke funnes ifråga om införsel af socker från det ena till det andra af de båda förenade rikena, vore den föreslagna åtgärden obehöflig.
Denna halfvatull åstadkommer derföre olägenheter, ty om de Norrska raffinadörerne skulle i tull betala de 5 sk., som äro bestämde för införsel af socker från andra länder till Sverige, hade ju den Svenske raffinadören icke någon olägenhet af importen.
Den Svenske raffinadören hade då samma skydd emot import från Norrige som från Belgien och Holland.
Men då nu så icke är, och den Norrska raffinadören dessutom undfår export premie, som icke finnes i något annat land, är den föreslagne åtgärden enl. min åsigt behöflig.
Man har visserligen sagt, att en sådan premie skall finnas i Belgien, men det är icke något premium utan raffinadören återfår endast en redan erlagd afgift.