Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har visserligen deltagit i dessa sällskapet-, ehuru ganska obetydligt, men jag har tillhört minoriteten och jag kommer äfven att tillhöra minoriteten inom delta hus.
Sedan jag blifvit riksdagsman har jag tillhört denna minoritet, men det skall likväl icke afskräcka mig, att yttra min öfvertygelse, sä länge jag eger det hopp, att jag dermed kan göra något gagn.
Jag respekterar hvars och ens öfvertygelse i denna fråga och anhåller, att jag malte få åtnjuta samma förmån till godo.
Hvad åter angår de speciella anmärkmr, som här blifvit gjorda egentligen af Hr Printzensköld mot Frih.
Palmstjernas förslag, så visa de nogsamt, huru svårt och snart sagt omöjligt det är, att uppgöra ett förslag, som, uteslutande en del af Ståndets ledamöter, kan vinna bifall inom detta hus, ty det är gifvet, att hvar och en som anser sig blifva utesluten är missnöjd och det är så mycket mera gifvet, att såskall ske, sorn R. o.
Ad:s representationsrätt är grundad pä sjelfskrifvenhet och så snart den på ett eller annat sätt störes eller rubbas, upphör också grunden för representationsrätten, och då inträder en inom huset för tillfället varande pluralitets sjelftagna representationsrätt.
Det är ur denna synpunkt jag tror, att saken bör ses, men jag går icke så långt som Hr von Hartmansdorff, att, för vidtagande af den ifrågavar. förändringen, det erfordras de öfriga Ståndens begifvande, ty jag tror, att R. o. Afl. eger, enligt grundlagarne, att ändra sin Ridd.-Ordn.. som Ståndet bäst synes.
Deremot tror jag, att moraliskt betraktadt, R. o. Ad. kan fatta ett sådant beslut, hvarigenom uteslutes en del ledamöter, som under långliga tider haft representationsrätt.
Ett sådant beslut skulle naturligtvis väcka missnöje, och hvad deraf vinnes, lemnar jag derhän.
Jag har icke erfarit, att de personer, hvilka egentligen skola blifva uteslutna tagit någon verksammare del i R. o. Ad:s öfverläggningar under de riksdagar, jag bevistat.
Och de åter, hvilka hafva tagit verksam del i öfverlägg V - 100 Den 14 Juni e. m. ningarne, hVTva varit sådane, på hvilkas yttrande besluten berodt och om en rensning af Riddarhuset skall föregå, lära dessa nog komma att qvarblifva.
Jag tror således, att, genom de ifrågavar. förslaget, något icke vinnes, och jag förnyar alltså min anhållan om bifall till Utsk;s betänk.
Jag har icke det ringaste, att invända deremot, att Frih.
Tersmeden yttrar sina tänkesätt, om det ena eller andra ämnet.
Men hvad hotelsen vid della lillfälle beträffar, så lärer Ståndet erinra sig hurusom Frilen förklarat det vara förgäfves, att Ståndet befattade sig nied dylika små förändringar, sora de ifrågavar., emedan dödsdomen öfver R. o. Ad., såsom Stånd vore fälld.
Kan ett sådant uttryck betraktas annorlunda än såsom en hotelse, enär Ståndet icke kan tillintetgöras ulan väld, med mindre det sjclft samtycker lill sin upplösning.
Jag öfverlemna!- för öfrigt åt
Eder mine Hrr att bedöma huru ett sådant uttryck bör förslås.
Af tvenne anledningar har jag begärt ordet först för att genmäla ett yttrande af en värd ledamot som påstått, R. o. Ad. vara förhindrad, att oberoende af de öfriga Stånden besluta en förändrad sammansättning af Riddarhuset.
Då grundlagen är tydlig derutinnan, att R. o.
Ad. representeras enligt Ridd.-Ordn., och det tillika är grundlagsenlig!, alt Ridd.-Ordn. kan med Konungens sanction af R. o. Ad. förändras, synes den värde talaren hafva saknat allt skäl för detta sitt påstående.
Det tillhör R. o. Ad., alt föreslå de förändringar i Ridd.-Ordn. i afseende på sättet, hvarpå Ståndet skall representeras, som de anse lämpliga, hvarå Konungens sanction sedermera för verkställigheten skall begäras, och så beskaffade förändringar blifva sedermera redan vid näst påföl jande riksdagen gällande.
Så stadga vära Svenska grundlagar, som vi icke annorlunda än efter deras ordalydelse få tolka.
Den andra anledmn till mitt uppträdande var Frih.
Tersmedens yttrande, att personliga sjelfskrifvenhelen skulle utgöra grunden för R. o. Ad:s representationsrätt.
Detta är ingalunda förhållandet; ty för mer än 200 är sedan under Gustaf II Adolf, lemnade icke personlig sjelfskrifvenhet någon gällande rätt, utan R. o. Ad. representerades af vissa till riksdagen särskildt kallade ledamöter hvarom den tidens Ridd.-Ordn. bär vittnesbörd, äfvensom flera historiska dokumenter detsamma intyga.
Personliga sjelfskrifvenheten är således icke ursprungligen någon ovilkorlig grund, pä hvilken Ståndets representationsrätt varit byggd, och vi må så mycket mindre åberopa en sådan häfd, som den nu stadgade personlighets-rätten egentligen icke är äldre än sedan år 1810 och kan i hvilket ögonblick som helst, af R. o. Ad. blifva med K. M:s sanction förändrad.
Jag får till en början anhålla om Ståndets öfverseende, för det jag ännu en gång begärt ordet, men jag har måst göra det för att besvara Hr von Hartmansdorffs sista yttrande.
Hr von Hartmansdorff har nemi. sagt, att mitt yttrande, det dödsdomen öfver R. o. Ad. vore fälld, skulle innebära en hotelse.
Jag torde fä fästa uppmärksamheten derpå, att detta yttrande I)r.n 14 Juni e. m. 1U1 innebär min enskildta öfvertygelse, men alldeles icke någon hotelse, enär jag icke gjort någon tillämpning deraf.
Min öfvertygelse är bestämdt den, alt dödsdomen öfver R. o.
Ad. såsom Ständ Ar fälld, och deri ligger, enligt min öfvertygelse, alldeles icke någon hotelse.
Jag är förvissad, att hvar och en af Hrrme, soin blickat in i tiden och bedömt dess förhållanden, skall med mig instämma derutinnan, att domen verkligen är fälld.
Afven jag har begärt ordet, för att rätta ett misstag, som Gr.
Frölich begått i afseende pä mitt yttrande, huruvida R. o. Ad. kan förändra sin representationsrätt, de öfriga Stånden ohördan.
Jag har redan yttrat, att jag icke vill inlåta mig i den frågan, om R. o. Ad. lagligen eger denna makt, enär som jag tror, denna fråga här blifvit å ömse sidor tillräckligt utredd.
Jag har blott sagt, att R. o. Ad. icke moraliskt kan vidtaga denna förändring d. v. s. icke bör göra det.
Frölich anfört såsom exempel på förändringar i Ridd.-Ordn. vidtagna i vanlig ordning, utan de andra Ståndens hörande, är, såsom han sjelf mäste finna, en obetydlighet mot den fråga, som nu är ä bane, och om R. o. Ad, kan juridiskt förändra det mindre vigtiga, torde den dock böra väl betänka sig, om den liar moralisk rätt att på eget bevåg göra ändringar, af möjligen stor betydelse för rikets hela författning.
Med den siste värde talaren kan jag icke instämma deruti, att. R. o. Ad. skulle, ur moralisk synpunkt betraktad, sakna rättighet, att göra den förändring, inom sig, sora nu är i fråga.
Jag tror, att i detta fall likasom från den juridiska synpunkten, man bör se lill, alt ändamålsenliga institutioner varda införde.
Den förbättring af R. o.
Ad:s representationssätt, som här är åsyftad, mäste, sä vidt jag förstår, också vara icke blott i juridiskt utan äfven i moraliskt hänseende riktig, ty icke kan af de öfriga Stånden blifva beroende ett beslut af R. o. Ad., alt från sitt samlingsrum utesluta den eller den personen, enär de öfriga Stånden, endast ega, att betrakta R. o. Ad. såsom Ständ.
Hr Lagerheim har sökt, att ådagalägga, att det uti grundlagen icke finnes något hinder för den ifrågaställde förändringen.
Till hvad han anfört, vill jag lägga den anmärkmn, att uti 12 § riksd.-ordn., ang. R. o. Ad:s representationsrätt säges att R. o. Ad. representeras enl.
Ridd.-Ordn.
Vidare beter det uti 21 § af Riksd.-Ordn, ”R. o. Ad:s ledamöter legitimera sig pä det sätt Ridd.-Ordn. föreskrifvcr”
Då således denna grundlag icke förhindrar R. o. Ad., att lill de vilkor, som i Ridd.-Ordn. finnas föreskrifna för representationsrättens utöfning, äfven lägga ytterligare sådana, som R. o. Ad. finner vara af behofvet påkallade, anser jag dessa tillägg vara snarare till en båtnad för Med-Stånden än ett förnärmande emot dem.
Tersmeden har sagt, att R. o. Ad. icke skulle ega rättighet, att vidtaga den föreslagna rcslrictionen, emedan de ledamöter af Ståndet, hvilka derigenom blifva uteslutne från representationsrätten, skola deraf hemta anledn. till missnöje.
Elt sådant missnöje eller obelåtenhet skall alltid uppstå hos hvar och en, som icke vill det rätta och sorn endast afser personliga fördelar.
Tvifvelsutan äro de ledamöter af Ståndet, hvilka i följd af nu gäl - 102 Den 14 J u n i e. m. lande Ridd.-Ordn. blifvit uteslutne från representationsrättens utöfning, ganska missnöjde dermed och skulle gerna se, att blott börden, utan afseende pä öfriga qvalifikatiouer, skulle utgöra rättighet, att härstädes uppträda.
Och man torde måhända i detta missnöje finna en förklaringsgrund, hvarföre en och annan ledamot af detta Ständ, som, enligt nu gällande Ridd.Ordn., är från representationsrättens utöfning förhindrad, med sä mycken ifver uppträder i reformsällskaperne och der uttalar de förkastelsedomar öfver R. o. Ad. som Frih.
Tersmeden nyligen omnämnt.
Hrr som begärt återremiss på betänk., men jag anhåller att dervid få göra en anmärkning, hvilken Ridd.-Utsk. i händelse betänk, blir äterremitteradt, ville laga i öfvervägande.
Såsom vilkor för representationens utöfning, är uti förslaget föreskrifvit bland annat, att man skall äga fastighet till ett värde af 5,000 r:dr.
Detta kan vara godt och väl, men jag torde fä fästa Hrr:nes uppmärksamhet derpå, att mången kan hafva betydlig förmögenhet, utan att nedlägga den i fastighet.
Den kan vara nedlagd i ett arrende af en egendom om ett par 100,000 r:drs värde, till hvilket arrende fordras icke obetydliga kapitaler för inköp af inventarier och kreatur.
Denna arrendator har en vidsträcktare verkningskrets än egaren till en fastighet af 5,000 r:dr i värde.
Jag anhåller således att i händelse återremiss blir beslutad Utsk. ville för icke fastighetsegare antaga en census af 50 r:dr.
Jag anhåller, att denna min anmärkn. mätte få åtfölja till Utsk. i händelse betänk, återremitteras.
Annu en gång måste jag yttra några ord i anledn. af Hr Printzenskölds anförande, men mitt svar skall blifva ganska kort blott en eller annan fråga.
Om man antager, alt R. o. Ad. skulle i moraliskt som i juridiskt hänseende ega rättighet till den föreslagna förändringen och således ett steg få tagas som troligen ej blir ensamt i sitt slag, skulle det kunna inträffa, att R. o. Ad. nästa riksdag inskränker representationsrätten till endast dem, hvilka hafva Generalsrang, eller förmögenhet till 100,000 r:drs värde.
Månne äfven detta vore i sin ordning?
Eller R. o.
Ad. kunde åter införa det gamla systemet, att votera i 3 klasser; månne och detta vore rätt och tillbörligt?
med ett ord den skulle såsom jag förut nämnt, kunna närma sig egenskapen af ett öfverhus, eller af en kast, blifva en alltmer till antalet inskränkt korporation, som möjligen, skulle motsätta sig alla förbättringar i våra representativa författningar.
Hr Thams anmärkn. påkallar ej något annat svar från min sida, än att om det blir fråga om moralisk rätt, kan den vid alla tillfällen komma i betraktande.
Inom hela representationen måtte det finnas moraliska grundsatser, hvilka skola följas och endast af de exentriska ideerne lider Staten skada.
Således skulle jag tro, att man icke bör föreställa sig en sådan orimlighet som den, att ett RiksStånd inom sig inskränker representationsrätten, så som Hr Tham förutsatt.
Jag vet nogsamt, att man ex ob - Den 14 Juni e. m. 103 surdo kan bevisa riktigheten eller oriktiglielen af en sals, men jag vet äfven, att vissa modifikationer kunna ske, och jag är säker att de icke uteblifva i detta beslut, sorn inom ett helt RiksStand varda fattade i afseende på de ordningar, hvarefter det skall verka.
Rehbinders anförande beträffar, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att, efter nu gällande hevillnings-förordn., arrendatorer i denna deras egenskap, icke erlägga någon bevillning till Staten.
Således huru mycket också arrendatorn må hafva nedlagt uti inventarier för egendomens skötsel, skördar Slaten af honom icke någon skatt, utan jordegaren betalar bevillningen såvida icke i kontraktet arrendatorn åtagit sig betalningsskyldigheten, men denna förbindelse kan, enl. min åsigt, icke föranleda till någon rättighet för arrandalorp att härstädes som representant uppträda.
En värd talare har redan fästat uppmärksamheten derpå, att en representationsförändring kan träda i verksamhet först vid riksdagen efter den, då denna förändring blifvit beslutad; hvaremot den af Frih.
Palmstjerna föreslagna förändring kommer i händelse den bifalles, att lända till efterrättelse redan vid nästa riksdag.
Det är således gifvet, såvida att denna förändring är nyttig, denna nytta kommmer till godo jemväl vid öfverläggningen om det hvilande representationsförslaget.
Man har sagt, alt grannlagenheten mot de öfriga Stånden, hindrade R. o. Ad. att företaga en förändring med siri representationsrätt, äfven om R. o. Ad. egde en sådan rättighet.
Jag hemställer, huruvida grannlagenheten mot de öfriga Stånden förbises, om R. o.
Ad. för sin sjelfskrifvenhet fästade såsom vilkor någon viss förmögenhet eller vissa egenskaper, såsom embelsmanna-erfarenhet eller högre lärdom m. m.
Det synes mig snarare vara en garanti för de öfriga Stånden, att Svenska folkel på Riddarhuset blir bättre representeradt.
Den ex absurdo bevisning, som Hr Tham försökt, hör icke bit, emedan allt som den värde talaren framställt, icke får tillämplighet förr än något förslag i sådan syftning blifvit väckt.
Tersmedan har sagt, att R. o.
Ad:s nuvar. representationsrätt icke kan tänkas, ulan med bibehållande af sjelfskrilvenhelen ensam och oblandad.
Jag tror icke att så är.
Den lefvande organism inom samhället, hvilken utgöres af R. o.
Ad. kan deltaga såsom sådan uti nationalrepresentationen antingen Adelns ledamöter till nationalrepresentationen ega sjelfskrifvenhet i allmänhet eller sjelfskrifvenhet först då den är förenad med vissa garantier.
Jag anhåller om ålerremiss å betänk.
I anledn. af Hr Printzenskölds yttrande anhåller jag, alt få tillägga några ord.
Jag känner mycket väl, att eganderättsbevillningen erläggas af jordegarne och icke af arrendatorn, sä vida icke annorledes i kontraktet derom är öfverenskommet.
Afsigten med min anmärkn. har varit, att, man må vara arrendator <>ller icke, det bör stadgas någon viss census, så alt representationsrätten icke bestämdt åtföljer förmögenheten eller den intellectuella bildningen, utan att den bör bero af de afgifter man till Statskassan erlägger.
I de flesta förslag, som i fråga om representationens 104 Den 14 Junie. m. (»inbildning blifvit gjord, liar en viss census föreskrifvils och del synes mig således billigt, att då den, som liar 5,000 nilis förmögenhet, tillerkännes representationsrätt, bör den, som betalar till Staten 50 r:dr årligen, och således erlägger 5 gånger mera till Staten än egaren af den obetydliga fastigheten af 5,000 ndrs värde, äfven tillerkännas del uti representationen.
I händelse, som jag förmodar, alt betänk, varder ålerremitteradt, anhåller jag, alt Ulsk. ville taga denna min anmärkn. i öfvervägande.
Hr Björnstjerna, Oscar Magn.
Det vigtigaste skäl, som blifvit anfördt mot införandet af sådana kategorier, sorn här blifvit föreslagna har varit, att de äro stridande mot principen för R. o.
Adis representationsrätt, och att det således icke skulle vara R. o. Adis rättighet, alt vidtaga några förändringar.
Jag tror tvertom, ty det finnes redan en § i Ridd.-Ordn., som lemnar R. o. Ad. rättighet, att utvotera sådana personer, som befinnas olämpliga såsom representanter.
Jlin öfvertygelse är, att om sådant icke vore förenadt med chikan, skulle denna utveckling ganska ofia komma i fråga.
En värd talare har förklarat sin öfvertygelse vara, att R. o. Adis dom vore fälld.
Afser detta yttrande Ståndet ensamt, sä tror jag, alt en opartisk domare skall finna R. o.
Adis öfverläggningar icke på något sätt varit MedStåndens underlägsna, men ofta tvertom.
Skulle åter den omtalade domen afse R. o. Ad. såsom en klass inom samhället eller i sin helhet betraktad så får jag åberopa ett yttrande af en annan person i ett främmande land.
Jag har här i min hand en samling af hans tal, men jag vill icke upptaga tiden med någon uppläsning deraf.
Jag vill blott omnämna ett af hans yttranden nemi.:
”För det att skräddare och skomakareyrkena icke äro ärftliga, påstår man, att representanlkallet icke bör vara ärftligt”.
Jag har blott att tillägga, att om R. o.
Adis sjelfskrifvenhet upphör, kommer icke heller monarkien att bestå längre, än demokratien sådant tillåter, hvilken sjelf helst önskar, att rida på samhällets höjder.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts vara fulländad, framställde Hr G,r. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till återremiss å Ridd.-Utskis förevar, mern., och blefvo begge dessa proposir besvarade med blandade ja och nej; hvarefter Hr Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. bifölle detta mern. samt då härvid åter ropades ja och nej, förklarade det han trott sig finna alt ja varit öfvervägande.
Upplästes lill justering och godkändes följande voterings-propos.:
Den som bifaller Ridd.-Utskis mern.
Nio 9 voterar j»; den det ej vill voterar nej; vinner nej, kommer förenämnde mern. att på grund af de deremot gjorde anmärkmr återremitteras, Oen 14 Juni e. m. 105
Anmäldes och lades pä bordet följande frän Utskotten inkomne mern., ullåt:n och belänkm, nemi. frän Co n s ti t u ti ons- Utskottet: N:« 13, med förslag till voteringspropos. i anledn. af RiksSt:ns olika beslut i afseende ä mern.
N:o 5, ronde ett tillägg lill 72 § R.F:n.
N:o 14, med förslag lill ändring i 2 och 5 mom, 14 och 22 §§ Riksd:s-Ordn. rör:de representationsrälligheten för Fahlu Bergslag.
Bevill nings-Utskottet.
N:o 16, i anledn. af gjord anmärkn. mot betänk.
N:o 10, ang:de stämpling af spelkort oell afgiften derför; N:o 17, i anledn. af Riks-St:ns olika beslut ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning.
N:o 18, i anledn. af RiksStms olika beslut rör:de stämplade pappersafgiften; N:o 19, i anledn. af Ilr Roths, C. R., motion om bestämmande af en assurance-afgift för summor, som under rekomendatiou med posten afsändes; N:o 20, i anledn. af serskildt utaf Vällofl.
BorgareSt. fattadt beslut vid handläggningen af Utsk:s betänk.
N:o 13, ang:de lullbevillningen; Banko-Utskottet.
N:o 60, i anledn. af erhållen återremiss, i vissa delar, af Ulsk:s betänk.
N:o 42, med förslag till reglering af bankens läne- och krediliv-rörelse; N:o 61, öfver de inom RiksStm gjorde anmärkmr vid betänk.
N:o 48, med förslag till föreskrifter, ang:de bankens metalliska kassa m. m.; N:o 62, i anledn. af R.
St:s beslut om upphörande af utskrifning från banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk. kopparmynt; Allm.
N:o 92, i anledn. af väckta motioner om revision och reorganisation af hospitals-anstalterne i riket; N:o 93, i anledn. af väckt motion om framläggande af unionskomiléens förhandlingar inför R.
St:r; N:o 94, i anledn. af väckta motioner om fri disposition och fördelning af härads-allmänningarne på socknarne; samt 106
Den 14 Juni e. m. N:o 95, i anledn. af väckt fråga ora utfärdande af fullmakter för kronolänsman. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 11 e. m.
Thorsclagcn (len 15 Juni 1848.
Justerades 2:ne prot.utdr. för gårdagens eftermiddags-plenum.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, som åtnjutit ledighet från sin befattning såsom ledamot af Const.Utsk., skriftligen anmält sig vara af sjukdom hindrad, att återkomma för att bestrida denna befattning, samt derföre anhållit att få afsäga sig densamma, men likväl behållas vid sin riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hverefter Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer, att utse en ledamot i Const.Utsk. efter Frih. Lagerfelt.
Föredrogs och godkändes Exp:sUtsk:s i gårdagens eftermiddagsplenum på bordet lagda förslag till R.
St:s und. skrifvelser till K.
M. N:o 110, ang:de iståndsättande af publika byggnader å ön S:t Barthelemy, samt förhöjning i dervarande tjenstemäns aflöningsstat; och N:o 115, med förslag lill ny författning ang:de stämplade pappers-afgiften.
Äfvenledes föredrogs och bifölls Exp:sUtsk:s i gårdagens eftermiddagsplenum bordlagda, under N:o 9, afgifne förslag till § i riksdagsbeslutet ang:de stämplade pappers-afgiften.
Föredrogs men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Lind af Hageby, Carl Aug. Ludv., ånyo pä bordet Const:sUtsk:s i gårdagens plenum bordlagda mern. i\'
:o 13, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksStms olika beslut i afseende å mern.
N:o 5, rörande ett tillägg till 72 § Reg.F. Den 15 Juni e. m. 107 Föredrogs Const.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda meni.
N:o 14, med förslag till ändring i 2—5 mom.
14 och 22 §§ Riksd.-Ordn., rörande represenlations-rältigheten för Fahlu bergslag.
Detta förslag till grundlagsändring är lika med det som Utsk. afgaf, vid förliden riksdag, likväl med en väsendtlig skilnad, hvarpå jag anhåller få fästa Ståndets uppmärksamhet.
I 5:te mom. af § 14 äro vid slutet tillsatta följande ord: ”och är inom länet bosatt”.
Sålunda skall man för alt vara valbar bo inom St.
Kopparbergs län.
Om det nu är en fjerdeparlsegare, som möjligen är boende inom Gefleborgs, eller .Westerås län, hvilket utan tvifvel är händelsen med åtskilliga och han måhända har lika mycken kännedom i grufve-driften vid Fahlun, som om han bodde inom Kopparbergs län, hvarföre skulle lian icke då jemväl fä vara valbar?
Mig synes som detta tillägg hvarken vore nödigt eller nyttigt, och alt detsamma fördenskull borde uteslutas, hvilket jag underställer R. o. Ad. 1 den händelse
Ståndet skulle dela min mening, sä hemställer jag, att R. o. Ad. ville, med denna gemensamma tanka, återremittera betänk, till Const.Utsk. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Anledningen till det stadgande, som Hr von Hartmansdorff har klandrat är den att fjerdeparterne eges likasom andra aktier af personer, som kunna vara bosatte i hvilken trakt som helst af riket.
Det är ganska troligt att om fjerdepart eges af en person, som bor i annan landsort aflägsen ifrån Fahlun, en sådan fjerdepartsägare icke har någon bekantskap med grufvedriften på sistnämnde ställe.
Utsk. ansåg derföre, att det var nyttigt att stadga det en fjerdeparlsegare, för alt vara valbar, borde vara bosatt inom St.
Kopparbergs län hvarigenom beredes säkerhet att representanten för Fahlu bergslag alltid mätte ega en närmare kännedom om nämnde bergslags grnfvedrift.
Sjelfva förslaget är väckt af representanten för Fahlu bergslag, och äfven han har yrkat denna föreskrift, hvarför jag tror densamma vara både ändamålsenlig och nyttig.
Jag instämmer för min del i den anmärkn. som Hr von Hartmansdorff gjort.
Om man skulle ensamt afse bekantskapen med grufdriften hos den som valdes, om detta ovilkorligen skall fordras hos representanten så skulle den af Utsk. föreslagna redaction vara riglig, men man måste tänka sig möjligheten att personer, boende utom länet, och sorn blott icke hafva dessas bekantskap utan derutöfver andra egenskaper, som göra dem företrädesvis skickliga till riksdagsmän.
Genom ett sådant tillägg, som här är gjort skulle man utestänga möjligheten för en sådan person alt blifva vald.
Dessutom finner jag sjelfva orden vara illa valda.
Det står nemi. här ”och är inom länet bosatt” men något län är icke omtaladt, hvarken i samma mom. eller i liela §.
Skulle tillägget stå der så borde det väl stå ”inom St.
Kopparbergs län boende”.
Ad. belia - 108 Den 15 Juni e. m. gade såsom dess gemensamma tanke förklara, att de vid slutet af 5 mom. i 14 § Riksd.-Ordn. intagne orden: ”och är inom länet bosatt” böra ur förslaget uteslutas, ropades starka ja, blandade med nej; hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att liärvid ja varit öfvervägande, samt att den sålunda godkända anmärknm komme att till Const.Utsk. hänvisas.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 10, angtde stämpling af spelkort och afgiften derför.
Vid föredragning af Bevilln.Ulsk. i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 17, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de grundeme för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterne för deras tillämpning, blef detta mern. ånyo bordlagdt, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Gr. Lagerbjelke, Gustaf. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s i gårdagens plenum pä bordet lagda mern.
N:o 18, i anledn. af RiksSlms olika beslut, rörande stämplade pappersafgiften.