Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj detta år, åtgå omkring 8ooo Riksdaler, att inom tvenne år betalas. 61 2,000 Forlifications-Departementet har sedermera, oberäknat anslag till Yanäs FästningsByggnad, re. quirerat 100,000 Riksdaler, nem- ligen 5o,ooo Riksdaler till Hus. byggnaders underhåll, och en li- ka summa till de gamla Fåst- ningarnes förbättrande.
Om ock sistförmälde afsigt, i anse- ende till bristande tillgångar, huf- vudsakligen måste hvila till fram- tiden, torde likväl för vidmagt- hållandet af 200
Hus i 11 Fäst- ningar, för Svenska CharfaeVer ket, m, m., så mycket mindre Transp, 612,000 __ 334 Den 7 Julii /. m, Transp, lämpligt en summa under 5o,ooo Riksdaler kunna för detta Detachement anslås, sorn, efter beräkning i medeltal för de io se. nast förflutna år, Departementet tillgodo-kommit 46,787 Riksdaler årligen, hvadan det nu för FortificationsDepartementet föreslagna anslag med närmare 17,000 Riksdaler understiger hvad för samma
Departement varit under 10 års tid i medeltal årligen beviljadt Kongl. KrigsCollegii Minimisumma uppgår således till 642,000 Riksdaler, hvarå någon ytterligare minskning ej torde vara möj. lig, utan att helt och hållet åt förfall lemna en eller annan mer eller mindre betydlig del af Fådernes-landets Försvars-verk, Till förenämnde belopp korn ma nu ytterligare nedanstående utgifter, som grunda sig å Kongl. Maj.-ts Nådiga beslut, och ej kunna nedsättas, nemligen:
Till BeväringsManskapets exercice - 6 j 2,000 5o,ooo 80,000 Transp, j 722,000 Den J Jnlii /, m. Transp.
Denna summa år större ån åtgången (i anseende till proviant-persedlars låga pris, i synnerhet spannmålens och brånvinets,) de trenne sednaste åren varit, men jag har trott mig böra uppföra deri till 80,000 Riksdaler, i händelse prisen S dessa persedlar åter skulle stiga.
Till Vanås FåstningsByggnad ett alldeles otillräckligt anslag stor misshushållning.
Till Generalitetets penninge-löner Anmärkning.
Denna summa minskas i den raon af Öfverstar ännu innehafvande Öfverstelndelningar blifva disponible för Generalitetet; och besparas nu redan, genom detta sätt att disponera Öfverstelndelningarne, de för Presidenten i KrigsCollegium och Ordföranden i KrigsHofRåtten förut anslagne penninge-löner, åfvensom den lön, som år nödvändig att anslå åt General-Adjutanten för Arméen, når han icke år StatsRåd.
Transp, 722,000 5o,ooo i4,5oo 786,600 Den j Juli i /, m, Transp.
Till Gardes-Regementernes öfver-permittering, omkring Till fyllande af en brist å LifBevårings-Regementets Stat, i förhållande till f. d. DrabantCorpsens, omkring .
Försvinner successivt i mon af de g
Drabanters afgång.
Till fyllande af en brist å KrigsAcademiens Stat, omkring Till aflöning för H. K. H. Kronprinsens, General- Adjutantens för Arméen, 7 Inspecteurers och 11 BrigadGeneralers Staber Anmärkning.
Desse Staber bestå af 34 Adjutanter med arvoden, StabsCheferne inberäknade, hvadan, då anslaget jemnt fördelas på detta antal, å hvar och en belöper ett arfvode af omkring 260 Riksdaler, i följd hvaraf någon minskning å detta anslag för Officerare, som skola göra tjenst till Häst, ej torde vara möjlig.
TillGrånsposteringarne vid Griss - 786,500 7,3oo — 5,5oo 6.000 — 9.000 — Transp 8i2,5oo nen 7 Julii f, m, Transp lehamn och Haparanda, om- kring 812,5oo 2,700 1 1 Anmärkning.
Uppgingo för- lidet år till 2Ö4g Riksdaler 12 skillingar, men hvartill, enligt Kongl. Brefvet den 10 Maj i år, komma 182 Riksdaler 24 skillin- gar.
Till HusarCommenderingen i Gö- theborg, omkring 600 — Till förstärkning af Stats-ansla- get till Ved och Ljus för Gar. nizons-orterne, upptagas 8,000 Anmärkning.
Hårtill anord- nades förlidet år 8712 Riksda- ler 25 skillingar 1 runstycke, 0- beråknadt ersättningar till Com- mendanter för förlorad Tull ved Till oförutsede utgifter 26,4oo — Summa Summarum 85o,ooo _ Anmärkning.
Att anslaget till oförutsedde utgifter till åfventyrs år nog otillräckligt till alla öfriga aflöningar och arfvoden, till begrafningshjelp, m. rn., torde skönjas deraf, att under rubriken:
Oförutsedde
MilitaireUtgifter förlidet år i Kongl, StatsContoiret lärer anordnats för Ar - 238 pen 7 Juli i f, rn. méen och Flottorne öfver 100,000 Riksdaler, utan att anslagen till BevåringsManskapets exercice samt Vanås och Carlskrona Fästnings-byggnader deruti inberåknades.
Vid den af mig sålunda uppgjorda calcul öfver Landt-försvarets behof, jemförde med den af StatsUtskottet dertill föreslagna tillgång, och under förutsättning att kostnaden för Carlskrona Fästnings-byggnad, samt Arbets-Compagniernes derstädes underhåll, såsom mera lämpligt, påföras Flottornes Stat, uppstår icke desto mindre en brist i behofven för Landt-försvaret af 155,ooo Riksdaler, I en sådan sakernas stallning, och i händelse tredje HufvudTiteln icke skulle blifva ökad, finnas för Regeringen blotttrenne utvägar: 1) Indragningar. <2) Begagnandet af lilla Creditivet, så vidt en del af utgifterne skulle kunna anses såsom ojörutfedde, hvilket troligen icke är fället, 3) Kallelse till Urtima Riksdag.
Indragningar till erforderligt belopp kunna ej göras annorstädes än:
För/ia Alternativet:
Medelst upphörandet af BevåringsManskapets vapenöfning.
Andra Alternativet:
Inställandet afWanäs och Carlscrona Fästningsbyggnader.
Den 1 Julii f. ml 239 Tredje Alternativet:
Minskning af värfvad» eller indelta Arméen, Forjia Alternativet.
Nationen har, medelst Bevaringens årliga vapenöfning, öfvervunnit den af Landtvärnets olyckliga öden väckte farhåga för Beväringspligten.
Skall man nu, då andan är färträfllig, låta den försvinna, samt återgå till den fordna motviljan ?
Skall man bortskänka den opinions-styrka dessa vapenöfningar ingifvit utländningen om Sveriges förmåga att försvara sig?
Skall man sakna den ofantliga fördel, att efter hand få Rikets hela manbara generation öfvad i vapen, och, förenad med den reguliera Arméen, kunna bidraga till Landets försvar?
Andra Alternativet.
Skall den nyss begynte stödjepunkten för alla defensiva krigs-operationer afstanna i sin upprinnelse?
Riket alltjemt förblifva utan att äga en enda befästad
Depot för sin Krigs Materiel, för Banken, samt Rikets öfrige dyrbarheter?
Skall Landets öde bero af utgången af ett enda Fältslag?
Skola Flottans dyrbara etablissementer of - 246 joen 7 Jul ii /. ni. verlemnas till vådan af en fiendtlig Coup de Main ?
Tredje Alternativet.
Minskning af Arméens personal måste endera ske på bekostnad af den indelta eller den vårf vade Arméen.
Hvad indragningen i den indelta beträffar, har jag under loppet af Riksdagen framställt svårigheterne dervid, samt med bestämda calculer ådagalagt den deraf uppstående ringa vinst.
Hvad indragningarne vidkommer uti den vårf. vade Arméen, (som utgör vår enda flående Arrnée, hvars aflöning-åtnjutande styrka belöper sig inalles till, 56oo man,) är förhållandet följande:
Stockholms Garnizon består (under loppet af 10 månader om året) af i46o man , nemligen : Svea Lif-Gardet . 4oo. Andra Dito . 4oo. Lif-Gardet till Häst 5oo. Svea Artillerie . 36o. i46o, Hemstålles, huruvida i46o Man år förstör Garnison för en Hufvudstad af 70,000 Innevånare - Deri 7 julii J. m. 141 nare, der ofta af Finske och andre Utländske Sjömän större styrka befinnes i Hamnen?
Hvad de öfrige vårfvade Regementer beträffar, år deras tjenstgörande styrka knapt tillräcklig, att besörja Fångarnes bevakning å Rikets Fästningar, och Fångarne torde icke kunna frisläppas.
Det permitterade Manskapet, så vid Gar-3 des- som öfrige vårfvade Regementer (uppgående inalles till 2,200 Man) kostar Staten ej mer ån 5 å 6 skillingars aflöning under loppet af 2 månader, och torde man ej kunna utfinna nåj gon utväg, att för båttre köp hålla en Soldat.
Denna korrta framställning torde bevisa omöjligheten, att göra ytterligare reduceringar uti ett försvars-verk, der allt förut är reducey rädt till sitt minimi-belopp, Skillnaden emellan hvad Utskottet föreslagit för 5;dje Hufvudtitelns eventuella behof, och det ofvan uppgifne minimi-behofvet, upp., gående till en summa af 135,000
R;dr (oberåk^ nadt Carlscrona försvars-verk, såsom icke hörande till Arméen) vore visserligen lyckligast , att kunna erhålla i BancoSedlar; men skulle Riksens Ständer, i afseende å den nog allmänt framställda önskan, att nedsätta Bevillningen, samt det af Utskottet föreslogne uppköp af Silfver för Bankens räkning, icke tro sig kunna Kidd, 0, Ad, Pr. VI.
Band. • 16. bevilja förenämnde summa i Banco Sedlar; qvarstår den utväg att lemna den i StatsObbgationer, ställde på det sått och med det Råntebelopp, Riksens Ständer lämpligast finna; hvarigenom Staten icke graveras med 6törre utgift ån med Räntan å dessa i35,ooo Riksdaler, samt amorteringen deraf.
Då Kongl. Majit sjelf alternatift föreslagit denna utväg till fyllande af byggnads-behofven för Götha Canal, samt andra publika arbeten, hvaraf framtiden kommer att draga fördel, torde samma princip kunna gälla för Fåstnings_ byggnaden vid Vanås, som troligen icke blifver fullbordad förr ån i våra barns tid; samt äfven i någon mon för Carlscrona försvars-verk, och för tillverkningar af de krigs-gevår, hvarmed Förråden nu årligen förrökas.
I följd af hvad jag sålunda vördsamt framställt, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskaiken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln anhålla örn återremiss af Utskottets betänkande.
Det år egentligen i tvenne omständigheter jag tror mig hafva skål till anmärkning emot StatsUiskottets i fråga varande Betänkande.
Den första angår fördelningen af Tredje Hufvudtiteln i Två.
Jag skulle förmoda, att en sådan fördelning, hvilken borde tillkomma Konungen och af Honom bestämmas, icke år åndamåls-enligt tillvägabringad af Riksens Ständer, helst sådane händelser emellan Riksdegarne kunna inträffa, att otn rättighe - 7>m 7 Julii f, m. *43 ten vore Kongl, Majit betagen, att utaf denna Hufvudiitels anslag använda huru stor del som helst antingen för sjö-försvaret eller för landtförs varet ensamt, Konungen kunde finna Sig nödsakad att lyfta lilla CreditifSuuiman, enär Rikets försvar möjligen annars icke skulle kunna behörigen i ordning bringas.
Den andra anmärkningen, jag har att göra år, att StatsUtskottet icke föreslagit, det byggnads-kostnader skola besörjas medelst StatsObligationer, hvarigenom den summa, som af bevillningen annars måste betåckas, kunde betydligen nedsättas.
Alla utgifter af sådan beskaf-i fenhet, att efterkommande deraf skörda lika mycken och större nytta, ån närvarande generation , synes mig böra genom StatsObligationer bestridas, samt af anslagen på 5;dje Hufvudtiteln endast afsätta nödige medel till Ränta och Capital-afbetalning uppå de upptagne Lånen.
Grefve Cronhjel/n, Polycarpus:
Då jag anmälte mig var det för att besvara Friherre Ankarsvärds anmärkning, i afseende på de nya Tygstats-tjensterne; men hufvudsakligen förekommen i det jag årnat anföra af hvad Friherre Björnstjerna redan härom yttrat, anhåller jag nu endast att få tillägga några ord.
Instämmande med Friherre Anckarsvärd i den princip , att med Statens medel bör iakttagas så mycken hushållning, sorn möjligt, kan jag icke dela hans tanka, att den större utgift, »om i detta hänseende blifvit beslutad; skedt till 844 Dm 7 Julii f. mi nackdel för materielen.
Rikets material-förråder på de stållen, der de nya Tygskrifvaretjensterne blifvit inrättade, förvaltades förut af Officerare, sorn dertill tourvis beordrades och af FortificationsStaternes MaterialBokhållare, eller andre civile personer, sorn för dessa befattningar uppburo tillfälliga arfvoden.
Ingen lärer kunna neka, att man icke af dem, hvilka endast tidtals hafva ett sådant uppdrag, bör vänta det nit och den vård som af personer, hvilka beständigt äga denna befattning.
Svårligen torde också någon tidpunkt på långe funnits, då vården om
Artilleriets materiel varit så nödvändig sorn under de sednare åren, hvarunder den till större delen blifvit ny och förändrad samt betydligen ökad.
Det var mig ovåntadt, att Friherre Cederström skulle klandra StatsUtskottets åtgärd att fördela anslaget inom Tredje Hufvudtiteln i tvenne, hvilket Friherren ansett såsom en inskränkning uti Konungens dispositions-rått af titelns hela belopp.
Jag tror icke förhållandet vara sådant, och det så mycket mindre, som jag icke hört någon dylik anmärkning - vid detta tillfälle framställas af Konungens Föredragande i Commando-mål, hvilken nyss'yttrat sig i ämnet.
StatsUtskottet hade säkerligen ej inkommit med detta förslag , otn det varit stridande mot någon Konungens rättighet.
Min öfvertygelse år tvertom , att den föreslagne fördelningen af Tredje
Hufvudtiteln skall bidraga till det mål af hushållning och ordning, om hvars ernående vi alla böra bo - Ven 7 Julii J, m. *45 indela oss.
Hvar och en inser lått, att det skall lånda till god hushållning, då hvarje
Chef för serskilda vapen har ett bestämdt anslag att för detsamma använda, och då han vet, att de besparingar, han i ett eller annat afseende gör, kommer samma vapen till godo, och icke användes till andra ändamål.
Jag tror således, att resultaten i detta afseende åro gifne, och att ifrågavarande fördelning ofelbart länder till mycken hushållning.
Hvad ordningen beträffar, medgifver delningen en säkrare controll, och medför denna anstalt påtagligen stor lättnad både för KammarRåtten , KrigsCollegium , Sjöförvaltningen, samt Riksens Ständers Revisorer och Statsutskott, hvarföre jag för min del skulle högligen önska, att förslaget af Riksens Ständer gillades.
Äfven ett annat skål finnes, för vapnens eget bästa.
Mm har sett under flydda tider, huru någon gång person gällt mera ån sak; och huru i följd deraf en Chef, som ägt Högsta Magtens synnerliga ynnest, och derföre kunnat vänta bifall till alla sina framställningar, kunnat tillvinna sin detaille i öfverflöd allt hvad han önskat, under det en annan, som icke stått i sådan nåd, ej förmått uträtta det ringaste.
Detta förekommes genom den föreslagna delningen af anslaget de olika vapnen emellan , hvilken, jag upprepar det ännu en gång, alltså år högst nyttig.
Hår har blifvit taladt om Andra LifGardets Casern-byggnad.
Den har vål tillkommit i följd af enskild motion, rnen principen år grundad på Riksens Stånders beslut vid 1809 och Dtn 7 Juhl /. m. 1810 årens Riksdag, då, i anledning af BorgaréStåndets yrkande, att slippa inqvartering, beslöts, att så vidt möjligt vöre, Caserner skulle uppbyggas i alla de Ståder, der Trouppar funnos förlagde i Garnizon.
Det nu ifrågavarande anslaget blef först begagnadt till Cassernbyggnad åt LifGardet till Häst.
Vid sista Riksdagen befanns, att ett lika behof ägde rum i afseende på a:dra Gardet, som ansågs lika beråttigadt att få det afhulpet, som de öfrige GardesRegementerne.
M*n lyckades då att bereda tillgång till nödige medel för detta ändamål, medelst afskrifning å Lotteri-medlen, hvaraf j5,ooo R:dr B:co årligen afsattes; men det var ett misstag, att man an«åg detta af LifGardet till
Häst förut begagnade anslag böra utgå årligen, och ej genast fastställde en bestämd total Sumrfia, efter ett ordentligt uppråttadt kostnadsförslag; och jag afstyrker på det högsta alla sådane speciella anslag, der ej Summan år oåterkalleligen gifven, en gång för alla.
Den kan likaväl derföre lyftas successift i mohn af behofvet.
Cassernbyggnaden nu drifves med all möjlig omsorg och hushållning, och att, hvad prydnaderne angår, Regementet snarare vidkännes den deraf vållade uppoffring, ån Staten haft någon opåräknad utgift.
Genom Cassern-bygg. nadens fördelning i flere hus, har äfven en besparing af 3o till 4o,ooo R:dr uppkommit, hvarigenom dessutom vunnits den fördel, att byggnaden kan ske progressift.
Cederström har tillstyrkt, att alla byggnader, sorn erfordras för Landt- och Sjö - Den 7 Julii J. m, 247 försvaret, torde be3<5rjas medelst StatsQbligationer.
Huruvida StatsUtskottet skulle gilla det hårom nu framställde förslag, kan jag ej bestämdt afgöra; men orsaken, hvarföre Utskottet ej förut tillstyrkt en sådan åtgärd, år, att man ansett Stats-regleringen icke böra förblandas med Finance-årenden.
Den af Friherre Björnstjerna föreslagna åtgärd synes mig betånkelig, och måste med yttersta försigtighet behandlas, för att icke medföra vådliga följder.
För min del tror jag, att om förslaget skulle Bntagas, borde dervid stadgas det vilkor, att Obligationerne ej ställas på liqvid af Tredje Hufvudtiteln, hvilken ej bör vara en låne-anstalt, ty blifver den en gång så begagnad, torde dess belopp alltjemnt ökas och en tryckande börda kastas på kommande slågten.
Jag kan derföre alldeles icke gå in på att Tredje Hufvudtiteln anvises såsom AmortissementsFond.
Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få åtfölja den troligen blifvande återremissen.
Ehuru ogärna jag upptager Ridderskapets och Adelns tid, finnér jag mig dock i dag uppmanad af ämnets vigt, att framställa mina tankar om Sveriges FÖrsvars-verk, hvilket icke år ett för mig alldeles främmande föremål.
Visserligen når fråga år om en utgift af mera ån tre och en half million Riksdaler utöfver^ det, som på ett annat kändt och kanske mera ändamålsenligt sått till detta försvarsverk utgår, måsta man finna , att detsamma medtager en,högst be^ 248 Den 7 Julii f. rn. tydelig del ef landets inkomster och tillgångar.
Men då Sveriges läge år sådant, att det icke kan utan stora uppoffringar försvaras, och då behofvet deraf blifvit genom sårskildte håndelser ökadt, så bör ämnet med mogen eftertanka öfvervägas, samt hvar och en, som åger en öfvertygelse i saken, vara skyldig, att fritt och obehindradt yttra den, dervid underkastande sig med lugn och fredadt samvete det allmänna omdömmet, Det har blifvit sagdt, att StatsUtskottet ej bordt tillstyrka tredje Hufvudtitelns fördelning i tvenne.
Jag hyser ej denna öfvertygelse; ty jag förutser att tvänne nyttiga ändamål skola genom en sådan fördelning vinnas, hvilka åro så vigtiga, att jag icke kan annat ån instämma i Utskottets förslag, likväl med den åtskillnad, att jag hade önskat, det StatsUtskottet för ord. ningens skull, låtit Flottans Hnfvudtitel, såsom den Fjerde följa näst efter den Tredje , ehuru jag nog inser, att, i afseende på de öfriga Hub* vudtitlarne, några ögonblicks förvillelse, genom deraf följande omflyttning knnnat uppkomma.
Då frågan år om en allmän plan, får man icke låta små omständigheter hindra sig i utförandet; ty då fruktar jag, att man aldrig hinner sitt föresätta mål.
Är saken riktig i principen , bör den ock princip-enligt behandlas, och de små hindren ej tagas i betraktande.
Men för att återkomma till yttrandet om fördelarne utaf ofvannämnde delning, får jag påminna, att så långe två så olikartade föremål, som Arméen och Flottorna, åro sammanblandade under en titel, Dtn * Julli f. m. 549 år det enligt med mennisko-naturen, att af en sådan sammanblandning påräkna en , om jag så får såga, oriktig tillgång för endera, genom inkråktningar på den andras anslag, hvarigenom mari lätt aflågsnas från en noggrannare hushållning inom sin egen gren.
Jag bekänner, att jag, om jag-befann mig i dylik ställning, vore ej fri från en sådan svaghet, och ingen må tillräkna mig, att jag häruti dömer andra efter mig sjelf.
FÖr det andra år en Flotta ett så compliqueradt
Verk, att om någonsin stadga och plan-måssighet behöfvas, år det just der.
Dessa åter, kunna icke vinnas, utan en bestämd anslags-summa.
Om den år underkastad mycken ombytlighet, trottsar jag hvilken som helst, att uppgöra planer till ett dugligt Sjöförsvar, der tidig och jemn omtanka så vål för materialiers anskaffande och nybygg, naders beredande , som för bildande af personalen , mer ån annorstädes erfordras.
Huru delta Sjöförsvar bör vara bildadt, kan Lagstifj tande Makten ej bedömma.
Vi kunna ej ingå i detailler, sådant tillhör Styrelsen.
Men alla Rikens exempel utvisa , att der Sjöförsvaret va. rit bragt till fullkomlighet, har äfven en serskildt anslags-summa för dess behof funnits att tillgå, hvarmed detta vapen under en särskild men jemn Styrelse kunnat bringas till den höjd , sorn läge och öfriga omständigheter medgifvit.
Att Scandinavien år ett land, som härutinnan har sin egenhet, år en sanning; men jag vågar ej nu afgöra , hurudant afseende härå bör lemnäs.
Detta kunna vi med förtroende öfverlåta åt Styrelsen, som otvifvelaktigt finner båsta såttet, 3£» Den 7 Julie f nu då den får en serskild summa anslagen till användande för ifrågavarande ändamål.
Jag återkommer till några reflexioner öfver Sveriges försvarsverk i allmänhet.
Gerna erkänner jag, att en del deraf år mig i tactisk hänseende obekant; men det må förlåtas , att jag, detta oaktadt, såsom bekant med localen, yttrar mina tankar i ämnet.
Man torde då böra komma i håg, att Sverige i våra dagar undergått en total förändring.
Vi behöfva ej gå längre tillhakas ån till år 1809 Det var då Sverige förlorade sin östra förmur; det var efter denna tidepunkt Sverige genom en Hjeltes kraft vann en ökad styrka på Västra sidan.
Under sådane förhållanden kan man ej neka, att vårt läge i alla hänseenden år föråndradt nu mot förr.
Ifrån
Btt kunna anse Stockholm sorn en medelpunkt af Riket, har det numera blifvit en gräns-ort.
Redan under den tid, då Stockholm utgjorde medelpunctén i ännu vidsträcktare mening; då Liffland tillhörde Sverige; då Finska viken var ett Svenskt farvatten, redan den tiden insåg Rikshushållaren Carl Xllte, att Flottan börtie förläggas på annat ställe, ån vid Stockholm, för att icke blottställa allt på ett slålle, för att afhjelpa flere deraf följande olägenheter.
Huru mycket har icke allt sedermera förändrat sig, når grannens gräns år flyttad ioo:deta!s mil oss närmare, når det står honom öppet att komma flit; når detta år lättare för honom ån för oss, att hindra hans hitkomst.
Jag talar uppriktigt och ulan fruktan.
In-, gen kan hindra mig, att utsåga min mening; fy
Hem 7 Julii /. m. *5i ämnet ar för vigtigt att lämna ur sigte.
Det är i följe af dessa betraktelser, hvilka långe blifvit öfvervågade af den högste Donimarn i Krigsvä. sendet, af vår store Konung, sorn
Han beslöt, att grunda vårt försvar på ett Centrum, hvilket, trotts ellt det klander, sorn deremot kunnat anföras, åger fördelar, dem ingen annan loval kan öfverträffa.
Det har fasthet i sig sjelf; otillgång. lighet på längre afstånd land-vågen, såsom bakom ett mot snfalls-linien vinkel-rått 12 mils långt vatten, hvars andar åro säkrade genom sammanhang med de Bergsryggar, hvilka innesluta Dalarne, som leda dit; år beläget i hjertat af Riket vid ett segelbart vatten, hvarigenom detta ställe har och får communication med alla haf.
Det har vidare en nära tillgång på Sveriges hufvudsakejiga resourcer af alla slag, hvaraf åter vidsträckta utvägar öppnas för Rikets försvar.
Om man tager detta ställe till medelpunkt, och dregér en cirkel med 20 mils radie, träffar man inom den £|:delar af Sveriges Folkmängd; hvilka ovanliga förmåner för en oöfvervinnelig operations-bas sammanträffa hår.
Men om man till och med ytterligare skulle tänka på möjeiigheten, att nödgas draga sig tillbaka, ber jag Herrarne komma ihåg, att man der har ryggen betäckt af Wennern, som öppnar tillfälle att komma till de vestra orterne och Norrige, för att icke öfvergifva Fäderneslandets försvar förr, ån den stund man står på sista klippan.
Jag är således af den tanka ett detta system måste understödjas af alla krafter.
Jag vill ej inlåta mig i detailler, men vi måste vara consequente, om planen år riktig och ej Den 7 Julii j. m, handla i stridighet mot oss sjelfve.
Det dr under sådane förhållanden jag anser, att oaktadt föregående Stånder beslutat
Miiitairiska anlåggningar vid det till gränsort förvandlade Stockholm, allt annat likväl, enär vår Konung allt sedan år 1819, högt antagit systemet af ett Central-försvar , bör låmpas derefter, och att hvarje skilling, som hädanefter utlägges till bestridande af permanenta Militaire behof hår, år, enligt rnin öfvertygelse, illa anvånd.
Jag kan icke hjelpa, om detta rubbar ett och annat förslag; men efter min tanka bör ej ett enda ögon blick försummas, att öfvergå från en mindre passande plan till en, som i sjelfva verket år den enda råtta.
Vi skulle vara blinda för tidens händelser och vårt egit läge, om vi det ringaste betviflade, att vårt Landt-försvar ej beror af någon befästad gränsort, utan bör grundas på en fast medelpunkt, der man år i tillfälle att samla sina krafter, och sammanföra sina resourcer.
Måtte det Land, som åger en sådan Iocal, skatta sig lyckligt, och måtte Scandinaviens Innevånare begrunda, hvad en välgörande natur för dem i detta hänseende gjort!