Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med ett ord, från hvad sida man ser saken står dock alltid fast, att det är billigt, rättvist och conseqvent, att R. o. Ad. vidblifver sitt vid 1023 års riksdag tagna beslut^ Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
I afseende å hvad sorn blifvit anfördt derom, att Ridd.secret.-befattningen icke skulle lemna sin innehafvare tillräcklig sysselsättning emellan riksdagarna, får jag fästa uppmärksamheten vid ett ganska rikhaltigt och för den omförmälda befattningen närbeläget föremål för secretrs verksamhet, det nemi. att utarbeta det sednaste seklets riksdagshistoria.
Sådant torde t. o. in. böra såsom ett åliggande ingå i Ridd.secret:s göromål; och utan tvifvel vore derigenom mera bildning att inhemta, än från bestridandet af t. ex. en militärtjenst.
Dessutom skulle jag anse det vara mera värdigt och tillfredsställande för R. o. Ad. att, i stället för att se sin förnämsta tjenstemans möjligen öfverblifvande tid använd i den andra Statsmagtens tjenst, finna densamma upptagen med utförandet af medborgerliga förtroenden, såsom det t. ex. af fullmägtig i Banken eller Riksg.cont.
Utsk. har icke såsom skäl för sitt tillstyrkande fästat sig vid de större eller mindre anledningarna till politiskt beroende, hvari det ena eller andra förhållandet kunde försätta Ridd.secret., utan derom är blott i förbigående nämndt; hvaremot Utsk. fästat sig vid olägenheten i allmänhet af flera särskilda befattningar i en och samma persons hand.
För öfrigt lärer man uti det stadgande, att Ridd.secret.- tjensten ej må nfed annat statens embete förenas, finna det bufvudsakliga motivet för beslutet om förhöjning i Ridd.- seeret.lönen ; och ett antagande af Frih.
Ehrenborghs förslag oui detta stadgandes upphäfvande skulle altså innebära förkastande af det motiv, som för några veckor sedan blifvit användt såsom det egentliga skälet för det då fattade beslutet om löneförhöjningen.
Jag kan således ej annat än tillstyrka bifall till i:sta punkten af betänk, och tror, lika med Hr v. Hohenhausen, att R. o. Ad. i afseende å 2:dra punkten, med afslag derå, kunde antaga den, uti deri omförmälde hänseende, väckta motion, hvarigenom R. o. Ad. på samma gång gifvit ett rättvist erkännande åt den nuvar. secretrs förtjenst, som tillfälle såmedelst blifvit öppnadt för en pension åt honom, med hvilken, i händelse af hans framtida afgång, Riddarhusets cassa eljest komme att belastas.
Landtm, framställde propos. till bifall å irsta punkten af Ridd.Utskrs ifrågavar. memorial.
Ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej.
Den iS Augusti. 201 M. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att som han tyckt sig finna, att ja öfverrnstat nej, ansågs R. o. Ad. hafva bifallit lista punkten af Ridd.Utskts memor.
Andra punkten: angående Gr. Cronhjelms, Otto Äng., motion, att nu v ar.
R i d d. sec r e t., Ryttmästare n E. O.- Silfverstolpe måtte tillåtas qvarblifva i m i I i l ä r t j e fl s t intill den tid, då han blir berättigad att, emot expectance-afgifts erläggande, k o m ma i åtnjutande af pension u r Arffleens P e nsionsCassa, Hr Von' Hohenhausen!
Med Upprepande af hvad jag redan i mitt första yttrande' föreslog, fortfar jag nu att vika afslag å Ulskls betänk, i denna punkt samt att R. o. Ad. må tillåta Olivar, Ridd,seCret. qvarstadua uti sin militärbefattiiing, tilldess hail blifver berättigad att i och derför komma i åtnjutande af pension.
Äfven jag tillstyrker, att R, o. Ad., med upphäfvnnde af fltskrs utlåt, i denna punkt, <nå besluta, att nilvar.
Ridd,secret, berättigas bibehålla sin tjenst i staten till d. i Sept, i838, under vilkor likväl att alltid ovilkorligen inställa sig, då han af Ridd.DireCt, till tjenstgöring påkallas, samt med skyldighet sålunda att, i händelse hans tjenstebefattning i staten deremot skulle förorsaka binder, afsäga sig denna sednare tjenst, Hr Halman:
I afseende å fedaCtiönert af det ifrågaställda bifallet lill den väckta motionen tror jag ordalagen i Hr af Tunelds reservation kunna begagnas.
Hr Strussenfelt, Adolph Ludv.: jag hemställer till de Hrr, som här talat om consequeHs, om det val kan kallas ConseqVent att börja tillämpning af en lag med ett undantag från densamma, endast härled t utaf personliga consideratiorter, Sådana skola utan tvifvel alltid försöka att göra sig gällande, och prejiidicatet blefve alltid då ett skäl mera tor undantag en annan gång, i fall märt nu beslutar det.
Lika bevekande skäl, söm för närvarande tala för detta undantag till förmån för Hr Silfverstolpe, ja, måhända ärt mera bevekande, kunna framdeles tala för en annan Candidat till Kidd,sedet,tjensteö, Eör min del mäste jag på det hogsta yrka bifall till den ifrågavar, punkten, då vi bifallit den föregående, Ht‘ Gunther, Carl Gust.:
Jag förenar mig med Hrr v.
Hohenhausen och Riben och kan ingalunda finna det inconseqvent att ingå på det ifrågaställda undantaget, i likhet hvarmed troligen icke lärer inträffa någon annan Casus.
Innan nästa riksdag kummer i ailä fall det ifrågavar, beslutet att inträda i full kraft, och Undantaget för några år är 12
Hi äö 202 Den iS Augusti. sa billigt, att jag nödvändigt muste tillstyrka alsing a betänk. samt bifall till den behandling af frågan, som llr af Tuneld uti sin reservation opinerat.
I anledning af Hr .Strussenfelt» erinran får jag förklara, att det visst icke undfallit mig, hurusom en strängare conseqvens fordrade, att man bifölle båda punkterna af Ulsk:s betänk.
Men då motionen är vackt till fördel för våi' så allmänt och rättvist aktade Secret., samt närvar. casus är af den mest egna beska/Fenhet, tror jag, att något farligt prejudicat genom bifall till motionen icke vore att frukta, fast jag medger, att jag helst sett, om motionen icke blifvit väckt.
Ur Tham:
Det lärer alltid få gälla, alt icke någon regel finnes utan undantag, sorn ej är mathematisk; och jag tror då, att det förevar, beslutet tål det ifrågaställa undantaget, hvarigenom secret. sauverades från förlusten af en slags leveau utaf de penningar, hvarmed han till Arme'ens Pension.scassa bidragit.
Anledningen, hvarför jag väckte motionen, återfinnes i den kända omständighet, att secret. om några få år, i fall han derfÖrinnan icke tager afsked, är pensionsberättigad inom armeen.
Då vid frågan om förhöjning i secret.-lönen Frih.
Rantzou yrkade, att den borde bestämmas till i5oo r:dr, bestridde jag sådant och höll mig vid 1200 r:dr endast af den orsak, att jag ansåg Ridd.cassan för närvar, icke tåla en större utgift i detta afseende.
Jag godkände principen, att lönen borde utgöra i5oo r:dr, och för att nu på annat och för Ridd.cassan icke betungande sätt vinna ändamålet, väckte jag den fråga, som nu är under öfverläggning.
Jag var icke uppe vid disciissionens" början; men då jag inträdde, tyckte jag mig höra anledningar till befarande, att hela principen om secretts uteslutande engagement vid Riddarhuset möjligen kunde komma att öfverändakastas, och jag förklarade derföre, att jag hellre, än att så skulle ske, ville uppoffra min motion.
Nu då vi endast hafva att afgöra frågan 0111 bifall eller afslag till motionen, fortfar jag att å densamma yrka bifall. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å 2:dra punkten af Ridd.Utsk. ifrågavar. mentor.
Ropades nej. H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. fann för godt besluta, att nuvar.
Ridd.secret., Ryttmästaren Silfverstolpe må tillåtas att qvarblifva i militärtjenst intill den 1 Sept. 1838, då han blir berättigad att, emot exspectanceafgifts erläggande, kofntna i åtnjutande af pension ur Den 18 Augusti.
Annee ris Pensionscassa; dock nied vilkor, alt lian, i hänlelse lian /Van secret.-göromålens behöriga fullgörande sktiia af »nili tär tjenstgöring sättas utur stand, bär att lian denia sistnämnde taga afsked.
Härefter upplästes lijl justering följande:
Utdrag af prot., laillet bos II. II, o. Ad. vid urtima riksdagen i Stockholm, f. m, d, iS Aug. 1834.
S, D. Vid förnyad föredragning af Ridd.Ulskrs d. i5 dennes e, m. pä bordet lagda munior., i anledning af väckt fräga om upphäfvande af förbudet mot llidd.secret.befattningens förening med embete i statens tjenst, m. in., bifölls Ulsk/s yttrande i irsta punkten, angrde Hr v, Troils, Emil, motion om upphäfvande af det i i art.
t.3 § af nu gällande inslruction för Ridd.directrn intagna förbud mot Ridd.secret.- befattningens förening med embete i statens tjenst; hvaremot R. o. Ad., med afslag å IJtskis utlåt, i ardra punkten, ang;de Gr.
Cronhjelms, Otto Aug,, motion om tillåtelse för nuvar.
Ridd.secret., Ryttmästare;!
O, Silfverstolpe att (qvarblifva i mililärtjerist, intilldess han, emot expectanceafgifts erläggande, kan komma i åtnjutande af pension ur Armdens Pensionscassa, fann för godt besluta, att Ryttmastaren Silfverstolpe må tillåtas qvarblifva i militärtjenst intill d, ( Sept, iBIS, då han blir berättigad att, emot exspeetanceafgifts erläggande, komma i åtnjutande af pension ur Arme'ens Pensionscassa, dock med vilkor, att han, i händelse han från secret.-göromålens behöriga fullgörande skulle af militärtjenstgöring sättas utur stånd, har att från denna sistnämnde taga afsked, Ut supra.
In fidem , C. E. Gunther.
Thorsdagen den 21 Augusti i834- Plenum kl. 9 f. m, , Justerades pleniprot. för den a5 sisth Juli e. m.
Upplästes till justering och godkändes ett från Exped.- Utsk. inkommet förslag till R.
St:s till K.
M. afgående und. skrifvelse N:o 102, aug;de Bankens öppnande tili utvexling af silfver^ Justerades 18 prot.utdr. för d. 18 dennes.
Hr Silfverhjelm, Carl Adam, uppläste följande:
Uppkallad af dagens händelser, och med den rätt Riksd.- Ordnts 56 § mig förvarar, går jag att väcka den motion, att R. o. Ad. måtte i önskningsväg hos K.
M. begära bränn - De» ii August i.. vinsbränningens inställande fr. o. m. d, i instupd, Oct. t. o, m. innevar. års utgång, med inbjudning till de öfriga RiksSt. att om denna önskans frambärande jnför (hropep sig förena.
Då jag nu yäckt denna fråga, tillhör det mig också att redogöra inotiverna derför.
Jag får då börja med att bekänna mig hylla näringsfriheten och ogilla allt förmynderskap öfver den enskildes oeconomi och industri; pren då putt nu gjorda förslag afviker från denna grundsats, är det derföre, alf utomordentlig ga händelser fordra utopjordentljga medel.
Vi stå nemi., färdiga att börja en silfvervexling, så litet familiarisprpd med folkets begrepp och dess förtroende, att största uppmärksamhet mäste användas på dess garantier för att afvända alla farhågor och afböja alla skakningar, Denna silfvervexling skulle svårligen i sip födsel utstå profvet af en spannmåls import, som, innan ännu en stadgad credit hunnit öppna utväg för erforderliga papitaler, mäste åstadkomma en strypping för näringarna, i hög grad vådlig för ett land, hyilket, såsom Sverige, redan förpt äger kpappa capitajtillgåpgar.
I bredd med detta nya experiment, som realisationen företer, hotar en härjande farsot att sprida sig kring landet, hvilken öfverallt, der de.n framgått, yisat sig hemta hufvudsaklig näring af fattigdom och brist.
Sedan jag sålunda uppgifvit de hufyudsakliga skälen för hushållning med årets skörd, hvilken hushållning jag tror förnämligast kunna tillvägabringas genom bränpvinsförbud, återstår det att i korthet uppdraga en tableau öfver de tillgångar, årets skörd erbjuder.
Man finnér då, att alla offentliga upplysningar öfverensstämma med de enskilda uppgifter, som i privatväg postdagligen från landsorterna ingå oui felslagna förhoppningar; att sädesskörden i de provipser, der den för ögat visat sig ymnigast, vid verkställd proftröskning icke öfyerstigit medelmåttan; att missväxt och fullkomlig förströelse deraf flerstädes ägt rum, och att potatesskörden, måhända den vigtigaste för vårt land, den, hvarpå de arbetande och fattiga folkclasserrias bergning och lifpäring hufvudsakligen hvilar, och som till hälften fournerar brännerierna i alla de provinser, der den jcke uteslutande gör det, öfver hela landet slagit felt och i flera provipser företer fullkomlig missväxt; att sädén sålunda i år mäste fylla alla de talrika behof, som vanligen varit mättade af potates, och att tillgångarna derå följaktligen torde blifva medtagna, innan nästa skörd hinner soutenera dem; och då härtill ytterligare kommer, att den fortfarande torkan redan så fördröjt årets höstsäde utöfver den vanliga och lämpligaste tiden derför, att nästa års utsigler derigenom dagligen förmörkas, finner jag en bränningsinskränkning af omtankan och försigtigheten så högt påkallad, att jag, jemte anhållan om denna min motions remitterande till behörigt Utsk., finner mig föranlåten Den 2i Augusti 20 5 yrka, det Utsk. förelagges att skyndsamligen nied svar derå inkomma.
Frill. Ehrenborgh, Casp. Wilh.:
Jag har ej uppträdt för alt bestrida remiss af Hr Silfverhjelms motion; men för min del tror jag, alt ingen sämre mesure kunde i delta ögonblick vidtagas, än brännvinsbränningens förbjudande.
Vi motgå en tid, då det är fråga om att öka skatterna, och vi vilja med detsamma beröfva allmogen ett medel att förskaffa sig, livad den behöfver för att betala dessa skatter.
För min del har jag varit en fiende af inställande utaf brännvinsbränningen och får åberopa, hvad jag förut i detta afseende yttrat.
Om Konung och Ständer komma öfverens, att brännvinsbränningen skall inskränkas till viss tid, skall jag ej lägga mig deremot; men, hatare af alla exceptionslagar, anser jag, att det i närvar, stund vore en af de sämst valda mesurer, om Ständerna hegärde brännvinsbränningens inställande.
Att taflan är så ryslig, som Hr Silfverhjelm uppdragit den, betvifla!- jag.
Efter de underrättelser, jag erhållit från den provins, der jag bor, finnes der ingen nöd; tvärtom finnas der stora lager och tillfälle att förse en stor del af Sverige, Existerade en verklig brist, skulle nödvändigheten förmå hvar och en att upphöra med brännvinsbränningen; men ett förbud verkar intet annat än missbruk och lagbrott samt lika stor åtgång af spannmål, som man vill förekomma, Gr.
Den af Hr Silfverhjelm väckta motion innebär en af de vådligaste grundsatser, hvarom raan kan framställa en propos.
Förbud äro för näringarna i allmänhet ett afgjordt ondt.
Brännvinsbränningen har, kanske olyckligtvis, blifvit en näring för jordbruket; men den är det emedlertid, och är kanske den, hvilken nu är mest vinstgifvande för dem, som begagna den, som sig bör.
Dessutom är det säkert, att spannmålsprisen bero af brännvinsbränningen.
Vi äga ej någon spannmålshandel; huru skall då landtmannen kunna afsätta sin säd, om ej brännvinsbränningen får fortfara?
Ett förbud skulle medföra stora olyckor.
För det närvar, inträffar ej heller det förhållande, Hr Silfverhjelm omtalar.
Skörden är ej så eländig, som man velat framställa den.
Den är visserligen i allmänhet icke så gifvande, som man i början af sommaren hoppats; men ingen egentlig missväxt äger rum, och stora lager af säd finnas i landet på åtskilliga ställen, fastän ej hos köpmän.
Jag är öfvertygad, att ett förbud i dessa tider sktille medföra nedfällda pris på samma gång, som skörden blifvit mindre god.
Det skulle leda till lagöfverträdelser, sådana, som äro oss väl bekanta.
Jag hoppas, att från lagstiftningen icke en sådan propos. skall framställas, helst det i alla fall beier af Konungen, om han skulle finna det 30Ö
Den ai Augusti. nödvändigt, att utfärda ett dylikt förbud.
Jag afstyrker motionen på det högsta.
Jag gör den rättvisa åt motionären, att han gjort sin framställning af omtanka för en möjligen blifvande nöd och brist på hvad för folket är angelägnast; men jag betviflar, att en individ kan äga den noggranna kännedom om tillståndet, att han kan bedöma förhållandet.
Först sedan Konungen från alla sina 13ef:h:de erhållit underrättelser ora skörden kommer
Han i tillfälle att •bestämma, huruvida någon eller ingen inskränkning kan vara behöflig.
Det är alltid en olycka, när Styrelsen finner sig i belägenhet att nödsakas utfärda restrietiva författningar; men det är också på andra sidan sannt, att det första behofvet i ett samhälle är födan, och då folkets väl måste utgöra högsta lagen, måste Styrelsen vaka öfver detta beliofs fyllande framför alla andra considerationer.
Jag anhåller, att detta yttrande måtte få åtfölja remissen, Hr Silfverhjelm:
Ehrenborghs omdöme, att det vore menligt för allmogen, om ett brännvinsförbud ägde rum, emedan det skulle lägga hinder i vägen för den att betala sina skatter, får jag bekänna, att denna motion stödjer sig just på ett samtal, jag haft med ett talrikt antal af BondeStts ledamöter, hvilka sagt mig, att kanske pluraliteten af Ståndet delar samma öfvertygelse, som jag yttrat, och är färdig att gå in på motionen.
Med afseende på hvad Gr, Horn anfort, har jag redan yttrat, att jag ej gillar principen att lägga band på näringsfriheten; men då så utomordentliga händelser som en realisation fordra en sådan åtgärd, måste andra considerationer vika och afsteg från principen vara tillåtliga, I afseende på hvad Frih.
Cederström anfört, att jag, såsom en individ, ej skulle kunna väl göra mig reda för årsväxtens tillstånd, får jag erinra, att jag underkastat min motion R, St:s omdöme, och att de, som äro hemma i alla landets orter, kunna derom lemna ett säkert omdöme.
Jag finner ganska väl, att Konungen ensam kan vidtaga ett sådant beslut; men då mani allmänhet vet, huru obehaglig sensation sådana förbud göra, matte det ej vara likgiltigt för Konungen, om Han, i händelse brännvinsbränningen måste förbjudas, finner sig i en sådan åtgärd understödd af en anhållan från R.
St, Hr Tham, Wolrath; Efter min enfaldiga mening kan jag ej uppfatta, hvad sammanhang realisationen kan hafva med denna fråga.
Val hafva åtskilliga tidningar omtalat och förespeglat oss en missväxt; men de officiella tidningar, sora ingå, vederlägga detta och underrätta oss, att skörden, ehuru måttlig, dock är sådan, att ingen brist ar att befara.
Orter finnas, der den är herrlig, såsom t. ex. i de norra orterna och Westmanland.
Jag kan således ej begripa, Dea 21 A u g u s t i.
207 hvartill ett brännvinsförbud skulle vara nyttigt, om ej fotalt fälla sädesprisen till skada för jordbrukaren, att åstadkomma olaglig bränning, och möjligen för titt bereda någon förmån för dem, hvilka, 1 speculalion på stegrade brännvinspris, upphapdlat denna vara och frukta, alt de åtgärder, R.
.St. komma att vidtaga, ej skola stegra prisen.
Jag kanner, att sådana finnas, men säger ej derföre, att denna motion haft en sådan anledning.
Jag förenar mig i följd af allt detta med Gr. Horn, alt R.
St. ej böra bifalla Hr Silf— verhjelms förslag.
Lika med Hr Tham anser jag den väckta motionen ej för det närvar, böra komma i fråga» Jag är öfvertygad, att, i fåll ett förbud är af nöden, K.
M:s nåd. omsorg ej mera lärer uteblifva i detta ämne, än inlia andra.
I allt öfrigt förenar jag mig äfven med Hr Tham.
Det är för alt besvara några yttranden af Hr Silfverhjelm, som jag begärt ordet.
Jag skulle våga påstå, alt med all den skarpsinnighet, som bibringas BondeSt» vid våra riksdagar, äro dock måhända ej de representanter af Ståndet, hvilka äro här, de, som företrädesvis känna tyngden af skatterna.
Det händer oftast, att representanterna väljas bland de mest välmående bönderna, och genom deras vistande här vid riksdagarna hafva de iklädt sig en natur af Herremän, som gör, att de ej känna tyngden af dessa skatter.
I Öfrigt får jag förklara, att just Hr Silfverhjelms välvilja för realisationen skulle, efter Låhs eget project, synas mig mycket missförstådd.
Det har nemi. visat sig vid alla brännvinsförbud, att, när brännvinet uppgår till i r:dr b:co kannan, hvilket det säkerligen äfven nu skulle göra, då det redan står till nära 1 r:dr riksg.Vs, på Rikets vestra och södra kust inkommer utländskt brännvin och cognac i mängd, som stipes istället för brännvin.
Om det är ett sätt att befrämja realisationen att tvinga in en artikel, som nu ej kommer in i så stor mängd, lernnar jag derhän.
Att ingen spannmålsimport i alla fall i år kommer i fråga, kan jag så mycket mera försäkra, som inom den provins, der jag bor, stora spannmålslager finnas af de sädesslag, som det öfriga Sverige behöfver.
Då vi tillika sett, att de norra orterna ofvanföre Stockholm fått, efter all anledning, god skörd; att vestra delen af Riket, inclusive Skaraborgs län, fått medelmåttig och till en del ymnig skörd, samt då vi sett, att'östergöthland får medelmåttig och Skånska slätten ymnig skörd, Ser jag ej några andra grunder för motionen än sådana, som genom vederbÖrandes i tidningarna meddelade uppgifter blifvit hafna.
Att dessa uppgifter äro Öfverensstämmande med sanningen, derom är jag öfvertygad och bör tro det så mycket hellre, som det är öfverensstämmande med landshöfdingarnas rap - Deu 21 Augusti. porter, hvaribland jag bör gifva tillkänna, att det län, som ansetts missgynnadt, nemi. Ca Inia re län, liaf* gifvit tillkänna, att det ej har behof af spanrtmålsbiträde, och att Öland, efter ali anledning, kan lemna betydligt spannmål tili försäljning.
Under alla dessa förhållanden tror jag Verkligen ej, att det tillstånd nit är förhand, hvarpå Hr Silfverhjelm byggt sin framställning.
Hr Silfverhjelm!
För att ej alltför länge uppehålla R. 0.
Adi, vill jag blott till vederläggning af hvad Frih, Ehrenborgh anfört om den goda skörden hafva äran upplysa, att jag i går säg ett bref från landshöfdingen i Skaraborgs län, soto iippgaf priset på körn till 5 ridr it\ sk. b!co, då det vanligen plär vala 5 ridt* riksgts, sämt att rågen på Stockholms börs nu säljes till ti a 12 rtdr, och att det är mig Uppgifvet, ehuru jag ej kander sannfärdigheten deraf, att rågen i Norrköping kostar i5 ridr tunnan.
I anledrt, af hvad Hr Silfverhjelm sednast Yttrat anser jag mig, såsom fastighetsägare i Skaraborgs län, skyldig tillkännagifva, att, enligt de underrättelser, jag erhållit dels från deu person, som förvaltar thin egendom, dels från Landshofd, Gyllenhaal, skörden i Skaraborgs län är åtminstone medelmåttig, Att spannmålsprisen stigit något, torde hafva uppkommit från en Ögonblicklig opinion om en sämre skörd.
Remitterades till OeCon.Utsk, Underteckn, Ridd,Sedret.: t anleda, af Ridd.Utskts mrfnor., ang:de Hr CederschjÖlds motion om val af suppleanter i Utsk., fattade R. o.
Ad. i sista plenum det beslut, att vid slutet af 2 morn, 20 § Ridd.Ordn. skulle tilläggas följande ord: *’då sker val till ny utsktsledamot under ledighetstiden.
Derigenom kunde någon otydlighet uppstå; ty då hela morn. sålunda komine att erhålla följande lydelse: ”Ledighet ända till tre veckor må Landtm, kunni bevilja högst en tredjedel i sender af R. o, Ad:s ledamöter i samma Utsk,, i den ordning de sig derom anmäla; då sker val till ny utsktsledamot under iedighetstiden,” så skulle möjligen den slutsats deraf dragas, att sådant val ej finge ske, förrän en tredjedel af R, o.
Ad:s ledamöter i Utsk, erhållit permission.
Detla kunde lätt hjelpas, om R, o, Ad, uti ifråga vär, slutmening ville tillägga 2.‘ue ord, så att deu blefve så lydandet
Då ledighet beviljats, sker val till nv Utsk:sledamot under Iedighetstiden, Hr Riben, Carl Wilh.:
Utan alt vilja bestrida, att den af Ridd.secret, föreslagna rättelse innefattar erforderlig tydlighet, får jag underställa Hr Gr. o. Landtm, samt R, o. Ad,, om icke det säkraste och med vanliga formen mest öfver - Den 21 Augusti. verensstämmande vore, att R. o. Ad. beslöt återremittera denna fråga till Ridd.Utsk., med anmodan till Utsk. att inkomma med project till redactionsförändring.
Jag skulle visserligen instämma med Hr Riben, om här vore fråga om en redaetion i ett ämne, som vore i någon mån inveckladt; men detta ärende är ett af de enklaste, som kunna tänkas, och då R.
O. Ad. fatlär sitt beslut om införande af en enda ny rad i Ridd.Ordn., tror jag denna nya rad kunna införas utan någon remiss till Utsk, R. o. Ad. torde finna, att den redaetion, Ridd.secret. föreslagit, icke lemnar runi för någon misstydning, Och då det, när jag föreslog den redaction, som R< o.
Ad. i förra plenum antog, undföll mig, att den kunde innebära någon tvetydighet, men jag nu finner den af Ridd,sedet. föreslagna fullkomligen tydlig, får jag tillstyrka antagandet af Ridd.sCcretis förslag; och ser jag icke, att någon remiss kati erfordras i detta enkla mål.
Uppå derefter framställd propos. godkände R. o. Ad. det af underteckn, Ridd.Secret. föreslagna förtydligande af det beslutade tillägget till a mom. i 23 § Ridd.Ordn., hvarefter prot.-utdr., röride R. o. Ad:s i ämnet fattade beslut, Upplästes till justering och godkändes.
Hr af Wingård, Joh., hade inlemnat följandet Till E. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o.