Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skjutslegan blir werkeligen sa lag, som den efter sakens natur möjeligen kan blifva, och kwinvelsutan ansenligt lägre, än hwad man har exempel,vis antagit.
Wi böre aldrig twist?. pa, ak, ehwar en möjelig utsigt för winst gifwes, der finnas ock de, som wilsta begagna sig deraf, och ehwar kastan om denna ukwag at förstena är fri, der skall priser blifva det möjeligen lägsta.
Bonden (hwilken ända i alla fall blir den som kommer at skjUlsa) ar wifierlmen i behof a? ak förtjena, och ac förtjena med sin hält.
I wists Landsorter kör han langa och smara foror, alltid för mindre betalning än efter den nu warande Skjutslegan, och han wäster der förra, ehuru mindre lönande, haldre än det sednare dä han icke pä en Gästgifware-stjuts kan wara säker a; komma hem med hästen ostadd.
Hans dryga utstylder fordra wisteilrgen en penningesörtjenst; och om lil afweiuyrs SkjutSlegan skulle, genom en ny icglsrinx, komma at wagn öfwer til n-agonderas fördel, hwad »vors da billigare, än ar det wore til den Skjutsandes, som har förbindelsen pa sig, at sta nlredS för den Resande, hwilken deremot icke är skyldig at resa för den Skjutsandes förtjenst?
Af alla Resande, som kunna betala, och som rrv sig behöfva 4 til 6 Hästar för sin wagn, huru wänge äro de, som gffwa i Lomribution sa mycket som den Bonden, hwilken skjutsar dem?
Och ända denna oridiga ömtålighet för desiaö winst pä den fattiges sch pä rättwisans bekostnad! M —— Z;z Wi hafwö för ost et talande bewis derpä, ak Skjutslega» icke ka» eller stall efter desia grundet blifwa mycket hög, haldst dä nägra oseder, som ntt betunga inrättningen, blifwa Undaliröjda.
Pä alla sidor omkring Stockholm är Landet gs<
Ndmsturet af stora waituvrag och således mindre be^ folkadt, än i allmänhet en annan Landssträcka af samma widd.
Til och ifra» medgifwas wara dcu starkaste Skjutsning i Lander; Hållet pä Gästgifwaregardarua deromkring emellan iS och 16 hästar i dygnet och alldeles ingen stsservs»
Enär således hallhastarne aro Utgängne, ar för derk Resande ingen annan ukwäg öfrig, än ak öfwerens-- komma med do Bönder, som antingen da pakullas eller aro i förwag a Gästgifwaregärden för ar fä Skjutsa: defie äga twifwelsutan fritt wal ar skjutsa eller icke skjutsa; och ända har deras påstående aldrig i nägon årstid ännu gatt högre-au ti! 16 still, milen» Ännu mera, i Stockholm finnes inret Hall, ingert Ketervs och ingen Bonde statdrg at stjurfa; inett med en klok inrättning och med en efter tiden lämpav betalning, hwilken nu lärer wara högst iz stillingat milen, har man förmatt draga sa mycken Allmoge in til stjutsningen, at Äkare-Ambetet har liten eller ingen känning af stjutsningen; och detta harleder sig tvisicrligen icke isian trug eller magt Utan, som sagdt, isian en förståndig tilställning.
Ettak nu förhällattr dek ar säöant ioch omkring Stockholm, kan man dets isian med tämmelig wisihet stuta, at stjutslegan ösi iver hela Riket, och pa sadana ställen, der behofweL as hästar är mindre, i förhållande til förtjenst/sökan^ de, icke stall blifwa mycket hög och ester al! sanrid Uh«z ej särdeles öfwerstiga den nu fastställda.
IVA ' r - Ibland de olägenheter, som nu åtfölja skjutsnmgen, och ulom hwilkas undanrödjande, det icke enS lärer blifwa möjcligt, ar pä något sätt hjelpa inrätt» ningen, är den oseden, ok
Mija den skjutsande ifrån ckMostlionsn och körningen af sina hastar, den mest sivara och betungande.
Dek kan icke begäras, at någon skall jnga i förbindelse af skjutsens bestridande, sa länge det är tillätet för en kitslig och oförståndig resande, eller dest kusk, at ester eget behag och lynne handtera hästarna.
Wäl kan det sagas, at da körnjngen beror af den skjutsande ensamt, kan^deraf möjligtwis en anledning lil präjeri upkomma, häldst canrrollen blir sivär ar erbaila; men da man ser denna Lel af ämnet pä dest bägge sidor, finner man lätt, at den skjutsandes hast kan blifwa skadad eller ihjälkörd, och at den resande deremot endast kan förlora en fjerdedels eller haiftimma i skynvsamheten: följderna af körningsrättighetkns mistbruk äro således af olika större wigt för den förra, än för den sednare.
Desturom kan man skäligen säkert carikrollsrg den skjutsande: en like» Lilli» af Gästgifware», som innehåller tldcu dä resan skadde
Uran ombyter samt den skjutsandes namn, kan tjena lil säkerhet för den resande, enär et afpafiadt answar 'åtföljer' körningen.
Destu.
Loin da Skjutslegan en gäng blifwit stadgad til fördel för den skjutsande, är et öfwerdrijwet dröjsmål mindre at befara, jämte der man kan wara skäligen säker, at
Skjutslaget sä mycket häldre förser sig med dugliga hästar, som dest förtjenst deraf beror, och det finner det wara en möjelighet, ar ku na för längre tid draga nytta af en lil äfivenrprö dyrare inköpt häst.
Ani man borrtlager den Opinionen, ar skjutSs skyldigheten kan älaggas någon annan, Lii den, som för en bscingad ersättning acagik sig den samma; at legan bör wara witz och lika för alla tider och orter; at den skall wara rinder skjutSningens rätta warde; at den resande skall fä köra ester eget infall — och ställer sedan hela inrättningen pä Lnrrexrsna 6 s. uÄi on wid h w a r j e Gästgifwaregård, til dem eller den, som ataga sig de» för mindsta priset, allt detta pä en witz rid, ask. ex. lo ar; sä skole wi finna, at Skjutslega,, sä mycket mindre kan stiga öfwer det rätta warder, som i sadan händelse, och da ersättningen blir wguivalene emot besväret, eller i »agon män tii den skjutsandes fördel, röstan skall upstä emellan en bmrrepreneur och alla närboende: detta skall ofelbart inträffa, sa wida den grunden alltid star fast, ar der urwäg til skälig förtjenst glswes, der finnas de som wilsta förtjena.
Al det dä blefwe de lil Gästgifwaregården närboende Bänder, som komme at äraga sig skjutsningen, är latt at finna.
Om också dek hsttils bibehällna hatet för inrättningen gjorde, at den l första OLä:ro^sn icke an« togeö utan ansenlig förhöjning; sa kan man dock med tamlig säkerhet förutse, arden wid den nästa skulle jämna sig mera ned, sedan man hunnit fa full öfwer» tygelse, at skjutsningen wore en fördel, och icke en älrggd börda.
Lät wara, at skjutslega» blefwe hög, rel»ri5r til den nu warande; pä hwilken borde skulden bertil läggas?
Witzerligen icke pä Styrelse-magten, som gjort allt hwad pa den ankommit, da den lätit priset upgöra sig sjelft ester naturliga grunder.
Wisserligen icke pa den Skjutsande, som bör wara rätt betalt för sit biträde.
At skjutsningen för Jordbrukare L allmänhet är skadlig, kan icke oinskränkt medgiswas.
Den utgrmar hwilfen siftiikfande som haidst, dä skjutslega» är alltid lik- och okilräcklig; den skadar i synnerhet HallbonDen, som ofta, i en för honom högst angelägen tid, twjngaö ak förlora s dygn och wäl mera för en förtjenst af 12 cjl ?4 ffjllingar; men med en fullgod ersättning för dxr lenrnade biträder ka» den blifwq fördelaktig för den Bonde, som bor närmare kil ombytet; ty sgdan är Naturen af et Hemmansbruk, at det lemnar bade manga och länga mellanskof för denna eller dylika förkjenster, af hwilka Bonden werkellgen är i behof, i afseende pä de penmnge-utgifter, til hwift ka hans jordbruk icke gifwer full tilgang.
Da han ser förrjensten för sig antagelig, är det ingen twifwel, ot han ju sa inxätrar si» hushållning ester denna nya näringsgren, ak bade hemmansbruket och skjutsningen kunna bestridas.
Wi ffole, säkerligen fa se, såsom en följd as denna nya l>o»Isrjng, et annat och länge yr» kadt Z^licrnö t en del af Landkhushallningen»
Den ffjucsfris Bonden skall mindjka antalet af sina hästar, och i stallet nyttja Odar,' hwilta sa länge skjutsffyldigheten ligger pa hmarje Bonde i Riket, icke kunnat med lika fördel autggas.
Den skjutsande Bonden skag deremot öka antalet af sin- hästar, såsom grunden ri! h-nS penniugeförkjenst, hwaras följer, ar badkomma j bättre författning för sig sjelfwa, och jkjucgsnstallten winner, utan at någon förfördelas, Man lärer inwanda, ar de lil Gästgifwaregården närboende kunde hlifwa otilräckiige til skjutsens bestridande, häldst det pä wista ställen och tider ofta ka» inträffa, at ;cr »il 60 hästar utgå i dygnet, och dettxä flera dygn efter hrvarandra-
Men dec är latt at sinna wigren -f denna inwändnjng; om och enar betta antal hästar erfordras, hwad mycken skillnad göris » Hätthästar?
Ar dek sche Zskgrv?» eller d? 8Z7 närboende, som tilskjuta öfwerskottet, och nar detta kun. pär ske hlttiis med alla inrarcaingens luten, hwarföre icke och wida sakrare, sedan ersätlMnaen blrswit bättre lämpad lil orter, tid och omständigheter?
Annan den nämnda kmtreprenaäs - Xu6ucmsn anställes bära grunderna ti! inrättningen i allmänhet samt den resandes och skjuttandes ömsesidiga rättigheter och skyldigheter wara sä fullkomligt, som möjeligen göras kan, bestämda och fastställd'.
Fragau om de ändringar i stmcslega», hwilka Hnccksn förclkriswer, kan lätteligen asgöraS pä stället, äfwen som Kronobetjeningen ärligen kan »isätta tiden ril den förhöjning, hwjlksn skal! äga rum för wista årstider, t. ex, wid Warbruker och Bergningen; emedan tiden til desta ändringar icke kan utsättas laugt förut, och icke en gang för stera är.
Harwid bör man komma ihog, at legan för en häst, som nyttjas ensam, icke kan an. ses tilräckclig da den utgör halsten af hw.-d man betalar för kwa; ty tid, beswär och omkostnader med bennes återtagande ar lika ssm för de 2:ne.
Wk hasme wäl harwid gjort ost sjelswa den anmärkningen, at detta skall falla tyngre pä den fattiga, som hjelper sig med en häst, än pä den rikare, som nyttjar stera; men man sär icke gynna en saklig pä en annan fatkigS bekostnad, och den satlsen star i alla fall fast, at hivar och en bör wara fullkomligt betald för sit biträde eller sit arbete.
Med denna föreslagna hufwudsakeltga ändring j Skjutsinrättningen skole wj til chwentyrs konung äkmindstone sä nära ci! fullkomligheten, som ämnetH parur och ställningen hos ost medgiswer.
Ännu lias gg twifwelsuran manga hinder i wägen för at kuns »g usina ben högd, kil hwilken man hunnit i eg h?l andra Länder.
I England til ex. ar skjutsen och Gästgifweri-hållningen e» fördclakrig näringsgren: också reser man troligen icke någorstädes i weridén med sä mycken skyndsamhet och beqwämlighet, som dcr.
Man är sä ival betjenad pä Gästgifwargärdarua, at det allmänneligen erkstnueg, det ingen kan äaa större beqwamljgheter hemma hos sig, ehuru wal han ock ma bo och lefwa: också har det der blifwit ec morla oche» arc afkmxs at resa.
Men til denna förbättring kan man aldrig komma med cn nedpräsad skjutslega, orimliga taxor och onaturliga twäugsmedel.
Desta Ma ju> alltid medföra owillja
Ho6 den plägade och kunna al' drig lifwa hog och bereda förmåga hos Gastgiswa» ren at fullgöra hwad den resande af honom fordrar.
Usta Gästgifwaregården', däliga hastar, ar och blir en nödwäudig följd af det bckwända l^itamsr, at med wald twinga inrättningen inom onaturliga gränsor.
Lat ost i detta, som wi säkerligen böre i. allt annat, följa naturen af saken, och wi kunne trygga ost wid, at den hjelper stg sjelf ifrån de brister wi hiktils haft at klaga öfwer.
Wi kunne räkna pä, all Srvenska tägligheren oaktad, at Gästgifwaregård darna blifwa försedda med täta rum , lämpeligt husgeräd, och efter hand med alla de brqwämlighccer en resande kan behöfwa; at de skjutsande skola förse stg med dugkiga hästar, grunden til deras förtjenst, och det sä mycket säkrare, som ä ena sidan de icke äfwentyra at fa dem ihjälkörda, och ä den andra Skjutslagets gemensama answar lärer föranlata hela Lorxarslionen at tagg wsrksanrma säkerhets,matt, nödwändlga bade för dem sjelfwa och för de resande.
Landets Skyrelsemagt har dessutom all rätt at maka öfwcc npsyllandek of den ingängna förbindelsen, och delta sa mycket alfwarsammare, som den icke mers rz 2r aterbällen af sarhogan ar lagga stm pä en förur altför lung börda.
Ät de resandes antal med tiden skall okas, är sa myckel säkrare, som största delen af dem anda tilhör den förmögnare Llslfen, och Swerige med sina goda wägar och stt oändeligt omwäxlam de läge lockar den rikare til ut-saner, hwilka, i sig sjelfwa nnttiga, bllfwa angenäma, dä de nu warantze selen i skjulö-anstallterna rälta-.
Föregående tankar, i anledning af Sksutsinrättningen i wart Fädernesland, äro yttrade i eir tryckt Afhandling.
Wi finne den sä instämmande med war öiwerlygckse, sa fullständig ock grundelig, at wi häidst welat förklara denna Afhandling för wart färs skillda betänkande, som wi borde bilägga Högloft, lckskottets underdåniga krostÄ til en ny GästgiswcrkOrdning, da Högloft.
Ut^ottelg ^lurslire yttrat en annan öfwei-ygklse rörande skjutsnings-sikyldighetcn.och sikjurslegans förhöjning.
Skjuts-inrältningen har hittils halt den storsta inflytelse pa sederna och pa landtmanna-näringen.
Ursprunget och aswcn, efter war vfwerkygelse, orätlwisan af denna tunga börda pä sandi bruket, mera tryckande i mätt af folkökningen , af lnäullrions ock lkmxer>5 tillväxt, aro ämnen, fom wi lörut aldrig funnit utredda med kännedom och styrko.
Wi borde ej lata detta högtidliga tilfällct af cl Riksmöte förbigå, utan at inför Thronen frambära wära underdgniga beswär.
Af Kongl. MastkS nädiga kropostljon finne wi ost wäckta och upmuntrade, ak i en wis och wälwilljande
Konungs flöte nedlägga wara bekymmer.
Wart hopp htvilar pä Kongl MaytS Nådiga yttrade böjelse, ac i möjli- F gaste matto befordra Dest trogna Undersata» res af Allmogen förmon, samt at underlät - ta de allmänna skyldigheter, hwilka dsm aligga, och pä den u pinör k sam het Kongl.
Maj:t i Nädcr fastar niis omständigheter hörande til Skjul 6ning 6 - besiväret. ^gngen »varaktig lättnad i Skj utön ing s-böswarek, ingen hulwudsaklig förändring i närwarande öfalla Skiurs.Jnrättnliig, anse wi möjelig utom i-.o ct noga och billigare bestämmande af rättigheter och skyldigheter för Skjutsande och för Resande.
2:0 en bekydelig förhöjning i Skjutslega».
Om Högloft Utskottets underdäniga krojeÄ winner Kongl. Majus
Nådiga bifall, sunes det första hindret wara i det närmaste afhulpet.
Skulle Kon 1.
Maj:t äfwen i Nädcr bcwillja Skjurslegans förhöjning, lämpad efter ärsriden, fyftor och wista tilfälllga omständigheter, sa upkomma ofelbart röstan och jnäustrio bland llinrre^rLneursr, och inrättningen af Forwagnar blefwe dä först möjelig och lönande.
Dermed Lunde
Postförningen latt förenas och en större besparing af Postmcdlen winnås för 8^rs« Werkcr, hwaröiwer undertecknade lirwal cj anse det wara ost lilständigt at närmare yttra ost.
Fän g.
Skjutsen, för hwars affkaffande Hög^ kost.
Utskottet ej funnit utwäg i närwarande ställning, skulle äswen kunna skill las i,-rån Allmogens befattning, och bade Postförning och Fäng-Skjuts glorde SkjukL'^urrox>rcnLur-n5 yrke ännu mera riktande.
Således hwilar hoppet om LandtvruketS lyckligs befrielse ifrån stjursuings-bördan pä Riksens Högloft» Ständers afseende uppå wara anförda kraftiga skäl, hwilka to-de werka cu »nderdänig hemställan, at Koi'gl. Majit N.idlgst täcktes utfärda en ny SkjutsÖ dlung, som tillika förhöjer Skjutslegan, st rut l Naper anbechlla rånens Styresman, at kil en början blott pa stora sarmagarna söka efterhand införa inrättningen af Lmre^rensäö-skjutSning och Forwagnar, enligt de grunder/ wi nu anfört, och med de rnoäistosuoner, stom för hwarje ort pröfwas uödis ga, dock utan twang^ W> hasme wägat nämna Kronös-Skjutserr och Du rehm sr osterg esker deras nära likhet med tvär manliga skjutS-inrättning ledde ost fa nara tit dessa ämnen.
En del ^ckoöbor, som n>i asgä Med Krons-skjnts/ torde ide flesta fall kunna assan» das Sjöledes.
Men man skall ej sa s art upsoka och Nyktja sädana lägenheter - dä trsnspart-kostnaden ganom 'Krono-skjuts nr sa ganska ringa, ech dennL utwäg tillika beror af äfwen de lägre Ämbetsmän» ne-is godtycke
Da wi nu wåge förestå Skjutklegäns förhöjning såsom ej allenast ganska billig/ utan, hwäd iner ar, säfom et oundwikligt föregående lvitkoti til
Ln lyckligare skjuts-inrättning; mörer ost likwäl et ömmande fös rcmäl, wara lägre Ämbetsmäns lidande ivid deras Ämbets resor.
Wi kunne ej misskänna wart bähof af rättskaffens Ämbetsmän/ hwaiförutan ingen Samhälls, ordning ens kan tänkas.
Wi kunne ej neka tvär erkänsla och förbindelse til est Medborgare som i de lägre grsäerml är ganska »vanlottad, tryckt af Bewillning, lltskylder och afdrag under mänfalklgg Rubligusr, nästa l i högre mait / ju mera möda, ems srvarighet under Zörman/ och trägnare arbets sM M LOZ 'lägre Syfla medför: och AmbckSmanna-(lor^ksn8'alkgetägenheter arv genom ingen KspietsniLuon brwakade wid et Riksmöte, da wi undalitage det Högwvrdiga Preste,Siandet.
Na wåge wi likwäl förmoda, ak
Ämbers-resorna stalie akmindstone i Krigö'
Ständer 'kunna betydligen -mmdstas, da de insk- ankres til de nödwändigaste; ät Ämbetsman med Boställen egenkeligen äga dem för ar der bo, och kunna följakcelige» i de flesta fall nyttja egna hästar.
Ehuru nu hwarst indelt wi,tagare funnit fm inkornst Ansenligen ökad genom upstegrade Markrgangspnst-r i föga olik prL^reaston med Muls-förhsjningen, kustö wi likwal af uprikugt deltagande i wara Ä'nbecsmäns wälgang, at e» konst anfläs i Lcars-Wcrket, hwaraf nödwändiga Ambeks-resor Hguiösra^.
Som «lla Samhällets -innewänäre bidraga kil Samh<Ue?s underhall, blefwe hädanefter AmbesKmännens resö»'-, likfvm deras löner, ef biotc Lmidibruket til last. '-Boch Tapors uprätrande för dylika refor j rnstillda förrättningar, lärer antalet af anslagna stjukshästab kunna mindstaS i mmkclig man.
Ännu hämtas et inkast emot stfuts-fvrhöjningel, af sorornas stegring.
För at wederlägga detta inkast, lare wi ef brhölwa Uppehålla ost länge, sa wcha ingen nu mera lärer maga yrka den sarkfen, ak 'Landtmanven är skyld>g ar genom förande underlätta wisa näringar.
Stegringen i xrostuÄsrnas forlön drickbär ju -deras -Kfnämare; en sundare OLeanamiiK up» lysning bereder denna stegring, och har redan pä manga orter Werkst, -at LandktnarMn börjat underläta all siagS foruiche,, moc Hwad pris fom haldst, under de årstider, da foranbek gör LandkMannenS unDcrgäng : och til 'denna obenägenhet gr fora bidrager sj stegringen i Skjutslega!^ Skulie wi än medgifs at forlönen i wista fall waper med skjutsleganZ^ fprhöjning; sa wåge wi åberopa Högstsalig Konung Illchje, som i sin, nushec sann - ar den mig» tigaste näringens fördelar ei borde upoffras för ak hälla Landtmaunen i en okunnighet ^ hwilken kunde wara gagnelig för wista andra näringar» Föregående
Skjntsförhöjmngar synas hafma rilkommit enligt sunma grundsalts.
Det mäste torhälla sig med förandet som med al! annan Inciustns.
Den ar reiarjvL til andra priser, och til Loncurrsncen af8pscusmrer^ kan och bör ej twingas genom morwxulllks. författningar.
Det frimodiga yttrandet af desta wära grunde sattler harleder sig fran den mest oinskränkta tillit til medborgerlig rattirstsa och rvälnMa,. ti! tidehwarftvets uplysning, som ej skola tillära, egeunyrtan och likwjdhnen om Sanchällers och enskillda Medborgares ival ac stifta Lagar.
Ichr:rr!röxm§ den 12. lVl-rj-i I8OO».
H,.xe! lerssigrre.
Qärsn tZri^en^rlät». 6. k-lLmmrrbsrg» -^Isx. 8scvn. O k. leli rom. ^lnäsr?- t^ncierslgn. MlkSdagS Fullmägtig för ifrän Stora Kopparbergs Philippstad^ och Nyeds Län-, Bergslager..
, ' Dransumt as ?rytoaollet, hållet utr Riksens ^Zglsf!
Ständers 0economiell!s?ott ppid Riksda§en i Nlorrköping ac istvo».
Den, 12° Masi., «r «„ -, - - I följe - f Hederwärda Bonde-Ständers gjorda Mbehäll, ak, i afseende pä den x>rchocierLär nya ?44 Gästgkware-Ordningen, fa sarfkjllda utlåtande akgifwa lil rer^LÄi-e Skändcns klano, inlemnades följande lwärjNe nu up-lästa Momvrialel: Ödmjukaste Memorial. dl ider Gästglswarx-Ordniipgens beredande uti an, hr a Afdelningen af Höglostiga Utskottet, hofwa i sspsxiivs kedamöterne bemödat sig ådagalägga de skäl, hwilka kunna wara werkande ti! en sä beskaffad förbänung uti berörde Författning, jom instämde med Konungens Nådiga afsigt och ändamalec för den skjut? sande Allmogens lättnad, At förbigå de af Högloft, Utskottet redan widtagna beslut'samt ti! bibehållande as den förbinochse cNiellan den resande och skjutsande, och endast fästa en-, fastig upmärksamhet p r det nödwä wiga, som fordras, sä bör rblgnd annat förnämsta ögnamärket wara päsyfkaudcr af sadsna medel, som kan lätta den tryckan, de tyngd, jordbrukaren, medrlst stjutsniugsbeswäret, nu får widkannas, Den betalning eller Skjutslega, som hi.'list ad fastställd, gör ingalunda kilfyllest enior den skjutsandes omkostnad lil Hästars och Redskaps anskaffande och underhållande samt sosts tid fp: iian, med mera.
xn del skjutsande pH somliga orter aro boende s a 6 nul ifrån Gästgifwaregården, mäste, da dest rcmr insoller, osta i brädaste tiden eller i swaraste waglag, sig infinna, eller ock derföre kil den wid Gästgifwaregården närmare boende betala en ansenlig och dryg le« ga lis den, som skjutsen i hans ställe bestrider, och som en stor del resande icke haswa någon del i skjuts, nmgsbcswaret, tyckes billigheten fordra Skjutslegans förhöjning til någon motswarand?
betalning för verm 845 benvar, och torde dermed förckommaS flora onödiga lastrestr, i synnerhet om den resande blefw? älaggd at , pä nägot wihr osttäpd ifra» sic hemwist med egen häst eller bering sig förskaffa.
Om Skju^-Fwrfattningen, ester fleras mening, skalle af Gastgisw re och de derintil boende bestridas allena, stm skud? wara min önffan, fä lärer der icke uran e» derenwr sw.ra>>de be ali ing kunna ske, stin torde ankomma pä Allmogens bekostnad farm öka deras »c ister.
Hemställande härmed ödmjukeligen til Högloft. UhkotterS Ledamörm och hnwr rankande Medborgare, om en oförhöjd sk-rttslega för delta bcswär kan för veu skjureffyldsga 7lllmegcn fä namn a, tunga eller lättnad, fä i willja eller riva. g. Beg'res sä älsölja Lxpeälironen til ?Iens. ?cbr ^obgnrion i frän Westerbotten.
O) dmjuk t Aflsmori aI!
Under Gästgifware-Ordningms beredande utk an» ^ dra Achelniuge» al Högl-ofl.
U.skottek, hafwa Ledamöterne utaf Wart
Srand bemödat sig ar ådagalägga de skal, hivilka ds rrort wala werkande kll en sa beskaffad förbättring uki berörde Författning, stm instämde med Konungens Nådiga afsigt ech ändamalet för den skjutsande Allmogens lättnad.
Sä snart den principen ankages, ak SkjutsInrättningen ätmindstone icke för ber »ärwarande ln>, ställas pä en hel annan fot än den nu gällande; sa 846 bör onekligen förnämsta ögnamärkct wara pätänkande^ af (adana mede!, hwar igenom dxn tryckande tyngd Jordbrukaren medelst ffiucSnings beswäret nu får ivid». kä„!>as, warder afhulpen eller genom »agon moiswa,. rande ersättning uo.derhjelpt.
Den betalning eller skjutslega, som nu ar fastställd, gör iegalunoa lilsnllest i betraktande emot iva-- ruprisernas stegring, hästars och redstaps anstaffaiwc. och underhållande jamt Folks tidsspillan, ined mera,, Wi hasme sör-stagir, ak den borde ril 16 st. milen, per HD okas'—och ehuru icke tilräckelig i allt, s synnerhet för wista orter, more likwäl dä, ansenligt i., detta ämne hulpel.
Erfarenheten har wifat, huruledes Resande ganska ofta mitzhandla och iörderfwa den ffjutsandes kreatur (en för 'honom understundom gansta betydlig egendom), häldst ve,- icke warit honom ttlläker-, ar sjelf köra dem eller mekfolm, Denna sa godt som stospo». riska rattighece!, för Resande ber ju afstaffrS rorssi», rer och Vouden mäste dä förunnas den billiga och, naturliga magt at alltid köra för hwad. last. font häldst.
Men 'deremot ti! en ömsesides säkerhet äläggas witz., lampeligt answar, at wara framme pä bestämd tid.
Til förekommande af onödiga och i sig sjelft öf, werflödiga skjutsinngar wid lustresor- och dylika flera tiifallen, önske wi, at icke någon resande matte Maras taga Skjuts förr an han med egna hästar eller beling färdats 5 a 6 mil ifrån sit hemwist.
Desta trenne hufwudomständigheter aro närmare utwccklade uti Bonde-Ständels Fullmagriges ris Af - 'delningens ?rvrdco!I gjorda sa wäl rnumcliga som flktjsteliga andraaandeu, hwiika nu i allo aberopaö.
Sarstilldk hasme wi gjort mara anmärkningar, angående förbud emot stjuie tagande för Ostron.
Hummer- och Fogcl-Last, ehuru wi derwid bliswicöf, werröstade.
Och dä wi nu r.l sint hemsiälle, om icke den för stjutsgnde nklatte tid, ar pä milen köra, är för korn, och bör tjl kimma fastställa?, pusiuingSkiden inberäknad, sä ar detta den. sidsta omständighet, hwarmev mi skole salla Högloft.
Utskottet bej>»ärlige.
At sä ival dciHa yttrande, som hwad i Urstkot Afdelningen a Bonde-SdändetS sida blifwit anfördt, marte med StändcuS klens genom krorocsIlL
Utdrag blrswa commNnicrraär, derom anhalla ödmjukast
Dric l-srston.
3ven eänäcroinn.
Austers karsson» Wilholm ftohLN»srm. krie . läenricckcm.