Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Vid förnyad Föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottets den 10 sistledne Februarii afgifne samt den 24 derpå följande, eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, rörande yrkad jemkning i Transport-skyldigheten af Tionde- och AfradsSpannmålen, blef samma Betänkande, i anledning af Herrar Oxehufvudsj Boj och Munck af Rosenschöldsj Eberhardj dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Ut supra. 158 Deri 2 Martti. S. D. Vid förnyad Föredragning af StatsUtskottets den 16 sistledne Februarii afgifne samt den 24 i samma månad, eftermidddgen, på Bordet lagde Utlåtande öfver Herr Adlerbethsj Jacobf Motion om Medels anslående i och för Isländska Handskrifters Öfversättande, fann Högloflige Ridderskapet och Adeln för godt, för sin tiel, bifalla det uti samma Utlåtande, framstäldte första Alternativ, eller att, derest berörde Öfversättning icke utan StatsVerkets betungande kan företagas, dermed må till en lägligare tid uppskjutas.
S. D. Remitterades till Allmänna Besvärs och OeconomiceUtskottet: i Ett Memorial af Herr Mimck af Rosenschöld, Eberhard, angående upphäfvande eller inskränkning af Författningen om Trädplanteringen i Skåne, jemte Yttrande i samma ämne af Friherre Wrangel, Henning, samt Herrar Munck af Rosenschöld, Strussenfelt, Michael, och Cederskjöld, Pehr Gustaf. Ut supra.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. -f till 8 om aftonen.
Den 7 Martti. 159 Lördagen den 7 Martii.
O Justerades PleniProtocollerne för den 17 sistledne Februarii eftermiddagen samt den 19 i samma Månad.
Herr Grefven och LändtM:trskalken tiII— kännagaf, det en ledighet bland Herrar Electorer uppstått derigenom att Friherre af Wetterstedt, Eric_, President, blifvit vald till Ledamot i Serskildta Utskottet; i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Bänkman att med första sammanträda till utväljande af en Elector efter Friherre af Wetterstedt.
Herr Strussenfelt „ Michael:
Som den händelse inträffat, alt StatsUtskottets Betänkande, i anledning af Herr Öfverste Silfverskjölds Memorial, angående ersättning för dess förlorade Accord m. m. redan blifvit af de öfriga tvenne Bespectivé Stånden bifallit, innan Ridderskapet och Adeln samma Betänkande, på grund af dervid gjorde Anmärkningar, till StatsUtskottet återremitterade; men Riksdagsordningen stadgar, att alla Mål böra, i möjligaste måtto, hos alla Stånden på en gång a {göras, hvilket i min tanka synes vara så mycket vigtigare, sorn , i annat fall, derest de öfriga Stånden enstämmigt förut afgjorde Målen, all Discussion hos Ridderskapet och Adeln skulle i6o Den 7 Martil blifva öfverflödig; så får jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga anmoda samteliga Utskotten, att icke under påstående Plena till RiksStånden insända sina Betänkanden, emedan derigenom kunde hända, att berörde Betänkanden samma dag uti ett RiksStånd uppläsas och läggas på Bordet, men deremot i ett annat
Stånd icke erhålla någon handläggning; hvarjemte och då Öfvei’Ste Silfverskjölds ifrågavarande anhållan, enligt hvad jag förut inför Ridderskapet och Adeln haft äran anföra, finnes föranledd af serskildte bevekande och giltiga skäl, jag för min del vågar föreslå, att, i likhet med hvad tillförene uti Mål, som genom de öfrige Ståndens sammanstämmande beslut blifvit afgjorde, någon gång skall hafva skett, Ridderskapet och Adeln täcktes, genom en serskild underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit, i underdånighet anhålla , att Kongl. Majit af Extra Medel täcktes förunna Öfverste
Silfverskjöld någon skälig ersättning för de förluster i Tjensten han, utan eget förvållande, fått erfara.
Herr Grefven och Landt Mars kalken förklarade, att om äfven, på sätt Herr Strussenfelt föreslagit, Utskotten anmodades att icke under påstående Plena insända sina Betänkanden, kunde likväl lätteligen inträffa, att alla
Mål icke alltid hos RiksStånden på samma gång till afgörande förekomma, emedan det Stånd, som består af få Ledamöter, naturligtvis kan afgöra mycket flera
Mål på lika tid, än ett annat Riksstånd, Den 7 Martn. lél Stånd, som utgöres af ett flerfaldigt större antal Ledamöter ; hvadan Herr Grefven Och Lati.dtMarskalken ansåg ofvannämnde anstalt icke medföra det dermed åsyftade ändamålet.
Hvad åter angeck Herr Strussenfelts hema ställan, angående en serskild underdånig Skrifvelse från Ridderskapet och Adelil till Kongl, Maj:t* angående ersättning åt Öfverste Silfverskjöld för lidtie Förluster, trodde Herr Grefven Och LandtMarskalken, att, då Målet blifvit af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återre* tnitteradt, man forst borde afbida Utskottets förnyade Utlåtande, innan någon ytterligare åt* gärd vidtoges.
Herr Grefvert och LancltMarslallen ti Ilka n n a g a f, att till honom ankommit en från Fri* murare BarnhusDirectionen aflåten, så lydande Skrifvelse: Högvälbörne Herr Grefve och LandtMarskalk!
Högloflige Ridderskapet och Adeln! Till Herr Grefvens och LandtMarskalkertö Samt Högloflige Ridderskapets och Adelns god® het och Välvilja, vågar Directioneli för det här i Staden inrättade Frimurare Barnhuset vördsamt göra framställning derom, ätt vid nästa Långfredag, och äfven framdeles lå begagna Rid* darehusSalen till de Concerter, som då Vänlt* gert uppföras för Barnhusets räkning.
Prat. IV. B. L Afd. 21* 22ä Den 7 Martil Detta Barmhertighetsverk erhöll, redan genom Högloflige RiddarhusDirectionens ProtocollsUtdrag af den 29 Junii 176S^ en så beskaffad tillåtelse, som sedan vid flere Riksdagar benäget blifvit förnyad , så att Inrättningen , med ett och annat undantag, i femtio år, i detta afseende oafbrutet, fått begagna Högloflige Ridderskapets och Adelns ädelmod; äfven under påstående Riksdag år 1815 5 då Orchestern uppsattes på en och nedtogs den följande natten.
Directionen har äfven för sistledit år sökt ställa sig till efterrättelse den af Högloflige RiddarhusDirectionen, efter den å Riddarhuset verkställda betydliga Reparation, serskilt meddelade föreskrift , om hvad som , vid de der anställande Concerter, vöre att iakttaga , och får , i händelse af Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns bifall, försäkra, att all möjlig både skyndsamhet och aktsamhet skall blifva iakt*’ tagen.
Som för öfrigt innom Hufvudstaden ej finnes något rum, utom RiddarhusSalen, der en större Musik med fördel kan uppföras j så härn. tar Directionen äfven deraf en ökad anledning till sin vördsamma begäran, och tror sig ej misstaga sig om Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tänkesätt, då Herr Grefven och Landt-; Marskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln härigenom bereder ett tillfälle,, att bi, Den 7 Martil. draga till en Inrättnings understöd och för* kofran , som har fattiga och värnlösa Barns räddning och uppfostran till sin afsigt, och som i flera än 40 år utgjorde ett serskilt föremål för den Konungs enskilta beskydd och omvårdnad , öfver hvars ännu varma aska Svenska Folket gjuter saknadens och tacksamhetens tårar.
Frimurare-
BarnhusDirectionen förblifver med utmärklaste Högaktning Högvälborne Herr Grefvens och Landt* Marskalkens samt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Ödmjuke Tjenare Claes Fleming. A. G. Leyonlnifvud.
Joli. Jac. Hedrén.
C/i.
Carlander.
Schinkel.
A- Bjorling. II. H. Philipson. P. Lundgren And.son.
Jac. Lindstrom, And.
Geyer.
Stockholm den 2 Mars 1818.
Herr Grefven och Lan dt Ma rs kalken hemställde , om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta Frimurare BarnhusDirectionen, at£ å nästa Långfredag låta uppföra Concert å RiddarehusSalen, emot förbindelse att dels lika skyndsamt som vid 1815 års Riksdag låta upp - Den 7 Martil sätta och nedtaga Orchestern, dels ock på egen bekostnad låta, om så nödigt anses, nedtaga och åter behörigen uppsätta de i RiddarhusSalen befintelige kakelugnar; hvilket bifölls.
Hvarefter, i afseende å Directionens anhållan, att i framtiden få till ifrågavarande ändamål jemväl begagna RiddarhusSalen , Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att då RiddarhusDirectionens till RiddarhusUtskottet remitterade RiksdagsBerättelse, hvilken innefattade hemställan, huruvida Concerter framdeles borde i RiddarhusSalen få uppföras, ännu icke från Utskottet återkommit, Ridderskapet och Adeln måtte, intilldess berörde hemställan blifvit af Ridderskapet och Adeln pröfvad, uppskjuta att öfver Frimurare BarnhusDirectionens ofvannämnde anhållan Utlåtande meddela.
Bifölls Grefve Posse, Claes Fredric: Sorn åtskilige Herrar Ledamöter af Höglofi.
Ridderskapet och Adeln hos RiddarhusUtskottet framställt den önskan, att, vid Högstsalig Hans Maj:st Konung Carl XIILs Begrafning, deras Fruar, Döttrar och Slägtingar måtte erhålla tillå. telse att från Riddarhuset åskåda den Kongl. Processionen, samt RiddarhusUtskottet för sin del funnit lämpligt att alla de i Riddarhuset be. fintlige åt RiddarhusTorget belägne rum, med tiudantag endast af RiddarhusSecreterarens en» skildta Boningsrum, må vid ifrågavarande till - Den 7 Martil fälle upplåtas till begagnande af Ridderskapets och Adelns vid Riksdagen närvarande Herrar Ledamöters Anhörige; äfvensom att desse rum vid berörde tillfälle böra på RiddarhusCassans bekostnad eclaireras; men Utskottet dock ansett sig böra denna anstallt tili Ridderskapets och Adelns bifall förut hemställa; så får jag på Utskottets vägnar härå utbedja mig Herr Grefvens^och LandtMarskalkens Proposition, Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef den af Grefve Posse å RiddarhusUtskottets vägnar gjorde hemställan af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Föredrogos och remitterades till Serskildta Utskottet Friherre Hjertås, Axel, den 2 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, an^ gående en förkortad Arbetsmethod i Rikets Collegier m. m.
Till StatsUtskottet: Herr Oxehujvuds, 2?o, den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial angående inrättande af ett Spannmåls-Magazin i Fahlköping, jemte Herr Flachs 9 Carl Fredric, berörde dag afgifne yttrande j samma ämne.
Föredrogos å nyo och bi föllos följande StatsUtskottets den 21 sistledne Februarii afgifne i66
Den 7 Martil. ' samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0
I anledning af Herr Grönhagens, G, L. fran.» ställning om förbättring i aflöningen lör Krigs.
Revisionens Betjening. 2:0 Angående Riksdagsmannens från Skaraborgs Län, Jonas Anderssons Memorial, rörande föreslagne grunder för Liqviderandet af Undsätt* jiingsSpannmål. 3:0 Angående den af Herr M.
Thunell gjorde hemställan, att MagazinsDirectionen ej må införskrifva utländsk Spannmål, Föredrogs å nyo StatsUtslotteis, den 21 sistledne Februarii afgifne, samt den 2 den. nes Eftermiddagen på Bordet lagde Utlåtande, ä anledning at Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition angående användande af de innom Södermanlands
Län befintliga, så kallade Jagbackar.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Med Höglofl.
StatsUtskottet hufvudsakeligen deri instämmande, att JagBackarne i Södermanland böra till Skatte försäljas, anser jag likväl de locala förhållanden, som jag är i tillfälle att närmare känna, påkalla en förändring i Betänkandet i de omständigheter , jag au lår vördsammeligen framställa.
Utskottet
Den 7 Martil. yttrar sig först, att de, som anse sig äga an-; språk till ägande eller nyttjande rätt af Jagbackar, böra, sedan Beslyt om försäljning blifvit kundgjordt, genom behörig
Stämning göra detsamma gällande} men härvid uppstår frå-' gan , hvilken bör stämmas och Stämningen å Kronans vägnar emottaga, äfvensom det bör i öfvervägande komma , möjiigueten af Kungörelsens meddelande om försäljning, så nära inpå näst infallande HäradsTing , att behörigt rådrum till Stämning innom laga tid saknades; och i anseende till hvilka förhållanden ett mera bestämdt stadgande torde kunna anses nödigt och således vara att förvänta, så vida Utskottet anser denna föreskrift böra bibehållas , i hvilken jag likväl föreslår den förändring , att de , som förmena sig äga anspråk på Jagbackar till nyttjande- eller ägande-rätt, böra sjelfstämde, tillika med Kronans Ombud, vid talans förlust inställa sig vid del:
Ting , som inträffar sex veckor efter sedan försälj» ningen blifvit kungjord, för att då göra deras anspråk gällande; kunnande föreskriften, att sjelfstämde sig infinna, vara lika lämpelig i detta fall, som vid klanders anförande emot LandtmätareFörrättningar , der sådant förhållande iakttages.
Ifrån den tillstyrkta allmänna försäljningen af Jagbackar, skulle jag likväl önska undantag af de få ställen , sorn vittna om Fornålderns märkeliga händelser :
Ibland sådana erindrar jag mig ÅsaBacken i Ytterselö Socken, samt Tjula Ås vid Lands; vägen emellan Tjulsta Gästgifvaregård och Eskilstuna, Denna senare, uppfylld med Rune - Den i Martii, Stenar och flere andra , som vittna att der i Forntiden varit ett
Slag eller DomareSäte j bör så mycket mindre komma i enskilt ägo , > med rättighet till törstöring, som Platsens oduglighet icke medgilver möjligheten af nå? gon fördel för Kronan att sälja några få Tun» pelands Sandbacke , eller för enskilt
Man att densamma sig tillhandla.
Hvad åter angår grunderne för försäljningen af Jagbackarne så, ehuru med afseende derå, att dessa Backar j allmänhet äro omgifna af Skattehem» mans Inägor, och i äldre tider sannolikt dessa Hemman tillhört, borde rättvisligen genom köp återfås efter sådana beräknings-grunder , som tor Innehafvare af RecognitionsSkögar blifvit nv dgifna, vill jag likväl icke emot det fö» yesbgna FörsäljningsProjectet annorlunda något anmärka, äo att; 1:0 Sådana Backar, som icke äro till Odling dugjiga, icke måga till försäljning i min* dre d'dar tfönderstyckas 3 samt 2:0
Att de till Jagbackar angränsande Hemman måga, innom en viss utsättande tid, äga Optionsrätt, att, efter högsta anbudet, desr. mma tå inlösa och då Förslaget att i små delar utan undantag ända intill två Tunnland stycka alla Jagbackar, synes mig stå i stridigt förhållande med antagne grunder för Storskiften och Enskiften , förmodar jag det Utskottet, vid öfvervägande deraf, torde denna mening frånträda.
Hvad åter angar Options-rät,' tighet till Skatteköp för angränsande Hemman, af KamniarCollegium i dess Betänkande Dm 7 Martii. tillstyrkt, synes mig så mångå, för bifall talande skäl förekomma, att jag förmodar, det Utskottet icke lemnar dem utan afseende-
Vid åsigten af dessa Ja: backar, instängde merendels af SkatteHt mmans Inägor, rnjes icke otydligen, att dessa Backar af ålder tillhört något af dessa Hemman, och förmodligen, då Hemmanen från Krono till Skane .försåldes, blifvit, i afseende på Jagtnöjet, Hemmanen frånskiljda ; och vid sådant förhållande , Och då de sannolikt ingått i Hemmanens Skatt* läggning, är det väl med billighet öfverensstämmande, att utväg beredes till deras återförenande med dessa Hemman j men, jemte det att billighetens fordran sådant påkallar, förekomma vid ett annat förhållande sådana omständigheter, som understödja denna Principe.
Ovilkorligen är det Lagstiftarens pligt, att vid Författningars föreslående tillse , ej mindre att de förekomma, men ej föranleda till Rättegångar, än att de i deras tillämpning blifva verkställbara j men detta åliggande åsidosättes alldeles, om ej Options- eller Lösnings-rättighet blifver angränsande Hemman medgifven , hel 1st det ofelbart skall inträffa , att, då angränsande Hemman nu gemensamt de instängda Jagbackar till Betesmark begagna , dit ingen annan öfver deras ägor är berättigad att intränga, skola, sedan JagbacRarne komma att försäljas, allmännare påståenden göras om fortfarande Betesrättighet eller Ägande-rätt, hvilka alla Rättegångar sannolikt kommo att förfalla, då angränsande Hemmansägare ägde Optionsrätt att Jagbackarne 17° Den 1 Martii. sig tillhandla ; skulle deremot Hemmanen iirån denna Optionsrätt uteslutas , öppnar detta Stadgande anledningar till mångfaldiga Rättegångar, i följd deraf att Jagbackarne oftast äro af O dal-ägor inneslutne, och då ingen väg till dessa Backar finnes , och Grannarne icke lära kunna tillförbindas att nu mera än hittills lemna väg öfver deras Odal-ägor, skall dera4 blifva en naturlig följd , att många Rättegångar skola uppkomma emellan Köpare till jagbackar och alla angränsande Hemman, om, och pä hvilkens bekostnad Vägar skola uttagas, hvaiom likväl ali fråga förfaller, då någon af de angränsande Hemman till Jagbackar vunnit Ägande-rätt.
Med afseende af hvad jag nu anfört , tillstyr-, ker jag vördsamligen att, med undantag af de största, Jagbackarne i' allmänhet ej måga styckas. så framt ej lägenhet är till odling, samt att de, till Jagbackar angränsande Hemman måga, efter vissa Månaders förlopp, sedan genom Kungörelse högsta AuctionsAnbuden blif? vit tillkännagifna , vid talans förlust äga att anmäla sig till Lösen efter högsta Anbudet, med iakttagande i öfrigt af hvad som för Köpare blifvit föreskrifvit, då Fördelningen de angränsande Hemmanen emellan, som sig till Lösen anmält, synes böra dem emellan efter oförmedlade Hemmantalet verkställas.
I öfrigt och då man sorgfälligt bör förekomma de Rättegångar , som i följd af obestämda Stadganden måste uppstå, och som, i anseende till Stängsel-skyldigheten omkring Jagbackar, icke kunna uteblifva ; så tillstyrker jag med så mycket större anledning, att StatsUtskottét, gemen - Den 7 Martil. 171 samt med Oeconomi» - och BesvärsUtskottet, bestämmer denna Hägnads-skyldighet, som, då Jagbackarne icke kunna hänföras till Hemmantal, ingen grund för Stängsel-skyldighet kan ledas ifrån Kongl. Förordningen af den 9 Februarii 1802 om Stängsel-skyldigheten; anse.' ende jag för min del att lämpligast vöre, det ägaren till Jagbacken och Hemmansägaren, utan afseende på Hemmantal, till hälften hvar. dera i Hägnaden , dem emellan deltaga, jag anhåller vördsamligen att Betänkandet mätte till Utskottet återremitteras samt dessa Anmärkningar få detsamma åtfölja.
Herr Silfversparre, ylron Isaac, anförde skrifteligen: Vördsamt Memorial!
Vid Högloflige StatsUtskottets nyss uppläste Memorial, torde mig tillåtas göra följande Anmärkningar:
Först har Utskottet ansett det föreslagna användandet af Jagbackar till FjerdingsmansBoställen vara mindre lämpeligf , p,å den grund, att såmedelst en olikhet skulle inträffa emellan Provincerna uti Lönevilkoren för Fjerdingsman, och att någon olägenhet kunde deraf uppstå vid en skeende allmän LöneReglering.
Jag förmodar likväl , att den till förväntande allmänna Administrations-regleringen icke kan komma att möta något hinder af hvad som kan vara eller blifva stadgadt rörande nyssnämnde befattning; emedan Fjerdingsmännen rätteligen torde böra anses lika som en 172 Den 7 Martu. mellanlänk emellan den egenteliga Allmogen och Kronans Tjenstemän af StåndsPersoner; och då nyssnämnde olägenhet således icke med skäl kan befaras, tyckes man, då det utan någon tunga för Staten låter sig göra , böra begagna den ifrågasatta utvägen att för» se Fjerdingsmännen i Nyköpings Län med Boställen , och icke förkasta detta Lönings-sätt derföre , att ett sådant icke på alla ställen i Riket kan användas.
I Oeconomiska anstalter, hvartill förevarande ämne onekligen hörer , har man alltid ansett bäst att iakttaga locala omständigheter och förmåner, enär erfarenhet ten visar att allmänna föreskrifter i detta afseende sällan medföra någor nytta , äfvensom det förmodligen aldrig later realisera sig uti ett Land, till Climat och öfriga omständigheter af så olika beskaffenhet , att bereda åt Embets- och Tjenstemän, af enahanda grad och yrke, så likartade vilkor, att deras utkomst derigenom pä serskilta orter skall vara lika försäkrad, och deras belägenhet allestädes jemngod.
Vidare föreslår Utskottet i afseende på 3:dje och ftte Classerna af Jagbackarne, ”att ”de sorn derå yrka ägande, dispositions och ”nyttjande Rätt, böra vid nästinfallande Häradsting, efter det Riksens Höglofl.
Ständers om ”Jagbackarnes användande nu vidtagande beslut hinner blifva till Vederbörandes efterrät. ”telse expedieradt, genom behörig Stämning ,Jgöra det samma gåliande, och hvarvid Publi?, que Actor borde af Konungens Befallnings.
Den 7 Mariii.
173 ”hafvande tillförordnas för att bevaka Kro”nans rätt och tillse att
Rättegången ej för ”länge måtte på tiden utdragas.”
Det har förmodligen undfallit Högloflige StatsUtskottet,att, om icke hela det ofvanstående Momentet kunde anses öfverflödigt, ett undantag åtminstone uttryckligen borde göras för detn , sorn tor närvarande äro uti Possession af ägande- dispositions- eller någon slags nyttjande - rätt.
Att dessa skulle kunna tillförbindas att sjelfVe genom Stämning sätta deras lattighet i fråga , vore stridande en ot all Lagprincips och skulle innefatta ett fullkomligt avvikande från gällande Lagar och RärtegångsOrdningar.
Hvad man på god tro innehafver , är man berättigad behålla med alla åtföljande förmåner , intilldess att den, som derå gör anspråk, i laglig väg anmält och styrkt sin talan.
En Författning, som skulle för någon Serskild händelse påbjuda ett förändradt Rättegångssätt, skulle nödvändigt komma att bära den förhatliga stämpel , sorn alltid är oskiljaktig från hvad man kallar Lex in Casu, oell af retroactiv beskaffenhet.
Att sorgfälligt undvika , det gifna föreskrifter ej komma i Collision med hvad Lagen stadgar, är alltid nödigt, i synnerhet vid frågor af sådan beskaffenhet, som denna, då Riksens Ständer hafva hufvudsakligen Beslutande-rätt :
Regeringen skulle eljest komma i den obehagliga ställning, att antingen icke verkställa ert Riksens Ständers Beslut,eller ock utgifva en Författning, stridande emot gällande Lagar , som ej kunna på sådant sätt förändras.
Mig synes den en 174 Den 7 Martti. kia åtgärd ) som Kongl. Maj:t i Dess Nådiga, Proposition nämnt sig hafva vidtagit genom Ordres till LandshöfdingeEmbetet, vara allt hvad som behöfves för verkställigheten utaf en Sak, der några Månaders, vore det ock Års uppehåll ej kan jemn föras med den olägenheten , att någon enda Medborgare skulle lida intrång i sina lagliga rättigheter.
I för* bigående ina nämnas, att hvad de omförmäl* te publique Actorer beträffar, deras åtgärd icke äger någon inflytelse till Räftegångarnes påskyndande och föga till åstadkommande af tidsutdrägt annorlunda, än genom deras försummelse.
Ständer icke skulle bevilja , att någon del afJagbackarne få användas till FjerdingsmansBoställen, hvilket jag likväl af ofvanomförmälte skäl förmodar skulle medföra verkelig nytta för
Länet; så forde ändock några undantag blifva nödiga i Stadgandet om Jagbackarnes försäljning, hvilket stadgande jag visserligen tror i allmänhet vara bättre, än det om deras bortarrenderande.
De Jagbackar, som höra till andra Classen och äro belägne å sådana Kronans Egendomar, hvilka äro bortarrenderade, torde likväl lämpeligast kunna till Arrende-Innehafvarena emot skälig afgift upplåtas för den återstående Arrendetiden.
Besvärligheter af många slag kunde i annan händelse blifva Arrendelnnehafvarena, utan deras förvållande, till deras stora skada förorsakade.
De till Femte Classen hörande Jagbackar, öfver hvilka Kronans Dispositions - Den 7 Martti. rätt är till en betydelig del inskränkt, torde äfven i det mästa fordra ett serskilt behandlings sätt, och utvägen att på vanligt sätt genom offentlig
Auction verkställa försäljningen, lär- r i afseende pä de fleste af d ssa lägenheter befinnas oanvändbar, enär det måste medgifvas, att större delen äro tagne utaf angränsande Hemmans Mark och således icke kan utan en slags obillighet föryttras, utan att lemna dessa Hemmansinnehafvare Optionsrätt vid Försäljningen.
Härtill kommer, att dessa Jag. backar , till största antalet af ett ganska inskränkt utrymme, skulle oftast, om de kommo uti andras, än angränsande Hemmanslnnehafvares ÄgO, blifva för dessa Hemmans Innehafvare en anledning till betydliga olägenheter af de små angränsande Possessionerne, derå sällan någon skulle anses vara besuten j i synnerhet om, såsom Betänkandet innehåller, ända till blott tvänne Tunneland skulle kunna till serskildte Ägare föryttras, hvilket Förslag jag fördenskull förmodar böra helt och hållit förkastas.
I allt fall synes mig vara oundvikeligt att en ordentelig skattläggning å alia desi' sa Lägenheter bör föregå all annan åtgärd till föryttring:
Ifrågavarande Jord skulle eljest blifva till sin beskaffenhet alldeles olik ali annan Skattejord i Riket och naturen af Jorden lärer man likväl få medgifva redan förut vara allt.' för mångfaldig.