Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag, sä wäl som mänga andra, tror ar det blir omöjligt, Åtminstone det första äret, at Bewillningen sä tidigt kan inVrifwas, som den första af Stats-Utskottet förestag äa - Den 2 Mars: Zr tia ilpbörds - terminen.
Allmogen ffulle dä komma ar berala en del Veras inpå Sommaren, da hwar och en wet, ar Vensamma mast saknar tilgänzar.
Nar nn således, hwav i Verra afseenve Ma förestrifwas, följöen förmoveligen blifwer en brist i 8tatsLassän, anhäller jag, at Ver tillagg mätte göras, som Grefwe körner förestagit, och Kongl.
Maj:t säledes mätte erhålla andra ulwagar lil fyllande af de oundgängeliga behofwen.
Herr Grefwen och Landtmarskaiken gjorde derefter proposition, ar at Hans Kongl: Maj:t i underdänighet mätte öfwerlemnas, at, sedan Riksens Ständers Fullmäktige i hängnen och Riksgälds-Lontoiret deröfwer blifwir hörde, i näder bestämma liderne Lil upbörden äf Bewillningen- hwilken i sädant fall kunde pä a:ne lerminer anställas, men at tillika til afhjelpande af den genom den föregäeude Upbördens swarighet möjes ligen upkvmmande brist i Stats-Werkers tilgängar.
Riksgälds-Lön toirets Fullmägtige mätte autkoritekas, at til Stats-Lontoirec Utlemna de af StatsUtffottet förestagne fbrfforter, i händelse Bewillningen ej inflyter innom den rid Stats-Merker har penningar af nöden.
Herr Grefwen och Landt mar skal ken xtoponeracle derefter, at Languen för de redan gjorda och nu bestulna utbetalningar mätte bekomma til sin säkerhet l^porlwk af Tullmedlen pa dek fark,, ar om Stats-Werkets brister i upfyllande af ernvi ;2 Den 2 Mars. emot kaninen akagne förbindelser, hängnen mä aga rättighet at af b^xotkeket sig godtgöra.
Bifölls. ytterligare proponergäe Herr Grefwen och Land t mar skalken, ar Fordringsägare för ril Armeen och Flottorne sa kallade twungne eller inskrifne
Leveranrser ma wid erläggandet af första delen af rFio ars Bewillning genom wid räkning och afdrag och til det wid 'Leverantsen öfwerenskomna pris, deras fordringar godcgöras.
Herr Grefwen och Landtmarskalken xroponeracle widare, at som I^everanteurerne ejin» nan 1812 ars stut och endast pa 8 8uece88iva terminer undfå sin betalning, och såmedelst en längre tid blifwa i saknad af Oontanm penningar, matt" bewiljas, at Riksens Ständers Längum Fullmäktige i Vi8conten ma äga rätt, med iakttagande af Oi8L0nt-keglementet, såsom goda b^iMtbek emottaga de til dem i liguicl afgifna Ltats - Obligationer.
Likaledes bifölls följande af Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorda piopo8it,on, at hos Kongl. Maj:t i underdånighet ffulle anhallas, det matte Kongl. Maj:t utfärda Nådig Kungörelse om Fordringsägares för inskrifne Leverantser rätt, at wid erläggande af Bewillningens första del genom afskrifning blifwa betalte. 2:0
Om sättet - Den 2 Mars. 5z ret huru Oevsranteurer i allmänhet blifwit godtgjvrde, och g:o Om den förman i Disconten, som de til dem afiemnade Stats-Obligationer blifwit bewiljade.
Sluteligen framstälde Herr Grefwen och Landtmarskalken til Ridderffapets och Adelns pröfning hwad Stats-Urffottet förestagit, at LLan<inen malte öpnas en särskild Rakning, pä hwilken de til Riksgälds-Oontoiret möjligen inflytande öfwerskotts-medlen öfwer den bewiljade Summan, kunde insättas.
Jag ser icke hwarföre icke Riksgälds-Oontoiret, såsom förr wanligt warit, skulle wid desse insättningar fä beräkna reciprogue ranka til 2 proLent.
Hans llxcellenceHerrGrefwelluutb.
En sadan reciprocitet är otwifwelaktigt ganska billig, men den är aldeles stridande emot Kanco-Författningarne, och kan således icke utan rubbning deri päbjudas.
Fri h erre lil jencrantr.. Wid denna Riksdag anser jag der wara illustrerat, at mycket kan ske emot Lanco-Förfarmingarnes lydelse, dä Riksens Ständer sä befalla.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde derefter proposition, at i kaninen skulle öpnas en särskild Räkning, pä hwilken be til Riksgälds-Oontoiret möjligen inflytande öfwerskottsmebel öfwer den bewiljade Summan, kunde insättas^ med 54 Den 2 Mars. med följande förbehåll, nemligen i:o
At dessa mes del kunde anwändas af 8tat8-Oontoiret, j händelse någon brist j dess anflagne inkomster skulle upkomma. 2.0
At om derutöfwer skulle blifwa något öfwerskott, med detsamma matte fyllas hwad som brister i den million Kongl. Maj:t begärt til Förswarswerkets iständsättande, och z:o At om anda uägot ytterligare öfwerskott skulle blifwa, detsam* ma mätte af Riksgälds-^ontoirets Fullmäktige kunna äi8g0N6r38 lil afbetalning pä Utrikes skulden, vch i annat fall alt öfrigt j Languen förwaras til Riksens Ständers framdeles 6i8po8!tic>n.
Biföflö» Herr Grefwen och Landtmarskalken wackte derefter fräga, huruwida de til afwentyrH til erhållande Inrikes Län borde anwändas til minskning i Lan^usns Utbetalningar.
Friherre liljencrants erinrade, at detta redan förut wore afgjordt wid samma tilfälle som Hessa Läns uptagande beflötsi Grefwe Norner, iäolpb Loran, wille förklara, at Herr Grefwen och Landtmarskalken werkeligen af 8tat8-Utskottets
Betänkande haft full anledning til denna framställning.
Förhällandet wore savant, at nar detta Betänkande sammanffrefs, hade ännu icke Riksens Ständer bewiljat uptagande af de Inrikes Länen.
Af denna grund blef äfwen detta Förflag i Betankandet infört, och sjelfwa saken har sedermera i följe af et annat Betänkande bliftvit afgjord.
Den 2 Mars. 55 Friherre liljencrants.
Innan detta ämne afstntaö, får jag repetera hwad jag förut anfört om de inrikes Länen.
Jag nämnde at de wörö af 2:ne stag, Hnnuiteter mot 7 xroLents ränta och Län pä 6 är mot 5 xroLems ranta.
Jag anhäller om en proposition, som tydligen bestämmer , ar med desse sistnämndes uptagande mätte fä fortfaras intil dest den behöfiiga summan af 4 millioner pä bägg!>
Länsätten influtit, och at resultatet af Ridderffapets och Adelns beflur mä genom kro» tocolls-Utdrag de andra Ständen communiceras.
Et sädant bestut anser jag sä mycket mera wara af nöden, som af den öfwer dessa Läns uptagande författade Lxpeäition, det synes säsom hade Stats-Utffottet arnat, at den tid af 6 weckor, som för deras insättning ffulle öpnas för Länen af bägge stagen, ffulle gälla.
Hans Lxcellencs Herr Grefweknutli förklarade, at Stats - Utffottets mening werkeligen warit sädmn Friherre liljencrants.
Sä fattade jag aldrig meningen, dä jag i Utffottet öfwerwar denna fräga.
Har den möjligtwis sedermera kunnat fä en sädan wandning, blir saken helt och häller en cbimere och jag begriper dä icke hwad Utffottet menat wid de ätffillige tilfällen, dä detsamma förklarat sin önffan, at anwända dessa Län i stället för Lan-juens tillitande, som altid blifwir ansett för den sista nödtwungna ukwägen.
Aldrig har Utffottet kunnat hoppas, at innom 6 weckors tid fulla beloppec af 4 millioner i Län ffulle kunna erhällas.
Detta begär jag lil krotocollm ma anföras, säsom en 56 Den r Mars. en min protest emot et sadanc förständ af Utffottets Betänkande.
Grefwe kl örner, ^äolpb 6 öran.
Jag kan ej annat an instämma i hwad Hans Lxcellencs Grefwe kumb anfört, och jag tror det äfr wen af Betankandet tydeligen synes, at meningen warit sadan.
Utffotter önskade wal fa
Län, men fruktade tillika at göra oreda uti Inrikes Hushållningen och rubba enffildtas Lane-tilgängar.
Derföre ^ansag Utffotter, at tiden til Lans uptagande lil Statens rakning borde wara inskränkt, och jag tror denna försigtighet war icke illa beräknad.
Skulle man nu behaga utsträcka Laneriden något längre, har jag ingen ting deremot, men någon ting wihr tror jag bör ämmmmmLs.
Friherre I^ljencrantL.
Utan afseende pa ifragawarande beslut uptagas
Län mot ; ?io dageligen pa 5, ar.
Kanske skulle enligt beslut också dessa uphöra, åtminstone skulle Lomou-et stadna s stor owisjher.
Hans Lxeellence Herr Grefwe kuutb yttrade, ar om - Utffotter hade haft för afsigt, at för dessa
Län af olika stag utsätta olika tid, hade det uran twifwel tydligen sagt det i sit Betänkande.
För min del kan jag ej minnas annat, än at Utskottets mening war, at för bägge slagen lika tid skulle utsättas.
Grefwe klörner, ^äolpb 6öran, instämde med Hans Lxcellence Herr Grefwe kumb. men Den 2 Mars- 57 men wille/ hwad ; xroLents
Länen beträffade, gerna bifalla Friherre Liljenclaru^s Förssag.
Friherre 8tsel von bl öistein.
Aldenstund Riksens Högloft.
Stander, jemte besörjandet af medel til Statens behof, äfwen aligger ar tilse det Rikets Jnnewanare genom de bessur som rågås, icke warda ril den lagliga ratt och säkerhet om sin egendom förnärmade, som i en wälbestäldt
Stat är nödwändigt, at sorgfälligt förwara.
Och Riksens Ständer genom desi Laurus, som egenceligen tilhörer dem, som äro innehafware af Lanteus sedlar, lätit göra sa stora utbetalningar, at anledning ar befara, det Loursen alt framgent ssal stiga; sa får jag hemställa, om til förekommande af den ssada och olägenhet, som genom et sadant ostadigt wärde pä pappersmynret, som underminerar all Lieclie och säkerhet, dst bessur kunde tagas at Uti ObliZAtioners eller ssuldsedlars betalande man och man emellan en lixer^ Louis kunde bestäm» mas, hwarefter betalningen kunde ffe, oansedt den pä Leursen more högre, och bestämma den antingen efter den dä gällande Lours, när
Länet gjordes, eller ock efter den nu för närwarande stund är.
Dä erfarenheten wisat, hwilka förlufter til sin egendom alla L^päalistLr hittils genom en ostridig
Lours lidit, och huru oföriryld winning jordägare, som haft ssuld pä sin egendom derigenom haft, at de sätt betala densamma med er pappersmynt, som förlorat hälften af sit wärde, emot det detsamma ägde dä länet gjordes, alla Nroclucker deremot blifwit stegrade, sä tyckes en dylik omsorg wara högst af nöden, til almänna säkerhetens bibehållande i Venna - ;8 Den 2 Mars. na wäg.
Sluteligen anhäller jag sjelf, at denna min motion, såsom ny, mätte fa ligga pä bordet.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken wille sädant gerna mevgifwa, da den kanffe i nasta plenum kunde til behörigt Utffoct remitteras.
Friherre liljencrants
Utbad sig fa förklara, at hans til krotocollet gjorda reservation Leri behöfde intagas endast i des fall, at hans anmärkning ej wunne bifall.
Han önffade blott en förklaring af det redan fattade beflutet, sä at ingen twetydighet deri ffulle kunna aga rum; Friherre läljencrantr: uprepade derefter a nyo innehället af sin motion.
Hans kixcellence Herr Grefwe kuut kl. Dä Friherre kiljencrantrs motion förutsätter nägot mörkt i Stats-Utffottets Betänkande, anhäller jag at Utffottet mätte fä swara och deröfwer förklara sig.
Dl hwilket ändamäl jag begär at densamma til Stats-Utffottet mätte fä remitteras.
Grefwe körner, ^.äolpb 6öran.
Sött! detta är en sarffild fräga, fär jag äfwen instämma i Hans LxceUences yttrade önffan.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition til bifall af den begärdte kemis? sen, hwilken med Ja beswarades.
Uplastes födande:
Ut - Den 2 Mars. §- Utdrag af protocoliet, hållet Uti Borgare-Stättdets venum tvid Riksdagen i Stockholm d. s Marni 1810.
S. D. Sedan wid anstäldt wal til Riksens Ständers äubtitis;-Ombudsman, Herr Lxpeclirions - 8ecreteraren och 6ommen6euren Friherre I.. ^lannerkeim'erhållit de fleste rösterne och likaledes, genom blleÄorernes pluralitet, Herr Lagman» nen och ^clvocat-kiscalsn ss bl. peterson bliswit til ^ustitiss Ombudsmannens Suppleant utsedds beflöt Borgare»Ståndet updraga Högloft.
Lxpe<likion8-Utskottet, at författa och ingifwa Förflag til de Lonstitutorial, som Riksens Stander för nämnde deras Embetsmän komma at utfärda. vt supra. Lx krotocollo O. Valerius.
Utdrag af ?rotocollet, hållet hos Bonde-Ståndet den 2 Mars iZio. S. D.
Sedan pä sätt det hos Riksens Ständers samtelige blleÄorer sistlidne gärdags eftermiddag förde och nu upläste krotoLolls - Utdrag utwisar, til Riksens Ständers flistitiae-Ombudsman blifwit Utwald Herr Lxpeöitions-Lecreteraren och Lommen6euren af Kongl. Wasa-Orclens Stora Kors, Friherre v. VlannerNeim, och til 8uppls, ant /lclvocat-bixcalen i Kongl.
Oommerce-LolleZic» Herr Lagmannen ä- kV keterson, sa stull e Lxps. flitions-Utffottet anmodas, at behörige (.'onstitutorial för desse Herrar foresta, vt tupra. vx ?rotoeollo 8. L, vräZstrclk. 6s
Den 2 Mars. ^ulier3äe8 följande:
Utdrag afkrotocollet, hållet i Högloft.
Ridder-- stapets och Adelns klenum den 2 Mars 18 io. ^ S. D. Sedan wid anstäldt wal til Riksens Ständers ^ustjtiL Ombudsman, Lxpeclition8-8ecrsteraren och Lommenäeuren med Stora Korset af Kongl. Wasa-Oröen, friherre lviannerlreim erhållit de fteste rösterne, och LleÄorernes pluralitet til ^ustitise Ombudsmannens 8uppleant Utfett Lag» mannell och ^clvocat-kiscalen j. kl. keterson, beftöt Högloft.
Ridderffapet och Adeln updraga ät Lxpeclition8 - Ulstottet at författa de Lonstitutoi-ial, som Riksens Ständer för desse deras Embetsmän komma at utfärda.
Llt supra.
Ridderffapet och Adeln atffiljdes kl. . z e. m.
In kclem krotocolli 6.
Fredagm dm 2 Mars. klenum kl. 5 eftermiddagen. ^usteraäes följande:
Utdrag af krotoeollet, hållet l Högloft.
Ridder» ffapetö och Adelns klenum den 2 Mars 1810. S. D.
Företogs til ftuteligt afgörande den af StLts-Utfforrer under den 2 sistl.
Februarii in Sss - Den 2 Mars. 6r gifne och den i;:de pä bordet lagde kin3nce-?l3n, jemte LLnco-UtffotMs den i4'-de Februarii pä bordet lagde deröfwer afgifne Utlåtande, och de ätffillige flere handlingar, som med detta amne äga gemenskap; och efter behörig pröfning stadnade Högloft.
Ridderskapet och Adeln i följande beflut: 1:0 At Riksens Ständers Langue kommer ar pH sätt af 8t3ts - Utskottet blifwit föreftagit, och af Lanco Utskottet gilladt, i fyra tei-mincr Utbetalade pä Bilagan i-it.
L. uptagne Poster, til et sammanräknadt belopp af 2,245,905 N:d. 6 H. 9 r:st. 2:0
At pa sätt 8tat8-Utskottet föreslagit, men med de förändringar kLnco-Utskottet upgifwic, de pä Bilagan illt. v. uptagne for dringar, til belopp af 1,971,040 R:d. Z4ft- 2 r:st. komma ar ligmäLr38. z:o
At pa de grunder 8tat8 - Utskottet upgifwit, och i anseende til nödwändigheten at bestrida de upgifne behofwen, den nu til bestämmande Bernilnings-summan fördelad efter Utskottets Förslag, ursättes til 2,500,000 R:d.
Lanco, at utgå ifrån 18 io ärs början til slutet af det är, inom hwilket nästa Riksdag infaller. 4:0
At det stora Lreclitivet bewiljas, rtl der belopp 8rrU8-Utskottet föreslagit, utan at ersättnings-medel för detsamma utses, emedan Riksens Ständer böra wara kallade innan det af Fullmägtige kan utbetalas. 5:0
At det lilla Oeclinvel bewiljas ti.l et belopp af 500,000 R:d.
Uanco, emot kwa xroLc-rits rån - §2 Den ä Mars-' ränta och fyra xrocents ärlig afbetalning pä pitalet, hwilka Zo,ooo R:d. af Tullmedlen komma at til örmguen inga. 6:0 At Landen för de redan gjorde och ke-l flumé utbetalningar bekomma til säkerhet l^poMek af Tullmedlen, pa det satt, ar om Stats-Merkel brister i upfyllandet af mot Lanquea ätagne förbindelser, ksncjuen mä äga rättighet at af byxo^ tbec^uet sig godtgöra. 7:0 At Riksgälds-Lontoiret sjelf kommer ak af egne tilgangar besörja Uealisationen af dest ännu Utelöpande Lreciit-Sedlar, lil et belopp af 6,261,587: 28: 6., (och öfwer hwilken Summa ingen Oreclit-Sedel-Utgifning af Riksgälds-Lontoiret fär sträckas) men at i fall behof skulle Upsta, Riksgälds-Lontoiret erhåller et biträde af 400,000- R:d. ökad Discont, rätt i kaninen utöfwer dest förut ägande rätt til 600,000 R:d. 8:0 At at Hans Kongl. Maj:t i underdänighet skulle öfwerlemnas, at sedan Riksens Ständers Fullinägtige i Lsnczuen och Riksgälds-Lontoiret Veröfwer blifwir hörde, i Nader bestämma tiderna til Upbörden af Bewillningett, hwilken i sadant sall kan pa Twänne terminer ursäktas, men at tillika, til afhjelpande af den genom den förestående upbördens swarigher möjeligen upkominande brist i 8tats-Werkets tilgangar, Riksgalds-Lontoirets
Full-- magtige matte autboriseras at til Stats-Loirtoiicv Utlemna de af Stats-Utskottet förestagne förskotler, i händelse Bewillningen ej inflyter inom den tid Stats-Merkel har penningar af nöden.
Den 2 Mars. 6z 9:0
At i LanPien stal vpnas en särskild räkning, pä hwilken delil Riksgälds-Lontoiret möjligen inflytande öfwerffotts-medel öfwer den bewiljade summan kunna insättas med följande förbehåll, nemligen: i:v At desse medel kunna anwandas afLtatscontoiret, i händelse någon brist i dest anflagne inkomster skulle upkomma. 2:0
At om dermöfwer ffulle blifwa nägot öfwerffott, med detsamma matte fyllas hwad som brister i den billion Kongl. Maj:r begärt ti! förswars-werkers istandsärtande, och z:o at om andä något ytterligare öfwerskotr ffulle blifwa , detsamma ma af Riksgälds-Lomoirers Fullmagtige kunna cliLponerss til afbetalning pa Utrikes Skulden, och i annat fall allt öfrigt i Lrm^uen förwaras kil Riksens Ständers framdeles ciispositioQ. io:o At den af Ltnts - Utskottet föreflagne föreffrist, det matte Riksgälds-Lontoiretg
Fullmägtige aläggas, at ej ut-rernimrs någre medel för högre l^oul-8 än 52 tz., i sä matto förändras, ar ingen witz Louis bestämmes, man föreskriften derom stadgas i den MstruckioQ 8tgls-Utffotter bemalte Fullmagtige meddelar, men hwilken föreskrift ej behöfwer Riksens Ständers pröfning understallas.- 11:0
At fordringsägare för lil Armlen och Flottorna sä kallade lwunqna eller inskrifne Lefwerantser, mä wid erläggandet af första delen af i8lo ärs Bewillning, genom widrakuing och af» drag, och til det wid lefwerantsen öswerenskomua pris, deras fordringar godtgöras. 12 :y' 64 Den 2 Mars. 12:0 At, som DekverLnteurerns ej inna» iZiL ärs stut, och endast pa 8 successiv» tei-miner undfä sin betalning, och såmedelst en längre tid blist iva i saknad af Lontame penningar, bewiljas, ar Riksens Ständers L-mgues Fullmägtige j
Disconten ma aga rätt at med iakttagande af Discont.
R-eZlemsntet såsom goda b/potkeli emottaga de til dem i liguiä afgifne Ltats-Obligationer. iz:o At hos Kongl.
Maj:t i underdånighet stal anhallas, det mätte Hans Maj:t utfärda Nådig Kungörelse a)
Om fordrings-agares för utffrifne lefwerantser ratt, at wid erläggande af Bewillningens första del genom afffrifning blifwa betalte. b) Om sätter huru
Dskveranteurer i allmänhet blifwit godtgjorde; och ' c) Om den förmon i Disconten, som de til dem aflemnade Stats-Obligarioner blifwit bewiljad.
Hwilket beslut, såsom innefattande allt hwad til kinance-klanens och Bewillnings-summans fastställande hörde, genom Utdrag af krotocollet de öfrige kespeeiive Standen wanligen ffulle meddelas. Ot kupra.
Det har warit mig vkärt, at i dag afen Riddersman höra en motion wäckas, hwilken jag nödgats neka at uptaga.
Obehörigheten af denna motion be - Den 2 Mars. 65 behöfwer ej af något annat styrkas, an af samteliga Niks-Standens enstämmiga beftut, at at^xxc6itioli8-Utffottet updraga författandet af Lonstitucvlizlet för Riksens Ständers .stantin-Ombudsman och detz 8upplesm.
Ridderffapets och Adelns stora lionté ogillade Herr 0)llen8V33N8 framställning.
Atffillige, da den war Lagstridig, ansago det mindre passande, ar den i Ståndets ?rotocoll ffulle intaga et rum, och önffade at den derur ffulle förswinna.
Da han sjelf ej wille återtaga densamma, affades at han genom votering ffulle ffiljas ifrån den Riksdagsmans-rätt han sä illa utöfwat.
Saken blef da upffjuten, för at nu afgöras, men jag önffar, at de Herrar och Män, som yrkade denna votering, wille derifrån afsta, och i följe af deras wanliga ädelmod at öfwerse förseelser, hwilka af förhastande kunna begas, lindrigare förfara emot en ung man, som ännu icke lärt känna hwad han är Nidderffapet och Adeln och stg sjelf, såsom en Medlem af detta Stand, stylvig.
Jag gör mig det hopp, at sedan han sa tydligt erfarit, huru hans motion af Högloft.
Ridderffapet och Adeln blifwit ansedd, han sjelf matte återkalla och lata densamma ur wara förswinna, hwarigenom han kunde aterwinna det förtroende som han nu sjelf rubbat.
Jag anmanar derföre Herr (Hllensvkian at nu afgifwa et bestämdt swar pa denna min föreställning.
Herr L^llonsvaan anförde derefter til0. tocollet följande:
I stöd af Riksdags-Ordningens §., hwilken ej lärer hafwa mer an en sida, och af hwilSjette Band. N:o ;. ken 66
Den 2 Mars. ken Medes ej lärer kunna göras mer an en tillämpning, har jag yttrat mine tankar, angående det förledne gårdag gjorde wal til Riksens Ständers Ombudsman.
Jag är öfwertygad, at hafwa yttrat mig pä et »värdigt satt, da jag endast hållit mig »vid saken, och ej pa satt någre Ledamöter »vid detta tiifälle emot mig sig utlätit, derroid nyttjat nägon Personalisering:
Det har altsä förundrat mig, ar pä Swensta Riddarhuset, af Swensta Ridders- och Adelsmän, höra motioneras, sa »val, der jag borde ur Ståndet blifrva voterad, ehuru jag ej kunnat, uti Riksdags-Ordningen finna någon Paragraph, som til en sädan proportion gifwer anledning, säsom ock det jag borde för mitt uplästa viÄamen Lagligen tiltalas, til hwilken sednare motions styrkande afwen §. §. saknas.
Jag anser öfwerflödigt nämna mera, utanwi! endast fästa Nidderstapet och Adelns upmärksamhet pä 27, 96 §. §. af Regerings-Formen samt pä 55, §6, 57 och 78 §. §.af Riksdags-Ordningen, da ofelbart et lagligt, riktigt och »värdigt beflur tages.
Sluteliaen fär jag med ytterligare äberopande af ofwannamnde §.
§. och i synnerhet 55 §- wördsamt anhälla, der min i förmiddags klenum »väckte motion mä med de öfrige kespeckivL Ständer» blifwa communicersä.
Friherre 8tLel von klollstsin.
Jag hoppas at Högloft.
Nidderstapet och Adeln ej miHtror mig för at hafwa nagra ensidiga afsigter.
Jag kan ej approbera Herr L^llensvgans motion, sä fow - Den 2 Mars. 67 som warande utan att ändamål, men när jag tror och ännu söker bibehälla den öfwmygelse, at, enligt wart Regeringssätt, det är hwars och ens rätt at öfwer alla ämnen fritt yttra sina rankar, kror jag all ätgärd emot Herr L^llensvLan skulle deri wara en inskränkning.
Han har ej angripit Konung, Regeringssätt eller Lagar.
Om ock en Inlliviclu möjligtwis skutte blifwi-t förolämpad, är det en ohörd sak, at sädant behandlas nästan som er Högmålsbrott.
Sädant kan ej wara enligt -ned Grundlagens esprit, ej med den frihet, som tilhör en Riksdagsman, och hwilken wi lika noga böra bewara, söm wi warit lyckliga nog ar äterwinna densamma.
Jag får för min del förklara, ar jag prolesttzrgr emot all åtgärd i afseende pä Herr o^llensvagn.
Desmom känner jag at samma MO. tion äfwen i Bonde-Ståndet blifwit wäckt, och sädant bör ej i det ena Ståndet wara brottsligare än i der andra.
Ätskillige ropade härtil sit bifall.
Herr Grefwe» och Landtmarfkalken bestyrkte, at samma motion blifwit i Bonde-Ständer wäckt, men tilläde, ar den med owilja blifwit mottagen och förklarad owärdig.
Grefwe l-öwenbjelm, carl.
När jag L förmiddags yttrade mig öfwer Herr Ozstlensvasns upförande, war jag mera benägen at öfwerse an med hårdhet behandla detsamma.
Jag rädde dä snarare til at lata honom wederfaras nåd än rätt. wisa.
Jag trodde, ar han kunde besinna sig, om icke af annat stal, åtminstone af aktnm för det Srand, 68 Den 2 Mars.
Stand, hwars omdöme öfwer hans motion han sa tydeligen bordt förmärka.
Men han fortfar harvnackadt och bewisar derigenom, ar hwad som kunnat ffe af mitztag, werkeligen stedt af upsat.
Ridderstaper och Adeln tacktes besinna, at han funnit sig föranlaren ätala Fyra Stånds beflut.
Jag behöfwer ej påminna Högloft.
Ridderstapet och Adeln om det warma nit, hwarmed Ridderstaper och Adeln yrkat rattwisa och heder, nar 8cms-Räder af en Ledamot i detta Stand med grundlösa förebråelser anfölls.
Ridderstaper och Adeln, som billigen beifrade detta förolämpande emot Personer, kan ej anse likgiltigt der klander som innom detz störe wagas emot samtelige Riksens Ständer.
"Hade Herr (H-IIensvE nu funnit och erkänt sir mihcag, stulle jag hafwa tilstyrkr tilgift och glömsta.
Nu mäste et straffbart upförande beifras.
Jag kan ej underlåta ar anmärka, huru en Ledamot aberopat Bonde-Ståndets exempel, när samma Ledamot förut altid gjort sa litet afseende pa hwad de andra Standen besturit och alcid yrkat, at sadant ej kunde werka pa Ridderstapets och Adelns tänkesätt; men om afseende stulle göras pa hwad soM i Bonde-Ståndet förefallit, sa är det en werklig sanning, ar en dylik motion, som Herr (HIlen8va3N8, der blifwit wäckt, men äfwen at Ståndet fullkomligen ogillat densamma, nekat den et rum i sina?iotocol!sr och med mycken hårdhet behandlat den Person som den anförde.
Skulle Ridderstaper och Adeln wilja följa detta efterdöme, wil jag altför gerna sadant medgifwa.
Och jag öfwerlemnar til Högloft.
Ridderstapets och Adelns egit wisa ompröfwande, huru en Person bör behandlas, som, nar honom lemnäs - Dm 2 Mars. 69 nas tilfälle at återtaga et förhastadt uttryck, likival med wett och wilja fortfar i sir förolämpande.
Herr von 8cbultrenkleim, Daviel.