Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare finner jag en anledning till min förmodan , att icke billigt måste vara begära möda och arbete af en enskild man , till en corporations nytta och tjenst, utan att det på något sätt godtgöra; älven deraf att inom Ridderskapet och Adeln utgöra ju alla husägare här i Staden nu en årlig afgift, efter husens värde, såsom en billig ersättning för den persons möda , som af våra egna medel haft godheten åtaga sig en närmare befattning med vår nu åliggande inqvartering här i staden.
Hvad åter den andra af RiddarhusUtskottet föreslagna utväg beträffar, att belägga Svenska Adeln med ännu en Capitations - afgift för famillerna, med executions-tvånget på ätternas hufvudmän, hvilka sedan fingo uppgöra sin liqvid med deras ättemän , anser jag så motbjudande att jag inte kan förmoda dess antagande inom Ståndet.
Huru farliga préjudicat alltid äro bär i landet, det vet hvarje Svensk man, som med någon omtanka öfvervarit allmänna ärender eller dermeehhaft befattning; och ett ytterligare bevis derpå framställer sig frågan om denna familjeafgift, som blifvit föreslagen, sedan vi utgöra en Capitations-afgift, hvars slut vi icke sett, och hvars ändamål egentligen var en continuerad tryckning af Ridderskapet och Adelns Protocoller vid 1809 års Riksdag; och endast till ersättning af denna Trycknings-kostnad ha infiutne medel af denna Capitation hitintills åtgått; och för Riddarhusets reparation, *om var det andra ändamålet, har inkomsten icke ännu medgifvit något öfverskott. 34 Den t Augusth Åt t, sedan Svenska Adeln i sednare tider Stagit sig ali den tunga som kan träffa någon annan Svensk undersåte, vi likväl af vårt eget Stånd, vid Örebro Riksdag igi2, blifvit på* lagde en enskild skatt derför att vi äro Adelsmän, är sannerligen en besvärande omständighet, icke ännu så mycket för kostnaden, som icke fast mera af osäkerheten att någonsin blifva derifrån befriade , och den andra ovrssheten, att ju möjligen kunna få den ökad.
Klått?
derför de mera förmögne af detta Stånd, sorn deltaga i sådana beslut, likväl erinra sig att pluraliteten af Svenska Adeln är den fattigaste och, i många afseenden, den beklagansvärdaste klass inom Svenska Samhället.
Under de samfälta io år jag haft den äran förut vara Ledamot i RiddarhusDirection, har jag ägt tillfälle, af bestyrkta Handlingar, inhämta så många famillers obestånd och nöd , som söka nådegåfvor och pensioner i Riddarhuset, och hvarvid jag ofta med smärta funnit förtjenta Adelsmäns af KrigsStåndet Enkor i behof om att söka årliga pensioner af blott ii R;d. y sk. 4 rist. belopp utaf/ Wulffkronska Testamentsfonden.
En sådan fattig medborgareklass har man dock pålagt en skatt äfven derför att de äro födde i ett Stånd, hvilket icke väl passar medellösheten, som likväl blifvit deras lott, och hvarför de icke sjelfve äga någon skuld.
Den i Augusti Att nu vilja öka och utsträcka en sådan be» skattningstyngd på Adeln, som den oss redan öfverhängande capitation, är alldeles obarmhertigt, för hvad ändamål som heldst 5 och jag anser icke att vi, sorn i detta ämne här äga att rådsamma , kunna sträcka vår representation , i detta fall, till de många familier af de Eifvahundrade som här äro frånvarande och orepresenterade, icke heller ser jag huru de som sitta för fullmagter skulle vilja medverka till sina principalers särskilda ytterligare skattläggning, endast som Adelsmän eller hufvudmän för deras atter.
För min enskilda del nyttjar jag detta tillfälle förklara:
Det jag, en gång icke genom hvad beslut som heldst, i denna sak låter aftvinga mig någon vidare Capitationsafgift som Adelsman , den jag tror Ridderskapet och Adeln likaså litet lärer vilja som kunna ålägga någon dess Ledamot emot dess egen öfvertygelse och samtycke.
Det är icke kostnadens belopp härvid, icke heller föremålet, som. åsyftas, för denna skattläggning, som bringar mig att häremot protestera, utan det är endast det obilliga af en sådan proposition och vådan af prejudicater som härtill föranleder.
Till den föreslagna Löntillökningen för RiddarhusSecieteraren, ser jag ej annan utväg än att vänta den i mån af Riddarhus-kassans tillväxt; hvilket nu kunde Stadgas, med uppdrag åt RiddarhusDirectionen att den verkställa med ett å tvåhundrade R:dr i sänder årligen, allt efter tillgångarne, intill dess 600
Rtdrs tillökning i §ecrcterarelönen vöre vunnen. 2 6 Den i Augusti.
Häruppå utber jag mig Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Herr Påhlman , Otto Fredrik:
Jag kan ej annat än instämma med Herr Nordencreutz i afseende på obilligheten, jag vill till och med säga,olagligheten af ett beslut, om Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle det fatta, att af oss här närvarande fullmägtiga en allmän Bevillning för hela Ståndet nu skulle åtagas, hvilket jag anser endast vara Riksens Ständers rätt att afgöra.
Jag kan ej öfvertyga mig att våra hemmavarande medlemmar .af Ståndet voro skyldige att ingå i den beskattning vi sålunda dem ålade.
Jag tror mig vid detta tillfälle, då jag medgifver billigheten af den yrkade Lönförhöjningen , och jag endast icke gillar de föreslagna medlen att den verkställa., kunna erinra Höglofl.
Ridderskapet och Adeln om den gamla grundsatsen, att spara är bättre än förverfva.
Under de få Riksdagar sorn jag haft deu äran vara ledamot af detta Ständ, har nästan ingen gått förbi utan proposition om arfvode för Ståndets tjenstmän och betjening, och Kassan bär vittne af derom fattade beslut, hvarvid ej alltid Kassans tillgångar varit beräknade.
Det är ej passande för Riddarh»kassan att bestrida sådana utgifter.
Den är icke gjord för betjeningen.
Jag är icke emot att arfvoden beviljas för de extra och trägna göromål som åtfölja Riksdagar ; men jag tror att de af Statsverket böra utbetalas, af Riksdagskostnadsmedel, och Riddarhuskassans tillgångar besparas.
Ytterligare, under förklarande att jag finner Lönförhöjningen Den 1 Augusth *7 skälig och billig , får jag likväl anmärka att ett beslut derom icke bör i förhand kunna fattas, innan man ännu dertill har tillgångar, och medan man ännu blott är sysselsatt att göra förslag till deras erhållande.
I allt hvad
Utskottet nämnt såsom princip för RiddarhusSecreterarens Lönyilkor instämmer jag fullkomligen, och förenar mig i den önskan att Ridderskapet och Adeln kunde försätta sin Secreterare i en fullt oberoende belägeuhet.
Men jag finner olämpligt att nu derom någon ting besluta , när vi äga säker uppgift att Kassans tillgångar dertill icke förslå; och den utvägen dertill att indraga
Directeurernes honorarium kan jag för det närvarande icke gilla.
Hvad principen beträffar, är jag, för min enskilda del, icke emot att det ansäges såsom en Hederspost, gifven af Ståndets förtroende, att vara Directeur, och att Directeurerne emottogo och förvaltade den endast af en billig aktning och tacksamhet deremot.
Men jag anser det ej vara i slutet af en Riksdag, som ett sådant beslut bör fattas.
Rätta tiden dertill är vid en Riksdags början, innan valet är gjordt; sedan är det obehagligt, En omständighet i detta Betänkande anser jag förtjena att afgöras:
Det är förslaget att annorlunda stadga rörande den inkomst som vid Introductioner tillfaller RiddarhusSecreteraren..
Det är visserligen billigt att RiddarhusSecreteraren befrias från att uppbära en sådan obestämd afgijft; och jag tillstyrker till alla delar att afgiften måtte bestämmas och derjemte föreskrifvas att den före Introductionens beviljande bör till Riddar* 28 Den i Augusti. huskassan erläggas, der RiddarhusSecreteraren äger rättighet att densamma oafkortad uppbära.
Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig ■ Jag får förena mig med bägge de Herrar som förut yttrat sig öfver detta ämne.
Jag utbeder mig allenast att få anmärka:
Det är säkert att, så gerna man skulle önska att vederbörligen få förbättra lönerna för Riddarhusets tjenstmän , så fordras dock dertill till gångar i Kassan; Det är en afgjord sak att dessa nu icke finnas.
Bagge de af Utskottet föreslagna utvägar äro dertill olämpliga.
Att besluta en Capitation öfver Ridderskapet och Adeln , anser jag för olagligt, och det vore dessutom ett ganska farligt pre'judicat.
Man skulle derefter icke veta huru långt närvarande Capita och Fullmägtige skulle kunna sträcka sina försök att beskatta Ståndet.
Directeurernes arfvoden beträffar, så är det en urgammal inrättning.
De äro välförtjente, och det vore obehagligt att, sedan de en gång äro bestämde, deri skulle ske någon rubbning.
En utväg finnes dock hvarigenom RiddarhusSecreterarens vilkor behörigen kunde förbättras.
Den sportel RiddarhusSecreteraren uppbär för Introductioner är urgammal och laglig.
Man bör ej uraktlåta detta tillfälle för att skaffa honom en tillökning i sina vilkor.
Jag instämmer alldeles i Utskottets förslag att afgiften måtte till Riddar» husKassan inbetalas; men dess summa förefaller mig vara alltför lågt bestämd.
Den gamla författningen lyder: io R:dr och ett panquet.
Oro man drar m ifrån 33, återstår 23 R:dr, Den 1 Augusti. 29 och för en så ringa summa gör man nu för tiden icke något särdeles stort panquet.
Jag tror det kan vara tämligen rätt räknadt, att om man jemnför penningevärdet när detta stadgande gjordes , så kunna 10 R:dr då anses svara ungefär mot 2y R:dr nu; om man då skulle antaga panquetet till 75"
R:dr så blefve hela summan 100 R:dr, hvilken gerna betalas af hvar och en som vinner den förmon att blifva adlad, eller upphöjd i värdighet.
Grefve Posse, Claes Fredrik:
I anledning af de anmärkningar som blifvit' gjorde vid Rid* darhusUtskottets Betänkande, utbeder jag mig få till svar lemna några upplysningar.
Herr Nordencreutz har nämnt att, då man föreslagit indragningen af arfvoden för RiddarhusDirectionen, har det endast varit af consideration för de närvarande RiddarhusDirecteurerna som man nu låtit dem behålla dessa arfvoden, då man för framtiden yrkat deras indragande.
Jag anhåller att få anmärka.- att någon fråga om consideration här ej kunnat äga rum.
RiddarhusOrdningen stadgar, för det närvarande, i yo:e §.-n, att RiddarhusDirecteurerne skola åtnjuta honorarium.
Den färe §:n föreskrifver att denna lag ej kan ändras förr än vid nästa Riksdag; Det är således de nuvarande
Directeuremas ostridiga rätt att bibehålla sina honorarier, som ej nu kunna sättas i frå* ga.
Ytterligare nödgas jag bestrida att man kunnat finna tillgång till Lönförhöjningen, om man besparat hvad som för Riksdagskostnader - 30 Den l
Augusth na åtgått.
Det synes af den calcul öfver Rid. darhuskassan som för Ridderskapet och Adeln blifvit framlagd, att dertill ej kunnat finnas tillgång.
Det har blifvit sagdt att
Directionens åtgärder äro både af elen vigt
Och den mängd att de förtjena honorarier.
Jag bestrider det ej, och jag tror att, om Kassan förmådde, vore det väl om man kunde gifva dem ännu högre; Men RiddarhusUtskottet har befunnit sig i den belägenheten att finna Kassan klen, en förhöjning för Riddarhusets Embets- och Tjenst, män föreslagen, och sig aniilodadt att dertill söka utvägar.
Det är i följe deraf Utskottet gjort sitt förslag.
Utskottet har varit öfvertygädt att
Directeurerne fordom haft lika möda och ansvar vid sin befattning som nu.
Man ersatte då icke detta med något penninganslag; Man gaf blott en liten gåfva, ej för att löna, nien för att ge ett prof af aktning och välvilja.
Sakerna gingo också då, och utmärkte män funno sig hedrade af detta förtroende.
Man må icke tvifla att icke Riddarhusets ärender äfven nu skulle kunna förvaltas utan att lönanslag funnes, och att icke ännu finnas personer af anseende och välförtjent aktning som i detta afseende kunde Vinna Ridderskapet och Adelns förtroende, och äfven gerna åtoge sig detsamma.
Jag kan ej finna att det af Utskottet gjorda förslag kan vara förolämpande för någon.
Orsaken hvarför man ej föreslagit indragning af alla Difecteurernes arfvoden har varit den, att de två undantagne
Directeurerne verkligen hafva mera både ansvar och arbete åin d« öfriga.
Man har såsom skäl för bibs* Den i Augusti. 3* hållande af arfvodena, anställt en jemnförelse imellan RiddarhusDireotionen, Brand- och ftörsäkringsKassans, samt Arméens Pensionskassas
Directioner.
Jag tror mig böra erinra att de bägge sistnämnde
Directionerna ej höra blott till "ett särskildt Stånd; De äro allmänna Inrättningar, och RiddarhusDirection innehar blott «n commission, som på obestämd tid är densamma uppdragen.
I afseende på anmärkningarna rörande den föreslagna Capitationsafgiften, lärer Höglofl.
Ridderskapet och Adeln lätt erinra sig att vi vid sistförflutna Ridsdag åjtogo oss en dylik till tryckning af Ståndets Protocoller och reparation af Riddarhuset.
Det har således icke synts RiddarhusUtskottet omöjiigare ätt föreslå ett sådant åtagande nu än då; hvad olagligheten deraf beträffar, lärer det vara så beskaffadt att endast Riksens Ständer i allmänhet kunna besluta en allmän Bevillning , men att ingen ting kan hindra ett RiksStånd att särskildt för sig till ett bestämdt ändamål åtaga sig en enskild.
Hvad Friherre Stael anmärkt, rörande förhöjningen af Introductionsafgiften till RiddarhusSecreteraren, beträffar, får jag, för min del, deri instämma; men med förbehåll att sättet till dess erläggande måtte bestämmas så tom Utskottet föreslagit.
Skulle Ridderskapet och Adeln slutligen, i anledning af detta Utskottets Utlåtande, besluta några förändringar i hvad Utskottet föreslagit, torde vara lämpligast att dessa beslut, jemte Utlåtandet, till RiddarhusUtskottet återremitteras, då Utskog 3* Den i Augusti. tet kunde få tillfälle att meddela RiddarhusDirectionen underrättelse om de författningar sora böra vidtagas.
Herr Nordencreutz:
Ehuru jag
Vet att nu ingen tillgång finnes i Riddarhuskassån, kan jag likväl, i stöd af den kännedom
Som jag inhämtat den tiden jag var RiddarhusDirecteur, veta att tillgångar der småningom kunna beredas.
Kassan ökas till någon del af Introductionsaf* gifter, något genom öfverskottet af Rentor» och förr eller sednare ingår en Extra
Direeteurs lön, som innehafves af Herr Marks von Wurtemberg.
Jag, som alla hvilka känna denna aktningsvärda man, önskar honom en lång lifstid 5 men Jifvet har alltid en gräns , och jag blott nämner möjligheten af en årlig tillgång af 200 R:dr, efter hans frånfälle.
Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln att döma imellan hvad jag framställt och Herr Grefve Posse derpå svarat.
I hufvudsaken är jag visst icke emot Ignförbättringenj men, när medel dertill ej finnas, torde det vara bäst att låta bero vid hvad det är.
Hvad anmärkningen beträffar om honorarium, att det nu är större än det primitiva , utbeder jag mig få erinra att det från början varit en åm Rhenskt vin af ett bestämdt ars skörd j nar, genom tidernas stigande dyrhet och omvexlingar, denna åm ej bibehöll ett stadgadt värde, bestämdes arfvodet af
Directeurema villigt till 200 R:dr.
Skulle vinet nu jn natura uttagas 3 kostade det troligen omkring 400 R:dr.
Hr Påhl - vr.
Den j Augusti. 33 Herr Påhlman:
Efter den upplysning Herr Grefve Posse meddelat, finner jag att jag misstagit mig deri, att frågan om indragning af Directeurernes arfvoden kunde och borde uppskjutas till nästa Riksdag, så framt ett sådant stadgande vid samma Riksmöte kunde sättas i verkställighet.
RiddarhusOrdningen är i afseende derpå tydlig.
Men jag kan ej öfvertyga mig att det kan vara lagligt och rätt att Ridderskapets och Adelns härvarande Ledamöter skulle särskildt kunna beskatta sina hemmavarande och principaler. 1 Riksdagsfullmagterna står tydligt, att hvar och en fullmägtig skall ställa sig Grundlagarna till efterrättelse.
Deri finnes ingen anledning att en sådan beskattning kan vara tillåten.
Af sakens natur finnes äfven att en famille består af liera personer än Caput, och honom kan visst icke tillegnas rättighet att beskatta alla sirfa ättemän.
Vid detta tillfälle kan icke gälla samma stadgande som vid concoursmöten, att de frånvarande få nöja sig med de närvarandes beslut.
I förslaget om afskaffande af arfvoden för RiddarhusDirecteurerna vill jag eljest gerna ingå.
Förslaget om ändring i afgiften till RiddarhusSecreteraren gillar jag äfvenj men jag får föreslå att dst måtte återremitteras till RiddarhusUtskottet, för att det måtte jemka till hvad grad afgiften kan förhöjas.
I afseende på hvad Herr Nardencreutz anfort, rörande arfvode för Direeteurerna, får jag allenast hänvisa till mitt yttrande när jag först gjorde denna motion, emsRidd. 0, Ad.
Prat. 6:te Del. N:o 5. 6. 34 Den I Augusti. dan jag då sade detsamma som Herr Nordencreutz nu.
Jag har hvarken da eller nu vändt någon af mina anmärkningar emot Herrar Directeurer.
Beträffande åter den föreslagna Capitations afgiften , sä är det åtmindstone ingen nyhet; ty år 1812 åtog sig Ridderskapet och Adeln en sådan, och under innevarande Riksdag har det redan prolongerat densamma.
När motionen till lönförhöjning först väcktes, var det ej ensamt fråga om RiddarhusSecreteraren, utan om alla Riddarhusets tjenstmän.
För min del får jag föreslå att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln beslöte att, så fort tillgångarne medgifva, den föreslagna lönförhöjningen måtte, efter det ingifna förslaget, proportionell tilldelas alla Riddarhusets Embets- och Tjenstmän.
Honorarierna för Directeurerna anser jag icke böra indragas.
Och emot all ny Capitations- afgift protesterar jag; den som vi redan åtagit oss har varit nödvändig för att ersätta våra Protocollers tryckning, och gifva medel till Riddarhusets reparation; Allt detta var nödvändigt; men det nu föreslagna anslaget är ej så vigtigt att just derför en Capitations afgift skulle stadgas.
Herr Nordencreutz anhöll, i anledning af någon yttrad önskan om uppskof med hela frågan , att den nu måtte få afgöras, medan ännu Ridderskapet och Adeln till något större antal vore samlade.
Månge voro redan bortreste och flere reste med hvar dag.
Stadgandet om en Capitations - afgift vore en alltför ömtålig Den l Augusti. 3f fråga för att endast af de få qvarblifvande afgöras.
Friherre Cederström, Rudolf, förenade sig med Friherre Stael von Holstein, att afgiften för Iniroduction till RiddarhusSecreteraren måtte höjas till 100 R:dr, inbetalas till Kassan och derifrån till RiddarhusSecreteraren utbetalas, intill dess hans lön vore förhöjd till 1200 R:dr, hvarefter öfverskottet borde användas till lönförhöjning lör Riddarhusets öfriga tjenstmän.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde derefter proposition på åtagandet af den föreslagna Capitations-afgiften, Ropades ett starkt
Nej. Herr Landt Marskalken frågade derefter om Ridderskapet och Adeln ansåge honorarium för Directeurerna böra bibehållas.
Då Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken derefter ville göra proposition angående de föreslagna Lönförhöjningarna , erinrade Friherre Hjerta, Lars, att det förslag sorrt förde en förhöjning i lönen för RiddarhusKamreraren, af Adliga JungfruStiftets medel, ej vore lämplig.
Denna Kassa vore samlad ad pios usus, och ej till löner för Embetsman.
Han Vore ej emot lönförhöjning för Kamreraren, men kunde ingalunda samtycka ®tt denna t oges af j 6 ‘
Den i Augusti. denna Kassa, der den långt bättre kunde användas till 2:ne nya pensioner för fattiga flickor.
Herr Nordencreutz anmärkte, att öfverläggr. ingen småningom dragit sig ifrån hufvudfrägan, om den fördel som kunde beredas RiddarhusSecreteraren genom förhöjning i Introductionsafgiften.
Hvad Kamrerarens löniörhöjning beträffade, vore derom ett särskildt Betänkande afgifvet, som nu icke vore under öfverläggning j och förbehöll sig Herr Nordencreutz att, när det föredroges, derom särskildt få yttra sig.
Han ville nu blott i förhand erinra att, när år .1812 alla öfriga Riddarhusets tjenstmän erhöllo lönförhöjning, blef Kamreraren utan, kanske derför att han ej var närvarande i Örebro.
Det vöre nu tillstyrkt att han skulle erhålla en tillökning afC6 R:dr 32 sk.
B:co. Den synpunkt hvarunder Friherre Hjerta framställt förslaget till denna lönförhöjning , vore ej den rätta.
Uppbördsmannen iör en Kassa borde vara väl lönad; och Herr Nordencreutz försäkrade att - i afseen v •* de på besvär och göromål, vore Adliga Jungfru.
StiftsKassan långt besvärligare än Riddarhusets.
Herr Nordencreutz tilläde, att han sjelf egde 3 döttrar som i Stiftet äro inskrifna; men att han icke desto mindre funne obilligt att flytta den föreslagna tillökningen i Kamreraren» lön på Riddarhuskassan; han ville ej gravera Kassan med någon onödig utgift, han visste att den föreslagne tillökningen för den närvarande Kamreraren vore en obetydlig sak; men han önskade att Ridderskapet och Adeln ej mot honom mätte begå en orättvisa, och att.
Den i Augusti. 37 när hans kamrater fått förhöjning, den ej skulle sträcka sig till honom som hade mest att göra.
Grefve Posse utredde att om detta ämne ej nu vore fråga utan så vida Ridderskapet och Adeln skulle vilja flytta den för Kamreraren föreslagna Lönförhöjningen ifrån Adeliga JungfruStiftets till Riddarhusets stat.
Grefve Strömfelt, Hans Fr., yttrade att, såsom han fattat saken, vore redan beslutet att Introductions-afgiften till RiddarhusSecieteraren skulle erläggas med 100 R:d. till Kassan, att deraf först RiddarhusSecreterarens
Lön skulle ökas till i200 R:d-, och att om något öfverskott biefve, resten proportioneit skulle mellan de öfriga Riddarhusets tjenstmän fördelas.
Herr Påhlman ansåg ej något sådant beslut fattadt.
Han trodde den föreslagna afgiften vara till 100 R:dr för högt tilltagen. 50 R:d. å 66 R:d. 32 sk. ansåg han mera lämpligt.
Bestämmandet af denna afgift ansåg han vara första frågan.
Staé'1 von Holstein ansåg saken böra stanna dervid att bestämma denna afgift.
Att nu afgöra huru en delning borde göras med de öfriga Riddarhusets Embets- och Tjenstemän, vore alltför tidigt, innan man vet om något öfverskott uppstår.
När en gång Fonden biefve samlad, hade han ej emot att ett beslut fattades, hvarigenom principen stadgades för cn lönförhöjning. 38 Den i Augusti.
Herr van Heyne:
Här förekomma 2:ne särskilda frågor.
Jag har ej fattat om Ridderskapet och Adeln besiutit att den Introductions-afgift, som nu till Kassan skall inbetalas, tillfaller RiddarhusSecreteraren till hvad belopp den må inflyta , eller om öfverskottet öfver en summa skall delas mellan den öfriga betjeningen.
Herr Påhlman yrkade att hvar fråga måtte tagas särskild:
Först borde afgöras till hvad summa den förhöjda Introductions afgiften må ingå till kassan; sedan att denna förmon för RiddarhusSecreteraren måtte bli den enda Lönförhöjning som nu afgöres.
Hans Excelhnce Herr Grefven och Landt•
Marskalken gjorde proposition att, i stället för den förut fastställda gratificationen åt RiddarhusSecreteraren vid Introductioner, af xo R:d. och ett panqvet, hädanefter till Riddarhuskassan måtte inbetalas 50 R:d., hvilka af R.iddarhusSecreteraren i kassan få lyftas, till de't belopp som inflyter.
Derefter föreslogs att ali vidare fråga om Lönförhöjning för Riddarhusets betjening till nästa Riksdag skulle uppskjutas.
Bifölls Herr Lagerheim, O. Jag kan, för min del, ej instämma med Herr Påhlman deri, att man icke i förhand skulle kunna besluta om
Den 1 Augusti. 39 principen, hvarefter en lönförhöjning för Riddar husbetjeningen skulle verkställas, enär en gång tillgäng dertill skulle finnas.
Jag får nu återföra i Höglofl.
Ridderskapets och Adelns minne de giunder hvarpå Herr HofCantzleren Friherre IVet t erstedt, som gjorde denna motion, fotade densamma :
Han bevisade vigten af RiddarhusSecreterare-sysslan, och jag måste, för min del, instämma deri att, näst Ordföranden för Ridderskapet och Adeln, är visserligen Secreterarens plats den vigtigaste.
Det hr utan tvifvel billigt att denna person förrättes i ett fullkomligen oberoende tillstånd.
Om denna grundsats är gifven och erkänd: om det är afgjordt att hans nuvarande lön-anslag är otillräckligt; så finner jag intet hinder att på förhand bifalla det förslag som af RidöarhusUtskottet är gjordt, på det viset, att de tillgångar som inflyta först användas-till fyllande af RiddarhusSecreterarens
Lön, och sedan om, innan nästa Riksdag, öfverskjutande tillgångar skulle erhållas, de måtte användas till lönförhöjning för den öfriga betjeningen, efter dcu proportion Utskottet föreslagit.
Det är öfverflödigt att borttaga tiden med en alltför lång discussion; jag är af en helt olika tanka: det förefaller mig vara tids nog att besluta lönförhöjnir.gen när tillgångarne dertill finnas; dessförinnan anser jag bäst att uppskjuta frågan.
Herr Nordencreutz förklarade sig inse en möjlighet att få tillgång att öka RidciarhusSecreterarens lön innan nästa Riksdag.
Den lage 40