Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Allmänna BeswÄs- och Oeeonomie-Utjkoltets söreftagne förändringar.
Herr Ikam kekr.
Jag utbeder mig fa fästa Ridderstapets och Adelns upmärksamhet wid den af Herr Grefwe Hamilton ny§ gjorde Anmärkning, att Allmogen gerna dansar, och derwid erindra, att om sommarnätterna dansar bäst.
Detta är redan ett stät emot flyttnings-tidens framflyttande till Junii mänadz mänga andra skäl kunde anföras, emot denna Termin med hwilke jag ej nu will uppehälla Ridderffapetoch Adeln utan fär för min del allenast tillstyrka bibehållandet af den gamla.
Hwad angär Utskottets tillstyrkande , af olika flyttningseTcrminer för olika Prvvincer mäste jag tillstä, att jag dertill icke inser något enda skäl.
G e five von I.antin§kauken, Albreckt instämde med Herr DKsm.
Uppå begäran erhöll Friherre Hjerta, kreäne tillstånd att fä upplysa fltt den 25:de Maij i gso hos Ridderffapet och Adeln afgifne anförande, innehällande de lkal, hav ansäg tala emot Friherre Kuckbecks ranka i delta ämne.
Herr von kllausvvolk, Larl (rustak ^einkolä.
Sedan flere warde Ledamöter redan förekommit mig och Denitz Hebrua^ti.
1Z47 och bewist oläinpelighrten af der. föreflagne
Nya flyttningstiden för Tjenstehjon fär jag nu endast derwid Magga följande stal: lto Att Flyttmngs-Terrninen mäste stadgas lika i alla Rikets Provinser, emedan i annat fall största vreda och olägenhet stulle; tillstyndas ej mindre tjenstehjon än ock Husbönder (i synnerhet i de folkrikare Landsorter, hwarest man nödgas ifrån Rikets andra Provincer sörstrifwa Tjenstehjon af begge kön).
Om Hushällare eller Landtbo icke förr än wid Michaelis tiden kunde fä tjenstefolk i stället för dem, som wid Midsommars-tiden * afflyttade; med Legofolk mäste han dä under z:ne mänaders tid stjöta sitt angelägna höstarbete > och de tjenande kunde förestrifwa de drygaste wilkor för Husbönder i folkfattigare orter, enär en sä besynnerlig
Tjenstehjons-stadga sörsmarade dilflyttiiingar frän andra Provincer. -v" 4? - >. ' -' I'.^ Liv
Dä således vnekeligt en och samma flytkriings-termin mäste öfwer hela Riket stadgas; och lika ostridigt är, att hwad lid som dertill bestämmes, den medför olägenhet för wiste Orlcr, ehuru fördelagtig för andra; bör wäl den antagas, som i allmänhet finnes wara lampeligast. I!0
Att enär nya lagar stola rillstapas L synnerhet uti hushällsärender, sä stall man först wara öfwertygad om de äldre Lagars olämplighet för kommande Tidehwarf och en större fördel af den förändring som tillämpas' och denna öswertygelse kan icke stadgas för dek en eller annan rndiwidu förmodar projectek wara gagneligare eller werkeligen anser 1548 Dcn 2 8 Zebrurrrii. det hälsosammare i anseende lill sina hushållsprincip per, utan allmänna omdömet angående de äldre hushällsstadgars bibehållande eller icke mäste rädfrägas, i alla sadane sall åtminstone der gamla Lagen helgas genom SeclerS mana. 4:0
Att dä wid hwad flyttningstid som hälst förestrlfves, flere dagar böra afräknas uran serdeles gang» för Husbonden; denne förlust är mindre be,y« delig i October manad än vin sommaren, sa wida hmarje sommardag för LandtMannen kan anses swarande emot arne dagar i October. 5:0 Att Allmogens Utwägar till penningars anskaffande att aflöna det flyttande Tjenstesolket äro i de fleste Provincer, efter flutad höstnad fötnemligasi art påräkna.
6:0 A t ehuru en wärd Ledamot Herr Friherre lustback ibland skälen till andragande af den föreflagne nya flyttnings tiven anfört, att Husbönder derigenom kunna undwika den nogare tillson som wiv höst-arbetet wore eljest nödwändig ä Tjenstehjon, hwilka enligt wär hittills gällande Tjenstehjons-stad. ga stola wid Mrchaelstiden bortflytta; förhållandet torde likwäl blrfwa helt annorlunda efter hwad som synes mig uppenbart; ty utom det den Landtman hwars yrke jordbruket är, mäste alltid och i synnerhet under stjördetiden wara waksam och äsidosätta, den maklighet hwaras den förmögnare, som har råd att förlora kan fig begagna, fordras witzerligen att om han wiv Midsommars-tiden l stn Tjenst emotta. gil nytt folk han ock mäste under hela stjörden följa Den 28 Februaris 15-19 dem tätt pä skären, dels att underwifa dem om gränsen sör sitt agowälde och hans manliga behandlingssätt med grödan dels ock att utröna sitt nya Tjcnsiefolks arbets-förmåga och drift. 7:0
Att i Junii manad emellan den korta mellantid ifrån wSr-arbetets siut till desi hö höftnaden begynner, Landrmaimen har högst migtiga göromål med Trades-akerns rilldanande, Skogshygge, Odlingar, Höst-redstapens i ordningsältande, lamt i wiste orter Fistcrier, Torfstörd, Byggnader m. m. som icke medgifma uppstof. 8:0 Att Allmogen i synnerhet, som af årets gröda bestämmer huru stort antal Tjenstefolk den förmak öfver wintern föda, omöjligt kan söre Midsom. maren eller wid den Termin, som i händelse det nya Projectet wunne framgäng, blefwe städflokid, göra en säker slutsats.
Äfwensom bland Allmogen i de fleste Landsorter efter stördetiden Bröllopper hällas, da ock
Bonden har tillfälle att genom ingift
Mäg eller Swärdotter i ställer afskeda ett Tjenstehjon och 9:0
Att såsom i Skäne pä flere orter, Bonden till lättnad uti desi mängfaldiga Penninge-Utgistcr lämnar Drängar och Pigor ett stycke af desi äker till säde och linplankering; men om Tjenstehjonet stall bortflyga midsommarstiden, kan en sädan öfverlåtelse icke wara lampelig, emedan desi nya Husbonde icke tärer tillåta, att han under bcädaste tiden bortreser att hämra sin störd stundom i ett anna:
Härad eller annan Prvyince.
UppL 1560 Den'28 Februartt^ Uppä alla deste med de flere af andre warde Ledamöter anförde stal hemställer jag det Oeconomie-. och Beswärs-Utstottets Betänkande mätte ogillas sä att den gamle hittills stadgade öflige uppsägning och flyttningstiden warder bibehållen ätminstone intill dest efter inhämtat utlätande frän Landshöfdingarne och Jnnewanarne i hwarje Landsort, säkra uplysningav kunna inhämtas om en mera lämpelig och antagelig Termin; och hwarä jag schaller om Herr Grefwens och LandtmarstalkenS proposition.
Herr ak Klinteberg, ^V ilkelm, uppläste till Protokollet följande:
Genom Tjenstehjons ombyte kunna olägenheter, hinder och uppehåll i Hushälls-systemeks wänlig» gäng ej möjligen undwikas, men som desta ökas eller minstas i den män en mer eller mindre lämpelig flyttningstid bestämmes, sä fordrar omtankan all möjelig upmärksamhet pä detta ämne.
Naturen af Oeconomiste författningar medgifwer i allmänhet icke, att de för alla Landsorter kunna wara lika förmänliga och derföre äro exceptioner, lämpade efter locala omständigheter ej sällan af mycken angelägenhet.
Men hwad flyttningstiden angar för Tjenstehjon; sä influerar den sä gansta mycket pä naturliga^ friheten och medborgeliga rättigheten, art jag ej inser att en flyttningstid, kan stadgap för wista Landsorter och en annan för de öfrige Rikets delar, uran akt i och med detsamma lägga ett oskäligt lwäng bäde pä husbönders och tjenstehjonets owilkorliga rätt, för den förra atr antaga och walsa rjen - Dcrr 2.8 .Lebruarii.
IZ5I tjenstehjon frän hibad-Landsort som hälst, och för den sednare att förtjena sitr bröd i sin anletes swen, utan akt för utwekling af betz kropps- och själsförmögenhetcr moro bunden blot till någon witz till sin födelseork.
A k, såsom Utskottet yttrat, någon flyttning ej, manligen ster frän södra till norra delen af Riket, torde wäl wara tilläm,eligt, sä midt angar orten norr om Stockholm, men strider alldeles emot werleliga förhällandet hwad angär de 'öder om Hufwudstaden belägna Provincer och onr man genom den olika flyttningstiden i Skäne och Rikets norra delar emot hmad för de öfwer Lmhsorter är tillstyrkt, ä andra sidan mil förekomma ostadighet hos tjenstehjoi>e, sä beredas derigenom ä anora sidan tillfälle till lättja och sjeltswälo ty linder prä est af tillämnad ärsijenst i en annan Landsort, särter Drängen eiler Pigan sig inhysts, sörsörjer sig sä godt ben kan, och undanhätter betz Arbets raft bade fran Husbonden och frän Sta:en.
Det mäste således antagas för aldeles otwiftvelakkigt, att enahanda flyttningstid bör gälla öfwer hela Riket, och esler denna ofwikeliga grund, torde anledningen wara, att tillse, huiuwida olämpelighererna wid tjenstehjons ombyte ö as eller minskas genom den af Utskottet föreflagne flyttningsdagen den 16
Junii i stället för den i Oeiober, hwilken af alder dertill warit antagen.
Att ingä i serskild granskning af alla smärre omständigheter, hwilka direcie bero af localen. skulle medföra en tröttande widlyftighel. Hufwudsakeliga stäs-te Band- s.dra Afd. 103. rZZL
Den 28 Zebruarii. stäket till den gamla Termins förändring, har Utskottet hämtat af den förmenta nytta som stulle wara atk wänta, vm samma Tjenstehjon, som biträder wid slottren och störden samt inbärgningen äfwen komme atr besörja utfodringen för Kreaturen.
Wisterligm kunde detta medföra någon förmän, men da förberör» de arbete, i en reglerad hushållning ej beror af tjc» stehjonets wälbehag, hwarken i anseende till tid eller sätt, uran ankommer pä husbendens föreskrift och tillsyn, och bland Allmogen werkställes genom hans egit biträde, sä är det anförde skalet icke af nägön hufwudfakelig wigt lill förändring af en längre följd wana, enligt hwillen hushällningen i sa gansta mänga delar fatt en etablerad rigtning ; vm ock berör» de jemte de flere andragne omständigheter stulle pä» fordra förändringen af flytnstngstiden; sä befarar jag dock att den projecterade dagen den i6 Junii medförer wida större olägenheter, än dem hwaröfwer man klagar genom den gamla tidens bibehållande.
Jag anhäller blott, att fa anmärka de hufwudfaklige: fastän Währ-arbeter dä är sulländadt och Slättren ej i allmänhet för handen, sä fins likwäl anda icke nägon ort hwarest ej fordras husbygg, nåd och reparation, eller stenbrycning och äker-vd» ling, falle, hygge eller hägn kring wista ägor eller cirkulationsbruk, wägrödning och dikning med mera eller andra för localen erforderlig- göromäf af lika wigt och angelGenhel.
Den Landtman som till deste föremål ej iakttager tiderymden emellan wärarbetet och slättren, kommer pä bakkälken eller i oreda med allt der följande; ty dagarne äro dä nära de/ ras längd, och ingen annan tid finnes för honom le - Den 28 Zebruarii. i5ZZ ledig kil omförmälte meliorationer:
E11 enda dag, gifwer dä mera utrymme för arbets-förmägan, an twä dagar wiv Michaeli-liden, och om man will statuera , akt wiv sä kallade friweckan kunde instränkas till en annan tid af äret, sä är likwäl hwarje dag, som för sielfwa flyttningen erfordras wisierligen dubbelt dyrbar för husbonden, af hans lidande genom dagsförsummelsen i samma förhastande dubbelt , och genom sriwectanS flyttande till en annan rid, hwarigenom husbonden i twä repriser blefwe i saknad af filt Tjenstebwn, skulle lidandet an mera ökas.
Att betaga Tjenstehjonet någon ledighet för egit behof, more ej heller billigt det läter ej eller sig werkställa.
En del Twnstehjon anmanda ledigheten man gagn, ofra till egen stada, men mitzbruket får ej werka till stal att häfwa elt lofligt bruk i allmänhet.
Will man likwäl nödwändigt en förändring i flyktningstiden, sä tror jag att den ej bör anticiperas eller flyttas längre fram pä äret, utan haldre iiägot sednare än wid Michaelis, och lillafwentyrs skulle de minsta olägenheterne dä wara att mänta.
Mitt ändamål är dock ej au göra detta lill något öfwerläggningS ämne, det anföres blott i sammanhang med de öfrige anmärkningarne, för att determinera den föreflagne terminens skadliga följder.
Till defla torde än widare böra erindras huru» som Allmogens antagna hushälls.system skulle i mäng faldiga delar genom den projec erade förändringen rubbas.
Bonden är föranläken, att. säsom vrdspräket lyder: rälta mumien esler malsäcken.
Om LL det - 1554 Den 26 ^ebruärii. det tecknar sig wäl pä akrén, sä bibehåller, eller tvid en motsatt händelse, minstar han amalet af siik Tjenstefolk för det följande arel.
Han städjar d« manligen wid Midsommarstiden.
Finner han sig ej kunna söda, eller ej behöfwa öfwer wintern det antal, som fordras för Mähr- och Sommar-arbetet, sä antager han pä halft är, wid Wärfrudagen, fyllnad i antalet.
Aflöningen ster manligen med persedlar.
Pigan får sitt Linland det hon stelf wardar.
Hon och Drängen undfä läll efter klippningen höstetiben.
Wäfnaden werkställes dä dagarne arv längst och allt detta lämpadt efter nuwarande flyttningstid, kommer i oreda och uran möjlighet att begagna, genom den, som nu ar föreslagen.
Destutom är det angelägit, att Kreaturen wänjas wid Le personer, som stola dem warda och handtera.
Om höstetiden ster detta gansta lätt, dä Kreaturen tagas pä stall till ukfordring, men sommartiden, dä de äro ute pä bete, medsörer bet swärighel och försummelse, om de as okände personer stola upragas och hamras och en widare tidsspillan mällas dä Husbonden bleswe söranläten, att ä den för Landlmannen dyrbara sommartiden, sölja flit - Tjenstehjon , för att ukmisa best ägor och tillhörigheter, hwilket äter kan läka sig göra efter hand om hösten och öfwer wintren, dä ej nägot sä angelägit arbete är för handen som under sommaren.
Dä man upmärkfamt följer alla omständigheter* som ä flyttningsllden för Tjenstehjon influera, sä stall man sannerligen ej blifva willrädig i det omdöme, att ej allenast flere Ulan äfwen mera betydliga - Den -8 Zebruarii.
1555 ga olagenheter för Landtmanna-yrket sammanstöta genom den föresiagna, än genom den gamla, och som den reglen: att gemene ManS bästa är den yppersta
Lag, näppeligen finner bättre liilämpning, an r delta sall, sä kan jag ej någon stund twifla, att dera, hos Högloft.
Ridderffapet och Adeln warder fästad nödig upmärksamhct.
Hwad Städerna angar, sä kan wal sjelfwa tiden för tjenstehjons ombyte derstädes wara af mindre wigt, än ä Landet, men da, pä redan anförde stät den ena ombytes tiden i Städerne, ofelbart mäste blifwa densamma, som för Landet pä det
Tjenstehjon ej mä betagas desi frihet till tjenst hwar som hälst, och dä den andra Terminen eller den i6
December desto mindre synes wal pasiande, som af erfarenheten är bekant, att mangfaldiga hussyslor, uppstsurne till Juhlriden, dä mäste förrättas, liksom för att under Jultiden wid nya årets början, njuta hwila och wederqwickelse efter det till ändalupna äreks mödor; sä inser jag icke något gagn men wal serstilta hinder i hushållningen, genom antagande af sistberörde Termin för Tjenstehjons fly tning.
Med ali aktning för andras kanka, med full öfwertygelse cm din äfyftade goda afsigten genom Oeconomie-kitstottets Betänkande, kan jag ej annat finna att densamma i markelig män ar förfelad, och akt de olägenheter, man welat förekomma, mängfalldigas i stallet alt sörminstas.
J>g hemställer altsä till Högloft.
Nidderstapet och Adeln om icke Utjkotttts omförmälre Betänkande mä tZs6
Den 28 Zebruarii. mä warda afslagit, och med flyttningstiden för Tjenstehjon förhällas hädanefter, som hittills manligt maril, hwarä jag följaktligen i ödmjukhet anhäller om proposition.
Friherre Kullbeclo, ^lexanäer.
Dek nyligen uplästa anförandec urur 1800 ars Riksdags protocvller meddelar wisieriigen goda och gällande stal för fiyttningsridens förändrande frän Michaeli till Junii Mänad.
Flere och lika onekeliga äro nu af Grefwe 6^Uenbor§ framställe.
Det fordras alt för liren erfarenhet och kännedom uti war Landthushållning för akt intet inse nyttan och nobwandigheren af den föreflagne förändringen.
Det kitt hör endast dem, som insöfde af wanors och förfäders bruk swänigcn kunna hwarken finna, mindre medgifwa ny >iga förändringar, hwilka deremot af de uplystare med bifall gerna omfattas.
Bonde Ständet har msiagil, men bet Wälofl» Borgare-Ständet har godkänd- projeeret.
Andra Länder och i synnerhet
Danemark har långt för detta anragit sädan gagnelig hushältsanstalt.
Uplysningen synes beklageligen liksom under wägen bortrysa, innan hon med fin klarhet kan upwärma.
Swensta National behofwen.
Den öfwercnsstrmmelse och Conseqnence som warit ledare litt Högloft.
Nidderstapet och Adelns öfwerläggningar och befiut öswertygar mig, atr Nidderstapet ob Adeln nu afwcn i likhet med dcfi Beflut Är 1802, behagar billa den föresl-rgne föränvringen.
Grefwe Norner, ^iZolplr (äöran.
Jag stulle allt för gerna ivid betia tillfälle instämma i plural!tetens m ning om jag funnit densamma bestämd, men dä jag af ersarne Landthushållare hört motsatsen ä öm - Den 28 Februari»-' iZ57 ömse sidor yrkas, har jag deruti och uti fielfwa Utskottets Betänkande krok mig finna de anledningar som borde tjena att bestämma mina tänkesätt.
Uti detta ämne är icke frägan om tillämpningen af någon Statshushällnings-princip, dek är blott frägan om nyttan af en Oeconomist mesure, antingen den hittills warande flyttningstiden skall bibehållas eller förändras?
Detta tan icke
Med theoretista skäl bestämmas, utan mäste genom erfarenhets-grunder utrönas.
Resultatet af desie, kan återigen icke crhällas utan genom allmänna röstens uttryck som more werkan af ett allmänt erkändt behof.
Om ett sädant yttrar sig, om hos der Ständ som mäst idkar Landtbruk och som i anseende till sin talrikhet är mäst i relation med tjenstefolk, en förändring r flyttningstiden blifwit yrkad eller förslaget dertill med bifall emottag», hade jag med nöje dertill lemnat milt bifall; men nu dä samma Stand afflagil sörändrings-projecker, dä fielfwa Oeconomie-Utstottet nödgats uti detsamma tillstyrka undantag, dä kan jag ej finna annat än att afflaget hos de förre , undantagen hos det senare bewisa, att nyttan af förslaget ej är allmänt erkänd, att desi allmänhet är omöjlig.
Jag tror likwäl, att för ifrä» gawarande ämne, är det sednare wilkoret oumzängligt om sörflaget stall wara antagligt, emedan olägenheterne af en flyttningstid inom ett och samma Rike äro alltför synbare.
Jag kan således ej finna annat än att detta mål är af dem, wid hwilka är bättre att bibehålla en gammal wans Hwars olägenheter man känner och kan beräkna, an art genom införandet af en ny , wäcka miflnöje hos en IZ58 Den 28 Zebruarii. talrik clasi Medborgare och Utsätta sig för olägenheterne som man icke förutsett eller hwars omfattning man icke kunnat beräkna.
Männistan danas i samhället afwen sä myckel af wanor som af Författningar, och dä de förra ej medföra en uppenbart stadlig werkön, att dä de ej »rida emot de allmänna grunderna för rätt, tror j,g dek wara försigkigast att lemna dem orubbade.
Dä dcsiulom o:ne E tand redan afsiagit förändringen tror jag det wara klokast af Ridderstapet och Adeln att osven assia den. och hwad det angar atr tvid 180-) ärs Riksdag förändringen genom votering med en ej talrik pluralitet klef bifallen, sä rror jag ej det kan förbinda närwarande Ridderstapet och Adelns Ledamöter akt votera pä samma fäkt.
Det stedde mycket wid den Riksdagen, som jag ej tror wi nu skulle wilja efterapa och jag för min del förklara att rci de grunder jag nu anfört och med anledning af Bonde - Ständets tankesätt fvm dä alwen afsiog fräaan, war jag afwen Lä bland deras antal. som med Nej befwarade dell sramfrälde propositionen.
M-d Grefwe lUörnor insiämde Herr Schmitterlöv , häenninA, Fiiherie bjerta, I^reäric, Grefwe I^anlinZhauken, Albreckt och Herr VVahrensiorik', ^näcr8. äerr Grcfwcn och Landkmarffalken- Som de fielie Ledamvier, unoer 0locuj,oneu-e yneat sig emo siyttningotldens förändrande fä får jag fräga, om Hö loft.
Rivderstapet och Adeln afsiär Oeconomie-U stotters Betänkande.
Den 28 Zebruarii.
>559 Ropades starka
Ja och nagra Nej.
Herr l^km utbad sig fä tillägga ett stal emot flyttningskidens förändrande, det nämligen att dagswerlen om Sommaren kosta mera än om wintern.
Friherre knäbeck begärde votering.
Grefwe hamilton, Hxel.
När pluraliteten tyckes wara deciderad emo> flyttningslidens förän, drande lill Junii, sä will jag ej derpä yrka, men skulle för min del önsta, att densamma utsattes till den r November.
Ropades Ä Nej Friherre knäbeck utbad sig fä erindra, att Borgare - Ständer utsatt tiden till den i6:dc Junii.
Herr Grefwen och Landtniarfkalkcn a>u markie deremot, att Preste- och Bonoe-Sränden hade afstagit Betänkandet.
Skulle Ridderskapet och A eln nu bifalla detsamma, sä stadnade iwa Stand emot twä och frägan försölle.
En vattring öfwer densamma btefwe således utan allt ändamäl.
Herr L mdnnarstalken hemstälde således, om dä wid en votering ej nägot kunve winnås Friherre knäbeck icke stalie behaga ätnöjas med antecknande af desi reskivaiion i Pro.ccollec.
F iherre knäbeck.
Om min enstilia winst är här icke fräga.
Men jag stulle wara intresierad alt genom votering m.röna om Ridderstapet och A deln - Den 28 Februarii. de^n ar sig likt-och öfwer samma fräga besluta nu „a samma sätt som wid 1800 ars Riksdag.
I^-rr von I^ansvolfk.
Hade jag wid 1800 svag warit Ledamot af Högloft.
Ridderftapet .
.eln sa hade jag öfwer detta mål yttrat sam>nke, som den, hwilken jag i dag anfört.
De ?e, möter som dä moro närwarande lära utan twif» ännu häröfwer tänka lika som de da tänkte; de s.ige ä er kunna icke af dä warande Riksdagsmans oeftut bindas.
Hvad angär Borgare-Ständets beluk om flyttnings terminens ändrande, kan jag ej för ruin del anse detsamma mycket bindande, emedan detta Ständ minst af alla kan wara imresiecadt huru fiyttningstiden pä Landet ställes.
Herr Grefwen och Landtmkrstalken fö>'- mädde Friherre kulback, att afstä isrän sitt ytt. rande om votering, hwarester >Zerr Landtniarsscilken förnyade sin gjorda proposition, hwilken llplastes följande: Kongl.
Maj:ts Nädiga Proposition till Rikets Ständer angående Äglenskaps - Skil» nader; gifwen Stockholms Slolt den 8 Februarii i8ro.
Sedan Kongl. Majrt serskildt
Sig i Räder ylt - Den 28 Zebruarii. rZ6i yttrat, öfwer den underdåniga hemställan, om en för, undrad
Lag i fräga om ägrenskaps-skillnader, RiietS Stander hos Kongl. Ma):t i underdånighet gjort, samt upgifwit de stal hwarföre Kongl. Majtt ansett sig ej kunna i alla delar antaga det förslag Rikets Ständer i detta ämne afgifwit, wille Kongl.
Majtt till Rikets Ständers öfwerläggning framställa det följande, mätte såsom Lag antagas: att utom de i r z Cap Giftermäls-Balken uptagne händelser, Do» maren mä aga att, pä ena Makans påstående, döma tili skilnad i ägtenskapet. no När ben andra Makan blifwit dömd pä lifstid lill fängelse eller landsflygt. 2:0
Nar den blifwit wid
Domstol sörwunnen hafwa stämplat elter anställt nerlligt försåt emot den andra Makans lif, samt g:o Om ben räkat falla uti werkettg galenskap, sorn, enligt säkra bewis oafbrutit forrfarit i fulla tre är; och, enligt behörig Läkares iinyg, någon förhoppning ej ar om den wansinniges återställande till helsan; dock att i det första fallet skilnad ej mä tillätas, i händelse den andra Makan i mer eller mindre män bewisligen warit wällande till eller delaktig uii den dömdes brott; samt att dä stil» nåd sökes för den andra Makans wansinnighet, Domaren äligger, att, sedan den wansinniges närmaste siägtingar, e wr dä
Le ej finnas, förre förmondare eller giftoman blifwit hörde noga undersöka Makarnes lörra sammanlefnad, och sä midt ske kan, Utleta huruwiva anledningen till galenskapen more gifwen eller päfkyndad af den andras förhållande, i hwilkeZ fall skilnaden ej mä äga rum.
Och kommer i anseende kill Giftorätt, Morgongäfwa, annat gifteS iningående samt barnens wärdanbe, i lörsta fallet dä skilnad bewilsas derföre, att den andra Makan blifwit dömd till 1562
Den 28 Zebruaru. ' lill landsflygl eller lifstids fängelse, atk galla hwad Lagen i iz Cap. i, 2 och g §.
F. Giftermåls-Balken stadga för den som genom hor förorsakar skilnad; men dä någon stämplat eller lågt werkligt försåt för sin Makas lif, åge den oskyldige
Makan den ratt till egendomen 4 och 5 §. §- i iz Cap. GiftermälsBalken utstaka; »räder den oskyldige i annat Gifte, njnte barnen den egendom, svin den, enligt Z bör i sädant fall frän sig lemna; hwaremvt, när ga. lenjkap gisivit anledning till skilnads sökandet, hwardera Makan mä wid sin lagliga ratt bibehällas; börande tillika den Maka, som af sadan orsak skilnad sökt och wunnit, ej derföre anses befriad frän sin pligt, att efter tillgäng och behof sä wäl om den wansinnige MakanS framlida förnödenheter, som ock om Barnen draga försorg.
Och mä, nar skilnad fö. keä för brott, den ej bewiljas, om de t,venne
Makarne eftcrden brottsliges bestraffning ä nyo sammanflyttat och haft samlag.
Utom ofwannämde händelser, dä frägor om ägtenskaps-skilnad böra af Domaren uptagas och afgöras, mä ock skilnad sökas, dä andra anledningar dertill sig förete, säsom när den andra Makan blifwit, genom Laga kraft wunnen
Dom, lill lifwets eller ärans förtust skyldig känd, men genom Kongl.