Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter Carlskrona vidkommer, så anser jag denna stad ligga inom den del af Sve - Den 5 December. 16 £ Sverige, sorn liar tillfälle alt begagna de större navigationsskolor, sorn blifvit ifrågasatta och redan äro bifallna.
Jag tillstyrker således vördsamt propos. till instämmande i BorgareSlts inbjudning, hvad Wisby och Hernösand beträffar.
Då jag deltagit i utarbet ningen af ifrågavar. betänk., torde jag få lemna följande upplysningar rörtde de smärre skolor, som utgöra föremålet för BorgareSt:s inbjudning.
Inom BorgareSt. hafva, vid det första betänkts föredragning, klagomål blifvit anförda, dels af representanten ifrån Wisby, dels af representanten ifrån Carlshamn, alt dessa städer ej blifvit utsedda till skolors inrättande derstädes.
Det skäl de anförde för sin klagan var, att de, då frågan första gången förevar inom Ståndet, hade erbjudit sig att ansvara för alt dessa städers innevånare skulle å sin sida lemna ett tillskott af 5oo r:dr b:co årligen till hvardera skolan, såvida Staten lemnade något, och att det således kunde vara mera skäl att inrätta sådana skolor på dessa ställen, der det från Statens sida behöfdes en mindre summa, för att fylla behofvet, än på andra ställen, der hela kostnaden måste af statsmedel bestridas.
Dessutom är Wisby stad vintertiden genom isen vid de Svenska kusterna under flera månader afstängd ifrån all communicalion med fasta landet, hvarigenom ock de skeppare, som komma beni senare på hösten, vore af isen förhindrade att komma tili Calmar men kunde deltaga i undervisningen, om en skola inrättades i Wisby.
Samina förhållande inträffar om våren, att de behöfva gå tidigare ut ifrån Wisby, innan isen bryter upp vid Svenska kusten.
Representanten från Carlshamn åter anförde, att en betydlig seglation der äger ruin, hvarigenom behofvet af en navigations-skola på detta ställe är vida större än vid Malmö, der antalet fartyg är betydligt mindre, och förmodade han äfven, att en del af Skåne, som skulle hafva nog långt till Malmö, kunde och skulle begagna Carlshamns skola, i händelse en sådan der inrättades.
Ehuru dessa af representanterna för Wisby och Carlshamn afgifna förklaringar tycktes innehålla grundade skäl för Utsk:n alt tillstyrka det för dessa mindre skolors inrättande nödiga anslag, ansågo Ulsk:n sig likväl ej böra frångå sitt förra förslag.
Skälen derför äro i det sednare betänk, uppgifna och äro hufvudsakligen desamma, som vid frågans första behandling ledde, då de ansågo sig böra inskränka förslaget till de fem större skolorna.
— Jag är nemi. fullt öfvertygad, att Utsk:n redan då hade afgifvit ett mera utsträckt förslag och tillstyrkt äfven de flera mindre navigations-skolor, sorn af enskilda motionärer voro föreslagna, om Utsktn ej fruktat, att Stånden, i följd af den sparsamhetsanda, som råder vid denna riksdag, möjligen skulle kunnat blifva afskräckla af den större summa, som då hade erfordrats, hvarigenom hela förslaget hade kunnat falla, och tillvaron äfven af de i första 18 11. 21 Den 5 Decc m b c r. rummet nödvändiga fem större skolorna hade satts på spel.
Då nu deremot andan inom Stånden synes varn gynnande för dessa inrättningar, får jag derföre, för min del, vördsamt tillstyrka R. o. Ad. alt bevilja de begärda medlen på de af representanterne från Carlshamn och Wisby anförda skäl.
Till följe af denna BorgareStts inbjudning, skulle jag likväl vilja föreslå, att vid inbjudningens antagande
Ståndet ville fästa det villkor, att dessa årligen beviljade 5oo r:dr ej finge utgå till ifråga var. städer, förrän desamma bade, på sätt desse representanter yttrat, anskaffat de för skolorna nödiga bus och malerialier samt visat sig beredde att lemna ett motsvarande tillskott af 5oo r:dr årligen, på det att dessa skolor måtte komma att motsvara hvad man väntar af en navigations-skola.
Hvad åter beträffar den navigations-skola, som blifvit yrkad för någon af de norra städerna, så talar visserligen billigheten derför i högsta grad, då kuststräckan vid Bottniska viken, såsom hvar och en känner, är nästan lika lång, som Sveriges hela öfriga kust.
Således är behofvet tydligen constateradt, isynnerhet som en betydlig sjöfart der äger rum.
LJtskln det oaktadt ej kunnat tillstyrka någon skolas inrättande derstädes, härrör från samma skäl jag redan baft äran nämna.
Nu är det blott frågan om huru man skall göra, då det säges, att det är otillräckligt alt lemna 5oo r:dr åt en stad, som ej erbjudit ett motsvarande tillskott, och något sådant anbud ej är gjordt, och torde måhända ej kunna erhållas inom de fattigare orter, som i allmänhet kallas de norra.
Jag tror då, i likhet med den sisla värda talaren, att man i detta fall bör gå ifrån den allmänna regeln och för närvar, hellre bevilja den mindre summan, för att åtminstone kunna construera en början till en sådan skola, i förhoppning att, om R.
St. vid nästa riksdag få uppgifter om att den motsvarat sitt ändamål i mindre scala, R.
St. då kunna finna skäl att föröka anslaget, så att det räcker till en större skola.
Jag tillstyrker derföre R. o. Ad., att med det af mig nu föreslagna villkor antaga BorgareSt;s inbjudning.
Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer med Hr Lefren i dess yttrande, nemi. att Ståndet bör antaga BorgareSt:s inbjudning att instämma i dess beslut, hvad beträffar Wisby oeh Hernösand.
Jag anser ej nödigt för Carlshamn att erhålla en skola, i anseende till denna stads läge och lättheten för densamma att kunna begagna andra etablerade navigations-skolor; men jag bestrider det af den sista värda talaren fästade villkor.
Jag tror ej, att man bör antaga en riksdagsfullmäktigs anbud, att hans ort skall deltaga i kostnaderna, såsom ett villkor för ett anslags erhållande.
Om städerna Wisby och Hernösand vilja utvidga sina navigations-skolor, som dessa städer hafva etablerat med blott en lärare, så är det naturligtvis deras egen sak.
De hafva Den 5 December. i63 gymnasier på stället, der ungdomen har tillfälle att lära sig språk.
De hafva således tillfälle att begagna begge inrättningarna och derigenom suppleera behofvet af särskild lärare i språken lör navigations-skoian.
Det skulle möjligen för framtiden medföra besynnerlig.! följder, om riksdagsfullmäktige åtoge sig för den ort, för hvilken de tala, att deltaga i kostnaderna för allmänna företag, och sedan de komma hem, belinnes det att städerna eller orterna ej dela deras åsigter, så att ändamålet förfelas, och hvad som kunnat vinnas för orten är bell och hållet förloradt.
Jag tillstyrker derföie eli enkelt instämmande i BorgareSt:s beslut, i hvad det rörer Wisby och Hernösand. lii' Nordensköld, Otto Gust.:
Jag är förekommen af de herrar, som talat i ämnet; jag får säga, att då Staten har inrättat fern skolor, så har Staten gjort allt hvad som af densamma möjligen kan begäras.
Wisby stad är likväl af den belägenhet, att den verkligen är i behof af en egen skola, emedan conununieationen med Calmar vissa tider af året är alldeles afbruten.
Derför tillstyrker jag antagande af inbjudningen hvad Wisby angår, likaså äfven i afseende på Hernösand, som har så långt till andra orter, der skolor kunna linnas, alt det vore önskligt om äfven der en skola kunde inrättas.
Deremot linner jag ej samma förhållande äga runi med Carlshamn, Denna stad ligger ej längre ifrån Calmar och ifrån Malmö, än att dess innevånare ganska lätt kunna komma dit och begagna de skolor, som der linnas.
Jag tillstyrker således bifall lill inbjudningen hvad Wisby och Hernösand angår, och skulle önska, alt dessa skolor ju förr dess hellre kunde komma i stånd; ty af våra nuvar. skolor i denna väg är den ena mera ofullständig, än den andra, och en mängd personer examineras till första och andra classerna coopvaerdi-skeppare, som jag fruktar skulle stå sig ganska slätt i en strängare examen.
Hr von Troil, Emil: Anledningen, hvarför BorgareSt. beslutat ett anslag till understöd för en mindre navigalions-skola i Carlshamn, lärer väl ej egentligen vara denna orts aflägsenhet ifrån någon af de redan beslutade större navigations-skolorna, utan förmodligen har väl grunden dertill varit, dels denna stads stora sjöfart, och dels det nit för saken, som dess innevånare visat, derigennm att de redan tillskjutit en betydlig del af hvad som fordras för denna skolas anläggande.
Oin derföre 11. o.
Ad. beslutar att i allmänhet antaga BorgareStis inbjudning, så skulle jag tro att det ej vore lämpligt alt göra något undantag i afseende på Carlshamn.
Hvad åter angår den föreslagna skolon i Hernösand, s§ ber jag alt fa fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att meningen med anslagen till Carlshamn och Wisby ej är att dermed ensamt kunna inrätta skolor, utan alt kunna fylla bri - 164 Den 5 December. sten i de tillgångar, som innevånarne sjelfve erbjuda.
Det är ej uppgifvet, att något sådant förhåll.inde inträffar för Hernösand.
Det kunde derföre möjligen Ilända, att de anslag, som lemnäs denna stad, blefve alldeles obegagnade, emedan ingen tillgång der förut funnes, för att fylla hvad som oundgängligen erfordrades, om skolan skulle kunna komina i gång.
Detta kunde aga rum på samma gång som någon annan af de norra städerna visade sig beredd att med egna uppoffringar bidraga lill en sådan skolas inrättande.
Det torde ej behöfvas mer, än en flyktig blick på kartan, för ali vinna öfvertygelse om, att då navigationsskolor i allmänhet erkännas vara nyttiga och behöfliga, borde äfven någon sådan finnas på den hundra mil länga kusten norr om Gefle.
För alt befrämja detta ändamål, tager jag mig friheten alt föreslå den förändring i BorgareSt:s inbjudning, att de 5oo r:dr b:co årligen, som anslås för en navigationsskola norr om Gefle, skola lemnäs till den stad, norr om Gefleborgs län, som först hos K.
M. anmäler, att den besluter sammanskjuta hvad som utöfver statsanslaget oundgängligen fordras för skolans bringande i gång.
Derigenom tror jag att ändamålet skulle säkrare vinnas, än om anslaget utan villkor lemnades åt Hernösand.
Då jag ej kan undgå att inse vigten deraf, att
Staten blir försäkrad om ändamålsenligheten af de inrättningar, hvartill den bidrager, så kan jag, på sådan grund, ej annat än förena mig i deras önskan, som tillstyrkt antagande af BorgareSt:s inbjudning, likväl med de förbehåll , som af Ur von Troil och Frih Hamilton blifvit föreslagna; ty jag anser det vara till intet gagneligt, att lemna dessa 5oo r:dr, för alt dermed inrätta sådana skolor, som, enligt hvad en värd ledamot, Hr Nordensköld, upplyst, finnas på många ställen.
Om Staten lem nar anslag, så bör man antingen hafva pretention på att få en någorlunda god skola, ellei- också synes det mig bättre att hålla sig lill de skolor, hvartill anslag redan blifvit lemnade.
Jag skall likväl, såsom jag sagt, hufvudsakligen instämma med llr von Troil, och önskar att hans förslag måtte blifva R. o. Ad;s beslut och dess svar på inbjudningen.
Hr L e fr en:
Jag har ingenting emot att, hvad beträffar den skola, som bör inrättäs norr om Gefleborgs län, ingå på hvad Hr Von Troil föreslagit, då mitt ändamål endast är alt få en skola på denna kuststräcka, så vidt sådant sig göra låter.
Hr von Hartmansdorff: 1 hänseende till Wisby och navigations-skolan norr om Gefle, instämmer jag uti hvad en annan talare yttrat, äfven med det villkor, Hr von Troil föreslagit.
Då saken förra gången förevar, önskade jag, att Sundsvall skulle blifva utsedd i stället för Gefle, hvarigenom måhända en enda skola blifvit-tillräcklig för hela nor - D c ii 5 December.
iG5 ra kusten, men då denna mening ej hlef gällande, så finnes förmodligen ej något tjenligare sålt att lillvägagå, un det, som Hr von Troil uppgifvit.
Då flere talare yttrat sig emot riktigheten att i Carlshamn inrätta en navigations-skola, så anhåller jag att få fästa Ståndets uppmärksamhet på den reservation, som FJr Foenander deröfver algifvit.
Han upptager ett förhållande, som jemväl är mig i egenskap af f. d. statssecrelerare väl bekant, nemi. att staden Carlshamn, olika mot hvad som mig veterligen äger ruin i alla andra städer inom Riket, sjelf bidrager med 5oo r:dr b:co årligen till aflöning åt lärarne i den elementarskola, som i Carlshamn finues.
Således utbetalar staden för ett behof, hvars kostnader eljest bestridas af statscassan, mera än den summa af 5oo r:dr, som staden nu önskar för en navigationsskolas inrättande.
St. skulle bevilja ifrågavar. anslag, vore det egentligen ej annat, än att befria staden ifrån den utgift, som han hittills haft och ännu har till sin elementarskola.
Sålunda skulle jag önska, att II. o. Ad. i allo antoge BorgareSlts inbjudning, likväl med det villkor, som Frih. Hamilton föreslagit.
Jag tror dock , att man borde undvika orden: att staden hade tillskjutit en så och så stor summa, emedan det kunde handa, att t. ex. i Wisby man skulle kunna få ibland de lärare, som der finnas vid elementar-Iäroverket, personer, som i vissa delar kunde bestrida undervisningen för ringare kostnad.
Jag hemställer derföre, om icke Frih. Hamilton samt R. o. Ad. i allmänhet skulle finna lämpligt, att man förklarade della anslag böra utgå från början af år iH/j i , om vederbör. då visade sig hafva föranstaltat, att med allmänna och enskildta bidrag i förening erforderlig undervisning i navigationen kunde beredas.
Jag har begärt ordet, endast för att lemna en upplysning, som jag nyss erhållit af landshöfdingen på Gottland, hvilken nu är i staden, nemi. att i Wisby finnes för närvar, en sådan mindre navigationsskola, hvilken, efter hans uppgift, i medeltal årligen skall gifva undervisning åt 60 elever, men att naturligtvis den lilla stadens tillgångar ej äro sä stora, att de kunna fylla behofvet.
Jag tyckte mig äfven af Hr von Troils framställning finna , att äfven han kände, alt en sådan skola finnes i Wisby, och att således, hvad Wisby beträffar, det föreslagna villkoret skulle vara öfverflödigt.
Jag finner mig hufvudsakligen förekommen af Hr von Hartmansdorff.
Det bästa beviset, att en skola erfordras i Carlshamn, är det förhållande han omnämnt, och det intresse, hvarmed saken omfallas af representanten ifrån denna ort.
Jag tillstyrker antagande af BorgareSt:s inbjudning, med de modifiealioner i66
Den 5 December. i rednctionen, som af Hr von Hartmansdorff, Hr von Troil och Frih.
Hamilton blifvit föreslagna.
Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat discussionen, hade man föreslagit att ingå på BorgareSt:s inbjudning, på det villkor, att anslaget utgår från 1841 års början, när vederbör, i staden visa sig hafva beredt tillgångar för hvad som lill ändamålets vinnande erfordras utöfver det anslag R.
St. nu göra, med särskild föreskrift, alt det af BorgareSt. för Hernösand afsedda anslag skall tillfalla den stad norr om Gefleborgs län, som först anmäler sig hafva beredt de tillgångar, som öro för anstalten erforderliga; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad., som förut bifallit betänk.
N:o io, behagade på detta sätt antaga BorgareStis inbjudning, Ropades ja.
Jag tager mig friheten hem ställa, om ieke i det prot utdr., som till svar på BorgareSt;s inbjudning aflåtes, äfven må inflyta en hemställan till BorgareSt. och de öfriga Stånden, att i afseende på den redactionsförändring, som af R. o. Ad, blifvit beslutad, sig med R. o. Ad, förena.
Uppå derefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. alt inbjuda de öfriga RiksStrn alt i detta beslut sig med R. o. Ad. förena.
Då nu ånyo föredrogs Bevilln.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktns den i dennes på bordet lagda betänk.
N:o 7, ang:de reglemenlariska föreskrifter för brännvinsbränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af brännvin och beskattningen derå iakttagas bör, blef samma betänk, ånyo lagdt på bordet af Frih.
BancoUtskts den i dennes på bordet lagda utlåt.
N:o ii8, öfver de inom Irenne RiksSt. framställda anmärkntr emot Utsk:s betänk.
N:o 83, i anledn. af väckt motion, angtde låns utgifvande från R.
Sits Bank emot första inteckning uti fast egendom på landet, till belopp af fastighetens halfva taxeringsvärde.
Som detta betänk, afhandla!' bestämmandet af fonden för faslighetsbelåningar, och då ännu oafgjordt är huru stor del af bancovinsten, som kommer att banken förbehållas, samt enär det icke heller är bestämdt, huru stor andel af dess tillgångar, som kan blifva åt fastighetsbelåning eller andra delar af bankens lånerörelse anslagen; så får jag vördsamt hemställa, huruvida R. o. Ad. ej skulle finna lämpligt att låta detta betänk., äfvensom det nästföljande, hvilket tillika omfattar de s. k.
Den ä December. skiftes— och odlingslånen, hvila intill dess R.
Sl. bestämt huru stor del af bancovinsten bör banken förbehållas eller annorledes användas.
Först då veta vi hvad vi hafva att rätta oss efter, och jag tror ej alt sådant kommer att länge fördröja afgörande!, emedan, efter hvad ordföranden i BancoUtsk. meddelat mig, förslag till voter:s-propos:r lärer komma att redan i dag läggas på R. o. Ad:s bord.
Jag vill blott an märka, alt detta betänk.
N:o i 18 ej är det, hvaruti föreslås den summa, som skall anslås till faslighetsbelåning, ulan att delta förslag förekommer i betänk.
N:o i iq; men då Hr von Hartmansdorff också begärt N:o t iq på bordet, intill dess voteringarne om bancovinstens användande blifvit afgjorda, så har jag ingenting att tillägga.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att BancoUtskrs utlåt.
N:o t 18 borde hvila tills R.
St. lättat sitt beslut, huruvida hela bancovinsten borde från banken afiemnas eller någon del deraf borde banken reserveras.
Enahanda beslut fattade R. o. Ad. äfven i afseende på BancoUtsk:s den i dennes på bordet lagda utlåt.
N:o i tq, öfver åtskilliga anmärkntr vid Utsk:s betänk.
N:o 84, i an* ledn. af väckta förslag till förändrade föreskrifter i afseende på bankens fastighets- samt skiftes- och odlings-lånerörelse.
Ånyo föredrogos och biföllos BancoUtskrs den I dennes på bordet lagda betänkm, utlåttn och memorialer: N:o 120, i anledn. af väckt fråga om förändring i nu gällande föreskrifter ang:de expeditionssättet för jernbelåningen vid lånecontoret i Götheborg; N:o 121, öfver en af Baron E. von Vegesach ingifven ansökning om eftergift af erlagd straffränta för skuld till discontverket; N:o 122, öfver gjord framställning, att den bancofullmäktig, som har inspectionen öfver Tumba pappersbruk, må, under sitt vistande derstädes, erhålla fritt vivre och logis; N:o 123, med hemställan om upphäfvande af föreskriften ang:de indragning vid inträffande ledighet af vaktmästaretjensten vid Tumba pappersbruk; N:o 124, i anledn. af väckt fråga om ett årligt anslag till en sparbanksinrättning för bruksarbetarne vid Tumba; N:o 12Ö, i anledn. af väckt fråga om bildandet af en fast skola å Tumba pappersbruk.
Cederström, Anders, och Ilr Carlheim Gyllensköld, Henr.
Adolph Oscar, blef - i68 D c ii 5 December. vo ånvo lagda på bordet LagUtsk:s den i dennes första gången bordlagda utlåtln: JN:o 15y, öfver gjorda anmärknlr vid Utsk:s betänk.
N:o ii3, i anledn. af så väl K. i\l:s nåd. propos. med förslag till förändrade stadganden rör:de bysättning, som ock särskildt i della ämne väckta motioner; N:o i58, i anledn. af återremiss utaf Utskts betiink.
N:o i 17, öfver väckt motion ang:de villkorliga utmätnings-resolutioner.
Föredrogs ånyo LagUtskrs den 1 dennes på bordet lagda betänk.
N-.o i5(), i anledn. af väckt motion örn ett lagstadgande, som berättigar fordringsägare att bos Konungens Bef:h:de erhålla s. k. promotorial i Utsökningsmål.
Cederström, Jacob: Jag biträder i saken Utskrs förslag till författning, men jag nödgas göra den anmärkn., att Ulvk. bar tillagt den föreskrift, att ”expeditionshafvanden vid det landscancelli, hvilket ombesörjer utslagets verkställighet, må äga att derför såsom arfvode sig lill godo beräkna ^ för 100 af det som indrifves.”
Det lärer icke rättsenligen kunna beviljas att expeditionshafvanden på landscancelliet, vare sig i den ort, der fordringsägaren är boende och gäldenären tillika, eller i annat län, der gäldenären finnes, får aga större rätt än att få Communications-och utslagslösen, lösen för sin order till indrifningen samt postporto för medlens öfversändande till den Konungens Bef:h:de, dit medlen skola inskickas jemte recommendationsafgift.
Något mera kan icke bär fordras, ty eljest skulle landssecret:n i promotorial-mål förvandlas lill commissionär, hvilket icke får vara följden, då författningen ålägger Konungens Bef:h:de att besörja genom promotorial detsamma, som de eljest äro skyldige alt i lagsökningsväg verkställa efter den vanliga expeditionstaxan.
Denna taxa bör derföre ock i så väl promotorial- som i andra mål iakttagas.
Jag anhåller 0111 återremiss, på det att denna detalj må blifva rättad, hvarefter i fråga var. förslag kan blifva af en ganska välgörande beskaffenhet.
Anledningen till ifråga var. betänk, är, att ehuru i de flesta län den praxis är gällande att promotorial meddelas, så gifves det ändock några län, som derifrån göra undantag.
Att det nu föreslagna stadgandet kommer alt för betjeningen på landscancellierna medföra ett ökadt besvär, lärer icke kunna bestridas.
Att de derför böra erhålla ersättning torde ej heller kunna anses obilligt.
I den händelse summan, om hvars utkräfvande fråga uppstår, befinnes vara obetydlig, blir den ersättning, som här är beviljad, icke af något stort belopp; men derigenom att denna är i författningen bestämd, förekommes all Den 5 December.
169 att en expeditionshafvande i landscaneelliet lian tillegna sig en alltför stor del af den summa han skall indrifva.
Är summan deremot af meia betydenhet, så har fordringsägaren sig öppet lemnadt att, genom antagande af ombud vid landscaneelliet, inspara den koslnad, hvarmed den stadgade procenten skulle öfverskjuta det arfvode han nödgades till enskildt ombud utbetala.
Det är således icke något tvång för honom att anlita promotorials-utvägén.
Det är en rättighet att begagna den, och anser fordringsägaren betalningen för dryg, så antager han ett enskildt ombud, men för små fordringsposter, sorn vanligen förekomma, är det visserligen en vinst att hafva arfvodet på förhand i författningen bestämdt.
På denna grund vågar jag anhålla om bifall till betänkandet.
Äfven jag instämmer i den anmärkn., som af Frih. Cederström, Jacob, är gjord.
Jag kan icke inse något skäl, hvarföre exprditionshafvanden i det ena eller andra fallet skall hafva ersättning för något annat, lin för de utgifter han nödgas göra för sjelfva expeditionen.
Men jag inser ganska väl obilligheten deraf, att Cn expeditionshafvande skulle, efter detta förslag, i det ena fallet kunna få en stor summa för indrifningen af ett större capital, hvarvid han icke haft större besvär än för indrifningen af ett ringare, och deremot i andia fallet, derest han icke ägde att beräkna mer än ^ för ioo, möjligen få en så ringa ersättning, att den icke motsvarade hans utgifter.
Jag kan således icke anse det föreslagna sättet riktigt, ulan blott och bart föranledande till oreda.
Följden deraf skulle blifva, att alla de fordringsägare, som hade större summor att indrifva, skaffade sig enskilda commissionärer på stället, dä de icke behöfde betala den föreslagna pioeenten.
Deremot skulle de smärre fordringsposterna alltid komma att indrifvas på detta sätt, och då kunde icke expeditionshafvande hafva sitt besvär och sina kostnader ersatta.
Jag begär derföre återremiss af betank., ehuru jag i hufvudsaken instämmer i Utskis förslag.
De talare, som yttrat sig förut, hafva godkänt grundsatsen i Utslits betänk.
Och blott gjort erinringar eller föreställningar i afseende å verkställighets-åtgärdérna.
För min del kan jag icke annat än bestrida hela anstalten, såsom i sin grund oriktig
Den innebär ett åliggande för embetsmän att vara enskildes ombud.
Om en embetsman vill frivilligt åtaga sig något sådant, såsom förhållandet hittills varit vid åtskilliga landscancellier, så må det vara hans ensak och hvila på hans eget ansvar.
Meri att Slaten skall ålägga honom det, anser jag obilligt och oriktigt, samt anhåller all få fästa uppmät ksamheten på de möjliga följderna deraf.
Först hvad grun18 H. 22 ijo Den 5 December. den angår: om det är rätt att göra landshöfdingen till enskildt ombud för en part, oaktadt landshöfdingen i utsökningsmål är domare; så skulle med samma skäl häradshöfdingen också kunna åläggas att vara ombud för enskilda parter vid den rätt der lian är domare.
Det ena är icke mera olämpligt än det andra.