Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag betvitlar ingalunda, alt ju icke de fä, af Ulsk. anförda ord ur mitt yttrande finnes i prot., men i fall jag, såsom jag ganska visst vill draga mig till minnes, sagt åtskilligt mera, som Utsk. likväl uteslutit, eger jag ju att, i den öfvertygelse det berörde uteslutna uttryck innefattat åtskilligt af uplysande egenskap, beklaga mig, väl icke öfver någon förvridning, hvilket icke varit min afsigt, men deremot öfver en ofullständighel.
Att denna verkat pä ett måhända förvillande sätt, har jag äfven velat uttrycka, ty sådan var min upriktiga mening, men något strängare ord förmenar jag mig dock icke hafva begagnat; men om äfven så varit förhållandet, har det varit en misssägning.
Jag öfverlemnar åt den ädle Friluns egel bedömande, om ej denna förklaring må anses tillfyllestgörande.
Då jag förra gången yttrade mig, hade Gr.
Lagerbjelke ännu icke hafi ordet; jag erkänner rigtighelen af hans åsigt, att en återremiss vid delta tillfälle icke vore rätt tjenlig, utan att R. o. Ad. nu bör falla eli hufvudsaklig! beslut.
Skulle R. o. Ad. godkänna mitt förslag, blir Utsk. att anse såsom ett Exped.Utsk., hvars redaktionsförslag, i anledn. af Ståndets nu fattande beslut, R. o. Ad. bl ifver i tillfälle att framdeles pröfva.
Stjernstedt , Aug. Wilh :
Jag erkänner visserligen riktigheten af den utaf Frih:
Cederström framställda princip, men jag tvekar likväl, om jag skall tillstyrka den föreslagna förändringen i anseende till de olägenheter, som deraf kunna upstå.
Det kan nemi. inträffa, att emellan riksdagar, tjenstemän inom Riddkansliet afgå, och alt i deras ställe andra måste af Direkt, tillsättas, och det vore således mindre lämpligt, att meddela serskilda stadganden för tillsättandet af extra kansliet vid riksdagarne och serskildt för de extra ordinarie tjenstemän, som emellan riksdagarne antagas, hvarföre jag anser rättast att bibehålla den gamla §:n.
Jemte det jag förenar 7 H. 1» 130 D en 24 Maj. mig med den siste talaren, anhåller jag alt få tillägga, att del synes mig lämpligare, att före riksdagens början Ridd.Direkt., efter Sekret-.s börande, tillsätter extra kansliet, enär Ridd.Direkt, har rådrum icke allenast alt i tid tillkännagifva behofvet af desse e. o. tjenstemän, ulan äfven att pröfva de personers skicklighet, hvilka till anställning sig anmäla, hvilket deremot svårligen låter sig göra, om Landtm, skall tillsätta extra kansliet, serdeles sorn tiden vid riksdagens början är knapp och dessutom behöflig för Landtm, alt tänka pä andra göromål, hvarföre vid sådant tillfälle tillsättningen af extra kansliet skulle bufvudsakligast komma att bero af Sekret.
I många fall kan det visserligen vara tjenlig!, att tillsättningen beror af Sekret., men det synes mig bättre att denna tillsättning sker efter flere personers pröfning.
Man måste väl dessutom kunna förutsätta, att Ridd.Direktms ledamöter blifvit så valde, att de ega förmåga att pröfva sökandes skicklighet, sä alt Ståndet erhåller en kanslipersonal, som lill Ståndets nöje upfyIler sina åligganden.
Jag tillstyrker på dessa skäl antagandet af Utsk:s förslag.
Jag är förekommen af den siste talaren och får tillägga, att jag tinner Frih.
Cederström hafva nöjaktigt förklarat det emellan honom och mig upkomna missförstånd.
Gr Lagerbjelke har utgått från en ganska riklig princip, alt den, i hvars tjenst en person är, bör tillsätta tjensten, men Gr-.n har från denne princip kommit derhän, att han ansett Landtm, böra ombesörja tillsättningen.
Jag kan icke fatta detta.
Kansliljenstemännen äro likasom Sekret.
Ståndets tjenstemän.
Alt Ståndet tillsätter Sekret, är principenligt och skulle Ståndet följaktligen äfven tillsätta kanslibeljeningen.
Men af flera skäl är som Hr Grin äfven nämnt detta Ogörligt och tillsätter derföre Ridd.Direkt., som emellan riksdagarna representerar Ståndet, på Ridd.Sekretms förslag kanslibeljeuingen.
Ridd.Sekret, är chef för kansliet och bör hans förslag, såsom nu sker, derföre alltid följas.
Landtm, är Ståndets ordf:de ej kansliets chef. Om Hr Grms princip konseqvent tillämpades skulle först Ståndet tillsätta Landtm., så Landtmm Sekret, och sist Sekret.
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle ifrågavande §, ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. § 12.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. i anseende lill den redan långt framskridna tiden behagade afbryta pröfningen af Ridd.Utskis förslag, ropades ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade del lian ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Stjernstedt, Au g. Wilh., begärde votering, men Den 24 Maj. 131 innan voter:s-propos. i anledn. deraf han blifva skriftligen upsatt, anmälde sig åter och yttrade Frih.
Jag hade önskat, alt pröfningen af ifrågavar. betänk, kunnat i dag slutas, men då jag blifvit erinrad, det anslag bör vara utfärdadt till sammankomst inom StatsUtsk., i e. m. torde lämpligast vara att upskjuta öfverläggningen till ett annat plenum, hvarföre jag afslår från den af mig begärda votering.
Lagerbjelke: R. o. Ad. har redan beslutat att Const.- Ulsk:s betänk.
No 7 skall upföras först på föredragnslistau till plenum nästkommande Tisdag.
Pröfningen af detta betänk, kan sannolikt icke afslutas på en dag, och dä dessutom flera allmänna ficågor finnas pä listan upförda, hvilka medtaga mycken tid, men enl. grundlagen alla ett Stånd enskildt rörande frågor skola upföras sist på föredragmslislan, kan Ridd.Utsk:s ifrågavande betänk, icke åter förekomma lill pröfning förr än om en månad eller något mera, såvida Ståndet icke annorledes beslutar.
Att likväl så länge fördröja afgörandet af detta betänk, synes mig mindre lämpligt, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. ville besluta, att Ridd.- Utsk:s nu under pröfning varande utlåt, skall upföras på listan näst efter Const.Ulsk:s utlåt.
N:o 7. Hr von Hartmansdorff:
Om, såsom jag förmodar, Hr Frih. o. Landtm, finner för godt att kalla Ståndet till sammanträde nästa Måndags eftermiddag, så behöfves icke den omflyttning af målen å föredragmslislan, hvilken Gr.
I händelse Hr Frih. o. Landtm, utsätter plenum lill nästa Måndag, och beslut nu icke fattas derom att delta betänk, då upföres först på föredragn:slistan, så befarar jag att samma betänk, måste komma att stå sist till följd af grundlagens stadgande.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., hemställde om icke Gr.
Lagerbjelke funne, att då pröfningen af Ridd.Utsk:s mern. redan blifvit börjad, fortsättningen af denna pröfning kunde företagas först i nästa plenum, utan hinder af Riksd.Ordms stadgande, att de för RiksStänden gemensamma ärender böra föredragas för hvarje Stånds enskildta; hvarjemte H. Ex. lillkäunagaf del lian ämnade utsätta plenum till nästa måndag e. m., på det att pröfningen af ifrågavande mern. må kunna afslutas före Tisdagens plenum, hvarunder Const.Utsk:s förslag lill förändringar i grundlagen torde först förekomma.
Om Ridd.Utsk:s betänk, kan i Måndagens plenum vara det första som förekommer, utan att Ståndet sådant nu beslutar, har jag intet vidare alt invända.
Jag anhåller vördsamt att Hr Frih. o. Landtm, behagade framställa propos. derom alt Ridd.Utsk:s nu »* 132 Den 24 Maj. ifrågavar:de mern. må sättas främst på föredragmslistan, så att den fortsatta pröfningen deraf bestämdt må ega rum i förstkommande plenum.
Lagerbjelkes första och af Frih.
Stjernstedt uu understödda framställning synes innefatta ett sådant misstroende till vår Landtm., att jag nödgas taga honom i försvar.
Hr Frih. o. Landtm, lärer icke underlåta, att i den ordning, hvari ärenderna blifvit upställda, föredraga dem inför R. o. Ad., och då R. o. Ad. nu icke beslutat någon förändring af föredragmslistan, är jag fullkomligt öfvertygad, att Hr Frih. o. Landtm, i nästa plenum fortsätter föredragningen afRidd.Utsk:s betänk.
Den siste talaren har fullkomligt missförstått mig och jag tror icke att mitt yttrande innebär den ringaste anledn. till misstroende emot Hr Frih. o. Landtm.
Jag har blott önskat att R. o. Ad. såsom vanligt i dylika fall för undvikande af en möjligen blifvande diskussion om föredragningssältet ville besluta, att detta mål skall i nästa plenum först upföras på föredrago:slistan, emedan enl. grundlagen det i annat fall skall sist förekomma.
Jag kan icke finna, att Frih.
Sljernsledts yttrande innebär något misstroende emot Landtm., men väl ett i och för sig sjelft ganska lämpligt förslag.
Då emedlertid Hr Frih. o.
Landtm, förklarat, att ifrågavartde betänk, kan upföras främst på listan i nästa plenum utan all något beslut derom nu fattas, vill jag icke påyrka ett sådant, men otvifvelaktig! är, att utan ett dylikt beslut kan i nästa plenum hvarje ledamot af detta Stånd anmärka att målet rör Ståndet enskildt och skall derföre upföras sist på listan, och då något stadgande i grundlagen icke finnes, enl. hvilket en påbörjad öfverläggning om ett ämne skall fortsättas i ett nästföljande plenum, lärer väl en sådan anmärku. böra af Ståndet godkännas; men genom antagandet af Frih.
Stjernstedt förslag undanrödjas sådana olägenheter.
Det torde icke hafva fallit Frih. Stjernstedt och Gr.
Lagerbjelke ur minnet, huruledes, uppå IIr Frih. o.
Landtnäs framställning R. o. Ad. beslutat, att i nästa plenum om Tisdag skall föredragas LagUtsk:s betänk.. ang:de förändring af domstolarne, åtminstone fattade jag så Hr Frih. o. Landtm:s framställning.
Med ett ord, Ståndet har beslutat att de allmänna ärenderna skola föredragas nästa Tisdag, hvaraf följer, alt, när Ståndet icke beslutat en annan ordning, och Hr Frih. o. Landtm, för pröfningen af Ridd.Utsk:s betänk, utsatt plenum å Måndagen, Hr Frih. o. Landtm, eger öppen rätt att då låta till fortsatt pröfning föredraga det ämne, hvarmed Ståndet nu varit sysselsatt, och i följd häraf anser jag Frih.
Sljernsledts och Gr.
Lagerbjelkes här framställda anmärkmr och förbehåll i högsta måtto öfverflödiga.
Hr von H a r m a n sdo r f f:
Under de flera riksdagar jag bevistat, har jag aldrig öfvervarit en sådan öfverläggning som den - Den 24 Maj. 133 na.
Icke heller har jag inom detta
Stånd hört en sådan omröstning begäras, som den Frih. Stjernstedt yrkat.
Jag önskar och anhåller, att denna öfverläggning måtte uphöra, och att R. o. Ad. ville tillåta fortsättning af inkomna måls anmälan till bordläggning.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. gillade den af H.
Ex. yttrade åsigt, alt Ridd.Ulsk:s mern.
N:o 9 borde nästa Måndag först företagas, lill fortsatt pröfning.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne belänk:n nllåtm och mern., nemi. från Stats- samt Allm.
N:o 2, i anledn. af väckt fråga om Rotehållarnes på Gottland befriande från skyldigheten att anlägga båtsmanstorp; N:o 3, i anledn. af väckta frågor, dels att Staten måtte öfvertaga kostnaden för kronobrefbäringens fullgörande och dels alt Postverket måtte samma kostnad bestrida m. m.; N:o 4, i anledn. af väckta frågor om befrielse för åtskilliga Pastors- och Komministers-boställen från utgörande af rotering eller, om åtnjutande af ersättning derför m. m.; N:o 5, i anledn. af väckt fråga om förändradt sätt för Landtmätares aflönande m. m.; N:o 6, i anledn. af väckt fråga, alt all inom Appelbo och Malugns socknar belägen skogsmark malle fördelas på jordegarue inom nämnde socknar; N:o 7, i anledn. af väckt fråga om ny organisation af Länsslyrelserne; N:o 8, i anledn. af väckt fråga om berättigande för stamrote vid båtsmanshållel att, utom planpenningarne, af strörotarne njuta ytterligare ersättning för lemnad åker, äng, mulbete, vedbrand och stäugselvirke.
Lag-Utskottet: N:o 26, i anledn. af väckt fråga om inrättande af serskilde domstolar för behandling af brottmål rör.de häktade personer; Allm.
N:o 95, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för befordrande af slöjder och binäringar hos allmogen m. m.; N:o 96, i fråga om beredandet af ändamålsenlig kommunikation emellan Gottland och öfriga Sverige; N:o 97, i anledn. af väckt motion om förändrad beräkning af konsulad-afgifter m. m.; 134 Den 24 Maj.
N:o 98, i anledn. af erhållna återremisser utaf utlåt.
N:o 43, öfver väckt motion om uphörande af mätarepenniugar för stenkol, som till riket införas; N:o 99, i anledn. af erhåilne återremisser utaf betänk.
N:o 54, rör:de väckt motion om stapelstadsrätt för Skellefteå; N:o 100, i anledn. af erhåilne återremisser utaf betänk.
N:o 69, rör:de föreslagna ändringar i K. förordn. om sockenstämmor i riket af d. 29 Augusti 1843; N:o 101, i anledn. af återremiss af utlåt N:o 87; H. R. o. Ad. åtskiljdes k. ^ till 4 e. m.
In fidem protocolli* Albert Munck.
Måndagen den 26 Maj 1851.
Justerades ett prot.uldr. för d. 24 dennes.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att hart sisth Lördag haft nåden upvakta H. M. Konungen och då fått i undthet framföra uttrycken af R. o. Ad:s upriktiga deltagande i anledn. af den förlust, H. M. och hel,a det Kongl. Huset genom H. M. Drottningens Fru Moders H. K. H.
Hertiginnans af Leuchtenberg dödliga frånfälle, äfvensom att H. Ex. i dag kl. 8 komme att, på R. o. Ad:s vägnar, aflägga condoleance upvaktning i H. M. Drottningens rum.
Fortsattes pröfning af Ridd.Utsk:s uti dess d. 17 och 19 dennes på bordet lagda mern.
N:o 9, afgifna förnyade förslag till ändrad redaktion af Instruktionen för Ridd.Direkt, och Riddarhusets tjenstemän; hvarvid nu förekom. § 13.
Hr Freidenfelt, Carl Peter:
Alldenstund denna §, till följd af de under diskussionen hos R. o. Ad. vid ett föreg:de tillfälle framställde anmärkn:r, blifvit alldeles omarbetad, synes det icke olämpligt, att, utom de i mern. framställda motiver, anföra ännu några andra, hvilka förmått Ridd.Utsk. alt upställa denna § så som nu blifvit gjordt.
Bland annat har man framställt den önskan, att grunden för pension skulle fastställas någorlunda i Den 26 Maj.
135 likhet med de grunder, som gälla för pensioner från civilstatens pensionskassa, eller för pensionering af Bankens och Riksg:s-kon(:s tjenstemän.
Man har äfven ansett att 20 år vore en alltför kort tjenstetid för att berättiga till pension.
I öfverensstämmelse med dessa anmärkmr, äfvensom utgående från den grundsats, att om man vill hafva skickliga em betsman, man bör icke allenast söka skaffa dera tillräckliga löner, utan äfven hopp om framtida bergning, ifall de genom sjuklighet eller af andra orsaker voro tvungne att begära afsked, har Utsk. ansett lämpligt, berättiga Riddarhusets tjenstemän till pensioner af olika belopp efter olika ålder och tjenstetid.
Enl. den gamla §:n har Direkt, visserligen rättighet att med fästadt afseende å förekommande omständigheter utdela pensioner lill beloppet af högst hälften utaf det belopp, den afgåendes lön på Riddarhusets stat utgjort, likväl med iakttagande deraf, att icke mer än två högst tre sådana pensioner få utdelas på en gäng.
Det skulle således kunna inträffa att om t. ex. Ridd.Fiskalen och begge Kanslisterna erhållit pensioner, och sedan Ridd:Sekret. och Kamererare!), hvilka innehafva de drygaste och vigligaste platserna, måste till följd af sjuklighet eller annat hinder begära afsked, så vore del för dem ingen möjlighet att erhålla pension förr ån efter någon af de andra pensionärernes frånfälle.
De fingo då åtnöja sig med försäkran att möjligen i en framlid få pension.
Detta är ett bland grundmotiverna hvarföre Utsk. ansett tjenslemännen vara berättigade till pension efter 25 års tjenstetid, till beloppet af halfva lönen, och efter 30 års tjenstetid, till beloppet af f:delar af lönen.
Utsk. har likväl dervid gjort undanlag för Kamereraren, emedan hans lön på Riddarhusets ordinarie stat endast belöper- sig till 600 r:dr, men deremot de årliga arfvoden han innehar till omkring 1000 r:dr.
Det skulle blifva en alltför stor skillnad för honom då pensionen endast beräknas efter den lön han på ordinarie slat innehar, att endast få |:delar deraf såsom pension, hvilken skillnad icke blir så stor för de öfriga tjen stemännen.
Dessutom har Utsk. ansett att det icke vore lämpligt att öfverlemna åt R. o. Ad. att gifva dessa pensioner, emedan om en tjensteman vore berättigad till pension kort efter en riksdag, han då antingen skulle få vänta på den intill nästa riksdag eller också endast få den tillsvidare och således vara osäker om dess fortsalla utgående.
På dessa grunder, jemte de i mern. anförda, har Utsk. troil sig böra framställa §:n sådan som den nu blifvit föreslagen.
Jag har med all den uprnärksamhet mig varit möjlig genomläst Utsk:s betänk, i denna del, men har likväl deraf icke kunnat öfvertygas om riktigheten af Utskts primitiva och nu vidhållna åsigt.
En förbättring må visserligen erkännas åvågabragt derutinnan, att årtalet 25 är substitueradt det förut stadgade årtalet 20, men della är likväl icke tillräckligt.
Att hafva gjort sin tjenst ulan att hafva erhållit påminnelser, anmärknir och klander för tjensteförsummelser är vis - m
De 11 26
Maj. serligen en god sak; men enl. min tanka icke tillräcklig.
Öm R. o. Ad. lemnäs tillfälle bedömma sina tjenstemäns förhållande i det hela, så torde dervid måhända röja sig sådana omständigheter, som göra det till R. o. Ad:s icke blott rättighet, utan äfven moraliska förpligtelse att icke uteslutande oeh endast bålla sig lill denna s. k. oförvitlighet i (jensten, hvilken Ridd.Utsk. ansett utgöra den enda omständighet, som bör tagas i betraktande.
Ulsk. har ansett det stadgande jag åsyftat, kunna leda till godtycklighet och följaktligen vara föga lämpligt, äfven som Utsk. dessutom förmenar, att ett sådant stadgande icke finnes i något annat här i landet gällande pensionsreglemente.
Om äfven så är förhållandet, bör man dock taga i betraktande, ali Riddarhusets kanslipersonal icke genom afdrag på lönen bidrager till sina pensioner, på sätt i Statens verk eger rum.
Jag anser R. o. Ad. så myckel mer ega rättighet att taga i betraktande alla förhållanden, som i en sådan sak kunna och böra ega inflytande på R. o. Ad:s beslut, och att följaktligen icke någon bestämd rättighet till pension bör stadgas för Riddarhusets tjenstemän blott derföre att de år för år gatt nt den bestämda tiden.
Hvad beträffar det inkast Utsk. gjort, nemi. att eli sådant stadgande, som jag föreslagit, skulle leda till godtycke, ber jag att för R. o. Ad. få förklara, att ingen kan lifligare eller uprikligare än jag, afsky allt godtycke, men af denna min åsigt härflyter icke att jag skulle vilja förneka det ju R. o. Ad., såsom en vigtig Stats-institution, må tillse att dess rättigheter aldrig för nära trädas.
Visserligen bör R. o. Ad. känna sig uphöjdt öfver enskilde personers tillmålen, och det gör också R. o. Ad., men om t. ex. sådana tillmålen skulle i en framtid öfver R. o. Ad:s förfarande fållas af några utaf dess tjenstemän, och detta skulle ske på ett sätt sorn innefattar smädelse och förtal, så anser jag R. o. Ad. icke böra bevilja sådana personer någon grace; och en grace är det, att bevilja honom pension på grund ensamt af den tjenst han hos R. o.
Ad. innehaft.
Jag begär således att R. o.
Ad. behagade i noggrannt öfvervägande taga, huruvida icke den af mig vid delta ärendes förra föredragning framställda åsigt derom, att R. o. Ad. allena, och icke Ridd.Direkt., må bestämma pensioner för dess afgående tjenstemän, vore att föredraga framför det förslag som Utsk. afgifvit, och att således R. o. Ad. må, med afseende dels å det under Ijenslens utöfning visade tjenstenit, dels å öfrige förekommande omständigheter, besluta om pensioner åt Riddarhustjenstemännen.
Grunden för pensioneringen af Riddarhusets tjenstemän innehålles uti R. o.
Ad;s beslut den 23:dje Jan. 1779, enl. hvad nuvar:de Instruktion för Ridd.Direkt, gifver vid handen.
Innan man ändrar hvad som hittills varit stadgadt, hufvudsakligen, efter som det synes, på grund af detta R. o. Ad:s beslut, önskar jag och anhåller att detta beslut måtte upläsas på det att R. o.
Ad. samt äfven jag må Den 26 Maj. 137 laga kännedom af de stadgauden, som i delta afseende varit gällande.
Då härefter något uppehåll i diskussionen egde rum, innan R. o. Ad:s ifrågavarrde vid 1779 års riksdag fatfade beslut, kunde i Riddarhus-archivet igenfinnas, tilläde Frih.
Skulle det beslut om hvars upläsande jag anhållit icke vara tillhands, såsom jag dock anser att det borde hafva varit, sä anhåller jag ali frågan må få hvila tilldess detsamma blifvit framskaffadt.
Hr Freidenfeldt:
Jag vill blott uptaga den anmårkn., som Frih. Cederström framställt, att man vid utdelande af pension borde fästa afseende på Ijenslemännens upförande äfven utom tjensten.
Ridd.Utsk. fann i allmänhet icke lämpligt, att då pensioner gifvas endast för en viss syssla, man då skulle fästa något afseende på hvad en tjensteman utom denna syssla gör, och Ulsk. hann del så mycket mindre lämpligt, som 34 §, deri alla tjenslemännen upräknas, tillägger att alla deras befattningar bero af U. o. Ad:s förtroende, sä att dessa tjenstemän kunna från deras sysslor af Ståndet skiljas, när § af Ståndets vid omröstning in pleno varande ledamöter sådant nödigt anse.
Ad. finna sig med skäl vara missnöjd med någon af dess tjenstemäns förhållande, så eger Ståndet rättighet att när som helst, utan vidare åtgärder, än blott genom omröstning, skilja honom från hans inneltafvande tjenstebefattning.
När detta står Ståndet öppet, så synes del icke vara rätt ädelt handladt att, om man låter tjenstemännen fortfara i deras tjenst, sedermera när de begära afsked straffa dem derigenom att man beröfvar dem pension, och detta var grunden hvarföre Ridd.Utsk. icke ansåg det lämpligt här föreslå stadgandet alt man borde fästa sig vid deras upförande äfven utom tjensten.
Jag afslår från ordet till dess jag fått veta huruvida frågan blir ytterligare hvilande eller icke, framställande dock den önskan att den icke måtte blifva hvilande.
Jag får hos Frih.
Palmstjerna anhålla såsom enskilt gunst, att Hr Frih:n mätte från sin begäran derom afstå, så myckel mer som R. o. Ad. enl. serskildt beslut i sednaste plenum öfverenskom att plenum till i dag eftermiddag skulle utsättas endast för att denna fråga mätte bringas lill ett slut.
Påminnande om de skäl, som för ett sådant beslut då androgos, eller att annars frågan skulle blifva upskjuten till en obestämd framtid, kan jag icke annat än finna det olämpligt att nu besluta det afgörandet af en del utaf samma förslag skulle tills vidare upskjutas.
Till en början får jag npläsa den § i nu gällande instruktion, som motsvarar denna i Utskis mern. nu föreslagna, under vördsam anhållan derjemte, att vid föredragning af de följande §§:ne i mern. motsvarande §§ i nu gällande instruktion för hvaje gäng mätte blifva, för en lättad 138 Den 26 Maj. jemförelse, uplåste.
Den 14 § i nn gällande instruktion lyder: ”Om någon af Riddarhusets ijenstemän, efter en tjenstetid af 20 a 30 år, under hvilka han på verkets ordinarie stal varit oafbrutet tipförd, ifrån sysslan begär afsked, eller genom döden afgår och efterlemnar enka eller barn uti mindre tillräckliga vilkor, samt den afskedstagande eller efterlefvande hos Direkt, söker pension, eger Direkt., lill följd af R. o. Ad:s beslut den 23 Jan. 1779, rätt, alt, i likhet med hvad för afskedstagande embetsman på Kronans stat bestås, samt med afseende på förekommande omständigheter, sådane pensioner bevilja, som till en tredjedel eller hälften svara mot det belopp, den afgåendes lön på Riddarhusets stat utgjort; likväl med iakttagande deraf, att ej större antal än två högst tre, sådane pensionärer, under en och samma tid, antagas, på det kassan härigenom ej må ådragas alltför kännbara utgifter”.
”Skulle någon till sådan pension sig anmäla, fastän alla pensionsrummen redan äro uptagne, och finner Direkt, sökanden vara till pension berättigad, må en sådan person erhålla försäkran, att dertill vid inträffande ledighet varda förhulpen, derest icke annan sökande då skulle finnas, hvilken, i anseende till längre tjenstetid eller större behof är framför den förre berättigad att en slik förmån tillgodonjuta”.
Hela denna § antyder från början till slut att dermed någon rättighet för tjenstemännen alt erhålla pension icke blifvit tillförsäkrad.
Deri förutsattes för del första att den afskedstagande eller aflidnes enka och barn söka pensioner, och för det andra alt
Direkt, eger rätt att efter sig företeende omständigheter och i enlighet med R. o.