Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall försöka att genom närvarande anförande meddela i törstnämnde ämne hvad jag af min enskilta erfatenhet kunnat inhämta.
Oir. de skattdragande inom ett samhälle ägde våra förstiödda föräldrars redlighet, skulle inga svårigheter möta folkets beskattningar, emedan hvar och ee då skulle uppgifva, utan svek, allt hvad han ägde.
I sådant fall gåfves visserligen ingen beqvämligare och bättra Den 24 Febrn ar ii, 6S5 / beskattningsmethod, än den efter behållen in• kom/l-, men der egennytta, högmod, girighet och afund oupphörligt söka medel, att lagarne till trotts göra sina anspråk gällande, der duger ej att påräkna förtroendet såsom hufvudgrund för Statsinkomster, der blifver det snarare nödvändigt att taga till beskattnings» grund den synliga förmögenheten, hvilken Regeringen i allt fall borde känna, emedan den vid eå många tillfällen (t. ex. då man mot inteckning vill belåna sin förmögenhet o s. v) borde tjena till basis Sedan Staten genom sin industrie hunnit till den grad af välmåga, att blott den indi— recte skatten, såsom Tullafgift, Accis och Charta Sigillata, med ett ord, consumtionsafgiften betäcker hela Statsbidraget behöfde landets bördor ej mera beräknas, efter den synliga förmögenheten.
En Ration, sorn upphunnit denna höjd af välstånd, den högsta, som för menniskoförmågan är möjlig, skulle med allt skäl kunna skatta sig lycklig.
Hvar och en inbillar sig, att vara skattfri, så länge han endast genom den indirecta beskattningen, för sin consumiion och sin beqvämlighet utgifver hvad som fordras till hans och Statens sjtdfständighet och skydd. på visst sätt är han det äfven, emedan han blott betalar en njutning som gör samhällslifvet angenämt.
Att sträfva till detta mål af endast indi-:
Den 24 Februarii. rect beskattning, är derföre högst magfpåliggande, och att lägga hinder i vägen för dess upphinnande än högst ansvarsfullt, emedan det är att motverka samhällets trefnad och förkofran, men då vi äro långt afiägsnade från detta mål, då vårt fäderneslands närvarande belägenhet är långt ifrån att dertill närma oss, så blifver den stora frågan :
Huru bör en rättvis, en allmänt användbar direct beskattning vara beskaffad?
Hvilka äro dess grunder, dess vilkor, dess föremål och omväxlande modificationer ?
Det säger sig sjelf, att utom en rättvis fördelning af skatterna , iagttagandp af tiden och det minst vexatoriska sätt för deras uppbärande, äfvensom naturen af upphör* den i penningar eller effecter bör komma i betragtande.
Hvad uppbördens natur angår, gäller sorn allmän regel, att dess utgående i penningar, är det minst kostsamma och med fördel kan användas i rika länder , men att dess utgående i elfecter likväl alltid bör stå öppet, för oförutsedda händelser.
Då dessa frågor ej egenteligen röra mitt ämne, lemnar jag dem här att af andra närmare utvecklas.
Det egenteliga föremålet för detta anförande vore deremot attj gifva en ledning för den directa beskattningsgrunden i fråga om :
Hvad som bör beskattas? och: hvilka åtgärder som böra vidtagas , för att i sådant afseende åstadkomma en rättvis jemkning mellan ting af oli - Den 24 ■Februarii, ka natur, medelst en säker måttstock för deras bedömmande.
Vid värderingen af förmögenhet, j fråga) om beskattning, måste naturligtvis de minst föränderliga ting väljas såsom grund derföre, t. ex- hos Köpmannen, skeppens lästetal, tnagazinsbyggnader m tu.
— Hos Fabrikanten-, dess machinerier, dess nödiga byggnader m. m.
Hos Borgaren: dess boningshus etc. etc.
Hos Capitaliflen: dess Capital - fordringar enligt reverser, som endast böra anses lagligt gällande , då de äro lagfarne:
Hos Jordbrukaren: jorden och de dertill hörande härligheter, enligt viss princip förvandlade till uppskattade tunneland jord, till vinnande af enhet i systemet.
Innan jag företager utvecklingen af de särskilta omständigheter, som dessa frågor innefatta, blifver det nödigt, att uppställa vissa allmänna principer till ledning för det hela. §. 1; Den måttstock eller värde - mätare \ hvilken genom sin egenskap, att 6å litet, 6om möjligt, vara underkastad förändringar och hvilken enligt min tanka med mästa fördel kunde öfver hela riket begagnas som beskattnings - enhet vöre:
Ett lod lö-lödigt Silfver. §. a. Till besående af ett geometriskt tunneland 6S8 Den 24 Februarii. fordras § tunna råg, en tuuna korn, eller tunna bafra.
Denna beräkning skulle kunna blifva en hjelp vid bedömmandet af ouppmätt åkerjord. § 3- Hvart och ett af de i föregående § nämnde sädesmått anses i värde lika med 4 lod silfver. § 4* Man kunde visserligen beskatta äng och bete efter tunnan korn, men det synes mig naturligare att sådant sker i smör.
Enhet vin. nes tillräckeligt dd lod silfver utgör den egentliga måttstocken, arne lisspund smör torde i Värde kunna anses lika med 4 lod silfver eller en tunna koin. §• 5- Graderingen sorn här tages till grund och hvarefter arrendet blifver bestämdt, förutsätter, att lägenheten är belägen sex dagsresor eller derutöfver från afsätrningsorten, då hvarje dagsresa till bestämd ort anses innehålla 2:ne mils längd, denna ort må vara i stad, bruk, hamn eller andra ställen.
Den producent som har sex dagsresor att göra, eller derutöfver, kan anses icke äga någon fördelagtig afsättning, hvarföre han uti förmögenhet upptages blott efter jordens beskaffenhet, således för hvarje dagsresa en egendom är närmare belägen, än att 6ex d^gar fordras till rasan för att Den 24 Februarii. 669 försälja vahran, bör hela egendomens sammanslagna värde höjas för hvarje dagsresa med t. ex. 5'ötdel.
Nu komma jordens egenskaper i betragtande; jordens beskaffenhet tages till grund, utan modificaiion: 1:0
När dess lage är flackt, utan synnerlig slutning åt någon af väderstrecken mer* än som till vattnets afledning fordras. 2:0
Då jordens läge , utan att denna är af Vattenflod besvärad, ej befinnes alhförmycket uppliöjdt öfver hafvets yta, hvilken höjd, som jag tror tillräckligen noggrant kan sökas med de Barometrar, rom gagnas till denna slags höjdmätning.
Då detta instrument icke gifver tillkänna någon förändring, synes mig jordens högre eller lägre läge icke böra komma i betragtande. 3:0
Då jordens yta ända till 10 tums djup på ler eller hård alf-mylla består utaf simm» hufvudbeståndsdelar, nemligen af mylla, lera eller sand till siörre djup verkar ej aljlringshraften på växternas rotter, äfvensom alfvens fasthet bibehälhr så väl musten af den använda spillningen som ett nyttigt sommar-rägns läskande kraft åt plantorna, vida bättre, än då alfven är lös, såsom sand, mojord; således vid följande förändringar bör för hvarje jo'dsorts gradering och sp-cificerine: TVd?l af dess godhet minskat särskildt för hvarje händelse, 87 o
Den 24 Februarii. nemligen för hvarje tum mindre än 10 turn till alfven (t. ex. 9 tum o. s. v. 10 graders jord blifva 9-/0 grad.) 4.0
Läge från Soåen i Norr eller öfter, 5:0
Då alfven är lös. 6 0 Höjden öfver hafvet, hvilken, som ofvan är sagt sökes, emedan lika jordmohn med ökad höjd öfver hafsytan lemnar mindre afkastning och tror jag bästa proportionen finnes, när inom den kända latituden sökes höj* den, som är nödig, för att behålla den eviga snön, eller utgöra så kallade snöväggen, hviU ken fördelas i så många grader som man känner förändiingar i växtriket, i mohn af närmandet till snöväggen och till utrönandet häraf, kan Hagelstams statistiska Charta vara synnerligen användbar.
För hvarje grad i latitude utöfver Falsterbo, som är sydligaste delen af Sverige, bör hela egendomens värde minskas med 5%:'del.
Att mathematiskt bevisa det denna proportion är dea rätta åtager jag mig ej, men att jag med framgång och få misstag öfvat detta sätt för att finnai jemförelse måttstockep emellan hemman sins emellan i Halland och Skåne, samt mellan Skåne och Halland, det är hvad jag kan försäkra , och att alia de misstag jag i beskattning kunnat begå , har skett före den tid, jag uppgjorde detta systeme, såsom min norme att lära känna mine hemman, Den 24 Fcbruarii, C71 ty förut följde jag den vanliga seden att genom frågor af utsäden , hvad kreatur som föddes m m. komma tili mitt mål, men bedrog mig; jag hade tillräckligt omdöme att snarka sveken , förtrytsamheten deröfver förmådde rnig att till min och arrendatorns skada beskatta en lägenhet utöfver hvad den kunde fördraga , hvilket vid all beskattning blitver följden, när man ej följer någorlunda rättvisa och systematiska grunder.
På det jag icke må beskyllas att upprepa mer, än hvad som är verkligt, har jag ej uti mine forskningar begagnat mig af höjden öfver hafsytan, af orsak att jag deruti icke äger tillräcklig kännedom, men principen enligt min öfvertygelse tyckes åtminstone vara rigtig ock kan iörinodeligen vetenskapligen utredas.
Procenten för transportkostnaden åtager jag mig deremot att bevisa om sådant äskås
På olika priser och olika orter har icke gjorts afseende, dels emedan arrendesumman är tagen ganska billigt, del6 derföre, atti de orter der priset är högre, andra olägenheter finnas som motsvara t. e. i Wermland gäller ofta hafren lika med rågen uti Skåne , men huru ofta är icke Wermlänningen utsatt för froster som förstör hela årets gröda. §. 6.
Som jordens beskattning kommer att blifva så billigt upptagen som möjligt, torde man 672 Den 2\
Februarii, icke göra afseende på jordbrukarens behof af bränsle, sädens förmälning m. m,, hvarken i det fallet, då en direct utgift är af nöden, eller i det fallet, då man på dessa tillgångar bar öfverflöd , då i sednare händelsen ej husets behof afskrifves.
Genom detta öfverseende undvikes alltför många invecklade beräkningar. §• 7- Under namn af Härliget inbegripas Wattenqvarnar och Sågar, Skog, Brändtorfs-mossar, Tång-, Ler-, Sand- och Märgel-täckter, samt erkända fifkrika vattendrag.
Andra befintlige förmoner öfverflyttas från jordbrukarens verkningskrets till industriens, och böra beskattas efter de grunder som i sådant afseende uppgöras.
Det förra är lån af naturen, man kan icke anlägga Sågar eller qvarnar utan vattendrag; med väder eller genom eld och luftmachine, tillhör det genast industrien, äfvensom Brännerier, m?d ett ord allt hvad som kao läggas hvar som hälst, är ett industriens företag. §■ 8.
Det arrende, som för uppskattadt tunland kan erläggas, anses vara 4 procent af capitalvärdet och kan vid inteckningar tjena till säker grund.
Den 24 Februarii* 5- 9- Ehuru nu mera hemmansnatur är föga skiljaktig sedan så godt, som ali privilegierad jord upphört, så bör ändock, i händelse af ovanlig onerering genom rustning ni. m. dea j orten allmänt kända omkostnaden dragas ifrån arrendebeloppat, då resten utgör det verkeiiga arrende, som kan erläggas, hvilken rust* ning ellef grundränta anses vara räntan af 4 procent på caphalet hvilket alehagen Irån varde* ringen t, ex omgrundräntan är 2tunnorkorn eller 8 lod silfver, så utgör capitalet 200 lod, Och omvärderingen uppgår till 1000 lod silfver, så upptages rätta värdet tili 800 lod silfver. § 10.
Det skygd som berg och skogar låna åkerbrukaren mot skadliga vindar, bör beräknas, äfvensom den skada morasser och vattendrags frostnästen kunna åstadkomma, ehuru det synes för mig omöjligt ait fördela nämnde förmonef eller olägenheter på jordens gradering, ty de variera på hvart och ett ställa, således kan man häruti ej komma längre än hvad man af ägaren eller örtens berättelser kan döma.
Annat var förhållandet med de i 5 §. omnämnde, der, genom erfarenheten och uppmärksamheten, målet kan vinnas. §• ir.
Alla utgifter på folkmängd, utsäden och Bil. till Ridd, 0. Ad.
Pr. 1 Band, 43 6 74 Dea 24 Februarii. antal kreatur som födas, tillhöra den statistiska delen af ett lands beskrifning och böra i anseende till dess föränderlighet ej kunna kom-i ma i fråga vid beskattning af synlig förmögenhet.
Efter att hafva enligt mitt begrepp, gjordt uppställningen, så kommer jag nu till andra afdelningen eller Graderingen: sorn består af 3:ne hufvudclassificationer och indelas sålunda att den utgör 10 olika sorter grader.
Jag har varit mohn, att så mycket som möjligt följa
Decimal-methoden till vinnande af både mera lätthet och säkethet vid uträkningarne - §. 12; llfylla. i:sta dass, märgelblandad eller hvetejorcl.
Lermylla 10 grader 1 Svartmylla 9 d:o l|cn k ]]fin Öapperblandad myl-! gfVerhand det 7 grader. J §• 13.
Lera eller kor 11 jord-. 2-. dra dass, Sandblandad lera 6 gr.
Stark god lera 5 gr.
I Björk eller Becklera. bländad med god my lla .4 gr.
Björk eller Beckleran allenalär obruk, bar och bör då tillhöra afskärningsjorden, som nedanföre är omnämt.
Den 24 Februarii. 6 75 §• 14- Sand eller lättjord.
3:dje classen, eller råg ©eh hafrejord.
Sandblandad klapper 3 grader.
Sandmylla 2 d:o Sandblandad momylla, sandblandad ljungmylla eller mossjord 1 grad.
Flygsand och andra sämre jordarter äro under all beräkning och böra höra till skogs4 planteringsodlingar, hvarföre dess rymder, såsom afskärningsjord böra anses, intill dess skogen hunnit mognad och då bland uppskatt^ niagsjorden kan intagas.
I ordningen efter ofvanstående grader körnä mer productions- kraften, §• 15* På ett uppskattadt tunneland eller 10 grader.
Åkerjorden, sorn bör kunna lemna to tunnor korn, gifver i arrenden tunnor korn, då resten fullkomligen bestrider utgifterne till utsäde, kronan, löner för arbets- och tjenstfolk, underhåll af byggnader, då arrendatorn ändock kan påräkna ett öfverskott till belöning för sin möda, Den 24 Februarii, §. 16
Ängens prodiictionskraft per uppskattadt tunneland, anses gifva 4 lass hö a 40 Lisp. per lass', ett tunnland uppskattad äng afdrages lör hvarje tredje tunnland uppskattad åker till underhåll af folk och kreatur, som fordras till åkerbrukets drifvande m m. och sedan förenämnde afdrag skjedt, erläggas i arrende för hvarje tunnland äng 10 fkålp. smör, då med tillhjelp af halmen 4 får vinterfödas. § 17 •
Bete i beteshage, utmark eller skog, anses på ett uppskattadt tunnland kunna sommarföda 1 ko, eller 2^ får, och erläggas i arrende för hvarje 6ådant tunnland 5 skålpund smör.
Det torde icke vara ur sin ordning, att här omnämna en jemförelse emellan de olika sorterne hemtamda djur i afseende på deras comsumtion, eller årliga föda, då Fåret eller Geten, såsom minst kostsam, blitver den enhet hvarefter alla de öfriga kunna bedömas.
Enligt min öfvertygelse, är följande proportion den rätta, nemligen:
En häst svarar emot __ 10 Får.
Fin Stalloxe S dito.
En DragOxe eller Tjur 7 dito.
En Ko 5 dito.
Ett Ungnöt 4 dito.
Fin år«kalf eller föl 3 dito.
Ett Får eller en Get 1 dito.
Svinkreatur äro icke i någon mängd annorstädes än vid qvarnar, brännerier m. m, Och vid de förstnämndes beskattning, såsom Härlighet och de sednareg beskattning, såsom Industrie, inbegrips den fördel, som af dem kan påräknas. §. 18.
Qvarnarnes förvandling till uppskattadt tunland, sker efter följande grunder; Ett par stenar, som hafva god mäld och icke sakna tillräckligt vatten, kunna hela året igenom i arrende erlägga ao tunnor Korn eller i proportion andra sorter säd; således böra de anses lika med tio uppskattade tunland.
Genom folket i orten är icke svårt att undersöka den tid som förspilles i anseende till saknande af mäld eller vatten, eller också sak* nåd af båda del arne, då uppskattningep derefter bör jemkas, sorn t. ex qvarnar kunna ej begagnas vid andra tillfällen än under Våroch Höstflod; men om i anseende till dålig sädesort de blott om hosten efter bergängen kunna uti å eiler 60 dagar nyttjas, så skattas paret stenar till ett uppskattadt tunland, observeras att året räknas till o arbetsdagar.
Den qvarn som genom ägarens kunskapsfiit
Och omtänksamhet vunnit en högre fullkomlighet än de vanliga och således lemna vida trier i arrende, bör ej derföre ådraga sin för Staten nyttigt ägare högre beskattning, hälst han nog träffas genom indirecte eller consumtionsafgiften, så vida landet äger Industrie, och saknas den, är man till - 678 Den 24 Februnrii, räckligen beskattad genom bristande afsättning.
Lika litet bör afseende göras på den qvarn» hvars dåliga sammansättning lemnar ett utslag vida under den här antagne medelmåttan.
Enligt 7 §. tillhör det Icke min plan att beskatta konstigt sammansatta våderqvarnar eller eldqvarnar, eller finsigterierna * såsom tillhörande industrien. §. 19.
Sågar förvandlade till uppskattad! tua-* land, behöfva samma vilkor som qvarnar, och då med ett sågblad drifvit, genom en ordentlig mekanik m. m kunna utan ansträngning på året skäras 1200 tolfter bräder, så bör detta påföljande vis blifva normén för uträkningen.
Genom trädets beskattning i skogen, kata blott här komma i ftåga, vinsten af förädling då man utan afseende på trädsorten, gör beräkningen i allmänhet, emedan af dyrare och. hårdare trädsorter dels sågas i mindre mängd* dels utgöra de en så liten qvantitet, att deli äcke förtjenar någon uppmärksamhet.
Fuhru och Gran är det allmännaste i skogrika trakter, vanligen erlägges en bräda i såglön för hvarje tolft.
Arrendatorns productions behållning för hela året blifver således 100 tolfter, och kan nti arrende för hvarje sågklinga» häraf f et - Den 24 Februarii, 679 lägges, hvilket ä 1 lod silfver eller en R:dr Banco per tolft, svarar emot sf tunna korn eller tunland uppskattad jord.
De jämkningar och afseenden, som förut äro gjorda vid qvamars beskattning, kunna och böra äfven här användas; och som alltid jämt ziffertal bör sökas, antages hvarje sågklinga sora går året igenom för 4 uppjkattade tunland, §, 20.
Skogarnef beskattning hvad marken angår på hvilken den växer, är redan gjord under benämning af Bete.
Här blifver blott fråga om sjelfva skogsproducten såsom råämnen, och till grundprinciper bör antagas den årliga afkastning som kan påräknas med skogens bestånd, då man bör förvandla alla de träd, som kunna fällas till cubikfatnnat ved eller stafrum 3me alnar lång, hög och bred.
Inberäknadt dagsverken till fällning och en dagsköming per famn, bör af vedens intrinsequa värde afdrages 1 omkostnader \ tunna korn, resten utgör den behållna vinsten.
Skogens förädling genom tilldanande af bjel— kar, tjära, bräder, kohl m. m> bör ej komma f någon beräkning såsom hörande’till redan gjord beskattning på köpmannen, sorn köper bjel— karne och tjära.
Sågen som förvandladt trädet till bräder, kohlen som begagnas vid smidena och Bruken, dito dito.
Den högre förädlingen genom ökade kua* 68o Dm 2\
Februarii. skaper tillhörindustrien; men skogarne böra fördelas uti 3:ne bufvudkiasser, nemligen j ;o JJogfkog eller Ek och Bok. 2:0.
Snrjkog, eller anr.an slags löfträd, samt 3.0.
BarrJkog\
Min afsigt är ingalunda att gifva en vetenskaplig framställning af skogshandteringen, utan blott att i korthet nämna hvad jag anser nödigt att jagtaga som en hjelp vid beräkningen för ett $å vigtigt ändamål, sorn uppgörandet af ett helt lands skattläggning.
I allmänhet anses öfver hufvud årligen kunna tältås A Cubik eller Stafrum famn HögJtog, | famn dito Barrjhog, £ famn Sur/hog per tunland.
De grenar och det ris , som i famn icke konna läggas, kan anses som husbebofs brån. sle för arrendatorn, hvilken vanligen, åtminstone i min in ma skoglösa ort är förbuden allt handande, ja kanske att tjvista upp m. m.
Sorn skogens växtlighet beror på jördens beskaffenhet, dess läge för vindarne m. m. bör ett och annat fullmoget träd på diverse ställen i skogen afsägas, för att kunna räkna ringarne, som upplysa om trädets ålder, och derefter kan uträkning n ske, nemligen der som finnas 100 ringar på ett träd, hvilket är i fullmognad bor skogen indelas i 100 lotter och anses, att den fällning sorn af mogen skog göres öfver hela skogens rymd, t. ex 300 Tunneland är lika med en lott eller 3 Tunnor, som skude nuggas aldeles ut.
D. nna utväg gör jemkningen möjelig i jemförelse med Den 24 Februarii. den ofvannämnde högsta skogsbeskattning.
\ famn högskog, som kan hämtas af ett Tunland (sedan arbets- och transportkostnaden med ^
Tunna korn per famn är afdragen) anses vara värd 2 tunnor korn eller lika med arrendet af ett uppskattadt tunland åker. f famn Barrskog är värdt | Tunna Korn, således 2;ne Tunneland Barrskog svara emot ett uppskattadt Tunland åker. 6 famn Surskog lemnar i arrende 8 kappar
Korn oeh fordras således 9 Tunneland Surskog för att svara emot ett uppskattadt Tunland åker.
Skogens mer eller mindre täthet, kan af ett vant öga bedömas, samt alla im?>edimenta af berg, sjöar odi slätter uppmärksamt afdrages.
Ehuru mö* dosamt det är så kan man tämmeligen hinna öf« ver en skogsträcka, utan att den på charta är uppfattad.
Att närmare bestämma förhållandet tror jag endast vara möjligt med tillhjelp af en studerad Holzvorsteer.
Till vinnande af lika fulkomlighet vid jordens beskattning, fordras äfven en Agromme till hvars yrke det ensamt hörer, ait äga kännedom om jordpartiklarna och hvarom län* 682 Den 24 Februarii, gre fram skall omständligen blifva ordadé.
Jordägaren bör då hos Landshöfdingen begära syn derå, då värdering af skadan sker, samt afseende göres huru länge af den nedbrända skogen, gagn kan påräknas, efter hvilken tid den upphör, att höra till beskattningen förr än efter så inånga år, som den anses att kunna åter brgagnas.
Denna nedbrända skogens beskattning skulle på ett lagligt sätt förmå till mera skogsvårdande. än hittills skett. %■ 2f.
Mrändtorfsmås sar, kunna fördelas uti 3:ns sorter nemligen 1 :stajsorten, eller den mörka och drygaste. e:dra sorten något ljusare och lättare, 3tdje sorten eller ljusaste, samt lättaste och minst dryga.
En 4-de sort kunde äfven uppräknas, som består af fly- eller hvitmåssa.
Denna sistnämd* bör blott undersökas om den kan dikas, då med tiden, deraf äfven kan blif • va Brändtorf, hvars godhet kan jemföras med sämsta sorten af de sine.
Här får en afvikelse göras hvad transporten angår, mot hvad, sorn är yttradt uti 6 §. i anseende till torfskördernes vansklighet och det myckna arbete sorn dervid användes, nemligen: att då derr ar belägen öfver en mil ifrån afsättningsstället, är den icke värd, att anse sorn torftäekt, och i de fall en större godsägare, genom en mängd bönder sig deraf kan begagna, så undfås så mycket mindre i andre ntskylder af Den 24 Februarii, 68^ gamma landtbönder och vigar jag försäkra det dervid ingen annan vinst är att påräkna, än skogsbesparing, visserligen icke till egit, titan framtida gagn.
Af prima sorten kunna 6 lass torf, hvarje lass utgörande sex cub»kalnar svara emot en famn Bokved eller 2:ne famnar Surskog eller 4 famnar Bariskogsved.
Af hvarje cubik famn torfmåsse blifva 6 lass torf i anseende till spelrummen emellan torfvern3; således kan ett tunnetand med 3-‘ne alnars djup torf gifva en skörd af 1555 las8.
För rund summa upptages likväl 1560 eller som svarar emot 260 famnar Bokved, men som en torfmåsse fordrar 100 ar innan den kan å nyo begagnas, så kunna blott 150 lass om året tagas.
Enligt denna clav skulle jag föreslå, utan att behöfva räkna på t tum det ett tunneland bästa sorten torfmåsse afkastar för hvarje tode tum, som utgör normen för jördens djup till alfven enligt 6 §., 21 lass torf, och att tillägget blott för hvarje loide tums tillökning i djupet beräknas, men alldeles icke 15 eller 16, 25 o s v. utan då måssen är 20 turn fås 42 lass, 30 turn 63 lass o s. v. 2:dra sorten torf svarar emot 9 lass, eller emot en famn bokved.
3tdje sorten eller den samsta, 12 lass emot e* famn, eller 6 lass t:a-sorten torf.
I anseende till arbetsomkostnaderne, hvilka från torfvens värde böra afdraga?;, kan egentliga behållningen till afsalu icke anses per Sunland kunna beräknas till högre vinst äa 684 Den 2 j Februarii. denna jämförelse visar, nemligen:
Det fordras 2:ne tunneland bästa sort, 3 dito medlersta och 4 dito sämsta sorrt torf för att gifva 2 tunnor korn i arrende eller eqvivalera arrendet af ett uppskattadt tunneland aker och äfven detta kan anses för en hård beskattning.
I händelse en jordägare med stora torfmåssar omöjligen äger kralter, att tillen mo:del till försäljning uppskära torf, så bör äfven härpå afseende göras och ej mer upptagas, är» hvad som billigt kan anses vara för ägaren möjiigt att skära och försälja.
Uti åtskilige delar af Skåne brukas att sälja tnindre stycken af sjelfva måssen med rättighet, att under en viss tid densamma få skära och då betala en R.dr KiksgäldsSedlar för hvarje O famn af 2.ne alnars djup Om t. ex- en k'ok hushållare för året blott säljer en roordel, så torde man få se om rj utslaget bli f v er sådant, att det på ett tunneland innehållande omkring 1560 ET famnar, fördelt pä 100 år, utgör circa 15 R:dr Riksgälds om året eller 2\ tunna korn.