Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen föredrogs och lades till handlingarne Const.Utsk:s d. 1 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 23 till BoiideSl. ang:dc dess älerremiss ä meni.
N:o 16. II.
R. o. d. åtskildes kl. 12 på natten.
In fidem protocolli, Albert Munck. 574 Den 29 Januari f. m.
Onsdagen den 29 Januari 1845.
Justerades pleniprot. för d. 11 dennes f. m.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.Ulsk. inkomna förslag till R.
St:s underd. skrifvelse lill K. M.:
N:o 81, ang:de medel till arfvoden m. m. för Lagberedningen ; N:o 82, ang:de regleringen af utgiflerne under riksstalcns 2:dra hufvudtitel; samt N:o 83, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 3:dje hufvudtitel.
Föredrogs LagUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 53, ang:de fullgörande af underrätts dom, såsom villkor för rättighet till fullföljd af talan deremot.
LagUtskrs förslag N:o 52, ang:de lagmansrätternes indragning, har nu mera blifvit af 2:ne Ständ bifallet, hvaremot den af Frih.
Stjernstedt vid samma betänk. fogade reservation blifvit af de 2:ne öfrige Stånden antagen.
Frågan kommer således att afgöras i förstärkt LagUtsk., och i fall Frih.
Stjernstedts reservation dervid antages, blifver pä samma gång antaget ett förslag, hvarigenom stadgas om erhållande af utmätning efter Usta domstols dom.
Jag hemställer derför, om icke betänk.
N:o 53 kunde få hvila, till dess utgången af den omnämnda voteringen i förstärkt LagUtsk. visat sig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt något hinder för propos:s framställande å bifall lill den nu af Gr.
Lagerbjelke gjorda begäran visserligen icke mötte, men. att H. Ex. likväl ansåge sig böra upplysa Grefven derom, att LagUtsk:s betänk.
N:o 53 redan blifvit af 3 Stånd bifallet.
Jag anser det af Gr.
Lagerbjelke omförmälda betänk, icke med det nu föredragna hafva ett så nära sammanhang, att ju icke detta sednare nu kan blifva föremål för R. o.
Ad:s pröfning, hvarför jag för min del afstyrker bifall till Gr.
Vid det af EL Ex.
Hr Gr. o. Landtm, uppgifna förhållande, förfaller min begäran.
Den 29 Januarlt. 1205 Herr Grefwe» och Landrmarskalken, gsor, de proposition att utländskt Bränwin, uiö.wrr Apoihekenö behof, ej »i>I införsel mätte wara klllätit.
Herr Gre-wen och Landtwarffalkrn upplyste tillika att Borgare - Ständer önstat att i Författningen det mätte heta Cädes. Bränwin, samt att dek mätte lämnas Hans Maj:? öppet, att wid sär« ffiidta Mallen tillära införsel af Fraustt och Spanfft Bränwin.
Grefwe ^clolph Oöran.
Frägan om införft! a?
Utländstt Bränwin är hos Borgure.
Sländet wäckt.
Denna införsel är uran motsägelse billig och försigtig, i det fall att en allmän mchwäpt i Landet skulle inträffa.
I den män Säden anwändcs kill Bränwin stiger alwen Sädespriset.
Jag kror derföre att den af BotgareSläkidet j-sreflaZlie inssränkningen är lullig och dör btfallaö.
Herr kenterlknlö, Lsrl, wille gerna instämma med Grefwe tVl-irner, allenast dek stadgades att endast Koncil. Maj:t och Kronan stell kunde äga räit att inlörstrifwa Utländskt Bränwin.
Herr ?rinnrl^öl-Z, xaul, denna stägn arsty jag at gansta mycken wist- Jag har i ödmjuk, het tillstyrkt, oll, dä, genom w.ltzwöxt
I Landet, inhämst Spankiemäl, till Bränwins - bränn», g felar, Uaäl st Säd bör, i det mäjefigaste bertia infölstriswas ; lamt alt sä iänae til gang dwtil! gif, wes, alldeles icke nägvk
Ut ändstc Bränwin mä uti Riket fä inkomma.
Frän denna kauka och Ridd. sch Ad- proe 5 B. ös 95 » iro6 Den 29 Isnuarii. öswertyzelse kan jag ingalunda afwika, emedan, säsom förut onsördt är, genom Branwlns krllaverkningen, of den Utländska Spannemälen, icke sllencst hela tillwerknings winsten kommer Rikets Inbyggare tillgodo, utan o^k Dranken blifwer for Rikets Ladugärdar gagnelig. och hwarä ätminstone hworje kuna-g
Landtk ushästore sätter mycket wärde.
Men icke nog härmed, uran werkön pä Rikets Haiidelswäa, genom ffillnaden ukj priset pä den införskrifva SpannemLken och hwad morsuoarande Utländsst Brännan kostar, bör jämwäl komma un ett noga betraktande. <§refwe ^lörnsi-, ^clolpb 6örgn, anmärkte att bäda jakerne ku de möjligen förenäs, och fäLant bör derföre tänwcs till Regeringens wishet att pwftva- Dä Regerinocn arar tillfälle alt j mitzwärtär, msöiffritwa Spannemal- lär hon i Mlhwäxrär det ej fö summa; mea Det beror pä omständighelcrne kuru u ycket deraf kan erhöllas, och om icke dec kon wara fördelaktigt alt äswen mmdska Eädes-cv' fumtion genom Bränwins'införsel.
Derröre dör wa> t och bestämmandcr deraf för ögnoblickec lämnas
Regeringen akt lämpa efter tillgäng och behof.
Herr G'?fwen och Landrmarskakken föres siog i anledning af diecurierne, all Utländskt SädeS brär w n till införsel ej mätte wara nliättt, undantag r.des na:
Majit wld lärffildta tillfäiilgheter skulle an^ iadank nödigt, och dö skulle v.z-ja t stala ali Franskt och Spanskt Bränwm insördcö.
Lriherce Lijernsteät, Lael Lustaf, ansäg
Den 29 Irmark'. 1227 Herr anmärkning sä tvär grundad cm han a?rna deri instämde.
Herr ^orr»'k, Oall protesterade emot ali införsel af Ursändskt Bränwin.
Hans Epelience Herr Grefwe kumi,, conformerade sig äler med Herr Grefwe körner, fä mycket mera af den arund att vet kunde hända , ort Utländsk Sp'nnemäl ej alltid kunde erhällas. I,»förfela af Säd berodde bufwudsakcllgen af arswaxttn » Läi derna omkring Östersjön.
Det Franska och Epanffa Bränwi-iet yämtöd'S deremot ifrån Länder, hwilka wansigen ej anses fs am Sades, orter, utan snarare ifrän Osi hämla sina Sädesbehof.
Friherre 8t^rnlie6t, ansag deremot snarare möjligt, att swärighelrr mot mörlén af Franskt och Spanfft Bränwm tu' de uppsta, h.varpä han trodde ctl den sednast förslutna perioden tlllrackeiigt kunde uppte bewis, emedan Uständjk SpanneMälkunde fas wld Oltersiöchäm.iarnc.
Herr Grefwen och LandrMarskasken, fä nyade dereft-r proposinoa att Utländskt Sädes - Bränwm ej mätre m imöras , men att wiv sänkiwte lrLsälligheter, lä om n.tzräxlar m. m. det mätte stä Kongl.
M jn öppet ali lära msörffrrfwa Franskt och Spanskt Bramvm.
Ridderssapel och Adeln syntes ännu icke om denna ftäga wara ense.
Grefwe tclöiner, ^stolxlr 6örsn: Skulle RH>- 120?
Den 29 Ianuarli.
Rtdderstepet och Adel» i förhand Wilja bestämma vryggeliga reglor lör alla mönstga casus, skul!e den Wollställa sig för en myckenhck mchtag i sina vestnr, emedan man ottvifweiokkigt aldrig karr förntje alla dtzr casus- Sästdes bär man ej >m förut bestämma 7 om wid iatallandr a! mrtzwaxl elUr r ägon dy,k olyckshändelse, R geringcn bör lära msörjknfwa
Säd eller Bräinvii!.
Sädant be' ror af omständigheter, lvm endcst w!d tillfället kunna xrötwse.
D"t försigtlgcste synes mrg derföre mara att denna prönung helt 06) hållet äk Kocung u och Rigcringen öfwerlemnas.
. ÄiWige rop-de emot denna Grefwe klorner? mening. friherre slrnc-! von t-Iolllein klodde akt de fkilstkclga meniirgar e kunde 'örcnok, om utlryckek sä stäldks, att derest omständigheter gjorde sädank nodwändigr, vä) Bränwins-bränningen js-staides, kunds Kong!.
Majit rrlläta införsel af Utländskt Btänwm.
Grefwe kekönner anmärkte att frägs ej wore om Bränwms- brännil-gsns !'.ställande, ulan endast om möjligheten af Urläridstc Bränwms införande.
Friherre von I-knistein yrkade, att om misiwäxr infölle , wore efter harö ranka bäst, att Spnmemäl infördes, och till B rä liw ms-bränningen anwändeö.
Herr dloeaib.
Gud bewars för införandet af Uilöndst Spar.-nemör, fädant skulle allt för tägt r,edsätra ivärdct af roar egen.
' Hery Den.29 Januarsl. isoy /-,err klingsporr, 6orclt, önstad? ott införffnmingen af Utiändst Spänne»,äl wid iädane tiöiälleu malte tiltälog Regeringtn, ej Priwata, hwari Fnyerrr Lisol a^wen mstämde. ^.err Grefwe» och LändrMarst.ikkett förklarad-' ott danö prvposiuon tnnehäliit, elr der endast wid tefälle os werkligt bchaf stulle wara
Rer certncien öpptt att 'Lia införstrifwa Fransst och Spanssl, men ej Sades,Branwin.
Frchcrrc Lisol von ^lollloin, fade sia wa^a 6f samma mening, allenast dct stöde i Regerln gkns wa! atr löta, ester omstäcidighettrna, inför ssrifwa Spannemäi eller Bränwln.
Herr Grefwe» och Landtm ar fka sken yttrade sin önskan att ej srägorne mätte bortblandas.
Det more ju ingenting förloradt derwid, att Säbes^Bränwin e, singe mföraS Någon ytterligare töressrijt behöfde icke eiler göras; ty stalie mchwaxlär infalla, wars man wä! halldre utan Brän, Win, än utan Bröd.
Herr Grefwe» och Landtmarstalken förnyade derföre sin förut öfwer denna sräga gjorda propositior,.
Hero Grefwe» ock) Landtmät stakke», framställde derefter den frägan, om Bränwms-bränning pä Landet skulle wara tilläten för hwriken som häldir.
Friherre 8<ssl von uppläste til!
Prokvcoliet följande: word - I2ic> Den 29 Januarlt.
N>ördsamt Memoria!!
Ehuru Bränwin mätteligk nykt-adt bäde är k-älsosamt och l hiishällnmg gognelrgt, samt « wrs> sn soll, lasvm 1 Fällt, pä Sjöresor, wtd Fisterier och mängfaltdiga andra kliisäilen alldeles oumbärstgt-, sä är dit dock kill ösw^fiöd brukadk högst förbersweiigt sä wä! l Morolistt joni Orconvmlstt atjeende detiagradl; och har den lvm laar att Bränwin städar Swanäs mer än bade Pest och Krig, wäl «i host myck-t orätt; ryslig ware ben tasiL, som kunde föreställa alia de olyckliga, tom härigenom störrat sig och de sina i armod och förbart; huru mänga ogärningar leda icke sitt upphof srän Werre och dryckenstap, och Staten gör en oberäknelig förlust deri, genom att sä en mängd onyttiga och stadeliga medborgare, som utan att göra särdeles gagn, smeden de ärn u hofwa nägra trotter östgs/ hastigt öka Tiggare, hopen och Sstckdm-ii, samt blitwa lllt last- Wisa Lagstifta, rc böra derföre tillse, ott benna wara kan msträn, kas, innom nödtorftiga behufwet; att dä dertill Niä sd Spinnewä! anwandes i ett Laud som ärli -n n äste anlita Utlänningen om B ödtödai!, lädane Förrätt si gar göras akt det Iulansta Äkerb uret ka- hofwa nägot gagn af tillwerkningen, och art iä cdes en ymnigare c skastning af Iordni, n ätt?
ku- na ersätta det qivarftum Spannemäl som hä.rrll förb ukas.
As detza stöl, synes dek mig wara mest med twkhclen mstämMonve, att: ;:o I rdoruwre sä pä Landet som i de Städer som b. W Jordbruk, malle Bränwins-ttllwrtkr, ingeri wara nllälen 2:» - D-n 29 Januari:'. 12 n 2:0
Att detta endast mätte warda ttll husbehof, dock pä samma lätt jorn etter lFvo ärs föifattnliig, till latu utan Mlnuierurg. z:o Att inga andra än Hemmans brukare pä Landet och husägare i Städerna mätte häruti tä tillständ; husägare » Städerne dock obetagik fä göra sammansättning af siere om ett Werk. 4:0
Att i allmänhet inga sä kallade Krogar pä Landel mätte tillätas. 5:0
Alla tider om äret tillätes akt bränna Bränwin.
Dock wkv infallande mchDäxt, Regeringen öswerlältt, att häruti göra mstränknmg, sedan genom Landshöfdingen l
Länet innewäncrrne bl.fwit hörde, och öfwerenskommelse stedt, hwilka mänader bränninZcn bords inställas. 6:0
Fri försäljning och införsel af Bränwin frän Landet ull baderne; stulle lrkwäl Landttullarne blifwa blbehallne, erlägges en mältt-g tull af circa en a en och en hast sitt per kanna. 7:0 Tjenstehjon mä icke blifwa hwarken angifware eller wrttneri, om de förbrytelser som emar de
Författningar i detta ärende utkomma kunde degäs; men för öfrigt alla andra hwem som haldst.
Wid den z:dje puncten anmarkeö, at!
Torpare, Jndeltr Krlgsmän,med siere som nämnas hwarken äga sä stort Åkerbruk att de utan alt komma l saknad af det nödiga, till bröd, kunna anwända grödan till Bränwin, ej heller äga de egen Skog, uran ssulle en fä - !2lL Deri 29 Iauuarri. sadan tillätelse ge anledning till manéa twistighes ter, och förfelades härigenom dtt hufwudsakliga gagner Åkerbruket lunde hajma härigenom, emedan sadane prrjoner haswa !:ket elier lnrer deraf; skulle Landibo finpå rimligt tillära fin Torpare bränna, kan det stä honom fritt fä bränna meb Husdondenö panna, dä det k n dttrrmineras ail ladank sser tili husbehof och kj till öjwerfiöd, äfmen som dek more ait dckara det de stäfie af wära smästäder skulle blifwa ett rof för Gdswädvr, om, äsmeri Hyres-nän skulle fä en sädan tillätelse, man skulle dä fä se en mängd of sig komne personer, flytta nr till Staderna, l . spekulation ett genom, Brännemo, diännlng återställa de sörsämrade gstarrerna.
W:d den fjerde punctcn ar akr anmärka, att sä wida der egenteiiga misibruket af Bräwnr fö?- vttvas pä Krogar, och besia ställen just äro att anst, salom urfattu giller att flinga uti, d'.t
Folket lockas genom allehanda Kork- och Tärnings- P-ä, Musrqvr, Dane, lamt hwqrjehanda som kan förleda lill ötw-rdäd, och liderna leinad; sä böra de alldeles >ö°biuoas, sä framt man ej hels genom författningar will grundlägga Nationens fördärf:
Len inwändruna är swa.a, att dä skulle löyokrogar uppkomma; d'-tza äro »öest och främst ej >ä skadelig. » för sederna, emedan dä supandet Eall ske i smoq, emelian lora vaon, det lackande, som är de lustiges sal!st.p alldeles söckwinner, utom desi dä en hwcrr kan dl, maittv.re, iäg-ttr sädant ett stort hnchcr l wägen för dylika krogar.
Rörande afMen, war efter min kanka 182° Den 29 Ja,marik. iriz ärs afgift wäl träffad, hworsöre icke läka sörblifwa derwid, nu är Fmland borta, säledes gä de päräkliode ^6o,ovo R:dr icke uk genom Bränwinsskatten, dcha kunde genom en progressiv afgift pä sjelfwa Bränwinspannorne efter tariffen anskaffas ; högre än 90 kannors panna borde icke Mätas och mindre i proportion för mindre Hemman ; dä utsigten med Mätelse af Bränwtns tillwerknina mindre bör wara, att staffa en stor rewenne för Kronan genom ett stadeligt öfwerflöd, är blott ott förse
Landet med en wahra som blifwit ett nödwändighets-behof, och som kan bil ostadeligt dä det mffränkes till den nödtorftiga, sä anser jag alla stora Bränneri.-anläggningor lör fördärfliga, med kan hända undantag för Stockholm och Götheborg.
Grefwe blomér, Hclolpl, Oursri:
I anledning af hwad jag redan i en söregäende Session hast äran att nämna, fär jag till Högloft.
Ridderstap-t och Adeln hemställa, om icke ckk sädant bsflut kunde faktas, att ella ds mä äga rättighet ork bränna, hwilka innehalwatä stor jordägendom, att de för den samma betala Hemmans-afgift, eller att den kan räknas i Hemmans kal, mei- deremot ott alla andra iftön denna rättighet undantagas.
Skulle friheten att bränna utsträckas sä längt lvm U'ststrct förcst.-git, ffore miftbruk att beftrra, hwarnf följde Skogarnes förstörande, och mänga husbönder sattes i nödwandrghet, att neka bostad at drhvswande, fom annars kunde äga anfpräk derpä, om dermed stulle sölja en rättighet, somför Jordägaren wore menlig. Ridd. och Ad. pr-t. 5.
B. gm 96. iri4 Den 29 Januaris.
Äskilliga hördes häri instämma, samt begära proposition.
Herr lokm, ?eb>-.- Herr Grelwen och LandtMarskalkens proposition är enlig med Bewrllningsvch Almänna BefwärS- och Oeconomi- Utffottens föistag.
För min del fär jag tillstyrka alt den bstalles, och det pä följande grunder.
Wrb saker af denna bessaffcnhel dör man halma astrende sä wäl pä Landels lom pä Kronans förmatt.
För Landet är det en förmän, att bade den smige och den rike mä kunno bränna.
För Kronan ott ju flera desi bättre betala.
Om fylleri häraf befordras eller inskränkes hörer icke hit. Behofwik af Brännan kan ingenting i heta weridén ej förekomma.
Jag ser ei näqon grund alt
Jordägaren bör hofwa ett uttslutcnde pnwilegium alt fä bränna Bränwin.
Jag tycker derföre att dek bör maxa hwar ecb en utlättt, dock lör dem som ej kjelfwe äoa jord, med Jordägarens tillständ.
Skulle l Utskottets Fö'flag nägon inskränkning gö. ras, ftugtcr jag ott Statens erforderliga Bewillning ej kc-n utoä.
Jag tror wisst att
Herrarne här i plenum ofta hofwa rätt t sina anmärkningar, men i Utskotten disputerar man öfwer ttägorne, och der fär man höra olla S'ändenö rärskiidta tankar, och känna deras e«prtt Jag är ötwertygad att Bonde - Ständer ej »amtyck-r till nägon förhöjd afgift, ech förhöjningen b if ver nödwändig, om ej rättightten att bränna ulwidgos, och derigenom flera erhälla ffylldigbeten alt för samma till Kronan erlägga Bewtllnmg.
Friherre »amilton, Larl, anmälde, att dä han De» 29 Januari',. iris han warit Ledamot of de sammansätta Utikotten, wilje han här, lika som der, afstyrka olik urmid. aande af rättigheten att bränna.
När sidermerfrägan uppkommit om dessoktningsgrunder,, havé han tillstyrkt ott den samma <om 1 r8oo ars svrfattning skulle antagas: men dä d-rom nu icke wore sräga, fördehölle han sig, ott när llllsälltt inträffade, velom widare fä yttra sig.
Herr ?nnt2!kä1st, kaul:
Jag har uti mina förra un denna delen gjorda anföranden asftyrkt, ott innehafware as osktttiaqgde lägenheter, sk ttlaggde O.wacnar, Mölnare, torpare och indelte krigsmän, fä wal >om pa L -ndet boende Skändspersoner, Tierftemän och Handtwerkare utan jord, mä fä idka BränwiiiS-brannmg
Och lör mirr del afsiyrker mg det an ytterligare, larm ädekopar mina, till grund för denna tanka, uti sednaste Plenum, ater upprepade skäl och considerauoner.
Grefwe körner, Oörzn, wi le i anledrimg af Herr ? s yttrande hemställa; ha» ruwtda Kronan kunde kttwa stor fördel af bränningS-rätttqhcte s utsträckning, när del all.id ikulkc komma att bero af de personer, fern cj wore Jordägare ctt derull angifwa sig eller ej.
Dct wore att förmoda, att wrd denna angiiwelse mänga understes skulle inträffa, och B-willnlngens beräkning blefwe alltid osäker, pr lZhan grund trodde Grefwe körner-, att veu restriktion han föresiaglt borde antagas.
Häri hördes »änga instämmaFri - 1216
Den 29 Januari»'.
Friherre Amilton, cllsrl, trodde att de uttryck Herr förest ^git, wore mera och närmare bestämda.
Herr krmtrlkölä :
Instämmande med Herr Grefwe .Vlörnci^ nu yttrade princip, sär jag endast Män,lagifwa och närmare bestämma, dck, jag, vä grund af enahanda princip, och likmätigt mina, wid Höglofl. UtssottenS Betäckande, glorde anmärkningar, icke ansett elier anser siere berättigade till husbehoss» bran,ungs idkande pä landet, an hemmansägare ost) brukare , samt andra ffaltlagde jordlägenheters innehafware, säfom ock ägare och brukare af utjordar, med äkecv-uk; förmodandes jcg jemwäl, att Herr Grefwe IvioinLr häri instämmer.
Herr Grefwen och Landrmarffalken, gjor« de derefter proposition att Bränwinebränning ffulle wara alla Hemmans och Jordägare tilläten.
Ropades Ja. Widare proponerade Herr Grefwen och Landtmartkalken att ben aswen ffulle ullmas dersö rätts innehafware.
RopsdeS Ja och V7ej.
Herr von klckllech, klllss:
Uti de anmärkvingar jag aflemnadt, har jag jörestaglt alla Hemmansägare och Brukare: jag tror att Grefwe törners uttryck wore det rätta. 6err Reukcrlköttl, 6»rl 6ulisk, önffabr en Dan redaktion af §. att Bränwins, bränningen mät - Den 29 Ianuarir'.
1217 mätte wara inga andra tilläten, än dem som äga elier bruka Hemman elier mjordar, 'ytterligare bifölls att brännings - rättigheten älwm >kuäe förunnas äg re ot större ell«r mindre ukjordar, sä wäi skattlaggda tom andra derest de ätaga sig den svreffresne Bewillntngen.
Deremot wägrades denna rätt ät ägare af vff-ttiaggde lägenheter, ffali!aggde Mjv!qwarnar, Mölnare och Torpare.
Herr 1'ak,m, kebr, bestridde detta befluk, och vnssade fä denna sin lärskiidla kanka t Prvtv, roller antecknad Grefwe körner, ^ trodde akt tilläkelsen wä! kunde utsträckas till Torpare, i fall de innehade lä mycken >ord, alt den kunde sättas i Hemmantal.
Än widare atflogs denna rättighet för In, delte Krigsmän, Ständspersoner uran egen jord, pä Landet boende EmdetS- och Tjenstemän samt Haidlwerkare.
Älwen wid delta beslut wille
Herr hofwa sin stridiga mening i Protokollet antecknad.
Herr von l^ausvollk, Larl (Zullsk, Znssade att det allmänna uttrycker mätte tilläggas: alla som rj innehafwa Jory, hwarmed narturligtwis menades Jord som kunde räknas undre hemmantal.
Grefwe Amilton, ,^xel z ansAg detta ut, tryck 1218 Den 29 Januaris. tryck allt för obestämdt, och trodor att det borde bestämmas efter den jordrymd någon disponerade.
Herr Grefwe» och) Landcmsrskalke» erindrade att det bestämde sig sjelf, dä derföre erlades skatt.
Herr 6er<te, yrkade att Toppare skulle sä rätt att bränna, men med Jordägarens tillständ Herr Iskm, utbad sig att till Protokollet fä reserwera sin kanka, all om den oinskränkta bränwinsrätliccheten afstoges, uvpkomme i den föresiqgne Bewillningen ett deficit af 50.000 Riksdaler , hwllket, dä det mäste erläggas, sedan pä v§ andre Jordägare skulle fördelas.
Herr Grefwe» och Landtm»! skulten, företog nu frägan om brännings - rättigheten i Srädecna, och proponerade att den ät alla innewäriarnr utt Städerne stulle upp läkas.
Ja och Nej. Widare gjordes proposition att den mätte förunnas alla Husägare.
Friherre kksmilton', esri, förklarade det han för si" del önskade akt inga andra än priwilegierode
Närings - idkare i Städerne stulle erhälls rättighet att bränna Brämvi».
Heer Den 29 Janunrik. 1219 Herr?nntrlköla, ?ruil:
Jag ber ödmjukelft gen om förlåtelse, att jag nu ater yrkar uppffof, med lrägan vm Bränwins - bränningens rverkställande i Stockholm och Götheborg, till dess Häglof!.
Utskottens Betänkande rörande frägan vm Allmänna Svannemäls Magazins - inrättningens fvrtfaraiide inkommit, pä det desie frågor derefter mage uti ett sammanhang kunna komma under ösrverwägande.
Säsom jag förur omförmäldr, tror jag mig, med underdänigt afseende, pä Kongl. Maj-ts Nädiga proposition angäsnde allmänna Magazins-inrättningen, hofwa rillräckeligt stät till förberörde yrkande; men för öfrigt behagade Höglöst.
Ridderskapet och Adeln gunstigt tillära mig fästa deras uppmärksamhet wid betraktelse», ä esna sidan af Statens obetydliga inkomst, i händelse Bränwins-bränningen i Stockholm och Götheborg komme att werkställaS pä enahanda sätt och emot Ilka afgift, som för de öfriga Rikets Städer ar wordek föreslagit, samt ä den andra, af den winst, som 8e i nytznämnde twänne Städer för Kronans räkning hittills Lrifne Bränneriet gistvik.
Tv vm man och wike antaga att Mantalsskrifne persvnrrncs antal i Stockholm skulle utgöra 6O/O00, som likwäl säkerligen är wida sör högt tilltagit, sä utgör icke Bränwins Bewillningsafgisren för dem, a 8 siw för hwarbsrä, mera än 10,000 Riksdaler, hwaremok afkomsten af Stockholms Brännerier de senare ären öfwerstigit 100,000 Riksdaler vm äret, samt följaktligen oaktadt nägon hädanefter deruti blistvande minskning , ltkwäl mängdubbelk stall öswerstiga nysibe, rörde Bewillnings inkomst; hwortill än widare kommer, att genom Bränwins-distilleringene upplätande, » Slockholm under arrende, troligen I22O Den 29 Januarii. större inkomst stall erhällas, än okwannämndL Branwi-s-BewlUnings asgitts - summa : sörhällunLen, efter mm tanka sä mycket mera afseende och Lpsmärksamhet förtjenande, som jag icke allenast rör detta yttrat min fruktan, utan jemwäi än wi.
Dare befarar, akt, oberäknad lördewrde förlust, genom en saknad inkomst al Krono, Bränncriernes gäng, Missräkning i allmänhet torde wisa sig pä iden, ester nu projekterade Bewilliungs grund, päräknade afgisten, för husbchvss Bränrvins-bränningen, vis L vis den säkra inkomst lom skaken hittills, <ster 1800 ärs stadgande deras njutit Grefwe körner, Oöran, anhöll alt Herr Grefwen och L " drM-nstaiken täcktes iörst göra proposition, att fägan om Bränwmsdränningen i Stockholm och Götheborg »'natte stwtla, för att os öras i sammanhang med deri vm Magozins- Direktions inrättningen.
Herr von klcklke6»:
Dä nu Ridderstapet vch Adeln för bränningen xa Landet antagit deri rarulligaste grunden, otr den tillätes olla som äga Jord, synes nsta ott samma pnmcipe äfwen för Städerne malle föijas.
Herr Grefwe» ock) LandrLNarskalken, ansäg delta icke wara alldeles iämpetigk, emedan syr. lige Städer aga mycken Jord, ondra gansta Äten eller snart sagde inge,,.
Derefter gjorde Herr Greiwen och LandrMarstaiken proposition «tt rättigheten till Bränwms, bränning mätte utsträckas lill Hyresmän i Städrrne.
Ropades Nej. ^ ^ Gref - Den 29 JanuärLi. 1221 Grefwe körner, yrkade änvo att Stocka holm och Götheborg isrän det beslut som nu fattades malle undantagas.
Herr llrinr^lkälst