Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är en gyllene regel för dem, som komma fort i hus hållning med endast inkasserade penningar; men det sättet alt hushålla skulle snarast — sä löjligt det låter — ruinera Slaten.
Alla stora företag i de på kulturens väg framstående stater företagas icke med uplupne vinster.
Ingen stat i verlden skulle t. ex. kunna uprätta ett nät af jernvägar så skyndsamt, som industrien fordrar det eller med klingande mynt kunna förlägga rörelsen endast med uplupne vinster.
Denna industriens allt för långsamma utveckling i ett land, skulle suart leda till dess fullkomliga öfverrumpling af industrien i andra länder och till dess gradvisa aftynande och ulslockning.
Också visar oss England som andra culturstater att allt förläggande sker genom anlicipalion pä inkomster, som det tillämnade förelaget i framtiden skapar.
Detta är hemligheten för industriens hastiga utveckling i England och utan begagnandet af densamma skulle icke industrien kunna höja sig öfver den ståndpunkt, hvarpå den slått under sekler.
Hr Bildt har lika med Hr von Troil ganska räll derulf, att 318 Den 22 April f. m. anslagsfrågan icke liar blifvit nöjaktigt utredd.
Det finnes icke uti motionärens framställning uptaget huru många lärare, som till dessa seminarier erfordras, och huru stora löner de borde erhålla.
Detta är jag icke heller i tillfälle alt känna och har icke eller kunnat inhemta det utaf det utdrag af motionen, som finnes uti Betänk, uptaget.
Denna summa af 10,000 R:dr fördelad på 2:ne seminarier, synes mig likväl .någorlunda böra öfverensstämma med det verkliga behofvet, och ingenting hindrar dessutom StatsUlsk., att närmare undersöka detta förhållande; hvarför jag för min del yrkar återremiss af denna punkt, för öfrigt helt och hållet instämmande med Hr von Hartmansdorff.
Sedan vi nu inför Ståndet fått våra fel inprolokollerade och fått lipbära vår tillräckliga andel deraf, vill jag dock anmärka att jag icke är i stånd att inse till hvilket fel jag har gjort mig skyldig, Jag lofvade att icke trötta Ståndet med de skäl som af andra ledamöter redan blifvit anförda, och jag hemställer till det Höglofi.
Ståndet huruvida jag icke har hållit detta löfte.
Huruvida det äfven af den siste värde talaren blifvit hållet, hemställer jag äfven.
Emot det förslag Frih.
Åkerhjelm gjort och Hr von Hartmansdorff understödt, ali nemi. punkten nu skulle beviljas och man skulle lefva på den förhoppning alt StalsUtsk. vid d. e. o. slalsregleringen skulle ihågkomma lärare-seminarierna, vill jag anmärka, ali det synes mig innebära ett stort misstag, ty om R.
St. bifalla Utsk:s tillstyrkande i denna punkt, der det heter att: ”motionen icke mätte till någon R.
Sl:s åtgärd föranleda,” så har StatsUlsk. sedermera icke rättighet att föreslå någon summa till dessa seminarier, utan motionen är då afslagen och saken dermed slut, så att frågan icke kan förekomma uti den e. o. slalsregleringen.
Jag vill hoppas att jag icke behöfver fästa SlalsUtsk:s npmärksamhet derpå, alt motionären är Professor vid Universitetet i Upsala och alt tillförlitligheten af hans upgifter således icke kan sättas i fråga.
En sudan institution är dessutom icke dyr och bör för 5,000 R:dr kunna åstadkommas, emedan eleverna tillika äro biträdande lärare i skolan.
För öfrigt hoppas jag att om de anmärkn:r, som blifvit gjorda, remitteras till StatsUlsk., så skall Ulsk. icke förbise den vigtiga nödvändigheten af att icke befatta sig med sjelfva organisationsfrågan, utan lemna denna helt och hållet till K. M:s afgörande.
Då man har alt välja mellan två alternativer, antingen att bifalla StatsUtsk:s tillstyrkande i denna punkt, eller ock att yrka återremiss af densamma, så kan jag i della hänseende icke tveka, utan anhåller vördsamt om punktens återremitterande.
Den, som sjelf något sökt handlägga undervisningen i en skola, har säkerligen funnit,. äfven om han förut genomgått ett läro verk, huru främmande han är -för den method, som nödvändigt fordras för att kunna meddela de olika disciplinerna, Vanligen kommer man från Akademien med ett examensbetyg, hvilket väl utvisar, att man inhemtat de första grunderne i en mängd serskilda Den 22 April f. m. 319 vetenskaper; men detta betyg innehåller icke att den som innnehar detsamma är genomträngd af dessa kunskaper.
Det fordras ovilkorligen för att kunna meddela undervisning i en vetenskap, att ämnet skall af läraren vara så genomträngd!, alt lian känner det i dess minsta delar.
Jag kan tala härom genom den lilla erfarenhet jag sjelf i delta afseende eger.
För tio år tillbaka kom jag såsom Philos.
Candidat till Stockholm och blef på min egen önskan anstäld såsom lärare vid en Apologistskola för att der undervisa i ämnen, i hvilka jag sjelf ansåg mig vara tillräckligt underbygd för alt kunna meddela dem åt andra.
Under hela första året, som jag gick der såsom lärare, blef likväl följden den, alt jag mera skadade än gagnade skolan, och jag kan icke nog beklaga det öfvermod, som gjorde mig så sjelfkär.
Ty jag ålog mig ett kall, hvilket jag icke var vuxen, och jag anser det derföre nödvändigt att, innan man inträder i lärare-kallet, man måtte ega tillfälle att sjelf undervisas om, huru man bör undervisa i de ämnen, hvilka i skolan läras.
Jag vågar icke i della hänseende uttala ett omdöme, huruvida jag skulle anse ett seminarium vara det bästa medlet alt bilda lärare; jag skulle knappast tro, att jag skulle önska alt serskilda seminarier instiftades med hänseende till elementar-läroverken, utan jag skulle snarare tro, att det lämpligaste sättet att bilda lärare, vore just det, som Professor Carlsson i sin motion framställt, ehuru med åtskilliga modifikationer.
Ty lätt nog skulle kunna hända, alt dessa kathedralskolor, hvarest lärare skulle beredas och undervisas, skulle lill den grad öfverflyglas af blifvande skollärare, att hela elemenlar-läroyerket skulle förvandlas till ett enda experimentalfält, och jag ville minst af allt lemna någon skol-ungdom lill pris för dylika experimenter; dertill torde det upvexande slägtet vara alltför dyrbart.
Men jag tror likväl, att dessa olägenheter skulle kuqna afhjelpas genom åt skilliga modifikationer, om hvilkas beskaffenhet StatsUlsk. lätt torde kunna vinna nplysniug af de utaf de serskilda skol-revisionernas afgifna berättelser.
Vi hafva dessutom en annan sak, som gör det aldeles nödvändigt att någonting vidtages för lärarne vid elementar-läroverket.
Vi hafva sett att under ett tjugutal af år skolan ouphörligt undergått förändringar, dels i afseende på läroämnen, dels i afseende på iäro-methoderna.
De flesta, som nu bildas vid universitetet för att blifva lärare komma från en gammal skola, och varda sedermera anställde som lärare vid en ny skola.
Då händer vanligen, när man utnämnes till lärare, att man har så mycket qvar af den gamla skolans method, att det menligt inverkar på ens verksamhet inom den nya.
Jag reserverar mig på förhand mot den slutsats, som R. o. Ad. häraf möjligen skulle kunna draga, eller att jag genom dessa ord velat upträda som försvarare af den nya methoden.
Jag erkänner upriktigt, alt jag är sä konservativt sinnad, alt jag mera älskar den gamla methoden, och ännu mera skulle älska den, om den stride blifvit efterlefd enl. den då gällande skolordningen.
Ty dess brister ligga icke så mycket i sjelfva skolordningen, som icke mera i felande efterlefnad.
I fall R. o.
Ad. skulle vilja bifalla punktens återremitterande, 320 Den 22 A pril f. m. och om till följd häraf seminarier skulle komma att inrättas, så ber jag, att detta mitt anförande må få till Ulsk. medfölja, emedan jag minst af allt önskar att ett allt för stort antal seminarier må varda bildade, utan tvertom ju färre, desto bättre.
Redan förra Riksdag deltog jag i öfvérläggningen inom Ekon.- Utsk. rör:de seminarierna.
Jag yrkade der eu reduktion af desamma, dels derföre alt folkskole-lärare-seminarierna icke hålla hvad de löfval, och detta just till följd af deras mängd, dels ock derföre att långt flere folkskole-lärare danats än Slaten behöft.
Följden häraf har blifvit den, att man fått flere advokater än folkskolelärare inom landet.
Jag tror att om flere lärare-seminarier inom fäderneslandet inrättades, än på sin höjd 5 eller 3, skulle Staten mot sin vilja locka flere alt deltaga i denna undervisning, än som sedermera knöde erhålla plats för sin verksamhet.
På grund af dessa skäl anhåller jag vördsamt om propos. på återremiss af ifrågayande punkt i SlatsUtsk:s Retänk.
En talare har yttrat, att det är nödvändigt att det blir enhet i undervisningen inom vårt land.
Han har rätt deruti, och jag hemställer derföre, huruvida det kan vara skäl att för anvilina delta ändamål inrätta lärare-seminarier.
Vi veta nemi., alt vi f. n. hafva icke mindre än tre serskilda skolmethoder, den gamla, medelvägs- och den nya methoden.
Då nu ingen af dessa methoder ännu är fastställd och frågan just är alt bestämma hvilken af dem är den bästa, sä frågar jag, efter hvilken method skola lärarne uti dessa seminarier undervisas?
M. sedermera icke fastställer någon af dessa melhoder, ulan i stället en fjerde, så duga icke alla dessa lärare.
Ty vi veta, att det som utgjort den största svårigheten vid införandet af den method som vid 1848 års Riksdag af R.
St. godkändes, har just varit, att de lärare, sorn voro på den gamla melhodens sida, förklarade, att de icke underkastade sig den nya methoden.
Och derföre upgjorde man ett medel vägsförslag, för att få dessa lärare med sig.
Och ändå vill man påstå alt rätta tidpunkten nu är inne för bildande af lärare-seminarier.
Jag hemställer om detta är rälta sättet att ordna undervisningar, och fortfar i mitt yrkande om bifall till punkten.
Då Hr Bråkenhjelm kunnat så missförstå mig, som alt jag skulle hafva yrkat bifall till ifrågavar:rle punkt, så befarar jag att en eller annan af harvande ledamöter äfven har kunnat göra detsamma.
Det är derföre som jag härmedelst får förklara, att jag anhåller om punktens återremitterande i sin helhet.
Med afseende å Hr Bråkeuhjelms sednare anförande, ber jag alt få nämna, att i fall medel anslås till inrättande af lärare-seminarier, så lärer K.
M. då anbefalla införandet af den method, som Han finner lämpligast; hvaremot om inga medel finnas att för della ändamål anslå, undervisning då hvarken kommer att lemnäs i den ena methoden eller den andra.
Den 22 A pi il f. m. Frih. af Ugglas:
Jag är i mitt svar till Hr Bildt förekommen af Hr von Hartmansdorff; men jag ber att få tillägga en annan sak, i afseende på det här fällda yttrandet, att det icke kan vara skäl, att nu anslå något till dessa seminarier, emedan man icke är ense om melhoden.
Denna må blifva hvilken som helst, så är det dock säkert, att ingen method kan blifva sådan att icke läraren behöfver intränga i sitt ämne och vara kunnig i detsamma; och motionen åsyftar intet annat, än att läraren, innan han inträder i elementarskolan, skall hafva genomgått en serskild kurs i det ämne, i hvilket lian kommer att meddela undervisning, och detta är 311 alldeles oberoende af de olika melhoderna.
Jag har velat nämna detta, på det att icke Hr Bråkenhjelms yttrande måtte i detta afseende föranleda någon att tveka i sitt beslut.
Jag anser det icke böra blifva oanmärkt i R. o. Ad:s prot., alt frågan om den ena skolmethodens företräde framför den andra aldrig kan blifva helt och hållet afgjord.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framstäide Hr Gr. 0. Landtm, att under densamma blifvit yrkadt dels bifall och dels återremiss å förevaride punkt i dess helhet, dels ock att punkten måtte bifallas med undantag af momme g, h och i, hvarå serskilde talare begärt återremiss.
Jag tror mig höra lill de talare, som yrkat att vissa delar af denna punkt mätte bifallas, men andra återremitteras, hemställa om de icke skulle vilja förena sig med mig i anhållan om hela punktens återförvisning, på det att vi mätte slippa voteringar om contra-propos.
Som jag talat för återremiss af litt. g och h, så förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff, och anhåller om återremiss af hela punkten.
Hr Gr. o- Landtm, yttrade att då bland de flere talare, som begärt återremiss å en del jemte bifall till de öfriga delar af förevande punkt endast Hr Prytz förenat sig med Hr von Hartmansdorff, frågorne hastigast torde kunna afgöras om momme g. h. och i. gjordes till föremål för serskilda propos:r, och gemensam propos. för de öfriga momme blefve framstäld, hvarigenom alla de serskilda meningarne erhöllo tillfälle att göra sig gällande, samt att R. o. Ad. derföre torde tillåta att propos:r framstäldes först ä momme g, h. och i. hvart för sig och sedermera å de öfrige momme gemensamt; hvarjemte Hr Gr. 0.
Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla mom. g af förevarsde punkt.
Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. 0.
Landtm, hemstälde om R. 0.
Ad. ansåge de gjorde aumärknme föranleda till återremiss, samt äfven denna propos. besvarades med blandade
Ja och Nej; hvarpå förnyad propos. till bifall å detta mom. framstäldes och efter densammas besvarande med Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Ja nu hafva varit öfvervägande. 6 H. 21 322 Den 22 April f. m.
Hr Bildt begärde votering, hvarjemte Hr von Hartmansdorff anmälde sig och yttrade:
Jag anhåller, att det icke måtte misstyckas, om jag frågar hvem det är, som begärt propos. å de serskilda punkterna.
Hr Gr. o- Landtm', svarade att visserligen ingen begärt serskilda proposa- å de till förevaride punkt hörande morna-, men att då åtskilige talare yrkat dels bifall till punkten i dess helhet, dels åtcrremiss å serskilda delar med bifall till de öfrige, dessa olika meningar icke kunde göra sig gällande på annat sätt, än att R. o. Ad. serskildt beslutade om de morna, i afseende hvarpå ett annat beslut för de öfrige momme blifvit ifrågasatt.
Då några ledamöter begärt pro pos. på återremiss af de serskilda punkterna och Hr Gr. o. Landtman derå framställt proposm, återstår för oss andra ingenting annat än att foga oss derefter.
Det kunde möjligtvis hända, att Hr Gr. o.
Landtm., till följd af milt andragande, ansett mig vara en bland dem, som begärt återremiss af serskilda punkter; men jag får i anlcdn. häraf förklara, alt jag till fullo instämmer med Hr von Hartmansdorff i hans yrkande om hela punktens återremitterande.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt sedan votering blifvit begärd, R. o.
Ad. torde finna, att den nu väckta frågan f. n. icke kunde föranleda till något beslut, utan att voteringen mäste försiggå; men att Hr Gr. o. Landtm, visserligen vore i tillfälle att upgifva de yrkanden, sora af hvarje talare blifvit gjorde, om sådant af Hr von'
Hartmansdorff efter voteringens slut önskades.
Uplästes till justering och godkändes följande voters-propos.:
Den, som bifaller hvad StalsUtsk. i afseende på mom. g af l!:te punkten i dess utlåt.
J\s 73, hemstält; röslar Ja; den det ej vill röstar
Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de i afseende på berörde mom. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande.
Hr Hjä-rne, Harald:
Så vidt jag har upfattat discussionen, så har R. o. Ad. icke fattat något beslut, att denna punkt skulle föredragas §:vis eller momentvis.
Jag tror likväl att detta före dragningssätt är det lämpligaste, sedan ett mom. blifvit återremitteradt och således här afgjordt.
Men då här flere meningar velat göra sig gällande, af hvilka somliga yrka återremiss och andra bi - Den 22 April f. m. 323 Tall, så hemställer jag, om icke, för att undvika alltför många contra-propos:r, del vöre bäst att slå tillsammans alla de följande momme i ett, hvarigenom de, som önska bifall, kunna erhålla det på en gång, och likaledes de som yrkat återreraiss, utan att någondera meningen hlir förqväfd.
Jag förenar mig med den siste värde talaren och anhåller vördsamt hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på återremiss af punkterna h, i och k gemensamt.
Hr Bråkenhjelm.
Ehuru jag endast yttrat mig öfver vissa mom:r af denna ponkt, anhåller jag likväl om propos. på återremiss af alla de öfriga gemensamt.
Ehuru jag endast yttrat mig öfver litt. g uii ifrågavar:de Betänk., så får jag förena mig med Hr Adelborg uti yrkandet om återremiss äfven af litt. h och i.
Då jag under discussionens lopp begärt alt ifrågavar:de punkt i Betänk, matte till alla dess delar bifallas, så är del mig naturligtvis relatift kärt, om jag kan vinna min önskan i någon eller några delar deraf, i brist af att möjligen idem alla ernå min åstundan; och det är derföre som jag finnér mig föranlåten att vidhålla mitt yrkande, att punkten måtte momentvis afgöras.
I anledn. af den siste värde talarens yttrande hemställer jag blott, om han icke skulle anse, att gemensam propos. bör framställas på de följande litt. h och i, hvilka egentligen röra samma sak.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, ehuru för sin del öfvertygad, att frågan redan hade varit afgjord örn propos. fått i föreslagen ordning framställas och alt i allmänhet tid icke vunnes derigenom alt sedan ett föredragningssätt blifvit antaget, föredragningssättet gjordes till föremål för discussion, nu, då alla de talare som förut begärt återremiss å endast en del af förevar-.de punkt, önskade gemensam propos. å momme h och i, finge hemställa om R. o. Ad. bifölle att dessa mormr gjordes till föremål för en gemensam propos.
Efter sedermera först till bifall och sedermera till återremiss å momme h. och i. framstälde med blandade Ja och Nej besvarade propos:r, blef förnyad propos. till bifall å dessa morna besvarad med starka Ja, jemte många Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Uppå sedermera framstäld propos. biföll R. o.
Ad. de öfrige till förevar:de punkt hörande momme a, b, c, d, e, f, k och I. 21* 324 Den 22 April f. m.
Pröfningen af de återstående punkterne i förevande utlåt, upskjöts till eftermiddagens plenum.
Anmäldes och lades på bordet redannämnde från Ulsk:n ankomne Utlåtm, Mern. och Betänk., nemi. från S tat s-Ul skottet: 32 93, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de uphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet att utgöra dagsverken in natura till Kungsgårdar och andra kronolägenheter; 32 94, i anledn. af väckt motion, ang:de afträdande lill Nätra och Själevads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande holmar, skär och fiskvatten; 32 95, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de erforderliga' medel för behöfvandes undsättning i missväxt år; 32 66, i anledn. af väckt fråga om beredande af ersättning utaf allmänna medel för förluster genom inträffad hagelskada; 32 97, i anledn. af ånyo väckt fråga om afskrifning af Statsverkets fordringar för Norrbottens och Westerbottens län meddelade undsättningar; 32 98, ang:de ett ytterligare låns beviljande för hambyggnaden vid Wadstena; 32 99, i anledn. af återremiss å Utlåt. 32 38; 32 100, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. 32 51.
Serskilda Utskottet: 32 9, i anledn. af motioner om reglerande af bränvinslillverkningen för höstmånaderne innevar:de år.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Ben 22 April e. m. 325 Lördagen den 22 April 1854.
Plenum kl. ,] 6 e. m.
Justerades pleni-prol, för d. 23 sistl.
Foflsalles pröfningen af StatsUlsk:sn Utlåt.
M 73, ang:de regleringen af utgifterne under HiksStatens Åttonde Hufvudiitel.
Härvid förekomst* nu: 12:le punkten, a»g:de ifrågastäld ersättning till stadsskolan i Lindesberg för en frun Rektor s-lönen derstädes afskiljd inkomst; 13:de punkten, ang:de uteslutande från RiksSlatcn af lill elementar-läroverken indelta 23 T:r 17 kpr spanmäl, som blifvit ersatte genom kontant anslag $ 14:de punkten, ang:dc öfvcrjhjltning från elemenlar-läroverkens anslag lill kiereci-staten af aflöning för älski/lige konsistorii Notarier ; I5:de punkten, ang:de öfverflyllning frun elementar-läroverkens anslag till anslagen för folkskolorne och klerecistaten af 2:ne poster, som utgöra ersättning till pedagogier och klereci-slalen tillhörande tjenstemän; och 16:de punkten, angule ifrågastäld löneförbättring för Sundhets-Coll:ii embclsoch tjenstemän.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne, hvarefter med afseende å beslutet rörtde sistnämnde punkt.
Hr von Hartmansdorff, Äng., yttrade; Såsom förklaring på min lystnad efter denna utgång, får jag nämna, att då jag ser Sundhets-Colhii Ordftde vara här tillstädes och tiga, förmodligen i anseende till misströstan alt kunna något erhålla, har jag ansett mig böra göra likaledes. 17:de punkten, ang:de ordinarie Provincial-läkares tillsättande i Hudiksvall och Underåkers dislrikter samt f örhöjning af lönerne för ordinarie och arfvodena för extra Provincialläkare.
18:de punkten, angide väckte motioner om. nya Provincialläkare-beställningärs inrättande.
Utsk. har vid löners beviljande åt Provincial-läkarne fästat det vilkor, att boställen åt dem skulle af distrikten anslås och underhållas.
Detta är, så vidt jag känner, en nyhet, och af sådan beskaffenhet, att jag förmodar henne blifva afslagen; ty svårligen lära menigheterna vilja åtaga sig dessa förbehålls fullgörande.
Förslaget må vara godt för att försöka hvad som der - 325 Den 22 April e. ra. med kan uträttas, men jag befarar, alt det hindrar läkarevård på dessa orter.
Den sisle värde talaren liar i så måtto misstagit sig, alt SlalsUtsk. ingalunda föreslagit, att menigheterna skulle anskaffa boställen, ulan endast bostad, och mig synes detta vara ett både lämpligt och nyttigt vilkor i alla hänseenden.
Det synes mig, att når ett distrikt önskar sig en egen läkare och det icke ensamt kan förskaffa sig denna fördel utan Statens mellankomst, det väl icke år för myckel alt raan skaffar den nye läkaren bostad, hvarföre jag anhåller om bifall pä Betänk.
Instämmande uti det yttrande, som af Frih.
Åkerhjelm sednast blifvit framstäldt, får jag endast fästa upmärksamhelen derpå, all ålskillige af motionärerne i ämnet just serskildt föreslagit, alt bostäder skulle för Provincial-läkarne af menigheterne anskaffas, synnerligen som, äfven nu, uti de gamla provincial-läkare-dislriklen man nödgas, så vida man vili erhålla någon läkare, anskaffa bostäder genom distriktet nas försorg.
Om så icke sker, vid de nya provincial-läkare-beställningars inrättande, sä kunde del lätteligen hända, alt distriktet icke fick någon läkare.
Stora svårigheter hafva ofta mött, att besätta Provincial-läkare-tjensler, med station på landsbygden, hvartill de hufvudsakligaste aniednir.garne varit, den ringa lönen och omöjligheten alt inom vissa distrikter för läkaren erhålla en tjenlig och bestämd bostad.
SundheisCollnn har ock med anledn. häraf hos K.
M. gjort framställning derom, att en allmän föreskrift måtte meddelas, alt bestämda, mot behofvet svarande bostadslägenheter på kommunernas bekostnad måtte anskaffas och underhållas för de Provincialläkare, hvilka äro på landsbygden stationerade.
Under närvar:de förhållanden inträffar ofta, att, då den utnämnde Provincial-läkaren inställt sig till tjenstgöring inom sitt distrikt, han icke kan erhålla bostad vid den af kommunerna önskade, af K:s Beflude förordade och af K.
M. bestämda stationen, utan måste skaffa sig tak öfver hufvudet genom inackordering än på prestgårdar, än på gäslgifvaregårdar, än här, än der, utan afseende derpå huruvida den tillfälligt funna bostaden till sitt läge är för tjenstgöringen i distriktet tjenlig eller icke.
Del har mer än en gång inträffat, att en gift läkare, endast af denna anledn. nödgats taga afsked, eller söka annan befattning utan alt någonsin tillträda den, hvartill han varit utnämnd.
Att tjensten under sådana förhållanden lider, är gifvet.
De som behöfva anlita läkaren, böra träffa honom på den för honom bestämda station, der vanligen apotheket äfven är beläget och icke såsom nu ofta är fallet, nödgas söka hönom, kanske milalal från det ställe der han rätteligen är stationerad, hvarigenom vådlig tidsutdrägt och ökad kostnad föranledes.
I några fall har det gått så långt, att läkaren inom sitt distrikt icke ens kunnat få någon bostad, utan måst söka en sådan utom distriktet.
Så har nyligen varit fallet med estra Provincial-läkaren inom Ekeberga distrikt i Kronobergs län, hvilken endast genom enskild intercession till en Den 22 April e. m. 327 början lyckades att hos en Possessionat nära distriktets gräns, men omkring 2£ mil ifrån den bestämda stationen, tillsvidare erhålla tak öfver hufvudet och först efter flere månaders förlopp, fål,t tillfälle att inackordera sig i en inom distriktet belägen prestgård.
Om detta förhållande får fortfara måste det leda derhän, att de af R.
St. till en förbättrad hälsovård på landsbygden beviljade anslag, aldeles icke blifva för detta ändamål användbara.