Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke föreställa mig möjligheten att Huset skulle vilja ingå på Hr Lagerhjelm* förslag, utan någon vidare beräkning ens på hvad canalen möjligen kan komma att kosta; ty det får jag förklara, att på de ingeniör-bei åkningar, som göras, vågar jag åtminstone, när jag för det allmännas räkning beslutar ett företag, alldeles icke obetingadt ingå, utan alt redan från första stunden vara viss om en förhöjning i den beräknade kostnaden, emedan det nära nog gränsar till det omöjliga att komma saken så nära, att man på förhand kan beräkna alla de naturhinder, sorn kunna komma ali möta vid anläggningen af några och 5o särskilda slussar ; oell i delta förslag hafva ännu icke blifvit vidrörda alla de jordersättningar, som kunna komma i fråga.
Med ett ord, här är ännu ingenting gjordt för att man skulle kunna ingå uppå och inlåta sig i ett förelag af denna natur, oell ehvad som emot mig må kunna komma att anföras och yttras, kan jag aldrig, med bibehållande af mitt samvetes vittnesbörd att hafva uppfyllt min pligt såsom representant, låta förleda mig att bifalla behandlingen of ett sådant företag på det sätt, som här inom Huset blifvit af en talare föreslaget.
Icke länge skall jag uppehålla R. o. Ad., då den föregtde talaren i det mesta har förekommit mig.
Jag skulle ej lieIler begärt ordet endast och allenast i anledn. af hvad Hr Lagerhjelm föreslagit, emedan jag icke trodde att hans sednare förslag i afseende på de a3o,ooo rolina skulle vinna något understöd; men sedan jag hört en annan talare understödja detta förslag, har jag anmält mig för att protestera deremot.
Del är förunderligt, att man ännu icke här i landet inhemtal så mycken erfarenhet, att man ens vill tillräckligt tänka sig för, innan man försöker att vilja inleda nationen i företag, hvaraf den ännu icke känner följderna.
Jag erkänner visserligen, att förslaget alt hörja och fullborda denna canal förtjenar den största uppmärksamhet, ja! kanske större än man vid första påseendet tror, men ju större uppmärksamhet den fäster, desto grundligare undersökningar böra också ske.
Jag tror icke att deri undersökning, som hittills skett, är tillräcklig för alt genast besluta företagets anställande och fullbordande; men man synes, i följd af den medgång, som canalerne hittills i dag haft, vilja begagna sig af det gamla ordspråket, som bjuder att smida medan jernet är varmt.
Jag skulle dock önska, alt detta jern matte kallna för en tid, på det att nian under tiden måtte hinna besinna sig.
Man tänker icke en gång på, huruvida de tillgångar, som finnas, kunna förslå, utan man går på och anslår summor, utan att så noga Den a4 Mars c. ni. besinna livar de skola tagas.
Hade man, innan detta betänk. företogs, eller hade StalsUtsk. förut delat dessa öfverskottsmedel, t. ex. en viss summa till vattencommunicationer, en viss till communicationer till lands, en viss till uppmuntrande af jernhandteringen, en viss till uppmuntrande af jordbruket och likaledes för de andra näringarna , och sedan hållit sig till hvarje summa särskildt för utförande af nyttiga företag, så hade det ändå icke varit så oförståndigt och obetänkt att använda hvarenda styfver vid denna riksdag, som jag nu finner det vara, då man så ensidigt vill gå till väga och använda för ett enda ändamål nära alltsammans.
Jag skall icke vidare orda i detta hänseende, då R. o. Ad. ändå lärer taga i betraktande hvad jag nu har yttrat; för öfrigt förenar jag mig i hvad Gr.
Anckarsvärd har yttrat, samt önskar att R. o. Ad. måtte stanna vid att bevilja en viss summa till fullständiga och pålitliga undersökningar i afseende på denna canal, för att föreläggas R.
St. vid nästa riksdag.
Ett eller annat tusendetal af r:dr mer eller mindre skall jag för min del visserligen icke pruta på, då jag anser en säker och grundlig undersökning af nöden.
Då onekligen Svea canal, eller öppnandet af en canalfart emellan Wenern och Hjelmaren är den häst uttänkta och af alla våra canaler den, hvaraf landet kan draga de största fördelar, emedan, alla Jocalintressen oberäknade, den förmån skulle vinnas, alt våra exportartiklar, oberoende af större eller mindre säkerhet på Östersjön, kunde proesteras på verld.*,marknaden, så bade jag önskat att denna canalbyggnad snart blefve företagen och fullbordad.
Jag hade äfven trott att den utväg borde vidtagas, som jag anser vara den enda möjliga för att snart tillvägabringa större företag, den nemi. att elt lån, stäldt på ränta och amortissement, dertill upplages.
Men då jag förutser omöjligheten att för närvar, realisera allt delta, så inskränker jag mig till alt biträda Hr Lagerhjelm uti yrkandet af del anslag han föreslagit, till preliminära åtgärders vidtagande, under förhoppning att nästkommande Ständer skola med klarare statsekonomiska åsigter än de, som nu göra sig gällande, behandla och afgöra denna vigliga fråga.
Jag anhåller vördsamt al t få gifva mig sjelf den tillfredsställelsen alt hafva vid slutet af min riksdagsmannabana gifvit min röst för del för fäderneslandet största, nyttigaste och mest hedrande företag.
Min fullkomligt orubbliga öfvertygelse är, att
Svea canals värde vida öfverträffa!- allt hvad hittills blifvit gjordt eller hädanefter skall göras.
Då jag har mod att icke låta hindra mig, hvarken genom Gr.
Anckarsvards framställning emot Hr Lagerhjelm, eller genom Hr Ribbings protest, så anser jag mig skyldig att fästa R. o.
Ad:s uppmärksamhet på det bristfälliga i de anmärkn:r, som af Gr.
Anckarsvärd blifvit fram - D c n n!\
Mars e. m. 34* slälkla.
SlatsUfsk. åberopar frågans närvar, slick, och det är detta skick, som Gr.
Anckarsvärd egentligen stödjer sig vid, under förklarande, att iian anser frågan icke vara nog utredd.
Må det vara mig tillåtet att framställa min åsigt i öfverensstämmelse med den uppfattning jag gjort af Hr Lagerhjelms framställning.
Ämnet innefattar 2:ne delar af företaget, den ena sjelfva canafen, den andra sidocanalérne.
Sjelfva hufvudcannlen emellan Wennin och Hjelmaron är undersökt.
Jag beklagar alt Gr.
Anckarsvärd icke behagat kasta en blick på en charta, som blifvit mig i dag tillställd, och som jag sett finnes hos flera of Ståndets ledamöter.
Undersökning har försiggått.
Grefven behagar förklara, att han icke anser den tillräcklig.
Nå väl! detta förklarande kan gifvas vid hvilken undersökning som också må anställas.
Men en sanning är, alt sidocanalerne icke äro tillräckligen undersökte för verkställigheten deraf.
Jag förmodar också, att det egentligen varit i anseende lill dem, som PresteSt. anslagit en viss summa för beredande af undersökning.
Men då, efter min öfvertygelse, all den undersökning, som kan väntas eller som för ändamålet är tillfyllestgörande, redan ägt rum i afseende på den raka, den stora canaJen emellan Hjelmaren och Wenern, då jag tror den vara fullkomnad, så vet jag icke hvarföre jag skulle uppehålla, eller hvarföre det vackraste af alla företag skulle stå tillhaka, för att undersökningen om sidocanalerna ännu icke är fulländad.
Jag anhåller hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. till bifall å den framställning
Hr Lagerhjelm gjort, och då jag, mine herrar! anser detta ämne vara det mest högsinta af alla och för en framtid vittnande om i8/jo års riksdag, så må det förlåtas mig, om jag kastar en blick på framtiden och då med bedröfvelse ser den medömkan, hvarmed efterverlden skall bedömma en riksdags anda, som anvisar i| millioner till fängelser, af hvilken summa icke en tredjedel, efter hvad mitt sunda förnuft säger mig, kan användas till nästa riksdag, men nekar anslag till det vackraste, det största af alla nationalförelag.
H. Ex. Hr|:Gr.
Anckarsvärd har anmärkt att jag varit i tillfälle att tala om Götha canals fördelar och brister, när Götha canal på delta rum förehades.
Jag äger icke anspråk att mina ståndsbröder ihågkomma hvad jag så längesedan ordade.
Men de, hvilka tilläfventyrs göra det, minnas, att jag ifrigt och alltid förordade Götha canal.
Jag aktade mig noga alt då anmärka anläggningens brister.
”Jaså,’’ hade man sagt, ”kan Götha canal blifva onyttig i krig, i händelse vi icke hafva någon vattencommunication i norra Sverige, då skola vi icke göra Götha canal;” oell jag ville att Götha canal skulle blifva gjord först, efter den då var å bane, likasom jag nu vill att Svea canal må blifva gjord, och om jag nu visste något, som kun - 342 Den 24 Ma r s e. m. de fullkomna nyttan af Svea canal, men icke stod att erhållas nu, så sparade jag till en annan riksdag att derom göra framställning, ty jag utgår från den grund alt canaler emellan ett rikes förnämsta provinser, de som äga mesta rörelse och mesta behof af communicalioner, hvilket bestämdt bär är fallet, alltid och under alla förhållanden, och oaktadt alla möjliga invändningar, äro såsom högst nyttiga företag att anse.
Sålunda kan jag ganska conseqvent och samvetsenlig! hafva vid äldre riksdagar och med all värma förordat Götha canal, äfven om jag då redan ägt den nu yttrade insigt.
Af detta förutseende vill jag dock icke berömma mig.
I alla fall lärer datum af denna min insigt ingalunda kunna åverka frågan om landets ofantliga fördel af Svea canals företagande ju förr dess hellre.
Jag tackar Gr.
Anckarsvärd, som gifvit mig tillfälle att offentligen framställa Commercerådet Bröms’ anspråk på det allmännas tacksamhet, i thy att han på egen bekostnad beredt de skedda undersökningarna.
Men just detta bevisar ogrunden af det som blifvit anfördt om bristande undersökningar.
I Ståndets cancelli ligger ett präktigt chnrleverk öfver del tillärnnade företaget, samt ett det fullständigaste kostnadsförslag deröfver.
Hr Öfverslelieutenant Edström, sorn är författare till detta ofantliga och många flera fosterländska arbeten, han är anspråkslös och modest och berömmer sig icke deraf, men mig tillkommer att berömma honom, och de af Ståndet, hvilka behaga kasta ögonen på dessa ingeniörarbeten, skola så mycket hellre instämma i detta beröm, som dessa hydrauliska arbeten icke kunnat verkställas utan ett betydligt antal ingeniör-elever, hvilka denne man med intet eller högst ringa understöd bildat.
Vill man nu gå längre i undersökningar, så lärer ingen stämma böja sig deremot, eller vill man hafva Engelska ingeniörer hit för mera säkerhets skull och ytterligare undersökningars anställande, så må det gerna ske. lngeniörerne i Polhems, Thunbergs och Nordvalls Sverige befara icke utländska ingenjörers inspection, och skulle desse, enligt den gamla regeln att 4 ögon se mera än 2, se mera än våra ingeniörer, så skall det otvifvelaktig! vara dessa ganska kärt.
Emedlertid och intilldess de Engelska ingeniörerne komma, skulle jag anse att sådane som en Sydow och en Ericsson kunde rådfrågas, hvilka kamrater Öfverslelieutenant Edström säkerligen gerna låter rådfråga.
Anckarsvärd sade någonting om hjertrörande framställningar.
När jag var ung och ville röra ett litet hjerta, så förtröt det mig också när andra kommo fram med hjertrörande framställningar, men jag var så rättvis, att jag fann lika lillåtligt för dem att röra hjerlan, som för mig, och jag tror icke att mina försök att på detta rum röra hjeltan varit märkligare eller ömmare än den värde talarens; — och hvem har rätt i denna täflan på slutet?
Jo! det är den, Den 34 Mars e. ni. 343 som råkat alt röra det lilla hjertat, och jag vet icke om jag låter hänföra mig af egenkärlek, men jag tror att i Ståndet liar jag rört flera hjeltan än Gr. Anckarsvärd.
Cederstr örn:
Det är ett factum att allmänna arbeten äro nyttiga, då nb. man icke har full sysselsättning för arbetande liander i landet.
De medgifva åt den arbetande classen tillfälle att förvärfva egendom och förkofran.
De befordra uti samhället nytta, i den mån som arbetet är af nyttiga följder för framtiden.
Att således alla sådana icke kunna annat än gagna är en erkänd sak, som icke beböfver vitsordas.
De farhågor, som Gr.
Anckarsvärd framställde i afseende på Sveriges klimatiska förhållanden, genom uttappningar af sjöar till canalledning, torde man föga behöfva låta skrämma sig af; ty det följer of sig sjelft att canalen icke tager mera vatten, än som fordras för sjelfva farleden, hvilket äfven i alla fall skulle afledas från sjön, emedan det icke der, såsom i döda hafvet, är instängt utan bar ett utlopp.
Det är således icke fråga 0111 alt kärr-uttappningar och sådane sjö-aftappningar, som här komma i fråga för anläggandet af canalen, kunna vara skadliga, utan de blifva tvertom nyttiga för klimatet der de äga rum.
Det finnes således, efter min öfvertygelse, i det fallet icke något, som bör verka mot förelaget, om nb. företaget, riktigt fullständigt undersökt, visar sig vara fullkomligen utförbart och dc nödiga medlen för utförandet icke saknas.
Jag instämmer derföre fullkomligen i det beslut, som PresteSt. fattat, alt anslå 20,000 r:dr till fortsatta undersökningar.
Jag skulle vilja tillägga jemväl ett anslag, förökadt lill det belopp, som Ur Lagerhjelm föreslagit, dock icke så alt arbetet börjas directe innan undersökningarne äro fulländade, utan undersökningarne mäste vara fulländade och kostnadsförslaget uppgjord t i sina detaljer innan arbetet får börjas, och derefter måste jemväl, genom enskildt bolags uppträdande, en visshet vara vunnen om företagets möjliga fullbordan.
Da må gerna det af Hr Lagerhjelm föreslagna anslag till K.
M:s disposition finnas, för alt genast kunna öfverlemnas lill ett sådant bolag för arbetets begynnelse, i händelse sådant skulle inträffa före en blifvande riksdag.
Skulle åter Sländerne dessförinnan komma tillsammans, så blefve naturligtvis bela kostnadsbeloppet, tillika med den serie af bidrag från statsverket, som kan fordras för att fullborda arbetet, på en gång föremål för R.
Emedlertid är det angeläget, att R. o. Ad., om Ståndet vill instämma med Hr Lagerhjelm i fråga om det större anslaget, skiljer detsamma från det anslag af 20,000 r:dr för undersökningar, som PresteSt. beviljat, och som jag hoppas att R. o. Ad. jemväl bifaller, då det större anslaget måste komma att stå till K.
M:s disposition för att tilldelas det bolag, som utför saken.
Att Staten skulle sjelf och genom egna ingeniörer utföra arbetet 344 Den 24 Mars e. m. tror jag icke bör til Istyrkas, emedan enskilda omlanken ii r bältre för eftersynen vid sådana företag, än någonsin kan påräknas, när de ske på statsverkets bekostnad, helst då arbetets fullbordande skulle vara i strid roed det enskildta intresset, som ville vinna på Statens bekostnad, i stället fo’r att befordra företaget till ett lyckligt slut.
Då frågans utgång bär kan anses afgjord genom dels de beslut, som 2:ne Stånd fattat, och dels den discussion, sorn uti ett 3:dje Stånd förevarit, så skulle jag icke ämnat yttra mig i dag, om jag icke här, troligen af misstag, hört ord undfalla en värd talare, hvilka icke af någon annan blifvit upptagna och hvilka möjligen skulle lala tro att ett stort misstag blifvit begånget, att ett stort förbiseende ägt rum vid framställningen och företagandet af det största arbete i denna väg, som inom Sverige ägt rum; — ett misstag, som i det fallet skulle svårligen falla ett af våra ädlaste och dyrbaraste minnen till last.
Ingen kan mera varmt än jag känna hvad namnet Svea canal belyder, och mina varmaste politiska vänner samt äfven deni sorn äro mina motståndare, och nu synas mera intressera sig för detta företag än jag, ber jag likväl vara öfvertygade 0111, att de känslor, sorn dictera mitt yttrande i detta fall, äro lika så varma, som de, hvilka dictera deras.
Jag tror eller hoppas åtminstone, att om samma försyn, som så ofta bevarat Sverige under de svåraste skiften, ännu uppehåller sin vårdande hand öfver Sverige och bevarar vårt dyrbara fädernesland för de följder, hvilka möjligen i en framtid kunde hota genom de stormar och kräftsår, som då skola kännas inom landet; så skall visserligen den tid icke vara aflägsen, då detta företag i sin hela vidd kan och bör utföras.
För det närvar, är dock min tanke, att denna tidpunkt ännu icke har kommit.
Denna Svea canal delar sig i 2:ne ganska betydligt olika afdelningar.
Den ena är sträckan emellan Wenern ända till sjön Möckeln; den andra sträcker sig derifrån till Örebro.
Den första lärer vara den minst dyra delen, likasom den är den minst vidsträckta.
Genom dess fullbordande vinnes det syftemål, som Hr Lagerhjelm omtalat, nerol, att närma en del af våra dyrbara jernmalms- och tackjernslillgångar lill de trakter, som äro i saknad deraf, och således underlätta den ena oi lens tillfälle att lemna sitt öfverflöd, för att fylla den andra ortens behof.
Den andra och dyrbarare delen af canalen är deremot den emellan Lit-elfven och Örebro.
Den skulle afse alt öppna en ny cornmunicationsväg emellan det inre af landet, ifrån Östertill Vesterhafvet.
Under fortfarande af nuvar. förhållanden skulle denna nya vägs öppnande emellan de båda utgångspunkterna Götheborg och Stockholm, för att icke tala om den mindre betydliga del, som egentligen afsåge den enskilda rörelsen emellan Örebro och Götheborg, endast hafva - Den 24 Mars e. ra. 345 va lill föremal en communication, sorn redan äger rum.
DA skulle det förhållande uppkomma, ali, enär nu Götha canal knappast bär sig tillräckligt för att gifva den minsta möjliga utdelning åt det actiebolag, som rår om dennacanal, jemte kostnaderna för dess underhåll, så skulle, om rörelsen delades på begge canalerna, möjligen till en början, innan industrien tagit större verksamhet, tillgångar komma att saknas för hvardera canalens underhåll.
På sätt sorn redan i förmiddags anför des, har under förra året Götha canals behållning, sedan alla utgifter blifvit afdragne, icke utgjort mera än 18,000 r:dr.
Man har talat om den politiska vigten i detta fall, och det är i afseende derpå, jag anhåller att få fästa mig vid det misstag, som en värd talare begått.
Jag vill först erinra, ty i politiskt afseende kan det äga ett värde, att det skulle varit af iovedersägligt större vinst, om Götha canal kunnat gifvas denna riktning.
Men oberäknadi att de då gjorda undersökningarne icke ens med de dimensioner, som nu äro i fråga, visade någon möjlighet för denna canalledning, så skulle dock aldrig, efter nu antagna beräkningar, ifrågavar. nya canal kunna komma alt ersätta Götha canal.
Den nya canalen är beräknad på endast 7 fots djup, då deremot Götha canal har 10 fots djup, och hvad denna skilnad af tre fot betyder i afseende på kostnaden, samt hvad detta olika djup skall verka, då det är fråga om att suppleera en annan canal, torde icke behöfva ådagaläggas har, der icke endast båtfärd är i fråga.
Men utom att man känner i hvilken ofantligt
Ökad proportion kostnaden skulle stiga, lärer det icke vara möjligt alt öfver landthöjderna bereda större dimensioner för denna canal, och om det äfven vore möjligt, så saknar den del af communicationslinien, som utgöres af Hjelmare slussväg, ett större djup än 7 fot, ja! sjelfva Hjelmaren lärer icke hafva mera än 7 fots djup, så att kostnader, som kanske mångdubbelt skulle öfverstiga de beräknade, skulle erfordras för alt sätta denna Svea canal i stånd alt suppleera Götha canal.
Men här anhåller jag att få relevera det misstag, som af en värd talare blifvit begånget, då han ytt rat, att några fregatter, placerade emellan Dalarö och Landsort, då vår flotta vore sysselsatt på ett annat ställe, skulle kunna tillintetgöra den inre färden, som emellan begge håfven vinnes genom Götha canal.
Så är verkligen icke förhållandet.
Communicationen emellan Götha canal och Stockholm passerar icke Dalarön eller Landsort ; den går till större delen genom skärgården.
Det är den lilla obetydliga vägen öfver Bråviken, som är öppen, och det skulle otvifvelaktig! icke vara svårt att, ehuru med en liten omväg, undvika den öppna sjön genom att hålla sig till de bå da stränderna af Bråviken.
Vägen blefve något längre, men communicationen lika säker.
Om en fiende skulle kunna förhindra elen, så nödgades lian bemäktiga sig någon 22 H. 44 346
Den 24 Mars e. m. punkt på vägen och befästa sig der för att derigenom afbryta communicationen.
Kan man länka sig delta, så kan man också tänka sig möjligheten att en fiende kunde bemäktiga sig vid Mälaren någon punkt, som af bröt communicationen och befästade sig der.
Det afgifna kostnadsförslaget lärer uppgå till 4 millioner r:dr.
Man liar ansett att med den erfarenhet, som nu är vunnen, så bör detta kostnadsförslag kunna anses tillförlitligt.
Uti detta hänseende vill jag medgifva, att, efter erfarenheten vid Götha canalbyggnad, bar för de efterföljande Ströms och Trollhätte canalerna kostnaden relativt blifvit mycket säkrare beräknad än för Götha canal, d. v. s. med' afseende på hvarje slags arbetes relativa kostnad, under förutsättning af dess beskaffenhet enligt uppgjord beräkning.
Men det är ännu ett annat slag af kostnader, som man med yttersta grad af skicklighet ej kan vänta sig med säkerhet beräknad, såsom beroende af en fullständig kännedom af localen.
Den är icke möjlig att utreda, förrän arbetet är fullandadt.
Med all den aktning man kan hysa och ingen kan äga i högre grad än jag för Hr Öfverstelieutenanten Edström, så torde man ej kunna undgå att medgifva, att man ej kan tillerkänna mera säkerhet åt hans beräkning öfver den linie han en gång undersökt, än man år 1809 kunde tillerkänna den uppgjorda beräkningen af Gr. von Platen, som då i 19 år egnat största delen af sin kraftfulla, snillrika själs verksamhet åt Götha canal i den led, som åt den var anvisad, och då man här begärde hans förklaring, huruvida han kunde garantera att beräkningen skulle slå in, så förklarade han, med den öppenhet, som utmärkte hans ädla och och manliga karakter, att ehuru stort förtroende han kunde hafva för det upprättade förslaget och ehuru mycket nit och omtanka dervid ägt rum, så stod det icke i hans förmåga, emedan det öfversteg menskliga insigter, alt kunna ikläda sig en garanti för att förslaget skulle ovillkorligen vara alldeles fullständigt, och då var det ett arbete, som i 19 år varit under hans ögon på alla håll företaget och fortsatt.
Kan man då begära att efter en enda undersökning, om den också skett af alla verldens största ingeniörer, man skulle kunna garantera att icke dessa 4 millioner möjligen skulle kunna komma att öfverskridas med ännu en eller annan million.
Men låt äfven vara att dessa 4 millioner vore tillräckliga, hvar finnas de eller hvar är här förslaget att skaffa medel för denna kostnad ?
Här är föreslaget att anvisa 23o,ooo r:dr för detta arbete.
Är del meningen att anvisa dessa 23o,ooo r:dr till arbetets företagande, så får jag underställa, såvida icke något bolag finnes eller man kan få något bolag, som tillskjuter de återstående 3,700,000 rtdrne, till hvad nytta dessa 23o,ooo r:dr skulle vara.
Skulle det vara för att inleda stiftandet af ett bolag, likasom år 1809, och inleda det i den tanken, att när Ständerne beviljat 23o,ooo r:dr och kändt är alt det fordras 4 mil - Den 2/J Mars e. m. lioner, så måste deras afsigt vara att äfven gifva det återstående koslnadsbeloppet: hade man då icke tagit på hand att man vill gifva 3,700,000 r:dr lill.
Vill man det, så aidel bättre att nu rakt och öppet åtaga sig en sådan förbindelse, om den också ej skulle kunna uppfyllas förrän i en framtid.
Men att nu lenina 23o,ooo r:dr till ett arbete som fordrar minst 20 gånger denna summa, det tror jag verkligen vara att kasta dem i hafvet, och anser jag vara ett beslut, som skulle vara mindre passande för R.
Men deremot, då frågan i hela sin vidd är af största värde, äfven om det måste öfverlemnas åt våra barn att fullborda den till större delen, och den mindre delen icke är större än att jag hoppas att i vår närmaste framtid, d. v. s. vid nästa riksdag, tillgångar dertill skola kunna beredas; så instämmer jag med PresteSt. att man icke bör vara nidsk med de anslag, som lemnäs lill undersökningar.
PresteSt. har dertill beviljat 20,000 »':dr.
Detta är en temmeligen vacker summa, men vill man gå till 40,000 r:dr för undersökningar, så alltför gerna.
Men alt bevilja 280,000 r:dr för ett arbete, som minst fordrar 4 millioner, det anser jag, på sätt jag nyss haft äran yttra, vara till intet ledande.
°Jag anhåller om propos. till instämmande i H. PresteSl:s beslut.