Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag medgifver, att ett minimum finnes bestämdt, för den afgift, som Handlande och Handtverkare böra betala, allt efter Classen af den Stad, der de åro boende, men utom hvad bruken angår, låra dock inga så beskaffade Minimi tabeller finnas för nåringarne, som för jorden, hvilket bevisas deraf, att Staten kan beräkna ett visst belopp bevillning af jorden, men ej af stadsmanna-rörelsen och nåringarne.
Jag är alldeles af samma tanka som Herr Tham, att om Minimi-tabellen upphåfves för Landet, bör den ock upphåfvas för Ståderne.
Min mening har icke eller varit, att då Bevillningen af jordbruket ej ginge till påråknadt belopp, deficit skulle hvälfva» på de andre skattdragande.
Min mening var den, att då man uti andra Artikeln bestämt, att så och så många procent skulle betalas af inkomsten utaf lön, rörelse m. m., och sedan stadgadt att så och så mycket skulle betalas per mille af egendomars värde, borde, om ej total-summan räckte till, en viss ökad procent af alla sådane Bevillning»-poster utgöras, då vöre förhållandet reciprokt.
I öfrigt förenar jag mig med Herr Munck af Rosenschöld, att om det ock vore möjligt, att Minimi tabellen utan orättvisa kunde qvarstå, derest landt - .63 Den 2 Julii f, m. producterne stiga i värde, man likväl ej får blott afse följderne, utan äfven principen, och den har ingen kunnat bevisa vara riktig, ehuru man velat försvara den såsom nödvändig.
Grefve Mörner, Carl Stellan :
Jag delar fika med flere värde Talare den känsla , att uti Nationens ädelhet ligger en stor garantie.
Sorn Embetsman har jag ofta deraf haft erfarenhet, men jag har tillika funnit, att då en menighet ej ledes af bestämda grunder och riktiga föreskrifter, kan den ofta misstaga sig.'
Jag får erinra om 1809 års BevillningsFörord ning; den var bygd på de mest liberala grunder, men följden visade, att Bevillnings-inkomsten uppgick till inemot en och half million mindre, än man hade beräknat, hvilket föranledde dertill, att Konungen fann sig nödsakad att sammankalla Stånderne ganska snart.
Derföre må det förlåtas mig, om jag fruktar för en BevillningsFörordning, som ej år byggd på bestämda grunder.
Jag tillstyrker således, att Ridderskapet och Adeln ej måtte frånträda den mening, Utskottet ganska riktigt framställt.
Herr Hjerta, Gu/i af:
Äfven jag har ett ögonblick varit intagen af prevention emot Mimini-tabellen, och i början af denna discussion var den ganska stor; men sedan jag afhört discussionen, och närmare besinnat mig, finner jag
Minimi-tabellen oundgänglig, så länge ej beskattningen grundas på ett ordentligt myntvärde.
Jag tror ej, att man bör kullkasta den i närvarande Ögonblick, Mitt skäl är, att Beviliningsvärdet af Den 2 Julli /. mr 6t Hemman t. ex, nu är 2G8 millioner, då det likväl borde vara vida mera, 0111 man beräknar det valveradt i nu varande mynt, efter dess värde, då man hade ett ovilkorligt myntvärde.
Man måste nödvändigt äga ett correctif lör beskattningens tillräcklighet och för att veta hvar man, slutar; annars är det icke möjligt att trygga Regeringen, att den kan utfå hvad sorn är påräknat.
Jag Förenar mig således med dem, som anse Minimi-tabellen såsom ett oundvikligt qvarvarande ondt, och såsom en följd af ett falskt beskattnings-system.
Jag kan ej annat än instämma ined Herr Rosenblad i den tanka, att man icke bör öfvergå till Herr Hambrés system.
Man har sett följden af en District-beskattning uti Norrige.
Bevillnings-system bör vara fotadt på ordentliga och rättvisa grunder, så att den kommer att skatta, som dertill har förmåga; inen detta kan ej blifva möjligt, förr än myntvärdet är stadgadt; och under afvaktan derpå, är det bäst, att bibehålla hvad som er. farenheten visat leda till ordning och säkerhet.
Jag vill blott med få ord yttra min öfvertygelse öfver detta vigtiga ämne.
Här är strid emellan tvänne grundsatser, nemligen, å ena sidan säkerheten för Staten att återfå hvad den behöfver, och å den andra fullkomligheten i Bevillningsförfattningen.
Det första, som i Samhället bör eftersträfvas, synes mig vara säkerheten, det andra, deremot, fullkomligheten.
För min del har jag ej funnit något af de förslag, som blifvit framställde till controll, i fall den påräknade Be - it flen t Ju/ii f. **-. villning-ssumman icke utbekommes, Vara tillför*, litligt.
M*n bör tillse, att de anslag, som göras, kunna utgå och icke utsätta Regeringen för, att fördenskull behöfva sammankalla ny Riksdag, Vill man upphäfva Minimi tabellen för Landet, så måste man äfven upphäfva den för Städerne.
Jag tillstyrker således bibehållande af densamma, intilldess man lunnit ett lika säkert och mera fullkomligt sätt för Bevillningens utgörande; och jag kan ej inse, att farorna af dess bibehållande skulle vara så stora, som flere tyckts förmoda.
Herr Grefven och TjandtMdrjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarJKalken gjorde proposition till bifall å den af BevillningsUtskottet fÖreslagne Minimi-tabell.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Grefven ock LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde Minimitabell.
Ropades afven Ja och Nej, samt votering.
Herr Grefven och LandtMnrjkalken yttrade derefter, att sedan Friherre Boije redan på tf*n t JulU J. /*, éi förhand, under loppet af discussionen, hos Herr LandtMarskalken deponerat dess anhållan om Votering, hvilken nu ytterligare äfven blifvit begärd, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken vorering icke kunna undvikas; i följd hvarJ af Herr LandtMarskalken framställde följande voterings-proposition:
Den som bifaller, att den af Bevillningsutskottet föreslagne Minimi-tabell mä bibehållas, voterar Den det ej vill, voterar Nej.
Nej, kommer BevillningsUtskottets
Betänkande rörande Minimi-tabellen, att afslås.
Cederjtråm:
I händelse det sed nare alternativet bifalles, blifver det nödvändigt, att bestämma, huru förhållas skall, ty annars har man ej stadgadt något correctif.
Friherre Boije: Hvarken Riksdagsordning gen eller RiddarhusOrdningen gifver anledning till någon annan proposition, än den, som påkallas af hufvudsakliga ämnet.
Discussionen har hufvudsakligen angått afskaffandet af Minimitabellen, och propositionen bör derföre endast upptaga denna fråga.
Få vi afskaffandet gifvet, så uppstår frågan, om och hvilket annat correctif, som kan behöfvas; men efter min tanka blir det en cura posterior. 64 Dtto t Juiii. /. rn.
Jag hade verkeligen icke väntat mig, att Friherre Boije skulle uppstå, för att säga, att den sak jag framställt icke hörde till äinnet.
När ett Betänkande från Uh_ skott andra gången inkommit, kan man antaga det med förändringar.
Herr Tham, TVollrath, förenade sig ined Friherre Cederström.
Den tydning Friherre Cederström gifvet åt GrundLagen, vill jag ej bestrida, men otvifvelaktigt är att, innan ett tillägg skall göras, bör det vara afgjordt, att ett sådant behöfves, och jag tror, att liksom vi gjorde från i8i5 tili 1818, kunna vi äfven nu bärja oss utan någon Minimi-tabell.
Herr Munck af Rosenfchold:
Jag skulle önska följande contra-proposition:
Vinner Nej, kommer BevillningsUtskottet att afgifva ett nytt förslag, såsom surrogat för det, livilket af Utskottet nu blifvit framställdt.
Arickarfvärd:
Jag tror, att den erinran Friherre Cederström gjort är ganska riktig, såsom följd, men jag inser ingen nödvändighet, att derom något införes uti contra propositionen, ty det faller af sig sjelf, att ett correctif sedan blifver ämne för discussion, i fall Minimi-tabellen afskafifas.
Herr von Hohenhaufen, Michaél'.
I fall Nej Den 2 Julii f. m.
SS Nej vinner, tror jag att ny öfverläggning bör uppstå örn det correctif, som bör sättas i stället för Minimi-tabellen.
Otvifvelaktig!kanRidderskapet och Adeln uppskjuta med afgörande! af correctifvet, men jag hemställer om det är troligt, att man afskaffar Minimi-tabellen, utan att veta, hvad som skall sättas i dess ställe.
Herr Grefven och bandt Marskalken yttrade, att då, under den forefallne discussionen, flere Ledamöter talat för och andre åter emot den ifrågavarande Minimi-tabellen, hade Herr LandtMarskalken i anledning deraf ansett voteringspropositionen endast böra innefatta bifall eller afslag å berörde Minimi-tabell, men om Ridderskapet och Adeln önskade, att ett correctif i contra-propositionen infördes, i händelse Minimi-tabelljen skulle komma att afsk aflas, ville Herr LandtMarskalken hemställa om icke, i sådant afseende, contra-propositionen kunde erhålla följande lydelse.
Nej, kommer Bevillningsutskottets Betänkande, rörande Minimi-tabellen att afslås; samt BevillningsUtskottet att anmodas, att uppgöra ett lämpligt förslag, hvarigenom den summa, som genom bevillning är påräknad att inflytta, må kunna med säkerhet utgå.
Jag hemställer om Ridd, o. Ad.
Prof, VI.
Band, 5. »6
Den i Jul i i /, m. det icke åligger Ridderskapet och Adeln, att sjelf uppgöra det, som skall sätta i stället för Minimi-tabellen, Herr Grefven och Landt Marjkalken yttrade, det han för dess del ingalunda ansåg det vara olämpligt, att Ridderskapet och Adeln, i händelse Minimi-tabellen afskaffades, först hörde BevillningsUtskottet, innan något visst förslag i Minimi-tabellens ställe antoges.
Då ett betänkande är före andra gången, kan det afgöras med förändringar, och då åligger Ståndet att sjelf uppgöra desamma.
Herr Hjerta', Det synes mig ganska tydligt, att saken måste tillbaka till Utskottet, ty detta allena kan uppgöra grunderne för ett nytt förslag.
I Plenum skulle man förgäfves försöka det.
Jag förenar mig således i den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken framställt.
Herr von Hohenhaufen:
De bevillnings_ grunder, som nu äro föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning, äro för andra gången före; jag kan således ej annat fatta, än att, om en ändring skall ske, vi mäste göra den sjelfve; och på denna grund understödjer jag Friherre Cederströms mening.
Herr Munck af Rofenfchjöld: Jag tror, Ilka med de tvänne värde Talarne, att Ridderska* De» t Julli f. m. fi? pet och Adeln äger rätt att antaga ett correctif, men jag tror ock att Ridderskapet och Adeln har rätt, att först höra sitt Bevillnings-Utskott, och till och med att till detsamma hänskjuta uppgörandet af ett förslag dertill.
Det finnes intet stadgande, som hindrar detta.
Herr Grejven och LandtMar skalken framställde derefter å nyo följande voterings-proposition:
Den som bifaller, att den af Bevillningsutskottet föreslagne Minimi- tabell må bibehållas, voterar Den det ej vill, voterar Nej, Vinner Nej, kommer BevillningsUtskottets Betänkande, rörande Minimi-tabellen, att afslåsj samt Bevillriings Utskottetatt anmodas, attuppgöra ett lämpeligt förslag, hvarigenom den summa, som genom Bevillning är påräknad att inflyta, må kunna med säkerhet utgå.
Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Friherre Ccderfirom:
Jag anhåller att till Protocollet få anföra min protest emot ett beslut, hvarigenom ett mål, sorn för andra gången från ett Utskott inkommit, skulle till det samma å nyo kunna återförvisas. éS Den 2 fulii f m.
Sedan voterings-propositionen blifvit anslagen, samt 43, 44, 45 och 46 §. §. iRiddarhusOrdningen uppläste, börjades voteringen klockan en qvart till 3 eftermiddagen, och fortsattes sedermera, hvarunder Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Lantingshausen, Albrecht, samt bortgick.
Vid voteringens slut, och sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer:
Ja 85.
Nej — <27.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att den af BevillningsUtskottet föreslagne Minimi-tabell, såw ledes blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockaa 4 eftermiddagen.
In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Ben 2 juli i e. m. 69 Onsdagen den 2 Julii.
Plenum klockan half lill 6 eftermiddagen, Fortsattes den i förmiddags Pleno började pröfning af Bevillnings-Utskottets den 7 sisilidne Junii under N:o 10 afgifne, samt den a5 i samma månad eftermiddagen på bordet legde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 28 sistlidne April under N:o 6 meddeldte Betänkande , angående grunderne för den blifvande Bevillningen. 8.de punkten.
En bevillning, beräknad efter värdet, bor utgå af all faft egendom, utan affeende på defs natur, och i famrnanhang dermed bör dels bevillning å Rufttjenfi-marker, äfvenfom Rote frihets-af giften JortJara, dels ock Bevillning af qvarnar utgöras, enligt nu gällande grunder, af värdet.
Hvilken punkt, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. g\de punkten.
Bevillningen bor hädanefter utgöras af Handlande, Fabrikörer, Skeppsredare, få väl på Landet forn i Städerne, Handtverkare, Borgare och , andre Städernas innevånare, jq Ben 2 Julii «. m. förhållande till deras rör elfe, hvarvid en perfonel Minimi fumma bår, med anledning af hvad nu gällande Bevillnings-för fattning i 2 Art. 2 §. 2 och 5 Momenten Jtadgar, bejtåminas inom hvarje Stad efter defs olika Clajfification.
Denna punkt blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. 10'.de punkten.
Bevillning bor utgå af Bergverk, sd ock af fårjkilte Manufadur ier, Verk och Inrättningar på Landet, efter det derå fatte värde, men efter en vifs Claffification får fddane Bruk och Inrättningar, forn hittills, enligt 2 Art. 4 §. af 1818 års Bevillningsförordning, varit Clajfificerade.
Och blef denna punkt af Ridderskapet och Adeln gillad. nite punkten.
Bevillning bör afven hädanefter utgå af de inkom fler, forn, i egenjkap af
Lön, eller andre af befallningen tillkommande fördelar; tillflyta i Kongl.
Maf.ts och Rikets, eller enfkilte Inrättningars, tjenji varande perfoner.
Den 2 Julii e, m. 71 12.-te punkten.
Bevillning bor utgå af de i 2 Art. 7 §, 3 Momentet uppräknade Societeter, Verk och Vinjimedel, åfvenfom, enligt nu gällande grun. der, af Sterbhus, Tejiamenten och Arfsmedel; utan andra undantag, ån i ajfeende på Tejiamenten, gjorde till perfoner får långvarig och trogen tjenji.
Denna punkt blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. i3:de punkten.
Hela 4 Articeln bör jörfvinna, och deremot en Jårjkild §. i 2 Art, inflyta, af det innehåll: att den fyllnads-afgift, forn tillförne fårjkilt utgått, fdfoni LandtTulls erjättning, kommer äfven hädanefter med vijfa procent på hvarje fult Riksdaler, och i lika förhållande får ett mindre belopp, att beräknas och utgöras för all bevillning, forn erlägges efter 2 Art. dock med de, i förenämnde 4 Art. medgifne, undantag.
Och fann Ridderskapet och Adeln för godt att denna punkt gilla. i4:de punkten.
En Bevillnings-aj gift får bruk och nyttjande af viffe öfverflåds-varor bör utgå; UtJhottet likväl förbehållet, att, fedan Bevill - 72 Den 2 Julii e m. nings fumman blifvit af Rikfens Stander faft. ftålld, fä inkomma med Jorjlag, rörande det fått och till hvilket belopp Jamma afgift må utgöras. Hvilken punkt, uppå gjord proposition,' ulv af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Sluteligen hade BevillningsUtskotet hemställt, att Grof shandlaren Hambraeus mätte fä/om erfåttning får trycknings-koft nåd och använd moda vid det af honom utarbetade Bevillnings-förf lag, åtnjuta Trehundrade Riksdaler Banco.
Jag anser mig skyldig redovisa orsaken, hvarföre BevillningsUtskottet gjort detta tillstyrkande.
Det har ej skett, i afseende å det större eller mindre värdet af Grosshandlanden Hambraei Beviunings-förslag, men af det skäl, att Utskottet, genom de upplysningar deraf stått att hemta, kommit i tillfälle att observera en jemnare fördelning af de Allmänna Utskylderne, då Utsko”ttet af förslaget omståndeligen erfarit, att i de norra provin, serne finnas en betydlig mängd från Hemmanen frånskilda lågenheter, af ganska stort värde, och för hvilka hitintills alldeles ingen bevillning blifvit erlagd af ågarne, som blott utgjort capitationsafgift till Staten och en ringa grundskatt till Stammhemmanen, ehuru de af sin tilldelta jord ofta äga större förmoner, ån Stammhemmaj jaens innehafvare.
Den i Julii c. nii 73 Denna upplysning har BevillningsUtskottet ansett vara af mycken vigt, i synnerhet som det finnes församlingar, hvarest åro flere aå kallade undantags torp, ån skattlagde Hemman, och ibland de förra ganska många af mera betydenhet, ån sjelfva Hemmanen.
Staten kan nu af dessa lågenheter njuta en loflig och temmeligen ansenlig inkomst; och Utskottet har' derföre trott sig icke sakna anledning att hos Riksens HÖglofl.
Stånder hemställa, att Herr Hambraeus må såsom ersättning för. tryckningen af sitt Bevillnings-förslag få uppbära 5oo R:dr, hvilken Summa i öfrigt icke år särdeles betydlig, och torde lämpligast kunna af de för Riksdags-kostnaderne afsatte medel utgå.
Herr Grefven och LcindlMarJkalken gjorde proposition till bifall å BevillningsUtskottet* hemställan, rörande de Grosshandlaren Hambraeus tillagde 5oo R:dr Banco, äfvensom att de samma kunde utaf de till Riksdagskostnadernes bestridande anslagne medel utgå.
Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannåmnde Utskott inkomne, samt den 28 sistlidne Junii eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: Fran BevillningsUtskottet:
Af den 17 sistlidne Junii'.
N:o i5< Angående grunderne för vårderin - 74 oen 2 tnih. e. m. gar å Jord på Landet, Hus i Städerna samt Jernbruken.
Frän Allmänna Befvars- och OeconomieUtjkottet', Af den 10 sistlidne Junii: N:o 124.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars under N;o i5 meddeldte Betänkande, i’örandc sättet att reglera marknadstiderne.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett sä lydande
Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 28 sistlidne Maj under N:o gö afgifne, samt den 25 derpå följde Junii e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den 22 Julii 18o5, om tiondeoch räntegifvares samt ägares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter.
Herr Printzenjkåld, Axel, anförde skrifteligen; - cm a Julii c, m> 76 (Se Bilagan N:o 2.)
Herr Grefven och LandtMarJkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagoch OeconomieUtskottens ifrågavarande Betänkande böra, i anledning af Herr Prinlzsensköld dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja.
Föredrogs å nyo Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 2 sistlidne Junii under N:o g4 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af gjorde förslag, i afseende på byggnads-skyldigheten vid Kyrkoherde-Boställen.
Herr von Qvanten, Carl, anlörde skrifteligen:
Herr von Qvanten munteligen yttrade:
Jag får äfven tillägga, det jag känner bestämdt, att det i flere provincer är öfligt, att sedan Presten mottagit Boställs-husen i fullt stånd, han jemväl är skyldig att framgent hålla dem vid makt.
På andra orter deremot, få Församlingarne alltid hjelpa och reparera Prestens Boställe, så att, om en ruta går sönder, 76 Ben J Julli e. m. mäste Församlingen insätta en ny.
Då sådan olikhet råder, tyckes det således vara af vigt, att få något bestämdt stadgadt i denna del, samt att syner hvarje tredje år hållas, sedan PrestBostället en gång af Församlingen blifvit upprättadt, ty annars kommer det att gå, såsom hittills, vind för våg, så länge Pastor lefver.
Jag anhåller, på grund häraf, att Betan» kandet bl ifver till Utskotten återremitterade.
Grefve Hård, Carl Guflaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
Herr Rothlieb;, Axel, förenade sig med Herr von Qvanten.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Lag- och OeconomieUtskottens ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremittera.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 25 sistlidne Junii eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden:
Den 2 3 ti lii e, m. 77 Från Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten:
Af den 2 sistl.
N:o g5.
I anledning af gjorde förslag, dels i afseende på grunden för Hemmans-skyldighet att deltaga i Kyrko- och Prestegårds-byggnäd, samt dels att sådane Kronobeten, eller andre dylike Kronans odisponerade Lägenheter, som uti Extra Roteringen ingått, borde få vidkännas berörde skyldighet, oeh utgörandet af Kror noTionde.
N:o gg. 1 anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistl.
April under N;o 26 rneddeldte Betänkande, angående yrkad ändring uti 21 Cap, 3 och 4 §. §.
Företogs till pröfning Lag-Utskottets den 3i sistl.
Maj under N:o g6 afgifne, samt den 25 sistl.
Junii eftermiddagen på - bordet lagde Betänkande, angående yrkad ändring i Kongl.
Förordningarna den 24 Aug. 1813 emot fylleri och dryckenskap, samt den 20 Dec. 1815, i hvad denne sednare angår laga
Domstol för åtal mot oloflig brånnvins-försåljning.
Herr von Hohenhaufen, Michael:
Jag har 7?
F)en 2 Jidit e. m. genomläst LagUtskottets förevarande betänkande och de dervid bifogade reservationer.
Af betänkandet bar jag funnit att den orsak, sorn föranledt Utskottets tillstyrkande, att fylleri-brott måtte ifrån Konungens Befallningshafvande» till de vanliga Domstolarnes åtgärd hånvisas, legat i Utskottets önskan, att minska bestraffningen för dylika brott; äfvensom Utskottets afsigt att såmedelst förekomma långa resor och tidspillan för den tilltalade, härrört från den af Utskottet antagna mening, att fylleri icke skall vara något brott, emedan deruti icke innefattades begäret att skada någon annan.
Aline Herrar!
Sjelfmord vore då ej eller ett brott.
Af Reservationerne har jag funnit, att den utväg, Lag Utskottet föreslår, vid behandlingen af fylleri-mål, likt så många andra förbud, hvilkas tillvaro endast i glömda författningar stå att uppleta, blef ett tomt spöke; ty om de lika med andra Råttegångs-rnål skola utredas och afdömas vid Ordinarie Domstolar, fordras vid hvarje fall en så lång tid till beifran, att försoning troligen alltid skall hinna sökas med Fiscalen, och, om ej detta sker, tidsutdrågten åtminstone göra en sådan beifran till stor del åndamålslös, om icke omöjlig.
Alin öfvertygelse, grundad på de vid Utskottets betänkande åtföljande reservationer, men ännu mera på den erfarenhet, jag kunnat inhemta under en längre befattning med de lägre Birn !
Julii e. m, 79 Folkclasscrne, förvissar mig om nyttanfoch nödvändigheten af stränga lagar mot fylleri, och har lör mig fullkomligen råttvisat den författning mot fylleri och oloflig kroghållning, som år 1817 för Hufvudstaden utfärdades af Hans Excelence Herr Grefve Carl Mörner, en man som vi inom detta rum i så många hänseenden värdera.
Jag tror också det icke vara riktigt, alt bortlaga diet stränga straffet för en förstörande njutning som förslappar och förderfvar en obildad Folk dass , innan man skaff it den en båttre bildning en sann moralité; och huru snart kan man vål hoppas att uppnå detta mål?
Jag går ogerna öster om hafvet för att hemta exempel! vill likväl Öfvervinna min motvilja.
— Jag har haft den ölyckan att vara fången i Ryssland, der Brånvins-försåljningen år regal.
J*g har der i de mindre Ståderne, hvarje Torsdag mot middagan sett hela Torget besådt med lulla bönder, utan något tecken till själs- och kropps-krafter 5 mot aftonen kastades de af Soldaterne på sina vagnar och förlorade ofta under hemresan armar och ben.
Den lägre Folkclassen i Ryssland, som bekant, otroligt begifven på starka drycker, år högst försvagad till kroppen, och öfver dess råhet kunna vi knappast göra oss begrepp.
I öfrigt, om vi erkån na, att Police-maktens åliggande måste -gå
Ut derpå, att förekomma brott, måste vi vål medgifva Landshöfdingarne tillåtelsen , att beifra fylleriet, som oitast år första orsaken till brotten.
Jag förenar mig derföre med Herr Rib» 89 Den 2 Juli i e. m.
Ling, i flen begäran, att Författningarne mot fylleri och oloflig kroghållning må oförändrade bibehållas, samt tillstyrker i följd häraf, att LagUtskottets Betänkande må afslås.
Hård, Carl Gustaf, hade inlemnat ett så lydande Memorial; (Se Bilagan N;o 5.)
Den fleråriga handläggning af mål, rörande förbrytelser mot den Police-författning, hvarom nu år fråga, som mig tillkommit, skulle å ena sidan måhända bidragit dertill, att jag i detta ämne samlat någon erfarenhet, men å andra sidan torde den ock ålågga mig att noga undvika, att icke grunda mitt yttrande på de ensidiga åsigter, som min hittills utöfvade befattning kunnat föranleda.