Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har för öfrigt ej ingått i något yttrande om Constit.Utsk:s motiv, utan endast talat om följderna af förslaget och dervid funnit besynnerligt, att Utsk. både i detta betänk, och andra, hvilkas innehåll jag har mig väl bekant, kommit till sådana resultater, som i sjelfva verket leda till magtutvidgning för Regeringen; och då inan här framställt mina enskilda förhållanden i egenskap af något annat än riksdagsman, tror jag mig icke träda grannlagenheten för nära, om jag öppet förklarar, att Constit.Utsk:s ordförande ofta för mig enskildt beklagat sig öfver Ulsk:s förfarande, och att jag således icke väntat, att han nu så hett antagit sig TJlsk:s försvar.
Hvad åter Hr v. Troils anmärkningar beträffar, är det visserligen icke min mening att hindra Regeringen att rådföra sig med folket; men jag önskar en garanti, att folket äfven får rådföra sig med Regeriogen, d. v. s. att någon ting annat än Regeringens förslag skall kunna förekomma vid våra riksdagar.
Man kan ej känna framtiden; men jag föreställer mig, att detta förslag, i förening med rättigheten att upplösa Representationens sammanträden, skall kunna leda dertill, att man låter folket välja och välja om igen, till dess man utledsnat det i sina val.
Hr v. Troil har väl hoppats, att folket icke skulle vara så svagt; men för min del hyser jeg icke samma hopp.
Vi hafva under nuvar. förhållande sett hvilka farhågor hos Representatipnen uppstått för choleran, och en representant, som är succeptible för personlig farhåga, kan Den ii September e m. äfven i andra afseenden vilia från sin pligt.
Slutligen får jag förnya min förklaring, alt jag anser likgiltigt, örn förslaget nu går igenom eller icke; men om det af JR, o. Ad. på f. m. fattade beslutet, att lagtima riksdagarna böra återkom-, ma hvart 3:dje år, går igenom, torde detta förslag med de inodilicationer, som bär blifvit gjorda af Gr.
Horn och Hr v, Troil, icke blifva så vådligt, att det ej mahanda bör bifallas såsom en concession i utbyte emot de tätare lagtima riksdagarna, ooli jag skall således ej vara emot, att R. o.
Ad. såsom gemensarp tanke antager Gr.
Horns och Hr v. Troils redactionsförslag.
Deremot yjdblifver jag den tanken, att Constit.
Utskts förslag utan dessa tillägg innebär en så reactionär åtgärd, att det bör afslås. Gr. Horn; Det synes, som de flesta anmärkningarna möjligen skulle kunna sammansmälta till en genom den.redaktion, jag tagit mig friheten uppgifva, dock med tillägg af det förslag, som Hr v. Troil gjort och i hvilket jag instämmer, hvad hulvudsaken angar, så att jag endast skulle önska någon förändring i uppställpingen.
Såsom förslaget nu lyder, skulle grundlagsförändringar icke kunna föreslås eller afgöras senare, än ett år före en lagtima riksdag; men jag förmodar, att den värde ledamoten endast åsyftat, att ingen grundlagsförändring må föreslås så nära inpå en lagtima riksdag, att icke valen till representanter vid densamma redan blifvit verkställda, på det man må kunna förebygga att ej samma opinion föreslår och afgör dylika frågor.
Jag hemställer således, om icke Hr v. Troil skulle vilja i någon män förändra sitt förslag till ett närmare uttryck af detta syftemål, hvarefter jag anser det böra antagas såsom ett tillägg till den redaction, jag förut uppgifvit.
Horns sednast framställda redactionsförslag skall jag för nun del instämma, såvida deruti intages ett bestämdt förbehåll om It.
St:s rätt att granska Banco- och Jtiksgtsvcrken; men jag kan ej föreställa mig, att R.
St. skulle kunna förrätta val af sina full— mägtige i dessa verk, utan att hafva kännedom om den föregående förvaltningen, och dertill fordras granskning.
Så beskaffade verk sorn Banken och Itiksg.cont. påkalla också , efter min tanka, granskning vid hvarje riksdag, och ett oriktigt förhållande skulle uppstå, om man hade kännedom om några missförhållanden inom des9a verk, men R.
St, ehuru ensamma principaler, vjd sin sammankomst icke skulle äga att vidtaga nödiga rättelser, utan nödgas afvakta en K. propos. derom.
Jag linner dessutom inga olägenheter af ett sådant förbehåll, men val af motsatsen, och jag kan ej frångå mitt yrkande, helst jag anset* saken af vigt och motsatsen såsom pn oformlighet.
Ehrenborgh anfört de skäl, IJtsk. haft att annorlunda bedöma saken, kan jag således ej frångå mitt förslag; mea ait vidare utveckla skälen för det - Den ii September «. m. i43 samma anser jag öfverflödigt och anhåller blott, att Gr.
Horn måtte i sitt redactionsförslag äfven intaga detta förbehåll.
Hvad den anmärkningen angår, att tiden icke skulle blifva tillräcklig, har erfarenheten visat, att ifrågavar. granskning af förvaltningen från riksdag till riksdag kan verkställas på en månad, särdeles då revision föregått; och kortare tid än en månad lärer ingen urtima riksdag komma att räcka.
Under förutsättning, att lagtima riksdagarna återkomma hvart 3:dje år, anser jag mig i anleda. af den siste talarens yttrande böra förklara, att jag ej kan fatta nödvändigheten af att granska Banco- och Riksg:sverken vid hvarje urtima riksdag, ehuru jag medger denna gransknings oskiljaktighet från nya val af förvaltningspersonalen; men jag tillstår, att om jag såsom förvaltare ej visste, huruvida jag hade åtminstone tre års verkningstid framför mig, då jag emottoge befattningen, skulle jag icke vilja åtaga mig dem Af detta skäl motsätter jag mig Frih.
Paltnsjernas förslag, hvilket, efter min tanka, skulle mera uppskrämma än gagna, helst jag i allt fall skulle tro, att det af honom sökta correctivet bättre vrnnes genom statsrevisionerna, der Frih.
Palmstjerna, om han vill vidareutveckla sin ide', har öppet fält för sig, men icke här, der ändamålet skulle gå förloradt, I Öfrigt får jag förklara, att jag instämmer i Hr v.
Troils förslag med någon liten ändring i redäctionen.
Jag har lyckt mig finna, att ordalagen nu innehålla en dubbel sats, hvilken både för tydligheten och ändamålet fordrar alt uttryckas genom tvenne perioder, och jag föreslår altså följande redaction: dock må grundlagsändring icke vid Urtima riksdag kunna föreslås senare än ett år före nästa lagtima riksdag, ej h e 11 e r a f g ö r a s förrän ett år efter sedan d e n v i d föregående riksdag blifvit förklarad såsom hvila n d e. Frih.
Frölich liar yttrat, att en granskning för kortare tid än 3 år skulle vara öfverflödig.
Statsrevisionerna utvisa likväl motsatsen, och hvad de framkastade farhågorna beträffar, tror jag, att de blott äro phantasmagorier.
Farhågor äro i allmänhet ej min sak, då jag ser ändamålet kunna vinnas med ett klokt handlingssätt; ty 0111 man förutsätter oklokhet, ser jag ej, huru någon försigtighet skall göra tillfyllest, och i afseende pä Representationen tror jag, alt man isynnerhet bör icke allenast önska, ulan äfven förutsätta ett klokt handlingssätt.
Jag vill likväl, för att gå mina motståndare så mycket sorn möjligt till mötes, nili inskränka mig till det förslag, att Bankens och Riksg.cont:s inre förvaltning vid hvarje riksdag skall granskas; men längre kan jag icke gå, emedan jag ej kan frångå den tanken, att det vore orimligt, om R, St, vore >44 D c u ii S c p t c m lj c r c. m. samlade, men ej liade magt att rätta, hvad som funnes i olag uti Banco- och Riksg.:sverkens inre administration.
Jag finner detta så besynnerligt, att jag säkerligen ej skulle kunna förlåta mig sjelf, om jag afstode ifrån att söka rättelse häruti.
All jemnkning af olika meningar fordrar någon uppoffring å ömse sidor.
Jag skall således för ruin del gerna biträda Gr.
Fröliehs jemnkningsförslag; men derjemte anhåller jag att få i prot. nedlägga den tanken, att 0111 jag med Hr Dalman kunde begripa, att Utsk:s ifrågavar. förslag innebär en utvidgning af Konungamagten, skulle jag icke rösta för detsamma.
JNu biträder jag det just derföre, att jag cj kan komma till annan slutsats, än att förslaget är till större båtnad för folket.
Mig skall det ej vara emot, att man söker garantier för folkets beslutande-rätt.
Jag har derföre ej motsatt mig Hr v. Troils förslag eller det, som Gr.
Frölich i stället uppgifvit; och hvad Frih.
Palmstjernas beträffar, vill jag äfven medgifva dess intagande, dock endast såsom en rättighet, men icke skyldighet att vid hvarje riksdag granska Banco- och Iliksg:sverken, tv derigenom skulle de urtima riksdagarna förvandlas lill samma beskaffenhet som lagtima riksdagarna.
Jag får emedlertid erinra, att en sådan rättighet redan ligger i mitt förslag, då det innefattar alla sådana frågor, som äro en omedelbar följd af Konungens framställningar, hvartill äfven financerna höra.
Måhända skulle man således till det redactionsförslag, jag förut uppgifvit, blott behöfva tillägga några ord, ang:de R.St:s verks angelägenheter; och jag vägar altså föreslå, att R. o. Ad. må såsom gemensam tanka antaga följande redaetion:
Vid urtima riksdag öfverlägge och beslute R.
St. blott om sådana allmänna ärender, dem
Konungen framställer eller som deraf blifva en omedelbar följd, eller sådana, som röra Ståndens enskilda och deras verks angelägenheter; dock må grundlagsändring icke vid urtima riksdag kun 11 a föreslås senare än ett år före nästa laetima ri'ksdag, ej heller afgöras förrän ett år efter, sedan den vid föregående riksdag blifvit förklarad såsom hvil a n de.
Jag har för min del ingenting emot det nu sednast framställda redactionsförslaget i öfrigt; men några verk under namn af RiksSt:ns verk känner icke grundlagen.
De kallas der Banco- och Riksg.verken eller snarare R.
I stället för att tala om Ståndens enskilda och deras verks angelägenheter bör det således heta: eller sådana, som röra R.
St:s verks och Ståndens enskilda angelägenheter.
H. Den ji September c. m. i45 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till den behandling, 56 §.
Reg.F. föreskrifver, godkänna det af Constit.Utsk. uti dess xnemor.
N:o 32 föreslagna tillägg till 49 § Reg.F. och 2 § Riksd.Ordn.
Upplästes den af Åtskilliga ledamöter föreslagna förändrade redaction af nyssnämnde tillägg, så lydande:
Vid urtima riksdag öfver lagge och besiuteR.
St. blott om sådana allmänna ärender, dem Konungen framställer eller som deraf blifva en omedelbar följd, eller sådana, som röra R. S t: s verks och Ståndens enskilda angelägenheter; dock må grundlagsändring icke vid urtima riksdag kunna föreslås senare iin ett år före nästa lagtima i- i k s d a g, ej heller a f g ö r a s förrän ett år efter sedan den vid föregående riksdag blifvit förklarad såsom hvilande.
I det nu upplästa redactionsförslaget förekommer ett dock, som synes mig olämpligt an vändt; hvadan jag troi' det blifva nödvändigt att i den sednare perioden först omnämna Konungens rättighet att äfven vid urtima riksdag framställa förslag till grundlagsförändringar och sedan tillägga: dock icke senare etc.
Då man förut sagt, att Konungens framställningar skulle utgöra föremålet för öfverläggningarna vid urtima riksdag, behöfver man icke uppräkna något af de ämnen, hvarom Konungens framställningar kunna handla; men sista perioden inneiättar en inskränkning i Konungens rätt att framställa förslag till grundlagsförändringar, och jag kan således ej finna annat, än att perioden ganska lämpligt börjar med ordet dock, så framt man ej hellre skulle vilja utbyta det emot likväl eller något dylikt.
Uppå derefter framställd propos. blef den nyss upplästa förändrade redactionen af tillägget till 49 § Reg.F. samt 2 § Riksd.Ordn. godkänd såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka.
Förslaget till förändring i 53 § Reg.F. och 28 § Riksd.- Ordn. samt 109 § Reg.F. och 80 § Riksd.Ordn. godkändes till behandling enligt 56 § Reg.F. I ardedn. af Utsk:s förslag, att ordet ”lagtima” skulle införas emellan orden ”hvarje” och ”riksdag” uti 58, 70, 100 och io3 §§ Reg.F. samt 3i § 1 morn., 33 § 2 morn., 64, 65 och 68 §§ RiksdOrdn., yltrade Frih. von Schulzenheim:
Jag anhåller att vid denna punkt blott få fästa uppmärksamheten på en omission, som undfallit Utsk.
Här har nemi. blifvit föreslaget, att i 65 § Riksd.Ordn., som handlar om Tryckfrihetscommit 13 H. 19 i/|6
Den ti September e. m. téens utväljande vid hvarje riksdag, ordet lagtima borde införas; men då är angeläget, att samina förändring äfven sker i den motsvarande 108 § Reg.F.
Det är visserligen temligen likgiltigt, om ledamöter i Tryckfrihetscommitteen kunna väljas vid urtima riksdagar eller icke; men det är angeläget, att båda de ifrågavar. §§ bringas till likstämmighet, och endast derpå syftar min gjorda anmärkning.
Riktigheten af den nu gjorda anmärkningen erkänner jag fullkomligt; den har icke heller undfallit mig, ehuru för sent för att kunna få rättelse i betänk.
Om således Frih. v. Schulzenheim icke gjort anmärkningen, hade det varit min skyldighet att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på denna omständighet.
Rätta meningen är, att ledamöter i Tryckfr.-committéen ej böra väljas vid annat än lagtima riksdagar, och 0111 R. o. Ad. nu förklarar den gjorda anmärkningen som sin gemensamma tanka, blir Utsk. i tillfälle att rätta misstaget. R. o.
Ad förklarade såsom sin gemensamma tanka, att äfven uti 108 § Reg.F. borde ordet ”lagtima” införas emellan orden ”hvarje” och ”riksdag.” Frih. von Schulzenheim: 1 händelse R. o. Ad. hade antagit Constit.Utsk:s förslag till förändring i 49 § Reg.F., och grundlagsfrågor således endast kunnat förekomma vid lagtima riksdag, hade jag ämnat begära införandet af ordet lagtima på vederbörliga ställen i 56 oell 81 §§ Reg.F. samt 29 § Riksd.Ordn.
Men då nu R. o. Ad. som sin gemensamma tanka antagit ett annat i detta hänseende modifieradt förslag , hemställer jag, om icke Ståndet såsom sin gemensamma tanka skulle vilja förklara, att det åt Constit.TJtsk. bör uppdragas att tillse, om någon jemnkning blir behöflig i nämnde §§ till följd af det nyss fattade beslutet. R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanka, att åt Constit.TJtsk. skulle uppdragas att tillse, om någon jemnkning af 81 och 56 §§ Reg.F. samt 29 § Piiksd.Ordn. blir genom de af R. o. Ad. nu antagna stadganden nödig.
I anledn. af Constit Utsk:s förslag, att orden ”vid hvarje lagtima riksdag” införas i io5 § Reg.F. efter orden ”äge att”, och likaledes i 29 § 2 mom.
Riksd.Ordn. efter orden ”åligge att”, yttrade Gr.
Såvida Utsk:s i denna punkt föreslagna tillägg skulle kunna tydas till frånvaro af all granskningsrätt å Konungens rådgifvares åtgärder vid annat än lagtima riksdag, måste jag yrka afslag, eller att Ståndet såsom sin gemensamma tanka förklarar, att det här föreslagna tillägget bör utgå.
Jag tror delta blifva nödvändigt för utöfningen af den controll, sota R. 0. Ad. förbehållit R.
St. genom Den n September c. m. sitt nyss fattade beslut, ty ingen granskning af styrelseåtgärderna lärer kunna äga rum, utan att Constit.Utsk. får granska Statsrådsprotrn; men om Ulsk. aldrig för sådant ändamål skulle kunna träda i verksamhet annat än vid lagtima riksdag, borttoges ali möjlighet att vid urtima riksdag få de åtgärder granskade, som stå i sammanhang med föremålen för riksdagens sammankallande.
Ordet åge, som igenfinnes uti de ifrågavar. grundlags-§§, ger, efter mili tanka, tillräcklig latitud åt Utsk. att efter omständigheterna verkställa eller underlåta granskningen af Statsrådsprotrn, och jag tror således det vara alldeles obeliölligt att nu vidröra dessa §§.
Horn anser jag ordet äge i io5 § blott innefatta en rättighet för Constit.Utsk. alt äska Statsrådsprotrn, när sådant tinnes behöfligt.
Jag bar redan förut i Utsk. yttrat den tankan, att det ej varit grundlagens mening, att Constit.Utsk. alltid skulle läsa Statsrådsprotrn från perm till perm, utan endast dem, som angingf sådana händelser, som blifvit allmänt kända, särdeles genom tryckpressen, hvilken illa uppfattar sitt ändamål, om den icke emellan riksdagarna gjort bekanta alla sådana fall, som fordra uppmärksamhet.
Utsk. har emedlertid icke delat denna min åsigt, och det är naturligt, alt då majoriteten ansåg Statsrådsprotrns granskning, påsatt hittills skett, bland Representationens heligaste pligter, måste Utsk., i sammanhang med den uppdragna skillnaden emellan urtima och lagtima riksdagar, äfven föreslå det bär ifrågavar. tillägget.
För min del är jag dock föga angelägen om antagandet af denna grundlagsförändring och skall gerna biträda den mening, alt tillägget bör utgå. R. o.
Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanke, att de af Utsk. föreslagna tilläggen i io5 § Reg.F. samt 2g § 2 mom.
Riksd Ordn. borde utgå.
De af Constit.Utsk. föreslagna förändringar i 32 och 37 55 Riksd.Ordn. godkändes till den behandling, 56 § Reg.F. föreskrifver.
I sammanhang med Constit.
Utsk:s nu föredragna betänk, och R. o. Ad:s i anledn. deraf fattade beslut tager jag mig friheten ytterligare föreslå en jemnkning i 109 § Reg.F., hvilken jag anser blifva nödvändig.
I denna § står nemi.:
Der så oförmodadt bända skulle, att vid den sålunda förlängda tidens utgång R.
St. icke bade staten reglerad eller någon ny bevillning till ett bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna R.
St. åtskilja, och fort färe den förra be vill ningen intill /lästa riksdag.
I fall nu den föreslagna skillnaden emellan lagtima och urtima riksdag blefve antagen, skulle en vid i4S Den ii September c. lii. lagtima riksdag åtagen bevillning lill följd häraf upphöra med en inträffande urtima riksdag, hvilket dock så mycket mindre torde kunna vara meningen, som vid urtima riksdag ingen ny bevilln.förordn. skulle utfärdas.
Denna olägenhet afhjelpes icke genom att i joq §:ns ofvan åberopade period införa ordet lagtima; fy dä skulle åter R.
St. icke ens med föranledande af en K. propos. kunna vid urtima riksdag ändra bevillningen.
Jag får derföre vördsamligen föreslå samma redaction af slutmeningen, som sista riksdagens Constit.Utsk. i sitt betänk.
N:o 75 föreslog, så lydande: och fortfare den förra bevillningen på sätt i 61 § Ileg.F. föreskrifves.
Jag får erinra, att 61 § är af följande innehåll:
Alla afgift er, som R.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på antagande af denna anmärkning såsom Ståndets gemensamma tanka. R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanke, att de i 109 § Reg.F. förekommande ord: ”intill nästa riksdag” borde utbytas emot orden: ”på sätt i 61 § föreskrifves.”
Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda memor.
N.'o 2Öo, i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen, blef samma memor. ånyo lagdt på bordet af Gr, Frölich, Da v., samt Frih. Boye, Luil v.
Vid förnyad föredragning af BancoTJtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda memor.
N:o 37 med öfverlemnande af de propostr, öfver hvilka omröstning kommer att verkställas i förstärkt BancoUtsk., godkände R. o. Ad. alla de votenspropos:r, hvilka ej redan förut blifvit af Ståndet godkända.
Ånyo föredrogos Preste- och BondeStms d. 8 dennes på bordet lagda protuldr., innehållande inbjudningar till de öfriga Stånden att förena sig uti sistnämnde
Stånds särskilda beslut, rör:de en underd. skrifvelse till K. M., ang:de upphäfvande af spärrningsanstalterna inom Riket emot cholerafarsoten.
Tillika upplästes ett prot utdr. från PresteSt. af d. 8 dennes, af innehåll, att Ståndet, i anledn. af R. o.
Ad:s i samma ämne gjorda inbjudning, instämt deri, att en underd. framställning af R.
St:s åsigt, ang:de denna fråga, skulle ske genom en stor Deputation, men i öfrigt vidbiifvit sitt i ämnet fattade beslut.
Om jag ej minnes orätt, har BorgareSt. afslagit hela denna fråga, och i det skick, saken Den ii September c. m. >49 derigenom kommit, lärer det ej vara lämpligt, att den und. skrifvelsen afletnnas genom en deputation.
Jag skulle således tro, att R. o. Ad., med frånträdande af sitt eget beslut i denna del och den inbjudning, Ståndet sjelf gjort, bör så vida instämma i Preste- och BondeStms inbjudningar, att man endast beslutar, det en und. skrifvelse i ämnet skall i vanlig ordning afgå.
För öfrigt skulle jag tro, att man härvid ej bör vara så noga i nuanceringen af ordalagen, ty hufvudsaken är, att K.
M. måtte inhemta den opinion från R.
St , att de icke anse spärrningarna mot cboleran böra gå så långt som hittills skett; och jag tror, att man till K.
M. bör öfverlemna att i öfrigt vidtaga sådana mått och steg, som omständigheterna påkalla, utan några speciella föreskrifter från R.
St:s sida, genom hvilka man dessutom blott föranleder lill sådana olikbeter i besluten, att medelst tidsutdrägten föga vinnes i sjelfva saken.
Då jag nu hört den siste talaren inskränka den af honom motionerade und. skrifvelse!! till sådana generella ordalag, att man borde till K.
M. öfverlemna att efter omständigheterna göra någon ändring i den vidsträckthet, spärrningsanstalterna hittills haft, förenar jag mig med motionären.
Jag hoppas, att K.
M. då icke skall fråntaga de städer, som hittills vetat bevara sig från sjukdomen, de medel, sorn dertill bidragit.
Posten i dag vittnar, att i Lidköping, genom hvilken stad en af de största stråkvägarna emellan de cholerasmiltade orterna går, har man, genom vakt vid tullarna, dock utan att hindia communicationerna, utan endast medelst den vaksamhet att följa resande för att hindra dem från all beröring med stadens invånare, hittills bevarat sig.
Jag bor sjelf i Norrköping, och samma utväg har der blifvit begagnad med samma framgång.
Jag kan derföre ej tänka mig en hårdare olycka, än örn Konungen af den und. skrifvelsen, i fall den affattas i så generella ordalag, som nu här blifvit föreslaget, kunde hänföras att fråntaga dessa städer den utväg, hvarmed de hittills skyddat sig.
Ehrenborgh, Gasp. Willi.:
Jag förenar mig desto hellre i Gr.
Frölichs nu gjorda förändring af sin motion, som jag tror, att K.
M. redan i den sist utfärdade författningen om cboleran gifvit den säkraste ledning för sakens rätta bedömande.
Der står tydligen i ingressen, att alla spärrningar äro otillräckliga och medförande större olägenheter, än man dermed kan hoppas få godtgjorda.
Konungen har således redan uttalat sin öfvertygelse om riktigheten af den sats, som man genom den und. skrifvelsen vill uttrycka, och efter min tanka är det blott, missförstådt nit hos local-auctoriteterna, sorn gjort, att författningens mening vid första tillämpningen blifvit öfverskriden.
Jag vill blott till mitt förra yttrande til - i5o Den ii September c. m. ■ lägga, att då jag tyckt mig finna, att olikhet i termerna äger ■ rum i alla de tre RiksStms beslut, sora bifallit en und. skrif ■ veise, 'i ämnet, lärer det i alla händelser blifva behöfligt, att be hörigt Utsk. inkommer med ett jemnkningsförslag, innan I skrifvelsen uppsattes; och det vore således önskligt, om detta förslag kunde inkomma till nästa plenum, hvarom Utsk. torde böra anmodas.
Landtm hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i det af PresteSt. fattade beslut.
I Ropades starka ja, blandade med många nej.
Boye begärde votering och bifall till Gr.
Fröliclis nyss gjorda framställning.
Det torde ej vara ur vägen att anmärka, huru delta ärende, der man gjort sig all möjlig möda att följa formerna, ändock slutligen kommit utom alla former.
Här bordlädes först motionen och remmitterades sedan till Utsk., hvarefter fråga t. o. m. uppstod om återremiss af Utskrs betänk.; och nu, sedan betank blifvit afslaget och hvarje RiksSt. för sig fattat särskildt beslut, vill man bär strida om redaetionen af den und. skrifvelsen.
För att slippa den begärda voteringen, vågar jag föreslå, att man må öfverlemna åt Exped.Utsk. att af de redan fattade besluten sammanfatta ett förslag till skrifvelse i allmänna ordalag, på det den utan vidare krångel må kunna afgå.
Det var i sanning oväntad t, att den sisle talaren, sedan han sjelf framställt ett förslag, hvarigenom alla meningar kunde förenas, nu föreslår återgång till det förra beslutet.
Jag hemställer för min del, att R. o. Ad. må besluta, alt den und. skrifvelsen endast skall innehålla en anhållan hos K.
M. om en sådan ändring i spärrningsanstalterna, att de ej må sträckas så långt, som hittills skett.
Jag vet ej, hvarföre raan ej vill bifalla detta förslag, helst Exped.Utsk. då lättare blir i tillfälle att sammanjemnka meningarna, än om R. o. Ad. instämmer i PresteSt:s beslut.
Jag kan på grund häraf ej frångå att yrka bifall till Gr.
Frölichs här framställda förslag, eller, om det vägras, begär jag votering.
Som jag isynnerhet fäster vigt vid skyndsamheten af delta ärendes behandling, tager jag mig friheten hemställa till den värde ledamoten, som \ begärt votering, om han ej derifrån vill afstå, enär det re dan blifvit ådagälagdt, att jemnkning i besluten ändock kommer alt äga rum.