Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till inlösen af Landshöfdinge-residcnshuset i Hernösand och uppförande af Landlslats-embetshus derstädes, jtlerligare . . .
Summa 152,100 — Expedit iöns-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse IX: o 491. 145 i\:0 197.
Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 26 Okt. 1860.
Preste-Slåndet den 26 — — Borgare-Ståndet den 26 — — Bonde-Slåndct den 26 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel. CStats—Utsk:s Uti.
N:is 123, 178, 195 och 198, samt Först.
Slats-Utsk:s Mern.
N:o 204). S. A. K.
I afseende på regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, innefattande anslagen för Ecktesiaslik-Departemenlet, hafva, med anledning af dels E. K.
Maj :ls alldina nådiga Propositioner och dels hos Rikets Ständer i öfrigt gjorda framställningar, de förändringar ilVågakommit, hvilka härnedan omlörmälas i den ordning, hvaruti anslagen finnas i Riks-slalen uppförda.
Departements- Chefen. l:o.
Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, har E. 14.
Majit (öreslagit, att Chefen för Ecklesiastik-Departementet, som numera saknar boställsvåning, mätte undfå bvresersältning med ett belopp af 2,000 R:dr Runt årligen; och hafva i alseende härå, Rikets Ständer af det högstberörda Proposition åtföljande utdrag af Slalsråds-protokollet lör den 14 Oktober nästlidna år inhemtat, att, sedan E. K.
Majit enligt protokollet öfvpr Finans-ärenden den 18 Februari samma år, i sammanhang med nådigt beslut, att den till boställe åt Chefen för Ecklesiastik-departementet under den 29 September 1848, tills vidare upplåtna våning 2 trappor upp i Bih. till li.
Prot. 1859 & 1860. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band.
Svppl. 19 146 Expeditions-Utskottels Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 197.
Kanslihuset, skulle från den 1 April 1859 användas till embetsrum åt Justitierevisionen och Ecklesiaslik-departementets expedition, hvarigenom det blefve möjligt alt i nämnda Kanslihus bereda lokal åt Statistiska Central-byrån och derigenom inbespara 1.000 Ridr, hvilka Rikets Ständer i och för detta ändamål anslagit, förklarat sig vilja, pä särskild underdånig föredragning, taga i nådigt öfvervägande frågan om hyresersättning åt Chefen för sistnämnda Departement, E. K. Majit, enär Ecklesiastik-departemenlets Chef, genom ofvanberörda beslut den 12 nästlörutgångne Februari, gått i mistning af förut åtnjuten boställsförmån och numera vore bland Stats-departementscheferne den ende, som hvarken hade boställe eller kontant ersättning derför, beslutat föreslå Rikets Ständer, alt ät Chefen för Ecklesiaslik-departementet, i likhet med hvad vid sistlidna riksdag anslogs åt Chefen för Finans-Departementet, bevilja en årlig hyresersättning af 2,000 Ridr R:mt, att från början af nästa statsreglering utgå på Riksstatens Åttonde Hufvudlitel, samt att till dylik ersättning för tiden från den I April 1859 till utgången af innevarande statsreglerings-period, eller l,j- år, mätte uppföras bland anslag för tillfälliga behof en summa af 3,500 Ridr Rimt.
Vid pröfning af denna fråga hafva Rikets Ständer, enär Chefen för Ecklesiastik departementet intill April månad nästlidna år innehaft boställe i Kronans bus samt denne embetsman otvifvelaktigt måste hafva samma rättighet som Cheferne för de öfriga Stats-deparlementen, att antingen få åtnjuta förmånen af fritt boställe eller, i saknad deraf, uppbära hyresersättning, väl funnit den ifrågaställa anslagsförhöjningen böra beviljas; men som tillfälle framdeles torde kunna beredas för bemälde
Deparlements-chef att erhålla bostad i något Kronans hus, hafva Rikets Ständer icke ansett lämpligt att ifrågavarande hyresersättning uppföres såsom ordinarie anslag; hvadan Rikets Ständer beslutat, att till hyresersättning åt bemälde
Departemenls-ehef må, till utgående från Riksgälds-kontoret anvisas dels ett ärligt belopp af 2,000 Ridr för nästa statsreglerings-period, och dels för en gång 3,500 Ridr, utgörande enahanda ersättning för tiden från den 1 April 1859 till slutet af innevarande år.
Departementets Expedition. 2:o. 1 afseende härå hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Majits nådiga Proposition beslutat: alt lör 2 k a n s 11 ist-be fa t
In i uga r (å 1,800 Ridr) skall uppföras 3,600 Ridr och för 2 Kopisttjenster (A 1,000 Ridr) 2,000 Ridr; att den 3:dje Kopisttjensten skall indragas och aflöningen, 1,000 Ridr, utgå till befrämjande af göromälens gång inom Expeditionen; samt att de vid sednaste riksdag anvisade 1,800 Ridr ”till biträde åt Afdeinings-Chefen för allmänna undervisningen rörande ärenden” skola å staten fortfarande upptagas; hvarjemte den af E. K.
Majit äskade förhöjning från 450 till 1.000 Ridr Runt af det ä Expeditionens stat uppförda anslag till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och vaklbetjente blifvit af Rikets Ständer beviljad, (se Tab. Litt. A.) Kongl.
Bibliolheket. 3:o. 1 de för Bibliothekarien vid Kongl. Bibliolheket nu anvisade lönebelopp af 4,500 Ridr för den förre och 3,000 Ridr lör den sednare, har E. K.
Majit föreslagit en förhöjning af 500
Ridr för hvardera; men då, hvad Bibliothekarien angår, Rikets Ständer ansett de vid sista riksdagen för denne embetsman bestämda löneförmåner innefatta tillräcklig godlgörelse för de med hans befattning förenade goro - Expeditions-Utskottets Förslag lill underd.
Skrifvelse N:o 191. 147 mål, hafva Rikets Ständer funnit sig böra endast i så måtto bifalla omförmälde nådiga framställning, att lönen för vice Bibliolhekarien vid Kongl. Bibliolhekel blifvit bestämd (ill 3,500 R;dr Kleresi-slalen.
(Tab. Litt. B.) 4:o.
Med anledning af en utaf Upsala stifts Konsistorium bos E. K. Maj:t gjord underdånig framställning, hvilken blifvit af Konsistorium i Lunds stift biträdd, har E. K. Maj:t med afseende å angelägenheten deraf, att kyrkan inom de församlingar, der skiljaktiga och från de antagna lärobegreppen afvikande meningar, rörande troslärorna sig yppat, måtte beredas tillfälle alt med någorlunda tilliäckliga krafter på öfverlygelsens väg verka för bibehållande af enighet och frid, i nåder begärt, att Rikets Ständer mätte bevilja ett anslag af 10,000 R:dr, årligen, att under nästa slalsreglerings-period utgå och användas till aflönande af e. o. preslmän, hvilka skulle anställas såsom biträde i de församlingar, der sådant, i följd af yppade villomeningar i religionen kunde finnas behöfligt.
Mot beviljandet af delta anslag hafva Rikets Ständer funnit flera betänkligheter mola.
Om det nemligen å ena sidan icke kan bestridas, att inom en af religiös oro upprörd församling anställandet, äfven tillfälligtvis, af en utmärkt begåfvad och nitisk religionslärare bör hafva ett välgörande inflytande till att skingra villomeningarne och återleda de vilselörda till en sannare uppfattning af troslärorna, så får dock å andra sidan icke förbises, alt delta just är den verksamhet, som i första rummet tillhör de (ör de särskilda församlingarne antagne själasörjare.
Ehuru Upsala Dom-kapitels underdåniga framställning i ämnet synes utgå från den förutsättning, alt i hvarje fall, der söndring inom en församling inlrädt eller börjat uppkomma, en särskild religionslärare skulle behöfva dilsändas, kunna dock Rikets Ständer lör sin del icke antaga, att det ordinäre Presterskapet i allmänhet skulle sakna lid eller förmåga alt fullgöra delta deras vigtigaste åliggande; — och om det religiösa tillståndet i ett eller flera stift verkligen vore sådant, så skulle enligt Rikets Ständers tanka, det nu föreslagna medlet föga förslå till att afhjelpa det onda, och ändamålet ej heller uppnås, genom alt dertill anslå mångfaldigt större summor, enär tillgång på utmärkta religionslärare ej torde när som helst kunna lill obegränsadt antal anskaffas.
Under förutsättning åter att, såsom E. K.
Maj:ts nådiga framställning synes afse, den ifrågaställda förstärkningen af försämlingarnes presterskap skulle endast undantagsvis och efter E. K.
Maj:ts pröfning i hvarje fall medgilvas, anse Rikets Ständer äfven tvifvelaktigt, huruvida anvisandet af eli. särskildt statsanslag för detta ändamål kan vara lämpligt, helst sådant skulle innefatta en bestämd afvikelse från de i afseende på Statens och Kyrkans ömsesidiga förhållanden af ålder antagna och ännu gällande grunder.
Vid flere tillfällen och sednast vid förra riksdagen hafva Rikets Ständer erkänt och bekräftat den Presterskapet enligt dess privilegier medgiliia rättighet, att nemligen de Presterskapet lagligen, eller genom häfdvunnen vana tillhörande inkomster icke böra förminskas eller till annat ändamål användas; men härmed sammanhänger på det närmaste den af Rikets Ständer jemväl ofta uttalade åsigt, att Staten icke har någon förbindelse alt utöfver de betydliga aflöningsförmåner, som sålunda blifvit Presterskapet tillerkända, ytterligare till deras underhåll bidraga, hvilken grundsats så allmänt blifvit iakttagen, att äfven i de särskilda fall, då Rikets Ständer, i anseende till behofvet af nya presterliga befattningars inrättande inom vissa glest bebyggda och fattiga orter, dertill beviljat understöd, sådant skett endast lill dess vederbörande kommuner sjelfva skulle blifva i tillfälle att sina själasörjare underhålla. 148 Expedilions-Utslcoltets Förslag till anderd.
Siri/velse N:o 197.
Geuom att nu anslå särskilda tillgångar till e. o. Prestmans aflönande skulle således Rikets Ständer erkänna en förbindelse, att i vidsträcktare män, än allt hittills egt rum, aflöna och underhålla Kyrkans tjenstemän; men sådant skulle, enligt Rikets Ständers tanka, icke allenast för Statsverket, med afseende på de ökade anspråk, som deraf torde framkallas, utan äfven för Preslerskapet kunna medföra betänkliga följder, då nemligen församlingarnes ordinarie själasörjare kunde häruti söka rättighet alt fritaga sig från den vigtigaste delen af religionsvärden, hvarförutan det obestämda förhållandet mellan det ordinarie Preslerskapet och de bredvid och öfver detta ställda religionslärare kunde i många fall föranleda missämja och förvecklingar.
Den vigtiga grundsatsen, alt det ordinarie
Preslerskapet ensamt har åliggandet och ansvaret för religionsvården inom församlingarne, bör derföre, enligt Rikets Sländers åsigt, fortfarande vidhållas, åtminstone så länge icke nödvändigheten oalvisligen fordrar, att Staten, genom särskilda åtgärders vidtagande, ingriper i den ansvarsfulla verksamhet, som tillhör Kyrkans antagna tjenstemän.
På grund af hvad nu blifvit anfördi, hafva Rikets
Ständer alltså ansett sig icke böra bevilja det af E. K.
Maj:t för olvanförmälda ändamål äskade anslag. 5:o. 1 anledning af Malå kapellboers af Arvidsjaurs lappmarks pastorat under dåniga anhållan, att varda försedde med egen Kapellpredikant samt alt medel måtte anvisas ej mindre till inköpande af boställe ät den blifvande predikanten, än äfven till dennes aflönande utöfver de bidrag in natura, kapellboerna i sådant hänseende kunde utgifva, har E. K.
Majit, som vid det förhållande, alt omkring en tredjedel af Kapellboernas anlal bestode af Lappar, funnit att lika andel af den för anskaffande af lör berörda boställe erforderliga summan, enligt redan uppgjordt kontrakt utgörande 3,000 R:dr, läingligen kunde anordnas å anslaget för Lappmarkens Ecklesiaslikverk, samt ansett att Kapellpredikanten borde i aflöning erhålla 1,000 R:dr, med afräkning likväl för de bidrag, församlingen erbjudit sig att lemna, uppgående i välde till högst 150 R:dr, — i nåder äskat, att Rikets Ständer måtte bevilja dels 2,000 R:dr såsom bidrag för inköpande af boställe åt den blifvande predikanten i förenämnde kapellförsamling, dels ock till fyllnad i samma prestmans aflöning eli anslag af 850 R:dr ärligen.
Med bifall till denna nådiga Proposition hafva Rikets Ständer å Riksgäldskontoret för en gång anvisat ett belopp af 2.000
R:dr, att användas till bidrag för inköpande af boställe åt en Kapellpredikant inom Malå kapellag, och till dennes aflönande å stat uppfört ett årligt anslag af 850 R:dr, alt utgå intill dess kapellboerne förmå att sin predikant sjelfva underhålla. 6:o. Vidare har E. K.
Maj:t lill anställande af en särskild Predikant i det till Gideå pastorat af Wester-Norrlands län hörande Trehörningssjö kapellag, begärt 4,500 R:dr, alt användas till inköpande af boställe samt 600 R:dr årligen såsom bidrag till predikantens aflönande, intill dess kapellboerne sjelfve blifva i lill fälle att Kapellpredikantens underhåll bekosta.
På grund af de uti ofvanåberopade Slatsråds-protokoll i denna fråga anförda förhållanden, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, dels att för en gång å Riksgäldskontoret anvisa 4,500 R:dr till inköpande af boställe åt ifrågavarande Kapellpredikant, dels ock att till dennes aflönande skall, på sätt E. K.
Majit föreslagit, tillsvidare å stat uppföras ett ärligt anslag af 600 R:dr. 7:o.
Med anledning deraf, att Rikets sednast församlade Ständer, jemte det de för innevarande statsreglerings-period beviljade förhöjning af den å stat uppförda af - Eccpcditions-Utskottcts
Skrifvelse N:o 797. 149 löning lör Kapellpredikanterna i Norra och Södra Finnskoga samt”Bogens och Lekvattnets församlingar, tillika i underdånighet anhållit, att E. K.
Majit läcktes låta utreda och till Rikets dernäst sammanträdande Ständer meddela, i hvad män ofvannämnde församlingar kunde lill Predikanlernes aflöning lemna något bidrag utöfver hvad de nu utgöra, samt Stålens tillskott för aflöningen derigenom (ill större eller mindre del komma alt upphöra, har, på sätt ofta åberopade Slatsråds-protokoll utvisar, E. K. Maj:t låtit anställa en fullständig utredning i berörde hänseende.
Och enär af denna utredning vill synas, alt ingendera af ifrågavarande Kapellpredikanters aflöning, som från Slalsverket nu utgår för Predikanten i Norra och Södra Finnskoga församlingar med 1,200 R:dr och för hvardera af Predikanterne i Bogens och Lekvattnets församlingar med 1,000 R:dr, öfverstiger det belopp, hvarå en mödosam tjenstgöring gifver dem billiga anspråk, samt att församlingarne icke förmå, utöfver hvad lör närvarande eger runi, dertill bidraga, hafva Bikels Sländer i öfverensstämmelse med E. K.
Majlis derom gjorda nådiga framställning, medgifvit att de för omförmälda Predikanters aflönande beviljade statsbidrag må med oförminskade belopp fortfarande bibehållas, alt utgå intilldess församlingarne sjelfva blifva i tillfälle att Predikanternes underhåll bekosta. 8:o.
Efter gjord underdånig anmälan af Domkapitlet i Götheborg att, enligt innevånarnes i Sibbarps och Dagsås församlingars pastorat af Hallands län vid gällstämma den 27 Augusti 1857 algifna intyg, Pastors löneförmåner, enligt medelberäkning lör då sednast förflutna fem år, icke uppgått till högre belopp, än som motsvarade värdet af 37 tunnor råg och 37 tunnor korn, samt således med 26 tunnor spannmål understeg det belopp, af 100 tunnor nyssnämnda sädesslag, som E. K.
Majlis nådiga Circulärbref den 9 November 1840 fastställer såsom minimi-inkomst af ett pastorat, har, uppå derom af
Domkapitlet tillika framställd underdånig anhållan, E. K.
Majit föreslagit, att Rikets Ständer mätte utaf indragen behagliglids lörlänings-spanmål bevilja Kyrkoherden i Sibbarp lönelyllnad med 26 tunnor, eller 163 kubikfot 8 kannor spanmål, hälften råg och hälften korn.
Enär de rörande denna fråga al vederbörande embetsmyndigheter meddelade uppgifter, hvilka finnas intagne i det uti den nådiga Propositionen åberopade Statsrådsprotokoll för den 22 Juni 1859, icke innefatta någon fullständig utredning angående Pastors i Sibbarp löneförmåner, men, enligt hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret i afgilvet underdånigt utlåtande anfört, inkomsterna af bemälde pastorat skulle motsvara 107 tunnor 19fjjff kappar hälften råg och hälften korn och således öfverstiga det genom Kongl. Circulärbrefvet den 9 November 1840 såsom minimi-inkomst af ett pastorat fastställda belopp af 100 tunnor spanmål, hafva Rikets Ständer, intill dess ett motsatt förhållande blifvit ådagalagdt, funnit sig sakna anledning att bevilja den ifrågaställda lönefyllnaden för Kyrkoherden i Sibbarp. 9:o. På det Kontraktsprostarne i Ångermanlands nordvestra kontrakt af Hernösands stift och i norra Wadsbo kontrakt af Skara stift, hvilka äro i saknad af prosle-tunnor för Skorpeds, Carlsborgs garnisons och Tiveds församlingar, af hvilka den förra tillhör Ångermanlands nordvestra och de två sednare Norra Wadsbo kontrakt, måtte komma af en sådan förmån i åtnjutande, bar E. K.
Majit föreslagit, att Rikets Ständer måtte af kronotionde bevilja åt förstnämnde Kontraktsprost 1 tunna, eller 6 kubikfot 3 kannor, och åt Prosten i Norra Wadsbo kontrakt 2-| tunnor, eller 15 kubikfot 1,2 kannor, spanmål till utgående på det sätt, att bemälde Prostar skulle ega att i vederbörande läns landlränterier uppbära spannmålens värde efter medelmarkegångspris med tillägg af forsellön. 150 Expeditions-Utskotlets Förslag till' anderd.
Skrifvelse IS:o 191.
Efter lagen kännedom af hvad under detta ärendes behandling hos E. K. Maj:t förekommit, hvarom i ofta åberopade Stats-Rädsprotokoll för den 14 Oktober nästlidna år närmare förmäles, hafva Rikets Ständer i öfverensstämmelse med de i likartade fall tillförene fattade beslut, pä det sätt bifallit, högstberörde nådiga framställning, att å Riks-Staten blifvit uppförde, såsom prostetunna åt Prosten i Ångermanlands Nordvestra kontrakt, för Skorpeds församling, 6 kubikfot 3 kannor och åt Prosten i Norra Wadsbo kontrakt, för Carlsborgs och Tiveds församlingar, med uteslutande af bråktal af kannor, ett belopp af 15 kubikfot 1 kanna oindelt spanmål att efter 10 års medelmarkegång utgå. 10:o.
I anledning af en utaf Kontraktsprosten i Närdinghundra kontrakt Johan Nordling gjord underdånig ansökning att, då från den till Häfverö pastoral af nyssnämnda kontrakt hörande
Singö församling någon prostetunna hitintills icke varit åt Kontraktsprosten anslagen, men denna Församling, i anseende till sin afskiljda belägenhet, såväl vid expeditioners utfärdande som i synnerhet vid embetsresor förorsakade Kontraktsprosten mera besvär än många andra, E. K. Maj:t täcktes lill Rikets Ständer göra nådig framställning om anvisande af en tunna Kronan besparad tionde, att lill förbemälde
Kontraktsprost utgå, har uti en särskild till Rikets Ständer den 16
December nästlidna år aflåten Proposition — efter det vederbörande myndigheter i ämnet sig utlåtit och ansökningen i underdånighet förordat — E. K.
Majit, jemte förklarande alt Kontraktsprosten Nordling vore berättigad att frän Kyrkohei berget i Singö församling uppbära en prostetunna af Kronans der disponibla tiondespanmäl, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att delta kronotiondeanslag måtte från och med början af nästa slatsreglerings-period varda å förevarande Hufvudlilel på afdelningen för Kleresistalen uppfördt.
Och har denna nådiga framställning blifvit af Rikets
Ständer bifallen samt den föreslagna prostetunnan blifvit bestämd alt efter medelmarkegång utgå med 6 kubikfot 3 kannor oindelt spanmål. 11:0.
Af en annan, jemväl särskilt aflåten nådig Proposition af den 23 December 1859, deruti E. K. Maj:t äskat ett kronotiondeanslag af två tunnor spanmål, alt såsom prosletunnor för Bladåkers och Gräsö socknar åt Prosten i Olands och Frösåkers kontrakt af Upsala stift å Riks-stalen uppföras, hafva Rikets Ständer inhemta!, bland annat, alt, sedan bemälde Kontraktsprost hos E. K.
Majit i underdånighet anhållit, alt, som nämnda kontrakt bestode af 15 särskilda församlingar, deraf två utgjordes af städerna Öregrund och Östhammar, men sökanden uppbure allenast 11 prosletunnor och således 4 mindre, än hvartill han vore berättigad, ett dessa fyra tunnor motsvarande anslag mätte varda anvisadt, hade Kammar-kollegium och Stals-konloret, öfver ansökningen hörde, i underdånighet anfört, alt 24 § i Kongl. Majlis nådiga Resolution på Presterskapets besvär den 10 Mars 1719 tillerkänner Kontraktsprosten prostetunna för hvarje församling inom Prosteriet endast i det fäll, alt derstädes funnes Kvrkoherberge med odisponerad kronotionde, hvadan ock då dylik tionde af städerne Öregrund och Östhammar icke utgår, sökandens anspråk alt för dessa församlingar, hvilka icke äro med Kyrkoherbergen försedde, bekomma prostelunnor, icke kunde, i strid med berörda lagrum, af Kollegierna till nådigt bifall understödjas; hvaremot och enär upplyst vore, att för de två till kontraktet hörande Bladåkers och Gräsö socknar någon prostetunna icke blifvit anordnad, ehuru Kronan inom samma socknar egde behållen tiondespanmål, Kollegierna af dessa, jemte andra i den nådiga Propositionen närmare om förmälda, skäl, funnit anledning vara förhanden att bereda sökanden en lönefyllnad af två prosletunnor; Expeditions- Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse IS:o i 97. 151 Och hafva Rikets Ständer i öfverensstämmelse härmed, bifallit, att, såsom prostelunnor för Bladåkers och Gräsö församlingar i Riksstalen må uppföras 12 kubikfot 6 kannor oindelt spanmål, alt till Prosten i Olands och Frösåkers kontrakt efter medelmarkegång utgå. 12:o. Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorer hafva, uti sin berättelse om af dem verkställd granskning af Statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1854 och 1855, fästat uppmärksamheten derå, att den af Närtuna, HusbvLånghundra, Odensala och Husby-Odensala socknar i Långhundra fögderi af Stockholms län lill Upsala akademi anvisade kronotionde dittills icke varit i Riksstaten hvarken såsom inkomst eller utgift beräknad; i anledning hvaraf och då rättelse derutinnan syntes böra beredas, så att Riksstaten blefve med verkliga förhållandet öfverensstämmande, Revisorerne hemställt, alt vid Riksslalens uppgörande berörda tiondebelopp — utgörande efter upprättade kontrakter, 506 tunnor 6 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, deral förenämnde Akademi har i behåll endast 390 tunnor 29 kappar samt återstoden 115 tunnor 9 kappar, utgår för andra här nedan uppgifna stater — mätte uppföras bland inkomsterna såsom indelt kronoliondespanmål, och deremot såsom utgift under 8:de Hufvudtileln tilläggas å anslagen för: /{teresistoten, prosleltinnor och vederlags-spanmål, tillhopa . 48 T:r 4 kappar.
Universiteterna, Upsala Akademis behållna 390 „ 29 „ Elementarläroverken, bibeltryckstunnor 5 „ — Stora Barnhuset i Slockholm, 40:de spanmål 12 „ 21 „ Kyrkors underhåll, lill Upsala domkyrka, saint till vin- och byggnads-säd 49 „ 16 „ Summa 506 „ 6 „ Då uti den af Rikets Ständer uppgjorda beräkning af Statsverkets inkomster ifrågavarande spanmål upptagits såsom inkomst och densamma följaktligen äfven bör (ill motsvarande belopp såsom utgift å Riksstaten uppföras, hafva Rikets Ständer, sorn 1 den ordning, hvari förenämnde anslagstillar här nedan förekomma, vill yttra sig angående de öfriga ifrågaställa anslagstjllökningarne, beslutat, att det å Riksstaten uppförda anslag för Kleresi-staten skall ökas med 48 tunnor 4 kappar eller 303 kubikfot 2 kannor indelt kronoliondespanmål. 13:o.
Vidare hafva Rikets Ständer inhemtat, att, ehuru till
Drottningholms kungsgård anslagen kronoliondespanmål, 28 tunnor, till följd af Rikets åren 1847 och 1848 församlade Ständers bifall lill E. K.
Maj:ts i ämnet gjorda nådiga framställning, blifvit till Statsverket emot ersättning indragen, af nämnda kronotionde dock fortfarande i Riksslaterne både bland inkomsterna och utgifterna upptagits såsom indelt spanmål ett belopp af 24 tunnor, som af ålder utgått till slottspredikanten vid Drottningholm och inbegripits i förevarande Hulvudlitels anslag lill Kleresi-staten.
Detta förhållande är äfven af Rikets Ständer vid beräkningen af Statsverkets inkomster rättadt, sä att den indelta spanmålen blifvit minskad med förberörda 24 tunnor spanmål, men deremot den oindelta dermed ökad; och har, i följd häraf och för behörig rättelse äfven i beräkningen af Statsverkets utgifter, den för Kleresistaten uppförda indelta spanmål blifvit minskad med 24 tunnor eller 151 kubikfot 2 kannor; — varande Kleresistatens kontanta anslag redan förut tillökad t med ett mot berörda spanmålsqvantitet svarande ersättningsbelopp. 14:o.
Då Rikets Ständer ansett olämpligt att på öfverskolten af Statsverkets inkomster anordnas ständiga utgifter af den beskaffenhet, att de kunna under visst an 152 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 191. slag i Riksstaten hänföras, hafva Rikets