Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Aflöningar till tjenstefolk, alla viktualievaror, ved, ljus, de flesta kolonialvaror, arbetslöner, bandtverksprodukter, med ett ord, allt det, som sammanlagt konstituerar lefnadskostnaderna, är till priset så upstegradt och kommer o tvifvel a k tigt så fortfarande att bibehålla detta högre pris, att om också en eller annan detalj deraf skulle komma att åter något falla i värde, fastän måhända blott för en kort tid, torde sådant dock icke billigtvis kunna anses leda till en så väsendtlig förminskning i lefnadskostnaderna, att den beviljade löneförhöjningen derföre skulle kunna åter fråntagas embets- och tjenstemännen.
Slutligen tror jag icke heller, att det ändamål, som med Frih. Ra.abs motion särskilt åsyftas, eller att erhålla en tillförlitlig uplysning om de löneförhöjningar, som nu beviljas, erfordrar någon så beskaffad extra åtgärd, som den nu föreslagna.
Det är nemi. klart, att genom nuv:de riksdagshandlingar, äfvensom genom den utredning, hvilken för ett sådant fall vid en kommande Riksdag kommer att lemnäs, det blir ganska lätt att finna beloppet af nu gällande löner, och då det icke är vanligt, lika litet som det torde vara lämpligt, att R.
Riksdag skola pröfva och bestämma alla de särskilda lönestaternas specialsummor; så vill det synas mig som om det väckta förslaget, utan att vara för ändamålet behöfligt, endast skulle leda till en ny vidlyftighet.
Men utom dessa negativa skäl, finnas jemväl, enl. min åsigt, ganska vigtiga positiva, hvarföre detta sätt att bevilja löneförhöjningarne provisoriskt icke kan vara gagneligt.
Det första af dessa skäl är, att om löneförhöjningen endast blifver provisorisk, så förhindras man derigenom från vidtagandet af en åtgärd, som K.
M. ställt i sammanhang med löneregleringsfrågan, och som jag tror, att man i allmänhet måste erkänna vara af stor vigt, nemi., att på samma gång som en skäl ig löneförbättring beviljas, äfven lämpliga grunder måtte fastställas för rättigheten att på samma gång innehafva flera tjenster.
Det kan icke nekas, att i detta afseende en obestämdhet och en olikhet ägt rum, som nära nog gränsat till oordning, och som ej sällan menligt inverkat på fjenstens behöriga gång, men det har varit en nödvändighet, att till en viss grad tolerera detta häfdvunna bruk, just derföre att lönerna i de flesta fall varit otillräckliga, att hvar för sig, och utan biförtjenster bereda sina innehafvare äfven den tarfligasle utkomst.
K. Mits Nåd.
Propos. afsåg också, att härpå göra ett slut, hvilket med iakttagen rättvisa kunde ske, om hvarje tjenst så lönades, att man skäligen ägde rätt att göra anspråk på tjenstemannens hela tid och verksamhet odelad, men som i annat fall vore en obillig hårdhet.
Genom den provisionella anordningen med lönerna kommer Den 6 April.
171 emellertid hela denna vigtiga förmån att gå förlorad, ty det skulle uppenbarligen vara en obillighet om man begärde, att de, som icke erhållit någon bestämd säkerhet om en stadigvarande förhöjning, skulle för alltid frånträda någon of sina hittills innehafvande tjenster.
Detta har också StatsUtsk. insett, samt alltså nödgats utesluta ifrägav:de vilkor från grunderna för tiligodonjutande af lönetillökningen.
Ett annat väsendtligt skäl emot en sådan provisorisk åtgärd är, att pensioneringen då icke blifver samtidigt reglerad.
Det är nemi. klart, att om löneförhöjningarne endast för tillfället beviljas, komma pensionsbeloppen att qvarstå vid de lägre lönerna, som nu existera; och deraf måste tydligen blifva följden att under hela det provisoriska tillståndet tjenstemännen i allmänhet förhindras från att afgå från sina tjenster, äfven då de finna med sig sjelfva, att de icke vidare till båtnad för det allmänna, och med tillfredsställelse för sig sjelfva kunna upfylla sina åligganden, ty det kan icke väntas eller begäras, att den, hvars hela existens det kanske gäller, skall på sådant sätt upoffra sig sjelf.
Men till hvilka resultater i afseende å tjenstemannadugligheten, detta innan kort skall leda, torde vara lätt att förutse.
När ingen möjlighet till afgång finnes för de äldre, och ingen utsigt till befordran visar sig för de yngre, då är, enl. min tanka, sjelfva nerfven till denna duglighet afskuren.
Det tredje vigtiga skälet mot en sådan provisorisk lönereglering, jemte de två jag nu redan haft äran anföra, är, att derigenom en ny art af beroende pålägges embets- och tjenstemännen.
Vi hafva här nyligen vid föreg:de tillfällen hört, med hvilken ömtålig omsorg man velat skydda embetsmännens oberoende, och jag medgifver gerna, att i många afseenden kan detta oberoende vara en vigtig och nyttig sak.
Då frågan om Embetsverkens reorganisation, äfvensom då frågan om ändringar i den nya LandshrgeInstrukl:n här förevar, har det af flera talare blifvit med mycken styrka framhållet, att man icke borde förminska eller försvaga den sjelfständighet, som embetsmännen härstädes af ålder haft i högre mått, än, mig veterligt, i något annat land.
Men hvad gör man väl nu?
Jo, man är på väg att införa ett nytt slags beroende, och, det må tillåtas mig alt begagna detta ord, det sämsta af allt slags beroende, nemi. beroendet till sin utkomst af en statsmakt, hvars financiella suveränitet ingen bestrider, men hvars makt på detta område jag icke tror kan vara för landet nyttig.
Det beroende, som äger rum i tjenstemannens förhållande till sina förmän, kan visserligen, liksom allt annat missbrukas, och är då skadligt, men om detsamma med rättvisa och urskiljning begagnas, upstår deraf den fördel, att kraft och noggrannhet i tjenstens skötande sålunda befrämjas.
Men alt ett sådant beroende, hvarom nu är fråga, skulle kunna lända till något gagn, förmår jag deremot icke inse.
Jag tror fördenskull icke, att det af Utsk. valda sättet för löneförhöjningarnes beviljande, hvarken är beböfligt eller gagneligt; och då Erih.
Eaabs förslag blott utgör en slags utveckling häraf 172 Den 6 April. samt i viss mån skulle komma att öka osäkerheten af den stallning, hvaruti embetsmännen skulle komma, kan jag för min del aldrahelst då äfven detta förslag, enl. min tanka, är obehöfligt, icke annat än afstyrka att dervid måtte fästas något afseende.
Det är icke min mening, att tillstyrka R o. Ad. att nu genast afslå ifrågav:de förslag eller vägra remiss derå, utan jag har blott med dessa ord velat beledsaga förslaget till StatsUtsk., på det att Utsk. må komma i tillfälle att öfverväga, huruvida det kan vara skäl att på något sätt ytterligare utvidga en grundsats, som, efter min öfvertygelse, är felaktig.
Jag kan ej upfatla den siste värde talarens anförande annorlunda, än såsom en reservation emot det beslut, som af R. o. Ad. fattades i anledn. af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 41, åtminstone bar Hr Gripenstedt sjelf gifvit vid handen, att det så må anses.
Jag får bekänna, att mitt förslag icke kan synas innebära någon egentlig vigt, utan endast är, såsom Hr Gripenstedt yttrade, en utveckling af hvad
Ståndet redan beslutat i afseende på de föreslagna lönetillökningarnes beskaffenhet att vara provisoriska.
Min mening har således endast varit, att söka motverka just de åsigter, som Hr Gripenstedt uttalat, (nemi., att lönetillökningarne borde (vara fasta), så att de icke må göra sig så gällande hos dem, som skola tillämpa Ständernas beslut, att den provisoriska arten förbises.
Det vore orätt att söka följa hvarje af Hr Gripenstedt gjord anmärkn. emot lönetillökningens provisoriska beskaffenhet.
Jag ber likväl att få yttra några ord derom.
Hr Gripenstedt har sagt, att i negativt hänseende icke några fördelar skulle följa af förslaget, emedan det ändamål, som dermed åsyftades, eller att befrämja Embetsverkens reorganisation, icke vunnes, och det på det skäl, att embetsmännen vöre underkastade att tjenstgöra på sätt K.
M. funne godt att föreskrifva.
Jag tror tvärtom, att det är nyttigt att stadga, det dessa löneförhöjningar skola vara provisoriska, just derföre alt det ligger makt uppå, att verkställigheten af Embetsverkens reorganisation måtte ligga i Embetsmännens eget intresse, på det att några provisoriska löner icke äfven vid nästa Riksdag må behöfva beviljas, utan i stället fasta.
Vidare är sagt, att det icke är anledn. tro att lefnadskostnaderna skola falla, äfven om spanmålen skulle sjunka i pris.
Det är svårt att säga på förhand huru priserna skola gestalta sig.
Jag, som landtman, önskar att priserna må bibehålla sig höga.
Men en sådan hastig prisstegring, som under de sednare åren ägt rum, kan möjligtvis efterföljas af prisfall, och vi kunna få möta kriser, som äro af den beskaffenhet, all icke allenast spanmålen, utan äfven alla andra varor falla, — alt Statens tillgångar minskas, och att man blir nödsakad att nedsätta nu beviljade lönetillökningar.
En annan sak är, att K.
M. föreslagit beloppen för de olika graderna af löner och att StatsUtsk. dervid gjort åtskilliga jemkningar.
Har man emellertid full visshet om, att dessa löneförbättringar för tjenstemännen äro så rättvist fördelade i förhållande till Den 6 April. 173 hvarderas arbete och ställning, att man till nästa Riksdag, när man hoppas att de skola blifva fasta, kan då antaga den nu godkända Proposm dem emellan, eller skall man möjligen då få skäl att ogilla denna proportion, och möjligen deraf anledn. att åter endast bevilja provisoriska löneförbättringar?
— Äfven ur denna synpunkt må erkännas, att det kan vara väl, om de embetsman, som erhålla provisoriska löner, blifva erinrade om deras beskaffenhet, på det att de icke må tro att de fått fasta på, att dessa löner icke skola kunna ånyo jemkas.
Detsamma gäller åsigten i afseende på förbudet emot innebafvande af flera tjenster, hvarom beslut förut är fattadt, likasom i afseende på pensionerna.
Stms financiella suveränitet beträffar, så är det icke endast i fråga om anslagens belopp, som Ständerna kunna utöfva en sådan, nemi. att blott bevilja hvad som föreslås, utan äfven i fråga om pröfningen af anslagens ändamålsenlighet, och den suveräniteten bar icke Hr Gripenstedt velat frånkänna dem.
Jag har således icke af de angifna anmärknme kunnat finna något skäl, hvarföre icke mitt förslag skulle kunna vinna bifall, utan tvärtom af det motstånd, det af Hr Gripenstedt rönt, blifvit ytterligare befästad i min öfvertygelse om dess ändamålsenlighet, så framt nemi. något allvar ligger hos R.
St:r, att lönetillökningarne böra vara provisoriska och icke fasta.
Att såsom en värd talare, Hr Gripenstedt, yttrat, de fallande priserna på spanmal och måhända äfven på viktualievaror, icke skulle i någon betydligare mån inverka på lefnadskostnaderna, det medgifver jag ganska gerna; ty vi veta alla, att lefnadssättet icke f. n. är sådant, att dessa enkla artiklar tagas mycket i betraktande.
Tvärtom är detta lefnadssätt alltför luxuriöst för att deraf känna någon inverkan; men deraf följer likväl ej, att priserna på dessa nödvändighets-artiklar icke skola ligga till grund vid lönernas bestämmande.
Hr Gripenstedt har äfven sagt, att de provisoriska lönerna fordrade och gjorde det nödvändigt, att tjenstemännen innehade mer än en tjenst.
Jag har likväl trott mig finna vid alla de tillfällen, då propos:r framkommit om löneförhöjningar, hvilket skett nästan vid hvarje Riksdag, att det alltid ägt rum under vilkor, att om dessa förböjningar beviljades, skulle embetsmännen äfven egna hela sin tid åt Statens tjenst, då de således ej kunna vara i tillfälle att på samma gång innehafva någon annan tjenst; men det oaktadt har allt fortfarit oafbrutet på samma fot.
Vidare är sagdt, att provisoriska tillskott skulle medföra en annan olägenhet, nemi. i afseende på tjenstemännens oberoende ställning.
Men då detta betingas deraf, att den reorganisation af Embetsverken, som man ansett vara nödvändig och som R.
St:r flere gånger begärt, icke blifvit verkställd, så har det ju varit nödigt, att icke fastställa en löneförhöjning på ordinarie stat, innan man vet, hvilka löner som komma att bibehållas. 174 Den 6 April.
De begge föreg:de talarno hafva gjort åtskilliga anmärkmr mot Hr Gripenstedts yttrande, men som mig synes underlåtit att framställa en, sorn måhända torde vara den vigtigaste.
Dessa anmärkmr hafva, såsom det tyckes, endast varit riktade emot Hr Gripenstedt endast i hans egenskap af representant på detta rum; men de värde talarne hafva icke observerat, att han tillika är den bland Konungens rådgifvare, på hvars verkställighet frågan beror när beslutet en gång blifvit fattadt.
Jag tillstår, att jag icke kan göra för mig tydligt, hvarföre Hr Gripenstedt icke under föredragningen af StatsUtsk:s Betänk.
N:o 41 gjorde det motstånd, som nu så specifikt och noggrannt blifvit framstäldt, eller hvarföre, då Utsk:s hemställan afgafs, detsamma lemnades nära nog oanmärkt från Regeringens eller Hr Gripenstedts sida.
Nu sedan beslut en gång i frågan blifvit fattadt, få vi höra skäl framkomma, som, enl. min åsigt, icke innebära något annat än det förklarande, att om Ständerna bevilja löneförhöjningarna provisoriskt, så få de skylla sig sjelfva, om de icke få någon Propos. från Regeringen om Embetsverkens reorganisation.
Detta är således en reservation eller en protest mot hvad som kommer att ske, och det säger sig sjelf, att om R. o. Ad. instämmer med Hr Gripenstedt, så hafva vi afsagt oss rättigheten alt göra löneregleringen provisorisk, och gillat alla de skäl, som Hr Gripenstedt visat ligga emot hela idéen i detta hänseende.
Detta har jag velat anmärka till prot:t, och den som lefver till en annan Riksdag får väl se, om icke hvad jag nu yttrat slår in till punkt och pricka.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Const.Utsk:s d. 26 sisth Mars på bordet lagda Mern.
N:o 8, med förslag till Grundlagsändringar, åsyftande dels förändring i föreskrifterna rör:de RiksStyrelsens förande i vissa fall, dels utvidgad tjensteti 1 lsättningsrätt för sådan Styrelse, som i Konungs ställe i vissa fall förer Regeringen, dels Grundlagarnes bringande till närmare öfverensstämmelse med Riksakten af d. 6 Aug. 1815.
Äfvenledes föredrogs och bordlädes ånyo Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 26 sisth Mars på bordet lagda Utlåt.
N:o 11, i ani. af väckt motion, ang:de anläggning af en elektrisk undervattens-telegraf emellan Skåne och ön Rugen.
Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 30 sisth Mars på bordet lagda Mern.
N:o 26, i ani. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 14, öfver väckte motioner, ang:de inteckning af aftal om nyttjande-rätt till fastighet i stad. D e n 6 April. 175 Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde, dels d. 30 sistl.
Mars, dels d. 1 dennes f. m. första gången bordlagde Belänkin och Utlåtm, nemi. från Lagutskottet : N:o 27, i ani. af väckt fråga om förändring af 1 och 5 §§ i 3 Kap.
HandelsBalken; SlatsUtslcoltet : N:o 52, i ani. af K.
Propos., i fråga om anslag till uprätlhållande af den Arméens PensionsKassa åliggande pensionering; Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o 71, i ani. af väckte motioner om åtgärder till befrämjande af sabbatbens helgd.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 1 dennes f. m. på bordet lagde Betanien: N:o 72, i ani. af väckt motion om beviljande af stapelrätt för staden Wadstena; N:o 73, i ani. af väckt motion om beviljande af stapelrätt för staden Falkenberg; och N:o 74, i ani. af väckt motion om beviljande af stapelrätt för staden Kungsbacka.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde, från Exped.- Utsk. inkomne, förslag till R.
Skrivelser till K. M.:
N:o 53, ang:de grunderne för val af Revisorer till granskning af BankoDiskontens räkenskaper; N:o 54, ang-.de ändring i ansvarsbestämmelsen för uraktlåtenhet att öpna dammlucka; N-.o 55, ang:de tiden för Revisions-skillings nedsättande; N:o 56, om beredande af religions-och sedlighetsvård åt den vid större arbeten använda personal; N:o 57, i fråga om KrigstlofRättens indragning; N:o 58, ang:de det R.
St:r meddelade förslag till förnyad
Förordning rörande Sveriges och Norriges ömsesidiga handel och sjöfart ; N:o 59, i ani. af K.
Propos., ang:de uplåtelse af vissa delar af Jönköpings f. d. fästningsområde till Jönköpings stads disposition för ny tomtreglering derstädes; samt N:o 60, i ani. af K.
Propos., ang:de utbyte af militie-boställena N:o 1 Steglinge och N:o 8 Plöninge emot skatteköpta delar i kronohemmanen Vestra och Östra Klappe i Malmöhus län.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde, från Utslcn inkomne Utlåt-.n, Mern. och Betänk:n, nemi. från Statsutskottet : N:o 49, i ani. af K.
Propos., ang:de bestämmande af viss tid, hvarutöfver, vid de nya Jordeböckernas granskning, 17fi Den 8 April f. m. undersökning uti och jemförelse med äldre JordebÖcker icke ml äga rum; N:o 50, i ani. af K. Wits Nåd.
Propos., ang:de eftergift af den frami.
Israel af Ekenstam, i egenskap af chef för vestra TullDistrictet, till ersättande ådömde andel uti TullKassören G. E.
Bergvalls balans; N:o 51, i ani. af vackt fråga om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Jungfru Inga Catharina Tinglöf; BankoUtskotlet : N:o 23, i ani. af erhållne återremisser af Utsk;s Utlåt.
N:o 15; N:o 24, med anmälan om RiksStåndens beslut i ani. af Utsk:s Mern.
N:o 16; N:o 25, i ani. af väckt förslag om försäljning af Bankens pappersbruk Tumba; N:o 26, i ani. af förre bruksägaren Erik Kinnmans ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån; N:o 27, med hemställan om afskrifning af 3:ne från Banken utgif.ne odlingslån; N:o 28, öfver väckt motion om nedsättning af Bankens pris vid försäljning af silfver i omyntad form; Lagutskottet : N:o 28, i ani. af väckt motion om förändring af 10 §:n 10 Kap. llandelsBalken; Allmänna Besvärs- och EkonomieUtskollet: N:o 75, i ani. af väckt motion om uphäfvande af skyldigheten att vara försedd med pass vid resor uti samt till och från Sverige. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl.
Onsdagen den 8 April 1857.
Just. 3 protrs utdrag för d. 6 dennes.
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter, och befunnos dertill utsedde i BankoUtskottet: efter N:o 394, Frih. Nordenskjöld, Fullm.
Ilr Nordenfelt Enar; N:o 1675, Hr Adlerbjelke, Fullm.
Hr Bogeman, Carl, Allmänna Den 8 April i. ffi. 177 Allmänna Besvärs- och EkonomieUlshottel: efter N:o 202, Frih. von Gedda, Fullm.
Hr Munck, Carl Jakob, 'och N:o 815, Hr Gripenskjöld, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus; N:o 839, Hr Rehnberg, Carl Gustaf och N:o 2074, Hr Kjerrulff von Wolffen, Fullm.
Hr Liljehöök, Erik Gustaf. RiddarhusUtskollet : efter N:o 2077, Hr von Wright, Fullm.
Beckfriis, Joachim Tavast; N:o 1976, llr von Knorring, Fullm.
Frih. Beckfriis, Joachim Tavast.
Hrr Elektorers listor vid val af Suppleanter i Utsk:n; och hade dertill blifvit utsedde i Banko Utskottet: efter N:o 687, Hr von Post, Carl Reinhold Axel; N:o 1703, Hr Blomcreutz, Fullm.
Hr af Geijerstam, Gustaf. Lagutskottet: efter N:o 253, Frih. De Geer till Löfsta, Fullm.
Frih. De Geer till Finspong.
Louis Gerhard; N:o 1969, Hr Gyllensvan, Fullm.
Gr. Posse, Fredrik Fredriksson.
Anmäldes och lades på bordet ett från SlatsUtsk. inkommet Utlåt.
N:o 53, i ani. af K.
Propos., ang:de inrättande af ett Landtbruksinstitut i Skåne.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 26 sistl.
Mars och d. 6 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 8, med förslag till Grundlagsändringar, åsyftande dels förändring i föreskrifterne rörde RiksStyrelsens förande i vissa fall, dels utvidgad tjenstetillsältningsrätt för sådan Styrelse, sorn i Konungs ställe i vissa fall förer Regeringen, dels Grundlagarnes bringande till närmare öfverensstämmelse med Riksakten af d. 6 Aug. 1815.
Redan vid ett föregrde tillfälle under denna Riksdag tog jag mig friheten yttra min tanke om de satser, hvilka ligga till grund för Const.Utslcs nu afgifne Betänk., och jag sökte då visa, att dessa grundsatser för RiksStyrelsens öfvertagande i de fall, som här äro i fråga, icke kunde anses vara lämpliga att föreslå, då de, endast inskränkande sig till Thronföljaren, äro ofullständigare än de borde vara, och emedan man på detta sätt skulle nödgas, att, oftare än sorn i sjelfva verket är behöfligt, taga sin tillflykt till en InterimsRegering, hvilken är allmänt erkänd för att vara mindre ändamålsenlig.
Min mening är dock icke att ånyo vid detta tillfälle uptaga den förra striden.
Det synes som skulle inom RiksSt:n finnas en så uparbetad och koncentrerad opinion i afseende på V. II. 12 178 Den 8 April f. m. denna fråga, att hvar och en som hyser en derifrån afvikande åsigt, måsto för denna opinion åtminstone för tillfället gifva vika, och man kan således icke annat än vara tacksam mot Const.Utsk., som sökt åvägabringa åtminstone någon förändring i det hittills varande särdeles oefterrättliga förhållande!.
Jag bör dock icke underlåta att fästa upmärksamheten derpå, att möjligen, till följd af den ofullständighet, hvarmed förslaget är behäftad!,, man löper fara, att äfven denna gång icke vinna någon förbättring; ty, som bekant är, kunna svenska Ständerna i fråga om sättet för RiksStyrelsens förande icke ensamt besluta, utan för erhållande af ett gynnande resultat fordras äfven att kunna påkalla bifall från Norges sida.
I Norge har man emellertid, så vidt tankarne i denna fråga hittills uttalat sig, varit ense derom, att stadganderne i förev:de fall borde utsträckas längre än Const.Utsk. nu föreslagit; och man har der allmänt skänkt sitt bifall till UnionsKomitéens förslag, hvilket går längre, och berättigar hvarje Prins, som är kommen till myndig ålder, att föra Regeringen, då ingen närmare dertill befogad är för handen.
Men som sagdt är, jag vill icke ånyo uprilva denna fråga; vi skola hoppas, att på den väg Const.Utsk. nu föreslagit, vi åtminstone skola komma till någon förbättring.
Jag har således för min del icke någonting emot de grundsatser som Utsk. i 1 mom. af 39 § uttryckt, nemi. att vid de tillfällen, då Konungen är förhindrad att sjelf utöfva RiksStyrelsen, den skall föras af den till thronföljden närmast berättigade Prins, om Han upnått den ålder, som i 41 g sägs.
En brist i upslällningen af detta mom. finner jag dock deri, att Const.Utsk. borttaget de ord, som f. n. finnas i så väl 39 som 41 §§ Reg:sF:n, eller att »Styrelsen skall föras i Konungens namn.» Jag tror det vara nödvändigt, att inrycka i g att Prinsen skall föra Styrelsen icke blott med »all konungslig makt och myndighet», utan äfven att det sker »i Konungens namn.» Hvad 2:dra mom. beträffar, eller att vid de tillfällen då Thronföljaren är af omyndighet eller annat förfall hindrad att öfvertaga Styrelsen, denna skall öfvertagasaf InterimsRegeringen, så får jag, med åberopande af hvad jag förut anfört, för min del låta dervid bero, men anser mig vid det efterföljande mom. böra anmärka, att jag tror det både öfverflödigt och stridande mot det föregrde.
Det lyder nemi. så: »Inträffar det fall, att Styrelsen skall af Regent eller InterimsRegering öfvertaga.?, föres den, till dess sådant kan ske, af Statsrådet med samma makt som Regent.»
Jemför man nu detta morn., som föreskrifver att Statsrådet skall regera, intilldess Regeringen kan af Regenten öfvertagas, med det föreg:de som stadgar, att InterimsRegering alltid skall inträda så snart Thronföljaren eller den af lagen bestämda Regenten är förhindrad, så synes detta innebära en motsägelse och lemna rum för tvetydighet om de fall, då Statsrådet eller InterimsRegeringen skall inträda i Regentens ställe.
Man skulle äfven lätt kunna komma på den tanken, att här menas alla de tillfällen då Regenten är hindrad, antingen hindret upkommer af sjukdom, hans vistande utrikes, eller af en blott tillfällig frånvaro inom någotdera af de förenade rikena.
Detta tror jag väl icke hafva varit Gonst.Utsk:s 10-en % Äpril f. tb. Triöning; utan meningen har troligen varit den, att mom. endast skulle afse de tillfällen då Thronföljaren af en vistelse i Norge eller utom Stockholm, men dock inom Riket, vöre hindrad att omedelbart öfvertaga Styrelsen.
Något klart uttryck af denna mening finner jag dock icke i ordalydelsen, och anser denna således, om mom. skall qvarstå, tarfva någon rättelse i uttrycken; men helst önskar jag att hela mom. måtte Utgå.
-Jag tror icke det kan vara behof]igt att stadga något särskilt om
Regeringen för de få dagar som kunna förflyta i de fall som här äro i fråga.