Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade väl ämnat yttra några tankar i anledning af hvad bär blifvit an förd t, såsom rörande Pensioner för Generalitetet, angående Generalernas löner, om aflöningen för tredje bataljonens befäl vid hvarje Regemente, samt beträffande de omnämnde partiella tillskotten m. m.; men sedan Friherre Anckarsvärd så noga genomgått den Kongl. Propositionen om tredje Hufvudtiteln, att det blir mig omöjligt att nu genast på ett tillräckligt upplysande sätt besvara desse anmärkningar, så får, för att ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid och ej uppehålla remissen, jag blott förbehålla mig, alt framdeles få yttra mig i ämnet.
Hans Excellcncc Herr Grefve von Platen _, Baltzar Bogislaus:
Jag var icke närvarande, då en värd Ledamot yttrade sig örn Sveriges förhållande till sin Östra Granne.
Jag får således blott, i hvad jag går att andraga, hålla mig till den värde Ledamotens egen uttydning af sitt yttrande, sådant jag vid tillfället sälte det på papperet.
Det tycktes mig låta som följer: frågan huruvida Sverige kan försvara sig emot sin Östra Granne torde vara mindre väsentlig att afgöra, sä länge politiken tillåter bägge Rikenas vänliga förhållanden.
För mig synes denna fråga aldrig ett Ögonblick varit eller böra vara oafgjord. 7 H. 10 Den 22 December f. m.
I en långt vådligare tiel, än den närvarande, nemligen 1809, var jag Ledamot af FörsvarsComitéen, och är nu den enda lefvande bland de personer, af hvilka den utgjordes; men äfven då, när alla olyckor på en gång hotade Sverige; då alla möjliga svåra förhållanden måste läggas i öppen dag, voro vi alla öfvertygade, att Sverige kunde försvara sig, utan afseende på politisk vänskap eller fiendskap.
Jag anser mig blott skyldig göra detta förklarande; ty om det då gick an att tänka på sitt försvar såsom afgjordt, när Sverige var styckadt af fienden, så tror jag att det nu blir ganska lätt, när genom en förening, som naturen sjelf anvisat, Scandinavierne utgöra en folkmängd af 4 millioner menniskor på 7000 qvadratmil.
Herr Nordenfalkj Johan:
Ehuru flere af de anmärkningar som af åtskillige värde talare och särdeles Friherre Anckarswärd. blifvit framställde emot Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående StatsVerkets tillstånd och behof rörande tredje HufvudTiteln, redan äro af Friherre af Nordin besvarade, återstå likväl några, men som tiden är så långt framliden, att jag icke bör längre uppehålla Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, förbehåller jag mig blott, att få vid ett annat tillfälle, efter genomläsningen af Protocollet, till besvarande och upplysningars meddelande upptaga några Den 22 December f. m. '47 af dessa anmärkningar, hvarvid jag jemväl kommer i tillfälle att å Friherre Anckarswärds serskildt till mig framstälde fråga, lämna svar.
Herr von Hartmansdorff, yl ugust:
Jag uppskjuter till ett annat tillfälle, att i sjelfva saken yttra mig öfver ett ämne, hvilket icke blifvit vidrördt af någon bland de Talare, som besvarat Friherre af Nordins framställningar.
Men i afseende på de yttranden, som här eljest förefallit, får jag förklara, att om all annan tankeyttring angående Rikets angelägenheter, må vara behörig på detta rum, är det likväl en, som jag anser icke vara det, den nemligen, som innehåller ett tvifvel om Fäderneslandets sjelfbestånd och räddning, vare sig från inländskt eller utländskt våld.
Jag förenar mig således med dem som ogilla Grefve Frölichs första yttrande, ehuru det än må hafva blifvit af honom sjelf sedermera förklaradt; och jag har ansett mig böra högt uttala detta ogillande.
Men dessutom har jag bordt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett yttrande af en annan Ledamot, på hvilket man icke gifvit akt, förmodligen derföre att sinnena redan voro så mycket upprörda af Grefve Frölichs utlåtelser.
En Talare har nemligen yrkat Indelningsverkets bestånd, derföre, att om Sverige för - i48 Den 0.1 December f. m. lorade sin fria Statsförfattning, Svenske
Officerare likväl måste bibehålla det slags oberoende, som af indelt lön kunde vinnas.
Detta innebär ett tvifvel om beståndet af vår inre frihet; likasom Grefve Frölichs anförande innebär ett tvifvel om beståndet af den yttre.
Jag ogillar det förra icke mindre än det sednare.
Herr Stjerngranat > Henrik_, hade inlemnat följande, som upplästes:
Ingen kan i högre grad än jag skatta nyttan och värdet af Indelningsverket lör Arméen, men omöjligen kan jag öfvertygas, att denna stora inrättning rubbas, eller till sin grundval skakas, om Indelta Soldaten Commenderas af Befäl, som åtnjuter contante Penningelöner i stället för Spannemål och Persedlar, helst då Rege~ xnenternes Chefer, Majorer och Capitainer, hvilka egentligen äga tillsyn och ansvar för Regementer och Compagnier, äro vid sine Boställen bibehållne, sedan alla öfrige Regementet tillhörande Boställen, genom Kronans försorg, på längre tid blifvit bortarrenderade.
Deremot anser jag rakt stfidande mot sednare liders kraf, att Subalternoch Underofficerare bebo och sköta Boställen; nyttigare både för Staten och sig sjelfve användes af dem den tid, de icke äro i activ tjenstgöring, dermed, att de söka förvärfva theoretiska kunskaper eller förkofring i dem de redan vunnit, än örn de Den 33 December f. in. skulle använda denna tid med att sköta och bruka, sina merendels små Boställen, dera de utan vård och tillsyn ofta nödgas lemna vid så många oförmodat påkommande tjensttillfälligheter.
Tjensten skulle på delta sätt möjligen blifva en bisak och Boställets skötsel en hufvudsak, för att deraf kunna lefva, då desse i alla fall lemna en ringa och knapp vinst.
Icke Staten, men Befälet, tror jag skulle blifva ensamt lidande, om icke en säker och pålitlig garantie lemnäs för ett oförändradt värde af desse Penningelöner i hvad conjunctur som helst; denna garantie är i Kongl.
Majrls Nådiga Proposition föreslagen och Kongl. Maj:t har derigenom behagat lemna ett förnyat bevis af Dess Nådiga omvårdnad äfven för de af Dess trogne Undersåtares säkerhet och välgång, hvilkas pligt det blifvit att jemte uppoffrande af alla enskilda intressen hafva lif och blod ospardt till Konungens och Fäderneslåndets försvar, och hvilka icke såsom ersättning för uppfyllandet af detta ärofulla kall, men såsom en billig fordran af Staten med tillförsigt förvänta att af densamma blifva försedde med tarfveliga, samt på säkra grunder fotade och tillräcklige, lönevilkor, hvaraf större delen för närvarande finnes i saknad.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att sä väl Herr
Thams ifrågavarande Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Plenum klockan half till 6 eftermiddagen, Föredrogs å nyo Herr af Sillens, Georg Axel, den 12 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående all jords lika beskattning, samt Friherre Cederströms, Jacob, äfven den 12 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående grunderne för ett blifvande StatshusbållningsSystéine.
Herr von Hartmansdorff _, August:
För Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet är det visserjigen möjligt, i anseende lill dessa Stånds talrikhet, att sätta icke blott ett utan flere särskilta Utskott, om så be - Den 12 December e. m. *51 höfves.
Deremot äro Preste- och BorgareStånden för fåtalige, att ens förslå till de odinarie Utskotten.
Uti Hemliga Utskottet hafva flere af dessa Stånd blifvit valda, som redan förut äro Ledamöter i andra Utskott; ja, jag tror till och med sådane, hvilka förut äro Ledamöter i tvänne Utskott.
Det är således föga troligt, att dessa båda
Stånd skola lemna sitt bifall till nedsättande af ett Särskildt Utskott; ty då det icke är möjligt för någon Riksdagsman, alt vara på flera än ett ställe i sender; så blifva de ifrågavarande Ståndens Ledamöter icke fulltaliga, hvaraf olägenheten visar sig betydligare, sedan omröstningen icke mera sker Ståndsvis, utan per capita.
Fråga om rättelse, hvad BondeStåndets
Suppleanter i XJt— skotten beträffar, har redan blifvit i åtskilliga Utskott väckt.
Jag befarar, att om Ridderskapet oeh Adeln äfven skulle fatta beslut om nedsättande af ett särskildt Utskott, skulle Preste- och BorgareStånden icke bifalla det, i anseende till sakens o verkställbarhet.
Om de dertill få veta, att fråga är om 2:ne förslag, som en Ledamot bär redan förklarat för o verkställbara; torde de af dessa sammanlagda trenne ogörligheter afskräckas, så att 2 Stånd stanna emot 2, och på sådant sätt blir det ändock icke något af; hvarföre jag vördsamt afstyrker förslaget.
Jag var en af deni bland Ridderskapets och låi Den 22 December e. m.
Adelns Ledamöter, som, då detta ärende förra gången förevar, ansåg att Herr af Sillens och Friherre Cedei ströms Memorial, skulle lämpligast kunna afhandlas af ett för tillfället salt Särskildt Utskott.
Jag har sedermera icke ändrat min öfvertygelse derom.
Jag har icke tilltrott mig att på förhand kunna bedöma huruvida något Memorial är oanvändbart, alan föregången, remiss; men 0111 Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja remittera dessa Motioner till ett Särskildt Utskott, på sätt föreslagit blifvit, vill jag för min del visst icke deremot opponera mig.
Det skäl, som den siste värde Talaren framställt deremot, är för mig likväl icke öfvertygande.
Ty hvad PresteStåndet särskilt angår, så bar detta Stånd, genom sin formation, vid detta Riksmöte flere Ledamöter än vid föregående Riksdagar, och jag tviflar ej, att ju icke de öfrige
Stånden äfven skulle finna utväg att bereda Ledamöter uti ett Särskildt Utskott, om Ridderskapet och Adeln funne anledning att inbjuda dem att förena sig med Ridderskapet och Adelil derom.
Men om Ridderskapet och Adeln beslutar, att ett Särskildt Utskott icke skall nedsättas, så böra de, hvilka redan hafva den äran att vara UtskottsLedamöter, desto mindre söka undandraga sig att äfven handlägga dessa Motioner, som det, i fall Ridderskapet och Adeln remitterar Motionerne till vederbörlige Utskott, tillhör dem att der behandla
Den 11 December e. m. i53 dem, ehuru jag befarar, att det hommer att mycket borttaga tid och att en samling af 174 Ledamöter svårligen skull kunna så väl behandla ämnet sorn ett för tillfallet satt mindre talrikt Utskott.
Herr Riben_, Carl Wilhelm:
Ibland den massa af Motioner, uppgående till tusendetal, sorn under loppet af våra Riksdagar blifvit inom RiksStånden väckte, torde det blifva svårt, om icke omöjligt, att utleta någon, som i vigt och märkvärdighet uppgår mot dien, om hvars remitterande nu är fråga.
Den plats den ädle Motionairen i Samhället innehar, det höga Embete han bekläder, och det rykte, som Medborgare och Riksdagsman, han ifrån längre tider tillbaka åtnjutit, allt förenar sig att väcka en särskildt uppmärksamhet åt hans förslag.
Redan på första sidan af det vidlyftiga anförandet förekommer en satts, som ensam kunde föranleda till en afhandling.
Motionären erindrar nemligen om en Motion, som lian vid sista Riksdag gjorde, om upprättande af Project till ett StatshushållningsSystem.
Rikets Ständer delade då icke Friherrens mening.
De trodde, att planen till ett sådant system borde komma från Styrelsen, och afgåfvo i delta afseende en underdånig skrifvelse, emot hvilken Friherren då reserverade sig.
Friherren, sin mening trogen, har nu framträdt med samma förslag ånyo, under upprepande, att i54 Den 22 December e. m. det i en Constitutionel Monarchi, är ifrån NalionalRepresentationen, sorn project till ett Statshushållnings-System bör komma.
Jag vågar yttra en öfvertygelse, rakt motsatt Herr Friherrens.
'Sant är väl, att alltsedan 1809 hafva Rikets Ständer icke från Regerigen fått mottaga någon fullständig plan till ett StatshushållningsSystem, om jag får tillåta mig nyttja samma rubrik, som Motionären; men derföre, att det hittills icke skett, är det likväl icke sagdt, att det icke bör eller kan ske.
Det passar icke mig att undersöka, huruvida ett verkligt planmässigt Statshushållnings-System sedan 1809 ens blifvit följdt.
Jag inskränker mig i detta afseende blott till den generella anmärkning att i 5 §.
Regeringsformen finnes ett verkligt hinder förborgndt emot sammanhang och ordning i Rikets inre hushållning.
Denna §. förbjuder nemligen en StatsSecreterare att öfvervara de öfverläggningar, som icke tillhöra det Departement, hvars Chef han är.
Följden häraf blir den, att den ene StatsSecreteraren icke vet, hvad underdåniga tillstyrkanden den andra gör.
Att den ena Statssecreteraren icke vet hvilka åtgärder, som vidtagas i anledning af den andres föredragningar o. s. v. Vid slikt förhållande anser jag för en verklig lycka, att man icke ofta ser besluten korsa hvarandra, och jag tror att Friherre Jacob Cederström gjort en välgerning, om han sökt i Grund - D en 11 December e. m. i55 Iagsenlig väg tillvägabringa, alt alla StatsSecreterarne blefvo ständige Ledamöter af StatsRådet.
Min öfvertygelse är, alt han derigenom hade mycket mer närmat oss det constitutionela målet, än genom utarbetande af denna Motion, som för öfrigt är ganska genealisk, till och med i sina misstag, men på åtminstone 100 år alldeles overkställbar, Första hufvudpunkten af den totala omstöpning Herr Friherren föreslagit, är den fordran, att all jord skall bringas ,til 1 samma natur.
Jag hemställer till den ädle Motionären, om han härvid tagit i betragtande, huru den olika hemmansnaturen utbildat sig.
All jord har, ifrån början tillhört icke Kronan, utan enskildte personer under full ägande-rätt.
Detta bevisar Svenska Folkets urgamla frihet och Svenska bondens fordna anseende.
Bonde kallades endast den, som sjelf ägde sin jord; lian hette man för sig.
Hans rättigheter voro vidsträckta, hans skjddigheler voro få och inskränkta.
Småningom åtogo sig bönderna att beträda vägfarande man med skjuts och gästning och underhålla Upsala öde.
Detta nämnep jag, emedan det utgör grunden till jordens alla närvarande onera och deraf sig härledande olika hemmansnaturer.
Jag vill icke upptaga tiden med framläggande af någon öfversigt på hvad sätt Krono- och Skattehemman bildat sig.
De hafva icke uppkommit genom en despots nyckfulla befallning, men icke heller genom \ 156
Den 22 December e. m. magtägande Ständers beslut; — de hafva småningom bildat sig.
Om jag undantager Säterierna, som helt och hållit hade Adelns anseende till syftemål, så existerar knapt någon hemmansnatur, som icke genom omständigheternas kraf tillkommit och genom omständigheternas kraf bibehållit sig.
Den som saknar en fullständig kunskap om dessa naturers olikhet på olika orter, hänvisar jag till Friherre Cederströms Motion.
Den skildring han der gör på Uppbördsväsendet, visar bäst, huru djupt han inträngt i den Embetsmanna-befattning, som är honom anförtrodd.
Men derföre att oredor finnas, är det icke alltid möjligt, att i en hast och totalt afhjelpa dem.
Jag vet blott ett enda sätt att omintetgöra den olika hemmansnaluren, och det vore att, såsom det skedde i Frankrike under Viléles Minister, anslå en Milliard i skadeersättningar.
Men fonden lill ett sådant anslag fruktar jag blefve svår att utfinna.
Jag hemställer vidare till den ädle Motionären, om det icke undfallit honom, att den olika hemmansnaturens upphäfvande och all jords bringande till lika beskattning förutsätter en ny allmän jordrefning.
Om här ock kunde danas Landtmätare i en hast till tiodubbelt större mängd än nu finnes, är dock säkert, att i vårt glest bebodda och på vissa trakter så litet uppodlade land, ingen refning kan lända till något bestående resultat, hvilket bäst vitsordas af de Den 22 December e. m. refningar, sora hittills blifvit gjorde.
Den andra hufvudsakliga punkten i Friherrens förslag är, att alla Statsbidrag skulle utgå, i nion af inkomst; men märken väl, raine Herrar! det är brutto-inkomsten Herr Friherren menar.
Jag hemställer till en hvar, huru det skulle falla sig för den, som är skyldig hälften eller -f:delar af sin egendoms välde, eller för den, som bedrifver en rörelse med lanta capitaler, att skatta till Staten efter brutto-inkomsten.
Jag tror, att det skulle vara att mörda allt hvad som ännu är qvar af välmåga i detta land.
En annan hufvud grund i Friherrens Motion är IndelningsVerkets uppluifvande, ochConscriptionsSystemets utvidgande.
Conscriptionsskyldigheten skulle nemligen räcka först från 18 till 35 år, men ytterligare med någon inskränkning till 45 år, hvarigenom Ammen skulle komma att bestå af mer än 3oo,ooo man.
Vidare skulle i alla folkskolor (5 parentes sagdt, utgöra sockenskolorna ett särskildt föremål för Herr Frit herrens betragtelser) finnas en Underofficerare, som ägde att undervisa bygdens ungdom i handgrepp, simning, gymnastik o. s. v. Ingen skulle erhålla Magistergraden, utan att hafva tagit IngenieurOfficersExamen.
Hvarje manbar person skulle således blifva soldat, och hvarje PhilosophiaeMagister IngenieurOfficer.
Jag medger, att detta låter bra; men jag fruktar resultatet blefve, att antingen skulle det fattiga lan - det digna under sin egen militaira styrka, eller också skulle hela förslaget, i brist på medel, aldrig kunna verkställas.
Det hörer äfven till saken, att Friherren, i och med införandet af detta ConscriptionsSysteme, velat upphäfva icke allenast den Indelta, utan ock den Värfvade Arme'en.
Garnisonstjenstgöringen skulle, enligt hvad uttryckligen säges, förrättas af Conscribe— rade på så sätt, att Manskapet skulle hytas om hvar 3:dje eller 4;de månad.
Jag hemställer, om icke på det sättet alla Officerare vid GarnisonsRf gementerne idkeligen komme att exercera recruter, och jag frågar, om det vore möjligt alt upprätthålla ett Cavallerie och ett Artillerie, der Manskapet skulle ombytas hvar tredje månad.
Det är första gången i min lefnad jag hört yrkas på en total upplösning af en existerande stående Armee, och första gången jag hört, att en gammal
Stam är umbärlig i ett Nationalförsvar.
Jag förbigår de öfriga punkterne i förslaget; men jag supponerar att detla project nu vore genomdrifvit, och jag ställer den frågan till den ädle Friherren: hvad vore väl Sverige då för en sorts Stat?
Jag kan icke besvara denna fråga.
Allt hvad jag kunnat begripa, är, att allt som nu finnes till härstädes, vore omstörtadt, och att det Sverige, som då skulle uppkomma, hade icke minsta likhet med det land, i hvars sköte vi alla äro födde.
Kanske skulle då ett Den 12 December e. m. herrligare Sverige än det närvarande uppblomstra; men jag får dock erinra om den stora vådan att med berådt mod kullstörta en Statsbyggnad, innan man vet hvad man möjligtvis kan sätta i stället.
Redan i förra Plenum yttrade jag min öfvertygelse om overkställbarheten af Friherre Cederströms förslag, och då det nu är fråga om hvart Motionen skall remitteras, skulle det vara inconseqvent af mig, om jag tillstyrkte nedsättande af ett Särskildt Utskott, för beredningen af ett förslag, som jag tror vara oantagligt.
Jag förmodar icke att Rikets Ständer oftare än vid stora fall böra begagna sin rättighet att tillsätta Särskildta Utskott.
Så tyckes man också hittills hafva handlat.
År 1815 tillsattes det sedan så namnkunniga Särskildta Utskottet, för att undersöka orsakerna till förlägenheten i allmänna rörelsen.
År 1818 tillsattes äfven ett sådant; men det var i frågan om StyrelseVerkens reorganisation.
År 1823 nedsattes också ett för behandlande af Konungens Proposition i sistnämnde ämne.
Att nu begagna samma utväg för en enskildt Motion, kan jag för min del icke annat än afstyrka.
Yi böra äfven hafva den complaisansen för de tvänne mindre talrika RiksStånden, som säkert skulle komma i förlägenhet, vid nödvändigheten att utse Ledamöter till ett nytt Utskott; och om det också skulle befinnas erforderligt, att remittera Friherre Cederströms Motion till i6o Den aa December e. m. \
Stats- Banco- Lag- Ekonomi- och Bevillningsutskottens gemensamma handläggning, tillstjrrker jag ändock att det måtte ske, snarare än att för densamma tillsätta ett Särskildt Utskott.
Friherre Cederström j Jacob: Herr
Riben har yttrat sig öfver frågan om tillsättande af ett Särskildt Utskott, egenteligen i anledning af mitt förslag rörande grunderna för ett StatshushållningsSystem.
Ehuru denna fråga om ett Särskildt Utskott egentligen tillhör den utaf en annan värd Ledamot väckta Motion, har Herr Riben dervid anmärkt några delar af mitt förslag, dem jag anser mig böla besvara.
Han har nemligen framställt den önskan, att jag, i stället för det förslag jag ingifvit, bordt i constitutionel väg bereda en utväg, hvarigenom StatsSecreterarne kunde blifva ständige Ledamöter af StatsRådet, och således blifva Konungens Rådgifvare i alla mål.
Då denna fråga icke tillhör, hvad som utgör föremål för den närvarande öfverläggningen, vill jag derpå icke lemna annat svar, än det, att jag icke anser en Föredragande böra vara närvarande i StatsRådet vid andra tillfällen, än då han sjelf föredrar, med mindre mål af sådan egenskap förekomma, att hela StatsRådet och alla StatsSecreterare enligt Grundlagens föreskrift skola vara tillstädes.
Herr Den 22 December e. m. 161 Herr Riben liar ytterligare framställt cn fråga, rörande möjligheten att bringa all jord till lika natur.
Hade Herr Riben behagat taga närmare kännedom af dc tabeller, som äro min Motion vidfogade, så skulle lian deruti utan svårighet igenfunnit, att det endast fordras 4 års Statsbidrag, för alt åstadkomma en summa, icke allenast tillräcklig, att ersätta den privilegierade jorden de förluster, den kan derigenom få vidkännas, utan ock derutöfver gifva ett betydligt öfverskott.
Jag tror, att om man frågar bonden, huru vida han vill betala denna summa, för att sedermera slippa alla utgifter till Prest- och Knektehåll, samt utgöra Statsbidraget lika med alla i mån af inkomst, så skulle han genast förklara sig nöjd dermed, åtminstone är det fallet med de olika classer medborgare, som jag frågat i detta ämne.
Alla hafva funnit sig belåtne.
Äfven med åtskilliga af PresteStåndets Ledamöter har jag communicerat arbetet, och de hafva förklarat, att de äro villige afsäga sig den närvarande aflöningen genom Tionde, om de i stället försäkrades om den inkomst jag föreslagit.
Den värde Ledamoten har vidare mot förslaget anmärkt såsom olämpligt, att utskylderna till Staten skulle utgöras efter brutto-inkomst.
Jag instämmer verkligen med honom deruti, att någon fullkomligt rättvis beskattning icke kan utgöras efter annat, än efter behållen 7 II.
II Den 32 December e. m. inkomst; men om den behållna inkomsten minst af alla kan utrönas, så måste den äfven minst af alla freda från ojemn beskattning; ty hvarje individ följer sina egna grundsatser för beräkningen af denna inkomst.
Deremot är brutto-inkomsten alltid känd.
Den ena Köpmannen i Staden känner den andres affairer.
Den ena grannen på landet vet, hvadden andre grannen haft för inkomst.
Dessutom kan det äfven gifvas andra controller för den allmänna rörelsen, och när frågan är om hvilken beskattning skall medföra den minsta tunga och de säkraste controller för i möjligaste nion jemn beskattning, så tror jag, att, om hvar och en frågar sig, hvad han har betalt efter de förra författningarne, och jemför summan med hvad han enligt förslaget skulle komma att erlägga, skall han derpå nödgas svara: jag vinner och jag vinner betydligt på förändringen.
Det har ytterligare blifvit anmärkt, att förslaget innefattar ett upphäfvande af Indelningsverket.
Med fullkomlig kännedom af hvad vårt närvarande Indelningsverk kan uträtta, med kännedom äfven om medlen, alt göra Beväringen så användbar sorn möjligt, har jag funnit, att genom Indelningsverkets upphäfvande säkrare försvarskrafter kunna åstadkommas.
Jag har i anledning deraf uppgjort de calculer, som äro vidfogade min Motion, och man skall deraf Den 22 December e. m. i63 finna, att de 3o8,ooo man, som enligt förslaget skulle blifva att tillgå, kunde underhåll as med obetydligt större kostnad, än den Indelningsverket medför.
Den särskildta reserven förmodar jag att ingen menniska skall vilja undandraga sig.
Nu frågar jag: skulle icke hvarje fri Svensk man erkänna sig sjelf och sin son skyldig, att deltaga i sitt Lands försvar, då han visste, alt alla deri deltogo, alt alla betalte i lika förhållande som han till Statsutskyldernes utgörande?
Det finnes ingen bonde, som icke härtill genast skall svara ja.
Om Sverige nu icke är i stånd att bereda sig andra tillgångar eller utvägar till hvad som erfordras för försvarsverkets fullkomnande, så frågar jag, om icke förslaget är värdt att tagas i moget öfvervägande.
Må det vara möjligt, att summan 3oo,ooo man kan inskränkas; att åldern är föreslagen för tidigt vid 18 år.
Jag anser likväl ynglingen vid denna ålder vara mera tjenlig att bildas till försvaret.