Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
109 §:n Reg.- F:n skulle bibehållas vid sin gamla redaction, blott med den förändring alt, i stället för orden : ”Ej må riksdag längre ”räcka, än trenne månader,” skulle stå: ”Ej må riksdag längre ”räcka än fem månader;” och att längre fram i §:n, då det handlade om Konungens makt att R.
St. åtskilja, skulle införas orden; ”sedan de minst 14 dagar förut om Hans höga ”vilja blifvit underrättade.”
En annan mening hade varit den, att Const.Utsk:s förslag till redaction af 109 fj:n Reg.- F:n skulle antagas blott med den förändring, att, i stället för orden ”minst tre RiksStånd,” och ”samtliga RiksStånden,” skulle stå ”Riksens Ständer.”
En annan mening hade varit, att, jemte bibehållande af Const.Utsk:s förslag till förändring af 109 §:n Reg.F:n, med den ändring, som sednast nämndes, äfven skulle intagas, att om bevillningen vid R.
St:s åtskiljande icke vore bestämd , skulle ”förra statsregleringen och bevillningen fortfara.” — Äfven hade en ledamot gjort den anmärka, vid rednctionen utaf 109 §:n Reg.Ftn, sadan Const.Utsk. föreslagit den, att ordet ”vid” borde utbytas mot ordet ”mot.” Hr von Hartmansdorff:
Jag vill blott erinra, att eli af mina förslag icke upptogs, nemi. alt orden ”på bestämd lid” efter orden ”ytterligare förlängning” skulle uteslutas. 34o Den 8 Juli f. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, all livad anginge den af en ledamot begärda förändring, att ordet ’’vid” borde utbytas emot ordet ”mot,” Hr Landtm, ville först hemställa', om icke den anrnärk n:n kunde förfalla, du denna begärda förändring icke blifvit af någon enda ledamot understödd, och ufven tycktes innehålla en mindre bestämd föreskrift än Const.Utskts förslag.
Äfven bade Ilr von Hartmansdorff nu nyss omnämnt en af så väl honom , sorn andra ledamöter gjord anmärkn., nit orden ”på bestämd tid” i Coust.Utsk:s förslag borde uteslutas, hvilket äfven Frih.
Sprengtportens förslag innehölle.
Hr Landtm, ville nu framställa propos. å Frih.
Jag vågar erinra, alt jag tagit mig frihe* len yrka bifall på förslaget sådant det kommit från Coust.- Ulsk., utan förändringar; och torde jag få hysa den förhoppning, att propos. derpå må varda framställd.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde till Frih. Pvaab, i anleda, af hans nu gjorda anmärkn., om icke, då någon bestämd propos. på bifall till förslaget icke finge framställas, utan endast om R. o. Ad. gillade det för att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, och det kunde hända, att om en sådan propos.. först framställdes, R. o. Ad. dertill svarade nej, men sedan ej kunde förena sig om någon gemensam tanke, denna ordning att tilivägagå skulle kunna medföra sådana förhållanden, hvarutur R. o. Ad. sedan hade svårt att reda sig på ett formenligt sätt; hvarföre Hp Landtm, trott lämpligast vara att först framställa till afgörande de förslag lill gemensam tanke, som här blifvit uppgifna, hvarefter, ifall intet af dem blefve antaget, R. o. Ad. torde finna följden blifva den, att R. o.
Ad. läte Const.Utsk:s förslag hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; och hemställde Hr Landtm., om Frih.
Raab vidare yrkade det framställningssätt
Frihrn ansett vara lämpligast.
Jag hade visserligen föreställt mig, att R. o.
Ad. kunde uttrycka som sin gemensamma tanke det förslag, som Const.Utsk. afgifvit för att blifva hvilande lill nästa liksdag, äfvensom att samma bruk skulle följas i afseende på detta, som andra betänkm, nemi. att då någon yrkar bifall, propos. på den meningen först bör framställas, men — jag öfverlemnar detta till Hr Frih. och Landtnäs afgörande.
Jag hemställer, om ej Hr Frih. o. Landtm, skulle finna lämpligt att låta skriftligen uppfatta och anslå de särskilda propos:na, på det R. o. Ad. med desto mera säkerhet må kunna fatta sitt beslut och jemföra proposma med hvarandra.
Hvartill den siste talarens förslag skulle tjena, kan jag icke inse; ty när hvarje Pen 8 Juli f. m. 34. särskild propus. kommer till afgörande, blir den ju för Slån* d<t uppläst.
Snarare skulle jag anse det leda till det sökta ändamålet, eller till frågans skyndsammare afgörande, om Gr:ne Spens neli Frölich, hvilkas förslag voro hvarandra salvida lika, att de aritogo 6 månader såsom den lid Ständerne ägde ovillkorlig rättighet att vara tillsammans, ville i öfrigt förena sig om ett enda förslag till gemensam tanke, hvarigenom vi kunde undgå en eller annan votering.
I anledn. af den siste talarens anmärka., får jag tillkännagifva, att jag visserligen finnér Gr.
Frölichs förslag och mina åsigter fullkomligen öfverensstämmande, och att det således är mig alldeles likgiltigt, om R. o. Ad. antager min redaction eller Gr.
Jag skulle till och med sjelf nästan vilja gifva företräde åt Gr.
Frölichs, såsom varande mera i sammanhang med den gamla redaclionen; men innan jag kan bestämdt yttra att jag öfverg år till detsamma, anhåller jag, alt det mätte uppläsas, ty det var en mening Grefven önskade tillagd, som jag icke kan gilla i afseende på det formella.
Det förekom något om Konungens höga vilja, och det är detta, som jag icke anser vara riktigt att i lagstil införa.
Hr Frih. o. Landtm, uppläste Gr.
Frölichs förslag, så lydande: ”Ej må riksdag längre räcka än fem månader från den dag, då Konungen låtit om statsverkets tillstånd och behof R.
St. eller deras StatsTJlsk. underrätta.
Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, R.
St. ännu icke hafva riksdagsärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen, och äske; alt riksdagen måtte fortfara någon viss tid af högst en månad derefter, hvilket Konungen ej äge makt att vägra ellef förhindra.
Der så oförmodadt hända skulle , att, vid den sålunda förlängda tidens utgång , R.
St. icke hade staten reglerat eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna R.
St. åtskilja , sedan
Man minst fjorton dagar förut om sitt beslut R.
St. underrättat” o. s. v. lika med gamla §:n.
Sprengtporten: Sedan Gr.
Frölichs förslag numera blifvit uppläst, får jag förklara, att jag till alla delar deruti instämmer, icke vidare yrkande propos. på min gjorda framställning, såvida ingen af R. o. Ad:s ledamöter skulle densamma påyrka.
Sedan den propos., hvarom flere talare sig förenat, blifvit uppläst; så anhåller jag få uppläsa min, för att tillfredsställa dem, som sådant åstundat.
Om alla, som hafva någon egen i denna sak alt framställa, göra på samma sätt, så är föredragningen snart full-, ändad.
Mitt förslag lyder så här: ”Ej må riksdag utan Konungens och Rikets
Ständers bifall kunna upplösas förrän fyra månader tilländagått från den dag, då Konungen lå - Dc n 8 J u 1 i f. m. tit om statsverkets tillstånd och behof R.
Skulle likväl vid nämnda tids förlopp R.
St. ännu icke hafva riksdagsärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen, och äske att riksdagen måtte fortfara någon viss lid of högst 2 månader derefter ; i hvilket fall Konungen ej äger makt att sådant vägra eller förhindra.
St. åtskiljas, såvida icke Konungen och Rikets Ständer minst fjorton dagar förut hafva öfverensko.mmit om ytterligare förlängning.
Der så oförmodadt hända skulle, att, när riksdagen skall upplösas, R.
St. icke hade slaten reglerat eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit , fortfare den förra stats regie ringen och be vill ningen lill nästa riksdag.”
Sprengtporten förenat sig om de förslag till gemensam tanke, som Gr :ne Frölich och Spens förut framställt, R. o. Ad. torde finna lämpligt att propos. på det sistnämnda först gjordes, och att R. o. Ad. först pröfvade , huruvida R. o. Ad. antoge detta förslag såsom sin gemensamma tanke.
Skulle R. o. Ad. ej finna skäl dertill , komme sedan att framställas propos. på det förslag
Hr von Hartmansdorff afgifvit, hvarefter sedan förekomme de mindre förändringar, som en eller annan ledamot af R. o. Ad. föreslagit; och blefve intetdera förslaget antaget , förekomme Const.Utskrs förslag för att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Spens! Hr Frih. o. Landtm, har visserligen framställt och så väl jag, som, efter hvad jag tyckt mig finna , de öfrige af Ståndet instämt deruti , att man ej på en gång borde förblanda för många saker och således dröja med allt debatterande tills vidare af 8o §:n Riksd.Ordn.; menjaganhåller äfven, att detsamma malte iakttagas i afseende på Gr.
Frölichs förslag, så att propos. derå framställes, och att det sedan må stå talarne öppet att deruti göra desmå jemkningar, som varit i fråga, samt att derefter frågan om redaclioneu af 8o §:n Riksd.Ordn. må förekomma, huruvida Const.Utskts åsigt i afseende derå godkännes, all denna § icke bär upprepa utan blott hänvisa till 109 §:n Reg.Fm.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af den erinran Gr.
Spens 1111 gjort, om R. o.
Ad. ansåg att, efter beslutet 0111 redaclioneu af 109 §:n Reg.Fm, frågan likväl borde vara öppen rör:de öfvei flyttning af sista moni. i 80 §:n Riksd.Ordn. till 109 §:n Reg.Fm.
Hr Frih. o. Landtm, uppläste nu åter Gr.
Frölichs förslag sådant det sednast här ofvan finnes upptaget.
I!r Lefre'n:
Jag hemställer, 0111 icke de orden äfven böra inflyta; ”de n förra staten och heyillningeu fortfara.”
Den 8 Juli f. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att propos. a hvad Hr Lefren nu yrkat först borde komma alt göras sedermera, sedan Gr.
Frölichs förslag blifvit pröfvadt, dock så, att oin Gr.
Frölichs förslag af R. o. Ad. antogs såsom Ståndets gemensamma tanke, någon annan propos., rör:de det sorn uti detsamma innefattades, icke kunde framställas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara det förslag, som nu sednast blifvit uppläst.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit, alt ja öfverröstat nej.
Då R. o. Ad. nu fattat sitt beslut rör:de redaetionen af iog §:n Reg.F:n, lät Hr Fr i h. o. L a n d t m. uppläsa den af Const.Ulsk. föreslagna redaction af öo §:n Riksd.Ordn.
Landtm, yltrade derefter, att i anledn. häraf blifvit föreslaget, det 80 §:ns Riksd.Ordn. olivar, stadgande, att riksdag äfven må slutas innan tre månader till— ändagått, enär samtliga Stånden sådant begära, icke skulle förbigås, utan inflyta på det sätt i förening med R. o. Ad:s nu fattade beslut, alt det skulle lyda så: ”Riksdag må äfven slutas innan fem månader tilländagått, enär R.
St. sådant begära;” och hade Gr.
Frölichs förslag varit, örn Hr Landtm, rätt fattat det, att denna rättelse skulle förflyttas till 10g §:n Reg.F:n, sådan sorn R. o. Ad. ansett den böra blifva.
Jag anser icke den af Const.Ulsk. föreslagna förändring af 80 §:n Riksd.Ordn. fullt sammanstämmande och adieqvat med det beslut om gemensam tanke , som R. o. Ad. nyss fattat.
Jag tror det vore vida mera sammanhängande och enklare, att siffran 3 i sista mom. af nämnda § förändrades till 5 , saint att samma förändring gjordes på första raden.
Efter den redaction, som R.o.
Ad. nu antagit, så blir det nödvändigt ali bibehålla den sista meningens innehåll, som finnes i 80 §:n , emedan i denna mening, sådan den nu finnes stadgad, står, alt till en sådan anmälan om riksdags förkortande fordras samtliga Ståndens samtycke.
Men jag tror, alt äfven här borde stå: ”Rikets Ständer” i stället för ”samtliga Stånden,” och frågan derom således bero på 3:ne Stånd , och redactionen af denna § följaktligen böra undergå förändring.
Jag tillstår, att jag anser den förändring, sorn R. o. Ad. genom sitt förra beslut antog, så vigtig, om den kunde vinnas, att jag för min del icke vågar tillstyrka fl. o. Ad. att tänka på denna särskilda mening eller den slags förändring, att få frågan beroende på 3 Stånd, i stäl - 344 Den 8 Juli f. n>. let för 4- ^ao fruktar nemi. att derom så många olika tankar inom Stånden skola uppkomma, och så många tvister föranledas, att möjligtvis Konungens sanction på det hela ej skulle vinnas.
Eudast af denna orsak vågar jag motsätta mig den siste talarens förslag.
Jag har endast begärt ordet för att tillkännagifva, att jag förenar mig om den mening Gr.
Spens: Äfven jag begärde ordet för att uttrycka samma mening som Gr.
Jag skall blott tillägga, att i Coust.Utsk:s redaction föreslogs rättigheten äfven för Konungen att förbjuda Ständernes åtskiljande före normaltidens slut, i stället för att, som nu, det beror af Ständerna att åtskiljas, antingen Konungen dertill lemnar sitt samtycke eller icke.
Den tanken tror jag icke var oriktig hos Const.Utsk.; men då densamma af pluraliteten inom Utsk. ogillades, kan det ej hjelpas.
Jag ville åtminstone icke lätta möjligheten af den åtgärden att skiljas, för att åter i hast sammankallas, ehuru det väl torde komma att höra lill sa11 — synlheterna i den Svenska riksdags-historien, att fråga någonsin skulle uppstå att skiljas före normaltidens slut.
Hr Cederschjöld: Const.Utsk. har vid detta tillfälle varit omtänkt att så mycket som möjligt minska upprepandet af samma ord i både Reg.F:n och Riksd.Ordn.
Derföre har Utsk. borttagit utur 8o §:n Riksd.Ordn. allt som förut står i tog §:n Reg.F:n ; men det står en punkt i samma 8o§, sorn icke tinnes i den nyssnämnda iog:de, nemi.: ”riksdag må ufven slutas innan 3:ne månader tilländagått, enär samtliga Stånden sådant begära.”
Den meningen med någon förändring har Utsk. föreslagit att införas i iog (jtn R.eg.F:n, för att få allt som rörer riksdagstiden på ett ställe; och som detta redan af Ståndet som dess gemensamma tanke blifvit antaget, så hemställer jag, om ej det vore orimligt att vilja bibehålla detta stadgande i den 8o §:n af Riksd.- Ordn., då det redan influtit i den 109 §:n Reg.F:n, hvarigenom det ändamål Utsk. åsyftat, att icke repetera samma sak i båda grundlagarna, alldeles skulle motverkas.
Just den grund, hvarpå Hr Cederschjöld byggt sin argumentation, finner jag icke här vara den rätta; ty R. o. Ad. har som sin gemensamma tanke antagit Gr.
Frölichs förslag, sorn endast gått ut på att förändra siffran 3 till siffran 5; och i den gamla redactionen af 109 §:n finnes icke omtaladt huru tillgå skall när riksdag skall afslutas före 3:ne månader; således måste detta stadgande införas i det nya förslaget till den 80 §:n eller också tilläggas i slutet af den iog:de, som jag tror Hr Frih. o. Landtm, ansåg möjligt, när han framställde sin proposition.
Skulle det blifva R. o. Ad:s beslut, att stadgandet inflöt i den Rin 8 J ii 1 i f. nt. den 109 §:n, hvilket synes vara det lämpligaste, så skulle Utskts förslag lill den 8o:de kunna oförändrad t antagas.
Hr Lagerlijelm:
Jag ar förekommen af den sista talaren; men i hufvudsaken och för den händelse man nu måste föreställa sig, att normul-tiden för riksdags afslutande blir 5 i stället för 3 månader, synes mig det nu vara angelägnare än förr, alt kunna afsluta riksdagen och åtskilja Ständerna före denna tids utgång, om det är möjligt.
Jag ser ingen omöjlighet deruti, livad urtima riksdagar beträffar, om än det icke låter sig göra med de lagtima; och då jag anser, att det vore väl, om så kunde ske och att 3 Stånd kunde göra en sådan framställning lill Konungen, vid—. blifver jag den tanken, att man ej borde begagna det gamla stadgandet ”samtliga Stånden” utan i stället säga ”Stände r n e.”
Hr Cederschjöld instämde med Hr Lagerhjelm.
Tersmeden yttrat, finner äfven jag, att det går an alt tillfoga ett ytterligare moment i den redan beslutade redaclionen af 10g §:n, som skulle blifva precist detsamma som i gamla redactionen af 80 §:n, endast med förändring af siffran 3 till 5, och lyda sålunda: ”Riksdag må äfven slutas innan 5 månader tilländagått när Ständerne det begära.”
Efter härom fattadt beslut skulle 80 §:n kunna erhålla den redaction Utsk. nu föreslagit.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att de framställda meningarna tycktes förena sig derom, att sista punkten i 80 §:n Riksd.Ordn. borde bibehållas med någon redactions-förändring i öfverensstämmelse med det beslut R. o. Ad. förut fattat, och att den meningen antingen borde tillsättas vid slutet af 109 §:n Reg.F:n, eller qvarstå i 80 §:n Riksd.Ordn.
Om Landtm, rätt fattat det först i detta afseende afgifna förslag, så innehölle det, att denna punkt skulle lyda sålunda :
"Riksdag må äfven slutas innan fem månader till ända gått, enär samtliga Stånden sådant begära.”
Det andra förslaget, som Hr Lagerhjelm yrkat, innehölle följande lydelse: ”Riksdag må äfven slutas innan fem månader tilländagått, enär R.
St. sådant begära;” och ville Hr Landtm, först framställa propos., huruvida R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke ville antaga något af dessa förslag, hvarefter sedan, om någotdera antoges, komme att bestämmas, om det skulle tilläggas 109 §:n Reg.Fm eller bibehållas i 80 §:n Riksd.Ordn.
Jag för min del skall gerna, för att slippa längre discussion och möjligen votering, medgifva den förändring, som Hrr Cederschjöld och Lagerhjelm yrkat.
Särskildt, efter jag har ordet, torde jag få till Hr Frih. o. 9 H. 44 3^8 Den S Juli f. m.
Landtm, framställa, om ej denna discussion till öfverflöd bevisat angelägenheten af att före afgörandet af frågor, sådana som denna, conclaver eller sammanträden borde äga rum, för att förkorta discussionerna inom Stånden.
Äfven jag skall, till förkortande af disens— sionen, öfvergå till den af Hrr Cederschjöld och Lagerhjelm yttrade mening, sedan jag lill prot. anfört orsakerna hvarför Const.LTtsk. har velat försvåra möjligheten att åtskilja Ständerna före norroal-tidens slut.
Tersmeden förklarade, att äfven han öfvergick till den mening Hrr Cederschjöld och Lagerhjelm i detta afseende framställt.
Landtm, yttrade, att, sedan nu endast ett förslag till gemensam tanke emot Const,Utsk:s förslag i detta afseende förefunnes, han ville framställa propos. å detta förslag, lydande så, alt sista punkten i 80 §:n Riksd,- Ordn., antingen den qvarstode i nämnda § eller öfverflyttades till 109 §:n Reg.F:n, skulle erhålla följande lydelse: ”Riksdag mä äfven slutas innan fem månader tillandagått, enär R.
Sl. sådant begära;” och hemställde Hr Landtm, alltså, om R. o Ad. behagade förklara detta förslag vara Ståndets gemensamma tanke.
Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. sin gemensamma tanke vara, att denna punkt skulle tilläggas i slutet af 109 §:n Reg.F:n. Slutligen antog R. o. Ad.
Const.Ulsk:s förslag till förändrad redaction af 80 §:n Riksd.Ordn. såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nasta riksdag.
Ånyo föredrogs Const.Ulsk:s den 27 sisth Juni och den 4 dennes på bordet lagda mern.
]\T:o i5, med förslag till ändring i 68 §:n Riksd Ordn.
Hr von Hartmansdorff, Au g.
Jag har ingenting deremot alt Ständerne granska förvaltningen of Statens medel så mycket och så noga som helst.
Men frågan är blott huruvida något vinnes med den föreslagna förändringen.
Jag vet icke, att någon klagat deröfver, att de 3 månader, som nu öro bestämda för revisionerna, icke uro tillräckliga för granskningen af 2 års räkenskaper.
Jag vill minnas, att sista stnts-revisionen var färdig med sin granskning förr, än de 3:ne månaderna voro tilländalupna, hvilket tyckes bevisa tillräckligheten af den dertill bestämda tiden.
Genom förändring härutinnan skulle endast åstadkommas besvär för Standernes revisorer att oftare komma tillsammans och större kostnader för Staten att dem aflöna.
Jag tror äfven, att i sjelfva saken ingen skada vållades; ty när revisorerne hafva 2 års räkenskaper att granska, så hafva de C t n 8 J o 1 i f. m.
3-l7 afven ett tillfälle till jemförelse!- mellan arne år, hvilket icke så egentligen finnes, när blott granskning af ett års räkenskaper är i fråga.
Man invänder troligen, att årets revisorer kunna läsa de anmärknrr, som blifvit gjorda året förut och derigenom få samma tillfälle lill jemförelse.
Men det skulle kunna bända, att det föregrde årets revisorer icke fästat sin uppmärksamhet vid samma ämnen, som det påföljande årets, då ingen jemförelse vore görlig, äfvensom att de bedömde samma sak efter olika grunder.
Då vunnes ingenting utan snarare förlorades något.
Jag nämner detta derföre, alt jag anser förändringen onyttig, kanske äfven skadlig, och att jag icke vill räknas bland dem, sorn låta densamma opätaldt framgå lill nästa liksdag.
Const.Ulskrs afsigt med stats-revisionernas förvandling till årliga, i stället för att de förut endast hafva inträffat hvartannat år, har af-ett först och främst den omständigheten , att, genom granskningen af räkenskaperna för ett mindre antal af år, kunna med meia noggrannhet verkställa denna granskning, och för det andra, alt med densamma komma närmare inpå den tid, dä Sländerne sammanträda, för att äfven från denna synpunkt sätta Ständerna i tillfälle att bättre bedömma förvaltningen än genom de tvååriga revisionerna.
Detta Ilar varit det hufvudsakliga ändamålet för Const.Utsk:s åsigt i denna del, och hvilket fullkomligen torde motsvara den ökade kostnad, som skulle derigenom uppstå, men hvilken icke heller torde blifva så stor, som man vid första påseendet föreställer sig, då nemi. revisionstiden ar inskränkt till 2 månader i stället för 3, hvarigenom kostnaderna skulle förminskas och, efter Utsk:s förmenande, en bi tydlig lättnad skulle vinnas i afseende på öfversigten af sjelfva statsförvaltningen, sorn statsrevisionerna hafva till ändamål.
Ankom Just.Statsministern m. m.
Posse, hvilken å K.
M:s höga vrignar aflemnade 4 Dess nåd. proposlr och i Dess nåd. skrifvelse.
Med anledning af den erfarenhet jag har i afseende å revisionsarbetet oell dess inflytelse, tager jag mig friheten att förena mig med Gr Anckarsvärd.
— Det är sannt, alt sista statsrevisionen slutades 5 ä 6 dagar före den i grundlagen bestämda tiden; men delta var till följe af ett mer än lämpligt ansträngt arbete.
Jag tror, att det är omöjligt för en revisor att med noggrannhet på 3 månaders lid granska den mängd af folianter, som vänta honom, och att det derföre är nödigt att revisionerna blifva' årliga, för att bättre uppfylla sitt ändamål.
Den ökade kostnad, sorn härigenom uppkommer, anser jag vara af ringa vigt i jemförelse med den vinst, som uppkommer genom den större uppmärksamhet, sorn kan egnas åt ett mindre antal räkenskaper.
Kostnaden i 348 D c u 8 Juli f. m. dagtractamentet förminskas dessutom, ehuruväl resetractamentet kan ökas; men förlusten på det liela i contant lärer ej blifva några 100 r:dr, hvilket ej lärer vara så särdeles att tala om.
Den K. propos.
Ståndet nyss fått emottaga , torde lemna en förökad anledn. alt hoppas riksdags uterinträfFande inom de 3 år, hvilka varit satta i fråga.
Jag tager mig derföre friheten, med anledn. deraf, hemställa till Ståndets pröfning, huruvida ej derifrån uppkommer en ökad anledn. för revisionernas återkomst hvarje år, emedan en stor svårighet kommer att möta om revisionerna skola inträffa livartannat år, då riksdagarna hållas hvart 3:dje.
Således tror jag, alt bifall lill ConstUtsk:s betänk. i denna fråga kunde lemnäs.
Jag har anmält mig endast för att nämna, det kostnaderna nu otvifvelaktig! blifva större, då för granskning af i års räkenskaper kommer all åtgå 4 månader, i stället för att dertill förut endast fordrats 3 månader, och 2tne hit och hemresor i stället för en; men om, som Frih.
Leijonhufvud nämnt, saken är nyttig, hvarom han, såsom förut ledamot af statsrevisioner, åtminstone i min tanke äger vitsord, så vill jag icke motsätta mig bifall lill betänkandet.
Efter den erfarenhet jag har om revisionsarbeten, förenar jag mig med de åsigter derom, som gjort sig gällande inom ConstXUsk., hvarföre jag för min del biträder dess förslag.
Äfven jag biträder förslaget, quaud meme att kostnaderna skulle blifva något större.
Const.- Utsk:s nu föredragna förslag till förändring af 68§:nRiksd.- Ordn. böra hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s den 27 sisth Juni och den 4 dennes på bordet Tagda mern.
N:o 16, nied förslag 0111 borttagande af 8:de mom. uti 4 §'n Tryckfr.förordningen.
Om Ccnsl.Utsk. hade gjort detta förslog i sammanhang med ett annat rörtde juryns förändring och förbättring till sin sammansättning, så skulle jag icke haft något att erinra.
Men nu kan jagi förslaget ej se annat än ett försök att borttaga ett af medlen till sjelfsvåldets hämnande, utun att sätta något annat i stället.
Detta borde nian icke af Const.Utsk. hafva väntat, då Utsk. i frågan om ansvar för Konungens rådgifvare, i det betänk., som nyligen förevarit, erkänt att tryckfiiheten blifvit utan sans och måtta begagnad.
Utsk. anför så - Den 8 Juli f. m. 34g tom skäl, att i alla dessa fall lemna domstolarna tillräckligt och atida säkrare skydd, än indragningsmakten.