Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Likwäl mäste bcrcdwil, ligbet och upoffringar icke utsträckas öfwer wista gränsor, hwadan ock Riddcrstapet och Adeln förklarat och beslutat, at under Lagarnas beskydd förswara allt som leder til osäkerhet uti wilkorcn af äganderätten, hwarigenom desslikes samtelige Rikets innewänare blifwa tryggade wid ostörd besittning af deras innehafwande jord, med enahanda rättigheter, som densamma blifivit förwärfwad.
Och enär nu mera wära medborgerliga fri- och rättigheter, genom 'den nyligen antagna Regeringsformen af den 6:te nästledne Junii blifwit befastade samt uti Hans Maj:t Konungens höga försäkran i alla matto sanctioncrade, mäste följden deraf wara och förblifwa allmän trygghet och säkerhet; i hwilket förewetande det icke mindre wore lagstridigt och allmänna säkerheten gwäljande, at wäcka frägor om rubbning eller förminskning uti Högloft.
Ridderstapets och Adelns privilegier, än at det efter min tanka synes öfwerftödigt at yttermera wilja förskansa fig emot inbrott uti Medborgares ägande fri - och rättigheter; hemställan - Den 8 Juiri. r>s landes jag derföre i ödmjukhet, at nägon proposition om antagande af det omformälta wilkoret icke mä äga rum.
Stockholm d. 8 Julii isog.
Lrrl 6. Ltgernswät.
Uplästes följande af Herr König, keNr, ingifwit Wördsamt
Me m 0 ri al!
Utan at, i anledning af Herr ^-Islsväräs i förra Pleno wäckte Memorial, ingä i widlöftig pröfning af det beslut, som öfwer en sadan fräga kunde fattas, det band pa Ridderffapets och Adelns öfwerläggningar för framtiden, som härigenom tilffapas, och följderna deraf-, fäster jag mig allenast wid den r Regeringsformens 56 § föreffrifne formalitet, at alla allmänna frägor, som i Riksens Ständers plena wäckas, böra, innan de der ti! afgörande företagas, först til weöerbärligt Utstött remitteras.
Denna fräga är werkeligen ny; ty den innefattar et beslut, at Rid. derskapet och Adeln ej skulle tilläta, det nägon ändring föreslogs i deras nu innehafwande priwilegier, innan en allmän refning öfwergätt all landets jord.
Den stär wäl i gemenffap med den förut gjorda proposition om skatters älagande pä Säterier, men är deriftän längt IM Den 8 Julli. längt ätstiljd
Denvin det sista wilkoret.
Ikorrthet fär jag endast nämna, at den ffu!le leda lil et beslut, ftin bunde händerna för cn gansta obestämd tid, wid mänga företag, hwilka sä .wal fär Ridderstapet och Adeln som för det allmänna kunna wara af yttersta wigt.
Såsom ny och i fall Herr Baron ^cl^lsv.uä fordrar, at propositionen om et sädant beslut stall göras, tror jag, at ofwannämnde Regeringsformens föreskrift bör wara ost en regel för sättet, at afgöra denna fräga, hwarifrän wr omöjligen kunna wika.
Om detta är rätt äterstär allenast at afgöra til bwad Utstött denna fräga bör remitteras.
Jag för ruin del tror, at den bör komma under ConstitutionsUtffottets pröfning, sä wida den leder til stadgande af en Lag, som ehuru bindande allenast detta Ständ, dock genom sin natur under en längd af är stolle blifwa werksam, ty wilkoret, jordens refning, kan ej pä korrt tid werkställas.
Genom en sädan remisi blefwe dä äfwen i sin lagliga ordning uplyst, huruwida et beslut, som gillade den förestagna meningen, icke stulle inskränka Riksens Ständers allmänna och wär egen enskilda rätt, säfom Riksdags, män, at enligt förestrifna formaliteter, til pröfning och afgörande wäcka alla frägor.
Det är just derföre, at följderna af det föreslagna Lestutet stulle blifwa sä wigtiga och stä sä birett i gemenskap med Grundlagen, som jagtilfiprker, at mäler til Constitutions-Utffottet mätte - Den 8 Juiri. 101 te remitteras; och anhäller ödmjukast at pro. position derom mätte göras. k. KölUA.
Härefter ropades starka Nej. Widare uplästes följande anförande til Protoeollet af Herr 8l1ver8tolpe, kreäric Lamuel, Dä jag uti Högloft.
Ridderskapets och Adelns Plenum den Z:dje innevarande hörde en wärd Ledamot begära af Herr Grefwen och Landtmarffalken den proposition: at wärt
Ständ icke matte til öfwerläggning uptaga någon ytterligare frägs om upoffringar af Säteri» ers rättigheter/ innan en ny refning af all jord i Swerige wore besluten set) werkstäUd, war jag ibland dem, som yrkade, at detta mäl mätte läggas pä bordet.
Jag insäg dä och jag inser ännu, at ingen annan afsigt kan wara med cn dylik mo» tion , än den at förekomma alla framtida tiltag mot ägande rätten.
At cn sädan afsigt är ädel behöfwer ej mit erkännande; jag har deftutom med min röst deltagit i de beflut Ridderffapet och Adeln icke längesedan fattat, och vefta befluts enhällighet, den kraft hwaraf de äro stämplade bewisar nogsamt, at en säker öf wertygslse - 102 Den 8 Julli. wertpgelse öm hivar mans rätt warit Ridderstapets och Adelns enda ledare.
Men i lika män, som jag anser alla de fr äg or för orättwisa, hwilka syfta til minsta rubbning af ägande rätten, i lika män finner jag, at det medel, som nu blifwit föreflagtt til dplike frägorS afwärjande är olämpligt.
Den Regeringsform wi nyligen antagit är icke allenast i allmänhet stödd pä liberalagrundfatfer, utan innebär äfwen de mest liberala stadgande»
Ibland deste är den fria proposttionsrättgheten den wäscndteligaste artikeln; hwart och et hinder för frägors wäckande wore et band pä sjelfwa tankefriheten, tungt, odrägligt och ledande til förstöring af hela Regeringssättet.
Men jag uprepar den ännu wigtigare omständigheten, at det är et band, som wär nu warande Grundlag icke erkänner.
At jakobes nu wilja ^besluta , det ingen ytterligare fräga om upofscingar af Säteriers rättigheter får tagas ti! öfwerläggning, innan ali jord r Swerige blifwit refwad, wore at wägra wära Med,Ständ en proposttions-ratt hos ost, at följakteligen äfwen eftergifwa wär rätt til en annan talan hos dem; och detta sätt, at i wista srägor göra sig i förwäg inaecestible, om det af hwart och et af de fyra RiksStändcn godkändes säsom et billigt medel til farliga propositioners afböjande, männe det icke siulle leda slutligen derhän, at Riksens Ständers Lfwerläggniugar stadnade i Chaos. Jag före - Den 8 Julik.
103 föreser, at resultatet af et dplikt beslut skulle blifwa pä det hogsta betankeligt.
Lil Lesta erindringar wagar jag äfwen lagga dea, at da rugen fräga ännu hos Riksens Ständer upstatt om en ny refning af jorden; spncö den deru.ppä grundade propositionen wara sä mpcket mer olämpclig.
Det kan witzerligen icke nekas, at frägan om jordens egenskap är pä det närmaste beslägtad med den om jordens mpckenhet, när skatter skola utgä, om qualitcten någonsin skal sa afwägas bör ännu mer guantiteten u p g v r a s.
Men detta leder dä til et nptt öfwcrlaggningsämne och ber ej förbindas med den allmänna och alltid gällande satsen at ägande rätt är helig
Til bibehällande af denria grundpelare för SamfundsContraetet kan wäl aldrig Ridderskapet och Adeln bchöfwa taga hwarken nägot särskilt beslut eller nägon uttänkt klokhctsmesure.
Den tid kan ej komma, dä den allmänna anda, som räder inom wärt Ständ skulle wara förkolnad.
För min del inser jag ej huru det wore möjligt, at den Riddersman som wid detta wigtiga Möte wisat aktning för sanning och rätt, och mod at dem förswara, skulle nägonsin wid et annat röja swaghet eller förakt för alla rena och ädla grundsatser. IL. 8. 8iIverMoIp6.
Ja blandadt med Nej. 104 Den 8 Julik.
Friherre lvlannerlleim, ll,ar8 August:
Jämte det at jag til alla delar instämmer uti Herr Vice Presidentens Friherre lersmeclen8 yttrande, föranlätes jag til Protocollet förklara, at jag icke kan anse den under öfwcrläggning warandc fräga i öfwerensstämmelse med Regeringsformen.
I densamma finnes ingen § ifrån den första til och med den ii4:de, hwilken ämnet nu i synnerhet rörer, som ej i laglig ordning kan undergå förändring eller förklaring.
Med laglig ordning förstär jag det uti Regeringsformen föreffrifna sätt at den ena Riksdagen träcka frågor om Grundlagen, och den päföljande fa dem afgjordt, utmärkande derjämte tydligen en tidrymd af litet öfwer sem är, under hwilken besia frägor upkomma och afflutas.
Om nu den princip skulle äga rum at inga motioner rörande ytterligare Concesiioncr afRidderskapet och Adelns i ;i4:detz förwarade rättigheter skulle kunna wäckas förr än sedan en allmän ref- och skattläggning öfwer hela Riket blifwit werkstäld, skulle af den samma otwifwelaktigt följa betydlig rubbnmg i den tid Regeringsformen föreskrifwer, ty dä en allmän ref- och skattläggning sannolikt fordrade minst Femtio a Sextio är, blef denna tidrymds längd ej förenlig med den kortare, hwilken Regeringsformen utsätter.
Skulle wäl möjligtwis
Motionen leda sit »rsxrung fran behofwet af starkare förmurar för privi - Den 8 I"!ii. 105 privilegier, fri - och rättigheter, än dem, som äro förwarade i Ridderffapet och Adelns fria rättighet til bifall eller afflag, sa utmärker til öfwerfiöd denna Riksdags erfarenhet, at alla farhägor böra förfwinna.
Ridderfkapet och ALeln har afsiagit det hederwärda Bonde-Ständets genom Memorial af Riksdagsmannen ?eKl-88on upgifne fordringar.
Ridderffapet och Adeln har pä af mig och andre desi Ledamöter gjorde framställningar, ädelmodigt och fritt gjort betydeliga upoffringar.
Hwad bervisar sädant, om icke at Ridderffapet och Adeln har tilräcklig styrka af sin lagliga rät.t at afgöra sädane wigtiga ämnen, utan behof af kraftigare wärn.
Ridderffapet och Adeln täcktes med ynnest och bewägenhet emottaga mina ffäl.
Det täckes med wänlig, med wärdig köld och moget bepröfwande eftersinna wädan, at utan nödtroäng, utan ändamäl inläta sig i öfwerläggningar och fatta beslut, hwilka ej äro förenlige med den ej längesedan antagne och befwurne Regeringsformen, och med Ridderffapcts och Adelns goda minne, wänder jag mig til Herr Grefwen och Landtmarffalken med ödmjukaste anhällan, grundad i medborgerlig pligt, at proposition til bifall eller afffag ä denna motion, ej mätte göras.
Det är alltid den wärde Ledamoten, som den ä bane bragt (han tilläte mig at nämna honom, Friherre ^äeisvärä,) Andra Land.
Nro 14. öppet 106
Den 8 I«!ii. öppet at utan remisi ifrån Ridderffapet och Ateln, likmätigt den rätt 81 § honom öpnar, med densamma wända sig til ConstitutionsUtffottet.
Härefter ropades
Grefwe ve la 6akclie, sacob, frägan om ätagande af skjuts för Säterier innebär ännu en ytterligare upoffring.
Ridderffapet och Adeln har i min tanka, genom redan gjorda concesiioner, sä mpcket eftergifwit, at billigtwis ej något mer kan upoffras.
— Jag kanske kan göra cn sadan upoffring och skulle göra den gerna, men det är säkert, at mängden det icke kan.
Jag känner särskildt
Skänes belägenhet, de eftergifter wi redan gjort drabba werkeligcn denna provins sä hardt, at en tillökning deruti af densamma icke skulle kunna bäras: och skulle Ridderffapet och Adeln nu ingä i ätagandet af det föreslagna ffjutsningsbeswäret, skulle den säkert kalla samtidens och efterwerldens förbannelser öfwer sig.
Jag fär Medes ödmjukast tilstprka bifall pä Friherre ^äeisvllräs motion, at Ridderffapet och Adeln ej mä ingä uti nägon upoffring för Säterier.
Friherre vric 62rsn, sie re af Ridderffapets och Adelns Ledamöter hafwa talat emot den af mig gjorda motion och förment desi innehäll wara stridande emot Con stittttionen.
Den 8 Julik. 10- siitutionen.
Jag har ej förr än nyligen erhällit Regeringsformen, men jag har läst den med upmärksamhet, och ej de^af kunnat inhämta pä hwad ffäl detta ämne stolle kunna remitteras til Constitutions-ULstottet; men för at lättare häri kunna komma til slut, förestår jag at det matte delas,, at frägan om skjutsen för Säterier nu mätte företagas och afgoras, och vm Ridderstapet och Adeln sä behagar, resten til Constitutions-Utstottet remitteras.
Herr Grefwenoch Landtmarstalken.
Frägan om stjuts för Säterier är ej nu et öfwerläggnings-ämne.
Grefwe körner, som densamma wäckt, har sjelf derifrän afstätt.
Frägan är om Ridderstapet och Adeln skulle besluta at ej ingä i nägon stags upoffring förr än en allmän refning öfwergätt landet.
(ZLröie, ^Lcob^
Jag ber om förlätelse, frägan är äfwen om skjuts för Säterier.
Grefwe ^torner, ^.clolk 6äl-Ln:
Dä jgg nu blifwit nämnd, kan jag ej undgä anmärka, at längt ifrän at wilja strida emot pluralitetens tanka har jag, dä jag fann plurali. teten deremot, friwilligt afstätt ifrän at yrka den af mig wäckta frägan om skjutsning pä Säterierna.
Men wid den nu förewarande af Baron /tllel.-rvärä gjorde motion, kan jag ej undgä anmärka, at densamma innefattar twänne frägor: den ena om concetzioner i allmän Ket - 108 Den 8 Julik. het, den andra et sätt at förekomma dem för framtiden.
Den förra tror jag wisierligen det wara Ridderstapets och Adelns ratt at uptaga och afgöra, ehuru jag afstätt ifrån at prka den.
Men hwad den sednare angär, dä
Len innefattar en mesure ärnad til et stags förswarsmedel, tror jag den bör i Letz sammanbang med Constitutionen och med afseende pä densamma behandlas.
Ropades äter Ja, Nej och votering.
Grefwe Oe la Q^räie, fLcob.
Det stadgande i Constitutionen, som hit wil lämpas, rörer blott allmänna frågor:
Detta är en enffild fräga, hwilken således kan af Ridderstapet och Adeln omedelbart afgöraä:
Friherre ^ä^i8vllrä har sjelf wäckt frägan rörande Skjuts för Säterier.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade sig ej kunna göra proposition öfwer förevarande ämne, emedan sädant stulle wara stridande emot Constitutionen.
Grefwe ve Ig, 6aräie utbad sig fä weta hwilka paragrafer af Regeringsformen häremot stridde; hwarpä Herr Grefwen och Landtmarskalken upläste en del af ss och 89 §. Z.
Gansta mänga ropade, at frägan icke more - Den « Julik. re mot Constitutioncn, och oron ivarade nägra ögnablick.
Herr Aminoff, ??ogor.
Sedan olika meningar öfwer detta ämne upkommit, torde Ridderffapet och Adeln tilläta, at detsamma ma upffjutas intil desi Herr Grefwen och Landtmarffalken behagat lemna del af det hos Hans Kongl. Majit hällne Protocoll, wid tilfälle af Bonde-Ständets Talemans underskrift, hwaraf utan twifwel denna öfwerläggning blifwit föranledd.
Grefwe ^törner, 6öran, dä wi i dag hört det Protoevll upläsas. som innehåll ler de concesiioner Ridderffapet och Adeln beslutat at göra, tror jag man bör förmoda, det inga flere äro at befara, och at Höglofl.
Nid? derffapet och Adeln icke behöfwer genom eptra ordinaira mesurer förffantsa sig deremot.
Herr ilanner stam, fsan, anförde til Protocollet följande ffrifteliga
Med full öfwertygelse om den wärda Ledamotens uplyfta och patriotiska tankesätt, som föreslagit at genom et beslut afgöra, det ingen ytterligare fräga bör inom Ridderffapet och Adeln wäckas om nya upoffringar af detta Ständ, innan all jord undergätt refning, får jag likwäl til Högloft.
Ridderffapet och Adelns uplysta granskning deröfwer framställa nägra anmärkningar.
Det lis Den 8 IuM.
Det skutte i mit omdöme wara mindre tjenligt at binda tvär i Constittttionen förwarads rätt til pröfning af frägor, dem hwar och en Ledamot kan wäcka genom et sädant i förwäg fattadt beflut, innan man förutsett widdén af desi inflytande pä Ridderskapet och Adelns frihet at öfwerlägga om och afgöra atta de ämnen hwilka under wär pröfning kunna komma.
Jag är af den tankan, at ju mera wi närma ofl til jämlikhet i medborgeliga rättigheter och skyldigheter, desto fastare och lyckligare blir Samhället i det hela, och det är til det allmännas, ej blott til särskilta Ständs och personers wäl, sorn wära beflut böra leda.
Jag tror äfwen, at beskattningen och bertil hörande allmänna beswär, jämt fördelade pä all jord, skulle för det hela blifwa mindre kännbare, och at införandet af denna i min tanka mest allmänt wigtiga beffattningsgrund skulle i en hög grad befordra jordbrukets upkomst samt öka Statens allmänna wälmåga och inrestyrka.
Men ehuru sannt och rätkwist detta är, böra en sädan likhet och jämnkning , efter min öfwertygelse, aldrig pä mindsta bekostnad af -n laglig ägande rätt införas.
All upoffring, som Ridderskapet och Adeln gjort och ännu kan göra af personliga företräden och rättigheter, anser jag säledcs för billig, meri för orättwist allt, som leder til mindskning af Dm 8 Julik. af lagligt åtkommen ägendom, utan motswarrga upoffringar af öfrige medborgare.
Dä Staten under krig fär ökade behof, dä allmänna skyldigheter och beswär bli mera tryckande, och dä nya statler och biträden be-- höfwas til förswar af medborgares ägendom, dä blir det i min tanka en skyldighet för alla, som genom detta allmänna skydd winna enskild säkerhet', at bidraga sä at ej pä sätt hittils stundom stett, en del jordägare winna pä kriget, under det at andre utöfwer sina krafter betungas.
Endast ifrän denna grundsats kan i min tanka billigheten ledas för de allmänna beswär, som man wil under krigstider päföra jord, hwilken hittils derifrän warit fri, och pä samma grund tror jag at alla privilegierade hemman borde, efter nägot rättwist förhällande, deruti tvid sädana tilfällen deltaga.
Men Ridderstapet och Adeln äger, sä wäl i detta som andra fall den rättigheten at icke utan eget bifall förbindas til nägon ny skyldighet, aldramindst dä fräga är om enstilta fränsägelser af lagliga fördelar : och jag kan säledeö icke finna nägot giltigt skäl för et beslut af Len allmänna bestaf, fenhet, som blifwit förestagen.
Jag tycker detzutom, at et sädant beslut skulle blott äsyfta et ehuru gansta längt upstof och likasom innefatta et medgifwande, at sä snart 112 Den 8 Julik. snart allmän refnmg stett, ataga sig nya styl, digheter för privilegieras jord.
Herr Klingsporr, och Herr Holst, J.K.6, yrkade pä votering.
Herr Grefwen och Land marst a lken.
När ja; anser er desait öfwer ämnen wara strrdande mot Constitutionen, fär jag föreställa Ri.derstapet cch Adeln, at det är min rätt ak icke deröfwer göra proposition.
Ja och Nej. Friherre Silvers Lbolll, -lils:
Efter mm ofwertygelse är den af Herr Baron ^6-isvärä gjorda motion stridande emotii4:de§ af Constitutioncn, som lyder salunda: beroende det pä samtelige Riks-Gtändens Zfwerenskommelse och.
Ronungens bifall at lata -em (nemligen privilegier, förmaner m. m.) undergå de förändringar och -ämnknmgac forn Rikets behof kunna fordra.
Detta uttryck innebär, at ftäga kan wäckas om ändring i de sörmäner Säterier äga; kan fraga wäckas, sa masteden kunna pröfwas oD afgöraö.
Alla beslut som förbjuda sädant äro således olagliga: Herr Grefwen och Landtmarffalken har behagat yttra, at desi tanka wore enahanda; jag yrkar derföre, at Herr Grefwen och Landtmarstacken täcktes afbryta denna öfwerläggning.
Ropades Den 3 Iulir. 11.3 Ropades starka
Herr lVlLnner8rLm, gean: tvid det, som jag förut i detta ämne yttrat, får jag tillägga, at jag lika med Herrar Friherre klLnnersienn och Friherre LitkverscKMä anser stridande emot Consiitutionen, at taga det i fräga stäldte bestulet, och tror säledes, at nägon proposition härom icke bör äga rum.
Herr vonScbult^enbeim, vLViä.
Dä !
Herr Baron ^äelsvLrä proponerat en allmän refning af all jord i Riket, sä tyckes mäletej wara Höglofllige Ridderffapets och Adelns ensak, utan mäste höra til de allmänna frägor, som ej til omedelbart afgjörande in pleno mä uptagas.
Icke heller synas Ridderffapet och Adeln eller egenteligen Säteri- ägarns Privilegier wara i nägon wäda, sä at en tids utdrägt eller upffof genom en mängärig refning öfwer hela Riket derföre sökas borde.
Alsintet
Ständ mägtar, förutan eget begifvande rubba Säteri-jordens tilerkända rättighet; den i fräga satte allmänna jordrefning tyckes säledes kunna förefalla, och ingen deliberation eller proposition ytterligare ä mälet behöfwas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade at pä den frägan at ej ingä i nä-^ gra uppoffringar före en allmän refning och skattläggning, pä den gjorde han ingen proposition.
Fri ^ Andra Band. k7:s rs. 114 Den 8 Julik.
Friherre ^ckeUv-uä, dä jag hörk flera Herrar yrka, at sednare delen af min motion icke skulle wara af beskaffenhet at här kunna uptagas, sä har jag sjelf förklarat, at jag wille dermed wända mig til Constitutionö-Utskottet, men den förra delen, angående stjutsnin§en för Säterier kan jag ej finna wara af sädan beskaffenhet, at den icke genast kan til afgjörande företagas.
Friherre von Lalt^A, 6u8tak, yttrade fig finna, at dä denna samma fräga, när som halst framdeles kunde wackaö, kunde den ock förttagas och afgöras nu.
Herr 8 i1ver8toIye, I^reckric 8rrmuel, hos Herr Grefwen och Landtmarskalken anhäller jag, at ebwad beslut mä fattas i frägan om skjuts för Säterier, derwid icke mätte fästas terminen af en allman landets refning.
Til inhämtande af närmare uplysning i detta ämne befalte Herr Grefwen och Landtmarskalken, at Friherre ^äel8vercks motion ä uyo stuve upläsas, hwiiket skedde.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade fig ej förut hafwa fattat, at saken kunde röra den enskilta frägan om Säterierna.
Ropades Io, 2o, Hwar - Den 8 Iulin 113 hvarefter Herr Grefwen och Landtmarsk alten gjorde fällande proposition: Bifaller Högloft.
Rldderffapct och Stoeln, at til någon tel ingä i skjutsnings ätagande för Säterier; hwilken med et starkt Nej beswarades.
Friherre ^.clslsverct, sedan nu den förra frägan är afgjord , anhäller jag fa weta, om jag fär wända mig med den andra frägan, at ej före en allmän refning, ingäinägon uppoffring, til Constitutions - Utskottet, eller något annat Utffott.
Bifölls, at Friherre ägde, at särskildt, utan remisi ifrån Ständct, dermed wända sig til Constitutions-Utskottet.
Grefwe volina ^uZust, upläste följande til Protocollet:
Redan för flere weckor sedan har en wärd Ledamot af Ridderffapet och Adeln, Herr Lieutenant kälilman, genom et grundadt Memorial, som redan för länge torde bafwa legat pä bordet , wäckt Högloft.
Ridderffapets och Adelns upmärksamhet pä et ämne af den utmärkta wigt, at jag för min del upriktigt önskar, at samma ämne icke mä lemnäs i förgätenhet.
Jag utbeder mig säledes, at detta Memorial, innefat tan - 116
Den 8 Julik. tande en hemställning om granskning af de högre Ämbetsmänners förhällande sedan 1800 ärs Riksdag, och redowisning af dem för allmänna medlen, mätte til Högloft.
Ridderffapets och Adelns ventilering och decision nu fä förekomma, och jag utbeder mig tillika al derivid i korrthet fä yppa mine enstildta tankar.
Jag lärer icke beböfwa för Högloflige Ridderffapet och Adeln uprepa smäd allestädes är kunnigt, at allmänna opinionen deste senast förflutne ären nogsamt ogillat Regeringens ätgärd i flera delar, och at deste ätgärders widtagande, kanske icke utan stora skjäl, blifwit Inräknade, bäde til uphofwet och utförandet, miste högre f. d. Konungens närmast omgifivande Herrar, som derest allmänna opinionen finnes grundad, det jag icke tiltror mig kunna afgöra, kanske lika sä ofta rävfrägat ähägan för bibehällandet af eget wälde och befrämjandet af egen nytta, som Fäderneslandets sanna mäl; Icke länge sedan hafwa uti tryckt til Kongl. Maj-.t i underdänighet ingifwen suppligue, sä gröfwa beskyllningar för mäld och orättvisa blifwit inför Konungen och bela allmänheten framlagde rörande flere betydelige
Ämbetsmän, at dä man icke rimmeligen kan förmoda, at en Auetor sä offentligen wägat framlägga sädane förhällanden utan at de äro grundade i allmänna tänkesättet i denna del nödwändigt stall erhälla mera öfwertygelse om nyttan och uödwändigheten af den undersökning, som redan - Den 8 IuUr. 117 dan härom hos Högloft.
Ridderstapet och Adeln blifwit föreslagen.
Icke är det min tanka at i denna fräga tilstyrka nägon lika sä förhatlig som orättwis inqvisitorisk proccsi.
Men om den ostyldigt anklagade Ämbetsmannen, ju högre han är upsatt, ju mera har behof at offentelrgcn fä wisa sin oskuld, om den orättwise, den egennyttige deremot, lika sä nödwänLigt bör wara underkastad, om ej annat straff, likwäl tyngden af det atlmänna föragtet, om i et wäl inrättadt samhälle, der Regeringen bör äga Nationens bela förtroende en säkerhet bör gifwas för Allm. nheten at af orättwisa Ämbetsmän möjeligen ieke kunna företagas, sä hoppas jag pä dcsie i min tanka oomkullkasteligc stjäl, at Högloftige Ridderstavet och Adeln icke med aldeles stilla tigande bör föroigä det ämne jag nu haft den äran ä nyo wäcka, och om hwars urtagande och afgörande jag nu ytterligare anhäller, antingen pä det af Herr Lieutenant kLbimLn i desi första Memorial föreslagna sätt genom et Utstött , eller pä nägot annat, som Hoglofligo Ridderstapet och Adeln, efter mogen öfwerlaggning sinner lämpeligt, hwauvid jag i synnerhet för min del yrkar, at redowisningen af Allmänna medlen mätte utgöra hufwud-ändamälet.
Stockholm den 8 Julii ;8N9, ^u-;.
IclsZn.
Ooblm.
Capitaine och Riddare af Kongl. Swards-Orden.
Be - LI.8
Den 8 JstlSii.
Dcgärdes pä bordct.