Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det är också just vid denna tiden, som ett tjenstefritt arbetshjon får snart sagt bästa tillgången på förtjenst ända till Michaeli.
Efter all sannolikhet lärer ett sådant förhållande hafva som oftast den verkan, att tjenstehjonen, frestade af den utsigt att rå sig sjelfva i tre månader, och tillika uppbära en stor dagspenning, lära vara mindre beredvilliga att på nytt låta städsla sig; i den tankan, alt det värsta, som kanhända dem, om de blifva utan tjenst, är, att de få, från midsommarn ända till hösten, hafva sin frihet och sin goda utkomst.
Kommer tid kommer råd blir då de flestas slutsats, och de följa menniskans naturliga håg för ombyte och för begagnandet af närmaste fördelar, utan afseende på framtiden, och till en ökad förlägenhet för husbönderna.
Samma förhållande kan icke äga rum, om flyttningsterminen är om hösten.
Det drygaste arbete är då förbi.
Tillgången på förtjenst har aftagit.
Mantalsskrifningen instundar.
Ett arbetshjon är på intet sätt frestadt vid den - Den at JanuariL ne tid af året att stadna utan tjenst.
Dessutom händer det ibland på landet, i synnerhet hos bönder och torpare, att en husbonde, litande för mycket på gifna löften eller af någon annan oförutsedd omständighet, förblifver utan dräng eller piga.
Sker detta om hösten, så får han rådrum att höra sig efter ett annat tjenstehjon, och kan emedlertid hjelpa sig, vid de mindre kräfvande höstgöromål, med ett svagare biträde.
Midsommarn deremot blir lian alldeles rådlös, om sådant händer, när starka lijelptng äro honom oumbärliga.
Slutligen bör äfven anmärkas, att allt, hvad som gynnar sinnets vankelmodighet hos tjenstefolket, motverkar Patriotiska Sällskapernas välgörande afsigt, alt uppmuntra tjenstehjonet till långvarig tjenst lios en och samma husbonde.
Af dessa anförda skäl tyckes, alt höstterminen borde äga företräde, och jag förenar mig derföre med Herr von Heynne, som föreslagit, att utsätta flyttningstiden på landet till den ii October, då potatoesupptagningen är slutad, och de afgående tjenstehjonen ej ännu fått tillfälle, att i någon betydlig mån vårdslösa vinterfodret.
Remitterades till Allmänna Besvärs- oell Ekonomiutskottet.
Hans Den 21 Januari]. tians Excellence Herr Grefven ock Landt
Mar skalken tillkännagaf, att enligt erhållen underrättelse, befunno sig H. K. H.
Kronprinsessan samt den nyfödde Arfprinsen så väl, som man efter omständigheterne kunde önska* Justerades PleniProtocolIen för den 2ö sistl.
November, den 32 i samma månad för- och eftermiddagen, samt den 24 och 25 i berörde månad.
Upplästes och lades på bordet följande ifrån nedännämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden:
I anledning af väckt Motion, angående ett JordbruksContoirs inrättande.
I anledning af Kongl. Mäj:ls Nådiga Remiss, angående af Marstrands
Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss af handlingarne, angående af Capellmästaren Häffner sökt ersättning för innehafd lön. 10 H. 17 258 Ben 21 Januani. N:o 16.
I anledning af aflidne Kaméreraren vid GeneralSjöTullsContoiret Anders Peter Ewers Systerdöttrars, Enkan Maria Palmbergs, född Lundström, och Annette Lundströms, gift med Lieutenanten N. A. von Scheele, genom Nådig Remiss af den i3 sistledne November, till Utskottet öfverlemnade underdåniga ansökning, att af gunst och nåd varda befriade från den af Kongl. KammarRätten sterbhuset ådömde återstående ersättning af bevillning, som Ewers i lifstiden icke behörigen beräknat och innehållit å f. d. General-TullarrendeSocietetens Fullmäktiges löner och arfvoden.
Af den io dennes; N:o 17.
Öfver väckt fråga, angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landscrona stad, samt dess ordnande till en allmän trädgårds- eller promenadplats.
Angående de i Arméen qvarstående Officerares tjenstgöringsskyldighet.
I fråga om Stipendiers inrättande för Arméens Officerare till bivistande af krig utrikes.
Angående sökt befrielse för FärjemansBolaget i Helsingborg från stämpladt papper på deras båtpass.
Rörande Gustaf Hjortsbergs och afl.
Lagmannen Aspelins efterlemnade Enkas, född Hjortsberg, hos Herrar Fullmäk - Den 21 Januari i. lige i RiksgäldsContoiret gjorde ansökning otn förnyelse af 2:né så kallade TrollhätteSlussverks Lottsedlar.
I anledning af SlottsSnickaren J.
Duraraths till Utskottet stälde ansökning om bestämmande af en viss tid, efter hvars förlopp den uti sökandens här i Stockholm belägna fasta egendom, RiksgäldsContoiret beviljade, inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen, af nämnde Contoir på YexelBanken utgifven, Assignation, måtte till all kraft och verkan upphöra.
Rörande tryckningen af RiksStåndens protocoll vid innevarande Riksdag och hillänget dertill, försäljningspriset, samt de medel, utaf hvilka tryckningskostnaderne skola bestridas.
Öfver gjord hemställan om nedsättning i priset för de Exemplar af Hedervärda BondeStåndets tryckta protocoll vid innevarande Riksmöte, å hvilka Ståndets Medlemmar utfästat sig att prenumerera.
N:o 2Ö.
Rörande tryckningen af Hedervärda BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksmöte, samt deras aflefverering till RiksgäldsContoiret, Af den 16 dennes: N:o 26.
Med anmälan, att, vid företagandet till pröfning af Kongl. Majrts
Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och *7* Den ai Januari!.
Lehöf, jemte hvad till Statsregleringen i dfrige delar hörde, det hinder för Afdelningarnes arbete mött, att någre i de Respective RiksStånden gjorde Motioner och afgifne anföranden ännu icke till Utskottet ankommit.
Angående anslag af medel för fullbordandet af en Vatten-aflopps-trumma i Landscrona stad.
Angående ett Tionde-anslag, som år 1718 skall blifvit Lunds Kongl. Academie frånkändt.
Angående af Herr Öfversten Carl Silfverskjöld ytterligare sökt ersättning för accord m. m. N:o 3o. I anledning af väckt Motion om uppförande af ett Kongl. Slott vid Helsingborg.
N:o 3i.
I anledning af väckte Motioner, om utdelning till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Medlemmar af Ridderskapets och Adelns tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt 1823 års Riksdagar, samt om öfverlemnande till hvarje
LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnätnde Protocoll, som af de 3:ne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2:ne Riksdagar, jemte Bihangen till dessa Protocoll. N:o 32.
I anledning af BancoUtskottets framställning, att aflöningen för Utskottets Den 21 Januarii.
Secreterare, Notarier och Canzlister, jemte Vaktbetjeningen, måtte från nuvarande Riksdag anordnas utaf de för Riksdagskostnaderne anslagne allmänna medel. N:o 33.
Utskott måtte undfå några tryckta exemplar af de till dess handläggning remitterade Motioner.
Af den 19 dennes: N:o 39.
Rörande verkställigheten af den beslutade tryckningen af Landshöfdingarnes sednast inkomne så kallade åFem-årsBerättelser.
N:o 4** I anledning af ett, af Herr LandtMarskalken samt Herrar Talmän, upprättadt och till Utskottet ingifvet förslag till så väl Herr LandtMarskalkens och Talmännens Representationskostnad, som till utgifter för RiksStåndens Canzlier och Klubbar.
Rörande indragning af all mathållning på Statens bekostnad vid dJ så kallade LandtMarskalks-Klubben, samt' om förminskning i Statens utgifter för Klubbinrättningarne.
Af den 3i sistlidne December: N:o 4.
Öfver väckt Motion, om stiftande af en Lag, hvarigenom må förekom - 362 Den 21 Januari!, Tnas, att gäldenär, medelst diktade köpeafhandlingar, undanhåller sine borgenärer de tillgångar, han kan ega till betalning af sin skuld.
Öfver gjordt förslag till ändring i 26 Cap, 1 ByggningaBalken, Af den i3 dennes: N:o 10, I anledning af väckt fråga, om öfverseende och förbättring af Författningarne, rörande Postverket, Af den 17 dennes; N:o 27.
I anledning af väckt Motion, om ändring i Instructionen för Rikets Ständers Justitieombudsman, Från Allmänna, Besvärs- och Ekonomiutskottet; Af den 7 dennes: N:o 20.
I anledning af väckt fråga om den gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten, Af den 17 dennes: N:o 21.
Rörande Motioner, dels om tillstånd att få anställa Marknader, som förut icke ägt rum, dels att Frimarkader mätte till enskilda Marknader förvandlas.
I anledning af väckt fråga om inrättande afen Fiscalstjenst iConsistoriimål, r
Den 21 Januarii. 263 N:o 23.
Angående grunden för beräkningar af planpenningar, eller det bidrag Stamrotarne böra af Strörotarne erhålla.
I anledning af vackt fråga, rörande sammanbyggande af Kyrkor.
I anledning af väckte Motioner om vederbörandes befrielse från hjelpedagsverks- och stängsel-skyldighetens utgörande till vissa boställen, N:o 26.
Rörande yrkad förändring i stadgandet, alt Rotehållare vid Båtsmansliållet skola, vid äfventyr af böter, personligen sig vid Generalmönstringarne inställa.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 1 eftermiddagen.
Måndagen den 26 Januarii 1829.
Justerades 5 ProtocollsUtdrag af den 21 dennes, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum berörde dag fattade beslut. a64 Den 26 Januarii f. ns. Anmältes och emottogos arne Kongl. Maj:ts ÖfversteKammarjunkare, Herr Friherre Algernon Stjerneld och Herr Grefve Carl Claes Piper, hvilka aflemnade Kongl. Maj:ts den a/j. dennes till Rikets Ständer skriftligen aflåtne Nådiga Kallelse att vara Faddrar vid Hans Kongl. Höghets, Hertigens af Östergöthland förestående dop, hvilket den 28 dennes komme att äga rum; och som, i anseende till bristande utrymme vid nämnde Döpelse-act, Rikets Ständer borde vissa Deputerade från hvarje Stånd bland sig utse, alltså kommo Rikets Ständer att på följande sätt föreställas, nemligen:
Ridderskapet och Adeln af Herr LandtMarskalken, 3:ne Grefvar, 3:ne Friherrar, samt 8 Ridders- och Adelsmän; PresteStåndet af Erkebiskopen och vice Talmannen, 3:ne Biskopar och 10 Ledamöter af Ståndet; samt Borgare och BondeStånden, deras Talmän och vice Talmän inberäknade, af i5 Ledamöter af hvardera Ståndet, hvilka ägde att sig på den i särskilt Ceremoniel utsatte tid och ort infinna; hvarjemte Herrar ÖfversteKammarjunkare tillkännagåfvo, att Ridderskåpets och Adelns öfrige Ledamöter, hvilka ej hörde till de Deputerade, funno vid Högstberörde tillfälle rum för sig 1 Konungens Stora Sal, invid den, der Döpelseacten förrättas, och som ansågs deraf utgöra en del.
Hans Excellence Herr Grefven och EandtMarskalken anmodade Herrar öfver-.
Den 26 Januarii f. m.' a65 steKnmmarjunkare, att till Kongl.
Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte tillkännagifvande, att Ridderskapet och Adeln skulle med underdånig tacksamhet efterkomma Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga bjudning.
Sedan Herrar ÖfversteKammarjunkare blifvit på vanligt vis utheledsagade, hemställde Hans Excellence, på hvad sätt Ridderskapet och Adeln behagade utse de Ledamöter af Ståndet, hvilka borde såsom Deputerade, i egenskap af Faddrar, bevista Hans Kongl. Höghet ArfPrinsens dop. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus:
Då Kongl. Maj:t i förra tider kallat Rikets Ständer till Faddrar, har, om jag minnes rätt, det bruk iakttagits, att de enligt Matrikeln äldste på Riddarhuset blifvit utsedde, alt föreställa Ridderskapet och Adeln.
Jag hemställer derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhemta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida icke äfven nu så kunde få tillgå.
Hans Excellence Herr Grefven och LcindtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga Grefve von Schwerine förslag, i följe hvaraf de, vid innevarande Riksdag närvarande, äldste 3:ne Grefvar, 3:ne Friherrar samt 8 Ridders- och Adelsmän skulle komma att ut - 266
Den 26 Januarii f. ra. ses lill Ridderskapets och Adelns Deputerade vid. ifrågavarande tillfälle.
Hvarefter Hans Excellence Herr Gref-, ven och enligt Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, kommo följande Herrar Ledamöter att, såsom Ridderskapets och Adelns Deputerade, vara Faddrar, nemligen: N:o 1.
Grefve Brahe, Magnus.
Grefve Lewenhaupt, Gustaf.
Grefve De la Gardie, Jacob. N:o 1.
Friherre Oxenstjerna af Eka, Carl Gabriel, N.'o ir.
Friherre Sparre, Carl. N:o 16.
Friherre Kurck, Claes.
Herr Lilljehök af Fårdala, Knut August, N:o 7, Herr Sparre af Rossvik, Gustaf Mauritz, N:o g. Herr Ulfsparre, Georg.
N:o 11, Herr Bonde, Knut. N:o i3.
Herr Natt och Dag; fullm.
Friherre Rudbeck, Alexander.
Herr Ribbing, Bo Gustaf. N:o 16.
Herr Boije af Gennäs, Carl Otto.
Herr Hård af Segerstad, Carl.
Jag hemställer till Eders Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Den a6 Januarii f. ra.
Adeln, huruvida det nu fattade beslutet att de 8 äldsta Adelsmän skola vara Faddrar, afser de äldsta Numror eller de äldsta Adeliga ätter, och huruvida en fullmäktig, som nyss nämndes, kan anses vara bland de 8 äldsta Adelsmän, eller om icke han borde undantagas.
Kanske har jag orätt i min framställning; men jag anhåller, att Ridderskapets och Adelns tanka deröfver måtte inhemtas.
Herr von Heynne3 Georg:
Då jag ej kan föreställa mig annat, än att vi, sorn nu till Riksmöte äro församlade, alla delat glädjen öfver den nye Arffurstens födelse, tror jag äfven, att det är Nationen, som är bjuden att genom Rikets Ständer vara fadder.
Jag anser vid detta tillfälle ej vara fråga om Rikets Ständers Representanter, eller om några vissa personer, och tror derföre bäst vara, att förblifva vid hvad redan är beslutadt.
Jag förenar mig till alla delar med Herr von Heynne, emedan jag finner, att här blott är fråga om de äldsta Ätterna, ej om personer, och att således den, som är fullmäktig, han må sjelf vara af yngre eller äldre
Ätt, ej kan förnekas till alla delar företräda den Ätt han representerar.
Jag instämmer fullkomligt med Herr Hjerta, emedan just de 208 Den 26 Januarii f. m. äldsta Ätterna skola stå fadder.
Det är också just derföre som jag trott, att endast Ättemän, ej fullmäktige, borde dertill utses.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att då en Ätts fullmäktig, efter Hans Excellences tanka, borde, så länge fullmägtigskapet fortfar, anses innehafva och utöfva Ättens alla rättigheter, trodde Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln, i tillämpning af dess redan fattade beslut, behagade tillåta, att de af Hans Excellence nyss uppräknade Herrar Ledamöter fingo till Ridderskapets och Adelns Deputerade utses.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, att, i händelse någon af de till
Deputerade utsedde skulle af inträffande förfall hindras, att sig infinna, Hans Excellence då måtte äga att, utan serskild anmälan derom hos Ridderskapet och Adeln, tillkalla den efter Matrikeln närmast varande Ledamoten af Ridderskapet och Adeln.
Herr af Sille’n, Georg Axel, hade inlemnat ett så lydande Memorial: Hos Ridderskapet och Adeln har åtskillige gånger förevarit ett ämne af myc - Den 26 J a n u a r i i f. ra.
2G9 ken vigt:
Bränvinsbränningen och skadligbeten af det omåtlliga bränvinsförtärandet.
Ehuru jag långt före Riksdagen stadgat min öfvertygelse i ämnet, har jag dock återhållit framläggandet af min ide, i hopp, att någon annan hade uppfattat och skulle framlägga densamma; men då mitt hopp blifvit bedragit, ber jag att med mina tankar få öka, hvad redan är anfördt i ämnet, väl vetande, att, om de förtjena något afseende, de icke komma för sent, och att, om de icke göra det, de i alla fall äro för tidiga.
Rikets Ständer lära desto mera allvarligt taga detta ämne i öfvervägande, sorn Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof der lill uppmanat Ständerne.
Uti de särskilta förslag, rörande detta ämne, hvilka hos Ridderskapet och Adeln förekommit, finnes icke uppgifvet något sätt, som skulle verka synnerlig förändring uti hränvinsförtäringen.
Väl har Herr af Billbergh yttrat, att på den moraliska sidan förbättringen bör åstadkommas; men något förslag, huru det skulle tillgå, har den värde Motionären icke uppgifvit.
Någon har ansett, att välmågan skulle utestänga det omåttliga Bränvinsförtärandet; jag tror att upplysningen skall mera verka. 370 Den 36 J a n u a i’ i i f. ra.
Jag har åtminstone ett färskt Levis på, att välmågan i detta fall icke gör tillfyllest.
En välmående man med ograverad Egendom värd minst 20,000 R:dr B:co, en i alla öfriga afseenden beskedlig och välkänd man, med stark kroppsbyggnad, föll nyligen vid 37 års ålder offer för bränvinsförtäringen, af blott inrotad vana från yngre åren.
Det är dessutom icke möjligt alt åstadkomma en sådan välmåga, att hvar och en skulle hafva Egendom.
Rom trodde på möjligheten , men stadnade vid blotta försöket.
Men omöjligt ar det icke, att sprida förnöjelsen och trefnaden ifrån palatset ända ned i hyddan, om författningar och tänkesätt dertill sammanverka.
En Ledamot har trott, att det onda * skulle förekommas genom 16 sk. B:co i Bevillning på hvar kanna Bränvin, erlagd af tillverkaren.
En annan har föreslagit, att Bränvinspannornas största rymd bör nedsättas till 3o kannor.
Herr af Billbergh har föreslagit 4 sk.
Bevillning på hvar kanna af tillverkningen, om jag fattat hans mening rätt.
Förslaget 16 sk.
Bevillning på kannan har blifvit bestridt, och jag anser det vara en ren omöjlighet att, med beräkning af 60 millioner kannor Bränvin, inbringa 20 millioner R:dr B:co, en Summa, som utgör f af Rikets rörelsekapital.
Om deremot antages, att, utan obehagliga controller på tillverkaren, ett tillverknings - Den 26 Januarii f. ra. 271 telopp af 12 millioner kunde påräknas; så erhölls på denna väg, efter 4 sk. afgift för kannan, en Bevillning af En million R:dr B:co.
Ehuru mig synes, som man hvarken genom någon consumtionsafgift, eller genom någon förändring uti pannerymden kan vinna någon synnerlig minskning uti förtäringen, vill jag likväl biträda Herr af Billberghs förslag af 4 sk- Bevillning för hvar kanna Bränvin, på det salt, att denna Bevillning beräknas på tillverkningen, utom den förut af pannerymden utgående, och alt denna Bevillning afsältes till Fond för Jordbeskattningens jemiiande.
Jag håller således före, att de stora pannorna och de stora Brännerierne må fortfara och icke brådstörtande kullkastas.
Men försökom, att undergräfva dem genom en moralisk förbättring, och vi böre icke frukta, att de ju skola af sig sjelfve ramla.
Det är från grunden man bör börja hvarje byggnad; det är vid barnauppfostringen man bör grundlägga det ondas utrotande.
Consumtionsafgifter verka icke på det uppvuxna slägtet.
Om ock 16 sk.
B:co kunde läggas på hvar kanna bränvin, blefve det ändå icke nu så dyrt, som år 1826, och det förtärdes då icke mindre än nu.
För att åstadkomma bränvinsförtäringens förminskning, bör öfvertygelse?! om dess skadliga följder allvarligt inplantas lyi Deri 26 Januarii f. rit. hos folket.
Hos hvarje Husfader och Hus* moder bör stadgas den allvarliga föresatts, att aldrig bjuda, än mindre truga, barnen att smaka Bränvin.
De hafva en naturlig afsmak derföre, och denna afsmak bör såsom en helgedom bevarasi Icke utan förvåning har jag sett 10 å 12 års harn kunna nedsvälja en hel sup, och hört gossar vid den åldern, då de skjutsat fram tili Gästgifvaregården, begära att få bränvin.
Med än större bestörtning har jag sett mödrar åt vida smärre barn framsätta ett glas eiler en så kallad tumlare med Bränvin, att deli doppa bröd.
Men jag har också sett dessa barn icke frodiga telningar på en välskött jord, utan tvinande växter på ett ödelagdt fält.
Ungdomens muntra lekar hafva försvunnit för ett lefnadssätt, som hotar att förvisa trefnaden och glädjen från jorden.
Under det bygdens fält digna af välsignelse, höras icke mera derifrån dessa glada genljud, sorn förr hemföljde arbetarne från deras slutade dagsmödor till hvilans tjäll.
Höres nu någon visa, så är det oftast oanständighetens uttryck, med ett skrän af öfvcrmodet.
Dagakarlen vandrar från spaden och lian till krogen, och husbonden, som ville återföra honom, skulle se husbondeväldet hafva försvunnit för bränvinsväldet, och den moraliska kraften vara tillintetgjord.
Från huru många makar är icke för bränvinets skuld sämjan flydd?
I Den a6 Janliarii f. »n.
I huru många hushåll trefnaden och ordningen aldrig sedda gäster?
men jag behöfver icke måla förderfvet i alla dess ställningar.
Det är knappt någon med känsla för menskligt väl, som gjort sig mödanatt nedstiga till betraktande af samhällets lägre förhållanden, hvilken icke skådat denna mörka tafla.
Lemnom då den, och låtom oss återkomma till det ondas botande.
Sådan, som den i vår Almanacka för förlidet år införda afhandling om bränvinets skadlighet, anser jag vara välgörande för att bidraga till förbättringen.
I hvart och ett aldrig så fattigt hus finnes Almanackan.
Om derjemte ReligionsLäraren, som har mesta tillfälle, att komma i umgänge med folkklasserne, vid husförhör, bröllop, begrafningar och dylika samqväm, sökte att inskärpa hos föräldrarne den pligten, att afhålla barn och ungdomen från bränvin, och förhindra, att de icke fingo deltaga i dess förtärande; om han stundom infann sig i husen, samt inträngdeder, icke med en bestraffande myndighet, men med en faders varnande och förtroliga råd; om tillika de allmänna anstalterne och författningarne medverkade och gingo hand i hand dermed; så anser jag det icke vara omöjligt, att på vår mull kan trampa ett slägte, som ej behöfver en hundradedel så mycket bränvin, som nu förtäres; att det nu io H. 18 Den 26 Januarii f. ni. evforderlige Statsanslag af icke mindre än doo.ooo R:dr B:co årligen till de för Staten förlorade menniskors vård och underhåll, i samma nion som bränvins-consumtionen, då kunde nedsättas; att de stora Brännerierne skulle förvandlas till förrådshus för spanmål, och att man skulle finna, att det är bättre att gifva kreaturen den föda, Naturens Herre åt deni anvisat (foder och säd), än att utmärgla dem och mjölken med drank.
Till ändamålets vinnande skulle dessutom Piikets Ständer till Thronell frambära den önskan, att en, kanske två gånger om året, och det alltid då större församling är tillstädes, i synnerhet emot flyttningstiden, i Kyrkorna måtte uppläsas en på bevisning om
Bränvinsförlärandets skadlighet grundad förmaning af nationens Fader, alt Husbönder och Föraldrar ålåge att afhålla barn och ungdom från bränvinssupande; att Beväringsynglingarne, i stället att vid Öfningslägren liksom påtrugas bränvin, der afhöllos derifrån, och att all försäljning och utdelning af bränvin vid Gästgifvaregårdar och Tingsställen förbjöds; och jag ty.iflar icke på möjligheten, att bränvinet, efter åtnjuten iner och mindre hyllning i Sverige under några århundraden, skulle der kunna återkomma till sin ursprungliga bestämmelse, att vara en läkedom, men icke ett förstöringsmedel.
Den 26 Januarii f. m.
Den 29 September. Zvi enkling och förbättring af i?Z4 ärs Lagbok, och atta bade före och efter densamma utkomne ännu gillande Författningar, att detta Project matte efter hand tryckas, och slutet deraf, om möjeligen, i början af ar i8iz utgifwas, sä att intill sistnämnde ars flut den granskande Allmänheten kunde deröfwer meddela Lag-Commissionen sina anmärkningar och omdömen, hwarefter Committäen a nyo ffulle under 1814 ars lopp öfwer se bela arbetet och i början af ar i8rg pä Trycket utgifwa de tillägg, ändringar eller förbättringar, som Commitcken fluteligen ansett nödiga, sa att wid näst derefter infallande Riksdag Konung och Stander kunde efter pröfning deraf, antaga detta Project, eller utställa det till någon ytterligare granskning, om det icke anses hafwa wunnit den fullkomlighet, att det som Sweriges Allmänna Lag antagas kunde.
Jag koppas icke bidraga till ökandet af Riksdagens längd, dä jag ödmjukeligen anhäller, att detta Memorial till Höglofiige LagUtskottets yttrande hänwises."
Undertecknad Lilverstolpk;, /^xel 6g.kriel, som sig anmält, erhöll ordet och uppläste till Protokollet följande: "Inom Riksens Ständer har i detza dagar blifwit föreslagit i afseende pä f. d. Konungen.
,:o Att om Han eller Hans Barn ffulle beträda Sweriges gränsor, de mätte behandlas lika med Biltoge förklarade; 2:0
Att om Han öswerffredenägon witz för Honom bestämd dämar cations - Z02 Den 29 September. calmus-linia, Hans underhäll matte för den tid som kunde förlöpa intill desi Han inom samma linia äterwändt, innehäflas och räntefritt besparas till en fond för Hans Barns framtida understöd, och besparingen icke i Hans lifstid utbetalas.
Jag tvet och betygar mig upprigtigt forwisiad, att något oädelt icke ingått i deras äsyftning-, som framställt desa förstag.
Ur delina förklaring hoppas jag fä hämta en ursäkt för kivad min mening i detta ämne kan innefatta skiljaktigt emot deras.
Forsta frägan här synes mig wara den:
I hwad ändamäl skulle de förestagne mätt och steg widtagas?