Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skiljer mig ifrån StatsUtsk:$ åsigt i afseende på denna vigtiga del af försvarsverket; men jag bar ej tillstyrkt förhöjning, emedan jag delar åsigt med många af dem, som fordra anslag, att en väsendtlig reform är nödvändig inom denna blanche af administrationen.
Hr bråkenhjelm:
Den ledamoten, som beklagade sig öfver oformligheten att reservera sig emot reservationer, torde erinra sig, att den ena oformligheten blir en följd af den andra, nemi. att då skäl anföras sedan besluten äro fattade, som icke förut meddelats, så följer deraf, alt de, som äro af olika tanke, söka möta dessa nya skäl.
Det hade således tillhört vederbör, att, förrän besluten fattades, anföra sina skäl; då skulle icke motskälen efter beslutens fattande blifvit framställda.
Hr R osen blad, Bernh.:
Jag får vördsamt föreslå, ali R. o. Ad. måtte besluta, att till slutligt afgörande företaga StalsUtsk:s utlål:n N:is 5a och 212, röi:de passevolanceafgiflens eftergifvande och ett motsvarande anslags uppförande på riksstaten, samt BondeSt:s i sammanhang dermed gjorda inbjudning, så snart R.
St:s beslut rörtde öfriga på ordin, riksstatens utgiftstitlar förekommande poster blifvit definitivt bestämda.
I anledn. af Hr Bråkenhjelms sista yttrande, tager jag mig friheten framställa den önskan, att han ville göra en jemförelse af mitt yttrande, rör:de stora flottan i min reservation och milt yttrande till R. o. Ad:s prot., då frågan discuterades.
Jag vågar tro, att han deruti skall finna tillräcklig öfverensstämmelse, och alt den reservation jag framställt mot R. o. Ad:s beslut iden punkten, grundar sig på det yttrande jag förut inom detta Stånd afgifvit.
Som Hr Rosenblads förslag inkommit midt i en discussion om ett annat ämne, får jag erkänna, att jag icke med tillbörlig uppmärksamhet afhört detsamma.
Jag anhåller alltså vördsammast, att nämnda förslag, såsom till bordet aflenmadt, måtte af någon cancellist få uppläsas.
I anledn. häraf upplästes Hr Rosenblads förslag, så lydande : ”Jag får vördsamt föreslå, all R. o. Ad. matte besluta, att till slutligt afgörande företaga StatsUtsk:s utlåt.
Nlis 52 och 212, rör:de pnssevolance-afgiftens eftergifvande och ett motsvarande anslags uppförande på riksstaten samt BondeSt:s i sammanhang dermed gjorda inbjudning, så snart R.
St:s beslut rör:de öfriga på ordin, riksstatens utgiftstitlar förekommande poster blifvit definitivt bestämda.”
Hr Munck af Rose n sc h ö ld, N i I s R u do 1 ph:
Stats - fi4 Den i5 Augusti f. m. Utsk:s utlåt.
N:o 2i2 har 2:ne gånger blifvit bordlagdt, och föredragningen deraf andra gången olagligen uppskjuten till dess statsreglerm blifvit af Ståndet afgjord.
Jag tror att betänk. j\7:o 2.12 ovillkorligen bör nu föredragas, och att dermed gruudlagsenligen icke kan uppskjutas. Iir Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o.
Ad. behagade bifalla Hr Rosenblads nyss upplästa förslag.
Ropades starka ja, blandade med ett och annat nej.
Landtm, förklarade, det han trott sig finna all ja öfverrösta! nej.
Hr Munck af Rosen sch ö I d : Emot det af Ståndet fattade beslut reserverar jag mig såsom i högsta grad grundlagsvidrigt.
Se er et.:
Då jag inför R. o. Ad. nu går att justera det prot.utdr., som angår Communications meddelande till de öfriga Stånden af Hr Ribbing?, förlidne plenum, afgifria reservation; får jag för Ståndet anmäla att Hr Ribbing till mig aflemnat ett sammandrag af det yttrande han då afgaf, med anhållan, att det malte blifva detta sammandrag af förenämnda yttrande, som skulle til! de öfriga Stånden afgå.
Som detta sammandrag visserligen i hufvudsaken öfveiensslämmer med det yttrande, som afgifvits, men till ordalagen är dermed olika, så anser jag mig icke kunna detsamma till de öfriga Stånden afsända, innan det för R. o. Ad. blifvit uppläst.
Ridd.Secret. uppläste derefter det åberopade sammandraget af Hr Ribbings den 10 dennes afgifna yttrande, så lydande:
En af våra vigtigaste angelägenheter, statsregleringen, har under de föreg:de dagarnas sammankomster inom delta Hus förevarit och snart blifvit afgjord, utan att med särdeles värma omfattas.
Då jag varit en af de ledamöter, som från åtskilliga öfverläggningar och beslut i dessa ämnen uteblifvit, anser jag mig nu böra för skälen dertill redovisa.
Jag lärde mig redan vid 2:dra hufvudliteln, då anslaget till skrifmaterialier åt fångvaktmästare förevar, att mera vigt lades på anslags beviljande än på deras användande, alldenstund papperet till några ark fånglistor i Wisby skulle betalas lika med flera 100 ark i Malmö.
Jag lärde mig afven, alt det var förgäfves att bestrida löneanslaget till notarie-biträde åt landssecreterarne, hvilka genom spoitlaräro så väl lönte, alt de, om ej deras inkomster förknappades genom räntor på otillåtna accord, hade nog för att vara bärle sjelfvc väl belåtne och kunna betala sina medhjelpare.
Om samina missbruk, såsom det förmäles, äger rum med sjelfva landshöfdingens embete, ja, måhända med kronofogde be - Deli 15 Augusti f. m. 65 beställningarna i vissa län; hvarifrån skola då länsmännen taga föresyn lill ett annat förfarande?
Sakna de den och sakna de äfven den högre bildning jag yrkat såsom villkor för högre löners erhållande, så befarar jag, att det ökade anslaget endast föranledde ökade accoider.
— Härmed har jag icke velat säga, att anslagen vid denna riksdag gro för stora.
Tvertom torde de i många fall vara alltför ringa; men jag beklagar, att de nya ej gifvas med nog omtanka, oaktadt de gamla blifvit så oförsigtigt begagnade, att brister uppkommit, der full tillgång borde finnas.
Sage jag de rälta iäkarena, som kunde och sorn ville läka statskroppen från sina-vefvor, som sökte uppresa den från sina 4 b o fa 11 i— ga stöd, så att den sedan, lik den fria menniskan, kunde fullgöra sin bestämmelse, sage jag dem sorn med sparsamhet och omtanka ville använda statsanslagen, skulle jag icke vara bland dem, som vägraJe dertill; men nu måste jag reservera mig, och i afseende på den mig veterligen enda inbjudning, som i statsreg!er:s-frågan skett till de öfriga Stånden, nemi. om löneanslag åt länsnolarierna, anhålla, att denna reservation måtte få till dem åtfölja.
Derefter upplästes till justering och godkändes ett prot.- uldr. för den i3 dennes, angrde commuuication lill de öfriga Stånden af Hr Ribbings reservation.
Efter den justering Hr Ribbings yttrande nu fått, lärer R. o. Ad. täckas finna, åtminstone är min öfvertygelse den, alt intet skäl finnes alt göra anmärkn. emot en så beskaffad skrift; hvarföre jag hemställer, om ej R. o. Ad. skulle tillåta,“att hela saken rörjde den fråga, som i förra plenum ägde rum, kunde fä ur prut. utgå, helst jag, som äfven var en, som yttrade mig ganska lifligt då, i sakens nuvar. skick saknar all anledn. alt låta mitt yttrande qvarstå, ty det skulle stå likasom i fria luften.
Frih. Cederström, Jacob: Jag var den som begärde Hr Ribbings yttrande på bordet, i anledn. af de uttryck, som jag hörde, men hvilkas sammanhang jag icke kunde uppfatta, emedan Hr Ribbing ömsom läste ur papper och ömsom föredrog ex tempore.
I det nu af Hr Ridd.Secret:n upplästa yttrande finner jag de uttryck utlemnade, sorn egentligen fästade min uppmärksamhet, och jag har vid den form, som yttrandet nu fått, ingenting att anmärka emot alt det afgår till de andra Stånden.
Hr Ribbing, Arvid, uppläste följande:
Då här blifvit ifrågasatt, alt den reservation jag till prot. afgifvil derifrån skulle utgå, och endast det utdrag deraf återstå, som nu kommer att åtfölja till de öfriga Sanden; så kunde deremot visserligen icke vara något hinder å min sida, efter det jag äfven fått uttryckta flera af mina tankar i ett nyligen afhördt yttrande från Frih. Sprengtporten, i a H. 9 66 Den 15 A t» g u s t i F. m.
Ilvad jag dernlöfver anföit i afseende på anslagen till landtstaten härrör från den närmare kännedom, jag i detta hänseende, till följe af min embetsbefattning, bör äga och från min öfvertygelse ali embetsmännen i allmänhet icke böra vara folkets beskaltare, utan anse sig som folkets tjenare, likasom
Konungen sjelf ej försmår vara det i egenskap af alla embetsmännens öfverhufvud.
Desse kunna väl i folkförsamlingens salar gagna med upplysningar om en samhällsinrältning, den ingen bättre än de böra känna; men att till sig votera löneanslag eller i frågor, som tillskynda egennytta eller skada; dertill är man, örn än behörig, enl. lagens grund i allmänhet jäfvig.
Ilär tillhör det ock embetsmännen, icke att förnämt bortkasta, utan att, i hvad på dem ankomma kan, upptaga de pilar, som missbelåtenheten riktar mot Styrelsen.
Domaren vid den s. k. ”låga” instansen åligger i afseende l. ex. på den vanliga klagan öfver rättvisans förhalande upptäcka orsakerna till tvisternas mängd och längd, de må vara så nära förenade med hans fördel som helst.
Likasom det kan vara de Befallningshafvandes pligt, om klagan föres öfver bristande skicklighet och förmåga på de högre och högsta platserna, alt säga inför folk och Konung:
Yi föra, Konung, Dina befallningar om Dina undersålares angelägenheter i bondena, för att sedan en gång, måhända, i Ditt
Råd biträda Dig i landets styrelse.
Viljan brister oss icke; men — huru skall jag nu yttra mig ulan alt såra — men den som sett ned och in i äfven den lägsta af Dina undersåtares kojor; den som till följe af sina befattningar lefvat bland folket och sett deras behof; den som med någon föregången inre bildning och själsodling uppfattat hvad han sett, — det har kanske icke alltid varit så godt, så tillfredsställande,— han vet måhända bättre hvad folket i landena behöfver, hvad som fordras till befrämjande af dess bästa, än den sorn, under ston e delen af sin lefnad, t. ex. exercerat Din lif- och hustrupp; derföre sörj för framtiden, och nu då del är fråga om anslag åt dessa tjenstemän, som gå genom giaderna i det lägre, alt de, jemte lön, få hildning, så alt de må göra andra iakttagelser än inom graden och dem, som gå ut blott på egen bergning.
Sådana råd, sådana grundsatser och de flera likartade — de må då uttrycka hvad som helst — de äro dock uppriktiga, och icke äro de vederlagda derföre att man förklarar dem utgå från mindre upphöjda tänkesätt.
De tankar jag yttrat, de läror jag drifvit, togos de än ur protocollerna, och föllo till jorden; så står dock sanningen af desamma qvar och kan blifva ett frö lill frukter, som bringas ett älskadt fosterland, ett vördadt Konungahus och dess efterkommande, långt sedan rösten tystnat, som yttrat dessa ord och dånet af deras steg, som velat dem (orden) förtrampa.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det här blifvit före - Den i5 Augusti f. m. slaget, alt den discussion, soin i sista plenum ägde ruin i nu förevar, ämne, skulle utur prot. för den dagen utgå, och hemställde om samtlige R. o. Ad:s ledamöter behagade instämma i detta förslag.
Ropades i allmänhet ja, men Gr.
Horn, Claes Fredr., anmälde sig och yttrade:
För min del har jag visst ingenting emot att R. o. Ad. förkortar sina prot. så mycket som möjligt; med 58 §:n Riksd.Ordn. stadgar tydligen, att uteslutningar af yttranden skola ske med talarens och Ståndets begifvande.
Jag hemställer, om icke stora oformligheter uppstå genom dessa uteslutningar ur prot, då tidningarna kunna referera det verkliga förhållandet, hvilket sedan icke kommer att öfverensstämma med förhållandet i protocollet.
Sedan publicitet under våra förhandlingar är medgifven, tror jag stadgandet i förenämnda grnndlags-§ icke mera vara lämpligt.
Jag vill blott förklara, att jag instämmer i Gr.
Horns yttrade tanke; och har för resten ingenting emot om, med talarens begifvande, utgår hvad jag icke hört.
Hr Lefre'n: Till mitt förslag hörer naturligtvis äfven, alt det som i dag förefallit om samma ämne skulle följa med.
Vill icke talaren begifva sig dertill sjelf, så får jag förklara, att jag yrkar, att hans yttrande malte få den fonn som det hade; ty våra yttranden kunna icke stå i luften, ulan måste det i prot. finnas något, som föranledt dem.
R i d d. Se c r e t.:
Då möjligtvis något misstag kan hafva skett i afseende på uppfattningen af min nyss gjorda vördsamma framställning, så får jag tillkännagifva, att min mening var, om jag än ej riktigt uttryckt den, att Hr
Ribbing aflemnat hvad jag nyss uppläst som ett sammandrag af sitt, föreg:de plenidag afgifna, yttrande, för att afgå till MedStånden, men alt Hr Ribbing icke för mig bestämdt förklarat, alt bans yttrande lill prot. den (3 dennes skulle blifva annorlunda, än det vid tillfället afgafs.
Jag har ännu icke höi t en enda ledamot, talaren sjelf ej ens undantagen, sorn svarat nej pä Hr Frih. o.
Landtm;s propos.
Jag anser således densamma bifallen; men om så ej Hr Frih. o. Landtmis tanke skulle vara, anhåller jag att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa en ny propos. till Ståndet.
Sedan jag nu fått emottaga den upplysning, att hvad sorn justerades i dag är ett utdrag af det fullständiga yttrande, sorn Hr Ribbing afgaf i förra plenum, så är naturligt att jag ej kan yrka, utan talarens begifvande, att discussionen må ur prot. utgå.
Långt derifrån! — är 158 Den i5 Augusti f. m. han, Hr Ribbing, betjent med alt den står qvar, — nog är jag det.
Den siste talaren liar yrkat, att äfven hvad jag i dag liar sagt skulle utgå ur prot.; men örn det skulle kunna tydas till ett begifvande å min sida, att mitt föregående yttrande icke skulle införas i prot. och tryckas, så blefve det ju nödvändigt att hafva detta begifvande.
Hr R.idd.Secret;n har ganska riktigt upp lyst, att två saker här äro i fråga.
Den ena, diseussionen i förra plenum, och den andra, ett prot.utdr. lill de öfriga Stånden med utdrag af Hr Ribbings i förra plenum afgifna yttrande.
Ett sådant utdrag är bernälde ledamots egendom, och dervid kan ingen hafva att erinra, lika så litet som vid de öfriga yttrandena, om de icke kunna förauleda till laga beifran.
Jag tror att R. o. Ad. gör rättast uti att låta begge delarna vara orubbade, och all ingen uteslutning äger rum.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då någon af Ståndets ledamöter yrkade att uteslutning utur prot. ej borde äga rum, så ansåge Hr Landtm., alt den icke kunde ske, hvarföre den frågan således borde förfalla.
Ståndet hördes häruti instämma.
Hrr Eleclorers lista till val af en ledamot uti JBevilln.Utsk. efter N:o 66.
Hr Lilljehök, Ludv.; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: IV:o 3.
Gyllenstjerna af Lundholm, Nils Christopher.
Hrr Electorers lista till val af en ledamot, att under permitterad ledamots bortovaro inträda i SlalsUtsk. i stället för N:o 2248.
Hr af Forsell, Carl, hvilken från riksdagsorten afresl : och befanns dertill vara utsedd : N:o 1563.
Hr Cederstråhle, Joli. Casimir.
Frih, Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Jag anhåller hos Hr Frih. o. Landtm., alt det beslut, som R. o. Ad. nyss fattade i anledn. af Hr Rosenblads väckta förslag om passevolance-frågnns uppskjutande, mätte uppläsas ännu en gång, ty jag fattade det icke rätt.
Den begärda uppläsningen verkställdes.
Som jag icke finner något motiv vara uppgifvet för detta uppskof, och jag för min del ej kan finna något skäl elei till, så får jag härmedelst emot beslutet anmäla min reservation.
Jag går längre än Frih.
Jag finner nu, att i ordet ''definitivt” ligger något sfi obestämdt, att jag befarar att R. o. Ad:s ledamöter, lika med mig, alldeles missfattat detta förslag.
Jag finner nu, De n i5 Augusti f. m. att det lärer vara den värde motionärens afsigt att uppskjuta denna fråga, till dess förstärkta StatsUlsk. pröfvat de skiljaktigheter, i hvilka 2 Stånd stannat emot 2.
Har den värde motionärens afsigt varit sådan, så har med förslaget skett en öfverrumpling , och en sådan öfverrumpling är icke laglig och bör icke föranleda till heslutets vidhållande, lika litet som missräkning enl. allmänna lagen utgör betalning.
Jag yrkar derföre att motionären tillkännagifver, huruvida hans tanke är sådan som jag ofvan framställt, eller den, att passevolance-frågan blir den sista at alia statsregler:s-frågor, som kommer att företagas och afgöras innan förstärkta StatsUlsk. sammanträder.
Förklarar han det icke så, så nödgas jag icke blott protestera mot det fattade beslutet, utan hemställer till Hr Frih o. Landtm, samt Ståndet, 0111 icke samma beslut må anses såsom icke fattadt.
Hr Dalman, Wilh. Fredi., och Hr Tersmeden, Carl Reinh., förenade sig med Gr. Frölich.
Jag får anmäla min reservation mot det uppskof med passevolance-frfigans behandlande, som R. o. Ad. lärer fattat, innan jag hann att i plenum uppkomma.
Jag kan ej undertrycka min förundran öfver detta sätt ett föredraga mål till afgörande, innan Ståndets ledamöter hunnit någorlunda manngrannt samlas; och del förefaller mig så mycket mera besynnerligt, som det alltid varit vanligt, att några ämnen för Ståndet icke blifvit föredragna, förrän justering af prot. och prot.utdr. blifvit verkställd.
Så har icke varit fallet med denna sak; ty jag uppkom under justeringen af ett protutdr., och då var redan uppskofsbeslutet fattadt.
Hade jag uppkommit förr, skulle jag ingalunda utan votering underkastat mig beslutet.
Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då Hr Rosenblad gjorde sin framställning, var jag inbegripen i en discussion, och öfverlänkte just hvad jag skulle svara en ledamot, som gjort anmärkntr mot mitt anförande, så alt jag verkligen icke altenderade till Hr Rosenblads förslag, hvilket jag eljest skulle på det högsta hafva satt mig emot; och jag kunde så mycket mindre föreställa rnig, att detta förslag skulle angå ett uppskof och ny tids bestämmande för passevolancens afgörande, som R. o. Ad. redan fattat beslut om den tidpunkt, då frågan skulle afgöras.
Om ordet ”definitivt” skall tolkas så, att frågan uppskjutes, icke allenast till dess förstärkta StatsUlsk. voterat, utan äfven intill den tid, då den sisla möjliga fråga, som i en ordin.-statsreglering kan förekomma, blifvit afgjord; då innefattar det beslut, som skall vara fattadt, detsamma som att säga, att passevolance-frågan ej skall afgöras, förrän vid riksdagens slut , och att befrielsen från passevolance-afgifls erläggande, som enl, Utskts utlåt, är föreslagen att börja med innevar. år, icke skulle möjligen kunna vidtaga förr än med det 7» De u i5 A u g u s ti f. m. kommande.
— Som sagdt är, jag attenderade ej tillförslaget, och om meningen dermed är den man framställt som den möjliga, anhåller jag alt få reservera mig emot en så ovanlig procedure.
Frih. Hermelin, Au g.
Jag har endast anmält mig för att gifva tillkänna, att jag förenar mig i de reservationer, sorn blifvit afgifna emot beslutet.
Jag var icke närvar., när Hr Rosenblads motion eller anförande upplästes; jag har hört det sedermera, men jag vet ej, om derpå följt något svar eller icke* Jag anhåller få upplyst, huruvida discussionen öfver hnfvudsaken är öppen eller icke.
Är ett beslut, sorn afskär deri, redan fattadt, så respecterar jag det, annars skulle jag väl också önska att framställa min tanke angtde motionen.
R i d d.Se cre t.:
I anledn. af Frih. Boyes gjorda förfrågan, får jag enl. prot. upplysa, att Hr Rosenblad först uppläste sitt förslag; alt Frih.
Sprengtporten yttrade sig derefter; att, uppå begäran, Hr Rosenblads förslag åter upplästes, samt att Hr Munck af Rosenschöld yttrande sig deremot.
Sedermera framställde Hr Frih. och Landtm, propos. på bifall till förslaget, hvilken med ja besvarades.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, till den upplysning Ridd.Secretm nu utur prot. lemnat, finge, i anledn. af Hr von Troils yttrande, äfven lägga den, att Hr Rosenblads förslag icke blifvit af Hr Landtm, föredraget, och alt således icke någon öfverrumpling rör:de förevar, ämne hav i dag ägt rum.
Först hade prot.utdr. blifvit justerade till, såsom Hr Landtm, trodde, nära kl. io, och derefter upplästes och anfördes åtskilliga reservationer, hvarpå Hr Rosenblad anmält sig och blef uppropad; sedermera hade, på sätt prot., som Ridd.Seeret. uppläst, upplyser, flere af R. o. Ad:s ledamöter yttrat sig, innan propos. framställdes, då den af R. o. Ad. blef med ja besvarad, utan att någon afR.
Adis ledamöter dervid hade haft något att erinra, eller bestridt, att R. o. Ad. besvarat propostn med ja.
Under sådana förhållanden kunde Hr Landtm, icke inse, att beslutet numera kunde ändras, utan vore det ett af R. o. Ad. fattadt beslut, som icke kunde upprifvas, utan måste af Hr Landtm, vid föredragningen följas, efter det förstånd om beslutets innehåll, som han kunde sjelf göra för sig tydligt, kvarföre R. o. Ad. torde finna, att när han nu lomme att börja att föredraga de mål, som på föredragn.-listan funnos uppförda, han måste förbigå StatsUtsk:s ifrågavar. utlåtande.
Jag vågar så mycket mera tro, att det beslut, som R. o. Ad. i afseende å passevolance-frågans uppskjutande fattat, icke kan äga gällande kraft, som det i formstridig ordning tillkommit, alldenstund nemi.
Hr Rosenblad väckt denna fråga, un - Den i5 Augusti f. ra.
7i der det att discussion fortgick om en annan sak, och han icke varit berättigad alt inblanda sin framställning, under det att en annan fråga var under öfverläggning.
Ho rn, Claes Fredr.:
Hvar och en ledamot äger i sitt
Stånd väcka fråga om lagligheten af hvad inom Ståndet sig tilldrager, och derföre har jag begärt ordet.
Jag hörde visserligen Hr Rosenblad väcka en fråga, hvilken jag dock icke fattade riktigt, jag hörde sedermera Hr Frih. o. Landtm, framställa en propos. oin ytter!, uppskof med afgörande! af passevolance-frågan, hvilken besvarades med ja; men jag kom, som sagdt är, ej alt fasta mig närmare dervid, tryggande mig till Hr Frih. o. Landtmjs uppfattning af ämnet. 49 §:n Ritsd.Ordn. säger visserligen, att vid andra föredragningen skall ett mål afgöras; men om paSsevolancefrågan icke blifvit föredragen, så kan det så förklaras, att den må kunna ytterligare hvila.
Derom vill jag icke nu dömma; men jag begär att få veta, huru R. o. Adis sednast fattade beslut om uppskofvet med föredragningen af betänk, röride passevolance-frågan lyder, på grund af Frih.
Boyes i sisla plenum derom gjorda framställning.
Skulle beslutet vara att definitivt företaga frågan nu, sa är det icke lagligt att R. o. Ad. upprifvit ett redan faltadt beslut genom ett annat efterföljande; derom kan jag nu icke dömma, men är förhållandet sådant, så protesterar jag emot denna sista form, emedan det vore alt förändra lagen.
Hr Reutersvärd, Pehr
Jag är i hufvudsaken förekommen af Gr.
Horn, och ämnade framställa den fråga, huruvida den af Hr Rosenblad gjorda propos. vore öfverensstämmande med 4fJ §tn Riksd.Ordningen.
Hr Dalman; Äfven jag är i hufvudsaken förekommen af Gr. Horn.
Min afsigt var ock att inhemta ordalydelsen af Hr Rosenblads motion, för att tillse, om den icke strider mot R. o. Adis förut fattade beslut.
För öfrigt förundrar det mig, att, innan Hr Frih. o. Landtm, föredragit passevolance-frågan, det kunnat beslutas alt densamma skall ytterligare hvila, tvertemot ett förut fattadt beslut, att den i dag skulle företagas.
Då det upplästa prof. innehöll, alt jag yttrade mig näst efter Hr Rosenblad och den framställning han gjort, samt detta skulle kunna uppfattas sä, som skulle jag ingått i discussion med honom om frågan, så anhåller jag få upplysa, att mitt yttrande, som omnämndes, hade afseende på en helt annan fråga, och alt Hr Rosenblad inblandade sin framställning i den discussion, som förut hade uppstått.
Jag får instämma i den anmärkn., som förut blifvit gjord mot beslutet, att jag icke fattar, huru en propos. lill R. o. Ad. kan framställas att uppskjuta en frågas afgörande, innan sjelfva frågan är föredragen; och Den 13 Augusti f. ra. då R. o. Ad. i ett föregtde plenum fattat de t beslut att frågan vid en viss tidpunkt skall företagas, så har genom det mellankomna beslutet det förra ej fått gå i verkställighet.
— Att uppskjuta frågan , innan den är föredragen och R. o. Ad;s förra beslut således icke kommit till verkställighet, anser jag icke öfverensstämmande med våra former i allmänhet, eller med helgden för våra beslut.
Pi i d d.Secret.:
Förhållandet med denna fråga den 12 Augusti f. m. var följande: alt Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om lian uppfattat Fiilt.
Boyes framställning rätt, vore den, att K. o. Ad. skulle uppskjuta med företagandet till pröfning af StatsUtsk:s utlåt.
JN:o 212, i anleda, af ålerremiss å utlåt.
N:o 5a, intill dess att utgifterne under riksstatens alla hufvudtitlar voro af R. o.
Ad. pröfvade; och på Hr Frih. o. Landtm:s framställning om Ståndet biföll detta förslag, ropades ja.
Jag begärde egentligen ordet för alt få intyga, det äfven jag tydligen gjort den slutsats, att Frih.