Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt biföllos Utsk:s nu afgifne yttranden i fråga om §:n 24, Hr Falhems i sammanhang med §:n 25 omförmälda framställning, §§:ne 55, 86, 107, 110, 116 m. fl., §:n 61, de i Sg ne 72 och 73 stadgade minimi-belopp för smidesvärdena, §§:ne 87, 88, 90, 116 m. fl., §:n 142, §:n 144 samt §:n 145; och ansågs förevrde Utlåt, i öfriga delar ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Den 13 Maj e. m.
Föredrogos och biföllos BankoUtslcs nedannämnde d. 9 dennes på bordet lagda Utlåtrn : N:o 30, i ani. af f. hemmansägaren Anders Bjurmans m. fl. ansökning om eftergift af öfver-ränta § ett diskont-lån: N:o 31, i ani. af ett utaf f. bruksägaren Otto Fredrik
Dalman gjordt ackords-anbud: och N:g 32, i ani. af f. d.
Bokhållaren i Riksg:sKont. J. Lindbergs ansökning om eftergift af öfver-ränta å 2:ne diskont-lån.
Föredrogs och lades till handlingarne Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 9 dennes på bordet lagda Memorial N:o 9, i ani. af återremiss af Sammansatta L'tsk:s Betänk.
N:o 3, i ani. af väckt motion om dels ändring i 3 §:n och dels uphäfvande af 4 g:n af 3 Kap. HandelsB:n.
Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 9 dennes på bordet lagda Betanien: N:o 10, i ani. af väckt motion om uphäfvande af nu gällande lagstadgande, rörande busvisitationer efter i Riket olofligen infördt gods; N:o 11, i ani af väckt motion om granskning af K.
Förordn:n till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor d. 22 Dec. 1841, SeglationsOrdn.-n d. 15 Maj 1843, och K.
Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning , likaledes af d. 13 Maj 1843; N:o 12, i ani. af väckt motion om förtydligande af K.
Förordna d. 8 Mars 1770, ang:de rökfrihet; och N:o 13, i ani. af väckt motion om förändrad grund för be räkning af boupteckningsproc. i städerne.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 9 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 14, i ani. af väckte motioner, rörande ändring och tillägg till 4 Kap. 2 §:n samt 6 Kap. 2 och 3 §§:ne Byggn ingaBint Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 9 dennes på bordet lagde Utiåt:n: N:o 90, i ani. af-väckte motioner om ändring af åtskilliga sladganden i K.
Förordmn om sockenstämmor i Stockholms stad d. 16
Mars 1847; och N:o 91, i fråga dels om förändradt stadgande rörande den ålder rustningsbäst vid antagandet bör innehafva, och dels om föreskrifter ang:de häst-läkares åligganden vid remonterings-förrättningar.
Den 13 M sj e. m. Cl 7 Anj'0 föredrogs Riddarh.Utsk:s d. 4 och 9 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 12, med förslag till gravering och inskriptioner å en medalj öfver frami.
Presidenten von Hartmansdorff.
Mot Utsk:s i förev:de Utlåt, framställda förslag till medalj öfver frami.
Presidenten von Hartmansdorff anhåller jag att fa göra. några anmärkn:r.
I afseende å medaljens åtsida har Utsk. föreslagit att den skall hafva följande inskrift: Aug. v.
Hartmansdorff. Presid. i K. KammarRåltcn. F. i792, D.18S6.
Då med inskrift alltid förstås hvad å fältet på en penning finnes anbringadt, och detta uttryck således utesluter tanken på en bröstbild, hvarom icke heller i Mern. finnes nämndt ett ord, är man berättigad antaga, att Utsk. icke heller haft för afsigt att någon sådan skulle å denna minnespenning framställas: men enär i allmänhet, ja, snart sagt alltid, då möjlighet dertill förefunnits, den persons bröstbild, öfver hvilken minnespenning är slagen, finnes derå anbringad, så, och då af Presidenten von Hartmansdorff finnes två utmärkt lyckade porträtter, det ena af Södermark och det andra af Staaf, vågar jag hemställa, om icke äfven å denna medalj den aflidnes porträtt bör anbringas, samt den föreslagna inskriften må blifva penningens omskrift.
I afseende åter å frånsidans inskrift, hade jag önskat att den varit något annorlunda.
Enhälligt tillerkänd af vänner och motståndare, tyckas mig icke noggrannt uttrycka hvad man egentligen vill säga.
Motståndare stå här i motsats till vänner, ehuru det ganska väl låter tänka sig, hvad ingen heller inom detta Hus torde jäfva, att Presidenten von Hartmansdorff hade många motståndare, som ändock voro hans verkliga vänner.
Jag skulle derföre föreställa mig, att andra ordalag kunde begagnas, t. ex.:
Enhälligt af medborgare tillerkänd, men som, för att i detta hänseende finna lämpliga ordalag, en förändring här låter sig med svårighet verkställas, anhåller jag att Utlåt, måtte till Utsk. återremitteras.
Hr af Funck, Carl Oscar, anförde skriftligen:
Då denna motion af Gr. af Ugglas väcktes vid det sorgliga tillfället, förbjöd grannlagenheten, i vissa fall, att härom orda.
Jag begagnar derföre nu tillfället att häruti yttra mig, För min del finner jag visserligen fullkomligt i sin ordning, att R. o. Ad. för allas gemensamma och lika intressen, af Riddarh.Kassan bekostar medaljen af guld, till frami.
Presidenten von Hartmandorffs enka; men anser oriktigt att betunga nämnde kassa med utgifter för de medaljer i bronz, som tillställas endast de ledamöter af R. o. Ad. hvilka antecknat sig vid denna Riksdag.
Då nu de öfriga af R. o. Ad. icke erhålla samma rätt, ehuru lika delägare af Riddarh.Kassan, och då icke motionen, ej heller det beslut som af R. o. Ad. är fattadt, lägger något hinder för R. o. Ad. att besluta: all den, som erhåller medaljen i bronz, måtte erlägga en lämplig lösen (icke öfverstigande 1 Rdr Bko), för att icke alltför Den 13 Maj «. m. drygt betunga Riddarb.Kassan , så anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, härom måtte framställa propos.
Vid det tillfälle då R. o. Ad. beslöt att låta pregla en medalj, egnad åt minnet af Ståndets högt aktade och värderade ledamot, frami.
Presidenten von Hartmansdorff, bestämdes jemväl, såsom af Utsk:s Dtlåt. synes, åt hvilka personer denna medalj skulle utdelas.
Det bestämdes dervid icke, så vidt jag kan erinra mig, och sSvidt Riddarh.Utsls.-s nu föreliggande Utlåt, gifver vid handen, någonting i afseende å sättet och vilkoren för denna utdelning.
Visserligen tyckes det falla af sig sjelft, att ett exemplar i guld bör såsom en äreskänk tilldelas den aflidnes efterlemnade enka; men hvad de öfriga exemplaren, som skola förfärdigas i bronz, beträffar, så instämmer jag i den åsigt Hr von Troil uti sin Utlåt, bifogade reservation framställt, hvilken åsigt jemväl delats af tvenne andra ledamöter inom Utsk. och härstädes nyss vunnit ytterligare understöd.
Hvad medaljens utseende vidkommer, får jag i likhet med Frih.
Stjernstedt hemställa, att den hädangångnes bröstbild målto å medaljens åtsida anbringas.
Men i afseende på den föreslagna inskriften fl frånsidan kan jag icke dela den värde talarens betänklighet deremot.
Han har ansett det vara mera tjenligt att denna inskrift innehåller, det medaljen blifvit Presidenten von Hartmansdorff tillerkänd af »medborgare»; men jag kan icke finna annat än att dels detta enda ord, oaktadt dess vackra betydelse, förefaller litet fattigt för örat, dels ock att en särskild aktningsgärd blifvit den aflidne betygad just genom tillkännagifvandet, att medaljen blifvit såväl af lika som olika tänkande honom egnad.
Stjernstedt anser visserligen att ordet: motståndare, står i motsats till ordet: vänner; men jag kan icke inse att ordet här behöfver på detta sätt upfattas.
Vi äro nemi. alla den aflidnes vänner, hvilka, vare sig vi instämt eller bekämpat hans speciella äsigter och förslag, veta att upskatta den sjelfupoffrande ihärdighet, den varma fosterlandskärlek han städse såsom medlem af detta Stånd ådagalade.
Jag hyser äfven den öfvertygelse, att det bl ifver för oss alla, ledamöter af R. o. Ad., ett kärt åliggande att tillegna oss ifrågav:de medalj, och att göra det för den skäliga lösen, som ett bronzexemplar kan komma att kosta.
På grund häraf får jag sålunda vördsamt hemställa, först, att på åtsidan af medaljen den aflidnes bröstbild måtte anbringas, och för det andra, att, såsom fortsättning af hvad Utsk. föreslagit, måtte tilläggas följande ord: »och derefter tilldela Presidenten von Hartmansdorffs efterlemnade enka ett exemplar i guld af samma medalj samt, mot lösen, icke öfverstigande En Rdr Bko, tillhandahålla de ledamöter af R. o. Ad., hvilka vid denna Riksdag äro antecknade, ett exemplar deraf i bronz.»
På det sättet ställes denna minnespenning i likstämmighet med de som förut blifvit preglade öfver Ståndets vördade Landtmarskalkar m. fl., hvarutinnan äfven synes mig förefinnas ett
Den 13 Maj e. m. 619 ytterligare skäl att bifalla hvad jag nu, i likhet med reservanterna, tagit mig friheten förorda.
Då detta ärende förekom till behandling inom Utsk., var jag en bland dem som tillstyrkte bifall till Utlåt, sådant det nu befinner sig.
I likhet med öfrige ledamöter inom Utsk. ansåg jag del falla af sig sjelft, att den aflidnes bröstbild skulle anbringas på åtsidan af medaljen, och att således den föreslagna inskriften skulle blifva en omskrift.
Då jag emellertid nu hört, att man föreställt sig, det icke så skulle komma att ske, får jag anhålla att den förändring i Ulslcs förslag måtte vidtagas, att det bestämdt ultryckes att bröstbilden skall anbringas på medaljens åtsida.
Cederströms föreslagna tillägg till Utsk:s hemställan, så var det också fråga derom inom Utsk.
De fleste ledamöterna ansågo likväl, att It. o. Ad:ns remiss innefattade ett ovilkorlig! beslut i saken, och på grund deraf ansåg sig Utsk. icke kunna göra någon förändring deruti; men då fråga derom emellertid här blifvit väckt, ber jag att tå instämma uti det i sådant hänseende gjorda yrkandet.
Hr Adelborg, Anders Otto: R. o. Ad. har beslutat att låta pregla en medalj till minne af Presidenten von Hartmansdorff.
Detta beslut är fullkomligt värdigt R. o.
Ad., och säkert har under tidernas längd sällan någon ledamot af detta Stånd varit mera förtjent af en sådan hyllning än denne man.
Jag instämmer således fullkomligt i detta beslut.
Men äfven jag önskar, att den ifrågavar:de medaljen måtte blifva så beskaffad, att den fullt motsvarar det ändamål hvarför den preglas.
I detta afseende torde åtskilligt vara att anmärka emot Riddarb.Utsk:s Utlåt.
Hvad åtsidan beträffar, tror jag att meningen är att derå anbringa en bröstbild; åtminstone täger jag det för gifvet.
Omskriften kan äfven vara sådan den blifvit föreslagen, ehuru det kan vara temligen likgiltigt att omnämna hvad plats den aflidne i lifstiden bekiädt, enär han blott under den sednaste delen af sin lefnad innehaft densamma.
Således har det, att han varit President i KammarRm, icke något att göra med denna medalj, som blott afser hans verksamhet såsom riksdagsman.
Hvad åter frånsidan beträffar, tror jag att, ehuru Frih.
Stjernstedts anmärkn:r mot den derå föreslagna inskriften varit ganska riktiga, densamma dock kunde bibehållas om man blott tilläde ordet: politiska, så att inskriptionen finge följande lydelse:
Enhälligt tillerkänd af politiska vänner och motståndare.
I sådant fall kan meningen icke misstydas, hvilket deremot nu är förhållandet.
Hvad slutligen reservanternas åsigt beträffar, att medaljen skall betalas af enhvar som vill äga densamma, så kan jag icke annat än på det allvarligaste motsätta mig ett sådant beslut.
Jag tror att, ehuru betydlig kostnaden för en dylik medalj är, det dock icke är finkänsligt att låta den betalas 8f dem åt hvilka den skall 620 Den 13 Maj e. m. utdelas.
Behöfver Riddarh.Kassan förstärkning, så bör detta utgå på annat sätt.
Minnespenningen bör utdelas utan någon ersättning åt alla dem, som vid denna .Riksdag äro antecknade, och som naturligtvis vilja ega ett minne af en man, hvilken i afseende å fosterlandskänsla, medborgerlig dygd och ihärdighet i sitt riksdagsmannakall har haft å sina likar.
Jag motsätter mig således, att denna medalj skall betalas och anser att den bör utdelas gratis, samt föreslår att Riddarh.Ulsk. må updragas att inkomma med förslag att på annat sätt betacka den brist, som möjligen i Riddarh.- Kassans tillgångar kan upstå till följd af preglingskostnaden.
I fall det icke skulle vara meningen, att på medaljens åtsida låta anbringa President v. IJartmansdorffs bröstbild, så måste jag erkänna att en väsentlig brist vidlåder Utsk:s förslag.
Jag antager likväl att detta varit Utsk:s mening, ehuru det icke blifvit i Utlåt, uttryckt, samt anser till följd deraf att till förekommande af allt möjligt missförstånd ett tillägg i detta afseende bör göras.
Beträffande inskriptionen på åtsidan, instämmer jag med Hr Adelborg.
Om R. o. Ad. beslutar preglingen af en medalj öfver Hr v. Hartmansdorff, så är det i egenskap af ledamot utaf detta Stånd, som denna hyllning egnas honom, och icke i egenskap af President i KammarR:n; hvarföre jag således icke kan finna, hvartill utsättandet af denna titel tjenar.
I fråga om inskripten på frånsidan, så, ehuru jag icke alldeles hyser samma betänklighet som Erih.
Stjernstedt, kan jag likväl icke undgå, att erkänna, att det ligger någon sanning i hans yttrande, och jag skulle derföre vilja föreslå att ordet: vänner, utbyttes emot: liktänkande, så att inskriptionens lydelse blef denna :
Enhälligt tillerkänd af liktänkande och motståndare.
Likväl inser jag att häremot den anmärkning skulle kunna göras, alt liktänkande är ett adjektivum och motståndare ett substantivum; och då jag icke är i tillfälle att nu upgifva förslag till något bättre, och det i alla fall icke torde vara lämpligt, att nu i hast fatta beslut i fråga om inskriptionen på en medalj, hvartill längre betänketid torde böra erfordras, så skulle jag, i händelse icke flere ledamöter dela min mening i afseende på det föreslagna utbytet af ordet »vänner» mot »liktänkande», anhålla, att ifrågav:de Utlåt, måtte till Riddarh.Utsk. återremitteras.
Hvad angår frågan om kostnaden, kan jag icke instämma med Hr Adelborg.
Jag anser nemi. lämpligt, att om R. o. Ad. beslutar preglingen af ifrågav:de medalj, så bör ett exemplar deraf i guld tilldelas den hädangångnes efterlemnade enka; men att hvar och en vid denna Riksdag antecknad ledamot af Ståndet skall erhålla samma medalj i brons gratis, dertill inser jag icke något skäl.
Den som värderar den aflidne så mycket som den värde talaren gör, bör icke reflektera så mycket öfver den obetydliga utgift, som egandet af denna medalj medför.
Hr Adelborg har sagt, att de ledamöter, som vid innev:de Riksdag antecknat sig, böra erhålla medaljen utan lösen.
Jag skulle snarare säga, atl Dan 13 Maj e. m. 621 medaljen borde tilldelas dem, som bevistat de föreg:de Riksdagarne, under hvilka den aflidne utvecklade den utomordentliga verksamhet, som nästan gjort honom odödlig inom dessa murar.
Då det dessutom är nogsamt kändt, alt Riddar!).Kassan, med afseende å de stora utgifter, som förestå densamma, icke kan vidkännas några oförmodade utbetalningar, samt det med skäl kan sägas, att de närvide icke böra tillegna sig utan betalning det som de frånv:de icke få, så instämmer jag i deras åsigt, som yrka, att medaljen måtte utdelas åt de ledamöter, som sig dertill antecknat, emot erläggande af en bestämd skälig afgift.
Jag är förekommen af Grefve Sparre.
Lika med honom anser jag, att, hvad åtsidan beträffar, orden »president i K.
KammarR:n» böra utgå ur den föreslagna inskriptionen; emedan det är åt minnet af Hr v. Hartmansdorff i egenskap af ledamot utaf detta Stånd men icke såsom President i Kammar-R:n, som R. o. Ad. beslutat den ifrågav:de aktningsgärden.
Hvad inskriptionen på frånsidan beträffar, hafva vi hört åtskilliga förslag framställas.
För min enskilda del får jag dock förklara, att jag icke funnit mig tillfredsställd af någotdera, och kan icke eller helt oförberedd upgifva något, som synes mig fullt lämpligt.
Den af Utsk. förordade inskriften är icke heller, på sätt Frih.
Stiernstedt anmärkt, den mest lyckade.
Jag får således anhålla, att frågan i sin helhet måtte varda till återremitterad, då jag är öfvertygad att Utsk , hvars ledamöter här hört, hvartåt meningarne luta, icke skall finna det svårt att föreslå en inskription.
Beträffande medaljens utdelning, anser jag, i likhet med Gr.
Sparre, att det icke är skäl att frångå den praxis, som i afseende på andra medaljer blifvit följd, och att således ett exemplar i guld bör tillställas Presidenten v.
Hartmansdorffs enka och för öfrigt hvarje ledamot af Ståndet, som vill ega medaljen, erhålla densamma emot en gifven lösen.
Jag anhåller således om Utlåt:s återremitterande.
Med afseende på den första af de utaf mig framställda anmärkningarne, anhåller jag att få fästa upmärksamheten derpå, att jag anser den hafva varit behörig, emedan man i numismatiskt hänseende gör ful Ikorn tig skillnad emellan inskrift och omskrift.
Inskrift som är på fältet af en medalj utesluter nemi. ombringandet af en bröstbild derå, då deremot omskrift är skrifven omkring bröstbilden, eller någon sinnebild.
I afseende på ordalagen i den föreslagna inskriptionen, tror jag orden: »President i K.
KammarR:n» böra bibehållas, enär samhällsställningen af den person öfver hvilken en medalj är slagen sålunda vanligen närmare bestämmes.
Beträffande frånsidans inskrift, som skall inneslutas af en eklöfskrans, så hafva meningarne derom 'varit mycket delade.
Jag medgifver också, att jag icke är fullt öfverens med mig sjelf, om 622 Den 13 Maj e. m. jag skall anse den af mig föreslagna inskriptionen vara den b3sta.
Jag bade väl tänkt mig, att d& eklöfskransen, som är medborgerlighetens sinnebild, blifvit tillerkänd Presidenten v. Hartmansdorff, skulle det varit lämpligt att äfven uttrycka, det densamma blifvit honom tillerkänd af Svenska medborgare.
I afskärningen står deremot, att medaljen blifvit honom egnad af R. o. Ad.
Det syntes mig derföre olämpligt att sjelfva inskriften inom eklöfskransen visade, det denna eklöfskrans tillerkändes Presidenten v. Hartmansdorff ej blott utaf R. o. Ad. utan äfven af hans landsmän i allmänhet.
Hvad slutligen beträffar den yttrade åsigten, att medaljen borde lösas af de utaf 11. o. Adis ledamöter, hvilka ville ega densamma, så instämmer jag med de talare, som yttrat sig i denna syftning.
Kostnaden för hvar och en enskild blir ej stor, men i motsatt fall för Riddarh.Kassan ej så obetydlig, och för öfrigt skulle genom en sådan betalning blott gammal praxis dervid följas.
Jag förnyar således min anhållan om återremiss af ifråga vide Utlåt.
Ugglas, och anhåller att till alla delar få med honom instämma, endast tilläggande, att då det vid alla tillfällen måste erkännas, att det är svårt, att i en stor församling upgöra förslag till redaktioner, denna sats måste vara ännu mera tillämplig, då fråga är om en inskription på en medalj.
Dessutom anhåller jag att få lemna den uplysning, att då inom Vitterhets-, Historie- och AntiqvitetsAkademien denna fråga var under Öfverläggning, flere olika meningar yttrades, samt alt det således skulle vara särdeles nyttigt om, innan saken afgöres, Riddarh.Utsk. kunde komma i tillfälle att om dessa meningar få kännedom.
På grund häraf vågar äfven jag vördsamt anhålla om återremiss.
Jag kan för min del icke bestrida riktigheten af de anmärkningar, som här blifvit framställda emot den åsigten, att man helt och hållet borde utesluta den titel, som på medaljen skulle utvisa, hvilket embete Presidenten v.
Hartmansdorff i lifstiden beklädt; ty en minnespenning upfylier ej fullständigt sitt ändamål, om den icke tillika antyder hvilken samhällsställning, den person innehaft, öfver hvilken penningen blifvit preglad.
Må man, om man så tycker, på den nu föreslagna medaljen taga bort de ord, som utmärka i hvilket embetsverk den aflidne varit President, men sjelfva titeln bör dock alltid bibehållas; och jag skulle önska att alltsammans finge qvarstå, emedan man derigenom fullständigt uttrycker den embetsvärdighet, hvarmed den hädangångne i lifstiden varit beklädd.
Häraf följer således att jag afstyrker hvarje förslag, som går derpå ut, att endast utsätta den aflidnes namn omkring hans bröstbild.
Hvad åter beträffar inskriptionen på frånsidan, så tillåter jag mig icke att derutinnan framställa något förslag, utan ville blott
Den 13 Maj e, m. uttala den öfvertygelse, som hos mig gjort sig gällande, att nemi. alla de här upgjorda förslagen äro mindre antagliga.
Måhända skulle man kunna komma ifrån saken på det sätt, att i stället för att säga: vänner och motståndare, begagna de ord som stå i afskärningen, och sålunda gifva inskriptionen följande lydelse:
Såsom aktningsgärd enhälligt tillerkänd af Svenska R. o. Ad. i836.
Derigenom har man på en gång uttryckt hvad som står både på frånsidan och i afskärningen, utan att man beböft tala om den aflidnes vare sig vänner eller motståndare.
Emellertid må det ankomma på Riddärb.Utsk. att .bedöma denna sak, efter inhemtande af Vitterhets-, Historie- och AntiqvitetsAkademiens yttrande i frågan.
Ilvad slutligen angår medaljens utdelning, anser jag att de Hrr, som yttrat sig emot Utsk:s hemställan, hafva fullkomligt rätt deruti, att en sådan utdelning icke bör ske annat än emot en viss afgift; hvarföre jag också med dessa
Hrr förenar mig i den anhållan, att Riddarh.Utsk. måtte upgöra ett så beskaffadt förslag, att Riddarh.Kassan icke belastas med den kostnad, som erfordras för pregling af de exemplar utaf medaljen, hvilka äro afsedda till utdelning bland det II.
Hrr ledamöter; varandes det, såsom mig synes, lämpligast, att man låter en lista utgå, på hvilken hvar och en som önskar sig ett eller flera exemplar af medaljen antecknar sitt namn, samt att exemplarens antal derefter till utpregling bestämmes.
Jag delar deras åsigt, som anse, att det icke bör på medaljen finnas utsatt orden: »President i K.
KammarRm», eller ens president.
Det är visserligen, såsom en talare yttrat, icke något ondt uti, att dessa ord stå der, men det måtte väl icke vara meningen, att R. o. Ad. preglar denna medalj öfver Hr von Hartmansdorff i hans egenskap af President; om så vore, då skulle inskriptionen visserligen vara lämplig; utan meningen är såsom jag föreställer mig att medaljen skall preglas öfver den aflidne i hans egenskap af Riksdagsman och representant af detta hus.
Mig vill det derföre synas, som om det rättaste hade varit, att inskriften blifvit gjord i öfverens stämmelse med denna mening, så att den t. ex fått följande lydelse: »Aug. v. Hartmansdorff, medlem af R. o. Ad. 1825—1856.»
Derigenom uttrycker man både hans egenskap af representant och att han under en lång följd af år utöfva!' detta kali.
Hvad åter den andra inskriftpn beträffar, eller att medaljen blifvit honom tillerkänd af vänner och motståndare, tror jag icke att den är fullt lämplig.
Hvad mig angår var jag visserligen en af den aflidnes motståndare i många frågor, men jag var dock alltid det oaktadt en af hans sanna vänner, och jag tror att mångå befunno sig i samma kategori.
Motsatsen emellan vänner och motståndare är således icke i detta afseende tillämplig.
I fråga om medaljens utdelning, tror jag att Hr Adelborg har rätt deruti, att det vöre mest principen 1 igt att ingen betalning erlades för de exemplar i brons, som komma att hållas R. o. Ad:s 63i Den 13 Maj e. m. ledamöter tillhanda.
Men denna utdelning gratis borde då ske till alla R. o. Adis ledamöter, och icke endast till dem, som äro vid denna Riksdag närvide; ty Presidenten v. Hartmansdorff har icke bevistat denna Riksdag.
Jag kan icke eller finna någon rättvisa deruti, att man tillerkänner sig sjelf en medalj på bekostnad af en kassa, som tillhör hela Ståndet.
Vill man göra det, bör man utdela medaljen åt hvar och en medlem af R. o. Ad. oberoende af den omständigheten om de äro vid Riksdagen antecknade eller icke; men om sådant ej låter sig göra så synes den mot stadgad betalning böra tillhandahållas icke uteslutande de bland R. o. Adis medlemmar, som bevistat denna Riksdag, utan hvarje adelsman, som önskar att erhålla medaljen.
Alströmer, Garl Jonas Oscar:
Jag skall icke yttra mig i hufvudsaken, men jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, att man icke bör fatta något definitift beslut i afseende på inskriptionerna, emedan, enligt gällande författning, man icke får bestämma någon inskrift på en medalj, utan att den först blifvit godkänd af Witterhets , Historie- och AntiqvitetsAkademien.
Man må således i och för den återremiss, som troligen kommer att ega rum, uttrycka de olika meningar, som man önskar måtte blifva gällande; men sedermera låta det blifva Riddarh.Utskis omsorg, att underställa dem nämnde Akademis pröfning, hvilket är ett vilkor för att få medaljen präglad.
Jag tillåter mig att ännu yttra några ord i afseende på medaljens utdelning.
Då vid högtidliga tillfällen inom