Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är mot ett så. dant Tilla ;g sa mycket redan blifvit anfördt, och huivudsakligen, att det skulle kunna misshaga de Höga Personer, till hvilka hvarje Svensk har för stora förbindelse!, att någonsin kunnahysa en sådan afsigt samt att detta Tillägg skulle icke allenast inom, utan jeaiväi utom Riket föranleda till oblida omdömen om Riksens Ständers tänkesätt mot Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen.
, Jag härleder denna farhåga mycket frän vår ovana, att höra Sanningar okonstlade framförda till fhronen, och begäret att uttyda hvad som icke är beröm för klander.
Jag bekänner allt® så uppriktigt , att jag icke kan inse de vådliga, följder, sorn skulle uppkomma deraf, att Nationens Ombud, vid simma tillfälle de för Thronen nedlägga den skyldiga gärd af undersåtlig vördnad och erkänsla , hvartill Hans Majit Konungens och Hans Kongl Höghet Kionprinsens. fortfarande nitiska omvårdnad för Rikets väl* gifvit anledning, älven framställa sina bekymmer öfver -den mindre lyckliga ställning, til! hvars afbjelpande Riksens Ständer nu blifvit kallade.
December i 12 J
Deremot har jag ock den öfvertygelse, att ett dylikt Tillägg vid en beslutad underdånig Taeksägelse-Adresse, är utan allt ändamål, och följaktligen både öfverflödig och olämplig.
Det är icke tänkbart, att Kongl. Majit och Hans Kongl.
Kronprinsen skulle äga mindre kändedom om tillståndet i Landet, än hvad genom en i allmänna ordalag beslutad framställning kan vinnas.
Jag vär icke tillstädes, då ifiågavarande Tillägg beslöts, och har således icke förut kunnat detsamma bestrida.
Men som Beslutet redan blifvit fattadt, återstår, i mintanka, endast att tillse, det ordalagen i Expeditionen så författas, att den i intet afseende kan blifva sårande.
Detta anser jag möjligt, och är fullt förvissad, att hvar och en på detta rum uppriktigt önskar förekomma allt, som i något afseende kunde vara misshagligt för dem, hvilka Ridderskapet och Adeln på samma gång går att betyga sin underdåniga vördnad och oinskränkta tillgifvenhet.
I denna åsigt förena sig allas tänkesätt.
Ingen ibland oss har kati nät förgäta de stora förbindelser Svenska Folket har till Hans Majit Konungen och Hans Kong'..
Höghet Kronprinsen, utom hvilka Sverige sannolikt icke mera ägde ett rum bland Europas sjelfständiga Stater. jag underställer Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, om icke, med anledning af ailt hvad redan i ämnet blifvit yttradt, den utväg skulle kunna vidtagas, att Motiverne för det beslutade Tillägget äfven införas i Expeditionen, då Riksens Ständer skulle kunna säga, att om un 12(5 ' Den 2 December, ► der fortfarande Riksdag Kohgl.
Majit icke till alla delar skulle finna de beviljande Anslagen svara emot hvad som äskas, täcktes Hans Majit deruti endast igenkänna orsaken i Riksens Ständers öfvertvgelse , ätt besparingar äro nödvändiga, och att Folket icke förmår bära högre Statsbördor, än hvad redan äro ålagde, helst närvarande Fenninge - förhållanden sannolikt ert längre tid komma att försvåra Skatternas utgörande:'
Aft då Riksens Ständer sålunda vict Hans Majits fötter nedlägga sina bekymmer* Hans Majit äfven täcktes vafa öfvertygäd om Riksens Ständers allvarliga vilja och föresatts* att i allt söka förekomma Hans Majits och Hans Kongk Höghet Kronprinsens Landsfadetliga önskningar.
Jag kan icke föreställa mig, att efn såa dan framställning skulle med misshag kiltlnä blifva upptagen*
Många yttrade härtill deras bifall* Grefve Posse j Claes Fredric.- Jag skulle viS* serligen ej ä nyo trötta Ridderskapets Och AdelnS tålamod med ytterligare Anföranden i dennä sak^ sorti tyckes vära tili det möstä utredd j meri då Generalen Grefve Anckarsvärd trOdf sig uti mitt Anförande finttä förebråelser, rigtade emot honom} så har jag af skyldig aktning för en Man, sorn grånat i sitt Fäderneslands tjenst* ytterligare ansett mig böra förkla3 ra, det sådant aldrig varit min tanka, ej hellef jag det någonsin yttrat*
Då beslut af Ridder skåpet och Adeln go - Deli 3 December. 127 Mast fattades på Baron Staels Motion, har jag endast deremot framställt min Reservation.
Grefve Anckarsvärds yttrande, hvärå ej något Beslut fattades, har för mig, ända tills nu, varit obekant:
Jag skulle deraf kh mycket mindre funnit anledning göra Herr Generalen någon förebråelse , som jag uti mitt Dictamen, i likhet med hvad Presidenten Schulzenheim anfort, instämt med Herr Generalen, att det onda härleder sig från Riksens Ständers, genom omständigheterna , föranledda åtgärder, hvarigenom, utom att io a 12 Millioner på eh gång utkastades från Banijuen* till Krigets fullföljande I809, det sedermera blifvit bibehållit blodsugande
Discont-rörelser, hvilka ända till ijåjq
Millioner allmänt måst begagnas* och belastar
Landet med en hög Ränta af minst g, till 9 ä 10 proCent5 — eh Ränta, som hvarken Jordbruk, Bergsrörelsen, Manufacturet eller Fabfiquer någonsin i längden kunna bäraj uian att gå till sin fullkomligå undergång.
Mert allt detta är också Riksens Ständers eget verk* hvilket intet haft den minsta gemenskap med Regeringens åtgärder.
Jag har således ansett, att i stället för att kasta skulden på Regeringen, det vöre Ridderskapet och Adeln mera värdigt, att underdånigst racka för Sammankomsten, erkänna de förra misstagen, och allvarligt tänka pä sådane botemedel* hvarigenom det helas bestånd och trefnad beredes.
Ehuru jag thar. ker, det jag råkat stöta Herrar Landshöfdingar, I2g
Deri i December. vill jag likväl icke återtaga hvad jag yttraf,) utan endast åbefopa allmänna Opinionen fråri ena ändan af Riket till deri andra, att Folket är fattigt, ej kan betala sina Krono-Utskylder , samt dessutom tryckt af mångfaldiga andra bördor* Jäg påstår ej, att Landshöfdingarnö dertill äro skulden ; men jag önskar en bättre ordning än den närvarande* Herr Skjöldebrand , Pehr ÉricDå jäg nd finner, att Herr Baron Stael missbrukadt deri! skonsamhet, hvarmed jag nyligen besvarade honom, finner jag mig föranlåten uppmana honom, att bestämdt uppgifva, hvilka äro de
Landshöfdingar han anser förtjena de förgriplig^ angifvelser han tillåtit sig.
Det tillhör icke mig att bedömma om tillståndet inom detLän, mig Nådigst är anförtrodtj under min styrelse, blifvit' förbättradt; men jag vågar tfa, under så väl min Embetsmanöa-befattning, söm hela min lefnad, mig hafva ådagalagt en lika god Patriotisme som Herr Baron Stael, och uppmanat honom således på nytt att bestämdt uppgifva * hvilka Landshöfdingar had anser förtjena dess vanhedrande beskyllningar>
Och derest han sådant underlåter, yrkar jäg att han må blifva underkastad det ansvar* Författningarne ålägga! honom* friherre!
Cederstfurri, jacob:
Derinä öfver läggning hör egentligen icke hit; jag uppskjuter att yttra mig öfver Friherre Staeis utlåtanden , tills ds blifvit justerade* Hefr Friherre Staöl j Deri 2 December.
Stael, har talat otti nöd iProvincerna, att Utlagorna ej kunna utgå:
I Gottlands Län var, efter uppbörden innevarande år, endast 26 Rrdrå Restantier på Landsbygden, och dessa äro, sorn hvar och en lätt lärer kunna finna, af sådan beskaffenhet, att de måste afskrifvas. jag har genast, efter erhållandet af Hans Maj:t Konungens Nådiga Ordres om Uppbördens inställande, i underdånighet anmält, att det för Gott» länningarne vöre en verkelig olycka, om icke denna inställelse upphäfdes, ty de äro nu fullkomligt i tillfälle att sig
Skatrerne afbörda:
Kart ett sådant förhållande inom Provincen kallas nöd, så är den af en högst besynnerlig beskafa fenhct.
Friherre Staél von Holstein ■
Det är i sanning underligt, att Rikets välstånd så hastigt blifvit återfördt, då jag erindrar mig, att Vid sista Riksdag mångå eller snarare de fleste Medborgare ansågos vara skuldsatte.
Om ej nöd allestädes skulle finnas, gifvas likväl ProVincer, der både nöd och uselhet af flera slag är sä uppenbar, att den icke kan motsägas.
Friherre af Wetterstedt yrkade, att Ridderskap -ts och Adelns Protocolls Utdrag måtte uppläsas; hvarefter, uppå Herr Grefvens och LandtMarskaiker.s befallning, upplästes följande; Utdrag af Protocöilet, hållet hös HögloflL Ridderskapet och Adeln Vid Urtiniä Ridd, och Ad.
I M. *7, n - Den 2 Decemberi Riksdagen i Stockholm d, 2 December 1817- S. D. I anledning af Borgare-Ståndets, genom Deputation den 28 sisth November samt Preste- och Borgare - Ståndens, genom ankomne Protocolls-Utdrag af d. 29 November och d. 1 i denne månad, framstäide inbjudande, beslöt Högloft.
Ridderskapet och Adeln , att genom en stor Deputation underdånigst uppvagta Hans Majit Konungen, Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, för att betyga Riksens Ständers underdånigste vördnad och tacksamhet, så väl för Kongl. Maj:ts Höga och Landsfaderliga omvårdnad i allmänhet för Riket, som serskildt dels för den betydliga Spannmåls. undsättning , hvarmed Kongl. Maj:t
Nädtgst låtit bistå åtskillige behöfvande Provincer, hvilka, utan en sådan Kongl. Nåd, varit i lara att lida hungersnöd, dels för den af Kongl. Maj:t vidtagne Nådiga anstalt om anstånd tills vidare med Kronoskatternes afbördande, samt för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens outtröttliga bemödande att understödja Konungens Nådiga afsigter, äfvensom tor att ådagalägga Riksens Ständers underdåniga glädje deröfver, att Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen upphunnit de år, då äfven Han blifvit ett nytt stöd för Svenska Thronen, hvilken Tacksägelse-Adresse skulle af det blifvande Expeditions - Utskottet uppsättas, samt till Riksens Ständers pröfning inlemnas : Anseende Ridderskapet och Adeln sig derjemte böra begagna detta tillfälle, för att inför Kongl. Majtt
Den s> December. i underdånighet framställa Rikets närvarande inre bekymmersamma ställning, hvilken, serdeles hvad Folkets enskifta förmögenhet vidkommer, genom hvarjehanda tillfälligheter, blifvit af den vådliga och äfventyrliga beskaffenhet, att Folket icke mägtar betala de vanliga Utskylderne, derest detsamma icke skall bringas till fullkomligt obestånd, med underdånig anhållan , att Kongl. Maj:t täcktes derå fästa en Nådig uppmärksamhet, samt med första vidtaga de mått och steg, hvarigenom Folkets undergång må förekommas; om hvilket allt de öfrige respective Stånden genom Protocolls Utdrag skulle vänligen underrättas.
Grefve Mörner, Adolph Göran, ansåg de aE Friherre Stael von Holstein föreslagne ordalag icke böra uti Protocolls-JJtdraget nyttjas, helst flere Landshöfdingar hos Kongl, Maj:t i underdånighet framställt deras Läns anhållan, att få afbörda sig sine Krono utskylder, samt yrkade, att Friherre Stael von Holstein måtte åläggas närmare bestämma hvad han med det nyttjade uttrycket:
Folkets undergång, åsyftat.
Friherre Cederström, RudolfJag kan så mycket mindre instämma uti de af Friherre Stael v.
Holstein nyttjade och i Protocolls-Ut« draget föreslagne ordalag, som de samma innefatta origtiga uppgifter.
— Det är visst, att Stockholms Stad begärt att få afbörda sig sine Krono-utskylder.
Skulle Ridderskapet och Adeln vid detta tillfälle inför Thronen framställa en allmän nöd, borde älven, till afhjelpande d*raf, Den 2 December. enskildta uppoffringar och medel af Ridderskap pet och Adeln erbjudas; men då hela Tillägget synes mig olämpligt, lår jag deremot anmäla min Reservation.
Friherre Cederström, Jacob.- Sedan det projecterade Protocolls-Utdragct nu ändtligen blifvit uppläst, så får jag dervid anmärka, att då deri förklaras, att Folket icke mägtar betalade vanliga Utskyiderne, synes mig detta föiklarande uti fullkomlig strid med hvad som blifvit uppgifvit vara förhållandet inom Provincerna t Krono - Utsk^ iderne kunna utan svårighet Utgå , Och det är en lycka , om de ju förr desto heldre få afbördas.
Herr Friherre Stael hade icke bordt generalisera sina termer för hela Landet, utan uppgifva de serskildta Provincer, der
Disconternas oordningar tilläfventyrs orsakat svårighet för Krono-utskyldernes afbördande i con* tant; men om sädant förhållande inom några Provincer äger rum, så finnes intet hinder, att Krono-utskyldefne i Persedlar lefvereras och beräknas de Skattskyldige i contant, efter RiksMarkegångell, samt art Vederbörande
Embetsman erhålla anvisning på dessa Persedlar efter samma beräkning, i stället för deras contar.ta Löner; men det torde ännu vara för tidigt, att något härom besluta, emedan en noggrann undersökning om den rubbning i allmänna Rörelsen och Crediten , som Disconternas förvaltning åstadkommit, kan ensamt riktigt upplysa det verkliga förhållandet, och efter all anledning lärer detta amne vara bland dem, Riksens Ständer genast och allvarligen kommer att företaga, Den 2 December, 133 Hans F.xcellence Herr Grefve v. Engeström, Lars, tilikännagaf, att Friherre Cederström, Jacob , hos Kongl. Maj:t i underdånighet framStäilt Gottlands Läns anhållan, att fä utan anstånd erlägga sine Krono-utskylder, hvilket förhållande jemväl inträffade med flere andre Län i Riket, och deribland serskildt de Norrländska Länen jemte Kronobergs
Län, Herr v. Cardell, Carl:
Fastän så mångå värde Talare redan i förevarande ämne yttrat sme tankar, torde det likväl tillåtas en Soldat, att, ehuru mindre kännare af Svenska språket och endast vand att tala vid Canoner , få inför Höglon.
Ridderskapet och Adelil framställa sin öfvertygelse.
Då det synes strida mot Naturen af en Tacksägelse-Adresse, att deruti innefatta e?t ämne, sorn i någor måtto kan såra Regeringen; och då det samma icke eller öfverensstämmer med känslan hos hvarje Svensk Man, ined öfvertygelsen om Regeringens visa och välgörande åtgärder, med den i alla utländska publique
Dagblad framstälde teckning af vårt Lands lyckligare ställning framför något annat; så anser jag af alla dessa förenade anledningar något verkligt elände icke vara för handen, samt någon framställning derom inför Thronen ej eller vara lärapelig; hvadan jag för min del hemställer, att Ridderskapet och Adeln behagade förmå Friherre Stael von Holstein att återtaga sin Motion om ifrågavarande Tillägg, emot hvilket jag, derest det bibehålles, får den äran mig reservera.
Ropades Nej. 134 Den 2 December.
Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog ofvan uppläste Protocolls - Utdrag till Högloft.
Ridderskapets och Adelns bifall, hvilket med ett starkt
Nej besvarades.
Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde derefter
Proposition till bifall af den utaf Grefve Posse, Claes Fredric, föreslagne Redaction af Friherre Stael v. Holsteins Tillägg.
Ropades Ja, Nej, samt begärdes, att berörde Redaction måtte uppläsas, hvadan Redactionen upplästes, så lydande: ”Att Ridderskapet och Adeln för dess del ansåg uti ifrågavarande underdåniga Tacksägelse-Adresse äfven böra inflyta Riksens Ständers underdåniga Tacksägelse, för det Kongl. Maj:t, vid denna utaf omständigheterne föranledda bekymmerfulla inre Penninge-stälining, sam* mankalladt sina trogna Ständer, för att gemensamt med dem undersöka det onda i sin rot , och deremot uttänka hjelpemedel”.
Herr Grefven och Landt Marskalken framstälde derefter följande Proposition: Bifaller Ridderskapet och Adeln den af Grefve Posse föreslagne och nu uppläste Redaction af Friherre Stael von Holsteins Tillägg till Tacksägelse-Adressen, samt att Ridderskapets och Adelns Protocolls - Utdrag må i öfverensstämmelse med berörde Redaction författas ; Den 2 December.
135 hvilken Proposition af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarades.
Ridderskapet och Adsln åtskiljdes klockan half till Tvä eftermiddagen.
Thorsdagen den 4 December.
Friherre Adlerbeth, Gudmund Göran, anllöll, såsom Ordförande uti Expedirions - Utskottet, att enär samma Utskott de sistförflutne Riksdagarne å Riddarhuset haft sine sammanträden, hvilket äfven vore för Utskottet af vigt, då de föregående Riksdagarnes Expeditioner och Handlingar, hvilka Utskottet ofta behöfde hafva till hands, i Riddarhus-Archivet förvarades, Expeditions - Utskottet äfven under denna Riksdag måtte få begagna det så kallade Secreta Utskotts-rummer.
Bogisl., anmälte, såsom Ordförande i Bevillnings - Utskottet, att samma Utskott tillförene begagnat Secreta Utskotts-rummet, hvilket rum, såsom mycket rymligt och stort, vore mera lämpligt för Bevillnings - Utskottet, bestående af 48 personer, än för Expeditions - Utskottet, hvars Personal endast utgjorde 12 personer.
Den 4 December.
Herr Grefven och Landt Marskalken förklara* de, att sedan Riddarhus-Direction uti Dess till Ridderskapet och Adeln vid innevarande Riksdag afgifne Riksdags* Berättelse , af anförde skäl hemställt, att utom Riddarhus,LJtskottet, något annat Utskott aldrig hädanefter mätte i Riddarhusets öfra våning få begagna rum; så hada redan sistledne gårdag Constitutions Utskottet erhållit Riddarhus Utskottets tillstånd att fa under denna Riksdag nyttja det i nedra våningen befintlige, åt Musikaliska Academien förut upplåtne rpm, hvadan och då nu mera, endast det ifrågavarande Secreta Utskott'-rummet vore å Riddarhuset ledigt, hvilket ruin åter ensamt icke kunde vara till>äckligt för Rtviilnings Utskottet, som alltid arbetade pä tvenne Divisioner, Herr Grefven och Landt Marskalken af sådan anledning hemstälde, art Secreta Ut,kotts rummet mitte till Expeditions-Utskottets begagnande upplåtas.
Grefve vora Schwerin, Fredric Bogislaus, yttrade, det han visserligen icke ville bestrida Expeditions-Utskottet att erhålla rum å Riddarhuset, men önskade endast att den nn väckte fråga måtte hvila, intill dess upplyst blifvit, hvarest Bevillnings Utskottet kunde bekomma tjenliga qch lämpliga rum.
Herr Grefven och Landt Marskalken, som förmodade, att Bevillnings-Utskottet torde kunna erhålla rum i Kongl. Kammar-Collegio, hvarigenom
Utskottet lättast finge tillträde till de der befintlige och för Utskottets arbeten erfor - Den 4 December.- 137 derliga Handlingar, hemstälde å nyo, att Friherre Ariierbeths ofvannämde anhållan måtte af Ridderskapet och Adeln bifallas; men '
Grefve von Schwerin begärde frågan på bordet.
Herr Danckvardt, Gustaf Magnus, anmälte, det han, såsom Assessor i Kongl.
CommerceCollegio och Ledamot i Sjöförsäkrings ÖfverRättcn, vore af trägna Embets-goromål hindrad att emottaga det honom uppdragne smickrande förtroende, att vara Ledamot i Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, hvilken befattning han alltså nödgades sig afsäga.
Justerades följande; Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2 December 1817- S. D. I anledning af Borgare-Ståndets, genom Deputation d. 28 sisth November, samt Preste- och Bonde - Ståndens, genom ankomne Protocolls-Utdrag af d 29 November och d. 1 i denna månad , framställe inbjudande, beslöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, att genom en stor Deputation underdånigst uppvagta Hans Maj;t Konungen, Hans Kongl.
Höghet Kron - 133 Den 4 December.
Prinsen, och Hans Kongl. Höghet Hertigen a£ Södermanland, för att betyga Riksens Ständers underdånigste vördnad och tacksamhet, så väl för Kongl. Maj:ts Höga och Landsfaderliga omvårdnad i allmänhet för Riket, som serskilt dels för. den betydliga Spannmåls-undsättning, hvarmed Kongl. Maj:t
Nådigst låtit bistå åtskillige behöfvande Provincer, hvilka, utan en sådan Kongl. Nåd, varit i fara att lida hungersnöd, dels för den af Kongl. M3j:t vidtagne Nådiga anstalt om anstånd tills vidare med Krono-skatternes afbördande, samt för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens outtröitliga bemödande, att understödja Konungens Nådiga afsigter, äfvensom för att ådagalägga Riksens Ständers underdåniga glädje deröfver, att Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen upphunnit de år, då äfven Han blifvit ett nytt stöd för Svenska Thronell 5 hvilken Tacksägelse-Adresse skulle af det blifvande Expeditions - Utskottet uppsättas, samt till Riksens Ständers pröfning inlemnas; hvarjemte Höglofl.
Ridderskapet och Adeln för dess del ansåg uti nämde underdåniga Tacksdgelse-Adresse äfven böra inflyta Riksens Ständers underdåniga Tacksägelse för det Kongl. Majit, vid denna utaf omständigheterna föranledda bekyramerfulla inre Penninge - ställning, sammankallat Sina trogna Ständer, för att gemensamt med dem undersöka det onda uti sin rot, och deremot uttänka hjelpemedel; om hvilket allt de öfrige respective Stånden, genom ProtocollsUtdrag, skulle vänligen underrättas.
December. 139 Herr Wlunck af Rosenskjöld, Eberhard, anförde skrifteligen:
Det Beslut som Ridderskspet och Adeln i afseende på Friherre Stael von Holsteins Motion i sista Plenum nästan enhälligt fattadt, visar tydligen, att de Ledamöter som voro närvarande då denne värde Ledamot i det näst föregående eller i det sistledne Lördag hällne Plenum gjordt sin Motion, ej alldeles fattat ordalagen af dess Motion.
Jag var då hindrad att vara närvarande, men som jag blifvit underrättad, att Herr Grefven och LandtMarskaiken i Plenum sistledne Lördag gjort Proposition på Friherre Staeis Motion utan att upprepa innehållet af densamma; så får jag för min del ödmjukast anhålla, det täcktes Herr Grefven och LandtMarskalken ej göra Proposition på någon Ledamots Motion, uran att upprepa innehållet at denna Motion, helst flere Ledamöter, och bland dem äfven Friherre Stael sjelf, ej hafva så stark stämma, aft alltid hvart ord, som de yttra, tydligen höres.
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, uppläste följande:
Med aktning för andras meningar, och med det lugn , som rena afsigter medföra, afhörde jag uti sista dagens Plenum ändringen i Beslutet, som af Ridderskapet och Adeln fattades rörande Tilläggen uti den TacKsägeise- Adresse, som var föremål för öfverläggningen.
Vare långt ifrån mig att vilija klandra ett Ridderska - 140 Den 4 December. pet och Adelns Beslut.
Jag vördar det, som ett uttryck af den radande viljan; men min enskileita öfvertygelse har aldrig kändt något annät tvång för sin yttring, å'n det lagen och sedligheten utstakadt.
Jag anhåller derföre i ödmjukhet inför Ridderskapet och Adeln , att min Protest eirot den vid justeringen gjorde ändring måtte i Protoeollerne få införas.
— Då dessa Protocoll kan hända läsas, af en efterverld, som fördomsfritt bedömmer. kan jag ej lemna oanmärkt, att de värde Talare som yttradt sig emot de af Friherre Stael och Grefve Anckarsvärd föreslagne, och af Ridderskapet och AcLdn en gäng bifallne Tillägg för Adressen, alla voro Embetsman, så vidt ej någon undfallit min uppmärksamhet: ■— Jag kan ej eller lemna oanmärkt , att jag under ingen synpunct kan begripa, huru de först föreslagna Tilläggen kunna innebära någon förebråelse mot Konungen; vid första ögonkastet i Grundlagen skall man finna, att klander eller f örebr heiser mot Konungen ej kan äga rum.
Om Folket i en Adresse skulle klaga öfver nöd i Landet, om upplösning af ali Credit, om det vid e;t sådant tillfälle skulle fästa sin Styrelses uppmärksamhet derpå, att det är öfver förmåga lastat utaf Utskylder, att det ej kan bära dem utan att gå sin undergång till mötes ; så skulle säJane yttranden vara osanna förhållanden , eller deras förtigande ett svagt smicker, ett tyst erkännande af känslolöshet för Landats väl.
Doms - rätten häröfver tillhörer den Allmänhet, hvars belägenhet det är Representa - Den 4 December.
14X tionens pligt att inför Thronen skildra.
In gen ting skall af mig högre önskas, än att välståndet i Landet är så blomstrande för Jordbruk, Bergshandtering och Näringar af alla slag, sorn'af flere Embetsman blifvit yttradt.
Jag är sjelf jordbrukare och icke annat, jag vet att Bonden i min Ort ofta pantas för utlagorne; att jag sjelf ej alltid vid anfodran kunnat erlägga dem:
Jag vet isynnerhet, att Svenska Åkerbrukaren skulle finna sig lyckligare om han kunde få Skatterne lindrade, och att jag skulle finna mig säll om jag dertill hade niedverkadt.
Jag vet att Svenska Stats Borgaren med möda sammanbringar sin gärd till Staten, och jag torde ej mycket misstaga mig, om jag säger mig veta att han, emot den ej obetydeliga del af sina mödor, som går till lön åt Statens Embetsman, fordrar tillbaka deras forskning, deras ömhet och behjertande
Vid framställningen af Folkets belägenhet.
Jag har ofta yttradt dessa tankar, som enskildt man, och jag anser ingen tillvitelse så smärtande, som om någon skulle kunna förebrå mig att föra dubbelt språk; denna min vördsamma Protest skall för sådant tilmäle freda mig.
Åtskilliga, hördes härtill yttra deras bifall.
Hans Excellence Herr Grefve von Engeström , Lars
Då jag i sista Plenum yftfnde mig mot Friherre Stael von Holsteins Tillägg uti Tack - Den 4 December. sagelse-Adressen, skedde sådant af mig icke blott såsom Embetsman utan ock såsom ägare af betydelig fast Egendom.