Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror åter, för min del, att rättigheten att förordna tjenstemän på viss tid medför en väsendtlig nytta till vinnande af kännedom om personens skicklighet, och medför äfven för honom tillfälle, att om han icke finner sig skicklig, återgå till den tjenst han förut innehaft.
Jag tror, att en person, hvilken med en sådan åtanka blir ihågkommen, men sjelf har den ringa tillförsigt till sin förmåga, att han befarar sig icke kunna svara emot förtroendet, skall råka i stor förlägenhet, genom tvånget att innehafva en sådan befattning på lifstid.
Jag medger visserligen, att här finnas många tjenstemän, som äga den skicklighet, hvilken fordras för en StatsSecreterarebeställning; men jag hemställer, om Kongl. Maj:t kan känna deras skicklighet till elen ifrågavarande tjensten , utan att förut hafva varit i tillfälle att pröfva densamma.
Hvad det beträffar, att, i händelse af vägrad contrasignation, en person, som blott bestrider tjensten, icke skulle komma i något lidande genom en sådan vägran, får jag erinra, att han, om äfven blott tillförordnad, ändock åtnjuter hela lönen, och 42 H. i3 Den a5 September f. m. då lian förlorar den, går i mistning om allt hvad han i en sådan casus möjligen kan förlora.
För öfrigt tror jag, att den, som känner dessa trägna befallningar, lärer finna, alt lönen ingalunda motsvarar deras mödor.
Jag anser Herr von Hartmansdorffs förslag ganska billigt, och tillstyrker således bifall derå.
Herr Rosenblad: Hvad Herr Tham nyss uppläst visar, att Utskottets svar egentligen icke är svar på tal, och att Utskottet måtte afsett något helt annat; ty det besvarar blott den händelse, om, under en SlatsSecreterares tjenstledighet, en annan person är tillförordnad, och lönen fråntages honom; men icke den händelse, om någon StatsSecreterare icke finnes.
För öfrigt får jag endast tillägga, i afseende på de anmärkningar, som af flere värde Talare blifvit gjorda rörande 35 §.
RegeringsFormen, att uti denna 35 §. alldeles icke står nämndt, att skiljsmässa ifrån platsen sker i följd af befunnen oskicklighet, utan blott i följd af bristande förtroende.
Man har emot mig anmärkt, att jag i fråga om det förevarande tilläggets uteslutande, icke skall erinrat mig, att StatsSecreterare, sorn afgå, till följd af vägrad contrasignalion, få bibehålla den lön de förut innehaft.
Men jag har ieke glömt det, utan blott anmärkt, att Den September f. m. detta vore en svår, mycket uppseendeväckande, åtgärd, hvars utgång är för StatsSecreteraren desto mera äfventyrlig, som Rikets Ständer vid pröfningen af hans förhållande skulle välja emellan att gifva honom eller Konungen orätt.
Om nu Rid— derskapet och Adeln icke skulle vilja låta tillägget utgå, så sätter det en fattig Embetsman onödigtvis på det svåra profvet, att genast våga allt, och att välja emellan en fullkomlig medgörlighet, eller afsked och armod för sig och de sina; men jag hoppas, att tänkesätten skola mogna till en kommande tid.
Friherre Anckarswärd bör jag svara, att ordningen i Statsskicket icke beror på förordnandets namn af fullmakt eller constitutorial.
Om Kongl. Maj:t utnämnt eller tillförordnat personen, så har det på föredragningen icke den ringaste verkan.
Man har sagt, att det vore bäst, om HofCanzleren icke befattade sig med tryckfriheten.
Denna anmärkning, yttrad af en ansvarig TidningsRedactör, anser jag ungefär så, som en köpmans yttrande, alt GeneralTullDirecteursEmbetet vore högst umbärligt.
GeneralTullDirectören, som har uppsigt öfver in- och utförsel endast af varor, äger dock i lön 7000 R:dr; men HofCanzleren deremot, hvilken har inseendet öfver in- och utförsel af tankar, vill man i detta, sig sjelf så kallande upplysningens, tidehvarf icke gifva mer än 4000* Man 42 H.
Den 23 September f. m. liar sagt, att jag uppträdt, icke för att försvara, utan för att nedrifva Utskottets Utlåtande.
Jag har under Utskottets öfverläggningar om dessa ämnen blott öfvervarit IndragningsStaten och Betänkandet N:o 235, mot hvilka begge jag mig reserverat.
Mina tänkesätt härutinnan voro dessutom väl kända, då Herrar Electorer invalde mig i Utskottet; det är således icke mitt fel, om de anse sig bedragna i sin förväntan; tj jag har nu icke yrkat ett enda runstyckes tillökning utöfver hvad jag gjorde i Juli månad.
Då jag emottog Electorernas hedrande förtroende och ingick i StatsUtskottet, skedde det ulan afsägelse af mina egna tänkesätt, dem jag likaså litet vill uppoffra i Rikets Ständers, som Kronans tjenst.
Men häldre må tillägget om StatsSecreterarne bibehållas, än att Ridderskapet och Adeln skulle afslå den löneförhöjning, jag vördsamligen yrkar.
Den mening, som i afseende å det ifrågavarande tillägget förekommer i Utskottets första Betänkande, lyder sålunda: ”Och anser Utskottet tillika, att med beviljandet af den fö"reslagne löneförbättring för StatsSecrete"rarnc, bör förenas det vilkor, att den icke ”bör åtnjutas af andra än dem, som enligt ”Kongl. Majrts Nådiga Fullmakt på något ”af dessa Embeten, detsamma förrätta, och ”sålunda icke tillgodokomma dem, hvilka Deu 25 Sej) t ernber f. rn. >97 ”endast på obestämd, längre eller kortare, ”tid till föredragning inför Kongl. Maj:t ”consli t ueras.”
Såsom jag haft äran förut anföra, tror jag, att hela denna framställning är öfverflödig; meri, sedan den nu skett, finner jag mig för principens skull nödsakad att yrka bifall derå.
Jag hemlar grund dertill från den §. i RegeringsFormen, som säger, att StatsSecreterarne skola vara fyra, emedan om den motsatta sidans mening anloges, skulle vi derigenom uttrycka den tankan, att StatsSecreterarne borde vara inga.
Jag är ock af deu öfvertygelse, att verlden är en stor vexelundervisnings-anstalt; men att sträcka monilörssystemet ända derhän, att på försök tillställa en classflyttning för StatsSecreterare, för att ömsom ditsättas och ömsom flyttas tillbaka, allt efter skicklighet och förhållande inom ringen, tror jag icke låter göra sig.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt SlalsUlskoltet för alla de i denna punkt uppräknade Embetsmän i dess första Betänkande tillstyrkt såsom lön 35oo R:dr B:co för hvardera, hvilket belopp Utskottet i sednare Utlåtandet ökat till 4000 R:dr, med bibehållande af det i första Betänkandet föreslagne vilkor, att löneförbättringen icke fick åtnjutas af andra än dem, som, enligt Kongl. Maj:ts fullmagi, innehade ifrågavarande Em - 198 Den a5 September f. m. beten.
Ingen Ledamot bade nu begärt proposition å Utskottets första, men några Ledamöter å det sednare Utlåtandet, hvarjemte man å andra sidan ansett lönen för alla dessa Embetsman böra höjas lill 5ooo R:dr B:co för hvardera.
Hans Excellence ansåg derföre, att endast 2:ne propositioner, i afseende å denna punkt, torde erfordras.
Jag anhåller få fästa Hans Excellences uppmärksamhet derpå, att jag föreslagit lönen för StatsSecreterarne och JustitiasCancelleren till ^182 R:dr 24 sk. eller hvad ett StatsRåds lön för närvarande utgör.
Denna mening torde äfven böra blifva föremål för proposition.
Jag får hemställa, om icke propositionen först borde ställas blott på StatsSecreterarne.
Herr Grefven och LandtMarskalken tyckes ämna att i samma proposition äfven intaga lönerne för Hofoch JustitiaeCanzlererne.
Hans Esccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att StatsUlskottet upptagit ej mindre de fyra StatsSecreterarne än ock Hof- och JustitiaeCancellererne uti denna punkt, hvilken Hans Excellence jemväl uti dess helhet förRidderskapet och Adeln föredragit.
Hans Excellence hemställde i öfrigt till Herr Rosenqvist, om han icke lill undvikande deraf, Pen i5 September f. m.
199 alt 3:nc meningar skulle uppkomma_, behagade jemka sig till någon af de andra meningarna, sorn blifvit framställde.
Af aktning för Hans EKcellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln, äfvensom för alt gå deras önskan till mötes, afstår jag från yrkande af proposition på mitt förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och Randi Marskalken gjorde proposition till bifall af hela 3:dje punkten i StatsUtskoltets sednare Utlåtande.
Jag vågar, oaktadt det torde vara stridande mot ordningen, sedan votering redan blifvit begärd, fästa uppmärksamheten på det besynnerliga förhållande, som kommer att uppstå, i fall 2 Stånd skulle vägra löneförhöjning för StatsRåden, men StatsSecreterarne ändock få 5ooo R:dr, samt sålunda erhålla mera än de förra.
Jag anhåller få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på omöjligheten, att nu förutse alla de olikheter, som kunna komma att äga rum emellan Ståndens beslut, samt får tillägga, att det just är för sådana olikheters 200
Den 25 September/, m. skull, som Grundlagen tillåtit att begagna först jemkningsförslag, och sedan nämnd.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande Voterings-proposition:
Den, som till alla delar bifaller hvad StatsUtskottet i 3:dje punkten af dess sednare Utlåtande föreslagit, i afseende å lönerne för StatsSecreterarne samt Hof- och JustitiaeCanzlererne, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, med bifall af livad StatsUtskottet i ofvanberörde hänseenden i allt öfrigt föreslagit, den tillökning i hemälte Embetsmäns löner att äga rum, att de fyra StatsSecreterarne samt Hof-och Justitiae-Canzlererne hvardera erhålla i årlig lön Femtusende Riksdaler Banco.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken lillkSnnagaf, att plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Voteringen börjades klockan tre qvart till 12 förmiddagen; och befunnos efter voteringens slut, klockan ett qvart till i e. Den 2d September f. m. 201 m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 126.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellcnce Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således lill alla delar bifallit hvad SlatsUtskottet i 3:dje punkten af dess sednare Utlåtande, i afseende å lölierne för StatsSecreterarne samt Idof- och Justilige-Canzlererne, föreslagit.
På grund af de åsigter angående Statsregleringen i allmänhet jag förut haft äran yttra, har jag, för att vara conseqvent, ej kunnat deltaga i de partiela voteringarne, der dessa mina meningar ej kunnat ens i de framstälde sakpropositionerne komma i fråga.
Jag anhåller likväl vördsamt i protocollet få nedlägga min reservation mot alla de Sex i Onsdags företagne voteringars resultat; samt jemväl i afseende på denna sista nu slutade angifva min öfvertygelse vara den, att då, enligt RegeringsFormens 6 §. fyra verkliga SlatsSecreterare böra tjenstgöra, och detta Embete aldrig 202 Den 20 September f. m. hurde vara vacant, samt enär på deras nit, drift och skicklighet egenteligen allt det angelägnaste i Statsbestyret beror, dessa eminente Embetsman böra under deras tjenstetid, utan afseende derå, alt i grund af laga förfall någon vicarierar, njuta lika med StatsRåden oafkortadt Sextusende R:dr i lön, mén hvaraf vid afskedstagande 2000 R:dr böra afgå; hvaremot jag icke i afseende på IlofCanzleren, och ännu mindre i afseende på JustitiaeCanzleren, i landets närvarande belägenhet och under en så qvalificerad administration som den nuvarande kan tillstyrka någon den ringaste tillökning på det, hvarmed desse sistnämde hittills synas så hederligen kunnat berga sig, och vara belåtne.
För dem, likasom för pluraliteten af åtminstone de högre Embetsmännen , gäller, att de böra vänta på ökade inkomster, tills välmågan i landet blir större.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!* till Kongl. Maj:t: N:o 173.
Angående inköp af ICronoSkattehemmanet Holm i Norra Helsingland, för att till boställe för Häradshöfdingen, Kronofogden och Häradsskrifvare!:; i samma ort användas.
N:o 174* Angående anslag af medel Den i5 September f. m. ao3 till uppbyggande, iståndsältande och underhållande af å tsk il lige Länshäkten m. m. N:o 175.
I anledning af verkstäld granskning utaf de till Allmänna Garnizons-Sjuk- • husbyggnaden anslagna medels förvaltning.
I anledning af verkstäld granskning af Räkenskaperna och förvaltningen utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusets i Stockholm underhåll anslagne medel.
Angående förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 om ekonomiska hesigtningar å KyrkoherdeBoställen m. m.
Angående Åbo- och Besittningsrätten till Kyrkohemmanen i Halland.
Upplästes till justering ExpeditionsUtskottets under N:o 179 afgifne förslag till Rikets Sländers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majrt, angående befrielse från rotering för CapellansBoställen, samt örn lindring deruti för vissa hemman i Jönköpings Län.
Ridderskapet och Adeln åt. skiljdes klockan tre qvart till 2 efteimidd In fidem Protoeolli, O. J.
204 Den a5 September e. m.
Fredagen den 2 5 Sept. 1829.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den i o sistlidne April under N:o 128 afgifne, och den 7 derpåföljde Maji e. m. på hordet lagde, Betänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra IiufvudTitel, än ock under N:o 287 meddeldte, och den 29 sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
4 Punkten.
Lönerne för RevisionsSecreterarne.
Herr Rothliebj Carl Fredrik . anförde skriftligen:
Jag kan icke gilla de skäl StalsUlskottet anfört till nedsättning af lönen för RevisionsSecreterarne under hvad Kongl. Maj:t i nåder föreslagit.
Utskottet erkänner sjelf, att de inom 2:ne RiksSlånd vid Utskottets första Betänkande gjorde anmärkningar, hvilka åsyftade lönens bestämmande till det belopp Kongl. Maj:t uppgifvit eller 1800 R:dr Banco, varit grundade.
Då man eftersinnar, att RevisionsSecreterarne, i afseende å juridiska måls handläggning inför Högsta Domstolen och Kongl. Maj:t, Den 7.5 September e. iw. io5 hafva nästan aldeles enahanda tjenstebefattning, sora StatsSecreterarne, i afseende å administrativa ärender, inför Rikets ärenders Allmänna Beredning och Kongl.
Majit, samt desse sednare Embetsman blifvit af Utskottet tillagdc /jooo Ridr i årlig lön, kan man icke nog förundra sig, att Utskottet prutat på det lönebelopp Kongl.
Majit för de förre Embetsmännen föreslagit.
De mål Revisions-Secreterarne föredraga och handlägga, äro ofta ganska invecklade och vidlyftiga , merendels högst vigtiga och magtpåliggande.
Det är derföre billigt, att de förses med en lön, som någorlunda motsvarar deras arbete, och vigten af deras tjenstebefattning.
I sådant afseende äro 1800 Ridr Bico det minsta, som skäligen kan komma i fråga.
Jag yrkar alltså, att Kongl.
Majlis nådiga proposition i denna del må af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Friherre Anckarsvärd j Carl Henrik:
Den punkt af Utskottets Utlåtande, som nu är under öfverläggning, innefattar 2ine föremål, nemligen dels om antalet af de RevisionsSecrelerare, som böra på Stat uppföras, skall Ökas, och dels Jönen för dessa Embetsman.
Jag anhåller derföre att få fästa Herr Grefvens och LandtMarskalkens uppmärksamhet på nödvändigheten att först framställa proposition på det antal, som hör "bestämmas, innan man skrider till öfverläggning om lönebeloppet. 20Ö
Den 25 September e. m. Hans Esccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då denna punkt innefattade 2:ne frågor, och en Ledamot önskat särskild proposition å hvarje fråga, ansåg flans Excellence sig böra gå , denna önskan tili mötes, och finge derföre nu först hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt StatsUtskottet föreslagit, bifalla uppförandet på Stat af'en sjette RevisionsSecreterare-lön med de löneförmåner, som för hvar och en af de förut varande fem blifva beviljade. ’ Ropades Ja.
Herr von Hartmansdosjff, August:
Jag har förut yrkat, att RevisionsSecreterarnes
Löner måtte förhöjas till 3,000 R:dr, och Kongl. Maj:t har föreslagit 1800, men Utskottet har icke tillstyrkt mer än 1600 R:dr.
En hvar vet, att RevisionsSecreterarne äro föredragande ej blott i Högsta Domstolen, utan äfven hos Konungen i SlatsRådet, och att de således höra till de vigtigaste Embetsmännen i den gren af vår Statsförvaltning, som rörer JustititeVerket.
Man borde således förmoda, att då RevisionsSecreterarne skola föredraga samt utlåta sig öfver de domslut, sorn från alla andra Rätter dragas under Högsta Domstolen, så skulle RevisionsSecreterarnes Löner äfven vara högre, än de UnderDomares, hvilkas åtgärder de granska.
Men så har Utskottet icke sett saken, enär dejt icke Den 25 September e. m. 207 föreslagit mera i Lön' för en RevisionsSecreternre än för ett HofRättsRåd.
Följden skall blifva, att HofRättsRäden, hvilkas Embeten äro vida beqvämligare, aldrig skola söka det högre Embetet; att RevisicnsSecreterarne således skola sakna den längre erfarenhet ett HofRättsRåd förvärfvaty och dessa tjenster vanligen förrättas af yngre tillförordnade män, hvilka begagna deni såsom trappsteg till snar befordran.
Att rättvisan dermed icke är väl betjenad, kan man lätteligen sluta.
Hon plägar icke heller vinna dervid, att hennes tjenare-ofta ombytas; och enär nu RevisionsSecretérare-tjensterne äro icke allenast bland de besvärligaste utan äfven bland de ledsammaste, lill följd af åliggandet att utreda alla de tracasserier och chicaner, hvilka ofta åtfölja sådane mål, som gått flere instantier igenom; bör man löna RevisionsSecreterarne så, att de icke, jemväl för bristande utkomst, nödgas söka sig från Embetet, eller påtaga sig andra förrättningar, hvarigenom detta eftersattes, och den öfverklagade juridiska långsamheten ökas.
Om man besinnar, hvad ett tarfligt hushåll i Hufvudstaden kostar, så skall man lätteligen finna, att de 2000
R:dr jag för dessa Embetsman yrkat, ingalunda äro för mycket.
Oagtadt Ridderskapet och Adeln efter del beslut, som i förmiddags fattades, synas böjde att endast ibogkomma de högsta bland Konungens Rådgifvare, bör » 20$ Den 25 September e. m. jag ännu en gång söka visa vigten för riket deraf, att alla föredragande hos Konungen äro tillräckligen lönta, öfvertygad, såsom jag är, om rigtigheten af den gamla regeln, att der hulvudet är godt, der befinner sig allt annat bättre.
Då jag å ena sidan delar den siste värde Talarens åsigt om nödvändigheten att aflöna RevisionsSecreterarne på ett, mot Embetets vigt svarande, sätt, men jag å andra sidan hyser största högaktning för det afseende
Utskottet fästat vid möjligheten att fylla alla behof, utan ny tunga för landet, skulle jag vilja föreslå en sådan jemkning emellan de, af Herr von Hartmansdorff och StatsUtskottet, yttrade meningar, att Ridderskapet och Adeln antog den i Kongl.
Maj :ts proposition föreslagne Summa af 1800 R:dr.
Utom de skäl för en förhöjning, som den föregående Talaren anfört, anhåller jag få fästa uppmärksamheten derpå, att, så länge Revisionsski!lingarne bibehållas, äga HofRättsLedamöter deruti en inkomst utöfver lönen, som icke hos RevisionsSecreterarne af något motsvaras, och att HofRättsRåden således, enligt Utskottets förslag, i sjelfva verket få större lön, än RevisionsSecreterarne.
Jag hemställer alltså, om icke RevisionsSecreterarnes löner utan votering kunde bestämmas, på sätt Dea a5 September e. m. sätt den Kongl.
Propositionen innehåller, till 1,800 R:dr.
Jag vågar bestrida de grunder, som här blifvit framställde i ändamål att föranleda en löneförhöjning för RevisionsSecreterarne, utöfver hvad Utskottet föreslagit.
Man har först sagt, att ett missförhållande eger rum emellan lönerne för desse Embetsman å ena sidan, och för Häradsböfdingar eller LandtDomare samt HofRättsRåd å den andra, och man har deraf velat hemta stöd för billigheten af den ytterligare förhöjning man yrkat.
Men jag bestrider den gjorda jemförelsen, ty man måste ihågkomma, huru tillfällige LandlDomares inkomster äro.
Det gifves Häradshöfdingar, som, till följd af närvarande lagar för Bankens lånerörelse endast af vederhäftighetsbetyg hafva en årlig inkomst af ii å 1200 R:dr; men skulle man för denna tillfälliga följd af Bankens förvaltning sätta hela JuslitiaeVerket i ett billigt förhållande lill dessa Häradshöfdingar, så vet jag sannerligen icke, hvar man skulle sluta.
Jag bekänner uppriktigt, att jag icke anser det missförhållande, som äger rum, särdeles betydligt, då man besinnar, att UnderDomares inkomster äro till största delen tillfällige.
Protocoll, hållna hos t H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1823 och 1829.
Fyrationdefemte Häftet.
Tryckta hos Johan Hörberg} i833.
Måndagen den 12 Oct. 1829.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets under N:o 241 afgifne, och den 14 sistlidne September f. m. på hordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under JNT:o i3y förut meddeldte Betänkande, angående hegardt fortfarande Löne-anslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 22 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande
Föredrogs ånyo StatsUtskottets under N:o 242 afgifne, och den 14 sistlidne September f. m. på hordet lagde, ytterligare Utlåtande, i fråga om Publikt understöd åt Författaren af Svenska Folkets Historia, under Konungarne af WasaÄtten.
Jag kan, vid detta tillfälle, ej underlåta att förnya den anmärkning jag gjorde, då Ut - 4 Den 12 October f. m. skottets första Betänkande i detta ämne återremitterades.
Jag anser nemligen Författaren till Sveriges Historia under WasaKonungarne hafva, genom sitt redan utgifne arbete och den skicklighet han dervid ådagalagt, gjort sig förtjent af någon allmän uppmuntran.
Utskottet har afstyrkt allt anslag åt Herr Strinnholm, ehuru han redan visat prof, af hvad han kan uträtta; men deremot har Utskottet, i ett följande Utlåtande, tillstyrkt anslag af 2000 R:dr för författandet af Carl XI:s Historia, innan man ännu vet, om och när en författare till en sådan Historia skall uppträda, eller hurudant arbetet blifver.
Om Utskottets Utlåtanden bifallas, skulle det således kunna hända, att den, som redan gjört något dugligt, finge intet; och att anslaget till den blifvande författaren möjligen gåfves åt den förste, som anmälte sig.
Jag ber om ursäkt, att jag här mäste tala om arne Utlåtanden på en gång; men då jag icke kan anvisa någon annan tillgång för det anslag jag önskar, än den Utskottet i det sednare Utlåtandet velat gifva för Carl XIrs Historia, måste jag söka få medel från det ena till det andra.
Jag tillstyrker således, att de 2000 Rrdr Utskottet anslagit för en Historia örn Carl XI, måtte så fördelas, att 1000 Rrdr lemnäs åt Herr Strinnholm, såsom en uppmuntran till fortsättning af sitt arbete om WasaKonungarne, och att 1000
Rrdr anslås till understöd för fortsättningen af den Hi - Den 12 October f. ra. 5 stona om tvedrägtstiden, från iy rp till 1773, hvilken Herr Cederschjöld så förtjenstfullt hörjat medelst utgifvande af dithörande Riksdagshandlingar.
I det hufvudsakliga förenar jag mig med den åsigt Herr von Hartmansdorff framställt; men jag tror, att Ridderskapet och Adeln skulle lösrycka 2".ne
Utlåtanden från den ordning, hvari de höra förekomma, om man nu ville ingå i någon delning af det anslag Utskottet i ett senare Utlåtande tillstyrkt.
Jag instämmer derföre uti den mening Herrar Noreus och Winberg inom Utskottet yttrat, eller att 600 R:dr höra anslås till uppmuntran för fortsättningen af Herr Strinnholms började Historia; och jag förmodar, att detta skall vara tillräckligt, särdeles som författaren uppburit en icke obetydlig douceur för ett arbete, som han nyligen fullbordat för Bankens räkning.
Jag tror, att han, ehuru i små omständigheter, härigenom skall kunna hjelpas till fullbordande af sin påbörjade Historia, utan att hinder lägges för den Historia om Carl XI, hvarom fråga blifvit väckt, och hvilken jag äfven anser vara af stort värde.
Jag får föreslå Herr von Hartmansdorff, att ändra sitt förslag till 600 R:dr för Herr Strinnholm, utan afdrag på anslaget för Carl XI:s Historia.
Jag kan ej annat än högeligen beklaga, att Stats - \ 6
Den 12 O c t o b e r f. ni.
Utskottet salt så litet värde på Fäderneslandets Historia, att Utskottet saknat tillgångar till uppmuntran för Herr Strinnholm, hvilken måste vara i så mycket större behof deraf, som han, enligt hvad vi nyss hört, nödgats, förmodligen för sin utkomst, åtaga sig en för Litteratörer så obehaglig sysselsättning, som den att registrera Bankens handlingar.
Jag beklagar äfven, att