Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
54:de punkten, ang;de anslag för meteorologiska observationers anställande och inköp af nödiga inslrumenler dervid: 5 5:te punkten, ang;dc förhöjd lön för Sekreteraren vid Vitterhets-, Historie- och AnliqvitetsAkademien; 5 6:te punkten, ang:de samma Akademies anslag lill samling arnes ökande; 57:de punkten, ang-.de anslag lill biträden ål RiksAntiqvarien vid samlingarnes vårdande och till betjening ; och 58:de punkten, anslagssumman lill Akademien för de fria konsterna.
638 Den 23 November f. m. 5 9:de punkten, ang-.de anslag till inköp af svenska konstnärers arbeten.
Det i förév:de punkt af Utsk. till styrkta anslag tror jag skall komma att medlöra mycket gagn för de sköna konsterna.
Jag vill dock anhålla om den ändring i heslutet, att orden; »i fäderneslandet bosatta», måtte utgå.
En svensk konstnär kan nemi. uppehålla sig i liom eller på någon annan ort, som för hans utveckling är vida mera bildande än fäderneslandet, och då vore det obilligt om icke han skulle kunna komma i åtnjutande af den välvilja att han icke vore bosatt i Sverige.
Jag får således hemställa, det E. o. Ad. behagade ■ bifalla StatsUtsk:s här afgifna tillstyrkande med uteslutande af de utaf mig antydda orden.
Efter först till bifall å denna punkt framställd propos., som besvarades med Nej, bifölls Utsk:s; hemställan med uteslutande af de deri intagna orden; »i fäderneslandet bosatta.» 60:de punkten, ang-.de anslaget lill stipendier ål konstnärer för företagande af utrikes resor; 01:sta punkten, ang:de anslaget till Musikaliska Akademien; 62:dra, 63:dje, fii:de, 65:te och 66:te punkterne, ang-.de anslag för Naturhistoriska RiltsMuseum ; samt 67:de punkten, ang:de årsanslagel lill Institutet för blinda och döfstumma.
Dessa punkter biföllos. 68:de punkten, ang-.de anslag lill förhöjning af aflöningen för lärare, lärarinnor och vårdare vid Institutet för blinda och döfstumma, samt lill ny lön för en särskild religionslärare derstädes.
Det anslag som nyss beviljades åt Institutet för döfstumma och blinda, tror jag icke böra inbegripas under frågan om aflöning lör lärare-personalen.
Det i föreg:de punkt tillstyrkta anslag är stäldt till K.
M:s disposition, att användas såväl för det ena som andra ändamålet; hvarföre jag icke kan finna att något hinder möter för dess användande äfven till lärarnes aflöning.
Med den kännedom jag eger om lärarnes belägenhet vid ifrågavrde Institut, anser jag, för min del, det vara alldeles nödvändigt, att man uttryckligen bestämmer, att af den beviljade anslags-förhöjningen en del skall användas till förbättrande af dessa lärares löner.
Ty om blott en viss summa anslås, utan något sådant bestämmande, tror jag att lärarne, åtminstone efter de nplysningar jag derom inhemtat, hafva föga att hoppas i berörde afs:de.
När man besinnar, hvilken ofantlig möda och hvilken stor mennisko-kärlek det fordras, för att kunna uthärda i ett sådant kall, samt hvilken svårighet det är att erhålla skickliga [Den 23 November f. m. 63!) lärare, kan jag icke fatta, huru inrättningen under närvrde förhållanden kunnat ega bestånd.
Jag tror derföre, att det är af nöden påkalladt, att söka npmuntra personer att egna sig åt detta svåra och i högsta grad menniskoälskande kall.
Jag hade derföre, för min del, önskat, att Utsk. hade bifallit Hr Tharas och Gustaf Jonssons motioner, att till lärare och lärarinnor vid detta Institut måtte särskildt beviljas en årlig summa af 7,000 Kdr Ernt.
På sätt jag nyss nämnde kunna, till följd af K. o. Ad:s beslut i förra punkten, lönerna vid Institutet af K.
M. bestämmas, och det beviljade anslaget, som kommer Institutet till godo, är icke så obetydligt, att det icke medgifver en skälig förbättring i lärarnes löneförmåner.
Att åter StatsUtsk. i första hand, och E.
St:r sedermera, skulle bestämma en lönestat för ifrågav. de behöfligt.
Visserligen hade en motionär upgifvit åtskilliga lönebelopp; men StatsUtsk. var icke i tillfälle att, på grund af tillgängliga handlingar, fatta ett bestämdt omdöme om lämpligheten af dessa belopp.
Med afs:de å inrättningens beskaffenhet, lärer det väl också icke vara någon fara vid att K.
M. under nästa statsregleringsperiod kommer att bestämma lönerna.
Jag anhåller således om propos. på bifall till Utsk:s hemställan.
Förev:de punkt bifölls. 69:de punkten, ang-.de understöd till utfattiga Lappar, af förslags-anslaget lill fattigvården i allmänhet; 70:de punkten, ang:de anslag lill Kongl. SerafimerOrdensLasarellel, samt 72:dra, 73:dje och 74:de punkterna, ang;de anslag lill Kyrkors underhåll.
Dessa punkter biföllos. 75:te punkten, ang;de anslaget lill rese-slipendicr samt läroböckers och lärda verks ulgifvande.
Frih. Klinkowström, lindolf Mauritz:
Jag finner det besynnerligt, att Utsk, icke kunnat komma till något annat resultat i denna vigtiga fråga.
Det är visserligen sannt, att endast en medlem af BondeSt. genom motion fästat R.
St:rs upmärksamhet på det ringa anslag, sorn sedan föreg:de Riksdagar för i fråga v: de ändamål är anvisadt; men jag tror att frågan talar tillräckligt för sig sjelf, synnerligast när man tager i betraktande det äfvenledes bekräftade förhållandet, att af dessa 10,000 Rdr, som äro afsedda till läroböckers och lärda verks lifgifvande, större delen utgår till för detsamma i det hela främmande ändamål, nemi. till rese-stipendier, dels åt läkare, dels åt lärare vid de begge Universiteten, hvilka stipendier utgjort en summa af omkring 6,000 lldr, så att blott 4,000 Rdr användts till stipendier åt andra personer samt till läroböckers och lärda verks utgifvande.
Man behöfver icke ingå i några detaljförhållanden, för att inse, att denna lumpna summa är för ändamålet alldeles otillräcklig.
Det är visserligen sannt, att på andra ställen 640 Den 23 November f. m. medel finnas anslagna för lärda verks utgifvande, men dessa verk äro redan under utgifning, och de dertill anslagna medlen få icke ryckas derifrån.
Jag tror, att månget värderikt och allmännyttigt arbete skulle se dagen, om tillräcklig upmuntran funnes till deras utgifvande.
Det är på grund häraf, och då jag förmodar, att ingen finnes bland R. o. Ad., som icke inser behofvet af anslagets ökande, som jag, under yrkande om afslag å Utsk:s hemställan, anhåller, att den af Nils Svensson begärda summa, 25,000 Rdr Rmt, måtte af R. o. Ad. blifva för ifrågav:de ändamål beviljad, och anhåller jag om propos. på denna min framställning.
Huruvida det kan anses vara för denna Hufvudtitel främmande, att derifrån utgå stipendier till Universitetslärare och läkare, det lemnar jag derhän, men vill blott nämna, att båda dessa korpser finnas å titeln upförda.
Rörande distribution af ifrågav:de anslag mellan rese-stipendier och lärda verks utgifvande, har förhållandet under ett år visserligen varit sådant, som Frih.
Klinkowström omnämnt, men under andra år har det varit tvertom, och det förra har verkligen varit ett undantags-förhållande.
Då för öfrigt verk af någon betydligare omfattning utan tvifvel erhålla direkta anslag af R.
St:r, så framt de äro af allmännare intresse, och då derjemte de utgifter, som af Utsk. blifvit tillstyrkta, så väl under denna som föreg:de Hufvudtillar, äro högst betydliga, tror jag att man bör förblifva vid hvad Utsk. hemställt.
Jag har ingalunda blifvit öfvertygad af den siste värde talarens anförande, ty jag tror mig specielt känna, att K.
M. oftast funnit sig förhindrad att bevilja understöd till utgifvande af arbeten, hvilka kunna hänföras till denna Hufvudtitel, just derföre att de anslagna medlen blifvit anlitade till rese-stipendier.
Hr Lilljehöök har talat om de många utgifter, som StatsUtsk. på denna och föreg:de titlar beviljat, och jag är i detta fall ense med honom; men det behöfves icke mera än att taga kännedom om ändamålen, hvartill dessa utgifter äro anvisade, för att finna, att de stå långt under det nu ifrågavsde, hvilket jag anser mycket vigtigare än en mängd andra, på hvilka stora summor onyttigt blifvit bortplottrade.
Jag fortfar i min förut gjorda hemställan, och anhåller derjemte, att beloppet måtte upföras såsom reservationsanslag.
Då denna fråga förehades inom Utsk., genomgick man flere års statsräkenskaper, för att se, huru detta anslag blifvit användt, och det befanns då, att det ena året hade en större del blifvit använd till lärda verks utgifvande och en mindre till rese-stipendier, hvaremot under ett annat år förhållandet varit tvertom.
Det uplvstes också vidare, att man i allmänhet anslagit betydliga summor för lärda verks utgifvande, och att, då något år ett jemförelsevis större belopp anvisats till rese-stipendier, sådant skett derföre, att något lärdt verk af utmärktare beskaffenhet icke in - Den 23 November f. m. inkommit.
Tager man ytterligare i betraktande både denna och föreg:de Hufvudtitlar, skall man finna, att de flesta mera utmärkta vetenskapliga arbeten blifvit af Staten understödda.
Sammanlägger man nu så väl den bär ifrågav:de summan, som de å extra statsregleringen anvisade, upstår ett belopp, som icke är obetydligt.
Jag medgifver visserligen, att det är ett godt ändamål att upmuntra lärda verks utgifvande; men det må vara huru godt som helst, så måste det dock erkännas, att, då man betraktar de summor, som dertill blifvit beviljade, det kan anses temligen tillräckligt upmunttradt.
Dessutom finner jag icke något skäl, hvarföre man vid denna punkt skall behöfva gå längre än K.
M. sjelf ansett bchöfligt.
Jag anhåller fördenskull om bifall till K. M:s af StatsUtsk. tillstyrkta förslag.
Jag ber om ursäkt för det jag ånyo upträder; men jag anser frågan vara af den vigt, att jag mäste besvara Gr.
Lagorbjelkes anmärkmr.
Gr:n har talat om, att anslag finnas upförda på extra statsregleriugen till lärda verks utgifvande,' men jag ber den värde Gr:n besinna, att det är en stor skillnad mellan dessa verk och dem, som afses i den ordinarie statsregleringen; ty de förra anslagen äro anvisade för vissa bestämda verk, som äro under utgifvande, och K.
M. eger således icke rätt att använda de dertill gifna anslagen för andra lärda verks understödjande.
Deremot eger K.
M. till de lärda verk, för hvilka understöd under nästa statsreglerings-period möjligen kommer att begäras, en högst ringa och lumpen summa att disponera, oaktadt dessa verk kunna vara af största vigt och värde.
Det förundrar mig derföre, att Gr.
Lagerbjelke kunnat motsätta sig den icke särdeles stora anslags-tillökning, som för detta vigtiga och nyttiga ändamål blifvit äskad.
Att de anslag, som å extra statsregle ringen blifvit anvisade till lärda verks utgifvande, icke af K.
M. kan användas till understöd åt andra verk, kan icke förnekas; men om äfven så förhåller sig, lärer man väl icke kunna bestrida, att dessa anslag äro bestämda för lärda verks utgifvande.
Om således de verk, hvilka erhållit anslag på den extra statsregleriugen, icke behöfva några sådana på den ordinarie, så kan väl också icke nekas, att den ordinarie blifvit befriad från att tyngas af anslag till dessa verks understöd; och som ifrågav:de verk i allmänhet äro de förnämsta, så ligger äfven häruti ett skäl, hvarföre man, vid bestämmandet af anslaget å den ordinarie staten, måste taga i beräkning hvad som är beviljadt på den extra.
Sammanräknar man då dessa belopp, skall man finna, att de gå till högst betydliga summor.
Det vore visserligen ganska väl, om man kunde gifva ännu mera för detta ändamål; men icke kunna vi smickra oss med att hafva en så outtömlig tillgång på lärda verk, att icke de medel, som blifvit för ändamålet anslagna, stå i ett någorlunda afpassadt förhål IX H. 41 643 Den 23 November f. m. lande dertill.
Det är icke nog med att man kar lärda verk, utan dessa verk böra väl äfven hafva verklig förtjenst, och en auktoritet, som väl bör hafva något vitsord i denna fråga, är K. M. Nu har K.
M. ansett det hittills beviljade anslaget vara tillräckligt, och då B.
St:r gifvit icke allenast hvad K.
M. ansett behöfligt, utan äfven, genom extra anslags anvisande till lärda verks utgifvaude, ökat anslaget, synes mig, som om StatsUtsk. icke förtjenar förebråelsen för njugghet.
Jag yrkar således bifall till StatsUtsk:s hemställan.
Under en rikare tillgång på statsmedel vore det visserligen mycken anleda, att taga den i delta afs:de väckta motion i betraktande; men jag anser det vara på ett tillfredsställande sätt ådagalagdt, i hvad mån det f. n. icke är lämpligt att förhöja det ifrågav:de anslaget, på sätt Frih. Klinkowström hemställt.
För öfrigt synes mig anlednm till begärande af förändring i detta fall vara föga giltig; ty då man klandrat Utsk:s afstyrkande derföre, att en stor del af anslaget blifvit använd till resestipendier, tror jag, att när anslaget bär den gemensamma titeln af »Anslag lill resestipendier samt läroböckers och lärda verks ulgifvande», har Kegeringen handlat ganska riktigt, då den användt detsamma för alla dessa ändamål, och på det sätt, som hon ansett medföra bästa nytta.
Jag tror således icke, att E. o. Ad. bör förunna någon högre grad af upmärksamhet åt den gjorda framställningen, utan anhåller om bifall till Utsk:s hemställan.
Såsom ett ytterligare bevis på, att StatsUtsk. icke gerna kan beskyllas för njugghet i detta fall, får jag uplysa, att totalsumman af de anslag Utsk. beviljat för lärda verks utgifvande upgår till omkring 50,000 Edr, och då ytterligare 10,000 Edr på denna Hufvudtitel ställas till K.
M:s disposition, tror jag, att det är skäl att bifalla Utsk:s hemställan.
Då härefter propos. till bifall å förev:de punkt framställdes ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordliden förklarade det han funnit
Ja öfvervägande. 76:te punkten, ang:de förslags-anslagel å S:de Hufvudlileln, för skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus.
Ordf:den hemställde, om E. o. Ad. behagade bifalla denna punkt, med förbehåll om den förändring till jemnande af Hufvudtitelns slutsumma, som kunde föranledas af B. o.
Eopades Ja. 77:de punkten, ang:de öfriga till 8:de Hufvudlileln hörande anslag; och 78;de punkten, ang:de rällelse i Rilcsslalen i fråga Den 23 November e. m. 613 om sådan indeldt spanmål, för hvilken de skallskyldige cga betala lösen efter bestämda låga priser.
Dessa punkter biföllos. Högloft.. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 3 e. m.
Måndagen den 23 November 1857.
Plenum kl. 6 e. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att, i anseende till Hr Gr. o. Landtm:s sjukdom, föra ordet.
Justerades pleniprot. för d. 23 sisth Sept. f. m.
N:o 148, angrde regleringen af utgifterna under Riksstatens 8:de Hufvudtitel.
Härvid förekommo nedannämnde punkter, rörande anslagen för tillfälliga behof: 79:de punkten, ang-.de anslag lill laborations-rummens i det nya kemiska Inslilulions-husct i Upsala aplerande för deras ändamål, samt lill första upsältningen af der erforderliga inslrumentalier; 80:de punkten, ang:de anslag till fyllande af de betydliga luckor, som förefinnas i Upsala Universitets botaniska museum; 8 Usta punkten, ang:de anslag lill inköp af en refraklor för astronomiska observatorium i Upsala; 82:dra punkten, ang-.de anslag till ombyggnad af vexlhusen vid den botaniska Institutionen i Upsala; samt 83:dje punkten, ang;de anslag lill utförande af ett nytt kemiskt Laboratorium i Lund.
Dessa punkter biföllos. 84:de punkten, ang-.de anslag lill förbättring of den, botaniska Institutionen i Lund tillhörande, byggnad. 644 Den 28 November ». m.
Hr Cederschiöld, Gustaf: I denna punkt har Utsk. af styrkt bifall till K. M:s Propos., på den grund att ärendet icke skulle vara utredt.
Förhållandet är nemi., att sedan K. M:s Propos. var upgjord, har på sednare tiden inkommit ett nytt förslag ang:de byggnadens och trädgårdens förläggande på en mera tjenlig plats utom staden.
Det skäl Utsk. användt tror jag icke vara så tillförlitligt, ty äfven om ett fullständigt utredt projekt afgifvits, hade likväl S.
St:r i detta som många andra fall haft svårt att bedöma detaljerna.
Nyss beslöt K. o. Ad., att till nya byggnader för botaniska Institutionerna i Upsala ett anslag skulle anvisas, och af många anledmr tror jag det vara af större vigt att erhålla sådant för botaniska Institutionen i Lund.
Den nya byggnaden skulle kunna ske för vida bättre pris, än en förändring af den gamla, soro är både ändamålsvidrig och i hög grad förfallen.
Orsaken, hvarföre jag anser det vara af större vigt att hafva en botanisk trädgård i Lund än i Upsala, är det förras sydligare läge, hvarigenom en mängd växter, som icke kunna drifvas i Upsala, med lätthet kunna det i Lund, der således en botanisk trädgård kan med ringare kostnad inrättas.
Då denna fråga är af vigt, och jag icke kan anse de förebragdta skälen för afslag giltiga, yrkar jag, att de begärda medlen, 30.000
Rdr, måtte lemnäs till K.
M:s disposition, för att användas i och för den botaniska Institutionens i Lund uphjelpande på sätt K.
M. finner lämpligast; hvarå jag anhåller om propos.
Det förefaller verkligen, såsom den siste talaren anmärkt, besynnerligt, att då K.
M. föreslagit det 30.000
Rdr måtte beviljas till förbättring af den, botaniska Institutionen i Lund tillhöriga byggnad, men icke föreslagit något anslag för växthusets påbyggande i Upsala, har Utsk. deremot bifallit ett af en enskild motionär i detta hänseende väckt förslag, men afstyrkt bifall till K. M:s Propos.
Orsaken härtill är i korthet den, att inom Utsk. framlades en promemoria, som omförmälde, att fråga vore å bane om den botaniska Institutionens förläggande utom staden, och att det således kunde vara en möjlighet, att ärendet icke vore komplett utredt.
Nu är förhållandet, som jag sedermera fått höra, att denna promemoria, hvilken var skrifven af botanici professoren i Lund, afsåg något helt annat, än man vid dess upliisande i StatsUtsk. förmodade.
Han vill nemi fästa Utsk:s upmiirksamhet på nödvändigheten af att cå upstälia saken, att det anslag, som beviljades, icke skulle lägga hinder i vägen för en förflyttning utom staden af den botaniska Institutionen, såvida man dermed skulle förena fördelar för Akademien.
Dessa fördelar skulle upstå derigenom, att då drifhusen för den botaniska Institutionen ligga inne i staden, der byggnadstomterna äro särdeles dyra, skulle man kunna betinga sig en sådan betalning derför, att om man derjemte erhölle ifrågav:de anslag, borde man utom staden få en vida fullständigare och bättre byggnad än inuti staden.
Då emellertid detta endast var en önskan, som man icke vet om den någonsin kan realiseras, och dessutom är osäkert, huruvida dessa byggnadstomter låta sig så betalas, att flyttningen kan verkställas, och då detta förslag icke är afgifvet
Den 23 November e. m. 645 af någon auktoritet, utan endast en supposition hos en för saken nitälskande person, är det påtagligt, att derpå icke bör läggas någon vigt.
Hvad sjelfva frågans utredning beträffar, så är den fullständig.
Flere förslag hafva blifvit upgjorda, ett på 15,000, ett på 21,000 oell ett på 26,000
Rdr, hvilka alla underkastats K. M:s pröfning.
Inget af dessa vann bifall, mer än det sista, som dock måste undergå en jemkning med afside på siffran, hvilket medförde det resultat, att denna bestämdes till 30,000 Rdr.
Saken är således behörigen utredd, pröfvad oell godkänd.
Att den i nämnde promemoria uttalade åsigt skulle utgöra ett hinder för bifall till förslaget, synes mig ieke vara ett giltigt skäl, hvarföre jag, för min del, sedan jag genom den samma person, som inlemnat promemorian, fått reda på meningen med densamma, instämmer i det förslag den siste talaren framställt.
Jag tror, att detta förslag äfven innehåller bifall till K. M:s Propos., på samma gång som den till K.
M:s afgörande lägger en sådan bifråga, som flyttningen skulle vara, ifall den kunde ega rum, hvarom många tvifvel finnas.
Jag anhåller således om bifall till Hr Oederschiölds förslag.
Hufvudsakligen instämmande med de begge siste talarne, föreställer jag mig likväl, att formulerandet af det beslut, hvarom här är fråga, skulle lämpligast sammanfalla med bifall å de första raderna i hvad som under punkten 84 refereras, eller: natt R.
St:r måtte bevilja det af K.
M. äskade anslag af 30,000 Rdr Rmt, till förbättring af den, botaniska Institutionen vid Lunds Universitet tillhörande byggnad.»
På sätt vi af den i Betänk, innefattade utredning se, hafva 3:ne alternativa förslag blifvit framställda, hvilka alla gå ut på att i ett eller annat hänseende förändra Lunds nuv:de botaniska växthus, för att i fullständigare mån kunna vinna det dermed afsedda ändamål.
Utsk. har ieke heller förnekat behofvet af skeende förändring; och då detta behof sålunda erkännes, samt ett sätt för dess afhjelpande är, af Consistorium Academicum och af t. f. Kanslern för Universitetet, bland de 3:ne förslagen företrädesvis utvaldt och förordadt, synes mig, i likhet med den siste talaren, R. o. Ad. hafva skäl lemna sitt bifall till detta förslag; ty vi böra icke fästa oss dervid, att 2:ne kostnadsförslag, slutande sig med lägre summor, blifvit framlagda, enär vi väl böra afse, att ernå syftemålet på ett hufvudsakligen tillfredsställande, och icke på ett ofullständigt sätt., Att summan är högre, än den som nyss anslogs åt botaniska Institutionen i Upsala, dertill förete sig många anledmr, och man behöfver i detta fall endast fästa sig vid den omständigheten, att det torde vara mer att förvänta af ett växthus i det sydligare Skåne, än i Upland.
Man kan visserligen anmärka, att summan i och för sig sjelf är betydlig; men med afs:de på den nytta, som man i vetenskapligt hänseende kan och bör hoppas af den botaniska Institutionens i Lund utvidgande, tror jag oss fullt befogade att bevilja denna högre, af vederbörande auktoriteter förordade, och af K. M. i Nåder äskade summa. fi 46 Den 23 November e. m.
M. före slagna summa skulle beviljas, så förhindras derigenom helt och hållet utförandet af en plan, som af sakkunniga personer inom Utsk., hvilka äro från trakten kring Lund, ansetts för den bästa, oeh som äfven i allmänhet tyckes vara den ändamålsenligaste.
I det Kongl.
Förslaget är denna plan icke alls omnämnd.
Skulle nu den ifrågav:de summan beviljas till de botaniska byggnadernas förbättrande, så lärer icke den omnämnda förflyttningen kunna ega rum.
Det är visserligen svårt för Utsk. att bedöma ändamålsenligheten af en eller annan byggnad; likväl har samma ändamål autydts derigenom, att innan anslaget beviljats inom Utsk. producerats ett projekt, baseradt på sådana kostnadsförslag, hvarpå man i allmänhet kan bestämma det anslag, som för ändamålet kan vara behöfligt. K. o.
Ad. bör i alla händelser icke lemna sitt bifall till K.
M:s förslag emedan då det måhända bästa förslaget af alla icke skulle gå igenom.
I öfrigt tror jag det vara ett talande skäl att bifalla Utsk:s tillstyrkande i denna del, om man efterser hvilka summor som blifvit för Universiteten anslagna.
Jag anhåller om bifall till Utsk;s hemställan i denna punkt.
H. Exe. Hr Gr. Sparre, Gust.
Universiteten böra vara särdeles tacksamma mot Utsk., hvilket tillstyrkt icke allenast hvad K. M. äskat, både i ordinarie och extra anslag, utan äfven derutöfver åtskilliga summor.
Behofvet af det ifrågav:de växthusets i Lund ombyggnad torde vara obestridt, och det är äfven af Utsk. erkändt.
Denna botaniska Institutions läge är dessutom särdeles fördelaktigt, hvarjemte den f. n. förestås af en mycket utmärkt prefekt.
Alla dessa skäl borde tala för anslaget, men nu har mellankommit en omständighet, hvarom icke var fråga då K.
M. afgaf Sin Propos., nemi. förslaget om hela den botaniska Institutionens förflyttande till ett annat ställe.
F. n, utgöras de botaniska växthusen af 2:ne i olika qvarter af staden belägna gårdar, genom gatan skiljda från hvarandra.
Tomternas läge är särdeles fördelaktigt, och om de användas till bebyggande torde de betala sig ganska bra; men för den botaniska Institutionen vore fördelaktigare om den flyttades utom staden.
Denna fråga är nu likvisst alldeles outredd, så att derom kan icke mycket sägas; men i alla fall blir det nuv:de växthuset alldeles obrukbart om några är, och tarfvar en total omändring.
I sådant fall hemställer jag, om icke K. o.
Ad skulle, på sätt 2:ne föreg:de talare yrkat, bitalia K. M:s Propos. om ett anslag af 30,000 Rdr, till förbättring af den till botaniska Institutionen i Lund hörande byggnad; på så sätt läge intet hinder i vägen att använda den, äfven om Institutionen flyttades utom staden.
Hr Cederschiöld, Gustaf: Hr Lilljehöök har dragit i tvifvelsmål, huruvida de tomter, som Akademien f. n. eger, skulle kunna fördelaktigt användas.