Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. Posse’, Afven jag får förena mig i Frih.
Raabs förslag, ty det lärer väl icke vara någon utsigt att det andra kan gå igenom.
Den 18 ii ars e. m. 325 FIr Tornerhjelm:
Som här är yrkadt dels bifall och afslag på Beläuk., dels att detsamma skall läggas till handiingarne, sä får jag yrka att afslag malte vid voteringen blifva contrapropos.
Landtm, yttrade i anledn. häraf, att Hr Tornerhjelm misstagit sig samt att då propos. till afslag å Utsk:s Betänk, af Hr Gr. o. Landtm, ansetts besvarad med Ja, och Hr von Hartmansdorff, som begärt voteringen, anhällit att contraproposm dervid måtte blifva Frih.
Iiaabs förslag, detta förslag vore det enda, som jemte afslag å Betänk, behöfde blifva föremål för voteringen.
Jag får hemställa om icke Hr Gr. o.
Landtm, behagade först framställa propos. på bifall lill Frih.
Raabs förslag, hvarigenom votering måhända skulle kunna undvikas.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade att han redan förklarat, att propos:n till afslag å Betänk, blifvit besvarad med öfvervägande
Ja och följaktligen någon ytterligare propos. icke kunde framställas.
Den, som afslär Allm.
Bcsv. o. Ekon.Utsk:s Betänk.
JV5 06, i fråga om uphäfvande af införsels-tullen på spanmål och mjöl, löstalja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. alt, med förklarande af den åsigt, alt om K.
M. skulle finna utomordentliga åtgärder blifva af beliofvct påkallade till betryggande mot hungersnöd, import-tullens uphäfvande är den, som företrädesvis bör komma ifråga, lägga förenämnde Betänk, till handiingarne.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 54.
Föredrogs och lades till handiingarne Const.Ulsk:s d. 15 dennes f. ra. på bordet lagda Mern.
JV2 5, med upgift å de af samtliga RiksStrn vid inncvande
Riksdag godkända förslag till ändringar i grundlagarne.
Föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, Gr.
Taube, Henning Edvard, m. fl. ledamöter, nedannämnde d. 15 dennes f. m. första gången på bordet lagda Ullåt:n och Betänk:n, nemi. från Stats-Uts kottet:
JVs 64, ang:dc beräkningen af Statsverkets inkomster; M 64, Litt. A, i anledn. af K.
Propos., ang:de 320 Den 18 Mars e. ni. anslag till erforderliga ersättningar för beredande af lättelse uti salpelerhjelpens beräkning inom Kalmar, Kronobergs och Jönköpings län; JM G4, Litt. C, i anledning af K. M:s Nåd.
Propos. (JM 9) till R.
St:r, ang:de nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget, samt, i anledn. af ånyo väckta frågor, dels om npbörande af allmogens inom vissa trakter af Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs bergslag in natura lefverera hemmansränte- och mantals- eller qvarntulls-kolen, dels ock om upliäfvande af öfriga åt Stora Kopparbergs bergslag och liylte-cgare, tillerkände privilegier och serskilda förmåner: JM 64, Litt. C, i anledn. af väckta frågor om förändring uti beskattningen å tackjerns-lillverkningen och å stängjerns smidet; JVs 64, Litt.
D, i anledn. af motion om alunliondcns uphörande; JM 64, Litt. E, i anledn. af motioner om mantalspenningarncs upliörande; JM 64, Litt.
F, i anledn. af motioner om upliörande' af den s. k. mötes-afgiften; JM 64, Litt.
G, i anledn. af väckta motioner, angrde förändring uti den utaf utsockne frälsehemman i Halland utgående rotevakans-afgift; Allm.
Besvärs- o. Ekon.-Utskottet:
JM 63, i anledn. af väckte motioner, dels om indragning af åtskilliga Biskopsembeten och dels om nedsättning i Biskoparnes aflöning; samt JM 64, i anledn. af väckt motion om meddelande af föreskrift, att K. M:s Nåd.
Kungörelse d. 28 Maj 1830, ang:de ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Kapellans- och Klockarebohl, samt preste-stom-hemman, må tillämpas äfven å sådana skollärare-boställen, som af inncliafvarne skola byggas och underhållas.
Besv. o. Ekon.- Utsk:s d. 15 dennes f. m. på bordet lagda Mern.
J\l 65, i ani. af återremiss af Betänk. JM! 39. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | lill 10 på aftonen.
In fidem protocolli, Meri Munck.
Den 22 Mars f. m. 327 Onsdagen den 22 Mars 1854.
Justerades 3 Prot.-Uldr. för d. 18 dennes e. m.
Uplästes till justering och godkändes ncdannämnde från Exped.Utsk. inkonine förslag till R.
M 26, ang:dc anstånd med återbetalningen af ett staden Sölvitsborg beviljadt hamnbyggnads-Iån ; JV2 27, ang:de StatsKont:s ersättande för förskjutna medel i anleda, af inträffad eldsvåda på ön S:t Barthelemy: och JV2 28, ang:de godkände förslag till ändringar i rikets grundlagar.
Uplästes lill justering Exped.Utsk:s under .M 29 afgifna förslag till R.
St:rs underd. skrifvelse till K. M., i anleda, af H. K. II.
Denna skrifvelse börjas på följande säll: ”R.
St:r, som vid början af innevar:de Riksmöte egt den dyrbara hugnad, att inför E. K.
M. frambära sina anderd, lyckönskningar lill den efterlängtade gåfva, hvarmed Försynen välsignat Konungahuset och Fäderneslandet, genom födelsen af E. K. M:s Hr Sonson, Sveriges och Norigcs Arffurste, II.
Iv. K.
Hertigen af Södermanland, se sig i dag, med sorglig anledning af denna Furstes tidiga bortgång, kring E. K. M. ånyo församlade”.
Jag hemställer, huruvida icke ett hjelpvcrbum, nemi. hade, som från den nu upläsla meningen är uteslutet, borde derstädes finnas, enär det är fråga om den lid, sorn redan var förfluten, då Hertigens af Södermanland dödlig frånfälle inträffade, och man således, enl. grammatikens reglor, bör nyttja plusquampcrfektum och icke perfektum.
I sjelfva skrifvelsens innehåll är något förutsatt såsom heslutadt, hvilket, så vidt jag vet, icke är afgjordt, nemi. sättet, hvarpå den ifrågavande adressen skall frambäras.
Detta borde väl vara bestämdt, innan roan justerar en skrifvelse derom, hvars innehåll borde rättas derefter.
Jag anhåller derföre, alt skrifvelse-förslaget måtte fä hvila på bordet, serdeles som en annan ledamot gjort anmärkn. vid de deri begagnade ordalagen.
Då den adress, hvarom nu är fråga, af Hr von Hartmansdorff i ett föreg:de plenum blef genom motion väckt och till Expcd.Utsk. remitterad, åberopades, naturligtvis i egenskap af exempel, det tillfälle, då 1829 års Ständer ingingo till K.
M. med en condoléancc-adrcss, i anledn. 328 Den 22 Mars f. m. af Prinsessan Sofia Albertinas död.
Exped.Utsk. liar tagit kännedom af den form, sorn begagnades vid afgifvandet af nämnde adress; oell då i densammas ordställning förutsättes och omnämnes R.
St:rs framträdande inför K.
M:s thron med deras sorgebetygelse, liar Exped.Utsk. ansett, att det nu inträffade likartade förhållandet borde framkalla enahanda procedur.
Sådan är orsaken till den form, som den ifrågavande adressen erhållit.
Innehållet måste naturligtvis blifva helt annorlunda, enär de aflidne höga personernas lefnadsförhållanden företedde så väsendtliga skiljaktighetcr.j Hvad åter beträffar hjelpverbet ”Aade,” som Hr Tersmeden önskar fä i skrifveisen infördt, sä skulle jag för min del inom Exped.Utsk. ingenting haft deremot, ehuru jag alldeles icke kan linna sådant vara för meningens fullständigande behöfligt; men jag skulle, ifall någon föreslagit hjelpverbets utsättande, visst icke velat sälta mig deremot, erinrande mig härvid den gamla regeln: '"sU])erflna non nocent”.
Deremot anser jag Hr Tersmeden hafva begått ett misstag derutinnan, att han ansett Exped.- Utsk. hafva åsyftat ett perfektum, då frågan är om ett plusquamperfektum.
Att hjelpverbet ”Aade” jemväl vid denna form af verbet kan elideras, och till undvikande af en tröttande långsläpighet ofta bör elideras, vågar jag, med åberopande af de bästa Svenska författares efterdöme, bestämdt försäkra och vidhålla.
För öfrigt, och då skrifvelse-förslaget blifvit begärdt på bordet, anser jag mig ej böra derom vidare orda; men hvad jag nu haft äran anföra, har endast afgifvits för den händelse, att jag torde af göromål och bestyr hindras att vara närvar:de då R. o.
Ad. öfver skrifvelse-förslaget beslutar.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Exped.Utsk:s ifrågavar:de skrifvelse-förslag, enl. derom gjord begäran, komme att hvila på bordet.
Öpnades Hr» Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter, och befunnos dertill utsedde i Hemliga Utskottet: efter JV2 1,912 A. Hr Nordenskjöld, Fullm.
Hr Virgin, Christian Adolph; JVs 2,145 A. Hr af Nordin, Fullm.
S tats-U tskottet: efter JVs 1,912 A. Hr Nordenskjöld, Fullm.
Hr Virgin, Christian Adolf; J\s 1 Hr Liljehöök af Fårdala, Car Berthild.
Och att inträda under den tid af trenne veckor, räknad från och med d. 22 dennes, ordinarie ledamoten M 2,317 Hr Fåhraeus, Olof Imanuel, erhållit tjenstledighet; M 1,702 Ilr Törnebladh, Gustaf. Den 22 Mars f. m. 329 Öpnades jemväl
Hit Elektorers listor vid val af Suppleanter för Utsk:s-ledamöter, och hade dertill blifvit utsedde i Constitutions-Utskottet:, efter JVs 1 Ilr Liljehöök af Fårdala, Carl Berthild, och Jtä 2114 Hr Nordensvan, Otto; JVs 243 Frih. von Roxendorff, Fullm.
De Geer, Louis. — 1,992 Hr Lagerstråle, Carl Erik.
Banko-Utskottet: efter JYs 1,033 Hr Hammarhjelm, Carl; — 1,976 Hr von Knorring, Erik Oscar.
Besv.- o Ekon.Utskottet: efter JVi 1,233 Hr von Strokirch, Jean Paul Fredrik Otto; — 392 Frih. Peijron, Gustaf Oscar.
Uplästes ett af Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolf, inlernnadt sälydande mern.:
I anseende till afresa nödgas jag, ifrån och med d. 27 dennes, afsäga mig den plats, hvarmed jag varit hedrad, i egenskap af ledamot uti Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk., under vördsam anhållan, att under loppet af denna Riksdag varda bibehållen vid min Riksdagsmannarätt. 11. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Elektorer alt sammanträda till val af en ledamot i Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk. efter Gr. Lewenhaupt.
Justerades pleni-prot. för d. 15 sisth Februari f. och e. m. Frih.
Det nu justerade prot. förvarar åt framtiden ett R. o. Ad:s beslut, hvars följder icke kunna förutses.
Det hvilar ej på de under förra Riksdagar uttalade grundsatser, och man frågar sig med tvekan: har det någon betydelse såsom förebåd för andra meningars eller föryngrade krafters framträdande till ny verksamhet?
Redan för något mera än 13 år tillbaka, förklarade R. o. Ad. sig villig att afsäga sig sin personliga, direkt utöfvade, Riksdagsmanna-sjclfskrifvenliet, såvida en förbättring i vår representation kunde derigenom vinnas; dock med vilkor af Ståndsgrundsatsens bibehållande.
Detta vilkor var icke iakttaget i de åren 1844 och 1850 till slutligt afgörande förekomna representationsförslag.
I öfverensstämmelse med detta R. o. Ad:s förklarande, beslöt R. o. Ad. att icke antaga något af dessa tvenne förslag, hvari ståndsgrundsatsen var förkastad likaväl som den personliga sjelfskrifvenhctcn; åberopande R. o. Ad. sina förut uttryckta beslut.
Ståndets ihärdighet att vidblifva sin en gång efter mogen 330 Den 22 Mars f ni öfverläggning fatlatlc mening i denna vigliga fråga, lyckades vid sistl.
Riksdag att i förening med ett annat Riksstånd, få af Const.Utsk. godkändt ett förslag, bygdt på nämnde af R. o. Ad. godkände grunder.
Delta förslag gillades af R. o. Ad., utan några, grunden rörande, anmärkmr och bragtes slutligen, genom de tvenne Ståndens öfverensstämmelse, att blifva hvilande å Ständernas bord.
Man syntes då kunna vänta, att helgden af egna beslut skulle vid ett ändtligt afgörande bevaras af R. o. Ad., som städse lemnat föredömen af alfvar och uprigtighet i dess handlingssätt. 11. o. Ad:s med cn stark öfvervigt, i strid med föreg:dc Riksdags, nu fattade beslut kan, genom det vacklande i tänkesätt detta synes innebära, tyvärr befaras komma att göra all väsendtlig förbättring i vår representation för längre tid omöjlig, om man kunde föreställa sig att sådane tänkesätt skulle ega ett fortfarande, varaktigt och öfvervägande bestånd inom detta bus.
Ofverläggningen vid frågans afgörande bar visat, att en stor del af de medlemmar, som anse alt en representalions-förändring egentligen borde hvila på ståndsförfattningens uphörande, likväl har slutit sig till den i förslaget uttryckta mening, derföre att deri omfattades vigtiga förbätttringar och förenklingar, hvilkas stora behof af alla erkännas, och derföre att förslaget äfvenledes afsåg inympande af åtskilliga nu uteslutne samhällsklasser, hvilkas uplysning och fosterlandskänsla borde inom representationen tillgodogöras det allmänna.
Denna likstämmighet i åsigter bland personer, som eljest på olika vägar söka samma mål, — en hufvudsaklig förbättring af vår rcprescnlion, — och hvilka å ömse sidor äro benägne att för ett så vigligl ändamål göra medgifvanden, kunde dock ej stå emot styrkan af ett tillfälligt samband mellan dem, hvilkas uprällliållande åsigter ej inrymma någon slags rubbning af det gamla och dem som hylla andra, dessa ytterst motsatta, meningar, jemte flere till sina politiska tänkesätt fristående och för hvarandra alldeles fremmande och mindre skarpt bestämda clemcnter, understödda af en eller annan, som frångått sina förr yrkade grundsatser.
Den inre svagheten af denna osammanhängande förening måste likväl lifva det hopp, att Adelns inre politiska styrka skall, om den fortfarande sammanhålles, likväl slutligen kunna verka lill afhjelpande af ett allmänt erkändt samhällsbehof.
Genom att neka till hvarje förslag i förbättrande rigtuing, och genom alt stanna vid fullkomlig overksamhet i denna högst vigtiga samhällsfråga, medverkar man passivt, men ej derföre mindre säkert, till undergräfvande af samhällsbyggnadens grundvalar och lemnar vapen i händerna på dem, som, emot hvad man sig föreställer, i alla länder afbida tillfället att allt omstörta.
Hvilken ställning R. o. Ad. än kommer att intaga, och äfven under förutsättning att den direkta sjelfskrifvenhets-rättens försvarare samvetsgrant komma alt upfylla de förbindelser till nitisk och fosterländsk verksamhet uti denna rätts utöfning, dem de genom det ifrågavande beslutet synas hafva sig iklädl, anser Den 22 Mars f. m. 331 jag emellertid för en pligt att, jemte manga liktänkande pä detta sätt uttryckligen fritaga mig frän delaktighet uti ansvaret för följderna af Ständets vägran att antaga ett förslag, som, utgående frän den bestående grunden, åsyftade att för en rätt vård och utveckling af det goda i vår representation deri införlifva några flera samhällsklasser samt bereda en betydlig förenkling i vårt arbetssätt.
Den obeständighet uti politiska grundsatser, som i denna vägran synes hafva framträdt torde, efter min åsigt, skadligt inverka på det älskade fäderneslandets väl; men äfven denna farhåga hör mana dem, som stå fasta uti sin öfvertygelse, till att ieke låta sig förtröttas, mana dem att samla mod och kraft att, under förhoppning om slutlig framgång, fortverka för en tillfredsställande utveckling af fäderneslandets största angelägenhet, vår rcpretenlalions förbättring och fullkomnande.
Cederström, Rudolf. O Frih. Åkerhjelm, Carl:
Palmstjerna i hans till prot. nu afgifna yttrande.
Som jag i allo delar de väl grundade åsigtcr, som, blifvit anförde i den af Frih.
Palmstjerna nu upläste reservation mot det beslut, som genom R. o. Ad:s majoritet blifvit fattadt vid frågan om det hvilande representationsförslaget, så ber jag att i alla delar få uti detsamma instämma.
Palmstjerna uplästa reservation äfven omfattar de skäl, på hvilka jag grundat mitt bifallande votum i afseende på det fallna representationsförslaget, så ber jag alt få förena mig med Frih.
Palmstjerna i hans reservation.
Jag anhåller alt få förena mig i den reservation, Frih. Palmstjerna nu afgifvit.
Äfven jag anhåller alt få förena mig i den af Frih.
Palmstjerna nu afgifna reservation.
Äfven jag anhåller att få lill alla delar instämma i den af Frih.
Palmstjerna nyss afgifna reservation.
Ehrensvärd, Albert:
Jag har röstat för det hvilande representations-förslaget och får derföre förena mig i den reservation, som nu blifvit afgifven.
Äfven jag instämmer i den af Frjli.
Palmstjerna nu uplästa reservation.
Hr Törneblad, Ottomar:
I den af Frih.
Palmstjerna afgifna reservation får jag till alla delar instämma.
Som jag varit bland dem, som röstat ■ för antagandet af det hvilande förslaget, får äfven jag instämma i den reservation, sorn af Frih, Palmstjerna nu blifvit afgifven.
Frih, Sprengtporten, Jakob Wilh.:
Palmstjerna afgifna reservation får äfven jag instämma. 332 Den 22 Mars f. m. Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolf:
Då jag för 3:ne veckor sedan, då detta representations-förslag föll hos Höglofl. R. o. Ad., reserverade mig mot R. o. Ad:s beslut, men dervid icke anförde några motiver, får jag nu anhålla att få förena mig i de motiver och den reservation, som af Frih. Palmstjerna afgifvits.
Palmstjerna afgifna reservation.
Hr Wästfelt, Otto Wilh.:
Jag anhåller att för min del få instämma i den af Frih.
Då jag icke deltog i discussionen öfver det hvilande representations-förslaget, anhåller jag alt här få förklara, att jag röstade för detsammas antagande, och derföre önskar jag nu att få uptagas bland reservanternes antal.
I likhet med Frih. Palmstjerna anser jag, att R. o.
Ad. bordt lösa det löfte det en gång afgifvit och stå vid sitt ord.
I likhet med honom anser jag att antagandet af det förkastade förslaget hade varit för fäderneslandet nyttigt och får derföre instämma i den reservation han afgifvit.
Hr Törneblad, Gustaf:
Palmstjerna lill prot. afgifna reservation anhåller äfven jag att få instämma.
Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf:
Palmstjerna afgifna reservationen.
Jag hade ämnat att fullständigt uttala min öfvertygelse i detta ämne, men för att icke uptaga tiden afstår jag derifrån och vill endast hafva i prot. antecknadt, att jag förenar mig i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation.
Frih. Stjernstedt, Fredrik:
Jag anhåller alt få förena mig i den af Frih.
Frih. af Ugglas, Carl
Gustaf: I den af Frih.
Palmstjerna afgifna reservation anhåller jag att få förena mig.
Beckfries, Corfitz Augustin:
Jag anhåller att få instämma i den af Frih.
Ehuru jag under discussionen öfver det hvilande representations-förslaget hade tillfälle att inför Ståndet uttala mina tankar, likväl och då det numera icke finnes någon annan utväg att för den stora allmänheten gifva tillkänna att åtminstone en betydlig del af R. o. Ad. haft alfvar med sin förut i detta ämne uttryckta tanka, anhåller jag få förena mig i Frih. Palmstjernas reservation.
Palmsterna nu afgifna reservation.
Den 22 Mars f. m. 333 lii- Bergenstråle, Claes:
Äfven jag anhåller att få förena mig i den reservation, Frih.
Palmstjerna här afgifvit.
Då jag var ibland deras antal, som röstade för förslaget, anhåller jag att äfven få förena mig i den af Frih.
Sparre, Alexis:
Jag anhåller att få förena mig iden af Frih.
Palmstjernas reservation innehåller en protest mot R. o. Ad:s frångående af sitt vid 1840 års
Riksdag fattade beslut, anhåller jag att i samma reservation få mig förena.
Jag ber alt få öka antalet af de många reservanter, sorn instämma i Frih.
Jag gör det så mycket helldre, som jag anser det vara af vigt, att såväl Med-Stånden som nationen få veta, att en icke obetydlig del af R. o.
Ad. visat, att den fortfarande söker medverka till en förbättring i vårt rcpresentations-sätt och hvilken förbättring åtminstone jag till stor del gillar.
I följd häraf instämmer jag i den af Frih.
Rudbeck, Reinh. Carl Gabr.:
Jag anhåller äfven att få instämma i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation.
Frih. Manderström, Carl:
Palmstjerna afgifna reservation, v Gr. Sparre, Erik:
Palmstjerna i hans nu afgifna reservation.
Ilr von Stockenström, Erik:
Jag anhåller att få instämma i den af Frih. Palmstjerna afgifna reservation.
Då jag redan under discussionen af den fråga, öfver hvars afgörande prot. nu blifvit justeradt, yttrat mig, anhåller jag nu få anföra det äfven jag anser det beslut som i sammanhang härmed fattades, vara högst beklagansvärd!, om det får tydas innebära en R. o. Ad:s afsigt, att till en oviss framtid undanskjuta den angelägna lösningen af vårt lands vigtigaste samhällsfråga.
Jag har vid flera föreg:de tillfällen uttalat och vidhåller ännu den öfvertygelsen, att rättast och nyttigast skulle vara, om vid representationens ombildning, den föråldrade Stånds-indelningen kunde frångås.
Men jag har likväl ansett behofvet att snart erhålla en förenklad bättre form för representationens verksamhet, vara så stort att detsammas fyllande i främsta rummet måste afses, och att det derföre borde vara hvarje Representants pligt, att icke, under tvisten om den ena eller andra grundsatsen för representationens sammansättning, försaka att begagna 334 Den 22 Mars f. m. hvarje tillfälle lill formernas förenkling som kunde erbjuda sig.
Och i följd häraf fann jag mig föranlåten, att med åsidosättande af de betänkligheter som vid jemnförelse kunna finnas vara af mindre vigt för tillfället, lemna min röst för det sedan föreg:de
Riksdag hvilande representations-förslaget, genom hvars antagande en högst väsendtlig förbättring af representationens arbetssätt onekligen hade blifvit genomförd.
Och styrktes jag så mycket mera härtill af den förhoppningen, att R. o. Ad:s majoritet, med hågkomst af förut afgifna högtidliga löften, då afgörandcts stund kom, icke skulle underkänna ett utur dess eget sköte utgånget förslag, byggt på den grundsats, om slåndsförfaltningcns bibehållande, som samma majoritet hade gjort lill villkor för afsägelsen af dess sjelfskrifna representations-rätt. 11. o. Ad:s bifall till förslaget, hade väl icke medfört någon omedelbar påföljd till' representationens ombildning, men detsamma hade dock bevisat, att 11. o. Ad:s medlemmar, med klar upfattning af fäderneslandets mest oafvisliga behof, villigt skulle göra hvarje offer, som för detsammas afhjelpande kunde erfordras, och ett sådant beslut af R. o. Ad. fattadt i en tidpunkt, som lifligt upmanar till en starkare sammanslutning af alla nationens krafter, skulle lemnat den säkraste borgen för den angelägne reformens lugna genomförande, inom en icke alltför aflägsen tidrymd.
Men då 11. o. Ad. i st. f. att bifalla förslaget, med stor majoritet deröfver uttalat sin förkastelsedom, känner jag mig äfven upkallad att uttryckligen frånsäga mig all delaktighet i ett beslut, om hvilket äfven jag tror att det kan leda lill, för fäderneslandet ganska förderfliga följder.
Jag vet att mången af dem som har bidragit till förslagets förkastande, med ärlig öfvertygelse trott sig härigenom hafva handlat i fosterlandets sanna intresse.
Men jag fruktar att de under sträfvan efter det fullkomliga som aldrig kan upnås, hafva låtit förleda sig, att förbise det goda som fanns för dem nära alt taga, och att glömma att, inom vår representation mindre än på något annat ställe går an, att låta det gynnande ögonblicket obegagnadt försvinna.
Den mest verksamma orsaken till reformens förnyade undanskjutande måste dock otvifvelaktigt sökas i det stora flertalets likgiltighet alt ej villja se och erkänna att de många slumrande ädla krafter, som vårt samhälle innesluter och hvilkas framskjutande späda broddar man allestädes spårar, icke kunna utveckla sig till frodig växt, utan borttyna, under de nuvar:de representativa formernas hämmande inflytande och att så länge dessa bindande fjettrar icke lossas, det Svenska folket icke kan höja sig lill den makt och det välstånd, som detsamma eljest lätt skulle förvärfva och ej heller fullt betrygga sin frihet och sitt sjelfbestånd.
Och då jag anser denna, under det gamla representationssättets inverkan öfvenhandtagande likgiltighet, som blytung nedtrycker vårt samhälles utveckling och långsamt undergräfver vår nationella lifskraft, vara det svåraste onda hvaremot vi hafva att kämpa, har jag, då jag protesterar mot det beslut, som deraf Den 22 Alars f. m. 335 synes mig vara ett fullt sannskyldigt uttryck, icke underlåta att erkänna att det kraftiga och för reformens framgång varma språk, som uti den härstädes nyss afgifna reservationen blifvit ultaladt, för mig nogsamt bevittnar, att de medlemmar af delta hus som deruti sig förenat, icke äro blinda för de faror, som genom represenlalions-reformens fördröjande lätt kunna dragas öfver vårt land.
Må dessa R. o. Ad:s medlemmar icke låta den lidna motgången afhålla sig, att oförtröttad!, arbeta i den riktning, sorn de anse vara den rätta!
Möjligen kunna de än en gång pä samma väg möta oss, som från ett annat håll sträfva mot det gemensamma målet — eller kanske skola de en dag sjelfva finna, att äfven den bana, vi valt, utan fara för samhällets lugn, till fosterlandets båtnad kan beträdas.
— Men låtom oss blott alla allvarligen föresätta oss, att aldrig blifva likgiltiga för hvad vi alla erkänna vara samhällets största angelägenhet, vårt representationssätts fullkonming och förbättring.