Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om våra Banco-Sedlar, med mängdens bibehållande, återfingo iullt Silfver värde måste nödvändigt
Ett utaf Två inträffa.
Antingen skulle nemligen alla Varupris lämpa sig efter Myntets intrinsequa värde och ett lod Silfver gälla i Varubyte lika mycket som nu , samt Varu-prisen foljagteligen falla, enligt Mynt-Numerairen, under hälften af hvad de nu äro.
I och med det samma blefvo naturligtvis alla Skatter och Skulder mer än fördubblade, med oförändrad tillgång till deras afbördande.
Att detta, som endast gagnade ett inskränkt antal Capitalister, skulle vara förderfligt för mängden af Sveriges Innebyggare, lära förenade Utskotten hafva svårt att förneka.
Den andra tänkbara, och tilläfventyrs troligaste, följden af Sedelmyntets återvunna jemngodhet med Silfver, vore den, att de inhemska Varuprisen, hvilka synas rätta sig efter Myntstockens förhållande till Landets Production och Varu-mängd, förblefvo till zilfran oförändrade, och i Silfver hvad de nu äro i Sedlar.
Alla utländska Varor skulie deremot falla till mindre än hälften af deras nu varande pris.
Productions-kostnaden skulle, i förhållande till Myntets godhet, blifva så dyr, at{ 574 Den 15 April.'' man, långt ifrån att kunna tänka på någon Export, skulle tvertom taga sina nödvändigaste behof utifrån.
Ett Sk:&
Stång-Jern skulle t. ex. ej kunna produceras för mindre än omkring 15 H:dr Specie; men deremot kunna köpas uti* fiån för 8, på samma sätt med allt annat.
Det synes således otvifvelagtigt, att ett så stort Rördse-Capital i Silfver, som vi nu äga det i Papper, skulle förlama, förtrycka och förstöra alla producerande Näringar, samt lägga hela Landet likasom i träde, intilldess sä mycket af det för stora Rörelse-Capitalet hunne gå utur Landet, att återstoden kunde mäta vår Varumängd och Production med ungefär samma mått som andra Länders-, eller med andra ord:
Intilldess vårt Rörelse-Capital blifvit så förminskdt, att det återvunnit ungefär samma förhållande till vår production som andra Länders Rörelse-Capital till deras Production.
Då således genom vår Sedelstocks möjliga förvandling till Silfver, i senare fallet hela Landet blefve lidande och utmärgladt, samt i det förra, ^ åtminstone mängden af' dess Inbyggare; torde Högloflige Utskotten benäget tillåta , att jag söker fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på förenade Utskottens misstag, samt vådan af deras bär ej otydligt ådagalagde syftning, nemligen Mynt-förbättring, —■ ett Odjur, som jag, på Utskottensj stora Finance-plans Tafla, tyckt, genom de nog starka skuggorna, skymta i fonden.
Vidare behaga Högloflige Utskotten, på ett nog litet tillfredställande sätt förklara min Den 15 April.
Realisations-plan oantaglig, oagtadt LTskotten medgifva, att alla olägenheter af Myntvärdets vacklande, derigenom skulle på en gång försvinna. —- Jag förmodar, art orsaken, hvarföre Realisation, på de grunder jag föreslagit, ej skulle med ringaste hopp bni fran gång, kunna företagas, ligger i otillräcklig!,tten af Banquens Silfver Fond.
Häruti nödgas jag blindt tro Utskotten på deras ord.
Likväl vågar ja% förmoda , att Utskotten gå för iångt i försigtighet, då de på indirect sätt, synas förråda den tro, att
Realisation ej med säkerhet kan företagas förr, än man har Silfver i förråd, lör värdet af Sedelstockens hela belopp.
Hvad Utskottens förklaring beträffar, att ej kunna instämma deruti, "att vära Sedlars öfvergång till omlopp i främmande Länder varit nyttig och förmånligså förundrar jag mig deröfver så mycket mindre, som
Utskotten synas alldeles icke hafva velat fatta min mening.
Utskotten hafva sjelfve medgifvit, att våra financiella oredor härleda sig ifrån Rörelse-Capitalets plötsliga förökning åren 1809 och 1810, hvarigenom Mynt-Representativerna nödvändigt måste i förhållande till Massans förökning, falla i värde.
Om detina tillkomna Sedelmassa hade kunnat instängas innom Sveriges gränsor, så hade vårt Rörelse-Capital ju skolat vara än. nu större, och Myntet följaktligen i samma förhållande ännu sämre, än nu, dä en del utströmmat till binlard, nemligi-n jemt så mycket som fordrats, för att, om jag så får säga, utspäda den derstädes circuierande delen af vår 576
Dm 1$ Aptit.
Sedelstock, till samma grad som hos oss sjelÉ ve.
Hade den bestämda tillspädningen skolat inskränkas blott till den delen af Sedelmassan, som förut circulerade i Sverige; -så bade dess-Silfvervärde naturligtvis måst blifva mera utbiandadt, annu, då tillspädningen tillika blifvit fördelad på Finlands hela RörelseCapital.
Långt ifrån att likväl anse en ytterligare utströmning af vära Sedlar till qvarblifvande i Finland, för nyttig och förmånlig r har jag tvertom betviflat dess verklighet.
Sedan jag nu i korthet sökt besvara de Anmärkningar, som tyckas vara rigtade emot mig, vill jag något närmare granska några af förenade Utskottens idéer, som synas hafva närmast Sammanhang med ämnet.
Utskotten säga: '’orti Agio nu vore uppstigit i Arithmetisk proportion till Banquens redbara Fond, så vore det äfven stadigt och Realisation kunde i sådant fall verkställas".
— Det är utan all tvifvel att
Realisation ju kunde med fullkomlig trygghet företagas, om Agio vore uppstigit i jemt förhållande till Banquens rc-dbara Fond; eller med andra ord:
Om Banquen ägde jemnt så mycket Silfver sorn fordrades, för att på en sång inlösa liela den utelöpande Sedelmassan.
Men deraf följer ingalunda, att ju icke Agio eller Sedlarnes Silfvet-värde kan vinna ett slags stadga, och Realisation följakteiigen vigtagas, utan att Banquens redbara
Fond likväl behöfver uppgå till hela Sedelstockens Silf ver-värde.
Utskotten synas nemligen ■ sjelf ve Den 15 April. sjelf ve hafva medgifvit, att Agio hade stadgat sig vid 1776 års Mynt-Valvation; och likväl matte Banquen ej hafva ägt, i redbar Fond , höla Sedelstockens Silfver.värde, emedan Ut. skotten försäkra att denna Realisation varit nära att misslyckas, oaktadt till och med biträde' af utländsk Credit.
Man synes således tydligen kunna finna, att Sedlarnes Silfvervärde eller -Agio ej bestämmes af Sedelstockens förhållande till Banquens redbara Fond 5 och detta så mycket mindre, som, före år 1807, missförhållandet emellan Banquens redbara Fond och den utelöpande Sedelstocken lärer, en tid, hafva varit ännu större än nu, oagtadt Sedlarne då ägde nästan fullt Silf ver-värde.
Utskotten säga vidare: ”Att, Banco-^edelns nu varande värde, iförhållande till Hamburger-Banco, bevisar att allmänna Opinionen fästat detta värde icke blott vid beloppet af Banquens redbara Fond, utan ock, med hufvudsaklig hänsigt på Banquens Fordringar hos Staten och Enskildta” Men som Banquen, utan tvifvel har Fordringar, om ej af Enskildta, åtminstone af Staten, för Sedelstockens hela belopp; så. skulle, om Utskottens principe vore rigtig, * Sedlarne nödvändigt ännu hafva fullt Silfvervärde.
Opinionen örn Mynt-Representativernas
Silfver-värde måste således bestämmas af någon ting helt annat, än Banquens o bekanta Silfver-Fond och Fordringar.
Vid 1 §r5 års Riksdag, stod jäg i detta afseende ungefär på sam* ma punct, der förenade Stats- och Banco-Utskotten nu synas stå, och sökte orsaken till Ridd. och Ad.
1 Afd, 73 > 74* 578 Den 15 April.
Myntets försämring, blott uti det ökade missförhållandet emellan Sedelstocken och BancoFonden.
Men vid närmare öfvervägande har jag funnit, såsom jag vid denna Riksdag sökt ådagalägga, att Myntvärdet endast bestämmes af Myntstockens förhållande till Landets Prnduction och Varu-mängd.
Desse 2:ne storheter, nemligen Myntstocken och Landets Product Förråd, hålla hvarandra alltid jemnvigten.
Myntstocken må vara stor eller liten, så är han likväl ett slags Representant, eller rättare sagt mått för Landers hela Production och Varumängd.
År Myntstocken liten, så representerar, eller om jag får säga, uppväger en mindre Summa, en större mängd Varor; och tvärtom är Myntstocken stor, så fordras en större Summa, för att kunna uppväga samma Varu-mängd.
Mynt-representativernas förökning åstadkommer stegring i Varu-prisen, och detta skulle otvifvelagtigt inträffa , om än Silfret i de tillslutne Ban* co-hvalfven, växte i samma förhållande som den utelöpande Sedelstocken.
I förenade Utskottens Förslag , rörande de Fastighets-Lån, som komma att utgifva® åren 1819 °ch 1820, nemligen, att Räntan och Capital-afbetalningen skulle beräknas i Silfver, med 3 proCent, med rättighet likväl att betala med Sedlar efter Agio, kan jag omöjligen upptäcka annat än blott ett sätt , att i händelsa af Myntets ytterligare försämring, illudera Riksens Ständers Beslut år I8lj, att Lånta - garen skulle slippa att afbetala mer än 2 pro„
Cent årligen af ursprungliga Capitalet, Banquens Silfver-upphandling, som Utskotten föreslagit, skulle naturligtvis tynga på Handels vågen och minska Växei-tillgången.
Den skulle ej kunna bära sig, utan i den händelse den erforderliga -Summan kunde fyllas genom öfvervigt i handel; ltie'n denna låter ej på förhand bestämma sig:
Föijakteligen kan man ej heller på förhand stadga, om något, ännu mindre huru mycket, Silfver skulle det eller det äret kunna införskrifva®.
Jag vill ej vidlyftigare nu utveckla detta ämne, emedan jag längre ned arnar äter vidröra der.
Jag vill emedlertid blott anmärka, att Utskotten förmodligen räknat för mycket på Allmänhetens Patriotisme, då de tro, att man Vid åsynen af Handels-vågens nedtrycknirtg, sorn pä Utskotten® Språk lärer vara detsamma sorn Myntets församring, skulle likväl sätta ett oförändrat värde på detta Mynt, emedan man visste att allt detta skedde blott för att framdeles förbättra och stadga detsamma.
— Hvad härmed égentefigen kari menas, nödgas jag tillstå ätt jag ej figtigt förstår.
1 stället för att, såsom Utskotten föteslågit, utgifva underhaltigt Silfvermynt, tycker jag det vöre ännu Vigare, att genom ett blott påbud gifva våra nu Varande a och 4 skilling®.
Stycken förbättring på CaraCteren Samt fördubblad bede; och värdighet.
58o Den 75 April.
Sedan jag sålunda lösligen vidrört några af de serskildta idéer, som jag i Utskottens Betänkande ansett mäst anmärkningsvärda) nödgas jag förklara, att i Betänkandet, betragtadt såsom helt, saknas den klarhet i åsigten, den be. stämdiiet i syftningen, den öfverenstämmelse i medleu, som knnde berättiga det till namn af Financt plan.
Jag har åtminstone ej kunnat upptäcka det mål, hvartill Utskotten syfta, ännu mindre bedömma, huruvida medlen skulle vara dertill ledande.
Men det är ej nog att klandra och förkasta; man måste äfven bjuda till att sätta något annat i stället.
Jag vill derföre söka uppgifva ett sätt att i möjligaste måtto stadga Myntväsendet, och åstadkomma nästan alla de välgörande verkningar som en Realisation, till hvars företagande tiden ännu ej synes vara kommen, skulle medföra, utan att likväl sätta Banquen j ringaste äfventyr. 1:0
Den Författning bör vidtagas, att alla Penninge - transactioner skola hädanefter ske enligt Mynt-Representativernes Silfver-värde: börande likväl liqviderna få ske med Sedlar, men efter de förliutne 6 månaders medel-Agio.
Till den ändan borde Sedlarnes Silfver-värde, eller Agio, införas i Tidningarne , åtminstone en gäng i veckan, och i början a* hvarje månad, de förflutne 6 månadernes medel-Agio antecknas.
Det är nödvändigt, att Skulders liqvidering ej sker efter dagens Agio, emedan stora oordningar till Gäldskyldiges mehn och förfång, eljest skulle kunna åstadkommas.
Det bör äf - Den 75 April.
58i ven stå hvar och en fritt att ställa Förskrifningar på Silfver, med ovillkorlig skyldighet för Låntagarne, att i sådant fall återgälda Silfver. — Aldre Skuldebref böra, i afseende på Myntvärdets beräkning, anses såsom skrifna den dag, då denna Författning utkommer. 2:0 I utlåning på Jern och Koppar kunde Banquen söka att, om möjligt vore, få utgifva Silfver, med uttryckligt vilkor att erhålla Silfver i återbetalning.
Dessa Silfver-Lån kunna beläggas med lägre Ränta, än Lånen i Banco-Sediar. 3:0
Hvar och en bör äga att i Banquen insätta Silfver, mot eihållande af ett nytt slags Depositions-Attester eller Silfver-Sedlar, hvilka oveterligen skola af Banquen med Silfver inlösas; eller rättare sagt, vid hvilkas uppvisande det mottagna Silfret skall utlemnas.
Så lange denna utväg saknas, kan man ej utaa motsägelse arbeta på att åstadkomma betydlig öfvervigt i handel.
Huru skulle man nemligen kunna hoppas att minska Varuimporten, så länge ingen annan Canal finnes för Mynt-importen, än den trånga Guldsmeds-verkstaden ?
Den som importerar
Silfver bör äga utvägar att i Banquen kun mit omedelbarligen förvandla sitt Silfver i Penningar, utan att behöfva med Guldsmeden dela vinsten af sin handel.
Detta är dessutom det enda naturliga sätt, på hvilket ett Lands Myntstock kan ökas, i förhållande till Productionens tillväxt.
Häruti ligger också en väsendtelig fördel af metalliskt
Mynt framför det blott Representativa.
Det förra Den 15 April, kan man nen-,ligen förvärfva genom ökad Production, och således öka Myntstocken efter behof:
Det senare deremot kan ej åstadkommas utan genom konst; och om än vår Production ökades aldrig sa mycket, ser jag likval, med nu gällande Finance-Författoingar', ingen möjlighet att derigenom öka Myntstocken med en enda Riksdalers Sedel , så framt man ej ville för dån erlägga En Riksdaler i Silfver.
Hvad för öfrigt motiveringen och detaljerna beträffar, får jag hänvisa till mitt i detta ämne, förut afgifne Memorial, Herr Cederskjöld anhöll, att dess Anförande matte få åtfölja återrcmissen till Stats- och Ban» CO-Utskotten, Herr Uggla} Göran Gustaf, anförde skriftligen; Jag har ej begärt ordet, för att jnga i ®n egentelig detaillerad granskning af Höglofl.
Utskottens Betänkande.
Med fullkomlig tillförsigt öfverlemnar jag en åtgärd af så granlaga och vidt omfattande egenskap ät uppl ystare Medlemmar innom detta Samfund.
Det är Herr von Törnes nu upplästa Yttrande, hvilket, i förening med hvad så väl han sona Herr Reuterskjöld till Höglofl.
Ridderslcapets och Adelns Protocoll den f och 24 sistledne Januarii anfört, rörande Krono-Skogarnes Skatt, läggning och försäljning, föranledt mig till nå* Den 15 April. gra reflexioner i ett ämne, hvilket icke torde böra uteslutas från all gemenskap med Rikets framtida Financielle förhållanden.
En agtningsvärd
Författare har yttrat och jag delar med honom öfvertygelsen om den sanning, att man icke blott genom en direct Finance-åtgärd, så öfverlagd och rätrvis den än må vara, utan ock,igenom ett mera än alla sammanlagda Finance-planer, fastän långsammare och genom omväg3r verkande medel, kan bereda hvart och ett Samhälles penninge författning en kraftig hjelp.
Man bereder denna hjelp, då man upplöser alla band på arbets förmågan; då man oinskränkt öppnar vägen för industriens prqducter och då man öfverlåter den arbetande Folk-Classen alla hittills undangömde Lägenheter till bosättning , arbete och sjelfständig förkofran.
Också synas Högloflige Utskotten icke hafva misskändt denna grundsats, då de erknndt Financieila åtgärders ringa verkan, derest icke i bredd med dem går den Allmänna och Enskiidta hushållningens reglering efter moget pröfvade och alfvarligt vidmagthållne Författningar och grunder.
Jag har hort yrkas den satts, att ett Credit-mynt, sorn fallit i värde, men för hvars framtida tillväxt en gräns blifvit satt, skall endast genom Samhällets ökade Varumängd, utvidgade handel och växande Folkstock samt genom det derigenom uppkomne behof af ett i förhållande dertill ökidt Rörelse Capital , ofelb.ut med tiden återfå sitt första värde och må hända ett ännu högre. 584 Den 75 April, Jag är också a£ den öfvertygelsen, att det endast ar ur dessa grundkällor : Växande Folkstock , vidsträckt utrymme för dess Arbetsförmåga , fri handels gemenskap, som den verkliga Samhäl Isförmågan utgår; och från den dag hon upphör att vara Lagstiftande Magtens förnämsta syftemål, skall hvarje Finance-plan förlamas i dess kraft och förblifva utan all gagnande verkan samt oredan uti penninge-väsendet fortfara.
Ibland dessa grundhällor till Samhällets förkofran äger Sverige rika, obegagnade Skatter uti den jord, som tillhörer Kronan, under ramn af Krono-Allmänningar, RecognitionsSkogar och andra lägenheter af dylik beskaffenhet, och man 'torde utan öfverdrift kunna påstå, att Kronan ännu äger jord, till ett i förhållande till vårt
Lands öfriga tillgångar nästan omätligt värde, Öfverlåtandet af ägande rätten till all Kronans Jord innom dess vidsträckta Skogar, Parker, Allmänningar och Utjordar, genom deras försäljning till Enskilte, en "åtgärd, lika öfverensstämmande med en klok Statshushållnings föreskrifter, som med våra Lagar och Stats-Verkets fordringar, skulle ej allenast till Staten inbringa ansenliga, hittills okända inkomster, utan ock, må hända, utgöra ett kraftigt medel till Financernes, Jordbrukets och andra Näringars upphjelpande ecb framtida bestånd, hvilka sällan hämtat stora fördelar af invecklade och konstlade Finance Systemet Förnuftet och rättvisan synas dessutom fordra, att, innan man beslutar en Beskattning, Den jj April.
Sorn påkallar den högsta ansträngning af Folkets krafter och förmåga, och hvilken, med förutsättande jemväl af dess billiga fördelning efter rätts-principe, likväl i 3llt fall måste utsträckas till Samhällets nu varande mänga nödl. dande Medborgare-Ciasser, man förut bör sorgfälligt uppsöka och samvetsgrant! använda de icke betungande hjelpemedel, sorn Statens egsn inre styrka erbjuder.
Det är ett bedröfligt anmärkningsvärdt förhållande, att Sverige, sorn kunnat vara ett odladt och folkrikt Land, måste ännu intill närvarande tid, se en ofante, lig del af sin jord bestå af ödemarker.
Man har i vårt Fädernesland länge predikat den lära , att jordens frugtbarhet sr hufvudkällan till allmän välmåga, och att i följd deraf Jordbruket såsom Landets Moder-Näring, borde i främsta rpmmet skyddas, och likväl har man genom Författningar fredat ödemarker och skogar från odling och frugtbarhet samt inskränkt ägande rätten till en af jordens dyrbaraste produeter.
Det är således med en sann tillfredsställelse, grundad på min pligt såsom Folk-Representant, att i min mohn söka medverka till allt, hvad godt och nyttigt *r för mitt Fädernesland, som jag har trodt mig böra med min röst understödja ett Förslag, som, utan förfördelande af någon enskild Medborgares lagliga rätt, skapar nya säkra tillgångar lör Statens upprätthållande , meddelar Landets Hufvud-näring styrka och tillväxt och med urgamla fjättrars upplösning en större frihet och en utvid-. 586
Dm 15 April. gad verkningskrets för sin förkofran.
För öfrigt anser ja g mig ej böra upptaga en får Höglofl.
Riäderskapet och Adeln dyrbar tid med vidare framställningar för en sak, som af tvänne varda Ledamöter fullständigt utredd, med klara grander, visar nyttan och nödvändigheten af en åtgärd, hvilken, oberäknadt de framtida inkomsterne af ett förbättradt
Jordbruk samt en ökad sjelfständig och arbetande Folkmängd, i förening med den Varu-production och Handelsrörelse , som genom dess flit uppkomma, afven »kulle genast blifva ganska rigtande för StatsCassan, Sverige har allt för länge och med en må hända, yttre större glans och ära, än sann inre fördel och nytta, sökt sitt välstånd ur kullor, som ej kunnat gifva det, emedan de icke varit naturliga, emedan den yttre glansen icke alltid utmärker den inre sryrkan, men väl deremot ofta undangömmer den inneboende svagheten.
Den tidpunct rorde således vara för hand , då Sverige bör vända en säker blick pä sig sjelft och då den kraft det hittills utveckladt , för yttre främmande åsigter, bör rigtas på föremål, som äro belägna innom Dess eget sköte , emot våra ödemarker och glest bebodda fält.
Och må det tillåtas mig yttra den upprigtiga önskan , att Svenska Folket en dag måtte omfatta Åkerbrukets beskyddare, ödemarkernes bekrigare och Nä» rings-flitens befriare från alla konstlade och tyrannisks, band, med den kärlek och välvilja, Den 15 April. 587 sorn hittills nästan endast varit Krigs.Hjeltarnes lott.
Linder åberopande för öfrigt af hvad Herr von Törne i denna del anfört anhåller jag vördsamt om återremiss af Betänkandet.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att öfverläggningen i förevarande ämne mätte uppskjutas till eftermiddagen; hvilket bifölls.
Jn Fidem Protocolli Q. J.
Onsdagen den 15 ApriL Plenum klockan half till 5 eftermiddagen.
Grefve Lervenhaupt, Gustaf, tog , såsom äldste närvarande Grefven, Klubban.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, anhöll * att dess den 11 dennes eftermiddagen uppläst#
Anförande, angående stadgande af ansvar för 583 Den 15 April. öfverträdelse af föreskriften i 24 Cap. 7 Mom. af nu gällande Chartac - Sigillatae - Förordning , mätte, enligt hans uti samma Anförande gjorde förbehåll, till Bevillnings-Utskottet remitteras; hvilken remiss, uppå af Herr Grefven och Ordföranden gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Upplästes till Justering och godkändes föl* jande från Expeditions-Utskoltet ankomne Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit. 1:0
Om jemnkning i Roteringen vid Westerbottens Regemente. 2:0 Om Ädelforss Guld-Verk. 3:0 Om Stat för Flyinge och Dahlby Kungsgårdar och Stuteri-inrättning. 4:0 Om Dagsverks-skyldigheteme vid nämnde Kungsgårdar. 5:0 Om Lönings- och Utgifts-Stat för Ulrlcsdals Kongl. Lust Slott , samt Dispositio. nen af de under Kungsgården lydande Lägen, heter. 6:0
Om Hof-Kamereraren Carlsunds inne. stående Mantalsskrifnings provision.
Den April. 589 7:0 Om Begrafningshjelp efter Secretsra ren Morin. 8.’o Om Gärdesjårds-delningar.
Fortsattes den i förmiddags-PIeno började öfverläggning, rörande Stats- och Banco-Utskottens Betänkande, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition den 10
December 1817, angående Allmänna Penningerörelsen och Myntvärdets upprätthållande.
Friherre Cederström, UlricUnder Motionstiden har jag haft äran inför Högloflige Ridder. skåpet och Adeln uppläsa 2:ne Anföranden i Financiella ämnen:
Det ena, rörande nödvändigheten art genast börja med Realisationen och det andra , angående inrättandet af ett Landtbruks-Contoir, hvarigenom Sedel-Stocken skulle bibehållas vid nödig storlek} de nya af mig projecterade Sedlar medföra en sådan säkerhet både för Capital och Ränta, att ingen tvifvel borde eller kunde uppstå om deras So. lidité, samt Landtbrukare undfå Län emot obetydlig
Ränta och förmånliga betalnings-vilkor.
PROTOCOLL, HÅLLNA IIOS HÖGLOKLIGE VID lagtima 'lliK^nflen i ^tacKI)olm Åhbn 1847 och 184$.
I /; ;■ ' t I k Onsdagen (len 17 Maj 1848.
Plenum kl. fi c. m.
Justerades 14 prot.uldr. för d. 15. samt pleni-prol:n för e. m. d. 6 oell för d. 9 i denna månad.
Bonde, Carl Jedvard, inlemnade mera.:
Då jag för enskildta angelägenheter ämnar för någon lid lemna riksdagen, anhåller jag alt få afsäga mig förtroendet alt vara ledamot af Ilidd.Utsk., med vördsam begäran, att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagivande, att Gr. Hamilton, Jakob Essen, och Frih. Adlercreutz, Carl Gust., såsom ledamöter af Const.Utsk., erhållit 3:ne veckors ledighet, räknad för den förre ifrån d. 21 och för den sednare ifrån d. 24 dennes, anmodade Hrr Electorer, att sammanträda till val af en ledamot i Uidd.Utsk. efter Frih.
Bonde och 2:ne ledamöter, att under Gr.
Hamiltons ochFrih.
Adlercreutz^ frånvaro inträda i Const.Utsk, Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
N:o 77, ang:de förändring i sättet för uttagande från K. räntekammaren af de till vissa verk anvisade statsanslag; N:o 78, ang:de rotering af en staden Lund tillhörande jordlott;; N:o 79, ang:de Fahlu stads båtsmans-rotering; N:o 80, ang:de förvarande af en del utaf bankens redbar^ heter å Carlsborgs fästning; samt N:o 81, angalo reseunderstöd åt fabriksarbetare och handtverkare.
Föredrogs en af Vällotl. BorgareSt., genom prot.uldr. af d, 11 dennes meddelad inbjudning lill MedSl:n att förena sig i det, vid pröfningen af StatsUtskrs utlåt.
N:o 151, i anledn. af erhåll ne återremisser å betänk.
N:o 90, angale litgifterne under riksslatens 6:le hufvud t i t el, af BorgareSt. i afseende på 12:le punktens 1* 4 Den 17 Maj. l:sta morn. fattade beslut, att, med ogillande af hvad Utsk. tillstyrkt, R.
St. må hos K. M. i und. anhålla, alt K.
M. täcktes af de å anslagen för landlbruksskolorne uppkomne besparingar i nåder bevilja tillfälligt understöd åt den vid Sjögestad befintliga läroanstalt af nämnde beskaffenhet.