Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
§ 18 Angående husbehovsbränningen och därtill hörande ärende önskar vi att Kongl Maj: ts rådiga förordning från den 6 september och 20 december 1815 må gälla.
Förtydligande på två punkter som Vi anmält i skrivelse av den 22 juni i år.
Vår önskan är att inskränkning av brännvinsbränning endast får ske om spannmålsbrist råder så väl hemma som utomlands och risk för hungersnöd finns.
§ 19 Vi har översett riksgäldsverkets ställning och meddelat föreskrifter om dess styrelse.
1: o Sökt anstånd att indriva det Västerbottniska lånet innan årets slut, vilket borde erläggas av innevånarna i Norrbottens län.
2: o Skrivelse om den årliga räntan som är Hans Maj: ts arvingar tillslagen.
3: o Förra kommissarien i riksgäldskontoret C J Landells ansökan.
4: o Kongl Maj: ts skrivelse om de sedan 1815 års riksdag vidtagna åtgärder till likviderandet av Rikets Utländska skuld, för vilka Vi betygat Kongl Maj: t Vår underdåniga tacksamhet och vördnad.
5: o Kongl Maj: ts skrivelse angående det Leipziska lånet varför Vi likaledes betygat Vår vördnad och tacksamhet för uppskov till nästa riksdag, som konungen omtalar.
§ 20 På Kongl Maj: ts framställning om den bekymmersamma ställning Göteborgs stad genom flera omständigheter blivit försatt och befinner sig, där hot om utsökning för stadskassans skuld föreligger, har Vi beviljat staden ett lån på 200.000 riksdaler mot 5 % ränta.
Säkerhet är inteckning i stadens alla fastigheter och lägenheter och att borgerskapet och stadens äldste åtager sig att återbetala kapitalet och räntan på utsatt tid.
Dock inte över 1 / 10 per år.
§ 21 Vi har fattat beslut, att låta banken prägla följande skådepengar: 1: o Till åminnelse av den 4 juli 1817 då hans Kongl Höghet Kronprinsen JOSEPH FRANS OSCAR uppnådde myndiga år.
2: o Till åminnelse av Reformations-Högtiden år 1817.
3: o Till åminnelse av Högstsalig Hans Maj: t Konung CARL XIII såsom den siste manlige ätteläggen av VASARNAS stam och i förening därmed Svenska nationens förhoppningar vid spirans överlämnande åt en av Hans Kongl Maj: t Konung CARL XIV JOHAN grundlagd ny konungaätt.
Skrivelser i anledning av konungens frågor.
1: o Om indragning efter hand av bankosedlar utöver 10 års ålder och 2: o Om nedsättning av överräntan i bankodiskontverket.
Vi har fastställt instruktion för blivande bankoutskottet vid nästa riksdag, att gälla intill dess Rikets Ständer finner skäl till ändring.
§ 22 Vi har med rätt av 77 § regeringsformen begagnat Oss ett tillfälle, att återigen ådagalägga Vårt livliga deltagande för den Furste, på vars lovande utmärkta egenskaper Rikets alla Innevånare bygger ett välgrundat hopp om Rikets fortfarande sällhet och ära.
Vi har beslutat att när Kungsgården Tullgarn med lägenheter och inventarier, blir ledig efter prinsessan Sophia Albertinas död, tillfaller den kronprins Joseph Frans Oscar i hans livstid.
Då frågan uppstått, vad man skall göra med Rosersbergs slott efter änkedrottningens död, har Vi anhållit att den inte bör utarrenderas, utan disponeras så som konungen finner lämpligt till dess Ständerna vid nästa Riksdag får tillfälle att uttala sig.
Vad andra kungsgårdar beträffar har Vi uttalat Oss om dem i särskilda skrivelser, nämligen: 1: o Medel till Drottningholms broars iståndsättande.
2: o Staten för betjäningen på Gripsholms slott och Djurgård.
3: o Stat för Flyinge och Dalby Kungsgårdar och Stuteriinrättning.
4: o Dagsverksskyldigheten vid Flyinge och Dalby Kungsgårdar.
5o Lönings- och utgiftsstat för Ulriksdals Kongl Lustslott och disposition av den under Kungsgården lydande lägenheter.
6: o Hushållningen vid Strömsholms Kungsgård och Stuteriinrättning.
Vi har även överlämnat ett förslag angående försäljning av Kungsgårdar och Officersboställen.
För att utröna om det genom försäljning är att förvänta fördelar eller om det uppvägs av mötande betänkligheter har Vi framfört en önskan att Kongl Maj: t infordrar nödvändiga upplysningar över dessa så viktiga frågor, så att Ständerna vid sin nästa sammankomst kan ta ställning.
§ 23 I Södermanland finns s k jagbackar, vilka fordom tjänat som jaktställen för Kongl Personer, men numer inte nyttjas för detta.
De räknas på annat sätt än andra Kongl Maj: ts och Kronans parker.
De är kringspridda och ganska små, mindre tjänliga till skogsvård och svåra att vårda, då de ligger inom enskildas ägor.
Vi har funnit att dessa jagbackar bör säljas på offentlig auktion till högstbjudande, mot årlig avgift i spannmål eller hö att levereras antingen i natura eller pengar efter årliga markegångspriser.
De upplåts under skattemanna rätt och med samma villkor som besittningsrätt av skattehemman.
För att följa upp Ständernas beslut vid 1809 och 1810 års riksdag angående Kronans parker och skogar har Vi ytterligare beslutat följande.
Att alla Kronans användbara skogar och allmänningar som inte flottan eller Kronan har behov av skall säljas på öppen auktion till högstbjudande under skattemanna rätt.
Att kronans övriga allmänningar och parker bör helt och hållet fridlysas.
Att skogar och allmänningar som ännu inte enligt 1805 års skogsordning blivit avvittrade, skall skyndsamt skiljas från enskildas ägor och förses med rör och rågångar.
Att de inflytande skatteskillingarna skall insättas i Riksgäldskontoret och användas för flottans behov.
Att umbärliga skogs- och jägeri betjäning skall dras in vid inträffade ledigheter.
Att endast de bruksägare som inom 6 år efter kungörelse av den 4 februari 1817 anmält hos vederbörande kollegier skatteköp och erhållit detta på rekognitionsskogar, skall bibehålla rättigheten till skatteköp.
De som inte anmält och fullgjort vad som står i 1811 års kungörelse får under två år ta så mycket skog som åtgår till deras smide.
De får den tiden att fullgöra vad som beror för att erhålla skatteköp, så att skattebreven kan vara utfärdade inom 1820.
§ 24 Det av 1815 års riksdags beslut, att lägga ned Löfås silververk och dra in friheter och förläningar, har inte verkställts.
I stället finns förslag på ytterligare utredning, för att se om innehavaren följt föreskrifterna om verkets drift och underhåll.
Detta kommer endast att dra ut på tiden, med förlust för statsverket.
Därför anbefaller Vi, att nedläggningen av verksamheten skall ske skyndsammast Den undersökning som gjorts vid Ädelfors guldverk har visat flera brister.
Undersökningen är fortfarande ofullständig.
Vi anhåller att en ny laglig undersökning i närvaro av kammaradvokat fiskalen
och en eller flera i bergsvetenskap kunniga män skall utröna om gruvdriften vid Ädelfors skall fortsätta och om nuvarande arrendatorn brustit i fullgörandet av det med honom ingångna kontraktet.
Den klagande allmogen skall tillåtas lägga fram sina bevis.
Skulle arrendatorn brustit i sina åtaganden, skall han genast skiljas från arrendet och Kongl Maj: t ge befallning om verkets nedläggning på grund av olönsamhet.
Allmogen slipper då ge de tjänster, som hitintills utgjort deras kännbara lidande.
Rikets Ständer har tagit del av den vetenskapliga undersökning av Sala silververk och Bergslagets villkor, som Kongl Maj: t anställt för att utröna om en ny reglering behövs för verkets bestånd och statens fördel.
Utlåtande och förslag har lämnats till Bergskollegium för att i framtiden förena ett lönande bergsbruk, delägarnas bestånd och ortens fördel.
Kongl Maj: t täckes föranstalta om de åtgärder som behövs, till kronans fördel, dock utan att förnärma bergslagets rätt och vid nästa riksdag meddela Ständerna vad som blivit verkställt.
§ 25 Vadstena stad och S: t Pers landsförsamlingar har ansökt att Vadstenas s k klosterkyrka må överlåtas till dem.
Vi anser att denna kyrka, som är en märkvärdig fornlämning, hädanefter så väl som hittills vårdas av staten.
För att undvika att staten betungas för mycket, anser Vi det lämpligt att dessa församlingar övertar den och använder den, mot förbindelse att de på egen bekostnad sätter henne i fullständigt skick och underhåller henne.
Församlingarna har äskat en summa för kyrkans koppartak hos statsverket.
Det är Vår önskan att ordentligt kontrakt upprättas innan prövning i frågan blir aktuell.
Vi har hos Kongl Maj: t anhållit att i händelse de i Vadstena befintliga gamla klosterbyggnaderna, som blivit iståndsatta till Arbets- och Förbättringshus inte skulle användas eller i framtiden behövas, skulle några av byggnaderna upplåtas till hospitalsinrättningen för att ge den bättre utrymme.
Kongl Maj: t bestämmer om villkoren.
§ 26 Den 27 oktober 1652 upplät Drottning Christina gods i Halland till kammar- och ekonomirådet Daniel Schlegel mot 3 % ränta på köpeskillingen, som var 100.000 riksdaler.
Han hade också en fordran på svenska kronan.
Vi har i skrivelse hos Kongl Maj: t anhållit, att om de Schlegelska godsens inlösen till kronan skulle anses fördelaktig, Kongl Maj: t täckes föranstalta om villkoren och bankofullmäktige få nödvändiga föreskrifter om nedsättning och utbetalning av löseskillingen.
§ 27 Vi instämmer i konungens avsikt att på grund av de politiska förändringarna i Västindiska handelsställningen avträda den svenska kolonin S: t Barthelemy till främmande makt.
Kapitalet bör sättas i en Sverige tillhörig fond, att användas till större eller mindre ändamål, som Kongl Maj: t finner stämmer med rikets fördel och gagn.
Statsverket skall inte belastas med utgifter för det särskilda departementets och tjänstemäns underhåll, som hör till kolonins styrelse.
§ 28 Enligt § 80 i Regeringsformen har Vi behandlat åtskilliga frågor om roteringarna i flera län.
Angående införandet av båtsmansrotering i Färentuna Härad, Stockholms län, samtycker Vi inte, utan anser att rotefrihet skall gälla med vissa villkor.
Vi har tagit del av de knektkontrakt, som blivit upprättade i avseende på beklädnadssättet för indelta armén.
De är upprättade för varje ort och regemente av infanteriet och stadfästa av framfarne konungar.
De är fortfarande gällande.
Då det åligger staten på det hela och varje medborgarklass att delta i kostnaderna, anser vi det billigt att rotehållarna slipper denna pålaga.
Vi har därför fastställt en ny reglering i beklädnadssättet och på förslag uppfört 95.000 riksdaler årligen för kostnaden.
§ 29 Vi har prövat och överlämnat alla förberedda förslag från 1815 års riksdag som gäller grundlagsförändringar.
Regeringsformen.
41 § Dör konungen innan tronföljaren uppnått myndig ålder föres styrelsen av statsrådet i konungens namn tills Ständerna sammankommit och den förmyndarstyrelse, Ständerna förordnar, tillträtt regeringen.
Statsrådet ställer sig denna regeringsform till ovillkorlig efterlevnad.
81 § Antar inte riksstånden samfällt konungens proposition, är den avslagen och Ständerna lämnar sitt avslag skriftligen till konungen genom sina talmän.
Om uppskov vid en riksdag föreslås, då det gäller grundlagsfrågor, må alla fyra stånden vara överens.
Tryckfrihetsförordningen.
3 § Förbrytelse skall straffas enligt 6.te kap 5 § i Missgärningsbalken och skriften konfiskeras.
5 § 1: o Lagligheten av åtalade tryckta skrifters innehåll skall hädanefter alltid prövas av en jury bestående av 9 personer.
De sammanträder vid domstol, där detta brott åtalas och genom förhör med parterna, åklagarens slutpåstående och den tilltalades förklaring, rannsakningen fullbordas.
4: o Efter en kort men noga bestämd skriftlig sammanfattning av målets beskaffenhet och skick, skall domaren fråga nämnden: - Är skriften brottslig efter det lagens rum, som åklagaren åberopat?
Nämnden bör inte skiljas innan den svarat ja eller nej.
Minst 2 / 3 av rösterna skall vara fällande, annars är den åklagade frikänd.
6: o Förbrytelser mot denna lag upptas i Stockholm vid kämnärsrätten.
7: o Sedan nämndens utlåtande blivit inhämtat avgör domaren saken.
§ 30 Efter tillägg till den mellan Sverige och Norge vid riksdagen i Stockholm den 6 augusti 1815 och av stortinget i Kristiania den 31 juli fastställda riksakt, har föreslagits en lag för tryckfrihetens utövande nationerna inbördes.
Kongl Maj: t har äskat att Vårt beslut meddelas Norges Storting.
Vi har härvid röjt den visa omsorg, att med hänsyn till bruket av yttranderätten i tryckta skrifter bereda grundlags helgd åt rikenas ömsesidiga förhållanden och ytterligare trygga brödrafolkens aktning för varandra.
Frågor som rör föreningen mellan Sverige och Norge kan avgöras vid samma riksdag som de väcks och inte behöva hänskjutas till kommande riksdag.
Vi har för Vår del antagit en sådan lag under förutsättning att Norges Storting godkänner den.
§ 31 Vi har gillat och godkänt att Vi tillsammans med Kongl Maj: t gemensamt kan stifta, ändra eller förklara allmän civil-, kriminal- samt kyrkolag.
1 Kungörelse i förordningen av den 24 mars 1813 angående fylleri och dryckenskap, må konungens befallningshavande liksom i alla övriga politimål, vilka enligt författningarna av dem bör avgöras, höra vittnen hos häradshövdingen i orten.
2 Förklaring om lejd beväringskarl, som tar ytterligare lega till tjänst bland beväringsmanskapet.
Detta brott skall jämställas med stadgar om tjänstehjon, som låter sig städjas av två husbönder.
Han skall återlämna den ersättning han fått av den sist uppburna legan, samt böta så mycket som svarar mot den utsatta legan och övriga förmåner för ett års tid.
Dessa böter delas mellan Maj: t och Kronan, häradet eller staden och målsägaren.
Kan förvandlas till fängelse på vatten och bröd.
3 Den underdomare, som inte i tid insänder handlingarna i ett mål, där häktad person förvisas till annan domstol, skall anses förfallen till enahanda ansvar.
4 Brev till hovrätterna, att straff för fickstöld inte skall tillämpas, om den bestulne varit sovande.
5 Förklaring till det förbud mot tryckta assignationer och ansvar om de utfärdas skall inbegripa graverade assignationer från enskilda till enskilda personer.
Åtal skall inte äga rum mot de enskilda, men alla i omlopp varande assignationer bör inlösas inom åtta månader.
6 Förklaring över försäkrings- och haveristadgan.
När ett skepp av våda gått på grund så att resan måste avbrytas tills skeppet åter är iståndsatt, bör omkostnaderna för skeppets bringande av grundet och förande till skeppsvarvet samt lastens lossande och åter intagande jämte de s k nödhamns omkostnaderna räknas som gemensamt haveri, medan skadans botande som enskilt.
Därför utesluts orden " utan att laddningen tarvar lossas ".
7 Lysning efter förrymd maka skall inte av domare beviljas, utan att prästerskapet och andra som kan ha upplysningar har hörts, så att säkerhet erhållits, att den tilltalade verkligen förlupit sin maka och domaren känner orsaken till hans frånvaro.
§ 32 Förändring eller tolkning av Giftermålsbalken.
Vill man eller kvinna, om hon är änka, göra förord före äktenskapet skall det upprättas med två vittnen innan vigseln.
Förordet får endast gälla giftorätt.
Äktenskapsförord skall ingivas till rätten på den ort där de bor och rätten för in det i protokollet Änkling eller änka får inte ingå nytt äktenskap förrän avvittring lagligen är skedd.
De skall för prästen som förrättar vigseln visa att kvarlåtenskapen är upptecknad och boet delat.
Det ankommer inte på prästen att forska i delningens laglighet eller förhindra vigseln även om tvist uppstått angående delningen, om änklingen eller änkan ställer godkänd borgen för vad som omtvistas.
Förändring av Byggninga-Balken.
Sedan allmänna Brandstods försäkringsverket blivit inrättat är det tillåtet att flytta försäkringen från enskilda föreningar i socknen eller häradet till den Allmänna.
Där ingår inte lösöre.
Men ersättning för säd, foder och boskap som behövs för gårdens bruk.
Denna rättighet och samtidigt skyldigheten att lämna hjälp till andra brandskadade skall bibehållas.
Det är den försäkrades skyldighet att lämna upplysningar vid tinget att han ingått i Allmänna Brandförsäkringsverket.
Skulle han inte uppfylla sina åtaganden där, kan han inte begära ersättning från det tidigare Brandstodsbolaget eller ingå där på nytt utan deltagarnas bifall.
Ändringar i Handels-Balken.
Där skall stå " På dag då marknad börjas varde marknadsfred tidigt på morgonen offentligen lyst.
Stånde var och en fritt att sälja och köpa ifrån det dagen ingått innan lysningen skett ".
Samt " Sker buller, oväsen och slagsmål sedan marknadsfred offentligen lyst är, pliktar den det gör, efter lag och bötar 10 daler för fredsbrott ".
Ändringar i Rättegångs-Balken.
Vissa omständigheter som rör inteckning i fast egendom kommer att upphöra.
Intecknings sökande skall i tid som stadgas i Rättegångs-Balken för stämning, meddela gäldenären om sin ansökan.
Om gäldenären vägrar lämna skuldbrev eller annan handling, skall rätten pröva om den sökandes talan skall förvisas till laga rättegång.
1815 beslöts att Hovrätten skulle ha 5 ledamöter om de dömde mål till liv och ära.
I andra mål räckte det med 4 ledamöter.
Nu bestäms att Kämnärsrätterna i Stockholm och Rådsturätterna i grövre mål utan vådliga följder kan avgöras av 3 ledamöter.
§ 33 Det har länge klagats över de brister som finns i gällande konkursförfattningar.
Därför har Vi begärt av den tillförordnande lagkommittén att utarbeta en ny konkurslag.
§ 34 Tillsammans med Kongl Maj: t har Vi beslutat följande allmänna författningar.
Den som hädanefter beträdes med utgivande av tryckta eller graverade assignationer eller invisningar ställda på enskild person skall gälda deras belopp och böta första gången dubbelt, andra gången ytterligare fördubbling och anses ha förverkat medborgerligt förtroende samt brottet kungörs i allmänna tidningar.
Hädanefter får sådana invisningar inte vara på mindre summa än 100 riksdaler och skall inlösas inom 8 månader.
Missbruk leder till ersättning och böter, förverkat förtroende och brottet kungörs i tidningarna.
§ 35 Belöning för dem som upptäcker efterapningar eller förfalskningar av Riksgäldskontorets sedlar gäller följande.
1: oVem det vara må, som på bar gärning griper eller anger någon som efterapat bankens sedlar får en belöning på 1.000 riksdaler.
Den som upptäcker förfalskning erhåller 500 riksdaler i belöning.
2: o Om den tilltalade endast kan övertygas till en del och domaren skjuter saken på framtiden, utbetalas halva beloppet.
3: o Även om angivaren inte kan framlägga sådana bevis att saken kan avgöras men omständigheter om brottets begående framstår och angivaren lagt ner stor möda på avslöjandet bör han erhålla lämplig belöning.
4: o Den som upptäcker någon som sprider förfalskade sedlar skall erhålla belöning mellan 50 till 100 riksdaler.
5: 0 Banken skall utbetala belöningarna.
§ 36 Föreskrifter bör finnas hur medborgare i De Förenade Kungarikena Sverige och Norge, som begår brott i det andra landet skall bestraffas, då förbrytaren återvänder till sitt fädernesland.
Han bör inte finna en fristad där utan lagligen straffas.
§ 37 Skrivelser i åtskilliga ämnen, där Vi framställer Våra önskningar och förslag.
Magistratspersoners förordnande till uppmätning och stämpling av brännvinsredskap.
Angående besiktning av nylejt manskap och läkares arvode därför.
Om antalet nämndemän vid Militie-Boställs syner.
Kansliavgiften vid ansöknings- och besvärsskrifter.
Om betalning för inkvarterings avgiften för underhåll till tågande trupper.
Om skyldigheten att framföra brev och order inom regementena.
Om upphävande av förbudet mot bruk och nyttjande av överflödigt silver.
Om postkontors inrättande i alla län.
Om ändring i kronobrevbärningen.
Om upplivande av förbudet mot vissa marknaders början dagen före eller efter någon sön-och helgdag.
Om prishöjning på tull på papper från utrikes ort.
Om Dykeri- och Bärgnings Kompaniets befattning med skepp som i lotsmans farvatten sätts på grund av lotsen.
Om skådespels inställande vid större högtider.
Om de i riket brukliga viktsorters återförande till enhet.
Angående stället till val av kronoskjuts skyldigas deputerade.
Om förändrad tid för brandsyn.
Om förmedlade hemmans del i brandstod.
Om upphävande av förbudet att använda tröskslagor av ek.
Om förpassningar av garnisons soldater som lidit vanhedrande straff.
Om upphörande av kammarkollegie befattning med markegångstaxornas granskning.
Om fri tackjärnshandel.
Om förbättrad reglering av posten i riket och undanröjande av vissa olägenheter vid post förningen mellan Norge och Danmark.
Om gärdsgårds delningar.
Angående seglationsfrihet för innevånarna i Blekinge och Skåne.
Angående husbehovs mjölkvarnars befrielse från skatteläggning.
Angående vägning av räntehalm.
Angående föreskrifter och överenskommelser om prästrättigheter.
Förklaring över förbudet mot protokolls lösen i förlikta mål.
Om livräddningsbåtar.
Om obehindrad rättighet att anlägga linbråkar och linskäktor.
Om leveransstället för kronans till Hovstallet anslagna räntehö och halm från Västmanland.
Om arbets- och fångförteckningars insändande till Justitieombudsmannen.
Om ändring i tredje artikeln i stadgan om Jakt och Djurfång.
Om avskaffande av guld och silver på civila uniformer.
Om bestämd tid för utarbetande av den nya fattigvårds förordningen.
Om åtgärder för att påskynda tryckning av riksståndens protokoll vid kommande riksdagar.
Om Göta Kanal Bolags skyldighet att underhålla de vägstycken i Skaraborgs och Östergötlands län som tillhört sådana hemman som blivit indragna genom kanalbygget.
Om lumpsamlares kringresande i landet.
Om judarna.
Om förändring i skjutsväsendet.
Angående legostadgans årliga kungörande och kringspridande.
Tryckning av några protokoll över kommandomål.
Anstalter för förmåner för manufaktur smidet i Eskilstuna.
Insändande av sådana beslut till Justitieombudsmannen, varigenom personer döms till arbete på förbättringshus eller fästning.
Angående tryckning av landshövdingarnas berättelse om årsväxten.
Förklaring över vissa delar i kungörelsen om prästrättighets överenskommelse.
Angående skogshushållningen i allmänhet i riket.
Angående förbättrad hushållning med ekskogarna.
Om smärre bankosedlars inväxling från landsorterna.
Om förfarandet med bergsmanshemman vid bristande tackjärnsblåsning och om inrättande av bergslag i Norrbottens län.
Angående parm- bro- torg och renhållningsavgiften i Stockholm samt våg- och mätarepenningar i vissa städer.
Föreskrifter då värvade krigsmän permitteras.
Medel till hämmande av överflödet.
Förberedande åtgärder till befordran av Besparingsbanker för arbets- och tjänstefolk.
Angående Tabellverket under senaste Quinquennium samt föreslagna ändringar.
Medel att förekomma förlusten genom handeln med Finland.
Angående storskifte och enskifte.
Ändring av förordningen om svedjande i skogarna.
Angående skyldigheten att avskala barken på utsynta ekar och rättigheten att använda barken.
§ 38 Prästeståndet har genom protokoll av den 28 juni 1809 uttryckligen sagt att komministrarna inte skall belastas med fler utskylder.
Dock har tillkommit att prästbord och stommar, som även komministerboställen tillhör, skall under krigstid deltaga i kronoskjuts.
Denna skjutsplikt har troligen tillkommit av misstag för komministrarna och Vi har anhållit att denna ordning må upphävas.
§ 39 Vi har förordnat ett särskilt utskott att utarbeta allmänna grunder för indragning och sammanslående av överflödiga ämbeten och tjänster samt verka för ett förbättrat arbetssätt inom rikets styrelseverk.
Sedan detta utskott inkommit med sina betänkanden har Vi i underdånighet anhållit att en kommitte skall förordnas och genast företaga verkställandet av utskottets förslag.
§ 40 Konstitutionsutskottet har utfärdat order att ställa friherre Rudolf Cederström under tilltal inför riksrätt.
Han var befälhavare vid en luftbevakningsexpedition.
I övrigt gäller att statsrådets ledamöter och föredragares ansvarighet för sina rådslag och för utövning av sina ämbeten intill den dag, då detta riksmöte började nu är upphävt.
Bland ämnen som tagits upp är Malmö Diskonto Verks understöd och räddning.
Det har gällt att hitta utvägar för att avböja de oredor och mildra den förlägenhet som väckt nationens livliga bekymmer.
Vår önskan för framtiden är, att sådana enskilda penningverk inte skall belasta nationen, om de genom oriktig förvaltning kommer på obestånd.
§ 41 Den nämnd, som vi utvalt, har genom omröstning förklarat Högsta Domstolens samtliga ledamöter förtjänta att i sina viktiga kall förbliva.
§ 42 Vi har utsett Vår Justitieombudsman och hans efterträdare, om han skulle avgå med döden innan nästa riksdag.
Likaledes har Vi utsett och förordnat 6 män som jämte justitieombudsmannen bör vårda tryckfriheten.
Vi har valt fullmäktige för banken och riksgäldskontoret och utfärdat deras instruktion samt förordnat revisorer.