Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar det håga om presterskapets aflöning, sä är förhållandet enahanda och likaså i hvilken riktning man vänder sig.
Antingen man har ett kolhm eller en byrå, sä är del förgäfves att söka åtskilja, hvad som icke kan söndras, och att vilja bevisa, att man genom den föreslagna förei ningen skadar kyrkan.
Sådant bör väl desto mindre kunna befaras, som den Konung, hvilken så att säga befästade den protestantiska kyrkan både i Sverige och hela verlden, han, som upoffrade sitt lif för denna kyrkas bestånd, är just den af våra regenter, som förnämligast påtänkt en sådan inrättning.
Hans store Kansler, som efter Hans död hufvudsakligen fick bära regerings-bördan, fortsatte efter sin återkomst till Sverige, yrkandet på en dylik inrättnings vidtagande.
Men eftersom vi kommit in på della kapitel, vill jag upläsa några ord, som han, innan Banér segrat vid Wiltsloch, yttrade i Rådet d. 16 Juli 1636, nemi.: ”Nu att tala om Consistorio Generali är intet nyttigt, ty presterne skola, vid denna lid, praescribera oss helt prtejudicerlige conditioner; rådde man, skulle lätat stå, till dess alt det blifver ett större vår Stats stabilimentum.
Men att det intet är rättat pä bahneu, skola de framdeles gråta båda händerna fulla.
Men nu att movera något sådant med Presterskapet, är intet rådelig!; ly schisma kan derigenom in Ecclesia lätteligen förorsakas; men på remedia mäste J gode Hrr tänka i tid och tillse, ali Bispeo i Westerås icke tager
Eder på härrden och pulsen och sedan stryker Eder under näsan.” (Smärre Bidrag lill Svenska Kyrkans Historia af P. E.
Thyselius, Ups. 1851, sid. 84).
Meningen med Ecclesiastik-Kolhm, säger Gr.
Sparre, var blott 11 H. 14 210 Den 1 September. att det skulle blifva en byrå, ett förvaltande verk under Konungen.
Jag anhåller att ur nyssnämnde skrift, sid. 55, få upläsa hvad derom säges: ”Enl. den i 27ide Art. affattade Instruktionen skulle detta Konsistorium bestå af 12 ledamöter, sex andeliga eller kyrkopersoner och sex verldsliga; ibland de förra skulle Erkebiskopen vara den förste, sedan Biskoparne i Strengnäs och Westerås, Konungens förnämste Hofpredikant, förste Theol.
Professoren i Upsala och Pastor Slockholmensis; utaf de verldsliga åter skulle RiksDrotset intaga första platsen, sedan tvenue Rikets Råd och tre af HofRätten.
Delta Konsistorium eller Koldin, — ty det förekommer under begge benämningarne, — skulle årligen sammanträda på en viss dag i Stockholm uti Kapitlet i Storkyrkan, och skulle Drotset med sina bisittare intaga högra sidan, och Erkebiskopen med sina den venstra, och ett för hvarje 8:de dag ombytt presidium föras af Drotset och Erkebiskopen.
En Fiskal, som årligen från alla Kapitel infordrade acter och domar, samt inför Konsistorium egde att föra alla de besväringar och kapilels-saker, som lända till K. M , tillika med 2:ne Sekreterare, en Prestman och en Politikus, samt 2:ne skrifvare skulle ock tillförordnas.”
Det var således mera än en byrå.
Det var en domstol, som J sen mine
Alla Rikets Kolbr voro den tiden så inrättade, att en af Riks-embetenas innehafvare var Ordföride i hvartdera, Drotset i HofRin, Marsken i Krigs-Kollim o. s. v. Det var en blandning af Kollegial och Minister-Styrelse, som lyckligtvis sedermera utbildat sig till nuvaride skillnad elem emellan.
I min motion har jag omförmält nödvändigheten, att hafva en tillförlitlig rådgifvande myndighet, i händelse af religiösa strider, men det är icke fråga om deras behandling, sedan de en gång upstålt, utan huru de skola bunna förekommas.
Deri ligger skillnaden.
De religiösa striderna kunna hvarken af domstolar eller af EcclesiastikKolhm förekommas.
De hafva ett högre ursprung, och del är, för deras skuld, jag föreslagit kyrkomötens hållande, hvarom en annan min motion handlar, hvilken ännu icke blifvit af R. o. Ad. pröfvad.
Grin har påstått, att R.
St. skulle genom deras initiativ i skolfrågan hafva åstadkommit ett virrvarr derutinnan.
Jag tror del förhåller sig tvertom; ty när af andra höga vederbörande, som icke äro R.
St., den ene velat fram och den andre tillbaka, så har derigenom det virrvarr upkommit, hvarom Grin talat.
Hade de gått samma väg, som R.
St. åsyftat, så hade frågan redan varit reglerad.
Grin förmenar, alt det icke vore lyckligt, hafva ambulatoriska ledamöter i Ecclesiastik-Kollim, såsom jag föreslagit i fråga om Prester och Skollärare.
Mig synes tvertom, ett sådant verk icke kunna lyckas, om det kommer att utgöras af endast civile embetsman, som röride kyrkans angelägenheter och lärda frågor icke hafva nödig erfarenhet genom förvärfvad sakkännedom.
Sätter man åter dit prester eller skol-lärare, hvilka qvarstanna der för lifstiden, så förlora de otvifvelaktigt efter hand den skicklighet, som fordras för dylika frågors bedömande.
De blifva ju längre ju mera civila embetsmän, men icke hvad de borde vara, sakkunnige lärår» Den 1 September. 211 Frih.
Alströmer har föreslagit vissa ändringar i ordalydelsen; men jag anhåller att han ville afstå derifrån, ty om de skola göras, måste väl Betänk, återgå till Utsk., då man icke vet, hvartill sådant kan leda.
Jag tror det vara bäst, att vi hålla tillsammans med de andra Stånden.
Jag ber om ursäkt, att jag åter begärt ordet, men jag skall blifva ganska kort.
I anledn. af Hr von Hartmansdorffs upgift på dem, hvilka skulle blifva ledamöter i det af Gustaf II Adolf och Axel Oxenstjerna påtänkta Consistorium Generale, anhåller jag få erinra, att just derigenom, att Råden presiderade i dåvarande Kolhr, desse voro eli slags Departementer af Regeringen, ungefärligen sådana vi nu hafva, och jag har äfven sagt, att just denne tanke lag till grund för Kollmes inrättande i allmänhet, fastän de lyckligtvis, säger Hr von Hartmansdorff, blefvo från Regeringen skiljde.
Det är i fråga om ordet lyckligtvis
Hr von Hartmansdorffs och mina tankar äro delade.
Att ett eller annat Kolhm kan behöfva qvarstå, är måhända en följd af nuvar:de förhållanden, men att kollegial-indelningen i all framtid kommer att bestå, derom hyser jag åtminstone tvifvelsmål, och jag kan således icke med min röst bidiaga lill inrättande af ett nytt Kolhm.
Jag finnér mig ingalunda vederlagd af Ilr von Hartmansdorff, utan förnyar min anhållan om afstag å Betänk.
För att icke splittra meningarna, afstår jag frän den modifikation jag egentligen reservationsvis framställt.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att, sedan Hr von Hartmansdorff frångått sitt första yrkande och förenat sig med Gr.
Posse och Hr Tersmeden, hvilka yrkat bifall till Ulsk:s Betänk., samt jemväl Frih.
Alströmer afstått från sitt förslag till propos., endast vore yrkadt af Hr Ekströmer bifall till Utsk:s förslag med den förändring, att från de ärender, som skola tillhöra Ecclesiastik-Kolhm, undantagas de, hvilka angå heisovården, och att således sista meningen i förslaget torde blifva sålydande: ”de lill Ecclesiastik-DeparUtet hörande ärenden, med undantag af dem, hvilka angå heisovården”, samt af Gr.
Sparre afslag å IJlsk:s Betänk.
Efter sedermera framställde med blandade
Ja och Nej besvarade propos:r först till bifall å Utsk:s Betänk., derefter lill antagande af Hr Ekströmers förslag och slutligen till afslag å Betänk., blef förnyad propos. lill bifall å Betänk, framstäld och besvarad med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande.
Uplästes till justering och godkändes följande voter:s»propos.:
Den sem bifaller Allm.
JVS 117, i anledn. af väckte motiouer om inrättande af eli EcclesiastikKolhm, röstar 212 Den 1 September.
Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde Betänk, af R. o.
Vid voteringens slut befunnos röste: ne hafva utfallit som följer:
Då nu föredrogs Högv.
PresteSus d. 28 sisll.
Aug. på bordet lagda prot.-utdr.
JV2 332, innefattande inbjudning lill instämmande i de beslut, som af samma RiksSt. blifvit fattade vid föredragningen af Allm.
Ekon.Etsk:s Betänk.
JYa 115, i anledn. af väckte motioner, dels beträffande Elementar-läroverken, samt de s. k.
Psedagogierne eller mindre slads-skolorne, och dels om tillägg i föreskrifterne i afseende på student-examen, yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag anhåller, att denna inbjudning måtte få hvila på bordet, intilldess prot.-utdr. från de öfriga St:n ankommit, innehållande nplysning om den utgång frågan der vunnit.
I anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att prot.-utdr. innehållande Borgare- och Bonde-Stms i ämnet fattade beslut redau till R. o. Ad. inkommit.
Jag anhåller att della prot.-utdr. måtte få hvila på bordet.
Häruti instämde Frih. Cederström, Rud., hvarefter Hr Gr. och Landtm, förklarade, att PresteSt:s ifrågavar:de prot.-utdr., enl. derom gjord begäran, komme att ytterligare hvila på bordet.
Vid föredragning af Hr von Hartmansdorffs, Aug, d. 30 sisth Aug. på bordel lagda hemställan, alt de öfrige RiksShn mätte inbjudas att instämma i 15. o. Ad:s vid pröfning af Lag- samt Allm.
J\a 20 fattade beslut, rör:de ändring af l:sta och 6:te §§:na uti K. M:s Nåd.
Föiordn. om fattigvården i Riket af d. 13 Juli 1853, blef denna fråga pä begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug. och Gr. Taube, Henning Edv., ånyo lagd på bordet.
Föredrogos och lades till handlingarne nedannämnde d. 30 sisth Aug. på bordet lagde Mern., nemi. från Constitutions-Utskottet: ■M 42, med utlåt., ang:de Talmannens i BondeSt. vägran af propos. på ett inom Ståndet väckt yrkande i fråga om behandlingen af Serskildta Ulsk:s Mern.
M 11; Den 1 September. 213 S tats-Utskottet: JM 250, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, röride eftergift lill förmän för Carlstads stadsförsamling af Kronans rätt till ett efter Näringsidkerskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf; JM 251, ang:de verkstäld omröstning, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, rör:de eftergift till förmån för Upsala Stads Borgerskaps Gubb- och Enkhus-inrättning af Kronans rätt till danaarf efter Enkan Charlotta Elisabelh Bång och Jungfru Christina Lundsiröm; JM 252, ang:de verkstäld omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde eftergift för Notarien E.
Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungs-ladugård, af halfva Spanmåls-arrende-beloppet för år 1852; JM 253, ang:de verkstäld omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de åtskilliga till Slats-regleringen hörande frågor; JM 254, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om aflöningen för Presidenterne i vissa af Rikets Kolkr; samt JM 255, i anledn. af verkställde omröstningar, ang:de ålskillige Bevilims-frågor.
Föredrogs och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s d. 30 sisth Aug. på bordet lagda Mern.
JM 256, med förslag lill sammanjemkuiug eller voter:s-propos:r, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de extra anslag till föremål, tillhörande 4, 6, 7 och 8 Hufvud-litlarne. t:sla, 2:tira och 3:dje punkterne. R. o. Ad. godkände de i dessa punkter föreslagne voterispropos:r. 4:de punkten.
S:te punkten.
Den af Utsk. föreslagna voterts-propos. blef af R. o. Ad. godkänd. 6:te punkten.
Jag anhåller att Ståndet malte antaga inbjudningen, hvarigenom vårt beslut kommer att öfverensstämma med PresteSl:s och med motionen.
Då man beviljar ett anslag, som icke är af stort omfång, bör man desto mera noggrannt tillse, att 214 Den 1 September. man dervid icke meddelar sådana föreskrifter om arbetets verkställande, hvilka, just med afseende å anslagssummans belopp, svårligen torde kunna efterlefvas.
Del är bättre att åtaga sig ett litet stycke i sender och väl genomarbeta det, än att åtaga sig ett större och måhända fullborda det pä otillfredsställande sätt, hvilket lätteligen blefve händelsen.
Att PresteSt. har i sitt sköte motionären, såsom man nyss anmärkt, mätte väl icke göra något lill saken.
Jag tillåter mig vördsamt afråda R. o. Ad. att antaga inbjudningen.
Efter först, till. antagande af Ulskts i denna punkt till R. o. Ad. gjorda inbjudning, framställd propos., som besvarades med blandade
Ja och Nej, hemstälde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade afslå denna inbjudning och ropades dervid starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Beträffande sedermera i förevartde punkt föreslagna votertspropostr, befanns den i sammanhang med inbjudningen framställda voter:s-propos. till följd af det nu fattade beslutet hafva förfallit, hvaremot de, för den händelse att samma inbjudning ej blefve antagen, föreslagne voter:s-propos:ne af R. o. Ad. godkändes. 7:de punkten. R. o. Ad. godkände den i denna punkt föreslagna votertspropos.
Hule punkten.
Härvid förekom först och lades till handliugarne den af Ulsk. lill PresteSt. gjorda inbjudning.
Beträffande sedermera de i denna punkt föreslagna votertspropostr, yttrade Hr von Troil, Sam.
I afseende på upställningen af desse voter:s-propos:r, har StalsUtsk. enl. min åsigt beträdt en lika vådlig som origtig bana.
Förhållandet är nemi., att 3 Stånd beviljat 3,000 R:dr till Råby Räddnings-Inslitut.
Borgare- och BondeShn hafva lemnat della anslag för en gång, hvaremot PresteSt. beviljat 1,000 R:dr för hvartdera af åren intill nästa Riksdag och derjemte föreskrifva åtskilliga vilkor.
Men R. o. Ad. har afslagit frågan.
Under sådana förhållanden kan jag icke inse, att R. o.
Ad:s beslut kan vid blifvande votering ingå såsom conlra-propos.
Anslaget är beviljadt af 3 Stånd och således måste voteringen i Förstärkta StalsUtsk. blifva om anslaget skall utgå en gång för alla eller årligen intill nästa statsreglering.
Såvidt jag kan påminna mig, har praxis tillförene varit sådan.
Jag anhåller alltså, att R. o. Ad., med afslag å voter:s-propos., malte förklara att votering skall anställas emellan Borgare- och BondeSt:ns beslut å ena, samt PresteSt:s beslut å den andra sidan.
Om den grundsats, hvarifrån siste talaren utgått, vore rigtig, skulle jag medgifva, att han har rätt; Den 1 September. 215 men han säger, att de 3 öfrige Stin genom sina beslut beviljat ett anslag af 3,000 Ridr.
Borgare- och BondeSlin hafva beslutat, att summan skall ulga för en gång, hvaremot PresteSt, med vissa vilkor beviljat 1,000
R:dr om året under den tid blifvande statsreglering oinfaitar.
Om nu en urtima Riksdag inträffar, skall då Räby institut erhålla de 3,000 R:dr, som PresteSt. beviljat?
Det är en väsendtlig skiljaktighet emellan de öfrige Ståndens beslut, och man kan således icke säga, all 3 Stånd beslutat, att institutet skall erhålla desse 3,000 Ridr.
På grund häraf har StalsUtsk. upställt desse voteris-pioposir, hvilka enl. min åsigt åro riktige.
Dessutom har R. o. Ad. samt PresteSt. redan godkänt en snarlik voterispropos. , hvarom Förstärkta StalsUtsk. röstat, då det voterade om ett vilkor, som blifvit fästadt vid ett anslag till Landtstalens tjenstemän.
Jag anhåller således om bifall till voteris-propos.
Frih. Cederström, Rnd.:
Vid detta tillfälle är det icke så mycket för att vindicera åt R. o. Adis en gång uttalade mening någon mera bestämdhet, som fastmera för den i beslutet inneboende principens skull och för gagneligheten af dess tillämpning, jag försvarar StatsUtskis ifiågavaride förslag.
Åkerhjelm har redan utvecklat, huruledes de beslut, dem Borgare- och BoodeStin å ena, samt PresteSt. å den andra sidan fattat, äro väsendtligen skiljaktiga; och att den summa, som dessa 3 Stånd hvar för sig beviljat, skulle blifva lika, det har Frih.
Åkerhjelm äfven visat icke vara att påräkna.
Men äfven om så inträffade, synes uppenbart, att, enär ett Ståud fäster sådana vilkor vid en beviljad summa, hvilka alldeles icke ingå i de 2 öfrige Ståndens åsigter, innefattar detta en så väsendtlig olikhet i sältet att betrakta sjelfva anslaget, att man icke kan godkänna det förmenande, alt 3 Stånd hafva derom förenat sig.
Således och under dessa förhållanden tror jag icke, alt man bör ogilla Utskis förfarande och anse, alt 3 Stånd skola hafva för Råby i Malmöhus län belägna råddnings-institut uttalat en så sammanstämmande åsigt, som skulle kunua föranleda ett sådant beslut, som Hr von Troil föreslagit.
Jag anhåller fastmera om bifall till den af Utsk. framställde voteris-propos.
I milt förra yttrande måtte jag hafva uttryckt mig serdeles otydligt, då de siste talarne kunnat, som de gjort, upfalta min mening.
Ingalunda har jag sagt, att PresteStis beslut öfverensslämde med Borgare- och BondeStms.
Tvertom, det skiljer sig derifrån ganska väsendtligt.
Såvida den nuvaride stalsregleringsperioden kommer såsom vanligt att räcka under 3 år, blir den af PresteSt. beviljade summa lika med den de 2 andra Stånden anslagit; men skillnad i Besluten förefinnes emedlertid.
Alltså har jag ansett nödigt, att votering anställes emellan Borgare- och BondeStins beslut å ena, samt PresteStis å den andra sidan.
Endast i fråga om contra- propos., deri R. o. Adis beslut, som afslår det begärda anslaget, är ifrågastäldt alt ingå, har jag yttrat betänkligheter, och anser det serdeles vådligt och principstridande, att detta 218 Den 1 September. R. o. Ad:s beslut ingår i contra-propos., och dessutom stridande mot den hittills följda praxis.
Jag vill med exempel närmare belysa delta.
Om 2 Stand bevilja! ett anslag af 80,000
R:dr till gåfvor och 1 Stånd beviljat 66,000 R:dr, men det 4:de Ståndet vägrat allt -anslag för detta ändamål, så skulle efter den af Ulsk. följda princip först röstas om contra-propos., 66,000 R:dr och intet, samt derefter örn hufvudpropos. , om 80,000 R:dr och 66,000 R:dr samt afsiaget.
Den af Utsk. föreslagna votens-propos. strider fullkomligt emot hittills följd praxis, och enl. min åsigt föranleder den stora olägenheter i framtiden, hvarföre jag anhåller att densamma icke mätte godkännas.
Vid detta tillfälle eller frågan om anslaget till Råby räddnings-institut finnes endast den likhet emellan de bifallande Ståndens beslut, att ordet Råby deri förekommer.
Borgare- och BondeStm hafva nemi. en gång för alla skänkt institutet 3,000 R:dr.
PresteSt. har icke anslagit någon bestämd summa, utan det har gitvil institutet 1,000 R:dr under hvartdera året af nästa statsreglerings-period, det vill med andra ord säga, att om före nästa lagtima Riksdag en urtima inträffar, blir den summa PresteSt. beviljat ganska ringa.
Man kan äfven tänka sig, alt, om vid nästa Riksdag någon ny statsreglering icke hinner upgöras under R.
St:rs sammanvaro, utan den gamla blir fortfarande gällande, det af PresteSt. beviljade anslag kommer all utgå under mera än 3 år.
Dessutom har PresteSt. vid anslaget fästat åtskilliga vilkor, som R. o. Ad. redan känna.
Jag kan således icke finna annai, än att då 2 Stånd, Borgare- och BondeStm, fattat ett beslut, och PresteSt. ett helt annat från nämnde 2:ne
Stånds skiljaktigt beslut, kan man väl icke rimligen påstå, att, när votering i Förstärkt SlatsUlsk. skall ske, R, o. Ad:s beslut icke kan i contra-propos. ingå.
Jag anhåller alltså vördsamt om bifall till Ulsk:s förslag.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förklarade sig instämma med Gr.
Fastän jag önskar, alt Räby räddnings-institut icke skall erhålla något anslag, vill jag icke att det skall ske på det sätt Lisk. föreslagit, emedan enl. min åsigt det är bestämdt afgjordt, att institutet skall hafva något.
Jag instämmer således med Hr von Troil.
Del lärer väl icke kunna bestridas, att 3 Stånd sammanstämmande beslutat, att detta institut skall bekomma något, hvaremot det 4:de Ståndet afslagit alla medels beviljande för detta ändamål.
2 Stånd hafva nemi. sagt, att institutet en gång för alla skall erhålla 3,000 R:dr, och 1 Stånd har beviljat 1,000 R:dr årligen under en obestämd tid, men delta belopp är likväl det minsta.
Under sådana förhållanden anser jag frågan icke vara om annat, än huru mycket institutet skall undfå, och att således voteringen i Förstärkt Utsk. icke kan blifva om afslag på hela anslaget.
Jag anhåller, att frågan om contra-propos. måtte ogillas och endast voterss-propos. i hufvudsaken godkännas.
Den 1 September. 217 Frih.
Den siste talaren har sagt, att 3 Stånd beslutat, att Råby institut skall hafva något anslag.
Detta är visserligen en sanning, men vid anslagets beviljande har likväl ett Stånd fästat vissa vilkor.
Man kan således tänka sig, att utan upfyllandet af dessa vilkor detta
Stånd icke vill lenina institutet något anslag.
Under sådana förhållanden tror jag, att Utsk. rätteligen förfarit, då det i volens-propos. intagit R. o. Ad:s beslut, som innehåller afslag.
För att eli förslag i en statsregleringsfråga skall blifva R.
St:rs beslut, fordras 3 Stånds sammanstämmande beslut.
Hade således PresleSt. beviljat institutet 1,000 Rrdr utan något vilkor, så skulle jag gå in på Gr.
Gyldenstolpes sats, ty då vore det R.
Surs beslut.
Dä nu PresleSt. annorlunda förfarit, kan jag icke se, huru 4:de
Ståndets mening skall kunna undertryckas vid votering i Förstärkt Utsk.
Hr von Troil: Frih.
Tersmedens yttrande förvånar mig, ty jag påminner mig, att olika åsigler följdes vid 1847—1848 arens Riksdag, då Frih:n var Ordför:de i StatsUtsk.
Jag beklagar, att den ovilja en del ledamöter af detta Stånd hyser mot ifrågavar:de anslag, möjligen kan föranleda derhän, att Ståndet ingår på en votens-propos.
, som i framtiden, jag befarar det, kommer att medföra stora oredor.
För att emedlertid lugna Ståndet, kan jag försäkra, att PresteSt. antager inbjudningen, och att någon votering således icke kommer att äga runi, derom är jag förvissad.
Godkännes Utsk:s förslag, blir följden deraf, att i alla anslagsfrågor etableras den grundsats, att de 4 Ståndens olika meningar blifva föremål för omröstning i Förstärkt Utsk., och att det Stånd, som afslår ett anslag, kan få sin mening gällande, hvilket, såvidt jag kan påminna mig, hittills icke varit förhållandet, utan når 3 Stånd beviljat anslag, har man voterat om beloppet, och det 4:de Ståndets afslående beslut har ansetts förfallet af det skäl, att de 3 Ståndens beslut betraktas såsom R.
Utslus förslag oriktigt till sin princip, och derföre har jag upträdt emot detsamma, men ingalunda för att bereda Råby institut ett anslag, hvilket man här tyckes förmoda.
Först får jag nämna, att jag icke har någon fiendskap till Råby institut.
Hr von Troils förundran deröfver, att den af Utsk. nu antagna grundsats icke följdes af 184S års StatsUtsk., då jag var dess Ordför:de, får jag nämna, att denna grundsats icke gjorde sig gällande i frågor om endast summor, utan dä 3 Stånd beslutat eli anslag, 2 Ständ ett högre och 1 Stånd ett lägre, samt det 4:de Ståndet afslagit anslaget, ansågs detta 4:de
Stånds beslut icke böra komma under omröstning i Förstärkt Utsk.; men hade något så beskaffad! vilkor blifvit af ett Stånd fästat vid anslaget, att det icke borde utgå med mindre än alt samma vilkor upfylldes, ansåg man att R.
St. icke beviljat anslaget.
Sådana voro mina åsigter då, och sådana äro de ännu, nemi. att då ett Stånd med vilkor och 2 Stånd utan vilkor bifallit eli anslag, roeD det 4:de Ståndet afslagit det, skall omröstning i Förstärkt
Utsk. anställas om de 4 olika besluten.
218 Den 1 September.
.lag lemnar i sitt värde Hr von Troils förutsägelser om PresteSt:s beslut i denna fråga.
Förutsägelser eller profetior äro i allmänhet vanskliga.
Derföre torde vi böra hålla oss vid det faktiska i frågan eller huruvida votens-alternativerne äro så upställda, alt R. o. Ad:s beslut deri ingår.
Om förhållandet vore annorlunda, då kunde Hr von Troils åsigt hafva skäl lör sig; men så som Ulsk. nu upslällt desse alternativer, synas de mig äga all logisk sammanhållning; ty då PresteSt. vid sitt beslut fäslat det vilkor, att minst 20 vanartiga barn vid institutet finnas intagna och inrättningen i öfrigt fortfar i sin nuvarsde gagnande verksamhet, samt att staten genom ombud deltager i de årliga revisionerne af institutets räkenskaper, oell derjemte utöfvar tillsyn öfver inrättning gen, iikväl på det sätt, att dess Direkt:n får behålla fria händer i den speciella vården och ledningen af densamma; så kan man ju länka sig, att, om vid den första voteringen delta beslut icke vinner framgång, PresteSt. dä heldre anser sig böra afslå hela frågan.
Man kan invända, att sådant icke är sannolikt, med afseende på frågans beskaffenhet och anslagets belopp.
Men här måste grundsatsen noga upmärksatnmas; ty i fall det vore fråga om en sak af mera vigt än den förevar:de, låter det mycket väl tänka sig, att man beviljat" ett anslag