Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillförordnade StatsSecreteraren Friherre Ehrenborgh anmälte i underdånighet: 5:o Riksens Ständers underdåniga hemställan, om en sådan förklaring uti Kongl. Förordningen den 3 December 1812, rörande förhöjning i vissa delar af ExpeditionsTaxan, att den, genom samma Förordning stadgade Cancellieafgift, af Sexton skillingar, som i enskildta mål borde erläggas, och åtfölja Ansökningsoch BesvärsSkrifter, hvilka uti samtelige Rikets Collegier, StatsContoiret undantaget, ingifvas, eller från Konungens Befallningshafvande insändas, icke måtte vidare än lör första skriften i hvarje mål äga rum. 440 Den i5 April, Denna Riksens Ständers underdåniga hemställan täcktes Kongl. Maj:t i Nåder bifalla, till följe hvaraf HofRätterne och samtelige Collegierne, StatsContoiret undantaget, skulle förständigas derom, att, i följd af Kongl. Majrts Nådiga Förordning den 3 December 1812, endast uppbära den beviljade Cancellieafgiften af Sexton Skillingar BancoSedlar för första skriften i hvarje Ansöknings- eller Besvärsmål, ehvad de omedelbart ingifvas, eller genom Konungens Befallningshafvande varda insände.
Ex Protocollo E. von Stockenström.
Enligheten med det uti Kongl. HofCancellersExpeditionen förvarade Original, intygar: Olof Sahlgren, Cancellist, Afskrift.
Utdrag af Protocollet öfver KammarÄrender, hållit inför Hans Maj:t Konungen, i StatsRådet, på Stockholms Slott, den 17 Martii 1818.
Tillförordnade StalsSecreleraren, Friherre Ehrenborgh, föredrog i underdånighet: 6:0 Riksens Ständers underdåniga hemställan Den 15 April. 441 om inrättande af PassContoir, der Landlboer lunde erhålla Rese-Pass, af Landshöfdingen underskrifne och från LandsCancelliet utfärdade, uti alla de Län der sådaue icke redan voro inrättade.
Kongl. Majit, som, genom nådigt Bref, den 5 November 1812, tillåtit samtelige Dess Befallningshafvande, alt, efter eget val och urskiljning, samt på eget ansvar i händelse missbruk skulle föröfvas, utse och förordna 4 till 5 pålitlige, förståndige och bofaste män inom hvarje Län, en hvar boende på tjenligt ställe ifrån Resirlencet, åt hvilka de ägde meddela tryckta blanquetter af Pass med Sigill och underskrift försedde, hvilka de sålunda utsedde Personer ägde att tilldela dem, som, i behof deraf, sig derom anmälte, och dertill voro berättigade, fann i nåder för godt, att, i anledning af Riksens Ständers nu gjorde underdåniga hemställan, från samtelige Kongl. Majits
Befallningshafvande infordra underdåniga Utlåtanden om den åtgärd hvar och en vidtagit, i följe af detta Kongl. Majits nådiga Förordnande, hvarefter, och sedan Kongl. Majit erfarit hvad anstalter i detta afseende blifvit vidtagne, Kongl. Majit ville öfver Riksens Ständers underdåniga hemställan fatta Dess nådiga Beslut.
Ex protocollo E. von Stockenström. 442 Den i5 April.
Enliglieten med det i Kongl. ITofCancellers-Expeditioneu förvarade Oiiginal intygar:
Olof Sahlgrerij Canccllist.
Upplästes och lades på bordet följande StatsUtskollets den 6 dennes afgifne Utlåtanden : 1:0
I anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Första HufvudTitel, och har Utskottet föreslagit en tillökning af 5,969 R:dr sk. 4 r:st 2:0 Angående StatsRegleringen i hvad som rörer RiksStatens Andra HufvudTitel; deruti Utskottet tillstyrkt att åtskillige anslag å denne HufvudTitel måtte ökas; varandes härvid bifogade serskilte yttranden af Landshöfdingen Friherre Cederström samt Presidenten von Schulzenheim, angående yrkad Löneförbättring för KronoFogdarne på Gottland. 3:o I anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition om StatsRegleringen under Åttonde HufvudTiteln, hvarå Utskottet föreslagit en tillökning af 55,233 R:dr 29 sk. \ rist.
Brco. 4:o
I anledning af återremiss från Preste - Den i5 April. 443 och BondeStånden af Utskottets Betänkande angående Kronans Ränte-hö och halm från Westmanlands
Län, som är anslagit till utfodringen vid Kongl. Hofstallet; deruti Utskottet hufvudsakeligen förblifvit vid sitt förra af 2:ue Stånd redan gillade Betänkande.
Stats- och BancoUtskottens den 3 dennes afgifne samt den 8 i samma månad på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition den io December 1817, angående Allmänna Penninge-rörelsens och Myntvärdets upprätthållande.
Grefve Hamilton> Axelj anförde skrifteligen :
Det anses kan hända såsom oförvägit, att jag, ung och oerfaren, vågar yttra mig uti ett ämne, som ofta varit en stötesten för eljest stora Statsmän.
Att uppgifva medel till förbättring af en Stats Penninge-verk, då det en gång kommit i lägervall, är en ömtålig fråga, liellst de fleste Medlemmars välfärd och bestånd deraf beror.
Erfarenheten har visat, det hastiga hvälfningar och förändringar deruti vållat tusendetals idoge Medborgares undergång, som för Staten derigenom gått förlorade: Å andra sidan skall fortfarandet af eli förfallet Penninge - 444 Den i5 April. värde tid efter annan utsuga och ruinera det liela.
Denna vigtiga fräga utgör nu ett föremål för Rikets Högloflige Ständers bestämmande, och, såsom en medlem af Ridderskapet och Adeln, vågar jag ock framställa mina tankar i detta ämne.
En hastig realisering af Rikets Pappersmynt är för oss icke verkställbar, då vi inom Oss sakne naturliga tillgångar af Guld och Silfver, hvars värde Pappersmyntet representerar.
Vi kunna icke åtkomma dessa ädlare Metaller utan genom en handel, så inrättad , att Rikets Exporter öfverstiga hvad från Utiändningen införskrifves, och behållningen blifver å vår sida, samt med Speciemynt ingår; hvarigenom värdet af vårt representativa mynt skall ökas i stället för att minskas.
Men för att uppnå detta mål, lärer ingen annan utväg vara att tillgå, än alt inskränka våra behof, så vidt de grunda sig på utländske Producter, och i stället upplifva omtanka, flit och idoghet inom Oss, att icke allenast dem med egna tillgångar fylla, utan äfven en gång till Utiändningen afsätta vårt öfverflöd deraf.
Åkerbruket, hvilket synes mig vara uti Utskottets Betänkande uteslutit från något verkeligt understöd, är likväl Modren till alla öfriga Näringar, och bör derföre försl fästa vår Den i5 April. 445 uppmärksamhet, så att det framför allt uppmuntras och understödjes.
Härtill bidrager onekeligen i betydlig mohn att införsel af Spannemål och Victualie Varor ej lilIåtes från utrikes Ort, så framt icke
Rikets behof det oundgängeligen kräfver, emedan en säker påräknad vinst utgör förnämsta driffjädern för Landtbrukaren att odla sin Jord och förbättra sin Boskaps-afvel.
Dernäst böra Slöjder och Näringar så i Städerne som å Landet lifvas och understödjas.
Uti norra delen af Riket har Linberedningen och tillverkningen deraf redan stigit till en höjd, att den ej allenast tallar utan ofta öfvergår hvad Utlänningen kan prestera.
Månne vi icke äfven skulle kunna komma temmeligen långt i tillverkningen af Ylletyger, om densamma lika uppmuntrades/ jag anser det icke för omöjligt, i synnerhet uti Rikets Södra Provincer, der Får-afveln redan är bättre och Jordmån samt Climat tillåta att den ännu mer förbättras.
Enär ändamålet af Riksens Ständers bemödande nu är att gifva Penningen ett mera stadgadt värde, med bibehållande af flit och industrie hos den närande delen af Nationen, enda möjeliga medlet att upprätthålla den byggnad, hvartill grundvalen nu lägges; så är det magtpåliggande att sådant sker på ett sätt, att Statens närande lemmar icke försvagas och 446 Den i5 April. blifva obrukbare, till vinnande af hvad nu åsyftas.
Att minska Sedelstocken, då Utskylderne till Staten och Värdet af nödvändighetsvaror kommit till en viss höjd, skulle ofelbart qväfva idoghet och Näringsflit; följakteligen motverka och undergräfva den plan nian vill utföra.
Verkan deraf drabbar genast den arbetande, hvars skatter och utgifter för sine nödvändige behof blifva till en början lika; men värdet af dess Arbete förringas; så att han, af brist på utkomst, nödsakas lemna en eljest kär Fosterjord och söka sin bergning å annan ort.
Riket under loppet af ett Århundrade fått vidkännas häftiga skakningar, har likväl Banquen derunder ägt bestånd.
Dess tillstånd är sådant, att dess Credit vida öfverstiger dess Debet.
Ehuru den icke innehar full Valuta i Guld och Silfver för dess utelöpande Sedlar, linnes dock denna Valuta uti en betydlig del af Rikets Jord, hvilken, fastän mindre rörlig, dock lemnar äfven så mycken om icke större säkerhet.
Ville Banquen indrifva sina fordringar vore realisationen genast gjord: men följden blef derjemte att de fleste af Rikets Inbyggare gingo förlorade.
Det är således icke misstroende till Banquens Credit, som vållar Sedlarnes ringare värde va Specie-Myntets; utan de Millioner Riksda - Den i5 stpril. 447 ler, som genom en erkänd ofördelaktig handel årligen utgår till utrikes ort, oberäknadt afundsjukan deröfver, att man ej kan åtkomma Banquens redbarheter, för att deraf göra en handelsvara.
Sedan nu Regeringens bemödande framför allt åsyftar lifvande sf Näringsflit och Odlingar, samt
National-lynnet för närvarande äfven är spändt åt samma ändamål, bör man ej betvifla, att det ju snart nog vinnes, allenast hinder derför icke läggas i vägen.
Kunde Patriotisme och Nationalstolthet i samma måll tilltaga, så att man ej satte särdeles värde på annat än inhemske producter, skulle vl med hastiga steg hinna till målet.
Vi äro härstädes församlade i ändamål att hjelpa, men icke krossa våra hemmavarande, af hvilka en betydlig del är behäftad med skuld.
Resultatet af vårt bemödande bör derföre blifva att småningom fälla en högt uppdrifven Cours och förskaffa sedlarne mera värde, utan att qväfva Industrie eller påskynda Gäldbundnes ofärd, hvilket genom indragning af RörelseCapitalet, enligt Utskottets tillstyrkan, ostridigt skulle inträffa.
Ändamålet af de inrättade partielDisconterne, på den fot de varit, och under den Styrelse de haft, har till det mästa förfelats.
Jordbrukaren och Fabrikanten har deraf haft föga understöd, men deremot, enligt Professor Agardhs yttrande, förflugne Speculanter och BanquerouteSpelare så mycket mera. 448 Deli i5 April.
Skola derföre dessa
Disconter fortfara, hvilket för Odling och Näringar torde vara nyttigt, böra de vara under en Styrelse sora hvarken kan eller vill öfverträda elen Instruction, som föreskrifves.
Dessa Verk, väl förvaltade, torde blifva för det Allmänna mera nyttige, om än deras RörelseCapital något förminskas — Uti Instructionen borde äfven vara stadgadt det belopp, Landet hade att påräkna, så att det vore skiljt från det för Städerne bestämda, oell då dessa Verk nu kommo att gå för Banquens enskildte räkning, torde årliga Räntan kunna nedsättas till fem proCent; hellst ändamålet är att understödja, men icke utsuga den idoge.
Såsom en huld Fader understödde då Banquen sina behöfvande arbetande Barn, utan att förlora något af sin styrka, eller att befara något för sin integrite'.
Jag vågar tro och hoppas att dessa förslager äro verkställbara, utan att någon Medborgare derigenom blifver lidande.
En ökad Odling och Industrie skall onekeligen verka till en större Production af alla slags lifsmedel och derigenom sänka priserne på desamma, så att PenningeLöntagarne bättre finna deras utkomst, och Fabrikanten skall kunna lemna sin tillverkning för lindrigare pris, då dess uppehälle blifver mindre dyrt.
Om något häraf skulle tillvinna sig Ilög loflige - T)en i5 April. 449 loflige Ridderskapets och Adelns bifall, vöre det för mig smickrande:
Emellertid liar ändamålet härmed å min sida varit godt och upprigtigt.
Herr von Torne j Michaelj uppläste följande:
Med snillets och kunskapens förenade krafter, har den nu framlagde Planen till Myntvärdets upprätthållande blifvit författad.
Flera af de grundläror, som der framställas om Finnnce- och Stats-Oeconomi, äro tillförene yrkade af store Författare, lika kände för philosophisk skarpsinnighet, som utmärkte för financiela insigter.
Ilar alltid ansett att Rikets PenningeVerk ej kan regleras genom något artificielt Finance-Systeme; att det Credit-Systethe, som nöden och tillfälligheterna påfört oss, borde Understödjas, så alt den minsta möjliga rubbning af Cohtract i företagna Specnlationer, och för handen Varande varupriser måtte åstadkommas.
Under ett sådant hållande af jemnvigt kan maii småningom tänka på att, genom Landets Ökade produet, viniia tillgång för Credit-Systemets successiva förbättring.
Ett mynt, sorn fallit i opinionen, ntefl för hvars framtida lillnäset gräns blifvit sattj skall endast genom Samhällets tilltagande Varumängd, utvidgade Handel och växande Folkstock, Samt genom det deraf uppkomna behöfvet äf ett likaledes ökadt Rörelse-Capital, ofelbart med tiden återRidd. o. Ad.
Prot. Y B. 1 Afd. $7» 58. 450 Den i5 April. få sitt första värde.
Användes för mycken kraft, för att vinna skyndsamhet, blifva verkningarne alltid i ett eller annat afseende orättvisa.
Naturen verkar säkert men långsamt.
Det är icke genom tvångslagar eller positiva föreskrifter, som man understöder Myntets credit.
Det har ännu aldrig lyckats att stadga förtroendet för offentliga löften genom det besynnerliga medlet, att högtidligen upphäfva redan gifna löftens förbindande kraft.
Säkraste medlet att öka Landets Product, är Närings-frihet i allmänhet.
Lemnäs denna frihet, och hålles jemn hand öfver PenningeVerket, så frambringar fliten det öfverskott, som småningom fyller Statens behof.
Om detta allt delar jag med Höglofl.
Statsoch Banco-Utskotten samma öfvertygelse, men vid tillämpningen af denna Theori, förekommer naturligen den vigtiga fråga:
Uppfyller Finance-Planen det åsyftade ändamålet att stadga, fastän långsamt, Rikets Penninge-Verk?
Jag tillstår upprigtigt, det jag icke häruppå kan afgifva ett jakande svar.
Mig förekommer som skulle den practiska delen af det sammansatta Utskottets Betänkande, icke äga samma fullkomlighet som den theoretiska.
Det är möjligt, att mitt inskränkta begrepp misstager sig i denna slutföljd, och att mina tvifvelsmål lätt kunna undanrödjas, hvilket jag af upprigtigaste hjerta önskar, då jag nu, för att uppfylla en medborgerlig pligt, går att framställa dem.
Den 15 April. 451 Har man byggt sitt Systeme på en verkligen fast grund, då man först erkänner nödvändigheten att Rörelse-Capitalet icke bör förminskas, emedan följderna deraf i flera fall skulle blifva vådliga för alla Näringar; men likväl enligt Finance-Planen indrager flera millioner, på sätt Herr Friherre Cederström i sitt särskilta Betänkande närmare utreder?
Gifves väl någon tjenligare utväg till Rikets upphjelpande än ökade Exporter?
Och hvarföre icke consequent följa detta Systeme?
Manne icke alla konstlade Finance-Qperationer äga i sin natur att förr eller sednare misslyckas?
Hvem känner icke, att den hastiga förändringen af Penningebyerket år 1767 förkrossade Näringarne, jagade Arbetarne utur Landet, tillfogade Riket en skada i dess Rörelse, som icke på lång tid kunde botås, och störtade många enskilta förut behållna Possessionater i elände och nöd?
Man ångrade sig då det var för sent.
Huru har man fortfarit att för denna byggnad bereda fast grund, då det väl medgifves ”att Lån-operationerne, så länge de måste äga rum, böra göras genast verksamma till den högsta effect på Productionen,” men man derjemte föreslår, att genom Manufactur-Disconten lemna Låne-biträden hufvudsakligast åt en ganska inskränkt dass Medborgare, då deremot hela den genom Credit-systemet skuldsatta massan af Nationen, våra Possessionater och Jordbrukare lemnäs åt sitt öde, tvingas att inbetala redan upptagna Lån i Proviuce-Disconterne af 452 Den 15 April. flere millioner R:dr, utan att erhålla motsvarande Låne-tillgångar.
Har man genom dessa åtgärder verkligen med rättvisa, klokhet och ömhet sörjt för Egendoms-säkerheten, för Stats-Verkets sjelfbestånd, och för de mera behöfvande och mäst talrika Samluills-classernes välfärd?
Månne det icke äro de som i Sverige blifvit försatte i den svåraste belägenhet, ocb således äfven de, sorn påkalla den snaraste hjelpen.
Jag instämmer i Konungens Nådiga Proposition, att hela den Summa, som förut af Banquen blifvit använd i Discont-Rörelse, må i denna väg bibehållas.
Då Provmce-Disconternas Låne-rörelse inställes, så bör väl på annat sätt till samma Folk-classer nya Låne-tillgångar öppnas Utvidgad Production är en klar följd af lättnad och ymnig tillgång till förlag.
Med förlag kan allt uträttas, det förutan intet.
Hvad vore England, om det icke hade väl användt sin oerhörda Myntmassa.
Hvarföre har icke frågan om Disconterne förekommit i sammanhang med FinanceRegle - *) Dessa Låne-biträden, om de stola ske i Discontväg och uppfylla ändamålet att upphjelpa Jordbruket, böra icke mer än en gång om året omsättas med % afbetalning å Gapitalet, och Räntan högst vara 5 procent.
Den i5 April.
453 ringen, då rlen likväl utgör en icke obetydlig del af det liela?
Hvarföre har man icke till Myntvärdets upprätthållande på ett eller annat sätt begagnat Kungsgårdarue, hvartill Kongl.
Majit i Dess Nådiga Proposition gifver anledning?
Och hvarföre icke heller de tillgångar jag tagit mig den friheten att föreslå?
Må det tillåtas mig, till styrka för hvad jag yrkat, att anföra några ord, yttrade år 1810 af den åldrige och erfarne Riddersman, som, lika känd för financiel kunskap, som utmärkt och aktad för patriotiska dygder, ännu i denna stund hedrar detta öfverläggningsrum. »”Det är,” säger han, ”vid en sann patriotisk öfverensstämmelse emellan Konung och Ständer, till befordran af kloka Oeconomiska Författningar, jordens möjligaste fördelning i sjelfägandes händer samt utvidgad Näringsfrihet, som Sverige bör öfverflödigt kunna föda sig sjelf, och för våra Producter, Guld och Silfver inflyta, utan allt konstigt bemödande, såsom ett öfverskott utöfver våra få verkliga utländska behof.
De dyrkade ädla metaller utgöra utom dess ingen verklig välmåga eller rikedom.
En mera sjelfständig förmögenhet böre vi beflita oss om.
Spanien och Portugal hafva, med de från Amerika erhållne skatter, mera förlorat än vunnit i invertes styrka.
Det öfverflödiga Guldet har icke beredt åt 454 Den i5 April. dessa Länder de lyckligaste gyllene tider.
Deremot har det penningfattiga, men Jorden cultiverande, samt Handels- och Näringsfria Norra Amerika, genom ökad Varu-production, och således emot nnlnga Statistikers uträkning, upparbetat sig till en mäglig, sjelfständig Stat, under det att Landels redbara
Mynt länge utträngdes och landsföi vistes af öfverflödiga ideala Pappers-pen 11 ingar.”
Om således icke kan bestridas, att tillökad Varu-production är det mäst verkande medlet att förbättra ett Lands Financer, att helgden af ingångna förbindelser är enda medlet att bibehålla förtroendet bland enskilta, att våldsam rubbning af financiela förhållanden alltid har skadligt inflytande på Samhället, så svnes den hästa Finance-Operation i närvarande lidpunct för oss bestå deri, alt hvarken öka eller minska Rörelse-Capitalet, men underhålla Låne-Systemet, hvilket, lämpad l efter Produeenlernes verkliga behof, lemvar dem medel till jarkof ring och förtroende åt representativa Myntet, som således genom en klok riglning snait kan blifva lagom till mätande af förökade varor; ty det är just derigenom alt \i få mera att exportera, som Rörelse-Capitalet säkrast bl i Iver förbälträdt.
Om Banqueu inom viss kort tid infriade 3-proCents-Sedlai ne med deras ålöpande
Ränta, så hlefve sannolikt jin varande Penninge-brist afhulpen.
Nämnde Sedlar hafva till det mästa förut circulcrat såsom Mynt.
Örn Banquen Den i5 April.
455 derjemte öfvertoge Province-Disconternes tillgångar, och fortsatte en lika Discont-Rörelse pi samma ställen till nästa Riksdag, så ersattes föilusten som nu omtalas, genom Räntan, och ingen blefve lidande.
Att ingå uti en fullkomlig undersökning af alla detalj-frågor, bör icke blifva min afsigt.
Hvarken tiden eller min förmåga tillåter det.
Hvad jag nu haft den äran att nämna rörande sjelfva Systemet, är hufvudsak, och på det beslut som deri fattas beror till en väsendtlig del Nationens välfärd.
Sedan jag nu i största korthet genom dessa frågor öppenhjertigt yppat mina betänkligheter, rörande Finance-Projecjet, vågar jag vördsamt utbedja mig Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tålamod att närmare få utveckla nyttan af de tillgångars begagnande, jag tagit mig den friheten att i min Motion föreslå, som den 10 Januarii blifvit till Stats- och Banco-Utskotten remitterad.
Då man utgår ifrån den synpunct, att ökad Production och Export äro de kraftigaste medel till Financernas upphjelpande, så äger denna Motion ett så nära sammanhang med det ämne, som nu är under deliberation, att den rätteligen derifrån icke kan skiljas, då betydlig tillgång erbålles till Myntvärdets upprätthållande igenom begagnande af de medel jag haft den äran föreslå.
Det hufvudsak - 456
Ven 15 April. ligaste af dessa medel är, Krono-skogarnes upplåtande emot Skatteköp till ägande rätt.
Rikets Skogar äro bland Svenska Nationens stora, men illa begagnade Rikedomar *)
Man mä icke invända, att i flera Provincer, Skogen är till det mästa förstörd, oell att andra finnas alldeles skoglösa, ty största delen af Sveriges areal äger omätliga Skogsförråd, som icke begagnas.
Följagtligen, då fråga uppstår om det hela, bör man icke af vissa local-förhållandeu söka anledning att klaga öfver Skogsbrist i vårt Land.
Våra statistiska kunskaper om Fosterlandet äro, beklagligen, ganska ofullkomliga.
Vi äga inga noggranna beräkningar öfver Skogarnes tunnlandtal, men det vi känna är likväl tillräckligt, för att så vida stadga omdömet, att man klart linner en stor tillg äng, endast den med behörig omtanka användes.
En af Statens mäst upplyste
Embetsman har uti dess underdåniga utlåtande till Kongl. Majit uppgifvit en beräkning, hvarefter Skogarne i Riket utgöra 73 millioner tunnland; men sedan 18 millioner tunnland blifvit afräknade, deds för sterila berg, dels för den otillgängliga delen af Norrbottens Län, återstå likväl 2,4oo qvadratmil eller 55 millioner tunnland mer och mindre beväxt Skogsmark.
Sedan först Landets, Hufvudstadens och alla Skogsförbrukarde Näringars behof blifvit uppfyldt, skulle, enligt samma beräkning, den årliga reproduetionen 570 gånger öfverstiga Sveriges årliga export af Trävaror, med Skogarnes everdeliga bestånd.
Om man, för alt ej missräkna sig, och, på det ali fruktan derföre må åtminstone hos den opartiske upphöra tager vid pass 1 proCent häraf, och i stället för 570 gånger, endast ökar 6 gånger vår nuvarande Trä-export af En million ft:dr, blir lik - Ben i5 April. 457
Om vår tillgång på Trädvaror i (le Norra Provincerne klokt auvundes, så skulle icke väl den årliga Nationela vinsten nära dubbelt så stor, sora hela Bevillnings-summau.
Af andra Länders Statistik länner man att Preussen, som ej är bland de Skogrikasle, drifver en årlig utländsk Handel med Skogsproducter, till circa if million R:dr Hamb.
B:co; att Ryssland, de år, då icke denne rörelse till Jernbrukens förmenta men missräknade uppmuntran varit förqväfd, exporterat Skogs-effecter till ett värde af i-| millioner Silfver-Rubel ; att Norrige, de ar Handels-Conjuncturen varit gynnande, exporterat ett värde, svarande mot 5 millioner R:dr Hamb.
B.’co. Då nu i alla dessa Länder Handeln varit frij och exporten med främmande Skepp varit obehindrad , bör det snarare väcka förundran, att Svenska Trä-Exporten kunnat med de inskränkningar den olta varit underkastad, likväl uppgå till det redan nämnda beloppet omkring
En million R:dr.
Att påstå, som några det gjort, att samma fria Handel med Trävaror, som bidrager till de ölriga Nationernes skogs-afsättning, skulle minska vår, synes väl icke förtjena en vederläggning.
Ögonblickets interesse ger satser, men ger ej principer, och bland dessa satser intränger sig älven denna, som motskäl för Skogarnes försäljning:
Jgandc-räUen kari missbrukas.
Möjligheten af en eller annan enskilt Jordägares oförstånd och misshushållning kan. i denna likasom i alla andra Näringar, icke blifva ett giltigt skäl emot den enskilta fria omtankans och verksamhetens stora, allmänna och välgörande verkningar, godkände och bekräftade af förnuft och erfarenhet.
Det goda, det nyttiga, det heligaste för menniskan kan missbrukas och blir missbrukadt; der är alla skapade tings» 453 Deri i5 April. allenast flera millioner R:dr årlig National-iniomst derigenom erhållas, utan det vore der - det är våra dys digaste böjelsers, det är våra förståndsförmögenheters, det är våra kunskapers öde!
Sjelfva snillet nyttjas ofta förvändt: och hvad har till en mera himmelsskriande grad blifvit missbrukadt, än borgerliga Lagen och Religionen, Vore det derföre rimligt, att ej begagna dem?