Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag rilstar, ac man med släl icke älskar hcmliga Ransakningar och Domar, men i det närwarande fall kommer Hemligheten alltid ar äga rum, antingen k-nco, Fullmägtige dömas af Revisorer eller af Hof- Rätten.
Skill» uaden är, at den personliga säkerheten i den förra händelsen är mindre bewarad, och at man fölle tilbakars «il hwad sa mycket blifwet öfwerklagadt, at läka Medborgares wal och heder bero af andra, än lagliga Domare. Grefwe lVIornsr.
Kanske torde jag fa resia Högloft.
Ridderskapet och Adeln rn nicdeiwäa, de», at ej Revilorerns mä äga magt afsätta en Fullmägtig, ej eller Domöflut öfwer honom sällås af Hof--Rätten; men at, när Revisorerna sinna sel wara af Fullmägriga begånget, Revisorerna äga at rätta det, och föreskrifwa at FuIImagcige böra wid an» 152 nät nlfalle af lika egenskap förhalla sig Pa et annat sätt, såsom mest instämmande med Reglementet.
Någon föreslog, at staket af lVlamsmsr angående Hos-RänenS domö-rältighet öfwer Fullmagtiga kunde ukgä.
Herr Zeed c.
At ukestula något torde wara betankcligt.
Mai, har exempel at K-viiorerns ril öfwerscende af Rikögaldg'Lonroirer gjort sin skyldighet och afgllwit anmärkningar til Fullmägkiaas efterrättelse^ men jag wägar säga, ak Rikögälds-Limrolrsr5 Fttllmägkjge icke alltid gjort sin, ak följa lorarnLL föreskrlsrer; och sadant torde oftare inträffa, da ingen bestämd
Lag finnes i afseende pä Fullmagtiga6 förhållande.
Jag ber om förlåtelse at jag sauprigtlgt yttrar mlq: det är af Berättelsen om Riks gälds-WerkctS sörwaltning, som jag hämtat anledningen härril.
Herr von k. ngsftro IN , josian.
Da jag hör, at man under öftverläggningen af förewarande ämne föreragcr sig al rita m i klandrande af framfarna Fvrwalcningen af RikSgälds-Lomoiret, hoppas jag, at Eders LxosllenLL och Häglosi.
RiddersVapsk och Zldeln icke rager illa nv, at jag ömar för egen och Medbrödcrs ära.
Hemliga Utffotter har uri dest berättelse om W-rket omnämnt nägra saker pa ek mindre fördelaktigt sätt.
— Jag är mycket öfwertygad, ar jag skolar kunna wisa dem uti helt annan synpunkt, om tllfälke warit at fa förklara sig; menwörd, iaden för Riklens HHlofi.
Ständer och deras wat a, Ledamöter i Hemliga U-stotrek alade mig den skyldigheten at tiga; Berättelsen end-st war sä norilism
ILll nav icke tjlfälle war öpet ti! någon öfwerlaggning; och sa g afbrdar en annan tid.
När nu likwäl en enjkilld Ledamot, Herr k^ajor 8rsftr, behagat inför Högloft. Ridderskap.'! och Udel» angripa Fullmägtiga med en tillvitelse, 6t de föraktat eller wanrvärdat
Herrar ^svilorors gifna förordnanden, kan jag ä egna och Medbröders ivägnar icke hälla det til godo, jag kan icke erkänna dek för en sanning, utan mäste förklara, ar dck icke förhäller sig sa.
Mer an 8 är äro sörflurna, sedan jag började såsom Fullmägtig deltaga uti Förwaltninge,, af Lummer. kläder den riden kira irenne Iksviftaner af Merkel förrättade: hwarje gang ära föreskrifter as Ivooiiarerna lenniade, hwilka Fullmägrige genast fart riri all möjlig werkställighet; ek försummande deraf hafiva Herrar idsvilorsr wid paföljande Förrättningar icke anmärkt; de lära dä icke hasina gisivit annorlunda kundffap derom i sina Berättelser; ifrån Räkenikaps-kltskottet lär dä någon felaktighet i den delen icke wara anmäld; och Högloft.
HemligaUkskottersBeratte!fe, som af trycket är utkommen , lemnar icke i agon anledning lii grund för et sadank påstående.
Ridder skapeks och Adelns dyrbara lid för andra areuder »vägar jag icke borrkk-ga genom ytterligare ordwäpling häruti, men jag skulle rakna för cn synnerlig serman, om mig och mina Medbroder kunde anwifas ec tjenlig? ställe, at beivifa H.-rr lVlrjor 8:eär- ofog uti desi gjorda tillvitelse, och adaga» lagga tvär oskuld i allmänhet».
Hans Lxcallsncs Herr Grsftveik och Landt - Marsk a lken»
Deria är en helt annan siäga, som nu ej är under öfwerläggnjng.
Herr Lreäk.
Jag har yttrat m:g härom, efter jag aiisttt sgken af mycken »vigt.
Jag har ej 1212 sett RäkenskapS-Urskottcts ^rorooollor, men jag har hörk dest Berättelse upläsae i Hemliga Utskctt<t.
Om jag felat, är det af den jag ar wilfe förd.
Herr Grefwe» och Land t-Marsk alke».
Ridderskapet och 2ldeln torde tilläta, at denna öswerläggning uphör.
Herr von Lr> Asström, Ojonas.
Om ILeviLorerne skulle fä en sadan magt, fom företagen ar, sa kunde de begynna med at iusoenäerg en, och sinka med at någon gäng tuspenäsrg alla.
LrnooL^ullmägtige skulle pä sädaiit sätt kunna bllfwa alldeles insbiiva.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalken» Bifaller Högloft.
Ridderskapet och Adeln den delen af Betänkandet', fom rörer den magt, hwilken skulle K,svilorsrna tilläggas.
Härkjl fwaradeö
Nej och Ja» Grefwe tk amil ton.
Jag har warit för en suspension, och star ännu wjd min tanka derom.
I en iuspsncleraä
Fullmägtigs stalls kan ju wäljas en annan.
I fall tankarna wore olika inom twänne Ksvisioner, sä kunde fåken hänskjutas til den tredje.
Herr Lagman klngestroms ans märkning är ganska wäl grundad.
Jag kan för min del ej bifalla den förestagna suspension.
Jag skulle mycket häldre förestå at i detta mål alldeles gä ifrån Betänkande!; men jag har tllstyrkt bifall til vet samma, emedan jag trott, at et skrämskott wid sina lilfällen, icke kunde wara onyttigt.
Herr von lilnZ skir öm, faner, proponeraäs at stutet af första delen i tredje lAomLmer kund? utgå.
Herr Grefwe» ost) L a n dt - M a rskalken.
Jag får först proponsra Högloft.
Ridderskaper och Adeli, bifall til Betänkandets innehall. NopadeS
Grefwe IV! örner, O ari 6 abris!.
Jag alskar ej ar uppehålla Högloft.
Ridderskapet och Adeln, och beger mig fran alic yrkande om VorsrinA, mot förbehåll at i ?rokoco!Iet matte arnecknas, det jag ej funnit mig kunna ställa Ständers Fullmägtlga under Domstol/ Grefwe Ista milton.
Om jag skulle lemna mit bifall, sa ware det med wiikor, at HafRatteNS Oiviston skulle sitta under tysthelS Ed.
Herr Grefwe» och sandt - Marskalken.
Ridderskapet och Adeln tredje kdlomsnrsc med den tilläggning, at da mål af den beskaffenhet, som rikt detta Momenr förekommer, kil HojRättens pröfning öfweclcmnas, bör den viviston deraf, som dermed tager befattning, silla under tysthets Ed. SwaradeS Ja. Hans Lxcsl lsncs Herr Grefwe» och Landt - Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade i eftermiddag företaga wal til Fnllmägtlgast Lmguem, Fullmagkiga i RlkSgalds-- (loni-strar, Riddarhus-DirsÄ-urer, samt l^avilorsr ti! är 1801» Bifölls, Herr Grefwen och Landt-Marskalken erinrade derefter, ar lil LsnLo-Fullmagtjga skalle wäl> jas en af hwar Clatz; til Fullmägtiga i RikögäldsOanroirer likaledes; lil Riddarhus.-Dire^-uror tivan» ne al hwarjeClafi; hwarjämte han hemställde, om icke, ehuru til lstevitorsr öfwer Riksgälds-Verket hlkkils endast twanne för hwarje Elafi warit förordnade, RidLerskapet och Adeln m: mera, sedan samma Ravilo^ rsr böra öfwerse bade Länco- och Riksgäldö-^Werken^ skulle finna nödigt ak bertil urwälja fyra.
Grefwe k.ervsnbsupr, Olas;, hemställde, om ej, da tiden numera more dyrbar, alla walen kunde ske, det ena ester det andra, ech (lonvolukeroa läggas sä för ak ej upbrytas förr- an alla walen wörö förbi; emedan i annar fall der blefwe nödwan» diar, ar för hwarx wals upbrylning uplräda ri> Riddarhuset, Herr Grefwen och Landt - Marskalken»
När frägan ar om wäl, sker upbrytninqen inom Clafien.
Jag skulle proponera Höglofl.
Ridderskap pet och Adeln, ar först wälja Lsnec» Fullmägtiga och gt walet berti! genast upbrykes; sedermera FulsmagLiga i RikögaidS Lontoiret, med hwilkSt wal försa» tzeö pä lika sätt, och sä widare Riddarhus-Hire^ourep och LsvUorsr, at sä snart, wåler ar upbrntttz k ro - wcostsr deröfwer genast upläses, sa at nian es ma walsa kwänne ganger pä en och samma Person, samt ak sedan a!la walen äro brutna, listorna deröfwer upsöras lil Riddarhuset, sör at in klena upläsas.
Herr Liber st samtnckte harti!, sa wida dek es stridde emot Riddarhus Ordningen.
Herr Grefwen och Landt - Marskalken yttrade sig, at det more dermed enligt.
Grefwe bärner, ^äolpst (störa r>^ förnyade sin för stera kleni-dagar gjorda erinran om ordningens widmagthällande wid wal och vmsrinZ inom andra Gasten.
Herr Grefwen och Landt»Marskalkers pamince, at hwar och en Ledamot, sä snart han inlcmnat sin Sedel, matte träda borrt och icke qwarstadna wid Bordet.
H e rr U o rä s n st o Lnstsrr, föreflog
St som andra C>atzen agde twänne rum sig uplärna, kunde Bordet ställas kwart för dörren i det ena rummet och de VotLi-anäe stadna i der yttre.
Friherre ärael von stkollstsin, OorkikL st.uävj^- srägade, sm da någon wiste walsa pa en Fullmagtig sör en annan ärt, denna nits namn äfWen skulle pa Wal-listan ursätlcrs.
Herr Grefwen och Landt-Marfialken swaradp at sädant ej dehöfdes.
Grefwe borner, 6 srI 6'abriel.
Sä mycket mindre stm man kan malja pä personer, hwilke ej arv >vid Riksdagen närvarande.
Men jag hemställer ödmjukeligen, om Ridderflapet och Adeln finner af nöden at malja nya Revisorer, eller andra än dem, hwilkas namn äro intagna i Riddarhus - DireAionens Riksdags - berättelse.
Herr Gr c swen och Zandt.
Marskalken trodde, at dä Rioderskapet och Adeln bestulit samfälldt Revisorer för Languen och Riksgälds-Oontoiret, och kevillonen more flyttad til är iZoi, more det tjenligast at anställa nytt mal.
Derefter afaeck under anförande af Grefwe koste,/Vrveci kria, en Deputation, för at »vänligen underrätta oe öfriga KetpeÄiva Ständen om de Besiut, som i detta och fönidna gardags klena blifmit af Högloft.
Ridverskapet och Adeln fattade.
Utdrag af krotooollst, hållet inför Rong!» Majck i Rujens Ständers ^einiiga Utskott wid Riksdagen i Norrköping den lo. Junit 1800.
S. D. Dä Hemliga Utstottek warit fysilosatt at författa den InllruLlion, ckl säker och ordentelig förwaltning, hwarefter Fullmägtige i Riksens Ständers RikSgäldS - Lontojr komma at sig rätta, char Hemltgs 1217 Hrmliga U-stoltet HoS Riksens Ständer bort anmäla 'nödrvsnLtgheten deraf, at (.'ontoirML, lika Mrd Stats-werkets Penninge-inkomster ifrån nästa ars början erläggas och inflyta med twä tredjedelar i Lanoo Lp>ecio och en tr»Ljrdkl i Riksdaler Courant, derest Ilealilätionen, efter förmodan, da karr för sig gä, men i annat fall utgöras med LreäitSedlar efter den dm» äsatta äevalvation.
Uti Hemliga Utskottets af Riksens Ständer: enhälligt bifallna 1'rotocolls Utdrag om sättet tit Oeäit-Sedlarnaä realisation, har Hemliga Utskottet upgiswit, at Riksgälds - Lontoiret endast Ivid et säkert och stadgadt myntwärde blifwer belätet med den för desi behof deruti upgifna konäen.
Och dä Riksgälds-Lontoirets, liksom Gtate»>s bade inkomst och utgifter äro bestämda i Mynt, och Lroclit-Sedlarna numera, jamnlikt Riksens Ständers Beflut, undsätt en stxeracl betydelse i rnynt, hwarefter de med mynt komma at inlösas; sä lärer det icke undfalla Riksens Ständer, ak förenämnda betalningssätt as utffplderna är en lika sä naturlig följd deraf, som i anseende til behoftven oumgängeligt.
Jamnlikt Riksens Ständers beslut, har Hemliga Utskottet päfört Riksgälds-Lontoiret at betalai och nred StatSWerket Ichuittern, den utrikes skillby som Riksens Ständer sig Åtagit, och under Kongl. Förmyndare-Regeringen blifvit Stats-Werkek äsamkad, samt at, pä i Räder affadt sätt, godtgöra den ersättning för Tio är, h'.varmed Konas. Majit i Räder tillätit Ooneral - Discont - Lontoirets upbörande och förening med Niks-Diseonten, dä drn öpnaS,. och hwarwid Kongl. Maj:t tillika ingätt i sadan» L53- wilker, som i wäsendtelig matto bidraos lil KancoWerkets förkofran, samt styrka för realisationen.
I anledning af Nådig Kemiss pä Lonvo^- Lommissariatets underdånigt berättelse VM ro!; gäldbundna lilständ, har Hemliga Utstottet befunnit, at denna Inrättning för FredsL-erketS underhållande med de Bär batista Staterna under närwarande länga krigsoroligheter bl-fwit sä fördjupad i gäld, at detta stedswerk, hwarpa Rikets fördelaktiga Handels- och Sjöfart i Medetländsta Sjön allena beror, icke kan uprätthällaS, derest ej st r stind a Utwägar widtagas til gäldens betaltnng.
Hemliga
U stöttet har derföre äswen sett sig föranlåtet, at, i brist af andra medel, påföra Riksgälds-Werket i staga wawnde skuld, rrgörande 202',ooo Riksdaler, delsMamdur^er I-anco, dels Lanoo Lpecie, samt 102,002 Riksdaler i Llreäit - Sedlar: hinilket Hernlsaa Utstouet, som, i anseende til ämnets ministeriel^ bestastenhet, ej kan inga i närmare upgifr häraf, til Riksens Ständers kännedom och stadfästande anm sta bort.
Hemställande om icke de 520,220 Riksdaler, som för FmNon ar blisirit tils g a Lanc^uen, fästin ^.mortiLsements-loncl för Lourant-Sedlarna, lunde fä utgä för Sextonde äret, til ersättning för den skuld , h rarust Riksgälds - Lontoiret för Lonvo^- Lommissariatet sig ikläder, ja jramt Lontoiret dä stulle finna sig i behof deraf. I öfrigt har wäl
Hemliga kststotlet warit betänkt at förestå någon ändring med de Kopparpolletter, fom Ni k s g .stds - (lomö iret utgifwit såsom stitstemynt för desi Lreäii - Sedlar; men da wid d-e utmagar, fe:n dertrl warit i fräia, ätstriiiga be - —^——7!
I2IY tänkligheter förekommit, och detta amne, i anseende til den snart förestående Kealillatiouen, bör asgöras, i öfverensstämmelse med et för framtiden tjenlig koppar - stilljemynt til Specie-myntet, hwilket äter beror pa topparens da blifwande relativL förballande til silfret, med mera, sä öswerlemnaS til Riksens Ständer, om icke hos Kongl. Mrjtt i nnderomrighek ma anhällas, vet täcktes Kongl. Majtt antingen inställa eiler tillåta Riksgälds - Lon-.oirst, a' än '.vidare sorlsätta koller-til verkningen, samt o n koppar - stilljemyntekS halt och utfärdande, sä i Räder förordna, som för Riket nyttigt, och ända^ maler lampcligast pröswas Län.
Hvilket oenom Uidrag af krotocoUat ftttlle exp^lisra5.
I7r lluprn
In lliäem krotocolli L. L. ll»j;eriieiur.
Grefwe kl-milton och Grefwe lVläe» ner, (larl tagas punktwis.
Herr dlorclenttolpe, ^nclsrs, begärde at dei mätte blifva hwilanoe, häld-i sräga om votering öfwer detta Betänkande möjligtwis kunde upkoiutna.
Föredrogs följande: ltt-rag afllrotocollet, fallet inför Asngl. Maj:t uti Riksens Ständers ^emliZa Utstått, avid Riksdagen i Norrköping den lo. ^junii 1800.
Dä Kongli Majtt r Räder tMtlt H/mliga Ulstottet, at uti åtskilliga ämnen, hwilka röra allmänna hushållningen, i underdånighet upgifwa och hemställa sädana medel , hwilka kunna befordra Landtbrukets förkofran, samt Näringarnas förökande och tilwäxt, har hos Hemliga Utstvttet i betraktande kommit, huruledes ben skyldighet, som «u åligger alla Hemman, af hwad natur de wara mäga , at hälla den under deras LaduZardar bestnieliga och kil Salpekters sjudning tjenliga jord, Kongl. Maj:t och Kronan tilhanda, utom det at denna allmänna skyldighet, genom hvarjehanda tilkomna nnstdruk och fortfarande oordningar, nu icke lika allmänt, som wedcröorde, utgöres, innebar för Lem, som icke kunna undankomma at den widkänaaS, en tast och en olägenhet, som icke är af Le nnndst kanbara, Hwaremot, derest sadana författningar widtogoS, hwarigenom alla utan undantag blefwo satts uti en laglig nödvändighet al upfylla deras pligt vch fullgörandet häraf, blefwe lälkadt genom tjen^ liga utwägar, stulls icke allenast Kongl. Maut och Kronan, utan stränghet erhälla dest rätt, utan vck Hemmansägare pä de siesta orter, i stället för betmrgande, draga nytta och winst af Salvettertilwerrnmgeii.
Enär det ar en i författningarna allt ifrån ,642 lagga och derefter utan förändring följd grund, at alla Hemman, af hwad natur som häldft, Drv pligtiga, ^ af den jord fom under Ladugärdanm sinnes, lala Kongl. Majtt och Kronan kora sä Mycken Salpetter, Riket behöswer, sä är det en o rätt wisa, at endast en del Hemman fä ensamma wivkännaS den härmed ätstljande och oundwikliga olägenhet och kostnad,, under del alla andra är o derifrån fria, osta icke af anna'- stal, än at fjudningen manligen hos dem ej blifwtt anställd, och ofta genom den utwäq, Hemmansägare nyttjat at sä anlägga sina LadugLrdar, at någon tjenlig jord icke blistvit al iilgö.
Pä sädank sätt skulle i lidens längd antingen Kronans rätt til sjudning efter hand göras hanlande, eller skulle tyngden af fjnvningsbeswäret stadna pä nägra sä Hemmansägare, hwilke icke welak eller ej ägt tilfälle pä säbcull sätt undandraga sig den allmänna skyldigheten.
Sädant har Kongl. Majit redan af Desi manliga höga rättvisa funnit, och derföre sökt genom Desi Nädiga Lirculsio-Bres den 21.
Febr. 179g staffa rättelse och hjelp häremot, jämte det Kronan skulle komma til ätnjutandc af desi tilständiga ratt, men ,verkställigheten torde pä dr flesta orter icke hasina srvarak emot Kongl. MajttS Landsfaderlig» afsig ter.
Hemliga Utstottet har derföre warit omtänkt, xä hwad sätt
Desi höga afsigter mätte kunna befrämjas och winnås, och derigenom en billig jämnlikhet emellan dem, hwilka skyldigheten äligger, befordras, de med skäl öfVerklagade olägenheter förekvmmaS, samt pä de ställen, der oöfwerwinnerliga hinder icke finnas, tilfälle öpnaS för en ny Näxisigsgren bade til astman och enstilld loflig winning, 1222 U'i sadan-, ändamål har Hemliga Ulstottet trott jig kunna til Kongl. Maj:: i underdånighet hemställa, örn icke Kongl. Mr.tt i Nader skulle läckas inhämta Riksens Ständers underdäniga utlåtande om en sadan re^leriiiA as Salpeter-tillverkningen och den stolmghet, som i denna del widhaslar alla Hemman i Riket: i.'o
At del blefvc anftdt för.en hwarje helt Hemman åliggande och derifrån oMjaktig utstyio, at hwarje är til Kongl.
Mastl och Kronan anskaffa och le,verera et halst lispund Salpetter as förs,varlig godhet, eino! det at Kongl. Mai:t och Kronan asstode ifrån
Desi nu ägande höga rätt at lata anmanda den under Ladugardarna besmkeliga Salpetter - jord lil städning, h,vilken jord således öfwerlcmnaoes til Hemaiansägarens fria disposition. 2:0 At Henrmansägare erhöllo frihet och tilstand at, pä -hivad sätt Le för lig lamxeligast och tjenligast finna, öfverenskomma och sörena s-g om tilwerkaudet af den Salpetter, som anskaffas bär, antingen sädant ster ester hwars och ens s rskislda besörjande, eller i förening m d flera, akt efter förhällandet pä olika orter och deras beskaffenhet. g:o At Kongl. Majtt och Kronan för hwarje lewereradt lispund Salpetter betalar En Riksdal. 24 si. gangbart mynt, samt afiewe^eri gsställen sä utsattas, ar transporterna icke blinva langa eller kostsamma, och afven at sadana föreskrifter lemnäs, hwilka förekomma allt godtycko eller egenwilligt förfarande wid Salpetlerns pröfning och godkännande. 4:0
At den fastst'llda betalningen antingen fär upbäras dä leverering af Salpetteru ster, eller ock et beiri-5 Ivid samma tilfälle erhålla--/ som wid Krono - utlagornas erläggande gäller såsom contant til betalning. 5'o
At all handel med Salpeter bliswer fri och cbe.indrad, lä at hwarjcHemmansagare,,sedan han asbördat sig hwad Kongl. Maj:' och Kronan erhålla bör, ma kunna tnrnxporterL och sälja Sälpeller, h-oarest och til hwi!:en han behagar, samt Köparen pä lika salt dermed handla" som honom nyUgast synes.
Ko At om någon brister i nrllsörandct af desi sir.jLig^e: med Salpetter-; lewere-anoc in natura ä tiv och ort som förordnad warder, Konungens Befallningshasivande äger genom anställande as offentlig auöiion uphandl?., hwad lewereras bort, för betalningen hwaraf den mansägaren bliswer ansvarig, dock med afdrag af de En Riksdal. 24 si., som Kongl.
Majrt och Kronan i alla fall för hwarje lispund jkulle erlägga. 7:0
At för hwarjc
Län lämpeliga lewereringslider utsättas ifrån den 1.
November til den i.
Februarii hwarje är. glo At denna Inrättning icke' lager desi början förr an Hösten ar 1304 , dä första lewereringskiden infaller, kommandes Salpetterstndningarna at emedlertid ester förra manligheten fortsättas.
Igenom dcsia anstallter förmenar Hemliga 1Kstotiet, at Kronans rätt stall kunna förenas med de flatrftyldigas lättnad, samt den nu saknade jämnwigt emellan dem, hnille böra ftyldigheten widkannas, blifwa älerställd, hwarföre Hemliga Ut - stöttet förmodar, at Riksens
Stander lära inse bas de billigheten och nyttan af denna före fl agna författning , utom hivrlken de af Rikets Hemmansägare , h-.vilke hitli ls, titan stäk och emot Lagens stadgande, warit ensamt underkastade en tunga, den de icke arv vligtlge ensamme draga, witzertigen blifwa föranlätne anropa Kongl. Wlajtts Nådiga och räitwisa åtgärd, at berifrän winna den befrielse, hwariil de äro berättigade, och at denna skyldighets utgörande i stället hädanefter mä falla pä dem, som i längliga tider oraktWisligen derifrän sig undandragit.
.Hvilket med Kongl. Mattts
Mdiga tilständ stnlle genom strotoooIlL UMrag til Riksens Ständers klena ex^estieras. lstt 1'u^ra.
In Mern krvtocolli L. L. u a Zerla LIM.
Herr vpn 8ngs ström ^ fonse.
Jag har ej haft tilfälle al af detta Lrotocolls Utdrag frän Hemliga Utskottet marka, om genom den föreslagna nya anstallten Landet skulle blifwä besnadt ifrän Salpetterhjelpen.
Om en sadan befrielse icke äger rum, sa bliswer detta en ny statt: och önstade jag således, at det mätte fä förblifva ivid hwad förut ar stadgadt i detta amne, och en hivar fa anlägga Salpetter-Lador, om han sä behagar.
Herr UstAsrlijslm^ 8ewest dustaf.
Ifrän äldre tider har Sweriges Allmoge och Jordbrukare warit pligtige, at med wista tjenstbmheter betjena ivid Salpetierstuderillilwerkuu^arna, til dest Konung ILL; Honung 6 usta k Nstc, som wät
Jordbrukets
Far och insäg skadan at under korrta somrar ifrän plogen taga Jordbrukets stntr til dylika arbeten- förwandlade denna skyldighet til en Bewilluing.
Ko» nung 6ullak som Under sina ärorika krig gas krigskonsten en ny skepnad, hwarwid Sälpetter, som är krutets grundämne- wera behöfdeSoch i samma män det ökta behofwet skulle, göra en förvubblad tillverkning nödwändig, -Made Jordbruket och insäg stadan, om Jordbrukets söner derwid skulle lägga hand, förwandladt denna fordna styl» vighet til en hemmantals tänta, hwilken sedermeraUnder det mest ärorika och länga krig Swerige förttk>H2 under Drottning ObristiNL, regering för twätdeliga tider blef fastställd.
Dä Under de ärorikaste Konungar, som prydt Swensta Thronell, dä
Under de mest härjande krig Allmogen wunnit befrielse at pä sit Jordbruks bekostnad handlägga wid siudningsarbetet, kuUde det wäl icke ellet nu blifwi» nyttigt.
2öi figge under el hardt luftstrek- jorden är mera tungbrukad, fordrar mera körning - mera dikning- an i Södra Länder.
Jordbrukets söner «ro fätäligare.
Wi åge en instränktare tid dtrkil under kdrrta sömmarmänadcr, och under säMMa tidflifte Mäste Jordbrukaren iste allenast besörja all stängselstyldighet kring spridda och widsträckta ägoralla Husbyggnader, en insamling af foder för ätta Manader ät kreaturen, jämte Hela sil jordbruks - arbete; hans tid medtägeS dessutom til hällstjutsallmänna byggnader, Bätsmans-och Soldat-stjutscr, Skallgängar, Stadsfotor, Kyrkors och Prestegärdars - Soldat - och Ryttaretorps byggnader - til UNdcrhällLnde af allmänna LaNdsivägar och Bro^rsamt til Kungsgårds- och Herrcgärds-dagswerkenS 154 ,226 rttgörande.
Desin otaliga tryckande beswar medtaga tiden, utarma Jordbrukare och hafwa den bedröfliga werkan, at
Jordbrukets söner ärligen til et stort antal lemna sit dyrbara yrke och göra utflyttningar, at åkern, illa stött, ger misiiväxt, at således Sädesbrist upkommer och Riket utmattas genom Spannmåls införskrifning.
Detta onda stall ofelbart med tyngderna ökas, om man tager Jordbrukaren fran plogen til Salpettersiuderi - pannan, häldst den tid, Lä hwar stund är dyrbar.
Swensta Allmogen frän vomaläors lil denna tid tilstrifwer Regeringarna misiwäxt, hunger och dyra tider.
Det sanna eller osanna i denna allmänna tanka undersöker jag ej, men jag tror, at wisa Lagar, wisa anstallter förekomma dem, och at gansta sällan misiwäxter genom den Högstes straffdomar inträffa, utan at de ligga r oförmögenhet hos Jordbrukaren, ritt tunga beskattningar och deruti at deras lid medtages til andra a beten.
Åkern blifwer intet stött, dä Bonden mäste lemna Jordbruket och fara til Staden at sälja en Kalf, et Wedlasi, för at köpa et lispund Mjöl at lifnära nakna barn, eller betala en af Lkssman fordrad rott, dä han intet äger bröd, mindre gammal säd at sä, utan nödgas helt sent pä hösten sä omogen blöt säd i mjuk jord, dä hans hästar wid foror och hållskjuts arv utkörde och åkern dermed icke kan behörigen brukas.
Detta känner hwar Landtman, Hofmän sällan; ty Kullder och kernsllorKar är endast t tecler Himmetens uävestanker ät något erida Välsignadt Land: deras afgäng begräter hela Nationer: friwillig forgedrägt hedrar deras minne och föra desi a mennistoflägtets wälgörares namn til odödlighet.
Wi hafwe wid detta Riksmöte redan tryckt Jordbruket med en tung förmögenhets afgift.