Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot ser man nu, att män, som hedra Svenska namnet, som gifvit musik åt Frithiof, m. m. tillhöra capellet; men derföre är det ock nödigt, att de pensioneras på sin ålderdom, så att de icke under sin verksamhetstid behöfva frukta en framtid af armod.
Att de personer, som erhålla tillstånd att idka skådespelarekonsten, bidraga till en pensionsfond, deraf de ofta sjelfva med tiden få nytta, kan jag icke annat än linna lämpligt.
Någon rättsfråga är icke bär å färde, ty saken utgör endast en polisfråga.
Jag erkänner, att Utsk., då det vill gifva åt folkundervisningen, hvad det tager från theaterns petisionscassa, gått tillväga på ett sätt, som synes vara ganska klokt beräknadt för att vinna anhängare för Utsk:s ändamål; och jag vill tro, att Utsk. verkligen afsett folkundervisningens bästa.
Men då man vill taga från den, sorn har något, plägar det eljest vara ett med framgång användbart sätt att förklara, det man vill gifva lofvet åt en behöfvande.
Handlingen blir derföre icke mera loflig, och jag måste bestrida den både i grundsats och tillämpning.
Här har man tagit från de fattiga för att gifva åt andra fattiga.
Det är icke blott orätt, utan beklagligt att söka sig sådana till - D e u 8 September.
S7 flykter.
Jag tillstyrker afslag på den i fråga var. punkten, väntande mig visserligen den anmärkning, att det är besynnerligt höra Statssecret. för ecclesiastik-ärenderna tala emot anslag för undervisningen; men jag svarar, att ingen välsignelse är med orättmätigt förvärfvade anslag.
Då jag föreställer mig, att de förmåner, som 1789 och 1831 års bref försäkra, ingått i beräkning hos deni, som egnat sig åt yrket, förefaller det mig ömmande, ja rättsvidrigt, att 1111 beröfva theatern dessa fördelar.
Då de kunnat äga rum ända sedan 1809, mäste de väl icke vara constitutionsvidriga; men hos min känsla väcker det en strid, att man skall taga från någon, hvad som blifvit honom utlofvadt.
Jag skall visst icke tala om Ilr Statssecret:s större eller mindre böjelse att befordra upplysning och folkundervisning; men det förundrar mig högligen, att Konungens rådgifvare kunna försvara en Corporation pä bekostnad af tydlig lag och rätt.
Snarare hade man haft skäl förvänta en motion om ersättning till den ifrågavar. cassan.
Man måste väl medgifva, att artister jemväl äro Svenska medborgare, och sålunda för deras yrke kunna heskattas endast af Ständerna.
Således kan icke heller någon lindansare eller hvilken sådan person som helst beskattas utan Ständernas samtycke.
183 1 års bref är altså en fullkomligt olaglig handling, d. v. s. en nullitet, och jag tror bestämdt, att anklagelse i ämnet bort föranleda till riksrätt.
Denna tanka var ock delad utaf en stor del af Utsk:s ledamöter.
Jag vill visst icke betaga pensionscassan ett enda runstycke, och jag tror, att den kunde vinna billig ersättning, om t. ex. ett par proc. af K.
M:s anslag till capellet i berörde ändamål afsattes.
Jag vet icke heller, huru man kan påstå, att artisterna i landsorterna fråntaga Stockholms theater någon inkomst; och det existerande förhållandet afviker altså både från billighet och rättsbegrepp.
Jag fortfar att yrka bifall till betänk.
Horn yrkar jag bifall å förevar, punkt och motsätter mig på del högsta de grundsatser, som Gr.
Mörner och Hr v. Hartmansdorff yttrat.
Den ifrågavar. afgiften är nemi. en indirect beskattning på dem, som besöka theatern; och det kan icke vara billigt, att landsortspubliken skall betala en drygare entree för att nedsätta priset för Stockholmsboerna.
Jag ville icke fråntaga pensionscassan dess rätt; men det måste vara theaterpuhliken i Stockholm, sorn skall betala.
Afgiften ar veiki, så dryg, att den så fördyrat spectaklerna i landsorterna, att fa besöka desamma.
Då jag förra gången yttrade mig, ingick jag icke i någon grundsats, utan framställde blott SS Den 8 September. behofvet för sujetterna att icke vara i saknad af understöd, yrkande dervid fortfarande af det mivar. förhållandet.
Nu har jag emedlertid hört talas om rättsvidrighet, och det är icke obekant, att åtskilliga anmärkningar i sådan riktning blifvit framställda; men då dessa äfven inom Utsk. ansetts böra förfalla, torde saken icke vara så afgjord, som man synes vilja anse den.
Hvad beträffar sjelfva beskattningen, får jag erinra, att denna endast kan drabba theatern såsom minskning i dess vinst, men icke publiken, enär billetprisen icke lära kunna ökas efter behag; och dä det är polismyndigheternas rättighet att tillåta spectakler eller icke, måste det äfven vara dessa myndigheter medgifvet att bestämma vilkoren för ett sådant tillstånd.
Då nu detta är sålunda utfästadt, att det mäste inverka till konstens förädling, måste deri icke innefattas någon obillighet.
Jag förnyar altså det tillstyrkande, jag i mitt sednaste yttrande framställde.
Till den siste talaren hemställer jag, om icke uti bevilln.förordn. finnas intagna jemväl actörer, samt en särskild beskattning för dem fastställd.
Är det så, kail jag icke inse, huru denna beskattning kan höjas genom K. bref.
Ginge det an, så funnes icke någon Corporation, som ej på samma sätt kunde beskattas, om någon contrasignant ville låna sig till utfärdande af ett sådant beslut, och det vore så mycket farligare, som summan aldrig komme att synas i någon budget; hvadan användandet måhända äfven kunde komma att förtjena sin critik.
Jag vill blott upplysa, att Gr.
Mörner ådagalagt en fullkomlig obekantskap med förhållandet i landsorterna.
Vinsten är nemi. ej större, än att konstnärerna knappt kunna lefva för dagen.
Då afgifterna ökas, är det naturligt, att äfven billettprisen höjas och detta åter drabbar publiken.
Mig synes discussionen hafva frångått sitt egentliga föremål.
Man har tvistat om riktigheten af K. bref; och sådant får, enligt Reg.F., icke utgöra ämne för öfverläggning inom Stånden, utan föregången granskning af Constit.
Nu är frågan blott, om It. o. Ad. bifaller Utsk:s förslag eller icke.
I afseende derpå skall jag framställa några ytterligare anmärkningar.
Man bör ihågkomma att för att vara en stor scenisk artist erfordras så stora egenskaper, att en sådan person är högst sällsynt, och att, då han linnes, utgör han ett lands heder.
Kan man då tro, att en sådan egnar sig åt ett land, der han icke en ging är säker om bröd på gamla dagar.
Således måste man sörja derför.
Om det nu var, contributionssättet icke är det bästa, bör man dock icke borttaga, hvad man har, utan att äga något annat i stallet.
Del skulle då gå i detta som i många andra afseenden, att man nedrifver det gamla, utan Den 8 September. utan att hafva hvarken råd eller lust att sätta något nytt i stället.
Artisterna hafva emedlertid påräknat understödet, då de inträdde vid theatern.
Det vore således högst obilligt att sedan beröfva dem en sådan utsigt.
Hvad den omtalade beskattningen angår, får jag endast erinra, att man lika litet ar tvungen att gå pä spectaklerna, som att spela på lotteri m. m.
Jag anhåller om afslag å morn., samt att de flesta rösterna snart må få afgöra i saken.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den nu föredragna 4;de punkten af Oecon.Utskrs betänk.
Ropades starka nej, blandade med ganska många ja. H. Ex. framställde propos. till afslag å 4:de punkten.
Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, alt ja öfverröstat nej vid svaren å den sist framställda proposln.
Gr. Horn begärde votering.
Den, som bifaller sista punkten uti Allm. Besv.- och Oecon.Utskrs ytterligare betänk.
N:o io4 i frågan dels om rättighet till enskilda theatrars inrättande, dels ock om upphörande af de afgifter till K.
Theaterns och Ilofcapellets pensionscassor, som för representationer i landsorterna erläggas, voterar ia; den det ej vill, voterar «ei; Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå ofvannämnde sista punkt.
Frih. Kantzou, Joh. A Ib.:
Jag reserverar mig emot det nu fattade beslutet, förenande mig i de åsigter, som af Gr.
Horn blifvit yttrade.
Hr Dalman: Emot R. o. Ad:s genom votering nyss fattade beslut får jag anmäla min reservation, med tillägg, att jag anser det vara en klar följd af grundlagen, att ej Regeringen ägt rätt att pålägga dessa afgifter och att de således varit en olaglighet.
Upplästes och lades på bordet ett prot.utdr. från HÖgv.
Preste.
St. af d. 3 dennes, innehållande inbjudning till Medstånden att instämma uti det af Ståndet fattade och genom i3 H. ta 9» Den 8 September. deputation nyssnämnde dag dc öfriga RiksSt. meddelade beslut.
Likaledes upplästes och Indes på bordet ett prot.utdr. från Hederv.BondeSt. af denna dag, innehållande, att Ståndet funnit för godt att i sä måtto instämma uti den af R. o. Ad. ronde spärrningsanstalterna i och för den nu härjande cholerafarsoten gjorda inbjudning, som att Ståndet ansåg, det R.
St. böra hos K. M. i und. anhålla, att några allmänna spärrningsanstalter inom landet icke må påbjudas och att, der sådana ägt rum, desamma genast inställas, så vida icke de landsorter, till hvilka smittan ännu icke spridt sig, skulle vilja bibehålla eller föranstalta om så beskaffade försigtighetsmått, i hvilka fall samma landsorter sjelfva böra besörja bevakningen, inrätta tjenliga quarantainesanstalter för resande, bestrida de med spärrningen förenade kostnader samt jemväl blifva ansvariga för de inom den inspärrade trakten boende fattigas underhåll; uti hvilket beslut BondeSt. inbjudit sina Medständer att sig förena.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna meraor., nemi. från StatsUtskottet:
N:o 25o. i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen; BancoUtskottet:
N:o 37. med öfverlemnande af de propostr, öfver hvilka omröstning kommer att verkställas i förstärkt BancoUtsk. H. R. o.
Thorsdagen den 11 September 1834- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 1 prot.utdr. för d. 8 dennes.
AT:o 120. i anledn. af K.
M:s nåd. propos., angtde ytterligare anslag för anläggandet af en vattenledning lill Carlskrona ; N:o tat. ang:de medels anskaffande till canal-och slussbyggnad vid Säffle i Wermland; Den it September f. m. N:o 122. ang:de upplåtande af jord utaf Wisingsborgs kungsladugårds ägor till ökadt utrymme för Wisingsö kyrkogård; JNT:o 123. ang:de anvisande på Riksg:scont. af ett creditiv för spannmålsundsättningar vid inträffande svårare missväxtår; A:o 124. om utfärdande af en förnyad taxa på arfvode för landtmäteriförrättni ngar.
Raab, Adam Christ., hade inlem nät följande:
Smärtsamma underrättelser från mitt hemvist om min hustrus helsotillstånd påkalla min hemresa.
Af sådan anledning får jag härmedelst afsäga mig den plats, jag innehaft i Allm. 13esv.- och Oeeon Utsk., under vördsam anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmälde, att Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., afsagt sig sin plats i StatsUtsk., och hemställde, om R. o. Ad. behagade tillåta honom få behålla sin riksdagsmannarätt.
Hr af Wåhlberg, Gust.
Denis, hade inlemnat följande: Sedan II. R. o. Ad:s Hrr Eleclorer genom val förliden gårdag utsett mig att vara ledamot af BaneoUtsk., men jag af tjenstegöromål är hindrad att detta hedrande förtroende emottaga, får jag sådant härmed hos H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, samt II. R. o. Ad. vördsammast anmäla.
Hr Danckwardt Lilljeström, Claes, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Hos E. Ex. Hr Gr. och Landtm, får jag vördsammast anmäla, att jag, för min sjuklighets skull, härmed nödgas afsäga mig det nyligen erhållna förtroendet att vara ledamot uti Allm.
Besvärs- och Oeeon.Utsk. Hr Braunerhjelm, Ferdin., hade ingifvit följande anförande; I anseende till trägna tjensteåligganden är jag nödsakad att afsäga mig ledamotskapet i BaneoUtsk., hvarmed Hrr Electorer genom kallelse vid deras sista sammanträde hedrat mig.
Uti enskildt bref lill mig har Hr Gyllenkrook anhållit att, i anseende till det inträffade sjukdomsförhållandet i Stockholm, få afsäga sig sin plats i Bevilln.Utsk. med bibehållande af sin riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll
Ilr Gyllenkrooks begäran att få bibehålla sin riksdagsmannarätt.
Ilr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer o2 Den 11 September f. m. att skyndsamligen fylla de, genom ofvannämnde afsägelser, uti Utsk:n uppkomna ledigheter.
Till min kunskap har kommit, att säväl Bonde- som PresleSt:ns ut!åt:n i anledning af den väckta frågan om adress eller skrifvelse til] K. M., rörde spärrningsanstalterna, ligga på bordet och, enligt föredragningslistan, äro de sista ämnen att i dag föredragas.
Jag skulle likväl till Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet hemställa, huruvida icke, såvida någon opinionsyttring skall äga rum, detta ämne först bör företagas.
Hr von Troil, Emil: Om Gr.
Frölich gjort sin framställning, då inbjudningen bordlädes eller i sista plenum, hade ingen gjort någon invändning deremot, att detta ärende blifvit uppfördt först på föredragningslistan.
Men då så icke skett, och plenum nu är börjadt, kan jag icke medgifva Gr.
Frölichs begäran, såsom både oformlig och ett vådligt prejudicat, örn den beviljades; och jag kan det så mycket mindre, som dels R. o. Ad. nu är så fåtaligt, och dels sä få mål finnas på föredragningslistan, att vi utan tvifvel i dag skola komma till ifrågavar. ämne, synnerligast om plenum fortsättes på eftermiddagen.
Åd. fått sig föredraget något ämne på denna dags föredragningslista, skulle jag tro, att den siste värde talarens erinran vore riktig, och om jag insåge den ringaste våda af ett prejudicat i denna del, skulle jag icke tillåta mig att motsätta mig talarens erinran; men då jag icke kan lemna min öfvertygelse åt någondera sidan, får jag förena mig med Gr.
Frölich, under åberopande af erfarenheten vid denna riksdag, att, innan något mål på listan blifvit föredraget, man frångått ordningen, hvaruti de funnits uppförda.
Jag vill dock icke vara envis, utan öfverlemnar åt Hr Gr. o. T_,andtm. att framställa propos. på Gr.
Frölichs begäran eller icke.
Det förundrar mig verkligen, att en person med det skarpsinne, som den siste värde talaren utan tvifvel äger, icke inser de vådor, som kunna uppkomma deraf, att ett ämne, som står sist på föredragningslistan, i början af plenum, innan Ståndet ännu är samladt, företages.
I närvar, fall är vådan visserligen icke stor; men prejudicatet är vådligt, och dessutom tror jag, att ändamålet, att få detta ärende afgjordt i dag, i allt fall kan vinnas genom ett eftermiddagsplenum, och jag finner således icke skäl att frångå den ordning, som Riksd.Ordn. föreskrifver.
Är ändamålet att vinna tid, så lärer det icke vinnas, om vi kanske först skola votera om ordningen för målens föredragning.
I händelse det skulle blifva fråga om votering öfver min framställning, afstår jag derifrån.
Den ii September f. m. tillhåller i öfrigt få förklara, att måhända hade det varit rättare af mig att i sista plenum begära, att denna sak skulle få komma forst på listan.
Troil anser jag det mindre riktigt, att ett mål, som står sist på listan, förekommer först.
Likväl och då det blifvit anmärkt, att huset är så fåtaligt, får jag förklara, att jag sällan ser huset mera fulltaligt än nu, och att, derest detta skäl bör tagas i anspråk, jag förmodar, att intet mål-borde förekomma.
Dessutom är det sannt, att intet skäl af mig blifvit uppgifvet, hvarföre en sådan behandling af saken bör företagas.
Skälet är, att, i händelse It. o. Ad. först företog denna fråga, prot.utdr. öfver det beslut, sorn fattades, genast kunde uppsättas och justeras samt skrifvelse till Exped.- Utsk. hastigare komma alt afgå, då Exped.Utskrs derpå följande skrifvelse lill
Stånden i samma mån vore att hastigare förvänta.
Hela frågan, hvarom nu beslut skall fattas, är blott en opinionsvttring, hvilken, eflcr hvad mig blifvit sagdt, anses mera behöflig, än man skulle tro; och skall någon opinionsyttring till K.
M. äga ruin, tror jag, att den bör komma ju tidigare dess bättre.
För resten får jag tillkännagifva, att hellre än att en votering i detta fall skall uppkomma, jag afstar från min begäran.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes inhemta Ståndets tanka härom; ty jag tror, att Ståndet i en sådan fråga som denna måste kunna sjelf besluta örn föredragningsordningen , utan att det kan anses innefatta någon förändring uti de vanliga formerna.
För att icke gifva anledning till något uppehåll, afstår jag från mitt motstånd till hvad Hr v. Troil yttrat, men qvarblifver vid den tanken , att någon våda i närvar, fall icke skulle uppstå af bifall till Gr.
Frölichs an • hållan.
Hr von Troil: I afseende på Gr.
Frölichs sista yttrande får jag förklara, att, då fråga är om att förhindra något, som jag anser stridande mot lagliga former och äfven för framtiden medförande vådor, jag icke kan underlåta något medel för att förhindra sådant, och att jag följaktligen nödgas begära votering, derest fråga skulle uppstå om bifall till Hr Gr:s propos.
Jag får börja med att tillkännagifva, att jag fullkomligen instämmer uti Gr.
Orsaken, hvarföre jag begärde ordet, var den siste talarens yttrande, hvarigenom han syntes ifrågasätta lagligheten af Gr.
Frölichs framställning.
Till besvarande deraf får jag hänvisa till 28 § Ridd.Ordn. och den deri citerade 47 § Riksd Ordn.
Den förra § innehåller följande ord:
"För hvarje plenum bör, sedan talmansöfverläggningen för sig gått, genast uppgöras en särskild föredragningslista, hvaraf cn afskrift under påstående plenum bör vara uppsatt i Riddarhussalen, derå alla förändringar i fö - Den ii September f. m. redragningsordningen, hvarom Ståndet i enlighet med 47 § Riksd.Ordn. kan öfverenskomma, skola genast anmärkas.”
Då en lista linnes uppspikad på Riddarhusets vägg, och en § i Ridd.Ordn. tydligen säger, att på samma lista genast skola anmarkas aila deruti gjorda förändringar, måste äfven R. o. Ad. äga rättighet att i denna lista eller den deruti antydda föredragningsordning efter uppspikningen göra ändring. 47 § Riksd.Ordn. innehåller dessutom, att målen skola föredragas i den ordning, hvarje sak för sig inkommit, så framt icke Ståndet annorlunda förordnar.
Här är Ståndets rättighet att förändra målens föredragningsordning icke limiterad till någon tid, och då 28 § Ridd.Ordn. derutöfver bestämdt antyder, att på den uppsätta listan, och således samma dag som föredragningen skall äga rum, förändring gar kunna af Ståndet beslutas, anser jag för min del lagligheten af Gr.
Fröiichs begäran vara fullkomligen gifven.
Jag får således förena mig uti Hr Gr:s anhållan., hvaröfver Hr Gr. o. Landtm, torde täckas framställa proposln.
Jag hada verkligen föreställt mig, att saken skulle vara slut, då jag förklarat, att jag icke skulle gifva vika utan votering, och Gr.
Frölich derpå tillkännagifvit, att han icke för det köpet ville se sin åsigt gällande.
Icke dess mindre har den siste värde talaren behagat fortsätta discussionen om lagligheten eller olagligheten af den förevar, frågan.
Hvad nu blifvit yttradt om Riksd.Ordn. lemnar jag i sitt värde, ty jag tror, att den icke lägger hinder i vägen för hvad som blifvit yrkadt; men 28 § RiddOrdn. anser jag göra det, ty örn någon mening skall vara med föredragningslistans uppspikande, måste det vara den, att listan skall följas.
Att förändringar uti densamma kunna äga rum är visserligen sanning; men det har endast afseende på ett kommande plenum.
Om Ståndet beslutar, att de mål, som ena dagen icke medhinnas, skola förekomma i annan ordning, än listan utvisar, bör sådant på listan genast antecknas.
Någon annan kan meningen icke vara med stadgandet i 28 § Ridd.Ordn., ty annars vore det detsamma, som om listan icke funnes.
Horn, Claés Fredr.:
Jag kan icke annat än lika med Hr v. Troil inse vådan af det prejudicat alt godtyckligt kunna förändra föredragningslistan; men jag hemställer till Hr v. Troil, om icke, när lian insett denna våda, rättaste sättet att förekomma densamma hade varit att föreslå en förändring af 47 § Riksd.Ordn., ty så länge den står qvar, skall det alllid stå Stånden fritt att förändra föredragningsordningen.
Stadgandet uti 28 § Ridd.Ordn. afser endast att binda Landtm, vid en viss föredragningsordning; men den allmänna föreskriften i Riksd.Ordn. bibehåller Ståndet vid sin af Ridd.Ordn, oberoende rätt att förändra föredragningsordningen, och jag kan således icke finna Gr, Frö - Den ii September f. m. 95 Helis motion olaglig, eller att man lan protestera mot propos. derå.
Jag anhåller derföre, att propos. må framställas, och tillstyrker bifall till densamma, emedan jag anser förslaget stödja sig på goda grunder.
Då här blifvit ifrågasatt lagligheten eller olagligheten af Gr.
Frölichs begäran, får jag förklara, att jag för min del anser densamma fullkomligen laglig efter klara ordalydelsen i såväl 47 § Riksd.Ordn. som 2b § Ridd.Ordn., emedan i Sednare § står, att alla förändringar i föredragningsordningen, hvarom Ståndet, i enlighet med 47 § Riksd.Ordn. kan öfverenskomma, skola genast anmärkas å föredragningslistan, hvilket vill säga, att de förändringar, som Ståndet efter grundlagen äger rätt att besluta i föredragningsordningen, genast skola å listan anmärkas.
Jag ser således hvarken uti Riksd.Ordn. eller Ridd.Ordn. något hinder att bifalla Gr.
Fröiichs anhållan, hvartill jag likväl icke skall yrka bifall, om votering icke kan undvikas.
Det är icke i anledning af lagligheten eller olagligheten af den af Gr.
Frölich begärda propos., som jag anhållit om ordet, emedan åtskilliga ledamöter redan utredt detta ämne; men jag tager mig friheten, i anledn. af det yttrande af Hr v. Troil, hvaruti jag instämmer, att man icke bör par surprise förändra föredragningsordningen, fästa uppmärksamheten derpå, att det nu är circa en timma sedan plenum börjades, och att
Ståndet troligen icke blir fulltaligare, än det nu är, hvarken före eller efter middagen.
För öfrigt tror jag, att., sedan plenum blifvit anslaget, ledamöterna icke böra lita på den ordning, hvari målen på listan blifvit uppförda, så länge stadgandet i 47 § Riksd.Ordn. icke är upphäfvet, utan att de frånvarande få nöja sig med hvad de närvarande, äfven hvad ordningen för målens föredragning beträffar, kunna besluta, och i följd deraf understödjer jag Gr.
Fröiichs motion.
Men jag hemställer till den värde ledamoten, sorn velat lägga hinder i vägen för bifall dertill, om icke, derest vi skrida till votering och den så utfaller, att ämnet, som Gr.
Frölich önskat måtte först föredragas, kommer att stå qvar sist på listan, följden skulle blifva den, genom tidsutdrägteu, hvartill en votering föranleder, att målet icke i dag förekomme, äfven om plenum fortsättes på eftermiddagen.
Jag ser icke, att någon surpris han Uppstå genom målets framflyttande på listan, enär discussionen redan så länge fortfarit, att det är öfver en timma sedan plenum öppnades. Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till bifall å Gr.
Jag tager mig blott friheten fästa de Hrrs uppmärksamhet, som påstå, att Gr.
Fröiichs begäran är enlig med formerna derföre, att den icke står i strid med OG Den ii September f. m.
Ii.ibsd.0rdn. följden af en sådan argumentation blir den, att Ridd.Ordn, alldeles förfaller till kraft och verkan, då likväl Ridd.Ordn., såsom innefattande ett närmare detaillerande, i afseende på R. o. Ad., af de för alla Stånden gemensamma föreskrifterna uti Riksd.Ordn., måste tillämpas likasom Ridd.Ordn.; och vidblifver jag derföre mitt yrkande, att målen må företagas i den ordning, föredragningslistan utvisar, såsom öfverensstämmande med den tolkning, jag kunnat fatta af 28 § Ridd.Ordn.
För öfrigt får jag i afseende på det skäl, den siste värde talaren anfört, förklara, att jag förblifver vid den öfvertygelsen, att på eftermiddagen alla målen kunna medhinnas.
För att undvika all ytterligare discussion i denna sak, återkallar jag min begäran.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om, sedan Gr.
Frölich nu återkallat sin begäran, R. o.
Ad. biföll^ att den på föredragningslistan iakttagna ordning för målens föredragning borde orubbad följas.
Ilr Silfverhjelm, Carl Adam, uppläste följande:
Under de sorgliga förödelser, som cholerafarsoten visar sig i år anställa inom fäderneslandet, anser jag R.
St:s pligt vara att, i hvad på dem ankommer, söka mildra de deraf följande enskilda lidanden och den allmänna förlägenhet i penningerörelse och credit, som nödvändigt måste uppkomma af de talrika dödsfallen, det redan alltför mycket utsträckta spärrningssystcmet, samt genom åtskilliga allmänna åtgärder, dem försigtigheten ansetts påkalla, såsom marknaders inställande, quarantainer m. m.