Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre aj JVordirij Carl Johan: Herr Hjerta har utgått från den synpunkt, att vid den reglering, som ägt rum med Flottan, medel skola hafva blifvit dragne från det materiella lill det personella.
Jag bestrider denna synpunkt.
Den är ej grundad; ocb jag skall framställa skälen, hvarföre jag anser den vara grundlös.
Då Konungen år 1824 uppgjorde fördelningen emellan det materiella för Flottans behof, och det personella, grundade Konungen sina beslut derpå, att icke något skulle dragas från det materiella.
StatsUtskottet har trott sig finna, alt förhållandet icke varit sådant, men det härleder sig deraf, att StatsUtskottet ansett, att till det materiella hörer beklädnad af trupperne.
Jag medgifver, att beklädnad visserligen hörer till det materiella, så länge den finnes i förråden, men i samma stund den utgifves till beklädande af trupperne, är den lika personel som aflöningen.
Uppgör man saken så, skall man finna, att omkring i4oo R:dr mera blifvit anslagne för det materiella än förut, och att då regleringen blifvit fullbordad, en besparing för densamma uppkommer af omkring 38,000 R:dr.
Denna calcul har jag framställt vid återremissen, och StatsUtskottet har ej kunnat bestrida riktigheten deraf.
Således blir hela frågan, om man skall hänföra en bekläd - Den 14 Oetober f. m. *99 liad, sorn är utdelad, till det personella.
Jag tror att, lika 'sorn bröd och aflöning, bör den äfven dit hänföras.
När man gör upp en reglering, och vill se, att den gar ihop, börjar man med ett sammandrag öfver hvad kostnaderne förut varit, och hvad det nya skall kosta; så har äfven vid nu ifrågavarande Reglering skett, och då visar sig genast en besparing af i3ooä i/jooRidr, och sedan en mycket betydligare.
Enär den grund, hvarifrån Herr Hjerta utgått, ej är beståndande, måste ock hans yttrande om det oformliga förfalla.
Att nU ej ingå i någon granskning af Titeln, på den grund, att Rikets Ständer icke i detail pröfvat förslagen, anser jag ej vara riktigt, enär för denna, likasom för den Tredje och de öfriga Titlarne, Konungen bifogat vid sin Proposition ej mindre sådane Bilagor, som upptaga alla frågor, hvilka på den Tionde förekomma, än ock staterne för den nya regleringen.
StatsUtskoltet har således pröfvat regleringen, och hemställt, att Rikets Ständer måtte bifalla den.
Jag vet ej, hvilken annan framställning talaren önskar.
Vill han åter ingå derpå, att den summa StatsUtskottet ansett såsom den rätta för de följande 5 åren, nemligen 1,202,517 R:dr 7 sk. 4 r:st., med tilläggning af 10,000 R:dr för Flottans Exercice, må i en rund summa bestämmas till 1,212,000 R:dr, skall jag ej sälta mig emot, att Ridderskapet och Adeln bifaller den, utan alt ingå i någon dotail-beräkning.
200 Den i4 October f. in, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om icke, enär Tionde HufvudTiteln innefattade flere särskilta punkter, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att hvarje punkt linge särskilt för sig pröfvas och afgöras.
Jag anmälte mig endast för att åberopa StatsUtskottets första Betänkande, som innehåller: att en ny Reglering (ij Flottans AjlöningsStater blifvit verkställd, hvarigenom väl ä AJlöningsanslaget uppkommer en blifvande besparing af a33y R:dr 44 sk- 3 r:st., men hvilken besparing, sä väl som ett tillskott från HufvudTitelns anslag för Försvarsverket i allmänhet af omkring 3o,ooo R:dr årligen, tills vidare erfordras till underhållande af en genom denna reglering uppkommen IndragningsStat.
Jag trodde mig således se, att 3a,ooo R:dr blifvit dragne från materiellen, för att tillvägabringa förändringar, som skedde straxt efter sista Riksdagen.
Jag vill ej mycket orda derom.
Det hörer till dessa besynnerliga förhållanden, hvilka uppstå vissa tir der, och som sedan annorlunda bedömmas.
Jag får dock yttra, att jag anser olagligt och oformligt, att ändra de personella staterne så, att man drar in det materiella för att hjelpa sig; emedan vår Grundlag uttrycker, att de stater Rikets Ständer bestämt, skola bestå intill nästa Riksdag.
Jag har Den 14 O c tobe r f. ra. 201 derföre sagt, att inga förslag hafva till Plitets Ständer inkommit.
De äro väl införde under sina rubriker, men grundade på den oriktighet, att ett nytt skick blifvit uppgjordt för io:de HufvudTiteln, hvilket ej är vordet för Rikets Ständer framstäldt.
Då Ridderskapet och Adeln nu beslutit ingå i detaljerne, upphör möjligheten, att göra denna mening gällande; jag skall dock ej begära votering, men till protocollet anhålla, att min reservation må blifva upptagen, emedan jag fruktår, att nästa Riksdag, då det blir fråga om 3:dje HufvudTiteln samt dess jnateriel och personel, ett dylikt förhållande kan uppstå, hvilket vore rätt illa.
Friherre af Nordin: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutit, att denna HufvudTitel skall punktevis behandlas, anhåller jag få yttra några ord i anledning af hvad Herr Hjerta anfört.
Han har sagt, att han anser den åtgärd olaglig, som af Konungen blifvit vidtagen.
Jag får lika bestämdt förklara, att jag anser den laglig.
Jag tror föröfrigt, att en fråga derom, huruvida olaglighet blifvit begången, icke hörer till detta rum.
För att med ziffran utvisa riktigheten af hvad jag anfört, skall jag endast yttra några få ord. i823 års stater uppgingo till 4.93>4i4
R:dr 3a sk. 3 r:st.
I denna summa var ej inbegripen beklädnaden för VolontaireCompagnierne, uppgående till f8,oqo JRdr, samt
Coopverdiekarlars under - 202 Den. 14 Oc.tober f. m. håll, uppgående till 14,000
R:dr, eller en summa af 32,000 R:dr.
Då denna lägges lill den förra, blir hufvudsumman 524,414 R:dr 3a sk. 3 r:st. 1824 års interims-stat utgjorde 44^,47^ R:dr 36 sk., och indragnings-staten 77,440
R:dr, eller tillsammans 522,916 R:dr 36 sk.
När denna drages ifrån den förra hufvudsummans tillgång, uppstår en behållning af i4<)7 R'dr 44 3 r:st.
Härigenom tror jag, att det är tydeligen visadt, att ej något blifvit dragit ifrån det materiella, så framt man medgifver frågan om beklädnaden.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef första punkten om Båk- och Lotslnrättningen af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Andra punkten i Utskottets senare Utlåtande om kostnaderna vid öjnin-. gar jor Flottans bemanning.
Utskottet har föreslagit 15,ooo R:dr för dessa öfningar.
Konungen har begärt 25,000 R:dr.
Jag hemställer till hvar och en, som känner, och har någon bekantskap med kostnaderna vid en sjöexpedition, huru det är möjligt, att på ändamålsenligt sätt ordna utgifterne med 15,ooo l\:dr.
Det måtte vara vigtigt, att, då man anslår 1,200,000 R:dr till sjöförsvaret, detta måtte kunna uppfylla sitt ändamål, men det betviflar jag att det kan, 0111 Den i4 Octo ber f. m. 2o3 det ej får öfning.
Man säger att en del af befälet och manskapet kan vinna den på Coopvardiefart; men jag hemställer, om det kan vara tillräckligt; om det kan gifva erforderlig öfning i manövern på en större flotta, och i Artilleriets användande oin skeppsbord.
Är det väl riktigt handladt att, då Riket kostar så betydligt på sjöförsvaret, dock så ställa till, att sjöförsvaret i nödens stund icke eger erforderlig skicklighet; och att, då man för Armeen påkostar för öfningar 200,000
R:dr om året och derutöfver, man ej vill anslå för Flottans öfning mera än i5,ooq
Jag anhåller på dessa grunder att, med afslag å den summa Utskottet föreslagit, Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition å a5,ooo R:dr för Flottans vapenöfningar, på sätt Konungen begärt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets tillstyrkande, att till kostnaderne vid öfningar för Flottans bemanning må beviljas en summa af i5,ooo R:dr.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, att till kostnaderne vid öfningar för Flot*. tans bemanning måtte beviljas den af Kongl. Majit i Dess Nådiga Proposition äskade anslagssumma af 25,ooo Ridr.
JBifölls.
2o4 Den 14 O c to lier f. ro. Angående Tredje Punkten i Utskottets senare Utlåtande om Ekevirke lill Flottans materiel.
Den nu föredragna punkten af Utskottets Utlåtande innefattar ett ämne, som både inom och utom RiksStånden utgjort föremål för förundran och klander; och, ehuru det ej leder till något resultat, anser jag mig likväl berättigad och pligtig alt upplysa förhållandet.
Man har funnit besynnerligt, att Regeringen, innan skulden blifvit betald, afslutat anie nya contracter om Ekvirke, och man har ansett oriktigt, att en sådan skuldsättning ägt rum.
Jag får förklara, att man ej tagit kännedom om förhållandet, ty någon skuldsättning har ej ägt rum.
På anhållan af t vänne individer bär Styrelsen antagit anbud i afseende å Ekevirke, utan förbindelse att emottaga något visst qvantum hvarje år, och utan alt betala något visst hvart år, samt under förbehåll att ej betala, förr än man för godt finner.
Dessa vilkor äro sådana, att man med skäl kan förundra sig, att individen deruti kan finna fördel, men det må ligga hos honom att bedöma.
Man har anmärkt, att, då fördelen är så mycket på köparens sida, man skulle få mindre dugligt virke.
Att ett sådant underslef kan ske, hellöf ver man ej frukta, emedan d ‘t förekommes af vederbörande Embetsman sorn mottagningen och besigtningen åligger; Den 14 October f. ro. ao5 Grefve Cronstedt:
Fullkomligen instämmande i Hvad Herr Nordenfalk yttrat, vill jag blott fästa uppmärksamheten derpå, att hvad i Utskottets Utlåtande finnes anfördt derom, att contractet skulle vara calculeradt på lefverans af sämre virke, icke är Utskottets tanka, utan blott de Herrars, som gjort anmärkning.
Således är det ej värdt att besvara den saken.
Men hvad angår att inventering skulle ske, får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att jag anser det vara en åtgärd, som är tvärt emot hvad som förut omtalats, eller, att Rikets Ständer ej borde blanda sig i detalj-saker.
Att vederbörande redogörares skyldigheter iakttagas, är klart, ty det finnes både Kronans ombud och Rikets Ständers ombud, som kunna göra åtal.
En inventering skall ock medföra kostnad.
Den sker aldrig oftare, än när redogöraren misstänkes, eller dör.
Man skulle tro, att en sådan inventering är lätt, men så är det icke med ekevirke.
Dertill åtgår många dagsverken, utom tiden.
Detta beror väl i alla fall på Konungen, men jag skulle tro, att vi icke böra vidtaga denna åtgärd, då vi förut hört åberopas, att Rikets Ständer icke böra blanda sig i administrativa ärender.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll hvad StatsUtskottet i denna punkt föreslagit.
Ja och Nej. 2oG Den i4 October f. m.
Hvarefter Hans Excellence hemställde* om Ridderskapet och Adeln gillade berörde punkt, med undantag af Utskottets hemställan att Rikets Ständer borde bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det inventering i Flottans Ekevirkes-förråder må anbefallas, och behörig controll öfver vederbörandes redovisningsskyldighet dervid iakttagas; hvilken hemställan torde af Ridderskapet och Adeln afslås.
Angående Utskottets i dess senare Utlåtande meddeldte svar å RiksdagsFullmägtigen Casper Wikmans, samt Grefve Claes Grönstedts och Friherre C. J. af Nordins gjorde anmärkningar.
Den fråga om disposition af besparingarne å HufvudTitlarne, som nu utgör öfverläggningsämnet, har redan, då Tredje HufvudTiteln discuterades, förevarit, och genom anföranden å ömse sidor blifvit så utredd, alt jag förmodar det något vidare icke behöfver tilläggas.
För min del fortfar jag att hysa den af mig förut yttrade öfvertygelse, alt våra constitutionela rättigheter inskränkas genom det af Utskottet framställde förslag, hvarå jag alltså anhåller om proposition till afslag.
Ehuru i alla delar instämmande med Friherre af Nordin, torde det dock tillåtas mig att till ytterligare befästande af den utaf honom framställda
Den 14 O c t o b e r f. m. 207 satts få åberopa 1810 års Riksdagsbeslut, som först afhandlar denna fråga, efter inträdandet af vårt nya Statsskick, och som, sedermera oförändradt, innefattar ett fullkomligt medgifvande åt Regeringen, att fritt och obehindradt inom Titeln disponera anslagen, och således äfven de tillfälliga besparingar.
Då man nu härmed jemnförer andan af stadgandet i 3o §.
Riksdagsordningen, torde man deraf finna, att meningen varit, att tillerkänna Kongl.
Majit en obehindrad dispositionsrätt öfver IlufvndTitlarnes besparingar; och det är på dessa ytterligare skäl jag, med åberopande tillika af de grunder Friherre af Nordin anfört, yrkar proposition till afslag å ifrågavarande punkt.
Jag är af enahanda tanka med deip, som yrkat, att Kongl. Majltsrätt till disposition af de på IIufvudTitlarne uppkomne besparingar ieke kan bestridas.
Jag var sjelf vid 1823 års Rikdag en bland dem, som ifrigast yrkade, att Ständerne ej skulle vidtaga några anordningar å besparingarne, och har äfven under detta Riksmöte bestridt anvisandet af medel till extra utgifter på desamma; men vid denna fråga måste jag dock fästa uppmärksamheten på 64 §•
RegeringsFormen, som stadgar: ”Så väl Rikets ”ordinarie Statsmedel och inkomster, som ”hvad på sätt omförmäldt är under namn af ”extra ordinarie utlagor eller Bevillningar ?.oÖ
Den 14 Octo ber f. ni. ”till Statsverket af Rikets Ständer anslås, ”vare under Konungens disposition, att till ”de af Rikets Ständer pröfvade behof och ”efter den upprättade Staten anordnasDå Rikets
Ständer nu skiljt emellan anslaget till materiel och personal, så hafva de ju ock pröfvat behofven, och till hvardera af de serskilta föremålen anvisat en viss del af Statsanslaget.
Om nu dessa anslag så förblandas, att af hvad som tillkommer materielen besparingar göras, hvilka tillfalla personalen, och materielen naturligtvis derigenom förfaller, finnér jag, att emot 64 §* någon sådan åtgärd, som StatsUtskotlet föreslagit, icke bör vidtagas, hällst ordställningen i Utskottets förslag är felagtig.
Jag yrkar alltså afslag derå, men reserverar ConslitutionsUtskottcts rätt, att, på grund af den följande 65 §. i RegeringsFormen emot Konungens Rådgifvare väcka den ansvarslalan, hvartill fog kan förefinnas.
Det mätte vara en fix idé af Herr Hjerta, att anslaget till materielen blifvit användt till personalen, ty Friherre af Nordin har visat, att något användande till främmande ändamål af anslaget till Flottans materiel icke ägt rum; och jag skulle lätteligen ytterligare kunna ådagalägga, att Flottans personal på intet sätt blifvit gynnad på bekostnad af Flottans materiel, samt att Herr Hjertås motsatta öfver - Den i4 October f. m. 209 vertygelse derom kommer af bristande kännedom om hvad som förstås med Flottans materielstat, enär derå äro t. ex. 70,000
R:dr uppförda till aflöning af TimmermansStaten.
Jag yrkar afslag å Utskottets hemställan i denna punkt.
Det är visserligen icke min afsigt att upptaga tiden med yrkande af afslag å Utskottets tillstyrkande i denna punkt, enär till och med Herr Hjerta sådant äskat; utan liar jag uppträd t endast för att yttra mig i anledning af den sistnämnde värde Ledamotens reservation af ConstitutionsUtskottets rätt till anmärkning emot Konungens Rådgifvare för felaktighet i denna fråga.
I händelse arne serskilta Hufvudtitlar funnos, en för Flottans personal och en för dess materiel, vore det rätt, att besparingar å den ena titeln icke utan StatsRådets ansvarighet kunde användas till den andra titelns behof; men om Kongl. Majrt blott skulle äga att följa en af Rikets Ständer uppgjord Stat, hlefve dess befattning med Statsverket inskränkt till en blott Kamrerare-åtgärd, hvilket likväl rakt strider emot Grundlagens stadgande i 4 §•
Detta har jag velat anföra, på det den gjorde reservationen icke måtte finnas obesvarad i protocollet.
Då den strid, som Herr Hjerta nu uppväckt, 45 H. 14 j 210 Den i4 October f. m. icke i denna frågas närvarande behandling kan medföra något resultat, inskränker jag mig till att anhålla om proposition i ämnet.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets i förevarande punkt gjorde hemställan, om vidtagande af det stadgande att under de Titlar, som röra FörsvarsVerket, besparingar, som uppstått å anslagen till de materiela behofven , ej finge användas till reglering eller förbättring af löner, samt att uppkomne lönebesparingar borde i första rummet användas till betäckande af de brister, som möjligen under samma tid kunnat uppstå å de till fyllande af materiella behofven beviljade anslag.
Hvarefter Utskottets berörde hemställan blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Angående Femte Punkten i Utskottets senare Utlåtande om Inskränkningar och Besparingar i utgifterna för Sjöförsvaret.
Då Utskottet utgått fran den grundsats, att anslagen för Flottan äro otillräckliga, förefaller det mig mera än besynnerligt, att Utskottet stannar i det resultat att tillstyrka, det Rikets Ständer måtte göra underdånig framställning om. deras öfvertygelse, att Kongl. Maj:t torde böra vara i Nåder betänkt på inskränkningar i Den i4 October f. m. 211 utgifterne för Sjöförsvaret.
Om Kongl. Maj:t begärt mera ari Utskottet ansett sig böra tillstyrka, skulle premissen och tillstyrkandet stått i förhållande till hvartannat, men nu innebär den gjorde framställningen rent af en contradiction, och jag hoppas och anhåller alltså, att hela denna punkt mätte få förfalla, såsom, till det minsta sagdt, öfverflödig.
Jag instämmer så mycket mera med Friherre af Nordin, som, i händelse af bifall till Utskottets tillstyrkande, man ändock icke viste, huru beskaffad den expedition borde vara, som skulle afgå, emedan Utskottet derföre icke uppgifvit den ringaste form; och hela skrifvelsen torde vara så mycket öfverflödigare, sorn. det icke torde vara lämpligt, att till Kongl. Maj:t framföra StatsUtskottets suppositioner eller aningar.
Jag medger, att denna punkt är så ofullständigt redigerad, att den icke kan bifallas, och jag förenar mig alltså med dem, hvilka önska afslag derå; men jag finnér icke destomindre, att Ständerna ganska väl kunnat till Kongl. Maj:t frambära en viss opinion rörande hushållningen med Statsmedlen på denna HufvudTitel, derest Utskottet icke så oformligt redigerat sitt tillstyrkande, att det börjat med att för45 H. i4* 212 Den 14 Octo ber f. m. klara medlen otillräckliga, och sedan hemställt om ytterligare inskränkningar.
Jag förenar mig alltså äfven i anhållan om proposition till afslag å denna punkt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets i denna punkt framställde yttrande, att Kongl. Maj:t torde i nåder vara betänkt på sådane inskränkningar och besparingar i utgifterne för Sjöförsvaret, som, med iakttaget beredande af Rikets säkerhet, öfverensstämde med nationens förmåga att utgifterne åstadkomma, i hvilket afseende Utskottet tillstyrkt, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets berörde tillstyrkande.
Höglollige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen.
Den 14 October e. m. 2l3 Onsdagen den 14 October 1829.
Upplästes till justering Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag förden 13 dennes, af innehåll, att Ridderskapet och Adeln funnit godt inbjuda de öfrige RiksStånden att instämma i Ridderskapets och Adelns, i afseende å 25 punkten af StatsUtskottets Utlåtande N:o 23g, fattade beslut, angående anslaget till försvarsverkets materiel.
I sammanhang hvarmed å nyo föredrogs Herr Hjertås, Gustaf den i3 dennes mot Ridderskapets och Adelns berörde beslut afgifne, och samma dag på bordet lagde, reservation.
Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, anförde skrifteligen: Ridderskapet och Adeln har under gårdagens Plenum tagit kännedom af den reservation Herr Hjerta begärde måtte få åtfölja den inbjudning, hvilken samma afton blifvit beslutad att afgå till våra Medständer, rörande det äskade anslaget af 70,000 R:dr till årliga materiellens underhållande.
Jag börjar med att förklara, att jag ingalunda strider för sjelfva inbjudningens nödvändighet eller afsedda nytta.
Jag tror, att de särskilta olikheter, hvilka förekomma emellan resp.
Ståndens beslut så i detta, som flere andra hänseenden, äga en annan constitutionel väg, på hvilken de kunna jern - 2(4 Den 14 Octo ber e. m. nas; nog af att denna inbjudning blifvit af Ridderskapet och Adeln beslutad; mig tillhör endast att vörda dess beslut; men jag liar funnit så många betänkliga uttryck, — uttryck stridande både mot Regeringen och Representationen; uttryck, hvilka sakna all grund till deras användande vid detta tillfälle, att jag anser min pligt vara, att härå fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Vid en närmare granskning af Herr Hjertås reservation, skulle Ridderskapet och Adeln snart igenkänna denna ihärdiga vana af allmänna, alltid obevisade och ogrundade klagomål, hvaraf Ridderskapet och Adeln redan haft så flerfaldiga prof, och med hvilka Herr Hjerta sökt misstyda afsigten af Kongl.
Maj:ts propositioner, hvilka hafva sitt ursprung uti Regeringens pligt, att inför folket öppet framställa Rikets behofver, och sörja för bevarandet af dess sjelfständighet.
Herr Hjerta talar om den Statsluxe, som behagar magterij förbländar okunnighetens och beviljas af tjenstfärdigheten.
I dessa få penndrag, hvilken sammandragen tafla framställes icke öfver så väl Regeringen som Representationen inför Svenska Folket.
Regeringen, som älskar en onödig Statsluxe, för att förtrycka folket!
Och Representationen, som beviljat anslagen, inbegripen dels under rubriken af den förbländade okunnigheten, dels under den lika litet hedrande benämningen af tjenstfärdigq verk - Den 14 October e. m. 2l5 tyg härtill.
Jag afhåller mig ifrån allt svaromål å anföranden så ovärdige dem, emot hvilka de rigtas, och vädjar trygg till Rikets Ständers eget bedömande och egna känslor.
Herr Hjerta har anklagat Regering och Representation att hafva föga gjort för folkets bildning, trefnad och frihet.
Åter en vigtig anklagelse; men, mine Herrar, behöfver jag väl här påminna Eder om alla de bidrag Regeringen framställt och Representationen bifallit, till folk-upplysningens förbättrande, eller behöfver jag ingå i bevisning, att Regeringens enda sätt, att under ett fredligt samhällsskick vårda friheten, utgöres af dess aldrig hvilande omsorger för lagarnes bestånd och efterlefnad?
Hvad är det då Herr Hjerta saknar för folkets frihet, sorn varit beroende af Regeringens eller Representationens omsorger; må han förkunna oss det.
Vidare talar Herr Hjerta om de under i4 år förskingrade förråder.
Detta ord förskin g rädt är af en oegentlighet, som icke borde undfalla en så van talare; ett ord, som på intet sätt kan rättfärdigas.
Förskingradt betyder uti vanligt språkbruk att genom illvilja, oredlighet eller misshushållning förstöra det anförtrodda godset.
Herr Hjerta har likväl under samma i4 ålagt kännedom om rätta förhållandet, och kan ej vara i okunnighet om enda orsaken till förrådernes iråkade vanmagt.
Herr Hjerta ai6
Den 14 October e. m. liar nemi. blifvit, likasom Rikets samtlige Ständer, upplyst både vid 1823 års och innevarande Riksmöte, att förrådens uttömmande härrörde af de allt sedan dessa år otillräckliga anslagen till deras vidmagthållande.
Herr Hjerta har ej eller mägtat jäfva de anföranden, som blifvit dels af Regeringens Ledamöter, dels af KrigsCollegii Embetsman inom detta Hus uti hans egen närvaro framlagde; men, detta oaktadt, framträder Herr Hjerta inför Rikets Ständer och inför Svenska folket med denna sanningslösa anklagelse.
Är det hans enda mening att framkasta den, obekymrad om dess värde, och om dess följder?
Må han då än vidare lugnas, ty hvarken Regeringen eller KrigsCollegii Embetsman skola finna sig sårade af Herr Hjertås anfall.
De känna, att Riksdagsmannarättigheterne lemna skygd äfven åt den enskilta oviljan.
Herr Hjerta återkommer längre fram med den redan oftare använda tactiken, att beskylla Regeringen för planlöshet och brist af system; han saknar allt sådant uti Konungens Nådiga propositioner.
Jag åter svarar, att sjelfva den nu omtalade Konungens Nådiga framställning utgjort, så väl i hvad rörer materiel som personel, ett fullkomligt system för försvarets ordnande, ehuru denna Nådiga proposition ej blifvit i sin helhet antagen eller uppfattad; och jag betviflar, alt Herr Hjerta förmår dertill lemna något ytterligare bidrag, hvarom också all Den 14 October e. m. 217 framställning ifrån den värde talaren fullkomligen saknats.