Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven i pekuniärt hänseende skulle byggnadsföretaget snarare medföra vinst än förlust, på sätt kalkylen utvisar.
Räntan å 70,000 R:dr efter 5 proc. är nemi. 3,500
R:dr, men den summa, hvarför lokalarna i flyglarne, utom boställsrummen och öfriga för R. o. Ad:s eget behof afsedda lägenheter, skulle komma att uthyras, kan minst beräknas till 5,800 R:dr, så alt en årlig vinst af 2,300 R:dr, eller något mera än de uuvar:de lägenheternas afkastning, skulle upkomma.
Afl deremot nedrifva flyglarne och afhända sig platsen på de vilkor, Riddarh.-Utsk. föreslagit, skulle medföra en årlig förlust för Riddarhus-kassan af 1,700 R:dr.
Hr von Hartmansdorff har framhållit den omständigheten, att om platsen frigjordes, skulle allt besvär och afla kostnader för byggnadernas tillsyn och underhåll i och med detsamma uphöra. R. o. Ad. har en Riddarh.-Direktm, hvilken, så vidt jag vet, ännu icke undandragit sig något besvär, då Riddarhusets bästa derigenom befordras.
Direklms ledamöter hafva tvertom åtagit sig besvär och omsorger, hvilka icke kunnat af dem i tjensteväg fordras, och detta har äfven R. o. Ad. vid denna Riksdag med tacksamhet erkänt.
Att detta förhållande äfven framgent skall fortfara, derom är jag och, såsom jag med fullkomlig säkerhet antager, jemväl R. o. Ad. fullt förvissad. 88 Den 22 Augusti.
Den jemförelse
Hr von Hartmansdorff updragit emellan anblicken af stränderna å denna och andra sidan strömmen, kan jag icke heller godkänna.
Blicka vi rakt öfver strömmen, så möter oss den s. k.
Tegelbacken, hvars motstycke i fulhet denna strand ej kan upvisa.
Få vi i en framtid en fortlöpande kaj från Mynltorget till Riddarholms-kanalen, blifver anblicken af stranden på denna sidan ojemförligt mycket vackrare, än hvad den andra stranden har all erbjuda.
Af alla de skäl, jag nu haft äran anföra, anhåller jag, att B. o. Ad. mätte stanna i det beslut, Frih.
Bennet:
Hr von Hartmansdorff har frågat, hvilket svar till vägran B. o. Ari. skulle kunua gifva, om en sådan framställning ifrågakommer.
Detta svar är, enl. milt förmenande, ganska lätt funnet, och kunde uttryckas med de fä orden: ”Lägg eder bro midt emot Badstugan.”
Jag börjar med att bedja om ursäkt för det jag så sent upkommit, alt jag icke afliört öfverläggoingen från dess början, hvarföre del torde hända, att jag nämner åtskilligt, som redan kaD hafva blifvit af andra yttradt.
För en tid sedan, dä fråga var om förskönande af Kon. Carl XIH:s torg, medelst dess norra dels uplåtande lill bebyggande, yttrade en reservant emot StatsUtsk:s Utlåt., hvaruti den Kongl. Propos. om platsens uplåtande afslyrkles, bland annat följande ord: ”Carl XIII:s torgs nuvartde utseende lemnar, som mig synes, en torr och dyster anblick för ögat, men ett vidsträckt fält för betraktelser öfver den hos 185,4 års män rådande eslhetiska upfattning af naturskönhet och uphunna utveckling af konstsinne.”
Då della kunnat yttras om ett torg, som, enl. min lanke, icke är full, enär det utgör en fri och öppen plats, omgifveu på båda sidor af trädplanteringar och med en härlig utsigt åt strömmen och den gent öfver liggande storartade slottsbyggnaden, endast på den grund, att torgets norra sida är kal och icke försedd med jemnhöga hus; då frågar jag: hvad skall man säga om Riddarhusets bakgård, försedd med oansenliga byggnader och upfylld af samlingar, hvilka åtminstone ej äro estetiskt sköna?
Jag tror, att den plan, som upbyggaren af della palatium haft, icke står i någon öfverensstämmelse med dess nuvar:de utseende.
Då man hyser och yttrar så stora anspråk på R.
Strrs estetiska upfattning och skönhetssinne, torde anspråket på R. o. Ad:s skönhetssinne, i afseende å Ståndets eget palats, icke helt och hållet böra förbises.
Jag har inhemta!, att Riddarh.-Direkt:n helt och hållet afslyrkt det förslag, som nu utgör föremål för R. o. Ad:s pröfning.
Jag vill visserligen icke underkänna de skäl, som ligga till grund för Direkt:ns Utlåt., men jag vågar yttra den tanke, att den sett saken ur en uteslutande ekonomisk synpunkt.
Att Direkt:n sett frågan hufvudsakligen ur denna synpunkt, bör hvarken förundra eller förtryta någon, men likväl bekänner jag, att jag icke väntat mig, det en af
Direkl:ns ledamöter här så bestämdt uttalat sig emot förslaget.
Denne ledamot är en person, besittande ett utbildadt och ali - Den 22 Augusti. 89 mänt kändt konstsinne, och hvilken genom ordnande af Riddarhusets inre, och isynnerhet af denna sal, gjort sig af Ståndets tacksamhet högt förtjent.
Vid sådant förhållande har det förefallit mig något oväntadt, att denne ledamot låtit ekonomiska betänkligheter, som dock icke torde vara af någon större betydenhet, helt och hållet afskräcka sig ifrån att medverka till förskönande af Riddarhusets yttre.
Men äfven ur ekonomisk synpunkt torde förslaget icke vara så förkastligt, som man påstått.
Enl. hvad upgilvet blifvit, lemna byggnaderna å Riddarhusgården en årlig inkomst af 2,000 R:dr* hvaraf större delen, enl. Riddarh.-Direktms förmenande, skulle genom förslagets utförande försvinna.
Härvid bör dock bemärkas, att om, på sätt Riddarh.-Utsk. antydt och jemväl troligt är, den påtänkta bron icke blifver färdig på 5 å 6 år, så att byggnadernas nedrifvande ej förf än efter denna tids förlopp ifrågakommer, har Riddarh.-kassan ökat sig med ungefär 16,000 R:dr, om räntan ä 2,000
R:dr årligen lägges till kapitalet.
Dessa 16,000 R:dr gifva i årlig ränta 800 R:dr, och om dertill lägges den ersättningssuinma af 1,000 R:dr, som staden skulle gifva, få vi en summa af 1,800 R:dr.
Ehuru Direkt:n i sitt Utlåt, mycket knapphändigt vidrört den estetiska sidan af saken, medgifves likväl, att platsens frigörande skulle lända till så väl stadens som Riddarhusets förskönande.
Jag hemställer då, huruvida R. o. Ad. icke skulle finna skäligt, att för delta ändamåls vinnande upoffra en så obetydlig årlig inkomst sorn 200 R:dr, eller skillnaden emellan gårdens nuvar:de afkastning och den inkomst, R. o. Ad. äfven efter byggnadernas nedrifvande skulle hafva.
Riddarh.-Direktm yttrar vidare, att R. o.
Ad. icke bör afhända sig den ifrågavarrde tomten.
Jag för min del skulle tro, att här icke är föreslaget, att tomten för alltid skall från Riddarhuset afsöndras.
Detta har aldrig varit Riddarh.-Utsk:s mening, hvilket, bland annat, sköujes utaf lydelsen af del 3:dje Mom. i de föreslagna hutvudgrunderna för platsens uplåtande, hvilket Mom. lyder som följer: ”Riddarh.-Direktm förbinder sig, att på platsen icke ulan Drätsel-Kommissionens hörande upföra några vanprydliga eller hinderliga byggnader; hvaremot platsen ej heller får, utan Riddarh.- Direktms samtycke, af staden disponeras för något annat ändamål än passagen öfver bron.”
Om således R. o. Ad. skulle vilja å platsen upföra några prydliga byggnader, så vore detta icke Ståndet förment.
Vid sådant förhållande kan jag icke Önna, hvad Ståndet genom platsens uplåtande egentligen skulle förlora, men jag medgifver gerna, alt frågan icke blifvit så fullständigt utredd, all Meni. i dess nuvarule skick kan bifallas.
Alt Riddarh.-Utsk. i tid varit betänkt på saken, räknar jag deremot Utsk. lill godo och anser, lika med Hr von Hartmansdorff, att om framställning i afseende å platsens uplåtande göres ifrån stadens sida, R. o. Ad. icke gerna kan till densamma gifva ett vägrande svar.
En annan talare har yttrat, att den tillämnade bron skulle hafva sitt ena landfäste vid Riddarhusgränden.
Om ett sådant beslut är falladl, beklagar jag att så skett, ty det kommer all se högst 90 Den 22 Augusti. vanprydligt ut, alt en bro af öfver 40 alnars bredd utlöper mot en gata, som endast är 30 alnar bred.
Af hvad jag nu baft äran anföra, finner R. o. Ad., det jag för min del ingalunda anser förslaget vara i allo förkastligt, utan tvärtom i flera hänseenden ganska välbetänkt, hvarföre jag förenar mig med Hr von Hartmansdorffs begäran om återremiss, på del att, sedan saken blifvit af Utsk. ytterligare handlagd och måhända fullständigare utredd, R. o.
Ad. måtte blifva i tillfälle alt fatta ett beslut, som under vissa vilkor medgifver platsens afstående, ifall detsamma under tiden till nästa Riksdag i och för den påtänkta broanläggningen skulle ifrågakomma.
Den siste värde talaren har gifvit mig en tillvitelse för inkonseqvens, derföre att jag, som nyligen reserverat mig emot det Utlåt., hvaruti StatsUtsk. afstyrker bifall till K. M:s Propos , alt norra delen af Kon. Carl XlII:s torg skulle till enskild man uplåtas, för ali under en viss bestämd tidrymd innehafvas oell bebyggas, enär K.
M. ansett en prydlig och efter platsens beskaffenhet afpassad byggnad å denna del af torget lända lill hufvudstadens förskönande, nu motsätter mig ett förslag, alt R. o. Ad. skulle uplåta sin sjölomt till fäste för en tillämnad broanläggning och medgifva der befintliga byggnaders nedrifvande, hvilket dock, enl. talarens åsigt, skulle i betydlig mån försköna hufvudsladen.
Men den förmenade inkonseqvensen i mitt handlingssätt kan jag ingalunda vidkännas, ty å ena sidan är det först och främst endast fråga om en uplåtelse på viss tid, men å den andra ett afhändande för alltid.
Denna skillnad är så betydlig, att den ensam torde helt och hållet freda mig för den framkastade beskyllningen om inkonseqvens.
För det andra anser jag den n. v. öppna och med Carl XIII:s för allmänheten till promenad tillgängliga torg sammanhängande tomten utgöra en plats, som är myckel mera exponerad för allmänt beskådande, och redan på sätt och vis under fordna, dock ej längesedan förflutna tider uplålen till en för nejdens förskönande i sin mån åsyftad byggnad; då deremot
Riddarhusets gård ej varit använd annat än för R. o. Ad:s enskilda behof och nytta, samt efter min tanke ej heller genom sitt läge, åtminstone under nuvar:de förhållanden, ger någon annan korporation, och ej heller allmänheten, grundade anspråk på ali, på annat sätt, till förfogande åt främmande ställas.
Den af Hr Tersmeden gjorda kalkyl, enl. hvilken den värde ledamoten kommit lill det resultat, att Riddarh.-kassans förlust endast skulle utgöra 200 R:dr b:ko årligen, kan jag icke godkänna.
Förlusten Olifver nemi. vida betydligare, enär Hr Tersmeden icke tagit i beräkning, all de under hufvudbyggnaden belägna källarhvalf, hvilka f. n. uthyras för omkring 700 R:dr nämnde mynt, måste för Riddarhusets eget behof användas, ifall man genom flygelbyggnadernas nedrifvande går i mistning om de derstädes befintliga förvaringsrum.
Jag beklagar för öfrigt, alt Hr Tetsmeden icke närvarit ifrån diskussionens början.
Han skulle, derest detta varit fallet, helt visst Den 22 Augusti. 91 hafva funnit, det jag ingalunda vidhållit de nnvande byggnadernas qvarstående, euär jag tvertotn förmält mig instämma i ett upgjordt förslag till deras ersättande genom andra, till platsens försköning mera bidragande byggnader.
Men ett är att sjelf, när lillgångarne del medgifva, gå i författn. om den oss tillhöriga tomtens förskönande; och annat är, att definitifl ech oåterkalleligen öfverlåta platsen åt en annan, sä alt del ej längre beror pä R. o. Ad., att deröfver pä tjeuligaste sätt förfoga.
Jag begagnar della tillfälle för att erkänna elt af mig begånget, samt af Hr von Hartmansdorff anmärkt misstag i afseende å del säll, hvarpå R. o. Ad. kommit i besittning af den Slåndet nu tillhörande tomt.
Det var mig bekant, att Kon. Gustaf II Adolf, under hvilkens regering Riddarhuset år 1626 organiserades, till Slåndet upläl en inom staden belägen tomt för upförandét af elt samlingshus, men jag erinrade mig ej, att besagde tomt låg i närheten af S:t Gertruds kyrka, och således ej var densamma, sorm den, hvarå Riddarhuset nu finnes npfördt.
Jag emotlager med tacksamhet den gjorda rättelsen; mitt misstag torde dock ej i någon väsendtlig män böra inverka pä frågans utgång, icke heller är förbiseendet egentligen af vigt, ty det nuvar:de
Riddarhusets lokal är inköpt för de penningar, hvilka erhöllos genom afsalu af den tomt, R. o. Ad. fått af Guslaf II Adolf; således kan vår nuvar:de tomt likafullt sägas vara en besittning, vunnen på grund af denne Konungs välvilja.
Emedlertid anhåller jag således fortfarande om Propos. å det af mig framställda yrkaude.
Det är för mig en serdeles tillfredsställelse, att hafva hört Hrr von Hartmansdorff och Tersmeden åsidosätta allt småsinne, och hufvudsakligen göra afseende å R. o. Ad:s anseende, hvilket, enl, min åsigt, ovilkorligen kräfver, alt den ifrågavar:de platseu skall anordnas på ett annat sätt, än sora f. n. eger rum.
Ty onekligt är, att de byggnader, som finnas upförda bakom vårt vackra Riddarhus, äro nära nog de sämsta i bela Stockholm.
Cederström har sagl, att dessa byggnader icke äro så vanprydliga, all man ej ännu en tid kan tåla vid ali se dem.
Jag förstår icke, hvarthän den värde Frih:ns bekanta skönhetssinne nu i en hast tagit vägen, och kan icke undgå alt, lika med Hr Tersmeden, förundra mig öfver det motstånd förslaget rönt ifrån en person, som nyligen på ett för oss alla så tillfredsställande sätt deltagit i handläggningen utaf en med denna beslägtad fråga.
Cederström har anmärkt, att den af Hr Tersmeden upgjorda kalkylen skulle vara oriklig, ithy att dervid icke tagits i beräkning de 700 R:dr, som nu tillskyndas Riddarti.-kassan genom uthyrande af källare-lägenheierna under Riddarhuset.
Men jag för min del tror icke, alt Riddarhusets behof af källare är så siort, att man skulle se sig tvungen att sjelf begagna alla de stora källarehvalf, som härunder finnas, ifall källarne i flygelbyggnaderna, till följd af deras nedrifvande, gå förlorade.
Man har vidare omnämnt den förhoppning man hyser, att i en 92 Den 22 Augusti. framtid få smakfulla paviljonger å tomten upförda.
Olyckligtvis bygger man nu för tiden mycket på papperet, men verkställigheten uteblifver ofta.
Derå hafva vi snart sagdt dagligen exempel, och om vi skulle företaga oss att upbygga flyglar, i byggnadsstil och prydlighet harmonierande med vårt vackra Riddarh., så skulle detta företag, såsom jag, ehuru icke arkitekt, tilltror mig kunna förklara, icke aflöpa med en kostnad af endast 70,000 R:dr, hvilken summa i ett kostnadsförslag blifvit beräknad.
För öfrigt skulle dessa flyglar, äfven om de blefvo sä små, att de ej bortskymde utsigten från våra fönster hår uppe, likväl, åtminstone efter min öfvertygelse, i betydlig mån förminska intrycket af sjelfva hufvudbyggnaden, sedd från andra sidan af strömmen.
Man har sagt, att platsen ej behöfver frigöras, förr än den nu påtänkta bron blifver färdig.
I sådant fall torde vi få vänta flera mansåldrar på tomtens befriande från de derå nu befintliga vanprydande byggnader, ty brobyggnaden bar varit så länge i frågasatt, att jag högeligen befarar, alt dess verkställande aldrig kommer i fråga.
Det skulle således mycket glädja mig, ora R. o. Ad. nu fattade något beslut i afseende å platsens anordnande och användande, och förenar jag mig derföre med
Hrr von Hartmansdorff och Tersmeden, hvilka ansett, att denna fråga icke alldeles bör lemnäs å sido.
Klinkowström tror mig hafva yttrat, att den tillernade bron skulle, enl. det stadfästade beslutet, förås öfver Strömsborg och få sitt landfäste vid Riddarhusgården.
Detta har jag'icke yttrat.
Jag sade endast, del jag trodde lämpligare vara, alt broo ginge öfver Strömsborg, än förbi denna holme till Riddarhusgränden.
Om jag här skulle uttala min mening, rör:de oftanärande broanläggning, så får jag förklara, det jag gillar Ofverste Erikssons plan, att bron skulle föras till Riddarholms-kanalen.
Men antingen ändpunkten, å denna sida, blifver Riddarholmskanalen eller Riddarhusgränden, så blifver ändock behofvet af en öppen plats vid brous ändpunkt lika stort.
Reunets förslag, att vägen skulle tagas öster om Rådhuset ål Myntgatan, måtte vara ett skämt; ty om denna plan skulle följas, komma de farande att stanna vid portarne lill cellfängelset, hvilket icke kan vara de flestas bestämmelseort.
Om dessa portar likväl öppnas för allmänheten, så kommer man in på en smal gata, hvarest mycken trängsel naturligtvis skulle upstå.
Man har beräknat, att om nya flygelbyggnader i st. f. de gamla upfördes på vår tomt, så skulle
Riddai huskassan deraf hafva lika stor inkomst som f. n.
Men då något kapital icke finnes för sådant ändamål samladt, ulan medel dertill måste uplånas, är det ganska osäkert, huruvida de nya byggnaderna komma att gifva mera än ränta på byggnads-kapitalet.
Hvarifrån skulle man dä få den påräknade stora behållningen?
Jag tror att man bör undvika sådana beräkningar, ty de slå merändels fell.
Den. 22 Augusti. 93
Då 2:ne talare understödi min begäran om Mem:s återvisning, får jag derom fortfarande anhålla.
Alströmer yttrade, att om man skulle vänta med alt försköna Riddarhusets tomt åt sjösidan, intilldess den påtänkta brobyggningen blefve färdig, skulle man sannolikt få vänta under flera mansåldrar.
Jag delar fullkomligt bans mening i detta afseende, ty frågan om en brobyggnad ifrån Tegelbacken lill trakten omkring
Riddarhuset har så länge afhandlats, och så många planer hafva varit upgjorda, förändrade och förkastade, att man med skäl kan draga i tvifvelsmål, om deu tillämnade brobyggnaden någonsin skall komma till stånd.
Alslrömers pä delta skäl byggda slutsats, alt tomten bör i och för brobyggnaden åt Stockholms stad uplålas, är naturligtvis alldeles oriktig, ty att uplåta en tomt för ett ändamål, som kanhända icke förr än efter ett halft sekels förlopp, eller kanske aldrig, kommer att upfyllas, det synes mig i sanning icke vara serdeles välbetänkt.
Jag föreställer mig, att då det skick, hvaruti Riddarhusets bakgård f. n. sig befinner, såsom vanprydande icke utan skäl klandras, R. o.
Ad. sjelf icke skulle sakna medel, att afhjelpa denna vanprydnad, medelst att å tomten låta upföra mera lämpliga och till stadens förskönande bidragande byggnader än de nuvar:de.
Sättes detta i en icke alltför aflägsen framlid i verket, bar R. o. Ad. undanröjt de skäl till klagan öfver tomtens vanprydliga skick, som nu förefinnas, och della, utan alt beröfva sig egande-rätten till platsen.
Jag anser det alltid vara betänkligt, att når man besitter en egendom, särdeles om den är så utmärkt väl belägen som Riddarhuset, för alltid afhända sig större eller mindre del deraf.
Omständigheter kunna i en framtid inträffa, som föranleda dertill, alt man bittert ångrar den åtgärd, man i delta hänseende vidtagit.
Jag är öfverlygad, alt om R. o.
Ad. skulle besluta en ombyggnad af Riddarhusets flyglar, och öfverlemna verkställigheten deraf åt Riddarh.-Direktm, så skulle förelaget blifva utfördt på eli fullkomligt tillfredsställande sätt, och de gifna föreskrifterna efterföljas på ett lyckligare sätt än de föreskrifter, som af R.
St. meddelats i afseende å en kajbyggnad, utanför ett R.
St. tillhörigt hus.
Jag för min del förenar mig i det yrkande, Frih.
Då nu öfverläggningén ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att under densamma blifvit yrkadt af Frih. Bennet och Hr Blomstedt, alt Utsk:s Mern. malte läggas till handlingarne, af Hr von Francken, att detsamma mätte afsläs, af Frih. Cederström, att R. o. Ad. mätte förklara Ulsk:s Meni. och deri framsläldta förslag icke f. n. föranleda till någon åtgärd; och deremot Hr von Hartmansdorff, Ilr Tersmeden och Frih.
Alströmer yrkal återremiss.
Jag förenar mig om den propos.
Cederderström begärt.
Jag afslår från milt yrkande om afslag å Mern., och instämmer med Frih. Cederström.
Propos. till bifall å förevaride Mern. blef härefter framställd neli besvarad med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad., i öfverensstämmelse med Frih.
Cederströms yrkande, funne detta Mern. och deri framstäldta förslag icke f. n. föranleda till någon åtgärd, samt efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, jemte några Nej, förklarade del han funnit
Ja öfvervägande O a Ånyo föredrogs BankoUtsk:s d. 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
M 48, öfver gjorde anmärkmr vid åtskilliga framställningar i Betänk.
JY§ 34, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse.
Detta Utlåt, företogs punktvis till afgörande, och förekommo dervid Utsk:s yttranden, ang:de nedannärande punkter af Betänk. jn 34.
Ingressen sami S:te och / 4: de punk t erne.
Utsk:s härom afgifne yttranden lades lill handlingarne.
S7:de punkten.
Jag skulle för min del tro, att bäst vore, om R. o. Ad. här instämde med Utsk. och de 2:ne MedStånd, som redan hafva fattat beslut i detta hänseende.
,o. Ad. vidhålla sin förut yttrade mening, som måhända j till sin grund är riktig, så ledde delta, så vidt jag af handlingarna kan sluta, till ingen verkan; men följden vore, all i alla öfriga beslut, der summorna böra af R. o.
Ad. utsättas, blefve dessa helt annorlunda bestämda, än i Utsk:s förslag, emedan det utgår från annan grund.
Sjelfva saken vinner således ingenting genom delta Stånds vidhållande af sill förra beslut, men om R. o. Ad. deremot antager Utsk:s förslag, så varder det hela sammanhängande och fullständigt.
I motsats till Hr von Hartmansdorff anser jag, att R. o. Ad. bör vidblifva sitt förra beslut, att åt Hypolheks-föreningarne under vissa vilkor å Banken anvisa ett kredit i f af En milhn R:dr h:ko.
PresteSt. har ännu icke i frågan definilift beslutat, så att sakens utgång derstädes är oviss.
Hr von Harlmansdoiff har sagt, att om R. o. Ad. vidhåller sitt förra beslut, skulle summorna ej gå ihop.
Delta kan jag för min del icke finna.
Det är väl sannt, att de ej gä ihop efter ,Ulsk:s beräkning, enär ifrågavar:de millin ej deri ingått, men då R. o. Ad. sist behandlade denna fråga, så togs denna milhn ganska rikligt i beräkning vid afgörandet af de andra frågorna, som rörde Filial-bankerna.
Jag finner således icke, att R. o. Ad. har något skäl alt frångå det beslut, Ståndet en gång fattat, hvarföre jag vördsamt anhåller, att R. o.
Ad. måtte detsamma vidblifva.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, först hemställde, om R. o. Ad., med frångående af sitt förut fattade beslut, behagade bifalla Utsk:s afstyrkande, ropades Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm.
Den 22 Augusti. 95 hemställde, om R. o. Ad. med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut ville lägga Utsk:s afstyrkande lill handlingarne, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det lian härvid funnit
Si:dra och 39:de punkterne.
Utsk:s härom afgifné yttranden lades till handlingarne. iS:te punkten.
Härvid förekom först och lades till handlingarne Utsk:s yttrande, alt PresteSl:s återremiss, i hvad densamma må anses åsyfta afslag å frågan, huruvida upp- och afskrifningsräkning skall i Banken och Låne-kont:n öpnas, icke borde till någon åtgärd föranleda.
Sedermera bifölls den af IJtsk. nu tillstyrkta förändrade redaktion af mom.-l litt. f. I fråga om det af R. o.
Ad. beslutade tillägg vid sistnämnde morn., yttrade Hr von Hartmansdorff:
Det beslut. R. o. Ad. i denna fråga fattat, var, enl. min lanke, väl grundad!.
Landtm, icke fann någon betänklighet dervid, så förmodar jag, att det var lagligt.
Jag önskar således, alt R. o. Ad. måtte detsamma vidblifva.
Uppå härefter framställd propos., beslöt R. o. Ad., alt, med vidblifvande af sitt rör:de ifrågavande tillägg fattade beslut, lägga Ulsk:s derom afgifne yttrande lill handlingarne.
Beträffande slutligen momit litt. g, yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag vill påminna mig, alt delta Stånd beslutat, det man icke skulle inskränka sig till de 30 dagarne, i anseende till de svära mellanräkningar, som derigenom upkomma.
Jag önskar således för min del att Ståndet mätte vidblifva sin förra mening.
BankoUlsk. hade i sitt förra Betänk, föreslagit, att ränta å medel, insatta på upp- och afskrifnings-räkning, bör godlgöras, så vida ej dessa medel 30 dagar i Banken innestått.
Detta ansåg R. o.
Ad. vara olämpligt, hvilket det också är, om man önskar, att en sådan upp- och afskrifningsräkning skall komma i gång.
Jag fölenar mig derföre uti Hr von Harlmansdoi ffs yrkande. R. o. Ad. beslöt, att med vidblifvande af sitt i afseende på mom:t litt. g fattade beslut lägga Utsk:s derom afgifne yttrande till handlingarne.
50:de, öl:sla och S3:dje punkterne.
Utsk:s härom afgifne yttranden lades till handlingarne.
SS:le punkten.
Utsk:s yttrande, att BondeShs återremiss icke kan föranleda någon åtgärd, lades lill handliugarne, och R, o. Ad. fann för godt, 95 Den 22 Augusti. ali, med frånträdande af sill förut i ämnet fattade beslut, bifalla Utsk:s redaklions-förslag. lid;le punkten.
Utsk:s härom afgifna yttrande lades till handlingarne.
S9:de punkten. R. o. Ad. fann för godt att med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut bifalla den af Utsk. föreslagna redaktion. 66:le punkten.