Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att besluta, det något skall afskaffas, utan att på samma gång afgöra hvad som skall sättas i stället, anser jag vara ett olämpligt sätt att behandla ämnet.
Jag beklagar, att R. o. Ad. besvarat propostn med ja; men jag hoppas att Frih.
Boye icke skall underlåta att utveckla inre hallen af sitt förslag på sådant sätt, att vi, i händelse vi komma att votera deröfver, veta hvad vi votera om; ty att blott säga, att vi skola få representationsrätt, utan att nämna huru denna representationsrätt skall blifva beskaffad, anser jag Den O c t o h e r c. ra. innefatta en så allmän sats, att det torde vara föga allvar dermed. Gr. Frölich:
Om jag ej för mycket misstager mig, så har Hr Frih. o. Landtm, icke gjort någon propos. till antagande af Frih. Boyes förslag såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, utan endast frågat R. o.
Ad. om en sådan propos:s framställande vore med öfverläggningen förenlig, hvartill svarades ja.
Frågan kan icke vara alt framställa propos., huruvida R. o. Ad. instämmer med Frih. Boye deruti, att så eller så skall ske; utan huruvida R. o. Ad. för dess gemensamma anmärkn. förklarar Frih.
Boyes framställning.
Till contra-propos. går det ej an att antaga annat, än att R. o. Ad. icke såsom dess gemensamma tanke antager Frih.
Min erfarenhet från föreg:de riksdagar begagnar jag, för att tillkännagifva, att då sådana preliminära discussioner om formen uppstått, har man slutligen stannat vid den af mig nyss nämnda åsigten för detta måls behandling.
Jag har icke yttrat, att någon propos. på mitt förslag är gjord.
Jag har blott sagt, att, såsom jag fattat framställningen, har Hr Frih. o. Landtm, frågat om icke mitt förslag borde forst framställas, och att den proposin blifvit med ja besvarad.
För öfrigt är jag ense med den siste talaren derom, att contra-proposln ej kan blifva någon annan än den, att om mitt förslag icke bifalles, så är det afslaget; men om det ankommer på Hr Frih. o. Landtm, att bibehålla hvarje tanke oförkränkt, så skulle jag tio, att sjelfva sakens natur föreskrifver, att den första proposm, som är quaistio an, måste vara den, om vi skola behålla hvad vi hafva, med rättighet att framdeles göra de modificationer deruti, som kunna finnas nödiga och lämpliga.
Jag kan icke förstå, hvartill propos. på min framställning efteråt skulle tjena, sedan man beslutat antagande af annat än det vi hafva.
Till Hr Frih. o. Landtnäs rättskänsla vädjar jag, om icke min mening blefve förqväfd, ifall en propos. framställdes, som afskar min åsigt.
Sprengtporten har velat finna ett fel i mitt förslag.
Jag tror ej, att något fel finnes deruti, ty fråga är ej om detaljer, ulan blott om princip.
Antages principen, blifva detaljerna föremål för en cura posterior.
Jag tillförsel- mig af Hr Frih. o. Landtm, samt Ståndets rättvisa en laglig behandling af ärendet, hvartill hörer, att milt förslag först framställes till antagande eller förkastande; ty om någon annan propos. mellankommer, är min mening afskuren.
Jag skulle före ställa mig, att det är högst nödvändigt att erhålla fullkomlig kännedom om Frih.
Hr Frih. o. Landtm, har, såsom jag uppfattat förhållandet, framställt till Huset, 2(>6
Den a4 October e. m. huruvida Frill.
Boyes mening först i ordningen borde proponera* R. o. Ad. till antagande; men denna mening har icke annorlunda iin under discussionen, i olika ordalag, blifvit omnämnd.
Jag anser derföre oeftergifligen nödvändigt, att ordagrannt få höra Hr Frihtns åsigt, innan vi ytterligare discutera om densamma.
Hr Frih. o. Landtm, uppläste ånyo Frih.
Boyes förslag, så lydande: att man bör qvarblifva vid det representationssätt vi nu hafva, med de rättelser, som deruti kunna göras, och med förbindelse alt deruti intaga de nu orepresenterade.
Det förslag till propos.
Boye framställt, innebär ingenting; ty om jag svarar ja eller nej dertill, blir förhållandet enahanda.
När man framställer en propos, alt behålla det vi hafva, under förbehåll att framdeles göra ändringar deruti; så hemställer jag, om ej förbehållet upphäfver den första meningen i propos:n. Jag frågar derföre, om det går an att till propos. antaga en mening, hvars besvarande blir utan ändamål.
Jag rår ej för, att Hr Ribbing ej fattar meningen; men jag kan derföre icke medgifva att min propos. innefattar någon slags contradiction.
Principen begär jag proposition på.
Nå väl! ligger någon contradiction deruti att jag icke bestämmer detaljerna.
De blifva föremål lör en sednare åtgärd.
Dessutom får jag hemställa till Hr Ribbing, om han ej befinner sig i den lyckliga belägenhet att göra huru han vill?
Han kan votera ju eller nej, hvilketdera han behagar.
Ehuru jag, förra gången jag hade ordet, sökte göra tydligt för Husets ledamöter, som icke öfvervarit sådana frågors behandling, att det förklarande, som på propostn kunde gifvas, icke innefattade någon bestämd tanke i ämnet, utan blott ett uttryck af Ståndets åsigt i den framställda frågan under sakens nuvar. skick, i dess helhet betraktad, hvilken åsigt skulle af Const.Utsk. öfverväga* i sammanhang med hvad så väl här som inom de öfriga Stånden mot förslagen i öfrigt anmärkt blifvit; så får jag nu, i anledn. af Hr Ribbing* yttrande, förnya denna framställning och specielt till Hr Ribbing ställa det yttrande, att lian liksom en hvar, som finnér Frih.
Boye* förslag icke innefatta en anniärkn., som kan tjena Const.Utsk. till upplysning vid ärendets förnyade behandling, äger den utvägen att svara nej till propositionen.
Åtskillige hördes ropa på pioposition.
Jag måste bekänna det jag befinner mig i samma belägenhet, som Hr Ribbing, nemi. alt anse Frih.
Boyes förslag innefatta en motsägelse, eller blott en önskan.
Alt förklara det de gamla D c n O c I o I) e r e. m.
Stånden skola bibehållas, men tillika vilja att de orepresenterade skola representeras utan att uppgifva siitlet dertill, innefattar ingen egentlig aninärkn. mot Utskts förslag.
Utsk. är ej skyldigt att anmärkningsvis emottaga till utarbetning allmänna önskningar, utan hvarje ledamot, som åslundar att hans anmärka, mätte blifva Ståndets gemensamma tanke, är skyldig att framställa densamma i form af bestämdt lagförslag; ty Ståndet skall tillkännagifva icke blott hvad det vill, utan äfven huru Ståndet vill detsamma.
Jag anser derföre Frih.
Boyes framställning icke vara sådan, alt den kan blifva föremål för omröstning.
Om det ar likgiltigt, antingen man svarar ja eller nej till en önsknings-propos.
, så är det likväl icke likgiltigt huru R. o. Ad. yttrar sig i denna vigtiga sak.
Om de fleste, under förutsättning, att det är likgiltigt antingen de svara ja eller nej, röstade ja, så kunde det hända att all öfverläggning om det öfriga i Const.Utsk:s förslag ansåges öfverflödig.
På det att slumpen icke må afgöra någon af de vigliga frågor, hvarmed vi 1111 begynna, bar jag ansett mig böra fästa uppmärksamheten derpå, att det ej är likgiltigt huru man i saken voterar.
Frih. Rantzou, Joli. Albert., instämde med Hr von Hartmansdorff.
Hr von Troil; Jag är icke lycklig nog att kunna finna Frih.
Boyes förslag så likgiltigt, som andre talare ansett detsamma.
Jag finner detta förslag i det närmaste vara detsamma, som Hr Ehrenhoffs, nemi. att tillintetgöra all reform för denna gången.
Boye tyckes väl vilja medgifva de orepresenterades intagande i representationen ; men deremot innefattar Hr Frihms förslag bestridande af fyrkammar-syslemets afskaffande, hvilket likväl, bland alla de nödvandiga förbättringarna, utgör den nödvändigaste, och ritan hvilken de öfriga blifva onyttiga.
Jag tillstvrker derföre, att R. o. Ad. måtte svara allmänt nej lill Frih.
Boyes proposition.
Det är nu andra gången, som Hr von Hartmansdorff behagat bortblanda sjelfva frågan.
Jag vet ej om afståndet från landlmarskalksstolen till Hr von Hartmansdorff bänk vållar, att han hör så illa i afton.
Jag har icke begärt af Ståndet någon önskan, utan att R o Ad. ville besluta, och det ar annat än att önska; men för att borttaga all tvehogsenhet hos Hr von Hartmansdorff, får jag förklara att om R. o. Ad. bifaller mitt förslag, så har R. o. Ad. derigenom icke uttryckt en önskan, utan fattat ett beslut.
Ingenting är heligare än att våra rättigheter må vara oförkränkta af alla möjliga tillställningar.
Vi kunna icke veta hurudan pluraliteten blir.
Visserligen synes det, som om den skulle vara emot min mening; men den är ännu icke gifven, och således är det en skyldighet och rättighet alt tio på möjligheten af något annat.
Jag vill antaga möjligheten
Den 34 Octoberc. m. att pluraliteten vill behålla det som finnes.
Skall man då ej få fram den meningen.
Att vi åtminstone skola votera härom, derför blifver jag man.
Lika med Hr von Troil kan jag icke finna Frih. Boyes propos. hvarken likgilltig eller tvetydig.
Det är ganska klart, alt den innehåller, att R. o. Ad. skulle förklara, att det ar hvarken nödigt eller nyttigt, (samma ord, som Hr Ehrenhoff använde) att göra någon hufvudsaklig förändring i vår närvar, representation.
Det är således den vigtiga hufvudfrågan sjelf, som under denna propos. afgöres; bi fal les Frih.
Boyes förslag, så afklippes derigenom all möjlighet att komma till något bättre.
Hr Frih. o. Landtm, har till Ståndet framställt den frågan, om icke Frih.
Boyes förslag skulle först framställas, och dertill har Ståndet svarat ja.
Således tyckes Frih.
Boye böra vara lugn; och jag vet ej hvarifrån Frih.
Boye får den ide'en , som skulle här vara tillställningar för att motverka Hr Frih:ns åsigt.
Jag har icke kunnat förmärka någon annan tillställning i denna fråga, än att ganska många af R. o.
Ad. önska reform i vårt närvar, representationssätt, och denna önskan hafva de framställt öppet och ärligt, som R. o.
Adis värdighet klöfver; och då vet jag ej, hvarföre man skall drömma om tillställningar, som icke finnas, minst i denna fråga.
Den öppenhet, som iigt rum i discussionen, försäkrar oss om motsatsen.
Må R. o. Adis pluralitet afgöra, om vi skola stå qvar på samma ställe, eller om vi skola taga ett steg framåt.
Boyes propos. ingalunda likgilltig, utan tvertom ganska vigtig.
Åter hördes rop å proposition.
Jag beklagar, att icke jag, lika med Frih. Hamilton, kan finna propos: n klar; men finner klart att jag på densamma skall svara nej, om den blir framställd, och jag önskar att pluraliteten måtte göra detsamma.
Boye; Ehuru jag icke ens kan minnas, att jag nämnt ordet ”tillställningar,” ber jag att få förklara, att det icke blifvit anväudt i sådan mening, som Hr Lefre'n tagit detsamma, och undanber jag mig derföre all förtydning af min mening.
Jag kan icke göra mig klart, att propos. kan framställas på annat sätt, än alt Hr Frih, o. Landtm, först framställer propos. till utrönande huru R. o. Ad. önskar, att representationsförändring skall tillvägabringas, innan propos. göres på Frih. Boyes förslag, huruvida vi skola förkasta eller bibehålla den vi nu äga; ty om propos. derå först framställes, och den besvaras med nej, så skulle man vara tvungen att antaga något nytt, äfven om man Den a4 Octobcr e. m. 209 man icke ansåge det så godt som det gamla.
Man skulle hafva handlat lika som den, hvilken, efter ett lidet skeppsbrott, så snart han såg en dimma på sjön, genast stötte plankan ifrån sig, innan han förvissat sig om denna dimma verkligen var land eller det var en blott hägring.
Jag föreställer mig, att många finnas, hvilka, om de voro säkra på att Utsk:s förslag skulle vinna pluraliteten för sig, hellre än att antaga detta, skulle hafva röstat för bibehållandet af det representationssätt vi äga; jag för min del skulle åter önska bibehållandet af nuvar. representation, ifall den af Utsk. föreslagna ej blir den vi få i stället; men hafva vi redan beslutat afskaffandet af nuvar. representation, är all återgång stängd.
Ropen å proposition förnyades.
Hr Gripenstedt Joh. Aug.:
Jag anser detta ögonblick vara ganska vigtigt.
Lika med Frih. Sprengtporten tror jag, att Frih.
Boyes propos. bort sist framställas.
Jag föreställer mig, att de gjorda anmärkningarna böra, den ena efter den andra, framställas till antagande såsom Ståndets gemensamma lanke, och om då ingendera anmärkningen vinner pluralitet, och TJtskts förslag ej heller skulle få pluralitet för sig, så förblifva vi vid hvad som nu gäller; men om vi på förhand skulle afgöra, att vi ej vilja blifva vid det gamla, och det sedermera med de särskilda anmärkningarna samt Utsk:s förslag skulle gå som jag nyss nämnt; så vet jag ej hvad annat återstod, än att återtaga det första beslutet.
Boyes förslag genom R. o. Ad:s redan fattade beslut — efter min tanke förkastadt — likväl kommer att först framställas; så finnes äfven en utväg att komma ur detta dilemma.
Denna utväg är, att något af de andra förslagen upptages till contra-propos.
Jag inser ganska väl, att det icke blir någon lätt sak att förena sig om hvilket detta skall blifva, och att voteringar derom komma att föregå; men detta betyder i sjelfva verket föga, ty denna tvist om den blifvande contra-propos:n blir precist densamma, som i alla fall måste förekomma i hufvudsaken, och det förslag, som får majoritet såsom contra-propos., är utan tvifvel just detsamma som får majoritet såsom Ståndets gemensamma tanke, ifall något sådant finnes.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, i anleda, af den fråga som uppstått, huru contra-propos:n borde blifva beskaffad, i händelse af votering öfver Frih.
Boyes mening, att den uti denna fråga, likasom vid de efterföljande, ifall flere komme att sedan såsom propos:r framställas, icke kunde blifva annan, än:
Vinner nej, anlages icke förslaget såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke. R. o. Ad. hördes häruti instämma. i5 H. 27 210 Den 24 October e. na.
Då Frih. Boye, Ludv., redan tillkännagifvit, att han ämnar begära votering, i händelse Hr Frih. o. Landtm, finner R. o. Ad:s svar å den propos., som hommer ött framställas till antagande af Frih. Boyes förslag, vara öfvervägande nej; så får jag förklara, det jag kommer alt begära votering, derest propos:n kommer att anses vara med ja besvarad.
Sedan R. o. Ad. redan beslutat att Frih.
Boyes förslag skall utgöra den första proposm, så lärer det ej kunna ändras; men jag hemställer lill Hr Frih. o. Landtm., om det icke vore lämpligast, att de kommande propos:na — jag tager för gifvet, att Frih.
B^yes förslag icke bi fa
I les — framställas i den ordning de närmast öfverensstämma med Utsk:s förslag; ty då hade man åtminstone någon grund att gå efter.
Efter vi redan kunna förutse att votering skall äga rum, hemställer jag till Hr Frih o. Landtm, samt R. o. Ad., om vi ej efter slutad votering kunde få åtskiljas, och om ej Hr Frih. o. Landtm, skulle finna för godt alt utsätta plenum till nästa Måndag eller någon annan dag, ju förr dess hellre, i nästa vecka för detta ärendes fortsättning, hvaremedlertid de ledamöter, hvilka afgifvit förslag till gemensamma tankar, måhända behagade försöka, om ej deras förslag kunna ytterligare sammanjemkas i den mån de äro af beskaffenhet att kunna föranleda till en sådan sammanjemkning; ty det är nära nog omöjligt att kunna elis— cutera dem alla.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att det sednast afgifna yttrandet gått något utom det ämne, som nu vore under öfverläggning, nemi.
Boyes förslag. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm:
Boyes förslag går egentligen derpå ut, att ingen reform skulle ske.
När nu så är, att, om Frih.
Boyes förslag antages, alla öfriga förslag blifva öfverflödiga; så kan jag ej finna det vara rationel att börja med att votera öfver de öfriga förslagen, det ena efter det andra, för att slutligen komma till samma resultat, som Frih.
Boye afser med sitt förslag, nemi. att Ståndet ej vill hafva någon reform.
När jag talar om Frih.
Boyes förslag såsom icke åsyftande någon reform, så förbiser jag dock ej, alt Hr
Frihtn velat lemna rum för behöfliga modificationer.
Jag anhåller således, att Frih:ns förslag först måtte framställas till antagande eller förkastande, synnerligast som Ståndet redan med ja besvarat
Hr Landtnäs propos. , 0111 densamma borde först framställas.
Starka rop å proposition hördes.
Jag torde få fästa Hl’ D e n i\ O c t o b e r e. m. 211 Frih. o. Landtm:s uppmärksamhet derpå, huruvida man kan anse R. o. Ad. redan hafva beslutat, att Frih.
Boyes förslag först skall framställas, enär Hr Frih. o. Landtm, icke tillkännagifva, huru Hr Frih. o. Landtm, uppfattat Ståndets svar på propos:n derom.
Landtm, anser proposm vara med ja besvarad, anhåller jag, att något af de öfriga förslagen måtte blifva contra-propos. till Frih. Boyes förslag.
T händelse föredragningen skulle komma att fortgå såsom hon börjat, och ingen af alla de gjorda anmärkningarna skulle blifva förklarad för Ståndets gemensamma tanke; så blefve följden den, att Const.- Uisk:s förslag lomme att hvila till nästa riksdag.
Om man dä icke heller antoge detsamma, så bade man det gamla qvar.
Boyes propos. bort sednare förekomma; men sedan R. o. Ad. redan beslutat att den skall först framställas, så vill jag icke sätta mig deremot.
Boyes mening, oell hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade antaga den såsom sin gemensamma tanke.
Ropades ganska starka nej, blandade med ja.
Den som förklarar såsom Ståndets gemensamma tanke Frih.
Boyes mening, att man bör qvarblifva vid det representationssätt vi nu hafva, med de rättelser, som deruti kunna göras, och med förbindelse att deruti intaga de nu orepresenterade, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej förklarar R. o. Ad. icke ofvannämnda mening såsom Ståndets gemensamma tanke.
Näst före voteringen hade R. o. Ad. beslutat att med fortsättningen af detta måls pröfning uppskjuta till nästa plenum. H. R. o. Ad. åtskiljd es kl. -J till 11 om aftonen.
212 Den 27 O c to b er f. m.
Tisdagen den 27 October 1840.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af den 29 Aug. samt io, 14-» >7 och 19 dennes, från BorgareSt. af den 14, 17, 19, 21 oell 23 dennes, samt från BondeSt. af den 10, i4 och 17 dennes.
Frih. Cederström, Jacob: Mot den propos., som, på Frih.
Boyes begäran, uti sista plenum framställdes till antagande af R. o.
Ad. såsom dess gemensamma tanke, får jag reservera mig.
Boyes yttrande involverade ett afslag på Utsk:s betänk, och jemväl åtskilliga nya frågor om förändring i grundlagen, hvilkas upplagande inom Ståndet är enligt grundlagen förbjudet, den ena jemlikt 5f> §:n, och den andra, i öfverensstämmelse med 81 §:n Reg.F:n. Jag begagnar tillfället för att jemväl protestera mot allt upptagande af så väl
Hr von Troils, som Hr von HartmansdorfFs, Frih. Hamiltons, Frih. Sprengtportens och Gr.
Frölichs förslag , såsom alla innefattande, jemte afslag på Utsk:s betänk.
, särskilda i Ståndet väckta motioner om grundlagsförändringar, bokstafligen i strid med 8i §:n Reg.Frn.
Jag protesterar emot upptagande såsom gemensam tanke af hvad Gr.
Spens, Prosten Ödman m. fl. ledamöter i Const.Utsk., yttrat uti sina reservationer, hvilka, tvertemot stadganpet uti 84 §;n Reg.F:n, fått åtfölja Const.Utskts betänk.
Const.Utsk., som förbisett tydliga bestämmelsen uti 84 §:n Reg.F:n, berättigar likväl icke RiksStm, att, med förbiseende utaf 81 §:n Reg.F:n, såsom gemensamma tankar upptaga och derigenom såsom hvilande grundlagsförslag framtvinga åsigter, dem Const.Utsk. icke ansett tjenliga att såsom grundlagsförändringar framställa.
N:o 38, ang:- de nationalrepresentationens ombildning.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i hans tanke skulle egentligen näst i ordningen till föredragande för R. o. Ad. förekomma Frih. Klingspors mening; men då R. o. Ad. torde finna, att denna mening icke innefattade något förslag till gemensam tanke eller vore af beskaffenhet alt ensam kunna blifva föremål för R. o.
Ad:s pröfning, torde R. o. Ad. äfven finna, att den borde förbigås, och alt således nu först borde föredragas det dernäst förekommande förslaget om Den 27 October f. m. allmänna val under vissa förbehåll och med tvänne kamlar, som af Gr.
Det är visserligen sannt, alt med afseende på ordningen, uti hvilken förslagen blifvit aflemnade, mitt förslag är det, som nu i ordningen borde förekomma; men jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm., huruvida icke, enär Frih.
Boyes förslag blifvit främst i ordningen företaget, såsom jag fattat, egentligen derföre att det mest afvek från Const.Utsk:s utlåt.; och då jag tillika finner, att det vore mest rationelt att låta det förslag, som mest öfverensstämmer med Const.Utsk:s utlåt., blifva det sorn företogs i ordningen närmast intill Const.Utsk:s förslag, hvilket, derest ingen anmärkn. mot detsamma göres, kommer att hvila till antagande eller förkastande vid nästa riksdag, mitt förslag till gemensam tanke vore det, som borde förekomma aldrasist och näst före det Hr von Troils förslag, hvilket i så måtto närmar sig till Const.Utskrs, som det i viss mån erkänner principen af allmänna val, då deremot de öfriga förslagen afvika från grundsatsen af allmänna val.
Såvida R. o.
Ad. (inner, att denna ordning i afseende på förslagens föredragning är riktig, så hoppas jag, att någon understödjer min anhållan, att milt förslag måtte komma sist, och näst derförinnan Hr von Troils samt de öfriga uti den ordning de värde upphofsmännen till förslagen sjelfve finna för godt alt rangera dem.
Jag får vördsamt anhålla att få veta, om icke det var den ordning, i hvilken föredragningennu sker, som Hr Frih. o.
Landtm, vid resumerandet af öfverläggningen framställde, sedan R. o. Ad. gifvit sitt beslut tillkänna, att den preliminära öfverläggningen skulle anses vara fulländad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr Lefre'ns begäran, fick erinra R. o. Ad. derom , att då discussionen 0111 detta ämne i allmänhet var fulländad, och Hr Landtm, för Ståndet framställde, huru han uppfattat de särskilda meningar och särskilda förslag, som här blifvit under discussionen afgifna, hade Hr Landtm., så vidt som han kunnat uppfatta saken, uppnämnt dem under vissa cathegorier, först desom ickeansågo, att Const.Utsk:s förslag vore annorlunda beskaffadt, än att det borde hvila med mindre förändringar till nästa riksdag och dä grundlagsenlig! behandlas; dernäst de, som ansågo att nuvar. representation borde hufvudsakligen bibehållas, och dernäst de, som ansågo att allmänna val under vissa förbehåll, men med tvänne kamrar, borde blifva gällande för representationen; dernäst de., som ansågo att så väl allmänna val som ståndsval borde äga rum; dernäst de, som ansågo att val ståndsvis och två kamrar borde vara grunden för representationen; och hade Hr Landtm, förmodat, att ordningen för föredragningen borde blifva den, i hvilken Don 27 Octo ber f. m. lian nu upprepat förslagen.
Detta hade Hr Landtm, trott på den grund vara rätt, att då vanligen Utsk:ns förslag först framställas till bifall, men sådant i afseende på Const.Utsk:s nu väckta förslag icke kunde äga rum, utan de anmärkmr, som vid delta förslag göras, under form af Ståndets gemensamma tankar borde framställas, och Coust.Utsk:s förslag blifva det sista, som bomme under pröfning, ifall R. o. Ad. icke antoge någon annan gemensam tanke, Hr Landtm, hade då trott, att det förslag, som närmast vore förenligt med Coust.Utskts förslag, borde blifva det, som först föredroges för R. o. Ad., med undantag likväl af det, som helt och hållet förkastade all förändring och hvilket redan vore af R. o. Ad. pröfvadt och afgjordt.
Jag tillstår att jag icke kunnat tillfyllest linna ledningen af den nu nyttjade argumentationen; men för att inskränka mig till mitt förslag, anhåller jag att Hr Frih. och Landtm, ville framställa blott den propos., huruvida Ståndet vill tillåta, att mitt förslag blir det som sist förekommer.
Det har icke mycken cliance för sig att vinna bifall hos R. o. Ad.; dock anser jag mig skyldig att förden sak, sorn jag förfäktar och som jag anser vara riktig, göra livad sorn slår i min förmåga, beroende det alltid på R. o.
Ad. att fritt yttra sig deröfver samt att antaga eller förkasta detsamma.
Det är naturligt, att om något af de föregide blir ansedt tjenligt att antagas såsom Ståndets gemensamma tanke, så förekommer icke mitt förslag, och dermed får jag lof åtnöja mig.
Mig synes att den framställning ang:de ärendets behandling, som Hr Frih. o.
Landtm, i förra plenum gjorde och nu ytterligare på min begäran haft godheten ånyo nämna, är den riktigaste, jag tycker derföre bäst vara att vidblifva hvad man en gång, om ej genom ett fullständigt beslut, stadfästat, åtminstone lemnal utan anmärkning.