Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., ånyo pä bordet BevillmsUtsk:s i gårdagens plenum bordlagda utlåt.
N:o 19, i anledn. af Hr Roths, C. IL, motion om bestämmande af en assurance-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas.
Vid föredragning af Bevilln.Utskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 20, i anledn. af särskildt utaf Vällofl.
N:o 12, ang:de tullbevillningen, befanns detta mom. icke hos R. o. Ad. erfordra annan åtgärd, än att läggas lill handlingarne.
Vidare föredrogos, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Gr. Lagerbjelke, Gust., ånyo på bordet BankoUtsk. i gårdagens plenum bordlagde utlåt.
A:o 60, i anledn. af erhållen återremiss, i vissa delar, af Ulsk:s betänk.
N:o 42, med förslag till reglering af bankens låneoch kreditiv-rörelse; N:o 61, öfver de inom RiksStm gjorde anmärkmr vid betänk.
N:o 48, med förslag till föreskrifter, ang:de bankens metalliska kassa m. m.; samt N:o 62, i anledn. af R.
St:s beslut om upphörande af utgifning från banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk. kopparmynt.
Den 16 Juni e. m. 109 Då nu föredrogs Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 92, i anledn. af väckte motioner om revision och reorganisation af hospitals-anstalterne i riket, blef jemväl detta betänk, ånyo bordlagdt uppå derom af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Gr. Lagerbjelke, Gust, gjord begäran.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde betänk:n N:o 9.3, i anledn. af väckt motion om framläggande af unionscomitéens förhandlingar inför B.
St:r; N:o 94, i anledn. af väckte motioner om fri disposition och fördelning af härads-allmänningarne, på socknarne; samt N:o 95, i anledn. af väckt fråga om utfärdande af fullmakter för kronolänsman.
Anmäldes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från PresteSt. af d. 7 och 9, frän BorgareSt. af d. 9, samt från BondeSt. af d. 9 och 14 dennes. II. B. o.
Lördagen den 17 Juni 1848.
Justerades 4 prot.utdr. för d. 15 dennes samt pleniprot. för d. 31 sisth Maj f. m. Öppnades Ilrr Electorers listor vid val af ledamöter i Const:s-, Bevillms-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskm; och befunnos dertill utsedde i Constitutions-Utskottet: efter N:o 86, Gr.
Hamilton Jakob, Essen, och N:o 245, Frih.
Lagerfelt, Israel Carl Adam; N:o 139, Gr. Wirsén, Axel Emil, och N:o 1661, Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar.
Ilo Den 17 Juni. Bevillnings-Utskottet: efter N:o 2147, Hr af Christiernin, fullm.
Alie ihjel m, Carl Axel; N:o 1428, Hr Ridderborg, Jakob Fredrik Georg.
L a g-U tskottet: efter N:o 2127, Ilr Segerheim, fullm.
Hr Munck af Rosensköld, Thomas; N:o 2195, Hr Edelstam, Fabian.
Besvärs- och Ekon.-Utskottet: efter N:o 1930, Hr Wahlfelt, fullm.
Hr Lagerheim, Lars Magnus; !\:o 1984, Hr Schiitzererantz, Johan Herman.
Äfvenledes öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter att, i permitterades frånvaro, inträda i Constis- och StatsUtskm; och hade dertill blifvit utsedde i Cons titutions-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1955, Hr von Oelreich, fullm.
Gr. Lewenhaupt, Axel, beviljad 3:ne veckors ledighet räknad från den 18:de dennes; IS’:o 370, Frih. von Paijkull, Johan Gustaf. Stats-Utskottet. under ordinarie Ledamoten N:o 1703, Hr Blomcreutz, fullm.
Hr af Geijerstam, Carl, beviljad 14 dagars ledighet; JN’:o 2183, Hr Gripensvärd, Jakob Olof.
Främst på föredragmslistan i dag, förekommer Coust.[Jtskis betänk.
N:o 13, med förslag till voter:spropos:r, i anledn. af RiksStms olika beslut, ronde mern.
N.o 5 ang:de 72 § Reg.F. Det lärer vara förhållandet med detta betänk, alt Stms talemän äro sig emellan af olika mening ang:de sättet att behandla denna fråga.
Följden deraf skulle naturligt blifva svåra strider inom RiksSlm.
Till förekommande deraf, och då en af talmännen för närvar, är ifrån hufvudstaden bortrest, så hemställer jag vördsamt till R. o. Ad. om icke detta betänk, kunde få uppskjutas till det första plenum efter midsommar.
Dessförinnan äro väl lalemännen åter samlade, och man skulle hoppas, att deras öfverläggningar kunde leda till närmare öfverensstämmelse i äsigterna om frågan.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs framställning härom.
Frih. Cederström, Jakob: Hr von Hartmansdorff har trott sig kunna komma till en bättre öfverensstämmelse uti RiksStms beslut, i ani. af Const.Utsk:s betänk.
N:o 13, deri Const.Utsk. föreslagit voter:spropos:r med anledn. af RiksSt:s beslut, ronde det af ConsCUtsk. afgifna förslag till förändring i 72 § Reg.F. Den utvägen att genom uppskof komma till ett bättre resultat torde jag få bevisa vara tvertemot verkliga förhållandet, och att man derigenom tvertom invecklar sig i svårigheter, hvilka komma att göra en vida starkare spänning, än om saken helt enkelt upptages och afgöres vid riks - Den 17 Juni. lil dagen inom hvarje serskildt Stånd, endast R. o. Ad. vill hålla sig till grundlagens bestämda ordalydelse, och derigenom tvinga de öfriga Stånden, om de vilja eller icke, att jemväl efterlefva grundlagen.
Jag bestrider sålunda allt uppskof af ifrågavar. ärende och anhåller att, då betänk, blifver föredraget, återfå ordet för alt yttra mig i hufvudfrågan.
Något förstärkt Const.Utsk. är ännu icke valdt, men äfven om ett sådant det vore, så funnes det i alla fall icke skäl att ensamt för denna frågas afgörande nu genast sammankalla Utsk. och det af Hr von Hartmansdorff begärda uppskof kommer således icke att förorsaka något dröjsmål uti ärendenas gång, hvarföre jag förenar mig uti den af honom framställda begäran.
Det är ju alldeles icke något nytt eller ovanligt, alt, för någon fördels vinnande i ärendenas behandling, man begär ett uppskof, eller beslutar ärendenas förekommande längre fram å någon viss, utsatt dag.
Jag skulle alltså tro alt, hälst de af Hr von Hartmansdorff framställda skäl synas vara ganska giltiga; det vore billigt, att Ståndet såsom jag vördsamt vågar tillstyrka, behagade instämma uti hvad sålunda yrkadt blifvit.
Det eger sin fullkomliga riktighet hvad den siste värde talaren nämnt, att RiksStm flera gånger beslutat uppskof om ärendens föredragning, och sådant i fullkomlig öfverensstämmelse med grundlagen, som stadgar att ärendena skola föredragas i den ordning de på listan förekomma, sä framt icke It.
St. derom annorlunda besluta; men för att annorlunda besluta, fordras naturligtvis förnuftiga anledmr.
Nu har det motiv blifvit uppgifvit af Hr von Hartmansdorff, att en talman är frånvar., och att det blir lättare att sammanjemka meningarne om målet kan samtidigt inom alla RiksStm förekomma.
Jag anhåller att få yttra några ord om sjelfva frågans beskaffenhet, hvarigenom man kunde komma till det resultat, alt uppskof snarare är skadligt än nyttigt och alt således bäst är om målet nu företages och kommer till afgörande.
Frågan som innefattas i Const.Utsk:s mern.
N:o 13, innefattar en voter:spropos., der Utsk. tilltrott sig att kunna föreslå R.
St. alt votera i förstärkt Const.Utsk. deröfver, huruvida en fråga skall hvila till nästa riksdag, till grundlagsenlig behandling, elter icke, en fråga, som från Utsk. blifvit afgifven och vid hvars redactm ingen anmärkn. blifvit gjord, men som i BondeSt. blifvit afslagen, BondSt. har dock icke såsom Utsk. i sitt betänk, med citationstecken uppgifvit yttrat att ”det föreslagna stadgandet, såsom redan intaget uti lagstiftningen, ang:de R.
St:s bank, icke borde i grundlagen inrymmas” utan Ståndet har, på sätt prot.utdr. frän BondeSt. innehåller återremitterat mern. med Ståndets gemensamma tanke, att det föreslagna tillägget är obehörigt, då de stadganden, som deruti innefattas, redan finnas i lagstiftningen för R.
Detta förbigående af termerne, oaktadt citationstecken finnes utsatt, är en serskild uppmärksamhet vid denna frågas behandling inom Const.- Utsk.
Nu torde väl ingen af Hrrme här på Riddarhuset finnas, 112 Det) 17 Juni. sorn icke erkänner, att 56 § Reg.F. 2:dra moms tydliga bestämmelser för grundlagsfrågors behandling icke medgifva att man afslår på första riksdagen ett afgifvet förslag och således hindrar dess hvilande.
Dtsk. har åberopat ett prejudicat och det är i min tanke af intet värde, ty ett våldförande af grundlagen den ena dagen eller pä en riksdag, berättigar alldeles icke lill ett dylikt handlingssätt dagen derefter, eller en följande riksdag, utan man måste följa 83 § Reg.F., som bestämmer, att i hvarje serskildt fall, grundlagarne skola, efter deras ordalydelse tillämpas.
Nu innehåller 56 § Reg.F. dess 2 mom. att 11.
St. må, om ett Const.Utsk:s yttrande vid samma riksdag, då det öfverlemnas, kunna öfverlägga, men icke vid densamma besluta, samt att om i Riks-St:ns plena, anmärkmr göras emot Utsk:s yttrande, de, hvilka hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, böra till Cousl.- Utsk. hänvisas och om något Stånds tankar i någon eller några delar blifva skiljaktiga från de öfrigas, så skall Const.Utsk. förstärkas lill 20 personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, hvarefter det sålunda beredda utlåt, kommer att hvila till 11.
St:s afgörande vid följande rikdag.
Om nu nej-propos. af Utsk:s förslag skulle vinna, så lärer väl Hr von Hartmansdorff och R. o. Ad:s öfriga ledamöter få lof att erkänna att man häfver hufvudsakligen pröfvat förslaget och afslagit ett grundlagsförslag, hvilket enl. sednare morn. i 56 § Reg.F. är, på sätt jag nyss nämnt, förbudet.
Således kan icke något RiksStänd af något annat tvingas att votera öfver voter:s-propos:r, hvilka skulle leda lill ett beslut, som vore olagligt i form, oell som icke kan blifva bättre derigenom alt det uppskjutes.
Om det nu skulle inträffa, alt något Ständ t. ex. R. o. Ad., vägrar ali till förstärkt Utsk. remittera frågan, eller dess ledamöter vägra alt till förstärkt Utsk. deri rösta, hvad skulle väl följden blifva annat än att de 3 Stånd, som hafva gillat proposma tvingas alt, emot sitt fattade beslut, låta saken falla emedan det beslut, som af dem blifvit fattadt, var grundlagsvidrigt.
Stånds förfarande i den frågan kan förhindra sakens framgång.
Det hafva vi sett förut, i afs. på en K. propos. vid 1715 års riksdag, hvilken bifölls af alla 3 ofrälse Stånden, och hvaruti föreslogs alt låta de hvilande grundlagsfrågorne ytterligare hvila till grundlagsenlig behandling vid påföljande riksdag och icke upptaga dem vid den riksdagen.
De måste upptagas, derföre att R. o. Ad. med en rösts pluralitet beslöt att det skulle upptagas.
Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. till afslag på den hemställan om uppskof som af Hr von Hartmansdorff blifvit gjord.
Jag har föreslagit uppskof med ifrågavar. ärendes behandling.
I st. f. att uppehålla sig vid den saken, har Frih.
Cederström, före målets föredragning, ingått i sjelfva ämnet.
Det är ett serskildt öfverseende af Hr Gr. o. Landtm, att tillåta honom det; men jag hemställer till R. o. Ad. om det är skäl för Ståndet att göra likaledes.
Jag tror, att vi böra hålla oss Den 17 Juni. i 13 oss till den fråga, sorn är föredragen.
Cederström har emedlertid här framställt åtskilliga skäl för sin åsigt, till hvilkas bekräftande han häfver, likasom vissa prester, slagit i predikstolen, till den kraft och verkan sådant kan medföra.
Han har sagt, att en rigtig uppfattning af grundlagens ordalydelse skulle hindra ali tvist om denna frågas behandling.
Om grundlagen i detta fall vore tydlig, så hade, utan tvifvel, ingen skiljaktighet uppkommit emellan talmännen för denna gång, och då hade troligen icke heller vid föregtde riksdagar de. tvister inträffat, som dä egt rum.
Det är just till förekommande af den tidspillan, dessa tvister skulle medföra som jag gjort denna framställning. R. o. Ad. ser af bordslistan, att vi på bordet hafva frågor om allm. bevilln., hvilka måste snart afgöras, om bevilln:s-förordn:n skall kunna utfärdas, likaså frågor om bankens lånerörelse, hvilka äfven mäste ofördröjligen afslutas om riksdagen skall kunna snart bringas till ända.
Vi veta icke hvarthän det kan leda, om denna sak nu skulle tagas till öfverläggning, men förmodligen derhän, att detta plenum ginge förloradt för de skyndande ärendena.
Jag hemställer derföre ånyo, att R. o. Ad. behagade bifalla den vördsamma anhållan, jag gjort och att Hr Gr. o. Landtm. mätte derpå göra propos.
Dä nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o.
Ad. biföll e att, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, pröfningen af Const.- Utsk:s mern. iN:o 13 må uppskjutas och icke företagas förr än i det efter midsommarsdagen först inträffande plenum, ropades ja jemte ett eller annat nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade det han funnit att ja härvid varit öfvervägande.
Frih. Cederström, Jakob, begärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votens-propos.
Den som bifaller, att Consl.Utsk:s mern.
N:o 13 icke företages till pröfning förr än i det efter midsommarsdagen först inträffande plenorn, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, kommer förenämnde mern. att innevar. dag till pröfning företagas.
Nej — 1.
Upplästes ett af Frih.
Reuterskjöld, Adam Axel, inlemnadt sålydande mern.:
Af enskildte angelägenheter förhindrad att längre fortfara med R. o. Ad:s förtroende att vara ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.- C H. 8 114 Den 17 Juni. Utsk., får jag detsamma härmedelst mig afsäga, under anhållan att ändock vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, med tillkännagifvande, att Hr Wästfelt, Nils, såsom ledamot af Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. samt Gr. Sparre, Johan Alexander Artemis, såsom ledamot af BevillmsUtsk., erhållit 3:ne veckors ledighet ifrån d. 20 i denna månad, anmodade Hrr Electorer, alt sammanträda till val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Frih.
Reuterskjöld samt en ledamot alt i det sistnämnda och en ledamot att i BevillmsUtsk. inträda under de permitterade ledamöternes frånvaro.
Upplästes följande af Hr Oxehufvud, Tönne, inlemnade mern.
I anseende till sjuklighet, får jag äran afsäga mig det förtroende Hrr Bänkman visat mig, att vara elector; men anhåller ödmjukl. att få bibehålla min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hrr Bänkmän af Hr Gr. o. Landtm, anmodades, att utse en Elector efter Hr Oxehufvud.
Föredrogs ånyo BcvillmsUtsk:s d. 14 och 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 17, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning.
Detta mern. företogs punktvis till afgörande.
l:sta punkten, ang:de personliga skyddsaf'giftens bibehållande såsom b evil Inings grund.
Utsk:s i denna punkt afgifna yttrande lades till handlingarne, med godkännande af den deri föreslagna votens-propos., ronde progressiva afgifters utgörande för den högre förmögenheten eller inkomsten.
2:dra punkten, ang:de afgifter efter 2:dra artikeln af arbetsfolk.
Jag var af sjukdom förhindrad att vara tillstädes, när R. o.
Ad. fattade beslut i dessa frågor.
Det tillkommer således icke mig, att till
Ståndet göra någon hemställan om den gjorda inbjudningens antagande.
Men i händelse icke några serdeles skäl föranleda Ståndet att vidblifva sitt beslut, så tror jag att det vore godt, om saker som äro af mindre vigt icke föranledde omröstningar i förstärkt StatsUtsk., emedan vi, enl. hvad mig är berättadt, hotas med omröstningar i flera hundra frågor, i fall de. öfriga Stånden vidblifva de beslut, som af dem äro fattade.
Då jag anser denna fråga vara af vigt för dem, som bevillnm skall drabba, så anhåller Den 17 Juni jag att R. o. Ad. matie vidblifva sitt beslut.
Hvad beträffar den tidsutdrägt, som en eller annan votering mer eller mindre skulle medföra, sä kan den i detta fall icke vara betydlig.
Annat binda tullbeviSlms-frägorna komma lill votering, hvilka förekomma i stor mängd.
Om dervid concessioner kunna göras, så vore det önskligt.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge sig böra, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkänna den af Utsk. i denna punkt föreslagna votens-propös.
AT:o 2.
Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Hr Printzensköld, Carl, anmälde sig och yttrade:
Afven jag anhåller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut samt godkänna voter:s-propos:n., sådan den af Utsk. blifvit framställd.
Saken är af stor vigt och . . .
Detta yttrande blef härvid af Hr Gr. o. Landtm, afbrutet, med erinran att R. o. Ad. förklarat ofverläggningen vara fulländad.
Jag erinrade mig icke att någon propos. om öfverläggningens afslutande blifvit framställd och besvarad, samt anhåller alt Hr Landtm, mätte tillkännagifva huru Hr Landtm, uppfattat svaret å den i afseende på sjelfva saken framställda propos:n. Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt den nyss gjorda proposm blifvit besvarad af endast några få ledamöter och med blandade ja och nej, så att Hr Landtm, ej kunnat uppfatta huruvida dervid ja eller nej, varit öfvervägande samt i anledn. deraf ansåge sig böra förnya samma propos.
Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabi-.:
Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville dela proposm i 2:ne delar, nemi. den första om R. o. Ad. vidblifver sitt beslut och den andra om R. o. Ad. godkänner voter.-propos:ne.
Då Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf hemställde pm R. o. Ad. vidblefve sitt förut i fråga om afgifler efter 2:dra artikeln af arbetsfolk fattade beslut, ropades starka ja jemte åtskilliga nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej.
Uppå sedermera framställd propos. godkände R. o. Ad. den af Ursk. föreslagna voter:s-propos:n N:o 2. 3:dje punkten, ang:de förhöjd bevillning af enskilda Banker.
Hr Gr. o. L andtm:s propos. lill vidblifvande af R. o. Ad:s förut i delta ämne fattade beslut samt godkännande af den 8* 116
Den 17 Jun i. derom föreslagna votcns-propos.
N:o 3, besvarades med starka ja, jemte åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han funnit ja härvid hafva varit öfvervägande.
4:de punkten, ang:de bevillning af karaktersfullmakter. R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut, samt godkände de af Utsk. föreslagna voter:s-propos:ne N:is 4, 5 och 6. 5:te punkten, ang:de väckt förslag om föreskrift för vederbör. skönskrifvare i stad, att inom viss tid till magistraten aflemna serskildt exemplar af mantalslängden.
Utsk:s i denna punkt afgifnn yttrande blef af R. o. Ad. godkändt. örte punkten, ang:de ifrågasatt ändring i 50 § af hevi lin: s- f ö r o r d n in gen.
Mig synes Utsk. hafva anfört så giltiga skäl för sin inbjudning, alt jag vördsamt hemställer, att Ståndet ville densamma antaga.
Hr Rosenblad, Bernhard: Genom Utsk:s envisa och ensidiga sätt att behandla frågan, då den väcktes,®och då Utsk. hade tid och tillfälle, att åt frågan gifva utveckling, sä har det nu kommit till den ställning, att det tjenar föga till att R. o. Ad. vidhålla sitt en gäng fattade beslut, hvadan jag hemställer, att R. o. Ad. ville antaga Utsk:s inbjudning för att icke fördröja frågans afgörande.
Mig synes äter att Utsk. hvarken handlat ensidigt eller envist då Utsk. framställt till RiksStrn förslag till bibehållande af den nuvande minimitariffen.
Jag tror tvärtom, att Utsk. i detta fall förfarit med ett klokt förutseende af hvad som nu inträffat, nemi. att det skulle blifva omöjligt för RiksSt:n att under denna riksdag medhinna pröfning af skaltejemkningsförslaget, eli förslag, som är af den vidlyftighet, att, icke allenast, såsom redan visat sig, många månader åtgått innan StalsUlsk. hunnit företaga detsamma till öfverläggning, utan äfven flera veckor skola älgå innan RiksShn medhinna delsammas pröfning; och då Frih.
Raab var den, som hufvudsakligen, när Bevilln:sUtsk:s förslag till bevillms-förordn. förevar, hemställde lill Ståndet att man skulle uppskjuta pröfningen af frågan, i afvaklan på StatsUtsk:s betänk, ang. skaltejemkningen, men delta betänk, ännu icke inkommit, hvaremot vi alla veta alt riksdagen icke länge torde komma att fortfara, så tager jag för gifvet, att Frih.
Raab äfven förenar sig med de talare, som tillstyrkt antagande af den inbjudning Utsk. framställt, hvarlill|jag. för min del, förklarar mig beredvillig.
Om Hr Rosenblad hade gjort sig det besvär, att förskaffa sig underrättelse om de öfverläggningar och förslager sora inom Bevilln:sUtsk, ägde rum, i afseende å ifrågavar. ämne, innan beslut fattades — så skulle han säkerligen kommit till den öfvertygelse, att Utsk. icke handlat envist och ensidigt.
Den 17 Juni. i 17 Utsk. har sökl, att, så mycket som möjligt, taga kännedom om detta vigtiga ärende, men trott sig icke böra gå skaltejemkningskosnmittéens förslag i förväg hvilket förslag snart är alt införvänta ifrån StatsUtsk. och på den grund, samt för det närvar., icke understödt motionen, helst den alltid skulle blifva ofullständig, i jemförelse med kommitlerades, af K.
M. understödda förslag.
Nu är händelsen den, att om motionen anlages, kan densamma ej sättas i verkställighet pä flere år.
Detsamma är förhållandet också med skaltejemkningskomittéens förslag.
Och som ingen särdeles olägenhet under tiden kan uppstå, bjuder klokheten och försigtigheten, införvänta de resultater, som af skattejemknings-kommittéens förslag blifva en följd.
För öfrigt har Utsk. ansett, att om Utsk. skulle med den noggrannhet som erfordrades, handlägga delta ärende, så komme detsamma alt utdraga på tiden och dymedelst fördröja riksdagens afslutande; hvadan jag hemställer att R. o. Ad. måtte afstå ifrån sitt förut fattade beslut och instämma med de öfriga RiksSt:ns mening.
Frih. Raab Adam Christ.:
Hr Printzensköld har förmenat, att det var mitt yrkande i denna fråga, som skulle hafva föranledt R. o. Ad:s beslut om uppskof då förra gången detta ärende förevar.
Jag anser mig då skyldig att yttra min tanka äfven derom.
Jag kan på intet vilkor gå ifrån hvad jag anser vara fullt rätt, och rätt i denna fråga kan icke vara mer än ett, nemi. det, alt uppskjuta detta ärendes behandling till dess att StatsUtsk. har uttalat sig om hufvudfrågan.
Jag får dessutom fästa uppmärksamheten derpå, att R. o. Ad. icke beslutat annat än att begära uppskof för den händelsen, att StatsUtsk. skulle hinna att fatta beslut eller göra förslag i hufvudfrågan, men icke, såsom här står, ”alt med slutligt afgörande af bevillms-förordningens ifrågavar.
50 § må anstå, lill dess R.
St. fattat sitt beslut, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de beskatlningsväsendets, samt uppbörds- och redogörelseverkets förenkling; dock att, i händelse hinder för fattande af ett sådant beslut skulle möta, vid nuvar. stadgande i nämnde § må komma att förblifva”.
St. hade kommit att stadna vid detta beslut, så hade ingen skada skett, men man hade kommit till det mål, som Ilr Rosenblad åsyftat, i händelse icke det stora skatteförenklings-förslaget kommer till slutlig behandling här.
Jag skulle således för min del tro, att R. o. Ad. bör vidblifva sitt förra beslut och i fall någon med mig sig förenar i detta afseende, så kommer jag alt yrka detsamma, men uppträder ingen och yrkar detta lika med mig, så vill jag icke i likhet med en föregående talare risquera att vid en blifvande votering blifva ensam af min åsigt.
Jag vill erinra mig, att jag instämde med Frih.
Raab; då denna fråga första gången förevar under sakens dåvar:de skick.
Men vid nuvar. förhållande, och dä riksdagen är nära sitt slut, så anhåller jag alt Ståndet måtte antaga inbjudningen, på sätt jag förut föreslagit.
Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s i denna punkt lis
Den 17 Juni. lill R. o. Ad. gjorda hemställan, att med frånträdande af sitt förut fattade beslut, instämma i de öfriga Ståndens mening.
Tide punkten, ang:de R.
St:s undenl. skrifvelse till Ii'.
M., i frii ga om Bevilln.-Stad gans utfärdande. R. o. Ad. fann denna punkt ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till hanlingarne.
Föredrogs ånyo Bevilln:slltsk:s d. 14 och 15 dennes på bordet lagda ,utlåt. 3X:o 19, i anledn. af Hr Rollis, C. R., motion om bestämmande af en assuranse-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas.
Ulsk. har här sammanblandat två olika saker.
Assurance i den bemärkelse man vanligen tager detta ord lemnäs emot skada af eld, storm, hagel, m. m.
Med ett ord emot naturolyckor, hvaremot ifragavar. assurance skulle vara en assurance emot hvad som Staten är skyldig att derförntan söka förekomma.
Denna är således icke detsamma, som en vanlig assurance.