Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad det beträffar, att yttra sig med passion, så vill jag gerna medgifva, att det händer mig likasom andra, att af densamma understundom öfverväldtgas Cock. känner jag mig nu r.og kall, för att ej tillstyrka våld och olagligheter.
Men pa samma skäl, som en värd Ledamot ryss åberopat, nemligen att man ej borde straffa innan man undersökt, på samma skäl förnyar jag mitt påstående, att Svenska Nationen, hvilken aldrig vållat förlusten af OcUOijen, ej eller bör åläggas, att deh ersätta.
Hvad frågan om laga undersökning af
Ditrctionens förhållande vidkommer, så känner jag alltför väl, att Betänkandet derom nu ligger på bordet , så myt‘k. t mera, som jag i särskilt yttr.nde tillstyrkt denna undersökning.
Jag tror derigenom kunna afgoias, om Directionetl handlat rätt eller icke, Och om BancoUCkoftet samt trenne RiksStånil ägt skäl, att ogilla dess förfarande.
Den frågan bör emellertid ej hit
Men i anledning af deti liknelsen en annan Ledamot nyss framsrällt, då han jemiörde Canalen med en skördemans Dc.m i 6 Junii f. ra. torde det tillåtas att, till svar på hans påstå-? ende, det man, ssdan redan sä betydliga uppoffringar bhlvit gjorda, ej nu borde tröttna, yttra, att, om jag får nyttja en så vulgaire liknelse.' det iörefaller mig sorn, att för det jag gifvit bort räcken, jag äfven borde gifva bort västen» Herr Stråis, Nils Wilhelm'.
Om här endast vore fråga orri medlidsamhet mot Actieägarne, och stt såsom eri ädelmodig välgörare bisprin. ga Bolaget, skulle jag för min del ej vara eraot, att man lemnade någon ersättning för den förlorade DiscontOctroijen; men då man velat bygga Bolagets påstående om ersättning på rättsgrunder, måste man först undersöka, om någon vinst genom Discont-rörelsens fortet, tande för Bolaget skulle hafva uppkommit.
Enligt uppgjorde calcuier utgöra
Discontens tillgångar omkring 3 millioner, och dess skulder 2 och en half.
Om det vore möjligt att nu realisera och indrifva alla fordringarne, skulle således en tillgång uppkomma af 500,000 Riksdaler, hvarmed
Discoutrörslsen kunde drifvss; men deremot vore då Disconten skyldig till Banken bela Creditivet af en och en half million; och då behållningen af Discontrörelsen med en half million icke kunde öfverstiga 30,000
R:drj m«n räntan tili Banken utgjorde 45>ooo R:dr, är det klart att snarare förlust än vinst genom
Discontens fortsättande skulle uppkomma.
Kunde man påräkna, att eoskilte fortforo att insätta penningar å 3 procent, blefve vä! vinsten ftörre; men aletta synes alldeles otroligt, sedan Den 16 Junii f. m. 95 Discontens credit nu mera fullkomligen är förstörd.
Dertill äro hvarken Rikens Ständer eller Nationen orsaken och huru kan man dä emot dem göra rättsanspråk, att erhålla ersättning för en förlust, sorn icke finnes?
Ar åter frågan om att af medlidande göra en skänk åt Bolaget, så saknas dertill alla andra tillgångar, än att lägga ytterligare skatf och tunga på Rikets öfrige innevånare, och dertill kan jag för min del icke bifalla.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagafj att plenum komme kl. 5 i eftermiddag att fortsättas.
Hans Excellence frågade derefter, om Rid - derskapet «ch Adeln ansåg öfverläggningen rörande denna punkt fulländad Ropades Ja.
Grefvarne von Platen och von Lantingshausen yrkade, att Hans Excellence måtte framställa den af Grefve von Platen föreslagne proposition; men Hans Excellence yttrade, det han, i anledning af discussionen, ansåg sig böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla andra alternativet, eller att Canal ArbetsCassans skuld till
Disconten af 1,083,87^ Riksdaler flage afskrifvas, emot det någon skyldighet å Statens sida icke erkändes, att ersätta Actieägarne ränta efter byggnadsåren.
Ja och Nej, samt votering, Den 16 Juilii J. m. Grefve von Platen-.
Ehuru ogerna jag uppehåller lfydderskapet och Adeln under etl så dyrbar tidpunkt > sorn den närvarande* nödgas jsg dock för denna gång uti en så vigtig fråga, hvarpå denna sak helt och hådet hvilar, hvarpå Canalens fortgång eller Sall beror, lorena mig med de Herrar, som begärt votering och anhåller, att som contra proposition la föreslå den af mig förut fraroställdé proposition.
Derefter upplästes till justering, godkändes och anslogs följande Voterings-propöi sition:
Den som bifaller att CanalArbefsCassans skuld till Disconten af 1,083,877 Riksdaler må afskrjfvasj emot det att någon skyldighet å Statens sda icke erkännes, att ersätta Adtieägarne ränta efter byggnadsåren, skrifver >3 Den det ej vill* skrifver Neji Vinner ATej, kommer den ersättning Ridderskapet och Adeln redan beslutat böra lemnäs ät Bolaget för dess Discont-rätt, att, i öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag antagit j såsom
Discoriteös afkastning} utgå ined 120,000 Riksdaler?
årligen Den 16 Jurtii f. ni. 9f årligen till och med år 1835, under vilkor, ått det skall åligga Bolaget, att ansvara för återbetalningen af CanalArbetsCas?ans 6kuld till
Discontén af 1,0835877 Riksdalen Sedan 53 $ i Riksdagsordningen Och 43 §. i RiddarhusOrdniftgen blifvit uppläste, börjades votermgen kb halt till 2 eftermiddagen, hvarvid Hans Excellehct Herr Grefven och LandtMarskaken öfverlemnade klubban till GielVC Levenhaupt) Gustafa samt bortgick.
Voteringen fortsattes derefter* och slutades kl. 3 eftermiddagen, då VoteringsProtocollet blef försegladt, för att i nästa pleno upp* brytas och kungöras* ttöglofiigei Ridderskapet och Adeln åtfj ikiljdes kl. 3 e. m* In fidem Protocollt Ö. J, Lagerhann MM» vt Ad, Prof» Vit &
It Afd* t» q 8 Ben iG Junii é. in.
Tisdagen den 16 Junii, Plenum kf. 5 eftermiddagen.
Uppbröts
Protocollet öfver den i förmiddags Pleno verkställde votering, samt upplästes, hvaraf inhämtades, att rösterne sä utfallit; 7a — 119.
Nej 100.
I följd hvaraf Hane Excellence Herr Grefven och LandtMars kalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln bifallit första alternativet af tredje punkten, eller att CanalArbetsCassans skuld till Discontec af 1,083.877 Riksdaler finge afskrifvas, emot det att någon skyldighet å Statens sida icke erkändes, att ersätta Actie-ägarne ränta efter Byggnadsåren.
Grefve von Platen, Baltzar Bogitlattt:
Det nu kungjorde, genom votering, utaf Högloflige Ridderskapet och Adeln fattade beslut står ej allenast i fullkomlig strid med hvad Ridderskapet och Adeln förut beslutit om ersättning för Disconten, utan är ock, efter min öfvertygelse, rakt stridande så väl mot Grundlagen, sorn Sveriges nu gällande allmänna Lag, hvilkas hägn och beskydd, lika för alla medlem^ Den 16 Junii e. m. 99 mar i Samhället, jag härmedelst uttryckligen förbehåller.
Detta Beslut skall ock, med en fullkomlig ovisshet och vankelmodighet i åtgärder, stämpla Svenska Nationen inför hela Europas ögon, enär, sedan två tredjedelar af detta National-företag vunnit sin fullbordan utan missöden, och med mer än vanlig fram* gång, oaktadt alla svårigheter, man häldre än att fullborda den sista tredjedelen „ lemrtar det att förtal la, hvilket blir en gifven följd äf detta beslut.
Jag emotser dock framtidens och etterverldens dom med lugn, samt anser minnet af mina 40-åriga mödor* som den bästa belöning för min omtanka, att tjena Staten efter hästa öfvertygelse, och för de uppoffringar jag gjort; men då jag med tystnad i mitt lugn albidar mina återstående dagar, får jag likväl härmedelst till Protocollet anmäla mirt högtidliga reservation mot detta beslut, och är dermed färdig lemna min befattning åt andr* skickligare personen Friherre Wrangel, Henning: jag har ej förr i ämnet rörande Götha Canal yttrat mig, emedan flere upplysta Ledamöter talat deremot* hvilkas antal synes mig hafva Varit tillräck” ligen stort, och jag ej haft nog sakkännedom* för att kunna tala för densamma
Men vi haFve i andra länder sett de personer, hvilka klandrats, då de företagit stora arbeten, Och hvilka man velat krossa, sedermera hedras
Sned äresloder.
Det är alltid lättare, att hlands» än för* ICO Den 16 Junii e. nu svara hvad sak sorn helst, men efter de discussioner jag här afhört, finner jag enligt min öfvertygelse, att Grefve von Platen i allt haft rätt, och jag värderar på det högsta hans patriotiska nit, ihärdighet och entusiasm.
Dä ifråga varande beslut rakt strider mot det, rom för några dagar sedan här fattades, anmäler jag till^Protocollet min reservation deremot.
Ehuru hvarje
Ledamot äger att anmäla sin reservation emot ett fattadt beslut, tror jag likväl att denna rättighet ej får utsträckas derhän, att säga, det pluraliteten handlat emot Grundlagarne.
Jag har väl deltagit i majoritetens mening: men jag kan ändock icke erkänna, att jag handlat hvarken emot Grundlagarne, eller andra Rikets gä.lande Lagar.
I afseende a den anmärkte stridigheten emellan Ridderskapets och Adelns nu fattade, och Dess förra Beslut; så får jag endast åbe-* ropa mitt yttrande vid samma tillfälle, samt erinra, att Ridderskapet och Adeln förra gången ej bestämde, hvilken sorn skulle utgifva ersättningen j min mening är visst icke, att Bolaget skall ga i mistning deraf, men j-^g anser dess rättighet vara gifven, att hälla sig till
Directionen lör en förlust, sorn genom dess förfarande blifvit Bolaget tillskyndad.
Grefve Anckarsvärd, Michael, förenade sig med Herr Påhlman, Den 16 Junii "t. m. 101 Friherre Wrangel:
Öfvertygelserne, när man handlar i allmänna affäirer, äro merändels olika.
Men mina tänkesätt tror jag mig kunna bedomina, likaså väl sorn Herr påhlman; och är färdig att både inom och utom detta Riddarhus svara honom på hvad sätt han be, bagar.
Friherre Boije, Ludvig".
Allmänna ord-: ningen fordrar, aa pluraliteten respecteras såsom magt; men som all magt icke är rätt, så tillåter Lagen också, att hysa denna tanka.
Det är ir.ed sådan anledning jag anhåller, att få reservera mig emot pluralitetens beslut, såsom, efter min öfvertygelse, stridande emot princip af både rätt och lag.
Oak tadt Herr Påhlmans anmärkning emot Grefve von Plåtens reservation, anhåller jag att få till Protocolpt anmäla, det äfyen jag reserv verar mig emot Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut, samt instämmer fullkomligen pti de af Grefve Platen nyttjade ordalag.
Jag tillstår upp* riktigt, att jag varit af minoritetens maning, och anhåller, att få utveckla mina tänkesätt.
Jag vill ej bestrida någon dess öfvertygelse; tnen jag förblifver lika säkert vid min tanka, äfven om ej någon af hela Riddarhuset instämde deruti; och skall jag aldrig frukta yfci ira, hvad jag anser rätt och gannt vara - ?C*3 Den 16 Junii e. m.
Om man skall följa den princip, att dep, gom varit orsaken till Discontens störtande, £fven är skyldig att lemna ersättning, sä ärb Riksens Ständer pfitageligen dertill pliktige, då de måste ansvara för hvad deras egne Fultjnägtige tillgjort-
Den som är orsaken till verkningarne, anser jag äfven vata orsaken till följden.
Om Riksens Ständers Revisorer ej om Hösten igt? yppat Malmö Discont? ställning, hade hvarken samma Discont ramlat, eller Götha Canal Discont Verks fäll deraf varit en följd Jemte det jag således bestämdt förklarar, att i min tanka Riksens Ständers Revisorer varit de, hvilka vållat Götha Canal Disconts ramlande, får jag anmäla min reservation, i likhet med Grefve von Platen, emot det beslut Ridderskapet och Adeln fattat.
Herr Påhlman; Den aktning jag hyser för detta RiksStånd, och hvilken jag äfven är skyldig mig sjelf båda som Medlem deraf, och Mditaire, olägger mig, att i följd af hvad ert värd Talare tor en kort stund sedan yttrat, halva äran högtidligen försäkra, att den, som personligen vill afgöra något med mig, icke behöfver derom här göra anmälan, emedan jag både vet och skall iakttaga hvad hederns lagar bjuda.
Friherre Wrangel: Med Herr Påhlman förenar jag mig till alla delar.
Jag instämmer rtU Grefve voa Flåtens reservation, och anser Den 16 Junii é. m det fattade Beslutet vara stridande emot gäl^ lande
Lag, samt icke kunna äga bestånd vid Domstolars pröfning af ämnet.
Grefve von Rönn, Axel, samt Herrarne Flach, Eric, Silverstolpe, Johan David, och von Rock, Nils, förenade sig med Friherre Ceder-, ström.
Friherre Åkerhjelm, Gurtaf Fredric, anmälde äfven till Protocollet sin reservation emot Ridi derskapets och Adelns beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Ridderskapet och Adeln måtte gilla, hvad Utskotten hemställt, rötande utbetalning förskottsvis för det löpande året af högst en tredjedel utaf årsanslaget, eller 100,000 Riksdaler, oagtadt revisionen för nästförutgående året ännu icke blifvit förrättad, jemte de af Utskotten dervid framstäldte vil-, kor och förbehåll, äfvensom rörande terminer.; ne, då ifrågavarande anticipationer å ej mindre 1819 än 1820, och de följande årens bygg» nadsbiträden finge uttagas och begagnas.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och EkonomieUtskottets den 16 sistledne ?04 Den 16 Junti f. m.
April afgifne, samt den 4 derpå följde Maji förmiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt motion om Götha Canalarbetets inskränkning tills vidare inom linien emellan Wenern och Wettern, fann Ridderskapet och Adeln, att, sedan 3tats och BancoLUskottens Utlåtande, angående Götha Canal, arbetets fortgång och befrämjande blifvit nyss förut afgjordt, EkonomieUtskottets ofvannämnda Betänkande borde förfalla, samt läggas tili Handlingarne.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämDde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden; Frän StatsUtskotfet; Af den 10 dennes; t) I anledning af gjorde anmärkningar vi<| Utskottets den 1 2 siltj.
Maji afgifne Utlåtande, i fråga om medels anslående till Theatern^ underhållande^ 2) Öfver anmärkningar vid Utskottets yttrande, angående Öfverstelodelningens vid f. d Östgötha CavalleriRegsmente upplåtande til| Jiongi.
Majits nådiga disposition.
Från Stats-, Banco och LrgUtskotten; df den 10 ämnes3 öfver väckt förslag quj 1Den 16 Junti e. m. 105 Utfärdande af ett allmänt så kalladt Morato*- fium eller Jernbref.
Från BancoUtskottel; Af d,n 15 dennes: 1) I anledning af StatsUtskottets förslag, rörande förskott från Banken till inlösen af KrigsCommittéens Invisningarj 2) Angående jemkning af RiksStåndens beslut, i fråga om regleringen rörande de från Banken utgående odlingslån j 3) Öfver den, i följd af Kongl. Maj-t* J^ådiga proposition, till förnyad handläggning remitterade fråga, om beviljande af ett lånJjiträde från Banken till Götheborgs Stad; 4) Öfver StatsUtskottets förslag, angående fond i Banken till inlösande af de så kallade Schlegefska godsen j Hallands Lin.
Från Lr.gUtskotiet: Af den 12 dennes, öfver den af Herr Pehr Gustaf Cederschöld väckte motiop, angående upprättande och allmänt kungörande af ett formulair, huru skuldsedlar böra skrifvas, för titt sätta Lagen i tillfälle, att betrygga L$n-» gifvare derom, att ränta och capital ovägerJigen skola med silfver liqvideras, eller gångbara myntrepresentativer efter cpurs. / io6 Den x6 Junti e. nu Frän Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomie Utskottem
Af den 9 dennes, angående obehindrad rättighet för Skattehemmansägare till svedjande å deras skog.
Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna BeJ svärs- och EkonomieUtskottets den 4 sistlidne Mars afgifne, samt den 4 derpå följde April på bordet lagde Betänkande, angående väckt fråga om fortfarande af det emot Utländska Öfverflödsvaror utfärdade förbud, och den till verkställighet deraf, förordnade kustbevakning.
Stats; och BancoUtskottens den 10 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, angående yrkad undersökning, om Götha CanalDiscontDireclions förhållande, i afseende på den till Canalarbetets fortsättande gjorde försträckning af 1,083,377 R:dr.
Sedan jag redan en gång förut har sökt, så myc; ket möjligt, utveckla förevarande ämne, vill j;ag ej vidare trötta Ridderskapet och Adela härmed, utan får blott, utom hvad jag förut yttrat, åberopa Professor Agardhs nu uppläste särskilta yttrande i allt: hvad angar sjelfva Den 16 Junit e, m. 107 saken.
Endast en omständighet återstår.
Jag kan, ehuru ogerna, ej undgå nämna, att Herr ÖfversteLieutenant Påhlman, i sitt nu upplästa särskildta yttrande, lånst mig uttryck, sorn jag aldrig fällt, hvarom Ridderskapets och Adelns Protocoli bäst kan vittna.
I öfrigt trygg vid Lagen, sorn under ett fritt Regeringssätt är lika för alla, öfverlemnar jag gerna mälet till denna upplysta Samling, då jag, efter hvad jag tror enligt med Grundlagen, nu aflägsnar mig.
Friherre Cederström, Jacob.
Hindrad att i Utskottet öfvervara justeringen af detta Betänkande, vet jag ej, hvarföre icke min särskildta mening fått tillika åtfölja.
Jag får således anföra, att jag anser det icke vara ovanligt, att personer af stor förtjenst, och med en ovanlig integrité, skola uppväcka afund hos en mängd menniskor som sakna dessa egenskaper; och Grefve von Platen har således bordt förutse, att han af många skulle klandras
Då han ej kunnat tillvitas egennyt. ta på ett runstycke, vid förvaltning af millioner , och då Riksens Ständer dels gillat, och dels förbigått utan anmärkning CanalDirectionens åtgärder; så skulle Directionens befor-; drande till åtal nu endast väcka åtlöje öfver Riksens Ständers beslut.
Detta har varit egentliga anledningen, hvarföre jag opponerat mig emot Betänkandet, men jag finner det äfven oformligt deruti, att Utskotten tillstyrkt Riksens Ständer, att besluta, det en undersökning skall äga rum, ehuru Riksens Ständer 108 Den 16 Juna e. m. dertill icke äga någon rätt, utan endast kunna begära hos Kongl- Majit, att undersökning må varda förordnad, hvilket uttryck Herr Påhlman äfven nyttjat uti sitt anförande i Utskotten, fastän samma ord icke blifvit uti Betänkandet begagnade.
Tå dessa skäl anhåller jag om proposition till afslag å ifrågavarande Betänkande, Grefve von Rosen, Axel Pontus:
Ehuru jag alldes instämmer med Friherre Cederström f skulle jag för egen del väl önska, att en undersökning skedde angående Grefye von Plåtens och Directipnens förhållande, på det atf dsras oskuld rpå fullkomligen uppdagas; m?q. jag hemställer, otn det borde vara vårt Stånd, sorn skulle begära anställande af åtal emot en så agtningsvärd medlem af detta-Stånd; och om än hans ära genom denna undersökning skulle ökas, är jag öfvertygad , att han med ledsnad skulle se sig ryckt från det förnämst* föremålet för sina önskningar, efter att åt detta ändamål hafva helgat sin tid, krafter och förmögenhet.
Jag bör slutligen ej neka mig tillfredsställelsen yttra min enskilda öfvertygelse, att detta företag, nu ett mål för så stridiga omdömmen, skall hos en efterverld förskaffa Herr Grefve vou Platen samma äreminne, son* Sveaborgs odödliga grundläggare uppbar, nem; ligen, att storheten af hans verk ej kunde förliknas med annat, än nyttan det medfört, samt de otaliga motgångar och svårigheter han Jiaft vid dess verkställande att öfvervinna; i Den 16 Junti e. m. 10* Åtskillige yttrade härtill deras bifall.
Då, enligt mitt i Utskotten afgifne särskildta yttrande, sorn vid B-tänkandet finnes bifogadt, jag va-, rit af skiljaKtig tanka med de värde Talare här yttrat sig, utbeder jag mig, att närmare fa inveckla mina skäl.
Härvid tår jag högtid* ligen förklara, att mitt tillstyrkande ingalunda grundar sig på afund, helst jag icke anser det vara afundsvärdt att vara orsaken till Götha Canal.
För min del tror jag det vara för tidigt att bestämma, huru ärestoden skall komma att se ut; må vi öfverlåta denna omsorg åt eftervärlden, sorn i synnerhet lärer få röna frukten af detta storverk, hvilket i min tanka redan varit alltför kännbart för det allmänna, Och hitintills orsakat mer skada, än som kan ersättas, om än aliade prisvärda fördelar*som al detta företag blifvit lofvade, äfven skulle int'äffa Utskottens Betänkande innehåller alldeles icke, att frågan skulle af Riksens Ständer remitteras till laga undersökning, men ors~ken hvarföre ej i Betänkandet blef intaget, att underdånig anhållan derom hos Kongl. Majt måtte göras, Var den, att då voteringspropositionen skulle uppsättas, samma tillägg blef bestridt af några Ledamöter inom Utskotten, hvilka der likasom här vilja bestämma både
Ja och contrapropositionens innehåll, För öfrigt kan jag ej finna detta tillägg så ovillkorligen nödvändigt, enär i alla fall det Riksstånd, som förordnar undersökningen, känner, I hvad ordning sådant bör ske. £n värd L«~ I IO Dm 16 Junti e. nu damöt har anfort, att jag citerat orätt, samt öfverlemnat till Ridderskapet och Adeln,, att afgöra huru hans ord fallit.
Jag gör det äfven, samt hemställer, om han ej påstått, att Riksens Ständer ägde rätt att ogilla DiscontDirectionens förhållande i afseende på det till ArbetsCassan leninade lån, ined förklarande* att om han kommer i samma ställning, så ämnar han handla på samma sätt.
Att 1815 års Ständer gillat CanalDirectionens förhållande, nödgas jag bestrida.
Jag vet ej, om det kan kallas gillande, att gifva föreskrifter, huru de skedde afvikelsernc ifrån Reglementet borde afhjeipas, nemligen genom årlig afbe-i talning till
Disconten af hvad till arbetet blifvit förskjutit, och huru mycket af arbetet ärli* gen borde verkställas, samt att äfven år 1815, Två Stånd stannat emot
Två, i frågan om undersöknings anställande, rörande Directionens förhållande.
I min tanka hade väl ej eller något varit naturligare, äa att sedan Directionen sedt, till hvad grad den misstagit sig, Di rectionen bordt hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, huruvida arbetet borde lika vidsträckt fortsättas, sedan arbetskostnaden så betydligt öfverstigit tillingarne.
Hade det skedt, skulle hvarken 1S r5 års Ständer, eller de nu varande kommit i förlägenhet, 1 afseende å arbetets fortsättande, eller ej.
På sätt jag nyss yttrat har jag ej kunnat finna, att 1815 års Ständer meddelt något godkännande af
Directionens förhållande, utan endast låtit frågan om laga undersökning och deraf följande ansvar förfalla; men lika fullt upphöjer
Den i 6 Junii g. in. lii man dess förtjenster till skyarne.
Jag beklagar den Medborgare, som med lugOadt sinne icke oroar sig deröfver, att hafva skadat sitt Fädernesland, och jag tror, att då känslorna vakna och enthousiasmen hunnit slockna, det blifver mera anledning att beklaga, än att afundas.
Jag har i dag åter bordt yttras att Nationens ära och anseende hos Utlänningen fordrade, att icke göra afseende på skedda afvikelser från föreskrifter, då jag vågade opponera mig deremot.
Men jag får förklara, att om än det missöde skulle drabba mig, att jag skulle komma i personlig ovänskap med en och annan, skall det icke återhålla mig att yttra min öfvertygelse 3 äfvensom att inga hotelser, inga maktspråk, utan blott öfvertygande bevis förmå att rubba den.
När nu det påstås, att inga afvikelser ägt rum, samt dea ena utaf de af Utskotten framställde tvenne meningar icke innehåller annat, än att frågan om Directionens förhållande borde till undersökning befordras, och Grefve von platen jerne väl sjelf yrkat en sådan undersöknings anställande, får jag ödmjukligen anhålla om proposition på bifall till det alternativ af Utskottens Betänkande, sorn tillstyrker, att undersökning angående DiscontDirectionens förhållande må ske.
Utan allt af-' seende å hvad Herr Påhlman anfört, får jag för min del högtidligen förklara, det jag för^ 112 Dea 16 Junis e. m. enar tnig med Grefve von Rosen och Friherrfi Cederström.
Jag har blott sagt* Sitt en Embetsman, som uppoffrade sina tormögenheter på ett företag, hvilket icke alla ägde skicklighet ått Utföra, ej bär förundra sig deröfver, att han trälUs af afunden.
Jag får äfvefi erinra, att då Grefve von Platen, i frågäö om det af DiscontDirectionen Arbetsq Cassan meddeidte lån yttrade, att om han befinner sig i gamma ställning, skulle hatt förhålla sig på lika satt, tilläde han: så framt samma Lagar och Författningar äro gällande* som då existerade.
För öfrigt är det föga svårt, att verka genom declamatiouer, och att derigenom i eii folkförsamling vinna bifall.
I min tanka är första frågan den, om