Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pr. III Band. 35 536 Den 17 April e, mi ras försvar; att under samma tid Riket blifvit befriadt ifrån sin utländska gäld; att Sverige således för sina inre behof kan utgifva eller bespara hvad det annars, skulle hafva betalt i årlig skatt till utländningen; att den största offentlighet och den noggrannaste redogörelse är införd vid förvaltningen af Statsinkomsterna} att således hvar och en kan öfvertyga sig om deras behöriga användande och att inga afsteg ifrån vidtagne grunder blifva oanmärktej att sedan denna sakernas ordning infördes hafva alla Riksdagskostnader, Krönings- och Begrafningeutgifter blifvit bestridde, utan att särskildta gärder, såsom alltid fordom för dessa ändamål behöft påläggas, och att vid sistledne Riksdag, för dessa vigtiga och högtidliga tillfällen, intet annat än för hand varande tillgångar behöft användas. Inom detta Riddarhus, der så manga ännu finnas af de män, som delat och bidragit till Svenska vapnens ära, tror jag mig icke behöfva påminna om de lagrar som blifvit eröfrade, om det anseende som blifvit återvunnit.
Men jag skall tik, lägga, att efter freden Arméens rörlighet och öfning är sorgfälligt bibehållen, under det att densamma genom stora nationalarbeten blifvit härdad och bidragit till allmän nytta; att oaktadt inskränkte tillgångar förråden blifvit ökade i väsendtliga delar och Wanäs Fästning börjad; att den visar puncten för Centralförsvaret, och vittnar om beslutet att häldre upp-’ offra ålit, än frihet och sjelfbestånd; att Sverige sett nationen hedras uti det sätt, på hvilket Thronföljaren blifvit ibland främmande e-.
Den 17 April e, ml 587 mottagen; att ändtligen våra förhoppningar fullbordas igenom den förening, som skall försäkra fortfarandet af Carl Johans Dynai sti och af Oscars sällhet!
Vid dessa heliga minnen behöfver jag väl för att fullborda teckningen, tillägga, att fredens återställande, att Krigrusiningarne, att arne svåra missväxtår, att flera af en knapp eller medelmåttig skörd, att handelsställningens skakningar, som satt hela Europa i förlägenhet, att allt detta fordrat ansträngningar, att det skulle vålla förluster och kännbara kostnader, att således allt i den inre ställningen icke kan vara fullkomligt, att välmågan icke kan vara så allmän som man skulle önska det? men äro vi väl lika dessa vilda och okunniga Folkslag, hvilka fordom när missväxtår in; träffade sköto skulden på sina Regenterj eller skola vi icke undersöka, om de olägenheter, hvaröfver vi beklaga oss kunnat af Regeringen förekommas?
Först efter en sådan pröfning, kan man afgöra, om tadlet varit billigt eller ej; först då kan man säga hvad som kunnat göras bättre.
Sverige ut-; gör må hända en punct som med afundsfulla blickar beskådas af många ibland Europas folkslag, under det de ena följa oss med sina önskningar, de andra må hända med sina farhågor; att i en sådan ställning allt hvad som kan förminska vårt anseende försvagar vår natio - nalkraft, att hos ett mindre talrikt Folk med små Den 17 April e, m„ nationaltillgångar, är det blott genom éftigheS och en bestämd vilja för allmänt väl, som desea mindre krafter kunna nå sin fulla utveckling, att den lätta konst, att under skygd af Representantens rättigheter, ansvarslöst klandra, icke blir gagnande och icke är pligtenlig, om den icke mera hat till föremål att rätta än att tadla, att upplysa än att förbittr.*», om den ieke med moderation i utöfning* har sanningen till grundsatts och rättesnöre.
Då, när dessa tärn?
kesätt oförsiäldt ådagaläggas, då kunna p^rsö-' ner af de mäst skiljaktiga åsigter, utan smick-* fao och utan ovilja, oaktadt olikheter i omdömen och oaktadt stridigheter vid bifall ellef ogillande, med gemensamma hjertan och gemensamma bemödanden, förena sig kring dé vördade föremålen en lagbunden styrelse
Och «n lagbunden Konung. N o 4.7 Herr Danchvardt, Magnus Georgi Uti det af Herf Friherre Anckarsvärd vid justeringen af Protocollet för den 1 sktledne
Mars uppläste anförande har jag, bland de flere åtgärder, sorn blifvit lagde Mmistéren till last, funnit några beroende af den befattning, hvilken varit mig, såsom Föredragande vid Kammar-arenderne sedan tvenne år Uppdragen ; och ehuru öfvertygad, att den upplyste grannsbaren af nämnde anförande finnér halten af Herr Friherre Anckarsvärd» anmårkaingar i desse delar, anser jag snig dock börs JDen 17 April e. mi 38» ingå i vederläggning af hvad Herr Friherre» derom anfort, för att derigenom närmare ådagalägga, 1 hvad mon det stödjer rig på san-» ning och rättvisa.
Jag utbeder således ett rum i dagens protocoll tor följande; Vid Herr Friherrens anförande om
Minietérens underlåtenhet att bidraga till en förändrad representation, yttrar Herr Friherren, såsom ett bevis på Ministérens veiksamtna mot. arbetande af all äadring i den nuvarande, ”ert den af 1809 års Lcigfnflars angi fm och fedan af Stånderne 18 r2, 18 »5 och 18/8 öfverklagadt briken å Statt(hjka uppgifter, för Rik fens Ständer vavit ett oöfvervinneligt hinder, att fjelfve em kunna företaga något i denna väg,” och derefter frågar Herr Friherren, har ml SRntfiben ännu satt sig i tillfälle, att uppfylla Riksens Ständers behof och. redan för så lång tid sedan härutinnan yttrade önskan.
”Hos en representant, som tagit kännedom af Konungens Berättelse pä RiksSalen, som äfven sjelf, såsom enskild person, lagt hand vid delar af det arbete, hvarom han anmärker, var en förebären okunnighet örn de anstalter, styrelsen vidtagit för erhållande af Statistiska uppgifter om, Fäderneslandet, Jag bekänner det, ganska oväntad, Behöfver jag, såsom svar på anmärkarens fråga, anföra, att
Statistiske berättelser om länen efter uppgjorde Formulairer blifvit från Landshöfdingarneinfordrade och äfven Riksens Ständer vid denna Rikftdagmeddeldte; attry* och med afseende jetnvuH å behöflig* uppgifter för förslagets utarbetand*. till en förbättrad representation författade £©&* 390 Ben 17 'April e, nu mulairer för Tabellverket blifvit fastställde och den i början af detta år för sista qvinqvennium afgifne, till trycket befordrade TabeilComJ missionens berättelse, hvars ofullständighet jag annu icke hört öfverklagas, derefter uppgjord; och att beslut blifvit fattadt om inrättandet af ett Statistiskt archiv inom LandtbruksAcademien, hvilket kommer att af en serskildt person förestås och der alla uppgifter i de till Statistiken hörande ämnen skola samlas och efter faststäld plan ordnas och sammanföras samt en RiksStatistik på grund deraf utarbetas och vidare, elter de deri sedermera skeende förändringar fortsättas.
Jag frågar nu å min sida, om icke genom desse föreskrifter, då de med nit och noggrannhet efterkommas och uppfyllas, alia Statistiska uppgifter om landet, till ledning och upplysning både för förslager till representation och i andra ämnen, skola erhållas och jag frågar i anledning deraf, om Ministéren icke satt sig i tillfälle att uppfylla Riksens Ständers och Styrelsens behof i detta fall, eller hvad mera härvid må kunna till— gjordts.
Ständer varit ett oöfvervinnerligt hinder att sjelfve ens kunna företaga något i afseende på förslaget till en förändrad representation, lärer äfven finnas fullkomligt stridande mot sanna förhållandet, då ConstitutionsUtskottet vid sista Riksdag ansett sig med de Statistiska uppgifter, Utskottet dittills erhållit, varit i tillfälle att uppgöra det förslag till förändribgar i Representationen, Den 17 April e. m. 391 sorn då blifvit till nuvarande Ständers granskning framstäldt.
Herr Friherre Anckarsvärd, som det vill tyckas, obekant med de göromål, som efter nu varande administrationssätt
Ministéren åligga, synes anse det ovilkorligen tillhöra Ministéren, att icke blott uppgifva, utan äfven i detaille utarbeta alla förslag till ändringar och förbättringar i Samhällets angelägenheter, efter sorn behofvet af de öfver flere sådane angelägenheter tillsatte Comittéer anses bevisa de tillvarande
Styrelsemakternes oförmåga eller otillräcklighet dertill.
Det lärer vara få, som icke betrakta detta anförande 6åsom ett bevis på böjelse, att äfven genom origtiga slutsatser bereda sig tillfälle till klander å Ministérens förhållande.
Är det väl med den för Regeringsärenderne nu stadgade behandling möjligt för Ministéren, att i serskildte grenar af förvaltningen, deri hvar och en af Ministéren ej kan äga tillräcklig kännedom, uttänka allt, utarbeta allt både i plan och detaille,' och är det icke en oundvikelig nödvändighet, likasom af en obestridlig nytta för saken, att här såsom i andra Constitutionella Stater, åt serskildte duglige personer lämna dy like uppdrag, i hvars utförandelikväl merendels någon af Ministérens Ledamöter deltagit.
Herr Friherren menar förmodeligen intet resultat, meri hvarmed bevisar han det?
Månne med den påföljande frå~ 39» Bea if. April e, m. gan, "Har Minifteren, ent vifat fa mycket fanmanhung i åtgärd, att dm uti det nu till Rik/em Ständer jramlémnade förfog till Styr elfeverk ens orgalii) otton I ramin g t ett af Styrelfen pröfvadt qch gilladl Förf/ig rller vqre det, efter hund Herr Fril herren förejlälldf fig blott ett Comit t eföfer. hvarå nu af Rikfjns Ständer bor arbetas , utan anledning huru eller till hvad. dd f/elfva grmidprmiperne kun. na aj Styr,elfen vara godkänd,e eller ef.
Del är vid klandret af sältet, på hvilket detta ämne blifvit tö| Riksens Ständer framstäldt, som ja§ kgrvid eg ntiigen angnar, uppehålla mig
U* titt nät snäre käena innehållet af nämnde *å kallade' omittéfoster, utan att veta i hvad r.: i o det in *V.af frfl£or» beroende endast a£ Konungens ellef af Konung* och Ständers ge-i mensaturna afgörande dom mer Herr Friherren, au sättet för dess öfverlemnande ål Rikets Ständer, visar ytterligt osammanhang i Ministérens åtgärder, att ett af S/yreisen pröfvadt och gilladt Förslag bordt i stället fran>ställas_ och icke ett, hvarpå Riksens Ständer böra arbeta.
Jag torde deremot få erinra, att sättet, på hvilket detta Förslag blifvit Riksens Ständer meddeldt, såsom äfven af den Kongl.
Skrifvelsen är att inhämta, öfverensstämmer med hvad Riksens Ständer uti deras aflåtnie skrifvelse i detta ämne vid sista Riksdag i underdånighet begärt, att då samma Förslag, jag. menar det, som af Comittéens pluralitet blifvit uppgjordt och hvarom egentligen kan va* ra fråga, med undantag af några få ändringar i Constitutionen och allmänna Lagen, pä sätt jemväl i den Kongl.
Skrifvelsen omförmäla, är 'Den ij April e. m. åeu beskaffenhet att dess antagande och verkställande beror hurvudsakligen ensamt af Kongl. Maj;t sjelfoch att således RiksensStänd-re yttrande kommer att innefatta icke Riksens Ständers beslut, utan deras tankar i ämnet, dem Kongl. Maj:t till ledning lör
Dess yttrande i en fråga af den vigt velat inhemta, skulle det, epär Kongl.
Maj t ansett sig böra förbehålla sig sin rätt att deröfver besluta, både varit utan ändamål och äfven cO slags oformlighet, om Kongl. Maj;fc först fafctadt och meddeldt Riksens Ständer sitt beslut, och sedermera begärt Riksens Ständers tankar i ämnet, eller sorn är detsamma, att den auktoritet, sora i det bufvudsakligaste ägde beslutande rätt, skulle först begagna denna rätt och sedan inhämta deras tankar, somt blott ägde meddela dem i form af yttranden och hemställanden.
I det skick denna fråga således är och blifvit framställd skiljer den sig derföre från egentliga Grundlags- och Lagstiftningsfrågor och har derföre icke eller kunRat såsom sådana behandlas.
Skulle deremot, vid ett sådant förhållande, på sätt Herr Friberren förment, ett af Styrelsen pröfvadt och. gilladt Förslag till Riksens Ständer framstäldtc, gä vet jag för min del ej, hvad följd Riksens Ständers yttranden deröfver skola medfört, då man bör förmoda, att Styrelsen noga öfverväga innan densamma fattat dess beslut; likasom jag icke eller kan inse annat, än att Riksens Ständers så kallade arbete derpå i allt fall blifvit enahanda.
Huruvida, vid öfvervägande sf hvad jag nu haft äran anföra, Hers?
IFr i herrens, så strängt y 11, rade klander af Minji Den 17 April c.
,m stérens åtgärd i detta ämne må finnas grundadtj dess deraf så uppenbart visade osammanhang må finnas ådagalagdt, det underkastas hvarje upplyst granskares pröfning och bedömande, Ministéren klandras ock för den mängd tomma titlar, som sedan år 1309 blifvit utdelade.
Jag ämnar icke bestrida, jag tvärtom fullkomligen erkänner de skadliga följderne af caractérer i allmänhet och framför allt af slösandet med deras utdelning; jag ämnar icke eller bestrida, att de första åren efter den omnämnde perioden flere titlar utdelats än som verlerbordtj men jag bestrider, att man med skäl kan säga, att under vår nu varande Konungs Regeringstid, och serdeles de senare åren, Civila tittlar i mängd och utan urskilning blifvit utdelade och såsom bevis derpå till någon del torde jag få anföra, att under de arne år, jag förestått inre ärendernes departement, derifrån dylike caracters bref utfärdas, endast 20 st. sådane hvarje år blifvit meddeldte, deraf flere varit gifne, för att, efter hvad alltid vanligt varit, åt unga förtjente tjenstemän bereda tour och befordringsrätt till framtida ordinarie beställningar.
Jag fråga r, om så länge dylika caracterer icke äro aldeles afskaffade, detta kan kallas öfverdrifvit, och vara föremål för ett rättvist klander.
Och härmed har jag nu besvarat de delar af Herr Friherre Anckarsvärd» ifrågavarande anförande, sorn innefatta bestämda fact*, hö - Den 17 April e. mi 395 rande till den befattning, mig varit anförtrodd, hvad som i öfrigt må röra mig af Herr Fri-, herrens framkastade generella yttranden om Ministérens förhållande, om dess svaghet och osammanhang, deröfver ämnar jag nu lika som förra gången icke yttra migj jag lemnar till detta upplysta Stånd, till mins öfriga medbor-j gare att bedömma min Embetsmanna förvaltning, under den tid jag tillhört denna Ministcre, öfvertygad att af dem njuta den rättvisa, som renhet i afsigter ännu aldrig saknat, Bilagor \ • ^ ') » till PleniProtocolIet för elen 22 April, förmiddagen.
N:o 1; Friherre Toll, Guflaf Philip", Då Herr Friherre Wrangel genom dess förslag till Reglementariske föreskrifter, för att uppmuntra vår Industrie och inre rörelse så fulD komligt enligt min tanka framställt de bevekelsegrunder härföre, som böra försäkra att det Högloflige Utskottet genom dessas närmare Gen 57 April/, wl öfvervägande ofelbart skall igenfinna dess insigtsfull» syftemål att vinna tiden, uppnå grunderna och sedermera kann?
fortgå i mats af det godås framlysande effect ti!} det stora helas fullkomnande, Fäderneslandet» förkofesn vöre all vidare anmärkning af mig visserligen öfverflödig.
Äran för hvarje
Svensk ligger u i bibehåilspdet för hv»rje medlem af ^'Fosterlandet af helgdeo utaf dess rättigheter då det allminnas väl fordrar nya prerogati vera Upphåfvaode och förlusten derigenom uppkammer, är det eu skuld som i sin mån af Fäderneslandet bör gäldas; innan den vore det skulle roan alltid göra orättvisa att skynda härmed.
Det må då i d- U* billiga afseende framskrida med tiden och vi ärbeta blott för principen.
Denna har för tn’g med särdeles tillfredsstäliel. e uti Fferr Friherre Wrangel» anförande visat sig sålanda. gehpfvet af Fäderneslandets afhleipstäde från ett svårt aftynande tillstånd vore icke allenast pennipgebcistens och penningeväsendets reglerande på en fot, som kan försäkra den Svenska handelsspeculanten en lättare relation, och dymedelst linna flera utvägar till Öppnande af en Svensk lefvande handek
Friherren inser att denna handel icke kan hvad Svenska, produetionea vidkommer blifva det, med mindre äfven och i samma fram.skridning sorn p.roductionernes förlag det medgifver • älfvan deras afsättlighet bör genom täflan och Industrie i deras fullkomnande vinnas.
D oin% sort realisation, af ®canomuJk* lagstiftarn - ben å?
April f. in. 397 gert så väl sorn Economiska Lagarbas förbättring med hvad mera som i min tanka otvifvelaktig! bör föregå den. sorn uti penniligeVä-’ sendet torde göra sig sjelft genom dess effect, synes mig af Herr Friherren Vara med värman af sin obestridligt reoa fosterlands känsla omfattad, Och jag anser för en är. att härmed få till alla delar förena mig.
Jag finner att det vöre ensamt déssa Industriers upphjelpartde
Och denna tilltagaode näringsfrihet uti allt soni skall framte de resubuter, hvilka nu för nain fattningsförmåga icke finnas inom oss.
Vi se med uppmärksamhet på Sveriges Fabriker, ingert kan annat £n med sann tacksamhet beundra den fullkomlighet^ hvartill de blifvit bragte bch med förundran åter på Cere ställen förnimma huru litet de löna sine Förlagsmän, hvilke, om ej det allmännas Understöd mellankom, desto förr gingo förlorade.
Klädes» fabrikerne inlagde för atti finare klädestiilverktiingar uppmuntra^ gendm prerogätiVer till concurence med de Franske, Tysks och Engelske kläden, hafva vållat, det flera införskrifningaräf de Spanska finare Färraceraa ägt rum; dessa ehuru ömtåhge och alltid af climat och beten antagande Förslagen, hafva kostat betydligaföN Isgssummor; dess återuppsättande flera gångor, än mera, och man underhåller dem ännu med sorgfällighet utan att denna
Under allt detta tillverkar England nästart ensamt gröfre kläden af den sort
Ull som kun^ de utan olägenhet i Sveriges magrare trakté#
598 Den 22 April f. ni, upprätthållas och hvarigenom dess handel nästan uteslutande ensamt förser större delen af Europas Arméer.
Genom Industriens lif och uppkomst skulle jag vilja förutse den möjlighet att magra trakter, som endast hade tillgång å beten skulle uteslutande lemna åkerbruk för att uppföda tjenlig Fårafvel och förse sig med Väfstolar, för atti concurence med de engelske gröfre och Commiss-; kläden genom premier uppmuntras till export.
Ständer må lyckas att allvarligen böja den allmänna vilja och benägenhet som utmärka deras nit för detta Fäderneslands räddning och med den uppmärksamhet, som ämnet förtjenar lemna Höglofl.
Utskottet kraftige understöd och upplysningar samt behjerta Friherre Wrangels för* tjenstfulla framställning.
Ben 2 a si pr il f. mi 39 9 N:q Sm Grefve Gyllenborg, Johan Henning; Då Konungen, i nådig afsigt att förekomma misstag om rätta meningen, i anseende till Commandomål, sista Riksdagen genom nådig proposition, föreslog den nya redaction af 7 §.
Regeringsformen, soln nu af Constitu, tionsUtskottet är framstäld till pröfning, yrkade jag, i Ridderskapets och Adelns Pleno, att så vida den redactionen skulle antagas borde den förtydligas, genom tillägg af det uttryck vid slutet af den negativa definitionen på commandomål, nemligen utan blott hafva till föremål trappes rörelser och discipline, i hvilken mening någre af Ridderskapet och Adelns Ledamöter då äfven med mig instämde, men sedan Ridderskapet och Adeln slutligen icke yrkade detta tillägg, och frågan nu endast är, antingen om bibehållande af Grundlagens uttryck, i ^ § eller den föreslagne nya redactionen, tvekar jag ic< ke, att för min del, bibehålla nuvarande lydelsen i Regeringsformen, såsom varande icke i min öfvertygelse, otydlig, om man vill förstå och tillämpa densamma, hvaremot den nya redactionen i anseende till dess negativa beskaffenhet, ofelbart skall öppna de nya tvetydigheter, som svårligen kunna förekommas, hälst i negativa definitioner, man aldrig kan vara trygg att hafva uppräknadt allt, som ic* ke är tillåtit, då likväl hvarje uraktlåtit moi ment, lemnar tillfälle till utsträckning af den magt man vill begräntsa, och hvilket icke törj 403 Deh 22 April /. hr, de blifva obegagnad.
Jemförelsen emellan de tvenne föreslagna redactioner till Grundjagsstadgande, ådagalägger, att deh lydelse Grundlagen nu innehåller, äger fullständig; tydlighet till betryggande mot ingrepp i nationens rättigheter om hemligen den får blifva tofter ordalydelsen tillämpad s den inrtehåller i 7 §.
Regeringsfotmeh "att med commandamal får, fiås få dane, forn Konungen i egen/kap af högjla Befälhafvare Öfver Kngsimgten tili lands och fföfr omedelbarligen brfårjer" och enär deri föreskrifves, att Konungens magt i Commandomål, icke utöfvas såsom Konung, utan såsom Arméens högsta Befälhafvare, eller Generalissimus, ligger deri tott tydlig definition, art denna magt icke af Grundlagen är utsträckt
Utöfver gränsoräe af troUppers öfning, rörelser och discipline, som på en hög militaireperson kunna ankomma, men i hvilken befattning icke kan ingå åtgärder och beslut, sorn rora rättsfrågor.
Och samma höga person i egenskap ef Konung, äger att i StatsRådet vidtags j hvaremot jag torde kunna styrka att genom det negativ va förelaget söm är frametäldt^ kunna rättsfrågor inneslutas, som jemnlikt grundförfatthingarne tillhöra ett helt annat behandlingssätt.
Detta förelag innehåller i i Momentefj ”att dermed förstås fådane dikta militairijka mil, forn icke efter Grundlagen höra till föredragning i StatsRådet och StatsSecreterarent Expedition; men härvid uppstår, otvungit den fråga, hvad trygghet den meddelar, då, på Regeringen sjelf ankommer. att förklara hvad som icke höfef till Den 22 April /, ml 401 till föredragning i StaisRådet och StatsSecrecreterarens Expedition, och då exempel meddela den säkraste benämningi torde det tillåtas mig, i samma ändamål, framställa ett förhållande, hvari behandlingssättet ännu åtminstone kan i behörig väg omtvistas, men i följd af den negativa definitionen skall otvifvelakf tigt under commandomål kunna skyddas 1 flere år, har emot förra tiders bruk, Indelte Regementerne blifvit använde till arbeten vid Canaler, brobyggnader, gräfnihgar nl. m., ehuru fleg restädes KneckteGontracten synts hafva bordt derföre betrygga; men då efter berättelse någon föreskrift derom, icke lärer ifrån Konungen i StatsRådet emanerat, synes jemlikt förenämnde lydelse i 1 Morn., det vara i förhand medgifvit att desse förordnanden böra hänföras till Commandomål, som Jag likväl för min del ännu bestrider, såsom rörande allmänne och enskildtes, i författningar förvarade rättigheter, hvarom i Militaireväg, den högsta MilitaireBefälhafvaren i följd af väre Constitutionelle Lagar acke lärer äga att besluta, men om hvilket förhållande, till beredande af rättelse, Consti-: tutionsUtskottet likväl lärer sakna erforderlig kännedom.
Detta förhållande, som bevisningens angelägenhet tvungit mig att framställa, och hvartill jag i sådant ändamål ansett mig vara berättigad, blifver nu mera af större vigt; Och påkallar en allmännare uppmärksamhet, då j följd af meddelandet i Allmänna Journalen N;o 87 af Herr Friherre Björnstjernas Utlåtan-, Bil. till Ridd. o. Åd% Pr. lil Band. 26 403 Den 22 April /. m. de till Ridderskapets och Adelns Protocoll siatli Marti! månad, Hemmansbrukare i landsorterna erhålla den, äfven så oväntade, som obehagliga upplysning, af GeneralAdjutantea eller Föredraganden i Cominahdomål, att hela indelta Arméen är beräknad såsom årjiga dagsverkare vid flere omnämnde Canaler, Strothrensningar, MossoöliDgar, Rödjningar , Hamn, Bro och Cassernbyggnäder, men att tourvis, med emellan 4 eller 5000 man årligen, desse arbeten förrätta, då likväl med hänsigt tili Knecks teContractens innehåll, Hemmansbrukare ieke torde med liknöjdhet anse ett stadgande, som beredde inskränkning i deras i Författningar förvarade förmodade rättigheter.
Af hvad nu anfört är, torde Ridderskapet och Adeln finna huru vådeligt det kunde blifva att antaga det obestämda förslaget till ändring i Grundlagens nu varande stadgande, särdeles som den sednare delen af detsamma icke innehåller föreskrifter «om skulle hindra hänförande till Commandomäl af så beskaffade mål jag framstäldt, och sorn dessutom redan erhållit deras stämpel, derigenom, att de icke lära förekomma i StatsRådet, utan såsom Commandomål nu redan behandlas.
Om jag icke ansåg förenämnde exempel, tillfyllestgörande för bevisningen , skulle jag kanske kunna framställa flere deri, efter niin,töfvertygelse, tillämpningen af Comhiandomål äger menlig inflytelse på författningar och enskildt rätt, som nu är utom kretseti för vårt omdöme, men som föranlåter mig till det Grundlagsförslag hos ConstitutionsUtskotistj att Protocoller, öfver Commandomål, älveri Den 22 April f, m. 4o3 må, af ConstitutionsUtskottet granskas, i likhet med StatsRädets Protocoller, hvartill, så vida de kunna innefatta annat, än hvad som har afseende på truppers öfning, rörelse och discipline, så mycket större anledning kan, af Grundlagen hämtas, sorn det synes vara högst olämpligt, att enahanda decharge, sorn meddelas StatsRådets