Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill icke yrka den ifrågasatta förhöjningen från 8 sk. lill 12 sk.; men jag tror, att det icke är nog proportion emellan 4 oell 8 sk., såsom det nu står, emedan dä den lägre förmögenheten skall beskattas efter 4 sk. för hvarje fulla hundrade, så synes mig, att deri högre förmögenheten skulle tåla att beskattas efter 12 sk. per hundrade.
Det är otvifvelaktig!, att om del hade varit i min förmåga att kuuna få bort den gamla författningens stadgande i delta fall, sä hade det skett; men då fråga icke här är derom, sä nödgas jag att inskränka mig till att få bort den föreslagna förhöjningen.
Jag har redan, då jag förra gången hade ordet, talat derom, att det vore en oriktig grundsats, att progressivt öka beskattningen i män förmögenheten ökas, likasom det vore oriktigt att lägga en stor beskattning på död mans egendom; men deraf följer icke, att jag anser det oriktigt, att öka beskattningen till 12 sk. för bouppteckningar, der behållna summan utgör från och med 100 r:dr eller derutöfver.
Jag har för denna min åsigt 2:ne skäl, det första nemi., att Bevilln.Ulsk. har å flere artiklar i sitt förra betänk, minskat bevillningen, hvarför Utsk. äfven mäste, såsom det här i betänk, autydt, på ett eller annat sätt söka förskaffa
Slaten någon motsvarande inkomst.
Om vi beräkna hvad denna beskattning kan för den enskilde göra, så blifver summan icke så betydlig; alldenstund en förmögenhet af 50,000 r:dr efter bouppteckningsvärde, och som således kanhända är värd 100.000 r:dr, icke skulle komma att beskattas med mera än 125 r:dr, en summa som icke är så stor, att man bör förmoda, det den skulle föranleda till underslef.
Det andra vigtiga skälet är, att
Adeln ända till 1840 års riksdag betalade proc. af den behållna summan vid bouppteeckningar till Juslitiaestalens aflöning.
Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derå, att denna förhöjning drabbar alla hus, utom de aldra fattigaste, och innebär således ej någon orättvisa emot vissa individer; den kan icke eller anses särdeles betungande, hvaremot den för Staten kan utgöra en ganska god inkomst.
Jag skulle således vördsamligeu hemställa till R. o. Ad., om det icke vore skäl att vidblifva nu gällande författning, med förändring af siffran 8 till 12 sk.
Raab började med att lala såväl emot Ulsk:s förslag, ali jag icke kunde föreställa mig annat, än att han skulle sluta med en hemställan om fullständigt afslag å den förhöjning, som Utsk. uppgifvit.
Om saken i sig sjelf är oriktig, såsom Frih.
Raab och llere talare här utvecklat, hvarför skall då R. o. Ad. begagna ett oriktigt 6 H. ' 9 66
Den i Januari e. m. medel för att skaffa Staten inkomster?
Om Staten behöfver så» dana till ersättning för de befrielser eller nedsällningar, som Bevilln.Utsk. i vissa fall föreslagit; så bör det väl blifva Bevilln.
Utskls omsorg att påfinna utvägar dertill, genom beskattning af inkomst, men icke genom beskattning af capital eller deras förminskning, hvilket är detsamma som att Slaten gör sig till medarfvinge efter den döde.
Att Staten så gör både för fattiga och rika, förbättrar icke saken, det gifvcr endast den oriktiga grudsatsen en vidsträcktare tillämpning.
Jag skulle lika med Frih.
Cederström hafva önskat, alt hela denna beskattning kunnat borttagas, men jag misströstar derom, sedan hon är så gammal.
Likväl skulle jag anse öfverensstämmande med R. o. Ad:s rättskänsla och med det beslut
Ståndet fattat i afseende på bevillning af arf, att man icke ökade det oriktiga, utan alt, om man icke kan undanrödja det som finnes, man åtminstone icke måtte tillstyrka något mera.
Jag hemställer derför vördsamt, att R. och Ad. måtte afstå den tillökning, som Bevilln.- Utsk. i detta fall föreslagit.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade afslå ifrågavar. del af Utsk:s betänk, samt besluta, att nu gällande stadgande om charleriug af bouppteckningar skall oförändradt bibehållas.
Hopades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att ja härvid öfverröstat nej. 6:te punkten, ang:de för tydli g unde af det i 3 mom. af f § befintliga stadgande om charteri/ig af fidvicommissbref.
Då lideicommiss-stiftelser för närvar, i Sverige icke fortgå längre, än till första descendent, så måste fideicommissbref äfven förnuftsenligt icke kunna anses annorlunda, än såsom ett vanligt testamente.
Jag kan derför icke finna något rimligt skäl för afvikande i afseende på fideicomissbref frän det allmänna stadgandet rör:de testamenten, och får i följd häraf tillstyrka afslag å denna punkt.
Jag torde få fästa den siste värde ta larens uppmärksamhet derpå, alt denna punkt är icke af Etsk. tillagd, utan till sin andemening precist lika den, som finnes i nuvar:de författning, med dcu skillnad blott, att i nu gällande författning är punkten otydligt redigerad, hvarför den ansågs inom Utsk. böra fä en ny redaction; men att Utsk. för öfrigt, då såsom jag nyss hade äran nämna, någon motion för detta ändamål icke blifvit väckt, icke ansåg sig äga anleda, att borttaga stadgandet. R. o. Ad. biföll Utsk:s i denna punkt gjorda förslag.
I anseende dertill, och på sätt jag vid discussionens början hade äran anföra, att jag ämnar hos R. o. Den 4 Januari e. m. 67
Ad. anhålla alt få fästa uppmärksamhet på en af mig vid betänk. fogad reservation, och då, i händelse R. o. Ad. skulle finna skäligt att lägga denna reservation till grund för H.
Stärndets beslut, deu nästa punkten af Ulsk:s betänk, möjligen skulle komma att stå i strid med denna reservation; så anhåller jag, att nästa punkt af Ulsk:s betänk- måtte få uppskjutas till dess beslut blifvit fattad t, då Utsk. kommer längre fram till § 5 om chartering af öppna bref och fullmakter etc., då rätta tiden är inne att föredraga mili motion.
Jag skulle tro, alt om Gr.
Cronhjelms reservation genast upplästes, sä befunnes saken der så tydligt framställd, alt R. o. Ad. genast skulle vilja afslå de förändringar, som Rcvilin.Utsk. bär föreslagit i den hittills gällande författningen.
Jag torde få fästa uppmärksamheten derå, att i den händelse R. o. Ad. skulle förena sig med mig om denna reservation, så innefattar densamma icke några siffror, och således komma dessa siffror att i R. o. Ad:s beslut saknas.
Jag anser derföre nödvändigt, att sedan denna reservation blifvit granskad, för den händelse, alt R. o. Ad. bifaller densamma, man då malte återgå till desse punkter, för hvilka jag nu begärt uppskof, för alt rör:de deni falla ett fullkomligt beslut; ty annars skulle den händelse qvarstå, all R. o. Ad. icke komma att taga några beslut ronde silfrorne.
Delta kunde visserligen hjelpas med en återremiss; men jag tror att tiden vinnes vid att R. o. Ad. nu besluter härom och förbebålle sig att, äfven för den händelse, att reservationen icke kommer alt blifva Ståndets beslut, sedermera få besluta rör:de dessa siffror.
I anleda, häraf hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla Gr.
Cronhjelms anhållan, ali med pröfningen af nästföljande punkt af Ulsk:s betänk, mätte uppskjutas, intilldess R. o. Ad. komme alt till afgörande företaga Utsk:s förslag till ifrägavar. förordnings 5 § ang:de chartering af öppna bref, fullmakter, conslilutorial, afsked m. m. från K. M:s Cancelli; men härvid anmälde sig och yttrade Gr.
Jag anhåller, att ifrågavar. uppskof må sträcka sig till det ä 8 sidan af Ulsk:s betänk, förekommande yttrande, sorn angår förenkling af 5 oell 10 §§ samt att detta yttrande, hvilket börjas med orden ”vid den i sammanhang härmed verkställda granskning af 5 oell 10 §§ i nu gällande författning, ” nu må få förekomma.
Denna anhållan blef, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. bilällen, till följd hvaraf nu företogs såsom 7:de punkten, Utsk:s förslug, att den förenkling af författningen i 5 och 10 §§ malte öga rum, att afgifterne å atla deri förekommande handlingar, sam frun 11.
M:s Cancelli expedieras och hvilka nu utgå enligt bada §§, först 68 Den 4 Januari e. ra. sammanföras i en §, sorn skalle lill nummerföljden blifva den S.-te i författningen, och att derefter ulla uti 5 § af nu gällande författning upptagne handlingar, med undantag af de från K. M:s Cancelli utgående, införas i en följande eller 6 §.
.Cronhjelm:
Jag anhåller endast, att della tillstyr kande af Disk. matte bifallas, och att det följande stycket måtte uppskjutas.
Anledn. är den, alt Utsk. fann sig i anledn. af Hr Rosenblads molion befogadt att sammanföra stadgandena i begge §§ uti en §.
Förhållandet var förut sådant, alt 5 § innehöll all den charlmafgift, som ända lill sista riksdag var pålagd för att utgå till K. M. och Kronan; hvaremot den 10 § innehöll den charlseafgift, som vid förra riksdagen insattes i st. f. cancelli-gebuhr.
För att nu skaffa sig underrättelse om de oerhörda belopp, hvartill chartasafgiften uppgick, så belöt Utsk. alt sammanföra desse §§ i en, så att den 5 § skulle komma att innehålla chartsebeloppcn för alla de handlingar, som utgå frän K. M:s Cancelli, hvilka förut varit beroende både af den 5 § och den 10 §, och den 6 § komme att innehålla endast chartering af de handlingar, som utgå från andra embetsverk, hvilka endast hittills varit beroende af den 5 §, för hvilka ingen cancelii-gebiir ägt rum, och för hvilka charteringsbeloppen således ingått till Kronan.
Det har varit nödvändigt att vidtaga denna åtgärd, ty just derigenom visa sig de oerhörde belopp, hvartill dessa från Cancelliet utgående expeditioner uppgå, och jag anhåller således, att beslutet måtte blifva sådant, som det slår i de sista raderna af Utsk:s betänk., nemi. att R. o. Ad. beslusluter, alt afgifterna för de här förekommande handlingar, och hvilka från K. M:s Cancelli expedieras enligt båda §§, först sammanföras till en §, den 5:le, och att derefter alla uli 5 § af nu gällande författning upptagne handlingar, med undantag af de från K. M:s Cancelli utgående, införas i den följande eller (j §.
Derigenom komma beloppen att bättre synas och man blifver icke nödsakad att, såsom hitintills varit fallet, bläddra i 2:ne §§ för att se efter huru stor charta man skall använda pä en handling.
Utsk:s ifrågavar. förslag blef af R. o. Ad. bifallet.
Jag anhåller, att den återstående delen af punkten mätte få uppskjutas, och att jag således nu mätte få föredraga den reservation, hvilken jag omnämnt.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade i anledning häraf uppmärksamheten derpå, att Ulsk:s i sammanhang med det sednast pröfvade förslaget afgifne yttrande, ang:de några i den derefter följande 5 § förekommande förändringar i afgiflernes belopp och grunden för deras beräknande, endast innefattade en anmälan.
Nu förekommer den 5 §, hvilken jag icke kari tillstyrka R. o. Ad. ali bifalla.
Jag anhåller således, Den 4 Januari e. m. (59 atl fiiredragningen aT denna tariff måtte få uppskjutas, ty i händelse reservationen bi fa lies, får man ändock villkorligt bifalla densamma.
II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, frågade, om det icke var Gr.
Cronhjelms afsigt, alt hans reservation skulle förekomma i sammanhang med den tariff, som i 5 § blifvit intagen.
Min anhållan afser, alt denna tariff icke må förekomma, innan det af mig i reservationen gjorda förslag blifvit pröfvadt, på det att, efter denna pröfning, bestämmandet af afgifternes belopp må äga rum.
Ex. i anledn. häraf frågat när Gr.
Cronhjelm önskade, att dess reservation må komma under pröfning, hvilket icke syntes böra ske särskildt, ulan i sammanhang med någon af de punkter, hvilka i Ulsk:s betänk, upptogos, samt Gr.
Cronhjelm derpå förklarat, att han anhöll, det reservationen nu måtte få förekomma, tillkännagaf II. Ex., det han vid sådant förhållande ansåg lämpligt, att 5 § nu blefve föremål för öfverläggningen, hvarvid Gr.
Cronhjelm finge tillfälle att framställa det i hans reservation gjorda förslag.
Häruti hördes R. o. Ad. instämma, hvarjemle Frih.
Cederström, yttrade:
Efter det yttrande II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagat afgifva, har jag ingenting att tillägga.
I följd häraf framställdes nu till öfverläggning såsom: 8:de punkten, Utsk:s förslag till förändrad lydelse af 5 §.
Då härvid Gr.
Cronhjelms förslag företogs lill uppläsning, anmälde sig och yttrade Gr.
Jag torde få bedja att sjelf få upplä sa min reservation; den är af följande innehåll: ”Oaktadt, vid tillämpningen af det inom Utsk. fattade beslut att, för vissa olika handlingar, som böra med stämpladt papper förses, på elt ställe och i en summa, från nu gällande författnings 5 och 10 §§, sammanföra de olika charteringsbestämmelserne, sig mera åskådligt än förut visat, att fullmakter och resolutioner å ätskillige embeten, tjenster och värdigheter redan för närvar, äro helagde med stämpladt papper lill ett högst betydligt och troligtvis inom andra länder oerhördt belopp, har Utsk. dock icke tvekat att ännu vidare, med ända från 20 till 00 proc. höja charleringen å vissa deribland.
Jag reserverar mig mot detta förfarande, såsom varande icke allenast obilligt, utan äfven utgörande ett indirect ogillande eller motverkande af de Kongl, prerogalivens begagnande.
Jag anser^ alt Utsk. hade hort egna mera uppmärksamhet åt Hr Rosenblads motion i denna del.
Pä sätt denne motionär anfört, visar sig, vid granskningen af de för olika fullmakter gällande charteringsbelopp, de största anomalier, till betydlig del förarledde af den omständighet, att, vid befordran från en grad till en annan, 70 1 Den 4 Januari e. m. detta belopp bestämmes efter hela den nya lönen, och icke, såsom billigheten tyckts fordra, uteslutande efter den tillökning i inkomst, tjenstemannen genom den vanna befordran erhållit.
Såi t. ex. betalar en till 3:dje major befordrad capitaine vid de indelta infanteri-regementena sin fullmakt med 125 r:dr, utgörande 124 proc. af hela den nya lönen 1000 r:dr, ehuru han, efter min åsigt, högst borde betala 25 r:dr, utgörande 124 proc. af den vunna lönelillökningen 200 r:dr.
Han måste således nu, då man inberäkna!- de sex månaderne för den s. k. begrafningshjelpens aftjenande, tjena i den nya graden minst 13 månader, innan de besparade lönetillökningarne uppgå till beloppet af den sista fullmaktslösen.
På samma grunder måste en lill hofrättsråd befordrad assessor tjena minst 15 månader, innan han genom lönetillökningen inbesparat den nya fullmakten, en till lector befordrad rector-schola; 16 månader, samt en i Stockholm till borgmästare befordrad rådman 12 månader för samma ändamål.
Då dessutom, särdeles efter deafUtsk. nu föreslagne förhöjningar, fullmakterne och resolulionerne å åtskilliga andra värdigheter synas vara bclagde med stämpladt papper till elt alltför högt belopp, vågar jag vördsamt föreslå, att R.
St. ville för sin del besluta, att, efter verkställd granskning af de olika fullmaktseller resolulionskostnaderne, i förhållande till de olika värdigheternes vigt eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp, charteringsbeloppen för fullmakter, öppna bref och resolutioner m. m. måtte nedsättas i ett till löner och värdigheter mera billigt förhållande, än som för närvar, äger rum.
Och då K. M. redan, genom Reg.F:s 60 §, äger full rättighet att minska de ifrågavar. afgifterne, hvilken rättighet också, vid nu gällande chartEesigill.förfaltn:s utfärdande, blifvit i afseende å vissa förekommande bestämmelser begagnad, föreslår jag likaledes, att R.
St. ville hos K.M. iund. anhålla, det täcktes K.
M. låta verkställa den ifrågavar. granskningen, och derefter den sålunda beslutade och deraf beroende uedsältningen anbefalla.” R. o. Ad. finner troligen, att hvarken Ctsk. icke eller R.
St. för närvar, äga de matriklar, efter hvilka man skulle bestämma beloppen af fullmakterne å alla dessa resolutioner.
Jag har derför ansett, att det endast bör af R. o. Ad. bestämmas, det en granskning i detta afseende skall äga runi; likväl med det uttryck, att nedsättning sker i förhållande till de olika värdigheternes vigt eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp.
Delta är det ena beslutet, som jag anser R. o. Ad. för sin del kunna fatta.
Sedermera kommer det andra beslutet, som jag tillstyrker R. o. Ad. att taga, nemi. att ”anhålla hos K. M., det täcktes K.
M. låta verkställa den ifrågarar. granskningen och derefter den sålunda beslutade och deraf beroende nedsättningen anbefalla,” emedan K.
M. äger dertill full rätt, enligt den 60 § Reg.F. Då således R. o. Ad. besluter, att en granskning och en i förhållande till de olika värdighelernes vigt eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp blifvande nedsättning skola Den 4 Ja na ar i e. m. 71 äga rum; så anhåller jag i den sednare punkten endast, att R. o. Ad. ville besluta, alt ”R.
M. låta verkställa den ifrågavar. granskningen, och derefter den sålunda beslutade och deraf beroende nedsältningen anbefalla”, på grund af 60 § Reg.F.; och torde jag få till II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, öfverlemna, huruvida H. Ex. täckes göra propos. å hvardera af desse punkter särskildt eller å håda gemensamt.
Cronhjelm instämmer jag helt och hållet i afseende på de anomalier, som finnas emellan afgifterne för fullmakterne här i Sverige och i andra länder.
Han har likväl inskränkt sig till några få exempel och deribland icke nämnt något, der sportler komma i fråga.
Jag vill uppgifva ett sådant exempel, för att sätta R. o. Ad. i tillfälle att se huru obilliga förhållanden jemväl här förekomma.
En advocatfiscal i K.
Kamraarcoll. erlade för sin fullmakt: l:o charterad med s. k. egentlig charla, 5 proc. af lönen 952 r:dr och medium af sportelinkomsten 756: 30 eller af tillsammans 1708: 30 . . . 85: 21. — 2:o 2£ proc. af arfvodet 330 8: 12. — 3:o motsvarande fordna caucelli-gebiihren, 7^ proc.
S:a ehart.sigill. 228: 40.
— 6:o krigsmanshusafgift, 2 proc. af lön S70 r:dr . 17: 19. 2. 7:o lazarettsafgift .... 1: 36. 10.
Häruti är inberäknad en sportelafgift, som gått ifrån den ifrågavar. tjenslemannen.
Denne har nemi. ingen så beskaffad inkomst haft: men företrädaren, som hade tjensten, råkade alt under sina sista 5 tjensteår få 33 proc. af ett danaarf, sorn gjorde honom några tusen r:drs inkomst.
Detta fick den sist tillsatte tjenstemannen betala fullmaktslösen för, och dennes efterträdare kunna tilläfventyrs efter honom komma att tjena länge nog, utan att hitta på ett enda danaarf.
Det faller sig temiigen klart, att detta är alldeles orimligt.
Om jag således instämmer med Gr.
Cronhjelm i hvad han yrkat i afseende på den und. skrifvelsen till K.
M. om en granskning af de oriktiga förhållandena och att framdeles afgifterne måga lämpas efter hvad billigheten kan fordra; så kan jag likväl icke med honom instämma deruti, att åberopa den 60 § Reg.F. såsom ett motiv dertill, äfvensom jag icke eller är med honom af lika tankar deruti, att R.
St. skulle stanna dervid.
Mig synes, att vid den 5 §:s granskning, borde man finna, att alla de förhöjningar, sorn Utsk. föreslår, borde af R. o. Ad. rent afslås.
Den förra författningen innefattade icke någon förhöjning, och i följd deraf mäste antagandet af Gr.
Cronhjelms reservation innehålla, att, af 1708: 30, 4:o för afvodet 5:o svarande emot sigillpenningarne . . 128: 7. — . . 6: . . 1:
S:a lösen b:co r:dr 248: — 72 Den i Januari e. m. ehuru den gamla författningen oförändrad öfverlemnas lill K.
M:s nåd. pröfning, emedan någon motion icke blifvit väckt om förändring uti densamma och således någon rättelse icke eller deruti slått alt vinna, så önska likväl R.
St., det K.
M. ville, i förhållande till de olika värdigheternes vigt eller de åtföljande lönetillökningarnes belopp, bestämma de modillcationer i afgifterne, som pröfvas kunna vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande.
Jag kan icke instämma med den siste värde talaren deruti, att någon oriktighet är begången, derigenom att den 60 § Reg.F. blifvit åberopad, emedan det just är med afseende å denna §, som vid föreg:de riksdagar K.
M. afslagit de förhöjningar, som 11.
St. i detta afseende hade vidtagit. R.
St. hafva nemi. vid 2:ne föreg:de riksdagar höjt chartsebeloppen för vissa värdigheter, och lika ofta har K. M., med stöd af 60 § Reg.F., afslagit desse förhöjningar.
Jag har icke grundlagen här, men erinrar mig ganska väl, att § innehåller, att K.
M. icke har rättighet att höja någon bevillning, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen; men att K.
M. har rättighet alt sänka all annan bevillning, det hafva vi sett vid alla föreg:de riksdagar.
Jag fick genom en af Hrr ledamöters benägna åtgärd just uu grundlagen, och om vi således först läsa den 59 § Reg.F., så lyder den sålunda: ”Efter Rikets och statsverkets tillstånd och behof late Konungen till Utsk:s öfverläggning framställa hvad Staten kan larfva utöfver de ordinarie inkomster, och hvilka hellof genom bevitlniugar höra fyllas.”
Sedermera kommer den 60 §, som säger: ”Till desse sednare räknas tull- och aecismedlen, postmedlen, chartaesigillataeafgiften, husbehofs-brännerimedlen samt hvad R.
St. dessutom särskildt hvarje riksdag såsom ( bevillning sig åtaga.
Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskalfenhet som helst, utan R.
St:s samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Ej eller må Konungen Statens inkomster förpakta eller, till vinning för Sig och Kronan eller enskilda personer och corporationer, några monopolier fastställa.”
Det är just på grund af denna §, som K. M., icke allenast har sänkt tullen, utan äfven har sänkt bevillningen i afseende på chartasigillata.
Således tror jag, att då man begär, att K.
M. måtte göra en sådan sänkning med stöd af denna §, så har ingen oriktighet skett.
För öfrigt befarar jag, att Frih.
Cederström alldeles missförstått mig, ty jag har visst icke begärt, att man skall stanna vid att antaga denna reservation, utan tvertom, att sedan sig visat, huruvida R. o. Ad. skall vilja bifalla denna reservation, R. o. Ad. då skulle gå tillbaka till de uppskjutna punkterna; och som R. o. Ad. redan fattat beslutet att uppskjuta med desse punkter till dess reservationen är granskad, så anser jag icke någon annan åtgärd dermed kunna tagas, än att man, sedan reservation är afgjord, går tillbaka till de uppskjutne punkterne.
Den 4 Januari e. m. 73 Frih.
Jag instämmer helt och hållet uti det förslag, som innefattas i Gr.
Cronhjelms reservation; men då Frih.
Cederström gjort anmärkn. vid uttrycken ang:de 60 § Reg.F. och meningarne möjligen skulle kunna vara delade om tydligheten af denna §:s bestämmelser; så skulle jag till Gr. Cronhjelm hemställa, huruvida icke, om R. o. Ad. antager Grefvens förslag, orden ”genom Reg.F:s 60 §” kunde uteslutas, och meningen få följande lydelse, som är öfverensstämmande med förslaget i afseende på dess följder, nemi. ”och då K.
M. redan äger full rättighet att minska” etc.
Jag tillstyrker således i allo Gr.
Cronhjelms förslag i dessa afscenden.
Om R. o. Ad., med godkännade af dem, anlager och besluter, att R.
M. ingå med und. anhållan, på sätt Gr.
Cronhjelm föreslagit, så torde R. o. Ad. likväl sedermera böra fatta beslut i afseende på den ordning, sora hör följas vid charteringen af alla i 5 och 6 §§ upptagne handlingar, såsom börande gälla intill dess K.
M. har anbefallt nedsättningen, efter den verkställda undersökningen.
Det är intet tvifvel underkastadt, att, enligt den 60 § Reg.F., K.
M. icke äger rättighet att några afgifter förhöja utan R.
Sl:s samtycke, tullen å inkommande och utgående spaomål allena undantagen; men annat är att förhöja, och annat är alt med Ständernes minne och på Ständernes begäran desse afgifter nedsätta.
Detta måste naturligtvis ske på så sätt, att R.
St. af K. M. begära, att K.
M. måtte låta undersöka och nedsätta hvad som Ständerne föreslagit, sedan K.
M. pröfvat att nedsättning hör ske.
Hvad, har väl den 60 § Reg.F. dermed att skaffa?
St. låta 5 §:s förhöjda afgifter slå qvar, då är K.
M:s rättighet alt säga nej till förhöjningen oförkränkbar.
Nu instämmer jag med Gr. Cronhjelm deruti, att R.
St. skola begära, att K.
M. mätte låta undersöka den förminskning, som uti ifrågavar. afgifter möjligen kan ske, och då är det på R.
St:s begäran, som K.
M. verkställer denna nedsättning; men icke gifvet’ Reg.F:s 60 § dertill någon anledn.?
Det tjenar för öfrigt ingenting lill alt åberopa den 60 § Reg.F., som här är alldeles öfverflödig, och den redaction, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, passar mig icke eller; ty då R.
St. hafva lill K.
M. ingått med en und. anhållan att låta verkställa den ifrågavar. granskningen, så hafva R.
St. sagt allt för att lemna K.
M. full latitud att göra och låta efter bästa pröfning.