Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfvertygad nu mera, dels att ingen tillgång finnes hos HamnbyggnadsDirectionen i Helsingborg, dels att det verkligen är Ståndets enhälliga önskan, att slippa votering, vill jag visst ej besvära Ridderskapet och Adeln dermed, utan afstår från min begäran.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då det besynnerliga förhållande inträffat, att en Ledamot, hvilken begärt votering, och ehuru 126 Den 2 Mars e. m. anmodad att derifrån afstå, ej velat dertill samtycka, likväl nu mera, sedan voteringspropositionen blifvit författad, godkänd och anslagen, från sin anhållan om votering afstått, ansåg Hans Excellence sig böra till Ridderskapet och Adeln öfverläinna, om icke Herr Rosenqvist kunde tillåtas att återkalla sin anhållan om votering.
Hvarefter Hans Excellence HerrGrefvens och LandtMarskalken tillkännagaf, att, efter hvad Hans Excellence, utaf Ridderskapets och Adelns svar å den af Hans Excellence nyss gjorde proposition, tyckt sig finna, Ridderskapet och Adeln med stor pluralitet bifallit StatsUtskottets Utlåtande.
Ånyo föredrogs StatsUtskottets den 7 sistlidne Februarii under N:o 58 afgifne, samt den 14 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om de så kallade
Djeknepenningarnes uphörande.
Om återremiss af detta Utlåtande anhåller jag på flera skäl; dels i anledning af hvad här blifvit anfördt, när InkomstBetänkandet förevar, i hvad angick utskylder, som utgå efter matlagen.
Jag anser detta bevillnings-system vara så olämpligt, att hvad man deraf kan afskaffa, är en stor vinst.
Ett annat skäl
Den 2 Mars e. m. 127 alt afstyrka djeknepenningarnes fortfarande, ligger uti det sätt, på hvilket de hitintills blifvit uptagne.
En summa af 58oo R:dr skall uptagas af omkring 1,800,000 personer.
Jag hemställer, om ej ett sådant upbördssätt ökar det invecklade af vårt Kameralverk, och besvären för upbörden till den grad, att det endast derföre kan klandras.
Min önskan är, att, om de också skulle ersättas af Staten, djeknepenningarne måtte uphöra.
Men nu förekommer, att den i dag uplästa Kongliga Propositionen afhandlar reorganisationen af Läroverken i allmänhet, dels hvad som genast skall göras, dels hvad som i framtiden skall ske, och i sammanhang härmed vöre det lämpligt uptaga denna fråga.
Skulle dessa anmärkningar föranleda till återremiss, anhåller jag, att, om Utskottet ej kan tillstyrka uphörandet af djeknepenningarne, det åtminstone måtte tillstyrka, att de, på samma sätt som Lagmans-och Häradshöfdingeräntan, måtte ingå till SlatsYerket, och derifrån till Läroverken.
Allt, hvarigenom man kan få veta, hvad medborgaren i skatt betalar, är nyttigt.
Den ifrågavarande utgiften upkom på det sätt, att djeknarne hade rätt gå omkring och begära matsäck till sitt underhåll, under det de vistades vid skolan.
Denna slags bevillning nedsattes sedermera, och utgick, såsom den ännu gör, contant.
Jag förenar mig med Den 2 Mars e. m. Grefve Spens i den anhållan, att Utskottet vid regleringen af anslag till läroverken ville taga denna angelägenhet i betraktande, på det
Utskottet må sättas i tillfälle att i sammanhang med utlåtande öfver den Kongl.
Propositionen föreslå djeknepenningarnes uphörande.
De upgå till 58oo R:dr och måste således på annat sätt ersättas Consistorierna.
Jag ser ej hinder derföre, och tror, att det skulle föranleda till enkelhet i upbörden inom flere Län.
Jag förenar mig altså i anhållan om återremiss.
Herr af Sillen, Georg Axel, hade inlemnat ett anförande, som uplästes, så lydande:
Jag utber mig att få fästa först Ridderskapets och Adelns och sedan StatsUtskottets upmärksamhet vid Utlåtandet öfver min motion om afskaffande af djeknepenningarne.
De tillkommo vid 1624 års Riksdag, i stället för den förut tillåtne så kallade Socknegång, eller tillåtelse för fattige studerande, att vandra ikring och tigga ihop hvad de behöfde till sitt underhåll vid Läroverken.
Utskottet har anfört, att, såsom jag ock upgifvit, denna utskyld icke ingår till Statsverket, utan aflämnas directe till Consistorierne, för att användas, på sätt jag anmält - Den 2 Mars e. in. »29 malt antingen till ringare skolbetjentes understöd eller ock till fattige gossars hjelp i deras studier.
På denna premiss bygger Utskottet följande slutsats: af skaffandet af densamma (nemligen ut skyl dea) skulle således medföra förbindelsen att ersätta Consistorierne för Läroverkens behofhvad de i sådan väg kunna påräkna såsom inkomst, hvilken för år 1826 utgjort omkring 5800 R:dr.
Denna slutsatts är, efter mitt sätt att förstå, högst felaktig.
För att komma till densamma, synes mig, det man bade bort ådagalägga, alt behofvet, hvilket jag påstår nu mera, efter något öfver 200 års förlopp, icke existerar, verkligen ännu äger rum.
Men sorn Utskottet icke motiverat något behof af en slik inkomst för Consistorierne, och, om än detta behof gifves, redovisningen i alla fall borde ske annorlunda, nemligen i sammanhang med den öfrige kronoupbörden, och lefvereras ibland Statsmedlen, för att komma under Rikets Ständers Revisorers granskning; så anhåller jag vördsamt om återremiss af Utlåtandet, med det tillägg, att, derest behofvet af djeknepenningarnes fortfarande förefinnes, denna inkomst, efter hvad StatsUtskoltet densamma upgifvit, mätte uptagas på Stat ibland Extra Ordinarie inkomsterne och upföras till utgift ibland de medel, som kunna an15 H. o i3o Den 2 Mars e. m. visas för Fromma Stiftelser, med rättighet för Consistorierne, att hos Kongl. Majit anmäla behofvet, och efter dess nådiga pröfning undfå sine anordningar deraf intill nästa Riksdag, hvarom skrifvelse till Kongl.
Majit borde aflåtas, med anhållan, ej mindre, att Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla, det Lefvereringen ocb Redovisningen af djeknepenningarne hädanefter måtte ske likasom med de öfrige kronoutskylderne, hvilka ingå till StatsVerket, än ock att Kongl. Majit vid nästa Riksdag, efter föregången undersökning, täcktes gifva Rikets Ständer nådig Proposition i ämnet.
Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskotlels Utlåtande gjorde anmärkningar* böra föranleda till detsainmas återremitterande.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit återremiss af StatsUtskottets Utlåtande.
Föredrogos ånyo och biföllos följande Stats-Utskottets den 7 sistlidne Februarii afgifne., samt den i4 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtanden:
Den i Mars e. m. N:o 5g.
I anledning af väckt Motion om öfverlåtande till staden Hjo af Kronans andel i der fallande sakören.
Rörande väckt Motion, angående grunden för räntornas utgörande af någre Thorshälla Stad uplåtne hemman.
I anledning af väckt Motion om öfverlåtande af en Kronan tillhörig Tomt åt Oelreichska Enkhus-lnrättningen i Landskrona.
Företogs till pröfning Lag-Utskottets den 16 sistlidne Januarii under N:o 19 afgifne, och den 16 derpå följde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt Motion, att Rikets Ständer den 8 December i8a3 till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, angående Rådmäns och Kämnerers befrielse från deltagande i ansvaret för försummelse, att till ÖfverDomaren insända renoverade Domböcker och Protocoll m. m., måtte å nyo till Kongl. Majit inlemnas.
För några dagar sedan förevar bär en fråga om fördelningen på vederbörande förvaltare af den brist, som genom deras försummelse kunde upstå i Fattig- och Kyrkokassor.
LagUtskottet afslog den motion som blifvit väckt om en lag, huru ansvarigheten i berörde af - i32 Den 2 Mars e. m. seende borde bestämmas.
Jag förklarade mig då emot LagUtskottets Betänkande, och är följugteligen nu för det i likartad fråga för Motionairen mera gynnande nyss upläste Utlåtandet; anhållandes om proposition till bifall derå, samt att, sedan det är afgjordt, åter få ordet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å LagUtskottets förevarande Betänkande.
Det torde tillåtas mig fästa upmärksamheten derpå, att de Reservationer, som ankomma med Utskotts-Betänkanderne, undantagande från StatsUtskottet, ofta uptaga långa inledningar, innan reservationen kommer.
Först kommer Utdrag af Protocollet &c. &c., vidare en lång recit af målet, hvilket afgjorts så och så, utgörande således blott en omsägning af hvad uti Betänkandet redan fullständigt är sagdt, och änteligen det egenteliga företalet till Reservationen.
Jag tror, att alla Utskotten borde såsom StatsUtskottet blott utsätta ordet reservation eller reservationer; och datum i stället för inledningen, samt derefter sjelfva reservationen.
Detta skulle kanske bespara en dyrbar tid och några 100 R:dr i tryckningskostnad.
Den 2 M a r s e. m. 133 Friherre Ehrenborgh, Casper Willielm:
I anledning af den anmärkning, som af den sista värda talaren blifvit gjord, vill jag blott uplysa, att Lagutskottet redan insett fördelen af det redactionssätt för reservationer, som StatsUtskottet vid sine Betänkandens afgifvande brukat, och sålunda redan för sin del antagit det; och jag förmodar att de öfriga Utskotten äfven villigt göra detsamma, med anledning af Herr Ribbings hemställan derom.
På sätt Herr Ribbing yttrat, föranleder det förr brukliga till onödiga och ej obetydliga kostnader.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Herr Ribbing önskade, att dess yttrande borde anses såsom en ny Motion, eller om Herr Ribbing vore tillfredsställd i anledning af hvad Friherre Ehrenborgh nyss anfört.
Jag anser mig fullkomligt tillfredsställd, hvad Lagutskottet beträffar, och blir det äfven i afseende på de öfrige Utskotten, om Eders Excellence skulle täckas göra deras Ordförande!' uppmärksamme på min anmärkning, i händelse Eders Excellence finner den förtjena afseende, i hvilket fall Ordföranderne säkerligen ej eller uturaktlåta hvad som kan lätta och förenkla expeditionen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade derefter, att 134 Den 2 Mars e. tn. som Herr Ribbings yttrande hade afseende å alla Utskott, borde detsamma behandlas såsom en ny Motion, och följakteligen i vanlig ordning hvila på bordet.
Ånyo föredrogs LagUtskottets den 16 sistlidne Januarii under N:o 20 afgifne, och den 16 derpåföljde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande i anledning af väckt Motion, att den del af Rikets Ständers, den 22 December 1823, till Kongl.
Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, som rörer upliäfvandet af Kongl. Förordningen den 7 December 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl.
Maj:t vidtagne författningar, måtte å nyo till Kongl. Majrt inlemnas.
Herr Ribbing, Arvid, begärde, att detta Betänkande mätte ytterligare få hvila på bordet.
Herr von Hartmansdorff, August, förenade sig med Herr Ribbing.
Hans Excellence Herr Grefven och handt Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att LagUtskottets ifrågavarande Betänkande måtte ytterligare få hvila på bordet, komme detsamma ock att, enligt 49 §■ Riksdagsordningen, derstädes förblifva livilande.
Föredrogs ånyo LagUtskollels den 16 sisllidne Januarii under N:o 21 afgifne,och den 16 derpåföljde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande öfver väckt Motion om stadgande, att lägrad qvinna, som lill sitt barns försörjande vill njuta understöd af Fattigvårdsinrättning, skall åligga att upgifva sin lägersman.
Herr Ribbing> Arvid: LagUtskoltets Betänkande, att en lägrad qvinna icke bör åläggas upgifva, hvem som är fader till bennes barn, tror jag vara rigtigt af det skäl att, om lion ej det vill, bon dertill svårligen kan tvingas.
Mot de öfriga anförda skälen kunde väl vara åtskilligt att anmärka, men jag förbigår det.
Såsom modification af ifrågavarande förslag, skall jag anhålla att få göra en ny motion; nemligen om uphäfvande af Kongl.
Brefvet den 17 October 1778 som bland andra orimmeligheter äfven för visse upgifne fall förbjuder husbönder, själasörjare, ja sjelfve föräldrarne, alt efterfråga en hafvande qvinnas tillstånd.
Lagstiftaren bör ej lägga sig uti de husliga förhållanden mellan föräldrar barn o. s. v.
Då dessutom detta förbud står i strid med förordningen af den 12 Julii 1750, som ålägger föräldrar, husbönder och själasörjare, alt vårda hafvande qvinnor, och tillse, att de cj i enslighet må framföda sina barn, så hemställer jag, om den förra förordningen icke må uphäfvas, 136 Den 2 Mars e. m. och anhåller om remiss af denna motion, samt att Lagutskottet ville uptaga de skäl, hvilka- jag, för dessa mina åsigter, under sisth Riksdag yttrat i en då afgifven serskild reservation vid LagUlskottets
Betänkande i ämnet.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition blef LagUtskotlets ofvanberörde Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Herr Ribbings nu Yäckte motion lades på bordet.
Föredrogos ånyo och biföllos följande LagUtskottets den 16 sisllidne Januarii afgifne, och den 16 derpåföljde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:o 22.
Öfver väckt motion, om föreskrift för Hofrälterna, att, utan anlitande af Konungens Befallningshafvandes handräckning, brefväxla med UnderDomstölar i de mål och ärenden, der dessas åtgärd af HofRätterna påfordras.
UtsökningsBalken och 5 Cap. StraffBalken äro stadgade.
Den i Mars e. ra. i37 Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 18 sistlidne Februarii under N:o 68 aflåtne, och den i() i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan, huruvida Allmänna Indragnings-stalen för 1828 bör till trycket befordras.
Jag kan ej dela Utskottets tanka, att nyttan af Indragningsstalens tryckning ej skulle motsvara kostnaderna af 700 R:dr B:co.
Den borde visserligen under särskildta rubriker-äfven innefatta alla de särskildta anslag, som upbäras i arfvoden, gratificationer och extra löner.
Derigenom skulle det blifva åskådligt, till hvad belopp somliga personer erhålla inkomster af Slaten.
Det vore ett slags correctiv .mot slöseri, om vid hvarje Riksdag detta till tryck befordrades.
På denna grund anhåller jag, att åtminstone det hitintills brukliga sätt att vid Riksdagarne trycka ludragningsStaten matte bibehållas.
StatsUlskottet har ej fattat något beslut, utan blott hemställt, huru Rikets Ständer täckas besluta.
Emot tryckning finnes visserligen ej något annat skäl än kostnaden; och är det af intresse att veta tillståndet med IndraguingsStaten, så bör den tryckt meddelas.
Men såsom correctiv behöfves det ej, då Ständerna hafva Revisorer och egna samman - 138 Den 2 Mars e. m. komster; om ej med correctiv menas allmänhetens controll på Ständer och Revisorer, i hvilket fall skälet är giltigt.
Tryckning af allmänna handlingar är ej långt ifrån att skapa ett haf af handlingar, dem ingen genomläser.
Jag tror, att tryckningen ej behöfver blifva så dyr nu, som förr.
Om man t. ex. toge finare tryck och dubbla spalter m. m. så tror jag kostnaden skulle blifva mindre.
Jag tillstyrker tryckningen, öfvertygad att StatsUtskottet, som vid sina Betänkandens tryckning iakttagit sparsamhet, äfven gör det vid detta tillfälle.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Memorial.
Jag hemställer om det går an, att bifalla StatsUtskottets Memorial, och om icke propositionen skulle göras på, huruvida Ridderskapet och Adeln anser Allmänna IndragningsStaten böra tryckas, eller ej.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, såsom Hans Kxcellence fattat innehållet af StatsUtskottets förevarande Memorial, tycktes Utskottet deruti hafva tillstyrkt tryckning af Allmänna IndragningsStaten, och ansåg Haus Den 2 Mars e. m.
Excellence följakteligen, att elt bifall lill StalsUlskottets Memorial innefattade beslut, att berörde tryckning borde äga rum.
Då det tyckes vara mindre tydligt, huruvida Utskottet sjelf yttrat sig, eller det endast vill inhämta Ständernas beslut, så får jag, iden möjliga händelse, att de öfriga Stånden kunde annorlunda fatta Memorialet, anhålla om återremiss, med begäran om ett bestämdt afeller tillstyrkande.
Jag tyckte mig höra, att Herr Grefven och LandtMarskalken redan förklarat, att om vi bifalla Utskottets Memorial, skall det innefatta ett beslut om tryckning.
Jag är för min del belåten dermed, synnerligen som jag äfven tyckte, att bifallspropositionen blef med ja besvarad.
Om Herr Grefven och LandtMarskalken funnit det, så anhåller jag, att tryckningen får anses såsom beslutad.
Jag tror att återremiss tjenar lill intet.
Jag vill blott anföra, alt skyndsamheten af tryckningen utaf andra mål fordrar, att StatsUtskoltet snart må få vela Ständernas beslut, på det, i händelse af tryckning, 1 ndragningsStaten må kunna åtfölja.
Jag anser således återremiss ej lämpelig, utan anhåller om bifall eller afslag på Utskottets Memorial.
Den 2 Mars e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt 1)Iar skalken lät ånyo upläsa StatsUtskottets Memorial.
Då Utskottet genom nyttjande af ordet hemställa hvarken afeller tillstyrkt tryckningen, och Herr Lagerhjelm uplyst, att sakens afgörande brådskar, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition , huruvida Ridderskapet och Adeln vill hafva allmänna IndragningsStaten tryckt, eller ej.
Förhållandet är ovanligt.
Ständer hafva fattat ett beslut, som skulle gälla för kommande Ständer.
Om vi nu bifalla StatsUtskottets Memorial, hafva vi instämt uti hvad föregående Ständer beslutit, och då kommer tryckningen att äga rum.
Jag är nu af alldeles motsatt mening med Herr Lefren.
Jag tror, att man snarare vann ändamålet, om man förkastade Memorialet.
Jag förstår ej, huru Utskottet uti ett Memorial till Ständerne kan nyttja sådane termer, som hemställa.
Formerna kunna väl för Utskottet ej vara okända, och dessa fordra, att man blott kan afslå eller bifalla ett Utskotts Betänkande första gången.
Huru kan man göra det, när Utskottet hemställer 2 olika åtgärder i samma sak.
Jag fruktar, att man Den 2 Mars e. m. ej kan reda sig annorlunda, än genom återremiss eller afslag å Memorialet.
Framställningen synes mig vara felaktig; ty Utskottet har, i stället för ett förslag, inkommit med en alternativ förfrågan.
Svarar man nu ja, så har man bifallit bägge alternativen: svarar man nej, så har man afslagit båda.
Memorialet synes derföre böra ställas annorlunda, och till den ändan återremitteras.
Jag har begärt ordet för att tillfredsställa den sista, äfvensom flere, värde talare, hvilka synas vilja att Utskottet skulle fatta sitt beslut för sig, och låta Ständerna fatta sitt för sig.
Hå hade den händelse inträffat, att Stats-regleringen blifvit tryckt, men ej IndragningsStaten, emedan StatsUlskottet ansett det sednare för dyrt.
Men som StatsUtskottet ej har någon allmakt, fordras det tid till tryckningen, och för att i tid få veta, om Ständerna lika med Utskottet ansågo tryckningen för dyr, ingick Utskottet med ifrågavarande Memorial.
Jag skulle helst önska, att beslut i detta hänseende nu genast fattades, på det
Utskottet måtte blifva i tillfälle att rätta sig derefter.
Om upställningen är felaktig uti Utskottets Memorial, så är det äfven felaktigt, att vilja i tid inhämta ett beslut, till hvars verkställighet flere veckor erfordras.
Den 2 Mars e. m. Herr CederschjöldPehr Gustaf: Jag vill minnas, att Allmänna IndragningsStaten ej upgår till mera än på sin höjd sex ark; och då. är det obegripligt, huru tryckningskostnaden skulle kunna stiga till 700 R:dr B:co.
I händelse af återremiss önskar jag få närmare utredt, hvarföre kostnaden skulle blifva så dryg.
Den större kostnaden har sitt skäl dels deri, att ziffror alltid äro dyrare att trycka, och dels deri, att uplagan är så ovanligt stor.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Memorial, böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
BancoUtskottets den 16 sistlidne Januarii under N:o 7 afgifne, och den 19 derpå följde Februarii e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion, att Instruction. för BankoUtskottet borde vid Riksdagens början meddelas.
Då nu ånyo föredrogs BankoUtskottets den 22 sistlidne Januarii under N:o 8 afgifne, och den 19 derpåföljde Febru - Den a Mars e. m. »43 arii e. m. på bordet lagde, Memorial, angående väckt Motion om utdelning till RiksStåndens Ledamöter af det genom BankoStyrelsens föranstaltande från trycket utgifne arbete:
Handlingar och uplysningar rörande Banker i andra länder; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, att samma Memorial borde läggas till liandlingarne.
Föredrogs ånyo, och bifölls BancoUtskottets den 22 sistlidne Januarii under N:o 9 afgifne, samt den 19 derpå följde e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Förslag, om inrättande af SockneBibliothek på Bunkens bekostnad.
Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den i/j sistlidne Februarii under N:o 59 afgifne, och den 19 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckte Motioner om skyldighet för Hus- Tomt- och Jordägare i vissa Städer, att deltaga uti Borgarskapets onera.
Ånyo föredrogs BankoUtskottets den 4 sistlidne Februarii under N:o i3 afgifne, och den 19 i samma månad e. m. på bor - i44 Den 2 Mars e. ra, det lagdc Betänkande, i anledning af vackt Motion, om inställelse af BankoAuctioner i de fall, der efterlefnad af nuvarande iSocli 19 §§. uti 1818 års InteckningsLag kunde för någondera ägaren bereda möjligt lidande.
Hvad angår frågan att inställa en auction, sorn är utlyst att hållas den 5 Mars eller om Thorsdag, så torde detta vara för sent att uträtta genom en. återremiss i afton; således torde ej annan utväg återstå för att afhjelpa de oskyldige personernas lidande, än att afvakta, huruvida denna första auction för sig går, utan alt deras egendom drages dem utur händerna för en ringa summa.
Men det finnes ett annat skäl för återremissen.
Utskottet har hört Commissariatet, men ej Bankofullmägtige, ehuruväl deras tankars inhämtande kanske varit af vigt.
Den sista talaren har nämnt ett ämne, som jag bör uptaga, för att försöka utverka återremiss.
Jag finner, att Utskottet i saken hort endast Bankens Commissariat och ej Bankofullmägtige.
Förmodligen har det skett af den anledning, att Comissariatet i allmänhet ensamt behandlar Bankens fastighetslån.
Jag skulle dock hafva trott, att, med anledning af 72 §.
RegeringsFormen, Utskottet ej bordt från - Den 2 Mars e. ra. i45 frångå den allmänna principen, att ej afgifva något utlåtande angående Bankens förvaltning, förr än fullmäktige blifvit hörda.
Det är lätt faltligt, att i ett penningeverk, grundadt på den mekaniska färdigheten hos dess embetsman-, de för mekaniken anställde personer skola vara mindre i tillfälle, äu Styrelsen öfver verket, att sätta sig in uti de allmänna fall, sorn röra lagstiftningsärenderne för detta verk, och följakteligen deröfver svårligen kunna gifva tillförlitliga yttranden.
Det vore derföre väl, om Utskottet ville erkänna denna princip, som dessutom af Lagstiftarens mening är tillräckligt uttryckt.
Om man på j^öo- eller 60-talet någon gång uraktlåt att höra Fullmägtige, så borde det icke härida nu förtiden.
Jag förenar mig med Grefve Spens uti anhållan om återremiss, och jag tror, att om också Fullmägtige ej kunnat förekomma den första auctionen, så äro de kanske i tillfälle att för framtiden hindra dylika enskiltes lidanden, genom något passande förslag i#ämnet.
Det är i anledning af ett yttrande iBancoUtskottets Betänkande, som jag blott vill nämna, att Motion är gjord om ändring i 18 och 19 §§. af Inteckningslagen, hvilken blifvit till Lagutskottet remitterad och nu är till handläggning i Utskottet företagen. i5 II. 10 146 Den 2 Mars e. m.
Jag bör äfven, då fråga är om återremiss, hvarom jag också anhåller, ge den uplysning alt Motionairen sjelf anmält, att BancoStyrelsen år 1822 begärde en sådan för' klaring af Inteckningslagen, som nu är i fråga, och jag hemställer, om icke Utskottet bordt göra sig underrättad, hvarföre ej svar erhållits derpå, för att derom underrätta motionairen.
Jag har för behandlingen af den del af frågan, som är föremål för LagUtskottet, frågat efter, i hvad skick denna hemställan är och fått den uplysning, att den blifvit remitterad till LagComileen, som i anledning deraf inkommit med yttrande.