Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag var icke så lycklig, att kunna deltaga i den tidens händelser; men äfven jag njuter frukten af Herr Järtas bemödanden, och skall aldrig glömma att erkänna det.
Friherre fVrangel■ Ogerna talar jag örn min egen person.
Jag undviker det, så mycket som möjligt; men då jag blifvit upplordrad att äfven omnämna min Fosterlands - känsla, frågar jag en och hvar inom detta hus, om mitt sått att handla gjort mig mindre vårdig medborgare af en fri Stat?
Jag tror mig åga denna Fosterlands-kånsla, så mycket som någon annan, men då man bifaller eller afslår ett Statsanslag, måste man gå principmåssigt tillväga, X samma stund således, som de öfrige 1809, års 83® Deri i2 Julii j. m.
Män, sorn* deltagit i revolutionen, blifva pensionerade, bör Landshöfding
Järta äfven komma i åtnjutande af pension, helst jag utom dess sjelf varit i beröring med honörn och känner honom för en man af snille och kraft.
Men flere personer finnas, som åro uti lika cathegorie med honom, till exempel Hans Excellence Grefve Adlersparre.
Om icke han, i spetsen för Westra Arméen, verkat till det allmänna båsta, hade hvarken Herr Järta eller de öfrige kunnat något uträtta.
Grefve Adlersparre år likväl ånnu icke ihågkommen med pension, ehuru han dertill i främsta rummet gjort sig förtjent.
Jag underställer Högloflige Rid. derskapet och Adeln, om icke vid detta tillfälle vi böra hålla oss endast vid den person, som år i fråga, och vid det ämne, som blifvit till öfverläggning framstålldt.
Det år mig högst obårt, att förringa någons förtjenst, och jag känner med visshet, att afsigten med Kongl- Maj>ts Nådiga Proposition icke varit sådan.
Då nu frågan år om en viss person, får jag hufvudsakligen blott fästa uppmärksamheten på hvad flere vårda Talare till hans fördel anfört, och derjemte tillägga, att han, i saknad af enskild förmögenhet, gjorde en betydlig uppoffring den tid han trådde i Statens tjenst; ty han hade genom enskildt förtroende erhållit en syssla, som lemnade honom oberoende och utkomst.
Den ädelhet, hvarmed Sveriges Rikes Ständer alltid gjort anslag åt dem, som gagnat Fäderneslandet, äfven då de Ietnnat dess tjenst, kom - Ven 12 Julii f m, 631 mer mig att tro, det Riksens Stånder vid detta tillfälle göra ett undantag från hvad FÖrfattningarne i allmänhet stadga såsom vilkor för pensions-åtnjutande; och jag hemställer, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna det vara med sina tänkesätt öfverensstämmande, att bifalla det begärda anslaget, hvars belopp för ett helt Rike ej är af betydenhet, men hvilket, just derigenom att det år ett af Nationen gjordt anslag, innefattar ett bevis på Nationens aktning för snillet och den utmärkta medborgerliga förtjensten.
Desse tänkesätt hedra på en gång Svenska Folket, och gagna den person, hvarom nu år fråga, och hvilken derigenom sättes i till. fålle att fortfarande blifva Fäderneslandet nyttigt genom Tänkarens mödor och Medborgarens efterdöme.
Jag börjar med att förklara, det jag tror Ridderskapet och Adeln bör bevilja återremiss.
Det år opinionen , som skall afgöra den framställda frågan, och jag tycker, att de, hvilka icke dela lika åsigt med dem, som önskat återremiss, åtminstone icke böra neka dem tillfället att få styrka sin opinion.
StatsUtskottet har ej kunnat handla på annat sått, ån det gjort.
Det var icke Utskottet tillståndigt, att ti']styrka annat, ån hvad L<garne föranleda till; Utskottet fick icke äga en opinion om personen, då det var fråga om en utgift.
Jag har hört talas om snillets och kraftens anspråk på Nationens upp» mårksamhet.
Jag värderar dessa egenskaper; men i en constitulionel
Stat tror jag dc-t egent - 632 Den 12 Julii f. m. ligen blött vara caracteren och försakelse-förmågan, som kunna påkalla medborgares erkånsamhet.
Jag för min del ser resignation uti Herr Jårtas offentliga lefnad.
Huruvida, såsom man hår påstått, snillet frikallar från förbindelser, som mån med mindre snille gerna underkasta sig, eller kraften frikallar ifrån att långsamt pröfva, lemnar jag derhån.
Fredric II, om hvilken torde kunna sågas, att han ågde både snille och kraft, försmådde ej att nedlåta sig till enahanda befattningar med dem, hvilka i sjålsföruiögenheter stodo långt under honom.
Men allt detta år en opinionssak, och det år derföre, som jag anhåller, att
Betänkandet måtte till förnyad pröfning återremitteras.
Jag begår blott att på en omständighet få göra Utskottet uppmärksamt.
Om Utskottet föreslår pension, synes dervid böra fåstas det vilkor, att den upphör i händelse Kongl. Majit skulle anlita Herr Jårtas snille och förmåga till Fäderneslandets tjenst.
De Talare, som hår yttrat sig, till förmon för Herr Järta, hafva visat hvilken nära. del han tagit uti utarbetandet af vår Constitution, huru riktigt han tecknat dess anda, och huru ofta ännu dess åsigter hår åberopas.
Jag förutser, att Kongl. Maj:t genom en kallelse till Herr Järta att inträda i StatsRådet, torde bereda tillfälle till en vidsträcktare utveckling af Constitutionens grundsatser och anda.
Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats.
Utlåtande böra. i anledning af de j)en 12 Julli /. m. 633 dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Friherre TV''angel begärde votering.
Kan det väl vara möjligt, att Ridderskapet och Adeln vid detta tillfälle nekar återremiss?
Generositeten ålägger Herrarne att bevilja den; och Herrarne åro deraf obehindrade, att följa sin opinion, når Betänkandet återkommer.
Jag hoppas således, att Ridderskapet och Adeln täckes bifalla återremissen.
Jag anser Betänkandet så mycket hellre böra bifallas, som derigenom undvikes en tidsödande votering; och derföre att jag yrkar den, i händelse Betänkandet icke bifalles, tror jag mig icke vara mindre genereux, ån de Herrar, som begärt återremis.
Friherre Raije, Ludvig'.
Annat år frågan om återremiss, och annat sjelfva saken.
Åter— remiss synes mig icke billigt att vägra, då den begåres, såsom ledande tili vidare upplysning i ämnet.
Såsom en gård åt liberaliteten i behandlings-sätt, tillstyrker jag den.
Jag vill ej inlåta mig i bedömniande af sjelfva saken, hvilken kan betraktas, ur flera synpunkter, och hvarom jag nu ej ämnar yttra mig, hvarken till 634 Den 12 Julii /. m. bifall eller afslag; nien jag anser återremiss icke böra förvågras.
En dylik fråga om pensionsanslag förevar i sista plenum.
Utskottet hade då ej heller ansett det anslaget lagenligt, men lik vål tillstyrkt beviljandet utaf en del deraf.
Flere Ledamöter yrkade, att hela det begårda anslaget måtte beviljas, och fordrade derföre återremiss, hvilken ock bifölls.
Jag tycker, att då detta skedde i går, måste man på samma sått bahandla saken i dag; och min känsla skulle uppröras, om man nu nekade Landshöfding Järta ett aktnings-bevis, som man för så korrt tid sedan beviljade ett Fruntimmer.
Grefve von Rofen, Axel'.
Då Herr Jårtas förtjenster redan blifvit af flere värde Talare tecknade, skall jag ej uppehålla Ridderskapet och Adeln med att omnämna huru ofta jag 1809 hade tillfälle att beundra hans skicklighet och arbetsförmåga.
Jag vill endast lemna underrättelse om en anecdot, rörande Herr Hjerta.
Sedan han år 1811 tagit afsked och blifvit privat inan med tarflig utkomst, erbjöds honom en skänk, sorn kunnat göra honom oberoende för dess Öfriga lifstid; men Herr Järta vägrade att emottaga den, under förklarande, att hvad han gjort, hade lian ej gjort för sin egen skuld, utan för Fäderneslandets.
Om Herr Grefven och LandtMarskalken skulle täckas förnya propositionen, huruvida Ridderskapet och Adeln anser de vid SlatsUtskotlets ifrågavarande Betänkande Den 12 Julii J. m. 635 gjorde anmärkningar, böra föranleda detsammas återremitterande, skall jag, af det svar, som å denna proposition lemnäs, bedömma huruvida jag bör fortfara att yrka votering, eller derifrån afstå.
Herr Rothlieb, Axel, förenade sig mpd de flere Ledamöter, hvilka begärt att StatsUtskottets Utlåtande måtte återremitteras.
Herr Munch af Rofenfkjold, Eberhard:
Äf. ven jag erkänner Herr Landshöfding Järlås sållsynta snille och skicklighet; jag värderar äfven mycket dess förtjenster af Regements-föråndrin. gen 1809, ännu mer än af dess andel i Constitutionens författande.
Men det skål, som i synnerhet anföres för ett ovilkorligt beviljande af den föreslagna pensionen, nemligen dess utmärkta snille och ovanliga arbetsförmåga, synes mig isynnerhet tala emot den samma; ty om pensionen bifalles, utan att dervid fästes det af Grefve von Schwerin föreslagna vilkor, kan den blifva en ny anledning för Herr Järta att undandraga sig från användandet af dess utmärkta egenskaper i Statens tjenst.
Jag tillstyrker således, att om pensionen beviljas, det må blifva för icke längre tid, ån till dess Herr Landshöfding Järta blifver utnämnd till något Embete af icke mindre inkomster och värdighet, ån det han sist innehaft.
Herr Grejven och Landt Mar/Kalken för - 636 Den. 12 Julii f, m. nyade derefter sin till återremiss af StatsUtskot - tets Utlåtande förut gjorde proposition.
Friherre Wrangel förklarade, det han af. stod från sin begäran om votering.
Föredrogs å nyo och gillades Lagutskottet» den £21 sistlidne Junii under N:o 104 afgifne, samt den £28 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans EmbetsBeråttelse för den sedan sista Riksmöte förllutne tid.
Företogs till pröfning Allmänna Besvårsoch OeconomieUtskottets den 29 sistledne April under M:o 80 afgifne, samt den 7 derpå följde
Maj eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmansägare att underhålla Lastagebryggor vid de på ön varande Landthamnar, samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade StrandridareBostållen, Grefve Mörner, Carl, upplåste följande:
Jag instäm mer med Grefve Mörner i anhållan om återm, Den 12 Julli f, m, 637 miss af Betänkandet, på det Utskottet må blifva i tillfället att taga i öfvervägande den nu åberopade Resolutionen, sorn icke förut varit nämnd, hvarken uti motionen eller i handlingarne; hvarefter Utskottet får upplysa Riksens Ständer, huruvida denna Resolution år enlig med de för Wisby Stad utfärdade privilegier, samt i händelse den skulle befinnas vara emot dessa stridande, tillstyrka Riksens Ständer att anhålla om densammas upphåfvande.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconomieUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisa.
Vid förnyad föredragning af följande ConstitutionsUtskottets den 5 och 3o sistlidne Junii aflåtne, samt den 528 i samma månad eftermiddagen och den 10 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial: N:o 26.
Angående förslag till en rättelse of inledningen till nu gällande TryckfrihetsFör. ordning.
Angående ett tillägg i 75 §.
Angående ett nytt moment vid slut*t af 68 § RegeringsFormen, 638 Den 12 Julii f. m.
N:o 55, Rörande ett tillägg i i5 §.
Angående förslag till en ändring i a5 § Riksdagsordningen.
Fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde sårskilte propositioner, för godt att ConstitutionsUtskottets berörde förslag, till den behandling 56 §.
Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 5 dennes under N:o 280 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående nedsättning af en Committée, till under-; sökning om beskaffenheten af alla hemmans onera.
Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 5o sistlidne Junii under N:o 17 afgifne, samt den 10 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 sistlidne Maj meddeldte Utlåtande, rörande en föreslagen ny method till Bevillningens utgörande och fördelning m. m.; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Utlåtande redan Den 12 Julii J, m, blifvit af de öfrige frenne RiksStånden gilladt, för dess del dervid låta bero.
Upplåstes till justering ExpeditionsUtskottets under N:o 91 insände förslag till Riksens Stånders underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj;t rörande anslag af medel till godtgörande af kostnaderne i och för Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens förmälning och Utrikes Resa.
Jag anser mig nödsakad att begära återremiss af Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i detta ämne.
Jag skulle nämligen önska, att Utskottet vid frågan om Brålloppsgård, i afseende på hvilken det nu i Expeditionen heter det ”Riksens
Ständer funnit för godt, ”att någon så kallad Bröllopps-gård till inbringande af dessa medel ej ma aga rum1” hellre måtte begagna det ordalag, StatsUtskottet i sitt Betänkande nyttjat, att en sådan Bröllopps-gård icke nu behofves.
Det år af vigt, att meningen på det sått uttryckesj ty annars kommer man i framtiden att stå på samma punkt, som för det närvarande.
Man vänjer sig från bruket, att vid dylika tillfällen betjena sig af gärder, och att i stället ålita fonderna.
Bäst vore, att alldeles icke i den underdåniga skrifvelsen nämna något om sättet för utgörandet, emedan BondeStåndet dervid fästat ett vilkor af den beskaffenhet, att jag ej kan finna annat, ån att frågan kommer att afgöra» genom Nämnd, 640 T) en 12 Juli i /. m.
Jag anhåller derföre, att, om Utskottet ej anser sig kunna utesluta den anmärkta termen, Utskottet i sådant fall måtte anmodas att inför Riksens Ständer redovisa skålen för ett Expeditions, sått, som icke alldeles öfverensståminer med Riksens Ständers beslut.
Grefve Hård, Carl GuftaJ, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
Just af det skål Grefve Hård anfört, tror jag det vara bäst, att icke uti ex. peditionen nämna något om sättet för utgörandet af dessa 600,000 Riksdaler, utan att strophen derom lämpligen kunde helt och hållet utgå.
I alla fall, om också Expeditions-Utskottet förmår tydligen bevisa, att denna fråga år lagligen afgjord, utan att af Nämnd behandlas, skulle jag för min del önska, att de af mig anmärkte orden ej md aga rum, måtte förändras till icke behöfves.
Jag hemställer, huruvida den af Herr Hjerta anmärkte mening lämpligen kan i Expeditionen begagnas.
Ännu år sättet för de 5oo,ooo Riksdalernes utgörande icke så bestämdt afgjordt, att frågan derom ju ej skulle kunna möjligen blifva hånskjuten till afgörande genom Nämnd.
Jag förenar mig derföre med Herr Hjerta, att berörde stroph måtte helt och hållet ur expeditionen utgå.
Dessutom vet
Den 12 Julli /. m. 641 Vet jag, att Ordföranderne uti Stats- Och BevillningsUtskotten innan korrt ämna anhålla om Nämndens sammankallande i afseende på Bevillnings-grunderne, hvarefter frågan om ofvannåmnde belopp torde vara lättare afgjord.
Jag hemställer, hu ruvida ifrågavarande skrifvelse må kunna antagas, förkastas eller något dervid tillgörasj innan det blifvit definitift afgjordt, antingen ämnet blifver föremål för Nämndens behandling eller icke, och beslut i följd deraf fattadt.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMar/kalken gjord proposition, blef ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag, i anledning af de dervid gjördé afittlårkningar^ till Utskottet åierremitteradt.
ITögloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdés klockan tre qvart till 2 eftermiddagen. X i "
In fidem Protocolli Ö. y. Lagerheim, Ridd. o.
Band. 64* Den 12 Julii c. m.
Lördagen den 12 Julii.
Plenum kl. 6 eftermiddagen.
Bevillningsutskottets den 3 dennes under N:o 19 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 528 sistlidne April meddeldte Utlåtande, angående en utvidgad fribrefs- rått för Städernas Magistrater.
Herr Tham, Wollraht:
Jag utbeder mig endast korteligen få nämna de orsaker, som föranledt de tvånne Stånden af Utskottet, att tillstyrka den gjorde anhållan.
Det var egenteligen de anmärkningar Herr Ehrenborg gjort, hvilka fästat Utskottets uppmärksamhet, äfven som behofvet af den sökta Portofriheten förde mindre Ståderne, hvilka hafva mesta olågenheterne.
De större Städerna lida ej, om de icke skulle äga Fribrefs-rått, ty der bo vanligen Landshöfdingar, men det år egenteligen de små, som få emottaga bref från andra auctoriteter, hvilka de måste besvara och fortskaffa.
Detta drabbar ej Magistraten, men ensamt Borgerskapet.
Den andra anledningen var, att då Magistraterne hafva Portofrihet för en del handlingar, så kunna miss. bruk så lått föranledas med de öfrige.
Man trodde ej skillnaden skola blifva betydlig, om friheten medgafs, och ansåg billigheten fordra
Den 12 Julii e. m. 643 bifall, då andra Embetsmån förut njuta dylik Portofriheh Herr Rothlieb, Axel, och Herr af Wingård, Johan3 förenade sig med Herr Tham.
Herr Grefven och LandtMarJkalken till— kånnagaf, det Utskottets Utlåtande innefattade 2 Alternativer, hvaraf det förra innehöll att någon utvidgad Fribrefs - rått icke borde Städernas Magistrater förunnas, samt det sednare, att den ifrågastållde ytterligare post-friheten borde Stå., demas Magistrater meddelas.
Herr Grefven och LandtMarJkalken gjorde proposition till bifall af första Alternativet.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkalken hemstållde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla sednare Alternativet, eller att den ifrågastållde ytterligare post-friheten må Städernas Magistrater meddelas.
Föredrogos å nyo och gillades följande Stats» Utskottets den 3 dennes afgifne, samt den to derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: - 644 Dm ja Julit t. m. N:o 282.
I anledning af väck fråga orri förändring af Andrarums Alunverks rått till inköp af skogs-effecter in. rm N:o 280.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss rörande Råntornes utgörande för någre Thorshälla Stad tipplåtne hemman.
N;o s84.
I anledning af väckt fråga om er^ sättning till Handlanden J. A. Tauson för aftrådt arrende af Uranienburgs Kungsladugård.
Vid fÖrnyad föredragning af StatsUtskotteté ej mindre den 28 sistlidne April under N;o 12g afgifne, samt den 5ö i Samma månad förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande* angående någre vid förslaget om. inkomsternes beräkning föa rekomne frågor, åd ock den 5 dennes under N:o 27g meddeldte, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, yttrande, i anledning af de vid samma Utlåtande gjorde anmärkningar, fann Ridderskapet oell Ådelrt för godt^ atf berörde tvånne Utlåtanden till alla delar gilla.
Föredrogs å nyo och remitterades till hag- farn t Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten:
Herr von Hartmansdorff*, AugUst, den 20 Den 12 Julii e. m. sistliclne Junii förmiddagen på bordet lagde, Mei morial, innefattande hemställan, att Riksens Ständer måtte genom en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, uttrycka deras önskan, att vid den nya
Domstols organisationen särdeles afseende måtte fästas vid förliknings-åtgårdernes skiljande fran
Domstolarne och uppdragande åt sårskilte Nämnder, samt att, om Kongl, Maj;t skulle med Riksens Ständer instämma uti en lika åsigt af saken, åt LagCommittéen måtte uppdragas, i enlighet dermed, uppgöra nödige förslag.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets ej, mindre den 3 sistlidne IVfaj under N;o i53 afgifne, samt den 5 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckte motioner, om rättighet för Bergsmän, att lösa Kronans persedel och TiondeTackjern, än ock den 3 dennes under N:o 285 meddeldte, samt den io derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, yttrande, öfver de vid samma Utlåtande gjorde anmärkningar, fann Riddefskapet och Adeln för godt, att berörde tvenne Utlåtanden till alla dalar gilla.
Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den 12 sistlidne Junii under JM:o 108 afgifne, samt den 10 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 14 förutgågne April under Den i a Julii e. rn.
N:o 38 meddeldte Betänkande, angående förändradt sått för Författningars upplåsande i Kyrkorne; fann Ridderskapet och Adeln, att enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 8 dennes under N:o H29 aflåtne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion, angående upprätthållande af Höganäs Stenkolsverk.
Med den kännedom jag tagit af StatsUtskottets Betänkande i detta ämne, kan jag ej underlåta att begära återremiss, når det förekommer; och ehuru jag visserligen önskade, att saken kunde, så fort som möjligt år, företagas , finner jag dock nogsamt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets begäran lika så billig, som till ändamålet ledande.
Jag får således deruti instämma, och anhåller, att StatsUtskottets Betänkande måtte få hvila, till dess OeconomieUtskottets
Utlåtande inkommit, så att båda må på en gång kunna företagas.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtJilarsh cilken gjord proposition, blef Oeconomie^ Den 12 Jul i i e. m.
Utskottets Memorial of Ridderskapet och Adeln bifallit.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 29 sistlidne
Maj under N;o 102 afgifne, och den 28 derpå följde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om antagande af en Författning, angående förändring eller utdömmande af Vatten-verk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling.
Herr Gyllenholm, Eric Gu fia f, anförda skrifteligen; (Se Bilagan N:o 1.) Herr von Hartmansdorff, Auguft'.
Herr Gyllenheim har synts mig hufvudsakligen utgå från den grundsats, att
Vattenverksägave företrädesvis borde skyddas framför dem, som i anseende till förbättring eller odling af jord kunde vilja utrifva verken.
Ehuru stor ägande-rättens helgd bör vara, tror jag ej att framtidens förkofran bör för densamma uppoffras.
Det är ej nog, att samhället skyddar hvar och en vid hvad han äger, det måste ock tillse, att dess krafter utvecklas, att hvarje enskildt, och derigenom det hela må kunna förkofra sig.
Samhället skulle eljest icke kunna tillväxa i physisk kraft, och med detsamma äfven hämmas i sin moraliska utbildning.
En jemvigt emellan de båda satserna af skydd och förkofran måste således äga rum i Statsför - «48 Den 12 Julii e. m. valtningen, och mig synes, att den med flhubg, billighet på båda sidor blifvit af Utskotten iakttagen.
Må hända torde man dock ännu hafva gifvif nog stora fördelar åt besittningen af Vattenverk emot den fördel Staten möjligen kunde vinna genom begagnandet af de fält, sorn nn för uppdämningarnes skull ligga yattendränktä.
Gyllenheim har anmärkt, att Jordbruket redan lemna,r öfverproduotion, och att således fpr ögonblicket ingen ting vidare borde göras till dess, befrämjande.
Denna ölverproduction, om den äger rum, är väl egenteligen sädes-produetipn.
Men deremot hör man mycket klagas öfver brist på kött, ost, smör och talj, med flere, varor, som Landtmannen lemnar, och sorn nu mäste, införas från Finland och andra orter.
Om jorden gifver för mycket säd till bröd, så kan. fion, i stället användas till boskapsskötseln, och fältens aftappning ändock vara lika nyttig.
I afseende på de detail-förslag, sorn af Utskotten, blifvit framlagda, får jag anmärka, att det Konungen afgifvit om ersättning åt dem, hvilkas Verk blifvit npprifna, synes mig billigare, än def ena alternativet, som Utskottet framställt, det nemligen, att icke flera jordägare skulle deltaga, i vattenverkets ersättning, än de, som begärt dess utrifning, men att de öfriga, ehuru mycket gagn de deraf hade, skulle, emedan de icke begärt utrifningen, vara befriade från deltagandet uti dess ersättning.
Mig synes billigt, att den som skördar gagn af en sak, äfven deltager uti kostnaden tor dess vinnande, antingen han begär det eller ej.
Denna grundsats finnes ock förut af vår
Lag iakttagen, i fråga om gemen - Den 12 Jula' c. m. 649 ^am stängsel, om delning af jord, med flere hushålls-angelägenheter.
Stadgades ej detta såsom regel i afseende på frågan om vattenverks utrifning, så skulle det kuuna hända, då någon för odlingen af sin del uti en gemensam mosse, ville hafva etf vattenverk utrifvit, att de öfriga delägarne i mossen undandroge sig att instämma j en sådan begäran, för att kostnadsfritt njuta fördelarna af den, enes pfflingsffit, Men då skulle <let ock lätteligen kunna inträffa, att vattenverkets, lösning öfversteg den ens krafter ensamt, och att liela mossodlingen och samhällets förkofran derigenom utehlefve.
Detta är den enda anmärkning jag i det pmstäudliga velat göra, och anhåller att den, i fall åtprrerpiss beslutes , måtta, få till Utskotten åtfölja.