Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anhållan om Kungörelses utfärdande i afseende å liqvidationssättet, då ett, emot återbetalningsskyldighet i silfver, erhållit Banco-lån, före utsatt Termin, till sitt återstående belopp på en gång gäldes.
N:o 3^2.
Angående de reglementariska föreskrifter, hvilka komma alt iakttagasvid BancoLåns meddelande emot Pant af tackjern.
N:o 373.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående ny PrestvalsFörordning.
N:o 375.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ändring uti 25 Cap. 1 § RättegångsBalken och i sammanhang dermed äfven i 12 Cap. 2 § 2 Mom. samma Balk, sådant det tyder i Kongl. Förklaringen den 10 Sept. 1823. 112 Den 8 Februarii e. m.
I öfverensstämmelse med min den 22 sistlid— ne Januarii afgifne reservation i anledning af Lag- och EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 71, får jag nu äfven till Protocollet anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns den 5 dennes rörande samma Utskotts Utlåtande N:o 55 fattade beslut.
Herr af Robsahm, Carl Reinhold: anförde skriftligen:
Då Stats- samt EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 112, angående sättet för Militie-Boställens utarrenderande, den 4^de dennes afgjordes, var jag frånvarande, hvadan jag får begagna min rätt att reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, genom hvilket Utskottens Förslag till alla delar blifvit bifallit, och i sådant afseende instämma uti Professor Munck af Rosenschölds anförande emot ett förslag, sorn kommer att ådraga både Indelningshafvare, Arrendatorer och Staten en betydlig förlust, emedan den säkerhet, man söker genom arrende-afgiftens nedsättning och en penningeslädjas erläggande på en gång innan tillträdet, genom dessa medel icke vinnes, utan tvärtom, i de fleste fall, kommer att förminskas, och åtgärden dessutom kommer att medföra ett lägre arrende och färre speculanter, då deremot, sedan man upp - Den 8 F e b r u a r i i e. ro. uppdragit
St local-auctoriteter eller personer, som äro bekanta med alla i Orten boende, det ej, såsom hittills, bör befaras, att sä väl cautionisterne, som arrendatorn, på en gång skola blifva urståndsatte att arrendet utgöra.
Äfven får jag reservera mig emot det af Utskotten för arrendetiden utsatte minimum af i5 år, emedan jag anser förhållandet vara sådant, att vid flere tillfällen det vore förmonligast, ej mindre för indelningshafvaren, än för arrendatorn, om en inskränktare lid, än i5 år, fastställdes, med PröfningsRätt för Commilteen att i hvarje fall, efter sig företeende omständigheter, inom maximum och minimum bestämma arrendetidens längd.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutit jemkning i beslutet om oloflig införsel af varor, och skälet för min anhållan att min reservation skulle få åtfölja till de öfrige Stånden sålunda kan anses hafva förfallit, anhåller jag att reservationen icke måtte afgå.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från ConstitutionsUtskottet:
Af den 28 sistl.
Januari:
Med förslag lill ändring af 61 H. 8 u4 Den 8 Februarii e. m. 68 § Riksdagsordningen, i afseende på Revisionstiden.
Med Utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition, angående förändrad redaction af 63 § RegeringsFormen, Från StatsUtskottet :
Af den 2 dennes: N:o 385.
I frågan angående af Marstrands
I anledning af väckt motion om upphörande af Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kongsöhrs Kungsgård.
N:o 387.
I anledning af väckta motioner om utvägs vidtagande, till betäckande af den brist, som möjligen kan uppkomma uti de beräknade tillgångarne för anslag, som vid denna Riksdag blifvit beviljade, N:o 388.
Rörande charteringen af den förbindelse, som af Götha CanalBolag skall aflemnas och intecknas uti CanalVerket och dess ägande fastigheter.
N:o 38c> Till besvarande af återremissen af Utlåtandet N:o 2q5 i anledning af f. d. Kamereraren vid Götha CanalBolags f. d. DiscontCoutoir i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbördsbrist.
Den 8 Februari i e. m. N:o 890.
I anledning; af gjorda anmärkningar vid UtskolLets Utlåtande N:o 272 öfver RiddarhusDirectionens framställningar, dels om tryckning af RiddarhusDirectionens Protocoll öfver justeringar af Ridderskapets och Adelns Protocoll, och dels om anslag till upprättande och tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll; äfvensom yttrande öfver de i sammanhang med anmärkningarne väckta motioner om anslag till upprättande af Register öfver RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, Från Förstärkta StatsUtskottet:
Af den 6 dennes: N:o 3g4<
Angående verkställd votering i vissa frågor hörande till Stora SjöTullsBeviilningen.
N:o 3g5.
Angående Städernes SaluAccis.
N:o 3g6.
Angående Bevillningsfi ihet för Vaktare vid Flygsandsfälten i Halland.
Angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen.
Angående verkställd omröstning i frågan om Tull å Spannemål, Från Stats- och BevillningsUtskotten:
Af den 5 dennes: N:o 125.
I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 87, om Curlius-afgiften, m. m.
Ci H. 8* ii6 Den 8 Februarii e. ru.
Af den 2 dennes: N:o 177.
I anledning af väckt motion om en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan om vidtagande af ekonomiska Författningar, till välmågans återförande och Landets förkofran.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 10 om aftonen.
Onsdagen d. io Febr. i83o.
Plenum kl. half till 10 Förmiddagen.
Föredrogs å nyo ExpeditionsUtskottets den 3 dennes under N:o 354 afgifna och samma dag eftermiddagen på hordet lagda Memorial angående kallelse till nästa Riksdag.
Herr Rothlieb}
När jag begärde denna fråga på hordet, ernade jag föreslå en annan tid för nästa Riksdag, än den ExpeditionsUtskottet föreslagit; men då un - Den io Februari i f. ni. 117 derrättelse numera inlupit derom, att de tre öfrige RiksStånden antagit Utskottets förslag, hemställer jag, att detsamma må af Ridderskapet och Adeln läggas till handlingarne.
Det har väl under denna och föregående Riksdagar ej varit så ovanligt, att man mera sett till, huru man skulle uppnå hvad man önskat, än hvad man haft rättighet att besluta, det vill säga, att man för sine ändamåls ernående åsidosatt lagarne.
Men knappast har detta visat sig tydligare, än i förevarande fråga.
Man har här icke allenast frånträdt Grundlagarne i afseende på sjelfva saken, som är tiden för nästa Riksdag, utan äfven åsidosatt dem i afseende på formen för frågans behandling.
Förr har frågan om tidens bestämmande för en kommande Riksdag blifvit väckt genom motioner inom RiksStånden, eller hafva Talemännen, efter öfverenskommelse, föreslagit dagen dertill; och nu företer sig den märkliga åtgärd, att ExpeditionsUtskottet inkommit till RiksStånden med hemställan, och blandat sig i en sak, som likväl är endast en enkel tillämpning af de tydliga Grundlagarne.
Utskottet har raisonnerat så, att eftersom ej någon Ledamot i RiksStånden väckt motion om saken, kunde Utskottet sätta den å bane genom hemställan; och Utskottet har till och med j 18 Den i o F e b r u a r i i f. in, gått så långt, att det föreslagit dagen för nästa Riksdags början, tydligen med beräkning att förleda till dess antagande.
Det är ett märkvärdigt förfarande af ett Utskott, som, enligt 36 § Riksdagsordningen, ej bar annan befattning, än att ”upprätta ej mindre de Expeditioner, som unner Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven Riksdagsbeslutet, och alfa sålunda författade Handlingar till Rikfens Ständers justering öfverlemna;” Utskottets verkningskrets är sålunda tydligen inskränkt till befattning med hvad redan blifvit af Rikets Ständer beslntadt, och det äger ej att komma fram med egna förslag till nya beslut.
Nojés man ej med denna tolkning, som likväl är enlig med rimlighet och äldre praxis, så får jag åberopa a:dra Momentet af 37 § i Riksdagsordningen, hvilket lyder sålunda:
'Intet Utskott, "Constitutions- och BancoUtskotten allena "undantagne, vare berättigadt, att väcka "frågor till afgörande i Riksens Ständers "Plena, eller att upptaga andra ämnen, än "de från plena remitterade; så vida ej, hvad "StatsUtskottet serskildt angår, Konungens "Proposition, enligt 27 §, till detsamma "omedelbarligen öfverlemnas.”
Denna föreskrift är så tydlig, att man, i detta fall, ej ens kan anföra, hvad annars under denna Riksdag ibland blifvit åberopadt, alt förbud ej existerat, och att det således varit tillåtet, alt göra hvad som skett; ty här Deu 10 Februari i f. m. ug slår i Grundlagen elt bestämdt förbud mot ExpeditionsUtskottels ifrågavarande åtgärd.
Att yttra mig i sjelfva saken anser jag ej behöfligt, förrän Ståndet försatt sig i behörig ordning att derom besluta; ty att fatta beslut i oriktig form är lika felaktigt, som att i sak besluta orätt.
Det är gifvet, att om man afviker från föreskrifne former för ärendernes behandling, så bereder man, om icke skada i detta fall, åtminstone våda i framtiden.
Hvad är väl Grundlagen annat, än föreskrifterne om den form, hvari besluten skola af Konung och Folk fattas, och Riket styras?
Skall man då, att jag så må säga, kasta denna form under bordet?
Det går sannerligen ej an, om vår Statsförfattning skall kunna bestå.
Mitt förslag är derföre nu, att, utan afseende på de öfrige Ståndens beslut och ExpedilionsUtskottets förslag i frågan, Ridderskapet och Adeln förklarar, att ExpeditionsTJtskoltets Förslag, såsom icke i Grundlagsenlig ordning tillkommet, ej kan till vidare pröfning upptagas, och att Ståndet derföre anser sig nu ej kunna bestämma tiden för nästa Riksdags början.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täckes till Ridderskapet och Adeln göra denna preliminära framställning.
ExpeditionsUtskottet 12» Den i»
F e b r u a r i i f. m. liar onekligen föreslagit en viss dag för liÖrjan af näsla Riksdag.
Det liar väl efteråt sökt ikläda detta förslag formen af en förfrågan, för att derigenom undgå beskyllningen att ej hafva iakttagit 37 § Riksdagsordningen; men jag hemställer, om icke, på detta sätt, hvarje Utskott kunde väcka frågor till afgörande i RiksStåndens plena, i fall oformligheten deraf vore afliulpen dymedelst, att de framställdes i form af förfrågningar.
Jag anser det ifrågavarande
Memorialet vara oformligt och constitutionsvidrigt, samt derföre böra afslås.
Återremiss deraf kan ej komma i fråga, emedan sjelfva Memorialet är stridande mot våra constitutionella former, och således ej kan genom ny bearbetning af Utskottet förändras.
Friherre Cederströms Jacob: Ehuru ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial nyss blifvit för Ridderskepet och Adeln uppläst, synas dock de siste värde Talarne icke hafva tydligt uppfattat dess innehåll.
Detta är, klart framställdt, en förfrågan af Utskottet, enligt dess pligt, huruvida Utskottet får i Riksdagsbeslutet utsätta den i5 Januari 1835 till Ständernes nästa sammanträde, eller om annan dag dertill bestämmes.
Då dagen bör inflyta i Riksdagsbeslutet, och Ständerrie ickesjelfve ännu bestämt och låtit Utskottet veta, hvilken dag skulle der nämnas för början af Den iu Februari i f. ni. nästkommande Riksdag, var Utskottet pligtigt att derom förfråga sig; och delta har nu skett.
På samma sätt förfrågade sig hos RiksStånden Expeditionsutskott vid förra Riksdagen, ehuru någon dag för det blifvande Riksmötet då ej föreslogs.
Men det, att Utskottet nu omtalt dagen, är alldeles likgiltigt; ty Ständerne hafva ju alltid qvar sin rätt att besluta och utsätta en annan dag.
Gerna må Utskottets Memorial sålunda förkastas, att en annan dag för nästa Riksdags början bestämmes; men ingalunda kan det förklaras ogiltigt, och Utskottet beskyllas för grundlagsvidrigt förfarande, enär 4.9 § Riksdagsordningen berättigar hvarje Utskott alt hos Stånden göra förfrågningar.
Ridderskapet och Adeln är för öfrigt det enda Stånd, som icke redan afgjort frågan: de tre andre Stånden hafva redan förklarat nästa Ständer böra sammanträda den i5 Januari 1835- Grefve Horn, Claes Fredrik:
Instämmande i Grefve Frölichs och Herr Munck af Rosenschölds yttrade åsigter, tror jag Friherre Cederström hafva orätt, då han påstår ExpeditionsUtskottets Memorial endast innefatta en förfrågan hos RiksStånden.
Visserligen är saken der framställd i form af fråga; men derjemte har Utskottet föreslagit en bestämd dag till nästa Riksdags början.'
Att detta är rakt stridande mot Grundlagen har redan Grefve Frö - 122 Den io Februarii f. ni. lich tydligen ådagalagt.
Dessutom är Ex» peditionsUtskottet icke i samma förhållande, som de andra Utskotten; ty det äger att förfråga sig endast om Ständerncs redan fattade beslut, men icke att på förhand föreslå något.
Förfarandet i detta fall är i flera afseenden ganska betänkligt, isynnerhet emedan frågan blifvit i de andre Stånden föredragen och Grundlagsvidrigt afgjord, innan tiden för dess företagande blifvit af Talemännen öfverenskom» men, Jag hemställer för öfrigt, om ej detta ämne tillförene alltid blifvit behandladt såsom ordningsmål.
Enligt Ridderskapet och Adelns Protocoll för den 28 December 1823, blef då den 4;de November 1828 till nuvarande Ständers sammanträde utsatt, icke i följd af något förslag från ExpeditionsUtskottet, utan på LandtMarskalkens hemställan till Ståndet.
Jag tror, att beslutet i denna fråga nu ej kan fattas i följd af ExpeditionsUtskottets grundlagsvidriga framställning, utan anser det böra ske endast på LandlMarskalkens proposition, i grund af öfverenskommelse i Talemans-conferencen, så vida ej en enskild motion derom väckes.
Föl ja k tel igen instämmer jag i Grefve Frölicbs yrkande om förkastande af ExpeditionsUtskottets Memorial, såsom stridande mot Grundlagen, Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: I denna fråga, likasom i mångå andra, kan Den 10 Februarii f, m. man stada en god sak genom anförande af origtiga argumenter.
Jag vill ej beskylla Utskottet för att hafva förfarit olagligt då det hos RiksStånden förfrågat sig, om en uppgifven dag finge i Riksdagsbeslutet insättas för nästa Ständers sammanträde.
Föreskriften i 37 § Riksdagsordningen är icke alldeles enlig med rätta förhållandet, då der säges: "Intet Utskott, Constitutions ”och BancoUtskotten allena undantagne, ■ ”vara berättigadt att väcka frågor till afförande i Riksens Ständers plena."
Detta motsäges af stadganden på flere andra ställen i Riksdagsordningen, Enligt 24» 36 och 49 §§:ne äga alla Utskott alt i Ståndens plena väcka fråga om tillökning af CanzliBetjening i Utskotten och göra "preliminaira hemställanden och förfråg"ningar, "
I 29 § heter det, att anmärkningar mot StatsRådets Ledamöter kunna "af andre Riksens Ständers Utskott, än ”ConstilutionsUtskottet hos Stånden andra"gas, ” Genom 3o § är det StatsUtskottet ålagdt, att "föreslå det, som till Stats- och "RiksgäldsVerkens behof erfordras."
Jemlikt 3i § skall BevillningsUtskottet ”opå”mint vid hvarje Riksdag uppgifva grunder”ne för den Allmänna Bevillningen.”
Allt detta bevisar, att den anförda delen af 37 § icke är öfverensstämmande med andre Grundlagsbud.
Jag tror mig sålunda hafva undanröjt det orättvisa klandret af ExpeditionsUtskottels åtgärd, att hos Rikets 15.4
Den i o
F e b r u a r i i f. in.
Ständer framställa förevarande fråga.
Men deremot anser jag
Utskottet hafva ganska besynnerligt förfarit deruti, att det för nästa Ständers sammanträde föreslagit ett annat år, än Grundlagen föreskrifver.
Den bjuder, att Ständerne skola sammankomma hvart 5:te år; och då är det obegripligt, huru nästkommande Riksdags början kan föreslås till annan tid än år i833.
Jag yrkar derföre, att sistnämnde år måtte härtill bestämmas, med ogillande af den utaf ExpeditionsUtskottets föreslagna tid.
För öfrigt skulle jag tro, att i en sak, sådan som denna, der meningarne om Grundlagens ordaförstånd tyckas vara så delade, det vore rättast att blott till ConstitutionsUtskottet remittera frågan, för att erhålla dess utlåtande.
Herr Rosenquist Fredrik Leonhard:
Jag har ej uppträdt för att söka försvara ExpeditionsUtskottet, hvartill skulle fordras ett långt raisonnement, hvilket alltid hehöfves till försvar af det origtiga.
Jag håller mig blott till den af Grefve Frölich upplästa föreskriften i 3y § Riksdagsordningen, att ”intet Utskott, Constitutions”och BancoUtskotten allena undantagne, ”vare berättigad t, att väcka frågor till afförande i Riksens Ständers plena.”
När jag derjemte läser 83 § af RegeringsFormen, så lydande: ”Ej må någon för framtiden gällande förklaring af Grundlagarna Den io Februarii f. m. ”stadgas, utan på det sätt, som, enligt föregående tvänne §§> vid ändringar i dem, ”iakttagas bör; efter deras ordalydelse skora de i hvarje särskildt fall tillämpas;” så lemnar jag åt Herr Cederschjöld och andra att söka försvara ExpeditionsUtskottets ifrågavarande åtgärder.
Jag vill ej befatta mig dermed; ty efter Grundlagens ordalydelse kan det ej försvaras, att ett Utskott tillåtit sig väcka motion hos RiksStånden.
Friherre Cederström har också påstått, att Utskottet ej öfverträdt sine rättigheter, då det afgifvit ifrågavarande Memorial.
Detta är så mycket mera oväntadt af Ordföranden i Utskottet, som han sjelf icke längesedan protesterat mot en riktig åtgärd af BancoUtskotlet, då det till Stånden inkom med en förfrågan rörande BancoFörfattningarne.
Om sjelfva saken vill jag ej yttra mig, utan förenar mig med Grefve Frölich i yrkandet, att ExpedilionsUtskottets
Memorial må förklaras vara i olaglig ordning tillkommet, och derföre läggas till handlingarne, men frågan om dagen för nästa Riksdags början lemnäs oafgjord till ett annat tillfälle.
Grefve Frölich: Herr Cederschjöld har kallat mine gjorde anmärkningar beskyllningar mot ExpeditionsUtskottet.
Ordet beskyllning innefattar personligheter; men jag får förklara, att jag i mitt anförande ej haft någon sådan syftning.
Jag har I2Ö
Den 10 Februarii f. m. egenteligen endast sökt göra redo för rätta sättet att i RiksStånden besluta dagen för nästa Riksdags början.
Det måste ske i följd af väckt fråga derom; men det är ej likgiltigt, om frågan blifvit väckt enligt med, eller i strid mot, lagliga former.
Vi äro blott tillämpare af lagarne, men vi måste tillse, att vi ej göra dem till nullitet genom frågors upptagande i origtig form.
Nu är Ridderskapet och Adeln färdigt att göra detta fel uti förevarande fall, och de andre Stånden hafva redan begått det.
Jag skall åtminstone ej tillåta mig något sådant, utan ernar protestera deremot så mycket, som protester kunna förmå.
Herr Cederschjöld har åter visat sin böjelse att draga alla frågor under ConstitutionsUtskoltet, likasom det skulle besitta någon högre vishet för tillämpning af lag, eller vara ett supplement lill våra lagar.
Det vore ungefärligen detsamma, som att, när lag brytes, då hafva vi ConstitutionsUtskottet att vända oss till.
Jag tror, att Ständernes tolkning af lagarne kan jemföras med hvilket ConstitutionsUtskotts som helst.
ConstitulionsUtskottet, enligt Grundlagen, och ej enligt orimliga fantasier, är en simpel autoritet, som icke har att skilja mellan Stånden eller Statsmagterne, utan endast mellan Stånden och deras Ordförande, i fråga om Grundlagens förstånd.
Derutöfver må Utskottet ej erbjuda sina råd,j och vi ej begära dem; ty Utskottet Den io Februari i f. m. 117 ar ej klokare än vi.
Efter dessa reflexioner i afseende på ConstitutionsUtskottets ifrågasatta inblandande i denna sak, återkommer jag till mitt yrkande, att, innan vi gå att bestämma tiden för nästa Riksdag, vi böra undanrödja deri olagliga form, hvari frågan nu förekommit.
När Herr Grefven och LandtMarskalken gör en proposition om bestämmande af denna tid, enligt öfverenskommelse med de andre Talemännen, eller om någon enskild Ledamot väcker motion derom; då må vi besluta i den saken.
Men nu kunna vi det ej, endast i grund af en hemställan från ExpeditionsUtskottet; ty det har ej rättighet att göra sådane framställningar.
Fåfängt citerar man analogier ur Grundlagen till stöd för Utskottets åtgärd; då bestämda föreskrifter af motsatt mening finnas, gälla dessa analogier ingenting.
Jag hade ej eller väntat ett sådant misstag af den värde Ledamoten, som anfört dem, enär han så väl känner Grundlagen.
På grund af hvad jag sålunda i denna sak yttrat, kan jag ej annat, än på det högsta varna Ridderskäpet och Adeln, att ej låta den mindre vigten af dagen för nästa Riksdag förleda till afvikande från formerne.
Om detta icke nu rättas, kan ExpeditionsUtskottet på samma sätt en annan gång föreslå, att nästa Riksdag ej må bli förrän efter 5o år, eller projectera något som tillhör andra Utskott.
Prejudicatet vore alltför farligt. 12,8 Den i o F e b r u a r i i f. m. Hans Excellence Herr Grefve af PFetterstedtj
Äfven jag skall följa efterdömet att ej ingå i yttrande om hufvudfrågan.
Ej eller skall jag till tesvarande upptaga Grefve Frölichs anmärkningar om ExpeditionsUtskottets öfverträdelser af Grundlagarne och om ConstitutionsUtskottets obehöriga anspråk på högre vishet i lagtolkning.
Jag vill blott fästa mig något litet vid Grefve Frölichs förslag till beslut i anledning af ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial.
Deri kan jag väl icke instämma, hvad motiverne och premisserne angår; men jag hemställer, om vi icke, oaktadt stridiga åsigter, komma till samma resultat, som Grefven åsyftat, om vi besluta, att, med afseende på de tre andre Ståndens redan fattade beslut i saken, Utskottets Memorial lägges till handlingarne.
Jag anhåller om proposition härå.
Herr Munck af Rosenschöld: Friherre
Cederström har satt i fråga, om jag rätt fattat ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial, när det här upplästes.
Hade jag hört blott senare delen deraf, så skulle jag kanske ej gjort någon anmärkning; emedan saken der har form af förfrågan.
Men förra delen af Memorialet hörde jag äfven, och den innehåller förslag af en viss dag till nästa Riksdags början.
Jag tror, att Herr Cederschjöld denna gång icke Den io Februarii f. m. lag icke rikligt skiljt emellan förfrågan och väckt fråga.
Det sednare betyder nemligen alltid i Gruijdlagarne en ny motion; det förra är blott en begäran om upplysuingar.
De undanlag Herr Cederschjöld anfört från den allmänna föreskriften i 37 § Riksdagsordningen, att intet Utskott, utom Constitulions- och BancoUtskotten, få väcka frågor till afgörande i Ståndens plena, äro speciella och tydligen bestämda, men deribland finnes ej något slags undanlag för ExpeditionsUtskottet.
De kunna således ej åberopas till stöd för Utskottets åtgärd i närvarande fall.
Cederström bar trott, att då Stånden hafva rättighet att afslå Utskottets framställning, måtte
Utskottet hafva kunnat väcka frågan och föreslå dagen.
Men om nu frågan blifvit väckt i lig tig förm, ägde Stånden rätt att återremittera saken lill vederbörligt Utskott; hvaremot, om Ridderskapet och Adeln nu förkastar ExpeditionsUtskoltets förslag, genom beslut om ålerremiss deraf, den oformlighet uppstår, alt Ståndet remitterar frågan till behandling af ett Utskott, som ej är behörigt att den handlägga.
Jag är ej emot, att Memorialet lägges till handlingarne, blott det sker med uttryckligt ogillande af ExpedilionsUlskottels åtgärd såsom lagstridig, men ej med afseende på de tre andra Ståndens beslut i saken; ty jag anser dessa tre Stånds beslut inconstitu61 H. 9 j3o Den iq Februarij f. m. tionelt, såsom föranledt af en utaf obehörigt
Utskott väckt fråga.
Det är besynnerligt, att någre Ledamöter nödvändigt vilja i ExpeditionsUtskottets förfrågan finna ett bestämdt förslag, som skulle kunna återremitteras och i sådan ordning afgöras.
Denna förfrågan har blott satt Ständerne i tillfälle att bestämma dagen för nästa Riksdags början.
Något förslag är det ej; Rikets Ständer äga sin frihet att besluta; och ExpeditionsUtskottets ändamål med förfrågan är uppfyldt, när det får veta, hvilken tid i Riksdagsbeslutet skall utsättas för nästkommande Ständers sammanträde.
I afseende på hvad Grefve Frölich och flere andra yttrat om sättet för ifrågavarande ämnes framställande till Stånden, torde jag få erinra, att det är två slags frågor, som hos Ständerne förekomma, nemligen allmänna och enskilta, hvaraf de förra måste remitteras till Utskotts utlåtande, men de senare genast af Stånden afgöras; och till desse hörer den sak, hvarom nu discuteras.
Sedan 180Q har aldrig fråga om tiden för blifvande
Riksmötes början varit remitterad till något Utkott; utan det har alltid gått så till, att ExpeditionsUtskottet i Memorial begärt, att Ständerna måtte bestämma dagen, hvarefter Talemännen efter öfverenskommelse föreslagit en viss dag, och Stånden derom beslutit.
Detsamma är äf - Den to Februarii f. m. ven nu förhållandet, fastän Utskottet projecterat eli ilag.