Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så har inträffat att t. ex. vid ett af statens läroverk den yngste läraren stålt på samma plats i 13 år, näst den yngste i 11 år, under det deras kamrater vunnit en ganska snabb befordran.
Enligt skol-direktionens i Stock holm underdåniga skrifvelse tili Kongl. Maj:t rörande regleringen af skol-undervisningen i hufvudsladen, är den yngste läraren vid Clara skola äldre i tjernsten, än den äldste vid Jakobs, och den äldste vid Catharina yngre, än den yngste vid Maria o. s. v. Sådana missförhållanden skulle försvinna och en större trygghet för framtiden beredas läraren, om i allmänhet tjänstgöringstiden, då den är för nit och skicklighet vitsordad, lades till grund för uppflyttuingen, utan afseende på äldre lärares afgång. 36 Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 14-8.
Den olikhet, som inom desi fåtaliga lärare-personalen vid en enda skola framträder så bjert och så tryckande, jemnar sig inom den talrika mängden af rikets alla lärare och staten uppträder här hufvudsakligen såsom medlare mellan de alltför stora ytterligheterna af en oväntadt hastig fortkomst och ett stillastående, hvars gräns man icke känner.
Läraren kunde på detta sätt med visshet veta när han hade alt påräkna en större löneinkomst ; han kunde med större trygghet ordna sina ekonomiska förhållanden och ega i den säkra utkomsten någon ersättning för löne-förmånernas ringa belopp.
Hvad beträffar förhållandet till andra kretsar af embetsmanna-verksamhet befinner sig läraren, i afseende på det olikartade i tjenstgöringén på olika platser, i en alldeles egen ställning, hvilken gör det här omförmäida systemet inom läroverket användbart på ett sätt, som icke inom någon annan förvaltningsgren eger rum.
Inom öfriga grenar af förvaltningen ärö embetena inom olika grader till sin art olika och fordra olika egenskaper, hvilka alltid skola göra bibehållandet af bestämda platser och särskild befordran till hvar och en af dem erforderlig.
Men undervisningens uppgift förblilver, inom samma afdelning af det offentliga uppfostrings-verket, sig hufvudsakligen lik; hvarföre lärarnes fortskridande till högre lön redan nu sker efter ålder, och endast den förändring skulle genom den föreslagna ordningen inträda, att fortskridandet finge beräknas efter en gemensam regel för hela riket, i stället att den för närvarande eger rum inom hvart läroverk för sig.
För öfrigt uppkommer genom en sådan anordning den väsentliga fördel, att en lärare kan öfvergå från ett läroverk till ett annat, utan de olägenheter, med hvilka en sådan, för undervisningen ofta behöflig elier gagnelig förändring, förut varit förenad.
Detta slag af lönereglering är ock redan vedertaget i andra länder, så t. ex. i Danmark, der det finnes påbudet genom Lagen af den 1 April 1855.
I lärarens ställning ligger onekligen något, som särskildt påkallar trygghet för framtiden.
Ju mera han kan befrias från den oro, som näringsbekymren och särdeles omsorgen om en oviss framtid alltid måste underhålla, isynnerhet i fämiljefadrens sinne, med desto mera odelad kraft och håg kan han öfverlemna sig åt utöfningen. af sitt ansvarsfulla kall.
Inom vårt land har delta förslag redan för ett tiotal af år sedan varit föremål för öfverläggningar.
Det har af flere Konsistorier och af Direktionen för undervisningsverken i Stockholms stad blifvit i underdånighet framsläldt till Kongl. Majit samt af Departements-ehefen förordadt i statsråds-protokollet til! propositionen om stats-verkels tillstånd och behof.
Mot detta sätt att reglera lönerna under elementar-läro verken har hufvudsakligen den invändning blifvit gjord, att man icke skulle kunna med bestämdhet beräkna den summa, som för nämnda stat under hvarje stalsreglerings-period skall afsättas.
Men detta inkast kan icke ega någon giltighet, enär det, då hvarje lärares fullmaklsdntum är kändt, måste vara lätt att ordna dem efter de bestämmelser, löne-reglementet innehåller, helst om kalenderåret näst efter det, under hvilket fullmakten blifvit utfärdad, städse räknas såsom det första, utan afseende på månad.
På detta sätt kan för hvarje statsreglerings-period en viss summa med full noggrannhet beräknas, hvilken aldrig kan komma att öfverskridas, men väl att lemna besparingar, i den män äldre lärare afgå och ersättas af yngre efterträdare.
Utskottet har låtit verkställa en så beskaffad beräkning och den för tillämpning af de föreslagna grunderna erforderliga summa finnes i den bilagda tabellen N:o 6 upptagen.
Vidkommande det antal år, som böra mellan hvarje lönförhöjning förflyta, kan naturligtvis en mängd olika beräkningsgrunder tillämpas.
Utskottet har såsom lämpligast ansett ett mellanrum af 5 år, och föreslår, Stals-Utskotlela Ullålånde N:o 168.
35 per fortfarande komma alt inträda på denna bana och kunna med odelade krafter och sorgfritt sinne egna sitt nit och sin verksamhet åt undervisningen, så skall man förgäfves hoppas det blomstrande lif inom skolan eller den kraftfulla inverkan på ungdomens sedliga och inlellektuela utveckling, som ensamt kan grundlägga en bättre framtid.
Tager man kännedom af den närvarande ställningen, så förete sig onekligen anledningar att befara, det do bättre krafterna i längden icke skola komma skolverket tillgodo.
Vid flera läroverk förekomma exempel på lärare, som afsagt sig sina genom svåra prof förvärfvade platser vid skolan, för att i stället egna sig åt väg- och vattenbyggarens, mekanikerns, telegrafistens yrke, emedan de vid dessa funnit sig ega bättre utsigter lill en nödvändig bergning.
Vid andra läroverk hafva lärare-tjenster blifvit anförtrodda att ograduerade studenter och vid inträffadt behof af vikarier uppstår ofta den största förlägenhet att dertill finna någon lämplig och hugad person.
Då således så väl cn skälig rättvisa, som det allmännas väl, synes i närvarande tid särskildt påkalla en förbättring i de tjenstemäns vilkor, hvilkas verksamhet på en gång fordrar en så långsam och svår förberedelse och tillika är af en så utomordentligt stor, ehuru icke alltid tillfyllest bemärkt, vigt för samhällets trefnad och utveckling, har Utskottet likväl icke tilltrott sig aft gå allt för mycket utöfver de belopp, den Kongliga Propositionen innehåller.
Att åtminstone något höja dessa, är deremot af behofvet påkalladt, äfvensom, efter Utskottets tanke, en fjerde lönegrad bör för Adjunkterne och Kollegerne, såväl som för Lektorerne, tillsättas.
Utskottet tillstyrker, att det belopp, hvarmed efter Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition hvar och en högre lönegrad öfverskjuter den närmast lägre, måtte höjas med 100 R:dr R:mt och således bestämmas till 500 R:dr R:mt, äfvensom att för Adjunkter och Kolleger en ytterligare lönegrad utöfver de tre, Kongl. Maj:t föreslagit, må fastställas.
Den lägsta lärarelönen blefve således 1,000 R:dr Runt och den högsta ändock icke högre än den lägsta lön för Assessors-platser inom rikets Hof-rätter.
Om statens tillgångar icke medgifva att för lärarne vid rikets elemenlär-läroverk bestämmas rikligare iöne-anslag, torde likväl, genom de vilkor, som stadgas för fortskridandet från lägre till högre löne-förmåner, en icke obetydlig fördel kunna beredas lärarne, ulan synnerlig tunga för stats-verket.
Efter den för läroverken nu gällande stat, är ett bestämdt antal löner i olika grader anslaget till hvarje läroverk och de yngre lärarne uppflyttas efter sin inträdes fullmakt lill ett högre runi, i mån af äldre lärares afgång.
Det är lätt att inse. huru mycket denna uppflyttning inom ett verk med så fåtalig personal, sorn en skola, mäste blifva beroende af tillfälligheter.
Så har inträffat att t. ex. vid ett af statens läroverk deri yngste läraren stålt på samma plats i 13 år, näst den yngste i 11 är, under det deras kamrater vunnit en ganska snabb befordran.
Enligt skol-direktionens i Stock holm underdåniga skrifvelse tili Kongl. Majit rörande regleringen af skol-undervisningen i hufvudstaden, är den yngste läraren vid Clara skola äldre i tjernsten, än den ödsle vid Jakobs, och den äldste vid Catharina yngre, än den yngste vid Maria o. s. v.
Sådana missförhållanden skulle försvinna och en större trygghet för framtiden beredas läraren, om i allmänhet tjenstgöringstiden, då den är för nit och skicklighet vitsordad, lades till grund för uppflyttningen, utan afseende pä äldre lärares afgång. 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 14-8.
Den olikhet, sorn inom elen fåtaliga lärare-personalen vid en enda skola framträder så bjert och så tryckande, jemnar sig inom den talrika mängden af rikets alla lärare och staten uppträder här hufvudsakligen såsom medlare mellan de alltför stora ytterligheterna af en oväntadt hastig fortkomst och ett stillastående, hvars gräns man icke känner.
Läraren kunde på detta sätt med visshet veta när han hade att påräkna en större löneinkomst ; han kunde med större trygghet ordna sina ekonomiska förhållanden och ega i den säkra utkomsten någon ersättning för löne-förmånernas ringa belopp.
Bien undervisningens uppgift förblifver, inom samma afdelning af det offentliga uppfostrings-verket, sig hufvudsakligen lik; hvarföre lärarnes fortskridande till högre lön redan nu sker efter ålder, och endast den förändring skulle genom den föreslagDa ordningen inträda, att fortskridandet finge beräknas efter en gemensam regel för hela riket, i stället att den för närvarande eger rum inom hvart läroverk för sig.
För öfrigt uppkommer genom en sådan anordning den väsentliga fördel, att en lärare kan öfvergå från ett läroverk till ett annat, utan de olägenheter, med hvilka en sådan, för undervisningen ofta behöflig eller gagnelig förändring, förut varit förenad.
Detta slag af lönereglering är ock redan vedertaget i andra länder, så t, ex. i Danmark, der det finnes påbudet genom Lagen af den 1 April 1855.
Ju mera han kan befrias från den oro, som näringsbekymren och särdeles omsorgen om en oviss framtid alltid måste underhålla, isynnerhet i (ämiljefadrens sinne, med desto mera odelad kraft och håg kan han öfverlemna sig åt utöfningen af sitt ansvarsfulla kall. inom vårt land har delta förslag redan för ett tiotal af är sedan varit föremål för öfverläggningar.
Det har af flere Konsistorier och af Direktionen för undervisningsverken i Stockholms stad blifvit i underdånighet framsläldt till Kongl. Maj:t samt af Departements chefen förordadt i statsråds-protokollet till propositionen om stats-verkets tillstånd och behof.
Mot detta sätt att reglera lönerna under eiemenlar-iäroverken har hufvudsakligen den invändning blifvit gjord, att man icke skulle kunna med bestämdhet beräkna den summa, som för nämnda stat under hvarje statsreglerings-period skall alsättas.
Men detta inkast kan icke ega någon giltighet, enär del, då hvarje lärares fullmakts dutum är kändt, måste vara lätt att ordna dem efter de bestämmelser, löne-reglementet innehåller, helst om kalenderåret näst efter det, under hvilket fullmakten blifvit utfärdad, städse räknas såsom det första, utan afseende på månad.
Utskottet har iåtit verkställa en så beskaffad beräkning och den för tillämpning af de föreslagna grunderna erforderliga summa finnes i den bilagda tabellen N:o 6 upptagen.
Utskottet har såsom lämpligast ansett ett mellanrum af 5 år, och föreslår, Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 148. 37 alt ordinarie lärare vid elemenlar-läroverken måtte ega, efter fem års, för nit och skicklighet vitsordad tjenstgöring, räknadt från och med början af kalender-året näst efter det, under hvilket fullmagt erhållits, uppflyttas från den första lill den andra lönegraden och, efter lika mellantider, till hvar och en af de följande med de belopp, som i föregående moment blifvit föreslagna, dock så, alt för innehafvare af prebende, lönen minskas med ett emot det uppskattade värdet af prebendets behållna inkomst svarande belopp.
Sedan sålunda de allmänna grunderna för den lönerreglering vid eiementar-läroverken, hviken Utskottet föreslår, blifvit framställda, öfvergår Utskottet till att redogöra för det antal lärare vid hvart särskildt läroverk, Utskottet, efter pröfning af förhållandena, ansett sig böra till Rikets Ständers godkännande föreslå och upptager dervid först Högre Klemen tar- läro verk.
Under denna benämning äro i den Kongl. Propositionen uppförda i första rummet 12 äldre läroverk, alla med ett talrikare lärjunge-antal, likväl sinsemellan i detta hänseende så olika, att mängden af lärjungar är t. ex. i Kalmar och Carlstad ungefär 200, i Orebro och Upsala omkring 350.
Enär det för hvart och ett läroverk behöfliga antalet lärare beror dels af läroverkets organisation, dels ock till en väsentlig del af det större eller mindre antal lärjungar, som derstädes undervisas, och vissa af de i denna klass upptagna läroverk hafva en nära dubbelt så stor lärjunge-personal, som andra, har Utskottet icke ansett sig böra tillstyrka antagandet af ett lör alla dessa läroverk gemensamt, städse oföränderligt antal lärare.
Då det icke heller kan vara för undervisningen gagneligt, att ett allt lör stort antal lärare äro endast såsom tillfälliga biträden vid skolan i tjenstgöring, har Utskottet funnit sig vid bestämmandet af lärare-antalet vid hvart läroverk, böra i möjligaste målto afse det verkligen förhanden varande behofvet af lärarekrafter, sådant det visar sig ådagalagdt af nu befintligt lärjunge-antal.
Då i dessa läroverk, om hvilkas större freqvens man, genom en längre tids erfarenhet, eger mera stadgad visshet, äntalet lärjungar stiger till 2(10, torde ett normal-antal af 16 lärare böra antagas.
Enär man nemligen i ett så talrikt läroverk har alla skäl att antaga fullt anta! lärjungar i de öfre klasserna vara för handen, så mäste, då, enligt gällande föreskrifter för undervisningen genom hela skolan, efter en ungefärlig beräkning af undervisningstimmar för de dispenserade lärjungarne, bör gifvas 380 till 390 timmars undervisning hvarje vecka, för dennas bestridande erfordras Rektor, 7 Lektorer och 8 Adjunkter, hvilkas tjenstgöring, om man beräknar för Rektor 16 timmar, för hvardera af 5 Lektorer, som hafva konsistoriela göromål, 20 timmar och för de tvänne öfrige 22 samt lör Adjunkterna 28 timmar hvardera, sammanlagd utgör 384 timmar.
Då det ofvan uppgifna antalet lärjungar tillökas med 30 till 40, torde en lärare utöfver detta antal böra påräknas
Del antal lärare, sorn, efter dessa beräkningsgrunder, blifvit för hvarje läroverk i Utskottets förslag upptaget, kommer det nu befintliga antalet på de liesta ställen nära.
Tillser man det nuvarande förhållandet, finner man nemligen, att af de läroverk, som för närvarande hafva omkring 200 lärjungar, Kalmar och Gefle ega hvai idera 16 lärare och Carlstad 17.
Dessa läroverk äro upptagne lill 16 lärare.
Strengnäs, som har 180 lärjungar och hittills haft 15 lärare, komme att bibehålla delta antal.
Deremot skulle t. ex. Westerås med 237 och Wexiö med 279 lärjungar erhålla 17 lärare.
Linköpings läroverk, som 38 Stats-Utskottets
Utlåtande jS:o 148. har 301 ka jungar, och Götheborgs, som har 205, hvartdera med 19 lärare, skulle, likasom läroverket i Lund, hvilket har 297 lärjungar, erhålla 18; Skara läroverk, som är besökt af 339 lärjungar och bar 19 lärare, är upptaget till sistnämnde antal, samt läroverken i Upsala och Örebro, hvilka äro de talrikast besökta läroverk i riket och båda hafva omkring 350 lärjungar, det förra med 21, det sednare med 19 lärare, äro uppförda med 20 lärare.
För att emellertid bereda möjligheten deraf alt, om lärjunge-antalet skulle genom nu oförutsedda orsakers inflytelse komma att stiga eller sjunka, jemka lärare-antalet elter då inträdande behof, har Utskottet ansett sig böra föreslå, dels att städse de tvänne yngste lärarne vid hvarje skola, i händelse de genom framdeles inträffande förändringar, skulle finnas umbärlige, mätte anses skyldige att inträda i tjenstgöring vid annan skola, helst inom Stiftet, dels att läroverks-styrelsen i hvarje Stift må tilläggas rättighet att för hvarje gång lärjunge-antalet vid ett läroverk ökas med 30 eller 40, om sä lämpligt pröfvas, inkomma med anmälan om behofvet af ännu en ny lärare, hvilken dä må anställas med samma rättigheter och skyldigheter, som de öfrige.
För dessa lärares aflöning böra medel ulan svårighet vara alt tillgå af de å elementar-läroverkens stat med säkerhet uppkommande besparingar.
Pä anförda grunder har Utskottet ansett sig lör ifrågavarande läroverk böra föreslå antagandet af den stat, nedan meddelade tabell upptager, Till afliining åt lärare vid följande Högre Elementar-liirover/e, nemligen uti Upsala, för I Rektor, 7 Lektorer och 12 Adjunkter R:mt R:dr 39,000:
Gefle, 1 „ 7 „ 8 95 55 36,500: Linköping, 55 1 „ 7 „ 10 55 55 ■ 38,500: Skara, ?? 1 ,. 7 11 '9?
44,000:
Strengnäs, 55 1 „ 7 „ 7 55 55 36,500:
Orebro, 1 ,, 7 ,, 12 55 30,000: Westerås, 55 1 „ 7 9 55 55 40,000: Wexiö, 1 7 9 55 38,500: Lund, "11 1 „ 7 „ 10 55 36,000: Götheborg, 5 5 l 7 10 T? 95 41,000:
Kalmar, 1 t i? 8 55 36,500: Carlstad, 1.5 1 7 n * i. 8 „ „ 37,000:
Tillsammans R:dr Rjraf 453,500.
Innan Utskottet öfvergår til! de högre läroverk, som hafva ett mera inskränkt lärjunge-antal, anser sig
Utskottet först böra behandla frågan om läroverkens organisation i Slockholm, hvarest förhållandena äro i flera hänseenden afvikande från dem, sorn ega rum i öfriga jemförelsevis mindre städer.
För Stockholm har Kongl. Majit föreslagit inrättandet af 3:ne nya högre elementar-läroverk, nemligen 1 med 5 Lektorer och 8 Adjunkter, samt 2 med 4 Lektorer och 8 Adjunkter, hvarjemte skulle i hufvudstaden finnas fem skolor, med hvardera 2 lärare.
Af Departemenls-ehefen är likväl tillika omnämndt ett förslag lil! en mindre kostsam äfvensom med de hittills varande förhållandena mera öfverensstämmande reglering.
Detta förslag, hvilket blifvit framstäldl af Direktionen för Stockholms Stads Undervisningsverk, har tillika af Hof-predikanten fVensioe blifvit i en inom Preste-ståndet väckt och till Ulskoltehremitterad motion upptaget såsom hans eget och draget under Rikets Ständers pröfning.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o '148. 39 Enligt Skol-dirifiktionens åsigl, borde elbmentar-läroverken i Stockholm betraktas såsom tillsammans utgörande ett fullständigt högre elemenlar-läroverk
Da, enligt hvad erfarenheten visar, de lägsta klasserna i ett eiementar-läroverk städse äro de talrikast besökte och antalet liiijungar aftagcr i samma mån klasserna blifva högre, och då vidare den spädare åldern har eli jemförelsevis större behof af att på närmare håll ega tillgång till skolan, har Direktionen ansett lämpligast att de lägsta klasserna af detta fullständiga elementarläroverk funnos spridda i ett större antal stadsdelar och de medlersta klasserna i något färre, hvaremot del vore tillräckligt, om den högsta afdelningen, hvilken hade blott ett jemförelsevis mindre antal, redan till ynglingaåldern komna lärjungar, vore förlagd lill en, centralt belägen lokal inom staden.
Enligt denna plan skulle de i Storkyrko-IÖrsamlingen samt Adolf Fredriks, Ladugårdslands och Kungsholms församlingar befintliga skolor med 2 klasser hvardera bibehållas, 5-klassiga skolor, motsvarande det högre elementar-läroverkets liela nedre afdelning, finnas i Clara, Jacobs, Maria oell Catharina församlingar, samt i den nuvarande gymnasii-lokaien inrymmas den högre afdelning, som gemensamt motsvarade alla dessa lägre skolor.
Till ytterligare styrka för denna plan, hvilken vore vida mindre kostsam och mera lämpad efter de lokala förhållandena, har Direktionen lör stadens undervisningsverk anfört, att tjenliga lokaler lör den sålunda föreslagna regleringen redan lunnes, i det Jacobs, Maria och Catharina församlingar på de sednaste åren låtit uppföra nva skolhus, fullkomligt lämpliga lör skolor al det omfång, Direktionen föreslagit och jemväl Gymnasii nyligen reparerade lokal vore tjenlig ali inrymma de högre klasserna, hvaremot, om 3:ne nya fullständiga läroverk skulle inrättas, lör uppförandet af 3:ne nya större skolhus betydliga kostnader skulle blifva erforderliga.
Utskottet lär i anledning häraf fiirst erinra, att Slockholm är den enda stad i riket, hvilkens läroverk nästan uteslutande äro begagnade til stadens egna barn och endast i högst ringa mån anlitas af kringliggande landsbygd.
Stadens lokala förhållanden torde, i följd deraf, böra, så vidt möjligt, vid läroverks-organisationen alses.
Till följd af Stockholms vidsträckta lage blifver det särdeles behöfligt. att skolans undervisning är på flera punkter tillgänglig för de yngre lärjungarne eller dem, som äro mellan 9—14 års ålder.
Att deremot fördela antalet al lärjungar i läroverkets högre afdelning, hvilket för närvarande stiger till 70, men någon gång uppgått till 100, — att fördela detta antal pä 3:ne ställen inom staden, med särskild uppsättning af Lektorer för hvarje, skulle knappast öfverensstämma med undervisningens sanna behof.
Dertill kommer, alt då 3:ne al de församlingar, inom hvilka inrättandet al dessa nya läroverk skulle ifrågakomma, nyligen på sin bekostnad upplört nya väl inrättade och för de förut befintliga läroverken fullt lämpliga skolhus, församlingarne svårligen torde kunna tillförbindas att uppföra 3:ue nya iäroverks-byggnader i större skala, hvilken betydliga kostnad sålunda korinne att ytterligare betunga statskassan.
Pä dessa förenade skäl anser Utskottet, som, i likhet med skol-direktionen, betraktar Stockholms särskilda eiementar-läroverk såsom utgörande, i hänseende lill lärjungarne, ett erida högre eiementar-läroverk, fullständigare uIrustadl med klasser i den lägre afdelningen, för' Stockholm böra på stat uppföras 1 högre afdelning med fullständigt antal lärare, 4 femklassiga skolor samt 4 skolor med (vänne klasser.
Rörande dessa sednare torde Utskottet få afgifva förslag, sedan det redogjort för de grunder, på hvilka det ansel- staten för de lägre elementar-laroverken böra uppgöras och hemställer nu endast, att för del högre läroverket i Stockholm måtte på stat uppföras l Rektor och 7 Lektorer. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 148.
Och anser Utskottet sig härmed hafva besvarat den af Herr Gråå väckta och till Utskottet remitterade motion, alt Stockholms stad måtte erhålla ett elementar-läroverk af första klassen med fullt antal lärare, samt att dessa malte undfå de löneförmåner, som för lärare vid första klassens läroverk komma att bestämmas.
Af de äldre fullständiga elemenlar-läroverken återstår alt behandla tvänne, hvilka, på grund af sitt afskilda läge, både för närvarande hafva ett inskränktare antal lärjungar och knappast kunna påräkna alt i en nära förestående framtid mottaga betydligt liera.
Dessa äro läroverken i Hernösand och Wisby, af hvilka under sistförliutna läseår det förra hade 128 och det sednare 146 lärjungar.
I afseende på dessa läroanstalter anser Utskottet det af Kongl.
Maj:t för deni afsedda antal lärare böra på staten uppföras, dock med den förändring, att i Hernösand, med fästadt afseende å de trägna konsistoriel göromålen och i synnerhet den pröfning af talrika vid skolorna inom stiftet ingående lärare i olika vetenskapsgrenar, som åligger Lektorerne, 1 Lektor mera och deremot 1 Adjunkt mindre än Kongl Majit föreslagit, måtte upptagas.
Utskottet föreslår alltså, att för läroverket i Hernösand 1 Rektor, 5 Lektorer, 7 Adjunkter, samt läroverket i Wisby 1 Rektor, 4 Lektorer och 8 Adjunkter, måtte uppföras på elementar-läroverkeus stat.
Jemte dessa 15 äldre läroanstalter har Kongl. Majit i sin Nådiga Proposition föreslagit upprättande af 11 nya fullständiga högre elementar-läroverk, med en dertill erforderlig årlig anslags-summa af 235,400 Ridr Riksmynt och är dessutom genom enskilda motioner hemställan gjord om upprättande af ytterligare 4 sådana högre läroverk.
I det den Kongl. Propositionen åtföljande Statsråds-protokollet finnes väl icke någon närmare utveckling af de skäl, på hvilka detta förslag lill sina allmänna grunder, eller i hvad det rörer de särskilda, deri upptagna, släder, stödjer sig.
Utskottet kan likväl icke annat än i allmänhet instämma i den åsigt, att all utveckling af den offentliga undervisningen och således äfven förökandet af de högre elementar-iäroverkens antal är i hög grad önskvärdt.
Så vidt man alser uppfostringsverket i sin helhet, synes det dock med skäl kunna ifrågasättas, huruvida icke det fullständiga ordnandet af redan befintliga läroverk och dessas förseende med tillräckliga lärarekrafter bör i första rummet afses och först sedermera upprättandet af nya läroanstalter.
Erkännande riktigheten af en sådan grundsats, har Utskottet icke vågat tillstyrka Rikets Ständer att på en gång taga ett så stort steg på den sistnämnda banan, som att fördubbla antalet af redan befintliga högre elementar-läroverk.