Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror att 1812 års beslut angående en allmän NationalBeväring, innefattar väl å ena sidan ett bestämmande af Riksens Ständer om hvilka Beväringsskyldigheten inom hela Riket åligger: men ock å den andra, ett öfverlemnande till Kongl. Magt att uppgöra de regleméntariska föreskrifterne, så att om undantag från den allmänna regien pröfvas böra äga rum, Kongl. Maj:t är till deras stadgande berättigad.
Det är gifvet, att om författningen skall förstås efter sin ordalydelse, äro Lapparne pligtige att i Beväringen deltaga, och att således om de derifrån nu skola njuta befrielse, denna bör genom en författning dem tillerkännas, hvarigenom skälen för ett sådant undantag ådagaläggas.
Jag tror således ej att man med fog kan påitå att denna fråga bör förfalla. i44 Dan 7 Maji e. m.
Om deremot åferremiss beviljas, har jag för ruin del visserligen icke något att deremot invända.
Utskottet kunde då, innan dess Betänkande i ämnet nästa gång afgifves, blifva i tillfälle, att af Herr af Schmidt, med de flere som kunna äga en närmare kännedom om Lapparne och deras angelägenheter, inhämta de upplysningar, hvilka lör ärendets slutliga behandling och pröfning anses vara af höden.
Cederflröm:
Flår har blifvit ytt rad t, att emedan ämnet utgör en rättsfråga, skulle det vara svårt för Kongl, Maj:t att frikalla någon från skyldighetens fullgörande.
Utskottet har emellertid föreslagit deri undersökning, som nu utgör föremål för öfverlåggningen, på den enkla grund, att en stor olikhet i detta afseende åger rum emellan Lapparne sjelfve.
Somlige af döm äro så små, att ingen fråga kan uppstå om deras deltagande i MationalBeväringen, Andra åter åro fullkomligt af lika växt med de södra provincernas innevånare^ och ganska talrika, och dessa böra icke varsi undantsgne från krigstjensten mera än alla andra.
En undersökning härom lärer derföre yä:’ ra både nyttig och ganska nödig.
Om Herr af Schmidt med flere hafva någ. ra upplysningar i detta ämne att meddela, är det mig visserligen icke emot, att Betänkandet återremitteras, hvarigenom Utskottet blifver f tillfälle att inhämta dem; mén att af artighet för Lapparne, lemna dem helt och hållet ur sigtéj vid Deri 7 Maji e, ni.
Vid frågan om den allmänna Beväringsskyldighet, hvarje Svensk medborgare inom en viss ål. der åligger, tror jag skulle medföra ett menligt inflytande på sinnesstämningen i de angränsande orterne.
Herr von Hartmansdorff, Aiiguji •. jag kan ej annat ån fulikorhligen instämma med Hans Excellence Herr Grefve Mörner och Grefve Lövenhjelm i deras åsigt af detta ämne.
Jag tror ej såsom Friherre Cederström, att man bör vara så obevekligt sträng, i allmänna gfundäatsers Afförande, når frågan år, att genom någon ieftergift
Upphjelpa ett landskap, som annars städse skulle förblifva i lagervall.
Antingen Lapparne årö små eller stora till växten, synas de böra undantagas från krigstjenst, emedan det endast år under beviljandet at en så^an frihet, sorn man kan hoppas att de skola vinlågga sig om jordens uppodling, hvilket år af synnerlig
Vigt, i en ort, hvarest jordbruket år så mycket försummadt och der climatet år så ogent, sora i våra nordligaste Lån.
Jag tror likväl icke att man genom någon lag borde stadga, att Lapparne må slippa Bevåringsskyhligheten; ty sådant kunde möjligen i framtiden blifva ansedt för ett praejudicat, Det gör ock tillfyllest att de för närvarande, Och så långe de icke åro talrikare eller mera för sig komne ån nu, tillgodonjuta denna förmån, fastän BevåringsstadgarAe qvarstå oförändrade, t afseende å hvad nian anmärkt dervid, att personer från sydliga orter Vandra till Lappmarkerne för att såmedelst undjRidd o. Ad.
xd. i*6 Den 7 Maji e. gå Beväringsskyldighetens utgörande, så tror jag att detta på det hela taget, ej är särdeles skad. ligt- ty dels har man upplyst att detta missbruk endast öfvas af få personer, och dels år det gifvet, att sådant icke kan ske, utan att de Bevåringsskyldiga användas till arbete vid nybyggena, emedan det år en kånd sak, att nybyggarne i allmänhet äro fattige, och att de ej utan en sådan vedergällning kunna emottaga dylika tjenstehjon.
Jag får följaktligen alldeles afstyrka bifall å Utskottets Betänkande.
Herr Hjerta, Guftaf-.
Betänkandet blifver återremitteradt, har jag ansett mig böra fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, att om de grunder för befrielse från delta, gande i NationalBevåringen få vara orubbade, som för närvarande finnas stadgade, åro dessa i afseende på Lapparne fullkomligt rigtige.
De åro för det närvarande icke fritagne, endast undermålige.
Når den förändring med dem sker, som Friherre
Cederström gifvit anledning förmoda i framtiden kan inträffa, nemligen att de växa så, att de till krigstjenst användas, lärer Konungen ofelbart anbefalla att mönstringar bland dem anställas.
Sålunda år OeconomieUtskottets afsigt redan genom Författningarne vunnen, oaktadt jag skulle tro, att först når Lapparne utgöra Kronoutskylder, i likhet med Rikets öfrige innevånare, och vi få vid Riksdag garne se någon Representant ifrån Lappmarken, borde man begära, att de äfven deltaga i NationalBevåringen, men intilldess sådant sker, böra de derifrån njuta befrielse.
Emellertid, sona Deri j Maji e, m. de éj åro undantagne, år det bäst att författningen om målet, får verka gemensamt med de Öfrige nu gällande Författningar.
Jag delar fullkom ligt den sista värde talarens åsigt, att om Lapparne till Riksdagarne sände Representanter, som hade säte och ståmma i Bonde-Ståndet, borde de äfven deltaga uti NationalBeväringen, nemligen om deras tillväxt jemte representationsråttigheten tilläfventyrs mot all tänkbar förmodan tillika ägt rum; men sorn detta nu icke år fallet, hvarken i det ena eller andra afseendet, och intilldess sådant förhållande möjligen framdeles kan inträffa; önskar jag att frågan om Lapparnes Beväringsskyldighet må förblifva hvilande, eller hvad som vore ån bättre, helt Och hållet förfallai Herr Grefven och LandiMarjkalkeh frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OecöhomieUtskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar* till Utskottet återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Betänkandet.
Den 7 Maji e. m. Hvarefter Herr Grefven och Landt Jkalken föreslog, att Betänkandet måtte afsila* hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogcs å nyo och gillades följande från nedannåmnde
Utskott inkomne samt den 5 dennes på bordet lagde Utlåtanden: från StatsUtskottet:
Af den 5 dennes i N:o ioo.
I anledning af gjorde afimårkningar vid Utskottets den 12 sistledne Mars meddeldte Betänkande, angående understöd för Hamnbyggnaden i Lidköping.
N:o 1S1.
Öm öfverlåtelsen till Götheborgs Fattigförsörjningsanstalt, af den vid Auctionerå confiskerade varor utgående fattigprocent, N:o i54.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 29 sistledne Mars afgifne Memorial, om öfverlemnande till Särskildta Utskottet af några motioner, rörande dels indragning^ dels tillökning af Embeten och Tjenster.
N:o x 35.
I anledning af väckt fråga ont indragning af vederlagsspannmåien.
Vert 7 Maji e. m. Jjvan Allmänna Desvärt- och Oeconomie— Utskottet: AJ den 28 sifiledne Aprilt N o 73.
I anledning af väckt fråga, om upphåfvande af böter för tillträdande Rusthållares underlåtenhet, att inom föreskrifven tid erlägga de till Wadstena Krigsmanshus-Cassa fastställde efgifter.
Af den 29 sifiledne April:
N;o j5.
Rörande väckt fråga om ny d*Ining, etter Hemmantalet af sådana på utmark belägne och vid förut verkställde storskiften ej särskildt afsedde myror, hvarifrån gödningsämnen kunna hämtas.
Angående upprättande af en ny LandtiniteriTaxa.
Om inrättande af Gästgifveriet på Wermdön i Stockholms Län.
I anledning af väckt fråga om återupprättande af en Trivialskola i Kongelf, Företogs tili pröfning Allmänna Besvårsoch OeconomieUtskottets den 29 sistledne April,' under N-o 79 afgifne, samt den 5 dennes ef., termiddtgaa på bordet lagde Betänkande, rö - » l5o Den i- Mnji e% nu rande yrkad inskränkning i Pastorers rösträttighet yid val till Kyrkobetjente, Herr Montgommerie, Gujiaf: Ått Utskottet yttrat sig i afseende på Orgelnister och Klockare år ganska rigtigt; men huru Utkottet äfven kunnat befatta sig med hvad som rörer Kyrkovaktare, såsom från åmnet afvikande, och således någon ting fullkomligt nytt, förstår jag icke.
Då motionairen sjelf ej yrkat någon för. ändring i afseende på Kyrkovaktare, anhåller jag vördsamt, att Betänkandet i denna omständighet måtte förfalla eller afslås.
Friherre Cederjirom, Jacob: Till Kyrko betjeningen höra älven Kyrkovaktare.
Och då motionen åsyftat en omständighet som rörer den förra, år det orsaken hvarföre de sednare icke blifvit i Betänkandet förbigångne.
Herr Hjerta, Gujiaf; Jag har ej haft tillfälle genomläsa motionen.
Mig har blifvit sagt, att uti den icke skall vara nämnt något om Kyrkovaktare.
För att blifva förvissad örn råt«i ta sammanhanget härmed, anhåller jag att motionen måtte uppläsas.
Sedan den del af Betänkandet, som inne-' fattade den i förevarande ämne väckte motion, blifvit^ upplåst, fortfor: Herr Hjerta-.
Sedan' jag nu hört motionen, upplåsas, förenar jag mig helt och hållet Den 7 Maji c. m. med Friherre Cederström.
Motionairen har väl egentligen afsett Orgelnister och Klockare; men som Kyrkotjenare äfven blifvit dervid nämnde, ehuru troligen emot motionairens mening, anser jag Utskottet hafva förfarit ganska rätt, då det behandlat ämnet i hela dess vidd.
Friherre Ceclerjirom-:
Jag vill begagna detta tillfälle, att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att då det, enligt 54 §.
Riksdagsordningen, är Allmänna Besvärs- och Oeconomie Utskottets pligt, att anmärka brister i de Allmänna hushålls-anstalterne och förändringar deruti föreslå, samt att upptaga alla hos Riksens Ständer uppkomne frågor om förändring, förklaring och upphafvande af Lagar och Författningar, som
Rikets allmänna hushållning röra, är det naturligt, att Utskottet icke kan inskränka sina förslag till blotta ordalydelsen i en motion; ty då vöre det ofta ej möjligt att föreslå uågon förnuftig lag.
Utskottet måste derföre generalisera de ämnen , som öfverlemnas till dess behandling och bedömande.
Detta är likväl icke fallet med nu förevarande fråga; ty motionen afser KyrkoBetjeningen och dit höra såsom jag förut anfort, äfven kyrkovaktare.
Herr Grefven och Landt Mar/kal ken yttrade, att då icke allenast i prasmisserne till motionen förekom ordet kyrkovaktare, utan ock i resultatet af densamma ordet kyrkotjenare ; ansåg Herr Grefven och LandtMarjkallen sig bör nyhems tälla, om icke Ridderskapet och Adeln Ven 7 Maji e. m. behagade bifallg OeconomieUtskottets Betänkande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskotteta den 5 dennes under N;o i5a argifne, samt den, 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar, vid Utskottets den si sistledne Mars meddelte Betänkande, angående beräkningsgrunder för Riks Margångspriset å den under Rikets Embets- och Tjenste-: mans löner inbegrip ne spannemål ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att enär sistnämnde.
Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne.
Riks-Stånden gilladt , för dess del dervid låta bero.
StatsUtskotfets den, 3 dennes under N'o j35 afgifne, samt den 5, derpå följde förmiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående rättighet för Bergsman, att lösa Kronans Persedel- och TiondeTackjern.
Herr von Hartmansdorff, Augnft: Emot StatsUtskoiiets förslag att vederbörande räntgifvare skulle blifva berättigade med penningar lösa.
Kronans persedlar och tionde tackjern, har jag icke något ait anmärka Alen det synes mig hafva bordt höra till, fullständigheten af Utskottets framställning att ieke, öfverlemna bestämmandet Ben 7 Maji e. m. i6å 3? lösningsprisets belopp endast åt Kongl. Kammar- och Bergs-Collegierne samt Kongl. StatsContoiret.
Då andra skattskyldiga äga att deltaga med Statens Embetsman i markegångssättningarne, så synes det vara billigt, att Bergsmän också komma i åtnjutande af en lika beskaffad rättighet, och att ej Embetsman allena utsätta värdet i deras skattepersedlar, Jag hemställer således om icke återremiss vöre af nöden, för att få ämnet fullständigt utredt i dettef afseende.
Hans Excellence Herr Grefve.
Mörner % Adolf Goran:
I anledning af den, anmärkning, Herr von Hartmansdorff' nu gjort, får jag äran upplysa, att då nämde Gollegier och StatsContoiret bestämma lösningspriset för Hammarskatten, sker det efter uppgift från Landsorterne på de der gångbara priser.
Det blifver således blott en beräkningssak, som ej beror af Collegiernes absoluta vilja, utan på uppgiften, om Landsorternes priser, af hvilka ett medium ta ges.
Då nu årets gångbara priser utgöra grunden för Hammarskattens belopp i penningar, och då detta^ bestämmes efter ett medium af hvad jernet gäller i Landsorterne, så synes all annan omväg öfverflödig, i afseende på sättet att bestämma lös* ningspriset.
Om den. utväg, som Hans Excellence Herr Grefvs Mörner omnämnt, för prisets bestämmande å ifrågavarande tackjern, verkeligen, vore. för ändamålet tillräck - 164 Den !
Maji e, m lig, så skulle man deraf kunna sluta, att det äfven gjorde tillfyllest, om Kamniar-Collegium ensamt bestämde markegångspriset för bela Rikets räntepersedlar, emedan dertill blott behöfdes uppgifter å de gångbara prisen i Landsorterna.
Jag , för min del, tror hvarken det nu ölliga sättet att bestämma priset å persedel- och tiondetackjernet vara tillfredsställande för bevarandet af de skattskylhliges rätt; ej lieller att en förändring deraf till likhet med hvad som sker i anseende, till andra räntepersedlar skulle vålla någon särskildt tidsutdrägt, emedan markegångssättningarne borde blifva för dem alla gemensamma.
Annat är förhållandet i afseende på markegångstaxornes upprättande, och annat med bestämmandet af tionde priset på Kronans hammarskattsjern.
Frågan om de förra omfattar en sådan mängd detaljer, en sådan myckenhet per* sedlar, att derest KammarCoIlegium skulle öfver» dessa särskilda omständigheter inhämta upplysning från Landsorterne, en vida större omgång deraf blef en följd, än den som nu äger rum, förmedelst markegångssättning inom hvarje Län.
Dessutom har detta sedan längre tider tillbaka valdt brukligt, och ej allenast Kronans, men indelningshafvares och räntegifvares ratt är dermed förenad, så att förändring deruti skulle icke blott blifva en afvikelse från en på erfarenheten grundad method utan ock medföra rubbning uti flera nu gällande enskilta förhållanden.
Hvad åter iiondejernet angår, består detta blott i en Den 7 Maji e, m. pnda persedel, Ilvars värde mycket lätt inhemtas genom infordrande af en uppgift på det gångpara priset i Landsorterne och hvarvid inga indelningshafvare äro intresserade.
Det är på lika sätt hvad uppgifternes insamlande angår, sorn General TullDirectionen gått tillväga för att fastställa jemkningarne uti den årliga Taxesättningen på vissa exportartiklar.
Skulle likväl Biksens
Ständer önska säkrare garantier för de skattskyldige i detta afseende, kunde den utan svårighet vinnas, på det sätt, att
Fullmäktige i JernContoiret tillkallas för att gemensamt med Collegierne och StatsContoiret bestämma priset på Kronans tionde-jern.
Vid denna frågas behandling i Utskottet höll jag på att råka in uti samma mening, som Herr von Hartmansdorff; men sedan jag närmare undersökt sakens beskaffenhet, stadgade jag min tanka i enlighet med Betänkandets innehåll.
Skatten är från början ämnad utt utgå in natura, men har sedermera för de skattskyldigas beqvämlighet skull blifvit förändrad så, att elen nu mera äfven får erläggas med penningar.
Det måste således undersökas, huruvida det med Statens förmån öfverensstämmer, att denna skatt utgöres in natura eller icke, hvilket naturligtvis lämpligast kan ske af de Embetsverk, sorn hafva Statens medel om händer.
Det skulle annars kunna hända, att det pris sorn stadgades för tion de jern et bl ef lägre än det, till hvilket Kronan måste köpa sitt behof för Flottan i Carlscrona.
Af sådan orsak måste ett Embetsverk a 66 Den f Maji c. ni, upprätta ifrågavarande taxor.
Jag har' dock ■visserligen ingenting att invända emot en återremiss af Betänkandet, i synnerhet som jag tror, att <let förslag Hans Excellence Herr Grefve Mörner gjort, att Fullmäktige i JernContoiret, jemväl skulle vid dessa taxors uppgörande * deltaga, är def mäst ändamålsenliga.
Herr van Hartmansdorff:
Om Statsut skott fc t ansett Kronan vara i behof, att erhålla persedle- och tionde tackjernet in natura, så ha« de Utskottet ej bordt föreslå att det skulle få lösas med penningar.
Och hvartill skulle det tjena för Flottan, om ej, till barlast? hvartill en furnering ändock lärer vara af nöden.
Jag förmodar således att något misstag ligger till grund för Herr Hjertås anförande.
Beträffande åter hvad Hans Excellence, Herr Grefve Mörner yt* trat, rörande det större besvär, som skulle åstadkommas, derest priset på tackjernet icke längre åsattes genom Coliegierna ensamt, så, ehuru jag betviflar någon olaglig vidlyftighet deraf upp. lomme, bör jäg anmärka, att ett sådant förhållande likväl icke förändrar grundsatsen att räntegifvare böra deltaga i bestämmandet af de persedlar, sorn lösas med penningar.
Bruket att de skattskyldige hittills icke deltagit deri, hvad jernet beträffar, är ej något skäl att ytterligare utesluta dem derifrån.
Skulle man antaga sådan praxis för giltig regel så borde
Svenska folket vara i saknad afj många nu ägande rättigheter, emedan de ej af ålder varit Nationen tillerkände.
Nyttan af förslaget att Fullmäktig i JernContoiret måtte_ deltaga i jernprisets bestäm - Den 7 Maji e. ra, biande, lemnar jag derhän.
Det kan i olika proVincer finnas olika pris, som icke voro förJernContoiret kände : och jag tror ätt deras bestämmande af itågra andra myndigheter, än de locala, ej vöre lämplig.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandiMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 3 dfen-' hes under N:o i36 afgifne samt deh 5 derpå följde, eftermiddagen på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistlfedne April upprättade förslag till aflöning för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Canzlier och Vaktbetjening.
I sammanhang härmed upplästes BondeStåndets ProtocollsUtdrag af denna dag innehållande, att BondeStåndet funnit skäligt fastställa ifrågavarande arfvoden och aflöningar till samma belopp och beräknings-tid> som vid sista Biksdag sluteligen blef afgjordt och bestämdt, med rättighet att genast lyfta denna aflöning till och med för innevarande Maji månad ; varande StatsUtskottets Utlåtande i öfrigt, hvad angår personalen, samt de särskildte föreskrifter Utskottets yttrande till slut innefattar, af Bonde-1 Ståndet godkändt j uti hvilket beslut de öfrigt 168 Oen 7 RiksStånden blifvit inbjuda©, att sig med Bonde^ Ståndet förena.
Herr Grefven och LandtMarJkalken gjorde proposition till bifal af StatsUtskottets ofvanVanberörde Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades* Företogs till pröfning Stats, och BancoUU skottens den 2 dennes under
Nio 137 afgifné samt den ö derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Friherre Björnstjernas, Magnus, motion, angående erindran till Utskotten, att till RiksStåndenj afgifva förslag till grunderne för den blifvande Financeplanen.
Friherre Bjornftjerna, Magnust Sedan jag med mycken uppmärksamhet först genomläst Betänkandet och nu med lika uppmärksamhet hört detsamma uppläsas, kan jag ej annat än beklaga min inskränkta fattningsgåfva,, då jag ej förmatt uppfatta ett annat resultat, an att
Utskotten ej trott sig kunna framlägga grunderne till en Financereglering, förr än den i hela sitt sammanhang blifvit utarbetad hvilken tanka synes mig hafva kunnat utryckas med färre ord, än de 26 sidor, Betänkandet innehåller.
Dessä få ovd, som innehålla egentliga svaret på min motion, äro dock prydda med en verklig påfågelstjert, som likväl ej förmår missleda omdömet om dess jätta halt.
Då jag gjorde motionen; Den 7 Maji f. m.
existerade ännu en conflict i opinionerne för och emot en realisation, och mitt egenteliga syfte var, att medelst opinionernes uppgifvande, få frågan afgjord, och sålunda allmänheten tranqviliserad.
Jag har sedermera tyckt mig finna, att opinionen nu mera så stadgadt sig emot all realisation, att det icke ar af hufvudsaklig vigt, om det definitiva Finance-Betänkandet inkommer några veckor förr eller sednare.
Jag begär så_, ledes nu ej annat, an att den nyss upplästa philosophiska afhandlingen må läggas ad acta.
Herr Grefven och Landt31arjkalken gjorde proposition till bifall af Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Upplästes och lades på bordet:
Majit den 21 sistledne Mars aflåtne, samt den 7 dennes förmiddagen ankomne Nådiga propositioner: ijo Angående föreslagen förändring af i Cap. 1 och 10 §. §.
RättegångsBalken, i frågan om val af Nämndemän samt Extra Nämndemäns tillkallande. sJ Angående tiden för bevakande af mål sorn i HofRåtten öfver Skåne och Blekinge göras anliångige, eller derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljas. 170 Den 7 Maji «, m.
Upplästes och lades på bordet Kgl. Maj:ti den 10 sistledne April aflåtne, samt den 7 dennes förmiddagen ankomne nådiga skrifvelse till Riksens Ständer; med öfverlemnande af Förordningen den 12 Februari 1820 emot Lurendrägeri och Tullförsnillning, uti hvad angår do derstädes stadgade straff och ansvar; Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden; Fran StatsUtskottet; AJ den 3 dennes: ft:o i3g. t anledning af väckte mbtiönér öm rättighet för åboer å de till Upsala Academie donerade, äfvensom på Preste- KlockareAnnex- och Mensalhemman, att lösa deni till skatte in. m.- jf:o i4o.
Angående bidrag af Staten till PensionCassalnråttningen för Civile Embets- och 'Tjenstemän.
N;o i4i.
Öfver sårskilte motioner om Lönbesparingarne å Embets- och Tjenstemåns af-> löning.
N:o i42.
I anledning af gjord motion om Émbets- och Tjenstemåns behof, att innan 7ö års T)en 7 Maji e. m. ](5| års ålder taga afsked med oafkortadt åtnjutande af lönen.
I anledning' af väckte motioner om lindring uti inqvarterings-besväret för Ståderne i allmänhet, samt särskilt för Götheborg, Malmö, Warberg och Wadstena.
Fran Lagutskottet:
Af den 8 sistl.
April: N:o 36.
I anledning af väckte motioner om upphåfvande af de författningar, som hindra sakägares fria val af Rättegångs Ombud.
Af den ig sistl.
N:o 4i.
I anledning af väckte motioner, angående skärpning af Lagarne rörande tjenstledighet för Domare.
Af den 24 sistl.
I anledning af väckt motion, angående en lag i afseende på förbrytelser, begångne af åhörare inom RiksStåndens Plena eller Riksens Ständers Plena Plenorum.
Af den 5 sistl.
I anledning af väckt motion, angående rättighet för en hvar, att, utan behof af allmän åklagare, utföra talan mot Domare för Embetsfel. Ridd. o. Ad, Pr. IV.
Band. ii. i6* Efil 7 Maji t.
Från Allmänna Befviin- och OeconomieUtskottet:
Af den 8 sisth April'.
I anledning af våckt fråga om do så kallade PJan-penningarnes utgörande.
Af dea 14 sisth April: • N:o 5G.
Angående lämpligaste tiden till allmänna vågarnes grusning.
Af den 29 sisth April: N:o 80.
Rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmansägare, att underhålla Lastagébryggor vid de på Ön varande Landthamnar samt de för Tullbevakningen inrättade så kallade Strandridare-Bostållen.
N:o 8i, Rörande yrkadt upphäfvande af de stadganden, hvarigenom böter föreskrifvas för dem, som förfallolöst uteblifva från KronoUppbördsStåmmor och de af RegementsSkrifvare utsatte Uppbörds-raöten.
Utdrag af Protocollet hållet lios HÖglofl.
Ridderskap et och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 7 Maji i8a3.
Dtin 7 Maji e. m. i S. D. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets elen 26 sist!.
April under N.'o 8 afgifne, samt flen b dennes eftermiddagen på bordet lagdt- Betänkande, i anledning af väckt motion, angående anstalter till befordrande af Norrskt mynts'gångbarhet i Sverige.
Då nu å nyo föredrogs
BancoUtskottets den 28 sistl.