Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Herrar Fullmägtiges berättelse anföres, att Herrär Fullmägtige, för att liquidera de förut omnämnde, dels äldre och dels wid Riksdagen tillkomna Utrikes skulder emot slutet af är 1800 genom nu mera afledne CantzlieRadet ^vsrbost länt för Contoirets rakning upkaga ett Län af zao.oöo Rd. Hamburger emot Obligationer stälde pä
Tio ärs tid och löpande med fem procent ränta; och att bost säsom provision sätt sig till godo beräkna sex procent af Lansumman.
Den är i8oo af Högloft.
Hemliga Utskottet för RiksgäldsContoiret utfärdade Jnstruction, förcstrifwer uttryckeligsn, att Herrar Mlmäglige borde
Den r3 November-' 895 söka Utrikes Län, för akt dermed afbörda andra förfallne skulder ä utländske orter; och da genom H.- verkokkska länet utrikes gulden icke i ringaste matto blifwit förökad, har Statsutskottet wid denna operation icke haft nägot att päminna.
I Januari mänad r80l blef Contoiret antitadt om en försträckning af 500,002 Rd. i Creditsedlar till Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen.
Maj-t behagade i näder föreställa Herrar Fullmägtige, hurusom de till spannemäls-uphandlingen egenteligen anflagne medel, hwilka under de redan framflutne misiwäxt-ären till största delen stadnat i Landet för dä meddelde undsättningar, samt uti närwarande ställning icke kunna med Läntagarenas bestånd återfordras; och dä StatsWerkets tillgängar icke medgäfwo, att försträcka penningar till en möjelig och nödwändig, af Kongl. Maj:t beflttten uphandling af säd, till afwärjande af den brist, hwarmed förra ärets mistwäxt hotade ätskillige Provinser i Riket, Kongl. Maj:t fann sig föranläten, att, till denne uphandling, af Herrar Fullmägtige begära ett penninge-bikräde af 500,000 Nd. i Creditsedlar, samt att i brist af annan utwäg dertill, erhälla denna summa igenom DiscontWerket, emot säkerhet och ränta, ehuru denna senare ansenligen skulle fördyra sädén för den nödstälde.
— Till säkerhet för detta Län skulle aflämnas, jemte Kongs. StatsContoirets Obligation, Allmänna MagazinsDirectionens förbindelse, art den äskade summan inom ett halft ärs förlopp med sex procents ränta betala, uti hwilken förbindelse, till yttermera säker - 896 Den 18 November.
Ket, äfwen komme att paNtftrifwas, hela Magazinss fonden bestående af 733,202 Rd. i fordringar och sikre tillgångar, samt nägot mer än hälften sä stor summa i Brännerier med deras Effecter och Inven» laner.
Detta Län Kewiljades as Herrak Fullmägtige salunda att den ästade summan af 522,220 Rd. i Creditsedlar utlämnades genom DiscontWeicket mot twä procentS ränta; och sedan Capitalet wid förfallotiden blifwit omsart pä ytterligare sex mänader, hak hela Länet, med den till betalningsdagen uplupne ränta, blifwit äterstäldt, och hwilken ränta endast ' tillfallit RiksgäldsContoiret.
Uti de för RiksgäldsContoiret utfärdade
Im structioner förekommer wäl icke någon anledning ders till, atr Contoiret wid hwad tillfälle som hälst, fluk» le bispringa nägot främmande Werk med penninge» försträckningar; men dä ifrägawarande
Län till allmänna MagazinsDirectionen, haft till föremäl att rädda ifrän hungersnöd flere tusende Medborgare, har StatsUtstottet, enär Contoiret, utan att förlora pä berörde utläning, twärtom wunnit nägon fördel genom den influtne räntan, trott sig icke böra fästa nägon anmärkning wid Herrar Fullmägtiges åtgärd, ehuru StatsUtstoltet, till afböjande af möjeliga mistbruk, i framtiden ansett nödigt, att Uti de Jnstrucs tioner, hwilka för RiksgäldsContoiret komma att utfärdas, andre försträckningar än Riksens Högloft, Ständer särskildt stadga, alfwarligen förbjudas.
Är 1802 updrogo Herrar Fullmagtige ät Banquiererne kre^o L Coirip. i Leipzig, a't för RiksgäldsConcoiretS räkning anstasia et Län af Eu och en half million Riksdaler Tystt Conventions-mynt.
Wilkoren för delta Län moro följande: akt Länet stulle ester Tio är äterställas; men icke hela beloppet pä en gäng, utan i fem terminer, salunda: akt pä elfte äret borde afbetalas 500,200 Rd. och en lika summa hwarje af de nästpäfoljande arén/ Räntan, som til! fem procent stipulerades, stulle erläggas hwarje sjette mänad; och kroZo L Cvmp. stulle undfä fäsom provision fyra prccent för den del af Länet, som aflämnades i silfwer, och tre procent för den del, som genom Wexlar komme att indragas; afwenfvm L Eomp. genast stulle fa godtgöra sig en sjettedels procent, såsom ersättning af kostnader till Obligationers tryckning, inregistrering m. m.
I anseende till förekomne omständigheter, hofwa Herrar Fullmäg ige stelfwe lätit instränka Länesumman till En million 352,000 Ro.
Eonventions» mynt, svarande i warde emot 900,000 Rtu Hamburger Banco, hwilket sistnämnde belopp således utgör den summa, för hwilken de ifrän Contoiret utfärdade Obligationer aro gällande.
Efter det med Rikets Sränders Banque den öst werenskommelse blifwit träffad, att Banque» mot witza, för RiksgaldsContoiret förmänliga wilkor stulle emottaga det Silfwer, hwilket uppå Leipziger Länet inflöt, har till Banquen uti sädank L-tlfwer Fjerde Band.
N:s 113, ^4. blist L^8 Den >8 November. blifwit aflemnad en summa af 853,004 Rd. 24 §. specie; och återstoden af Länet har kommit att anwändas till andra Utrikes betalningar.
De flät hwilka föranlätit Herrar Fullmagtige att inga uti berörde
Läne operation, hafwa warit dels att härigenom bereda ät Contoiret en högst behöflig tillgäng pä Bancomynt, och dels an latta och befrämja Realisationens företagande.
Jnstructionerne för RikögäldsContoiret innehålla wäl icke, att Utrikes Län skulle fokas för andra behof, än att dermed omsatta Utrikes skulder; men wid öfwerwagande af de flere uti Herrar Fullmagtiges RiksdagsRclation andragne stal, will StatsUlflottet förmoda, att i fräga warande Läne-vperation säfom nyttig >-ch nödwändig, pä den tid den företogs, af Riksens Höglofl.
Ständer stall godkännas; och fär StatsUtstottet äfwen uplyfa, att wikkoren wid l?reArsta Länet, i afseende pä den härföre bewiljade provision, warit mycket lindrige, i jemförelse med dem, hwilka i förra tider för blotta omsättningar mäst betalas.
Nägot före Realisationens början hafwa Herrar Fullmagtige af förra Swensta OstJndista Compagniet, för Contoirets räkning mot betalning i Crediksedlaw och 50 procents agio inköpt 150,000 Rd. i silfwer, hwilket till Riksens Ständers Banque blifwit kefwereradti afwensom Herrar Fullmägttge lätit för Contoirets räkning mot Creditsedlar och 50 pnrcents agio inwexla Bancomynt, när sädant blifwit - Den i8 November. 899 wik Contoiret erbudit.
En betydelig del af det efrer Realisationens öpnande salunda inwexlade Bancomynt har äter blifwit aflämnadt till Kongl.
StatsContoiret mot ersättning i Creditsedlar och Zo procenis agio; och hvarmedelst Kongl. StatsContoiret kommit uti tillfälle, att med Bancomynt bestrida af. löningarne, hwilka annars stolat utgå till en tredje, del uti Banquens sa kallade Realisations Obligationer med fyra procents ränta.
Desia twenne Operationer dem StatsUtstottet för sin del funnit i flere afseenden gagneliga, will StatsUtstottet förmoda äfwcn stola winna Riksens Höglofl.
As flere förekomne anledningar hade Herrar Fullmägkigc, dä tiden till Realisationens företagan» de närmade sig, widtagit den anstalt att lata tillrverka en summa af Tre millioner 920,000 R:dal° uti fä kallade större Creditsedlar pä 5 R:rs valeur och derutöfwer, hwilka Sedlar afsattes uti en sär« stild Caffa, för att, efter Realisationens öpnande § dä al!
Sedeltittwerkning borde uphöra, nyttjas och anivändas, sä wäl till inlösande af Publike Wcrks och enstildc Personers till utgifwande Asiignatioser pä deras behållningar ä Räkningarne uti DepositionsCcntoiret, som till Bancomynts - inwexlingenS fortsättande.
Uti enahanda ändamäl hade jamwal den sä kallade GeneralCasian eller förrädet af smäsedlar pä 2 Ro. och derunder blifwit ansenligen förstärkt, sä att 90O Den 18 November. akt Allmänheten kunde hällas tillhanda Creditsedlar bade af större och mindre valeurer.
Snart wisa de sig också, att desse of Herrar Fnllmägtige widtagne anstalter warit fullkomligen instämmande med Allmänhetens önskan. __ Förrädet af smäsedlar hade i synnerhet inom korrt tid blifwit uttömdt/sä framt Revisorerne, hwilka i September manad är r8oz sanimanträdde, icke warit omtänkte pä nägou utwäg att underhälla tillgäng pä desia siags Sedlar.
Bemälde Revisorer tillstyrkte Herrar Fullmägtige, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhälla om nådigt tillstånd, att fä widtaga de utwägar, hwarigenom möjligheten att uti Contoiret fä wexla, i synnerhet sä kallade smäsedlar af alla wanliga valeurer, mätte kunna underhällas, sä länge en sadan anstalt funnes nödwändig.
Uppå Herrar Fullmägtiges härom gjorde underdåniga anmälan, behagade Kongl. Maj:t i näder bifalla Revisorernes ofwanberörde tillstyrkan, dock sä, att till en början endast Sedlar pä En Rd. 16 och 12 sins valeurer skulle fä tillwerkas.
StatsUtskottet, som, lika med Herrar Fullmäglige och Revisorerne, nogsamt insett nödwändigheten och nyttan deraf, art Allmänheten icke blef Nvungen att realisera, i synnerhet sä kallade smärre Creditsedlar, sedan de samma till widare omlopp blifwit obrukbara, har alltsä icke funnit nägot att påminna wid ifrägawarande anstalt, hwilken, utan att hämma - Den i8 November ma Realisationen i desi gäng, befrämjat Allmänhetens bade önskan och beqvämlighet Efter ett af Banquieren i Antwerpen js' ^1. 8met8 Enka ar 1Z03 insinueradt Försiag, äro alla för Swensta Kronans räkning därstädes uptagne och pä olika tider förfallne Län, hwilka dä utgjorde ett sammanräknadt belopp af 8 millioner ^7,222 Florine»: Brabants Wepelmynt, amalgamerade eller omsatte, att snccesiive eller efter 34 ärs förlopp äterbetalas salunda: att pä hela masian af Länen skulle betalas .
Ar 1804 Fl. 90,0,02 I8O5 1OZ,O22 1806 IVZ,222 1807 172 200 1808 172.002 1809 172,222 1812 — 172,220 Men 1811 och följande ären Floriner 280,002 ärligen, ända till är 1837, dä Återstoden eller Fl. 129,222 kommo att liqvideras.
Hwarje är i Januari manad anställes lottning emellan samtelige Obligakionerne, sedan de med nya numror blifwit försedde, och de Obligationer, hwilka dä till betalande utlottas, komma derefter att infrias med tillagd fem procents prims, såsom ersättning för det Capikalets primitiva och rätta förfallotid genom - 902 Den 18 November. nom borörde anstalt möjeligen ställe komma alt förlängas. 8met8
Enka har för desi biträde widbo rörde operation, hwilken i der närmaste är lika med den, som är 1798 med Länen i Holland blifwitwidtagen, betingat fig tre procents provision, i ett för allt, pä hela beloppet af de amalgamerade Länen, hwilken provi ion dock icke, fäfom det stett i Holland, erlägges pä en gäng, utan ivid hwarje Läns primitiva förfallotid, beräknad efter Länets storlek.
L>m det altid wore inöjeligt för Contoiret, att Återställa Utrikes Läne-capilal, i den ordning de förfalla, eller oni man med säkerhet kunde päräkna omsättning af förfallande Cari al, antingen omedelbarligen eller genom andre nya Län till de äldres liquiderande; och om sädana omsättningar eller nya Län kunde winnås mot nägorlunda drägeliga wilkor, sä borde ifrägawarande Operation, serdeles i afseende pä den prime, som pä Capitalet särskildt stall betalas, wisserligen wara akt anse säscm berungande för Riket.
— Men enär ä andra sidan i öfwcrwä. gande kommer, att omsättningar eller nya Läu i desse sednare tider icke warit att päräkna och ännu mindre uti EuropaS nuwarande ställning, torde kunna förwäntas; och att U '-i es
Län eller omsättningar altid warit förknippade med ansenlige omkostnader, sä torde saken böra annorlunda bedömmas, i synnerhet när härtill koMmer, att Herrar Fullmägtige ge« nom Jnstruetioner blifwit uttryrkeligen älagdt, att ömt warda Crediten, samt i följe häraf widtaga fä Lane - Den i8 November. 9^3 dane anstalter, att Utrikes Capital wid förfallotiderne, antingen blifwa omsatte eller liquiderade; hwa< dan oek StatsUtstottet för sin del funnit den med Länen i Antwerpen werkstalde Operation, såsom af en befallande nddwändighet päkallad, och desiulom i annat afseende nyttig, böra godkännas.
Om, och huruwida uti Rikets narmarande belägenhet, och innan Swensta Handeln och Sjöfarren kommit uti ert annat stick, amalgams afbetalningarne, i Holland och Antwerpen oafbrutit kunna fullgöras, ar en serstild sräga, öfwer hwilken StatsUtstottet framdeles, i sammanhang med den allmänna Finance-plan, som af SiarsUrstottet stall projec teras, fär tillfälle sig närmare utläta.
I fall, är dock mycken anledning för den tanka, att ds betydcliga afbetslningsr pä amalgams Länen i Holland och Antwerpen, hwilka ända till är 1808, dä alla Utbetalningar, sä wäl i Holland och Antwerpen som i Genua uppä f. d. Konungen- befallning, in hiberades, orden ellgen blifwit werkstälde, icke torde hafwa kommit att äga rum, sä framt Contoirets förbindelser warit mem wilkorlige och icke aldeles bestämde.
Med den allmänna hushällningen torde, i sädant fall som detta, förhälla sig pä lika sätt, som det of.ast inträffar med den enstilde, att i samma mohn behofwen äro gifne och oryggeligcn faststälde, i samma mohn wäckes och fördubblas vmtankan, att i tid bereda utwägar till deras afhjelpande.
En 904 Den 18 November.
En sadan reflexion, hwilken i allmänhet torde finnas grundad, har också serstildt blifvit föranledd af de ivid Revisionerne wackte frågor, angående RiksgäldöConkoirets Wexel upköp: om, och huruwida nemligen Herrar Fuilmägrige i nog widsträkt matto begagnat sig af för handen warande tillfällen, ellt genom Wexlars laxhandlande, hwartill Contoiret icke saknat tillgäng pä Swenstt mynt, bereda ochtillwagabringa den ylterligare svrminssning af Utrikes Golden, som möjeligen kunnat ästadkommas.— Hwad 1807 ars Revisorer i detta afseende erindrat samt Herrar Fullmägtige i anledning deraf yttrat, kan af Bilagorne Lit. B. L E. närmare intagas.
Och bär StatsUtfkotlet för sin dcl funnit de af bemälde Revisorer framsiälde grundsatser wara sä enkla och med salens förhållande cnlige, att StatsU-ffotiet trott sig bora till alla delar med Revisorerne instämma.
Sedan dels igenom det pä Leipziger Länet insturne Silfwer tilt ett belopp af 85^,004 Rd. 24 st., och dels genom den del utaf Wisimarste Pant» stillingen eller 7oo,oso Rd. specie, som, uppå Nädig Befallning, i Januari manad är 1804 tillförrantande lili Contoiret blifwit nedsatt, Contoiret, emot hwad som wid igoO ars Riksdag kunnat förutses, fatt till sin disposition en mycket ansenlig redbar Fond, för hwilken Contoiret likwäl befwärades med ärlig ränta; sa har denna oförwänkade plenninge tillgäng föranledt lill ett aldeles nytt och förändrad!
Hushätlnings-fysteme, i afseende pä Comoirets Inrikes Gäld'.
Efter Den 18 November. 905 Efter en noga och omständlig granstning af Harrar Fullmägkiges, sedan 1804 ars början widtagne HuShällningsanstalter, med Conkoicets Bancomynts tillgängar, har StatsUtstottet lätit författa äkstitlige anmärkningar, hwilka tillika med Herrar Fullmägttges afgisne ullätande Sub Lit.
D L E härjemte bifogas Berörde anmärkningar innefatta z-ne hufwudpunkter, ne ml. no Att, sedan Herrar Fullmäglige, den 12 Ja. nuari 1804 fattat det beslut, akt räntan ä Evin toirets Obligationer flulle fä godtgöras utöfwer förfallotiden, med wilkor af Capitalets omsättning, Herrar Fullmägrigc blott ellofwa dagar derefter, och under det Contoiret annu hölts öppet för Läns emottagande pä fyra ärs tid, bewiljad anticiperad inlösen af Contoirets Obligationer, hwilka först efter ätta är wörö förfallne. 2:0 Alt, sedan Herrar Fullmägtige, af den anledning, att Contoiret icke ansägs behöfwa något biträde af Inrikes Län, under d. 23 Juli 1804 tillstutit Contoiret för dylika Län, Herrar Fullmägtige, oaktadt Besiuret härom, hwarkcn blifwit upMwit. eller omständigheterne, hwilka föranled t till detsammas widtagande, förändrade, efter serflilde anmälanden, tillätit insättningar os Bancomynt; och derigenom belastat Contoiret med en Nänte-utgift. 3:0 5>o6 Den 18 November. z:o Akt, sedan Herrar Fullmägtige ingått uti författning att urläna Bancomynt, Herrar Fullmägtige, efter hmad synas will, i flere afseende» icke sä fullkomligen iakttagit hwad denne Operations behandlande och Contoirets förmän tyckts hafwa fordrat.
I anseende till första punkten, eller den af StatoUtstottet anmärkte stridighet uti Herrar Fullmagkiges förfarande, att pä en och samma gäng emottaga
Län emot Z procents ranta och anlicipations-wis inlösa Obligationer, med enahanda ranka, sä ar af Herrar Fullmägtige förklaradt, att sädant hade till grund icke blott räntans besparande, utan ock drt Allmännas betjenande, hwarä Herrar Fullmägtige, sä oska omständigheterne det tillätit, och Contoiret derigenom någon stada icke stett, astid gjort afseende, som medfört nytta för Contoiret och gifwit styrka ät desi credit.
StalsU stöttet har ansett Allmänheten endast kunna betjenas genom en god administration af RiksgäldsWerket, och om det lyckades att bibringa nägra fä personer, en fördelagtig Opinion om Contvireis större penningetillgängar, derigenom att dem. blifvit bewiljad inlösen af Contoirets Obligationer, hwilka annu icke warit förfallne, sä kast StaksUtstottet icke finna, att Contoirets Credit i allmänhet härigenom kommit att stlrkas, enär Allmänheten hwarken känt eller ens bordt kunna göra sig begrepp derom, att Contoiret stu le hafwa ymnoge penningetillgängar, dä Contoiret beständigt sökte och emottog Län
Den l8 November. so? Län, samt wid omsättning af förfallne Capital bewihade sarstilde förmäner.
Det är igenom jemnhet och stadga uti förwaltningen samt ett noggrant upfyllande af Contoirets förbindelser, svin StatsUtskottet anser Crediten säkrast underhällaä och stärkas, men genom antagandet af det Svsteme, att pä en och samma tid emottaga Län och wid avfordran, infria de för dem ukgifne Obligationer, hade Contviret kommit att förwandlas till ett ställe, der man efter beqvämlighet pä Diflont-wilkor kunde emot Z procent förränta penningar; men hwilket Läue-systeme icke kunnat wara nyttigt för Contoiret. uran endast för dem, hwilka häraf fäkt sig begagna.
Beträffande andra punkten eller att Capital fält insättas mot ränta emellan den 2g Juli 1804 och den 28 Juli 1808, under hwilken tidrymd Contoiret warit tillslutet för Inrikes Län, sä hafwa Herrar Fullmägtige medgiswit, alt Läne-capital blifwit enwtragne, icke för det Contoiret ansetts behöfwa dem, utan af serftilde considerakioner för Längifwarena.
Uti StatsUtffottets anmärkning ar ocksä med anförde exempel ädagalagdk, att Herrar Fullmägtige sielkwe icke ansett Contoiret tarfwa något biträde af Inrikes Län, enär Herrar Fullmägtige warit angelägne, att ej allenast liquidera Amiralitets KrigsmansCasians fordran, hwilken ständigt kunnat fä innestå uli Contoiret mot 4^ procents ränta, utan ock 9°8 Den 18 November. är 1807 ingått uti afhandling om Allmänna BrandförsäkringsfondenS återställande; äfwensom StatsUtftottet uti Dest anmärkningar, med upgjorde Calculer, dem Herrar Fullmägtige lämnat, utan ringaste erindran, närmare sökt utreda, att Contoiret, sa framt sakernes wanliga gang icke rubbades, kunnat aldeles umbära de nu isrägawarande läntagne Capital.
Enligt Herrar Fullmägtiges upgift, utgör beloppet af den ränta, som för isrägawarande emellan den äg Juli 1824 och den 28 Juli 1808 emot, ragne Läne-capital, blifwit utbetaldt 7,8ooRd.45st. a o rst- och likaledes den ränta som till sistberörde dag uplupit 3,708 Rd. 16 st. 4 rst. eller tillsammans 11,509 Nd. 14 st. 2 rst. specie, hwilket sistnämnde belopp af 11,509 Nd. 14 st. 2 rst., med afdrag blott af nägra hundrade Riksdaler, såsom u i nämnde summa inbegripen ränta för sädane Obligationer, hwilka den 25 Juli 1804 blifwik prolongerade, innan Beslutet af den 23 isamma mänad hunnit komma kill werkställighet, alisa synes wara en Contoirets förlust, enär Herrar Fullmägtige uti deras förklaring, icke ens upgifwit och än mindre styrkt, att Contoiret af de läntagne Capitalen kunnat draga ringaste fördel och hwilket äfwen med Herrar Fullmägtiges upgift ä Contoirets behållningar i Banquen an närmare bestyrkes.
Da man betraktar NiksgäldsConkoirets Inrättning och ändamål, synes Herrar Fullmägtige i Utskottets tanka, icke hafwa ägt de gällande skal som som fordrals för att inblanda sig uti främmande Werks Den 18 November. 909 Werks hushållning, och att pä Eonloirets bekostnad understödja nägra inrättningar, icke en gäng from. ma stiftelser, til! hwilken sistnämnde Elaff de Kongs. OrdensCafforna i alla fall icke kunna eller böra hänföras.
Närlagde
Utdrag af den förtekning ä de läntagne Capitalen, som Herrar Fullmägtige insändt (Lil.
F) wisar, huru och pä hwad sätt de Kongs.
OrdensCafforne tillhörige medel uti Eontoiret blifwit förräntade; och häraf bestyrkes fulleligen att deffe medel egentligen warit deponerade emot Discontwilkor, enär till och med i Juni mänad detta är, Obligationer, hwilka icke warit förfallne blifwit infriade.
Widkommande tredje punkten, eiler Le ifrän Eontoiret ffedde utläningar, fä har StatsUistortet wid Herrar
Fullmägtiges härutinnan afgifne förkla» ring icke kunnat undgå att göra följande crindringar.
Af StatsUtstotket hade blifwit anmärkt, att nägot allmänt eller formeligt besiut om tillgörande utläningar, af Herrar Fullmägtige icke sinnes wara widtagit, eller wiffe grunder, i anseende till länkiden, räntan och hypotheker, utstakade och faststäldesä att åtminstone de först bewitjade
Län synas hafwa warit aldeles tillfällige; äfvensom att någon Kungörelse i Tidningarne till Länsökandes underrättelse icke blifwit utfärdade.
912 Den 18 November.
Till sivar hära, hafwa Herrar Fullmägtige anfört, att Herrar Fullmägtige ansett det kunna hafwa nog widsträkta följder, att stadga något allmänt beslut, som ä ena sidan stolat binda Contoiret, och ä den andra bliswa ett rättesnöre för alla, hwilka kunde hafwa speeulation pä Läns Uplagande uti Contoiret, dä afsigken icke war, att göra Contoiret till hwad man egentligen kallar ett Utlänings.werk; hwarföre Herrar Fullmägtige funnit tiliräckeligt, att dä nägon om Läns erhållande sig anmälde, sädant borde ankomma pä särskild pröfning; och wore wäl de första Länen tillfällige, i sä matto, att någon skulle göra början, sedan anledning gifwitS dertill, att penningar kunde i Contoiret, emot ränta och goda hypothequer fäs, men att Län wisierligen wille erhällas af siere, än Contoiret dermed kunde betjena; äfwen som egenteliga stäket, hwarföre uilaningarne icke kommit att kungöras, stall hafwa warit det, att utlänings-systemet aldrig kunnat anses annorlunda, än säsom tillfälligt: och det äfwen stokat wara betänkeligt, att salunda offenteligen förklara Contoiret för ett allmänt Utläningswerk.
Dä utlåning af Contoireks medel wsr en aldeles ny och omanlig Operation, hade SkatsUtstottet med all anledning förwäntat, att uti Herrar Fnllmägtiges Protokoll fimnr förwarade och omständligen utredde de skäl, hwilka föranlätit Herrar Fullmägtige att deruti inga; och att åtminstone sielfwa hufwudfrägan: om, och huruwida utläningar borde tilläkas samt med hwad wilker, stokat afgöras innan Den 18 November.
9" innan något Län kommit i fräga att ifrån Contoi, ret mgifwas.
, Det will likwäl synas, som hade utläningar af Contoirets medel icke ens warit af Herrar Fullmägtige påtänkte, utan att de af en aldeles tillfällig anledning först tillkommit, hälst och innan Herrar Fullmägtige ännu widtagit något besiut att förränta Contoirets medel, det icke kunde förmodas, att någon annan än den, som ägde eu mycket speciel och noga kännedom af Contoirets tillständ, ens skulle falla pä den tanka, akt söka Län uti ett Werk, hwilket ar inrättadk endast för att liquidera Rikets Gäld.
När för ändamälet det således i alla fall blef nödvändigt, att pä ett eller annat färt göra mläningarne bekante, synes blotta benämningen as Utläningswerk, som Cvnloirel stokat adraga sig, icke hafwa bordt blifwa något stal att försaka de flere förmäner, hwilka i SratsUtstottets tanka onekeligen stokat winnås genom ett offenteligt kungörande af de Läne-tillgängar, hwilka uti Contviret kunde erhällas.
Ett sädant kungörande hade icke eller, efter hwad Herrar Fullmägtige sones yrka, kunnat pålägga Contoiret nägon förbindelse, att owilkorligen betjena med Län alla dmr, hwilka sig derom anmälte, äfwensom StstsUtjkottet icke kan anse nägon olägenhet hafwa bordt upkomma deraf, att läne-wilkoren warit kungjorde ochbestamse, utanhade twärtom prSf» ningen 912 Den 18 November. ningen af LäneHandlingarne härigenom blifvit lättad, samt all anledning till möjeliga klagomål öfwer wald och Mannamohn undanröjd.