Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtskoltets den q dennes under N:o 112 afgifne och den 11 derpåföljde e. m. på bordet lagde Memorial, med förslag, angående en förbättring ad interim uti BancoStatens Löne-inkomster.; äfvensom rörande de flere till beloppet heräkneliga, dels årliga oell dels tillfälliga, anordningar af Bankens omkostnadsräkning intill nästa Riksdag.
Stats- och BancoUtskottens den 28 sistlidne Januarii, under N:o 46 afgifne och den n dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens under N:o 25 förut meddeldte Betänkande, i fråga 0111 understöd af Allmänna medel till Södertelge Canal- och SlussverksBolag. 62 IT. 18 274 Den 19 Februarii f. m.
På de skäl, som i Utskottens förra Betänkande blifvit anförde, och utan att borttaga tiden med deras upprepande, anhåller jag om Proposition på afslag af det senare, och bifall till det förra Betänkandet.
Vid öfverläggningen om Utskottens förra Betänkande, Iivari Utskotten tillstyrkt ett understöd åt Södertelge Canal af 3o,ooo R:dr, talade jag icke deremot, emedan det då syntes som tillgångarne skulle räcka till äfven för detta anslag.
Men StatsUtskottet bar sedermera funnit, att för Riksdagskostnaderne erfordras åtminstone 90,000 R:dr utöfver hvad som förut blifvit beräknadt, och att brist uppstår i stället för öfverskott.
Jag tillstyrker således bifall å Utskottens senare Utlåtande, som icke medgifver något anslag åt Södertelge Canal.
Fullkomligt delande Utskottens åsigt i senare Utlåtandet, anhåller jag om Proposition till bifall derå.
Jag begagnar härvid samma skäl, som den värde talaren, hvilken först yttrat sig i ämnet, nemligen att jag, för att ej upptaga tiden, icke vill upprepa de skäl emot Utskottens förra Betänkande, som vid återremissen anfördes.
Jag kan icke nog beklaga, att Stats- och BancoUts,kotten, ef - Den 19 Februarii f. ro. ter ett års pröfningstid, behagat inkorama med tvänne rakt emot hvarandra stridande Betänkanden öfver ifrågavarande ämne, nemligen först med ett, som tillstyrker bifall till Södertelge CanalBolags ansökning om understöd af Allmänna medel, och sedermera med. ett annat, som omtalar brist i Utskottens beräkningar och tillstyrker afslag på ansökningen.
Men då frågan är om en inrättning, som befinner sig i det brytningsskick, att dess bestånd beror derpå, att Rikets Ständer nu underlätta utvägarne för dess underhållande, kan jag ej annat än förena mig med Herr Rosenblad iden begäran, att Ridderskapet och Adeln ville bifalla Utskottens första Betänkande.
Grunderna för denna begäran äro, att Södertelge Canal befmnes på den punkt, att framdeles sjelf kunna bära sitt underhåll, om blott Bolaget kunde öfverstå det just nu för handen varande ögonblicket; men detta kan icke ske, utan att högre afgifter påläggas de trafikerande, så framt icke Rikets Ständer ännu för de 5 nästpåföljande åren bevilja Bolaget något understöd.
Ty efter denna tid är Bolaget med säkerhet i det skick att icke behöfva någon vidare hjelp, emedan den årliga tillvexten i trafiken försäkrar Bolaget, att Ganalen sedermera kan underhålla sig sjelf.
Jag har sökt inför allmänheten utveckla det stora inflytande Södertelge Canal har på våra näringar, och den inrikes handeln.
Deraf 62 H. 18* Den ig Februarii f. m» kan äfven inhemtas den vigt denna Canal medför för de södra landsorterne, som förse hufvudstaden med lifsmedel.
Om man derjemte besinnar, att Bolaget väl kan rädda sig genom förhöjda afgifler, men att detta skulle blifva en beskattning på en betydlig del af Rikets kustprovinser, så frågar jag, om man i detta ögonblick bör undandraga Bolaget det sökta biträdet.
Jag vågar, på grund af min öfvertygelse, att Utskottens sednare beslut skall vålla en verklig skatteförhöjning för Rikets sydligare kustland och en brytning i åtskilliga nu mera tillvända afsättningsbruk, som skulle verka ganska menligt på productionen, på det högsta tillstyrka bifall till Utskottens första Betänkande, sotn med en ringa uppoffring af 3o,<k>o R:dr iståndsätter Bolaget, att underhålla Canalen och vidtaga de ännu nödige förbättringarne medelst hästgångar och dylikt, hvarigenom trafiken ytterligare försäkras, samt slutligen lemnar Bolaget hopp att, utan böjning af taxan, kunna draga parti af Canalen och erhålla någon räntebetalning på sitt använda capital.
Den besynnerliga anomalien, att Utskotten, på de svaga skäl, sorn föranledde återremissen från Stånden, frångingo sfn först yttrade tanka, förklaras lätt deraf, att en tredjedel af Utskottens personal var vid senare beslutet frånvarande.
Jag får för öfrigt till de skäl Herr Hjerta Den 19 Fcbruarit f. m. anfört tillägga, atfc Södertelge CanalBolag, sorn enligt Privilegierna haft samma fördel, som Hjelmare SlussveiksBolag, sig tilldelad, nemligen att under byggnadsåren utaf Statsmedein erhålla ränta på sitt verkligen inbetalde capital, långt ifrån att, såsomnämnde Bolag, till egen utdelning begagna denna rättighet, i 14 år till Canalen användt, ej blott den uppburna räntan, utan äfven så betydliga extra tillskott, att det primitiva.
Actiecapitalet nu står delägarne till 55o procent; men icke destomindre har Bolaget, af det enda af Staten erhållna lånbidrag i5o,ooo R:dr, återbetalat 5o,ooo R:dr.
Jag hemställer nu, 0111 det är skäl att låta en af Rikets vigtigaste Canaler, som under höststormarne försäkrar förlén mellan de förnämsta sädesbehöfvande och sädesafsättande provinserne, förfalla genom vägran af ett understöd, som utgör 20,000
R:dr mindre än Bolaget återbetalt af det enda Statslån det erhållit, och som, i förhållande till Cana lens kostnad, varit vida mindre än de anslag, de andra CanalBolagen tillgodonjutit.
Jag förnyar derföre min anhållan om afslag å sista och biföll till första!
Betänkandet.
HerE von Hartmansdorff:
Herr Hjerta bär förklarat, att Södertelge CanalBolag skulle, äfven ulan det ifrågavarande understödet, lätteligen kunna uppehålla sig medelst högre Canalafgifter.
Jag inser då intet skäl, hvarföre ej denna enkla åtgärd vidtages.
278 Den 19 Februari i f. m.
Den värde ledamoten liar väl sjelf anmärkt, att genomfarten skulle blifva allt för dyr.
Men örn så är, toge hon väl den gamla omvägen, hvaremot, i händelse Canalens genomfart, såsom jag förmodar, verkeligen medförer en betydlig fördel för de trafikerande, den ofelbart komme att ändock begagnas och det rätta förhållandet inträda, att de som begagnade Canalen äfven betalade hans underhåll.
Jag är sjelf från en landsort, som liar betydlig afsättning på Stockholm och begagnar Södertelge Canal.
Men jag finnér ändock orätt att skuldsätta Staten för att gynna detta landskap på de öfrigas bekostnad.
— Man har yttrat, att Utskotten haft svaga skäl för sitt senare Utlåtande, och alltså förmodligen goda för det första Betänkandet.
Man kan dock lika lätt omvända påståendet, särdeles om man för detsamma ej anför annan bevisning än Herr Rosenblad, nemligen ingen.
För öfrigt får jag säga, att jag icke kan påminna mig, det någon af Utskottets ledamöter under öfverläggningen om ifrågavarande Utlåtande var borta, utom Herr Rosenblad sjelf.
Han kom likväl tidsnog för att deltaga i voteringen, så att hans röst icke saknades bland dem, som sökte motväga pluraliteten.
På den goda grund att penningar saknas, tillstyrker jag bifall å Utskottens senare Utlåtande.
Den Statsekonomiska åsigt, Herr von Hartmansdorff framställt, alt låta Den 19 Februarii f. m. 279 näringarne heldre söka sina gamla omvägar, än befordra begagnandet af redan färdiga genvägar, kan jag icke hylla.
Jag tror, att när man blifvit så lycklig, att man fått Canalfarten i gång, och denna visat sig i beständigt tilltagande, borde aldrig fråga uppstå om återtagande af den gamla omvägen.
Man bör ock fästa uppmärksamhet vid den brytning, som ovilkorligen skulle framtvingas genom en hastig förändring i detta hänseende, just i det ögonblick då Canalen står på vändpunkten att genom enskild förmåga kunna underhållas.
Ty om Ständerne nu med de ifrågasatte 3o,ooo R:dr bidraga till Canalens underhåll de första åren, och dess förbättrande med hästvägar, så är det utom all tvifvel, att Bolaget sedermera, till följd af den jemnt ökade trafiken, kan med egna krafter underhålla Canalen.
Det är sannt, att Bolaget väl icke i alla fall kan påräkna samma ränta för sina penningar, som andra, hvilka nedlägga capitaler på näringsföretag; men Bolaget kan åtminstone påräkna någon ränta utöfver underhållskostnaden för Canalen.
Herr von Hartmansdorff har yrkat afslag till det begärda understödet, förnämligast på den grund, att penningar skola tryta; men jag underställer, om det är ett behörigt sätt att gå till väga, att först tala oinskränkt för alla anslag, och sedermera skylla på brist i tillgångarne, då det är fråga om en fördel för näringarne.
Det är i sanning bättre att följa de länders a8o Den rg Februari! f. ra. exempel, sorn mindre tänka på personal», än på näringarnes förkofran, och deraf jemväl dragit sådan vinst, att näringsfliten i dessa länder blifvit mångdubbelt förökad, under det vi qvarstå långt bakefter.
Jag måsto derföre använda, mitt högsta bemödande, för att göra gällande, hvad Södertelge Canal beträffar, att det i detta ögonblick är af största vigt, såväl för Ganalea, som för det allmänna, att icke den brytning åstadkommes, som blir en nödvändig följd, om icke Rikets Ständer ännu under 5 år lemna CanalBolaget något understöds; ty en på en gång förhöjd taxa,, hvilken i sådant fall blifver den enda återstående utvägen, skall ovilkorligen verka likasom en ökad beskattning.
Jag vill icke med Herr von Hartmansdorff fortsätta striden om Hrstoriquen af Utskottens senare Utlåtande; voteringsprotocollen inom
Utskotten utvisa nogsamt skillnaden emellan de majoriteter som förra och senare gången utgjorde saken.
Meri i afseende på sjelfva frågan och den omtaldte penningebristen, får jag erinra, att Utskottens så kallade Tabellbetänkande visar, att, äfven med tillägg af de nu ifrågavarande 30.000
R:dr, en behållning då fanns af 154.000
R:dr, oberäknad! omkring 3o,ooo återstående af Tackjernsbergslagens skuld till Banken; hvaraf följer, att sedan Banken numera blifvit liqviderad för dessa fordringar, (inbegripna i de 4>4°°>000 R-dr), och Den 19 Februarii f. m. de af Herr von Hartmansdorff till ytterligare Riksdagskostnader påräknade 90,000 R:dr blifvit afdragne, ett öfverskott af 64,000
R:dr uppkommer, äfven om anslaget till Södertelge Canal beviljas.
I öfrigt får jag, till de upplysningar Herr Hjerta meddelat, tillägga, att det väl är möjligt för Bolaget att, medelst en högre taxa, rädda sig; men om Bolaget i främsta rummet ville se på sin egen fördel och återbekommandet af sina penningar, skulle de årliga bebållningarne ej blifva använde för Canalens underhåll och för bildandet af den fasthet i jordmonen, som erfordras för Canalens bestånd, men hvartill ännu under någon tid kostnader behöfvas, och följden blef, att Bolaget väl fick i någon mån igen sina penningar, men Canalen ramlade i framtiden och Staten fick ined mångdubbel kostnad bygga den ånyo.
Herr af Billbergh, Johan Pehr: Nyttan af Södertelge Canal och det oundvikliga behofvet af ett ännu fortfarande understöd för densamma,, äro redan af flere talare så tillräckligen ådagalagde, alt jag icke derom behöfver orda.
I afseende på Bolagets oförmåga att, jemte en skälig inkomst af sine på Canalen nedlagde penningar, sjelf kunna bestrida Canalens underhållskostnad, instämmer jag med hvad Herr Rosenblad senast yttrat.
Jag har egentligen begärt ordet, för att undanrödja det enda skäl Herr von Hartmansdorff anfört för bifall till Utskottens 282 Den 19 Februarii f. ra. senare Utlåtande, nemligen, att saknade tillgångar föranledt Utskotten att frånträda sitt först afgifne tillstyrkande.
Jag får i detta hänseende fästa uppmärksamheten derpå, att StatsUtskottet, då Utlåtandet afgafs, icke kunde hafva sig bekant, hvad sedermera genom ett Betänkande från BevillningsUtskottet, i fråga om ersättning för Saltpetergärden, blifvit ådagalagdt, nemligen, att tillökningen i Tull- och Bränvinsbevillningen utöfver det belopp, som StatsUtskottet beräknat, uppgår till 296,000 R:dr årligen.
Härpå äro endast 124,000 R:dr, såsom årligt anslag i ersättning för Saltpetergärden, ännu an viste, och det återstår således 172,000
R:dr årliga öfverskottsmedel, hvilka icke ingått i någon beräkning.
Jag hemställer hvad det, i så beskaffade omständigheter, betyder, att för en gång bevilja ett anslag af 3o,ooo R:dr för det stora ändamålet att befrämja en inrättnings bestånd, som är af lika vigt för hufvudstaden, som för Rikets alla södra provinser.
Jag tillstyrker bifall till Utskottens första Betänkande.
Det var en olycka för Södertelge Canal, att, då den anlades, kunskapen 0111 sådane företags utförande ej ägdes i Sverige; ty annars hade Canalen icke behöft lagas hvarje år och det nu ifrågavarande tillskottet hade aldrig kommit i fråga.
Detta kan likväl nu mera icke lijelpas, och frågan inskränker sig för oss Den 19 Februarii f. m. 283 dertill, att afgöra, om vi Löre lata Canalen förfalla, och tillsluta en redan öppnad communicalion mellan Rikets sädessäljande och sädesköpande provinser.
Herr von Hartmansdorff har, mera än en gång, yrkat, att det icke är lånebiträde, utan tillfälle till afsättning, som skall hjelpa landtmannen.
Men sedan ett sådant tillfälle nu blifvit lemnadt genom Södertelge Canal, och möjlighet derigenom beredd för Skånska spannemålsproducenten att med sin vara gå till Westerås och Bergslagen, såsom de förnämsta afsättningsorterne, frågar jag, huru det väl skall bekomma producenten, i händelse denna Canal rasar igen.
Hans enda utväg blifver att ånyo kasta sig i händerne på Stockholms köpman, som då ej allenast kunna föreskrifva honom det pris, hvartill han nödgas sälja sin säd, ulan äfven sedermera kunna föreskrifva de norra orterne det pris, hvartill de måste köpa sädén.
Jag hemställer således, om icke
Canalens förstöring skulle medföra största skadan för landsorterna och landtmannens afsättning.
På denna grund kan jag ej annat än tillstyrka bifall till Utskottens förra Betänkande och afslag på det senare, men hemställer, om Ridderskapet och Adeln tillika finnér skäl att godkänna den anmärkning, som gjordes, då frågan förra gången förevar, nemligen att anslaget hör tjena lill fond för Canalens underhåll och således förblifva emot ränta innestående i RiksgäldsContoret, så vida icke 384 Den 19 Februarii £ m. behofvet påkallade dess användande för Galialens bringande i fullkomligt stånd.
Att en värd ledamot, som med mig i x6 månader talat emot alla anslag, talar för det ifrågavarande, skulle förundra mig, om icke hans kärlek för Götha Canal vöre känd och således syftemålet påtagligt icke kan vara något, annat,, äa att vinna ett prsejudicat, för att sedermera, under åberopande deraf, en annan gång framkomma med en dylik begäran för Götha Canal.
Jag anhåller emedlertid, att få uppläsa ett enda af Utskotten, i deras senare Utlåtande, anfördt skäl, som synes mig tillräckligt, nemligen: att hvarje CanaG efter dess fullbordande, bör, utan Statens vidare betungande, kunna underhållas„
Detta skäl är alldeles oomkullkastligt j ty om Staten bidrager till färdiggörandet af en Canal, men denna icke kan underhålla sig sjelf,, bevisas derigenom bäst,, att företaget varit det mest fautiva i verlden.
Och att, såsom skäl för ytterligare understöd, åberopa dea omständigheten, att Canalen är anlagd i eu sådan mark, att den rasar, synes mig vara detsamma, som att göra anspråk på beständiga uppoffringar å Statens sida, i samma nion, sora företagen, hvartill de skola användas, , äro omogna och förhastade.
Jag tror mig kunna säga, att det endast är det egna intresset och hoppet om en dylik förmån i framliden för Götha Canal, som gör, Den ig Februarii f. m. 285 alt man talar för det ifrågavarande anslaget* Jag anhåller derföre om proposition lill bifall på senare Utlåtandet, hälst Utskottens der anförde skäl af ingen blifvit veder lagd t.
Herr Rosenblads yttrande, att, enligt Utskottens så kallade TabellBetänkande, fanns, vid dess afgifvande första gången, en odisponerad tillgång af i54,ooo R:dr, är ett misstag.
Beloppet af denna tillgång utgjorde icke ens tredjedelen af den uppgifne summan, utan endast 4<>, 183 R:dr.
Om bärtil! läggas de 3o,ooo R:dr, som då beräknades utgå till Södertelge Canal, uppkommer en sammanräknad tillgång af 70,183 R:dr; men deremot har StatsUtskottet sedermera funnit de tillfälliga behofven utgöra 90,000 R:dr ytterligare ltiksdagskostnader; 9,000 R:dr hafva gått till staden Marstrands inqvarteringsersättning, och 8,000 R:dr till Rotejemkning vid Westerbottens Regemente, eller tillsammans 107,000 R:dr.
Ridderskapet och Adeln lärer således finna, att sillnaden emellan behofven och tillgångarne utfaller med brist.
— Man har talat om den skada, som en förhöjd Taxa på Canalafgifterne skulle medföra för landtmannen.
Men jag frågar, hvad säkerhet man äger, att icke Bolaget, sedan det fått ifrågavarande understöd, ändock möjligen böjer Taxan; ty hvad är, som hindrar en sådan åtgärd?
Skulle man således bevilja anslaget, borde 286 Den 19 Februarii f. m. det vara med vilkor, att Bolaget återställde detsamma om Taxan ökades.
En annan värd ledamot liar sagt, att opåräknade tillgångar finnas på öfverskottén.
Men dervid får jag erinra, att Ridderskapet och Adeln på öfverskotten anvisat ett betydligt anslag af 70,000 R:dr årligen för KrigsCollegii departementer, till Försvarsverkets materiel; och att StatsUtskottet hittills mycket hetvillat, huruvida öfverskötten skulle räcka dertill.
Bäst synes derföre vara, att först tillse, det redan beslutade anslag utgå, innan man beviljar nya, med anvisning på öfverskötten.
Slutligen får jag bekänna, att jag hittills, ehuru alltid med motbjudenhet, medgifvit anslag åt Canalerne, i hopp att slippa Statslån för deras skuld, i fall andra skäl icke räckte till; men nu mera, då riket i alla fall ej slipper dessa lån, har jag intet skäl att ytterligare bevilja Canalerne det ringaste.
Det är lika aktningsvärd!, att en ledamot af Directionen för Södertelge CanalBolag talar för Bolagets intresse, som att en annan person, hvilken står i slägtskapsförbindelse till Directionens Ordförande talar i samma anda; men då Herr von Hartmansdorff visat, alt, genom ifrågavarande anslags beviljande, brist skulle uppkomma i andra redan beslutade anslag, synes mig, att afseende derå bör fästas.
Det skulle för öfrigt vara mig kärt, Den rg Februarii f. m. 287 om de, hvilka nu, under förutsättning af tillgångarnes tillräcklighet, yrka på detta anslag, vilja instämma med mig, då fråga om några dagar kommer att uppstå om betryggandet af ett annat långt för detta beslutadt anslag.
Jag är icke i tillfälle att siffra för siffra följa Herr von Hartmansdorffs uppgifter; jag erinrar mig endast, att då BancoUtskottet senast var tillsammans med StatsUtskottet, funnos, oberäknade de nu ifrågavarande 3o,ooo R:dr, tillgång till 105.000
R:dr, hvilka på 2,000 R:dr när motsvara de af Herr von Hartmansdorff uppgifne behofven; äfvensom jag bestämdt erinrar mig, att, vid uppgörandet af Utskottens senare Utlåtande N:o47> rörande extra Statsregleringen, en behållning fanns af 154.000
R:dr, ehuru jag icke vet, huruvida StatsUtskottet sedermera disponerat denna summa.
Jag vill för öfrigt icke vidare uppehålla Ridderskapet och Adeln, utan förnyar endast min anhållan oni proposition till bifall åt Utskottens första Betänkande.
Jag skall blott för ett ögonblick upptaga tiden för att upplysa, att Taxan på Canalafgifterne icke kan förändras utan Konungens tillstånd, och att således tillräcklig garanti finnes, att Bolaget icke vidtager någon obehörig eller öfverdrifven förhöjning i afgifterne, så vida icke Bo - 288 Den 19 Februari i f. m. laget, för Canalens sjelfbestånd, tvingas dertill.
I öfrigt är jag öfvertygad, att Herr von Hartmansdorff, som flere gånger varit lycklig nog att räkna så, att lian funnit tillgångarne större än StatsUtskoltets öfriga ledamöter, äfven nu skall finna utväg till medlens anskaffande, örn blott anslaget af Rikets Ständer bifalles; och jag tror, att vi, ulan att nu ingå i pröfning om frågan hvarifrån medlen skola tagas, endast böra afgöra, om anslaget bör beviljas eller icke, i hvilket hänseende jag förnyar mitt tillstyrkande af Utskottens första Betänkande.
Det är icke de förluster, jag gjort såsom delägare i Södertelge CanalBolag, som förmått mig alt begära ordet för att tillstyrka det ifrågavarande anslaget; ty jag har aldrig påräknat någon inkomst af det Capital, jag på Canalen nedlagt.
Men utom de skäl, som redan blifvit anförde af Herrar Hjerta och Rosenblad, vill jag till hvarje äkta Svenskt sinne framställa den frågan, om det är värdigt, att utländningen, då han ser denna Canal, belägen invid den största farvägen till hufvudstaden, i lägervall och frågar, hvad dessa ruiner betyda, skall få till svar, att de äro ett qvarstående bevis på Rikets Ständers värma för ett företag, som, för alt blifva ett ibland de nyttigaste för landet, fordrade den ringa upp - Den 19 Februari i f. m. offringen af 3o,ooo R:dr.
Jag förenar mig med de talare, som tillstyrkt bifall till Utskottens första Betänkande.
Då jag nyss bade ordét, glömde jag att i Ridderskapets och Adelns minne återföra, att då Betänkandet om anslag till NavigationsSkolors inrättande för någon tid sedan af Ståndet återremitterades, skedde det på grund af flere talares yrkande, att anslaget borde förhöjas, och att åtskillige bland StatsUtskottets ledamöter då medgåfvo, att en sådan förhöjning kunde erhållas, men under förutsättning, att det nu ifrågavarande anslaget skulle indragas.
Herr Tuben, Carl Wilhelm:
Jag har, såsom ledamot i StatsUtskottet, deltagit i det Betänkande öfver ifrågavarande ämne, som de sammansatta Stats- och BancoUtskotten första gången afgåfvo; men då frågan andra gången inom Utskotten afgjordes, var jag icke närvarande, och detta är orsaken, hvarföre jag icke finnes bland reservanterne mot det senare Utlåtandet.
För min del instämmer jag med dem, som anse den ifrågavarande utgiften nödvändig, och är öfvertygad, att Södertelge Canal redan gör Konungariket Sverige mera nytta, än Götha Canal ännu på ett halft århundrade kommer att göra.
Jag anser således 62 H. IQ Den ig Februarii f. m.
Södertelge CanalBolag icke böra leranäs titan hjelp; men jag kan likväl icke tillstyrka oinskränkt bifall till Utskottens första Betänkande, ehuru jag erkänner, att jag deltagit i det beslut, hvari Utskotten den gången stadnade; utan jag anhåller om Proposition i enlighet med en af Grefve von Schwerin emot detta första Betänkande afgifven reservation, hvilken lyder som följer: i händelse Rikets Ständer skulle vilja bifalla Utskottens förslag , tillstyrker jag, att, i likhet med hvad i afseende pä reparationsfonden för Götha Canal blifvit föreslaget, dervid må göras det förbehåll, att reparationsfonden förblifver innestående i RiksgäldsContoret mot ränta, intill dess behofmet af dess användande uppstår.
I Herr von Hartmansdorff:
Om en Canal, sådan som Södertelges, hvilken både ar ganska kort och företrädesvis gynnad af en liflig fart, ej kan sjelf bära sitt underhåll: så må dess förfall gerna vittna om de obetänkta Canalföretag, vi gjort.
Dessutom anser jag så mycket origtigare att lemna vidare understöd åt denna Canal, sedan han Blifvit färdiggjord, som Rikets Ständer derigenom skulle taga på hand för samma bidrag framdeles, åt Götha Canal.
Man skulle då säga, att hedern och alla andra vackra bevekelsegrunder, som i dylika fall pläga åberopas, ålade Rikets Ständer att göra detsamma för Götha Canal, som de nu gjort
Den 19 Februarii f. m. 591 för Södertelges.
Jag förnyar derföre min anhållan om bifall till Utskottens senare Utlåtande, och hoppas att det blir Ja-propositionen.
Jag vill blott, i anledning af Herr von Hartmansdorffs senaste yttrande, erinra, att sedan den värde ledamoten så förtjenstfull bidragit till utarbetande af det afgifna Betänkandet rörande anslag till Götha Canals fullbordan, under vilkor af säkerhet både för vinnande af detta mål och för Canalens framtida underhåll, och Rikets Ständer detsamma bifallit, äger jag för mycket förtroende till säkerheten af hans beräkningar för att dela den farhågan, att Götha Canal framdeles skall behöfva understöd af Allmänna medel till en reparationsfond.
I öfrigt har jag ingen ting emot Herr Ribens förslag, blott såsom ett förtydligande tillägges, att räntan blifver 5 procent.