Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos. om anslag till upförande af en ny byggnad för RiksArkivet kan icke annat än emottagas med stor till fredsställelse och tacksamhet, då man känner den nuv:de byggnadens bristfällighet; enär till följd af den dåliga pålgrunden huset ständigt sätter sig, i följd hvaraf det snart måste bli obeboeligt och eldfara ständigt är öfverhängande.
Vid den Nåd.
Proposms remiss till StatsUtsk. torde det likväl tillåtas mig få vidfoga några anmärkmr rör:de den plats, hvarest den nya byggnaden blifvit föreslagen att upföras.
Först och främst förekommer det vådligt att, då, som bekant är, stora massör af papper hafva en utomordentlig tyngd, upföra en byggnad, som skall innesluta betydande qvantiteter deraf, å en plats, der grunden skall byggas på pålar.
Men om ock denna anmärkn. af en i byggnadskonsten oerfaren anses böra förfalla, då den i den K.
Propos. blifvit uptågen och besvarad; så återstår dock en annan invändning, hvilkens vigt af hvar och en kan inses, att nemi.
RiksArkivet bör ligga i närheten af öfriga Embetsverk.
RiksArkivet icke endast innehåller äldre historiska handlingar, utan äfven är alla StatsDepartms arkivikontor, så inses lätt, alt det icke bör ligga aflägset ifrån dessa Depart. och öfriga Embetsverk.
Om häremot invändes, att vid utlåning af handlingar från Arkivet, detsammas aflägsenhet endast ökar vaktmästarens besvär; så bör likväl härvid ihågkommas, att de handlingar, prot. och registratur, som sålunda skola dagligen en lång väg bäras fram och åter, dervid löpa fara att skadas och Deli 22 April. 335 förkomma.
Ännu större blir dock olägenheten för de tjenstemän, hvilka under någon tillfällig ledighet i embetsverken, vilja sjelfva besöka RiksArkivet och der anställa undersökningar.
Det är gifvet att dessa ofta så nödiga personliga rechercher komma att underlåtas i följd af det betydliga afståndet.
Det är dock gifvet, att om någon fullt lämplig plats icke finnes att tillgå, måste man åtnöjas med det bästa möjliga som erbjudes.
Då likväl en sådan plats synes mig finnas, tager jag mig friheten att derå fästa upmärksambeten.
Jag kon icke annat än på det högsta beklaga, att det första beslutet vid frågan om RiksArkivets flyttning från K.
Slottet, hvarigenom till RiksArkiv upläts Riksg.-sKontis bus, blef omintetgjordt.
Men oaktadt uprifvandet af detta beslut sedermera orsakat många eljest obeböfliga utgifter och mycket besvär, måste jag ändock vidhålla den åsigt, att nämnde hustomt ännu bör till RiksArkiv uplåtas.
Denna tomtplats förenar alla de väsendtliga egenskaper som erfordras för ett RiksArkiv.
Den är belägen i samma del af staden som Rikets öfriga Embetsverk: den utgör ett isoleradt qvarter, beläget nära vatten, så att eldfara är så ringa som möjlig; slutligen är äfven grunden säker.
Det skäl som förra gången anfördes emot uplåtan det af Riksg:sKont:s hus till lliksArkiv var, att byggnaden vore illa upförd så att den ej skulle kunna bära större tyngder.
Om äfven detta medgifves, så torde dock den upgifna olägenheten kunna afhjelpas genom förändringar och tillbyggnader.
Det synes nemi. som om Riksg:sKont:s hus skulle kunna sålunda ändras och tillbyggas, att nuv:de hufvudbyggnaden b i be hö 11 es oförändrad, men att fly g la r n e aftoges till en del samt en ny facad upfördes ulåt Birger Jarls torg.
Denna nya byggnad blefve visserligen ej särdeles bred, emedan gårdstomten är smal; men den torde dock kunna bereda mycket utrymme till handlingars förvarande, enär några trappor der ej behöfde anbringas, utan upgången blifva i den nuvide hufvudbyggnaden, hvilken genom delar af flyglarne komme att sammanhänga med det nya huset.
Den gamla delen af huset, som anses icke kunna bära pappersmassornas tyngd, kunde användas dels till bibliotbek dels till arbetsrum, hvilkas väggar icke böra vara beklädda med handlingar.
Antalet af forskare är nemi. ofta ganska betydligt, så att flera rum härtill äro af nöden ; men om tjenstemännen ej äro så många att de kunna vara närv:de i alla de åt främmande uplåtna rummen, så vore ändamålsenligt att dessa arbetssalar ej äro öfver fy 11 da med handlingar.
En sålunda emot Birger Jarls torg upförd hög och vacker byggnad blefve en prydnad för platsen, och torde till en början bli tillräcklig att inrymma de flesta nuv:de handlingar.
En ytterligare fördel med denna plats är, att der finnes utrymme för framtida tillbyggnader, medelst flyglars byggande nedåt kanalen.
Emellertid medgifves gerna, att åtskilliga svårigheter måste upstå vid en dylik förändring och tillbyggnad; likasom erfarenheten vid inredningen af n. v. RiksArkivets hus visat olägenheterne af att aptera ett vanligt boningshus till ett helt annat ändamål.
Bäst vore således att, efter borttagandet af Riksg:sKonl:s 33<; Den 22 April. hus, upföra en helt och hållet ny byggnad.
St:r vilja fatta ett dylikt beslut, blefve fördelarne stora, då man med ens erhölle en solid, ändamålsenlig och prydlig byggnad; och kostnaden bärför skulle säkerligen icke upgå till så stor summa som den, hvilken nu erfordras för uplorande af byggnaden å Carl XIII:s torg, äfven om man till kostnaderne för den nya byggnaden ä Riddarholmen inberäknade hvad som åtginge till iståndsättande af RiksArkivets nuv:de bus samt Riksg:sKont:s ditflyttning.
Jag anhåller vördsammast, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja den K.
Proposm till StatsUtsk.
Då jag i väsendtlig mån blifvit förekommen af Gr. Anckarsvärd, Frih. Posse och Hr Hjerta, inskränker jag mig till att förena mig i hvad dessa Hrr yttrat.
Jag bade icke från bör jan ämnat att begära ordet i denna fråga, men då jag börde Gr.
Anckarsvärd likasom framkasta beskyllningar mot Regeringen, derföre att densamma nu inkommit med förslag till upbyggande af en ny byggnad för RiksArkivet, sedan, enl.
Gr:ns uttryck, för kort tid tillbaka belt brådslörladl ett nytt hus för samma ändamål blifvit anskaffadt, bar jag ansett det vara min pligt att i R. o. Ad:ns minne återföra, att det icke var Regeringen som föreslog inköp af det hus, sorn till RiksArkiv nu begagnas, utan StatsUtsk. vid 1844 års Riksdag, hvilket, efter att hafva fått mottaga, som orden i dess Betänk, lyda, »ett köpeanbud» på detta hus, omedelbart tillstyrkte R.
St:r att inköpa detsamma.
Jag vågar till enhvar hemställa, om det då är rätt att i detta hänseende framkasta förebråelser mot Regeringen.
Hvad nu ifrågav:de hus anbelangar, så ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, hvilket förmodligen icke heller är någon obekant, att detsamma är af en mindre solid beskaffenhet.
Vid anställda undersökningar bär blifvit utrönt att för husets iståndsättande skulle erfordras icke mindre än 53,000 R:dr B:ko.
Då man betänker detta, torde det icke böra anses för misshushållning, ifall man icke vill nedlägga en så dryg kostnad på en byggnad hvars utrymme är för inskränkt för ändamålet; RiksArkivets dyrbara samlingar kunna icke der ordnas på ett lämpligt sätt, de ligga i högar här och der, och hvarken forskaren eller embetsmannen kan om dem taga den kännedom hvaraf han är i behof.
Vid sådant förhållande tror jag att hvar och en om saken någorlunda underrättad skall med mig instämma deri, att ett nytt arkivhus är af behofvel päkalladt, och hvilken plats kunde erbjuda sig dertill lämpligare änden, snart sagt, vackraste Stockholm äger, nemi. norra ändan af Carl XIH:s torg.
Mot denna plats har Hr Hjerta framkastat den många gånger förut gjorda invändning, att grunden skulle vara alltför dålig.
Jag får till bemötande deraf endast åberopa de yttranden af sakkunniga personer, som omförmälas i K. Mits Nåd.
Den 22 April. 337 Gr. Frölich, David:
Det lärer vara otvifvelaktigt att det hus, som nu till RiksArkiv begagnas, icke längre kan bära sin tyngd, och alt således ett annat dertill måste utses.
Härom torde meningarne snart förena sig: men hvad som deremot icke är så alldeles gifvet, är, att rätta platsen för anläggandet af ett nytt arkiv skulle vara vid Carl Xlll:s torg.
Posses anförande, och hade icke begärt ordet om jag vetat att Frilen framställt förslag om Arkivets förläggande på Riddarholmen.
Jag kan icke inse nödvändigheten af att Riksg.-sKont. hädanefter, om det kommer under samma form som våra öfriga Verk, skall behöfva en så ypperlig lokal som den nuv:de, och det vore mycket principenligare om Arkivet finge sin plats bland de öfriga Verken som äro förlagde på Riddarholmen i närheten af såväl Riddarhuset som öfrige R.
Jag kan icke ingå i något bedömande af hvad kostnaden härför torde belöpa sig till, men otvifvelaktigt synes det vara, att kostnaden bör blifva mycket mindre för tillbyggandet och inredandet af den hustomt, der Riksg:sKont. är beläget, än att ånyo börja med bjelkläggning eller pålning på en plats som, efter hvad jag med säkerhet påminner mig, är sådan att man kan drifva ner en jernstång på 70 eller 80 fots djup, och då träffas bara vatten.
Att byggnadskonsten äger medel att på hvad grund 6om helst, till och med en mosse, upföra palatser det känna vi till, men kostnaden det är en annan sak.
Jag får således förena mig i Frih. Posses yttrande.
Frih. af Ugglas har upfattat mitt anförande såsom ett anfall mot Regeringen.
Jag anser mig med anledn. deraf nödsakad erinra, att emellan anmärkn. och anfall är en stor skillnad.
I hvilkendera händelsen och huru det än upfattas, drabbas ingalunda den nuv:de Regeringen deraf.
Frih. af Ugglas har uplyst om eller i minnet återkallat förhållandet med det förut omnämnda inköpet och jag är honom derföre förbunden, ty ehuru jag icke var i okunnighet derom, hade jag svårt att göra någon anmärkn. vid detta förhållande, annat än för så vidt det stod i sammanhang med nu förev:de fråga, men då Frih. af Ugglas lagt särskilt märke vid Regeringens förfarande vid delta tillfälle, ger det mig en ytterligare anledn. till anmärkn. mot Regeringen.
Jag anser nemi. att det icke är alls förenligt med sann konstitutionel ordning, att R.
St:r helt enkelt besluta utgifter af så beskaffad natur som denna, utan att Regeringen på minsta vis deltager i eller granskar beslutet.
St:r fattat ett omoget beslut, så hade det, enl. mitt begrepp om en sann och verklig konstitutionalitet, varit Regeringens pligt att återhålla detsamma och att icke gifva helgd deråt.
Men nu deremot försiggick inköpet af RiksArkivets hus och arkivets förflyttande dit så hastigt och oformligt, att R.
St:r eller StatsUtsk. helt simpelt verkställde besigtning å huset, utan ens ÖfverlntendentsEmbetets eller någon annan auktoritets hörande, utan att från Regeringens sida förspordes det ringaste försök att återhålla ett beslut, som för
Staten var otjenligt och för de skattdragande skulle blifva betungande.
Hvad för V. H. 22 338 Deri 22 April. öfrigt vidkommer min anmärkn. deremot, att
Regeringen nu vid denna tidpunkt framkommer med förslag till en ny Arkivbyggnad, så får jag tillägga, att jag anser behofvet häraf icke vara så af nödvändigheten påkalladt, att man icke kunde upskjuta med bifall härtill, ifall Statens tillgångar icke skulle medgifva beviljandet.
Åtskilligt har blifvit anfördt mot sjelfva lokalen, härutinnan instämmer äfven jag, emedan jag anser att en sådan byggnad, i st. f. att försköna Carl Xillts torg, skulle skämma bort det.
I alla stora städer, isynnerhet hufvudstäder, är behofvet af en vapenplats allmänt erkändi; dertill är Carl XIII.s torg fullkomligt passande.
Jag har hört sägas, att man umgås med en plan att åter förvandla detsamma till en slags lustgård eller park; efter mitt förmenande skulle man härutinnan begå ett misstag då man betänker just hufvudstadens behof af en vapenplats.
J afseende på sjelfva lokalen bar jag låtit mig berättas, och tror att man varit i tillfälle erfara uti det förra orangeri-drifhuset, att den skulle vara särdeles besvärad af fukt, och att denna fukt, som upstiger från ett f. d. kärr, och hvilken är nästan omöjlig att förekomma, skulle medföra handlingarnes hastigare förmultnande.
Jag anhåller att mina anmärkn:r måtte få åtfölja till Utsk.
När jag anmälde mig hade Gr.
Anckarsvärd ännu icke erhållit ordet; han har sedermera tolkat mina åsigter, att nemi.
Carl XIII:s torg skulle förlora på upförandet af en dylik byggnad.
I afseende på platsen för RiksArkivet instämmer jag med Frih.
Posse derutinnan, att lämpligast vore att förlägga detsamma på Riddarholmen.
Det i den K.
Propos:n framställda alternativa förslag att, i händelse R,.
St:r icke skulle gil la förs la ge t om uplörande åfelt RiksArk i v bus å norra ändan af Carl XIII:s torg, denna plats måtte få uplåtas till bebyggande af enskild person, kan jag icke heller gilla, då jag anser att denna öpna plats för intet fall vinner på att instängas af stora hus.
Slutligen torde såsom en liten oformlighet kunna anmärkas, att äfven detta sednare ärende afgjorts på föredragning af Chefen för Ecklesiastik-ärenden.
Den discussion som ägt rum sedan jag förra gången hade ordet, föranleder mig att för en kortare tid uppehålla mig vid några deri förekommande omständigheter.
Frih. af Ugglas har upgifvit det sakkunnige män försäkrat, att en byggnad verkligen kan upföras vid norra ändan af Carl XlII:s torg.
Det har visserligen icke fallit mig in att tro det Regeringen skulle kunna komma fram till R.
St:r med Propos. att upföra en byggnad soro skulle kosta en half million, utan att förut hafva hört dertill kompetente personer försäkra att en byggnad på den ifrågav:de platsen kan upföras; och min mening har ingalunda varit att bestrida hvad Frih. af Ugglas i denna del yttrat; —kostnaden är en annan fråga.
I afseende derå får jag vidhålla mitt förra yttrande och anhåller att Frih:n ville, för att närmare utreda denna fråga, konsultera det prot., sorn hölls bos den komité, hvilken blef af K. M. Den 22 April.
3,10 tillförordnad att yttra sig öfver RiksMusei förläggande på den omnämnda platsen.
Jag tror att det icke heller kunde skada, om StatsUtsk. och R.
St:r med anledn. af hvad som här blifvit framstäldt, täcktes draga sig till minnes åtskilliga projekter från föreg:de tillfällen, och sednast med afseende på IliksMuseum, huru det nemi. möjligen kunde hända äfven denna gången, att det första kostnadsförslaget upgår till en half million, men innan byggnaden blir färdig tarfvas en half million till.
För att undgå en sådan kasus, tror jag det vara lämpligt att välja en plats der man behöfver gräfva ner i sjelfva marken så litet som möjligt.
Posse föreslagna lokalen eller Riksg:sKont:s hus anser jag lämpligare än den förut omnämnda, men får hemställa om det, såsom man tyckes föreställa sig, är någon nödvändighet att RiksArkivet blir förlagt i närheten af de andra Embetsverken.
För en sådan föreställning synes den tron hafva legat till grund, att tjenstemännen från de andra Verken skulle behöfva springa och hämta handlingar från RiksArkivet.
Ulen nu är likväl förhållandet, med undantag för Regeringens egna Departrr, sådant, att några handlingar icke från RiksArkivet erhållas, såvida man icke expedierar en skrifvelse till Just.Kanslern, och en enskild tjensteman får icke alls låna några handlingar.
Om således det är tid att expediera en skrifvelse så måtte det också vara tid att skicka en vaktmästare till grannskapet af WetenskapsAkademien eller Observatorium, i hvilkas trakt jag förra gången förslagsvis framställde att RiksArkivet kunde förläggas.
Det var med en viss förvåning som jag hörde Gr.
Anckarsvärd rigta förnyade anmärkn:r mot Regeringen i denna fråga.
Gr:n har här framställt såsom anmärkn:svärdt, att Regeringen, i händelse den insåg det olämpliga uti att inköpa det nuv:de Arkivhuset, likväl icke motsatte sig ett sådant beslut.
För att ådagalägga det obefogade i denna anmärkn. och visa omöjligheten för Regeringen att vidtaga den åtgärd Gr:n påpekat, anhåller jag att få uplysa att R.
Stirs beslut i denna fråga innehåller det R.
St:r bemyndiga sina Fullmäktige i Riksg:sKont att inköpa ifrågakomne hus så hastigt, att detsamma d. 1 derpå följande Okt. månad måtte kunna tillträdas.
Huru skulle nu Regeringen kunnat motsätta sig verkställigheten af ett sådant beslut?
Månne den skulle hafva anbefallt Fullmäktige att icke ställa sig R.
Stirs föreskrift till efterrättelse?
Vi hörde i ett föregtde plenum att Fullmäktige förlora medborgerligt förtroende om de taga föreskrifter af andra än R.
Jag skulle således tro att den gjorda anmärknrn icke förtjenar något afseende.
Här har såsom en liten ofullständighet blifvit af Hr Dalman påpekadt, att denna fråga skulle i sin helhet blifvit afgjord på Chefens för EcklesiastikDepart:t föredragning.
Jag får i detta hänseende hänvisa anmärkaren till det Propos:n bifogade prot., som utvisar att densamma varit föremål för gemensam föredragning af Cbekne för Finans- och EcklesiastikDepart:ten.
Hvad grunden beträffar så vill jag icke besvära R. o.
Ad. med att upläsa hvad 310 Den 22 April.
Proposm innehåller, men jag får be Hr Hjerta derpå kasta en blick, då jag tror att han skall blifva lugnad i detta afseende.
ÖfverlntendentsEinbetet bar nemi. låtit verkställa undersökningar genom pålningsprofs anställande, som lemnat det resultat, att en hejare af 42 Lisp:s vigt icke förmått drifva ner pålen mer än •|-:dels tum.
Så är den grund beskaffad som icke skulle kunna bära det ifrågav:de huset.
Jag tror att om man genomläser den K.
Proposm, skall man finna sina farhågor något så när omintetgjorda, äfvensom man erhåller en fullständig kännedom om hvad grunden skulle kosta.
Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Frih. af Ugglas har isin egenskap af Konungens rådgifvare här försökt att taga Regeringens parti mot de af Gr.
Anckarsvärd här framställda anmärkn:r.
Han har deruti handlat fullkomligt rätt och man bör derföre vara en Konungens rådgifvare tacksam, men hvad som förefaller mig besynnerligt, är, alt då Gr.
Anckarsvärd först framkastande 2:ne anmärkn:r, Frih. af Ugglas endast besvarat den som var af minsta vigt.
Anckarsvärd uttryckte nemi. äfven sin förvåning deröfver, att Regeringen i Riksdagens Gite månad (säger sjette!) inkommer med Propos. om millioners anslag; kanske torde Frihrn hafva godheten också uplysa oss om, huruvida detta förhållande skall komma att fortfara, så att R.
St:r alltid skola vara i fullkomlig okunnighet om hvad K.
Äl. eller Regeringen ämnar i anslagsväg föreslå, hvarigenom lätteligen hända kan, att R.
St:r bevilja anslagssummor i början af Riksdagen, hvilka aldrig blifvit beviljade om de kunnat förutse, att Proposm under sednare tiden af Riksdagen skulle inkomma till hvilka anslags beviljande de möjligen anse sig mera benägne, än till dem som redan blifvit afgjorde; hvarjemte på detta sätt man icke kan veta huru länge det kommer att draga ut med riksdagsärendena, helst frågorne tyckas vara underkastade svåra födselplågor, då de framkomma i G:te månaden.
Jag får börja med att bedja om ursäkt att jag ånyo upträder utan att afse det mitt yttrande skall leda till något resultat; men jag finner mig nödsakad att besvara Frih. af Ugglas med afseende på inköpet af RiksArkivet.
Jag har redan yttrat att min anmärkn. icke kan drabba någon af den nuv:de Regeringspersonalen, men den påminnelse som Frih. af Ugglas gjort om R.
Stms allena-beslutanderätt i detta fall, kan jag icke till fullo godkänna.
Regeringen kunnat och bordt motsätta sig ett beslut, som den ansåg oriktigt och mindre välbetänkt, som detta också var.
Jag föreställer mig att då Regeringens ledamöter aldrig underlåta att inom detta Stånd, der de hafva representationsrätt, understödja och befrämja alla de förslag till utgifter som från Regeringen utgå, så hade det också otvifvelaktig! å andra sidan, med det inflytande som Regeringens ledamöter naturligtvis äga inom representationen i så beskaffade frågor, ålegat dem, om de ansett beslutet vara förhastadt, de nödvändiga undersökningarne icke vidtagna, om också icke till följd af enl.
Grundlagen utstå - Den 22 April. 341 kade pligt, åtminstone som deras moraliska förbindelse, att söka hejda ett dylikt förfarande af R.
St:r, hvilket verkligen är i sitt slag så märkvärdigt att det förtjena! all den upmärksamhet som jag deråt egnat, och som jag äfven önskar att utom representationen slående personer måtte lägga märke till, på det att R.
St:r må taga sig till vara att icke för hastigt rusa åstad med sina beslut.
Den beskrifning som Frih. af Ugglas lemnat öfver RiksArkivets tillstånd är högst bedröflig, enär han säger att handlingarne ligga der hoptals och hela huset är i det skick att det börjat sjunka.
Vid sådant för hållande är det visserligen af stor vigt attén annan lämplig lokal för dessa vigtiga handlingars bevarande erhålles, men utan tvifvel är den anmärkn. icke obefogad som Gr.
Anckarsvärd framställt, eller att man vid väljandet af lokal bör tillvägagå med mera omtanke än som förut varit fallet.
Jag säger icke att klandret derföre drabbar Regeringen, utan det träffar dem hvilka på ett så förhastadt och felaktigt sätt gått tillväga vid inköpet af en så beskaffad lokal och tillika förskaffat sig dokumenter, som intygade att den vore lämplig.
Det vissa är emellertid att R.
St:r blifvit vilseledda och bragta till en utgift, som icke bordt ifrågakomma.
Då nu emellertid förhållandet är sådant, som Frih. af Ugglas uplyst, nemi. att lokalen är oduglig för sitt ändamål, kan jag icke uttrycka något klander mot Regeringen derföre att en Propos. blifvit aflåten om en annan lokals anskaffande, utan anser jag tvärtom att det öfverensstämmer med hvad man har rätt att vänta af Regeringen.
En annan anmärkn. som blifvit framkastad, är, att förslaget blifvit så sent framlagdt.
Ehuru denna anmärkn. ej synes sakna skäl, bör man dock ihågkomma, »att det är bättre sent än aldrig.»
Hvad sjelfva lokalen beträffar, mot hvilken anmärkts att den nu är dels alldeles för trång och dels icke har tillräcklig fast grund, så finnes en ganska enkel utväg att få en lokal som icke är behäftad med dessa fel, nemi. Riksg:sKont:s hus.
Enklaste sättet vore nemi. alt låta RiksArkivet och Riksg:sKont. byta lokal med hvarandra, hvarigenom man tillskyndades den fördelen att ändamålet vunnes, på samma gång mer än 100.000
Rdr besparades.
Jag hemställer om icke StatsUtk. skulle finna det förslag jag framställt lämpligt, och således tillstyrkt ett så beskaffadt utbyte.
Posse: Då Hr Hjerta såsom skäl för sin åsigt, att RiksArkivet icke behöfver ligga i närheten af öfriga Embetsverk, gjort felaktiga upgifter rörande vilkoren och sättet för bandlingarnes utlåning från RiksArkivet, får jag uplysa huru härmed rätteligen sig förhåller.
I allmänhet gäller den regel, att handlingar från RiksArkivet icke få utlånas, utan hvar och en som der söker uplysningar, får inhämta dem genom undersökningar på stället.
Från denna allmänna regel gälla de undantag, att l:o) ordinarie tjenstemän inom Konungens Kansli få emot qvitto utbekomma handlingar, och 2:o) om Embetsverk utom K.
Kansliet vilja till låns Den 22 April. erhålla i RiksArkivet förvarade handlingar, böra de derom afgifva officiel embetsskrifvelse till RiksArkivet.
Då således embetsman i allmänhet icke kunna utbekomma handlingar, utan medelst sistberörda omväg, och det alltså för dem som vilja erhålla uplysningar är lämpligast att personligen i RiksArkivet anställa undersökningar; visar sig häraf behofvet af att RiksArkivet är närbeläget öfriga Embetsverk.
Anckarsvärds anmärkn., att en ny lokal nu genast icke vore af behofvet påkallad; så får jag uplysa om, att sedan flera år tillbaka betydliga sättningar uti RiksArkivbyggnadens murar egt rum, hvilka, då de fortgå, gifva anledn. befara, att byggnaden snart blir obeboelig samt eldsvåda kan utbryta derest skorstenspiporna sönderbrytas; med anledn. hvaraf redan förra Riksdagen byggandet af nytt hus för RiksArkivet påtänktes; ehuru någon Nåd.
St:r då icke blef afgifven.
Då således en ny lokals anskaffande af nu upgifne orsak är af högsta behof påkalladt, är klander mot Regeringen för ifrågavtde Propos. ingalunda befogadt.
Jag har nu erhållit en uplysning, som ytterligare stärker mig i öfvertygelsen om riktigheten af det förslag jag framställt, men som tillika åter kastar en anmärkn. på Regeringen.
Då det ifrågav:de huset inköptes, lärer verkligen afsigten med detsamma hafva varit att förlägga RiksgisKont. der, men det öfverlemnades åt
Regeringen att bestämma om den ansåg lämpligare att använda det till RiksArkiv.
Det lärer således i sista hand hafva tillkommit
Regeringen att fatta beslut härom och i så fall lärer väl också ansvaret för misstaget drabba Regeringen, ty då hade väl fordrats att en fullständig undersökning föregått, huruvida huset var af sådan beskaffenhet att det kunde bära den tyngd som arkivets förflyttande dit skulle medföra.