Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddergkapet och Adeln att få tillägga ett skäl, som i närvarande tidpunct är af högsta vigt och inflytande på de frågor, som Ridderskapet och Adelö hos Eder Kongl. Maj:t nu i underdånighet anmält.
De långvariga och brydsamma öfverläggningar, hvartill Rikets förfallna penningeyerk under detta Riksmöte föranledt, hafva icke kunnat leda till resultater, som försäkra om en verkelig och varaktig förbättring, sedan man funnit sig föranlåten att ännu låta myntrepresentativer utan bestämdt värde utgöra Rikets mynt.
Den tillfälliga motgången, att missväxt inträffar inom några provincer , torde göra införskrifning af utländsk Spänne? mål nödvändig.
Af dessa sammanlagde orsaker torde en hög cours svårligen kunna undvikas, om icke Rikets export på allt möjligt sätt lifvas och uppmuntras.
Ridderskapet och Adeln tror derföre, att om än icke, efter den öfvertyglse som Ridder: skåpet och Adeln redan i underdånighet yt» 316
Den 15 Julli. trat, Productplacatets med de flera inskränkar-de
Författningars upphäfvande eller hvilande för en längre framtid vore för Riket nyttigt, det åtminstone under närvarande tidepunct är af så mycket mera vigt, att undanrödja dessa hinder för en lifligare handelsrörelse, sorn våra egna handlande äfven vidkännas följderne af förlägenhet i allmänna rörek; sen, och den minskade penningetillgång, som. ett disscrediteraclt mynt medför, samt följaktligen utländska köpmän och capitaler måste sättas i verksamhet, för att bereda liflig af-< sättning på de inhemska producterne.
Med dessa tänkesätt, som Ridderskapet och Adeln anser med Rikets sanna väl öfverensstämmande, och med de-fj öfvertygelse att Eders Kongl. Maj:t, genom vidtagande åtgärder, täcktes lo?sa den inhemska fliten utur sine bojor , att samma kraftfulla arm , som återfört nationen till dess fordna anseende och ära, skall gifva den kraftig väckelse, att med stora steg gå framåt till den National-välmåga, sorn gifver Nationen hog och krafter att upprätthålla sin frihet och-sjelfstäedighet, får Ridderskapet och Adeln med djupaste &c. Justerades PleniProfocollerne för den (5, 2©, 25 och 29 sKtlidne Junii, samt den 2 denries för- och eftermiddagen.
Den 17 Julii. 317 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdeis kl. 7 e. nu In fidem Protocolli • O. j% Lagerheimk Fredagen den 17 Julii.
Plenum kh 11 förmiddagen.
Upplästes till justering och godkändes Expeditions-Utskottets insände förslag, innefattande ett tillägg uti Riksens Ständers underdåniga skrifvelse N:o 258, angående aflöningen för Stånds- och Utskotts-Canziieme.
Anmältes och emottögs Hans Excellencé Hofa. Canzler en Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken, å Kongl.
Msjits
Höga vägnar, aflemnade tven. ne Kongl.
Maj ts nådiga skrifveiser t 1) af den 15 dennes, till Riksens Ständer,' rörande de af dem vidtagne beslut, i afseen - 318 Den 17 Jidit. de på Bankens bidrag till understöd för alt-* männa Magazinsinrättningen och ManulacturDiscontVerket. a) Af den 16 dennes, till Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken, innefattande stadfästelse å den omarbetade
Ridå darhusOrdningen.
Hant Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Hans Excellence Herr HofCanzleren, att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet.
Sedan Hans Excellence Herr HofCanzlern blifvit på vanligt vis utbeiedsagad, upplästes Kongl. Maj:ts den 16 dennes, angående Rid. darfeusOrdningen, till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskaiken, aflåtne nådiga skrifvelse, så lydande: CARL JOHAN med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Wendes Konung.
Vår synnerliga ynnest osh nådiga benä^ genhet med Gud Allsinägtig, Troman, Herr Grefve, LandtMarskalk, President i Vårt och Rikets KrigsCollegium, GeneralLieutenant, Riddare och Commendeur af Väre Orden, Riddare af Vår Svärds-Ordens Stora Kors, Första Classen, Riddare af Kejserlige Ryska St.
Annte*!
Ordens Första dassi Dm 17 Julli. 319
VI håfve i nåder låtit Oss föredragas Eeler, å Ridderskapets och Adelns vägnar, till Oas aflåtne underdåniga skrifvelse af den 151 denna månad, med tillkännagifvandv, att Ridderskapet och Adeln antagit de förändringar, i afseende på 7, 8» >0, <53 och 54 § §. af den föreslagna RiddarhusOrdningen, Vår nådiga skrifvelse till Eder af den i4 dennes innehål-, ler, och då VI, för öfrigt, ej håfve någon anmärkning att göra emot de föreslagne förändringarna i 3, 6 12, 32, 36, 45> 46, 47» 49» 50, 51 och 52 § §, håfve VI, rned iagttagande af $e ofvannämnde, denna sålunda nu omarbetade Riddarhusordning härmedelst gilia och stadfästa velat, för ait till efterlefnad, från början af nästkommande Riksdag, blifva gällande.
Detta håfve VI Eder, till nådigt svar, samt Ridderskapets och Adelns behöriga kungörande, i Nåder medja velat $ och befalle Eder Gud allsmäktig synnerligen nådeligen* Stockholms Slott den 16 Julli 18x8.
G. af Wetterstedt:
Sedan pliktbössan nu blifvit öppnad, ber* funnos de der inneslutne medel uppgå till eis belopp af 38 Riksdaler 36 skillingar RiksgäldsSedlar, hvilket belopp Hans Excellence Herr 320 Den 17 Julii.
Grefven och Laf.dt-Märskälktn behagade öka med Ii Rdr i’ sk. till en sammanlagd stimma af 50 R:dr RiksgäldsSedlar, hvarefter, uppå af Hans Excellence framställd proposition, beslöts, det skulle berörde summa fördelas i tvenne lika delar, hvilka borde tillställas en fattig Adelsman, och en i torftiga omständigheter stadd Adelig Enka. justerades PleniProtöcollerne för den 8 dennes eftermiddagen, och den 13 dennes förmiddagen.
Sorn jag ej var tillstädes, då Ridderskapet och Adeln faU tade dess beslut om regleringen af Pensioris-Statert för Högstsalig Hennes Maj:t Enke-DröttBingens Hofstat, får jag nu reservera mig mot den förändring af Stats-Utsköttets förslag, hvarigenom de grunder, hvilka alltsedan år 1809 varit gällande, på en gång blifvit kull-; kastade, och hvarigenom ett högst olika förhållande uppkommit för dem, som utgjort Högstsalig Konungens HofStat, och dem som tillhört Hennes Majt EnkeDrottningetis.
Vid samma tillfälle anhåller jag få anföra tnin reservation emot det behandlingssätt BondeStåndet lemnat åt denna fråga, dij det, enär Betänkandet första gången förevar, antog samma Betänkande med ett tillägg, rörande större förmon:r för den lägre Betjeningen.
Då detta äfven Den 17 Juliu 321 afven utgjorde en hufvudanmärkning hos Ridderskapet och Adeln, samt StatsUtskottet deri-' genom föranleddes att något jemka dess första förslag, tror jag att förändringen bort stanna dervid, och anser mig hafva fullkomligt skäl yttra den tankan, att det är origtigt att fatta beslut, hvartill ej föregående anmärkningar gifva någon anledning. justerades PleniProtocollerne för der» i3 dennes eftermiddagen, samt den 15 dennesföroch eftermiddagen.
Hans Exitillence Herr Grefven och Landf— Marskalken tiilkännagaf, det RiddarhusSecreteraren anmält, att mängden af ej mindre goromålen, än de under innevarande Riksdag inträffade plena, hvilka från Riksdagens början till och med den 15 dennes uppgått till ett antal af 130 stycken, orsakat, att RiddarhusSecreterare!! omöjligen kunnat medhinna uppsätta alla PleniProtocollerne, af hvilka 13 för-! middagars och 8 eftermiddagars pleniProtocoller ännu återstodo j i anledning hvaraf Hans Excellence föreslog, att berörde Protocoller, jemte de, hvilka härefter intill Riksdagens slut kunde äga rum, måtte, på sätt förut alltid varit vanligt, efter Riksdagens slut justeras inför RiddarhusDirectionen, i närvaro af de Riks Ridd, 0, Ad, Prof, VIII. B, 21 * 322 Den 17 Julli. dagsmän af Ridderskapet och Adeln, hvilka, i anledning af derom förut utfärdadt anslag, kunde behaga justeringen bivista.
Herr Pahlman, Otto Fredric} uppläste följande :
Då Reglementet för utredningen af Götha Canal, Malmö och Götheborgs DiscontVerk, helt och hållet hvilar på den förmodan, att Kongl Maj:t i nåder täckes utan förändring sanctionera alla de vilkor, och förbehåll, under hvilka Riksens Ständer öfvertagit samtelige dessa
Discontlnrättningars utredning; men denna nådiga sanction åtminstone ännu icke blifvit Riksens Högioflige Ständer meddeld, hemställes vördsammast, att Högioflige StatsUtskot-: tet måtte anmodas lemna Fullmägtige i RiksgäldsContoiret den föreskrift, att, derest emot Riksens Ständers förmodan, Kongl. Maj:ts nå; diga sanction antingen skulle uteblifva, eller ock i nåder meddelas under sådana vilkor, sorn i någon måtto förändra eller inskränka de föreskrifter ifrågavarande Reglemente innehåller, det samma, utom hvad angår
Discontassignationernes inlösen, icke får till verkställighet befordras.
Hvarefter Herr Påhlman tilläde mundteligen; - Den 17 323 Jag anhåller, att Eders Excellencetäcktes göra proposition å min framställning, och att, i händelse af bifall dertill, de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att i samma beslut deltaga.
Utom hvad jag förut i korthet haft äran yttra, torde mig tillåtas anföra några an^ ledningar till mitt förslag.
I sammansatte Utskottens Betänkande, äfvensom i skrifvelse!! till Kongl. Maj:t står uttryckligen, att Kongl* Maj:ts Sanction skulle föregå verkställigheten af Ständernes beslut.
Då detta förbehåll icko kan i det redan justerade Reglementet vara intaget, emedan man förmodat, att Kongl.
Maj;ts Sanction före dess fastställande skulls hinna ankomma, så följer att, om någon opåräknad förändring skulle inträffa, Riksens Ständers Fullmägtige råkade i en icke obetydlig förlägenhet.
Jag tror en fullständig föreskrift i detta hänseende vara så mycket mera af nöden, sorn jag kommit till kännedom, att någon i FinanceExpeditionen inlemnat protest emot hvad Riksens Ständer rörande
Dis eonterne beslutat.
Friherre Cederström , Jacob'.
Om något* följd skall blifva af hvad Herr Påhlman föreslagit, måste en Remiss till StatsUtskottet föregå , ty dessförinnan kan Ridderskapet och Adeln ej derom besluta.
Jag instämmer i öfrigt med Herr Påhlman deruti, att, så framt ej Kongl. Maj:t6 nådiga sanction vinnes, verkställigheten af Riksens Ständers beslut rörande
Disconterne kan möta svårigheter, men att nu genast stadga att detta vilkor i Herrar Full - 3*4 Den 17 Julii. mägtiges Instruction skall intagas, är, i min tanka, ingalunda ordentligt.
Jag förenar mig fullkomligen med hvad Friherre Cederström anfört, blott med det tillägg, att jag, i följd af de grunder jag tillförene haft äran anföra, anser verkställigheten af Riksens Stäm ders beslut rörande
Discont-utredningen bero, ej blott på huruvida Konungens Sanction till detta beslut lemnäs, utan äfven på sättet, hvarå en slik Sanction meddelas.
Örn frågan vore ny, skulle jag visserligen instämma deruti, att Ridderskåpet och Adeln ej utan föregången Remiss kunde densamma pröfva och afgöra, men då samtlige RiksStånden stadgat, att öfvertagatldet af Disconternes utredning berodde på Konungens Sanction, tror jag icke, att Stats- och BancoUtskottens Utlåtande i den delen behöfver inhemtas , utan att Ridderskapet och Adeln gerna straxt derom kan taga dess beslut.
Att ifrågavarande lörbehåll icke blifvit såsom ett vilkor i lnstructionen iakttaget, är klart , ty man hoppades, att Kongl. Majds sanction dessförinnan skulle ankomma.
Då nu den återstående Riksdagstiden är så ganska kort, att man nästan kan förmoda, det en remiss till Utskott skulle blifva utan påföljd; då jag ej eller vill tro, att man skulle önska det, emot Riksens Ständers afsigt, ingenting kunde göras vid
Discont-utredningen, eller se 8 månaders arbete på en gång tillintetgjordt, vågar
Den 17 Juliu 325 jag förnya min anhållan om proposition till bifall af min motion, hvilken jag ej tror vara stridande mot formen, i sådant fall hade jag aldrig väckt den.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt, att den af Herr Påhlman väckte Motion till Statsutskottet remitterades.
Nej, Grefve Spens: Sedan Ridderskapet och deln nu beslutat, att genast till pröfning företaga den af Herr Påhlman framställde motion, tager jag mig friheten erinra, att, om jag ej orätt påminner mig, ingressen till den ofta omtalte Instruetionen för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, lyder sålunda: ”Att sedan Riksens Ständer beslutat att under vissa, af Kongl. Maj:t sanctionerade vilkor och förbe-i håll, öfvertaga utredningen af FilialDisconterne, så åligger Fullmägtige,” o. s, v. — Af dessa ordalag förefaller mig åtmindstone, sorn om det temmeligen tydligt följde, att, derest dessa vilkor ej blefve sanctionerade, och således det föregående af meningen ej inträffar, äfven allt det efterföljande af sig sjelf förfaller, utan att något särskilt beslut derom be« höfves, Allt detta skulle blifva fullständigt upplyst, om den af mig nu oinförmälte
Ingressen blefve uppläst^ hvarom jag får atis hålla. 326 Den 17 Jutii.
Jag är alldeles af Kamma tanka, som Herr Påhlman, att sedan Riksens Ständer fattat deras beslut, på hvad vilkor de vilja öfvertaga
Disconterneg utredning, men tillika underställt dessa vilkor Kongl, Maj:ts nådiga sanction, det är nödvändigt, att, innan vi åtskiljas, detta mål genom ett bestämdt svar från Kongl. Maj:t blifver till slut bragt; ty om ej detta svar an^ kommer, kunna ej RiksgäldsContoirets Full* mägtige ingå i någon författning om verkställigheten af Riksens Ständers beslut.
Men jag hemställer, om icke man bör afbida sista dagen af Riksmötet, och om icke Herr Påhtmans motion kunde få hvila intill Ridderskapets och Adelns sista plenum, emedan, så framt Kongl.
Maj:ts svar dessförinnan hinner ankomma, all discussion i ämnet blir öfver., flodig, Herr Påhlman:
Jag skulle alltför gerna instämma med den sist talande värde Ledamot ten, om icke all anledning vore att tro, det ej mycket återstår al Riksdagstiden.
Jag har af Tidningarne sett, att Riksdagen i morgon kommer att afslmas, och i sådant fall lärer denna dag, da förmodligen afblåsningen kom* mer att äga rum, vara den sista, å hvilken Ridderskapet och Adeln uti ifrågavarande ämne kan fatta dess beslut, hvilket dessutom skulle blifva utan kraft och verkan, om det ej hunne med de andra Stånden communiceras, och af dem delades.
Här är således ingen tid »tt förlora. jag skulle gerna se, att man Den 17 Julii. 327 kunde dröja , om omständigheterne det medi gåfvo; men då Kongl. Majis sanction ännu ej ankommit, och jag hoppas, att vi med det snaraste få åtskiljas, förnyar jag än en gång min anhållan om bifall till min framställning.
Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt, Gustaf-.
Det är först, om jag rätt på-- minner mig, för 4 eHer 6 dagar sedan, sora Expeditions - Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse rörande Filial-!
Disconternas utredning till RiksStånden inkom.
Då Riksdagen, efter hvad jag vill veta, förmodligen icke i morgon kommer att afslutas: då Ridderskapet och Adeln således kommer att få ännu ett öfverläggning®- plenum, och dj i samma plenum beslut i förevarande fråga kan fattas, och de öfrige RiksStånden meddelas, torde det ej vara vådligt, att dertill uppskjuta frågans afgörande, helst jag tror mig kunna försäkra, att till nästinfallande plenum gifva upplysning, om Kongl. Majtts nådiga Sanction kan medhinnas.
Skulle denna Sanction medhinnas, är motionen utan ändamål; i motsatt fall åter är den ganska riktig; men ordalagen deruti torde då endast böra blifva; så vida ej Kongl.
Maj t lenman Dess Nådiga Sanction ; ty det är Kongl. Majds fulla rättighet, enligt Grundlagen, att, efter godtfinnande, denna Sanction meddela eller icke.
Hans Excellence Herr Grefven och Fiandt Marskalken föreslog, att, i anleduing af hvad Hans 328 Den 17 Julii.
Excellence Herr Friherre af Wetterstedt anfört, pröfningen af Herr Påhlmans motion måtte till nästa Plenum uppskjutas; hvilket bifölls.
Jag instämmer så mycket hellre med Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt, som mitt ändamål med ifrågavarande motion endast är att få en bestämd föreskrift för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret; och då detta ändamål, i anseende till Riksdagens förlängning, icke går förloradt, om ock frågan nu uppskjutes, har jag för min del ej något, att emot detta uppskof invända.
Maj;ts nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, rörande de af dem vidtagne Beslut, i afseende på Bankens bidrag till understöd för Allmänna Magazinslnrättnin. ningen och Manufacmr-Discont-Verket; Gifven Stockholms Slott den 15 Julii 1S18- Hans Excellence Herr Grefven och Landt-~ JMarsliaiken hemställde, att Kongl. Maj:ts Högstberörde nådiga skrifvelse mätte läggas till Handlingarne; hvilket bifölls.
Sedan jag i dag erhållit den mest officiella underrättelse, att
Riksdagens slut ej är så nära för handen, som man önskat och väntat sig, anhåller jag, att Kongl. Maj ts skrifvelse, såsom innefattande
Den 17 Jnlii, en ny fråga, måtte få hvila på bordet till nästa Plenum.
Friherre Cederström, Jacob: Kongl.
Maj:ts nu uppläste nådiga skrifvelse är icke af beskaffenhet, att fordra någon Ståndets pröfning, utan mäste, ehvad den först hviiar på bordet eller icke, likväl i alla fall endast läggas till HandHogarne.
Det synes mig derföre indifferent, antingen högstberörde -skrifvelse nu eller i nästa Pleno lägges till Handlingarna.
Men det är alldeles icke likgiltigt , hvilka följder för landet uppkomma, i händelse icke Riksens Ständer, i anseende till förändrade omständigheter, äfvenväl förändra sina föreskrifter.
Ständer böra noga betänka, om, sedan de af dem fastställde vilkor för dispositionen af Allmänna Magazinslnrättoingens och Manufactur-Discont-Fondens erhåJlne creditiv, icke blifvit af Kongl. Majit antagne, berörde creditiv likväl böra fortfara, eller alldeles indragas-
För min del anser jag det icke vara tid, att i ett ögonblick, då landet hotas med missväxt, indraga creditivet för en Inrättning, sorn har för ändamål, att förse landet med lifsförnödenheter.
Jag tror det vara oundvikligen nödvändigt, att det till Allmänna MagazinsInrättningen anslagne Creditiv bör fortfara.
Hvad åter angar Manufactur DiscontFonden, synes mig de af Riksens Ständer anförde skäl, hvilka föranledde till beviljandet af creditivet för berörde Fond, ännu vara qvarståendej och då Manufacturisterne vid Creditivets bestämmande ansågos vara i behof af detta anslag, 330 Den 17 Jutii. förmodar jag, att samma behof ännu fortfar, och att således creditivet bör bibehållas, ehuru det af Ständerne fastställde correctiv, hvilket icke blifvit af Kongl.
Maj t gilladt, kommer att upphöra.
För öfrigt om Directionerne öfver Allmänna Magazinslnrättningen och ManufactuiDiscontFonden begå felsteg, kunna och böra de derföre i laglig ordning ställas till ansvar, och jag anser denna Formen lämpligare, än att straffa de oskyldige låntagande Mariufacturisterne, och de af landets innevånare, sorn behöfva bröd, för Directionerjnes misstag.
Af sådan anledning får jag för min del vördsamt tillstyrka, att Ridaerskapet och Adeln må frångå de af Riksens Ständer under detina Riksdag förut fastställde vilkor för dispositionen af Creditiverne, sedan berörde vilkor nu mera icke blifvit af Kongl. Maj:t i nåder gillade, men likväl låta de till Allmänna Magazins lnrättningen af Manufactur-DiscontFonden redan bestämde anslag, såsom för landets innevånare och Manufacturister alldeles oumbärlige, fortfara.
Hvad den siste Leda moten yttrat, öfvertygar mig mer än tillräckligt, att Kongl. Majtts skrifvelse fordrar handläggning, och på denna grund har jag begärt den på bordet , emedan den innefattar en ny fråga om ändring i hvad Riksens Stan. der en gång beslutat.
Den värde Ledamotens Anförande innebär det resultat, att Ridderskapet och Adeln nu skulle vidtaga ett beslut, rakt stridande emot ett redan fattadt.
Rid - Den 17 Jttlii. 331 derskspet och Acleln har nemligen ej längesedan bcstridt ett MedSiånd, att j Bevillningsfrågan få ett Förstärkta StatsUtskottets beslut ändradt, och jag vill nästan påminna mig, att den värde Ledamoten sjelf yrkade detta bestridande.
Förevarande fråga är ny, och som sådam kan den på min begäran läggas på bordet, ty Lagstiftaren har, tili förekommande af surpricer, visligen stadgadt, att en enda Ledamots röst vid sådana tillfällen är tillräcklig.
Som mig synes, vore det naturligast, att, i fallman vill hafva något resultat, remittera målet till Constitutions-Ufskottet.
Jag ifrar lika med hvarje annan för Grundlagens helgd, och da det hvarken tillkommer Riksens Ständer eller Kongl. Majt, att förklara Grundlagen, enär stridiga meningar derom uppstå, utan denna rätt ensamt är ConstitutionsUtskottet förbehål-' len, hämtar jag af denna öfvertygelse än mera stöd för min tanka, att frågan till bemålte Utskott bör fprvisas.
Detta nämner jag blott i förbigående, emedan jag för min del icke kan samtycka, att man kullkastar ett redan fattadt beslut, och derigenom för framtiden bereder de vådligaste följder, jag saknar i öfrigt en formaliié, nemligen StatsRådets Protoeoll i ämnet, och om det är med skrifvelsen följaktigt, anhåller jag, att det måtte uppläsas.
I anledning häraf upplästes det vid Kongl. Maj;ts ifrågavarande nådiga skrifvelse bilagde uti StatsRådet den 15 dennes hålin* Protoeoll, hvaraf 33* Den 17 julii. inhämtades, aft samma skrifvelse blifvit af StatsRådets dä närvarande Ledamöter enhälligt i underdånighet tillstyrkt.
Hans Excellence Herr Friherre af IVetterstedt% Guslaf':
Sedan, genom det nu upplästa Stats Råds Protocollet, den siste värde talaren kunnat öfvertyga sig, att nämnde Prosocoll åtföijdt Kongl. Majus nådiga skrifvelse, och att jag varit i StatsRådet närvarande, samt tillstyrkt densamma, torde jag, i anledning af hvad Herr Påhlman yttrat, få nämna, att fråga icke af Kongl. Makt blifvit väckt om någon tolk* liing eller förklaring af grundlagen , men endast dess åsigt af ett vigtigt adn.inistratift ämne Riksens Ständer meddelad.
Skiljaktigheten mellan Konungs och Ständers öfvertygelse i dylika ämnen, kan visserligen uppstå, men utan att derföre äga den påföljd, att till ConstitutionsUtskottets ens bemedlande åtgärd öfverlemnäs.
Huru mera aflägse för detta Utskotts befattning, (om det är mig tillåtet, att inäta afståndet till ett mål, som icke är, och icke bör finnas) skulle då icke det uppdrag blifva, som Herr Påhlman synes vilja detsamma påbörda, nemligen att slita tvisten mellan Konung och Ständer, i det olyckliga, och sorn jag hoppas aldrig inträffande fall, då den ena af dessa Makter skulle, enligt den andras öf-, vertygelse, inkräkta på dennes lagliga rätt.
Under en sådan sinnenas brytning, då ej mera det allmännas värn kan hämtas af bestående och kraftägande lag, blifva alla andra tolknings- eller hejdningsorganer otillräckliga eller Den 17 Jnlii. 333 kraftlösa.
Den Konung, som icke skulle återföras i sin ininäktningsplan på den allmänna friheten af Riksens Ständers lugna och lagliga motstånd, skulle icke af något ConstitutionsUtskotts
Betänkande återtöras inom de Constitutionella gränsorne, liksom ej heller några Ständer, sig sjelfve lemnade, och mot hvilkas öfverdrifna och olagliga anspråk, Regentens kraft ej mera vore gällande, skulle af en liten afdelning® såsom ConstitutionsUtskottet, varnande röst, kallas tillbaka till sans och känsla af pligter och förbindelser.
Skulle således någon skiljaktighet uppstå emellan Kongl. Majit och Riksens Ständer i frågor om Grundlagens mening, så lära de derföre icke underkasta sig ConstitutionsUtskottets domslut.
Jag vet ej något afseende, hvari ifrågavarande
Skrifvelse skulle kunna remitteras till nyssnämnde Utskott.
Maj t har allenast utvecklat de skäl, hvarföre Kongl.
Majit ej kunde antaga de af Riksens Ständer för creditiven faststäldte vilkor.
Den rättighet mäste vara Kongl. Majit förunnad, att då Kongl. Majit erkänner
Ständernas rätt, att vid de anslag de bevilja fästa de villkor dem godt synes, Kongl. Majit må kunna säga: jag ernof tager ej medlen med dessa förbehåll.
Det beror då på Ständerne, att antingen indraga dessa medel, eller ändra vilkoren för deras begagnande, men det kan aldrig öfverenstämma med Kongl.
Majits värdighet, att lämna till ContsitutionsUtskottet afgörandet, om KoDgl.
Majit haft rätt eller icke.
Grefve Spens3 Jacob Melcher:
Ehuru jag 334 Dm 17 Julii. fullkomligen instämmer deruti, att Kongl.
Maj:ts nu uppläste Nådiga skrifvelse icke kan blifva något direct öfverläggningsätnne inom Högloflige Ridderskapet och Adeln, och afsa» dan anledning ej eller kan behandlas på annat sätt, än att läggas till handlingarne, tror jag likväl, att den kan och bör föranleda till en öfverläggning af ganska mycken vigt, ej blott hos Ridderskapet och Adeln, utan äfven uti de öfrige Stånden.