Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Talmanskonferensen skulle vilja allt för mycket inskränka föremålen för den gemensamma öfverläggningen och anser således det åt dess ledamöter lemnade updraget, att bestämma öfverläggningsämnena, ej innefatta någon våda.
Jag vill dock dervid göra det förbehåll, att ettlsådant steg ej kommer att betraktas såsom ett praejudikat för framtiden, ty jag hatar prmjudikaler lika mycket sorn reglementerande, utan endast såsom ett för tillfället och i brist af något bättre antaget sätt att finna en. utgång i frågan.
Jag tillägger, att jag tror, att det varit bättre, om motionären väntat med sitt förslag, till dess de ifrågavtde HufvudTitlarne inkommit, då man hade fått veta, huru de dertill hörande frågor blifvit af StatsUtsk. behandlade.
Det kan ju hända, att Utsk. från dessa HufvudTitlar särskiljer åtskilliga frågor och i sådant fall bär ju en god del af denna discussion varit alldeles öfver flöd ig; men som motionären ej haft denna-åsigt om saken, se vi, som vilja framgång åt förslaget, oss tvungna, att såsom det enda möjliga sättet att vinna målet, biträda Hr Mannerskantz’s till förslaget gjorda amendement.
Den 1 April e. m. 55 Gr. von Platen:
Jag vill blott tillkännagifva, att jag för enar mig med Hr Mannerskantz i afseende å sättet för denna frågas behandling.
I ani. åter af den siste värde talarens yttrande, att frågan skulle vara förtidigt väckt, får jag nämna, att om frågan kommer att få den bär föreslagna behandling, nemi., att först framställas i Talmanskonferensen samt att, sedan den der blifvit ansedd lämplig och nyttig, man sedermera, skulle öfverenskomma om de ämnen, hvarom komme att öfverläggas, hade det varit alldeles för sent att framkomma med förslaget, först sedan de ifrågav:de HufvudTitlarne till RiksStin inkommit.
Slutligen må det tillåtas mig att nämna några ord om den befarade mångordigheten vid de blifvande allmänna sammanträdena.
Flera af de nu närv:de ledamöterne af Ståndet torde icke hafva deltagit i det vid 1844 års Riksdag hållna allmänna sammanträdet, men jag vädjar till dem, som deri deltogo, huruvida icke- detsamma, ehuruväl något resultat deraf ej vanns, . i allmänhet ansågs hafva utfallit ganska tillfredsställande.
Jag för min del anser mig hafva funnit, att den talrika församlingen med upmärksamhet afhörde de talare, som då yttrade sig samt att någon talträngdhet alldeles icke då gjorde sig gällande, utan att tvärtom medvetandet af MedSt:ns närvaro föranledde en större hofsamhet och betänksamhet i hvad som yttrades, än vanligtvis är fallet.
Jag beklagar ännu en gång, alt förslaget icke blifvit så affattadt, att det förhindrar mindre vigtiga ämnen att blifva föremål för discussionen, och om än alla utflygter till småsaker icke heller förebyggas genom antagandet äf Frih. ltaabs eller Hr Mannerskantz’s amendementer, tror jag dock, att någotdera af dem bör väljas och anhåller således om propos. derå.
Frölich icke var närvarande då förslaget väcktes, ty i motsatt fall hade han troligtvis ej nu yttrat, att han ansåg förslaget vara för tidigt väckt, enär en föreg:de motion i samma syftning förföll, just derföre att den var för sent väckt.
Hvad beträffar förslaget, att åt Talmanskonferensen öfverlemna bestämmandet af de frågor, som borde blifva föremål för öfverläggningen, så får jag anmärka, att alla de talare, som yttrat sig i frågan, hafva varit ense derom, att hos R. o. Ad. finnas de största insigterna i militärfrågor.
Se vi nu efter, huru Talmanskonferensen är sammansatt, så finna vi, att af dess 12 ledamöter äro 9, eller Talmännen för och medlemmarne af Preste-, Borgare- och BondeSt:n, helt och hållet utan närmare sakkunskap i militärfrågorna, så att majoriteten i denna konklav ingalunda kan betraktas såsom en auctoritet i militäriskt- hänseende.
Jag kan således ej annat än fortfarande anse denna förändring af mitt förslag olämplig.
Jag anhåller till en början, att få höra upläsas Hr Mannerskanlz's förslag, hvilket man ansett ega likhet med det af mig afgifna.
Den 1 April c. m.
I ani. häraf lillkännagaf IIr Gr. o. Landtm., att Hr Mannerskantz aflemnat ett så lydande förslag: »Att R. o. Ad. måtte anmoda Landtmarskalken, att göra till föremål för rådplägning inom den s. k.
Talmanskonferensen, huruvida det icke må anses lämpligt, nödigt och nyttigt att, sedan 4:de och 5:te IIufvudTitlarne blifvit lagda på Ståndens bord, men innan desamma inom Stånden föredragas, under gemensamt sammanträde emellan alla fyra R i k sSt:n, öfverlägga om några i afseende på ordnandet af värt landtoch sjöförsvar särdeles vigtiga hufvudfrågor; äfvensom att i sådant fall meddela de respektive RiksSt:n förslag i de frågor, Talmanskonferensen för sin del ansett höra göras lill föremål för gemensam öfverläggning.» Frih.
Skillnaden emellan mitt och Hr Mannerskantz'» förslag består deruti, alt jag tillstyrkt bifall till Hr Stjernsvärds förslag med den förändring, att Talmanskonferensen skulle anmodas alt bestämma de punkter af de inkommande Ullåt:na, som borde blifva föremål för öfverläggningarne, då deremot Hr Mannerskanlz föreslagit, alt Talmanskonferensen skulle ega att bestämma, så väl huruvida någon gemensam öfverläggning ang:de 4:de och 5:te IIufvudTitlarne skall hållas som ock de delar deraf, hvarom i sådant fall skall öfverläggas.
Jag anser det af mig afgifna förslaget ega företräde, ty uti det sednare ligger intet positift beslut från R. o.
Jag tror, att grundlagsförändringen åsyftar, att RiksStm sjelfva skola besluta att i vigligare frågor gemensamt rådpläga, likasom jag i sanning ej känner någon vigtigare fråga än den om landets försvarsväsende, särdeles i den tid hvari vi nu lefva.
Sedan frågan om gemensam öfverläggning derom en gång blifvit hos 11. o. Ad. väckt, skulle det förefalla mig högst besynnerligt, om detta Stånd, som i främsta rummet bör vara angeläget om fäderneslandets försvar, skulle genom ett afslag i frågan antyda, att det icke ansåg densamma vara af den vigt, att den borde blifva föremål för gemensam rådplägning.
Jag vädjar till edert eget omdöme, mine Ilrrt huruvida icke ett sådant beslut kunde tydas såsom innebärande en viss likgiltighet för vårt försvarsväsende.
Jag anser derföre, att något måste i saken åtgöras, äfvensom att
Hr Mannerskanlz’s förslag är nog litet positift, ehuru det torde vara ändamålsenligare än Hr Stjernsvärds, enär det sednare lemnar fältet öppet för en hel här af detaljfrågor, genom hvilkas afhandlande ändamålet skulle helt och hållet förfelas.
Hr Ribbing, Arvid, förklarade sig instämma med Frih. Raab. Hr Mannerskantz:
Jag har tagit mig friheten föreslå, att Talmanskonferensen skulle göra till föremål för öfverläggning, hvilka af de till 4:de och 5:te HufvudTitlarno hörande frågor borde komma att behandlas vid det blifvande allmänna sammanträdet, emedan det är omöjligt att nu på förhand sådant bestämma och det icke linnes någon annan auetoritet än Talmanskonferensen, åt hvilken ett sådant updrag kan lemnäs.
Jag anser delta vara det enda sätt, Den 1 April e. m 57 hvarpå frågan f. n. I;an lösas, emedan vi svårligen lära kunna komma öfverens om de frågor, som böra vid sammanträdet före komma, så länge vi ännu icke fått emottaga StatsUtsk:s Utlåt, om de ifrågavande IlufvudTitlarne.
Om jag rätt upfatlat det grundlagsstadgande, som vid denna Riksdag blifvit anlaget, är dess mening ej den, att Talmanskonferensen skulle ega att afgöra, hvilka frågor skola blifva föremål för E.
St:s gemensamma öfverläggningar, utan att detsamma, enl. dess ordalydelse, bör så förstås, att om ett Stånd skulle besluta att inbjuda de öfriga Stånden till gemensam öfverläggning om ett bestämdt upgifvet ämne samt ett annat Stånd antoge denna inbjudning, måste den gemensamma öfverläggningen försiggå.
Talmanskonferensen eger rättighet att bestämma de fiågor, hvilka skola afhandlas inom Riksförsamlingen.
Om ett sådant bestämmande i detta fall skulle öfverlemnas åt Tal-, manskonferensen, skulle det väl tillgå sålunda, att Hr Gr. o. Landtm, nu föresloge R. o. Ad. att, sedan Talmanskonferensen upgifvit de frågor, den för sin del ansett lämpliga till öfverläggningsämnen, fatta beslut om aflåtande till de öfriga Stånden af en inbjudning till gemensam öfverläggning i dessa frågor.
En sådan procedur öfverensstämmer emellertid icke med det nya grundlagsstadgandet, och jag tror således, att propos. derå ej kan af Hr Gr. o. Landtm, framställas.
Åtskilliga af dem, som deltagit i denna discus sion, hafva talat om allmänna sammanträdet vid 1840 års Riksdag.
Jag minnes ett sådant ännu längre tillbaka i tiden, nemi. det som bolls under 1823 års Riksmöte.
Dervid öfverlades just om samma ämne, som här är å bane, eller rikets försvarsväsende, discussionen fortgick långt in på natten och derunder yttrade sig, utom andra, Gr.ne von Platen, Björnstjerna och Anckarsvärd.
Af BondeSt. upträdde Nils Månsson i Skumparp, hvilken, sedan öfverläggningen länge fortvarit, lade. sitt ord med i laget och sade: »väl har jag hört de goda
Hrr länge här öfverlägga om vårt försvarsvääende och jag kan icke neka, att då jag för mitt rusthåll i Skåne fick min debetsedel, jsg förundrades deröfver, att lufvan kostade tre gånger så mycket som sabeln, som jag dock trodde vara den förnämsta.»
I likhet med den, hvars yttrande jag nu åberopat, skulle jag tro, att vid den öfverläggning, som nu ifrågasattes, sabeln eller sjelfva försvarsmedlet bör anses vara det förnämsta; och då sabeln är af stor vigt, torde man icke böra låta tillfället att göra den till föremål för gemensam öfverläggning gå sig ur bänderne.
Jag kan dock icke annat än dela åtskilliga talares åsigt om frågans grannlaga beskaffenhet.
Utvägen som vår Ordfide har att i Talmanskonferensen underrätta sig om öfriga Stånd önskade en sådan sammankomst, torde deiföre böra begagnas.
Först derefter vill jag yttra mig, om denna fråga hör vara den första som öpnar banan för de gemensamma öfverläggningarne. 56
Den 1 April e. m.
Raab: Hr Brakel har förmenat, att grundlagen skulle lägga hinder i vägen för antagandet af mitt förslag, att
Talmanskonferensen skulle anmodas bestämma de punkter, som borde blifva föremål för öfverläggning å det allmänna sammanträdet.
Nu heter det likväl i början af det nya grundiagsstadgandet: »Stånden vare medgifvet att på ett rum till gemensam öfverläggning rörande allmän vid Riksdagen under handläggning varande fråga sammanträda etc.», och dessa ord innehålla väl det mest elastiska uttryck, man kunnat begagna.
Alla HufvudTitlarne äro ju allmänna frågor och likaså hvarje punkt deraf, hvaraf följer att grundlagen ej hindrar att några särskildta delar af dessa HufvudTitlar göras till föremål för gemensam öfverläggning.
I afseende på valet emellan mitt och Ilr Mannerskantz’s förslag, får jag fästa upmärksamheten derpå, att om det sednare antages, så skulle det kunna hända alldeles detsamma som inträffade med Hr Hjärnes motion, eller att man ej finge tid att öfverlägga om saken, innan Dtlåt. förekom lill afgörande, ty.
Talmanskonferensen kunde naturligtvis ej utplocka punkterne förr än den hade Utlåt, i händerne, och då vore det mähända redan för sent för Stånden att besluta om den gemensamma öfverläggningen.
Samma förslag har dessutom en annan olägenhet, som jag anser mig böra anmärka, och den är, att då alla fyra Stånden skola öfverlägga om öfverläggningsämnena vid det allmänna sammanträdet, blifver den demarche, Hr Mannerskantz föreslagit, utan tvifvel mycket tidsödande och kommer följaktligen att verka afskräckande för framtiden.
Jag ber Hr Mannerskantz behjerta detta och öfverväga, huruvida man ej kommer lättast från saken genom antagandet af mitt förslag.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att under densamma, jemte det bifall till motionen blifvit yrkadt, följande särskildta förslag blifvit afgifne, nemi. af Hr Brakel: »att R. o. Ad. måtte besluta inbjudning till de öfriga RiksSt:n att på gemensamt rum sammanträda till öfverläggning öfver följande till 4:de och 5:te HufvudTitlarne hörande ämnen, nemi., hufvudgrunderne för och sammanhanget emellan Sveriges landt- oah sjöförsvar, anslag för de fasta platserne, arméens pensionering samt Hr Stjernsvärds motion om Svenska arméens organisation»; af Frih.
Raab: »att R. o. Ad. måtte bifalla Hr Stjernsvärds motion med den förändring att vid slutet deraf tillädes orden: dock endast i de punkter, hvilka Talmanskonferensen anmodas att bestämma»; samt slutligen af Hr Mannerskantz: »att R. o. Ad. måtte anmoda Landtm:n, att göra till föremål för rådplägning inom den s. k.
Talmanskonferensen, huruvida det icke må vara lämpligt, nödigt och nyttigt att, sedan 4:de och 5:te HufvudTitlarne blifvit lagde på Ståndens bord, men innan desamma inom Stånden föredragas, under gemensamt sammanträde emellan alla fyra RiksStin öfverlägga om några i afseende på ordnandet af vårt landt- och sjöförsvar särdeles vigliga hufvudfrågor; äfvensom att i sådant fall meddela de respektive RiksStin förslag
Den X April a. m. 59 § de frågor
Talmanskonferensen för sin del ansett böra göras till föremål för gemensam öfverläggning.» Hr Gr. o. Landtm, yttrado sedermera, att R. o. Ad. torde finna, att om Ståndet biföl le antingen Hr Stjernsvärds motion eller något af de förslag, som Hr Brakel och Frih.
Raab framställt, Hr Mannerskantz's förslag derigenom komme att förfalla, men att, på det icke sistnämnde förslag måtte kunna anses förfallet äfven derigenom att de öfrige afslås, R. o. Ad. borde förbehålla sig att särskildt besluta öfver Hr Mannerskantz förslag, i händelse de öfrige afslås.
De härefter framställde proposme: l:o) till bifall å Hr Stjernsvärds motion utan förändring, 2:o) till bifall å samma motion med det af Frih.
Raab föreslagna tillägg, 3:o) till bifall å Hr Brakels förslag och 4:o) till bifall å Hr Mannerskanlz’s förslag, besvarades alla med starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Stjernsvärds motion utan förändring, samt sedan svaren härvid åter utfallit med starka
Nej, blandade med
Ja, förklarade det han funnit
Jag ämnar ej besvära R. o Ad. med en votering, utan inskränker mig till att anmäla min reservation emot det fattade beslutet.
Då jag anser denna fråga vara af stor vigt, begär jag votering och anhåller att mitt förslag måtte blifva kontrapropos. till Hr Stjernsvärds.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade härvid, att det torde vara lämpligt att Hr Brakel väntade med sin begäran om votering tills beslut om hans förslag blifvit af R. o. Ad. fattadt.
Efter sedermera förnyad propos. till bifall å Hr Sljernsvärds motion med det af Frih.
Raab föreslagna tillägg, som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, förklarade IIr Gr. o. Landtm, att han härvid ansåg
För att bespara Hr Brakel besväret att begära votering, begär jag den nu, så att hans förslag kan blifva kontrapropos. Gr. af Ugglas:
Jag tror ej att R. o. Ad. kan företaga en sådan votering, som Frih.
Raab begärt, ty derigenom skulle R. o. Ad. tvingas att antaga antingen Frih.
Raabs eller Hr Brakels förslag.
Jag hörde för en stund sedan Frih.
Raab säga sig vara benägen att öfvergå till instämmande i Hr Mannerskantz^ förslag, och får jag af sådan anledn. hemställa till Frih. Raab, huruvida han ej ville dervid blifva. 60 Den 1 April e. m. Hr Gr. o.
Landtm, förklarade, att då Frih.
Raab begärt vote* ring måste votering anställas om bifall eller afslag å Frih.
Raabs förslag, utan att de öfrige förslagen dervid blefvo föremål för pröfning.
Jag förstår i sanning icke, hvarföre vi nu skola följa en sådan från vanlig praxis afvikande ordning, att kontrapropos. till hvarje förslag skulle blifva afslag å detsamma.
Jag föreställer mig, att Ilr Gr. o. Landtm, kunde så väl nu som förut vid andra tillfällen bestämma, att det förslag, hvarom votering blifvit begärd, skulle blifva Ja-propos. samt sedermera till R. o.
Ad. hemställa att afgöra, huruvida antingen Hr Brakels förslag eller Hr Mannerskantz’s förslag eller afslag å mitt förslag skulle blifva kontrapropos.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att härvid egde den skillnad rum, att vid detta tillfälle 3:ne särskildta förslag voro framställde, och att om nu Ja-propos:n, i öfverensstämmelse med Hr Gr. o. Landtmrs upfattning af II. o. Ad:s svar, blefve afslag å Frih. Raabs förslag, samt vid blifvande votering om kontrapropos., ett annat förslag segrade, skulle den oformlighet upstå, att R. o. Ad. måste i slutliga voteringen rösta om bifall till ett förslag och afslag å ett annat.
Hade åter förhållandet varit, att åsigterna varit delade endast om bifall till tvenne olika förslag, hade man naturligen kunnat ställa dessa mot hvarandra.
Jag anser mig böra gifva vika för Hr Gr. o.
Landtm:s åsigt, men jag anhåller blott att få erinra, alt genom det af Hr Gr. o.
Landtm, framställda voteringssätt komma alla från mitt förslag afvikande meningar att sättas i opposition emot mig, då deremot, om en kontrapropos. till mitt förslag blifver bestämd, det förhållande inträffar, att alla de, som föredraga mitt förslag framför det, som innehålles i kontrapropos., finna sig befogade att heldre rösta med mig än för kontraproposm.
Genom ett motsatt förfarande blifver hvarje nu framstälidt förslag utan tvifvel hvart och ett i sin ordning undertryckt, genom förening af de motsatta åsigterna, i st. f. att, om såsom vanligt kontrapropos:n genom votering emellan de återstående förslagen först utrönes, alla meningarne slutligen mäste välja emellan ettdera af 'de förslag, som innefattas i Ja- eller Nej-propos:n.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att om det också ej varit alldeles omöjligt, att voteringen kunnat tillgå såsom Frih.
Raab önskade, Frih:n likväl torde finna, att då det beslut Hr Gr. o. Landtm, ansett Ståndet hafva fattat, endast innefattade afsiag å Frih. Raabs förslag, Hr Brakel och Hr Mannerskantz icke hade anledn. att begära att deras förslag må blifva kontrapropos:r dertill, emedan de ej blifvit öfverröstade och således kunde förvänta att deras förslag blefvo särskildt framställde och då kunde bifallas.
Samma resultat, som Frihtn fruktade, eller att flere meningar skulle förena sig emot hans förslag, måste i alla fall upstå, enär alla, som framställt Deni April e. m. 61 eller Önskade bifall till ett annat förslag, måste förena sig för att samfäldt afslå det som Frih:n framställt.
Hr Gr. o. Landtm, trodde derföre, att frågan enklast och hastigast skulle afslutas derigenom, att hvarje förslag för sig pröfvades, tills blott tvenne särskildta meningar återstodo, då det blefve lätt att skilja frågan mellan dem möjligen utan särskild votering.
Härefter uplästes till justering och godkändes en så lydande voteris-propos.:
Den som bifaller Frih. Raabs förslag, att R. o. Ad. måtte besluta en inbjudning till de öfrige RiksStin att på gemensamt rum sammanträda' till öfverläggning öfver regleringen af RiksStatens 4:de, 5:te och 9:de HufvudTitiar jemte härmed sammanhängande enskilda motioner, så snart Utsk:ns blifvande Utlåtin i förenämnde hänseenden till RiksStin inkommit och för andra gången blifvit bordlagde, dock endast i de punkter, hvilka Talmanskonferensen anmodas att bestämma, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslår R. o. Ad.
Sedan nu Hr Brakels förslag blifvit ånyo upläst, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag, och ropades härvid starka
Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
Efter härvid af Hr Brakel begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande voteris-propos.:
Den som bifaller Hr Brakels förslag, att 11. o. Ad. måtte besluta en inbjudning till de öfrige RiksStin att pä gemensamt rum sammanträda till öfverläggning öfver följande till 4:de och 5:te IlufvudTitlarne hörande ämnen, nemi., hufvudgrunderne för och sammanhanget emellan Sveriges landt- och sjöförsvar, anslag för do fasta platserne, arméens pensionering samt Hr Stjernsvärds motion om Svenska arméens organisation, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslår R. o. Ad.
Hr Brakels förenämnde förslag.
Vid voteringens slut funnos röslerne hafva utfallit sålunda:
Nej —— 64.
Det af Hr Mannerskantz afgifna förslag blef härefter ånyo upläst, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om E. o. Ad. behagade bifalla detta förslag, hvilken propos. besvarades med starka
Nej, blandade med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Nej jemväl nu hafva varit öfvervägande. 02 Den 1 April e. m.
Föredrogs och bifölls BankoUtskis d. 18 sisth Mars på bordet lagda Utlåt.
N:o 20, i ani. af förre GeneralKonsulen m. m. A.
Kahrs ansökning om eftergift af öfverränta å ett diskontlån.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, nedannämnde d. 18 sisth Mars på bordet lagda Utlåtanden, Memorial och Betänkanden, nemi. från BankoUlskollel:
N:o 21, i ani. af väckte motioner om utgifvande från Banken af 20,002 Rdr Bko, jemte ränta, till Kapitenen E.
Skottes sterbhusdelägare ; N:o 22, i ani. af förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk C.
Besvärs- och Ekon.Utskottet : N:o 62, i ani. af RiksSt:ns beslut, rörande Betänk.
N:o 30, angide de vid större allmänna arbeten anställde personers religionsoch sedlighets-vård; N:o 63, i ani. af väckt förslag om utfärdande af ny författning till skyddande af landets fornlemningar; N:o 64, i ani. af väckt motion att ett sammandrag af lagrum och författningar, rörande presterskapets och klockares aflöning, måtte hvarje församling tillhandahållas; N:o 65, i ani. af väckt motion om åtgärder för tillsynen öfver fångars behandling i häkte; N:o 66, i ani. af väckt motion att civil- eller militär-fjenste män, som vid K. M:ls Hofstat vinner anställning, må frånträda sin lön på Rikets stat; N:o 67, i ani. af väckt motion om KrigsHofRättens indragning; N:o 68, i ani. af väckte motioner om åtgärder på det den tjenande och s. k. arbetande klassen må hafva penningar afsatte för ålderdomen; N:o 69, i ani. af väckte motioner om Styrelse- och Förvaltningsverkens reorganisation.
Äfvenledes föredrogos, men bordlädes ånyo, uppå begäran af flere ledamöter, nedannämnde d. 21 sisth Mars på bordet lagde Utlåtanden och Betänkanden ; nemi. från SlatsVtskottet ■■ N:o 44, i ani. af K.
Propos., angide uplåtelse af vissa delar af Jönköpings f. d. fästningsområde till Jönköpings stads disposition för ny tomtreglering derstädes; N:o 45, i ani. af K.
Propos., angide utbyte af indragna Militiae-boställena Nio 1 Steglinge och Nio 1 Plöninge vid Skånska HussarRegit emot
Höganäs stenkolsverks egande andelar i krono-skattehemmanen Nio 1 Vestra Klappe och Nio 1 Östra Klappe i Malmöhus län; Nio 46, i ani. af erhållne återremisser å Betänk.
Nio 18, angide R.
Stis år 1855 församlade Revisorers Berättelse om verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel Deni April f. m. 63 bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853; N:o 47, i ani. af väckt motion om rättighet för allmogen inom Ase härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kronoparkerne
Hunne- och Halleberg; Lagutskottet: N:o 22, i ani. af väckte motioner om förändring i vissa delar af hvad stadgadt finnes ang:de dammluckas öpnande; N:o 23, i ani. af väckt motion om införande af en s. k. summa appellabilis; N:o 24, i ani. af väckte motioner, ang:de uphäfvande eller ändring af hvad finnes stadgadt i afseende på revisions-skilling; N:o 25, i ani. af väckt motion, ang:de förmånsrätt för Sockenmagaziner; Allm, . Besvärs- och Ekon.Ulsliollel : N:o 70, i ani. af väckte motioner om ändring och revision af Kongl.
Instruktm för Landshöfdrne och de vid LänsStyrelserne anställde tjenstemän af d. 10 Nov. 1855.
Med tillkännagifvande att Frih. Beckfriis, Joachim Tavast, återlemnat sin riksdagsmannasedel, anmodade Hr Gr. o.
Hrr Elektorer att sammanträda för att utse en ledamot i Riddarh.Utsk., i stället för Frih. Beckfriis, som varit ledamot i nämnde Utskott. II. R. o.
Lördagen den 4 April 1857.
Just. 2 prot:s-utdrag för d. 1 dennes e. m.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot:s-utdrag från de öfrige RiksStm från och med d. 21 sistl.
Januari till och med den 1 dennes.
Stael von Holstein, Fa b. Wilh., anförde skriftligen: - 64 Den 4 April f. m.
Emot Höglofl. R. o.
Ad:s i-sist!.