Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta lagförslag har till sina hufvudgrunder under många år varit inom fäderneslandet allmänneligen kändt, och till dess väsendtligaste detaljer offentliggjordt genom lagberedningens af trycket utgifna förslag.
Den ledamot, som deröfver vill votera, som vill lägga sin voteringssedel för eller emot fäderneslandets räddning från de tilltagande brotten, måste väl antagas redan nu känna principerna för den nya lagstiftningen; och med antagandet af det nya lagförslaget, oförändradt och i dess helhet, kan väl ej annat förstås, än antagandet af dessa principer; enär det vid kommande riksdagar står R.
St. öppet att i grundlagsenlig väg föreslå de förändringar, som pröfvas nödvändiga, äfven förr än lagen träder i verksamhet.
LagUtsk. inser, att om dessa åsigter vinna bifall, innebära de ett behörigen motiveradt och verkställbar! sätt, att inom kortaste möjliga lid framkalla Ständernas beslut i delta vigtiga ämne.
Att för hvarje pretenderad beläsenhet och erfarenhet i straff- och brottmålslag öppna fältet till vidlyftiga discussioner med lagberedningen, torde deremot ej leda till det önskade målet; helst det ännu ej är bekant, huruvida lagberedningens förslag blifver oförändradt förelagdt R.
Hr Stråles ifrågavar. motion blef, jemte de i anledn. deraf nu afgifne yttranden, remitterad till LagUtsk., hvarjemte R. o.
Ad. biföll, alt densamma finge de öfriga RiksSt:n communiceras.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 26, i anledn. af Hr C. R. af Robsahms motion om utgifvande af statsobligationer å tillsammans tio millioner r:dr. Föredrogs StatsUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda mern.
N:o 27, med anmälan om anledn. till anmärkn. emot föredragande Statsrådet och Chefen för Civildepartementet.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att denna anledn. till anmärkn. komme, jemlikt 29 § Riksd.Ordn., att till Const.- Ulsk. remitteras.
Företogos till pröfning och biföllos StatsUtsk:s nedannämnda, d. 2 dennes på bordet lagda utlåt:n: 22 Den 5 October. N:o 28, i anledn. af K.
M:s nåd, propos. om anvisande af medel till arfvoden åt tre nya ledamöter i Lagberedningen; N:o 29, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de befrielse för Lofta, Gamleby oell Törnesfalla församlingar i Linköpings stift från utgörande af sockengångsspanmål eller s. k. skolmästareskäppa till rector och collega scholm i Westervik; N:o 30, i anledn. af Gr. Wrangels, T. II., motion om ersättning åt vederb. hemmansägare i Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings stift för hvad de förmenats hafva oriktigt utgifvit i sockengångsspanmål; samt N:o 31, i anledn. af Frih. C. Hermelins motion om anslag till en förbättrad sjukvård vid K.
Krigsacademien m. m.
Föredrogs StatsUtsk-.s d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 32, om K. f. d.
Palmstjerna, Carl Otto, blefvo de vid detta utlåt, fogade reservationer uppläste.
Palmstjerna anförde derefter:
Denna cassa, hvartill IL St. äfven vid föreg:de riksdagar haft en särdeles begärlighet, belöper sig endast till 9,000 r:dr. Sedan R.
St. vid 1830 års riksdag till K.
M. framställt ungefärligen samma begäran som nu, fann K.
M. icke skäl att dertill lemna Sitt bifall.
Vid 1840 års riksdag förnyades samma begäran. K. M. lemnade derpå samma svar, motiveradt egentligen derpå, att cassan tillkommit till största delen genom enskilde donationer.
Nu har K.
M. vid denna riksdag i sin nåd. propos. förutsatt, att cassans öfverlemnande till Riksg:s-cont. icke vidare skulle komma i fråga, och i öfverensstämmelse dermed föreslagit, att en emot räntebeloppet å detta capital, efter 5 proc. beräknadt, svarande summa, som af sednaste Ständer blifvit uppförd, nu skulle afföras och ifrån titeln uteslutas.
Häraf inses lätt, att om R.
St. ånyo ingå till K.
M. med en dylik anhållan som vid sista riksdagen, så måste afslag derpå från K.
M. vara att förvänta.
Jag anser, att i synnerhet för en sådan småsak som delta är, och hvarutinnan derjemte R.
St. icke tyckas hafva rättvisan på sin sida, det ingalunda är skäl att strida emot den andra statsmakten.
På dessa grunder och dem som i reservationerna äro anförda, anhåller jag hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på afslag å nu föredragna betänk.
N:o 32 blef af R. o. Ad. afslaget.
Anmäldes och emottogs en af K. M:s Kammarherrar, Frih. Carl Stephan Bennet, hvilken på II. M. Konungens nåd. befallning samt å Dess höga vägnar inbjöd R. o. Ad:s samtliga ledamöter till den féte, som af DD. MM. komme att gifvas å Rikssalen nästkommande Måndag, samt derefter, i afseende på klädseln m. fl. ordningsstadganden vid denna féte, allemnade en underrät - Den 5 Octo b er. 23 telse, hvars innehåll af H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, blef R. o. Ad. meddeladt.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis nedannämnda, d. 2 dennes på hordet lagda betänkm:
N:o 11, i anledn. af väckt motion om indragning af Landsliöfdinge-embeteua, m. m.; och Nio 12, i anledn. af väckt fråga om förändring i föreskrifterne om indelade soldaters tillträdande af torp, med afseende å deras ålder.
Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskis d. 2 dennes pä bordet lagda mern.
N:o 13 till BorgarSt., i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 5- Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
Nio 14, i anledn. af väckt motion om stadsprivilegier för Höganäs.
Då nu till pröfning företogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
Nio 15, i anledn. af väckt motion om ändringar uti K., förordn. d. 16 Jan. 1844, röride gesällvandringen, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt, enligt denna dag till utdelning ankommen uppgift, åtskilliga tryckfel hade ägt rum i det häfte, som innehöll detta betänk, samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis öfriga på föredragningslistan för denna dag uppförde, ännu icke till pröfning företagna betänkin, hvilka tryckfel väl icke voro af beskaffenhet att inverka på saken, men hvarom H. Ex. dock ansåg sig före samma betänkis pröfning böra göra anmälan.
Sedan H. Ex. i följd häraf behagat uppläsa de i bihanget till R.
Stis prot. vid denna riksdag tryckta rättelser af berörde tryckfel, blef Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis betänk.
Nio 15 af R. o. Ad. bifallet.
Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänkin:
Nio 16, i anledn. af väckt fråga om köpings privilegier för Grebbestöds fiskeläge, och Nio 17, i anledn. af väckt motion om upphörande af Kammarrättens anmärkningsrätt vid taxerings- och pröfningscomiteers åtgärder att befria utfattiga från bevillning.
Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
Nio 18, i anledn. af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för regits-officerare förevisa rekryter, innan de antagas, samt om vidtagande af åtgärder emot befälets dagliga inblandning vid uppgörande af contract emellan rotehållare och knektar, blef detta betänk, ånyo lagdt 24 Den 5 October. på bordet, på begäran af Hr Råfelt, Anton, och Hr af Sillen, Wilh.
Gideon.
Föredrogs Allra. Besv.- o. Ekon.Utsk:s betänk.
N:o 19, i anledn. af väckt motion om en köpings anläggande vid Wrigstads gästgifvaregård inom Westra härad af Jönköpings län.
Jag anser, för min del, otjenligt att R.
St. gä till K.
M. med en så ringa framställning som den, att Han ville låta undersöka lämpligheten af en köpings anläggande vid Wrigstad, och sedermera, pä grund af de vunna upplysningarne, efter omständigheterna nädigst förfoga.
Om innevänarne pä en ort önska en köpings anläggande, så hafva ju de likasom andra undersåter vägen öppen till K. M. Konungen lärer icke underlåta, om en sådan ansökning inkommer, att höra vederbörande, eller rättare sagdt, vederb.
Departementschef lärer icke underlåta sådant, och dä behöfves ingen ansökan derom ifrån R.
En sådan önskan skulle likasom innebära ett tvifvel derom, att vederb. embetsman gjorde deras skyldighet och en förutsättning, att K.
M. icke ville lyssna till sina undersåtares billiga önskningar, utan R.
St:s förord.
Ingendera delen har man anledn. att förmoda.
Jag tager mig således friheten föreslå, att R. o. Ad. ville afslå detta betänk.
Att påstå att hvarje ansökan hos K. M. i ett eller annat fall skulle innefatta ett tvifvel derom, att vederb. i det fallet skulle fullgöra sin skyldighet, är i min tanka detsamma som att vilja afskära alla ansökningar hos K. M.; ty jag vet sannerligen icke huru en sådan ansökan då skulle ställas, för att icke kunna gifvas denna tydning.
Om Statens embetsmän skola vara sä fredade, att man icke en gäng får göra ansökningar hos K.
M. uti ämnen, som kunna blifva föremål för deras åtgärder, så går embetsmyndigheten något för långt.
Detta är blott i ödmjukhet ett svar på den sista framställningen.
— Hvad sjelfva frågan beträffar, så har Utsk., såsom af betänk, synes, icke haft något annat skäl för sitt tillstyrkande, än att de förnyade framställningar, som i detta ämne blifvit gjorda, synts Utsk. gifva vid handen, att ibland ortens innevånare en på goda skäl grundad önskan i detta afseende möjligen torde finnas; hvadan Utsk. ansett sig icke böra afstyrka motionen, utan i allmänna ordalag tillstyrka, att en und. anhållan om undersökning häraf mätte hos K.
M. göras, på det att ett efter omständigheterna lämpadt slut på dessa framställningar måtte vinnas.
Hr Bergenstråle, Claes Gabr.:
Då jag hör att fråga är om Wrigstad, så anser jag det vara min skyldighet att nämna några ord i anledn. af hvad Frih. Hamilton yttrat.
Frågan lärer vara af Utsk. tillstyrkt, alt hänskjutas till vederb:s undersökning.
Den kommer då äfven till Landshöfdinge-erabetet och jag får då tillfälle att yttra mig.
På förhand får jag likväl upplysa, att jag tror Den 5 0 c t o b e r. 25 tror det icke pä manga år ännu kunna komma i fråga att inrätta en köping uti Wrigstad.
Alla de byggnader som finnas vid W rigstad tillhöra tvenne gästgifvare, oell det lärer väl icke vara någon anledn. att inrätta en köping på ett ställe, der man saknar både husrum och trafik och allting. R. o. Ad. afslog Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:sbetänk.
Föredrogos och hi föllos Allm. Besv.- o.
Ekon.Ulsk:s nedannämnda, d. 2 dennes pä hordet lagda belänkm:
N:o 20, i anledn. af väckt motion om bemyndigande för Öfverståthällare-embelet för policeärenden i Stockholm att ifrån hamnar och torg afvisa sysslolösa och för allmänna säkerheten farliga personer; N:o 21, i anledn. af väckt motion om K. st; d islclse å hypolheksföreningar ; N:o 22, i anledn. af väckt motion om ändring af fil och (33 §§ uti inslruclionen för jägeribeljeningen af d. 10 Mars 1838; N:o 23, i anledn. af vackt motion om förenkling af de militära och civila uniformerna; samt N:o 24, i anledn. af väckt motion om sammanslående af3:ne länsmansljenster inom Ostra härad af Jönköpings län till 2::ie sådana.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.-s d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 25, i anledn. af väckt fråga om inköp till kyrkorne i riket af en ny upplaga af psalmboken med choralmelodierna och messan.
Jag kan icke för mindel instämma tili Ekon.Utsk:s förslag i detta afseende.
För det första är denna upplaga af psalmboken och kyrkomelodierna ännu icke färdig.
Således känner åtminstone icke jag hurudan den blir, om den blir riktig och ändamålsenlig och om den blir dyr eller icke o. s. v. Resultatet skulle möjligen kunna ådagalägga, alt denna upplaga af psalmboken med kyrkomelodierna alldeles icke blir lämplig.
Dernäst finner jag för min del, att det är ett eget sätt att skaffa prenumeranter ät en andor, alt R.
M. med anmälan om en boks anskaffande, och afl enskilda församlingar skulle åläggas ali inköpa just denna bok och ingen annan för det åsyftade ändamålet.
Dessutom torde det vara för R.
St. mindre lämpligt alt till K.
M. ingå med dylika tind. skrifvelser, som den hvilken här är tillstyrkt.
Jag afstyrker således hela förslaget, och anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på afslag till betänk.
Den ifrågavar. motionen är väckt inom PresteSt. och har der alldeles enhälligt blifvit tillstyrkt, på den grund, att samme författare förut utgifvit ett s. k. psalmodicon, hvilket befunnits vara särdeles nyttigt.
Han har, på grund 3 H. 4 26 Den 5 Octo lier. af R.
St:s förslag genom K. M:s resolulion, erhållit löfte em understöd i oell för
Digifvande af ifrägavar. arbete; men delta understöd bar lian aldrig erhållit.
Emedlertid bar bans psalmodicon vid undervisningen i socknarne ocb vid församlingarnes i Hofvande att sjunga cboralerne visat sig mycket ändamålsenligt.
Då fråga sedermera förekom i Ulsk. rör:de denna nya bok, som lian ämnar utgifva, så var del icke endast PresleStms ulan äfven allmogens samtlige ledamöter som yttrade sig mycket varmt för saken, på den grund ali i landels särskilda trakter man allmänt funnit gagn af bans förra arbeten, hvarföre man vore öfvertygad att äfven della skulle blifva lill största nytta för allmogen.
Dä det derjemte å andra sidan upplystes af PresleShs ledamöter, att boken ej kunde blifva dyr, emedan det blifver en psalmbok med noter intryckta i texten, ocb således af samma storlek ocb ungefärligen samma dyrhet söm den ganda ehoralpsalmboken, så ansåg Utsk. ingen betänklighet vara förbanden afl tillstyrka motionen.
Delta rörule sjelfva frågan, eller huruvida det är en nyttig sak.
Om åter den bok sorn är i -fråga blir fullt ändamålsenlig, kan naturligtvis icke bedömmas, hvarken bär eller af Ulsk., emedan upplagan icke är färdigtryckt.
Skälet hvarföre den icke är färdig, är det, alt den förtjente ulgifvaren saknar förlag.
Det är just för att bereda honom förlag, sorn PresteSl. liar unaniml tillstyrkt, oell sedermera inom (Ilsk. det Stånd, sorn hufvudsakligasi skulle komma att använda arbetet, bar förordat denna motion.
När så mycket talar för saken, sä liar Ulskis pluralitet icke ansett sig böra afstyrka en utgift, sorn blir föga kännbar, ocb som i alla fall kommer att utgå af kyrkocassorne.
Alt delta är eli ovanligt sätt alt subscribera, del erkännes; men del torde icke eller vara vanligt, alt eli verk utaf eli Ulsk. enhälligt lillslyrkes ali pä delta sätt inköpas.
I motsats till hvad den siste värde talaren yrkat, lager jag mig friheten alt tillstyrka bifall lill detta betänk.
Om verkligen detta arbete är sä föi't jonst full t som den siste värde talaren anlydt, efter detsamma bar blifvit underslödt af Preste- oell liondeSt-.n, så lärer följden blifva, alt om arbetet utkommer, det visserligen får en nödig afsättning.
Om det verkligen är förtjent af uppmuntran för dess Digifvande, så tror jag alt K.
M. bar medel ali för sådant ändamål använda, hvarigenom lian således kan ersätta den kostnad, som eljest skulle drabba ulgifvaren, om lian på eget förlag nödgades utgifva sitt arbete.
Denna sednare utväg att göra ulgifvaren skadeslös anser jag ganska lämplig, men tror det deremot icke vara lämpligt, alt Ekon.Utsk. föreslår utgifter, sorn komma att drabba communerna.
Ar arbetet förtjent af uppmuntran af 11.
St., så böra R.
St. anslå medel för dess ingifvande; men så länge denna fråga är oafgjord, så böra väl icke eller R.
St. tillstyrka ntgifvandet af ett arbete, hvartill de sjelfva icke vilja lemna något bidrag.
Jag instämmer i Frih.
Palmsljcrnas begäran om afslag å detta betänk., såsom innefattande i min tanke en oriktighet.
Den 5 0 c t o b e r. 27 Ur von Rosen, Georg Ludvig:
Jag viii icke ingå i någon pröfning om denna psalmboks större eller mindre nytta och anser mig icke böra betvifla dess värde, dä Ekon.Utsk. bar gifvit silt vitsord derom.
Jag skulle också önska, alt kyrkorna, i fall arbetet ulkommcr, kunde få ett exemplar hvardera deraf; men jag tror, att U t sk. bar baft orätt i form, dä det tillstyrkt R.
St. att ingå lill K.
M. med en und. anhållan alt K.
M. skulle befalla kyrkorna alt köpa en sådan bok.
Jag tror icke, tilt hvarken 11.
St. eller K.
M. hafva någon rättighet ali besluta om kyrkans medel.
Jag tror del tillhör socknarne sjelfva ali besluta om sina. utgifter.
Hufvudsakligen förekommen af Ilr von Rosen, ber jag endast alt lä tillägga, att om man på förband ålägger kyrkorue att inköpa hvar silt exemplar af Hr Dillners arbete när det utkommit, utan att något maximipris derå är bestämdt, sä ali Ilr llofpredikanicn
Dillner kan laxera sin bok sä högt lian vill, så öfverlemna!- man i sjelfva verket ät nämnde Hofpredikant att beskatta Svenska folket, eftersom hvarje församling blir tvungen att inköpa boken lill del pris, som lii- Dillner derå sätter.
Hvad det beträffar, alt Ekon.Utsk. skulle hafva brustit i form, dä det tillstyrkt K.
St. ali ingå till K.
M. med en und. anhållan, alt en utgift måtte åläggas communerna, hvilket innebär ett slags beskattning, sä tror jag att praxis talar för denna form; ty det är visserligen icke första gången som Utsk. bar gått in lill K.
St. med tillstyrkan, att. K. St. mätte hos K. M. i und. anhålla, att den ena eller andra communala afgiflen mätte anordnas.
Della är fallet uti folkundcrvisningsfrågan oell många andra dylika.
Hvad särskildt del beträffar, att K. M. icke med 11.
Sl:s samtycke skulle hafva rättighet alt bifalla dylika utgifter, så talar äfven der föregnle praxis för saken.
En så långt sträckt commnnalfiiliet tror jag åtminstone icke hittills bar ägt rum, alt K. M. och II.
St. icke skulle kunna anbefalla communerne, likasom enskilde personer, (leii ena eller andra utlagan.
All priset skulle kunna blifva orimligt, derföre att det icke är förut bestämdt, det tror jag icke eller.
Till en början vore det ali tilltro en utmärkt oell bra man eli. verkligen dåligt uppförande, . och för det andra finnes correclivel i K.
M:s hand, dä det -blott är fråga om en underdånig hemställan till K. M. i ämnet.
Finner K.
M. att saken är skadlig i följd af orimligt uppdrifna anspråk, så lärer K. M. icke bifalla R.
St:s begäran, då den genom sednare inträffade omständigheter har blifvit olämplig.
Jag är för min del öfvertygad, att äfven detta arbete af den förtjenstfulle författaren skall blifva godt, likasom några föreg:de arbeten af honom i samma riktning.
Det gör mig således ondt, att jag icke kan med Frill.
Hamilton och Ekon.Utsk. instämma i det förslag som de framställt.
Jag måste deremot bestrida det pä grunder, som jag skall taga mig friheten anföra.
St. skulle vända sig till 28 Den 5 0 c t o b e r. K.
M. med anhållan, ali Han läcktes anbefalla någon att göra något, så bör naturligtvis K.
M. hafva rättighet att gifva den be fallning R.
St. begära.
Ager nu Konungen rätt att förfoga om kyrkornes cassör?
I händelse fråga vore om bestämmandet af en ny choralbok för församlingarne i riket, och K. M. förklarade, att i st. f. den hittills antagna choralboken med noter skulle införas en annan med siffror, som Hr
Dillner har ulgifvit, så vore K.
M. såsom
Chef förSvenska kyrkan berättigad att sådant befalla.
Deraf följde ock församlingarnes skyldighet alt efterkomma befallningen och köpa boken.
Men sä länge K.
M. icke gifver en sådan förklaring, utan låter den hittills begagnade choralboken vara gällande; så tror jag icke att församlingarne kunna åläggas inköpa andra arbeten sorn kunna vara nyttiga men icke äro nödiga.
Kyr kornas medel äro samlade genom frivillige bidrag, collecter, afgifter vid barndop, begrafningar o. s. v.
Huru kan K. M., huru kunna R.
St. tillåta sig att deröfver förfoga, när kyrkornas eller gudstjenslens behof det icke fordra?
Om det likväl skedde, sä inser jag ej annat, än ali hvarje församling kunde svara: cassan är kyrkans egendom, som ej till främmande ändamål må användas.
St. understödja detta arbete, hvartill äfven jag gerna ville gifva min röst, så böra de åtminstone laga medlen dertill ur deras egen pung.
St. böra begagna den rätt de äga alt beskatta Sveriges innebyggare i allmänhet, men de böra ej beskatta vissa corporalioner utom den ordning grundlagarne för beskattning föreskrifva.
Jag instämmer således med de ledamöter som tillstyrkt, attil. o. Ad. mätte afslå detta betänk., mindre med afseende på summan eller kostnaden, ty den kan icke blifva betydlig, men i afseende på grundsatsen.
Tillåta R.
St. sig att på detta sätt använda menigheters medel, sä frågas, hvarföre de icke kunna göra lika så äfven i betydligare fall och med enskildas medel.
Hvar är dä gränsen?
Jag instämmer med dem som tillstyrkt afslag på betänk.; jag gör det af 2:ne skäl.
Bokens förtjenst skulle jag vilja tro på, emedan jag personligen känner utgifvarcn och således gerna skulle vilja tillstyrka bokens inköp pä Statens bekostnad, sålunda, att hans mamiscript inlöstes; men alt föreslå ett beslut, hvarigenom honom skulle tilläggas den rättighet att ovillkorligen fä till hvarje kyrka försälja ett exemplar af sin bok, det kan jag icke emot innehållet af 00 § Reg.F. medgifva, såsom innefattande ett monopol, och anser det icke vara lämpligt att R.
M. med en begäran, att K.
M. ville fatta ett beslut, hvarigenom Hr Dillner skulle fä ett monopolium att sälja denna bok till kyrkorna; delta är icke passande eller i något afseende nyttigt.
I sjelfva saken tycker jag, att när Hr Dillner får sin bok färdig, så kan han icke sakna afgång derpå, i händelse icke någon med större skicklighet och kunskaper i detta ämne med mera framgång företager ett dylikt arbete.
Jag instämmer, med några få afvikelser, i de premisser, som Hr von Hartmansdorff framställt, Den 5 October.
29 men kommer dock icke till alldeles samma resultat.
Jag instämmer med honom deruti all K. M., i egenskap af Svenska kyrkans Chef, kan befalla hvad sorn vid kyrkorna i Sverige skall linnas.
Alt således, likasom det af K.
M. tillförene blifvit hvarje församling ålagdt, alt inköpa Carl XII-.s Bibel, så kan K.
M. äfven nu befalla denna boks inköpande; men jag tror att denna rättighet bör ytterst varsamt begagnas, och således R.
St. med största sparsamhet göra sådana framställningar.
På de af Hr von Hartmansdorff anförda skäl, anser jag således ifrågavar. anhållan icke vara lämplig; men om verkligen, såsom Hr von Harlmansdoff äfven tycktes antyda, detta arbete är förtjenstfullt, så tror jag det lämpligaste vara, att Utsk. föreslår R.
St., alt K.
M. dels mätte täckas af de medel, som äro dertill afsedda, anvisa något understöd ät IIr Dillner för tryckningskostnadens bestridande, och dels genom Consistorierna anbefalla kyrkorna att skaffa sig delta nyttiga arbete när det utkommit.
På denna grund kan jag ej instämma med dem som yrkat afslag, och derigenom velat afskära hela frågan, nian får för min del underställa R. o. Ad., om det icke vore lämpligast att återremittera detta betänk., för alt få det ändradt i enlighet med den framställning jag nu haft äran göra.
Det var i anledn. af Frih. Hamiltons anförande, som jag begärde ordet.
Min mening har aldrig varit att kasta någon skugga på Hr Dillner.
Jag hyser ingen misstanka, att han skulle på något sätt missbruka sin rätt att få sin bok köpt, utan jag har endast ansett det olämpligt och formvidrigt alt åt en enskild person öfverlemna en sådan rättighet.
Jag är förekommen af Hr Rosenblad och får förena mig med honom i begäran om återremiss af detta betänk.
, med åläggande för Ekon.Utsk. att sammanträda med StatsUtsk. till öfverläggning i denna fråga.
Hamilton i förslaget alt betänk, må återremitteras, såvida derigenom kan vinnas, på sätt Frih.
Hamilton synes åsyfta, ett sammanträde med StatsUtsk., hvaraf bidrag af statsmedel kan blifva en följd.
Hr Lefre'n, Johan Pehr, förklarade, det han äfven instämde med Frih. Hamilton.
Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s betänk.
N:o 25 blef, uppå härefter framställd propos., af R. o.
Ad. återremitteradt, med förklarande, att detta mål borde jemväl af StatsUtsk. behandlas.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 26, i anledn. af väckt fråga om den K.
"Lades på bordet BancoUtsk:s nedannåmnde, denna dag inkomnc betänk., utlåt, och mern.:
N-.o 15, med förslag lill ett förändradt myntsystem; 30
Den 5 O c t ö b e r. N:o 16, i anledn. af väckt fräga dels om upphörande med innevar. riksdag af all tillverkning oell utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk., och dels alt Bankens berörde sedlar fortfarande matie förfärdigas och utgifvas; samt N:o 18, med hemställan om ett förtydligande och tillägg i 110 § af bancoreglcm.
Del mern. under N:o 18, som nu är inkommet ifrån BancoUlsk., innefattar förslag lill ändring uti en § i reglementet, som innehåller de nu gällande föreskrifterna om Bankens metalliska cassa.
BancoUlsk. har tagit i öfvervägande den gynnsamma conjunctur, som nu en lid förefunnits alt förstärka Bankens metalliska cassa.
Det är för att icke låta den gå förlorad, som BancoUtsk. nu har inkommit med detta mern., med förslag till en förändring uti nyssnämnde §.