Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har redan vid flera tillfallen haft äran att i detta ämne tillkännagifva min opinion, att ordalagen uti ifråga var. lind. skrifvelse äro mindre väsendlliga, enär det i alla fall ej kan komma i fråga att förestafva K.
M. de åtgärder, hvilka
Han i detta afseende kan tinna för godt att vidtaga.
Deremot skulle jag tro, att skrifvelsen ej borde varå behäftad med sådana språkfel, som I.unde kasta någon ridicul på R.
Att säga, litt ett ställe föranstaltar om åtgärder, hörer till ett sådant sätt att uttrycka sig, som jag ej varit van vid; och jag tror, att man kunde afhjelpa detta språkfel, så att ingen förändring i meningen uppkomme, utan man endast blefve af med språkfelet.
För resten får jag tillagga, att jag anser de tillstyrkanden, sorn sk rifve Isen innehåller, vara mindre väsendlliga, såsom säl erna nu stå, emedan K.
M. af de, efter det motionen väcktes, förändrade omständigheterna nogsamt lärer finna, hvad afseende derpå bor fästas och hvad [Jan i sin vishet har alt göra.
Sedan choleran sprid t sig så vidt kring landet som nu, lärer det vara nästan öfverflödigt att fasta K
M:s uppmärksamhet på hvad som är den allmänna opinionen; men jag anser nödigt, att språkfel i R.
St:s skrifvelse!' ej må förekomma. samma ratt att få sina ordalag begagnade, som R. o. Ad. kan äga, medger jag, att jag ej ser, huru ett sammanjemnkande af ordalagen kunnat bättre åstadkommas, än genom Exped.Utsk:s förevar, förslag.
Jag tillstyrker således bifall derå, och jag gör det så mycket hellre, som hela det ändamål, för hvilket jag talade i sista plenum, under hvilken discussion jag trodde mig föra talan för af Sveriges folkmängd, är genom detta Exped.Utsk:s project fullkomligen uppnfldt, II.
Jag kan ej annat än instämma i de anmärkningar, som blifvit gjorda af Gr:na Frölich och Horn; men äfven om man ville bibehålla ordet ställen, som dock torde tarfva någon förändring, tror jag Gr.
Horns anmärkning fordra afseende, och jag får derföre hemställa, om ej det lättaste sättet att undanrödja den af Gr.
Horn anmärkta felaktigheten vore att endast omkasta mellanmeningen och införa den vid periodens slut, hvarigenom perioden blefve så lydande: ”R.
St. få hos E. K. M. i und anhålla, att några allmänna spärrningsanstalter inom landet icke må påbjudas, utan desamma genast inställas, så vida icke särskilda ställen, till hvilka farsoten ännu icke spridt sig, sjelfva skulle yrka på och vilja föranstalta om så beskaffade försigtighetsmått, i hvilket fall det dem ovilkorligen åligger att sy
Ifva besörja bevakningen, bestrida de med spärrningen förenade kostnader samt jemväl ansvara oye, Ludv.:
Då jag besinnar, att BondeSt. har 13 H. ilia Deli i!5 September. för de inora den inspärrade trakten boende fattigas underhäll, dock utan att i något fall allmänna commuuicationer derigenom må hämmas eller försvåras."’
När sålunda vilkoret k om ine till slut, tror jag ej, att den af Gr.
Horn riktigt anmärkta tvetydigheten kan uppstå.
Ehuru jag visserligen medgifver riktigheten af såväl Gr. Horns som Gr.
FröJichs anmärkning och skulle vara färdig att ingå derpå, om jag trodde, att R. o.
Ad. här, utan återremiss till Exped.- Utsk., kunde uppgöra ifrågavar. redactionsförändring, kan jag icke nu instämma i anmärkningarna, då jag är af den tanke, att Ståndet ej kan utan återremiss besluta redactionsförändring, emedan man ej kan komma till något resultat, om 2:11c
Stånd skulle uppgöra olika redactionsförändringar.
Då således en återremiss skulle blifva följden af anmärkningarnas godkännande, hemställer jag lill de värda talare, sorn gjort dessa anmärkningar, 0111 de ej ville låta dem förfalla, enär det dock är K.
M:s ensak, att i ämnet fatta de beslut, Han finner mest ändamålsenliga; och Ilan i alla fall af den nu uppsatta skrifvelse!! och de' deri framställda talande motiver ser, hvad It.
Då Regeringen vid behandlingen af förevar. fråga synes hafva gjort så mycket afseende pä opinionsyttringar i allmänhet och jemväl i åtskilliga fall synes hafva frångått sin egen öfvertygelse om det lämpliga derför, alt communerna här och der inkommit med und. önskningar i detta hänseende, så torde det vara svårt för Regeringen att i denna stund, efter en sådan början, kunna pä en gång återgå till den princip för en allmän författning i ämnet, sora ogillar alla spärrningar inom landet.
Då vi sålunda stå på den punkt, att Regeringen genom concessioner frånträdt sin-egén opinion, måste det vara nödigt, på det Regeringen må kunna återgå till en annan princip, att en de särskilda communerna?
önskningar öfvervägande opinion af R.
St. uttalas.
Jag skulle således tro, att en bestämd opinion af R.
St. bör uttalas, och derest sådant icke sker, utan R.
St:s opinion frainställes i så vaga uttryck, som Exped.Utsk:s förslag innehåller, tror jag, att R.
St. skulle begå ett hufvudsakligt fel och kunde blifva sakre till åtskilliga olyckor, som i följd af-en obestämdhet i författningen bunde uppkomma.
De särskilda communerna kunde nemi. tro sig äga att besluta i särskilda fall och ingripa i den allmänna polisen.
Jag anser derföre nödvändigt, att skrifvelse n omredigeras, så att den innehåller en bestämdt uttryckt tanke.
Till den siste värde talaren tager jag mig friheten ställa den erinran, att om BondeSt ingått i modilicationer, afvikande från den bestämdhet, som i R. o. Ad:s beslut är rådände, har likväl Expcd.Utsk. samma skyldighet
Pen i3 Septemfcer. att lemna afseende at BondeStls framställning sorn ät E. o. Ad:s, och jag förstår icke, luiru, då ett Ständ begärt rnodificationer, Exped.Utsk. skulle kunna tillåta sig ait icke iakttaga dem, såvida de kunna lämpa sig lill de andra Ståndens beslut.
Om en stridighet finnes emellan Ii. o. Adis och BondeStls beslut, gå vi för långt, om vi yrka, att endast vår mening skall framställas.
En särnmanjemnkning mäste således äga rum; och jag vidblifver det yttrande, jag förut afgifvit, att jag icke förstår, luiru Utsk. kunnat bättre verkställa den.
Emot de anmärkningar, sorn blifvit gjorda vid phraserna, har jag dock ingenting att påminna; men d.e kunna taga ut sin rätt, utan att den grundprincip, jag yrkat, derigenom rubbas.
Till svar å hvad Ilr Silfverhjelm yttrat om den tidsutdrägt, som en ändring i Exped.Utskls förslag skulle medföra, får jag nämna, alt jag icke anser någon återremiss i följd deraf vara nödvändig, ty det måtte gå au, att detta Stånd låter genom prot.utdr. meddela, de öfriga Stånden sin önskan eller sitt beslut, att en så beskaffad rättelse i redactionen må äga rum, hvarefter de öfriga Stånden äga tillfälle att, om de så för godt finna, instämma i’ en sådan redactionsförändricg.
Della sätt att behandla frågan måtte liar vara desto mera lämpligt, sorn nian kan finna, att i en sak, sådan sorn denna, opinionerna, i hvarje ögonblick kunna förändra sig.
Detta argument anhåller jag att äfven få begagna såsom svar på Frih. Boyes yttrande..
Det kan icke vara hvarken min, Gr.
Horns eller någon annans mening alt söka undeitrycka BondeStls fria yttranderätt; men det måste kunna förutsättas såsom möjligt, alt jBondeStåndet nu änd at sin opinion i en sak, hvarom Ståndet yttrat sig för 8 - dagar sevan.
Bevisen för smittans spridande, oaktadt . spärra ingai na, mäste nu vara mera talande ari förut; och jag ser icke, att denna fråga mera oundvikligen än andra måste underkastas sådana formaliteter, hvarigenom den skulle förfalla.
Horn yttrat får jag nämna, att hon må väl hafva rätt i den öfvertygelse, att Styrelsen behöfver en mera bestämd och kraftig opinionsyttring, än jag ansett nödig.
För min del hade jag önskat tro, att
Regeringen icke behöfde någon starkare opinionsyttring än den, som blifvit leornad, utan sjelf, med den rätt, Regeringen enligt grundlagen och sakens natur tillkommer, kunde vidtaga de åtgärder till spärrningarnas upphäfvande, att icke alltför mycken brytning i samhällets förhållanden må öga rum.
I anledning af den formfråga, som liär uppstått, huruvida ett Exped.Utskls förslag till und. skrifvelse borde, då anmärkningar deremot göras, ovilkorligen återremitteras till Utsk., anser jag mig skyldig upplysa att vid föregående riksdagar dels, isynnerhet då 164 13 e » 13 September. mindre rättelser varit i fråga, rättelsen blifvit genast af Ståndet beslutad, och dels Exped.Utskrs förslag blifvit återremitteradt.
Begge dessa åtgärder hafva ömsom af R. o. Ad. blifvit vidtagna.
För öfrigt bar, då rättelsen genast blifvit gjord , vanliga expeditionssättet varit, att rättelsen blifvit skrifven på löparen, som afgår till de öfriga Stånden, med secreterarens intyg, att rättelsen af Ståndet blifvit beslutad.
Genom min framställning i detta ämne åsyftade jag endast att vinna tid, emedan jag ansåg detta hufvudsakligare än rättelsen af de mindre felaktigheter, Utsk:s förslag innehåller.
Kan denna tid vinnas på ett annat sätt, nemi. så, att R. o. Ad. utan återremiss beslutar redactionsföranöring i öfverensstämmelse med hvad H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt samt Gr:na Frölich oell Horn begärt, så har jag ingenting deremot, emedan jag är öfvertygad, att de öfriga Stånden ej skola motsätta sig att gå in på det af R o. Ad. sålunda förändrade förslaget; men jag begär såsom ett vilkor, att denna expedition genast på f. m. kommer de öfriga Stånden tillhanda, ty om det ieke sker, kan denna rättelse förorsaka måhända 5 eller 6 dagars uppehåll för den und. skrifvelsens expedierande till K. M. Frih.
I anledn. af den, såsom jag tror, ganska riktiga anmärkning, som blifvit gjord vid ordet ställen, skulle jag hemställa, om icke ändamålet med anmärkningen uppfylldes derigenom, att ordet ställen utbyttes emot samhällen.
I öfrigt får jag i afseende på den siste värde talarens yttrande förklara min öfvertygelse vara den, att BondeSt. ej lärer med likgiltighet anse, att de modificationer, BondeSt. beslutat, skulle uteslutas.
I afseende på den redactionsförändring, som af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt blifvit föreslagen, delar jag fullkomligt den öfvertygelse, att den är lämplig och behöflig, på det R.
St. och R. o. Ad., som nu först kommer att lemna sitt yttrande, hvilket sedan meddelas de öfriga Stånden, må begagna verkligt Svenska och riktiga uttryck.
Hvad åter beträffar förändrandet af ordet ställen till samhällen, är detta visserligen mera logiskt rätt; men man brukar äfven säga, att en ort må öfverenskomma om det eller det, hvarmed menas personerna i orten.
Nu har BondeStåndet begagnat ordet landsorter, och äfven detta ord innefattar hvad man i tryck och skrift alltid menar nied invånare.
Detta ords begagnande skulle således ej förorsaka någon ptydlighet.
Jag skall ej vara envis; men jag skulle hellie önska antagandet af de ordalag, BondeSt. nyttjat, emedan ordet samhälle efter behag kan tagas i en inskränktare eller vidsträcktare bemärkelse, men deremot ordet ort bestämdt uttrycker meningen.
Idnfvud - Den i3 September. i6ä Silken är, atl klart litti yekes, clet communicationerna böra vara öppna^ och längre böra R.
St. ej gå i sin begäran.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att vid föregående riksdagar det ofta handt, då fråga varit om justering af underd. skrifvelser till K. M., att man utan återremiss rättat de uttryck uti nämnde skrifvelser, hvilka man ansett tarfva förändring; och hemställde H. Ex., örn icke R. o. Ad. skid le behaga tillåta, att så äfven finge ske med den nu föredragna skrifvelsen.
Slutmeningen af den und. skrifvelsen upplästes härefter så förändrad, som H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt föreslagit.
Den und. skrifvelsen godkändes derefter med denna sålunda förändrade redaction.
Upplästes och lades på bordet StatsUtskrs memor.
N:o a55 med förslag till sammanjemnkning och voterrspropos. i anledn. af RiksStrs olika beslut, rörtde mantalspenningarnas beräkning.
Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 8 Sept. på bordet lagda memor, N:o i5o i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen. R. o. Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis pröfvas. irsta punkten.
Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. aldra punkten.
Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning afslogs och voterrsproposrn godkändes. 3: d j e punkten.
Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antog».
4:de punkten. R. o. Ad. godkände den af StatsUtsk. i denna punkt yttrade mening. 5:te punkten. R. o. Ad. godkände de i denna punkt föreslagna arne voterrsproposrr. 6: t c punkten.
R. o. Ad., som afslog den af StatsUtsk. gjorda inbjudning, godkände den föreslagna voterrsproposrn. 8r d e punkten.
Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. i66
Den 13 S e p t c m b c r. 9:de punkten. R. o. Ad. fann Utsk:s yttrande i denna punkt icke erfordra någon åtgärd af R. o.
Ad. io:de, 1 1:te, 1 2:te, i3:de och 1 4: d e punkte r n a.
De föreslagna voter:spropos:na godkändes. i5:dc punkten.
Vid den nu föredragna i5:dc punkten anhåller jag att få yttra några ord.
Jag kan ej gilla Utsk:s raisonnement i denna punkt; och då jag besinnar, huru de beslut tillkommit, hvarpå Utsk. uppgjort den föreslagna voter:spropos., kan jag ej annat än finna Utskrs förfarande i detta afsende något besynnerligt.
Jag anhåller derföre att få upplysa, huru de frågor blifvit i RiksStm afgjord a , som här äro framställda till förstärkta StatsUtsk:s bepröfvande. K. M. liar i sin nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof äskat, att de 70,000 r:dr, sorn vid sista riksdag å öfverskotten beviljades till Annexens materiel, måtte uppföras å stat, hvarjemte K. M. föreslagit, att bland andra utgifter för Armeens materiel Hjälte anslås 90,000 r:di', samt att denna summa mätte anvisas på kommande arens öfvei'skott.
StatsUtsk tillstyrkte i sina betänktn N:ris 8r och 2i5, att de af K.
M. äskade 70,000 r:dr måtte å stat uppföras; och i det förstnämnde betänk, yttrade Utsk., att i oskiljaktigt sammanhang dermed stöde frågan om de af K, M. äskade 90,000 r:dr for samma ändamål. R. o. Ad. samt Preste- och BorgaieStm hafva bifallit, att dessa 70,000 r:dr må å stat uppföras; BondeSt. åter har afsiagit denna summas uppförande på stat, men deremot beviljat för beväringsmanskapets beklädnad ett årligt anslag af 45}°oo r:dr.
Då BondeSt. sålunda för en särskild de! af hvad som innefattas under titeln Arme'ens materiel anvisat 4b000 r:dr, måtte man ej kunna antaga, att BondeSt. derigenom beviljat i frågavar.
70,000 r:dr och utöfver dem anslagit 45soop r:dr. BondeSt. hpr slutligen gpnoni sitt beslut förklarat, att frågan om de af K.
M. äskade 90,000 r:dr till förstärkning af'
Armeens materiel förfallit; och jag tror derföre, att BondeSt:s beslut ej kan rimligen tydas annorlunda, än att BondeSt.
, vid beviljandet af 45,000 r:dr i afräkning på de 70,000 r:dr Utsk. tillstyrkt, gillat, hvad Utsk. yttrat i afseende på de 90,000 r:dr.
På denna grund, och då jag tror mig äga visshet derom, att denna punkt, som redan af Roj-gareSt. är återremitterad, äfven kommer att af BondeSt. återremitteras, anhåller jag om R. o. Ad:s bifall till återremiss af densamma, på dét voter:spropos:n af StatsUtsk. må blifva uppställd i närmare öfverensstämmelse iped rätta meningen af BondeStts beslut.
Frih. von Schulzenheim, Dav.: 1 motsats mot den
Den 13 September. siste värde talaren tager jag mig friheten för R. o. Ad. framställa min öfvertygelse om obehöffigheten af den återremisS, som af Hr Stuart blifvit hegard.
De tvenne frågorna oin de vid sista riksdag anvisande 70,000 r:drs uppförande på stat och de af K. M. för Arme'ens materiel, samt deribland för bevärismanskapets beklädnad, äskade go,ooo r:dr kunna och böra icke sammanblandas.
Uti den förra frågan hafva R. o. Ad. samt Preste- och BorgareSt:n fattat enahanda beslut, nemi. att dessa 70,000 r:dr skola å stat uppföras.
Deruti kan således ingen rubbning ske, emedan 3 Stånds sammanstämmande beslut här Utgör R.
Stis och ingen inbjudning kan ske, ingen slags propos. kan gifvas på detsamma» upprifvande.
Återstår således frågan om de derutöfver äskade qo,ooo r;dr.
Här äro 54,000 r:dr beviljade af aine Stånd, och Utsk. uppgifver, ”att BondeSt. jemväl beviljat 45,ooo r:dr, hvilka endast och allenast få användas ”till heva rismans ka pets beklädnad, i följd hvaraf frågan om ”de af K.
M. äskade qo,ooo r:dr till förstärkning af Ar”metus materiel skulle förfalla.”
Denna sednare fråga måste således afgöras-af förstärkt StatsUtsk. med R.
Jag anser derföre voterisproposin vara riktigt uppställd, och motsätter mig sålunda äterremissen.
De 2lne skiljda frågorna hvarken kunna eller böra sammanblandas, Gr.
Om jag uppfattat frågan rätt, bar den siste värde talaren, så långt han gått i sin deduetion, yttrat sig i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Hr Stuart yrkat samt hvad äfven jag skulle vilja yrka, nemi. att frågan 0111 70.000 r:drs anslående lill Armeens materiel och uppförande på stat är en af R.
St. genom 3 Stånds sammanstammande beslut afgjord sak, äfvensom att 2:11 e Stånd afgjört, det 54,000 r:dr skola till bevärismanskapets beklädnad anslås på extra stat.
Här stadnade Hr Frih.
Och tilläde, att det vore förstärkta StatsUtsk., som med R.
St:s rätt borde skilja mellan de Stånd, sorn stadnat på hvardera sidan, Men nu är händelsen, att StatsUtsk. i förevar, merner. satt upp en voterispropos. för förstärkta StatsUtsk., hvari de aine
Ståndens beslut om ett anslag af 54,000 lidi' står på ena sidan och följaktligen nej bort sfå pä andra sidan, hvaremot StatsUtsk. i nej-proposin infört BondeStis beslut Orri ett anslag af 45,000 f:dr, ett beslut, som BondeSt. fattät för att göra en afprutning å de 70,000 r:dr, som vid förra riksdagen än visades på öfvérskötteri• och jag hemställer, huruvida delfa kan antagas till contrapropos. emot de af 2ine Stånd beviljade 54,000 ridr, då BondeS lis beslut innefattar afslag såväl å de 70,000 som de po,000 ridr, som blifvit äskade, samt endast beviljar 45.000 ridr* under vilkor att de' skola använda® till bevärismanskapets beklädnad.
Jag kan ej finna annat, än att StatsUtsk. bör så tillväga såsom Frih. v. Schulzenheim föres-la r> git, nemi. uppställa voterisproposin så, att förstärkta Stats - iGS Ben 13 September.
Utsk. kommer att å ena sidan votera 54,ooo r:dr, såsom a:ne
Stånd beslutat, och å andra sidan nej; men genom den uppställning, soth voter:spropos:h i förevar, punkt erhållit, skulle följden blifva antingen 54 eller 45,ooo ridrs anslag, och detta fordrar återremiss, såvida man ej vill synda mot den gamla regeln, att missräkning är ingen betalning.
Här är tydligen ett misstag begånget af StalsUlsk., och jag skulle vara bedröfvad, om jag kunde tro det vara annat. l)å BondeSt. inskränkt sig till att af hela summan 160,000 r:dr endast bevilja 45,'oö, är det klart, att BondeSt. ej kan samtycka, att dess mening blir så extenderad, att då de öfriga 3:ne Stånden beviljat 70,000 r:dr till Aromens materiel, det af BondeSt. till 45,000 r:dr inskränkta anslaget skall tjena till contrapropos. till atlie Stånds beslut om 54,000 rtdrs anslag för beväringens beklädnad.
Frih KantzoUj Joli. Alb.: Gr.
Frölich har så fullkomligt utred t denna fråga, att jag ej kan betvifla, att ju B. o. Ad. instämnfer i hans mening.
Jag förehar mig med honom i alla delar och begär således återremiss at förevar. punkt.
Så vidt jag bär mig frågans behandling bekant, är det alldeles icke uti något slags sammanhang med de för armeens materiel i allmänhet äskade 70,000 r:dr, som BondeSt. anslagit ifrågavar. 45,000 r:dr.
BondeSt. har tvärtom rakt afslagit dessa 70,000 r:dr och särskildt beviljat 45,ööo f:dr under den mera speciella rubriken: till be vär:s m a n s k a pe t » beklädnad.
Detta anslag af 45,000 r:dr innebar beviljande af en mindre summa, än de af K, M. hufvudsakligen för samma ändamål begärda 90,000 r:dr, hvarmed de också i så måtto blifvit sammanställda, att BondeSt., i sammanhang med detta sitt anslag, förklarat frågan ang:de 90,000 r:dr böra förfalla.
Jag kan således icke begripa, htiru dessa i:nc frågor kunna sammanblandas.
1 alla fall finnes ju här 3:ne Stånds beslut, alt 70,000 r:dr skola å stat dppföraS, och dermed är den fi agan slut.
De 45,000 r:dr åter äro beviljade såsom en nedsättning af de 90,000 f:dr, Ki M< äskat uti den nåd. propos. örn statsverkets tillstånd och behof, pägi 17, och stå således i fullkomlig motsvarighet till de 54,ööo r:dr, som R. o Ad. samt PresteSt. beviljat.
Denna fråga är verkligen till sin natur temligen invecklad.
Utsk. har i betänk. förklarat, att det ansett sig lörpligtadt att stalla sig till efterrättelse ordalydelsen i RiksSt:s beslut, ocH detta har varit orsakeh, hvarföre Utsk. föreslagit voter:spropos:n på Sätt sorn nu skett. 3:ne Stånd hafva nemi., utah att Utsk, sådant föreslagit och utan att K. \M:s nåd. propos. genom sin ordalydelse dertill gifvit anledning, beslutat, att för be^ vär:s Den i3 September. vär:smanskapets beklädnad göra ett årligt anslag.
Således har Utsk. ansett sig förpligtadt att rätta sig efter detta 3:ne
Stånds sammanstämmande beslut om ett sådant anslags uppförande på stat.
Andra frågan var till hvad belopp det skulle uppföras.
Dervid befanns af handlingarna, att arne Stånd bestämt detsamma till 54,ooo och ett Ständ till 45,ooo r:dr, och således åläg det Utsk. att föreslå votering emellan dessa 54,000 och 45,ooo r:dr, hvilket äfven skett.
Dessa voro de motiver, som bestämde Utsk:s pluralitet i denna fråga.
Till bestyrkande of denna min uppgift anhåller jag, att BondeStrs prot.utdr. i detta ämne må blifva uppläst.
Det innehåller icke, att de 45.000 r:dr, BondeSt. till beklädnad för bevärfsmanskapet särskildt beviljat, skola vara en minskning hvarken af de 70.000 eller af de go,ooo r:dr, hvarom fråga blifvit väckt i K.
M:s propos., utan ordalydelsen är sådan, att dessa 45,000 r:dr kommit att blifva ett särskildt anslag.
Sådan har den opinion varit, som bestämt den pluralitet i StatsUtsk., hvilken framlagt förevar, förslag.
Jag anhåller, att det från BondeSt. ankomna prot.utdr., ang:de 3:dje hufvudtiteln, må uppläsas i hvad det rörer frågan om det anslag, BondeSt. beviljat till bevär:smanskapets beklädnad.
Upplästes utur BondeStrs prot.utdr. af d. i3 sisth Aug., , angrde afgörandet af StatsUtskrs belunkrn Nrris 81 och ?.i5, den del, som angår i8:de punkten, om tillökning i årliga anslaget för armeens materiel; och var Ståndets beslut af följande lydelse: ”Ståndet afslog de i denna punkt föreslagna 70,000 rrdr för armeens materiel och beviljade ett årligt anslag till nästa riksdag af 45,000 rrdr, hvilket endast ”och allenast får användas till bevärrsmanskapets beklädnad; ”i följd hvaraf frågan om de af K.
M. äskade go,ooo rrdr •"till förstärkning af Arme'ens materiel förfaller.” Gr.
Då jag begärde ordet, var det egentligen för att begära uppläsning af det nu upplästa prot.utdr. från BondeSt.
Af detsamma finner jag ganska tydligt ådagalagdt, att BondeSt. afslagit all fråga om extra anslag för armeens materiel, med undantag af 4^,000 >':(lr för bevärrsmanskapets beklädnad.
Att BondeSt. under rubriken armeens materiel inbegripit dessa 45,000 rrdr synes mig vara påtagligt, enär ingen lärer kunna neka, att beklädnaden är en del af materiellen, och på grund deraf tycker jag, att ingen tvetydighet finnes, samt att således nej-proposrn bör innehålla afslag å särskildt anslag för beväringens beklädnad.
Jag anser följaktligen denna punkt bora återremitteras.
Så obehagligt det än är för mig, såsom militär, att uppträda med klander emot en framställd propos., hvilken kunde leda till bifall af anslag för ändamål, hvilka jag anser vara af vigt, nödgas jag lik— i3 H. aa Den i3 September. väl göra det på den grund, att i5:de punkten omfattar begge de för materiellen äskade anslag, och BondeSt. således nedsatt den sammanlagdt fordrade summan, följaktligen äfven de yo,ooo r:dr, till 45,000 r:dr.
Jag anser högst vådligt, om It. o. Ad. genom bifall till den nu föreslagna voter:spropos:n skulle vilja sanctionera det förhållande, att Regeringen vid hvarje riksdag kunde uppställa sina propos.T så, att den hvarje gång genom 2lne
Stånds beslut skulle kunna vinna bifall till desamma.
Jag tror, att sådant står i rak strid med grundlagen, och anhåller således om återremiss af förevar. punkt.
Palmstjerna, har upplyst, att discussion i detta ämne inom StatsUtsk. förefallit, och att det är majoriteten derstädes, som uppgjort förevar, förslag.
Jag tillstår, att sådant var mig något oväntadt.
Jag finner likväl, att Utsk. genom anförandet af den vackra satsen, att Utsk. måste ställa sig ordalydelsen i RiksSt:s beslut till efterrättelse, velat undgå det klander, hvartill målets behandling kan gifva anledning, och jag får då förklara, att jag ej vet, att det kan åligga StatsUtsk. att på det sätt tyda ordalydelsen af ett RiksSt:s beslut, att tolkningen påtagligen strider emot Ståndets mening.