Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som anledning härtill upgifweS, att dä en Tjensteman i sin person förenar flera i afseende pä tjenstcrnas förrättande och Lönernas upbärande, tyckwara skäl att han bör göra detsamma i afseende pä afgifterne; till exempel en Regements Chef som tillika är Hof» Marskalk, en Biskop som tillika är Pastor i sina Präbende Pastorater, en Capitaine som tillika är Kammarherre, betala serskildta pcrsonclle afgiftcr, som för hwarje sädan tjenst med Lön är utsatt. 2:0
All sädan afgift förswinner wid afskcdsta. gandet, men blifwer personen bcnädad med 2 eller fic» ra graders förhöjning pä Caractcren utöfwer den för hwilken han Staten tjent, betalar han i Personel af» gift differencen emellan den, för hwilken han gjort tjenst och ben, med hwilken han sedermera blifwit bcnä» bad utan afkortning i den pcrsonrlle afgift honom för deH förmögenhet tilkommer. vet 924 Den 25 September.
Det tyckes wasa skäl, att dä en orsak uphör, bör äfwen dep wcrkan förswinna.
Sedan raan ej widare nägon Lön af Staten ätnjuter, bör man icke nägon afgift för fordom ätnjutcn Lön widkännas.
Söker man äter högre Caracter än en grad utöfwer den för hwilken man gjort tjenst och hwarmcd man wid afffcdstägandet för trogen tjenst kan benädas; sä är det skäl, att man derföre till Staten betalar. z:o'Dcn som aldrig warit !
Kronans tjenst, men dock med Caracter blifwit benädad, betalar dabbel afgift mot stna wcdcrlikar som äro i wcrkelig tjenst, utan afkortning af ben pcrsoncllc afgift samma'Man för stn förmögenhet tillkommer.
Enligt förra Bcwillnings-Förordningen har en sädan betalt sä wäl
Carackers-afgift som procent af stna wederlikars
Lön.
Den nu förcstagne afgift är derföre icke obillig. 4:0 Hwar och en betalar särskilt utan afseende om han som tjensteman eller caracteriscrad redan personel afgift erlagt, en sädan afgift för stn förmögenhet inom hwarjc Härad, Taxcrings-district eller Stad där han nägon förmögenhet äger, hwilken lämpas efter samma förmögenhets storlek, till exempel:
Den som äger ett helt Hemman betalar en R:dr. en ägare af 2 betdlar 1 R:dr 16 ss. en ägare af z betalar 1 R:dr.
Z2 ss. 0. s. w. sä att pcrsonelle afgiften ökas med 16 K. för hwarje- Hemman utan progression.
Cn Härd anses som ett Hemman.
Denna afgift ätföljer Jordcller förmögenhets-ägare, minskas om Egendomen styckas, förswinncr om den fbrsäljcs och öfwergär dä pä Köparen.
Den debiteras och upbäres i den ort, där fastigheten är belägen.
Om - Den 25 September. 925 Denna afgift grundar sig pä.ben sanningen, att
Skaten ej bör förlora derpä, att nägon af desi individuel' samla förmögenhet.
Dä m Tjensteman utom sia Lön äger fastighet, wore det orättwist om han icke betalte större personel Bewillning än en Tjensteman utan fastighet.
Personelle afgifttn för Tjcnstemannen tilhör Lönen; jag förcstär derföre ofwaustäende Personelle afgift af förmögenhet.
Pä detta sätt är Kronans rätt bibchällen och den personelle afgiftcn förswinner icke för Kronan dä en Possessionat köpet flere gods, hwilket hitintils fkcdt. s:o Personer som endast hafwa Contant för-! mögcnhct och sälcdcs för personel afgift äro befriade, mäge af TaxeringSmänncn beläggas med en personel afgift i män af den förmögenhet han anses äga och i jemförelse med fastighets.ägare af samma förmögenhet. 6:0
Prästerskapets personelle afgifter utgä efter samma grund, sv!y andra Tjenstcmäns, men som deras Löner äro sä mpcket olika, torde en Classification i afseende pä större och mindre Pastoraker hädanefter'! likhet med förra Bewillnings-Förordn-ngcn behöfwas.
De som äga fastighet erlägga derföre serskildt personel Bewillning.
Skälen härtill igenfinnas i Pastoraternes 0, likhet och de för 4:be Z anförde bewis. 7:0 Magistrats-pcrsoner och Borgare i Städerne betala personel afgift efter samma grunder. 1:0
För sina Embeten 2:0 för sin Näring eller handtering och gro för synbar fast förmögenhet.
Sälcdcs om en Magistrats-pcrson endast har sin tjenst, betalar han endast den dermed ätföljande Bewillning.
Är han derjemte Handlande eller Handtwerkare, betalar han dessutom den personelle Bewillning samma rörelse i män af dess widd 926
Den 2g September. widd tillkommer.
— Har han widare synbar fast E-> gendom antingen pä Landet eller hus i Staden, betalar han widare den Personelle Bewillning samma förmögenhet älföljer, Dewiscn härföre äro redan anförde.
Dä hus i Städerne ej sällan är en bety: elig fast Egendom, förcfläs af hwarje sädant en witz personel afgift i män af dest storlek och wärde. 8:0 Bonde - Ständet betalar Personel Bewill»- ning efter samma grund, dock sä, att alla som äga eller bruka mindre Hemmansdelar än ^:dcls Hemman, betala lika Personel afgift.
Likheten i afgift för Erkels och ^:dels Hem. mansägare rätkwisas deraf, att består afgift efter 2 Artikeln blifwcr sä mpckct vbetydcljg. y:o För
Drängar erlägges lika afgift böhmen: de tjena, sä snart de äro 18 är gamle.
De yngre betala mindre.
För Pigor betalas hälften mot en Dräng.
För en Rättare eller Fogde, han mä kallas hwad som hälst, betalas frän dubbelt till och med sexdubbla afgiftcr mot en Dräng i män af Egendo» mens storlek som han sköter.
Ä en Egendom under fem hela Hemman, mä en sädan begagnas eller ej; men wid Egendomar derutöfwcr mäste för en sädaa erläggas Bewillning.
Bruks-Jnspcctorer och Bokhällare betala äfwcnledis i män af Brukens storlek.
BruksSmeder erlägga lika asgjstcr m^d cn Bonde pä helt hemman.
Kohl- och Smcdjc-Drängar lika med andra Drängar; Kammar-Jungfrur dubbelt emot Pigor.
HuShällcrffor tre gängor ben afgift som för cn Piga, och för Demoiselle:- som hafwa inseende öfwer Hushällnin-en, dubbelt emot en Hushällerska. 10:0 Den 25 September. 927 7O:o Tokpare pä större Torp, som hgfwa ökar och göra 4 Oagswerken i wcckan, betala lika afgift med en Bonde ä halft Hemman. z, 2 och I Oagswerks,Torpare betala i proportion mindre. ve, hwilka endast till stna Stugor hafwa Kähltäppor betala lika med Drängar.
Sockne-Ejcrningsmän betala lika med Brukare af helt Hemman.
Eärdshandtwcrkare dubbelt mot Drängar. 11:0 Mölnare wid skattlagd?
Qwarnar, som mala för Tull-kappc ät Qwarnägarcn, betalar för ett par stenar, som ej gä hela äret, lika med half gärds Bonde, för 2 par dubbelt, 0. s. w. venna afgift jämkas efter som de gä längre eller kortare tider; för hwarje par som gä hela äret, betalas dubbelt.
Äger Mölnare Qwarnen sjelf, betalar han i Personel Bewillning dubbelt mot hwad för hwarje fbrhällande utsatt är.
Skälm till de r förestående z paragrapher sörcslagne Afgifter äro sökte i de ikattfkpldiges mer och mindre lätthet att finna bergning.
Arbetssbrmäga är ett Capital, som enligt 2:bra Artikeln ej kan beskattas ; ben mindre förmögne Classen fär säledes endast afgifter efter denne; de böra derföre ej blifwa för läga, pä bet Stats - Verket pä ben talrikaste FolkClassen e) mätte göra för stor förlust.
Att fbreflä Personel Afgift för alla, skulle blifwa för widlpftigt.
Erunberne lära af det anförde wara tillräckligt utredde.
Lön- och Betalnings-Afgifterne, Slottshjelpen och Medicinal-Fonden äro härunder inbegripne. 2 Art. 923 Den 25 September, . „ 2 Art.
Om Afgifter af Förmögenhet, ware sig i Jordbr, iksröiklsc Handel, Fabriquer, Löner eller utcstäende Capitalcr. 1:0
All synbar fast Förmögenhet wörderås och taxeras i det Härad, Taxerings - District eller Stad, där samma Egendom är belägen.
Sedan genom en sädan npskattning hwar och ens förmögenhet blifwit utrönt, erläggcr han derföre en progressiv förmögenhets - afgift utan afseende ä hwad han annorstädes äger, men dä en del egendom är af den natur, att dess wärde swärligen kan finnas säsom t. ex. Stadsmanna »Näringar, beläggas, dessa med en afgift i män af deras widd efter de grunder, som 1800 ärs Bewillning föreskrifter.
Bruks-Egendomar bibchälla deras Classisication och beläggas med en afgift i Skeppund Stängjern till wisser procent af deras Hammarskatt, med afseende ä priset för Stångjern och med afdrag af ^:bel ä det Bewillningsjern 180O ärs Förordning dem älägger, i anseende kill ben npskattning de under Bruken hörande Hemman serskildt undcrgä; t. ex. ett Bruk af första Classen som enligt iZoo ärs Förordning betalte 6 procent af det efter Hammarskatt tillätna smide, sär ^:del afdrag för Hemmanens Saxation och betalar säledeS dä jernprisct är 11 R:dr s procent, tvid io R:drs pris 4 procent; wid 9 R:drS pris Z procent; tvid 8 R:drs pris 2 procent, och wid 7 R:drs pris 1 procent.
Till utrönande af Fastighets wärde, fbrcsiäs en Llassification för Lunnelandet efter de grunder, att en Den 2Z September. 929 en tunnaS ärligt utsäde i Jörb, som anses gifwer 8:de kornet anses i wärde till - - 266: H2.
1 TunnaS utsäde i Jard som gifwer 7:de kornet 2Z,^: i6« I Tunna dito i Jord som gifwer 6:tc kornet 200:
, I Tunna dito i Jord som gifwer s:tc kornet 166: Z2.
I Lunna dito i Jordsom gifwer 4:de dito izz: 16. 1 Tunna dito i Jord som gifwer g:djc dito ivo: Härunder indcgripes Höbvrdct i afkastningen, sa ak in, tet därförc serskildt bcräknaS.
Till undwikandc af widlyftighet mäste all Jord wid ett Hemman hänfbraS under en Clatz, och ett medium uttagas, ehuru dcrwid ' kan finnas nägrc tunneland, som anses gifwa 6:te och andre Ztte kornet.
Äger Hemmanet Skog till afsalu, Fisken, Husbchofs-Qwarn, Säg eller andre förmäner, dcräknas afkomstcn däraf till Capital efter Taxeringsuiännens bcprbfwande.
Sälcdcs dä ett Hemman af till ex. 10 Tunnör ärligt utsäde fbrckomnicr till Larering i en Jord, som anses gifwa 7:de kornet, Mul» tipliceras ro med 2ZZ: 16, som wisar Hemmanets wärde wara 2ZZZ R:dr 16 st.
Har samma Hemman till ex. ett Fiske som renderar 16 R:dr, ökas Hemmanets wärde med ett Capital af 266 R:dr Z2 f., dä dek blifwcr tillsammanlagdt 2600 R:dr.
Stadsjord uppskattas till Tunneland efter sam» ma grund.
— Hus i Städerne wärbergs efter Brand, försäkringswärdct, där det anses lämpcligt, men ! widrigt fall efter lika goda Hus och Tomters försälj, ningSpris. 2:0
Af all sälunda utrönt förmögenhet ärläg» ges en afgift således: att den som äger 100O Ridrs Capital och derunder, betalar z6 tz. för loosrdet och proportionaliter för mindre.
Ocn som äger frän ioov:de lill och med -evOOtde R:dr, 42 ss. för ie-oO!dct; därTredje Band. 119, 122. ifrån SZ0 Den 25 September. jfrän till och med lo:ooo:de betalar 1 R:dr för iooo:det; därutöfwer till och med is,ovo:de, 1 R:dr 6 k. iooo:det; därutöfwer till och med 20,000 R:dr, I R:dr 12 §. för iOoo:dek>; därutöfwer till och med 40,000 R:dr, 1 R:dr IZ för iooo:det; därutöf. iver till och med 6o,0oo:de, 1 R:br 24 b- iooo:det; därutöfwer till och med 8o:ooo:de R:dr, 1 R:dr zo tz. för iooo:det; därutöfwer till och med 100,000 R:dr, 1 R;dr z6 h. för iooo:det; därutöfwer 120,000 Rrdr 1 R:dr 42 h. för iooo:det.
För att wcrkställa principen i hela sin widd, torde Bruk undergä enahanda wärdering med annan Fastighet, sä att till ex. ett wärde fixerades för 600 Skeppunds Smide j i:sta, 2.:dra, > z:dje, och b:te Clatzerne, och af detta wärde borde en progressiv afgift i män af större eller mindre Skeppundtal erläggas, men i betragtande af det lidande benn» handtering de sedare ören undcrgätt, har jag uttagit deras afgifter pä sätt i:sta § föreskrifwer.
Det. torde behöfwa förklaras ur hwad skäk jag tillstyrker en progressiv Förmögenhets - afgift. — Bewillning, lika som alla andra utgifter, kan icke hafwa annan grund, än de förmäner man däraf drager.
DL detzc bcstä i säkerhet om Egendomens oqwalda ätnjutande, sä följer, att ben som större Egendom har, bör större Dewillning erlägga, mm icke att samma afgift bör blifwa progressiv.
Dä härtill kommer den allmänna tankan, att en progressiv beskattning qwäfwer industrien; tpcks detta blifwa sanningar, dem sjelfwa billigheten ej kan bestrida, utan att beskyllas för orättwila.
— Men förhällandet blifwer förändradt unden, en annan synpunkt.
Skylldigheten att bidraga till Staten, tycks först wrdtaga dä, när en indi , vidueS H ' Den 25 September. 9zr vidues Egendom är tillräckelig, till fyllande af Naturens första fordringar.
Om den fattigare och talrikaste Folk-classcn belägges med utgifter, hwilka göra betz
Egendom otillräckclig till desse behof, fär ben en kallsinnighet för Statens beständ eller obcständ, svin snart kan bereda ett allmänt fall.
Sälcdcs tycks bäde försigtighet och rättwisa för» dra, att ej utöfver gränsen af ett mbjeligt utgörande beffatta denna Folk-Class.
Oä fbljagteligen afgifterne för mindre förmögenhet icke fä utsätta- till högt he» lopp, och en sädan afgifts förökande i proportion af större förmögenhet ej lämnar tillgängar att fylla Statens närwarande behof, mäste de annorstädes söka-.
Hwar skola de dä finnas?
Wid öfwersigt af de FolkClasser, som till Statens behofwer kunna contribuera, finner man en del i dek skick, att de utom dek nödwändiga, njuta ett eller annat öfverflöd; en annaa» som utom desse sednare ärligen samla ett mindre Capital, och stuteligen dem, som ärligen ätminstone borde kunna öka fin fdrmögenhet med större Summor; alla desse hafwa en förbindelse, att bidraga till Statens beständ, grundadt i deras mer eller mindre lidande wid en allmän undergäng, och denna förbindelse wisar sig i samma progressiva förhållande som deras förmögenhet.
Wisserligcn skola ej desse knota öfwer ra afgift, den Statens beständ fordrar, och hwilken es annorstädes kan finnas, hwilken i afseende pä deras inkomster är mindre tryckande, än Ven 7ägare afgiften för en mindre förmögen och genom hwilken de bereda egen och efterkommandes wälfärd, Rikets sjelfständighet och Fäderneslandets beständ. z:o Att wid förmögenhets uppskattande tillära afdrag för bewiSliga stullbet, äx en billighet, hvilken - 932 Den 25 September. ken dock, ehuru funnen af förra BewillningS-Ulskvltek, aldrig kunnat weikställas.
Del har warit ett mäl, hwilket man f: ugilöst efkersträfwat; Ehuru försäkrad att mina bemödanden skola röna famnar öde, förniodar jag dock, att hwarjc medel som närmar oh lill betta mäl, ej äro alhclcs frugtlöst anwäuda.
Är det billigt, hwilket ej kan sättas i fräga, atttöcwisliga skull, ber fä asdragas, sä tycks deremot Statens intcresie fordra, att en sä medelst hos längifwarc» blottad förmögenhet, ej bör blifwa utan afgift.
Bör dä samma Taxerings-Commisston, som om en sädan förmögenhet fäkt kunskap, den sannia med afgift belägga; sä före, kommer i afseende pä Längifwarcns ofta betydeliga af, lägsenhet, en Taxation wib hwilkcn hail ej kiiirde wara närwarande; skulle äter famina upptäckte förmögen/ het meddelas frän den ena Taxerings - Rätten till en annan, blcf omgängcn widlyftig och kanske äiidst utan ändamål.
Med anledning häraf fär jag förcflä, att Bcwillnings- Förordningen jämte det hon förbant den ikattskpldigc att erlägga fulla beloppet för dest synbara förmögenhet, hon kemnade hwarje Läntagare rätt, att tvid Räntans erläggande afdraga ^idels eller half prv- , cent, säsom af honom utbetald Bewillning. vetta förslag möts af det inkastet, att löntagaren utan detta afdrag fär widkännas hela afgiften, sä wida han will undgä att se Eapitalek uppsagt.
— Är Längifwarcn nog orättwis att sädant fordra; sä händer Löntagaren ingen ting annat, ätt hwad i alla tider händö, han fär betala för det han lyser med mcr förmögenhet än han wcrkeligcn har; ruinerad kan han dcrigenom sä mycket mindre kalla sig, som han wid Egendomens inköp nödwändigt bordt beräkna, att hela Bcwillningcn tillkom honom, emedan förre
Författningen ej tillät nägok afdrag för skulldcr.
Säsom tröst för lv fölunda förment oräktwisa, bör han ej eller förglömma - Den 25 September. 9ZZ glömma, att dä Längifwarcns Capital i afseende pä ett stigande warnwärde ärligen försämras, stiger deremot Län tagarens för den läntc Summan inköpte Fastighet. Blifwcr Capitalct uppsagt, äger 'Läntagare» ätminstone tillfälle att af sista ärctS ränta afdraga Bewilluing.
Är pä andra sidan Längifwaren billig, lemnar ett afdrag ä Räntan, som i flere afsecnden är skäligt, sä njuter Läntagarcn en rättlvisa som e) steddc, om Förordningen alt med stillatigande fbrbigcck. p.o Alla Milikair och Civile
Tjenstemän med indelt eller pcnninge - löner erlägga Bcwillning efter 1802 ärs Förordning och den deruti utsatte progression. 5:0 Niffoppar med flere af Ec.clesnstique-Staten, som hafwa wcdcrlag och Krono-io:dc, betala de som hafwa till och med 622 T:r, 4 procent; de som hafwa till och med 800 T:r, s procent, dcröfwcr 6 procent. -P.stores med Pastorater af 20 hela Hemman och derunder, betala för hwarje efter ti Art. Z § i i8oo ärs Dcwillnings - Förordning.
— Frän 20 till och med zo Hemmans Prstorater betala 2 fl. mera för hwarje Hemman.
— Frän zo till och med 4c), 4 fl. utifwer htvad samma Förordning för hwarje Landsort utsätter, 0. s. w. 2 fl..förhöjning för hwart io:de Hemman.
Härwid anmärkes, atr Skärgärds-Pastoratcr och sä kallade Finn-Hemman alud anses, som wero de belägne i den sämsta orten, och progressionen börjas efter den derföre utsatte afgift. 6:0 Af Manufacturie - och Fabrique-Inrätt»ingar jämte Städcrnes Dorgerskap, erlägges lika afgift, 9Z4 Den 25 September. gift, som 2:dra Art. i I8oo äkS BkwlllningS-Förordning utsätter, med progression för de större. 7:0 Qwarnar wörderås som annan Fastighet i män af deras afkastning; hwilkct efter medelpris förwandlas i Capital, hwarefter deras wäxde bestämmes.
— Detta wärde upptages bland Ägarens öfrige förmögenhet, hwarä afgift utgör. 8:0 Alta Krono -Lägenheter och Werk , som k rr Art. IO Z af I80Q ärs Bewillnings - Förordning öro beskattade, komma wid den nya Förordningens utarbetande att granskas, huruwida de af Taxcringsrnännen kunna wörderås, eller en bestämd afgift af dem bör erläggas. tz:o Oskiftad förmögenhet, äfwen som den, Hwllken äges af flera Zntercssenter uppskattas tillhopa som den ägdes af en. io:o Af hwarje hett Hemman erlägges utan afseende pä dest Natur eller godhet en Äbo-afgift af 2 R:dr, hwilka Brukaren betalar; mindre Hemmansdelar betala i proportion mindre.
Torpare betala ef, ter förra Förordningen. venna afgift anser jag nödig att bibchälla as ordsak, att betz uteslutande skulle werka ett betydeligt öestcit i Summan.
— Dä en större tillökning i Be« ivillningen nödwändigt fordras, lär med all omtanka för den mindre förmögnes lindrig? beskattning, desi förre afgifter ej böra minskas, dä den förmögnares undergSr en progressiv förhöjning.
Den 2Z September. 9Z5 n:o Kungsgärdar, som innehafwas under Arrende pä flere Srs tid, uppffattas som annan Förmögenhet.
— Ä den gifne Förmögenhets-Summan afdragcS ett Capital swarande efter 6 procent emot dek Arrende, som till Kronan crläggeS och af återstoden erlägges Bewillning lika som af egen Fastighet.
— Till ex. om KungSgärden uppskattas till 16,666 R:dr Z2 fl., och derföre i Arrende bctalaS soQ R:dr, afbrages 8ZZZ R:dr 16 fl. ä den fundne Uppskattnings - Summan, och för ätcrstoden 88ZZ R:dr 16 fl. betalas Bewillning som för egen Fastighet, 12:0 Alla i benna Art. wreslagne progressive afgifter öro endast fbrstagswis till ungesärlige fdrhäl» landet af deras stigande uppgifnc; wid författningens utarbetande komma de att granskas, jämföras och -cmnkas. z.
Om afgift af Egendom wid dödsfall. 1:0
Af behällne Jnventarii-Summan wid Bouppteckningar erlägges af fjermare Arfwingar än Maka och Bröstarfwingar i Bewillning 4 procent. 2:0
För särskildta Testamenten till nägon enskildt Brbstarfwinge dä flere finnas, erlägges i bcwillning för Fast etter Lös Egendom, 2 procent.
Fjermare Arfwingar betala för sädan 6 procent. z:o
För förläningar pä lifstid betala Enka eller annan Brbstarfwinge, 2 procent.
Fjermare eller vbestägtadc personer, 4 procent.
Alla 'Dcn 25 September.
Alla dctzc afgiktcr ä fastighet bergnäs efter det wärde Taxcringsmännen i afseende pä dcn progressive förmögenheten derä Utsatt, utan afseende om Ärfwingarne till sin efterrättelse ett mindre warde derä k Boupteckningen upptagit. — Hwad omständigheter svin fordras stil controllerande af defc afglftcr, kommer tvid Förordningens utarbetande närmare att bestämmas. 4- Art.
Om 'Taxeringen. r:o Lill Tareringsrnän ä Landet kallas af Landshöfdingen z Adelsmän, hwilka innom Häradet eller Taxerings - Districtct hofwa Fastighet eller Boställen.
Finnas icke sä mänga, kallas bcsliktne Ståndspersoner.
Consistorium kallar g Prester, som hafwa Boställen, och Krono-Fogden z besutkne Bönder.
Landshöfdingen eller dcn han förordnar, för ordet, dock titan rösträttighet.
Sä länge den Lagstiftande Magtens representation wid Riksdagar ej blifwik förändrad, anser jag hctänkeligt, att efter nägon annan grund organisera Laxcrings-CowmiSsioncrne.
Dcn förändring jag föreslagit i afseende pä Ständspcrsoncr, dä Adelsmän ej finnas, grundar sig derpä, att om en Adelsman frän annat Härad tillkallas, kan han ej känna den Egendom som bör uppskattas. 2:0 Tarerjngsmänncn, som pä Riksens Stän' ders wägnar förordnas, att wcrkställa deras författning, tarcra hwar och en efter sin öfwcrtpgelsc och Förordningens ordalydelse utan att answakighct.
De pfgifter som bestämt äro utförde, undcrgä ingen pröf> vings Den 2Z September. 937 liing, de äler, som efter granskning börapäföras, fixeras efter de flestas dfwertygelsc. —, Finnes tänkesätten delade, voteras p^r Laynds.
Skulle genom nSgon^ Taxeringsmans utcblifwandc alparighet uppkomma , blif. wcr den tankan stänbande, som tillskyndar Kronan största förmäncn. sifwer de afgiftcr som sälunda stadfästas, mä ingen äga rätt'att göra anmärkningar annorlunda, än hcmställningswis till samma (kommission, hwarä den gör det afseende den för godt finner.
Den staktstpldi, gc ware närwarandc att sin rätt öcwaka och nödige upplysningar aflemna, eller stylle i widrigt fall sig sjelf.
Ordföranden dcwake att rättwisa sker sä wäs Kongl. Majit och Kronan som den skaktskyldige.
— Finner hail till nägon deras stada Förordningens ordalydelse misjförstädd, aflämne han dcröfwcr sin tanka; gör Commihion icke härä afseende, mä han deraf lemna Riksens Ständers Ombudsman del, som i Laglig ord, ning därmed förfar, dock utan answarighet för Laxeringsmäll lien. Z 0 wägon för fattigdom oförmögen, ware han stylvig sädant inför Taxerings-Cvmmisjion bewisa, dä han mä i sina afgiftcr lindras eller frän afgift ute, sinkas, men om afkortning i en redan päfbrd Bcwillning ästundas, bör ben i Laglig ordning sökas. 4:0
Bättre ordnings winnandc wid Mantalsskrifningen, hwilken till stor del grundlägger Taxeringen, är af wcrkUig wigt.
— Huru den stall ärnäs, underställes närmare bcpröfwande wid Förordningens utarbetande.
Llkc^ 933 Den sg September.
Likalydande med det till Riksens Högloft.
Ständers Bcwillnings-Ukskott den 10 Juni! 1809 inlemnade Original, bestyrker. 6.
Utdrag af Protokollet hället uti Riksens Höglofl.
Ständers DcwilMings Utskott wid Riksdagen i Slockholm ben 26:te Julli 1809. S. O. Herr Justitie-Rädet och Commenbcurm Osgerbeim yttrade sig Munda:
Till protocollet: " . 7 ' ' ' ' > V i Sedan Herr 8ante8lon nu mera, sä widt sig göra kätit, med all oförtruten möda, närmare utredt de hufwudsakeliga grunder, hwarpä dess upgifna förslag sig stödjer, till en Allmän Bewillning i Rikets nuwarande bädc trängande och tryckande behof; och derwid efter ben anledning
Tabellerne lemna för serskildta Classer, dels af högre dels af de ringare projcct-wiS föreslagit, hwad en hwar, säsom ett minimum, syneS kunna päföras, sig bestigande till 1 Million R:dr. och hwaruti 1 Million personer komma att deltaga, och sä, dant med ben förmodan och under den öfwertygelse, att af de högre Classen,e, hwilkas Bcwillnings-afglftcr bor> de bestämmas i mohn af deras ärligen behällna inkoinst, dels utaf Landk-egendomar och dels af Bruks- Handels, och Fabriques-rörclscr eller andra Inrättningar, kunde med Den 2Z September." 939 med säkerhet blifwa att päräkna ^ Million R:dr; sä instämmer jag fbr min del med flere as Utskottets Herrar Ledamöter, att om detta förslag kunds anses äkföl, )a den säkerhet och möjelighct i tverkställighctcn, som Rikets angelägna behof fordra, wore det wistcrligen dek mäst rättvisa, dä en hwar efter sin förmäga och erkända eller ostridig» förmögenhet, bidrag: till Rutts undcrderstöd, samt tillika det enklaste i anseende till flere Titlars undwikande, och jemwäl för Räkenskapcrne' och Controllen det kortaste, som torde kunna upgifwas.