Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bördsman som vill lösa sin rätt till såld arvejord, blir förlustig sådan rätt om han inte till senaste ting instämt köpare och lagfarten är avslutad.
Domare har uppfattat detta olika.
Nu gäller att den bördsman eller nabo i staden som vill ha sin lösningsrätt bevarad skall i likhet med bördsmän på landet nedsätta bördsskilling i rätten och lagligen instämma köparen inom den tid från tredje uppbudet.
Förordning angående åtskilliga omständigheter, som bör iakttagas vid ändrings sökande i konsistoriernas utslag, Örebro den 29 juli 1812.
Ständerna har anmält att då konsistorierna utövat domarmakt att vaka över eklesiastika ämbetsmäns och tjänstemäns förhållanden i och utom tjänsten inte fått nödvändig upplysning om deras utslag vunnit laga kraft, detta lett till åtskilliga olägenheter.
Den som vill söka ändring i konsistoriernas utslag skall få veta om konsistorierna fört ärendet vidare.
Han skall själv anmäla om han vill ha ärendet prövat i högre rätt allt inom 30 dagar.
Kungörelse angående den städerna Söderhamn, Hudiksvall, Sundsvall, Härnösand, Umeå, Luleå och Piteå tills vidare i nåder beviljade utvidgade stapelfrihet.
Stockholm den 11 augusti 1812.
Borgarståndet har vid riksdagarna 1809 och 1810 hemställt att den beviljade stapelfriheten som endast rört export av i landet tillverkade varor och frakthandel borde utvidgas för Söderhamn, Hudiksvall, Härnösand, Umeå, Luleå och Piteå.
Den borde tillåta mottagande av främmande fartyg.
Detta har Kongl Maj: t godkänt till idoghetens och sjöfartens uppmuntran och förkovran.
Särskilt de tre förstnämnda hamnarna får tillstånd att idka sjöfart utanför Östersjön och liksom de övriga handla med utländska hamnar.
Söderhamn, Hudiksvall och Härnösand förbinder sig att införskaffa salt och hålla lager till de kvantiteter som anses gå åt.
Fredsfördrag mellan Konungen av Sverige och Konungen av det förenade riket Storbritannien och Irland.
Avhandlat och slutat i Örebro den 18 juli 1812 och därstädes ratificerat den 17 augusti och i Carlton House den 4 augusti.
Vi har hos Hans Kongl Höghet Prinsen Regenten i Hans Maj: ts Konungens av Förenade Riket Stora Britannien och Irland funnit motsvarande benägenhet att sluta det krig som uppkommit mellan Våra länder.
Vi träder i underhandling till upprättande av ett freds- och vänskapsförbund mellan de båda rikena.
Våra fullmäktige har varit friherre Lars von Engeström och friherre Gustaf af Wetterstedt.
Storbritanniens fullmäktige var riddaren Edvard Thornton.
Det skall vara en stadig oavbruten fred samt en uppriktig och fullkomlig vänskap och förening mellan
de båda kungarna, deras arvingar och efterträdare.
Även mellan deras undersåtar, riken och ömsesidiga stater skall vänskap råda.
Så att det från detta ögonblick allt slags missförstånd anses ha upphört och förfallit.
Vänskaps- och handelsrelationerna mellan de båda länderna skall återställas som de var den första
januari 1791.
Alla fördrag och överenskommelser skall anses förnyade och bekräftade.
Om någon makt, vilken som helst, är missnöjd med fredsfördraget och gör krig mot Sverige förbinder
sig Storbritannien att tillsammans med Sverige vidtaga sådana mått och steg som kunna bibehålla dessa staters säkerhet och självständighet.
Vi har underskrivit detta fördrag med Våra anborna sköldemärken i Örebro den 18 juli 1812.
Von Engeström, af Wetterstedt, Edvard Thornton.
Vi gillar, antager och ratificerar detta fredsfördrag med dess artiklar, punkter och klausuler och skall troget utan svek hålla och uppfylla det.
Med egen hand och under Vårt stora sigills fästande den 17 augusti 1812.
Hans Kongl.
Höghets Prinsen Regenten av England ratificerar ovannämnde fredsfördrag.
Vi Georg den tredje, konung av det förenade Riket Stora Britannien och Irland har ingått fredsförening och vänskapstraktat med dess goda broder Konungen av Sverige, som blivit överenskommet och undertecknad i Örebro den 18 juli 1812.
GEORG P.R.
Kungörelse angående återupplivning med vissa förändringar och tillägg av artikel VIII i Kungl Förordningen av 1799, till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning.
Örebro den 5 augusti 1812.
En beklaglig erfarenhet har visat nödvändigheten av kraftiga anstalters vidtagande för att hämma lurendrejeri och tullförsnillningsbrott, vilka alltmer oförsynt utövas utan aktning för lagarna.
Vi vill därför återuppliva artikel VIII i Kongl Förordningen till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning av den 6 april 1799 med följande tillägg:
Om förbjudet gods hittas vid visitation i rum, där inte försäljning äger rum, konfiskeras varorna endast
om deras värde uppgår till 100 riksdaler.
Om någon påträffas på vägen med misstänkta varor, skall han följa med krono-, eller tullbetjänten till
närmaste stad eller tullplats och i tullföreståndarens närvaro öppna och visitera godset.
Finns inget förbjudet eller dess värde inte överstiger 100 riksdaler bötar beslagaren och ersätter skada.
Skulle den som har varorna ta till flykten bötar han 200 riksdaler och döms ovärdig att deltaga eller komma under omröstning vid val av förtroendeposter.
Den som nu har förbjudet gods, men visar det inom 4 dagar i staden och 8 dagar på landet, slipper åtal.
Han skall dock erlägga dubbel tull.
Dessa författningar träder i kraft i staden fredagen och på landet måndagen veckan efter den kungjorts.
Örebro slott den 5 augusti 1812.
Reglemente varefter uppbördsmän och redogörare vid alla kronans magasin och sjukhus, samt under sjöexpeditioner om skeppsbord, må sig till goda beräkna avgången å de under händer havande uppbörder av spannmål, proviant och fouragepersedlar, samt hur förhållas bör, då persedlar transporteras från ett till annat ställe, samt vid skeende gryn- och mjölförmalning.
Örebro den 11 augusti 1812.
Allmänna regler.
Avskrivning äger rum vid levereringen från magasinen enligt särskilt belopp.
Skulle uppbördsmannen göra större förluster på grund av oförutsedda händelser skall undersökning göras och undersökningsprotokollet insändas till ekonomiadministrationen.
Magasinsuppbördsmannen skall först leverera de persedlar som lagrats längst.
För all förskämning som
kunnat undvikas med bättre ans och vård, ansvarar den som vården brustit.
För varor som levereras från magasinen får viss avräkning ske.
Dock inte om varorna är avsända i
samma kärl och säckar som de inkommit.
Varorna skall vårdas så att ingenting rubbas eller förstörs och om någon förskämning märks skall det anmälas.
Regementsuppbördsmän, som levererar direkt till trupp äger inte rätt till avskrivning.
Uppbördsman som avyttrar något utan vederbörligt tillstånd mister genast sin befattning.
Avskrivningsprocent beräknas för minskning som uppstår genom vägning, mätning, miutering,
intorkning, råttfrat, läckage, grusning, damning, spillning eller hantering.
Skulle istället överskott uppstå inlöses det av kronan efter medelpriset av upphandlingen.
Magasinsdisponeneterna skall noga tillse att magasinshusen är fria från takdropp och försedda med täta
och säkra bottnar.
De står för reparationer.
Avskrivning på spannmål och proviant samt fouragepersedlar vid magasin och sjukhus, där
beräkningen görs varje månad.
Rietorr eller torkad säd av vete, råg, korn och ärter 1 ½ %.
Rietorr blandsäd och havre, oriad eller rå säd 2 ¼ %.
Oriad blandsäd eller havre, gryn av alla slag 3 % Potatis 4 % Då mjöl och gryn inkommer i spilträd eller mattor och förvaras så tills levereringen, bestås endast hälften.
Torrt bröd 6 %.
Mjukt bröd 5 %.
Avskrivning får inte beräknas på mjöl som levereras direkt till bageri från kvarn vart efter det behövs.
Torrt, rökt och s k lakegods av kött, fläsk, fisk, sill och strömming 4 %.
Om färskt kött måste förvaras mer än två dagar och fordrar salt räknas 5 %.
Salt, tobak, sviskon, ingefära, peppar, talg, såpa, brännvin och hackelse 3 %.
Smör, ost, surkål, sirap, tran, olja, vin, ättika och halm 4 %.
Pepparrot och dricka 5 % samt hö 6 %.
Om avskrivning under sjöexpeditioner med örlogsfartyg utan undantag större och mindre.
Vete-, råg- och kornmjöl 4 % om det kan mottagas i fastager och bli kvar där 4 % annars 5 %.
Risgryn, ärter, salt, tobak, ingefära, peppar, talg, såpa, kökenfett och sviskon 3 %.
Korngryn, havregryn, torrt, rökt och s k lakegods av kött, fläsk, fisk, strömming och sill 4 %.
Potatis, smör, pepparrot, surkål, brännvin och dricka 5 %.
Torrt bröd 7 %.
Denna avräkning till uppbördsmännen gäller när det är fråga om daglig utspisning.
Skall större partier levereras vid t ex proviantering av annat fartyg får han endast hälften.
Om avskrivning vid reserv- eller stående proviant och fourage magasiner samt vid avsändning från ett till annat magasin.
Sker avsändning till annan ort eller annat magasin är avskrivningen 1 ¼ % för rietorr eller torkad säd på vete, råg, korn och ärter.
För blandsäd och havre 1 1 / 3 %.
Oriad eller rå vete, ärter, vicker, råg och korn 1 ¾ % Oriad blandsäd och havre, malt och gryn av alla slag, riat vete, råg- och kornmjöl 2 ½ %.
Tobak och brännvin 2 %.
Kött, smör, ost, tran, olja, vin, ättika 3 %.
Dricka och torrt bröd 4 %.
Finns goda förvaringsmöjligheter får uppbördsmännen inte mer än 2 % i avskrivning om inte leverering gäller i mindre partier, då de får 5 % på hö, 3 % på halm och 2 % på hackelse.
Om avskrivning vid ombyte av betjäning och vid inventeringar.
Om en uppbördsman dör eller avgår måste ny uppvägning göras och då njuter avträdaren och den tillträdande halva behållningen var.
Magasinsrummen skall var indelade i avdelningar och varje avdelnings kubikrymd utsättas, för att underlätta uträkningen i tunnetal och magasinsbehållningen.
Vad iakttagas bör till kontroll vid varors avsändande och mottagande, samt om proviantering eller
fouragering sker direkt från fartyg eller fora.
All mätning och vägning sker av edsvurna män.
De skall upprätta ett reversal i två ex, där persedlarnas
kvantitet och kvalitet och om de är förvarade under försegling eller inte skall anges.
Därefter blir det skepparens ansvar att avleverera varan på ort och ställe.
Helst bör alla säckar och kärl förseglas med samma sigill, som på reversalet.
Skulle större brist uppstå än vad som det förseglade provkärlet anvisar skall undersökning göras.
Om transporten skett på land skall alla mottagare lämna bevis till leverantören i vilket skick han mottagit varorna för att man skall kunna se var bristen uppstått.
Skulle brist uppstått på grund av olyckshändelse eller på annat sätt som inte kunnat förutses skall det antecknas på reversalet och anmälas till befallningshavaren på orten, som låter undersöka skadan.
Detta stadgande skall lämnas från man till man för att ingen av okunnighet skall kunna påstå sig vara ovetande om hur man skall förfara.
Om gryns förmalning.
Av 1 ½ tunna rietorrt eller 2 tunnor oriat korn som lämnas till förmalning till gryn skall 1 tunna gryn från Kronans förråd levereras, väl rengjorda samt fria från sådor och mjöl.
Om mjöls förmalning.
Innan ett allmänt bagerireglemente som kommer att innehålla vad som bör iakttagas vid malning av mjöl, gäller reglementet från 1790, där utom tullkappen betalas för avdamning av torkad säd 3 mark på tunnan.
På blandsäd av rå och rie 4 mark per tunna.
Rå säd som den någon gång males enbart 5 mark tunnan.
Gröpe skall inte förstås som en vid Kronans magasin behövlig vara.
Säckvikten är 3 mark stycket och skall fyllas med 13 lispund mjöl.
Örebro slott den 11 augusti 1812.
Påbud om resandes skyldighet, att med behörigt pass vara försedd samt vad därvid bör iakttagas.
Örebro den 14 augusti 1812.
Tid efter annan har inträffat händelser, som visat nödvändigheten av en mera utsträckt och allvarsam tillsyn över resande, därför har Vi stadgat följande:
Resande bör hädanefter vara försedd med pass och vid anmodan visa det.
Undantag är allmogen och de
som är kända i den ort där de reser.
Den som inte har giltigt pass skall anhållas och överlämnas till befallningshavaren.
De kostnader som uppkommer i dessa fall för resa och traktamenten till kronobetjänter skall den resande stå för.
Inga pass gäller, som inte är tryckta och utgivna av statsministern för utrikes ärenden, överståthållaren i
Stockholm eller övriga befallningshavare.
Posteringscheferna vid gränserna skall vara försedda med nödvändiga exemplar för att kunna förse utländska sändebud och deras betjäning och andra inkommande personer.
Soldater på permission skall ha pass utfärdade av regementsbefälhavare.
Pass skall innehålla namn, ämbete, tjänst eller yrke, varifrån han kommer, vart han skall resa och de
orter där han får vistas samt tiden som resan varar.
Kända och säkra svenska personer kan få pass som gäller för obestämd tid.
Pass för utlänningar med undantag för sändebud skall innehålla deras ålder och en kort beskrivning av deras utseende.
Ämbetsmän och tjänstemän skall visa tillstånd från sina chefer för sin resa.
Kronobetjänter, fiskaler och
gästgivare åligger att tillse att ingen obehörig färdas utan pass.
Får sådan person skjuts på gästgivargården bötar gästgivaren 25 riksdaler.
Samma böter för den som hyser eller döljer sådan passlös person.
Skeppare skall vid ankomsten till Stockholm anmäla sina passagerare hos poliskammaren eller magistraten.
Döljer eller hjälper någon en veterligen efterlyst brottslig person straffas han efter lag.
Journal på alla pass som utfärdas skall föras och i början av varje månad inlämnas till
befallningshavarna.
Böter i dessa ärenden bliver angivaren eller åklagarens ensak.
I brist på tillgång skall de omvandlas till
fängelse.
Efterlevnaden skall taga sin början fjorton dagar efter kungörelsen blivit uppläst från predikstolen.
Örebro slott den 14 augusti 1812.
Beslut gjort, samtyckt och föravskedat på allmänna urtima riksdagen i Örebro, som slutades den 18 augusti 1812 Efter åkallan av Den Högstes beskydd har vi den 20 april mottagit Hans Majestäts berättelse om vad som i riket tilldragit sedan sista riksdagen och statsverkets tillstånd och behov blivit överlämnat till statsutskottet.
Den 17 mars förlidet år tog konungen beslutet att under sin sjukdom överlämna rikets styrelsen till kronprinsen.
Erfarenheten har övertygat Oss om möjligheten till missbruk av tryckfriheten av den 9 mars 1810.
Kungl Maj: t har meddelat sin fastställelse av en ny av den 16 juli, då den gamla upphör att gälla.
Då Vi i Våra hjärtan känt att ingen uppoffring är för stor, när det gällt att försvara fäderneslandet, har
Vi enhälligt och högtidligen beslutat uppsättande av beväringsmanskap på följande allmänna grunder.
Skyldighet att deltaga i beväringsmanskapet skall börja vid fyllda 20 år och ovillkorligen upphöra vid
fyllda 25.
Det skall vara frivilligt att antingen personligen eller genom lejd fullgod karl i sitt ställe uppfylla denna skyldighet.
I mån av behov till rikets försvar skall klass efter klass övas i krigstjänst.
Beväringsmanskapet skall antingen förstärka den indelta armén eller utgöra särskilda korpser under särskilt befäl.
Beväringsmanskapet skall vara befriade från alla arbetskommenderingar och även från att erlägga mantalspengar.
De äger lika rätt till pension och underhåll som ordinarie sjömän och soldater.
Alla är skyldiga att delta som inte redan är i krigstjänst, är sjuka eller har något lyte, som gör dem
odugliga.
Alla som redan varit i tjänst vid förra lantvärnet och inte vill fortsätta, lotsar, lotsdrängar och lotslärlingar på stat, postförare samt statliga ämbets- eller tjänstemän undantages.
Var och en som inte fyllt 25 år får inte befordras till något statligt ordinarie ämbete eller tjänst, inte
erhålla burskap eller antagas till mästare i något hantverk, utan vara inskriven i national beväringen och därmed förenade skyldigheter.
Det är tillåtet att sätta fullgod ersättningskarl i sitt ställe, men han skall då vara mellan 25 och 37 års
ålder.
Beväringsmanskapet skall av Kronan förses med beklädnad och beväring.
För att inte dessa skall
forslas långa vägar genom landet, skall varje härad eller socken ha ett särskilt förvaringsställe för dessa persedlar.
För den indelta armén i krig skall dessa författningar kompletteras och rust- och rotehållare
rekryteringen försvinna.
Den återgår till det vanliga efter 3 månaders fred, sedan trupperna återkommit till hemorten.
Den på Gotland uttagna allmänna beväringen blir i dess nuvarande skick.
Om någon, som är skyldig att förstärka armén rymmer eller avstympar sig någon lem, anses med
vanära och skall straffas.
Äger han förmögenhet används den till att skaffa ersättningskarl.
Ständerna har rätt att tillsammans med kungen stifta allmän civil- och kriminal- samt kyrkolag och också att göra ändringar i desamma.
Vi har därför beslutat följande:
Rättighet för nabo att genom börd åtkomma en egendom eller tomt i staden, som blivit såld till annan,
skall inskränkas så till vida att han inte äger rätt att inlösa den om den inte är avstyckad från honom och är honom till men och trängsel eller säljaren nyttjar halva hans väg och mur.
Han skall insätta sin bördeskilling i rätten och stämma köparen innan tredje uppbudet.
Då en häktad och för stöld anklagad person uppger inför domstol att han har begått andra brott på andra
orter, skall domstolen genom skriftväxling söka upplysning om sanningshalten i dessa erkännande.
Tillägg till missgärningsbalken: Tager någon gåva eller förläning av främmande herrskap för att främja fördel mot konungen och riket har han förverkat livet och det han fått.
Tager någon ämbetsman gåva från främmande herrskap och inte inhämtar konungens lov till detta,
miste han ära och ämbete och förlorar det han fått.
Tager någon svensk man tjänst hos främmande herrskap utan konungens tillstånd har han förlorat sina
rättigheter som svensk och behandlas som utländsk man.
Andra förändringar av stadgar och författningar är: Den som anför besvär över konsistoriets utslag skall bevisa att han gjort det inom rätt tid.
Vi har upphävt en paragraf i Kungl Brevet av den 4 april 1807 att grövre brott och brott mot konungen alltid skall underställas konungens prövning innan utslaget utfärdas.
Konungens prövningsrätt av hov- och överhovrätternas utslag, då någon blivit dömd till döden skall
utsträckas även till dem som anses mer eller mindre delaktiga i brottet.
De svenska besittningarna St. Barthelemy och Pommern och eventuella tillkommande besittningar skall
inte styras efter svensk administration, författningar och drätsel.
Dock skall vid varje riksdag redovisas vad styrelsen där företagit sig.
Staten för kronprins Carl Johan, hans gemål och arvsfursten Oscar har höjts till 100.000 riksdaler.
Dessutom har prins Oscar fått 16.660 riksdaler 32 skillingar till sin uppfostran och hovhållning.
Vi har inhämtat hur hushållningen på Strömsholm och Kungsör samt stuterianläggningen vid
Strömsholm blivit skött och godkänt vad som blivit gjort.
För upphjälpandet av hästaveln i Södra Sverige har beslutats att stuterianläggning vid kungsgårdarna Flyinge och Dalby åter begagnas.
Arrendet på Eldgarns, Ventholms, Hamnskär och Engholms kungsgårdar löper ut 1816.
Då kommer dagsverken att försvinna, men åtminstone lika kvantitet hö skall avlämnas.
Vi har anslagit 20.000 riksdaler för byggande av en väg mellan Värmland och Jämtland.
Vägen kommer att befrämja närmare kommunikation med landets nordliga provinser och främja handel, näringar, arbetsflit och population.
Pengarna tas ut fonden för allmänna företag för handelns, näringars och jordbrukets understöd.
Vi har givit Vårt samtycke till propositionen till inrättande av ett invalidhus vid något av de Kungl
Lustslotten.
Vilket kommer kungen att i nåder utse.
Alla lediga boställen vid Adelsfanan och Regementet skall med indelning och räntor anslås till understöd av detta invalidhus.
Vi har beslutat att alla de officerare av f d Finska armén som haft ordinarie anställningar skall erhålla
sina ackord.
Även befälet vid de Pommerska regementena skall få ackordsersättning.
Rikets kapitalskuld i Holland, Brabant och Genua skall försvinna.
Då underrättelser om de hotande omständigheter och ett möjligt krigsutbrott som föreligger, har Vi
givit Riksgäldskontoret tillstånd att upptaga ett lån på 1 ½ miljon riksdaler.
De skall också för att konungen skall kunna trygga rikets gränser och försäkra landets innevånare säkerhet mot våld och förtryck, förskottsvis i riksgäldssedlar betala vad konungen rekvirerar till ett värde av 3 ½ miljoner riksdaler.
Dessa sedlar är på Vår garanti utfärdade och skall mottagas och gälla i Kronans uppbörder och i den allmänna rörelsen.
Statens utgifter redovisas under 9 huvudtitlar och uppgår till 4.297.718: 15.
Inkomsterna beräknas till 1.500.468: 41.
Därtill kommer inkomster från tull post, charta sigillata och brännvinsbränningsavgifter till ett belopp av 1.437.349: 14.
Bristen i statskassan uppgår då till 1.354.900 riksdaler 7 skillingar 2 runstycken.
Genom höjning av bl a brännvinsavgifterna kommer 1.987.349 riksdaler att minska bristen som riksgäldskontoret skall ersätta med 804.900 riksdaler.
Rikets allmänna bevillningsbehov uppgår till 2.294.019.
För att riksgäldskontoret skall kunna bispringa statsverket med förskott har Vi beslutat att
riksgäldskontorets diskontorättighet i banken ökas från 1 till 1½ miljon riksdaler att återbetalas på två år.
För oförutsedda utgifter har Vi avsatt två krediter till en summa av tillsammans 2 ½ miljon.
Vargeringsuppgiften, som var frivillig för de skånska kavalleriregementena har upphört.
För att vinna större rörlighet av den indelta armén samt att soldaterna även under mötestider kan vänja sig vid det levnadssätt som förekommer i krig och som ofta leder till dödlighet i krigets början, då soldaterna inte är vana vid den hastiga omställningen till det nya levnadssättet, har Vi beviljat en s k passewolanceavgift i stället för den kostnad rotehållaren har för matsäck, drickspengar och skjuts till mötesplatserna.
Vid denna riksdag har många frågor kommit om rikshushållsförfattningar och andra ekonomiska anstalter, som skulle leda till en allmän och till menighetens nytta.
Vi har hemställt om önskningar och förslag i följande ämnen: Inrättande av länslasarett i Uddevalla.
Författning rörande skogars rensande från stubbar och skatar.
Inskränkning i tillåtelsen för skojare och tattare att stryka omkring på marknader.
En undersökning rörande förhållandet med fjärdingsmäns boställen.
Om författningar rörande gårdfarihandeln.
Angående straff för den som felat i fullgörandet av åliggande snöskottning.
Inskränkningen i rätten för näringsidkare att besöka frimarknader.
Angående den till fromma stiftelser anslagna kronotionde spannmålens förauktionerande.
Inrättande av fyrbåkar vid Kvarken och Gotland.
Angående slagavgiften vid auktioner.
Ersättning till stamrotarna av s k hjälprotar för soldattorp, mulbete, vedbrand och gärdsel.
Rättighet att begagna ekskogar.
Medel till fabrikers upphjälpande.
Skärpning av straffet för lurendrejeri och tullförsnillning.
Jämkning av extra rotering.
Höjd postlega och åtskilliga förbättringar för postbönder.
Anläggande av spannmålsmagasiner på Gotland.
Nederlagsfrihet för Visby stad.
Prisets stadgande på tiondetackjärn med upprättande av tiondetaxan.
Om medel att åstadkomma förbättringar för folket och landet.
Den inställda brännvinsbränningens frigivning.
Fångars forslande och vård.
Centonalavgiften till Vadstena krigsmanshuskassa.
Vattenverksägares skyldighet att mottaga lösen för verk, vilka skada kringliggande odelbara landsträckor.
Landtullbetjäningens förflyttande till strand- och vägbevakning.
Förslag till markegångssättningarnas jämkande.
Om saltbitters tillverkningen i riket.
Vi har beviljat ansvarsfrihet för statsrådets ledamöter och konungens rådgivare.
Vi har utsett justitieombudsman och 6 kommitterade som tillsammans med honom skall ha vård om tryckfriheten.
Även revisorer är utsedda.
Till nästkommande ständer har Vi hänskjutit alla grundlagsfrågor som inte blivit avgjorda vid detta
riksmöte.
Efter det Vi fulländat de värv, som svenska folket ålagt Oss har Vi bestämt nästa lagtima riksdag till
den 15 september 1817.
Ständerna skall infinna sig i huvudstaden.
Örebro den 18 augusti 1812.
Undertecknat av samtliga ständer.
Bevillning för år 1813,och de följande åren till slutet av 1817, så vida ej inom denna tid urtima riksdag infaller.
gjort och samtyckt vid urtima riksdagen i Örebro den 18 augusti 1812.
För att fylla behoven har Vi antagit en bevillning på 2.650.000 riksdaler förutom de till statskontoret inflytande inkomster från postverket, charta sigillata, stora sjötullen, landstullen och husbehovsbränningen.