Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då i öfrigt stadgandet uti Ridd.direclts instruction, att tvenne af Directrs ledamöter skola hafva tillsyn öfver behandlingen af alla Riddarhuset angående frågor af juridisk beskaffenhet, synes förutsätta, att R. o.
Ad. vanligen torde utse åtminstone någon ledamot i Direct. med erfarenhet och kunskap i dessa ämnen, synes all erforderlig säkerhet i detta hänseende vara vunnen, allenast någon vid Riddarhuset anställd tjensteman, som äger juridiska insigter, uppdroges de ridd.fiscalen i dessa hänseendeu tillhörande åtgärder.
Hvad angår den ridd.fiscalen åliggande granskning af till Direct. inkomna lånedocumenter, synes denna granskning, bestående egentligen uti en noggrann jenmförelse emellan handlingarna och lånereglementet, med så mycket mindre skäl kräfva en egen tjensteman, som enahanda granskningsålgärd, vid ansvarsäfventyr, tillhör ej mindre ridd.- kamereraren än äfven Direct:s
Hrr ledamöter, hvarförutan densamma särskildt åligger ridd.secret., hvilken, jemlikt instructionen, i allmänhet bör öfver alla i Direct. förekommande mål sig yttra, samt nu ytterligare kunde åläggas den af Riddarhusets cancellister, med hvars tjenst ridd.fiscalens skyldigheter komme att förenas.
Vidkommande den ridd.fiscalen ålagda controll dels deröfver, att Direct. må iakttaga laga stadgar och gällande testamentariska förordnanden, dels ock öfver lagligbeten af hvad Dc n 3o Juli c. m. hvad vid Riddarhuset sig tilldrager ra. ni., som i 6:te punkten har ofvan omförmäles; sä enär vid den granskning öfver ridd.ärendernas förvaltning, som vid hvarje riksdag af Ridd.Utsk. förrättas, Directrs
Hrr ledamöter äro underkastade anmärkning och ansvarighet för de olagliga åtgärder, sorn tilläfventyrs skulle finnas af dem beslutade, föreställer sig seende ar uppdragen en utaf Direct. tillsatt tjensteman, torde vara af mindre betydenhet; och synes i öfrigt en slik tillsyn med ännu mera säkerhet kunna och böra, utan särskild föreskrift, utölvas af Rddd.secret., som af H. R. o.
Ad. tillsättes och hvilken, såsom föredragande af alla ärender inom Direct., är närmast att de derutinnan erforderliga upplysningar meddela, och dessutom , enligt hvad ofvan är nämndt, pligtig att sin mening lill prot. uti alla förekommande ämnen anföra.
Beträffande derefter ridd.fiscalens befattningar under riksdag, dels i afseende på pollelutdelningarna i Ridd.- Utsk., samt dels vid val och voteringar m. m. i R. o.
Ad:s plena, synes, i förra fallet, tillräcklig controll vara beredd derigenom, alt 2:ne eller flera af Ulskrs ledamöter äfvensom secreteraren i Utsk. vid polletternas utdelning böra vara tillstädes, och, i det sednare, lärer det destomindre finnas lämpligt att, i och för bestyret att förrätta val- och voteringsuppropen samt för eftersyn å ordningen inora Riddarhuset och straffböters uttagande i Ståndets plena, bibehålla en å Riddarhusets stat aflönad tjensteman, som för denna extra befattning, såväl som för öfriga extra notarieoch cancellistbeställningar under riksdag, särskildt arfvode af statsverket bestås.
Uppå ofvan utvecklade grunder har Utsk. funnit sig böra hos R. o. Ad. vördsamt hemställa: att ridd.fiscalstjensten icke må vid nuvar. innehafvares afgång återbesättas. Dock har Utsk. destomindre ansett lämpligt att, på sätt motionären föreslagit, ifrågasätta någon särskild framställning, åsyftande den nuvar. ridd.fiscalens tidigare afgång från sin tjenst, sora denne tjensteman till Ridd.directts, Utsk:s och, enligt hvad Utsk. har all anledning förmoda, till H. R. o.
Ad:s fullkomliga nöje fullgör sina åligganden.
Beträffande derefter bestridandet af de fiscalen hittills tillhörande befattningar, har Utsk. trott det vara lämpligt, att dessa, så vidt de bestämmas i 3 art. 26 § Ridd.directrs instruction, d. v. s. innefatta fiscalens egentliga tjensteskyldigheter inom Ridd.d i rect., öfverflyttas emot de derför från särskilda testamentsfonder bestådda arfvoden på den af Riddarhusets cancellister, som kan af Direct. anses dertill skicklig; hvaremot den i 3 art. 27 § af instructkinen stad 10 H. 51 Den So Juli e. m. gude controll deröfver, alt Direct. ma förfara efter lag och att Piidd.d i reells tjenstemän icke begå någon olaglighet, på ofvan framställda skäl synes kunna i denna form helt och hållet försvinna; samt slutligen alt fullgörandet af hvad i 3 art. 2$, 2.4 o0!'
SS önnes ridd.liscalen, såsom II. o. Adis tjensteman, ä lagd t under riksdag, uppdrages åt någon of Hr Landtm, antagen särskild tjensteman, som derför, i likhet med hvad hittills ägt rum, åtnjuter arfvode af statsverket; hvilket dock allt till II. R. o.
Adis vidare pröfning vördsamt öfverlämnäs.
Stockholm den 5 Juli 1834- På RiddarhusUtskottets vägnar II.
F. Sieöjife 1. T. W. F. Dalma n.
Iler mel i ni Öfvertygad, att ridd.fiscalstjenstens och ridd.cancelliets vanliga göromål — enär extra-ordinarier i alla fall för det större arbetet under riksdagarna måste begagnas — kunna och böra ulan svårighet emellan riksdagarna bestridas af secreteraren jemte 2lne ordinarie tjenstemän, och icke, såsom hittills, 1 secreterare, 2lne cancellister och 1 fiscal dertill erfordras, instämmer jag med Utskls öfriga ledamöter, sorn sig yttrat för ridd.fiscalstjenstens indragning vid närvar, innehafvares afgång, hvarom nu motion blifvit i vanlig ordning väckt, fastän jag för min del anser, att den ena af cancellist-tjensterna troligen kunnat med lika skäl alternativt angifvas till reducering.
Jag erkänner visserligen, att Utsk. bort exempelvis antyda, huru ridd.fiscalens göromål kunna besörjas, och hvartill, efter mitt omdöme, flera användbara förslag kunna uppgifvas, men tror, att det bör vara i framtiden, i händelse H.
Ståndet skulle gilla Utskls betänk., en blifvande Ridd.- directls åliggande att uppgöra pröiect örn ny arbetsfördelning emellan Riddarhusets tjenstemän, som genom ett sådant beslut kan föranledas, för att, när så erfordras, af Ståndet framdeles pröfvas; anseende för min del ridd.fiscaJens åliggande vid Ståndets plena kunna bestridas af en utaf Riddarhusets 2!ne cancellister, och kanske snarast af den, som förer prot. i Ridd.Utsk., enär denna befattning ingalunda hindrar honom att vara tillstädes vid Ståndets plena; och lärer det äfven få ankomma på Direct., om den så lämpligare finner och med afseende å tjenstemännens befattningar, att föreslå bibehållandet af ridd.fiscalsnamnet för ena tjenstemannen, eller ock uppgifva ett annat, t. ex. af Riddarhusets ombudsman.
Jemte biträdande af Utskls mening, att någon ny ridd.- fiscal, såsom en särskild tjensteman, icke må vid den närvaris afgång åter utnämnas, föranledes jag, i händelse delta af H.
Ståndet gillas, föreslå följande tillägg: D c ri 3o Juli e. m. 4 o3 1:0 att Ridd.direct. åligger att vid den riksdag, som först inträffar efter närvar, ridd.fiscal* afgång, uppgöra sami till R. o. Ad. inkomma med förslag om lämpligaste fördelningen af ridd.cancellists och ridd.fiscalens göromål och befattningar emellan tjenstemännen, samt att Ridd.direct. må ad interim härom förordna, såsom den bäst pröfvar; a:o att, vid framlida antagande af Riddarhusets ordinarie cancellister, afseende äfvenledes alltid bör af Direct. hafvas på dessas juridiska insigter oell deras öfriga tjenlighet att utöfva de ridd.liscalen hittills tillhörande åligganden; 3:o att blifvande ordinarie cancellister, äfvensom nu ridd.secret., må vid deras antagande underrättas, att, i händelse vid en framdeles reglering af göromalen vid Riddarhuset, dessa blifva för dem förändrade eliel1 ökade, de må , vara beredda att sådant sig underkasta.
Hr Gyllenhammar:
Lika med Utskts majoritet anser jag de vid Riddarhuset emellan riksdagarna förefallande göromål, som nu ombesörjas af secreteraren, fiscalen och 2:ne cancellister, kunna bestridas af endast 2tne tjenstemän jemte secreteraren; i afseende hvarpå och enär det i allmänhet torde kunna antagas, att tjenstegöromål bättre och säkrare blifva förvaltade af ett färre antal personer, hvilka genom tillräckliga löneanslag sättas uti tillfälle att ål tjensten egna en odelad uppmärksamhet, än af ett större antal, som, med knappare löneförmåner, måste för sin utkomst söka andra biförtjenster, jag äfven för min del finner den inskränkning uti tjenstemännens personal, som af Utsk. blifvit föreslagen, lämpligen böra äga rum; men, betraktande vigten af de göromål, som, enligt nu gällande instruclion, åligga hvardera af förbemälde, jemte secret., för närvar, vid Riddarhuset anställda tjenstemän, kan jag, efter en sådan verkställd jemnförclse, icke dela Ulskls mening, att fiscalstjensten bör såsom ett faststäldt embete upphöra, ulan anser det med motionen åsyftade ändamål, inskränkning af tjenstemännens antal och besparing uti de utgående löneanslagen, fast hellre kunna vinnas derigenom, att en cancellistbestållning vid närvar, innehafvares afgång indrages, och att af de göromål, som hittills af cancellisterna blifvit ombesörjda, någon del å fiscalen öfverflytias.
I’å ofvan anförda skäl finner jag mig icke kunna tillstyrka bifall till motionen, men anser likväl anledn. för Utsk. att till R. o. Ad:s ompröfvande hemställa, om icke Ridd.direct. kunde anmodas att innan nästa riksdag uppgöra och då till R. o. Ad. inkomma med förslag såväl till en sådan fördelning af göromålen mellan Riddarhusets ofvanberörde tjenstemän, hvarigenom en cancellistbeslällning kunde indragas, som till den förändrade lönereglering, hvilken i anledn. deraf kunde blifva nödig, äfvensom att vid dessa tjenstemäns afgång från deras innehafvande befattningar vidtaga de åtgärder, som till 4°4 Den 3o Juli c. m. ofvanberörde inskränkning uti tjenstemannens antal lända och af Direct. pröfvas lämpliga.
Ström fel t:
Jag delar icke pjuralitetens inom Utsk. tanka, angrde indragning af ridd.fiscalstjensten.
De under Ridd.direclts förvaltning ställda fonder och medel uppgå till det betydliga belopp af nara en half million ridr b:co samt ökas årligen; och för publika cassör pied ringare fond har behofvet visat sig af särskild ombudsman.
Uti åtskilliga af de testamentariska dispositioner ad pios usus, hvilka äro lemnade till Ridd.direcUs värd, förutsattes uttryckligen, att ridd.fiscaj bör linnas, och särskilda arfyoden äro nästan å hvarje fond anvisade till denna tjensteman.
Enligt 3 art. 27 § af instructionen för Ridd.direct. åligger det jemväl ridd.fiscalen att, då frågor af juridisk beskaffenhet förekomma i Direct., tillse, att ingen olaglighet dervid förelöper, samt att, om lian förnimmer någon olaglighet blifva af Riddarhusets tjenstemän begången, denr samma till rättelse hos Direct. anmäla.
Ridd.liscalens befattning med bevakningar, lagsökningar och rättegångar för Riddarhusets räkning hafva visserligen icke valdt vidsträckta i sednare tider; men vid en förestår ende reglering af vårt penninger och creditvasende torde dessa förhållanden snart nog kunna förändra sig, och vid en sådan tidpunkt anser jag, för min del, det vara mindre lämpligt att indraga denne tjensteman, sorn skall bevaka Ridr dårhusets rätt, och öfverflytta hans göromål på en eancelr list, hos hvilken icke behöfva sökas dp egenskaper af juridisk insigt och erfarenhet, hvilka böra vara oundgängliga hos en fiscal.
På dessa skäl, och nied afseende a hvad pluralitetep inom Ridd.direct. uti dess afgifna utlåt, anfort, tillstyrker jag, alt ridd.fiscalstjensten må bibehållas.
Hr Hagelstam, Otto Julius, hade inlemnat följande:
I anseende till högst vigtiga enskilda angelägenheter, hvilka under resten af sommaren fordra mitt aflägsnande från Stockholm, kan jag icke längre hafva den äran att vara ledamot uti R.
St:s StatsUtsk., och af samma orsaker får jag troligen icke heller tillfälle att såsom riksdagsman deltaga uti återstoden af innevar. urtima riksmöte; hvarföre jag får äran att härjemte återlemna min riksdagspollett för denna riksdag. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. | till rr på aftonen. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Den 31 Juli f. m. 4o5 Thqrsdagen den 3i Juli j 834* Plenum kl. 9 f. m.
Frän H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm. hade till underteckn.
Ridd.secret, ankommit följande bref, som upplästes:
Hindrad af sjuklighet att i dag infinna mig på Riddarhuset, får jag anmoda Hr Ridd.secret. derom underrätta den äldste närvarande Grefven, pied begäran, att han, i stället för mig, i dag måtte föra ordet hos R. o. Ad..
Stockholm d. 3i Juli 1834.
Jacob De i.a Gardie, I anledn. hvaraf H. Ex, Hr Gr, Brahe, Magn,, hade öppnat plenum såsom ordförande, Fprtsattes pröfniqgen af BancoUtskls utlåt.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under
M;o 6 afgifna betänk. med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning. astid ra punkten: att vidare i afseende på de cassacreditiv, som af Bancosty reisen beviljas, följande stad gand en må gälla: a) för alla gemensamt: att innan någon lyftning af cassacreditiv till Större eller mindre del får äga rurp, skall den, sorn sådant c re d i t i v erhållit, för hela det beviljade creditjvets belopp hafva till Banken åhlem na t fullgod och af Rane ps ty reisen antagen säkerhet; att första folium af dep löpande räkningen erhål les utan fo 1 i i-a fgif t, men för hy arje af de öfriga erlägges a ridr b:co; att för de å creditivet dragna summor beräknas Banken 5 proc. till godo, tills betalning sker; alt utassigneringar och a f b e t a
I n i n g a r få, i man af behof och lägenheg, verkställas å tal af jemna 100 r:dr; att alla å ereditiven dragna assignationer skola med görligaste första Banken aviseras samt deras belopp in be räknas uti bancosedelstocken, så snart såcjai) avjs pn kom mit.
Bifölls. b) för hypotheks-föreningar! att, om kommande 13.
St. skulle besluta uppebo rån de t af de cassacreditiv, som åt hypotheksr föreningar beviljas, dpt å ligger
Ren hy poth eksinrättning, ) som creditiv erhållit, att 6 monader Ben 3i Juli f. m. efter erhållen del af R.
Sl:s berörde beslut hafva sin skuld till Banken inbetalt; att Bancostyreisen, i händelse densamma finner Bankens egen ställning sådant for dia, äger att, äfven emellan riksdagarna, creditiven uppsäga, med påföljd, att skulden då senast inom 9 månader derefter skall varda till Banken liqvidera d; att cassacreditiven ej få begagnas såsom stående lån; att, derest Bancosty reise 11, af det sätt, hvarpå dessa c re dita v begagnas, funne anledning dertill, att desamma af någon hypotheksfö rening begagnas såsom stående lån, Bancosty reisen skall deröfver i n f o r d r a förklaring af den h y p o t he k sförening, emot hvilken sådan anledning förek o m mit, samt derefter' äga att creditivet genast uppsäga, så vida förhållandet ej finnes nöjaktigt f ö r k I a r a d t; att, då creditiv af sistnämnde anledning uppsäges, detsamma skall 6 månader derefter till fullo inbetalas; att den hypotheksförening, som sålunda gjort sig af det beviljade creditivet förlustig, icke kan, utan R. § t: s ompröfyatidp, nytt creditiv beviljas.
Bifölls. c) för vanliga privatbanker hvad i nästföregående mom. finnes stadgadt i afseende på creditiv åt hypotheksfö reningar, utan annan förändring, än att i afgift till Banken erlägges -g proc. af dea beviljade su ra m a n > hvilken blifver minst 2000 r;dr.
Hr Tham, Wolrath: Då R. o, Ad. i går beslutat att i 2i:sta punkten från rättigheten till cassacreditiv utesluta såväl privatbanker i .allmänhet, som andra bolag och enskilda personer, så att degna rättighet nu endast qvarstår för hypoteksföreningen och associationer för spannmålsbelåning, Synes mig det nu föredragna mom. lit. c af aetdra punkten böra helt och hållet utgå; hvadan jag hos Hr Gr. och ordföranden anhåller om den propos,, att detta mom, må förfalla. R. o.
A<j. beslöt, atf detta mom. skulle helt och hållet förfalla. d) för associationer och privatbanker, som i Större s c a 1 a med belåning af spannmål sig b ef 311 a : atf de till Bancosty reisen årligen ingifva ve - Den 31 juli f. ra. der b örliga intyg derom, att de med belåning af spannmål verkligen sig befatta, på sätt oell i den ordning de för dem utfärdade reglementen stadga; att Bancostyreisen, derest den skulle finna an led n., att de åt dessa inrättningar förunnade creditiv icke användas i och för de dermed a fsedda ändamål, äger att, efter infordrad förklaring och såvida densamma ej finnes nöjaktig, ofördröjligen indraga det creditiv, som på sådant sätt blifvit för brutet.
Bifölls. e) för ej mindre de associationer och privatbanker, som med belåning af spannmål sig befatta, än äfven andra, ej särskildt nämnda bolag samt enskilda personer: att i afgift till Banken erlägges proc. af den beviljade summan, om den uppgår till 2000 r:d r eller derutöfver, men för creditiv å alla mindre summor 10 r:dr; att af Bancos tyre Isen beror att, efter förloppet af den tid, uppå hvilken cassacreditiv i allmänhet högst får beviljas, eller ett år, medgifva förnyelse deraf; att Bancosty reisen, om så nödigt pröfvas, jemväl äger rättighet att uppsäga större eller mindre del af dessa creditiv, hvaraf följden i slikt fall b lifver, att creditiv rättigheten 3 månader efter uppsägningen minskas med -^del och för hvar tredje månad ytterligare med -J:del, till dess nödig nedsättning är vunnen, eller ock lieI a c red ilivet artill inbetalning förfallet, som alltid inträffar ett år efter dess beviljande.
Uti ingressen eller rubriken till mom. lif. e heter det: för ej mindre de associationer oell privatbanker, som med belåning af spannmål sig befatta, än äfven andra, ej särskildt nämnda bolag samt enskilda personer; men efter det gårdagens beslut, som jag nyss omnämnde, och hvarigenom cassacreditiv blifvit beviljade endast åt hypotheksföreningar och associationer för spannmålsbelåning, lärer numera sednare delen af denna rubrik böra utgå.
Hvad dernäst angar det nästföljande i:sta inom., som lyder: att i afgift till Banke 11 erlägges proc. af den beviljade summan, om den uppgår till 2000 rldr eller derutöfver, men för creditiv å alla mindre summor 10 r:dr, hemställer jag, om icke detta stadgande ensamt har afseende på cassacreditiv för enskilda personer eller mindre bolag, och jag tror således, att detta 1 mom. likaledes bör utgå.
Beträffande åter 2 morn., som stadgar: att af Banco - Deri 3i Ju'!i f. m. styrelsen beror att efter förloppet af den tid, uppå hvilken cassacreditiv i allmänhet högst får beviljas, eller ett år, medgifva förnyelse deraf, anser jag denna föreskrift böra bibehållas, såsom varande i öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. i går under mom. ]it. cl af aitsta punkten beslutade.
Hvad slutligen 3:dje och sista mom. vidkommer, tror jag, att det äfvenledes bör qvarstå, och jag tillstyrker altså, att R. o. Ad. må bifalla den nu förevar, delen af 22:dra punkten under lit. e, med borttagande likväl af sednare hälften af sjelfva rubriken jemte hela i morn.
x Frih.
För min del tror jag, att hela ingressen eller rubriken til! moni. lit. e bör utgå; ty om sednare hälften deraf borttages, får den alldeles enahanda ordalydelse med ingressen till mom. lit. cl. Deremot tror jag, att efter ingressens borttagande hela detta mom. bör uppflyttas under lit. d och oförändradt bibehållas, äfven hvad första meningen angår, hvilken, efter min tanka åtminstone, är oskadlig.
Jag skall gerna instämma med Frih. Palmstjerna, ang:de hela ingressens borttagande, men jag kan ej annat än vidblifva den tankan, att första meningen eller morn. jemväl bör utgå; ty då maximum af de beviljade cassacreditiven uti 2i:sta punkten lit. c blifvit bestämdt till 3oo,ooo r:dr för hypotheksföreningar och till i5o,ooo r:dr för associationer, som befatta sig med spannmålsbelåning, förmodar jag, att ingen sådan inrättning någonsin,skall komma att begära cassacreditiv till så ringa belopp, att det ej öfversegel’ 2000 r:dr, och jag kan således ej finna annat, än att den här föreslagna afgiften af io r:dr för cassacreditiv på mindre än 2000 ridr endast har afseende på den creditivrätt, som Utsk. tillstyrkt för enskilda personer och mindre bolag, men hvilken R. o. Ad. afslagit.
Jag skulle för min del tro det vara nödvändigt, att ifrågavar. mom. qvarstår äfven efter det beslut, hvarigenom rättigheten till cassacreditiv blifvit inskränkt till hypotheksföreningar och associationer för spannmålsbelåning, på det den afgift, som af sistnämnda associationer bör till Ranken erläggas, må blifva bestämd.
All föreskrift härom skulle eljest komma att saknas, sedan R. o. Ad. nu afslagit mom. lit. c af denna punkt, hvilket mom. dessutom blott angick privatbanker.
Icke deltagande i de föregående besluten allt ifrån y:de punkten af nu förevar, betänk.
, anhåller jag att lili prot. få förklara, att jag i de flesta fall finnér mig befogad att emot besluten afgifva mia reservation, hvilken jag, efter slutad pröfning af betänk., skall Den 3i Juli f. m. skall skriftligen aflemna och nu begär, att den må åtfölja till de öfriga RiksSt. i de delar, der inbjudning till dem blifvit ellei- varder af R. o. Ad. beslutad.
Jag kan således ej heller deltaga i någon discussion öfver de förut fattade beslutens tillämpning u särskilda mörn. af betänk.
Tham: I anledn. af Frih.
Palmstjernäs sednaste yttrande får jag erinra, att uti det redan bifallna mom. lil. a af denna 22:dra ponkt linnes såsom ett generelt stadgande för alla de inrättningar, som komma i åtnjutande af cassacreditiv, intaget, att för de å creditivet dragna summor beräknas Banken 5 proc. till godo, tills betalning sker.
Jag hemställer således, om icke någon motsägelse ager rum emellan detta stadgande och hvad Utsk. här under lit. e föreslagit, att i afgift till Banken erlägges proc. af den beviljade summan, om den uppgår till 2000 r:dr eller derutöfver.
Just med afseende härå, och då således afgiften redan är bestämd förde inrättningar, som enligt R. o. Ad:s beslut komma alt åtnjuta cassacreditiv i Banken, tager jag mig friheten ännu ytterligare hemställa, 0111 icke 1 mom. under lit. e bör utgå, såsom endast syftande på sådana bolag eller privata personer, för hvilka ingen creditivrätt kommer att äga rum.
Jag har för min del trott, att Utsk:s afsigt varit att vid afgiftens bestämmande fastställa någon olikhet emellan hypolheksföreningarna och de öfriga associationer, för hvilka rättighet till cassacreditiv skulle komma att aga rum, samt att Utsk. af sådan anledning utöfver den afgift, som i mom. lit. a i allmänhet blifvit bestämd till 5 proc. af det belopp, som å creditivet drages, här föreslagit en ytterligare afgift af ^ proc. för sjelfva rättigheten att äga cassacreditiv, på samma sätt som Utsk. i det numera afslagua mom. lit. c tillstyrkt en sådan ytterligare afgift för vanliga privatbanker.
På denna grund har jag ansett nu ifrågavar.
1 mom. under lit. e böra qvarstå, såsom innefattande en bestämmelse, hvilken, i enlighet med Utsk:s mening, skulle särskildt gälla för associationer, som befatta sig med spannmålsbelåning, men icke för hypolheksföreningar.
Jag anhåller, att någon af BancoUtsk:s ledamöter ville häröfver yttra sig och upplysa, huruvida icke alsiglen med det föreslagna stadgandet varit den, som jag nu angifvit.
Såsom jag nyss anmärkte, innehåller denna 2a:dra punkt under lit. a ett stadgande för alla, som åtnjuta cassacreditiv, att för de å creditivet dragna summor beräknas
Banken 5 proc. till godo, tills betalning sker; och sedan under lit. b blifvit upptagna åtskilliga stadganden särskildt för hypotheksföreningar, inne 10 H. 52 4io D en Si J u 1 i f. ra. håller lit. c för vanliga privatbanker detsamma sorn för hypolheksföreningarna, utan annan förändring, än att i afgift till Banken erlägges ^ proc. af den beviljade summan, hvilken b 1 i f v e r minst 2000 r:d r.
Detta sista stadgande har emedlertid blifvit af R. o. Ad. afslaget på grund af föregående beslutet, att vanliga privatbanker ej få några cassacreditiv, och då nu, efter min tanka, 1 mom. under lit. e på enahanda sätt blott åsyftar ett undantag från det allmänna stadgandet för enskilda personer och sådana mindre bolag, för hvilka, likasom för vanliga privatbanker, ingen creditivrätt blifvit beviljad, kan jag ej förstå annat, än att detta mom. äfvenledes bör afslås; ty omöjligt kan jag tro det hafva varit Utskrs mening att, utom de 5 proc. för hvad som drages, bestämma ^ procts afgift, ehvad creditivrätten begagnas eller icke.
Jag skulle emedlertid önska, liksom Frih.
Palmstjerna, att någon ledamot af BancoUtsk. ville upplysa, huru härmed sig förhåller.
Ehuru jag icke varit närvar, vid discussionens början, torde jag få yttra några ord om min uppfattning af saken.
Jag tror det förhåller sig som Frih.