Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmsljernas framställning att en af de deri upptagne punkter icke nu borde till pröfning upptagas, ansåg propos. böra först framställas å bifall till Utsk:s utlåt., med undanlag af berörde punkt, 4 H 23 354 Den 3 Maj. sorn angar omsättning eller reduktion af jordeboks- oell hemmantalsräntor samt debitering af afgifter, sora efter det nya myntsystemets införande äro i annan myntsort bestämde, samt fördenskull nu finge hemställa, om R. o. Ad. bi folie BankoUtsk:s utlåt.
N:o 47, med undantag af den nyssnämnde punkten.
Härvid ropades starka ja, blandade med nej; hvarefter Hr Landtm, förklarade, det lian funnit denna propos. besvarad med öfvervägande ja.
Jag anhåller alt få reservera mig emot det beslut, R. o. Ad. fattat.
Jag anser fruktlöst att deröfver begära omröstning.
Då nu föredrogs StatsUtskrs d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N;o 124, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 8:de hufvudlitel, blef delta utlåt, på begäran af Frih:ne Palmstjerna, Carl Otto, och Falkenberg, Conrad Gabriel, ånyo bordtagdl.
Föredrogs och bifölls Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-
(Jtsk:ns d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 2, i anledn. af väckt motion om bidrag för beredande af nedsättning för tyngre och vigtigare varor i nu gällande taxa för inre farten å Götha kanal.
Vid föredragning af Stals- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 3, i anledn. af väckt motion om samlande af medel till bildande af en skattkammare för riket, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag förutser visserligen, alt i närvar, ögonblick, då man genast behöfver penningar, det är förgäfves, att tänka på den utväg, som Hr Hammarhjelm föreslagit; men eljest är jag af samma tanka som han, alt nemi. man borde på förhand förse sig med en krigskassa.
Om man gjorde det förmedelst räntebärande papper, sä gåfve dessa medel inkomst under liden, och det är alltid lättare i behofvets stund att försälja sådana papper, än althina penningar.
Troligen skulle det sednare icke atlöpa utan större kostnader, än den förlust, man kunde göra på dylika pappers försäljning, om de pä förhand funnes i förråd.
Jag har ansett mig böra yttra denna mening, enär Utsk. så tvärt afstyrkt förslaget, utan att dervid fästa något afseende.
Uppå härefter framställd propos. blef Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms utlåt.
N:o 3 af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs och bifölls Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:ns d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 4, i anledn.
Den 3 Maj. 355 af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Wrigstads gästgifvaregård.
Föredrogs men lades, på begäran af Hr Mannerskantz, Carl Axel, oell Frih. Toll, Gust., ånyo på bordet Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskins d. 29 sistl.
April bordlagda betänk.
N:o 5, i anledn. af väckt fråga om förändrade grunder för beväringsmanskapets uttagande lill vapenöfning och annan tjenstgöring m. m.
Föredrogos och biföllos Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns nedannämnde d. 29 sistl.
April på bordet lagda betänk, och utlåt:n : N:o 6, i anledn. af väckt motion om rotehållarnes på Gottland befriande från skyldigheten att anlägga båtsmanstorp; N:o 7, i anledn. af K.
St:s StatsUtsk. , ang;de rotering af den staden Lund tillhörande s. k. Wagnmansjorden; samt N:o 8, i anledn. af K.
St., ang:de Fahlu stads båtsmansrolering.
Tillfälligtvis frånvar. under den korta stund, som åtgick för behandlingen af BankoUtsk:s utlåt.
N:o 47, får jag, med åberopande af hvad jag hade äran anföra när detta ärende förra gången vid pröfning af samma Utsk:s betänk.
N:o 24 härstädes förevar, tillkännagifva min reservation mot del fattade beslutet.
Föredrogs BankoUtsk:s d. 29 sistl.
April på bordet lagda betänk.
N:o 48, med förslag till föreskrifter, angrde bankens metalliska kassa.
Detta betänk, företogs punktvis lill afgörande.
1 och 2 punkterne.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 3 punkten.
BankoUtsk. har här gjort en ordförändring, som jag icke tror lända till någon fördel.
I st. f. alt i det gamla betänk, stod: ”Bankens antagna handelshus i Hamburg”, sä har Utsk. nu infört ordet ”Bankirhus”.
Mig veterligen är det intet hus i Hamburg, som kallar sig. bankirhus; utan de som befatta sig med vexelärenden kalla sig helt enkelt för köpmän liksom andra.
Om den gamla benämningen handelshus fått qvarstå, så vore naturligtvis all tvetydighet i detta afseende försvunnen.
Då BankoUtsk. med sin framställning tvifvelsutan icke åsyftat att i detta hänseende göra någon inskränk 23 * 350 Den 3 Maj. ning, så har förändringen troligtvis uppkommit genom något redaklionsfel.
Jag hemställer derföre till It. o. Ad., om icke Ståndet, med bifall till Utsk:s Betänk., ville bibehålla det förut i bankoreglementet begagnade uttrycket: ”Handelshus”.
It. o. Ad. biföll den förevar.
3:dje punkten med den af (livori Hartmansdorff föreslagna förändring alt det i mom. litt. h förekommande ordet ”bankirlius” skulle utbytas emot ordet ”handelshus”. i punkten.
Denna punkt blef af 11. o. Ad. bifallen. 5 punkten.
Jag liar funnit, att Ulsk. här iiar föreslagit, i öfverensstämmelse med nu gällande stadgande, att vexlar, dragna pä Hamburg eller Altona, betalbara i Hamburg, skola köpas.
Denna föreskrift hade varit tillräcklig, om fredliga förhållanden i Europa förblifvit orubbade, men jag befarar, att under närvar, omständigheter eller dem, som förestå, det vöre behöfligt för fullmäktige att begagna vexlar, dragna äfven på andra ställen, t. ex. London.
Jernliandeln, som drifves på vestra kusten, går till betydlig del åt England.
Om del skulle hända, att förbindelsen med Hamburg blefve afskuren eller att oroligheter der eller i trakten deromkring hindrade vexeldragning på denna vigliga plats, då vore det icke väl gjordt, om fullmäktige blifvit inskränkte till Hamburg allena.
Jag vill, för min del, icke föreslå, att II.
Ståndet skulle här genast besluta, att
Londou borde bestämmas för vexeldragningen, eller i sådant fall hvilka förändringar som böra göras i afseende på redaktionen, utan, som sådant behöfver närmare öfvervägas, hemställer jag, att denna punkt måtte af R. o. Ad. återremitteras.
R. o. Ad. ansåg de emot den ifrågavar.
5:te punkten gjorde anmärkmr föranleda lill densammas återremitterande. 6 punkten.
Denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. 7 och 8 punkterne.
Då R. o. Ad. fattade sitt beslut om återremiss af 5:te punkten, skedde sådant på grund af en anmärkn. af Hr von Hartmansdorff, att det under nuvar. oroliga förhållanden måhända skulle blifva svårt, om fullmäktige inskränktes till att göra vexelaffärer endast på Hamburg, och alt det vore väl om äfven dem lemnades rättighet att på annan plats, t. ex. London, köpa och sälja vexlar.
Jag fruklar, icke utan skäl, att så länge oroligheterna, hvilka uppgåfvos såsom motiv, fortfara, våra handelsförhållanden blifva sådana, att vexlar svårligen komma alt uppköpas hvarken på ena eller andra stället, men då emellertid Ståndet har återremitterat nämnde punkt, så hemställer jag, om icke äfven den nu föredragna punkten borde Den 3 Maj. 357 återremitteras.
I fall det skulle medgifvas bankofullmäktige, alt köpa vexlar äfven på London, på sätt Gr.
Gyldenstolpe föreslagit, blifver det både nödigt och nyttigt medgifva fullmäktige, alt under vissa lider af året hafva ett bestämdt belopp af bankens valuta äfven der stående.
Jag anhåller derföre alt i sammanhang med 5:le punkten äfven den nu föredragna 7:de punkten måtte återremitteras.
II r von Hohenhausen, Mich.
Jag förenar mig i det yttrande, som den siste värde talaren haft, att sedan R. o. Ad. beslutat återremiss i afseende på vexelköp, så är det äfven behof af alt bevilja en återremiss här.
Dervid får jag likväl fästa uppmärksamheten på hvad jag tror föreslaget vara, nemi. att den summa, som bankofullmäktige komma alt hafva deponerad på utrikes ort eller orter, icke måtte öfverstiga de förut föreslagna 500,000 r;dr eller 4 million.
Jag instämmer med de förcg:de begge talarne i önskan, att Ståndet mätte återremittera denna punkt i sammanhang med de båda föreg:de; men jag tror, alt redaktionen borde något förändras.
Det är, på sätt Hr Akerman redan anmärkt, föga troligt, att något betydligare belopp af vexlar kan komma att blifva för banken tillgängligt och följaktligen icke heller att särdeles betydliga summor kunna komma alt slå på fremmande ort öfver vintern.
Skulle detta likväl inträffa och för öfrigt inga krigsoroligheter förefölle, utan förhållandet med depositionerna i Hamburg fortfara såsom hittills och om ett sä gynnande år skulle inträffa, som de sisth varit för Sverige, så skulle det kunna hända, att man äfven under vintern kunde få köpa så mycket vexlar, alt ett maximum af 1,000,000 H.
D:co vore för litet.
Må del derföre heta, att fullmäktige så länge sjöfarten är öppen icke må hafva större summa än 500,000 r:dr stående i Hamburg.
Skulle deremot under vintern, eller den tid då sjöfarten är afbruten, vexlar erbjudas, hvarföre mätte icke bankofullmäktige få köpa sådana lill obegränsadt belopp?
J ansen måhända, mine Hrr! detta stadgande vara öfverdrifvet, och det är kanske öfverflödigt under de ulsigter vi nu hafva, men man kan föreställa sig möjligt hvad som redan varit verkliga förhållandet, eller att fullmäktige mäst nog mycket anstränga silfverinförseln sent på hösten, på det att den i Hamburg qvarstående summan icke måtte blifva för stor, innan sjöfarten åter öppnades.
Jag skulle således vilja tillstyrka, att ordalagen mätte blifva följande: ”Att under vintermånaderna utöfver nämnda belopp emottaga silfver eller Hamburger banko, sorn tillgodokommit banken i följd af uppköpta och liqviderade vexlar, dock under vilkor att fullmäktige, när årstiden sådant medgifver,” etc.
Då blefve ju följden den, att så länge farten varade om hösten och så snart hon åter öppnades om våren, skulle bankofullmäklige tillse, att icke mera än 500,000 r:dr qvarstode i Hamburg.
Då synes denna åt fullmäktige lemnade rättighet icke blifva farlig, utan endast gagnelig för banken. 458 Den 3 Maj.
Ur von Hohenhausen:
Jag bestrider visserligen icke den fördel, sorn för banken någon gång kunde uppstå genom beviljad rättighet alt öka silfver-depositionen i Hamburg, och den minskade koslnad, som kunde härflyta deraf, att icke vara nödsakad höstetiden införskrifva silfver, på det alt dépositions-summan under vintertiden icke skulle blifva för stor; men beträffande de oförtänkla händelser, som Hr von Hartmansdorff omtalat till fördel för ett sådant stadgande, nemi. den goda konjunktur, som tillfälligtvis kunde uppstå, och som gjorde en möjlighet af vinst för banken eller ett behof af nyssnämnde åtgärd — förökning af depositionsbeloppet — sä kunna äfvenväl andra oförtänkta omständigheter inträffa under vintern, hvarigenom det för banken vore vådligt att hafva riskerat en alltför stor summa.
Exemplet ligger nära för handen.
Säkerligen tärer väl icke någon dragit i betänkande att en sådan deponerad summa i Paris för år sedan varit på ett 'myckel lämpligt ställe placerad i alla afseenden, och likväl inträffade i sisth Febr. månad omständigheter, som torde visa att det icke varit särdeles fördelaktigt alt der hafva en sådan deposition.
På detta skäl får jag tillstyrka, alt vid besvarandet af den återremiss, som R. o.
Ad. troligen kommer att bevilja, BankoUtsk. måtte vidblifva den gamla föreskriften. rf Ilr Akerman:
Utan all vilja bestrida, alt sådana förhållanden kunna inträffa då det måhända vore nyttigt att den ifråga var. summan vore obestämd, så tror jag dock att man för närvar. af 2:ne skäl kan låta det förblifva vid hvad det är.
För det första derföre, att denna summa under nästföljande 3:ne år sannolikt icke kan komma att öfverskridas, och för det andra derföre, alt det i våra dagar är svårt om icke omöjligt, äfven för väl underrättade handlande, att bestämma hvilka hus utrikes, som kunna anses så solida, att stora summor under sådana tider kunna åt dem anförtros; och således måste blifva än svårare för bankofullmäktige, hvilka måhända skulle komma ali genom votering afgöra hvilka hus skola anses så qvalificerade.
Jag tror derföre alt man af dessa båda skäl kan låta summan förblifva vid dess förut bestämda belopp. R. o. Ad. ansåg de emot förevar. 7 och 8 punkterne gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. 9 och 10 punkterne.
11 punkten.
Om mitt minne icke felar, så har R. o. Ad. uti ett annat betänk, återremitterat den punkt, som angick kassa-kreditiven åt enskilda.
Om så förhåller sig, lärer denna punkt äfven böra återremitteras för att ställas i öfverensstämmelse med det förslag, som IJlsk. kan komma alt i förra hänseendet afgifva.
Den 3 Maj. 359 Hr Akerman:
Leke annat än jag kan minnas, så var det vid återreraiss af det betänk., som den siste välde talaren omnämnt, icke af någon talare ifrågasatt, att ju icke kreditivrörelse skulle komma att äga rum, och af sådant skäl synes del, som föreskriften i detta mora. under alla förhållanden kunde komma alt bchöfvas; men jag skulle nu icke vara emot att punkten återremitterades, synnerligen som jag nu just har fästat min uppmärksamhet på ett dervid möjligen behöfligt tillägg. R. o. Ad. ansåg de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till återremiss.
12 punkten.
Denna punkt blef af IL. o. Ad. bifallen.
13 punkten.
Jag påminner mig väl alt del om denna fråga var tvist i Ståndet, när betänk. i\'
:o 42 föredrogs; men jag erinrar mig icke huruvida åleremiss beslöts eller ej.
Om derföre en annan punkt, eller det öfriga af betänk, finge föredragas intilldess upplysning härom vunnits, så förlorade man ingen tid på undersökningen.
-s e k re terare haft äran upplysa, att vid pröfningen af BankoUtsk:s betänk.
N:o 42, R. o.
Ad. återremitterat den deri förekommande 78:de punkten, hvaruti blifvit tillstyrkt, att de i 5:te afdelnm af banko reghtets öde artikel intagne föreskrifter om sättet för fyllande af privatbankernas sedelutgifuing i fall en eller (lere af dem skulle innan nästa riksdag indraga deras rörelse, för att vid oktrojtidens slut upphöra, måtte från banko-reghlel få uteslutas, anförde Hr von Hartmansdorff:
I sådan händelse hemställer jag till Ståndet, om icke denna punkt bör jemväl återremitteras.
Det skulle eljest kunna hända, ali Ståndet pä förhand fattade ett beslut, som bunde detsamma när den förut återremitterade punkten ånyo kommer under öfverläggning. R. o. Ad. ansåg den förevar.
13:de punkten, på grund af de deremot gjorde anmärkn:r, böra återremitteras. 14, 15, lö och 17 punkterne.
Forcdrogs och bifölls Bankoötsk:s d. 29 sisll.
April pä bordet lagda mera.
N:o 49, ang:de föreskrifter om försäljning af silfver i omyntad form.
Jag var frånvar. då R. o. Ad. 2:dra gången bordläde StatsUt.sk:s betänk.
N:o 124, ang:de regleringen af ulgifterne under riksstatens 8:de liufvudtitel.
Det hade då varit rätta stället att göra den framställning, som jag nu vill 300 Den 3 Maj. göra.
Jag anhåller nemi. alt Hr Gr. o. Landina, malle inhemta R. o. Ad:s lanka, huruvida icke Ståndet ville tillåta att föredragning af betänk, uppskjöts till näslk.
Mina skäl äro, alt della betänk, är mycket vidlyftigt och innefattar isynnerhet ett ämne af allmänt iutresse, nemi. anslag för elementar-läroverken.
Vid dess bordläggning sisth Lördag tillgick så, att det bordlädes utan alt de facto finnas på bordet.
Jag sökte förgäfves i cancelliet alla dagar att få taga kännedom om detta betänk.; men det inkom icke förrän i går.
Jag har ett ytterligare skäl till min begäran, nemi. det, alt betänk, i de öfriga Stånden icke lärer förekomma förr än om Onsdag.
I min hemställan vill jag likväl göra den modifikation, att såvida Ståndet så för godt finnér, hela betänk, må föredragas nästk.
Lördag, med undantag af de punkter, som angå elementar-läroverken, hvilka jag önskar mätte kunna få uppskjutas till nästa Onsdag.
Då riksdagen är så långt framskriden och det torde vara af vigt alt så fort som möjligt få afgjorda de frågor, som hafva afseende på statsregleringen, så skulle jag för min del tro, att det icke vore skäl att längre än till nästa Lördag uppskjuta med della ärende, utan anhåller alt detsamma då måtte fä föredragas och afgöras.
Jlr Tersmeden:
Mitt hufvudsakligaste skäl är det, althar är en bordläggning verkställd, utan att betänk, har blifvit lagdt på bordet, hvarigenom Ståndet har varit urslåndsalt alt taga kännedom om betänk., hvilket likväl måste vara meningen med bordläggningen.
I detta fall har det tillgått presist såsom vid alla andra bordläggningar, nemi. sålunda, att när cancelli-exemplaret inkommer, så bordlägges betänk., men alt deremot tillräckligt antal exemplar för R. o. Ad:s medlemmar sällan förr än några dagar sednare äro all i Ståndets cancelli tillgå.
Under sådana förhållanden hemställer jag, att betänk, måtte om Lördag föredragas.
Jag får äran upplysa, att det icke har tillgått så, som Hr von Troil anfört, ty cancelli-exemplaret inkom först i går.
Jag tror att bordläggningen tillgick sålunda, att en enskild ledamot framlemnade sitt exemplar, men sedan återtog detsamma, så att betänk, icke fanns på bordet förr än i går.
Jag kan icke inse att någon stor förlängning af riksdagen skulle uppkomma, genom bifall till Hr Tersmedens framställning, och jag tycker det vore obilligt begära att, då detta betänk., som är högst vidlyftigt, först i dag blifvit utdeladt, icke tillåta ledamöterna att taga kännedom derom längre än lill nästk.
Lördag, då man mången gång har uppskjutit vida mindre vigtiga betänkin mycket längre.
Således instämmer jag med Hr Tersmeden.
Hr von Hartmansdorff, A ug:
I går erhöll jag ifråga var. betänk.
En hvar som derom anmälte sig erhöll det då utan Den 3 Maj. 361 tvifvel jemväl.
Om än betänk, bade blifvit bordlagdt i går och först i dag utdelats, samt i denna dagens plenum för 2:dra gången bordlagts, så kunde och borde det efter vanlig ordning förekomma i nästa plenum.
När nn flera dagar förlöpa innan detta plenum förekommer, så synes mig att vi hafva haft rådrum nog för alt besinna oss på saken, särdeles som betänk, bordlädes redan i Lördags.
Det har följaktligen icke genom någon öfverraskning kommit lill Ståndets pröfning.
Det är icke för min egen, ulan för andra ledamöters skull, som jag yrkar den tidigare föredragningen.
Jag känner t. ex. en ledamot, som här legat qvar längre än han ämnat, endast för att öfvervara öfverläggningen om delta ärende.
Skola nu, för deras beqvämlighet, som ständigt vistas härstädes, äfven de ledamöter uppehållas, som icke bo i hufvudstaden?
Mig synes sådant icke vara billigt.
Jag får blott äran erinra, att min anhållan inskränker sig till 21:sta punkten af hela betänk., och att det således skulle slå Ståndet öppet alt i nästa plenum fatta sitt beslut rör:de alla de öfriga.
Då Hr Tersmeden har haft tillfälle att se utlåt, i går, såväl som i dag; och han under ytterligare 2:ne dagar, som återstå före Lördagen, kan taga kännedom om detsamma, så förefaller det mig vara besynnerligt af honom att vilja, för sin egen beqvåmlighets skull, uppehålla riksdagens jemna gång.
Vi hafva få frågor hvilande på bordet och just den punkt, som Hr Tersmeden sednast nämnde, torde, när den förekommer, vara den, som föranleder den längsta diskussionen.
På grund häraf, får jag förnya min vördsamma anhållan, att hela betänk, måtte nästa plenum blifva föredraget.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge alt, såsom Hr Tersmeden yrkat, med pröfningen af 21:sta punkten af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 124 borde uppskjutas till första plenum i nästa vecka, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att denna propos. blifvit besvarad med öfvervägande nej.
Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s d. 29 sisth April på bordel lagde ut!åt:n N:n 50, i anledn. af enkan Christina Warenbergs ansökning om återbekommande af erlagd straffränta för diskontlån; och N:o 51, i anledn. af väckt motion om förhöjda löneinkomster för kassa-afdms chef och kamererare samt bankens kassörer.
Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 19 sist.
N:o 52, i anledn, af väckt motion om förvarande af en del utaf bankens redbarheter å Carlsborgs fästning, yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag bar ingenting emot sjelfva förslaget, men jag tillstår att jag häfver en viss farhåga för alt på Carlsborg förvara bankens silfver så länge besättningen 362 Den 3 Maj. utgöres af kronoarbets-corpsen, ty sä länge äro bankens redbarheter måhända utsatta för större faror genom garnisonen, än de härstädes äro utan särskild bevakning.
Jag hoppas väl att när saken kommer så långt, vederbör, skola derpå fästa uppmärksamhet, men jag har emellertid velat varna på förhand.
Den farhåga, som den siste värde talaren nu lillkännagifvit, var äfven föremål för yttranden inom BankoUtsk., då detta ämne der förekom till öfverläggning.
Man förmodade likväl att, om ifrågavar. åtgärd vidtoges, sådana inrättningar skulle göras och en sådan garnison förläggas på Carlsborg, att ingen fara från krono-arbetskarlarnes sida kunde komma alt äga rum.
Om någon sådan fara ägde rum, så förmodar jag alt Regeringen icke skulle, på sätt en hvar nu vet att förhållandet är, på Carlsborg förvara en mängd värdeägande effekter, hvaribland äfven sådana, som begagnade af den der förlagda corpsen kunde vara farliga verktyg, såsom en stor myckenhet gevär, hvilka efter hvad man vet finnas der förvarade.
Jag får ytterligare för min del anhålla, alt delta betänk, mätte bifallas. R. o. Ad. biföll Bauko-Ulsk:s ifrågavar. utlåt.
N.o 52.
Föredrogs LagUtsk:s d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 42, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utsk:s betänk.
N:o 15 öfver väckte motioner om förklaring huruvida K. förordmu d. 19 Maj 1845 ang:de förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och morgongåfva äger retroaktiv verkan.
Som detta betänk, ännu icke blifvit utdeladt, så anhåller jag alt det måtte å nyo bordläggas.
Häruti hördes flera ledamöter instämma, hvarjemte Frih.
Cederström, Glaes Rud., yttrade:
Jag förenar mig i den af Hr von Hartmansdorff gjorda framställning, och begagnar tillfället att beklaga att det flere gånger har händt, det enstaka exemplar ifrån Exped.Utsk. inkommit lill bordläggning, utan att ledamöterna ens vid andra bordläggningen deraf kunnat erhålla hvar och en sitt, som likväl måtte vara deras rättighet.
På sådant sätt tillintetgöres ju bordläggningens mening, nemi. den, alt man före betänk:s föredragning måtte kunna genomläsa detsamma och, efter noggrannare derom tagen kännedom, bestämma sitt omdöme öfver ämnet.
Jag skulle önska att Exped.Utsk. hädanefter, om det ej låter sig göra att på samma gång insända exemplar till bordläggning och till utdelning, åtminstone med det sednare icke dröjer så länge att, efter 2 gånger skedd bordläggning, ärendet är alldeles nytt för ledamöterne, hvilka då likväl sakna tillfälle alt vinna tid lill dess närmare bepröfvande före afgörandet.
Landtm, förklarade, alt ifrågavar. utlåt., jemlikt den derom af flere ledamöter gjorda begäran, komme att ytterligare hvila på bordet.
Den 3 Maj. 363 Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagde utlåtm N:o 136, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel lill understöd och uppmuntran åt fallige jordbrukare och åt tjenstehjon för långvarig tjenst; samt N:o 137, i anledn. af vackt motion om anvisande af nödiga medel lill beredande af ersättning åt de Norrska undersäter, som under 1814 års krig lidit skada af Svenska trupper.
Föredrogs SlatsUlsk:s utlåt.
N:o 138, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för användande af den s. k.
Schreiberska kuren.
För min del kan jag ej godkänna den anledn.
StatsUtsk. tagit sig för alt afstyrka bifall till ifrågavar. motion.
StatsUtsk. har nemi. icke åberopat sådana omständigheter som efter min tanka kunna utgöra tillräcklig grund till ett afslag.
Hade StatsUtsk. sagt att statsverket ej mera hade några penningar att disponera, eller att saken ej vore tjenlig, så kunde det så vara ; men nu åter har man endast åberopat, dels att LagUtsk. afslyrkt bifall till det förut väckta förslaget om afskaffande af gällande straff för 3:dje resan fylleri och brottslingens dömande i dess ställe lill undergående af Schreiberska kuren; dels ock att Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s hemställan derom alt R.
St. mätte hos K. M. anhålla det K.
M. täcktes föranstalta, att tillfälle till inträde å lasaretten måtte beredas för personer som vilja genomgå denna kur, icke vunnit samtlige Ståndens bifall.