Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den Z ?lugusti> för hundrader af wardet uträknas, att sedermera den beMilfning upgöres, som af bruker enligt den bestämda afgifken föp hwarje tillwerkadt skepp, jern skulle komma atr utgå, och att, sedan'dessa pä olika grunder uträknade bewillningssummsr med hwarannan blkfwit jemförda, af bruksägaren i bewillning stall erläggas den summa, som stiger lill högsta beloppet; sä sinner jag för min dek denna bewillning af bergwerken warg med billighet öfwerrnsstämmaude, och sar dä blott tillägga den önstan, att projecrpt i denna del marte undergå en ny redacliou och meningen klarare ynryckas till undwikande af alt miftförständ, S-ulle aker Utstotleks tanka wara, att ds bruket tillhörande skogar, hemman och öfrige lägenheter särstildt stora wärderas, och bewillning derföre owilkorligen erläggas, samt att derefter blotta smides rättigheten eller bruks privilegierne jemte Lyagnaderna wid bruket
Utan sammanhang med den öfrige egendomen äfwen stola undergå wargering, och i bewillning för desamma utgöras den för hwarje tillwerkadt stepp, jern bestämde afgiften; sä innefattar ester min öfwertygelse ett sädant stadgande icke den billighet och skonsamma behandling bruks ägare i närwarande smara conjunctur med stal an-, sett ,sig böra af Riksens Högloft» Ständer förwänta.
Blotta smides rättigheten och byggnaderne wid bruket, strljda ifrån de hemman hwilkas äboer Utgöra körflorne kill bruket, och ifrån stogarne pä hwilka kohl tillgängeu är beräknad, äro lör närwaiande af föga warde; och om, detta oacktadt berfö - den z Mgusti, so7 re i bevillning stulle erläggas en witz afgift för hwarje skepp, af tlllwerknuigen isrän 2 tz. till 24 tz, more sädant direck stridande emot den i bewillnings projecret aniagne princip, att egendoms warde och betz afkastning bör tjena kill grund för hetz befattning.
Aerr vyn blcksteät, lillias, anförde strifteligen; Högloft.
Bewillnings-Utjkottet har föreflagil gtt pensionairer, gratia'ister med stera§ stola arsagga 4 pro enks bewillning af deras pensioner, gratialec etc. dä de upgä till 25 Rchr.
Dä detza personer dels för werkel-ga förstensier dels för wärkligt behof, erhållit en sadan inkomst, oftast otillräcklig till deras bergning, syneS det wara lika obilligt, att yred wista procen s afdrag minsta densammq, som a«t bestämma en dylik afaift, för sädane fattiga som njura underhäll wid Fatkiglörsörjnings anstalter, hwarest deras underhäll säkerligen npgär till nämde summa ärligen, och hwilken afgift, de således endast krmde utgöra derigenom, att de singö smälta wista dagar om ä, ret, för atk inspara denna summa.
När en penfionaire icke äger annan förmögenhet an sin pension, och densamma ej upgär till 200 R:dr tyckes det wara nog, om han erkägger oapitations afgift, och blifwer fri frän afgift för förmögenhet.
Atr capitalisten aldeles frikallas frän all upgift och debitering för dest ägande fordringar och xapitaler lärer härleda sig frän den ärfarenhek man äger, huru smärt
Ler är att ätkomma capitalisten, Men det torde likwäl wara stät att deruti icke gif»
M alt hopp förlorat, emedan Staten derigenom saknar - soL Den 3 Augusti. nar en betydlig inkomst, dä åtminstone, en del ca-- pualer kunna uptäckas och ätkommas med be-- willning, hwarifran de, enl. det nuföreflagne taxerings sättek, äro befriade.
Om en näringsidkare, hwars egendom och andre lägenheter, icke upgär i warde till lika summa som han är skyldig, sä erhåller staten inket för öfwerskoktet.
A är skyldig kill B 2 tunnor guld: den egendom A äger, wörderås till en kunna guld.
Skaten för dä endast af A uti bewillning 4l ^
R:dr dä B borde betala försina 2 kunnor guld dubbelt eller zg ^ R:dr.
Följden blifwer, art A betalar för det han intet äger, och B betalar inret till staten.
Samma förhällande blifwer med alla sädane kapitalister som utkant sina pengar till embetsmän och andra som icke hafina nägon synbar förmögenhet.
Staten sär intet, och capitalisten blifwer aldeles fri frän all bewillning för stna capikaler.
Enligt projeclet kunna icke eller sädane capitaler ätkommas, som äro insatte i Disconterna mok z procents ränta, med kort upsägning, eller med dylika wilkor, hos privata, utan att wid taxeringen kunna komma i beräkning.
Frän bewillning blifwa, pä detta sätt äfwen frikallade alla capitaler som äro deponerade eller förräntade uti utländska fonder, eller hos fremmande magters undersåtare, samt alla fordringar hos Kongl. Majrt och Kronan, Riksgälds-Contoiret, eller andra allmänna werk, och sädane actie capital er som icke gifwa öfwer 6 procent.
Dessutom njuta alla aclie-ägare uti Disconterna, Tullarrendet, med flera dylika bolag, som kunna hafwa mera an 6 procent ä sine capitaler, i wissa fall, en Mtt' Den z Augusti. §09 merkelig lindring, i bewillninaen, emot andra, min» dre lönande, näringar.
Da de endast bekala ro-de penningen af hwad som öfwcrstiger 6 procens, sä följer deraf, akk da ackieägaren för sine roos R;dr fär 7 procent, eller 70 R:dr, sä betalar han endast i N:dr för >ooo:de, dä näringsidkaren mäste erlägga 2 T
R:dr för hwarje i22o:de R:dr, som han anses äga.
Obilligheten häraf är synbar.
Dä jag, som näringsidkare, får med bekymmer och omtanka, träla mig till, nägra fä procent af min egendom, sä fär jag,såsom aktieägare sorgfritt afbida utdelningen af en större winst.
Denna skonsamhet emot capitalisten, och alla detza olägenheter och förluster för Staten, skulle förekommas, vm hwar och en, som wille afdraga sin skuld, ä sin egendoms wärde, skulle upgifwa, till hwilken han more skyldig, och som derföre borde debiteras för afgifren; och atr hwar och, en, som hade nägra capitaler, fordringar, actier m. m., wid högt answar älades, att sädant wid taxeringar upgifwa, och afwen kunna fordras pä ed, att bestyrka upgiftens rigtighet, pä enahanda sätt, som skedde wid förmögenhets afgifccns utgörande, i stöd af 1820 ärs Riksdags beslut.
Någon torde inwända, atk menederi more att befara, men man bör hoppas, att sädant sällan inträffade, och att staten, pä detta sätt, säkrare kunde ätkvmma den dolda förmögenheten; och dä skillnaden emellan en menedare, och en bedragare eller försnillare af Kronans rätt, efter min tanka, «r ganska obetydlig, bör man icke draga i betänkande åke -ro Den z Augusti. akt widtaga sädane författningar^ som kunna teda kill ändamalet.
Wid bestämmandet af en proqrehiv afgift pä all egendom sorn Upgär till ö 2,222 N-dr warde och derUiöfrver, sär jag flUceligen anmärka, att ehuru all progression afwiker frän den rätta proportion för ail afgift till staten, nödgas Man likwal, dill fyllande af stora behof, tillgripa medlen der de finnas.
Endast bristen pä andra kiigängar, kan förswara detta färt, att ätkomma förmögenheten; likwal bör den endast kunna aläggas werkelig behållen förmögenhet.
I aNnat fall närMar detta bestattningssält sig till uppenbart wald, lanipeligk wid en brandskattning i ett inkrägtadp land, men efter min kanka undwikas, der en lugn bswerläggning ager rum.
Om Man har en synbar förmögenhet af 20,022 R:dr, och är ffyldig en annan lika stor summa, more det ju största obillighet, akt blifwa älagd erlägga en progretziv afgift kill Staten., för en sadan summa, Va Man ager intet.
Om ben, som är ffyldig, dagen före taxeringen, kemnade sin creditor, hela fin, egendom, jemt upgäende till betalande af dest ffulö, sä kunde han derföre ej debiteras.
Förhällandet bör ju wara enahanda, om ej en sadan handel inträffat. Zerr vcin Lclxrltrenbeim, Oaviä, yltrade sigt Jag har warit betänkt
Uppä flere erindringar wid det af Högloft. V willnings
Utskottet afgifne betänkande, men' de warda ledamöter, som förut ralot, hafwa förut anfört de wigkigaste anmärknin-r gar Den z Augusti - gar.
Endast ett moment synes hafwä undfallit dem rörande mistbruket af ynglingars tobaks rökning.
Tobaksplantan ar warkeligen en giftig waxi, Ingen börjar nyttja densamma, som icke Mär illa deraf, men Man manjer sig efterhand ivid bruket af gift.
Alla fä kallade läkemedel, äro icke esculenta eller ätliga ämnen, och således snarare art anse som gift; äfwen wänja mänga sig wid wists sädane medels dagliga bruk, som ehuru icke i lang» den nyttiga, dock ej utan wada pä en gäng uphöras med deras bru ; sä förhällerdet sig ock med tobaks rökning, snusning och tuggning.
Icke är nämn ftapad till nägon wist föda eller njutning och betager snusning esker hand den frän lukwm
Det underliga infallet, att draga en rök lill sig och bläsa densamma äler ifrän sig, förtager matlusten- den sä wäl som tobakstuggningen förvrdsakur mycken spot ning, saliven är dock bäve närande och befordrar ma smältningen.
Tobakens bruk är icke dödande, men uttorkar människan, och päjkyndar äldcrdomens och dödens för snara annalkande.
Jag kan denna stund icke precist påminna mig huru myckec ärligen ulgär för införffrifwen tobak, blad och snus, men minst stiger summan kill 70 a 30,220 R:dr B:co och huru mycket fertilt land och gödnings ämnen förödas icke, som bärtre till födoämnen anwändas kunde, och om nägre anwända kostnader till tobaksladors och fabriquers anläggning, sä komma de ej akt skadas, dä blott tillkomne personer innan är 1822 stulle uphöra nud tobakens bruk.
Den Z1S Den 3 Augusti.
Den älagde bewillningen ä dem, som want sig wid den stadliga wanan och oseden, att nyttja tobak pä hvarjehanda fält, är nästan för lindrigt men för alla tillkomna mennisto warelser inom delta seculum tillstyrker jag för all deras lifstid åtminstone en tredubbel, och gärna en wida större bewilining än den nu söreflagne för äldre personer»
Om en wettwilling pä tolfte äret redan börjat röka, snusa eller tugga tobak, sä kan den wisserligeu utan stada aflägga denna började wana eller rättare osed.
Arv vännerstam i Isostan:
I afseende pä capualions afgisken instämmct zag uti Herr Gieswe Lckrverins yttrade tanka bade för statens säkerhet och att erhälla ett lika wer.ligk »värde, i händelse det gängbsra pappers myntet skulle ännu mera försämras och för jämnheten i be» skattning emellan de startstyldige samt för deras lindring om penningar skulle utgå i wärde emot waror, anser jag det wara bättre, att utsätta capitations afgiften i dagswärkcn än i penningar»
Denna afgtft älägges personer betraktade i ett jämlikt förhällande, till staten, utom afseende pä deras andra inkomster, för hwilka de särskilt beskattas.
Den är mäst kännbar för den arbetande classen, och det är säledes rättwist, alt förtjenst af arbete blir mättstocken för denna utgifts belopp Jag förenar mig hufwudsakeligen med de warda ledamöter, som yrkar bewillningens nedsättande för statens löntagare.
Jag fär likwäl Lerwid tillägga nägra anmärkningar.
Utskottet har oM jag icke orätt lninnes i allmänhet föreslagit en bewillning af Den z Augustd 5i§ af 4 procent pä ali lön och ytterligare, att progrestiv afgift stall erläggas bade dä sselfwa lönens belopp öfwerstiger 1200 R:dr och dä den sammanlagd med löningstagarens öfrige inkomst upgär till en sadan summa.
Dä Skalm icke bestar mera än som swarar mor den tjenst han gör Staken, är en bewiilninq af lönen orätrwist, men ännu meravbiiligt är etr sädant afdrag dä lönen aldeles icke eller med knapphet förstär lill löntagarens tarfliga utkomst.
Der a sednare är i mer och mindre män händelsen med Rikets Hof-Nätter och Collegier samt alla mi lirairer i mindre och till en del äfwen i högre grader, som hafwa endast penningelön.
Jag föreflär pä denna grund sä myckec hellre, alt dosta Statens tjenare isrän all beivillning befrias, som detta utgör en betydlig lindring för dem, men ej anmärkbar minffning för Staren; deremot torde det anses mindre obilligt, art de som hafwa större penningelöner böra, fast än de icke äga annan inkomst än tjensten,dä statens behof äro utom ordenteliga, äfwen widkännas någon bewillning pä stn lön; dock icke högre än 2 procent.
Men ifrän progressiv afgift ä. lön böra alla förutnämnde löntagare efter mitt omdöme befrias: och i denna omständighet är jag således af Herr Silverstolpes tanka.
Slulligen sär jag nemua, att jag, lika med Herr Grefwe körner, anser det wara orätt, att Borgare-Ständrts ledamöte-, i Städernes Taxerings-CommitLec äro sä myckel talrikare än de öfrige Ständs ledamöter uti desamma.
Friherre Legerström, Jacob: Tiss Andra Del- 33. 5i4 Den Z Augusti.
Till de redan gjorda anmärkningar, hwaraf jag u>i flere, och hufwudsaligen uti dem af Gref» we körner och Rector äjlverstolpL till alla delar instämmer, anhäller jag akt fä tillägga en.
Dä Statens behof nödgat RiksensStandcr art älaga sig en wida större bewillning än någonsin, dä man pä alt fätk warit betänkt uppå att utfinna medel till förekommande af brist i den ätagna summan: sä anser jag nationen äga rätt att fordra det wi med lika sorgfällighet, aro betänkte pä medel, att förekomma det en större summa af landet Uttages än som erfordras.
Högloflige BewillningsUtstotte har beräknat summan för jorden, bestårtad ester grund af synbar förmögenhet till ZZl,c>oo, ooo och i anledning deraf bestttnt procent dera, till fyllande af det päräknade behoflvet.
Jag instämmer metz Utstotket i den tanka, au warder icke kan komma akt understiga nämde summa, men jag ar deremot ölwerlygad, att denna summa blir wida högre, i hwicken händelse den af Utskottet föreslagna procenr medför en för hög bewillning för nationen; jag fär till förekommande deraf förestå, att sä snart upstattninaen blifwit gjord slutsumman frän hwarje distucr och hwarje län till Riksens Ständers fullmägttge i Banqnen och Riksgälswerket insändas, hwilka ägde, att sammanslå summorna och uträkna procenten, hwarefler de skulle äläggas, att genom ryck allmängöra, sä wäl beloppet af de serstitta summorna som den uträkning beröfwer hwilken bestämt procenten.
Härigenom «r Swensta folket försäkradt, att, dä der tili uprätt - Den z Augustt- Z t tz. hällande äf landets sjelfständighet, erlägga hwad som vUMgäNgeligen fordras» kunna de icke genom Misträkning blifwa för högt bcstattad?.
Särskildt anmärkte Friherre Legerström i anledning af Grefwe krlöruer8 vttrande vm det i dag anmälts beslut af Borgare-Ständer, att han trodde detsamma icke wara olagligt, emedan ett be-, slut» öM kUtlarneS Uphäfwande wiflerligen kuNdö fattas oaktadt Bewillnings-Utskottets arbete ä erremitterade?.
Laubt-jMrstalkeu Yttrade, att Hög» loff.
Ridder,kaper och Adeln kör hända ej hört, att Borgare-Ständek bifallit grunderna söt bewillnin» gens utgörande» Ard Vön ScstantL, Larl lacvl», upiäste föl» jander Wördsamk Memorial!
Jag sörenar mig, Med de warda ledamöter ssm, wid granskningen af Bewillnings Uktkottets betänkande föreflagit ändring deri, tili följande PUM eter: lid att capitations afgifteN bestämmes efter dagswerken och ej med en bestämd summa af l
R^r för man och 24 §. för qninna. 2:0
Alt fränpröft Uings-Commilöen mä rättelse sökas ej hos Kongl. Kammar-Collegium utan direcle hos Kongs. Maj.f, gro Akt witz föreskriften om Ordförandes uuiämliuilde i Landshösdingcns ställe dä^ han är hindrad ordet
Domaren mätre aldeles utgä. 4:0
ÖM cla^ers uprättande kill bestämmande af penninge löntagares bewillning i Män af större eller mindre löner i enlighet med hwad af Herr Rector Silverstolpe blifwit föreflagit.
Men wid deras yttrade mening, akt in fkl - 5l6
Den 3 Augusti tet stal stulle finnas akt bestrida rättigheten till afdrag för stuld, får jag förklara mig wara af den tanka att: om upgiften af stuld stulle aga rum och afdrag derföre erhallas, mäste otwifwelaktigt upkomma skyldigheten, att namna fordringsägaren, hwarföruran Staten stulle a ena sidan godtgöra den gäldstyldige utan att ä den andra fä njuta ersättning af capitalistcn — denna skyldighet stulle följackteligen medföra blottande af fordringsägares werkeliga förmögenhet, en sak, hmarom han är ömtålig och som gansta säkert stal! tillskapa prompt »plägning af de mästa innestäende fordringar, i stället förakt den, såsom lag, förestagne hemställan om gäldenars rättighet, akt af borgenären innehålla 5 procent af det ränte belopp han till honom stall betala, be. warar Statens tillgäng af capitalisiens förmögenhet och utgör den sistnamdes'beskattning efter 2 artiktln utan att för Staten yppa der capital hwarföre han be alar.
Den borgenär, som wägrar detta afdrag och somför erläggandet af denna ringa afgift stulle blottställa sin gäldenär genom upsägning, kan med intet medel förmäs, alt hwarken för Statens behof upgifwa sin förmögenhet eller att derföre er. lägga nägon afgift; han utgör en del af dessa blod. sugande insecter som förtära statens krafter utan att i den minsta män bidraga till dess understöd.
Osman anförde skäl »plysa hwarföre progressiva afgiften för samlad förmögenhet, afdrag för stuld ej bör äga rum; att den pä intet flät kan kallar krossande eller förstörande uplyses af följande exempel: en egendom af 150,002 R:drS wärde har 173 R:dr ss. progressiv afgift denna egendom ar behäf - Den 3 Augusti- 517 behäftad med 52,00» R:drs skuld räntan dera a 6 prcc.mt utgör 3,222 R:d, widhwars liqviderande agaren af egendomen njuter 5 procents afdrag eller 150 R.dr som subtraherade frän dest progrestiva afgift formerar en rest af 23 R:dr , st. som utgör hans tryckande börda af progrestiva afgiften.
Jag förenar mig med dem, som yrkat ett större mellanrum af 500 a IO22 R:dr emellan hwarje stigande af progrestiva afgiftens beräknande i stallet för de i tariffen beräknade 250 R:d-, .äfwensom jag anser nödig en jemkning, sä att 30,220 R:ds afkomst ej får större progrestiv afgift an 4 a 4^ procent af den ä nämnde summa belöpande bewillning.
Af ve flere ledamöter, som nu yttrat sig i frägan om allmänna bewillningen, haftva åtskilliga och betydliga anmärkningar blifwit gjorde.
En och annan har äfwen yttrat nägra tankar i frägan om rullwerket och bränwins brännings afgiften.
I anledning häraf får jag nu för Högloft.
Ridderfkapet och Adeln föredraga Bewillnings-Utskoltets betänkande angående tullupbörden.
Friherre sk lftLLantonz upläste till protokollet följande: , Wördsamt anförande!
Uti det betänkande, som Riksens Högloft.
Ständers Bewillnings-Ulssott afgifwit, i anledning af Kongl. Majus nädiga proposition, angående Rikets Tullwerk, har Vewillnings-Utskottet för den del, som rörer stora Sjötullen uti 2 mom. i anledning af Utskottets tillstyrkan att, till Kongl. Majrt i underdänighet öfwerlämna Sjö-Tull taxans öfwerseende och reglerande, harwid häftadt deL z>8 Dtznz 2lugusti. förbehåll. ast, Statswerkets, gei'om de upkommande förändringar i Tullintradernis belopp, erhållande winst, möfwer hwatz sä wäl för Sjutullen i Sta. ten blilwil päraknatzt, som hwatz deruröfwer med Tullafgisternxs oförändrade bibehällgnde i deras yärmarande flick kan hafiva »vunnits, hwilker öf» werflolt redan blifwit wid denna Riksdag till Kongs, Majus nädiga tzispofttion, af Riksens Ständer Hfwerlämnatzt, pä satt, Riksens Ständers derom afgängne undertzqniga flrifwelse innefattar, en sadan ytterligare winst, matie, efter 2:ne ars bepröswandtz lända, till minflning i de af Riksens Gläntzer tils Statens untzerhällantze nu ätag>ie dryga skatter och bewillningar, pä sätt Riksens Ständer witz benn» Ri sdag om en sädqn minflnsngs tillämpande pä ena eller andra artikeln sig emellan, ännu flulls komma ari bestuka.
Äten, enär i afseende pä nytznämde förbehåll, Riksens Höglofl, Ständers underdämga flriswelso tist Kongl.
Majst angående Skats-merkets tillstäny och behof, af den z sistledne Jalii, uttryckeligen innehäller, att, för stal som der anförde blifwit, till, bestridande af wiste ber upräknade utgifter, Riksens Ständer icke funnit annan rttwäg, an att förordna, det alla blifwande öfwerflykt pä Staiswerkets enflil1a, sä mäk jiändiga, som under namn af bewillning inflytande inkomster mätte, jemst aila besparingar pä Statens hufwndtitlar m- NL, öfwerlämnas, lill Kongl, Majus nädiga disposition, sä har jag för Min tzel ansett dek af Bewitlnings-Utfloltet föreslagna mil ror wid Sjö-Tulls laxans öfwerflende och reglerande^ icke lunna förenäs med hmad Riksens Släu-- Den Z Augusti. 519 der redan uti osman omförmäldke underdåniga ffrifwclse beflutat och förordnat, samt derföre fö» behållit mig, att wid ärendes företagande hos Högloft.
Ridderstapet och Adeln, fä denna min särflilte mening närmare utreda och förklara.
Wid begagnandet af denna rättighet, och för att wisa det, efter mitt omdöme Bewillnings-Mflottets ofwannämnde hemställan icke star tillsammans med Riksens Ständers nyfinämnde bcflur, torde det wara nödigt närmare ukreda af hwit.a anledningar och grunder, detsamma tillkommit.
H invid wisar sig genast, at, dä Kongl. Majit till Riksens Stander öfmerlemnak atr utfinna medel till bestridande af de kostnader för Armöens wapenöfningar och antastande af de förnödenheter som böra finnas i förråd för Förstärkningsmanffapet, da Rikets warn fördrar dest upsmtande, fa haf» wa Riksens Ständer, som icke kunnat undga^att erkänna wärkligheten och oumgängligheken af detta behof, för att undwika förökande af den föröfrigt erforderlige bewillnings summan, förordnat, det alla blifmande öfwerstolt päSkatswer ers enstilra, sä mål ständiga, sym under namn af bewillning, inflytande in omster stulle till nästa Riksdag öfwerlemnas till Kongl. Majus nådiga disposition i sadan afsigt som, förut omnämd är och Riksens Ständers underdåniga strifmelse närmare utreder.
N >r det nu icke kan bestridas med mindre stora Sjökullen är en af de inkomster hwilka under namn af bewillning lill Statsverket inflyta, och när Riksens Ständer redan beslutat, att alla blifvande öf - S2s Den 3 Augusti. öfwerstott pä desse inkomster, det will saga, hwad deraf mera kan uphämtas och infly a an i staten . biifwit päräknabt och anstagit, kommer att, pä satt redan omsörmäldt är, till Konungen öfwerlämnas att af honom till misse behof anwändas, m?n Bewillair.gs Ut,'kottet icke tillhörer, att pröfwa desse behof och Utskortet icke elier lärer wilja tillägna sig rättighet, widkaga säbane beslut, som leva kill rubbning eller förändring i desse delar, sä har vet förekommit twifwelackticst, hmuwida de? förejlagne sörbehält i händelse af Sjö
Tullskaxans reglerande wid sädane' omständigheter bordt inflyta, i synnerhet när den omständighet tillkommer att Riksens Ständers ofta äberopads underdåniga strifwelse, ivar af M stöttet känd enar beflurec fastställes.
I ke eller synes den uttydning af Riksens Ständers underdäniga strifwelse kunna antagas, att densamma endast har afseende pä de förändringar i Ejö-Tullstaxan s!>m, dä redan more medgisne, eller grundade pä förut i denna del tagne beslut, häldst Riksens Ständers ofta omnämnde förordnande är owilkorligt, utan förbehåll, och således bör sträcka sig kill alla blifwands öfwerstott i hwad wäg de än mäge tillkomma.
I denna tanke styrkes jag äfwen deraf, att Riesens Ständer redan lagt i Konungens hand rät ighet akt föröka Sjö-Tullsafgifterne till och med femtio procent, hwarigenvm wägen således ar öpnåd till sädane förändringar.
Berraikar man fåken pä en annan sida, eller den vccoromista och statistiska nytta som Bswillnings-Utstotret äsyftat, fä torde der wara owisst om det Den 3 Augusti. 5" det af Bewistninos-Utstotlcl föreflagne wilkor befordrar denna äsyfkning; äkminstone förekommer den betrak else. at styrelsen, m-d iagltagande af det föreflagne wilker, finner ett stal mindre att företaga den nödige ansedde granskningen af Taxan, än i den händelse en förmodad tillökning mi inkom, fren knnde till befordrande af flora och wigtigaän. damäl sä obehindradt anwändas.
H ilken Regering som häldst, af hwad sammansättning den än wara mä, mäste, om den för landet stall blifwa nyttig och god, wara kraftfull och starkz men deste nödwändige egenstaper winnås icke derest inom Staken tillstapas krafter, hwilka skulle komma att liksom strida mot hwarannan och i denne strid bereda, ett förswagande som aldrig blir nyttigt, men altid wädligt.
Sädant är icke eller förenligt med grunderne sf Sweriges Stats Författningar, och bör derföre icke befaras, hwarken i afsigter eller utöfning.
Del är derföre af wigt, att alla anledningar undanrödjas, som i denne wäg, äfwen af bästa -Välmening kunna tillstapas, och således är jag för min del af den oförgripeliga ranka, att det af Bewillnings-Urstotlek föreslagna willor bör förswinna, och ärendet förblifwa i det enkla stick som Riksens C tanders underdäniga strifwelse den g sistledne Ju! ii utstakat, hwarigenom det af Riksens
Ständer dermed asyf ade ändamål kan hinderslöst blifwa bekrämjadt, och, i ert motsatt förhällande eller genom bristande medel, icke följder beredas af den mäst wädeliga beskaffenhet.
523 Den 3 Augusti.
Herr tVirtän, (Hustak krestric, hade inlämnat ett yttrande, som uoläjiea sa lydande: