Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lördagen den 11 Juli 1863.
Justerades 6 prot.-utdrag för den 8:de dennes, samt pleniprotok:t för den 4 sisth April.
Upplästes ett af Hr Hammarhjelm, Carl, ingifvet mern. af följande lydelse:
Af sjuklighet hindrad att längre deltaga i riksdagsförhandlingarne, lår jag härmed vördsamt anhålla, att det Högh Ståndet ville, med bibehållande af min riksdagsmanna-rätt, befria mig ifrån att vara ledamot af Stats-Utsk:t samt Elektor.
Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., härtill lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o.
Landtm, dels Ståndets Hrr Bänkmän att utse en Elektor efter Hr Hammarhjelm, dels ock
Hrr Elektorer att välja en ledamot i Stats-Utsk:t efter densamme.
Då vid Stats-Utsk:ts sednaste sammankomster en total brist på suppleanter uppenbarat sig, Den 11 Juli f. m. 357 får jag vördsamt anhålla, att 4 nya sådana måtte af R. o. Ad:s Hrr Elektorer varda utsedde.
Sedan R. o. Ad. bifallit denna hemställan, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse 4 ytterligare suppleanter i Stats-Utsk:t.
Efter förmälan att Hrr Talmän vid allmänt sammanträde öfverenskommit föreslå de respektive Riks-Stånden att Lördagen den 25 innev:de månad välja ledamöter i förstärkt Stats-Utsk., hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att nämnde val skulle å sagde dag företagas.
Sedermera hemställde Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad., i öfverensstämmelse med hvad vid föreg:de riksdagar iakttagits, skulle vid ifråg:de val, utom de 21 ordinarie ledamöterne, utse 9 suppleanter, så att valsedlarne komme att upptaga namnen å 30 personer; hvilket jemväl bifölls.
Företogs val till ersättande af ledigheter ibland Hrr Bänk* män, nemi. inom 2:dra Bänkm:s-Afd:n: efter N:o 125 Gr. Adlercreutz,! fullm.
Gr. Hamilton, Jacob Essen; 15:de Bänkm:s-Afd:n: » » 1011 Hr Lagercrantz, Cari Gustaf; 17:de Bänkm:s-Afd:n: » » 1598 Hr Svedenborg, fullm. Gr. v. Rosen, Fredrik Carl; 21:sta Bänkm:s-Afd:n: » » 1991 Hr Skjöldebrand, Erik Bogislaus; 22:dra Bänkm:s-Afd:n: » *> 2051 Hr Furuhjelm, Elis; 24:de Bänkm:s-Afd:n: >•
» 2230 Hr Hagströmer, Johan Jacob; 25:te Bänkm:s-Afd:n: » » 2320 Hr Åkerman, Fredrik; 358 Den ti Juli f. m..
Och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde inom 2:dra Bänkm:s-Afd:n: N:o 100 Gr. Stackelberg, fullm.
Hr Bogeman, J. L., med 2 röster. 15:de Bänkm:s-Afd:n: » 1034 Hr Wallenstjerna, fullm. Fril).
Stjernstedt, L. F., med 1 röst. 17:de Bänkm:s-Afd:n: » 15S2 Hr Steuch, Mathias, med 1 röst. 21 :sta Bänkm:s-Afd:n: » 2017 Hr Björnstjerna, R. M., med 2 röster. 22:dra Bänkm:s-Afd:n: » 2075 Hr af Huss, fullm.
Hr Törnebladh, C. O., med 1 röst. 24:de Bänkm:s-Afd:n: » 2227 Hr dorchimont, C. J. F., med 1 röst. 25:te Bänkm:s-Afd:n: » 2322 Hr Sandströmer, A., med 3 röster.
Upplästes ett Frih.
Nordenskjöld, Adolf Otto, ingifvet mern. af följande lydelse:
Sedan jag, i anseende till egne högst vigtiga aflarer, ej kan återkomma till riksdagsorten förrän i slutet af Aususti månad; får jag äran afsäga mig att vara ledamot af förstärkta Bevilln.- Utsk:t, med anhållan att vid min riksdagsmanuarätt varda bibehållen.
Härtill lemnade R. o. Ad. sitt bifall.
Cronstedts, Fredrik, den 4 och 8 dennes bordlagde förslag, att Högv.
Preste-St. skulle inbjudas biträda 11. o.
Ad:s samt Borgare-St:s sammanstämmande beslut i afseende å 44:de och 45:te punkterna af Banko-Utsk:ts Betänk.
N:o 35, eller frågan om användande af den upplupna bankovinsten.
Då jag anser onödigt att upprepa de skäl, sorn jag lörra gången, då denna fråua förevar till behandling, bade den äran att andraga, får jag inskränka mig lill alt endast yrka, det Ilögv.
Preste-St. mätte inbjudas att biträda Bordare-St:s och R. o. Ad:s i denna fråga lättade beslut.
Den 11 Juli f. m. 359 Ur Nordenfelt, Enar Wilhelm:
Då jag vid flere föreg:de tillfällen satt ruis.’ emot inbjudningar, afseende alt ett Stånd skulle fatta ett beslut, helt och hållet motsatt det, hvari Ståndet förut stannat, och då jag inom detta lius, när dylika inbjudningar förevarit, bidragit till det oftast förekommande resultatet, alt de blifvit afslagna; bör det ingalunda förundra R. o. Ad., om jag äfven nu önskar, att ifrågav:de inbjudning ej måtte af R. o.
Jag yrkar derpå af så mycket mera skäl, sorn denna inbjudning är särdeles olämplig, emedan, om än det ej tyckes vara fråga om annat än att Preste-St. skulle förenkla silt beslut, så att det ej fastställde så noggranna bestämmelser i afseende å användandet af ifrågav:de medel, en dylik inbjudning dock i sjelfva verket kan leda derhän, alt R.
Shr åtaga sig en förökad statsskuld af 5,000,000 rdr.
Jag vill ingalunda bestrida, alt Stats-Utsk:t har goda skäl att önska frågans afgörande så fort sorn möjligt, ulan är det endast sjelfva sättet alt gå tillväga, sorn jag ej anser lämpligt.
Finna nemi.
St:r det vara skäl alt öka sin utländska skuld med 5,000.000 rdr, skulle otvifvelaktigt elt sådant beslut kunna åvägabringas på ett helt annat sätt än det ilrågav.de.
Af dessa skäl anhåller jag om propos. på afslag å inbjudningen.
Hr Gr, o.
Ilr von Koch, Nils Samuel: 1 likhet med HrNorden felt, anser äfven jag, att man bör vara sparsam i afseende på inbjudningar, isynnerhet då det är fråga om alt förmå elt Stånd att frångå elt förut fattadt beslut.
Här är likväl ej fråga om att frångå ett beslut i hufvudsak, utan blott i en detalj, ehuru icke utan betydenhet.
Förhållandet är nemi. att 2:ne Stånd, nemi. R. o. Ad. samt Borgare-St., hafva beslutat, att dessa 5 millioner skola öfverlemrias till Riksgäldskontoret, för att användas till statens behof i allmänhet, hvaremot PresteSt. beslutat, att de 5 millionerna må öfverlemnas till Riksgäldskontoret, under vilkor och med den inskränkning, att de skola användas till jernvägsbyggnader.
För att dömnia af den siste värde talarens yttrande, skulle man tro att, derest detta förslag skulle antagas, man komme att öka statsskulden med 5 millioner rdr.
Hvad som kommer att öka vår skuld är, att vi hafva bifallit och komma att bifalla stora anslag, och om vi ej dertill hafva några tillgångar, måste vi låna.
Det kan således inträ (Ta att, sedan Stats-Ulsk:t uppgjort sin räkning, vi stå på den fot, att vi nödgas låna, för att kunna bestrida de kuranta utgifterna.
Då jag för min del anser ett sådant sätt att gå tillväga alldeles barockt, samt att det är vida bättre att låna medel för byggandet af jervägar, än för bestridandet af de vanliga utgilterne, anser jag mig föranlåten att yrka bifall till inbjudningens allålande. 360 Den li Joli t. m. Frih. af Ugglas, Gustaf:
Då det torde vara af vigt för R. o. Ad. att före afgörande! af denna fråga hafva en klar öfverblick af statsregleringen, sådan den vid riksdagens slut, såvidt man nu kan bedöma ställningen, kommer att gestalta sig, må det tillåtas mig att i största korthet få i detta afseende lemna en redogörelse, grundad på den möjligast tillförlitliga beräkning.
Denna beräkning upptager inkomsterna, de ordinarie, sådana desamme redan äro af R.
Sl:r fastställda, de extra-ordinarie i öfverensstämmelse med K.
Propos., samt utgifterna, dels till de af R.
St:r under de 7 första Imfvudtitlarne eller i öfrigt redan godkända belopp, dels i afseende å 8:de och 9:de hufvudtitlarne, till hvad K. M. föreslagit, hvarjemte alla på förstärkt Stats-Utsk. beroende utgiftsposter antagits komma att utgå.
Beräkningen utvisar sålunda den högsta utgiftssumma, som i närv:de ögonblick kan förutses, och visar följande resultat:
(Se bifogade tabell)
Af denna kalk v 1 visar sig sålunda, att om bankovinsten får öfverlemnas till Riksg.-Kont., såsom bidrag för betäckande af dess utgifter i allmänhet, allmänna bevillningen icke beltöfver höjas utöfver det belopp, hvarmed den nu utgår, hvaremot, om bankovinsten skulle användas uteslutande till jernvägsbyggnader, bevillningen måste i ej obetydlig mån förhöjas.
Vid sådant förhållande synes mig klokheten bjuda att instämma i Borgare-St:s beslut i afseende på bankovinsten.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Gr.
Cronstedts förev:de förslag, framställde llr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till detsamma och, då svaren derå uIlöllo med många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Cronstedt: Sedan R. o.
Ad. nu fattat sitt beslut i förevide fråga, vågar jag anhålla att, så vida det låter sig göra, prot.-utdrag häröfver genast mätte justeras.
Härefter upplästes och godkändes ett prot.-utdrag rörande det nyss fattade beslutet.
Borgare-St:s den 27 sistl.
Juni och 1 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 334, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Borgare-St:s beslut öfver åtskilliga delar af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 119, i ani. af väckta motioner om ändring i författme angående handels- och näringsrält.
Det belopp, hvarmed Riksg.-Kont:s inkomster till 1866 års slut, enligt Hrr Fullmäktiges beräkning, skulle komma att öfverstiga dess utgifter 3,755,000: — hvartill kommer beloppet af de utaf Riksg.-Ront. redan verkställda utbetalningar i afräkning å motstående anslag 332,406:43.
Reräknadt bidrag af Statsverkets inkomster, åren 1864—1866, för Riksg.- Kont:s utgifter, 2,457,408:
,64 årligen, eller för tre år 7,372,225: 92.
Öfverskott å Statsverkets inkomster för åren 1862 och 1863, enligt K. M:s Propos Reservationer å Första Hufvudtitelns besparingar vid 1862 års slut, enligt K.
M:s Propos Rehållning af anslaget för ökad postskjutslega,70,000 rdr årligen, för tre år, enligt dito Kansli-styrelsens och Lappmarks Ecklesiastikverks kassor, dito 5,000,000: 392,788: — 210,000: 50,000 — Andel i Bankens vinstmedel, beräknad till Riksmynt. 17,112,420 5,000,000 Summa 22,112,420|35 35 Utgifter:
Anslag utan återbetalningsskvldig- het, hänförliga under riksstatens Usta hufvudtitel 1,199,075 2:dra d:o 300,000 4:de d:o 3,276,836 5:te d:o 2,160,000 Ode d:o 1,240,800 7:de d:o 510,100 8:de d:o 17,832 Diverse anslag 15,662 För folkundervisningen ......
Anvisningar å undsättningsfonden 100,000 Sgr Lån, hänförliga till Ode hufvudtiteln . tillhopa anslag och lån Öfverskott Beviljade af R.'St:r.
Beroende på omröstning i förstärkt Stats-XJtsk.
Tillstyrkt af Stats-Utskds afdelningar, men ännu icke afgjorda. 36 59 8,820,305 95 30,000 8,850,305 95 314.700 126.700 441,400 441,400 40,390 3,090,300 856,500 3,987,190 1,100,500 94 94 5,087,690 94 Föreslagna i K. j Propos:r, hvar- j öfver Stats- i Utskds Utlåtm ! ännu ej afgifvits.
Samma Riksmynt. 32,456 1,608,442 212,916 1,853,815 10 1,853,815 10 1,271,921 300.000 3,591,536 2,160,000 4,457,800 510.100 1,626,274 228,579 856,500 100.000 15,102,71 I 99 1.130,500|— 16,233,211 99 5,879,208136 Summa |22,U2,420I35 i O b Förenämnde öfverskott skulle, enligt särskildt uppgjord beräkning, blifva tillräckligt att bestrida ränta och amortering för det lån, som för jernvägsbyggnaderna måste upptagas I Tillhör R. o. Ad:s Prot. 1862-1863.
H. V. pag. 360. . u>; ■; ! ;jor, ■ •,v . ■; - ; ■ ; y<f!,o?|8p■ . "<(j : !r • : • ,i. '■ ■ ;! • > t: ■ i.
; • : ■ !80:— Ari-: 45 : ■ i. .■ (.ii; • r „ atk ::uiS ya *f • : r1 ; jj •• -.*;(! jfol. 4 pui.‘[': ■■■:■:. j» :;nr;i : : :> i \-.|ol ; ■ . Id:'
Hl . ' .
Den 11 Jnli f. m. 361 Frih. Alströmer, Oscar:
Jag får hos Riddarh.-Sekreteraren anhålla om upplysning, huruvida prot.-utdrag om de öfriga Ståndens beslut i frågan ankommit.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att, enligt ankomna prot.-utdrag, Preste-St. afslagit, men Bonde-St. antagit den ifrågav:de inbjudningen.
Då denna inbjudning sönderfaller i 3:ne afdelningar, torde R. o. Ad. finna att densamma bör punktvis föredragas, hvarom jag får yrka på propos.
Sedan R. o. Ad., uppå gjord propos., bifallit Frih.
Alströiners anhållan, att inbjudningen skulle punktvis företagas till afgörande, föredrogs: lista punkten, innehållande Borgare-St:s beslut att bland vilkoren för handels idkande godkänna 10;de punkten, med tillägg af orden »utom marknader» näst efter ordet »derest.»
Uppå framställd propos. blef inbjudningen i denna del af R. o. Ad. antagen.
2:dra punkten, upptagande Borgare-St:s beslut att bland vilkoren för idkande ai' fabriks- eller handtverksrörelse bifalla 10:de punkten, med uteslutande af dén förra delen, så att punkten erhöll lölj:de lydelse: »att i afseende på tillverkning af fabriks- och handtverksarbeten till efterrättelse skola vara gällande» etc.
I början af 10:de punkten i Utsk:ts förslag, som den nu föredragne delen af inbjudningen afser, finnes föreskrifvet: »att tillverkning af sådana fabriks-och handiverksarbeten, för åstadkommande hvaraf erfordras kemisk behandling, dervid felaktighet kan medföra eldfara eller våda för lif eller helsa, icke må utöfvas af annan än den som antingen styrker sig sjelf ega erforderlig skicklighet, eller visar sig hafva antagit annan person, med intygad skicklighet, att handteringen förestå.»
Då en dylik föreskrift finnes i nu gällande handtverks-och fabriks-ordning, synes förslaget i denna del vara öfverflödigt och tillräcklig trygghet vara vunnen genom antagandet af endast den sednare delen af punkten.
Det finnes dessutom ett annat skäl för antagandet af Borgare-St:s inbjudning, nemi. att endast på sådant sätt en sammanjemkning af de olika besluten kan åstadkommas, utan att votering i förstärkt Ekon.-Utsk. behöfver anlitas.
Under sådane omständigheter måste jag för min del anhålla om bifall till Borgare-St:s inbjudning i denna punkt.
Efter härmed slutad öfverläggning, gjordes propos. på antagande af inbjudningen i förev:de del samt besvarades med ja. 362 Den 11 Juli f. m. 3:Hje punkten, innefattande Borgare-St:s beslut att efter 17:de punkten bland vilkoren tor idkande af fabriks-eller handtverksrörelse skulle tilläggas en ny punkt af följ:de lydelse: »att landtman, med bibehållande af den hittills dem medgifna arhetsoch slöjdfrihet, skola utan särskild tillåtelse vara oförhindrade att, med biträde af sina hemmavarande barn och lagstadda tjenstehjon, till afsalu förfärdiga do fabriks- och handtverks* arbeten, hvilka såsom föremål för husflit kunna af deni åstadkommas. » Frih.
Då denna punkt h. o. h. är stridande mot den princip, som blifvit uttalad i det af It. o. Ad. antagna förslag i afseende på handels- och näringsrätten, och då ett afslag å inbjudningen icke kan leda derhän, att votering i förstärkt Ekon.-lJtsk. kommer att ega rum, får jag anhålla, att denna del af Itorgare-St:s inbjudning måtte afslås.
Då jag ingalunda vill förlänga diskussio nen med anförandet af några motiver, och då jag dessutom härutinnan en gång förut framlagt mina skäl, inskränker jag mig till att äfven i denna punkt yrka bifall till Borgare-St:s inbjudning.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å inbjudningen i förev:de hänseende, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, och sedermera propos. på afslag derå, hvilka buda propos:r besvarades med blandade ja och nej; hvarefter propos. på inbjudningens antagande förnyades samt besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 27 sisth Juni och 1 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 35, i ani. af dels K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till ny straff lag, dels ock enskilda motioner rörande brottmåls-lagstiftningen.
Vid föreg:de riksdagar har B. o. Ad., vid föredragning af Belänk:n med det omfång som det ifrågav;de, dels brukat uppskjuta töredragningen af ingressen och rubriken till dess hela förslaget blifvit genomgånget, dels beslutat att Betänka punktvis skulle företagas till behandling. B. o. Ad. har äfven, i händelse några §§ blifvit återremitterade, medgifvit lllsk:t rätt att, om, i anledning af de beslutade återremisserna, Utsk:t funne lörändrirgar i de af Stånden godkända §§ böra vidtagas, sådana ändringar föreslå.
Jag hemställer således, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. om samma föredragningssätt äfven vid detta Den !I Juli f. m. 363 förslags behandling, samt om enahanda rättighet för Ulsk:t att vidtaga af behofvet påkallade förändringar i de godkända §§:na.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, alt Gr.
Sparre hade föreslagit, att det ifrågavrde lagförslaget skulle §:vis löretagas till afgörande, med iakttagande deraf, att de särskilda kapitlens rubriker förekomme till pröfning efter det hvarje kapitels samteliga §§ blifvit behandlade; alt med pröfningen af Utsk:ts å sid. 38 förekommande 2 hemslälianden skulle anstå, intilldess hela lagförslaget blifvit genomgånget; samt att II. o. Ad. skulle lemna Utsk:t öppen rätt att, vid den förnyade behandling af lagförslaget, som till följd af olika beslut eller återrernisser inom KiksStånden kunde komma att Utsk:t åligga, i afseende å redaktionen af de §§, hvarom beslut blifvit fattade, vidtaga de jemkningar, som litsk:t meit anledning af de i de särskilda Stånden fattade beslut eller skedda återrernisser kunde finna erforderliga; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida It. o. Ad. behagade bifalla hvad sålunda föreslagits.
Förslaget till strafflag, Irsta kap. Irsta §:n.
På sätt min reservation utvisar, har Utskrt, i fråga om denna §, gjort en förändring i K. Mrs Propos.
Om man äfven erkänner, att statens straffrätt måhända vore för långt utsträckt, derest Svensk man kunde straffas efter Svensk lag. äfven för brott, som han begått utom riket, måste det väl ändock vara lämpligare att antaga denna princip, än Utskrts förslag, enligt hvilket det gräsligaste brott begånget af Svensk man på någon del af jorden, der en strafflag ej är gällande, skulle blifva strafflöst.
Jag hemställer derföre, att R. o. Ad., med afslag å Utskrts förslag i denna del, behagade antaga hvad K. Mrs Propos. i detta afseende innehåller.
Hr Carleson, Eduard Henrik:
Det skulle, efter mitt omdöme, vara utan allt värde att undersöka de olika principer, hvilka man har att följa vid bestämmandet af omfånget lör statens straffrätt, ty det förhåller sig nemi. med dessa principer på samma sätt som med många andra, att de vid tillämpningen tåla modifikationer.
Om de anmärkningar, som af Utskrt blifvit framställda mot den i denna § uttalade grundsats, skulle anses med skäl kunna vara sådana, att de icke böra lemnäs utan afseende, har äfven Utskrt å sin sida ryggat tillbaka för en sträng tillämpning af den grundsats, sorn Utskrt ansett vara den rätta.
Under sådana förhållanden bör, enligt min tanke, en 364 Den 11 Juli f. m. sammanjemkning af de olika åsigterna ej vara omöjlig; och anhåller jag att i detta afseende få framställa ett förslag af följrde lydelse: »Inländsk man varder efter Sveriges lag och vid Svensk domstol dömd för brott, som han begått inom riket eller å Svenskt fartyg eller emot Sverige eller Svensk man utom riket, så ock för annat utom riket föröfvadt brott, der Konungen förordnar, att det brott här i riket åtalas må.» Gr.
I likhet med den föreg:de talaren, vill jag ej ingå i någon pröfning al de båda olika systemer, som i afseende å denna § kunna följas.
Jag har blott velat nämna, att jag anser ett allt för stort afvikande från den territoriala principen, hvilken hittills gjort sig gällande i vårt land, vara ganska vådligt, och att jag i anledning deraf ej kunnat godkänna K. M:s Propos., såsom utgående från den motsatta personal-principen.
Sedan Hr Carleson emellertid framkommit med ett förslag, åsyftande en sammanjemkning af K.
M:s och Utsk:ts förslag, vill jag instämma med honom.
Exc. Hr Frih. De Geer, Louis: 1 valet mellan K. M:s och Ulsk:ts förslag ang:de nu förev:de fråga tvekar jag för min del ingalunda att tillerkänna K.
M:s förslag företrädet.
Då emellertid olägenheter vid tillämpningen kunna uppstå såväl af det ena som det andra, och då dessa genom det af Hr Carleson framställda förmedlingsförslag synes mig böra förminskas, får jag anhålla om bifall å detsamma.
Jag vill ej heller ingå i någon pröfning af de båda principerna, den territoriala och den personela.
Det är visserligen mycket enklare att använda den förra, men jag tror att äfven den sednare erbjuder sina fördelar.
Om det äfven uppställes såsom regel, att Svensk lag skall gälla inom Svenska landamären och på Svenska fartyg, kan man icke neka olämpligheten deraf att Svenska medborgare, om de befinna sig i främmande land, kunna tillerkännas rättighet att alldeles emancipera sig från Svenska lagen.
Jag får för min del anhålla om bifall till K. M:s Propos. Gr.
Det har blifvit sagdt af Gr.
Hamilton, att K. M:s Propos. skulle vara ett afsteg från territorial-principen, hvilken skulle för det närv:de gälla i Sverige.
10:de kap. 22:dra §:n Rättegångs-balken säger nemi: »Gör Svensk man dråp, eller annan svår gerning, å Svensk man utrikes, och varder han der ej gripen, utan kommer hit i riket in; dömes der han fångas, elter Svensk rätt etc.»
Vi se således deraf att Svensk man, i fråga om brott mot annan Svensk man, af den Svenska lagen förföljes äfven på utländsk botten.
Man kan likväl invända mot det K. förslaget, Den 11 Juli f. m. 365 att denna princip derstädes är följd och utsträckt i dess yttersta konseqvenser.
Då nu det af Hr Carleson framställda förslag härutinnan utgör en lämplig modifikation, får jag till detsamma anhålla om propos. på bifall.
Jag har afgifvit min reservation mot Utsk:ts förslag i denna §, hufvudsakligast af det skäl, att jag ansåg Lag-Utsk:t hafva begått ett misstag.
Då nu detta misstag blifvit rättadt genom det af Hr Carleson framställda förslag, får jag vördsamt anhålla om bifall till detsamma.
Efter tagen noggrannare kännedom om Hr Carlesons förslag, finner jag ingen svårighet vid alt instämma deri.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att alla de ledamöter, som i frågan sig yttrat, förenat sig i det af Hr Carleson gjorda yrkande, att R. o. Ad., med afslag å den af L’tsk:t föreslagna §:n, skulle antaga en § 1 af följ:de lydelse: »Inländsk man varde efter Sveriges lag och vid Svensk domstol dömd för brott, som han begått inom riket eller å Svenskt fartyg eller emot Sverige eller Svensk man utom riket, så ock för annat utom riket föröfvadt brott, der Konungen förordnar, att det brott här i riket åtalas må.»
Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till §:n enligt Utsk:ts förslag, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Hr Carlesons förslag till §:ns lydelse, hvilken propos. med ja besvarades. 2:dra—5:te §§:na.
Kapitlets rubrik.
Godkändes. 2:dra kap. lista §:n. Gr. Hamilton:
Inom Utsk:t har jag reserverat mig mot Utsk:ts beslut att insätta straffarbete i denna § såsom en särskild slrallärt.
Det är nemi. bibehållet icke blott vid frihetsstraff på så lång tid, att ensamhets-fängelse under hela denna tid skulle vara vådligt, dervid arbetstvång med en viss nödvändighet måste inträda, utan är afsedt att vara en särskild dubbelt svårare straffart, som, jemte och bredvid det enkla ensamhetsfängelset, på samma strafftider som detta skall användas.
Denna skillnad saknar motsvarighet i verkligheten, samt måste derföre inveckla såväl lagstiftning sorn lagskipning i svåra motsägelser. 3C6
Den 11 Juli f. m, Tiden för fängelsestraff sättes icke under en månad och i allmänhet icke öfver 2 år, och verkställes alltid i enrum eller så kallad cell, hvarvid fången får sysselsätta sig med tjenlig! arbete.
Straffarbete på viss tid kan ådömas från 2 månader till 10 år; och skall fången, såvida han är dömd till mindre än 2 års straffarbete, detsamma undergå i cell.
Han skall nu sysselsättas nied det arbete, hvarpå tillgång kan finnas.
Ar sådant straffarbete för längre lid ari 3 månader ådömdt, skall likväl, då det verkställes i enrum, afdragas en fjerdedel af deri överskjutande Strafftiden, så alt t. ex. den, som är dömd till 2 års straffarbete, endast 1 år 6 månader och 21 dagar hålles i fängelse.
Häraf är klart, att det, i afseende på fängelsetidens' längd, blir lindrigare att ådömas straffarbete på viss tid än att ådömas fängelse på lika lång tid, hvaraf någon afkortning ej eger rum.
O.u vi sedermera undersöka de öfriga bestämmelserna för de båda straffarterna i fråga, mötas vi först och fi ärnst af den invändningen, alt den till straffarbete dömde är underkastad arbetstvång, ålen hvad innebär val detta i ett ensamhetslängrlse?
Hvem vet ej, att arbetet just är ensamhetsfåneens enda tillflykt, och att ett bland delta straffs fördelar just är den, att den fallne lar sig att uti arbetet allt framgent finna skydd mot nöd och frestelse?
Hvad sorn sålunda kan betraktas såsom en lindring i straffet, saknar derigenom karakteren af straff.