Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Herr von Törne sålunda åberopat till 6tyrka för sin öfvertygelse, nemligen att flere aj Jemtlands Invånare hafva till Hans Majit Konungen inkommit med underdånig anhållan, att intet ajfeende måtte göras på denna Motion, forn mot deras vilja blifvit frnmjläld, torde hvarje opartisk finna icke gälla för ringaste skäl mot Motionär rernas och min tanka, och jag vågar tillägga icke eller till någon ledning eller grund för U<skottens åtgärder eller Kongl. Maj:ts Nådiga afseende, emedan det icke lärer undgå någon upplyst och erfaren granskare, att inse, det rätta värdet af dylika underdåniga skrifvelser, som, likt den ifrågavarande, ingenting upplysa otn sjelfva .Siken, och såledei till intet an - 120 Dm 16 Septemberf. m. nät tjena, och kanske dess Författare icke eller dermed annat ändamål haft, än att leda uppmäksamheten från saken och på dea person, som, under utsmyckadt, något för obsgräasadt loftal, synes deri utgöra egentliga ämnet, åtminstone grundtonen med blott några mer och mindre derifrån aflägsnade variationer.
Derefter anför
Herr von Törne: att Jemllänningen vid Norr[kci granfen har omkring 4) mit till Herulf and • och tillägger: hvem kan betvifla de fvårigheter, forn mota alt pä fädant af/tänd vidtaga endajl vanliga adminiftrativa åtgärder, forn äligga alla
Lane fyr elfer'* Jag g varar den kan betvifla dessa [bärigheter, sorn vet, att man icke bör räkna vägalängden efter den aflägsenhet en och ennan ytterst vid Norrska gränsen boende enskildt perfon, eller hushåll har till Hernösand:
I sådant fäll skulle särskildta
Läns styrelser erfordras på mångå ställen, bland andra en i ÖjverTorneå} emedan der finnes
Nybygge och således några innebyggare, hvilka hafva circa 45 å 50 mil till deras Länestyrelse i Piteå, och af enahanda skäl ett serskildt Militärbefäl, emedan en och annan Soldat der har 30 mil till Compagn iesmligsplatsen.
Säkerligen äfvea Herr von lorné, och således tillika lämpligheten, åtminstone möjligheten deraf, att Invånarena i Jemtland framdeles, likaväl som tillförene skulle kunna äga deras Lane flyr elfe i Hernesand, dit de öfverhufvud tagit icke äga mer Den 16 September f, m, 121 än 13, 20 a 08 mil.
Således torde detta Herr von Tornes skäl, utan att man äger någon speciel kännedom af en Landshöfdingen göromål också kunna anses bland de problematiska, sona tåla en närmare bevisning.
Likanå med Herr von Törnes uppräknade skäl, hvarföre Herjeådalen bör vara förenadt med Jemtland, nemligen : att
J,nu mera allmän Landsväg emellan Jemtland oell Herjeådalen, pä Statens bekostnad blifvit anlagd, alt den sistnämnde
Provinsens invånare lufva i allmänhet längre väg till GtflCj än till Östersund och pä de marknader, sorn. hällas ä sistnämnde ställekunna de, både köpa sina behof och afyttra sina varor; oell bland annat: att ajviltringsverket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands u/vittringsdomare/’ Åberopande Motionairernes samt Höglofl.
Utskottens skäl för Herjeådnlens önskade återförening med Gefleborgs Län, behöfver jag blott mot Herr von Törnes föregående yrkande tillägga: att den på Sta tens bekojlnad anlagde Landsvägen emellan Herjeådalen och Jemtland, beklagligen icke talar för dessa provincers förening, eftersom Innebyggarena i Herjeådalen sällan och nästan aldrig begagna den, emedan de så mycket möjligt är, undvika att hafva någon communication med Jemtland, aldramingt med Ostersund, der de visserligen hvarken köpa sina behof eller afyttra sina varor; detta sker alltid i Städerna inom Gefleborgs Län; också strider Herr von Törnes uppgift, utom mot rätta förhållandet, äfven mot dess egen 5 års berättelse der nämnde
Stad uppgifves sorn blott en stor by och IS2 Den i6 Septemberf, m. der Handeln ej är lifl i gar c 'än i Jemtlands större by-* ar, med undantag dä. marknader hällas, Och deSSe bevistas nästan aldrig af Innevånarena i Herjeådalen, emedan de hafva mera fördel att afyttra sina varor och att uppköpa sina förnödenheter i Hudiksvall, Söderhamn eller Gefle.
Att vidare den förmodan, gissningen eller aningen: att afvittringsverket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands Af vitt ringsdomare, skulle kunna anses, såsom Herr von Törne påstår, för skäl mot Herjeådalens afskiljande från Jemtlands Län, är icke eller för mig möjligt att fatta, och torde af hvar och en som håller sig inom verklighetens, icke blott möjlighetens och derpå grundade gissningarnes område bedömmas under all vederläggning.
Ändå drager Herr von Törne häraf den bestämda slutsats att: ”alla dessa omständigheter skulle göra den föreslagne förändringen pä det högsta olämplig
Jag öfverlämnar detta påstående, säker om en bättre slutkonst hos hvarje opartisk, till Riksens Höglofl.
Nu återgår Herr von Törne till Jemtland, börjar med att uppräkna hvad der bör göras nemligen : ”flodeima böra göras flottbara, nya vägar böra anläggas, Kronans agor böra skiljas ifrån enskiltas, nya bostäder hyggås, sädane arbetsföra personer b Dalarna och
IVer inland öfvértalas att nedsätta sig som Kronohemmans äfioerf oell Irågar i följd häraf:
''Manne icke till alla dessa anstalllerfordras
Lätte styrelser, som utan för långt afstånd frän den ort. der förbättringarna \böra göras med uppmärksamhet kunna f ölja
Sch befrämja dessa vigliga Den 16 September e. m. »*Ä företag?
Han svarar väl sjelf: nD;tta förekommer åtminftont mig oftridigt.”
Men hvem inser icke huru ringa skäl dylika yrkanden innebära, ty om det fordras nya Läneftyrelfer till alla förbättringar man inom hvarje vidsträckt landsort skulle kunna företaga, hvar funnes då gränsen för nya Landshöfdingars tillsättande?
Dessutom finnes redan och har i flere år funnits en StrömrensningsComité, som besörjt och besörjer ännu om uppränsningen af dervarande Floder, storskiftet fortfar ju äfven och arbetsföra perfoner måtte väl hvarken från Dalarne eller Wermeland behöfva inför6krifvas, så länge sjelfva orten icke saknar arbetsfört och arbetsvandt folk , som i alla afseenden är jämförligt både i arbetskraft och konjlindujlrie , om ej öfverträffande innevånare i hvad provins sorn helst inom Sverige.
Länestyrelse torde således icke eller i dessa afseenden af någon serdeles nödvändighet påkallas i Jemtland.
Derefter kommer Herr von Torne troligen på sjelfva egenteliga ämnet af dess anförande.
Men det har också fordom funnits ett Land, der Regeringen hade sina Loftalare, der Folket månadteligen underrättades om Regeringens storverk och der Embetsmannens duglighet beräknades efter loftalets mer och min: dre lyckliga uppfattning.
Mera välgörande följder hoppas jag dock, af varmaste bjerta, för mitt Fädernesland! jag hoppas att 124 Den 16 September f. m.' allt prål, all flärd, all lux i lefnadssätt och tal, måtte ge vika för den redbara tankan, den sanna, oegennyttiga handlingen, om också oberömd, och då jag så önskar , bör jag äfven förbigå att anmärka något vidare om de flora anflalter, sorn i Jemtland blifvit gjorda , och hvarpå Herr von Törne med så mycken fjelfförfakefe och blygfamhet öfverlemnar en ganska omständlig uppgift, ehuru jag likväl icke kan frångå min öfvertygelse, att man nemligen på [tället icke derom kan jå någon ferdtles patagelig erfarenhet.
Dessutom talar allt sådant ändå icke för nödvändigheten af en serskildt Länestyrelse i Jemtland, ty om också denna provins hört, såsom tillförene, under VästerNorrland , hade visserligen hvarken Kongl. Maj-.ts landsfaderliga omsorger och Nådiga penningeunderstöd till premier för TUeväjnoder , eller till Kongl, HitshållningsSällJlwpet fa/om gafva, eller Riksens Högloft Ständers af Kongl. Maj:t sanctionerade önskan om jemtlands FältJägareRegementes minjkning ifrån iooo till Sos man, ute blifvit, lika litet soan det Nådig/l förordnade florfkijtet, upphyggandet af ett SpannemåltMagazin, anläggandet af 7 Schqfferier och nya Landsvägar till Norrige och Herjeådalen eller hvad andra företag som hälst, hvilka likväl kunnat ske och säkerligen äfven skedt om Jemtland också icke haft en serskildt Länsstyrelse.
Dessa flora an-ftalter kunna sålunda icke räknas till Läne~flyr eljene, åtgärder, emedan de utgått från Ben 16 September f. m. i2y Kongl Maj:ti och Rikfens Högloft Ständers tillgörande.
Till stöd för Sädesprodaction anför Herr von lorné att:
J,i en del Socknar odlas Säd Died samma fördels sorn i Rikets sydliga provincerda ett medium beräknas af 10 är; i andra åter kail icke med fördel odlas annat än foderväxter.
Att uti ett sådant land söka införa blott en odlingsmcthod vore oklokt och skadligt; och detta är just hvad jag påstådt, men i hvilka Socknar Säd odlas med samma fördel som i Rikets sydliga provincer> Qm man också beräknar ett medium af 10 år, påkallar en närmare, mera omständlig och bevisande uppgift än denna obestämda, som ingalunda låter trolig.
Mina befkfilningar tyckas således icke vara ogrundade eftersom Herr von Törny inst immer uti de samma , så väl i afseende pä produetionssättet, som i afseende på det så kallade FörvaltningsUtfottet, hvars utsträckta skrifveri Herr von Törne icke kunnat vederlägga , men deremot sökt bevisa nyttan af Sockenberedningar i Statijlifkt, Ekonomijht och Topograffkt hänseende; medgifvande denna nytta, betviflar jag ändå att just för dessa Sockenberedningar en serskildt
Länt flyr elfe, såsom Herr Von Törne yrkar skulle deraf vara en följd.
Herr von Törne medgifver sjelf fördel&n af Municipalfly ref er, hvaraf Sockenberedningar äro en härmning j men hvarföre de samma icke skulle direct kunna Correspondera med LandtbruksAcademten, ser jag inga hinder, intet skäl?
Och det vore genom så beskaffade, frivilliga Municipciljlijrelfer inom hvarje Socken, som flere Ljj«' 126 Den 16 September /. m. nesiyrelser kunde indragas till betydlig bespa; ring för StatsCassan, utan att Provincernas administration derigenom skulle något förlamas, utan tvärtom bringas uti en mera direct bero. ring med sjelfva Regeringen , och den medborgeliga, constitutionela andan så medelst kraftigast lifvas och underhållas.
Sålunda finge Regeringen Embetsman icke blott för Löner och Penfioner såsom nu, utan Embetsmän för äran och tillfredsjl&llelfen att kunna gagna sitt Fädernesland.
Denna slags Patriotism är den berömvärdaste, den minst tvetydiga, och mest gagneliga: uppoffring af lif och lemmar för det allmänna bästa kommer lyckligtvis, icke alltid i fråga; men ständigt behöfver vårt fattiga Fädernesland Embets- och Tjenstemän , hvilka så litet som möjligt äro Statens blott tärande, dess tillgångar utsugande medlemmar.
Frivilliga öfvertaganden af administrativa åtgärder är det enda sättet hvarigenom många kostsatnma, med ständigt uppdrifna Accorder och vid afskedstagande med stora pensioner begåfvade Embets- och Tjenstemän, skulle kunna undvaras.
Också kan jag icke nog beprisa Herr von Törnes erfarenhet och intygande om Municipalsty. relsers nytta.
1 Jemtland är ådagalagdt huru mycket genom dem kunnat tillvägabringas, utan att några serskilda Embetsmän med löner och arfvoden behöft tillsättas; det mångfaldiga de uträttat har Herr von Törne uppräknat, men beklagligen för min motpart, bevisa de derjemte att der sådane finnas, blifva Lcinejlyreljerna mer och mer öfverflödigaj hvaraf föl - Den 16 September f. m. 137 jer att den serskildta Läneftyrelfen i Jemtlandsl. mycket mindre är af nöden.
Ifrån frågan om SockenSållfkaperna och FårvaltningsUtJkottet, öfvergår Herr von Törne till teckningen af ”de svårigheter och stridiga meningar, som merendels mola. alla. allmanna Förslag, just derföre alt de åro allmänna, och således ej lämpligaför allas närvarande cnskilta interessenSanningen af detta yrkande bevisar just Herr von Törne så tillämpligt på sig sjelf genom sitt bemödande att motverka det nu ifrågavarande allmänna För.
Jlug till indragning af öfverflödigt anfedde Embeten och Tjenfler, hvaremot det sårade tnfkildia intereflet gör så många fvårigheter och upphäfver sig med så mycken bitterhet, hvaraf dessa Herr von Törner, såsom det märkes af gammal, fast icke berömlig vana, lånade fraser om jördomen forn Jöth afl ar, om afunden som svärtar eller elakheten som förlöjligar, jemte lika beskaffade här mindre lyckliga liknelsen om dessa insekter, hvilka födas, lefva och dö i fläckarna på ett lif, bära det ojäfagtigaste vittnesbörd.
Deremot torde det tillåtas mig att under en mera omisskännelig tillämpning erinra, huruledes det finnes vissa Lysnmjkar som väcka uppmärksamhet, blott i mörkret och genom landt ljur, och huruledes man äfven han pryda fig med lanta Fjädrar eller hvad ett gammalt , Svenskt ordspråk säger: plöja med en annans Kalf. Då Herr von Törne klandrar mina fin a 11, cielia åfigter, gör hart det efter en förutsänd , verkcligen djup och sann Financiel taokepe - 128 Den 16 September f, m. riod, hvari utvecklas „ett på ämnet vä! afp3Ssadt och träffande system, som icke annat kunnat an rättfärdiga Herr von Törnes, säborn han sjelf påstår, mig vida öfverträffsnde f mund ella åfigter, men huru förvånad biet' jag ej vid det jag händelsevis uppslog P,iddcr skåpets och Adelns Protocoll för 1818 ars Riksdag, 5,-te Bandets första Afdelning pag.
165 ifrån och med 16 raden, pag. 186 ifrån och med 22 raden, och der igenfann icke blott samma idé, eller samma tankegång, utan ord ifrån ord detsamma, som Herr von Törne nu yrkar, då aofördt i Plenum den 23 April nemligen 1S18 af en värd Ledamot inom detta rum, Herr Munk 3!
Rosensköld, så lydande: ett land, sorn har ofantliga sträckor af ouppodlad men till sm natur fruktbar mark och likaledes ofantelige massor af rå-ämnen, som duga till förädling, men ckrcfnot jå enskilta Capilaler, i ett sådant land ar det af en stor nytta att kunna mot låg ränta undfå lån af allmänna medel , sorn klokt använda i Näringarne gagna både
Staten och den enskildta genom mångdubblad produetion, öka rörelsen och befordra derigenom en lifligare omsättning och circulation af RörelseCapitalet, som 1 ett glest lebodt land behof ver i förhållande till folkmängden vara större, än i ett mycket befolkadt land.”
Så litet sjelftänkande är Herr von Törne, men blyges ändå icke att göra denna slutsats: ”Således synes Herr Montgomerics flnanciella äsigter icke vara byggda på säkrare grunder 'än hans Stats EkonemiskaDerpå kac jag icke annat svara, än Den 16 September /. m. än att om också mina åsigter icke äro byggda pH /åkra grunder; bedömmandet bör dock bero af någon annan än Herr von Törne, så äro de åtminstone byggde på egna och icke, såsom Herr von Törnes så väl financielia åsigter, sorn vältalighet, på andras grunder, likasom sjelfva hans Anförande på blotta loftal och lånade gr ailfia frafer.
Sålunda har Herr von Törne icke kunnat ens motsäga mindre vederlägga Motionairernas och mina på fact* och sanna förhållanden grundade egenteligs yrkanden till bevis deraf att en särskildt Länestyrelse i Jemtland icke är påkallad af någon nödvändighet; mint jemnförelser med ett angränfande
Län sorn till folkmängd, Statsbidrag och Industrie är vida större än Jemtland och WesterNorrland samtnanslagne och ändå med fördel styrdt. af en Landshöfding} mina ytterligare skäl för denna återförening, hemtade från erfarenheten att Innebyggarne i Jemtland alltid hafva communication med Hernösand och Sundsvall, der föryttra sina vahre, der uppköpa sina förnödenheter och ickei Östersund, med mera har Herr von Törne, såsom sagt är, icke ens sökt att vederlägga, icke eller Anders Mårtenssons all uppmärksamhet värda yrkande: ''att Jemtlands Invånare skolat vara i större välstånd och med hvarandra lefvat mera fridsamt och enigt före Länets inrättande; att den fördel Landet njuter genom egen Landshöfding, är endast en heder som icke svarar Bil. till Ridd. o. Ad.
Pr. Vill Band, 9 Den rS September f. m'. mot deu förlust
Staten och landet lider för underhållandet af Landshöfding, LandsSecreterare, Lands Kamerer med flere Tjensteman,- och att o/n gör om ålen ökats, sa torde just tillfallet ej sällan 'thira orsaken till dc tratgiriges ansökningar och tvister, hvilke i saknad af sådant tillfälle j)fta skolat biläggasV Såsom slutföljd af alif: detta tror jag att detta ämne ifrån mer än en sida bör betraktas, och anhåller derföre att dessa mina vördsamma erinringar vid Herr von Törnes anförande, måtte fä åtfölja återremissen till Högloft Stats- samt Allmänna klefvan- och EconomiUtjkotten.
Herr Hjärne, Carl Jacob’.
Vid det af BancoUtskottet föreslagna Reglemente för de blifvande UtgreningsDiscontertie af BancoDisconten, får jag äran göra följande anmärkningar. 1:0.
Anser jag benämningen af det föreslagne BancoOmbudet, vara origtig- Då Directionen utgöres af Fullmägtige, valda af Riksens Ständer, måtte väl de kunna anses, såsom fullkomlige Ombud, för ett Verk som är Rikets Ständers egendom, och hvaremot Verket icke måtte behöfva någon'-försvarare eller Ombud.
Personen med de föreskrefne functionerne bestrider jag ej, om den anses så nödig, Den 16 September j. m, (ehuru-jag finner den fullkomligt öfverflödig» då dea vid Veiket antagne
Ombudsmannen bör kunna uträtta allt hvad för denna person är föreskrifva), inen den bör då kallas Banco-* Commissarie; och bör ej hafva afgörande, blott delibererande röst, 2:0
Bestrider jag helt och hållit att dessa Riksens Ständers Fullmägtige, må kunna afsätta», annorlunda än hvad för de öfriga Riksens Ständers Fuilftiägtige är föreskrifvit. 3:0- Då på Betjeningen® tiUsättande lig,* ger mycken vigt iör de ansvarige
Directeurerne, så mäste om de ej sjeifve få utnämna den B^ncoFullmägtige ^vilkorligt förpliktas att antaga den af
Directionen föreslagne personal samt dem endast med Constitutorial förse, på, det att Directionen må kunna deni endtlediga, då vigtiga anledningar förekomma dertill.
Då Götheborgs Contoiret äfven får befattning med belåning på metaller och exportabla effscter, kan icke Bokhållaren der umbärag; men i Malmö föreslår jag indragning af denna person, emot aco R:dr Banco anslag för Kamereraren, sorn derföre bör hålla och afsluta Böckerne. 4:0.
Directeurerne kunna ej rimmeligea föreslås mindre arfvode än 666
R:dr 32 ski Banco eller lika med öfrige Riksens Ständer* valde Fullmägtige: hvaremot jag anser BancoOmbudet om det skall existera ej böra ha me ra än 666 R:dr 32 sk.
Banco utöfver dess i Baoken innehafvande lön, som han vid denna V/ i7)2 Ben 16 September J, tn, befattning, ansedd såsom tjenstebefattning, bor tillfullo utan annat än vanlige afdrag åtnjuta.
De för Registratorerne och Bokhållarne|föreslagne arfvoden böra nedsättas i Malmö till 333 R:dr 16 sk., och i Götheborg till 500 R:dr, men deremot Waktmästarne* ökas i Malmö till 133 R:dr 16 ak. samt i Götheborg till 200, hvarunder man ej kan få någon dugelig peraon, på hvars säkerhet likväl ganska mycken vigt ligger.
Efter de«se förändringar fö» reslås för Malmö Contoir.
4 Directeurer å 666: 32 . 2,666; 33* 1 Ombud om det anses nödigt . 666: 32. 1 Kamererare . 666: 32» Dito för Bokföringen . . 200: _ 1 Registrator . . , • 333: 16. 1 Ombudsman . . ; ; 333: »6* 1 Waktmästare . . i 133: 16: t 5,000; För Götheborg.
4 Directeurer å 666: 32 sk. . . 2,666: 32. 1 Ombud om det anses nödigt . 666: 32. 1 Kamererare 800: 1 Ombudsman • 500: 1 Registrator . . . 500: — 1 Bokhållare . . 500; 1 Vaktmästare . * 200: 5,835: 16.
Skull* någon af Bankens ordinarie Tjen - Den 16 September /. m. *33 steman anställas tillftjenstgöring vid Contoiren, så böra de lika med Ombudet behålla och åtnjuta hela deras i Banken innehafvande Lön.
Äfven alla sådane Bankena Embetsman böra räkna sin tour Och befordran inom Bancoverket till godo.
De utgifter sorn för tjenstgöringens bestridande inom Banken genom deras afgång kan erfordras bör af Banken bestridas af DiscontFonden Resepengar till och ifrån Contoiren erhållas för alla sådane Embetsman efter Fullmägtigeg i Bankens beslut, men den för BancoOmbudet föreslagne eqvipering, anser jag så högst ovanlig att jagden alldeles bestrider och' anser denna endast vara upptagen 6åsom ett sätt att föröka till det aldrahögsta den för det synbart gynnade BancoOmbudet föreslagne aflöning.
Directeurer j sorn bo utom station böra endast erhålla resepenningar till och ifrån station för en gång: men deremot då jag anser det högst nödvändigt, att Directionen alltid bör finnas på stället, bör lämpelig inqvartering så väl dem, som betjeningen anslås. 5:0.
Då så mycken vigt synes läggas på det föreslagna Ombudet, anser jag fullkomlig contrast ligga deruti att Utskottet föreslår, att Directionens Ledamöter böra förrätta hans tjenst då han är frånvarande, som genom inträffad sjukdom skulle ganska väl kunna räcka längre tid, men deremot föreslår att ingen Directeur får i hvad fall som häldst vara frånvarande öfver 3 veckor, utan att hans supple-i ant skall inträda i dess ställe.
Jag deremot anser ingen Directeurs plats böra af Suppleanten fyllas, så framt ej Directionens antal ge - i54 Den 16 September f. ml nora en sådan frånvaro understiger det föreskrifne antal af 3 personer. 6:0.
Assignaiionsrätt på Banken anser jag icke kunna undvaras: det miste efter min tanka medföra en mängd olägenheter sorn blifva ganska store.
Den större Cassan om ej Assignationer tillåtas, bör ej heller kunna förvaras utan olägenhet med flere än 3 lås; Ordföranden, er» annan Directeur växelvis och Om« fcudet, böra hafva hvar sin nyckel.
Att insända hvad som möjeligen för en å två utlåningsdagar kan öfverstiga 150,000 i Götheborg och 75,000 i Malmö, anser jag högst inconseqvent, då det icke är troligt’att
Lånesökande lemna en så slör summa länge obegagnad, och mati genast derpå skulle åter reqvirera för attcompletters denna summa, sorn minst bör hållas Lånesökande tiohanda. 7:0.
Det vore oå tvistaft förneka Direction*ns Ledamöter att iå Lånerättigbet sorn andre medborgare för det de åtagit sig besväret med dess DiscontContoir, och högst orättvist, att lör detta åtagande tvinga dem att nu till fullo inbetala förut innehafvande
Lån och derigenom fråntaga dem omsättnings! ätten, sorn är löiuonad alla andra, 8:0.
Hypothekshandlingarne böra förvaras lika med stora Cas«?n under Ordförandens, en annan DirecU-i^s och Ombudets vård, hvilka böra hafva hvar sin nyckel till de 3 lås som böra förvara handiingarne, Den 16 September f. m. 9:0.
Sorn jag ej kan anse någon^Revision ai Revisorer laglig, så framt de icke äro närvarande, så bestrider jag den föreslagna Revisionen af endast 2, af Revisorerne: men anser deremot att någon af Herrar BancoFullmägtige, minst en gång om året, böra åläggas att förrätta inprovisoriska Revisioner vid Contoiren.
Äfven bestrider jag att de valda Revisorerne skulle anses skyldige inhemta BancoFullmägtiges samtycke, innnan de skulle kunna lemna Contoiren decharge.
Det voro en högst ovanlig mesiire, då Revisorerne vanligen kunna gifva Fullmägtige befallningar, i stället att, som här föreslås vid sine göromål och beslut bero af dem eller behöfva de1^ ras samtycke.
I stöd af desse anmärkningar vågar jag ödmjukeligen begära återremiss på förevarande.
Betänkande.
Herr Gyllen/valin, Henric /Idolph:
De värda Motionairer, som yrkat en förändring och rättelse i den för en del af våra Landsmän öfvermåttan tryckande Postföringsskyldigheten, hafva efter min tanka på ett så öfvertygsnde och nöjaktigt sätt i full dag, framlagt, så väl den orättvisa sorn de Postskjutsande vederfares, som nödvändigheten-af att snart lätta dessa tryckande bördor, att det skulle vara öfverflödigt och utan ändamål att ingå i några vidare detailler i detta ämne.
De 135 Den 16 September j. nt. förenade Utskotten hafva äfven erkänt denna sanning; men i stället för att enligt de rättsgrunder, som af Riksens Ständer vid deras be. slut vanligen blifva följde, föreslå ett kraftigt och i möjligaste måtto, snart verkande medel för det ondas afhjelpande, hafva Utskotten åtnöjt sig med att erkänna dess tillvarelse, och först i en aflägsen framtid tillstyrka dess rättelse, hvilket jag ej anser uppfylla tidens fordringar och de lidandes billiga kraf.
Genom antagande af Utskottens Betänkan.; de skulle det nu varande Postforingssättet, hvaröfver de skjutsande med så mycket skäl klaga, troligen komma att fortfara ännu en 6 å 7 år.
Jag hemställer om detta förhållande är billigt, och med rättsgrunder enligt, di man besinnar att Riksens Ständer funnit nödvändigt sedan 1680-talet, då Postskjutsen organiserades, fyra serskildta gånger förhöja Gästgifvareskjutslegan, från 4 ända till 16 sk. milen, utan att ihågkomma de Postskjutcande, ehuru dessas åligganden och skyldigheter så väl på r68o-talet snm nu, ansågos och ännu anses mera svåra och omsorgsfulla.