Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande uttrycket: utom påföljd efter lag, så medgifver jag, att det gerna kan utelemnas; ty det är obestämdt, efter hvilken lag ansvaret skall ega rum, och torde derföre förefalla långifvaren betänkligt.
Men om detta uttryck borttages, bör slutmeningen redigeras på annat sätt.
Det är icke bestämdt, huru lång tid långifvaren bär sig förunnad att, efter den stadgade tiden, fullgöra anbudet för att slippa böterne. c i H. 16* Den 4 Mars.
Jag föreslår derföre, att meningen vid slutet måtte ändras sålunda: derest lian icke inora a månader frän den bestämda terminen fullgör sina åtaganden.
Herr Rosenblad Jag kan ej gilla hvarken den af Herr Cederschiöld yttrade farhåga för Fullmägtiges i RiksgäldsConlorefc ansvarighet för befallningen nied ifrågavarande lån, eller hans föreslagna redaclion af detta moment.
Då här är bestämdt, och i låne-conlractet inflyter, att förlusten af deponerade procent drabbar den långifvare, som brister i fullgörandet af sina åtaganden, och dessa procent naturligtvis skulle tillfalla RiksgäldsContoret, hvartill skall det väl tjena, att lemna en långifvare ytterligare 2 månader utöfver den stadgade terminen för fullgörandet af sine förbindelser?
Följden vore troligen, attingen fullgjorde, förrän desse 2 månader gingo lill ända.
Jag anser således Herr Lefrens förslag lill redaclion af della moment vida lyckligare och hällre än Herr Cederschjölds, och anhåller örn det förras antagande.
— Hvad åter beträffar Friherre Kanlzous förslag, fruktar jag, alt det dermed åsyftade söndersplittrande af lånebeloppet skulle afvända all concurence af långifvare.
Följden skulle blifva den, alt man ej finge anbud hvarken på små eller större summors försträckande.
De större
Capilalisterne skulle icke vara hugade att
Den 4 Mars. 245 ingå på Iånels försträckande, enär, i följd af subseriptionen till så små belopp sorn booo Rtdr, de befarade, att ej kunna få försålde sine partiella Obligationer på lånet, och detsamma, på nu stadgade grunder, ej kan lemna dem betydlig vinst, åtminstone ej mera än 2 å 3 procent.
E11 sådan subscription skulle mycket försvåra lånets upptagande, hvilket förmodligen äfven de Herrar vilja, som ifra för densamma.
Men jag erkänner det vara consequent handladt af dem, att, då de misslyckats i försöket att hindra beslutet att detta lån skall upptagas, de sträfva att genom svårigheter i de detaillerade föreskrifterne göra det omöjligt att verkställas.
Jag anhåller om proposition till bifall å Herr Lefrens rcdaclions-förslag.
Jag erkänner, att jag förbisett andemeningen i detta moment, intilldess jag af Friherre Kantzous och Herr Rosenblads yttranden funnit den vara, alt bela lånet skulle upptagas på en hand.
Detta kan jag alldeles icke gilla, utan instämmer med Friherre Rantzou deri, alten hvar må ega frihet att på bestämda vilkor anmäla sig till försträckande af lånet till större eller mindre belopp, men minst 5ooo R:dr.
Ej eller kan jag frångå yrkandet, att i denna Punkt måtte bibehållas den bestämda föreskriften för Fullmäktige rörande kungörande i Utländske Tidningar om anbud på Iånels försträckande, Den 4 Mars.
Herr Cederschjöld: Herr Rosenblad har ganska rigtigt erindrat, att, enligt Utskottets förslag, en långifvare skulle förlora de såsom säkerhet deponerade 2~ procent, derest lian brister i fullgörande af sine åligganden på bestämd tid.
Men ingen ting finnes stadgadt, huruvida han derjemte förlorat rättigheten att sedermera fullgöra Jefvereringen af lånet.
Är meningen, att han på samma dag blifver denna rättighet förlustig, så är det för hård t och obilligt.
Någon sednare prasscriptionstid bör bestämmas, hvarinnom det är långifvaren öppet att fullgöra sina förbindelser; och den jag föreslagit synes mig ganska lämplig.
Om det vore tänkbart, att detta lån kunde upptagas inom landet, skulle jag ingå på Friherre Kantzous åsigter och förslag.
Men då sådant är alldeles omöjligt, finner jag den af honom föreslagna upplånings-rätten ej medföra någon nytta, utan tvertom den skada, att större speculanter skulle derigenom aflägsnas, concurrencen minskas, och lånevilkoren blifva för Staten mera betungande, om icke oantagliga.
Jag delar Herr Rosenblads åsigt i denna del, och förenar mig med honom i anhållan om proposition till antagande af den redaction Herr Lefrén föreslagit.
Herr Thanij TVolrath: Emot Friherre Den 4 Mars. 247 Kanlzous förslag har jag att göra en invändning.
Huru skulle, med antagande deraf, Fullrnägtige i RiksgäldsContoret förhålla sig, om flere personer anmält sig att efter mindre rabatt lemna 7 å 8000 R:dr hvardera, men en annan erbjudit sig att försträcka hela lånet, mot litet större rabatt, som dock ej öfversteg det af Rikets Ständer bestämda belopp?
Skulle Fullmägtige afslå det stora anbudet, och antaga de små på några tusende Riksdaler, med hvilkas erhållande ändamålet ej kunde vinnas?
Vill man påstå detta, så böra åtminstone helt andra reglementariska föreskrifter lemnäs Fullrnägtige, än de, som nu finnas och äro föreslagne.
Jag tror, lika med Friherre Sprengtporten, att om lånet möjligen kunde erhållas inom Riket, vore Friherre Kantzous förslag det bästa; men nu är det ganska hinderligt, då länet måste tagas utomlands.
Det enda användbara sättet är det, som Utskottet föreslagit, och det öfverensstämmer med förfarandet i dylika fall i andra Stater.
Hvad åter angår sättet för kungörandet om lånets upptagande, så synes det mig vara mindre vigtigt, om man bestämmer, i hvilka Tidningar sådant bör ske, eller om sättet öfverlemnas till Fullmägtiges godtfinnande.
Likväl gifver jag företrädetåt Herr Lefrens förslag, emedan jag tror Fullrnägtige vid verkställigheten bättre kunna bedomina bästa sättet, än vinu, långt förut.
Beträffande uttrycket:
Deri 4 M a r s. utom påföljd efter lag, så betyder det ej något, och kunde gerna slå qvar, om det icke möjligen torde väcka några farhågor bos en eller annan okunnig alt åtaga sig lånets försträckande; hvarföre jag äfven i denna del gillar Herr Lefrens redaction.
Af de redactionsförändringar, som af flere Ledamöter blifvit framställde i afseende på Utskottets förslag i denna Punkt, kan jag endast tillstyrka dem Herr Lefren föreslagit.
Det skulle upptaga för mycken tid att besvara alla de öfrige, och det behöfves ej eller, då de redan äro hufvudsakligen af en eller annan Talare vederlagde.
Herr Lefrens förslag, att sättet för kungörandet om anbud på lånets försträckande öfverlemnas till Fullmägtiges bedömande, anser jag vara desto rigtigare, som dylika kungörelsers införande i så allmänna Tidningar, som Utskottet projecterat, ej är önskvärdt och ej eller brukligt.
Dylike låns upptagande kungöras vanligen genom Consuler på större Börser.
Jag afstyrker kungörandet i allmänna Tidningarne, i synnerhet derföre, att jag tror det gå med detta låneproject, som med gasupplysningen här i Staden, nemligen att frågan förfaller; och jag hemställer, om det då vore förvår Credit nyttigt, att af allmänna Tidningarne utspriddes, det vi begärt, men ej kunnat få ett obetydligt lån.
Den 4 Mars. Grefve Frölich, David:
Jag liar begärt ordet endast för att svara Herr Cederschjöld.
Han har väl redan af Herr Rosenblad fått det svar, alt, då en långifvare icke på bestämd tid uppfyller contractet, han, enligt Utskottets förslag, genast förlorat rättigheten att detsamma fullgöra, och förverkat böterne af 2| procent utaf Capitalet, och att någon vidare prrescriptionstid för honom, att sedermera verkställa penningeförsträckningen, vore otjenlig.
Men då Herr Cederchjöld likväl ytterligare upprepat och påyrkat sitt förslag om införande af en föreskrift angående en sådan praescriptionstid af två månader, anser jag nödigt erinra, att i punkten förut står: ”inom viss bestämd lid, efter något anbuds ”antagande, åligger långifvaren alt till säker”het för uppfyllandet af sina förbindelser, ”deponera valuta, eller ställa antaglig bor”gen för 2^ procent af den erbjudna låne”summan, hvilkas förlust skall, utom påföljd efter lag, drabba långifvaren, derest ”han brister i fullgörandet af sine åtagan”den.
Det är således bestämdt, att långifvaren inom den öfverenskomma liden skall uppfylla förbindelserne, vid äfventyr att förlora rättigheten dertill och det utsatta vitet.
Något vidare stadgande behöfves ej.
Herr Cederschjöld har sagt det vara obilligt, att en, som gjort låneänbud, skulle mista rättigheten att fullgöra det, för det han dröjt litet öfver den stadgade 25o Den 4 Mars. tiden.
Mig synes billighet bär icke kunna komma i fråga, utan endast sträng rättvisa.
Eller kunna väl Fuilmägtige efterskänka vitet af 4.0,000
R:dr, för det Lefveranteuren vill lemna penningarne efter stadgad tid?
— Hvad åter angår uttrycket: utom påföljd efter lag, så anser jag det icke så oskadligt, som Herr Cederschjöld; ty enligt vår lag skulle rättegång då böra mot långifvare, som brustit i Contractets fullgörande, anställas örn ersättning för alla förluster och olägenheter af detta manquement.
Detta uttryck bör derföre utgå, helst tillräcklig garantie finnes i ovilkorlig förlust af det stadgade vitet af procent af Capitalet.
De serskilte reglementariska föreskrifter, som Herr Tham ansett nödige för Fuilmägtige i RiksgäldsContoret, i händelse lånet skulle upptagas partielt, på det sätt Friherre Rantzou föreslagit, tror jag redan finnas tillräckligt inbegripne i det bestämda stadgandet, att lånet skall upptagas till ett bestämdt belopp; ty deraf följer, att om de partiella lånen ej utgöra denna summa, fylles bristen från de andre anbuden.
— Jag vill ej bestrida rigtigheten af Grefve Björnstjernas anmärkning om det föreslagna kungörandet i Tidningarne rörande anbuds emottagande på lånet, men åtminstone bör i reglementet uttryckas, att lånets upptagande skall kun - Den 4 Mars. göras på Europas förnämsta Börser och handelsplatser.
Jag får, i anledning af Grefve Frölichs yttrande, förklara, det jag aldrig sagt, att långifvaren ej borde förlora vitet af 2| procent, om han ej på dagen fullgjorde sin förbindelse att lemna penningar, utan blott, att derjemte ej vore klart stadgadt, det han i och med detsamma mistat rättigheten att sedermera lemna lånet och uppfylla sina åligganden i detta afseende.
Men då detta sednare bör följa af det förra, vill jag afstå från mitt redactionsförslag i denna del.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då ingen al Ridderskapets och Adelns Ledamöter yrkat bifall å StatsUtskottets förslag uti den ifrågavarande 6:te punkten, oförändradt, ansåg Hans Excellence sig icke böra framställa proposition derå, utan endast på de af en del Ledamöter gjorde förslag till förändrad redaction af denna punkt; och finge Hans Excellence först till Ridderskapet och Adeln hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga den af Herr Lefrén föreslagne redaction, enligt hvilken 6:te punkten skulle erhålla följande lydelse:
Fullmäktige ega att utsätta och kungöra lämplig tidj inom hvilken till RiksgäldsContoiret inlemnas förseglade an - D e (i 4 M a >' *• biul å länets försträckande.
Alla inkan - mande anbud öppnas pä den utsatta dagen.
Inom viss bestämd lid åligge det den långifvare ^ hvars anbud antages j att till säkerhet för uppfyllandet af sine förbindelser deponera valuta, Aler ställa antaglig borgen för 2^ procent af den erbjudna lönesumman j hvilkas förlust skall drabba länffvarénj derest han brister i fullgörandet af sine åtaganden.
Ja och Nej, Herr Munck af Rosenchöldj Eberhard:
För principens skull anser jag nödigt, att i afseende på sättet för kungörelsen om anbuds emottagande å lånet stadga någon controll på Fullmäglige i RiksgäldsContoret.
Jag har visserligen ej någon anledning att hysa misstroende till de här närvarande, men jag känner ej pluraliteten af dem, och dessutom kunna några bortgå > och nya inträda.
Derföre föreslår jag bestämd föreskrift, alt kungörandet bör ske på Börserne i Paris, London, Hamburg samt Amsterdam, och måhända Köpen-, hamn, hvarifrån silfret med minsta kostnad kan hitföras.
Denna- ändring önskar jag i Herr Lefre*ns förslag, hvilket jag i öfrigt tillstyrker.
Jag vill uppgifva möjligheten af missbruk, i fall platserne för kungörelsen icke bestämmas; ehuru jag visserligen ej kan förmoda, att ett sådant missbruk skulle öfvas.
Om Fnllmägtige Den 4 Mars. ville gynna något serskildt Banquieihus, så kunde de kungöra lånets upptagande blött på det ställe detta Banquierhus fanns, och sålunda förekomma concurrence af andre, som kanske ville lemna lånet mot bättre vilkor.
Jag upprepar ännu en gång, att jag yttrat detta blott för principen, ej af misstroende lill Fullmägtige.
Om denna punkt af Utskottets förslag innefattade något, som alldeles tillintetgjorde bela låneåtgärden, skulle jag gerna gå in derpå; men då jag ej kan hoppas detta, önskar jag, att redactionen måtte blifva sådan, alt vi ej blottställa oss för vanäran att offentligen söka, men icke erhålla länet.
Jag tillstyrker derföre, att kungörandet om anbuds emottagande på detta lån verkställes på så få Börsplatser som möjligt; åtminstone bör från de uppgifne undantagas Amsterdam, som ej eller lärer slå väl i afseende på crediten, af orsaker, som äro tillräckligt kända.
Jag antager den redaction Herr Lefren föreslagit, helst Revisorerne nog äro i tillfälle alt controllera Fullmägtige och alla Tjenstemän i RiksgäidsContoret, så att desse i denna sak ej göra annat, än hvad som kan försvaras.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition till godkännande af Herr Lefréns redactionsförslag.
254 Den 4 Mars.
Ropades starka Ja, jemte några Nej. 1 I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LancItMarskalken förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, den af Hans Excellence sist gjorde proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog följande Voterings-proposition:
Den, som bifaller, att 6:te Punkten i StatsUtskottets under N:o 4r4 afgifne sednare Utlåtande angående sättet för upptagandet af det lån Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets Betänkande N:o 382, beslutat, må lyda sålunda: ”Fullmäglige ega, att utsätta och kun”göra lämplig tid, inom hvilken till Riks”gäldsContoret inlemnas förseglade anbud ”å Lånets försträckande.
Alla inkommande anbud öppnas på den utsatta dagen.
”Inom viss bestämd tid åligge det den långifvare, hvars anbud antages, att, till säkerhet för uppfyllande af sine förbindelser, deponera valuta, eller ställa antaglig ”borgen för tvä och en half procent af den ”erbjudne lånesumman, hvilkas förlustskall
Den 4 Mars. 255 ”drabba långifvare!!, derest han brister i ”fullgörandet af sine åtaganden,” voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej, kommer 6:te Punkten i StatsUtskotlets ofvanberörde
Utlåtande att erhålla följande lydelse: ”Genom kungörelser, som införas i ”Svenska, Hamburgska, Londonska och Parisiska Tidningar, utsätta Fullmäglige en ”lämplig tid, inom hvilken till
Riksgäldskontoret inlemnas förseglade anbud till ”försträckande, på de af Rikets Ständer be”slämde grunder, utaf större eller mindre ”belopp af Janet, dock ej under 5ooo R:dr ”i silfver samt derutöfver i jemna hundra”detal.
Alla inkommande anbud öppnas ”på den utsatta dagen; och inom viss bestämd tid, efter något eller någre anbuds ”antagande, åligge dem, hvilkas anbud an”tagas, att, till säkerhet för uppfyllandet ”afsina förbindelser, deponera valuta, eller ”ställa antaglig borgen för två och en half ”procent af den erbjudna lönesumman, ”hvilkas förlust skall, utom påföljd efter ”lag, drabba den långifvare, som brister i ”fullgörandet af sina åtaganden."
Jag hemställer, om icke Friherre Rantzou skulle vilja ändra sill 256 D e n 4 AI a r s. förslag sålunda, att deri uttryckes, det kungörandet om anbuds emottagande på länet bör ske i Svenska Tidningarne samt på Europas förnämsta Börsplatser.
Förslaget blifver derigenom mera antagligt.
Friherre KantZou:
Jag medgifver gerna denna förändring af förslaget.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde å nyo ofvanberörde Voterings-proposition, med den af Grefve Horn föreslagne och af Friherre Kanlzou medgifne ändring, så att början af det i Contrapropositionen intagne förslag till redaction af 6:te Punkten erhöll följande lydelse:
Genom kungörande i Svenska Tidningarne samt pä Europas förnämsta Börsplatser utsätta Fullmäktige en lämplig tid} &c. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan half till io om aftonen; och befunnos vid dess slut, klockan en qvart till ii på aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja •— 48.
Nej — 26.
I följd
Den 4 Mars
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förda Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Herr Lefrens i Japropositionen upptagne ofvanomförmälde redactions-förslag således blifvit af Ridderskapet och Adeln antagit.
Utdrag af Prolocollet, hållet hos Högl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. m. den 3 Mars i83o. S. D. Remitterades till RiddarhusUtskottet:
Herr von Hartmansdorff^, August, anförande, angående åtskillige ändringar uti Riddarhus-Directionens Instruction och Lånereglementet.
Justerades t\ Protocolls-Uldrag, innehållande Ridderskapels och Adelns i Plenum den 3 dennes f. m. i öfrigt fattade beslut.
Upplästes följande ConstitulionsUtskottets den 27 sisth Februarii aflåtne Memorial: iN:o 6g.
Med uppgift å Voterings64 H. 17 2.58
Den 4 Mars propositioner i 3;tie Hufvudpunkter af Förslaget till ändringar i TryckfrihetsLagen.
N:o 70.
I anledning af återremiss å Utskottets Memorial N:o 57 innefattande förslag till åtskilliga Grundlags-ändringar, som åsyfta Riksdagsgöromålens ordentligare behandling, m. m.
Fredagen den 5 Mars i83o.
Plenum klockan half till io Förmiddagen.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets den 25 sistlidne Februarii uuder N:o 4*4 afgifne, och den 26 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af återremiss å Utskottets under N:o 383 förut meddelte Betänkande angående sättet för upptagandet af det lån, Rikets Ständer, genom bifall tili Utskottets Betänkande N:o 382, beslutat.
Den 5 Mars f. m. 25g > Sjunde Punkten.
Fullmäktige i RiksgäldsContoret öfverenskomma med långi [varén om Obligationernes valeur er; dock skola dessa ställas på jemna ioo:detal i det hufvudmynt, hvarå Obligationerne lyda.
Denna punkt blef, uppS gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Åttonde Punkten.
Med lÖingifvaren uppgöra Fullmägtige jemväl, och utsätta i Obligationerne: a) Det år, efter hvilket
RigsgäldsContoret eger begagna uppsägnigsrätten för större eller mindre del af länet. b) Uppsägningstidens längd. c) De orters Tidningar, uti hvilka uppsägningen skall tillkännagifvas. d} UiIkoren för den bestämda Åmortissements-fondens användande till Capitalafbetalning m. m., som vid dylika afhandlingar erfordras.
Hvilken punkt af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Nionde Punkten.
Om lånet icke kommer att amorteras genom årliga Capital-ajbetalningar på hvar64 H. ’ 17* I)cn 5 Mars f. m. je Obligation, utan genom Obligationers inlösande för ett motsvarande Capitalbelopp; sä ega Fullmägtige att begagna denna utväg, endast dä Ob/igationerne säljas under eller till pari; men böra uttryckeligen förbehålla sig, att när Obligationerne stiga deröfver, få efter hand uppsäga dem till inlösen al pari, så att lånet ovilkorligen må vara licjvideradt inom 3y är, utan äfventyr af förlust på Capitalet.
Skulle Obligationerna stiga öfver pari, förr än RiksgäldsContorets uppsägnings rätt inträder, böra de för Capital-afbetala ingar till RiksgäldsContoret inflytande medel, hvilka under tiden icke kunna till skuldens amorterande användas, emedlertid förräntas uti de lån, sorn RiksgäldsContoret behöfver för andra ändamål upptaga, eller om sådane icke förefinnas, uti den sä kallade HandelsDisconten i Rikets Ständers Bank.
Uppå gjord proposition blef denna ponkt af Ridderskapet och Adeln godkänd.
Tionde Punkte n.
Till betäckande af den brist i tillgångarne för liqvid af Capital och Ränta pä Statslånen, hvilken kan förvällas genom fördröjda Capital och Räntebetalningar å fastighetslänen, böra Fullmägtige i RiksgäldsContoiret berättigas att uppta - Den 5 Ä1 ars. f m. 26c ga lån, hvilka återgäldas i den nion dessa betalningar inflyta.
Den Ränta RiksgäldsContoiret för dessa lån får vidkännas, ersättes, på sätt uti gide punkten af Utlåningsvilkoren närmare bestämmes.
Herr Lefrén, Jöhan Pehr:
Jag tager mig friheten vördsamt föreslå, att dea uti förevarande punkt influtne hänvisning till f):de punkten af Ullåoingsvilkoren måtte utgå.
Skälen dertill äro, alt en sådan hänvisning uttrycker, det g:de punkten af Utlåningsvilkoren ensamt här skulle afses; men när man går till denna punkt, finner man, att den icke angår något hit hörande ämne, utan att det är den nästföregående 8:de punkten af det nya förslaget till utlåningsvilkoren, som här blifvit åsyftad.
En rättelse blir således nödvändig; men för min del tror jag det vara lämpligast, att alldeles utesluta hänvisningen till någon viss punkt af utlåningsvilkoren, och låta slutet af den nu ifrågavarande punkten erhålla följande lydelse:
Den ränta RiksgäldsContoret för dessa lån får vidkännas, ersättes, på sätt i Utlåningsvilkoren närmare bestämmes.
Man har derigenom omfattat alla de i Utlåningsvilkoren förekommande stadganden, som kunna hafva infriande på föreskriften i denna punkt.
Jag anhåller alltså om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition å den af mig föreslagne redactionsförändring
Det« 5 Mars f. ra. såsom på en gång ett förtydligande oell en nyttig skärpning i föreskriften.
Herr Cederschjöld > Pehr
Det fägnar mig verkligen att höra, att någon ersättning påtänkes för de förskotter RiksgäldsContoret måste göra vid inträffande brist i utlåningens oafbrutna och jemna gång.
Men jag hemställer, livad påföljd den här föreslagne utväg skall hafva, i händelse inkomsterne af Lånanstalterne, såsom redan förut blifvit bevisadt, ej kunna motsvara utgifterne?
Jag tror, att den blott är ett förblomeradt erkännande deraf, att kommande Ständer få genom ny bevillning godtgöra bristen; och efter min tanka hade det varit ärligare att genast säga detta rent ut.
Herr Lefren: Om
Utskottet varit af den tanka alt lånet bordt afstyrkas, hade det måhända varit lämpligt, att införa den mening Herr Cederschjöld nu föreslog; men då Utskottet tillstyrkt lånets upptagande, och bilagt en calcul, som visar att anstalten åtminstone nätt och jemt bär sig, i synnerhet efter det fattade beslutet, att lånet ej får upptagas med högre rabatt än 8 procent, tinner jag ingen anledning till Herr Cederschölds anmärkning.
Utan att för öfrigt i detta afseende ingå i någon förnyad discussion, vill jag blott lill Herr Cederschjöld hemställa, om icke hvar sak Den 5 Mars f. m. 263 bör betraktas för sig, och om vi iche således först böra besluta öfver mitt förslag, att, med uteslutande af hänvisningen till g:de punkten af utlåningsvilkoren, i stadgandet includera alla dessa vilkor, så vidt de på detsamma kunna hafva inflytande.
Den klagan Herr Cederschjöld fört, angår deremot en helt annan del af saken.
Utskottets förslag uttrycker ingen ting annat, än att de låntagare, som försumma, att i rätter tid erlägga capital- eller ränte-betalningar, skola till RiksgäldsContorets ersättning för dess derigenom uppkommande förlust erlägga den ränta, som i utlåningsvilkoren bestämmes; och jag hemställer, huru man härifrån kan komma till Herr Cederschjölds slutsats.
Jag tillstyrker bifall å Utskottets förslag med den af Herr Lefren framställde redactionsförändring.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å io:de punkten, med den förändring, att orden: g:cle punkten af borde utgå; hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottets den 2Ö sisth Februarii under N:o 4X5 afgifne, och den 26 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjor - a64 Den 5 Mars f. m> de anmärkningar vid Utskottets under N:o 384 förut meddelte Betänkande, med förslag till allmänna grunder för RiksgäldsContorets utlåning emot inteckning i jordegendom.
Första Punkten.