Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men sedan en del af samma ordalag, intagna i en Kongl, kroposition, mera närmar sig til form af Lag; har utskottet funnit at de orden:
"bestämd tids fängelsestraff", hwarmed Utskottet, blott welat uttrycka Fästnings-straff pa bestämda ar i motsatts mot lifstids, kunna förstas om alla skags äfwen nägra dagars antingen enkelt fängelse eller pa wakten och bröd; 926 Den 22 Mars. bröd; samt at, som sädant lindrigare straff, jemtL Spö och Nis älagges för mindre förseelser, kunde de, utan närmare bestämmelse Upräknade bland orsaker lil skillnad i Agtenskap, hos mindre eftertänksamme hafwa en stadelig werkan pä tänkesätten, och hwarigenom Kongl.
Maju allt för ofta kunde blifwa med lättsinnige skillnads-ansökttingar beswärad; Hwarföre Utssottet stulle önsta, at Kongl.
Maj.t äfwen i denna del i Näder täcktes tillåta det förtydligande i Riksens Ständers pä Utstottets til* styrkande afgifne underdäniga förflag: sä at, i stället för de nu nämnande stät, blott i allmänhet omrördes: groft eller werkeligt wattftägdade brott samt fästningsstraff pä bestämda är.
Genom hwilka ordalag äfwen kunde
Utan ändring i meningen undwikas at särstildt äberopas io:de Cap. 2 H. Mitzgernings-Balken, och hwarigenom Kongl.
Majus, i afseende pä sistnämnde omständighet, äsyftade, i Högsta Domstolens ?rmocol1 antydda
Nä* diga afsigt ännu fullkomligare befrämjades. Z:o.
Ben öfwertygelse hos Allmänheten, at Kongl.
Maj-.t altid täckes öfwer skillnads-ansökningar i Näder inhämta Dom-Lapitlsts och wederbörande Prästerskaps Utlärande och intyg, synes i stor mon kunna bidraga til bibehällande af det rel, gieu8L begrep, soln wiv ägtenstap warit och bör wara fästadt; hwarföre, och emedan ätstillige biomständigheter, jenne de i ansökningett äberopade, förtjena at i dessa mäl af Kongl. Maj:t i Näder vfwerwagas, hwilka merendels bäst af Prästerskapet kunna kännas, Utskottet för sin del äfwen skulle önska, at stadgandet om Dom-Lapirlets och Prästmäns hörande blefwe sä mrryckt, ar det altid an - Den 22 Mars. 927 fages för nödwändighet.
I anledning häraf får Utskottet wördsamt tilstyrka den underdåniga anmälan hos Kongl. Maju, at Riksens Stander med underdånigt gillande af Kongl. Majus Nådiga Förslag til detz hufwudsakeliga innehall/ endast i en biomständighet och er eller annat ordalag, ansett någon ändring kunna wara lampelig, at widen För» ordnings Utfärdande i detta amne iakttaga: och at Riksens Stander derföre i Underdånighet til Kongl. Majus Nådiga vmpröfwande hemställa, om icke den Minda kunde författas : "Utom de i ig:de c-rp.
Giftermäls-Balken uptagne händelser, mä Domaren aga at, pa ena Makans påstående, döma til stillnad i agtenstapet i:o. uär den andra makan blifwit dömd pa lifstid til fängelse eller landsflykt; 2:0. när den blifwit wid Domstol förwunnen, at hafwa stämplat eller anstalldt werkeligt försåt emot deN andra Makans lif, samt z:o. om den rakat falla uri werkelig galenskap, som, enligt säkra bewis, oafbrUtir fortfarit i fullerTre ar, och, enligt behörig Lakares intyg, någon förhoppning ej ar om den wansinniges återställande til halsan; dock at i det första fallet stillnad ej ma tillaras, i händelse den andra Makan i mer eller mindre mon bewifligen warit wallande til eller delaktig uti den dömdes brott; samt at dä skillnad sökes för den andra Makans wansinnighet, Domaren aligger, ar, sedan den wansinniges närmaste flagtingar, eller da de ej finnas, sörre Förmyndare eller Giftoman blifwit hörde, noga undersöka Makarnes förra sammanlefnad, och, sa widt ste kan, utleta huruwida anledningen kil galenstapen wore gifwen eller pastyndad af den andras förhållande, 928 Den 22 Mars. lande, i hwilket fall stillnad ej ma aga rum.
Och kommer i anseende til Gifto-ratt, Morgongafwa, annat giftes ingående samt Barnens wardande, i första fallet, da stillnad bewiljas derföre, at den andra Makan blifwir dömd til landsflykt eller lifstidS-fängelse, at galla hwad Lagen i rz Op- i, 2 och z §.§.
Giftermäls-Balken stadgar för den som genom hor förorsakat stillnad; men da uägon stämplar eller lågt werkeligt försåt för sin Makas lif, åge den ostyldige Makan den ratt til egendomen, 4 och 5 §§. i iz L.-rp.
Gifcermäls-Balken ut» staka; träder den ostyldige i annat gifte, njure Barnen den egendom, som den, enligt 5 bör i saDant fatt fran sig lemna; hwaremot när galenstap gifwit anledning til stillnads sökandet, hwardcra Makan ma wid sin lagliga rätt bibehallas; körandes tillika den Maka, som af sadan orsak stillnad sökt och wunnit, ej derföre anses befriad fran sin pligt, at efter tilgang och behof, sa wäl om den wanstnniga Makans framtida förnödenheter, som ock om Barnen draga försorg.
Och mä, när stillnad sökes för brott, den ej bewiljas, om detwänne Makarne efter den brottsliges bestraffning a nyo sammanflyttat och haft samlag.
Utom ofwannämnde händelser, dä frågor om ägtenstaps-stillnad böra af Domaren uptagas och afgöras, ma ock stillnad sökas, da andra anledningar sig dertil förete, såsom när den andra Makan bliftrir genom Laga kraft wunnen
Dom, cil lifwets eller ärans förlust stylvig känd, om den ock genom Kongl.
Nåd fatt förstening för dödsstraffet, eller aran acerstänkt, när den blifwit förmannen til annat groft eller werkeligt wanfrägdande brott, etter Den 22 Mars. 929 eller dömd til Fästnings straff pa bestämda ar, eller berrädes med slöseri, dryckenskap, wäldsamt sinnelag vch dylikt, samt när en sadan stridighet i lynne och tänkesätt hos bägge Makarne sig yppar, som, under beständiga tilfällen til utbrott, fluteiiaen öfwergär ril afsky och hat.
I dessa fall mä underdåniga ansökningar om Kongl. Majus
Nådiga tillåtelse til skillnaden, til Kongl. Majus sii8titiL KeviHon!.
Lxpcclinon ingifwas, hwarwid ide händelser, dä skillnaden sökes för brocc och undergången bestraffning, bör bifogas Utslaget, hwarigenom ben andra Makan blifwic dömd, med pätecknadc bewis om dest laga kraft samt straffets undergående, och i de öfrige handelserne behörige bewis efter vmständightterne företes, om undergängne sadane warnings-grader, som ^4 Li>p. i §.
GiftermalS.
Balken, 19 4 §.
Arfba-Balken, Kongl. Förordningen den 17 April i7ZZ,samr Kyrko>Lagen anwisa.
Och will Kongl. Maju, sedan DomL-ixitlet med wedcrbärande Prasterstaps betpg och egit underdånigt utlåtande inkommit, öfwer ansokningarne, ester högsta Domstolens hörande, Sitt beslut i Stats-Räbet satta.
De Makar, som pä oswan anförde skäl warda af Domaren eller Kongl. Maju i ägtenskapet skiljde, ma ej träda i annat gifte, förr an efter den tid och i ben ordning 12 Lgg. 2 §.
Giftermäls^Balken, samt g puncken af Kongl.
Förklaringen den 2g Marrit 1807 söreskrifwa: kommande alt hwad om agrenffaps-. stillnader i allmänhet blifwit stadgadt, äfwen at lämpas til sadane ägrenskap, som med hafdad Fasteqwinna aro begynte, men ej genom wigsel fullbordade.
Stockholm den 16 Martis 1810.
Pä Sjette Bandet.
N:o ?9« Den 22 Mars. 9ZQ Pä Högloft.
Ridderffapets och Adelns Ledamöters wägnar Larl 6.
Ltjernsteät.
Pä Wallof!.
BorgareStänders Ledamöters -vägnar V.
Qrevesmubl.
Lades pä bordet» Pä Högwördige Präster Ständers Ledamöters wägnar Pä Hederwärda BondeStänders Ledamöters wagnar line Oiof580N.
Jolr. l^olmberAszon.
Ständers Lag-Utffotts Utlätande öfwer de fran Högloft.
Ridderffapet och Adeln, Högwördige Präster Ståndet, och Högtarade Borgare» Ständer remitterLäL Anmärkningar öfwer Urffotters den zi Ocrober sistle»
Dir är afgifna Betänkande, angående förklaring öfwer i §. i 7. Cap. Rät» regängs-Balken om Anteckningar.
Pä den af flere de kespeQive Standens Ledamöter gjorde erindran, ar der föreflagne stadgande:
Det Antecknings Ansökning, för at medföra förmånsrätt, borde wara ingifwen innan de sista zo dagarne förr än Gäldenär sin oförmögenhet hos Domaren anmälde, dels wore ett förslag kil np Lag, hwarom i Herr lillberg lvie M07 - Den 22 Mars. §zr moria! ej warit fräga, dels i flere hansigter betankeligr, tror Utskottet sig böra göra det afseende, at sadant stadgande ej widare yrka.
Warandes säledes undersöknings-ämnet nu inskränkt til förklarande af ofwanberörde Lagens ruin.
Det är ej i fräga satt, at ju en Inteckning, som i allmänhet är gällande, räknar sin'verksamhet fran den dag den i Rätten sökes.
Det, hwarom meningarne finnas olika, hörer til frägan, om hwad för en Intecknings gilltigher erfordras, och huruwida Domarens före inträffad Luicia meddelade Utlåtande, wore sä wasenreligt, at, derest (X-8-.ionen detsamma förutgatt, Inteckningen ingen förmans-rätt kunde medföra?
Nämnde fräga synes bero pä denna allmännare:
Är Domarens Utlåtande emellan Borgenär och Gäldenär en wäfentelig formalitet, utan hwilken Inteckningen någon werkan icke äger?
Och i fall det den wore, mafte da detta Utlåtande nödwändigt hafwa föregått den händelfe, dä Inteckningens werkfamhet kommer i fraga?
Sä ^bestämd, bör frägan ej förblandas med denna:
Är Inteckning icke skedd eller ärhällen förrän Domarens nämnde Resolution ulkommit?
Ty en sckedd Inteckning är derföre icke altid en gällande.
I afseende pä sistnämnde fräga, trop Utskottet sig icke förblanda begreppen om söka och äryalla, dä det anser Inteckning wara fökt i det ögonblick ansökning derom är ingifwen, men skedd eller erhallen, i den stund, dä samma begck rain - 9Z2 Den 22 Mars. rån blifwit i Rattens krotocoll instrifwen.
Ty som ansökningen alckd bör innehålla Egendomens namn och kännemärken, sä blumer med den förra också Gäldenärs Lasta gods rnskrifwit eller inteckiraöt.
I allmänna Spräkbruket är åtminstone rnftrifwa synonymt med inteckna, likasonr upskrifwa med upteckna.
Och sadan betydelse har ordet Inteckna i 8 Cap. i §.
Giftermåls-Balken, samt 7 Cap. z §.
Rättegångs-Balken, om eljest desse Lagens rum stola kunna förstas.
Och i n H. 17 Cap. Handels-Balken mäste det talesätt: sätt inteckning, som i is §. samma Lap. heter latit inteckna, hänföras lil den -Eu8, vä Gäldenärs begäran intages i Rättens Bok.
Ty hade det afseende pä
Domarens nämnde pröfnings åtgärd, hwilken altid inträffar efter mprotocollsrmAen, om Gälde» narén ej a Ansökningsdagen i Rätten sjelfmant afgifwit förklaring, fä stulle deraf den besynnerlighet upstä, at om A. den 1 Junii sökt Inteckning af en Stads Egendom, tilhörig B., hwilken wistades fa långt borrt, at dagen til hans hörande mäste utsättas til den 1 December: och om emedlertid en tredje man C. den 20 Nov. äfwen begärde at fä samma Fastighet Lntecknad, da B. redan wore hemkommen, sä ar han kunde kallas til den 24:de, sa stulle, dä Domaren kan komma i tilfalle at förr utlaka sig om C:s än om A:s inteckning, C. fä förmans-rätt framför A., oaktadt bennes wida större vigll-mce; en obillighet, som aldrig kan följa af detza Lagens ruin, dä orden fa tagas i deras egenteliga bemärkelse, den de ock hafwa pä andra ställen i Lagen.
Ar i 12 §. nystnamnde Lax. är der stadgadt, ar Den 22 Mars. 9ZZ at ej gifwer Inteckning förmans-rätt utan i fast egendom, fom Galdenären agde, da Inteckningen ftedde, sistnämnde ord hafwa afseende blott pä ansöknings-dagen, dä mprotocollcrinAeu gjordes, winner afwen styrka wid jemnförelsen af Kongs.
Förordningen den 21 Nov. 1730, som synbart ljenk lil grund för aberopade Lax»., emedan samma stadgande der uttryckes med desse ord: utan allenast i Oekitorens fasta Egendom, fom han werkeligen äger när inteckningen begäres.
Men fastan det således är obestrideligt, at inteckning kan, utan något Domarens mellan Borgenärer och Gäldenär gifwir Utstag wara gjord; sa äterstar ändock den fraga, om det sälunda fullbordade intecknande!, också utan sadan pröfnings åtgärd, kan wara gällande och efter Lag werkfamr, och hwilker beror af de först anförde allmännare frågor; hwarpa Utffottet enligt dest öfwmygelse swarar:
Da Intecknings-Domstolens berörde utlärande icke behöfwes, utom i dec fall at Gäldenären eller någon annan Inteckningens werkan bestrider, detsamma också icke i annat än detta fall ar i i §. 7.
Rättegångs-Balken fordradt, och ett Utsiag icke bör, i denna omständighet mer än i andra, wara annat än ett urtryck af hwad som, oberoende af Utflaget, i sig sjelf är Ratt, (ty eljest är tttflaget orattwist) sa synes wäl af Lag någon anledning icke wara at anse etr sädam utlåtande för nägon wäfentelig formalitet.
Men 9Z4 Den 22 Mars.
Men om det ock sa wore, sa enar Lagen ej nämnt någon tid eller nägon händelse, efter hwilken et flikt utlåtande ej skulle kunna äskås och meddelas; sa sinnes ingen anledning til den mening, at urlatander nödwändigt mäste hafwa föregått den händelse, dä Inteckningens werksamhet sättes i fräga, hwarföre, om efter sökt inteckning Gäldenären kommer under Lession, ingenting synes hindra, at ju Domaren, efter Gäldenärens och hans Borgenärers och dä warande Rätts innehafwares hörande, ina genom Utslags afkunnande upfylla den formalitet, som annu kunde tros behöfwelig, för at,som Herr UerZenslrölä yttrar sig, gifwa Inteckningen, der hon i alt annat äger sin riktighet, dest retroaÄiva werka», räknad frän ansöknings-dagen.
Af den satts, at Domarens utlätande, ansedt säsom en k»!M3iitet, tillika ej skulle kunna med enahanda werkan meddelas, efter det stridighet derom upstätt, som för en sädan händelse, skulle ock den obillighet följa, at om, sedan Inteckning sökt ar, Galdenären, innan den för honom föreiagde inställelse-dag, föryttrar egendomen til tredje man, hwilken derefter bestrider Inteckningens werkan til pant-rätt emot sig, skulle det altid stä i en »redelig Gäldenärs magt, at genom en flik föryttring onyttig göra alla en Borgenärs försök, at anskaffa sig säkerhet.
Men dä til denna satts än mindre anledning af Lag finnes, än til den, at nämnde ullätande ar en oumbärlig formalitet, sä lärer den mening blifwa ostridig, at en Gäldenär lika litet kan genom en tilställd köpe-afhandling, som genom anmäld - Den 22 Mars. §zx mäld Össjön, göra den före desse aQus sökta Inteckningen onyttig.
Lagens stadgande i z §. öckom. 4. (loncursStadgan motsäger ej denna Utskottets mening.
Den bewisar fast mer/ at också i afseende pä Lösörenar det icke Lxecutors Urstag/ utan de Utmätte sabernes redan skedda öfwerancwardande i Borgenärens offenteligen förordnade ombuds ward / somgifwer honom panträtt deruti/ pa samma grund, som friwillig pant ej gifwer förmäns-rätt, utan säwida den af honom i handom hafwes.
Herr ak UlimeberZs erindran, at ehwad man följer den mening, at, i händelse af Loncurs en inteckning, hwarom
Domaren ej nägot resolverat, ar ogiltig, eller den at densamma det oaktadt kan wara gällande, egennyttan deraf kunde begagna sig til minskande af andras rätt, bör icke bestridas; men wid jemförelse torde det finnas, at den förre, eller Utskottets mening mindre är underkastad missbruk och olägenheter an den motsatte.
I följd af den förra, kan wal en Borgenär, som förr än andre får kunskap om Gäldenärens obestånd, inom nagra limmar sjelf förskaffa sig en förmans-rätt, hwarigenom andra Borgenärers tilgang minskas.
Men detsamma kan ock i följd af den sednare meningen ske, om Gäldenaren friwilligt i Rätten förklarar sig, utan ar sitt obestånd anmäla.
Härtil kommer at, enligt hwad anfördt ar, det i följe af principen för sistnämnde mening, icke kan genom någon Borgenärernes vigilLncs hindras, at Gäldenär, genom sine fastigheters försal -ande - 9Z6 Dett 22 Mars. jandr och köpe-stillingarnes undandöljande, kan min» sta alla Borgenärers päraknade för Executor åtkomlig- tilgangar; hwilket i följd af Utskottets grundsatser icke hander.
Och af denna jemnförelfe ar, at om Utskottets förklaring och grunder lemna at en Oewaksamhet den fördel ac kunna/ oberoende af andre Borgenärers uttryckeliga bifall / fa större rart an de / sä blifwer genom de morfatce principer desto större utrymme lemnadt ac en Galdenärs collusion och swek, emedan der da beror af honom, ar antingen gynna en Borgenär pa den andras bekostnad, eller ock stada dem allesammans, uran at nagonderas försigtighet det kan förekomma.
Da Utskottet salunda tror sig hafwa wederlagt de anmärkningar, hwilka til det i fraga warande ämnet hört, får Utskottet, pa de stal som anförde aro, wördsamt tilstyrka den förklaring af i § ?
Lap Rättegangs-Balken, at, "fastän efter fokt Inteckning, och fedan Domaren utfatt dag til Gäldenärens hörande deröfwer, denne skulle, innan samma dag inträffat, fäka afträdes-. förmän, fadant icke ma betaga en i alla andra affeenden fullgiltig Inteckning den wcrkan at medföra förmäns-rätt,"
Stockholm den 16 Martii i.8ic>.
Pa Högwördige Praoch Adelns Ledamöters ste-Ständets Ledamö wagnar ters wägnar Läll 6. ö^cinsteät. L. /Vlm<^vist.
Den 2r Mars 9Z7 Pa Wallofl.
Borgare- Pä Hederwarda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters Utdrag af Riksens Högloft.
Ständers LagUtskotts ?rotocoII, hällit i Stockholm den 16 Mars i8io. S. D. Uplastes och gillades Första Beredningens Utlåtande öfwer de frän kespeLiive RiksStänden ankomne Anmärkningar wid dest Betänkande om Förklaring öfwer - H. 7 Lsp. Räktegangs-Balken.
Men de Ledamöter, som förm warit af särskild tanka, aberopade hwav af dem da blifwit anfördt och ätsöljr förra Betänkandet til Riksens Högloft.
Hwarom Utdrag af l^iolOLollet skulle til Riksens Högloft.
Ständer --xxeäieras.
Öt suxra.
Nidderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2. wägnar ?. kl. OrLVLLMulil. wägnar kiric Olossson. ^okl. kiolmbersson. klx ?rotOLoIIo ^olr. kkolmbergson.
In 6äem krotocoIU 6.
Lilverstoliis.
FrSl 9Z8 Den 2z Mars.
Fredagen den 23 Mars. plenum kl. ^ io förmiddagen. ^usteraäes följande:
Utdrag af protocollet, hällit i Högloft.
RidderffapetS och Adelns plenum den 22 Mars i8io. S. D. Företogs til slutelig! afgörande Bewillnings-Utskottets den i7:de
Mars pä bordet lagda lviemonsi, innefattande Förklaringar öfwer föreflagne förändringar uti Utssoiters proM ril en förbättrad LKartse-LiZillatD Förordning; och klef, ester behörig pröfning af detta ärende, Bewillnings-Utffoccets först inlemnade och den ;:ke Februarii pä border lagda Betänkande samt detsamma ätföljande projeLt godkände, med de förändringar och tilläggningar, hwilka L dest sednare uklätande innefattas, vt supra.
Ridderskapets och Adelns plenum den 22 Mars 18 io. S. D- Äter-remitksraäes, i anledning af gjorda Anmärkningar, karwo-Utskottets den i?:de dennes pä bordet lagda Memorial, innefattande Utlärande öfwer Kongl. Maj:ts Nådiga proposition til Riksens Stander, under den 19 sistlidne Februarii, angående medel til JernhandreringenS upratthällande. vt supra.
Ut - Den rz Mars. 9ZZ Utdrag af ?r-otocollet, häller i Högloft.
Ridderstapets och Adelns Nlenum deg 22 Mars i8io. S. D. Föredrogs och bifölls til alla delar hwad Allmänna Beswärs- och Oeconomi^-Utstotrer uti detz Betänkande af den den i;:de derpäföljande blifwic lagdt pä bordet, sig utlåtit, i anledning af ett fran det Hederwär da Bonde-Ilandet remitterLät l>lemolial, hwarUti, a de i Orebro
Län belägne sä kallade Frisocknars, Kihls, Hofstads och Axbergs wägnar, yrkas befrielse fran de utssylder och onera til Dylta Swafwelbruk, jenne det twäug och den instränkning uti en fri ägande och clispoznions-rätt öfwer sina Hemmans-Skogar, som de nu stola wara underkastade, emot erläggande af en witz afgift til Kongl.
Mastt och Kronan.
Hwarom de öfrige resxeLivs Standen stulle genom Utdrag af 1'rvcocollet wälinge» underrättas, dir su^ra.
Ridderstapets och Adelns plenum den 22 Mars iZio. S. D- Företogs a nyo Lag-Utstottets den 8:de dennes pä bordet lagda Betänkande, angäende föreslaget stadgande af nägon Författning eller Lag, som förestrefwe, huru Jnnewänare i ett af fiende anfallit
Land i allmänhet borde förhälla sig m. m.; och blef delta Betänkande, i anledning af gjorde Anmärkningar, til Lag-Utstottel ätrrförwisadk. 8UP7L.
Ut - 940 Den 2Z Mars.
Ridderffapets och Adelns plenum den 22 Mars iZio. S. D. Ester gjord erinran, at widdén ?ro. jeQeracls och de öfrige re5peÄive
Stånden genom krotocollZ-Utdrag af den 14 dennes meddeldte nya reäaLlion afAnswarighets-Lagen för Lanco-Fullmägtige, uti 8:de §. kommit ar af förseende inflyta orden: genom fluten votering, hwilken händelse, nemligen af fluten votering icke får, emot det tydliga stadgandet i 66 §.
Riksdags-Ordningen aga rum; beflöt Ridderskåpet och Adeln för sin del, at de nyst anförda orden borde aldeles utgå, och den delen af meningen, hwaruti dessa ord förut befunnits, undfå följande lydelse: eller utan ar hwar och en til kroto. collet kunnat, pä satt 66 tz. af Riksdags- Ordningen föreffrifwer, yttra sin mening m. m.; uti hwilka: rättelse de öfrige respsckive Standen ffulle wänliqen in.iudas, at med Högloft.
Ridderffapet och Adeln instämma, klr supra.
Utdrag af krotocollet, häller i Högloft.
Ridderffapets och Adelns klenum den 22 Mars i8lv.
S. D. Bifölls hwad Stats-Utffottet uti dest hos Ridderffapet och Adeln den is:de dennes pä bordet lagda ivlemorial af den i4:de föregående, anmält och hemstäidr i afseende sä wäl pä werkstalld tryckning af den frän Stats-Utffottet förut til Riksens Ständers klena insände sä kallade Allmänna Indragnings- Star, som der af Riks- Ständer; widtagne beslut, at en dylik tryckt förteckning a
Den 25 Maes. 941 a alla a Allmänna Indragnings - kensions- och Beuädnings-Sraterne upförde Personer wid hwarje Riksdags början mä wara ar lilga, vr Lnpra.
Utdrag af ?rotocolIer, hållet i Högloft.
Ridderffapets och Adelns ttsnum den 22 Mars 1810.
S. D. Hwad Stats-Ulffortet, uti deff hos Ridderffapet och Adeln sedan den 8 Mars pä bordet hwilande b/kinoriiil, sig Utlåtit/ rörande l-charrL LigillatR stämplingen samt Loim-ollen Oeröfwer / godkändes med den förändring / at at Riksgäldscoiuoners Fullmagtige ffulle updragas, at i samråd med Kongl. Kammar - LoIleZiuin widtaga alla nödiga matt och steg til säkerhet och comioll wid <7b2r> tornes förseende med de förejkrefne swart- och hwicstämplar.
Om hwilker beflut de öfrige rss^Äive Sranden ffulle genom krorocolls-Utdrag manligen underrättas, su^ra.
Företogs til afgörande Bewillnings-Utffottets förledne gärdag pä bordet lagda I'>:otocolIs-Utdrag, rörande jemnkning uti Riks-Sränvens ffiijaktiga rankar/ rörande updragande at Lgnco- och Riksgälds -Fullmagtige, at, i fall af inträffande behof, jemka Bewillningens fördelning, sä wäl som om l^lsxjmi och kvlinimi larilrernes förhö)Nittg.
Grefwe 611enb 0 rl;, sobsn lrlenninZ, Herr l>iorcleN8tt)Ipe, ^nclers, och Grefwe rnilton^ -gxel, consorm^ra6e stg med de Ledamöter i Bewillnings-Ulffortet, hwilka warit af ffil?
942 Den 25 Mars. stiljagtig mening, anseendes upläkelsen ät Lancooch Riksgälds-Fullmägtige såsom stridande emot Riksens Ständers utöfning ivid Allmän Riksdag af sin rättighet r afseende pä Vewillningen.
Grefwe örner, A6o!f 6 öran, erindrade häremot, at Riksens Ständer hade wid Allman Riksdag utöfwar sin rättighet, dä de uttryckeligen bestämdt beloppet af Bewillnings-Gumman, och da de sjelfwe efter sitt behag öeciöerar om moÖU8 och grunderne för densammas fördelande.
Herr iribbinZ, 8 eve 6, instämde i de förur gjorde reservationer.
Herr kebr, upläste 57 §. af Ne gerings-Formen, sa lydande: Swensta Folkets urgamla rätt at sig bestalla, utöfwas af Riksens Ständer allena wid Allmän Riksdag.
Grefwe körner, ^clolk 6öran, förnyade hwad han redan hade anfört, tilläggandes, ar Riksens Ständer nu wid Allmän Riksdag hade bade bestamc Bewilinings-8nmm3n och grund-principerne för dest fördelning pa hela Landet.
Frägan wore nu, huru Vewillningen skulle, i följd af de gillade principerna, Utgöras.
När sädane principer nu wörö af Riksens Ständer antagne, som icke medgäfwe en precis Lglcul öfwer hwad den bestämda Vewillningen kan inbringa, och när Riksens Ständer vmöjeligen kunde sadant sjelfwe utröna, sa mäste de nödwändigt är andra öfwerlemna, ar, efter inhämtad erfarenhet, jemka hwad nu mäste wara obestämdt.
Det updrag som derigenom wore - Den 2z Mars.
94Z re lemnadt Lanco- och Riksgälds-Lontoirets Fullmägtige, hade endast til föremal en mecbanist pä enkel aritkmetik grundad algard.
Derwid kunde ingen LrbitrgZs och ingen förcydning aga rum, och derigenom hade Riksens Ständer icke förlorat sin rät? i något som rörer Bewillningen, de hade allenast uti wista utstakade omständigheter updragir utöfningen deraf ät personer, som genom deras eget wal wörö hedrade med deras förtroende: och i sjelfwa destutet härom lage en utöfning af Riksens Ständers rättighet.
För öfrigt insage Herr Grefwen ej något annat sätt än det nu föreflagna, at upfylla Riksens Ständers afsigt, at a ena sidan fullkomligen fylla Stats-behofwen, och a den andra, icke ålägga Rikets Jnwänare högre börda, än Riksens Ständer sjelfwe tilämnat.
Herr Hiam ansag gansta riktigt, at en sadan Summa, som fullkomligen fyllde Stats-behofwen, matte bestämmas.