Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ager emellan denna, af ett nytt — ännu icke ett halft sekel gammalt — samhällsfördrag stadgade riksdagsordning, hvarigenom fyra RiksSlånd besluta med tre röster emot en, någon jemförelse rum med den ordning, som existerade under en tid, då näfrätten stod högst och våldet bjöd lydnad för de mest drakoniska contracter, så består skillnaden, som uppkommer vid denna jemförelse deri, att fordom hade icke samhällsutvecklingen fortgått längre, än att man på sin höjd anade, eller hade ett i samhällets lifsprincip liggande dunkelt begrepp om nyttan af allmänna lagar, men deremot hade man, i de slarkares obändiga och ofta egennyltiga sinnen, nästan oöfvervinnerliga hinder alt möta, både för att göra begreppet klart och än mer för att få stifta några allmänna lagar; hvadan man också nödgades kalla en sådan samling af stadgar för allmän lag, som endast bestod i ett agregat af enskilda classers fordna enskilda och sjelftagne rättigheter eller på sin höjd af sådane privilegier, som man lyckats aftvinga en okunnig eller svag regering.
Men blotta denna term af allmän lag var ett omäteligt och stort steg, vunnet af civilisationen under dess kamp med barbariet.
En omedelbar följd af delta steg var den högst vigtiga, att ehuru icke alla, i allmänna lagen incodifierade enskilda rättigheter kunde genast försvinna, och samma lag derföre mäste vidkän - 326
Den 12 Februari. nas mänga anomalier och många stridiga, ja oförnuftiga satser — hvilka endast med framtiden kunde borttagas eller rättas — så tvingades dock alla de mest skärande undantagslagarne, n.b. efter den tidens begrepp, alt straxt lemna allmänna lagens sig småningom vidgande område, och fingo sedermera söka sin tillflykt hvar bäst de kunde skydda sig, bränmärkte som de blefvo, nu och för framtiden, med den förhatliga titeln af särskilda privilegier.
Ifrån den stunden blef det sålunda juridiskt omöjligt att förblanda rättigheter enligt allmän lag eller enligt privilegier med hvarandra.
Det är denna lagstiftningens naturliga gång och ordning under civilisationens ledning, som man nu vill omkasta!
Det är således icke den progressiva civilisationen i Sverige, som längre får vara den segrande?
Nej, nu är den lid kommen, menar man, då den åberopade häfden sedan barbariets tidehvarf skall tvinga samhällsutvecklingen till allmänna lagar och till allmän laglydnad att stanna!
I sanning, mine Hrr, detta är ett utkast till ett politiskt drama, öfver hvilket hela Europa skall häpna och dertill de, sorn värderade det Svenska folket för dess åldriga lagcodificatiou och än mer för dess längesedan påbörjade och aldrig afstannade riktning att ständigt förbättra dem, visst icke väntade att ridåen först här skulle lyftas.
Men hvilka medel tänker man då begagna för en så retrograd rörelse eller rättare katastrof?
Jo, nMur\i"l\ispersonlighet, grundsatser och dialektik.
Ty lyckligtvis hör man ej ännu af något vapenbrak af de gamla Göthernes flintyxor och kastspjut, sedan den tid den olika arfsrätten kläcktes i deras på hjerna något tomma, men desto hårdare skallar; de ligga ännu till det mesta qvar under jorden uti sin seklerlånga hvila jemte förfädrens ben.
Personligheter, nämnde jag i första rummet!
Ja, men hvilka?
Om sjelfva personernes eller ätternas namn kommer ingen specificalion i fråga; också äro de för det mesta gömda i den slutna voteringen.
Men att ibland anförarne funnos personer, som beklädl och bekläda Rikets högsta värdigheter, det kan omöjligen förbises, emedan tily förutan skulle näppeligen yngre lagfarne män och hela denna skara af män, som ögonblickets kraf synes hafva framkallat på våra bänkar, och dem man eljest icke på länge sett, hafva stegrat majoritetens nummerstyrka ända upp till 162.
Häpnar någon, som icke är van att vanligen se öfver 70 å 80 röster på den sidan, för det stora antalet, så måste väl ändock Svenska folket mera häpna, när det får veta med hvilken manstyrka lagstiftningens regelbundna lopp skall hejdas, efter det man kastat sig utom alla former.
Dock detta omdöme torde icke anses korrekt; det är kanske med grundsatsers styrka och oemotståndliga kraft hos den Svenska nationens Konung, som man skall motväga och besegra de tre öfriga Ståndens begrepp om allmän lag och framför allt om grundlagsformer?
Hvilka äro då dessa grundsatser?
Jag är kanske jäfvig i att ens vidröra dem, vidare än som skett; men tvungen är jag att åtminstone tillkännagifva, att jag icke hört några andra, hvilka möjligen, under en hel massa af ord kunde framstå såsom Den 12 Februari. 327 sadane, än, att monarkismen hvilade på tillvaron af en adel, Adeln uter på jordbesittning och jordbesiltningen uter på den olika arfsratten.
Utom det alt denna sats beliöfver en trefaldig bevisning — ett villkor, sora icke särdeles vittnar om sanning, ty sanningen är alltid enkel — försvinner, till all olycka, ända till sisla grän af sanning innan man hunnit ned till argumentationens nedersta trappsteg, som skulle bevisas.
Nog sade salig Montesquieu i verlden, att den monarkiska styrelseformen förutsatte företräden, rang, ja lill och med ursprunglig adel (noblesse d’origineJ — jag lemnar ät eder sjelfva, mina Hrr, att bättre öfversätta eller förklara delta franska uttryck — emedan, sade lian, hedren beliöfde alla dessa utmärkelser; men äfven om man ville ännu, emot all sednare erfarenhet, och sedan man, bättre än i Monlesquieus tid fått begrepp om annan heder, än den som conslitueras af och beliöfver utmärkelser, blindt tro på slika abstracta ideer och på Motesquieu som ett orakel, så är det doek att märka, alt han aldrig sagt, att hederns representanter för deras tillvaro berodde på jordbesillning.
Detta är en sednare, synbarligen allt för trångbröstad utläggning, den uppfinnaren af hedersprincipen icke skolat godkänna.
Montesquieu ansåg jordbesittniugen vara grundlagd i Italien af Romulus, dä han skiftade jorden emellan sina krigare, hvarefter den lag efterhand tillkom, enligt hvilken jorden ej fick gå utom familjen.
Och efter delta mönster, som eröfringen egentligen sjelf synes hafva tecknat, eftersom Attila, Oden och sednast William conquestor följde samma plan, behöfva vi icke någons ledning för att fatta, alt det var härigenom som feodalismen och aristocratien arbetade sig upp till välde, ja lill så stort välde, så att monarkismen — så snart den icke mer var beledsagad af eröfringen — bodde ganska trångt, och måste uthärda en lång kamp med aristocratien, innan den, öfverallt utom i England, blef den segrande.
Det är således endast för arislocratiens skull man ännu ställer upp dylika satser, förglömmandes, alt, sedan Fylkeskungarne första gången mäste bita i gräset, Gustaf II Adolphs och Chri stinas läns- och gåfvolagare den andra gängen, samt majoralsprincipen blifvit uudergräfd och den uteslutande rätten att äga frälsejord blifvit frivilligt afslådd år 1809, sä är jordaristocrali i Sverige mera vorden lill en saga än den någonsin kan bli en verklighet.
Jag beliöfver dä icke vidare utveckla hvarföre satsen, det monarkismen i Sverige hvilar på jordbesittning hos Adeln, dels är skef — emedan det är endast den här i landet omöjliga aristocratien, som skulle kunna behöfva den lill stöd — dels ock, att om än England visar möjligheten af monarkism och aristocrati i förening, så är det ingalunda sagdt, att Sverige vill hafva sin monarkism på det sättet.
Den nästa sats, som möjligen skulle behöfva närmare granskas, eftersom hvad som erbjöds under discussionen icke gjorde tillfyllest, vore väl den i juridisk tolkningsform klädda, alt den olika arfsratten vore en rättighet, som, ehuru den fått plats i allmän civillag, dock fortfore att vara ett privilegium i följd af sitt 328 Den 12 Februari. ursprung.
Men efter hvad redan ofvan är utredt, för tjenar denna sats alldeles icke namn af grundsats, utan på sin höjd af en bottensats, sådan som uppkommer af det grumliga uti en illa studerad laghistoria — ett missförtånd om skyddsparagrafen för verkliga privilegier, den 114 i Reg.F., och en glömska af den 16 §, hvilken ensam har afseende pä allmänna lagar och följaktligen arfslagarne, äganderätten m. m.
Hvad slutligen dialektiken beträffar, så skulle visserligen reservationsrätten här finna ett rikt fält; men det får nu vara i fred för mig, dels emedan det är omätligt och dels emedan hvad som blifvit sagdt till försvar för adressen icke kan höras eller läsas för andra gången, utan att de deri åberopade skälen finnas villiga att vederlägga sig sjelfva.
Majoritetens sätt att uppställa sin adress-skrift och att försvara de deruti åberopade motiverne är dessutom för minoriteten likgiltigt; men denna majoritets beslut att frambära adressen till K.
M. kan destomindre vara det, som minoriteten efter ett sådant steg bör anse sig vara den corps, som i denna fråga representerar den öfriga delen af Svenska Adeln, enär de 162 sätta sig utom Riksd.Ordn. i den stund de fördrista sig att- taga ett sådant steg, uppenbarligen ämnadt att ingripa i lagstiftningens lagliga gång utanför alla stadgade former.
Det var icke ett skämt utan på djupt allvar, som jag, slraxt i början af debatten förklarade mig anse de församlade hafva sammanlrädt — med Hr Landtmarskalkens tillåtelse — för att i comité' öfverlägga, icke såsom RiksSt., utan som en tillfällig samling af adelsmän, om en deras enskilda petition eller adress.
Denna min mening bekräftades äfven af Hr Landtm:s yttrande, för så vidt deraf framlyste, att lian endast derföre ansåg företaget icke böra mötas med 55 § Riksd.- Ordn. som detsamma icke fans i grundlag uttryckligen förbjudet — hvilket också naturligtvis icke kunde vara händelsen, när åtgärden är lagen alldeles utom grundlagen.
Ilar nu likväl en fraclion af Riddarhuset tagit sig eller fått en rätt alt särskildt petitionera Konungen under riksdag, så måste äfven en annan äga en lika beskaffad, ty att antalet af comile-ledamöler var större sisth*
Lördags för den ena meningen än för den ancha bevisar ingenting.
Hvem kan vela, om icke en mot-adress af oss får många flera underskrifter än den de 162 beslutat, i fall vi vända oss till den stora mängden af sansade medborgare inom adelsclassen?
Nog af, för min del får jag nu, på grund af det ofvananförde, härmed högtidligen förklara: l:o Att så vidt reservationsrätt kan gå, jag i allo reserverar mig emot uppträdet den 8 Febr. på Riddarhuset och emot det då genom votering fattade s. k. beslutet; 2:o
Alt jag protesterar emot den, af 162 ledamöter af detta Hus tilltänkta adress lill K. M., så framt de icke, med egenhändiga underskrifter derå aflemna densamma i sina egna namn och icke å R. o.
Ad:s vägnar; och 3:o
Att i hvilketdera fallet som helst, jag förbehåller mig och Den 12 Februari.
329 och hvarje annan medlem af Adeln så inom som utom Riddarhuset alt få i und. till K.
M. ingå med mot-adress.
Då nu öfverläggningen förklarades fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bifölle Frih.
Cederströms anhållan, att hans ifrågavar. reservation malte få åtfölja den af R. o.
Ad. beslutade und. skrifvelse lill K. M., ang:de bibehållandet af R. o. Ad:s gamla arfs- och giftorätt.
Ropades starka nej, blandade med några ja; hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklafade, det han uppfattat svaret såsom afslag å Frih.
Lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mera., ullåtm och betänkm, nemi. från Co n slit u tions-U Iskottet: N:o 25, till BondeSt., ang:de dess återremiss å mern.
Stats-Utskottet: N:o 164, ang:de utbetalningen af återstoden utaf extra statsanslaget till uppförande af cn residensbyggnad, med erforderliga embetsrum, för Landshöfdingen i Wexiö; N:o 165, i anledn. af väckt motion om befrielse för com ministersbostället Waxtuna i Årkesta socken af Stockholms län, föi utgörande af indelt ränta m. m.; N:o 166, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande till lindring i rustningsbesväret för berustade odalqvarnar i Skåne; N:o 167, i anledn. af väckt motion om rättighet för qvarnägare att utgöra skatt in natura, i st. f. med penningar; N:o 168, med K.
Bergscollegii berättelse ang:de
Löfås silfververks drift samt de i afseende derå vidtagna åtgärder från och med 1840 till och med år 1843; N:o 169, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o S5, ang:de väckt fråga om upphörande af rusthållarnes vid cavalleriregemenlena åliggande att utgöra s. k. tross-passevolance-afgift; N:o 170, i anledn. af väckt motion, att skattläggning å finntorp och nybyggen i Stora Kopparbergs län icke mätte föranleda någon rubbning uti socknarnas knektehåll och öfriga allmänna prestationer; N:o 171, i anledn. af väckt motion om upplåtande af mark utaf Kungsöhrs kungsgårds ägor till lastageplats ä begge sidor om den s. k.
Kungsöhrs färja ; N:o 172, i anledn. af väckt motion, ang:de lindring i de hemmanen Tunnersta Skattegården och Torp Norregården å Wisingsö åliggande utskylder och onera; N:o 173, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse ronde Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll; N:o 174, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 80, ang-.de afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfver 7 H. 42 330 Den 12 Februari. skollen af statsverkets inkomster anordnade, dels från K.
Statscont. af under händer hafvande medel hestridda utgifter; N:o 175, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för Tierps socknemän, alt lill allmänna behof erhålla nödigt byggnadstimmer från Kronoparken Tierps norra allmänning; N:o 176, i anledn. af väckt motion om rättighet för innehafvare af kronolägenheter i de Norra länen, att anlägga sågqvarnar, och der till bräder och plankor förbruka sina skogseffecter; , N:o 177, i anledn. af väckt motion, ang:de inventering af Statens inom hufvudstaden befintliga förvaltande verks cassör; Lag-Utskottet:
N:0 69, i anledn. af väckta motioner om upphäfvande eller ändring af K. förordu. d. 9 Maj 1835, ang:de hvad iakttagas bör vid handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt sedan R. o. Ad. afgjort alla de mål, som varit å dagens föredragningslista uppförde, anslaget till plenum för e. m. blifvit nedtaget.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 1 och 5, och från BorgareSt. af d. 1,5 och 8 dennes, samt från BondeSt. af förenämnde dagar samt d. 30 sisth Jan. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., anmodade Hrr Electorer, att utse en suppleant i BancoUtsk., efter Hr Kuylenstjerna, Otto Wilh., som blifvit vald att tjenstgöra i nämnde Utsk. under permitterad ledamots frånvaro, samt likaledes en suppleant i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. efter Hr Rosensvärd, Johan Henrik, sorn blifvit utsedd till ordinarie ledamot i sistnämnde Utsk. H. R. o.
Den 15 Februari. 531 Lördagen den 15 Februari 1845.
Justerades 8 prot.utdr., deraf ett för den 10 och 12 dennes samt 7 för sistnämnde dag.
Justerades pleniprotm för d. 17 sisth Jan. f. och e. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt då R. o. Ad. oförändradt antagit Hr von Hartmansdorffs förslag lill R. o. Adis särskilda und. skrifvelse (ill K. M., angide förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, så hade denna und. skrifvelse blifvit utskrifven, och finge II.
Ex. hemställa, om R. o. Ad. tilläte, att lian, utan särskild justering, å R. o. Adis vägnar underskrefve densamma.
Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i BancoUtsk. , efter Nio 1304.
Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm; en suppleant i LagUlsk., efter Nio 1721.
Hr Ingelotz, Carl Gustaf Wilhelm; samt en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekön.Utsk., efter Nio 2144.
Hr Rosensvärd, Johan Henrik; och befunnos hafva blifvit utsedde i Banco-Utskotteti Nio 1304.
Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm; med 14 röster; Lag-U tsk o t te t i Nio 220.
Hr Jägerhorn af Storby, Fullm.
Hr Cederschjöld, Robert Theophron; samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
Nio 2253.
Hr von Holst, Hans Gram, med 14 röster.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Directionen öfver Frimurare-barnhuset anhållit att, såsom förut varit vanligt, få begagna Riddarhussalen till den concert, som nästa Långfredag komme att gifvas lill förmån för nämnde barnhus, hvadan H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. bi folie denna anhållan.
Föredrogs och lades till handlingarne Const.Utskis d. 12 dennes på bordet lagda, under Nio 25 afgifna mern. lill BondeSt., angide dess återremiss å mern.
Föredrogos och biföllos StatsUtskis nedannämnds d. 12 dennes på bordet lagda utlåtin: 332 D » n 15 Februari.
Nio 164, angille utbetalningen af återstoden utaf extra statsanslaget lill uppförande af en residensbyggnad, med erforderliga embetsrum, för landshöfdingen i Wexiö; Nio 165, i anledn. af väckt motion om befrielse för comministersboslället Waxtuna i Årkesta socken af Stockholms län, för utgörande af indelt ränta m. m.; Nio 166, i anledn. af väckt motion, om åtgärders vidtagande till lindring i skjutningsbesväret för berustade odalqvarnar i Skåne; samt Nio 167, i anledn. af väckt motion om rättighet för qvarnägare att utgöra skatt in natura, i st. f. med penningar.
Föredrogos och lades lill handlingarne StatsUtskis d. 12 dennes på bordet lagda mern. i Nio 168, med K.
Bergscollegii berättelse, ang-.de Löfås silfververks drift samt de i afseende derpå vigtagne åtgärder från och med år 1840 till och med är 1843; och Nio 169, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Nio 85, angide väckt fråga om upphörande af rusthållarnes vid cavalleriregitena åliggande att utgöra s. k. tross-passevolance-afgift.
Föredrogos och biföllos följande d. 12 dennes på bordet lagda, af StatsUtsk. afgifne utlåtin och mern.; Nio 170, i anledn. af väckt motion, att skattläggning å finntorp och nybyggen i Stora Kopparbergs län icke mätte föranleda någon rubbning uti sockuarnes knektehåll och öfriga allmänna prestationer; Nio 171, i anledn. af väckt motion om upplåtande af mark utaf Kungsöhrs kungsgårds ägor till lastageplats å begge sidor om den s. k.
Kungsöhrs färja; Nio 172, i anledn. af väckt motion, angide lindring i de hemmanen Tunnersta Skattegården och Torp Norregården å Wisingsö åliggande ntskylder och onera; samt Nio 173, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ronde Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll.
Föredrogs StatsUtskis d. 12 dennes på bordet lagda utlåt.
Nio 174, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
Nio 80, angide afskrifning af eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af statsverkets inkomster anordnade, dels från K.
Statscont. af under händer hafvande medel bestridde utgifter. II.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., enär detta utlät, i allo öfverensstämde med det beslut, R. o. Ad. i detta ämne fattat, behagade bifalla, att sagde utlåt, finge läggas till handlingarne.
Den 15 Februari. 333 Vidare föredrogos oell biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 12 dennes på bordet lagda ullåt:n: N:o 175, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för Tierps socknemän, att till allmänna bebof erhålla nödigt byggnadstimmer från kronoparken Tierps norra allmänning; N:o 176, i anledn. af väckt motion om rättighet för innehafvare af kronolägenheter i de norra länen att anlägga sågqvarnar, och der lill bräder och plankor förbruka sina skogseffecter; samt N:o 177, i anledn. af väckt motion, ang:de inventering af Statens, inom hufvudsladen befintliga förvaltande verks cassör.
Slutligen föredrogs, men lades på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Frih.
Stjernstedt, Jacob Teodor, ånyo pä bordet LagUtsk:s d. 12 dennes första gängen bordlagda betänk.
N:o 69, i anledn. af väckta motioner om upphäfvande eller ändring af K. förordn. d. 9 Maj 1835, ang:de hvad iakttagas bör vid handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva.
Lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern. och utlåtsn, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 178, med yttrande ang:de Riksg.cont:s förvaltning sedan början af sistförflutne riksdag; N:o 179, i anledn. af erhållne ålerremisser å betänk.
N:o 91, ang:de Gommissarien Törnemans och Revisorn Nyströms ansökningar om bibehållande af sina vid Conloret för allmänna Magasins-ärendenas utredning innehafde löner; N:o 180, i anledn. af erhållen ålerremiss å betänk.
N:o 94, ang:de Assessoren Rudolpbis sterbhusdelägares ansökning om utbekommande af en inom stadgad prescriptionstid icke reqvirerad summa; N:o 181, i anledn. af erbållen återremiss å utlåt.
N:o 96, ang:de afskrifning utaf förskjutne medel till betalande af Statstidningens skuld.
Utskottet: N:o 22, i anledn. af erbållen återremiss i vissa delar af mern.
N:o 21, med förslag till sammanjenikning af RiksSl.-ns olika bebeslut, ang:de grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; N:o 23, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 16, ang:de postbevillningen; N:o 24, i anledn. af gjorda anmärkn:r emot betänk.
N:o 17, ang:de curbusafgiftens fortfarande; L a g - U t s k o 11 e t: N:o 70, med förslag lill sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, i anledn. af Ulsk:s betänk.
N:o 52, rör-.de indragning af lagmans-, kämners- och riddare-syne rätterne; 334 Den 19 Februari.
Allm. Besv.- o. Ekon.-U t sko t te t: N:o 125, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o54; N:o 126, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 96; N:o 127, i anledn. af äterremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 106; N:o 128, i anledn. af väckt motion, i fråga om förändring af lagstiftningen ronde bränvinsbränningen m. m.; N:o 129, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 99, ang:de ränteförsäkrings-, lifränte- och lifförsäkrings-anstallers inrättande i Sverige; Banco-Utskottet:
N:o 42, öfver de inom 2:ne RiksSt. gjorda anmärkmr vid Utsk:s, under N:o 27, afgifna berättelse, ang:de Bancoverkets styrelse och förvaltning efter näslförflutne riksdag.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att Frih. Trolle, Nils, anhållit att, med bibehållande af riksdagsmannarätt, få afsäga sig sin befattning, såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. R. o.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gaf vidare tillkänna, att Hr Cederschjöld, Rob. Theophron, afsagt sig den suppleantsbefattning, som enligt denna dag öppnad vallista blifvit honom uppdragen, och anmodade H. Ex. fördenskull
Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse såväl en ledamot i Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. efter Frih. Trolle, som en suppleant i LagUtsk. efter Hr Cederschjöld.
Upplästes och lades till handlingarne aDkomne prot.utdr. från PresteSt. af d. 8, från BorgareSt. af d. 10 och 12, samt från BondeSt. af d. 12 dennes. H. R. o.
Ad. åtskildes kl. £ till 12 på dagen.
Justerades pleniprot. för d. 18 sisth Januari f. och e. m.
Den 19 Februari. 335 Upplästes till justering och godkändes Exp.Ulsk:s nedannämn de förslag till R.
Sl:s und. skrifvelse!' till K. M: N:o 106, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Reg.F. N:o 107, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om tillägg och ändringar i 6, 15 och 43 §§ Reg.F. N:o 108, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om ett tillägg vid 1 § 9 mom.
Tryckfrih.förorda.
N:o 109, ang:de inrättande af en dubbel postgång emellan Gottland och fasta landel; N:o 110, om bidrag af allmänna medel lill anläggande af ett magasin för kronolionde-spanmål vid Mörbylånga köping å Öland; N:o lil, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss af åtskilliga und. ansökningar om restitution eller afkastning af bränvinsbränningsbevillning; N:o 112, ronde afskrifning af åtkillige i förra allmänna magasinsfonden räkenskaper balancerade summor; _N:o 113, ang:de befrielse från ordinarie roteringsskyldighet för Östra Wingåkers församlings kyrkoherdeboställe ; N:o 114, ang:de upphörande af invalidinrättningen å Ulriksdal N:o 115, ang:de användandet af de under Statscont:s förvaltning ställda äldre depositionsmedel; N:o 116, i anledn. af K.