Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot 3:dje punkten af Hr Giinthers reservation har jag den anmärkn. att göra, att edgång icke gör tillfyllest emot det andra slag af be drägeri, som jag nyss nämnde.
Jag anhåller, att desse anmärkn:r måtte få åtfölja den återremiss, som äfven jag yrkar.
Jag har begärt ordet endast för att få med några ord complettera mitt förra yttrande.
Jag glömde nemi. hvad jag nu tager mig friheten föreslå, att Utsk. vid en blifvande återremiss måtte göra afseende på det förslag, som Hr Lindström uti 2:dra punkten af sin motion framställt.
Jag anser ett sådant stadgande både rättvist och ändamålsenligt; men tror dock, att den deruti utsatta prescriptionstid af 6 månader kan bortfalla.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansåge de emot 352 Den 19 Februari.
N:o 69, gjorde anmårkn:r föranleda till detsamsammas återremitterande.
N:o 178, med yttrande ang:de Riksg.conhs förvaltning sedan början af sistförflutne riksdag.
Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., och Hr Lefre'n, Joh.
Pehr, ånyo på bordet SlatsUtsk.-s d. 15 dennes första gången bordlagda utlåt.
N:o 179, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 91, ang:de Commissarien Törnemans och Revisorn Nyströms ansökn:r om bibehållande af sine vid Contoret för Allmänna Magasins-ärendenas utredning innehafde löner.
Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsk:s d. 15 dennes på bordet lagde ullåtm: N:o 180, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 94, ang:de Assessoren Rudolphis sterbhusdelägares ansökning om utbekommande af en inom stadgad prescriptionstid icke reqvirerad summa; och N:o 181, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Vid förnyad föredragning af Bevilln.Utsk:s d.
N:o 22, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af mern.
N:o 21, med förslag till sammanjemkning af RiksStms olika beslut, ang-.de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, godkände R. o. Ad. de af Utsk. under N:ris 18, 19, 20, 21 och 22 föreslagna voter.propos:r, och lades utlåt, i öfrigt till handlingarne.
Föredrogos och lades till handlingarne Bevilln.Utsk:s d. 15 dennes på bordet lagda utlåt-.n: N:o 23, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 16, ang:de postbevillningen; och N:o 24, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot betänk.
N:o 17, ang:de curhusafgiftens fortfarande.
Föredrogs LagUtskis d. 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 70, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, i anledn. af Ulsk:s betänk.
N:o 52, ronde indragning af lagmans- kämners- och riddaresyne-rätterne.
Raab, Adam Christian anhöll om ytterligare bordläggning af detta mern.
Ben 19 Februari. 335 Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller, att detta betäuk. ma få hvila på bordet, för att icke till föredragning förekomma förr, än prot.utdr. från Borgare- och BondeShn ankommit, huru de i anledn. af inbjudn. beslutit.
Häruti förklarade Hr von Hohenhausen, Mich.
Silvius, sig instämma.
1 anledn. häraf hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bifölle, att LagUtsk:s mern.
N:o 70 finge hvila pä bor det tills från Borgare- och BondeSt:n inkommit prot.utdr., som innehöllo dessa Stånds beslut i anledn. af samma mern.
Vid förnyad föredragning lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagde utlåtm:
N:o 125, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 96; samt N:o 127, i anledn. af återremiss utaf Ulsk:s betänk.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 15 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 128, i anledn. af väckt motion i fråga om förändring af lagstiftningen ronde bränvinsbränningen m. m.
Allm. Bésv.- o.
Ekon.Utsk:s d. 15 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 129, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 89, ang-.de ränteförsäkrings-, lifränte- och lif-försäkrings-anstalters inrättande i Sverige, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt, på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgick, hvarvid klubban emottogs af främste närvarande ledamoten Gr. Taube, Gustaf Erik.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr Rosenblad, Bernh, och Frih. Raab, Adam Christian, ånyo pä bordet BancoUtsk:s d. 15 dennes första gången bordlagda utlåt.
N:o 42, öfver de inom 2;ne RiksSt. gjorde anmärkntr vid Utsk:s under N:o 27 afgifua berättelse, ang:de Bancoverkets styrelse och förvaltning efter nästförflutne riksdag.
Lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne utlåt, och mern.:
N:o 182, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., ang:de bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositions- och jordäganderätt till de s. k.
Kyrkohemmanen i Halland, dels särskilda i delta ämne inom RiksSt:n väckte motioner; 7 H. 45 354 Den 19 Februari.
N:o 183, i anledn. af väckt motion om ett särskildt förklarande i afseende å det f. d.
Consulat-secreteraren Thulstrup beviljade understöd; N:o 184, dels i anledn. af erhållne återremisser å vissa punkter af betänk.
N:o 54, ang:de statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1838, 1839, 1840 och 1841, dels i följd af RiksStms beslut uti öfriga delar af samma betänk.; N:o 185, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 122; N:o 186, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 123; N:o 187, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 125; !NT:o 188, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 131; N:o 189, i anledn. af väckte motioner om pension för afskedstagande consistorii-notarier; N:o 190, i anledn. af väckt motion, om öfverlåtande lill K. M., ali af öfverskotten på statsverkets inkomster disponera hvad som erfordras till första uppsättningen af båtsmännens beklädnad, i händelse contract om desammas ställande på passevolance varder uppgjordt; N:o 191, i anledn. af väckt motion, om understöd af statsmedlen för byggande af fartyg, tjenlige till träd varutransport; N:o 192, i anledn. af väckt motion, om rättighet för K.
M. att, emot ersättning af fångkostnadsmedlen, låta uti Prins Carls och Råby inrättningar inaccordera sådane barn, som redan fallit fångvården till last; N:o 193, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 142; N:o 194, i anledn. af väckte motioner, ang:de upphörande af, eller nedsättning uti de, vid äganderätts eller åbo-ombyten å rusthålls- och båtsmans-rote-hemman, utgående afgifter till Wadstena Krigsmanshus- och Amiralitets-krigsmans-cassorne; N:o 195, i anledn. af väckt motion, ang:de förmedling af hemmantalen å Wisingsö; N:o 196, i anledn. af väckt fråga, om rättighet för innevånarne i Marums, Winköhls och Härlunda socknar i Skaraborgs län, att för sina kreatur begagna mulbete å kronoparken Furubacka; N:o 197, i anledn. af väckt motion om förräntande af ekeplanteringseassans medel; N:o 198, i anledn. af väckt motion ang:de dagsverksskyldigheten för hemmansägare på ön Hven; N:o 199, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse ang:de åtskilliga Kyrkoherdars und. ansökningar om löneförbättring af indragen behaglig tids förläningsspanmäl; samt N:o 200, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om Häradsskrifvaren J.
Thysenii frikallande från ådömd skyldighet alt ersätta oriktigt afkortade kronoutskylder.
Äfvenledes lades på bordet följande af Ridd.Utsk. under N:o 20 afgifna Den 19 Februari. 555 Hörsamt Memorial.
På sätt det af Ridd.Direct. lill R. o. Ad. afgifna, härhos bifogade mern. utvisar, har f. d. Ridd.fiscalen Kammarherren Melcher Gottfried Falkenberg, hvilken, sedan sitt afskedstagande från R. o. Ad:s tjenst d. 21 Dec. 1818, åtnjutit en honom då tillagd årlig pension från Ridd.eassan af 150 r:dr b:co, motsvarande hälften af den åt Ridd.fisc. på Riddarhusets stat anslagne lön, anhållit om Ridd.Direchs förord hos H. R. o. Ad. att, i anseende till den under de sednast förflutna 25 åren ständigt tilltagande dyrheten å lefnadsmedel, sökanden måtte varda hugnad med en skälig förhöjning å nämnde pension, hvilken han, i händelse af gunstigt bifall härtill, önskade beräknad från 1S44 års början; oell bar Ridd.Direct., pä anförde skäl, för sökanden tillstyrkt, utöfver hans nu innehafvande pension, en årlig gratification af 100 r:dr b:co, att frän och med innevar. år utgå vid hvarje års början, så länge bemälde pensionär lefver.
Ridd.Utsk., som det åligger att i detta ämne med sitt utlåt, beledsaga Ridd.Direct:s mern., har, i anledn. deraf, ansett sig böra yttra, att, i anseende till Kammarherren Falkenbergs långvariga tjenstetid vid Riddarhuset af 31 år, samt då, enligt det vid hans ansökning fogade, af Protocolls-secreteraren Gr. von Schwerin samt Majoren Frih. J. Carl Kuylenstjerna utgifne betyg, denne aktningsvärde man, som redan uppnått den höga åldern af 78 år, för närvarande ”lider verklig brist ej allenast å de beqvämligheter, som vanan gjort behöfliga, utan till och med å det mest oumbärliga,” Utsk. ej tvekar att jemväl för sin del understödja sökandens anhållan; och dä Ridd.eassan, i följd af en pensionärs år 1843 timade död, å sin pensionsstat gjort en besparing af 300 r:dr b:co årligen, samt derförutan sedan sista riksdags början vunnit en så betydlig förkofran i capital, att denna, efter ränta af 5 proc., gifvet’ en årlig tillökning i inkomst af minst 450 r:dr b:co, ulan att cassan vid denna riksdag hitintills fått å sig anvisad någon annan ständig utgift än 150 r:dr b:co årligen förhöjd lön till Ridd.kamereraren, har Utsk. med afseende å ofvannämnde, särdeles ömmande omständigheter, som för f. d. Ridd.fiscalen Kammarherren Falkenberg sig förete, trott sig kunna i sä måtto gå något längre än Ridd.Direct., alt Utsk. vördsamt tillstyrker: det f. d.
Ridd.fiscalen Falkenberg må från Ridd.eassan utöfver sin innebafvande pension, uppbära en årlig gratification af 150 ndr b:co, att nu genast utgå för år 1844, samt derefter ärligen på samma gång som fjerde pensionsqvartalet för det löpande året utbetalas; Hvilket dock allt till 11. R. o.
Ad:s egen ompröfning vördsamt öfvevlemnas.
Stockholm d. 15 Febr. 1845.
På Riddarhus-Ulskoltets vägnar.
Uti en till Ridd.Direct. ingifven skrift bar f. d. Ridd.fiscalen Kammarherren Melcher Gottfried Falkenberg, som, efter 31 års tjenstetid vid Riddarhuset, vid afskedstagande! d. 21 Dec. 1818 fått sig tillagd en allt sedermera från Ridd.cassan uppburen årlig pension af 150 r:dr bxo, motsvarande hälften af den åt Ridd.fiscalen på Riddarhusets stat anslagne lön, hos Ridd.Direct. framburit sin vördsamma anhållan, att, i anseende till den under de sednast förflutna 25 aren tilltagande dyrheten å lefnadsmedel, varda hugnad med en skälig förhöjning i nämnde pension, i hvilket afseende sökanden anhållit om Ridd.Direct:s förord hos H. R. o. Ad., med tillägg af den önskan, att den förhöjning, som kunde varda bifallen, måtte beräknas frän 1844 års början; och har sökanden tillika bifogat sin ansökning ett af Protocolls-secreteraren och Ridd.
Fr. von Schwerin, samt Majoren, C. af W. O. m. m.
Frih. .1. C. Kuylenstjerna d. 21 sisth Dec. utgifvet betyg af innehåll: att sökanden, sora aldrig ärft någon förmögenhet efter sina föräldrar, nu vid en ålder af nära 78 år, åtföljd af de krämpor, som vanligen arn oskiljaktiga från ålderdomen, lider verklig brist, ej allenast å de lieqvämligheler, som vanan gjort behöfliga, utan till och med af det mest oumbärliga; föda och husrum medtoge, oaktadt all möjlig inskränkning, hela pensionsbeloppet, den vackra boksamling sökanden ägt, äfvensom hans meubler, hade måst afyttras, och om han ej vore nog lycklig att vinna bifall till sin ansökning, blefve han blottställd för fattigdomens bistra följder.
Jemte det Ridd.Direct. ansett sig höra hos H. R. o. Ad. anmäla f. d. Ridd.fiscalen, Kammarherren Falkenbergs ofvanberörde ansökning, har Direct. för egen del skolat yttra att, i anseende till bemälde Kammarherres långvariga tjenstetid hos R. o. Ad. och de betryckta omständigheter, hvari han vid en hög ålder sig befinner, samt då i öfrigt han för närvarande är den ende pensionären å Riddarhusets stat, Directionen finnér sig äga skälig anledn. tillstyrka, att f. d.
Ridd.fiscalen, Kammarherren Melcher Gottfried Falkenberg må från Ridd.cassan uppbära, utöfver sin nu innehafvande pension, en årlig gratification af 100 r:dr bxo, att frän och med innevar. är utgå vid hvarje års början, så länge bemälde pensionär lefver.
Stockholm d. 20 Jan. 1845.
Georg Ulfsparre. J. A. Tornérhjelm. G.
Med anledning af den vördsamma ansökning Kammarherren och f. d.
Ridd.fiscalen Välborne Hr Melcher Gottfried Falkenberg till H. Ridd.direct. nu inlemnat om förhöjning af den pension han Den 19 Februari.
357 nu äger ur Ridd.cassan af 150 r:dr b:co årligen, få undertecknade intyga, att bemälde Kammarherre, sora aldrig ärft något efter sina föräldrar, nu vid en ålder af nära 78 år, åtföljd af de krämpor, som en hög ålder vanligen åtföljer, lider verkelig brist, ej allenast å de beqvämligheter, som vanan gjort behöfliga, utan lill och med af det mest oumbärliga.
Föda och husrum medtaga, oaktadt all möjlig inskränkning, hela pensionsbeloppet; hans vackra boksamling äfvensom de meubler han under sin tjenstetid förvärfva!, bar måst afyttras, och om han ej blir nog lycklig att vinna bifall till sin vördsamma ansökning, är det att förutse, det denna gråhåriga aktningsvärda man, efter 31 års använd tjenstetid hos H. R. o. Ad., blir blottställd för fattigdomens bistra följder.
Om II. R. o. Ad. skulle täckas fördubbla den nu utgående pensionen, är det mer än sannolikt, att denna utgift ej många är skulle komma att belasta 11. R. o. Ad:s cassa.
Vid Riddersmanna tro och heder betyga vi sannfärdigheten af hvad ofvanföre anfördt är.
Norrköping d. 21 Dec. 1844.
Fredrik von Schwerin. J. Carl Kuylenstjerna. f. d. Protocolls-secreterare Major, Frih., C. W. 0., R. S. 0. och R. N. 0. (Sigill.)
Ordföranden tillkännagaf, att enär R. o.
Ad. redan förehaft alla de på denna dags föredragningslista upptagne mål, plenum på e. m. ej komme att äga rum, utan det dertill utfärdade anslag blifvit borttaget. H. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m.
Justerades 7 prot.utdr. för d. 19 dennes.
Justerades pleniprot. för d. 20 sistl.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i Const.- Utsk. efter N:o 1364 Hr Ljungfeldt, Fullm.
Hr Cederschjöld, Pehr Guslaf; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1476 Hr Riben, Carl Wilhelm. 358 Den 22 Februari.
Äfvenledes öppnades Hrr Eleclorers lista vid val af en suppleant i LagUtsk. efter N:o 102 Hr Oxehufvud, Olof Philip; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 263.
Hr Planting Gyllenbåga,”Fullm.
Hr Kuylenstjerna, Erik Magnus.
Föredrogs ånyo Slatslltsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 179, i anledn. af erhållne ålerremisser å betänk.
N:o 91, ang:de Commissarien Törnemans och Revisorn Nyströms ansökningar om bibehållande af sine vid Contoret för Allmänna Magasinsärendenas utredning innehafde löner.
Jag har genomläst detta betänk.
, och det befmnes, att StatsUtsk. har vidhållit del tillstyrkande, som Utsk. förra gången meddelade.
Jag måste beklaga, att StatsUtsk. icke fästat mera afseende på de anmärkmr, som emot detta betänk, ifrån tvenne RiksSt. blifvit gjorda.
För att kunna bedömma huruvida StatsUtsk. i detta fall bort gå mera generöst tillväga, än som varit händelsen, synes mig vara nödigt att anställa en jemförelse emellan det handlingssätt, StatsUtsk. iakttagit vid föreg:de tillfällen i likartade frågor med denna.
Då torde jag få vördsamt i R. o.
Ad:s minne återkalla huruledes, då indragningen skedde af Nummerlotteridireclion, StatsUtsk. tillstyrkte, att alla inom denna direction befintlige tjenstemän skulle få bibehålla deras löner oafkortade, ehuru dessa tjenstemän endast voro försedda med constitutorial tills vidare.
Likaledes och då K. M. samt R.
St. förändrade Rådkammarens organisation, hvarigenom Rikets Allmänna Ärenders Beredning indrogs, så tillstyrkte StatsUtsk. och R.
St. att ledamöterna i denna Beredning, ehuru de icke voro anställda på ordinarie stat, utan innehade functioner emot årligt arfvode, skulle få tillgodonjuta detta arfvode under deras återstående lifstid.
Jemväl och då organisationen af Rikets styrelseverk inträffade, tillstyrkte StatsUtsk. och R.
St. beslöto, att till K.
M. ingifva en und. framställning, att Kamereraren vid det under Kammarcoll. då lydande Afräkningscontor skulle få bibehålla den kamererarelön han såsom arfvode har under kamereraretjenstens ulöfvande uppburit.
Då sådant är förhållandet, och då jemväl det exempel, som vid sista riksdagen inträffade uti ett annat fall, nemi. att StatsUtsk. tillstyrkte och R.
St. beviljade, att en riksdagsmans enka skulle erhålla en ganska betydlig pension, ägt rum, ehuru, sanningen likmätigt, några sådana tjenster af den ifrågavar. riksdagsmannen icke voro åt fäderneslandet gjorda att R.
St. åt hans familj hurde äga någon så beskaffad skyldighet lill erkänsla, så skulle jag för min del anse det vara icke blott billigt utan äfven rättvist om R.
St. vid detta tillfälle handlade i öfverenstämmelse med hvad de vid föregående tillfällen hafva gjort.
Man har icke kunnat anföra något annat skäl för afslag å det pensionsbelopp, som blifvit föreslaget för den ifrågavarande tjenstemannen än det, att han icke har innehaft tjenst på ordinarie stat.
Detta skäl är i min öfvertygelse af en ganska svag natur, ty om Den 22 Februari. 359 man bade innehaft tjenst på ordinarie stat, så skulle StatsUtsb. icke ens kommit i tillfälle att kunna pröfva frågan, emedan han då varit berättigad att få njuta sin ordinarie lön tillgodo; men man bör härvid taga i betraktande, att när R.
St. vid 1823 års riksdag beslöto det allmänna magasinsdirection skulle indragas, så återstod der en ganska betydlig mängd göromål.
Denna direction hade dittills varit uti sin fulla verksamhet, och följden var den, att ett ganska ringa antal tjenster kunde för tillfället indragas; men i följd af det fattade beslutet om indragningen kunde icke eller, då ledighet uppstod, några tjenster på ordinarie stat tillsättas.
Då måste naturligtvis förordnande-systemet inträda.
Assessor Törneman var en af de föga lyckliga, som icke kunde komma i åtnjutande af fullmakt.
Flan mäste mottaga förordnande.
Flan har dels i allmänna magasiusinrättningens utredning, dels också vid det contor i Kammarrätten, der han tjenstgjort, oafbrutit varit sysselsatt med alla de ärenden, som tillhöra magasinsväsendet.
Med den erfarenhet, jag under min tjenstetid i Kammarrätten förvärfvat, och den närmare granskning, som jag i följd af mitt embete varit både pligtig och i tillfälle att verkställa af hans arbete, har jag med särdeles tillfredsställelse funnit huruledes denne tjensteman med det största nit och allvar sökt befrämja det allmännas bästa.
Han har icke mindre än 33 år tjenstgjort inom verket uti åtskilliga grader.
Det syne"s mig då innefatta en hög grad af obillighet emot honom, att lian, som nu är avancerad till en högre ålder, och som under en längre tid har åtnjutit den vanliga commissarielönen, skulle nu, efter denna tids förlopp, derföre att ärendena blifvit slut, få vidkännas en minskning i sina löneinkomster, då han likväl, till följd af sina arbeten, bort vänta att af R.
St. få njuta något vedermäle af välvilja.
Jag kan icke annat än på det högsta beklaga, att StatsUtsk., sorn haft tillfälle att taga kännedom om hvad i dylika fall tillförene blifvit gjordt, icke fäst uppmärksamhet derpå, och således i följd af återremissen tillstyrkt, att Assessorn Törneman måtte få åtnjuta den lön, som han hittills i egenskap af arfvode åtnjutit; men jag hoppas att R. o. Ad., med de ädla tänkesätt, som alltid härstädes råda äfven vid de tillfällen, då fråga är om att åtminstone skänka rättvisa åt i Staten grånade tjenstemän, äfven vid detta tillfälle skola ådagalägga ett dylikt handlingssätt.
Jag vill icke nämna, såsom ett bevekande skäl derför, att Assessorn Törneman äger hustru och många barn, som påkalla hans omsorger.
Skillnaden emellan den lön han hittills åtnjutit och den, som lian hädanefter skulle få uppbära, är så betydlig, att det måste i ganska väsendtlig mån inverka på bans ekonomiska ställning.
Detta utgör ett ökadt skäl för anslag utaf den större summan, och jag vågar vördsamt tillstyrka, att R. o. Ad., med ogillande af StatsUtsk:s tillstyrkande, bifaller, att Assessoren Törneman må få tillgodonjuta på Rikets indragningstat den lön, som han primitivt har tillgadonjutit nemi., 777 r:dr b:co.
Den siste värde talaren har 360 Den 22 Februari. synbarligen icke genämläst SlatsUtsk:s betänk.; eljest hade han omöjligen kunnat tillstyrka II. o.
Ad att upprifva ett redan fattadt beslut.
StatslJtsk:s betänk, innehåller nemi., att R. o. Ad. redan har bifallit Ulsk:s första betänk., samt att Ulsk. vidblifver sitt förra utlåt.
Detta betänk, kan således icke här föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
De öfriga Ståndens beslut komma att bestämma huruvida R. o.
Ad:s beslut blifvit gällande eller icke; men R. o. Ad. kan icke vid denna riksdag på sidan om grundlagen upprifva sitt redan fattade beslut.
Cederström hade med tillräcklig uppmärksamhet afhört milt anförande, så tror jag icke alt han hade gjort mig den förebråelsen, att jag icke hade genomläst Ulsk:s betänk., emedan jag uttryckligen förklarade, att jag önskat det Utsk. hade fästat det afseende på de af tvenne
Stånd emot Utsk:s första betänk, gjorda anmärkn:r, att Utsk. på grund af dem frånträdt sitt förra tillstyrkande och i stället föreslagit, att Hr Assessor Törneman måtte få tillgodonjuta den lön, som han, i följd af couslitulorial till vidare, ända till dess att Magasinsärendena öfverflyttades till Statscont., uppburit.
Det är mig visserligen bekant, att R. o. Ad. har bifallit Utsk:s första betänk., men det är mig också bekant hvad som inträffat icke blott här, utan äfven i andra Stånd, att i anledn. af återremiss ifrån tre RiksSt., som förut bifallit betänk., ånyo upptaga frågan och fatta ett annat emot del förra afvikande beslut.
Således lärer R. o. Ad. vara oförhindrad att ånyo taga frågan i öfvervägande och fatta det beslut, som R. o. Ad. med afseende på förekomne omständigheter kan finna lämpligt.
Det är i sanning hardt, att en tjensteman, som i 33 år användt sin tid i Statens tjenst, som har måst frånträda sin befattning i en tidpunkt, då kanska mer än eljest för honom biträde är af behofvet päkalladt i och för hans och hans familjs bergning, skall vidkännas en minskning i inkomster, hvilka han genom R.
St:s beslut kunde få bibehålla.
Jag ser sannerligen icke hvarföre Assessoren Törneman skall blifva mera vanlottad i della hänseende, än de tjenstemän, hvilka varit anställde i andra embetsverk, - som också blifvit indragna, och der tjenstemännen icke mer än Assessoren Törneman varit i tillfälle att göra sig förtjente af att fä bibehålla sina löner, när deras tjenster blifvit indragna.
Mig synes som R. o. Ad. borde fästa afseende på dessa billighetsskäl, då de jemväl äro förenade med den strängaste rättvisa, och jag kan icke annat än förnya min vördsamma anhållan, att R. o. Ad. täcktes visa det ädelmod emot denne gråhårige tjensteman, som kan vara R. o.
Ehuruväl Hr Printzenskjöld nu uppmanat R. o. Ad. att fatta ett annat beslut, än det R. o. Ad. förut fattat, så ser jag likväl icke huru R. o. Ad. skulle kunna göra det.
Ulsk. har icke tillstyrkt något annat beslut, än det, som R. o. Ad. förut har fattat.
Icke eller har ifrån något - Den 22 Febr ua ri. 361 got annat Stånd ankommit någon inbjudning till R. o. Ad. att frångå sitt förra beslut, och inom Ståndet lärer väl icke gerna den frågan kunna väckas, alt R. o. Ad. skulle ändra ett beslut, som redan är fattadt.
Jag kan således icke inse huru det ät möjligt för R. o. Ad. alt bifalla hvad Ur Printenskjöld önskat. R. o.
Ad. lärer således för närvar, icke hafva annan utväg, än alt lägga det nu föredragna belänk. till handlingarna.
Dessutom tror jag mig vela, att tre Stånd redan hafva lemnat bifall till StatsUtsk:s utlåt. i denna fråga, och att således R.
S(:s beslut redan är fattadt, hvilket icke lärer kunna vid denna riksdag vidare ändras.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, ali StatsUlsk:s ullål.
N:o 179 finge läggas lill handlingarne.
Ropades starka ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå II.
Ex. förklarade, att R. o. Ad. bifallit den gjorda propos. n Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 15 och 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o S9, ang:de ränteförsäkrings-, lifränte- och lifförsäkringsanstalters inrättande i Sverige.
Utsk. har i sitt förra utlåt.