Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr 7harn, Wollrath:
Det är icke möjeligf, att tillägga något till hvad Herr Noreus så omständeligt och Grefve von Platen så väl utredt till grund för deras tillstyrkande, att de, som gjort ifrågavarande reclamationer, må få tillgodonjuta full rättvisa, då deras förluster icke tillkommit under en oloflig handel, eller under fullt krigstillstånd.
Jag har derföre endast ämnat tillägga några ord till hvad Herr Morath nyss anmärkt.
Den af honom åberopade underdåniga skrifvelsen innehåller helt enkelt, att sidane handlande, som under varande krig förlorade fartyg genom kaperier m. rn. borde af Staten få ersättning, samt att den inkomst, som genom uppbringningar eller condemnationer erhåiles, måtte tili förberörde ändamål användas.
Jag anhåller emedlerlid, att denna skrifvelse, hvaraf jag nu eger en afskrift i handen, må få medfölja till StatsUtskottet.
Den behöfver loke nu uppläsas; men jag skulle dock förmoda, att StatsUtskottet, på de skäl densamma innehåller, skall finna anledning att rättvisa hvad Ridd. 0. Ad.
Afd. 7. Pen j 7 Or toler t. m. Rikaens Ständer är 1810 i förevarande ämne beslöto.
Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel'.
I hvad jag ämnade anföra har jag blifvit förekommen af Herrar Morath och Tahm.
Det var nemligen Riksens Siänders skrifvelse af år 1810 jag ämnade åberopa såsom ett gällande skäl för StatsUtskottet, att frångå dess nu meddeldte Betänkande, hvilket jag anser bordt vara å billigare grunder fotadl, och stödt på en rättvisa, som Riksens Ständer framför allt böra gifva till efterdöme.
Jag får i öfrigt blott conformera mig med de värde Talare som, inom, delta hus, före mig, sig yttrat, äfvensom med de Ledamöter af StatsUtskottet, som icke funnit Utskottets beslut på rättvisa grundadt.
Jag vill blott' göra en anmärkning dervid, att en värd Ledamot yttrat, det UppbringningsComittéens åtgärd och förslag borde granskas först i StatsUtskottet, och sedan af Riksens Ständer.
Jag hemställer dock, om detta är den rätta vägen?
Jag skulle för min del tro, att denna Comitté, som afgjort öfver Svenska Undersåters anspråk på ersättning för lidna förluster, innefattade i 116 serskilda reclamationer, och som efter noggran utredning nedsatt den reclarnerade summan ifrån 1,642,97a R:dr 24 sk. 6 r.‘st. till 323,811 Rtdr iö sk. 3 r:st är att anse såsom en Domstol, och frågan, huruvida den härvid procederat efter de författningar, som borde ligga till grund för dess beslut, torde icke tillhöra hvarken StatsUtskottet* eller Riksens Ständers gransk - B*n tf Gétobtr t, mi »§ olngs-rätt, lika litet, sorn den bör kafva elgot inflytande ä de godkända fordringsanspråken.
Ty har Comittéen handlat orätt, skall sådant otvif— vplagtigt afgöra* ensamt af Högsta Domstolen, Jag anhåller att jemväl detta yttrande må få åtfölja den blifvande återremissen.
Hans Excellence Herr Grefve af TH?fterjleclt, Gujiaf:
Jag får fullkomligen förena mig med Grefve von Platen, äfvensom med de flere värde Ledamöter, hvilka yrkat återremiis af StataUtskottens Betänkande; och jag har visserligen icke något att tillägga till4hvad Grefve von Platen i ämnet yttrat, men som här varit fråga om en öfversättning och rätta förståndet af 19 Art. i Kielertractaten, torde det tillåtas mig få förklara, att då jag, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, underskref nämnde Tractat, jag i afseende på ordaly-. delsen af berörde
Artikel hyste alldeles samma öfvertygelse och begrepp, som Grefve von Platen nu derom framställt, och ingalunda den me-’ ning som StatsUtskottet derom fattat.
Afven jag tror och skall alltid tro, att man först bör utöfva rättvisa, innan man utdelar gracer, och jag anser för min del den fråga, hvarom vi nu öfverlägge, icke blott röra någre enskilde medborgares interesse, utan hela Nationens.
Att bifalla StatsUtskottets Betänkande vöre i min tanka, att sätta hela Nationens ära på spel Vi mi. komma i hog, att en del af vare beslut införa* uti Utländska Tidningar, och jag hemstäiltir, hvad Humpa skulle döma om Sveriges Ständer, i full 100 Den r7 O cl ober e. m. man finge lära, att sedan Staten tillegna! sig ana millioner i silfver af Fransk egendom, för alt bålla enskilde Svenske IJndersåier skadeslöse för det lidande som Franska Regeringen och Franske kapare dem tillfogat, likväl en del af desse Svenske Undersåter alldeles icke kunna få någon ersättning tillgodonjuta.
Jag skulle icke tro någon Svensk vara så likgiltig för det Svenska namnets ära och anseende, att han ville, forén obetydlig besparing af egne eller Statens medel, förneka enskilde lidande Medborgare den ersättning, sorn Staten redan i förhand för deras räkning uppburit.
Herr von Hartmansdorff, Aitguft; Da så månge värde Ledamöter yrkat återremiss af Statsutskottets Betänkande i förevarande ämne, vill jag , för min del visserligen icke bestrida den 5 rnen jag anhåller, att få bifoga en anmärkning, den nemligen, att, om Staten erkänner sig vara förbunden, att godtgöra de handlande sådana förluster, sorn genom uppbringningar kunna dem tillskyndas, och man antager till praejudicat det besiut, som tillstyrkes af dem , hvilka yrka återremiss: sa torde dylika ersättningar i en framtid blifva nog dryga och betungande.
Ty vill Staten erkänna en dylik grundsats, så skall den handlande icke hafva något att förlora, men desto mera att vinna i critiska tider, och Staten i samma teon utsättas för dryga ersättnings-kraf.
Detta är en omständighet, sorn synes mig förtjena att tagas i betraktande.
Afgörandet af en stor del bland de nu anmäldte anspråken måtte otvifveiägtlgt till hora Domstolarne; och att på.
Den* lj Oclobcr c. m. 101 ,, förhand tiga erjättningsgifvande för så afgjordt, rom åtskiilige Talare här påstått, dertill skulle1 jag imedlertid tro att skäl icke vore för handen.
Herr Munk af Rosenskjöld:
I anledning af hvad den siste Talaren yttrat, vill jag blott anmärka, att ett sådant prrejudicat, som det han befarar, alldeles icke är farligt, utan tvertom ganska fördelagtigt, i fall nemligen det blifver af samma beskaffenhet sorn ifrågavarande händelse.
Ty örn Staten först får uppbära en mångdubbel ersättning af utlänningen för de förluster Svenske Medborgare lidit, och sedermera slipper att utbetala mer än en liten del af uppburna surnrrian till dessa Medborgare, så gör åtminstone StatsCassan ingen förlust, och desse Medborgare' borde väl ej heller vidkännas någon.
Grefve von Platén:
Till svara hvad Herr Hartmansdorff anfört, torde det tillåtas mig påminna, att den nu ifrågavarande händelsen troligen blifver för alltid utan exempel och efterföljd, men skulle åter den händelsen inträffa, att % Millioner i silfver och ett Konungarike med så mycken rättvisa kunna ärhållas för några 100,000 Riksdalers ersättning till egna undersåter, blir jag, och förmodeligen många med mig, af samma tanka som nu.
Jag har förut uttryckt den mening, att Staten icke är skyldig att ersätta hvad enskilde Medborgare genom kaperier kunna förlora, så framt icke tillgång dertill fin-J nes i våldsverkarnes egendom.
Men här inträffar just den besynnerliga casus, att Fransk egendom till tjugo gånger högre värde, än deri r«~ B»n 17 Bctoher t. m. elamerade gumman, fanns i Svenska Regeringen* vald samt togs af den uti besittning, och denna Ilegering måste således vara ovillkorligen skyldig, att godtgöra de samma förluster, hvilka utgjorda ett skäl till det steg man tog; eller ock skulle man med delta steg hafva begått en oförräit; då jag deremot tror att fullkomlig rättvisa utöfvadeg, •när vi lade hand på de Frariske undersåternes •gendom, till ersättning för våra egne medborgares förluster.
Jag mäste på grund af allt detta förblifva vid mitt första yttrande, och förnyar min anhållan om återremiss af Betänkandet, Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, fann Ridder»kapet och Adeln för godt, att SiatsUtskouetS förevarande Utlåtande; i anledning af de dervid gjorde anmarkningar, till Utskottet återremittera.
Upplästes och lades på Bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän Confiitutions Utskottet:
Af den 13 dennes: N:o 60.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Memorial, innefattande åtskilige Grundlagsändrings-förslag, åsyftande Riksdagsärendernes skyndsammare gång.
Njo 61.
Äfven gjorde »nmärkningsr rid Den 17 Oclober e, m, lo5 Utskottets förut meddelte förslag till ett tillägg i 37 §.
Angående föreslagne tillägg i 98 $.
Regeringsformen och 63 §, Riksdagsordningen.
Af den 14 dennes.
I anledning af väckt Motion om ett tillägg i JustitiseOmbudsmannens Instruction.
I anledning af väckt Motion om ett tillägg i AnsvarighetsLagen för Fullmägtige j RiksgäldsContoiret.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets lörut meddeldte förslag till ändring i 33 •§.
Nto 66.
Angående förslag till ett tillägg i 28 §•
Från Förjtårkta StatsUtJkottet:
Af den 16 dennes: N:o 536.
Angående åtskillige anslag för FörsvarsVerket.
N;o 537.
Angående förslag till förnyad I o4 Dan i;- Octo lier a. m.
Instruction för Riksens Ständers Revisorer i livad som rörer deras befattning med Statsverket.
N:o 53S.
Öfver väckt Motion, om Hästvacanceafgiftens utgörande vid östra HäradsSqvadron af Smålands Hussar Regemente.
Från Stats- och Banco Utskotten:
N'o 540.
Afven gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt fråga om anslag af Allmänna medel för SöderTelje CanalVerk.
Njo 541.
Ofver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående lane-understöd för Städerne Norrköping och Borås.
Från Bevillnings- Jamt Allmänna Befvårsoch OecouoinieUtJkutten', Af den S dennes, N:o 45.
I anledning af väckte Motioner om ändring i nu gällande prohibitiva Författningar, samt om antagande af ett friare Handels^ Systeme.
Från Lag Utjlwttet; Af den 6 dennes.
N;o I, anledning af gjorde anmärk - Den 17 Octvibcr c. m. ningar vid Utskottets förut meddeite
Betänkande öfver väckte frågor om förändringar i Brottmåls-; Lagstiftningen.
Ridderskapel och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 17 October i 823. S. D.
Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottets den 6 dennes afgifne, samt den »l derpåföljde eftermiddagen på Bordet lagde, Utlåtanden : N:o 520.
I anledning af Kongl. Majts Nådiga Remiss uppå Lieutenanten O. M. von Fieandt» underdåniga ansökning om ersättning för liden förl ust å dess Boställe Fullstad.
N:o 521.
I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1822 afgifne Berättelse rörande Förvaltningen af de till Strömrensningar anslagne medel.
Vid förnyad föredragning af Stats- och BancoUtskottens den 6 dennes under N:o 522 afgifne, samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på Bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande, i anledning af förekommen fråga om Lånebiträde af Allmänna medel för Trollhätte CanalVerk
Ben 17 Ocleber e. in. m. m. fann Ridderskapet och Adeln att, enär sednare Alternativet uti sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne.
Då nu a nyo föredrogs Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 20 sistledne September under N.o 511 afgifne, samt den 7 dennes på Bordet iagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Pro* position, rörande Kronoskogarne, samt öfver åtskillige dermed gemenskap ägande Motioner; blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt.
Ut Supra. S. D. Instämde Högloflige Ridderskapet och Adeln i hvad Högvördige PresteStåndet, enligt ProtocollsUtdrag af den 3 dennes beslutat, angående en underdånig skrifvelse frän Riksens Ständer till Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers genom Förstärkta StatsUtskottet fattade beslut, om Capitations, Fyllnads- och Ofverflöds-afgifteme.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Statsoch BevillningsUtskottens den 20 sistledne September under 488 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen pa Bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckt fråga, om alla Tullumgälders liquiderande i Svenskt mynt.
Ut Supra. j>tn 17 Octobtr e, m.
Utdrag af Protocollef, hållet) hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 17 October 1823. S. D. Remitterades tills Stais- och Banco Utjkott en:
Grefve von Platen», Baltzar Bogislaus, den 15 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Motion, att Riksens Ständers Bank må, på dess nästa års vinstbehållning, förskjuta nödige medel till Götha CanalByggnad.
Ut Supra. S. D. Remitterades till Riddarhus Utskottet.
Grefve Cronhjelm,s Polycarpus, den 15 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Motion, att RiddarhusSecreterare-tjensten icke må i framtiden med något Embete i Statens tjenst förenas; jemte de af åtskilige Ledamöter i anledning deraf afgifne yttranden.
Vid förnyad föredragning afStatsUtskotteis den atdra dennes under Nio 5 1 5 afgifne, samt den 9 derpå följde eftermiddagen på Bordet lagde, Utlåtande, angående väckte anspråk på ersättning af Svenska Staten för Svenske
Medborgares lidne förluster genom uppbringninaar af Magter, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, •ioS Vett 11 Octolier c. m.
Lief samma Utlåtande, pä grund af dervid gjorde anmärkningar, till Stats-Uiskottei återremitleradt.
Ut Supra, Höglofl.
Eidderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart tili 11 om aftonen.
Mandagen den 20 October.
Plenum klockan g förmiddagen; Föredrogs ä nyo och bifölls Allmänna Be^ 8värs- och OeconomieUtskottets den 6 dennes under Nio 191 afgifne, samt den XI derpäföljde eftermiddagen pä bordet lagde , Utlåtande, i anledning af väckt motion, om större frihet i Jerntillverkning och försäljning.
Boreiogs till pröfning StatsUtskotlcls den 6 Den 20 October /. m'.
T og dennes under
Nio 519 afgifne, samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtan-; de, i anledning af Kongl.
Maj;ts Nådiga proposition om ändring i de nu gällande föreskrifter om ArrendeSpannemålens utgörande af Kungsgårdar, samt derunder lydande Hemman och lär genheter.
StatsUtskottet har, i det nu upplästa Betänkandet, tillstyrkt Riksens Ständer att bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående rättighet för Arr rendatorer af Kungsgårdar att. när omständighet terna dertill föranleda , få in natura betala arrendet, på det att dylika arrendens betalning i penningar icke må för Arrendatorerne blifva ruinerande , då de sakna tillfälle att alsätra deras Spannemål, utom till lägre pris , än dem, de sjelfva till Kronan måste betala.
Men detta galler, enligt Utskottets förslag, endast för de arrenden, som hädanefter blifva afslutade , icke för dem, som redan äro uppgjorda.
Det tyckes dock vara mindre behöfligt, att bestämma ett sådant vilkor för framtiden, ty blifvande Arrendatorer lära nog akta sig , att icke utan detsamma ingå Coniract; men undantaget är egenteligen nödvändigt för detrs, som redan åtagit sig skyldigheter dem da icke kunna utgöra.
Om de icke få tillgodonjuta den förmån, som Kongl. Majit åsyftat , skall följden ofelbart i de flesta fall blifva, att man an4 tingen måste bevilja eftergift i arrendena, på satt redan vid denna Riksdag mer än en gång skett, eller ock , om arrendet ovillkorligen skall i penningar uttagas, att Arrendatorn gör bankrutt, h var - tro jjfin 30 Öctober f. m. p5 Kronan alltid skal! mera: föilora, än vinna.
Med denna anmärkning anhåller jag om återremiss af StatsUtskottets Betänkande.
Herr Tham, TVollrathi Lika med Herr von Hartmansdorff anhåller jag om iterremiss af Betänkandet.
J3g tror det alltid vara bäst och säkrast vid uppgörandet af ArrendeContract , att iakttaga den billighet, att Arrendatorn möjeligen kan verkställa sitt åtagande Eljest miste nödvän» digt bankrutt, fallissement eller eftergift af arrendet följa.
Dessutom förefaller det högst besynnerligt, att Utskottet som godkänt och bifallit principen i Kongl. Majlts Nådiga Proposition, afstyrkt dess tillämpning för nuvarande Arrendatorer al Kungsgårdar , dem den Nådiga Propositionen dock egenteligen afsell.
Utskottet har väl i afseende å dem gifvit en vacker uppmaning till vederbörande Uppbördsman, att vid arrendenas uttagande skulle förfaras varligt , men en sådan uppmaning är ungefär lika med den, att tvätta sig så, att man icke blir vät.
Jag tror således lämpligast vara, att i allo bifalla den Kongl.
Propositionen, och anhåller derföre att Betänkandet återremitteras.
Herr Grej ren och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Ropades Ja. totti ic Octo lier f. m.
III Föredrogs I nyo EevillningsUtskotfets den a dennes under
Nio 44 afgifne, famt den 4 derpåföljde eftermiddagen pl bordet lagde , Betänkande, angående en förnyad ChariseSigillatseFörordning.
Herr Cederfchjöld, Pehr GuftaJ:
Såsom ett slags Chef för Barnmorske-undervisningen, anser jag som en pligt att göra en anmärkning vid förevarande Betänkande.
Maj:t och Riksens Ständer hafva redan gjort så mycket för Barnemorskeyrkets befrämjande, genom undervisningens kostnadsfrihet, fritt underhåll för ett visst antal under lärotiden, samt frihet för Barnmorskorna från Bevillning af deras praktik, att jagjår hemställa, om det ej skulle synas med principen öfverensstämmande, att från chartering fritaga så väl ansökningarne om tillstånd att få lära Barnmorske-konsten, sorn sjelfva BarnmorskeBrefvet, och SumlhetfCollegii Examens-betyg.
Hvad Brefvet betriffar, torde j'g få nämna, att det vid undervisningsinrättningen i Skåne med Charta beläggas, men deremot icke här i Hufvudstaden.
Jag får vid Utskottets Betänkande göra den anmärkning, att en afgift blifvit utsatt för Riddare af Konung Carl XIII:s Orden.
Orsaken , hvarföre de hittills varit undantagne, är den, att i olikhet med förhållandet vid alla andra Ordnar, inga RiddareBref fördem blifvit expedierade.
Herr Thaml fFollrath', Jag får först besvara den sista anmärkningen.
Det är ej nova - / U3 Ben 20 Octoler /. m, rande BeviilningsUtskottet, sorn först föreslagit^ att Riddare-Bref af Kongl. Carl XIIRs Orden skola charteras; Utskottet har blott afskrifvit
Kuni görelsen af 1818, ty der står, att för dem skola betalas 6 R;dr, Det är således ej något nytt.
Hvad åter angår Herr Cederschjölds anmärkning, kan jag ej påminna mig, att Barnmorskor ens äro nämnde i ChartasSigillatas förordningen, och således är det ej eller utsatt, att de skola lösa några Bref.
Deremot kunna ej undantag göras för ansökningar till SundhetsCollegium.
Jag hemställer, om dessa anmärkningar äro af den natur, alt de böra föranleda till återremiss.
Herr Grefven och Landt Marjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg BevillningsUtskottets Betänkande böra , i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandlMa rf alicen gjorde proposition till bifall af berörde Betänkande; hvilken proposition med Ja besvarades.
Grefve von Hofen anmälte till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns Beslut.
Före - D+n ao Oétoitr _/. m.
Företogs lill pröfning Lag- »arnt Allmänna Besvärs- och OeconornieUtskottens den 17 siat— litine September under N:o 1 g3 afgifne, »arnt den 1 1 dennes eftermiddagen pä bordet lagde, Betänkande, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , med Förslag tillförfattning om fast Egen doms försäljning å Lotteri.
Herr von Hartmansdorff’ Auguff’.
De förenade Lag- och OeconomieUtskotten hafva väl afstyrkt ifrågavarande förslag; men som Utskotten, med anledning af Kongl. Majits i ämnet af~ låtne Nådiga Proposition, ansett möjeligt,att Kongl. Maj;t ändock kunde i administrativ väg utfärda en författning om fast egendoms försäljande å Lotten, och detta försaljningssätt i ett och annat fall är i strid med Allmänna Lagen, så hafva Utskotten för sådane händelser föreslagit en förändring af samma Lag.
Jag kan, för min del, ej föreställa mig, att Kongl.
Maj-.t skulle vilja eller kunna vidtaga en åtgärd, som vöre stridande mot Rikets Allmänna Lag, så länge denna icke blifvit af Riksens Ständer till förändring anmäld.
Då Utskotten dessutom vid egendomslotteriers afstyrkande, utgått från den mening, att dessa skulle vålla oreda och oordning i Samhället men likväl, såsom förslagen till lagförändringarne tvisa, förutsatt, det Kongl. Maj:t skulle vilja, oagtadt Riksens Ständers afstyrkande tillåta dem ; så hafva Utskotten äfven antagit, att Högsta Magten skulle vilja föranleda icke blott lagstridiga, utan och skadliga åtgärder, meningar, Ridå Aå, Pr&t.
IX, B, And.
Ali t
Ben 20 Odaln /, m. dem Riksens Ständer hvarken böra hysa elleS framställa.
Jag tillstyrker således att Betänkandet må återremitteras.
Om Utskotten verkeligen anse fåken origtig, så böra de icke uppgöra fältet att verkställa den; utan måste då, efter min mening afstyrka formen tillika med saken.
Det är egen teligen icke fråga om någon förändring af Allmänna Lagen, ej eller är någon sådan af de sam.
xnansatta Utskotten tillstyrkt.
Det är endast ett tillägg till stadgandet om bördesskilling.
Detta är också det enda, Utskotten ansett böra närmare bestämmas, men derigenom är ingalunda någon förändring af Allmänna Lagen, ifrågaställd.
Tillägget innefattar blott ett tillkännagifvande, huru bördessumman vid egendoms försäljning genom Lotteri bör beräknas.
Detta är hvad jag ansett böra svaras å anmärkningen.
I sjelfve saken har jag genom min vid Utskottens Betänkande bifogade reservation yttrat, att jag anser nyttigt alt för åtskillige Medborgare, söm icke utan större förlust kunna försälja deras fastigheter, bereda' tillfälle att afyitra dem, och såmedelst fullgöra sina förbindelser mot andra Medborgare.
I detta afseende är författningen af Utskotten föreslagen, Herr Von Hartmansdorffi Den siste Tala« ren har anmärkt, att icke någon förändring af Utan blott ett tillägg till Allmänna Lagen vöre i fråga.
Jag underställer dock Högloflige Ridderskapet och Adeln om icke ett tillägg i Lagen äfven är en förändring, emedan det kan göra ett den förra författningen upphäf - Ben 20 Oelober f. m.
Vande undantag.
Ytterligare får jsg erindra, atit det icke är flaga blott om stadgandet, rörande bördeskilling, utan afven om laga fång.
Ibland dem står icke vinft å lotteri.
Likväl torde det vara nödvändigt, att detta fång afven i Lagen om-- nämnes, om eljest en sådan åtkomst skall inför
Domstol anses rigtig och gällande.
Herr Munck af Rofenjkjöld, Eberhard• örn här blott vore fråga, att betrakta principeti af ett Lotteri-spel ahsoiute, skulle jag ©tvifvelaktigt tillstyrka bifall till Lag- och OeconomieUtskottens förevarande Betänkande.
Men mad är nödsakad, att bedömrria denna, likasom andri SfatsEconömiska principer relatift $ eller i förhållande till landets närvarande ställning.
Saken ar nu ungefärligen
Söm örn fråga Vöre öm nyttan eller skadan af att genom publika län-tillgångar skuldsätta Nationen.
Vore ej en stor del af Nationen förut skuldsatt och i händerne på tenskildte Fordrings-ägarne, Skulle jag visserligen sätta mig emöt ett sådant Lån-system.
Öm vi nu efterse tillståndet i landet, så är det étt historiskt factum, att de fleste fastigheter äro graVerade för gäld: att Capital af den störlek, att de kunna honorera betydligare Egendoms-köp, äro fördeldte på alltför få händer: att de persotter, Sorrl äga dylika Capital, kunna förfflonligåra använda dem i annan väg än till egendoms* handel; och härtill kommer sluteligen$ att Capitalister sorn hafva större Capital att köpa med , inerändela äro utur stånd att commendera sini (penningar, emedan de icke kunna bestämma viss tid för lyftningen deraf, Utan nödgas att geriorrt Lagsökningar utkrälva dem, och genom anbud å Ben so Octoler f. nt.
Utmätnings
Auctioner bevaka sin rätt, ofta med risque, att sedan sjelfve få den inropta egendomen under Auctions-klubban.
Man får således härvid betrakta det hela, och man skall då finna, att det icke blott är ägare af fastigheter, utan äfven deras Fordrings-ägare , som skola skörda vinst af en inrättning, hvilken sätter dem i stånd att kunna påräkna en betalning, något när lämpad efter fastighetens värde eller inteckningarnas belopp.