Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 7 Martii. 301 Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så vål Herr Gripenstedts ofvannåtnnde Memorial, som Herr Hegardts, i anledning deraf nu afgifne yttrande, till Stats- och BancoUtskottet remittera, Å nyo föredrogs Herr Montgommeries, Gustaf, den 3 dennes, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, om upphörande af Krigs-Academien och inrättande af Professioner i Mili— tair-vetenskaperne vid Rikets Universiteter.
Herr Lejréni Johan Pehr, upplåste följande; (Se Bilagan N;o 4), * Åtskillige yttrade härtill dera» bifall.
Herr Montgommerie, Gufiaf:
Jag trodde mig så mycket mindre hafva kunnat såra någon inom detta rum, allraminst den sista värde Talaren, som mine reflexioner voro helt och hållet allmänna, och som jag dessutom i sjelfva motionen hade den äran att göra nu varande Föredraganden af Commandomal och de tvånne sista tillförordnade Gouverneurer den fullkomliga rättvisa för deras bemödanden att förbättra och förädla låromethoden vid KrigsAcademien.
Äfven jag bär lika så varm känsla som 503 Den 7 Martii. någon annan för de af den värde talaren åberopade namn, nemligen Wranglar, Torstensöner, Stenbockar m, m.; men också dessa vördade namn talaf för min, motion, ty ingen af dem hade bevistat någon Krigs- Academie.
Dessutom lärer man sig viel Academierna att känna och varmt värdera andra likaså vördnadsbjudande namn, såsom Oxenstjernor, Linneér, MelanderhjeJm, Ihre &c.
För öfrigt hade jag väntat att den värde talaren hållit sig mera vid sjelfva saken, än blott vid uttrycken, under fcänsloväckande utrop.
Frånva. varande då min motion om sammanslående af Artilleriets och Ingénieur-Corpsens högre Läroverk i går afton förekom, anhåller jag, att nu få yttra mig öfver de anmärkningar som af Herr Franc Sparre gjordes, så val. i anledning af nämnde.motion, som i anledning af min arn* dra motion, om anställande af en Militair-Lärare vid Upsala Academie.
Det är visserligen för mig afskräckände', att jdtra mig öfver anmärkningar, framställde af en Ledamot, hvars rika erfarenhet' och djupa insigter i krigS-yrkets alla delar äro så allmänt kände; jag beder derföre att man ville anse hvad jag nu blygsamt går att anföra, mindre såsom ägande till föremål att vederlägga Herr Franc Sparres anmärkningar, än såsom ägande det, att rättvisa de åsigter jag framsta]It, en åtgärd, sorn jag tror mig vara skyldig så väl min egen öfvertygelse, som det rum, inom hvilket jag haft den äraa att yttra mig, Den 7 Martu, 5o5 Herr Franc Sparre anför, att ingen seH deles nytta skulle uppstå af ofvannämnde båda Läroverks sammanslående; hvarken .med afseende på undervisningen, eller på kostnaden, och Herr Sparre bifogar derföre några skäl.
Afven för mig, jag vågar försäkra det, hafva dessa skäl framställt sig och jag anhåller, att för Högloflige Ridderskapet och Adeln få anföra de raisonnementer, som hos mig uppstått mot de samma.
Vid det gemensamma Läroverket, kunde de blifvande studierna indelas i frenne slag.
A iso Sådane, som till lika utsträckning gemensamt borde idkas af båda Corpsernes elever. 2:0 Sådane gemensamma vettenskaper, sorn borde behandlas af båda, ehuru till olika utsträckning. 3.0
Sådane som äro serskilde för hvarje Corps.
Till den första afdelningen höra sjelfva deh rena Mathematiken i hela den utsträckning, som fordras för allt begagnande af de Physise
Mathem atiske vettenskaperne samt vissa delar af den använda Mathematiken och till denna för™ sta afdelning torde äfven böra räknas KrigsHistorien och de allmänna åsigter af krigsvettenskapen, som icke uteslutande tillhöra något serskildt yrke, något serskildt vapen, utan 5o4 Den 7
Mar lii. sorn röra alla gemensamt.
I dessa delar anser jag för min del icke behofvet af serskildte Lärare för hvarje Corps.
Till det andra slaget studier, eller sådane som gemensamt böra behandlas af båda Corpsernes elever, ehuru till olika utsträckning, höra Artillerie-, Fortifica-^ tion och Topographie med mer eller mindre användande af de Mathematiske lärorne.
Jag har föreställt mig, att Artillerie-föreläsningar för Ingenieur-Corpsens, och Fortifications samt Topographiske föreläsningar för Artilleriets elever, alltid genom den serskildte undervisningen måste blifva något ensidige och ej innebära de generelt omfattande åsigter, som skulle erhållas om t. ex. den skickligaste Läraren i Artillerievettenskapen äfven bibringade Ingenieur-Corpsens elever de nödvändiga grundbegrepp i denna vettenskap och de skickligaste Ingenieur-Lärare bibringade
Artillerie-eleverne de nödvändige begreppen i Fortification och Topographie.
Den, som af Krigshistorien inhämtat hvilken tids-utdrägt och förlust vid krigs-företag, isynnerhet i Fästnings-kriget, ofta uppkommit genom brist på enhet i principer hos Artillerieoch Ingenieur-Officerare, skall säkert ej neka nyttan af denna gemensamma undervisning i Militaire ämnen.
Hvad det tredje slaget af studier beträffar, ligger det i sakens natur, att de, likasom nu, alltid måste behandlas serskildt.
Jag har nu trott mig visa , att någon nytta i vetenskapligt afseende verkeligen skulle uppkomma af båda undervisnings-yerkens sammanslående - Dea 7 Mar Lii. 5o5 slående, jag skall afven söka visa nyttan deraf i oeconomiskt, så vida man cj bestrider min premiss örn möjligheten af en gemensam lärare i Mathematiken och af gemensamma Militairelärare.
Hvad först angår den förra, så torde han väl i anseende till dess åliggande att under sommaren förrätta triangel-mätningar och i anseende till det förökade besväret vid undervisningen , böra åtnjuta högre arfvode än han nu äger; men detta torde väl icke behöfva ökas med hela löne-anslaget för Artillerieläroverkets Mathematiske Lärare.
Jag inser icke heller att en gemensam
Lärare i Mathematiken ej skulle medhinna undervisningen; ty säkerligen skulle föreläsnings- timmarne kunna indelas så, att de timmar, som för hvarje corps elever enskildt upptogs för föreläsningar, i den använde Mathematiken, kunde för den andras upptagas af den tillhörande enskillde studier af 5:dje slaget.
Hvad åter angår gemensamma Militair-Lärare , så kan man invända att derigenom ingen besparing skulle vinnas, emedan Militair-Lärarne vid IngenieurCorpsen nu ej äga något arfvode; men dessa kunna väl göra anspråk derpå äfven så väl som de vid Artillerie-Läroverket, och om de icke hittills haft det, så tyckes mig häruti ligga en obillighet i principen, hvilken också framdeles någon gång torde kunna i siri ordning verka ofördelagtigt på undervisningen.
Talaren anför vidare såsom skäl mot min motion, att Ingenieur-Corpsens elever måste Mield, o. Ad.
Prof, 2 Band. 20.
Zo6 Den j Martil. om Sommaren bortcommenderas för att öfvas i practiske arbeten.
Jag får den äran upplysa, att
Under den tid jag begagnade underyxningen vid Artillerie-Läroverket, och jag tror det är så ännu, begagnades Sommar-månaderne uteslutande för Artilleri- elevernes practiska öfningar, såsom utvidgad ritning, Canongjutning, Krutprobering, Gevärs-tillverkning och recognoseeringar, hvartill stundom kom fäktning och gymnastik samt afskrifning af curser.
Jag in-i ser icke, att dessa olika practiska öfningar skulle vålla något afbrott i sambandet emellan begge Corpsernes gemensamma theoretiska undervisning.
Herr Franc Sparre anför vidare, att Ingenieurs-Corpsens elever icke kunna bo på Marieberg.
Den värde Talaren känner säkerligen bättre än jag, om [detta medför några olägenheter.
Men jag får endast i sådant fall erindra, att min idé icke ar bunden vid något visst ställe, utan att tilläfventyrs Årtillerie-undervisningen skulle kunna , och det med betydlig besparing för Staten, verkställas inom hufvudstaden likasom nu Ingenieur-Corpsens, och må hända skulle en del af denna besparing kunna användas att gifva Ingenieur-undervisningen den utbildning, som Herr Franc Sparre yttrar den ej kunna ernå i anseende till bristande Stats-bidrag.
Herr Sparre öfvergårj derefter till min motion om anställande af en Militair-Lärare vid Upsala Academie, och anför dervid följande:
''Utan att ogilla hvad Herr Montgommerie och Den 7 Martti, 5©7 ”Grefve Cronhjelm anfört om möjligheten att ”vid andra Läroverk bilda Militairen, hvili”kat jag anser både möjligt och som theori rig.
;”tigt, tror jag likväl att man gjorde ganska illa ”att rubba inrättningen af Krigs-Academien förr, ”än man har något annat som säkert uppfyller ”ändamålet.” .......
Jag skulle högeligen önskat, att Herr Frane .Sparre gjort mig den rättvisan att finna, att ;just denna sista princip legat till grund för min jmotion.
Jag har nemligen trott, att om Mili— jtair-Lärare anställdes vid Universiteterne , så skulle genom inrättningarnes concurrence förordsakas, att den inrättning som visade de bärsta följderne skulle erhålla mästa förtroendet; örn då resultatet skulle utfalla till fördel för bildningen vid Universiteterne, så vöre tids nog Jtt indraga Krigs-Academien, och skulle åter esultatet utfalla til! förmån för Kxigs-Acadellnien, så vore det val i alla fall obilligt, att betaga den vid Universiteterne studerande Ung„ domen tillfälle att der bilda sig äfven i Milia tairiskt afseende.
Dessa mina tankar finna* tillräckeligen uttryckte i början af min motion deri jag yttrar.- ”Jag är v”-* långt ifrån, att för närvarande klandra ,'igs-Academiens existence oc. ” och detta just derföre, att jag anser, i detta fall likasom i många andra, tiden och. den stigande upplysningen utgöra de säkraste correctiven Herr Franc Sparre anför sluteligen, att fråga älven här är om inrättandet af en Gen - Dtn v Martti. träl-Skola, tili likhet med de så mycket c< ; römda polytechniska Skolor, som af Napoh > inrättades.
För den fägnande underrätta!! o om denna åtgärd, så vacker till sitt ända. och så lofvande till sina följder, om man oci skulle nödgas motse dem först i en a (lag; i a tid, anser jag, att hvarje vän af den allm bildningen är skyldig Herr Franc Sparr .1 • varmaste tacksamhet.
• förevarande frågan om Krigs-Academiens häfvande, anser jag utgöra en så väse: di del af de olika åsigterne i afseende på Kos ~ svars-verkets organisation i allmänhet, att icke är i stånd att finna huru denna fråga behandlas urjsitt sammanhang dermed.
Jag således äfven, att den väckta motionen butan all påföljd, då den icke kommer på tr. väg, hvarifrån den enda verkan i den selen vore att hoppas.
Men då flere af Ridde pet och Adelns Ledamöter, som sjelfve ge n gått coursen vid Krigs-Academien, yttra öfver de stora fördel arne utaf den där införd.-; VJppfostrings-method, så kan icke heller ' . 5 som äfven blifvit uppfostrad derstädes, förtiga den utgång jag deraf erfarit.
Jag frågar huruvida det är enligt med något system; 1 hafva serskildta uppfostrings-anstalter för i tairer; och jag fruktar att denna tanka ick kan bestå emot de åsigter, som ligga till gru ; allt constitutionelt samhälle.
Är väl de lårhållande byggdt på sunda principer, att 1 å 12 årsålder, då man vanligen insäl n» I Ben j martil', 5og Krigs-Academien, vilja bestämma en gosses fallenhet för något visst yrke, och gifva honom en ,så ensidig bildning, som den man på detta ställe erhåller?
Sjelf röner jag en daglig erfarenhet af denna uppfostrans otillräcklighet, då jag vid 16 års ålder lemnade Carlberg, utan att äga grunderne för de kunskaper, hvaraf jag sedan känt mig i så stort behof.
Jag tror att de egenteliga medborgerliga kunskapernes inhämtande, alltid bör sättas i främsta rummet, och de Militaira anses endast såsom en accessoir, som lätt vinnes, då den Militaira färdig, heten icke utgör någon egentelig vettenskapsgren, och således kan ernås af hvilken som helst, som redan i de förra förvärfvat grundeliga kunskaper.
Härifrån torde väl undantag böra göras för Sjö-Cadetterne, då Sjöväsendet och de dertill erforderlige vettenskapers studium omfatta så många ämnen af en mera abstract natur, att utan jemn öfning och längre ivana, ingen fullkomlig färdighet deruti kan vin. nas; men att för Landt-Arméens behof bibehålla en inrättning, sorn kostar iner än den båtar det allmänna, anser jag icke enligt med ett systematiskt Stats-Iiushållnings-systéme.
Dess-, utom gör denria inrättning ännu en skada.
Många förmögna Föräldrar, som nu för det goda prisets skuld placera sina barn der, skulle annars åt dem hållit Informatorer; och mångå fattige ynglingar, som, under det de undervik, sade andras barn, sjelf ve fullbordade sin egen uppfostran och bildade sig till i framtiden store och kunnige män, äro nu* alldeles i saknad af en sådan utväg.
Jag förenar mig derför©
Dm 7 Martii, med Herr Montgommerie och instämmer i dess motion.
Herr von Hohenhausen, Michael;.
1 frågan om upphäfvande af en hittills godkänd inrättning , har jag endast kunnat betragta den narvarande tidens kraf.
Man bortrifver icke de stöd, på hvilka en gammal byggnad hvilar för det man tänker uppföra en ny grundmur derunder, och alltid lärer den regeln blifva gällande, att endast den förändring är god, som i det gamlas ställe, sätter ett påtageligt bättre. Till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns upplysta bepröfvande vågar jag hemställa, om detta är fallet med Herr Montgommeries motion , eller om en Lärares undervisning uti de Militaira vettenskaperne vid Universiteten kan uppväga den säkerhet i dessa kunskapers meddelande i Arméen, som nu äges och som hittills vid Krigs-Academien erhållits.
I våra Ariillerie-Regementen hafva alltid funnits Lärare och Informations-Officerare, för att undervisa uti de derstädes förekommande vettenskapsgrenar, och ingen har, efter inträdet i dessa Corpser derstädes kunnat vinna något anvancement, utan att förut hafva tagit den så kallade stora Artillerie-examen.
Men äfven de som undergått denna examen, hafva ytterligare behöft tillbringa tvenne år vid Mariaebergs Högskola, till genomgående af dervarande .cours uti de Militaire vettenskaperna , och jag tror att desse Herrar sjelfve skola medgifva, att de ännu icke uttömt sitt ämne*
Om vi varit i saknad af den - Den j Martil, na inrättning, skulle vi äfven hafva saknat mån,' ge kunnige och skicklige Officerare ; ty ganska få deribland hade kunnat bekosta sitt underhåll i främmande länder, för att der erhålla denna undervisning.
Att Militaira kunskaper aro nödvändiga i det utbildade skick, Krigs-Systemet i Europa nu uppnått, lärer väl af ingen bet villas.
Men ännu nödvändigare blifva de hos oss, än i stör«- re Riken; då Krigs-Theatern i vårt couperad® land, på få ställen erbjuder användandet af dessa stora massor, utan fordrar mindre styrka och mera enskildta insigter och skicklighet hos befälet och truppen.
Jag tror således icke att de summor, som Staten använder på denna undervisning, äro bland de minst nödvändiga till Försvars-verkets upprätthållande.
En annan sak har man ej heller velat medgifva, nemligen nyttan af en enskildt uppfostran för det Militaira lifvet, hvilket man kallat ensidig.
Hvarje uppfostran bör väl till en viss grad vara allmän; men om, sedan den blifvit fullbordad, man icke fästat sig vid något visst yrke, så blir man, om denna allmänna uppfostran längre fortfar, ej skicklig till något- Jag vänder mig i detta fall till Eder, mine Herrar, som sjelfva vid Carlberg tillbragt Eder ungdom, jag återkallar i Edert minne, huru mången pojke vi sedt inkomma, bortklemad i Föräldrars hus, med vedervilja mot gröfre spis, fruktan för djerfva kroppsrörelser, att bada i sjön, med ett ord för allt, för hvilket den moderliga ömheten bäfvat och med sin skyddande vinge bevarat
Dm 7 Martti. den spröda gunstlingen, och denna pojke hafva vi sedt lemna Krigs-Academien, såsom en härdad yngling, med erkänsla för sin der skedde omskapning, och med förmåga att gagna Konung och Fädernesland.
Jag vill icke längre upptaga Edert tålamod mine Herrar, men slutar med den erindran till mine motståndare, att först uppföra den nya grund-muren, innan man bortrifver de gamla stöden.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Herr Montgommeries ofvannämnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden måtte till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomiae-Utskotten remitterades.
Föredrogs å nyo Friherre Mannerheims, Lars August, den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående indeldta Ca~ valleriets samt RoteBåtsmännens beklädnad och equipering.
Grefve1 Cronstedt, Claes: Herr Friherre Mannerheim menar förmodeligen, att det af honom projecterade Beklädsnadssätt för indeldta Båtsmän , skall vederfaras alla sådane, och om så är, får jag upplysa, att så kallade indeldte Båtsmän äro de i Blekinge och Södra delen af Calmare Län; men att i de andra Provincerne Deri 7 Martil, endast finnas RoteBåtsmån, hvarföre denna rubrique torde ändras.
Jag gillar för öfrigt fullkomligen förslaget och anser att både , Kronan, Roten och Båtsmannen skola vinna derpå; men jag fruktar att detta ej kan af Riksens Ständer, såsom ett annat Riksdagsmål afgöras, som Herr Friherren föreslår i sjette punkten, utan måste dylika contracter uppgöras mellan Roten och Kro. nan, antingen vid mönstringar eller andra allmänna sammankomster.
Herr Grefven och L andt Marskalken föreslog, att så väl Friherre Mannerheims ofvannåmnde Memorial, som Grefve Cronstedts, i anledning deraf, nu afgifne yttrande måtte till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten remitteras; hvilket bifölls.
Å nyo föredrogs Friherre Sparres, Sixten, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående de reducerade CavalleriRegementernes återuppsåttande till häst, samt om särskildta löneanslag för Befälet vid Smålands InfanteriBataillon, Herr Nordenankar, Gustaf, anförde skrif, teligen:
(Se Bilagan N;o 5), Herr Rothlieb, Axel, upplåste följande; (Se Bilagan N;o 6.) 5i4 Den 7 Martil.
Jag är ej mili taire, och ingår alltså icke i annat yttrande ån den allmänna erindran, huru litet frågor af denna speciella natur synas tillhöra Ständernes afgörande.
Inorn motionstiden har en värd Ledamot hos oss begårdt, att en del af Sveriges Cavallen bör sitta af; och nu begår en annan värd Ledamot, att ett redan afsuttet Cavallen må sitta upp; men då proportionen emellan Cavallen och Infanteri dock år en fråga af natur att egentligen tillhöra Rikets Högste MilitaireBefålhafvare, så tror jag att vi göra bäst att öfverlemna densamma till vår Konungs afgörande , sorn visserligen förstår den frågan båttre ån vi.
Jag instämmer alltså i Herr Nordersankars yttrande; likväl med det förbehåll, hvarom Herr Rothlieb påmint, och hvari han har mycket rått, nemligen, att der contract existerar, mellan Kronan och Rusthållare, der kan rubbning icke göras, utan i följe af båda contrahenternes fria medgifvande.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt~ Marskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och /.deln för godt, att så vål Friherre Sparres o'.vannåmnde Memorial, som de af åtskilige Ledamöter, i anledning deraf nu afgifne yttranden, till Stats-samt Allmänna Besvårsoch OeqonomieUtskotten remittera.
Föredrogs å n.yo Herr Haijs, Albrecht, d. 3 dennes förmiddagen på bordet lagde Memo - Den 7 Martil. 5i5 rial, angående inrättande af private LäneBanker samt premier till uppmuntran för Slöjderne och Boskapsskötseln.
Herr von Heijne, Georgy anförde skrifteligen : (Se Bilagan N:o 7.) Herr Silfverberg, Magnus Diedric, hade inlemnat följande, som upplästes: (Se Bilagan N.o 8.)
Herr Tham,, Wollrath:
I anledning af Herr von Heijne* yttrande, ber jag att få nämna, det jag vål ej kan bedöma, huruvida Rotehållare i allmänhet skulle önska att se någon del a£ Indeldta Arméen indragen.
Men hvad Rotehållarne inom Skaraborgs
Lån vidkommer, kan jag å allas vägnar försäkra, att de icke hysa en sadan önskan, emedan de vid nuvarande förhållande åro försäkrade för alla vilkorliga afgifter och åtminstone säkert veta, hvad de för soldatens beklädnad och underhåll måste betala.
De skulle derföre ej önska se Regementet indraget, emedan Rotefrihetsafgiften skulla draga nya penningesumtnor utur landet, efter hand beröfva
Länet en mängd genom sednare tiders nyttiga arbetscommenderingar i flera mechaniska yrken vål inöfvade arbetare, och betunga detsamma med underhållandet af kanske nära 1000 Hushåll, som genom Regementets indragning blefvo utan tak och föda.
Herr Grefven och Landt Mar slalken 5i6 Den 7 Marlit, ställde, att så vål Herr Haijs ofvannämnda Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till Stats-, Banco- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten remitteras\ hvilket bifölls.
Å nyo föredrogs Herr Ehrenstams, Samuel Gustaf, den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående inrättande af flyttbara trägaller öfver målkäril för spannmål.
Herr Ehrenstam, upplåste följande:
(Se Bilagan N;o g).
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, så väl Herr Ehrenstams förstnämnde Memorial, som dess i samma ämne nu ytterligare uppläste anförande till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remittera.
Föredrogs å nyo Friherre Ridderstolpes, Fredric, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande uppmaning att åter«i taga nationaliteten.
Herr von Heijne, Georg, anförde skrif— teligen:
(Se Bilagan ,N:o i o.) Friherre Ridderstolpe, Fredric:
Då jag har Den 7 Martil, anledning tro mig af en och annan missförstådd, får jag tillägga, att till dem, som ej fattat hvad jag sagt, har mitt tal ej haft förmåtenheten att tro sig hinna.
Jag åger, utom hoppet att hafva varit förstådd af en betydlig del landsmän , äfven vissheten om att tånka lika med en stor del af detta tidehvarfskapande Ridderskap.
Historiens blad stå öppna; de vänta med tillförsigt sin prydnad af den nya Dynasti, hvars fortgång vi nu emotse.
Denna prydnad år en capitell som bör uppbäras af nationalitetens colonne, hvartill Constitutionen år basen.
Jag har framkastat några sanningar och sökt uttrycka dem på ett ädelt språk; vål vetande, att sanningens bild förnedras af en plump pensel, hänförd af öfverdriften.
Att se mitt anförande intaga ett rum i Protocollet år min rättighet; min tröst den, att kommande tiders Nordiska allvar skall rättfärdiga mina nu fällda uttryck, Jag instämmer med Herr von Heijne uti anhållan om remiss af mitt anförande till OeconomieUtskottet.
Herr Grefven och LandtMar skalken föreslog, att så vål Friherre Ridderstolpes förstnämnde Memorial, som de af honom och Herr von Heijne, i anledning deraf, nu afgift» yttranden, måtte till Allmänna Besvärs- och OeeonomieUtskottet remitteras; hvilket bifölls. 3«S Den 7 Martil.
Å nyo föredrogs Friherre Anckarsvårds, Hendric, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående förändrade stadganden i afseende på publike examina.
Friherre Adlerbeth, Jacob:
Det år i an ledning af Friherre Anckarsvärds motion, som jag för några ögonblick anhåller om Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
De fosterländska tänkesätt, sorn ligga till grund för Friherrens yttrande, göra mig förvissad, att han ej misstycker de anspråkslösa anmärkningar jag dervid ämnar framställa.
Anckarsvärd har, i afseende på undervisningen vid Rikets Universiteter önskat den förändring, att Fäderneslandets Grundlagar och Statistik måtte derstädes blifva ämnen för allmänna föreläsningar.
Att sådant icke redan blifvit stadgadt, anser han vara en följd af bristande omtanka hos den Comitéj sora varit nedsatt för att undersöka och förbättra de offentliga Undervisningsverken.
Jag bör derföre upplysa, att denna Comité aldrig varit anbefalld att granska de Aeademiska Constitutionerne.
Denna befattning har varit uppdragen ät en annan Comité, af hvars arbe-, ten verkningarne åro mig obekanta.
Hvad UppfostringsComitéen angår, blef dess första åtgärd, att undersöka de lägre läroverken, och det var behofvet af förbättrade föreskrifter för den elementariska undervisningen, som föranledde den nya SkolOrdningen.
UppfostringsComiféen var visserligen, enligt hvad Friherre Anckarsvärd anmärkt, länge sysselsatt med sitt förslag till denna författning, Men denna långsamhet var en Den 7 Martil, 5i9 oundviklig Följd af sjelfva arbetets beskaffenhet.
Något nytt förslag till Elementar-Läroverkens organisation kunde icke uppgöras, förrän fullständiga uppgifter vunnits, om deras tillstånd vid den tid, då Comitéen började sina arbetenj först sedan dessa upplysningar hunnit insamlas, kunde man tänka på förbättringar.
Hvad angår de kostnader, som Comiténs verksamhet för Statsverket medfört, får jag åran nämna, att, enligt hvad jag med noggrannhet beräknat, hela belopppt af dessa omkostnader icke uppgått till 8000 Riksdaler T ineo.