Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af det nu upplästa prot.- utdr., hvilket innehåller de enda termer, hvaruti, efter mitt sätt att se, sedan beslutet blifvit fatladt, en deputation skulle äga att utlåta sig, hemställer jag, om Hr
Ribbing skulle finna lämpligt att med ett sådant uppdrag till BondeSt. skicka en deputation, som ,ej ägde rätt att yttra annat, an beslutet innehåller.
Iir Ribbing:
Af det upplästa prot.utdr. finner jag, att 4» Dan 26 Februari e. ra. jag nästan alldeles ordagrannt uppfattat beslutet'! den skriftliga framställning jag till prot. afleinnat.
På Frih.
Hamiltons till mig gjorda hemställan, huruvida jag kunde finna lämphgt att skicka en deputation till BondeSt. för alt meddela R. o. Ad:s beslut, kan jag icke svara annat, än hvad min 1111 på bordet begärda motion innehåller.
Det är från R. o. Ad. som jag föreslagit, attén deputation skulle afgå med det svar, som innehålles i min framställning, och som jag icke tror på något sätt förändra eller upprifva det beslut R. o. Ad. fattat, hvarföre jag måste vidblifva mitt förslag, underkastande detsamma det öde, som majoriteten kan bestämma.
Sprengtporten1:
I öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, får jag nu, sedan jag funnit, att ett prot. i ämnet af R. o.
Ad. blifvit justeradt, ^hvarvid jag ej varit närvar., endast anmäla min tanke, att detta prot.utdr. hvarken bort justeras, eller bör till BondeSt. afgå, förrän den fråga om svars afgifvande på throntalet, sorn innefattas i BondeSt:s prot.utdr., blifvit af R. o. Ad. fullständigt afgjord.
Frih. Rantzou, Joli. Albert’, instämde med Frih. Sprengtporten.
Om jag icke misstager mig alltför mycket, håller här på att inrita sig; en tiv grundlag i följd af praxis, nemi. att det skall bero af 1 h 3 ledamöter, som begära ett yttrande på bordet, att tvinga en ledamot att blifva motionär mot sin vilja.
Det förefaller mig, som Hr Ribbing vore den ende, som på sätt och vis anser sig böra blifva motionär, sedan 7:ne ledamöter begärt dess yttrande på bordet, och jag vet icke hvarföre hvar och en ledamot, sorn blir utsatt för en sådan händelse, ej bör få undgå att blifva motionär, utan att nödgas återtaga sitt förslag; i anledtn hvaraf jag nu på allvar får framställa den frågan, om vi nu hafva någon motion om en ny adress på bordet eller icke.
Om några sådana äro bordlagda, önskade jag, att motionärerne dervid ville foga en begäran, att motionerna må communiceras de öfriga Stånden, ifall någon gemensam adress skall kunna blifva af; ty det är klari, att då ett Stånd besluter en adress, men att lägga lill handlingarna hvad ett annat
Stånd i samma ämne beslutat, så kan det omöjligen åläggas Exped.Utsk. att uppsätta förslag till en adress till Konungen, utan de, som inom Ståndet motionera en adress, måste i sin förmodan örn bifall gå något längre, nemi. att hoppas bifall till förslaget äfven af de öfriga Stånden, hvarföre sådana framställningar böra med dem commun iceras. —» livad Frill.
Sprengtporten s. k. motion angår, så är det nu andra gången jag hört honom, likasom reluetando, förklara alt han ej vill vara motionär.
Jag gör mig icke någon förhoppning, att lian nu, i anledn. af min framställning, skall anse nödigt att göra ett tillägg om hans yttrandes commu - De n a6 Februari c. m. 421 nicerande nied de andra Stånden; men jag anser mig emedlertid hafva fullgjort min skyldighet, då jag fastat uppmärksamheten derpå, alt detta är ett nödvändigt appendix till förslaget; och om ft.' o. Ad. beslutar en adress, — hvilket synes mig inconseqvent, sedan BondeSt:s prol.utdr. blifvit lagdt till handlingarna, — skulle jag för min del önska, att frågan derom ej må förekomma i Exped.Utsk., innan de öfriga Stånden fattat samma beslut.
Det blefve för vidlyftigt all svara på allt hvad Gr.
Frölich kan förmoda att min framställning innehåller; men den innefattar icke någon föreslagen adress till Konungen.
Jag tror bäst vara att nu afstå från vidare discussion härom, sedan mitt förslag är lagdt på bordet, och Gr.
Frölich likasom öfrige ledamöter således hafva tillfälle framdeles taga närmare kännedom derom.
Upplästes och Iades på bordel K.
M:s denna dag f. m. ankomna nåd. skrifvelse!1 och propositioner, nemi: skrifvelse af den i5 sisth Januari, ang:de städernas, utom Stockholm, inqvarteringsbesvär; skrifvelse af samma dag, ang:de en föreslagen ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad; proposition af den 8 dennes, om upplåtande till Upsala ceotral-hospital af några kronoparken Åsen, samt Ulltuna kungsladugård tillhöriga jordar; proposition af den 8 dennes, ang:de den vid sistförflulna riksmöte intill slutet af det nästpåföljande åtagna s. k. kurhus-afgiftens vidare fortfarande , förvaltning och användande ; proposition af den i5 dennes, ang:de tvänne kronohemmans i Stockholms län anslående till boställen för Landtstats tjenstemän; skrifvelse af den 2/j. dennes, ang:de skjutsväsendet i Riket.
Ånyo föredrogs Coust.Utsk:s den 19 dennes e. m. på bordel lagda mein.
N:o 3 till R. o. Ad., ang:de grundlagsenligheten af en yrkad propositions vägrande.
Sorn den besynnerliga händelse ägt rum, hvilken föranledt Const.Ulsk:s afgifna förevar, dom i en sak, som jag tror icke rätteligen tillhört Const.Utsk. att bedomina, enär den egentligen endast bar afseende på R. o. Ad. enskildt såsom RiksStånd; så anhåller jag, att detta betänk, måtte till Ridd.Utsk. remitteras, för alt vid blifvande utarbetningen af förbättringar i Ridd.Ordn. tagas till grund.
Hr von Hartmansdorff, Au g., För min del kan jag icke (inna, att ifrågavar.
Utsk:s betänk, kan medföra någon annan åtgärd, än dess läggande till handlingarna.
Det Den 26 Februari e. ro. är blott ett yttrande, lill efterrättelse för Ståndet, gifvet af Const Utsk.
Att remittera ett Utsk:s betänk, till ett annat Utsk., och särdeles att remittera ett Coust.TJtskts betänk, till Ridd.Utsk., lärer vara så ovanligt och.oformligt, att jag ej kan tillstyrka, utan tverlom afstyrker ett sådant beslut. lalla fall möter icke någon svårighet för Ridd.Utskts medlemmar alt få läsa detta betänk., som är tryckt och (innes i hvarje riksdagsmans hand.
Remissen skulle icke vilja säga annat, än att R. o. Ad. anmodar Utsk:s ledamöter att Jäsa det till Ståndet inkomna tryckta betänkande.
Ifall det anses innefatta en oformlighet att begära remiss af ett betänk., som är afgifvet af ett för R.
St. gemensamt Utsk., till R. o. Ad:s enskildta Utsk.; så ber jag att såsom min enskilda motion få upptaga de resonnementer, som i detta betänk, blifvit framställda, och hvilka utgöra en anvisning för Ridd.Utsk. att förebygga så oformliga händelser, som den, hvilken föranledt det förevar, betänkandet.
Const.Utsfe;s mern.
N:o 3 blef af R. o. Ad. lagdt till handlingarna, och Gr.
Horns motion begärdes på hordet af Frih. Cederström, Jaeol}.
Remitterades till Allmän.
Hr Rosenblads Bernhard, den 22 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förbud emot försäljning af in- och utländska lottsedlar, 111. m.
Föredrogs å nyo Hr Dalmans, Johan Gustaf Georg, den 22 dennes e. m. på bordet lagda ^motion, ang;de förändringar i skiftesstadgan.
Kalling, Fredr., hadeHnlcmnadt följande:] Ehuru jag, lika med motionären, inser, att uppskof vid ett redan börjadt laga skifta medför många olägenheter, samt äfven önskar verksamt correctiv deremot, tror jag likväl ej vara billigt att förneka en landtmätare flera skiftesförrättningars emottagande; ty då de fleste äro lönlöse, skulle detta projecterade tvång verka menligt å denna deras enda inkomst, samt en eljest skicklig landtmätare vara nödsakad vägra dylika anbud, endast derföre att han Börjat skiftesförrättningen å ett ställe, hvilken först måste afslutas, och hvarigenom han sedan kunde blifva utan förtjenst.
— Jag skulle tro, att allt för stränga föreskrifter skulle afskräcka mången att söka detta yrke.
— De dröjsmål, hvaröfver motionären med skäl klagar, må dessutom ej alltid skyllas på landtmätaren.
Också tror jag mig veta, att den fleråriga förrättning, hvarom motionären haft dyrköpt erfarenhet, mera härrörde från ägodelniugsrättens oskicklighet, än landtmätarens; hvadan tillstyrkes, att ej ortens domare uteslu - Den a6 Februari e. m. 4a3 tande, utan stundom någon annan kand kunnig person borde utses till ord rör. i ägodelningsrätt.
Den ändring motionären önskar i skiftesstadgans i2cap. i §, anser jag högst skadlig samt ingalunda ledande till skogsbesparing ; ty oaktadt att den, sorn väl vårdat sin skog, stundom måste åtnöjas med utbyte af sämre, och fastän den värdering oéli uppskattning, som af gode männen veikställes, är osäker; så bör likväl ej ett närvar, ondt undvikas för ett i framtiden nyttigt ändamål, dä deremot skogsmarkens bibehållande i 5 a 6 lotter, hvaremellan skilnaderna, — enligt hvad allmän, lagen uti Jorda-b:n bestämmer, — livart tredje år skola uppgås och upphuggas, just derföre är det mest skogsödande, samt lemnar dessutom lalla re tillfälle lör åverkaren, emedan ägaren ej sä lätt kan efterse sin skog, då den är delad i 5 å 6 lotter, som då han har densamma på ett ställe.
— Jag anhåller vördsamt, all dessa mina anmärkningar måtte få till vederb., Ulsk. åtfölja Ur Dalmans motion.
Hr Lagerstråle, Gustaf Rudolph, anförde skriftligen : Hr Dalman synes genom de -vid K. skiftesstadgan föreslagna förändringar åsyfta: i:o påskyndande af påbörjade laga skiften, (lill afhjelpande af den olägenhet att under tiden vanligen jorden vanhäfdas och byggnader tillåtas förfalla), genom föiändrade ansvarsbestämmelser för landtmätare, sorn vålla uppskof i dessa skiften; 2:0 minskad åtgång af skogen, genom dennas undantagande från skiftesåtgärden, äfven för flera och andra fall, än skiftesslndgan bestämmer, på det de skogsödande ersättningarna i skogseffeeter för sparad slåndskog måtte än mera kunna undvikas; 3:o besparing i tid och kostnad af ägo delnings rättens sa 111 mant rade för åtskilliga fall, derigenom att 4 > stället för 3 skiften af författningen medgåfves, utan underställning till ägodelningsrätt.
Vid den första af dessa frågor torde böra tagas under öfvervägande, dels att den osäkerhet i besittningsrätten, hvilken ofia- medför mindre omvårdnad om hus och jord, redan inträdt, innan skifte är börjadl, genom det vitsord att skifta, som till jordbrukets förbättrande blifvit delägare i samfällighet»* medgifvet, så att icke all olägenhet, som i delta afseende möjligen försports, må skrifvas på landtmätarens rakning} dels att skiftesstadgan försökt att förekomma denna olägenhet genom stadgad liqvid, hvad jorden vidkommer, för vanhäfder; dets att hos landtmätaren väl motvilja kan antagas vara för handen att afsäga sig förrättningar, hvaraf han ensamt skall skaffa sig sin bergning, men att afven genom rättegång inom skifteslagen sådana uppskof 4
— För landtmätaren förefinnes således redan ett verkligt behof att få vädja lill delägarnes billighetskänsla från lagens strängaste bokstaf.
Skulle denna, eller ansvarsbestämmelsen i i5 §:n af 3 cap., ehuru till grunden rältvis, fastän svår att tillämpa, anses otillräcklig att åstadkomma det sökta ändamålet; torde likväl förslaget att landtmätaren, för vålladt dröjsmål med en förrättnings afslutande af öfver ur från dess början, skulle gå i mistning af arfvode för hvad han vidgjort, utom att dervid kan anmärkas alt år icke alltid kan anses tillräckliga alt fullborda hvart och ett laga skifte, icke för delägarne alltid komma att medföra ett fortskyndadt slut deraf; emedan med skäl torde kunna förutsättas, att den landtmålare, som sålunda såg sig beröfvad all ersättning för sitt arbete, icke utan tredska skulle vara benägen att låta jordägarne eller annan landtmätare deraf draga nyttan, utan i alla fall särskild rättegång få anställas såsom slutligt medel att förmå honom dertill.
I min tanke skulle måhända mera direct leda till afhjelpande af uppskof med landtmäleriförrättningar, om stadgande i författningen infördes, att på jordägares anmälan hos K. M:s Befh:de eller Öfver-directeursembetet vid landtmäleriet, det påbörjadt laga skifte af landtmätaren utan laga skäl fördröjdes, samma auetoritet ägde, om klagomålen befunos grundade, förklara, att icke förordnande tili nya landtmäteriförrättningar lill sådan landtmätare kom att utfärdas, förrän klagomålen blifvit afhjeipta.
Vid det 2:dra af ofvannämnda förslag anmärkes:
Att utsträcka laga bestånd till skogsdelningar, hvilka icke blifvit fastställda och utgöras af flera skiften till hvarje delägare, synes mig endast för tillfället kunna medföra någon besparing af skog, men deremot, då högst,sällan några egentliga hinder att till färre sammandraga sådana skiften torde kunna förekomma, antingen för alla tider skola medföra en förökad ålgång af skogen tiil stängsel, utom annan olägenhet för delägarne, eller ock åstadkomma en onödig omgång för sjelfva frågans afgörande, i afseende på nyttan af en sådan sammandragning.
Vid det 3:dje af samma förslag är att erinra:
Då ett antal af 3:ne skiften, skogsskiftet deruti inbegripet, rättande sig efler de 3 hufvudslagen af ägor, åker, äng och utmark, i allmänhet icke torde behöfva öfverskiidas i de provinser, der dessa ägor vanligen äro belägna inom samma rågångar, torde en mera allmänt g i 111 i g grund förefinnas för bibehållande af stadgandet, alt undantag härifrån skola underställas ägodelningsrätts pröfning, än att denna underställning först skulle komma i fråga, då flera ari 4 skiften Den 26 Februari e. m. 4a5 sluften an sagns nödiga; så framt man i allmänhet anser nyttigt att skiftenas antal inskränkes till det minsta möjliga, oell att den jemförelsevis lämpligaste gränsen för högsta antalet deraf på förhand utsattes.
Hr Dalman, Joli. Gustaf Georg:
Då jag i min motion tagit mig friheten alt föreslå en förändring i 1827 års skiftesstadga, har jag gjort det på grund af ej allenast en egen tolfårig erfarenhet, utan äfven af den allmänna klagan, som jag, i den ort der jag är boende, hört öfver skiftesförrättningarna.
Jag har dervid funnit, att, såsom jag i motionen framställt, det är framtiden som bör tagas i beräkning, och af hvilken fördelarna af skiften kunna väntas; men det förekommer oftast, att iandtmätarne icke afse den allmänna nyttan, utan endast sköta sina enskilda angelägenheter.
De fråga icke efter att skaffa sig några medhjelpare, utan de jordägare, som äro nog olycklige att vara under skiftet, få lida.
Jag har derföre föreslagit, att tiden, hvarinom skiftet skall afslutas, må bestämmas till i^- år!, och är öfvertygad, att denna tid skall vara fullkomligt tillräcklig för landtmätaren, 0111 han vill afsluta skiftet, hvarföre jag också för honom föreslagit ett ansvar, om han skulle underlåta det.
Då blefve han alltid i tillfälle att för delägarne i skiftet framställa, huruvida det vore med billighet och fördel
Öfverensstämmande att företaga den eller den förrättningen, hvaremot han nu alltid lofvar från den ena sommaren till den andra.
Jag har under 12 år varit direct eller indirect delägare af skifteslag, och under tiden hafva icke mer än 3 skiften blifvit afslutade.
Kalling liar, likasom jag, varit närvar, vid dessa förrättningar, hvaruti han såsom ombud deltagit, och borde således kunna bedomina, huru dermed tillgått.
Hvad skogen beträffar, är förhållandet lika ofördelaktigt.
Den blir, under den lid skiftet påstår, mycket medtagen, och jag vill med ett exempel visa, huru dervid kan tillgå.
En hemmansägare kan hafva temmeligen god skog; han kolar eller försäljer deraf, och begär sedan skifte, för att 2 eller 3 år derefter få bättre skog.
Jag frågar då: hvem kan härmed vara belåten?
Hvilken tillfredsställelse är det för den, som sökt bespara sin skog, att vid skifte ej få sig tilldeldt mera skog, än att träden kunna räknas; att härpå kosta arbete med inhägnad, är föga tillfredsställande.
Hvad jag med min motion åsyftat, är ej annat, än att en förändring i della afseende mätte ske.
Jag liar ej gått ut från den synpunkten, att all skog skulle blifva oskiftad, utan ansett det böra bero på delägarnes och förrättningsniannens bedömmande, om skiftet skulle lända till gemensam nytta, hvaremot det icke, såsom nu, bör få ankomma på en enda delägare att fordra skifte.
Jag anhåller, att detta anförande måtte få åtfölja remissen af min motion. 2 II. 54 426 Dea 26 Februari 0. m.
Landtm, föreslog remiss af Hr Dalmans motion till Lag-Utskottet.
Likartade mål med detta pläga vanligen gå till Ekon.Utsk., der flera skiftesmål vid förra riksdagen biefvo behandlade, och dit frågor om skiftesförfattningarna redan vid denna riksdag äro remitterade.
Jag får således hemställa, om icke förevar, motion bör remitteras till både Ekon.- och Lag-Utsk:n.
Jag vill blott vitsorda det nu uppgifna förhållandet, alt Ekon.Utsk. fått flera motioner i likartade mål med detta till sig remitterade.
Hr Frih, o. Landtm, föreslog motionens remitterande till Allm. Besv.- och Ekon.Utskottet.
Raabs mening, att ifrågavar. mål äfven bör remitteras till Lag-Utskottet.
Uppå derefter framställd propos., beslöt It. o. Ad. att äfven till Lag-Utsk. remittera Hr Dalmans nu föredragna motion.
Yid förnyad föredragning af nedannämnda den 22 dennes e. 111. på bordet lagda motioner, remitterades till Lag-Utskottet:
Hr Ribbings, Bengt, motion, ang:de tillägg till i835års förändring af 4 S:n 2 morn. i K. förorda, den 20 Januari 1824» angrde ändring eller utrifning af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling; Allm. Besv.- och Ekon.U tskottet:
Hr Hjertås, Lars, motion, ang:de förändring i författningarna angtde mått, mål och vigt; Pi idda r hus-Utskottet:
Frih. von Schwerins, Carl Julius, motion, angtde förändring af 22 §:n Ridd.Ordn.
Stats-Uts kottet:
Hr Reutersvärds, Pehr Adam, motion, om skyldighet för embels- och tjenstemän m. fl., som resa i kronans ärenden och på dess bekostnad att, der sig göra låter, färdas på ångfartyg; Banco-Utskottet:
Hr Tornerhjelms, Rudolph, motion, ang:de rättighet för banken att beläna redan intecknade och på banken transportcrade skuldebref.
Föredrogs ånyo Hr von Knorrings, Frans Emil, den Den a6 Februari c. m. fä 11 Jennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förändring i stängsel författningarna.
Hr Frih. o. Landtm, föreslog motionens remitterande till Lag-Utskottet.
Hr von Rosen, Georg, ansåg den böra remitteras både lil!
Besvärs- och Ekon.Utskm.
Uppå derefter framställd propos. blefHr von Knorrings nu föredragna motion remitterad till både Lag- samt Allm.
Vid förnyd föredragning af SlatsUlskts d. 11 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 5, i anledn af K.
M:s nåd. skrifvelse, om anvisande af ett särskildt anslag till vatteueom muni ca tioner och andra allmänna arbeten år 1840, blef detta utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hrr von Hartmansdorff, Aug., samt Geyerstam, Gustaf. Företogs till pröfning
StatsUtskrs den 22 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de all.
Professoren P. H.
Lings enkas lind. ansökning om bibehållande af den hennes man i lifstiden tillagda lönetillökning.
Stats-Utsk. har föreslagit, att pensionen må utgå til! enkan och hennes oförsörjda barn.
Jag vill erinra mig, att Professor Ling var gift 2lne gångor och hade barn i begge äktenskapen.
Barnen af första giftet torde måhända äfven behöfva understöd.
Jag hemställer derföre, om det ej vore rättast att besluta, det pensionen bör utgå till Professor
Lings i stället för hans enkas oförsörjda barn.
Det äger visserligen sin riktighet, alt, såsom nyss är nämndt, frami.
Chefen för gymnastiska central-institutet, Professor Ling, varit gift 2:ne gångor, och hade barn äfven af första giftet, men af dessa lärer numera ingen vara oförsörjd, och jag skulle derföre tro, att intet hinder möter för bifall till Utsk:s betänk.
Uppå derefter framställd propos. blef StatsUtskrs utlåt.
Fleming, Herman Reinhold, uppläste följande:
Flere värde talare hafva här uppträdt och framställt nödvändigheten af folkskolors inrättande, fattigvårdens noggrannare iståndsätlande inom Riket; allt detta slöder sig på en ömmande billighet, hvilket äfven under närvar, riksdag redan är öfverlenmadt lill granskning och utarbetning af vederb.
Utsk. till ändamålets vusendtliga och lyckliga er - Den »6 Februari e. m nående: men så länge krogar ännu fortfara att existera på landet, tror jag, att ändamålet af ofvannämnda nyttiga och förträffliga inrättningar blifva till sin grundprincip förfelade, hvarföre jag till H. II. o. Ad. vördsamt får äran föreslå, att alla krogar på landet inom Riket måtte helt och hållet afskaffa.?.
Jag anser detta vara afsa väsendtlig och allvarsam natur, att man ej ens kan tveka om denna ytterst af behofvet påkallade handläggning, emedan dessa samqväms bibehållande endast skulle lemna tillfälle öppet att till en stor del understödja det onda, som man i sjelfva verket ville förbättra och afhjelpa.
Krogar och fylleri utgöra ett gemensamt samband, sorn söndersplittrar det hela, hvilket man önskade förbättra.
— Ur denna synpunkt betraktad!, blir det äfven lätt alt inse, att det just är dessa samqväm, sorn utgöra de första plantskolor till allt sedeförderf och demoralisering, som vidare urartad, befordrar tjufvar och banditer.
— Jag för min del anser då, när man åslundar och arbetar på ett godt ändamåls vinnande, att man ingalunda bör förbise, att ända från ursprunget först upphäfva orsakerna till det onda, och denna orsak igenfinnes hufvudsakligast i den demoralisering, som krogarrra längs landsvägarna medföra, der icke allenast den forslande allmogen öfverlastar sig och oftast förspiller tid och vinsten af deras resor, utan der äfven hela socknars ungdom söndagsaftnarna jemte brännvinet insuper alla möjliga andra laster.
— Det är under sådana förhållanden, sorn jag tror, att det goda syftemål med folkundervisningen och fattigförsörjningarna betydligt blifva försvårade, så länge icke det ofvananförda onda derjemte undanrödjes.
Det synes för mig vara ganska tillräckligt, att på gästgifvaregårdärna endast och allenast bör, på ett ändamålsenligt sätt, finnas för de resandes behof mat och dryck att tillgå; — och det är under denna öfvertygelse jag motionerat om alla landtkrogars upphäfvande, samt anhåller om denna motions remitterande till vederbör.
Utsk., som lärer vara Bevillntsoch Ekon.Utskrn.
Ur Lagerhjelm, Pehr, anförde skriftligen:
Observatorium i Stockholm är af K.
Vettenskaps-academien uppbygdt, försedt med instrumenter och ett bibliothek, som bereder den äfven af henne lönade astronomen tillfälle att medfölja vettenskapens hastiga framsteg; mea då förmågan alf liktidigt med dessa öka det erforderliga instrumentförrådet öfversteg aeademiens egna tillgångar, erhöll hon genom R.
St:s frikostighet mede! att införskrifva en dyrbar s. k. meridiancirkel och ett mindre Fraunhoferskt teleskop, hvilka, i förening med det stora passage-instrument af Ertel, som hon sjelf förut påkostat, afhjelpte de hufvudsakligaste behofven, och slutligen, ehuru långsamt, Den 26 Februari c. m. 4^9 bragte inrättningen från det högst ofullständiga skick, hvari den annu för tvänne decennier sedan befann sig, till nära jemngod med de flesta, som i andra länder afse samma ändamål.
Dessa förbättringar äro i väsendtlig mån en följd af Professor Cronstrands nitiska bemödanden under hans nära 3o-åriga tjenstgöring på nämnde- observarium, ty han fann genast, att de inskränkta hjelpmedel, som för Wargentins namnkunniga forskningar varit tillräckliga att jemväl i praktiska astronomiens vigtigare resultater befordra fäderneslandets vettenskapliga ära, måste utbytas mot nutidens noggranna instrumentala apparater, och han önskade derföre, att medelst dessa en gång få deltaga i den rika sköldén af upptäckter, som hos oss så länge saknat en inhemsk verksamhet.
— Men efter de sålunda besegrade svårigheterna hade en plågsam ögonsjukdom, hvartill de af honom ensam i 21 års tid utförda terrestra vinkel-observationerna i Topographiska Corpsens vidsträckta triangelmätning betydligen bidragit, redan hunnit förstöra bruket af hans ena öga, och hotade med det andras förlust.
— Lyckligtvis hade dåvar.
Docenten vid Upsala universitet Mag. N. H.
Selander hemkommit från sin utrikes resa, hvarunder han, i egenskap af Byzantinsk stipendiat, på observatorierna i Åbo, Altona och Königsberg begagnat Argellanders, Schumachers och Bessels handledning; och Prof. Cronstrand hemställde lill Veltenskaps-academien, om ej denne elev af desse astronomiens celebre mästare kunde nu såsom adjunct vid observatorium härstädes anställas, hvilket project af academiens höge beskyddare bifölls med ett anslag af 5oo r:dr L:co till adjunctens årliga arfvode i 3:ne år.