Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Nauckhoff, Carl Ulric, förenade sig till alla delar med Herr Mannerstam , under ti 11- kännagifvande , att Skånska och Blekingska Lagsagorna tillförene varit förenade och utgjort en enda, hvaraf inträffat, att sedan nämnde Lagsagor blifvit från hvarandra åtskiljda , Lagmännen i Skåne och Blekinge blott få uppbära half LagmansLön 5 anhållande Herr Nauckhoff, att frågan om anslående af full
Lön åt dessa Lagmän måtte till StatsUtskottefc öfverlemnas.
20® Den 5 Matmar ii Friherre Cederström, Ulric, uppläste följande:
Som Landtbruket® upphjelpande alltid bor utgöra ett hufvudsakligt föremål för Riksens Ständers Öfverläggningar; och det är'att förmoda, att den stora förlägenhet mängden af Rikets Jordbrukare iråkat, genom den allmänt Öfverklagade Penningebristen och DiscomFallissementerna, vid en tilltänkt Realisation af Banco* Sedlarne ännu ytterligare skall ökas och ej utan utomordentliga Bidrag och Anstalter kunna häfvas j iår jag vördsammeligen anhålla, att för några ögonblick fästa Högväiborne Herr Grefvens och Landt Marskalkens samt
Hög lod.
Ridderskapets och Adeins uppmärksamhet vid ett Förslag, som jag förmodar, om det till* räckligen granskas och väl utföres, skola blifva ett mägtigt understöd för den Jordbrukarn de delen af Nationen.
I saknad af de fullständiga upplysningar och den sakkännedom, sorn erfordras till Förslagets utarbetande i de-? talj, får jag bär endast uppgifva grundämnena dertill j öfvertygad att genom Höglofl.
Ridderskapets och Adelns samt vederbörande Utskotts upplysta granskning och handläggning, Förslaget skall vinna den fullständighet, som gör det användbart och nyttigt.
Den förnämsta svårigheten för vårt Landtbruk har alltid, och mest i sednare tider, va* rit att få låna pengar emot drägelig
Ränta och öfriga betalningsvillkor, De 6 procent ällis Den 5 ffamiarii.
'201 gen, allmänna Lagen medgifver, äro redan för hög afgift uti ett Land, sådant som vårt5 vidsträckt, folkfattigt, med dåliga små Städer, och en Sädes-productior , knappt tillräckligt för Landets eget behof af Spannmål- Den lättnåd , Jordbruket , så väl som andra Näringar, bordt hämta af de flerfaldiga
Discontlnrättningarne, har snarare blifvit en börda och förderf.
Utom de 6 Procents Ränta och 12 Procents Öfver-Ränta, jenne Douceurer och CommisgionsArfvoden , och hvilket sammanlagdt redan utgör en grof och i andra Länder oerhörd beskattning; kan Landtbrukaren ej med sitt bestånd uthärda med de faststäldta kr- och Afbetalningar hvar 6:te månad, enär han blott en gång om året eller hvar tolfte månad upp-; bär sin inkomst, det vill säga, bärgar sin Skörd.
Han måste således låna Penningar till den ena Halfårs-inbetalningen, om han ej kan hafva den liggande undertiden, hvilket med allt för få lärer vara förhållandet; och jag förmodar äfven, att för Ägare af Bruks-egendomar samma olägenhet merendels inträffar.
Då jag fördenskull, i betraktande häraf, vill vara betänkt på att föreslå utvägar för den producerande delen af Nationen, hvarmed jag menar Jord- och Bergsbrukaren, att på förmånliga villkor kunna erhålla det Penninge. biträde, sorn till deras Handteringars drifvande och utvidgande erfordras, får jag följande vördsammeligen proponera: 1:0
Ett serskildt
Verk bör, efter min tänka, inrättas och istockholm etableras, ander 2®2 Den 5 gJanuariu namn af Landi bruk f Contoir; hvars föremål i allmänhet skall vara att befordra och vidtaga alla utvägar , som möjeliga äro till upphjeipande och befrämjande af Landtmanna-rörelsen och Bergshandteringen.
1 detta fall äger Contoiret att hos Kongl. Maj.t och, under Riksdagarne, hos Riksens Ständer, föreslå alla de mått och steg, Contoiret anser för ändamålet, så väl i stort, som vid serskildta tillfällen, tjenlige ; och har Contoiret fördenskull rättighet att af Lands* höfdingarne samt Presterskapet på Landet, äfvensom af alla andra publique Werk och Autoriteter, äska och erhålla de upplysningar och pndeiyättelser, sorn nödiga anses. 2:0
För att sätta detta Verk i tillfälle, att så snart som möjligt börja sina Operationer, håller jag före, att det samma bör förses med någon lämpeiig Fond. jag föreslår fördenskull, att Riksens Ständer ville åtaga sig en utomordent. lig Bevillning till LandtbruksContoirets Fond, af till exempel Tio R.dr Bancosedlar-p,å hvarje helt Hemman, att i tvenne Terminer utgå.
Härigenom skulle en Summa af omkring 600,000 Rtdr sammanbringa», hvarigenom jag anser Contoirets Credit och säkerhet kunna någorlunda stadgas.
Och då Landtbruket och Bergshandteringen kommo att ensamme njuta fördelen af Contoirets inrättande; är det billigt, att endast Jordägare deltaga i denna Bevillning. 3:0 Hufvudföremålet med LandtbruksContoirets etablerande skulle vara att förskaffa
Den 5 ^annani. 203 Landtbrukare Penninge-lån emot drägelig
Ränta } och fördenskull föreslår jag Jrtterligare, att hvarje Possessionat eller Hemmansägare må uti Contoiret, emot lörsta Inteckningen och 3 Procents årlig
Ränta, lå låna högst en fjerdedel af den Summa, hvartill dess Egendom genom Laga värdering, efter ny förbättrad och omarbetad Banco methode, blifvit uppskattad \ börande dessa värderingar med yttersta stränghet och nqggranhet verkställas:
Häradshöfchngarne, sorn dem förrätta, blifva derförp per*; sonligen ansvarige, samt vid Lånets begärande, utom andra vanliga Säkerhets-handlingar, bifogas ett bevis, underskrifvet af Häradshöfdingen, Kyrkoherden och en bofast
Man i Församlingen , och Lånsökanden vore ensam och rätt Ägare till den Egendom, hvaruti Inteckning begärdes Dessa Lår, meddelas sedermera uti så kallade LandtbruksSedlar, eller Landtbruks - Contoirets Obligationer på minst io R:dr och alltid på jemna Tiotal, 4:0 Hvarje Låntagare förbinder sig, att
Utaf det Lån, han i Contoiret erhåller, årligen till Contoiret inbetala 2 Procent uti myntadt Silfver eller omyntadt efter 20 Skillingar Lodet, och skall denna SilfverProcent serskildt uti Egendomarne intecknas och en sådan Inteckning ej vid något tillfälle kunna dödas, förr än hela Lånet blifvit till LandtbruksContoiret uti Bancosedlar eller gångbart mynt återbetalt.
I brist på Silfver, må Låntagare tillåtas, att betala dessa 2 Procent uti Bancosedlar efter dagens Cours på Hamburg j äfven** 304 Den 5 annar ii. ledes må Contoiret, såsom SilfverProcent, emottaga Jern, Koppar och Spannmål efter förledne årets Markegångspris, förvandladt till Hamburger Banco efter Cours.
SilfverProcenten betalas förut hvar sjette Månad, i Procent vid Lånets undfående och i Procent 6 månader derefter, och sedermera hvart år på samma dagar.
Alla de Effecter utaf Koppar , Jern eljer Spannmål, som LandtbruksContoiret, såsom SilfverProcent emottager, åligger det
Contoiret att å utrikes ort med all skyndsamhet emot hardt mynt försälja, och Contanta Penningebehållningen derföre i Landet indraga. 5:0
Så snart Inbetalningen af SilfverProcenten utebli f v i t 6 månader öfver den tid, då åen bordt vara erlagd, låter LandtbruksContoiret genast den derför intecknade Egendomen på öppen Auction, efter Lag och gällande Författningar, försälja.
Den Jordägare, sorn till en sådan försummelse gjort sig skyldig, kan ej mera ur Contoiret erhålla något Lån; men samma Egendom kan uti annan Ägares hand sedermera uti Contoiret belånas. 6:0
För att göra LandtbruksSedlarne gång. bara, löpa de alltid med tre procents årlig Ränta, och utsattes på hvarje Sedel: Länet, Harådet, Socknen och Hemmanet eller Egendomen, hvaruti den är intecknad.
Hvarje Innehafvare af sådana Sedlar äger rättighet att uti LandtbruksContoiret uppsäga dem på ett år, och efter uppsägnings - tiden är Contoiret förpligtadt att på dagen inlösa dem med Banco» Den 5 ffannani. ao 5 Sedlar eller annat gångbart Mynt.
Så snart en Sedel uti Contoiret uppsäges, bevittnas så dant genom en påtryckt Stämpel, så att
Inne* hafvaren alltid må se, hvilken dag han kan förbyta Sedeln mot annat Mynt, äfvenledes bör i brädden på hvarje LandtbruksSedel utsättas hvad
Räntan gör för året och för må_ naden. *, ' l 7:0
Så snart en LandtbruksSedel blifvit inlöst, bör den ej mera utgifvas, utan en annan lika lydande i det stället tillverkas med samma datumsom den förra, men Räntan ifrån dagen af dess inlösning, och må aldrig Contoiret utgifva andra eller flera Sedlar, än som svara emot de Lån , Contoiret meddelar.
LandtbruksSedlarne emottagas i alla Inbetalningar af Kronoutskylder, samt Räntor på Publique Lån, till samma belopp som BancoSedlar.
Vid Kronouppbörd bör ej 3 procents
Räntan för dem beräknas för annat än fyllda månader, och ej för öfverskjutande dagar , på det
Uppbördsmännen ej måga bli med för mycken uträkning deraf besvärade. 8:0 Alla LandtbruksContoirets
Lån utgifvas på Tio år:
Så snart denna tid förflutit, uppgör Contoiret ovägerligen Liqvid med Lån. tagaren.^
Han är då skyldig hela Capitale4 och 10 års
Ränta efter 3 Procent, det vill säga 30 Procent, utom Capitalet.
Deremot äger han att återfå all den SilfverProcent han under tiden insatt, och bör härvid lemnäs hvarje Låntagare fritt val att liqvidera hela 3oö Den 5 cT?amant.
Länet med BancoSedlar och återtaga sin SilfverProcent uti hardt Mynt, eller också, att låta samma Procent ingå uti Liqviden, efter den på Liqvidations-dagen gällande Cours på Hamburg.
I alla fall uppgöres full Liqvid med Låntagarne , och så fort Capitalet blifvit inbetalt och Räntörne godtgjorde eller qvittade* må ett nytt
Lån på samma Egendom, emot företeende af nya Värderings- och InteckningsDöcumenter och emot erläggande af ny SilfverProcent , utgifvas. 9:0
Då hvarje LandtbruksSedels datum utvisar dess förfallodag, emedan intet Landtb bruksLån beviljas på längre tid* än xo år och aldrig någon omsättning af sådana Lån tillätes , bör hVar LandtbruksSedel, sorn ej 6 månader ifrån dessa 10 årens utgång i Co.ntoiret till växling presenteras, anses såsom annullerad. 10:0
För att bispringa LandtbruksConfoi* ret uti dess stora Penninge-föfelse, hemställer jag ytterligare , ätt Riksens Ständers Banque måtte auctoriseras , att emöt 2 procents årlig
Ränta försträcka LandtbruksContoi-ret så stort Lån, som Banquens tillgångar, utan tillverk, ning af nya Sedlar och utan att förfela någon af dess öfriga förbindelser, kunna medgifva.
Såsom säkerhet för dessa Lån, lemnar Cöntoiret alltid motsvarande belopp uti Inteckningar. 11:0
Vidare och för att sprida reelt Mynt! uti allmänna Rörelsen, samt förskaffa Landt - Den 5 7annani.
20^ bruksContoiret någon vinst af sina incasserade SilfverProcent, föreslår jag, att Contoret må tillåtas öppna en Discont-Rörelse, till utlåning af-SpecieMynt, emot första Inteckning uti Brandlörsäkrade StadsEgendomar och 5 Pro. cents ränta, som förut betalas.
Lån skulle meddelas tili ett lågt belopp, i förhållande till Egendömarnes Brandförsäkringsvärde, alltid ställas på 0
Månader
Och aldrig mera än en gång fä omsättas; så att hvarje Lån o* felbart vore, vid äfventyr af Lagsökning, inom ett är återbetalt; kommande denna Rörelse blott att drifvas med Silfvermynt eller Guld, elter fastställdt förhållande, emellan Guld och Siifvermynten.
Då Cöntoiret naturligtvis skall blifva ötverhopadt med Låneahsökningär af detta slag, borde utlåningarne blott äga rum för*.
Sta dagen i hvart Qvartal, eller 4 gånger om året, och den Fond, sorn då vore att disponera, delas emellan alla Rikets Städer, i Proportion af deras Folkmängd; i hvilket afseende en vederbörligen granskad och af Riksens Ständer fastställd Tariff i förhand borde vara Uppgjord.
Tåne ansökning skulle vid dess inlem* nande till Contoiret nummereras, och sedermera Lånen alltid be v liljas eber ansökniugarftes Ordnings nummer. 12:0
Då ändamålet med denna Inrättning är att nedsätta Räntebetalningen på alla Lån emot säkerhet; är det tydligt, att mitt förslag skall möta mycken motsägelse, särdeles af Capitalister; ty om detta Project blifver giljadt, skall tvifvels utan mången, som nu utan
Bc - 208 Den 5 Jannar ii. svar lefver val utaf sitt Capita!, bli tvunget! att avbeta; Och i allmänhet en gruflig stöt gifvas åt hela det nu så väl etablerade och rotade Procentare-Systemet.
Jag hoppas likväl, att det enskilta Interesset •*) denna gäng må segra öfver det allmänna.
Den invändning, som troligen skall göras, att '.alla publique Cassör och sjelfva Banquen sluteligen härigenom skola förlora.all utlåningsförtjenst, bör likväl besvaras.
I sådant afseende får jag äran nämna, att hvad Banquen angår, vore det för den samma en stor vinst att få in sina utlånta Capitaler, emedan sådant skulle i betydlig nion underlätta Realisationen, och att, sedan Banquens ställning blifvit så för.- bättrad, att den med Silfver kan inlösa alla sina utelöpande sedlar, bör den samma räit väl på Utlåningar kunna åtnöja sig med a Procents årlig Kania.
De Miiitaira Cassorna, hvilka äro de vigtigaste, anser jag äfven så betydeligen vuxna, att de med tiden böra kunna uppfylla sina ändamål, med en lägre Ränta; och de Öfriga Cassorna äro merendels redan så stora, att deras förökande hvarken är nödvändigt eller klokt, i betraktande af deras förhållande till Rakets RörelseCapital.
Att en stor och ovanlig lättnad för all LandtmannaRörelse härigenom skall vinnas, och en liflig PenningeCirculation befordras , anser jag vara utom all fråga. 13:0 Sluteligen, och om Höglofl.
Ridder skapet - Den § £?animriii Skåpet Öch Ådejn skulle behaga fästä den uppmärksamhet vid detta förslag, som jag anser ani* bets Vigt förtjena! hemställer jag vördsammeligen, hitruVida ett närmare utredande deraf borde öfVerlemnäs åt ett serskildt Utskott, hvilket då ätvéri ägde att utarbeta Project till Jnåtruction och Reglemente för LahdtbiuksContoiret, sarrit föreslå hela desS Organisation j jemtö Personalen äf deås Styrelse, Embets- och Tjensteman, sorn i öfrigt hära böra af Körigl. i,laj:t i Nåder utnämnas öch förordnas Sedan Verket en gång hunnit organisera^ , anset jag det sämmä hvarje år böra af Riksens Ständers Revisorer grahskaS Och Allmänheten, gea hörn tryckta kungörelser , underrättas om deså förvaltning; Eriherré Cederström begärde ätt hans öfVanhämnde Memorial måtte till StatfiUtskOtteÉ remitteras, samt yttrade derefter i I händelse BancoSedlarne komma ätt inlöåas, till följd af Riksens Ständers Beslut vid denna Riksdag, får jag Vördsammeligen föreslå , ätt.
Sä snart Realisationen blifvit fulländad , eller BancöSedlafne till sin Credit så åteiStällde, ätt de utan mellangift kuntia förväxlas tnOt Silfver, böra alla Smärre SilfVermynt pa 4, 8, 16 öch 32 Skillingar aflysa» öch indragas, sarrit Banquen endast utgifva hela Rikädalers och 2 Skilling» - stycken, hvilka si harö till växling af de minsta Sedlärrte Vörö tlödtVändiga.
Deremot sKulle Banquen utgifva Sédb Ridd, 0. Adé ProL II. B. 8 7,_sSh 2 IC
Den 5 jamtarii. lar på §j T2 och 16 Skillingar till så stortbelopp. som i allmänna Rörelsen behöfdes.
Då dessa Sedlar när som hellst i Banqucn kunde emot hår. da Riksdalrar förvexlas, skulle de ej kunna falla i värde, och för Allmänheten , som ali tid är i behof af skiljemynt, vore det likgil tigt, om detta Skiljemynt vore af metall ellet papper.
För Banquen vore det deremot en stoi vinst att kunna hafva så mycket Speciemyn i Förråden liggande, som svarade emot Skilje mynisSedlarne; och en sådan anstalt skulh betydligen underlätta de Författningars hand hafvande, som äro tagna eller framdeles ta gas emot Svenskt Silivermynts utpractiseran de ur Landet.
Cederström anhöll att detta Ytt rande äfven måtte till StatsUtskottet remitteras Lades på Bordet.
Herr Lilljehorn, Gustaf idolph, hade' in lemnat frenne Memorial, hvilka upplästes, si lydande:
Vördsamt Memorial. i:o I 14.
Cap. 2. §.
HandelsBalken stadga väl, att rätta Legostämma för Tjenstehjon skal vara från Michaelsmässodag till samma tid åre derefter, så i Staden som på Landet j äfven som samma flyttningstid både i äldre och se nare Författningar varit antagen och blifvi bibehållen, ehuru om förändring deruti ort; varit fråga; men, som Svenska Jordbruket, ei ter det en sådan Legostämma och Flyttnings Den 5 Jannani. tu! är vorden stadgad och vunnit häfd, fatt en förändrad vändning och undergått flera betydi liga hufvudsakliga förbättringar, såsom till e.
xempel ; 1:0
Att planteringen af Pofaföes, som förut var okänd i Sverige, men på i7fio:.taleC hit infördes och sedermera stadgades, nu mera utgör den Arbetande C!assens allmänna Spis , samt säkert svarar i värde och gagn emot -fdel af hela Brödföda!), utom hvad deraf till Brännvins-btänning och Kreaturs utfodring användes, m n hvilken Jordfrukts-bergning och insamling tö: nämligast inträffar i slutet af September och börj*an af October, således just under den så kallade Frivecka», då Husbönderne sakna Tjenstefolk, och hvaraf ofta bändef att, som det äfven skedde Höstetiden 1S r 4 och år 1816 , att en myckenhet af denna förträffliga Jordfrukt förderfvades och geck för* lorad och kunde ej upptagas , först af mycket Regn näst för Mjchaelsmässan, som hindrade inbergningen , och sedermera af starka Frostnätter och Snöfall, söm inträffade om» kring den 8 October, då det nya Tjänstefolket, hvar å sitt ställe, ändteligen efter hand inflytta» de, visserligen för sent för Potatoes bergningen 2:0
Genom de i senare tider påbörjade Circulations - methoder och Nyodlingar same jno^sluptla Ångars upptagande j hvilket alle fordrat mera Höstplöjning och utarbete å ofru» sen Mark än tillförene vanligt varit, och hyafmed genast omkring Michaclsmässan bör gö« ras början, så framt det skall medhinnas i a»
Den 5 cffanuariu nan frost och kjäla mellankommer och hindrar j ejonämndt, att dessa Nyplöjningars afkastningar merendels alltid sent mogna , och , i händelse af regnaktig väderlek , under de nu mera tidigt inträffande Vintrar , Michaeli tiden ännu till stor del stå Ute, hvilket ock händer med Vårsäd, sådd å sidländt åker senare på Våren, men just denna tid kan inforas, som, om det i brist af Arbetsfolk ej då sker eller kan verkställas, ofta sedan blir omöjligt innan Skörden af Regn blifvit skämd; exempel härpå aro ty värr både många och färska.
Michäelsmasso
• veckan har sålunda blifvit förvandlad till en af de mäst angelägna och dyrbaraste arbetstider, och Tjenstehjonens derunder stadgade afflyttning och ledighet, till den mäst otjenliga af alla årstider ; utom det att mörka qvällar och merendels svåra vägar Samt stormväder till sjöss, alltid göra flyttningen och transporten svår och obeqväm om hösten.
Deremot faller det genast i ögonen, att JVlidsommarstiden är den mäst behagliga till Folkflyttningens verkställande, tyda är Landtmannen mäst ledig ifrån de angelägnaste göromål, då ärö vägarna torra och nätterna ljusa , och det Folk och de Dragare, hvarmed det nya Tjenstefolket skall hämtas, kan man då, utan betydlig förlust, vara utaf med, hellst denna tid dessutom merendels förspilles under de nöjen och lekar, som vanligen af Tjenstefolket och Husbönder ikring Majstänger tued mera, tillställas eller tillåtas, Den 5 annani, Derefter få de nykomna Tjenstehjonen lägga hand vid bergningen af det Hö och Foder, som de sjelfva skola uppstilla, samt inhämta den
Säd och de Jordfrukter, hvaraf deras eget underhåll dem skall tilldelas ; deras eget intresse skall således med Husbondens derutinnan blifva förenadt, att både Hö - och Sädes saint JordfruktsSkörden varder väl och oskadad inom Hus inbergad och förvarad.
Af de motsägelser , som jag hört anmärkas emot denna nya flyttningstid, är blott en mda som kan förtjena att närmare granskas; nan säger nemligen: att sedan Husbonden födt rjenstehjonet öfver hela Vintern, så är han )ck berättigad att det samma behålla för att ;öra mera gagn öfver hela Sommaren; men då, ;fter nyare Landtbruks - och Jordfrukts planerings - methoden, September, Qctober och >fta hela November äro lika så angelägna och ned tungt arbete förbundna, såsom med det senådda Vårndets inbergande, Jordfrukternes uppagande, Vårjordens tillbrukande, Plöjningar ich.Diknings verkställande, med mera, sorn Vårnånaderna April och Maj, och hvad Vintermånalerne åter angar, Husbonden derunder mäste oda Tjenstehjonet, ehvad det inflyttar i tjensteu didsommaren eller Michaelsmässan, så biifyer örhållandet och liqvidationen i den delen aljleles den samma, med den vinst likväl, att f de nya Tjensthjonen under BergningsMåna. lerne är att påräkna mera flit, drift och akt?
amhet än som kan förväntas af dem som ärna lortflytta - 314 Den 5 $amant.
Hvad för öfrigt plägar invändas, om en Större penningebrist tor Husbönderna till aflöningar Midsommars - tiden än Michaelsmässan j så svaras dertill :
Att utom det Tjenstehjo nen sällan hafva sina Löner innestående. till tjenste-årets slut, utan uttaga dem efter hand, så försämras just Jordbrukarnes och Böndernas vilkor derigenom, att de Michäclsmassotidén jnåstc brådska med att till Stadens T rg afföra och ofta till underpris försälja en del af sin förut nyligen iubäfg>de gröda.
Prcsternas Husförhör och Mantalsskrifningarne kunna alltför väl flyttas och jetnkas närmare efter d n nu projecterade nya Lcgostämman 3 de förra framför och de senare något efter Michaelitiden : Sku!!* någon Landsort, sora jag ej känner , verk .ligen vara i behof al en annan tid för Tjenstehjons-ombytetj så kan ju lätt för den en annan bestämmas, på det en enda Provinces förmån ej måtte tillskynda nästan alla andra en ofta Oersättelig förlust.
Jag tillstyrker således för min del, med fullkomlig öfvertygelse om nödvändigheten af det föreslagna:
Ridderskapet och Adeln, i förening m< d de öfrige Respective Standen, tiil Kongl Maj.ts vidare pröfning och bifall täcktes hemställa angelägenheten af en ny Förklarings utfärdande öfver ofvannämnda Lagrum:, samt de förra TjenstehjonsStadgarne, hvarigenom rätta Legostämman och Flyttningstiden för Tjenstehjon, så i Städerne sorn på Landsf jemte den ledighet dem derunder till - Den 5 annani.
SIS kommer, må förvandlas och utsättas ifrån och med Midsommarsdagen til! och-med den 31 Junii hvarje år; då i de Städer, der arne FlyftningsTerminer äro öfliga, det följer af sig sjelf, att den senare inträffar den 1 Januarii årligen. 2:0
Det är så väl i anledning af Kongl.
Majrts Nådiga Proposition af den 29 sistledne November om deruti omnämnde Löne- förbättring för MilitaireStaterne, som senare delen af Friherre Björnstjernas nu upplästa Memorial och på grund af den sanningen, att den Officer eller Tjensteman, som frikännes från en utgift, är mera i behåll med hvad han har ut3n Lönetillökning , än med en sådan , som litet eller intet svarar emot den Summa , som måste utgifvas till öfverflödiga utgifter, som jag utber mig få föra Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på Herrar Officerares och en del af Trouppens Ornering med Guld och Silfver.
En värd Ledamot af detta Stånd , Pierr Generalen m. m.
Grefve Anckarsvärd, harvid sista Riksdag ådagalagt nödvändigheten af dess inställandej jag vet ej hvad åtgärd deri följt, men ser beklagligen i dessa så väl för Militairen som för alla öfriga Rikets Innevånare tryckande Penninge-tider, att Herrar Officerares Uniformer och Plufvudprydnader , så till sägandes betungas med ett öfverflödigt Guld och Silfver, som, i högsta måttan dyrt, i anseende till arbetet, blir det ännu mer, enär den Me - £)en 5 rJanHarii. tall , hvaraf det förfärdigas , visst intet, tili dertill behöflig qvantitet, är en National product.
Skulle dpci> ett undantag anses nora äga ruin?
så mätte det då ensamt bli för Stockholms H errar Garnisonsf) flWrare, af de flera ^kai sorn jag anser öfverflödigä att upprepa.
Uti derna min vördsamma underställning, om och huruvida icke allt nyttjande af Guld och Silfver på Uniformer och tny tillhörande Hufvud - prydnader må hädanefter atskatfas, styr? kes jag så mycket mer , som nu mera ilrån houg!
KrigsAcadernien utgår af alla Riksstånden , Armpens blifvande Befäl , och af hvilka jug tror, intet alla hafva råd till inköp $f pn eller flera Uniformer, som kosta åtminstone eq del, kanske flera ars Lön.
Jag har svårt vid att kunna föreställa mig v»tt Vår AlleiNådigste Konung och Hans KonglHöghet {IronPripsen verkligen till $itt rätta förhållande liänpa hv»d tyngd denna utgift för den omnämnde prydnaden Vållar, åtminstone gtöfre delen af QfficersGorpsen, ty i det tallet är jag säker upphäfyandec deråt följde.
Herrar RegementsChefer! det är sfven till
Eder upplysta kännedom PUt Edra QfficersÉorpsers förmögenhet, jag vägar ställa denna fråga :
Månne |:dej af de Herrar Officerare , isora stå under Ert Befäl, ufan särdeles känning kunna betala det öfverklagade öfverflöda och pra ej de öfrige frdelarne mäste derföre sätta gig i skuld, och hvad värre är, ofta måste be, tgfa§ ?&e4 inskränkning af det nödyändigastf ?