Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det lärer icke gå an att på det sättet knapphändigt i det ena Ståndet ändra skrifvelser från Exped.Utsk., utan att de öfriga Stånden få taga kännedom deraf.
Att utbyta orden täcke och sängkläder till öfverensstämmelse med de Irenne Ståndens beslut, torde icke möta något hinder, men att göra någon förändring i strid med hvad Irenne Stånd antagit, lärer icke gå an.
Ehuru det visserligen står R. o. Ad. öppet att återremittera skrifvelsen, och, när densamma återkommer, besluta sisla strofens uttagande, önskar jag dock att på förhand måtte beslutas, huruvida sista strofen skall Den i3 Januari f. m. utgå eller ej.
Att jag önskar densammas bibehållande är klart, då jag i Utsk. röstat för det betänk., hvaruti den finnes och som legat till grund för denna skrifvelse ; och då nämnda betänk, är af RiksSt:n antaget, kan jag icke stillatigande afhöra att ledamöter af Exped.TJtsk. vilja utstryka densamma.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad först anginge borttagandet af den af Gr. von Platen sednast nämnda sista strofen, finge Hr Landtm, förklara sin mening vara, att denna strof icke kunde borttagas, då den utgjorde en del af det beslut, sorn R.
St. fattat i detta ämne; den utgjorde icke en del af motiverna, utan en del af det förslag, med indraget tryck, som Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktn framställt och RiksSt:o bifallit.
Hvad anginge frågan om utbyte af ordet rotehållare, som Exped.Utsk. begagnat, emot ordet rote, så behagade R. o. Ad. finna, att Utsk. begagnat ordet rotehållare i stället för det af Stats-och EkonUtsktn begagnade ordet dem, hvilket sistnämnda uttryck äfven RiksSt:n antagit.
Då bär nu blott vore fråga om ett förtydligande, kunde Hr Landtm, icke finna något hinder för den rättelsen, alt man utbytte ordet rotehållare emot ordet rote, enär det vore roten, som i delta fall vore af Stats- och Ekon.Utsktn menad.
Jag tog mig friheten föreslå, att ordet roteintressenter, som allmänt begagnas, äfven här måtte använ das.
Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att ordet roteintressenter icke vore detsamma som rote; ty om det förra begagnades, blefve det beroende af en enda intressent uti en rote, huruvida de öfrige skulle kunna antaga öfverenskommelsen eller icke.
Orden roteintressenter och rotehållare äro fullkomligen synonyma; och när man icke vill hafva ordet rotehållare utan ordet rote, derföre att det icke tillhör en rotehållare eller roteintressent att hafva veto i fråga om rotehållet, utan detta tillkommer roten; så måste både ordet rotehållare och roteintressent icke kunna nyttjas, utan ordet rote användas.
Om Ståndet skulle för ögonblicket vilja ingå i pröfning af ordalagen, och tvister derom skulle uppkomma utöfver dem sorn redan ägt rum; så befarar jag, att R. o. Ad. måste förspilla alltför mycken tid på denna ringa angelägenhet.
Om derföre Hr Frih. o.
Landtm., på sätt flere ledamöter yrkat, täcktes tillåta att skrifvelse!! finge till Exped.Utsk. återgå, så hoppas och tror jag, att man skulle komma ifrån saken med minsta förlust af tid och med mesta gagn.
Hr Den i3 Januari f. m. 97 Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg ordet rotehållare böra utbytas mot ordet rote.
Ad. i öfrigt ansåg att förslaget borde till Utsk. återremitteras.
Hr Landtm, hemställde, då denna framställning blifvit med ja och nej besvarad, om R. o. Ad. behagade tillåta, att förslaget till und. skrifvelse finge i vanlig ordning med den föreslagna rättelsen lill de öfriga Stånden afgå.
Ropades ja och nej. Gr. von Platen!
Jag får vördsamt fästa uppmärksamheten derå, att jag anhållit, det ordet sängkläder måtte införas i stället för ordet täcke.
Då den i fråga var.
expeditionen utgör en löpare, som måste vara i fullständigt skick; så är det angeläget, att den blir rättad i den ordning våra grundlagar bjuda.
Det är ingen annan än Exped.Utsk., som har rättighet alt föreslå en annan.
Stånden kunna besluta en annan, men det måste vara ett ting för sig, som Stånden besluta; ty i annan händelse kan man komma dertill, att dessa löpare alldeles icke blifva af något värde för häfden, hvilket de hittills varit.
Undert. R i d d. S ec r e t.!
I afseende på förhållandet med den s. k. löparen, när ett Exped.Utskls förslag till skrifvelse rättas utan återremiss, anser jag mig skyldig anmäla, det bruket varit, att den förändring R. o. Ad. genast beslutat i en sådan skrifvelse, icke införes uti sjelfva texten af löparen, utan blott omförmäles uti den påskrift eller det attestatum Ridd.Secretrn tecknar å löparen, hvarefter denna afgår till de öfriga Stånden.
Löparen kommer då, på delta sätt påtecknad, i alla fall att blifva en autlientik handling genom den gjorda rättelsens upptagande i Stånds-secreltus påskrift.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, enligt Gr. von Plåtens yrkande, att ordet täcke borde utbytas emot sängkläder, på sätt tre Stånd beslutat.
Då jag begärde återremiss, tänkte jag mig saken behandlad på det sätt, som den, efter min förmening, rätteligen bör behandlas, att nemi. de anmärknrr, som af Ståndet göras, blifva af Ridd.SecreUn upp19 H. i3 9?
Den 13 Januari f. m. tagna och jemte förslaget till expedition afskickade till de öfriga Stånden, för att, sedan dessa yttrat sig, återkomma till Exped.Utsk.
Jag kan sålunda icke finna, alt mellan återremiss och delta sätt att belmndla saken något annai vore riktigt.
Jag tror också, att ett beslut på förhand af R. o. Ad. om de förändringar, som böra göras, vore för tidigt, innan de öfriga Stånden hunnit alt deröfver ytlra sig.
Jag uppslår endast för alt för min del förklara, att sådan äfven varit min tanke, som den siste värde ledamoten yttra;, och att jag hoppas alt det blir klart så väl för Hr Frih. o.
Landtm, som för Exped Utsk., att det icke går an, som hittills synes hafva ägt rum, att företaga någon ändring i en Exped.Utsk:s hit ankommen skrifvelse, utan i den ordning Hr von Hartmansdorff nämnt.
Jag får genmäla Gr.
Frölich i afseende på hvad han nyss yttrat, att nu ingenting skett, som varit olika mot hvad förut passerat.
Jag har tagit särskild reda på huru mål förut blifvit afgjorda, och funnit att en skrifvelse under Gr.
Frölichs ordförandeskap blifvit återremitterad från BorgareSt, och att fråga var att gå till BondeSt. med Exped.Utsk:s förslag, men Exped.Utsk. afslog denna framställning och företog rättelse genast.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då denna disctission tycktes draga ut till kl. i, ansåg lian sig böl a begagna tillfället emellan tvänne talares yttranden att tillkännagifva, det plenum komme alt fortsättas på e. m. kl. 6.
Jag får förena mig med hvad Gr. af Ugglas yttrat, med det tillägg, att då en gång Exped.- Utsk. emottog en återremiss ifrån BorgareSt., och fråga uppstod inom Utsk., huruvida ej det gamla skrifvelseförslaget först borde till BondeSt. afgå, så lade sig samtl.
Utsk:s ledamöter af BorgareSt. deremot, under förklarande, att EorgareSCs mening på så sätt kunde blifva undertryckt.
Utsk. beslöt, alt frågan genast skulle behandlas; så har ock derefter skett vid dylika, sedermera inträffande tillfällen, att nemi., då en skrifvelse från ett Stånd blifvit återremitterad, har handläggning i anleda, deraf alltid omedelbart följt, och jag yrkar att en slik åtgärd äfven för framtiden ina äga ruin, såsom förorsakande den minsta tidsutdrägt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Åd. ansåg, att ifrågavar. förslag till tind. skrifvelse finge, med anmärkn. af de beslutade rättelserna, i vanlig ordning lill de öfriga Stånden expedieras.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 9 dennes på bordet lagda utlåt.
J\':o 406, i anledn. af Hr Lefrens, J. P., motion De n 13 Januari f. ra.
99 om skyndsamt bestämmande af förskott till bedrifvande af befästningsarbetena vid Carlsborg och i Stockholms skärgård.
Hr Le fre' n, Joli.
StalsUlsk. har afstyrkt bifall till motionen af aine skäl, det ena: alt framställningen om behofvet endast genom enskild motion tillkommit; det andra: att R.
St. ännu icke afgifvit hufvudsakligl yttrande angrde det anslag, hvarå förskott blifvit ifrågasatt.
Hvad det första skälet vidkommer, så kan i betraktande tagas: i:o att den, som gjort motionen, är chef för den administrationsgren, som har att besörja utförandet af de arbeten, hvartill föiskott å sannolikt blifvande anslag begäres, och således i tillfälle att bedömma behofvet; 2:0, att medlen icke begäras till förut okända behof, utan till sådana, som utgjort föremål för K. propos.; samt 3:o, att tidens korthet, så tillsägande tvang motionären alt vidtaga den utväg att begagna sin riksdagsmannarätt; lärandes så väl R. o. Ad. som StalsUtsk. vara förvissade derom, att så beskaffade motioner icke af den enskilda riksdagsmannen göras utan att han dertill föranledes af tvingande anledningar.
Vidkommande det andra skälet, så medgifves visserligen, att StatsUtsk. har rätt, såvida frågan blott betraktas utur formel synpunkt; men då StatsUtsk, redan till R.
St,, i sitt utlåt. rör:de extra-staIsregleringen, afgifvit ett tillstyrkande utlåt. rör:de h e I a d e t a n s I a g, K. M. i detta fall äskat, samt RiksSltn, så vidt mig är bekant, vid återremissen icke gjort sådana anmärkn:r, som efter sannolikhet kunna föranleda till slutligt afslag; och dertill kommer, att det begärda förskottet är föga betydligt, men för ändamålet ganska behöflig!; så tager jag mig friheten ho^ R. o. Ad. vördsamt anhålla om åt erne miss, samt, ifall densamma b i fa I— les, bos IJ.
StatsUtsk. om mera bevågenhet för ärendet, samt så skyndsam expedition, som med Utsk:s öfriga göromål förenligt är; skolandes jag lill Utsk. hafva äran aflemna en promemoria, som i detalj upptager medlens användande.
Ehuru ifrågavar, utlåt, icke är åtföljdt af någon reservation från min sida, får jag till R. o. Adts prot. tillkännagifva, att jag tillhör minoriteten inom StatsUtsk., som velat tillstyrka förskottet.
Jag finner det så nödvändigt, att jag hoppas, att om StalsUtsk. ytterligare kommer i tillfälle alt taga ämnet i öfvervägande genom återremiss från R. o. Ad. och några af de öfriga Stånden, — jag hoppas dä att Utsk. kan komma att förändra sitt beslut, StalsUtsk:s utlåt. j\:o 406 återremitterades.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den 9 dennes på bordel lagda utlåt.
N;o 4oB, i anledn. af K, M:s nåd, propos. angtde IOO D«n i3 Januari f. ra. ett årligt anslag af i5,ooo r:dr till understöd för de*i hufvudstaden förlagda garnisons-reg:tens matinrättningar.
Då detta betänk, blifvit satt på listan framför ett annat StatsUtskrs betänk., jag menar framför N:o 4°7> sorn afhandlar en motion af Hr von Hartmansdorff, angrde anslag i följd af Ständernes Desi 11 Intill förändring i skjutslegan, Hvilket sednare betänk, är åberopadt i detta och ligger till grund derför i vissa delar, så täger jag mig friheten hemställa, att det nu föredragna betänk. måtte få hvila på bordet, enär detsamma icke ändamålsenligen kan afgöras, förrän det förra betänk. blifviHpröfvadt, och Utskrs svar i anledn. af Hr von Hartmansdorffs motion ställas främst på listan till nästa plenum.
Frih, Cederström, Jacob, förenade sig med Frih. Sprengtporten.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade i anledn. häraf, att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 4°8 lomme att ytterligare hvila på bordet; samt yttrade derjemte, att då, i anseende till den mängd af mål, sorn nu hvilade på R. o.
Ad:s bord, Hr Landtm, ämnade utsätta plenum äfven till nästa Fredag på e. m., han ville hemställa till R. o. Ad., om Ståndet, i öfverensstämmelse med hvad Frih.
Sprengtporten begärt, behagade besluta, att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 4°7 borde till nämnda plenum sättas främst på föredraga.listan.
Hr Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade bestämma, att StatsUtskts utlåt.
N:o 4°8 borde på föredraga. listan sältas näst efter N:o 4°7« Bifölls, Företogs till pröfning StatsUtsk:s den i och 5 sisll.
December på bordet lagda mern.
N:o 375, med förslag till snmmanjemkning och votering i anledn. af RiksSttns skiljaktiga beslut öfver utlåt:na JV:is 170 och 320.
Uppå derefter gjord hemställan, ansåg R. o. Ad. detta mål böra punktvis pröfvas.
I :s t a punkten.
Först föredrogs den af Utsk. å andra sidan gjorda hemställan, i anledn. af fråga huruvida utbyte af de uti 4 §:n af presterskapets privilegier omnämnda indelta räntor och tionde emot contanta statsanslag skall kunna hänföras till sådana frågor om rubbning i Ståndens privilegier, som enl. n4§:n Reg.Fm erfordra samtliga RiksStins godkännande och Konungens bifall.
På begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., P,60 *3 Januari f. «p..
. ■'*' 101 upplästes Prosten Stenhammars, memorialet åtföljande, reservation.
Hvad härvid förekommer rör:de rubbning i PresteStrs privilegier, så lärer B. o. Ad. dermed icke kunna sig befatta emot den tydliga föreskriften i 83 §:n Reg.F:n, som innehåller, alt grundlagarna skola efter ordalydelsen tillämpas, och att förklaringar af desamma skola på det för ändringar föreskrifna sätt behandlas.
Naturligtvis om det befinnes, att hvad PresteSt. beslutat är del rälta, så förblifver det dervid.
Befinnes åter icke förhållandet vara sådant, derom Stånden icke kunna öfverlägga, så beslutar hvarje
Stånd för sig i saken efter sin öfvertygelse, och SlatsUtsk. har haft orätt att begära ett utlät, i detta fall; ty ett utlåt.
Stånden emellan om hvad som skall vara ståhdsprivilegier lärer icke kunna af Ståuden meddelas.
Jag inkom här i plenum under det att Prosten Stenhammars reservation upplästes.
Denna reservation är afgifven till det betänk., som endast afhandlar frågan- om voter:s-propos:r och samman jemkning af de särskildta Ståndens beslut.
Mig synes, att denna reservation bort afgifvas, då det föregrde betänk, i följd afåterremisser afgafs, och vid detta tillfälle hade det varit på sitt ställe alt sätta i fråga, huruvida räntornas indragning till statsverket skulle kunna äga rum och anses vara en sak tillkommande statsregleringen eller vara ett ekonomiskt mål.
Enär nu 2:ne
Stånd ansett för sin del, att denna indragning af räntorna kan öga rum, men 2:ne andra Stånd förkastat förslaget härom, så har det varit StatsUtsk:s pligt att, med afseende på redan fattade beslut, söka sammanjemka dem och framkomma med voter:s-propos:r, der jemkning icke kunnat äga rum.
Här bar visserligen mellankommit den frågan, huruvida räntor, tillhörande ecclesiaslikstaten, skulle vara inbegripna i PresteSCs privilegier och som privilegiifråga böra behandlas; men praxis tillkännagaf, alt sä val ifrån Regeringens sida, som Ständernes, målet blifvit så helland ladt just som StatsUtsk. nu detsamma bandlagt, och alt således icke något hinder bör ifrågakomma mot R. o. Ad:s behandling af frågan till slutligt afgörande.
Huruvida frågan om indragning af ecclesiastikverkets räntor till statsverket skall anses som en privilegii—fråga eller icke, derom kunna, efter min öfvertygelse, olika beslut fattas, och då en gång förut, oberoende af denna fråga, en sådan voler:spropos. vid i834 års riksdag blifvit af samtliga Stånden godkänd, så kan ej något binder ligga i vägen för godkännande af den nu framställda voter:s-propos:n; men SlatsUtsk. har, då en protest blifvit afgifven i ämnet, såsom rörande PresteSCs privilegier, velat till samtliga Ståndens bepröfvande öfverlemna, huruvida de öfriga Stånden i detta afseende gilla PresteSCs åsigt eller icke, och föreslagit att den* 102 Den 13 Januari f, m. na fråga måtte oberoende af sjelfva rättsfrågan behandlas.
Såsom delta betänk, nu är uppstäldt, så ser jag för nain del icke, att privilegii-frågan i minsta målto kan hindra R. o. Ad. att öfvergå till slutlig pröfning af voterjs-proposm, anhållande vördsamt, att ett sådant nekande att ingå i denna behandling af frågan icke mätte uppstå.
Horns uppmärksamhet derpå, att föredragningen af betänk, äfvensom aninärknm af Frih.
Cederström endast omfattat den första frågan, huruvida en viss del af ämnet rörde ståndsprivilegier eller icke.
I afseende på denna särskilda fråga instämmer jag med Frih.
Cederström deruti, att, likasom tolkningen af en grundlags-^ ej kan bero på ett Stånds afgörande allena, likaså förhåller det sig med tolkningen af ett Stånds privilegier.
Jag förmodar således, att Hr Frih. och Landtm., i öfverensstämmelse dermed, finner att någon propos. derå icke nu kan göras.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s törslag i denna del.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg att, på sätt Frih.
Cederström yrkat, de frågor, som StatsUtsk. till R. o. Ad:s pröfning framställt, borde af Ståndet behandlas utan afseende på huruvida Presterskapets privilegier derunder inbegripas eller icke.
Jag anhåller vördsamt om Hr Frih. o. Landlmts framställning derå, att det förslag, som StatsUtsk. i detta hänseende gjort, nemi. ang:de PresteSt:s privilegier, måtte anses förfallet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. ö. Ad., på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, behagade besluta att StatsUtsk:s framställning i hvad den rörde Presterskapets privilegier borde förfalla.
Då det icke lärer vara tvist underkastadt, alt hvad ett Stånd beslutar öfver ett annat
Stånds privilegier icke kan gälla något, då fråga är om ändring derutinnan, med mindre alla 4 Stånden äro derom ense och Konungen lemnar sitt samtycke; så lärer det vara klart, alt StatsUtsk:s framställning i detta fall i anleda, af en i reservationsväg väckt fråga, att räntornas indragning till statsverket skulle involvera en rubbning i PresteSt:s privilegier, icke kan af Ståndet, vare sig till bifall eller afslag, upptagas, utan måste läggas till handlingarna såsom en onyttig framställning; hvadan jag förenar 111ig med Hr von Hart - Den >3 Januari f m. mansdorfF i anhållan om den af honom begärda propos., så att vi mätte komma till ämnet och ifrån denna privilegiifråga, eller huruvida Ståndet anser, att PresteSt. har rätt eller icke; ty R. o. Ad.
Lan ej med sitt beslut gifva PresteSt:s tankar någon helgd.
Det skulle vara en betänklig grundsats, som skulle göras gällande, om hvarje Stånd ägde rätt, att såsom en privilegii-fiåga behandla ett uppstä|dt förslag och derigenom undandraga ett sådant förslag de öfriga Ståndens öfverläggning.
Efter min öfver tygelse tror jag icke, att något Stånd kan genom ett annat Stånds tankar bindas vid ett I res I ti t öfver samma fråga.
Om nit således R. o. Ad. skulle anse för sin del, att frågan om läntornes indragning till Staten icke rörde PresteStts privilegier, så finner jag intet hinder för R. o. Ad. att ingå i slutlig pröfning om räntornas indragning.
Men derom är icke nu fråga, utan huruvida detta ämne måste skiljas helt och hållet från behandlingen af räntornas indragning, som SlalsUtsk. föreslagit, och jag kan ej annat än ytterligare begära, att Hr Frih. o. Landtm, måtte inhemta, om R. o. Ad. godkänner StatsUlsk:s förslag.
Jag täger mig friheten fasta Ståndets uppmärksamhet derpå, ali PresteStts privilegier hvarken blifva vidsträcktare eller inskränktaie, hvarken starkare eller svagare, derföre att R. o.
Ad. deröfver beslutar det ena eller del andra; ty de finnas sådana de äro, och kunna icke utan alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut samt Konungens snnction upphäfva*. R. o.
Ad. finner således lätt, hurusom det vore ulan ändamål att gifva sig in i någon tolkning af dessa privilegier.
Jag anhåller alltså, att
Ståndet måtte lägga denna del af SlatsUtskts framställning till handlingarna , såsom icke nu utgörande föremål för pröfning.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då alla hans föregående propositioner blifvit med ja och nej besvarade, han ansåg sig nu böra framställa propos. å Hr von Hartmansdorffs sednaste förslag; hemställande alltså, om R. o. Ad. ansåg den nu föredragna delen af första punkten böra läggas till handlingarna.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i denna del.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, alt nej öfverröstat ja.
Ur Landtm, hemställde, om R o. Ad. ansåg den nu Den i3 Januari f. m. föredragna delen af första punkten böra läggas till handlingarna.
Vidare föredrogs den å 3:dje sidan upptagna till R. o. Ad. ställda inbjudning.
För riktigheten af det beslut, som R. o. Ad. har fattat, anfördes förra gången, då saken förevar, så många skäl, att jag förmodar det R. o. Ad. icke frångår hvad Ståndet en gång beslutat, hvadan jag afStyrker inbjudningens antagande.
Jag instämmer till alla delar i den åsigt, som den siste värde talaren yttrat.
Då målet förra gången förevar, så uttryckte jag, alt för min del hade jag städse varit för hufvudsaken; men sedan målet blifvit behandladt vid denna riksdag på sådant sätt, att inga garantier för framtiden medgåfvos, så afstyrkte jag bifall till betänk. R. o.
Ad. behagade då afstå Utsk:s förslag, och jag hemställer, att R. o. Ad. måtte vidblifva detta beslut såsom väl grundad!.
Saken må förekomma en annan riksdag och då behandlas på ett sätt, som lemnar garantier för framtiden, hvilket detta förslag icke gör.
Om jag icke misstager mig alltför mycket, så var den siste värde talaren ledamot af StalsUtsk. under sista riksdagen; men om jag deruti misstager mig, så har jag väl icke orätt deruti, att den värde talaren gillade de garantier, som af dåvar.
StatsUtsk. uppställdes i samma fråga som denna.
Jag ber alt få uppläsa för Ståndet hvad StatsUtsk. då yttrade i mern.
N:o 4Sy, nemi.
"a) alt såsom grund för utgörandet af så väl kronotionde och afradsspanmål. som äfven andra af hemman och lägenheter utgående räntor, anlages medium af sednaste io årens markegångspris, sålunda uträknadt, att, sedan årets markegångspris blifvit faststäldt, hopsummeras detsamma med de näst föreg:de 9 årens markegångspris i samma län eller district, blifvande tiondedelen af denna summa uti jemna skillingtal det för årels skatter gällande markegångspris; och b) alt början härmed sker år 1835, då, efter upprättad markegångssättning för året, 1835 års markegång tillägges dem för åren i834, i833, i832, 183r, i83o, 1829, 1828, 1827 och 1826, hvarutaf medium eller en tiondedel blir, jemnad till skillingtal, gällande markegången för 1835 årsskatter, hvilka uppbäras och ingå dels i slutet af samma år dels under det påföljande.”
Delta betänk, godkändes.
Vidare, i anledn. af Ståndens olika beslut, godkändes voterls-propos.Y, full - Den i3 Januari f. m. io5 fullkomligen öfverensstämmande med dem, som af olivar.
StalsUtsk. föreslås.
Man ansåg vid den riksdagen, alten sådan indragning af samtliga räntorna till statsverket skulle vara förmånlig, såsom medförande reda i statsverket, och jag kan icke inse, hvarföre man nu vid denna riksdag skulle sakna sådana garantier för framtiden, som hittills icke varit afsedda hvarken från Regeringens, StatsUtskcs eller R.
Hr Lefre'n: Svårligen skall man träffa mig med motsägelser i fråga om de grundsatser, hvilka jag följer vid riksdagarna, särdeles i de stora frågorna, som bestämdare taga i anspråk hela ens uppmärksamhet.
Jag var icke ledamot af StatsUtsk. vid sista riksdagen, men väl vid riksdagen förut.
Hvad som skulle föranleda, att nu vid denna riksdag vara varsammare än man varit vid de föregtde, synes klart på pag g och t3 i Utsk:s betänk, om saken.
Jag tog mig friheten att fullständigt utreda de omständigheter, som firo af StatsUtsk. nedlagda på dessa pag., som nogsamt visa, att StalsUtsk. afser något helt annat med frågau denna gången än hvad förutgående StatsUtsk. anade.
Det ligger nemi. på dessa pag. förslag, soin tvifvelsutan lära inkomma i premisserna lill expeditionen, ifall den skall komma att äga rum, som äro af beskaffenhet att fråntaga konungamakten dess rättighet att disponera dessa räntor till sina bestämda ändamål, nemi. såvida de röra indelningsverket; och detta var egentliga skälet till anmärkn:r emot SlatsUtskts sednaste betänk, af personer, ibland hvilka jag räknade mig, som alltid varit för sjelfva grundsatsen; och det var på dessa grunder, som R. o. Ad. då afslog bifall till betänk., på hvilka grunder jag också hoppas, att R. o. Ad. skall sitt beslut vidblifva, hvarom jag anhåller.
Då det alldeles icke lärer vara ändamålet, att nu åter upplifva den discussion, som vid betänka granskning inom
Ståndet redan ägt rum, så vill jag icke åter upprepa hvad jag då yttrade i ämnet och således ej ånyo bevisa det orätta af hvad StatsUtsk. framställt.
Jag inskränker mig alltså att instämma med dem, sorn yrka att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut på grund af dåvar. discussion fattade beslut.