Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes ett Memorial från Statsutskottet af den 22 April, innehållande utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition om några för Undervisnings- och Läroverken i Riket nödiga anslag; och anser Utskottet, uppå anförda skäl, att, på sätt Kongl. Majit i Dess Nådiga Proposition framställt, härtill må användas den så kalladeBehaglig Tids FörläningsSpannmål, hemställandes dock, att hos Kongl. Maj:t den underdåniga önskan kunde anmälas, att Kongl. Majit, intill dess Behaglig Tids FörläningsSpannmålen kan blifva att tillgå, täcktes at StatsVerkets öfverskott, som kunna uppkomma , antingen af blifvande nya Kongsgårdsarrenden eller uppå andra Jnkomst.titlar, i Nåder anslå de medel och utvägar, som för befrämjandet af detta ändamål kunna finnas nödige, hvilka anslag likväl i den mån komma att mindskas, sorn den påräknade Förlä - Den 24 April. ningsSpannmålen genom timande ledlghete? och skeende indragningar blifver att tillgå.
Och anser Utskottet all den FörläningsSpann. rr.ål som kan blifva indragen, böra uppföras på Ciericiestaten å fjerde hutvudtiteln inom linien till nästa Riksdag, att då på Stat upp* föras.
Vidare upplästes ett Memorial från Stats* Utskottet af den 22 April, innehållande förslag till Ikiksdagsvedergällningar för Ståndens samt l tskottens Secreterare, Canzli och Vaktbetjening: och bär Utskottet vid dessas föreslående ansett sig böra följa den grund, att arfvQ* den må tilldelas åt Secreterarne, såsom de, hvilkas göromål i synnerhet fordra och pröfva skicklighet, men dagtractamenten åt Canzli samt Vaktbetjeningen, hvilka hulvudsakligast hafva möda-, men att, för bibehållande af en billig proportion, så att icke de, som erhålla dagtracramenten, måga genom
Riksdagens längd bekomma en jemförelsevis större vedergällning än de öfrige som få arfvoden, dessa arfvoden äfven, för att blifva svarande mpt en kortare eller längre tid för Riksdagen, beräknas efter månad; föreslåendes Utskottet tillika sjelfva arfvodes och tractaments fördelningen för de vid Riksdagen tjenstgörande Tjenstemän.
Den 24 April. 619 Upplästes ett Memorial från StatsUtskottet, af den 22 dennes, i anledning af Konungens Nådiga Proposition, angående eftergift af den uti framlidne PostDirecteuren Sterbhus yppade balance; och har Utskottet, uppå anförda skäl, ansett sig böra tillstyrka, att i frågavarande balance måtte eftergifvas och i Räkenskaperna få afskrifvas, samt Lirf uns k a Sterbhuset decharge derföre meddelas.
Ytterligare upplästes ett Memorial från StafsUtskotiet af den 22 dennes, i anledning af RiksdagsFullmägtiges för Malmö och Christianstads
Län anhållan om befrielse från utskrifningspenningars erläggande; och yttiar sig Utskottet, att sedan både Kongl. Majrt och Riksens Ständer i detta ämne redan år 1812 vidtagit det beslut, att några utskrifningspenningar ifrån Skåne och Halland, efter den fastställda förändringen i utskrifningssättet af FörstärkningsManskapet, icke mera borde i Staten påräknas; har det funnit några utskrifningspenningar nu mera icke äga rum, och att derföre hos Kongl. Maj.t i underdånighet bör anhållas, att om någre sådane för i8r2 och den tid som sedermera förflutit blifvit vederbörande affordrade, desamma kunde varda återställde, och befrielse från Utskrifningspenningars erläggande meddelas, så länge nuvarande Författningar om utskrifningssättet 620 Den 24 April. gälla, eller intill dess Riksens Ständer annorlunda besluta, samt att Kongl.
KammarCollegium om verkställigheten häraf må undfå nö dip" hpfollnif" dig befallning.
Hans Excellence Herr Grejven och Landtmarskalk en hemställde, om icke Friherre Rudlecke sedan den 17 April på bordet hvilande Dictamen borde till Allmänna Besvärs- och OwConomie.Utskottet remitteras.
Rudbeck förmälte sig hafva begärt , att dess Dictamen måtte remitteras till det blifvande särskildta Utskottet, eller, om sådant för det närvarande icke kunde äga rum, att det måtte tills vidare till BancoUtskottet förvisas.
Herr Landt Marskalken föreslog, att Friherre Rudbecks Dictamen skulle blifva hvilande, intill dess det Särskildta Utskottet möjligen blefve af Riksens Ständer förordnadt.
Grefve Gyllenborgs, (fohan Henning, sedan den 17 April på bordet hvilande
Dictamen, innefattande några hemställningar rörande Bevillningen, remitterades till Bevillningsutskottet.
Den 24 April. 621 Till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remitterades tvänneå bordet hvilande Memorial af Herr Ankarloo, O/o/, och Herr af Sillén, Carl Gustaf, det förra angående delning af skog vid enskiften, det sednare angående de hinder och bördor, som äro mest tryckande för Jordbruket, samt om medlen till deras undanrödjande.
Företogs till remitterande Herr Cederchblds, Per Gustaf, på bordet hvilande Memorial, rörande några medel till mindskande af penningebristen.
I anledning af flera i de sista Plena upplästa och sedan på bordet lagda Memorial, får jag utbedja mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse att yttra mig, för att söka utreda några frågor, i afseende på vårt penninverk, i hvilkas besvarande man skulle kanhända vara mindre oense, om man i sina rai-’ sonnementer utgeck , så väl från allmänt an. tagna obestridliga grundsatser, som från erfarenheten.
Dessa frågor äro hufvudsakligen dessa: gifves här i Sverige för närvarande en allmän penningbrist, och, om den gifves, hvilka äro dess orsaker, samt genom hvilka medel häfvas bäst dessa Orsaker och således äfven penningebristen ?
Hvad nu första frågan angår, så är, innan man besvarar den, först nödigt bestämma,' 622 Den 2 4 April. hvad som menas med en allmän pénningebrist»
Man har ej alltid skillt emellan tillgång på penningar i allmänna rörelsen, och den hos några enskifta Individuer, eller hos vissa klasser af Medborgare, icke heller emellan den ur Banken insläppta Sedelstock Och den i det Allmänna utelöpande del deraf, eller sjelfva det circulerande RörelseCapitalet.
Penningebrist kan existera i det Allmänna, och Öfver* flöd på Penningar ändå vara att tillgå mot öfverdrifvet hög renta, eller finnas i vissa individuers, till exempel på realisation eller på egendomars fallande speculerande Capitalisters, eller ock på förmonligare handels-conjuncturer, i synnerhet för utländsk handel, väntande köpmäns kassor.
Den ur Banken utgångna ■Sedelstocken är också betydligen mindre , än för 3 år sedan, hvilket Herr Förste Archiatern Schultzenheim tydligen visat, Och äfven StatsSecreteraren Herr Grefve Mörner sjelf uppgifvit, och då förmärktes likväl ännu icke någon pénningebrist.
Huruvida Disconter.s utelöpande Sedelstock är nu så stor, som då, lemnar jag derhän; den ur Malmö Discont, sedan 2^ år utgiina, är åtmindstone i Skåne icke gångbar, utan ett betydligt agio.
Men fast d n utsläppsta Sedelstocken kan för landets behof och rörelse i sig sjelf vara stor nog , följer icke, att den del deraf, som circulerar i det Allmänna, är älven nog tillräcklig.
En del af Sedelstocken kan finnas hos vära utländska grannar, ligga orörliga och ofruktbara hos v*ssa capitalister och spieculanter, eller ock circuiera inom en för inskränkt krets, till Dm 24 April. 623 |x , inom köpmanna-klassen , eller inom huf» vudstaden.
Någon, om ock icke betydlig, del kan vara förstörd genom skeppsbrott, elds* åda, utnötning m. m.
Således kan brist på penningar existera i et Allmänna , och tillika öfverflöd på dem aos en del enskildte, äfven kan Sedelstocken sig sjelf vara tillräcklig, och ändå Rörelsepitalet för litet.
Sedan jag bestämt denna killnad, vill jag nu söka bestämma, hvad liman penningebrist är:
Det är en i Finance-läran allmänt erkänd ats, att det circulerande PenningeCapitalet i tt land, det inå nu vara i guld och silfver, Iler i papper, bör vara proportioneradt efter arornas mängd och tillverkningsbelopp, och ullt svara emot rörelsen i landet, eller emot de personers industrie och behof för den , mellan hvilka den circulerar.
Ofverstiger det circulerande RörelseCapitalet mycket denna proportion, så lättar det icke rörelsen i det hela, utan kan mera försvåra den, såsom i förra sekler i Spanien; dess tillökning öfver denna proportion skulle väl för ögonblicket ge liksom ett nytt lif och ett större utrymme för speculation och idoghet; men som arbetarnes antal och krafter ej så snart skulle ökas af penningarnes tillökning, så skulle en större efterfrågan efter arbetande händer uppstå , och derigenom tillika en stegring i arbetslönerna, efter hvilka varupriset hufvudsakligen rättar sig, och detta pris skulle höjas efterhand, tills det feck sin proportion efter penningestocken, 624 Den 24 April.
II. jDen 24 April. 625 så att man slutligen, om till exempel pennin* gestocken blefve på en gång fördubblad, ha* de en icke större varumängd med fördubblar de priser, samt således en lika så stor pen* ningebrist, som förut.
Oin derföre folkstock och varutillverkning kunde på en gång lika med penningestocken ökas, så skulle priserna hålla sig lika.
Är åter det circulerande RörelseCapitalet mindre, än varumängden och tillverkningen fordra, så aftyna Näringarne, productionen mindskas och bristen på penningar slutas med brist på lifsförnödenheter och andra nödvändighetsvaror, med aftagande folkmängd, utvandringar, med flera följder af saknadt lif i allmänna industrien och rörelsen.
Det kommer således hufvudsakligen derpå an , att kunna bestämma behöriga förhållandet emellan RörelseCapitalet samt varornas production och mängd.
Detta låter ej så lätt göra sig, ty man kan nästan icke närmare, än gissningsvis, känna beloppet af så väldet utelöpande penninge-capitalets storlek, som varornas mängd.
Utom dess blir ett lika stort capital olika tillräckligt, allt efter den större eller mindre lätthet att hastigt omsätta det, hvilken lätthet åter beror af folkmängdens storlek inom en mindre utsträckning samt af ett mångfaldigare bruk af privata assignationer, såsom i England, der derföre samma penningesumma, isynnerhet i London, är ett många - ga gårtger tillräckligare RörelseCapital, än 1 Sverige, i synnerhet utom Stockholm.
Men så svårt det är, att bestämma rörelsecapitalets förhållande till varumängden, så ger dock detta förhållande sig i det närmaste tillkänna genom sina verkningar, Ty om Penningen i allmänhet så till sägandes väntar på varan, är ingen brist på rörelsecapital-
Men denna brist kan ej nekas, då varan väntar på penningen, då den ej blir betald med penningar, samt då köpare och säljare ej kunna skiljas från hvarannan, då näringar, af brist pä afsättning och på penningar att betala förlag och arbetare aftyna: hvilket onekligen nu är tilltal et i värt land.
De 100,000.tals tunnor Spannmål, som på lofterna ligga oförsålda, för det få hafva penningar att inköpa förlag för sina nödvändighetsbehof, och nödsakas öfver höfvan inskränka dessa; de togo tals Auctioner, som för utmätning fåfängt anställas, af brist på köpare, eller som åstadkomma nya Auctioner för att utprässa betalningen af dessa, och ibland ändå ej inbringa penningar^ den nära till omöjlighet gränsande svårighet, att erhålla lån mot största säkerhet, äfven i fastigheter, om icke mot en öfverdrifvet hög renta, bevisa säkrare, analia raisotinementer , än allt förnekande af rena facta, att här verkligen råder i landet en allmän penningebrist, ja penningenöd.
Denna skall, om den får fortfara, slutligen förorsaka alla, som icke'' äro genom monopolier gynnade, Näringars förfall, och, äfvensom ett för stort Rörelse-capital åRidd. 0, Ad, Prof, N;o 79, $o. 626 Den 24 April. stadkommer saknad af arbetande händer föf deraf öfver tillgången på dessa ökade speculationer, så skall ett för litet förorsaka en otillräcklig och för litet lönande sysslosättning af för handen varande arbetare, samt föranleda utvandringar, hvaraf vi i de södra Provinserna, under
Danmarks lyckliga tidhvarf, haft årligen tusentals beklagansvärda exempel.
Jag kommer nu att besvara den frågan, hvilka orsakerna äro till en allmän penningbrist.
Jag förbigår dem, som naturen sjelf tillskapar, t. ex. Landets beskaffenhet och läge, samt deraf försvårad gemenskap orter och städer emellan — orsaker, som kunna föranleda penningbrist här och der, utan att den derföre dr verklig i det heia.
Den nu öfver* klagade allmänna penningnöd torde kunna härledas af flera orsaker.
Om sedelstockens, sedan år 1812, förminskning till öfver 400,000 R:dr ej kan göra mycket dertill, så bidrager den åtmindstone mera till penningbristen, än der. sedan panama tid af Banken till lån mot inteckning i fastigheter ärligen-mgifna summan ?f 80,000
R:dr kunnat bidraga till dessafhjelpunde.
Tvånget på andra näringar och en stö: te förunnad frihet åt eu viss, nemligen åt F.öpmama-näringen, jemte monopoliska törmåner tillerkände vissa individuer af denna Class, samt mera frihet för den utländska än den inländska handeln, hvarigenom capitalet dragits alltför mycket från denna; detta tvång å ena samt uteslutande frihet å andra sidan har, ehuru icke minskat Rördsecapitalet i det he* Den 24 April. 627 ia, dock inskränkt dess circulation inom en så trång krets, att
Allmänheten deraf fått en mindre betydlig del.
Nöden har ock blifvit mera känbar i Landsörterna genom den, i synnerhet för Jordbrukaren, olver höfvan dryga Bevillning, hvars belopp gått för största delen till Stockholm, der dessutom de flesta allmänna låninrättnirigär äro att tillgå.
Den tilltagande luxen har äfven löranledt en stor del individuers behof af en större summa penningar än förut, äfvensom gilvit anledning till ökade importen Också tur våf undervigt i handel, jemte det den föranledt till sedlarnes mindre värde och dymedelst minskat det verkliga Röfelse-capitalet, ganska säkert fört ut en del af våra Bancosedlar till vära grannar, hemligen till Norrige, Danmark, nien i synnerhet till Finland, der ännu våra sedlar äro gångbara och de mest nyttjade i de mindre handelstransactioner.
Kanske äfven ännu några af våra sedlar finnas i Tyskland; möjligen har ock någori del blifvit hypothiserad för skulder till sjelfva England.
Men i synnerhet hafva sedan 1809 årligen en mängd Bancosedlar utgått til] Finland, hvarifrån vi få mångfaldigt flera varor, än vi ditföre* Det är mig icke obekant, att denna undervigt i Handel af en del nyare Financierer nekas, ty de påstå, att, oiii importerne i värde öfverstiga exporterna, Skall öfverskottet liqvideras antingen framdeles med exporter, eller ock genom Concours, då i förra fallet balancen af sig sjelf återställes, och i sedna - 628 Den 24 April. re importens öfverskott blir en behållning för Landet.
De antaga således, att silfver ej skickas ur Landet för liqvider med utländningen , och besinna ej, att det ännu gifves ett medel till för liqviaen, som dock ej står att läsa om i böcker, och detta är våra Bancosedlar, hvilka för de importer, till hvars liqviderande exporterne ej hunnit, kunna utskickas, eller och hypothiseras.
Jag kommer slutligen att vidröra den vig. tiga frågan, genom hvilka medel penningnöden skall afhjelpas.
I allmänhet kan den i en Stat, som ej har Silfver- och Guld*grufvor att räkna på, blott afhjelpas genom tvänne utvägar:
Den ena är genom tilltagande idoghet och tillverkningar, hvarigenom sjelfva penningen framdrages hvar den finnes5 den andra är genom Representativer, dem man tillskapar inom Staten efter behag.
Den förra utvägen är den säkraste och varaktigaste.
Derigenom ökar sig den circulerande Penning, stocken i sin jemna ordning, under en efter hand tidtagande allmän idoghet; den skänker åt Staten nya arbetare och nya afkastningar, samt bibehåller sig i ett jemnt förhållande deremot
Men denna utväg är tillräcklig endast under en oinskränkt rörelse- och näringsfrihet, och den fordrar tid för att åstadkomma sina välgörande verkningar.
Ar åter rörelsen inskränkt och tvungen inom en trång egen krets, såsom hos os, hvarigenom alla näringar äro försatte i strid så väl med hvarannan, som mot det helas välstånd, så hjelper icke ensamt Dm 24 April. 629 denna utväg till penning-bristens afhjelpande öfver allt, ty då störes alltid prisernes behöriga förhållande till varumängden, emedan de då bero mera af hvar och en Näringsidkares godtycko, alltid till den förmögnares fördel och den fattigares förtryck.
Denna' utväg verkar utom dess allt för långsamt, och gör det i synnerhet', då man icke får ge åt sin idoghet hvad rigtning man behagar.
Således återstår för momenten blott den utväg, att öka tillgången på Representativer, och att befordra deras omlopp.
Om tillgången på dessa Reprsrentativer icke ökes mer, än som oundgängligen behöfves för ett behörigt förhållande emellan Rörelse-Capitalet och Varutillverkningen, ej mera än som är nödigt för att återgifva eller öka lifligheten af arbetsstyrkan och idoghetert, samt användas till odlingar, eller till ej för kostsamma arbeten, som lätta Varutransporten, eller till mechaniska inrättningar, sorn göra ett mindre antal menniskohänder nödigt för ett arhete, och deras tillökning sker blott småningom, i förhållande till den tilltagande productionen och Rörelsen, så skall den ökade penning.stocken ingen oordning förorsaka i Penningverket eller någon stegring i Varupriserna.
Ty den upptages genast af en derigenom ny tillkommen eller åter uppltfvad rörelse, och år deri nödvändig; penningen blir genast genom varan liksom realiserad
Ett i ett sådant förhållande omärkligen ökadt Rö. relseCapital ökar varutillverkningen och deri - 03° Den 24 April. genom våra exporter, samt minskar då behofvet af imp rter bidrager, derigenom till den så kallade öfverv igten i handel och återbringar de Bancosedlar, som genom undervigt i handeln utgått lill utländningen
En sådan tillökning, som ej göres vidsträcktare och ej till andra, än sä beskaffade behof, kan i längden blifva förmånlig, till och med för Capitalisten sjelf och för dem som med honom dela lika interet.
Ty Sedlarnes värde bestämmes ej blott af deras mängd, utan ock af öfvervigt i handel, denna åtei af tillökning i exporterna och minskning i importerne, detta förhållande af ökade inländska producter, och dessa af ökadt lif i näringarne, samt detta slutligen af ett efter bebofvet ökadt RprelseCapitöl.
Således kan Sed1> nes värde i längden okas till och med ge? norn deras etter behpfyet för näringarne afpr. ssade tillökning; och tväitpm deras värde l.an till och med genom indragning minskas, och näringarne derigenom beröfvas ett nödigt Röie'seCapital.
Ingen tidpunkt är derföre för realisation af våra Banco-sedlar mindre gynnande, än den närvarande, men den kan blifva nyttig, sedan öfvervigt i handel återställs, Detta allt bekräftas äfven af erfarenheten, I ]anuarh månad 1812 var coursen på Hamburger Banco kring 80 sk. i våra Banco sedlar. / nu är den na, oaktadt vår Sedelstock då var något större än nu.
När man antager, att den egentliga coursen, (eller hvad betalas för besparad Transportkostnad till utrikes ort, undgången risque att förlora Silfret på sjön.
Den 24 April. 631 samt för den närvarande svårigheten att få eller bristande tillgång på Vexlar på utrikes ort), sällan utgör öfver 10 procent, och resten som öfverstiger 48 sk., utgör agio’t emellan vår SiltverR:dr och BancoSedlarne, så visar det sig, att agio’t på våra BancoSedlar i Jan. 1S12 ej var ötver^o, men nu raindst 100 procent.
Det är således icke alltid sannt, a!t genom en ökad Sedelstock ulan ökad Silfverfond Sedlarnes värde minskas, eller att PörclseCapitalet blott till namnet och icke i sjelfva verket ökas.
Men den mindsta öfverdrift i Sedelstockens förökning år farlig och skadlig3 agiotören skall begagna sig deraf, för att uppväcka misstioende och nedsätta sedlarnes credit.
Sedan jag nu framställt d^ssa allmänna grundsatser om ett Rikes Penningevei-t i allmänhet, kommer jag att föreslå de medel, genom hvilka den nu i vårt land allmänna penningenöden skall kunna afbjelpas.
Om ingen verklig brist existerade i det circulerande penninge-capitalet, utan detta i det hela fullt svarade emot varumassan , om den öfverklagade bristen mäst härledde sig af capitalets tröga eller alltför inskränkta omlopp, och om näringarne ej skulle förfalla, innan denna åtgärd hunnit göra sin verkan, så borde man blott söka undanrödja hindren för detta omlopp, och nog utvidga det.
Men som jag visat, att här existerar en verklig allmän pen - ^32 Den 24 Jtpril. ningebrist, och att Näringarnes aftynande lif fordrar dess afhjelpande äfven genast, så vågar jag föreslå, att afhjelpa den: 1:0 för mo. mentén genom ökade' låntillgångar, helst icke blott genom Disconter, ty den mest aftynande näringen, Åkerbruket är ej mycket tjent med lån på kortare tid än 5 år, inom hvilken ersättningen för deras förlag merändels ej infinner sig, och det kan ej länge hålla ut med mer än 5 procents renta, och nu utomdess svårligen med någon afbetalning derjemte af Capitalet Om dessa lånetillgångar ej skulle vara tillräckliga, så blefve till och med en något, men småningom ökad sedelstock, alldeles icke skadlig, om den ej ökes öfver en behörig proportion emellan RörelseCapital och varutillverkning. 2:0
I längden genom det af flere värde Ledamöter föreslagna återställande af en fullkomlig
Närings-frihet jemte upphäfvandet och förbjudandet af alla mono. poliska förmoner och inrättningar, hvarigenom
RörelseCapitalet småningom skall återkomma från en mer gynnad näring och mera jemnt sprida sig till alla-
Men äfven denna förändring bör ske småningom. 3:0 Genom en dels härigenom, dels genom upphäfvet tvång på inländsk varu-tillverknings förande inom landet, så väl som till utländningen, befordrad export-och minskad import handel, hvarigenom äfven de på utrikes ort befintlige Banco-, sedlar småningom skola återkomma. 4:0 Genom kloka författningar till ett öfverdrifvet öfverflöds hämmande, hvarigenom consumtion och importer skola minskas samt balanceq mel - Den 24 dpril. 633 lan produetion och consumtion återställas, och ett genom inskränkt consumtion besparadt öfverskott af prödueter föranleda till nya och vidsträcktare närings-företag.
En öfverdrifven import af öfverfiödsvaror förorsakar en onödig öfverdrifven förbrukning af dem, och således icke någon behållning af varor i ersättning för de utgående, i synnerhet för silfret.
Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelm:
Ehuru min afsigt är , att då Riksdags-ärender och andra göromål dertill lemna rådrum, • r •• . i ett sammanhang, inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framställa mina tankar om anledningarna till närvarande penningeställning och sättet att afhjelpa den med största skäl öfverklagade förlägenhet i allmänna rörelsen ; kan jag likväl icke underlåta att vid detta tillfälle andraga följande; Beloppet af den utelöpande penningestocken, hvilken är ämnad att representera den del af varumängden , som förekommer till afsalu eller utbyte, och hvilken penningestock, ofta , orätt förblandas med RörelseCapitalet , kan omöjligen på flera än 2:ne sätt vara för liten till behofvets fyllande; nemligen ettdera, att densamma är till inre värdet positiffc mindre än den, som förr varit tillräcklig, eller att en förökad varuproduetion erfordr r en positift större penningestock , än den förtjorn befintlige. ^34 Den 24 April.
Hvad det förra alternativet vidkommer , så är verkliga och indisputabla förhållandet allaredan uppgifvet af en värd Ledamot, med hvilkens djupa insigt i dessa ämnen få lära vilja mäta sina kunskaper.
Hvad det sednare angar, så hemställer jag till Höglofl.
Ståndets eftersinnande, genom -hvilket mirakel productionen skulle halva ökats under krigsår, då handeln varit generad , afsättningen hämmad, en del af jernsmidet nedlagdt och tusendetals armar afen befallande nödvändighet ryckta från Jordbruket, ' Det lärer således vara temligen afgjordt, att poMtif penningebrist är ett af de orimligaste tankespöken, som kunna framställas, och att den, icke inbillade, utan ty värr ganska verkliga stagnation i allmänna rörelsen , måste sök;s i helt andra orsaker; men utredandet häiaf tillhörer det Särskildta Utskott, som H :g ofl.
Ståndet lyckligtvis allaredan beslutit.