Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror alldeles icke att det är någonting i grundlagen, som hindrar R. o. Ad. att uppskjuta föredragningen af en inbjudning, så länge sorn Ståndet anser det vara lämpligt, och vill erinra mig att sådana uppskof inträffat flera gånger förut under denna riksdag.
Skälet hvarför jag önskade uppskof har jag redan uppgifvit, men vill ej nu ingå i närmare utveckling deraf, då R. o. Ad. ännu icke företagit frågan om voter:s-propos:na, hvilket väl är det första som borde ske.
Jag vidblifver således min förut gjorda vördsamma anhållan.
Gr. Horn:
Di numera ifrågavar. utlåt, blifvit utde ladt tryckt inom R. o. Ad., förmodar jag att intet hinder kan möta för målets företagande, och nu kan det väl icke rimligtvis vidare sättas i fråga att än ytterligare uppskjuta afgörande! af denna fråga, då den redan tvänne gånger varit bordlagd, hvaremot jag instämmer och blifver fast vid den tanken, att inbjudningen bör ställas efter detta utlåt., hvilket ganska väl kan ske, och Hr von Hartmansdorff har ganska rätt deruti, att oberoende af inbjudningen kan R. o. Ad. företaga utlåt.
N:o 5aa, ty det innehåller ingenting annat än ett beriktigande af hvad R. o. Ad. redan beslutat.
Jag tror således, alt den rätta åtgärden vore att, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, först uppskjuta inbjudningen från BorgareSt., men att företaga den till pröfning immediat efter sedan öfver utlåt.
N:o 522 beslut blifvit fattadt.
I det uppskof med inbjudningen, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, instämmer äfven jag för min del och anhåller att den ytterligare måtte få hvila.
Det synes mig verkligen vara ett skiil derför att nästa betänk, på listan nu i ögonblicket först blifvit utdeladt och man således har ganska svårt alt deraf laga kännedom.
Jag tror derföre det rätta vara, att inbjudningen blifver hvilande på bordet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad BorgareStts inbjudning anginge, så hade Hr von Hartmansdorff föreslagit att föredragningen deraf skulle tillsvidare uppskjutas, och andra ledamöter hade ansett att den borde sältas straxt efter StatsUlskrs mein.
Dito 522; Hr Landtm, ville nu först framställa propos. å det först gjorda förslaget. lii- von Hartmansdorff:
Då jag instämmer i an - D e ii 15 Maj f. m. hullan, alt detta mål ytterligare måtte få hvila på hordet, så skulle jag tro, alt nu, såsom vid andra mål, saken borde beviljas ulan att någon propos. derom framslälies.
Mulet är icke uppfördt på listan och har ej hvilat tvänne gånger; således ser jag ej annat än att bordläggningen är en rättighet, till hvars begagnande ingen propos. behöfves.
Jag anhåller att Ridd.Secret:n finge upplysa huru många gånger delta mål blifvit bordlagdt och äfven det nästefterföljande.
Ridd.Secret. upplyste, att den ifrågavar. inbjudningen första gången blifvit bordlagd den 12 dennes, och att det således nu var första gången efter bordläggningen som den blifvit föredragen.
Utlåt.
N:o 522 hade deremot redan förut 2:ne gånger blifvit bordlagdt.
Då ledamöter begärt att inbjudningen skall upptagas näst efter sjelfva utlåt, från Utsk., så är det klart att det beror af R. o. Ad:s beslut. 49 §:n Riksd.Ordn. säger, att då en fråga första gången inkommer, skall den hvila på bordel; då den andra gången förekommer, kan den åter på flere ledamöters begäran blifva hvilande derstädes, men då den 3:dje gången förekommer, skall den afgöras.
Då detta mål nu är andra gången före, kan det åter hvila, men örn det skall ske i sammanhang med eller näst efter något visst annat mål, så måste derom särskildt beslutas.
Landtm, yttrade, att då tvänne ledamöter förenat sig om att begära BorgareSt:s inbjudning ytterligare hvilande på bardet, torde R. o. Ad. finna att densamma bör blifva hvilande till nästa föredragning, men om inbjudningen skulle blifva hvilande tillsvidare, fordrades beslut derom af R. o. Ad.
För att ej göra vidare uppehåll, afstår jag från min begäran att prot.utdr. skall hvila tillsvidare, och medgifver att saken måtte på vanligt sätt få hvila till nästa föredragning.
Discussionen har slutligen vändt sig endast till ett uppskof med företagandet af BorgareSt:s inbjudning, hvilket nu är å bane bragt, men något beslut har icke till denna stund blifvit genom propos. framstäldtaf Landtm, till R. o. Ad, ang:de min vördsamma anhållan om att StatsUtskts utlåt.
N:o 522 skulle företagas på samma gång.
Troligen har denna framställning ansetts besvarad derigenom att vi just nu fått tryckta exemplar af utlåt.
Jag leninar till en hvar, som har förmåga att latta, om man på sådant sätt kan deraf få tillräcklig kännedom.
För min del får jag endast förklara, alt jag hvarken hunnit genomläsa det eller har förmåga att så hastigt bestämma mig öfver Den 15 Maj F. m. livad ja" anser mig böra yttra, eller så tillfyllest som skulle vara nödvändigt för att kunna just nu stante pede ingå i discussion.
Det må vara att all discussion derom på detta rum är fåfäng, och i sådant fall får jag nu på förhand förklara, att om Landtm, föredrager målet och detsamma således måste, då det redan varit tvänne gånger bordlagdt, nu afgöras, så vill jag för min del på förhand reservera mig i så måtto att jag då icke kan deltaga i någon discussion örn detsamma.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han ej orätt fattat Gr.
Frölichs framställning, hade den innehållit att StatsUlsk:s meni.
Nto 522 icke skulle Föredragas i dag, utan uppskjutas till nästa plenum.
Frölich yttrade, att han äfven begärt det föredragningen deraf skulle ske i sammanhang med BorgareStts inbjudning.
Hr v o n TI a r 1111 a n s d o r f f, A u g. s
Det ena målet liar redan blifvit bordlagdt på grund af tvänne ledamöters begäran; det andra åter skulle nu bordläggas på den grund, att det icke komme till någon föredragning.
Jag hemställer för min del, huruvida det är skill alt nu sammankedja dessa båda mål.
När föredragningen förmodligen i nästa plenum inträffar, blir dit tillfälle för R. o. Ad. att besluta om de skola företagas i sammanhang eller livart för sig.
Jag anhåller således, alt det sednare tillägget af Gr.
Frölich måtte uteslutas.
Landtm, hemställde nu först, om R. o. Ad. ansåge att föredragningen af StatsUtskts mern.
N:o 522 borde uppskjutas till nasta plenum.
Hr Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåge, att StatsUtskts mern.
N:o 522 borde föredragas i sammanhang med BorgareStts nyss ånyo bordlagda inbjudning.
Sakerna skulle viii komma i förvänd ordning, om man, såsom de nu äro uppställda, satte BorgareStts inbjudning alt vara Nto i, men Utsk:s betänk, att blifva Nto 2, hvarigenom man komme att afgöra inbjudningen förr än sjelfva betänk, blifvit pröfvadt.
Jag hemställer således att Gr.
Frölichs anhållan måtte förfalla.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. måhända skulle finna lämpligt all låta denna fråga bero på beslut af R. o. Ad. i nästa plenum, då dessa båda mål komme att stå lika nära hvarandra sorn nu.
Till Den ia
Maj f. m. i53 Till pröfning företogs BancoUtskts den 8 och 12 dennes på bordet lagda mern.
N:o 176, med förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 3 art. 2 afdeln. i nu gällande bancoreglemenle.
Jag hegärde i sista plenum detta betänk, på bordet i anle^n. af anmärkn:r, som då deremot gjordes.
En af de gjorda anmärkmna bestod deruti, att en fråga framställdes hvarföre vissa §§ i bancoreglementet icke uti betänk, varit omnämnda.
Derpå svarade jag då, att BancoUlsk. här endast hade uppgifvit de §§ i reglementet, uti hvilka förändringar blifvit föreslagna, eller då någon § var föreslagen att helt och hållet utgå.
Jag får nu tillägga, att till förekommande af all tvetydighet i detta afseende, har af Utsk. i sednare betunk:n blifvit upprepadt, alt de och de §§ oförändrade föreslås alt qvarstå.
För öfrigt gjordes en särskild anmärkn, i afseende på stereotypföreståndarens och conducteurens tillsättande, som enligt nu gällande stadgande hör ske på constitutorial; det frågades hvarföre detta blifvit förändradt i det nya förslaget.
Anledn. dertill är den, att den nuvar. stereotypföreståndaren äger fullmakt å tjensten, och ehuru Utsk. hade ansett i allmänhet vara tjenligast att desse tjenstemän tillsattes med constitulorialer, så har Utsk. likväl velat lemna bancofullmäktige fria händer i denna del, så alt bancostyrelsen kan antaga dessa tjenstemän antingen på fullmakt eller constitutorial, allt efter hvad som styrelsen vid hvarje förekommande fall pröfvar vara lämpligast.
Jag anhåller, att Ridd.Secretm måtte få upplysa, om det är bekant huru de öfriga Stånden afgjort betänk.
N:o 17G och alt jag derefter måtte få yttra mig.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att endast från BondeSt. underrättelse ankommit rör:de della måls behandling, och hade nämnda Stånd bifallit mera.
N:o 176.
Jag skulle hafva önskat, att den muntliga förklaring, som Hr von Hohenhausen nu afgifvit, äfven hade blifvit intagen i BancoUtskts betänkande.
I sådant fall hade bancofullmäktige varit ifrån all tvekan och kunnat vid inträffande ledighet välja antingen det ena eller det andra sättet att an taga ifråga var. tjenstemän.
Men när man nu jemför den gamla §:n och den föreslagna nya redactionen, och i den förra finner orden — ”dock höra å dessa befattningar, ehuru på stat uppförda, allenast constitutorial utfärdas,”— men ser dem uteslutna i det nya reglementet, så skall ofelbart deraf dragas den slutsatsen, att som R.
St. borttagit denna tillåtelse för fullmäktige, så är det gifvet, att de för framtiden 2Ö H. , 20 if>4 Den i5 Maj f. m. förlorat en sådan rättighet.
När det nu dessutom är föreskrifvet, alt till dessa tjenster skall upprättas förslag, så torde man anse destomera gifvet, att tjenstemän, som efter förslags uppgörande tillsättas, äfven böra vara försedde med fullmakter.
Således liar man inskränkt bancofuilmäktiges rätt i detta fall, hvilket, såsom jag tror, ej kommer att leda till verkets båtnad, utan snarare till motsatsen.
Det är ej af kärlek till maktutöfning, men för bankens bästa, som jag tror att stadgandet borde qvarstå oförändradt.
Begge dessa tjenstebefallningar äro, såsom en livar finner, ej af den vanliga beskaffenheten.
De kunna endast tillfalla konstnärer, och det måste derföre, enligt min tanke, bero på bancofullmäktiges ompröfvande alt entlediga dem, om de ej befinnas vara för tjensten tjenlige.
Jag hemställer derföre till R. o. Ad., om det ej vore skäl att återremittera betänk., för alt till säkerhet för bancofullmaktige åtminstone få deruti infördt hvad Hr von Hohenhausen nu muntligen yttrat.
När en bancofullmäklig ej funnit sig tillfredsställd af de upplysningar i saken, sorn jag nyss meddelat, och när i förra plenum 2:ne andra betänkm ronde bancoreglementet blifvit återremitterade, så torde det ej vara skäl af mig, som ensam här yttrat mig för betänk:s antagande, att motsätta mig en återremiss äfven af detta betänk.
, ehuru jag ej anser den vara behöflig.
Jag bestrider således icke återremissen, oaktadt det ganska väl kan hafva inträffat att betänk, redan är af tre Stånd bifallet.
BancoUtsk:s mern.
N:o 176 återremitterades.
Vid förnyad föredragning af Stats-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktns den 11 och 12 dennes på bordet lagda mern.
N:o igj, med förslag till sammanjemknitig eller votering i följd af skiljaktiga beslut i anledn. af betänk.
N:o 162, blef den föreslagna voter;s-propos:n af R. o. Ad. godkänd.
Då nu ånyo föredrogs Bevilln.- samt Allm.
Besvärs-och Ekon.Utsk:ns den 11 och 12 dennes på bordet lagda ytterligare mern.
St:s i vissa delar fattade beslut, ang:de grunderna och villkoren för brännvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför, blefvo vid punktens föredragning de af Utsk:n föreslagna redactioner äfvensom Utsktns pag. 4 gjorda slutliga anmälan af R. o. Ad. godkända.
Vid förnyad föredragning af Consl.Ulskts den 12 dennes på bordet lagda mern.
N:o 106, med ytterligare utlåt, i anledn. af de af RiksSttn emot Const.Utskts mern.
N:o 5^ gjorda, och såsom gemensamma tankar till Utsk. hänvisade an - Den i5 M a j f. ra. 155 roärkn:r, antog R. o. Ad. det af Utsk. framställda förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Föredrogs ånyo Const.Utsk.vs den ra dennes på bordet lagda mern.
N:o 107, i anledn. af återremiss å Const.Utsk-.s mein.
N:o 63.
I sjelfva saken an ser jag Const.Utsk. hafva haft rätt att tillstyrka, det ett bestämdt stadgande i förevar, hänseende måtte äga rum, äfvensom att hos Konungen anhålla det framställning måtte göras gemensamt till Sveriges Ständer och till Norriges Storting, emedan saken angår begge rikena.
Utsk. har i det fallet likväl framställt alternativa förslag.
Jag påminner mig icke säkert, men tror, att då denna sak förra gängen här förevar, gjorde jag anmärkn. vid dessa alternativer.
Nu då de åter åro framställda och Ståndet skall afgöra saken, underställer jag R. o. Ad., om icke företräde bör gifvas åt det andra alternativet, emedan dess ordalag aro allmännare och emedan det klander, hvaruti Utsk. ingår öfver Riksactens beskaffenhet, är mindre i det sednare alternativet, än i det förra.
Der står nemi.: ”att R.
St., derest de skulle besluta en und. anhållan af förenämnda beskaffenhet, uti samina anhållan måtte tillägga den und. önskan, att, ifall de svårigheter och vådor, hvilka vid val af omyndig Konungs förmyndare kunna uppkomma, i följd af det lösliga sätt, hvarpå denna fråga i Riksacten den 6 Aug. i8i5 behandlas, icke redan utgjort föremål för K. M:s nåd. uppmärksamhet, K, M. täcktes taga i öfvervägande” etc.
Deremot står i det andra alternativet, ”att R.
St. måtte hos K. M. anhålla 0111 nåd. propos. till Svea Rikets Ständer och Norriges Storting om allt hvad K.
M. finner nödigt till afhjelpande af de i Riksoctens sladganden, rör.de förmyndareval för omyndig Konung, befintliga brister, bland hvilka R.
St. i und. borde anföra, att Riksacten, för händelse af Konungs minderårighet, icke bestämmer, huru och när frågor” m. m.
Då detta betänk, icke är bord lagdt mera än en gång och ingen af Const.Utsk:s ledamöter här är närvar., så anser jag det icke vara fair play att ingå i discussion om en så vigtig sak och som föranleder icke till enskilda personers anmärkn:r, utan till R. o. Ad:s gemensamma tankar.
Jag får derföre anhålla att mern. ytterligare får hvila på bordet.
Sprengtporten, Jac. Wilh., förenade sig med Gr. Frölich.
Sedan 2:ne ledamöter begärt detta mern. på bordet, kan jag naturligtvis icke hafva något deremot; men här är icke fråga om någon gemensam tanke till ändring i Riksacten, ty den är ingen grundlag, i5G Den lä
Maj f. m. utan blott om en und. skrifvelse till K.
M. om en pvopos. till rättelse i grundlagen.
Gonst.Utskts raein.
N.'o 107 blef, i anleda, af tvänne ledamöters bär ofvan gjorda begäran, ånyo hvilande på bordet.
Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Gr. Frölich, David, och Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, Const,Utsk:s den 12 dennes på bordel lagda memoria ler:
N;o tp8, i anledn. af RiksStms yttranden rör:de Const.- Utsk:s raein.
N:o 88; N:o 109, i anledn. af återremiss af Gonst.Utsk:s mera.
N:o 89; N:o 1 10, i anledn. af RiksStlns yttrande rörtde Const.- Ulsk:s mern.
N:o 97 ; N;o 1 1 1, i anledn, aflliksSttns yttranden rörtde Gonst.- Utskls mera, N:o 98.
Då nu ånyo föredrogs StalsUtskrs den 12 dennes på bordet lagda mein.
N:o 5ii, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver N:o 487, ifråga om hufvudtitlarnes fördelning, blef den föreslagna votenspropostn af R. o. Ad. godkänd.
Vid förnyad föredragning lades till handlingarna StatsUlsk:s den 12 dennes på bordet lagda mern.
N:o 512, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 4^7; angtde bancovinslens utdelning till Rikets samtliga län, Ånvo föredrogs och bifölls StatsUlsk:s den t2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5i3, i anledn. af väckt motion att enahanda grunder för afskrifning eller godtgörande af skulder för undsättningsspanmål mätte uti Rikets samtliga län blifva gällande.
På begäran af Hrr af Dalström, Gust.
Jacob, och Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, lades ånyo på bordet StatsUtskls den 12 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 514» i anledn. af Bruksidkaren A. W. Gyzanders enkas och sterbhusdefägares ansökning om befrielse från ådömd betalningsskyldighet, i följd af ingången borgen för aflidne Kronofogden B.
Carlssons uppbörd.
Till pröfning företogs och bifölls StatsUtsk:s den 12 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5i5, i anledn. af f. d. Kronofogden A.
Hellbergs ansökning om eftergift af Kronans andel i honom ådömda anmärkningsmedel.
Föredrogs ånyo SlatsUtskts den 12 dennes på bordet Den i5 Maj f. m. lagda utlåt.
N:o 523, i anledn. af återremiss och meddelta beslut å mern.
Nio 483, ang:de handels- och sjöfartsfonden.
Detta betänk, är icke tryckt och utdeladt; jag för min del har icke haft tillfälle att läsa det, oell troligen är förhållandet enahanda med många af R. o. Ad:s ledamöter.
Jag anhåller således att det tillsvidare får hvila.
Frih. Rehbinder, Fredr.
Wilh., förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Jag får hem ställa, om icke detta betänk, då kunde uppföras främst på föredragn.listan till nästa plenum.
Jag har intet emot att betänk, framflyttas, men det lär då komma att blifva N:o 3, emedan R. o. Ad. redan bestämt i\:is i och 2.
Underl.
Ridd.Secret. upplyste, att ännu intet beslut vore fattadt derom, att något bestämdt mål skulle erhålla hvarken första eller andra rummet på föredragn.listan till nästa plenum.
För min del vill jag alltför gerna medgifva, i händelse R. o. Ad. skulle bifalla att delta betänkande får en plats på listan, hvarigenom det kan komma till föredragning bland de första, att nemi. det må komma på listan efter StatsUtsk:s utlåt.
N:o 522, ang:de votertspropos:n om extra-statsregleringen, samt BorgareSt:s inbjudning.
Mig synes detta betänk., som är ganska kort, verkligen vara af en mindre vigtig beskaffenhet och lätt att genomgå, sä att det tyckes vara vida tjenligare att det står främst på listan än de andra, då det är vanligt att först på morgnarna R. o.
Ad. icke plägar vara så talrikt samladt.
Jag får således hemställa att detta mål må komma främst, emedan, sedan det blifvit läst, det troligen icke kommer att möta några stora svårigheter.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då ett skäl för vidare bordläggning af utlåt.
N:o 523 varit, att detsamma icke vore tryckt, fick Hr Landtm, fästa uppmärksamheten deruppå, att samma skäl alltför väl kunde inträffa vid början af nästa plenum.
Om R. o. Ad. nu bestämde, att det skulle ställas främst på listan till nästa plenum, och det då befunnes, att R. o. Ad:s ledamöter icke tagit kännedom af dess innehåll, torde R. o. Ad. finna, att samma olägenheter kunde inträffa då som nu.
Till R. o. Ad:s bord hade nu inkommit Bevilln.Utsk:s förslag till voter:s-propos:r i åtskilliga ännu återstående delar af tullbevillningen, och ville Hr Landtm, nu göra Ståndet uppmärksamt på nödvändigheten af i53 Don i5
Maj f. ra. detta måls snara afgörande. R. o. Ad. torde måhända finna, att detta mern. icke innefattade särdeles tvistiga frågor, åtminstone enligt hvad man kunde förmoda, och att således, om det sattes främst på föredragn.listan till nasta plenum, icke mycken tid till dess afgörande torde åtgå.
Örn således R. o. Ad. behagade låta nämnda mål komma främst, och Ståndet sedan efter detsamma satte antingen SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 523 eller hvilket annat mål Ståndet behagade, trodde Hr Landtm, att tiden skulle bäst begagnas.
Jag har ännu icke läst det nya betänk., som jag nu hör skall vara inkommet från StatsUtsk. rörtde handels- och sjöfartsfonden; men då jag icke läst det och det i alla fall vidrör så betänkliga constituliva frågor, att det icke vore lämpligt, att R. o. Ad. skulle pröfva och definitivt besluta i denna fråga innan dess fleste ledamöter tagit kännedom om huru Utsk. betraktat frågan i sitt sednare utlåt., så får jag för min del vördsamt underställa Hr Frih. o. Landtm, samt Ståndet, om icke R. o. Ad. skulle finna för godt bestämma alt denna fråga icke må förekomma till afgörande förrän betänk, blifvit tryckt och utdeladt; i annan händelse skulle man kunna anse att en surprise vid afgörande ägt rum, då det efter mitt enskildta omdöme vidrör en af de mest kinkiga frågor i afseende på hvad grundlagen stadgar, efter de sednast i detta ämne fattade beslut.
Jag får således för min del uttryckligen reservera mig emot någon sorls framflyttning till nästa plenum af detta mål, utan anhåller det R. o. Ad. mätte besluta, att det icke får till afgörande förekomma förr än det blifvit tryckt utdeladt bland Ståndets ledamöter.
Såvida R. o. Ad. genom sin behandling af riksdagsärendena vid riksdagens slut vill befordra skyndsamhet af dessa ärendens afgörande, så torde det icke kunna hindras att utsk,betänk:n måste komma till afgörande förr än de blifva tryckta utdelade.
Hvad specielt angår detta betänk., hvars uppförande på listan till snart afgörande jag begärt, så har jag äfven förutsatt hvad Hr Rosenblad upplyst om, att denna fråga kan blifva en gång till bordlagd, och särdeles vigtigt är det att denna fråga kan skyndsammeligen förekomma och votering i förstärkt Utsk. derom äga rum, emedan StatsUtsk., intilldess den blifvit afgjord, är förhindradt alt kunna lill R.
St. inlemna riksstaten och de ganska få ännu återstående frågorna af statsregleringen, hvilket åter hindrar Bevillu.Utsk:s arbeten.
Då skyndsamhet i detta afseende är af mycken vigt, har jag således afj Hr Rosenblads framställning icke funnit någon anleda, att afstå från min begäran.
Ehuru vigtigt det kan vara att på skynda riksdagsärendenas afgörande, så är det ändock nödväudigare, att R, o. Ad. med full sakkännedom må kunna Den i5 Maj f. m. bedomina frågan vid dess afgörande; öfverväga huruvida de voter:s-propos:r, som StatsUtsk. möjligen i sitt sednare utlåt, kan hafva föreslagit, äro vigliga eller icke, o. s. v. Jag får således förnya min anhållan, alt R. o. Ad. måtte besluta alt icke företaga detta betänk, förrän det blifvit tryckt uldeladt bland Ståndets ledamöter.
Då delta varit iakttaget i mindre vigtiga mål, bör det än mera iakttagas i de vigtigare, och bar sedan 4^5 riksdagar tillbaka varit en antagen praxis.
Uppehållet kan icke blifva mera än på sin höjd 3 eller 4 dagar, och kanske hafva vi det redan innan nästa plenum.
Är det kort, som man sagt mig, så måste det så mycket lattare kunna inkomma.
Jag vidblifver således min tanke.
Hr von Hohenhausen: Om Hr Rosenblad hade fä stat tillit till hvad som blifvit sagdt, att delta betänk, är ganska kort, så hade han funnit att nu såsom fordom alltid, och som alltid måste ske vid slutet af en riksdag, man mäste göra sig besvär alt ingå i Ridd.cancelliet och genomläsa målet.
Icke få vi tro, ehuru betänktna tryckas, att samtlige ledamöter af R. o. Ad. alltid hafva tid alt genomläsa de tryckta handlingarna, fastän de finnas att tillgå.
Jag för min del tror, att detta betänk, kan ganska väl vid en genomläsning här i cancelliet uppfattas, hvarefter det återstår, då det förekommer till afgörande af R. o. Ad., ifall det icke skulle vara tryckt, att begära dess uppläsande långsammeligen in extenso, hvarigenom det på det sättet blir mera bekant, än om det varit utdeladl till de flesta af Ståndets ledamöter.
Jag finner således icke något skäl att något ytterligare uppskof må äga rum, utan förenar mig i den anhållan, att detta mål mätte komma näst efter Bevilln.Utsk:s memorial.
Då R. o. Ad. aldrig hittills, så vidt jag kan påminna mig, har nekat att göra en liten jemkning i föredraga listan på grund af den framställning en utsk.ledamot kunnat göra, hvilken måhända äger en närmare kännedom om förhållandena, för alt icke i motsatt fall fördröja Utsk:s arbeten, skulle jag föreställa mig, att den hemställan jag gjort så mycket mindre måtte möta motstånd, som Hr Rosenblad har ali möjlig rättighet att, då målet nästa gång förekommer, få målet ånyo bordlagdt.
Deremot måste jag bestrida den framställning, som Hr Rosenblad gjort, att man icke skulle företaga delta ärende förrän betänk. blifver tryckt och utdeladt, emedan grundlagen icke talar något om att betänk:n skola tryckas förr än de företagas.
Om vi inlåta oss i dessa fördröjande procedurer nu vid riksdagens slut, så anser jag alt tvifvelsutan tiden onyttigt derigenom förspilles, och förnyar derföre min begäran.
Jag får återkalla i R. o. Ad:s minne att när betänk, här förra gången förevar, så bland andra gjorde jag emot detta SlalsUtsk:s betänk, betydliga an - iGo Den i5 M a j f. m. märkn:r, hvilka jag (ror hafva fordrat af Utsk. (jag känner icke om det gjort det) en fullständig utredning, och som jag tror i alla fall mäste upptaga Ståndets noggranna bepröfvande, då de voro af betydenhet.