Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och den andra: huruwida Fullmägrige handlat likmätigt sin pligt dä de vem antagit, oaktadt Fullmägttge, (enligt Protocollet af d. 21 Juli) formeligen erkänt, att dem ej undfallit, huruledes, enligt den uti i8os ärs
Reglemente meddelte föreskrift, hela Realisations-Fonden borde wara förwandlad i Silfwer, innan Realisationen singe af Banquen företagas, och atl samma förehäll ännu uttryckeligare blifwit gjordt uti det underdäniga betänkande, som Banco-Utskotret wid sista Riksdag, jemte en projecrerad, men sedermera ej antagen Realisakions-plan, afgifwit?
Huru Herrar Fullmägtiges förhällande, under denna sednare synpunkt betraktad, bör anses, synes mig, ehuru ogärna, jag säger det, pätaqligare än jag skulle önska.
Betraktas det äter under den förra synpunkten, sä kan jag ej annat finna, an ait Fullmägtige olofiigen litat pä slumpens bistånd, dä de ansett säkre såsom bekommit Silfwer, utländska Contoirs-Obligationer, hwilkas säkerhet likwäl ofta mäste bero af händelser, dem ej den klokaste kan förutse; och en förbindeese att prestera Piastrar, hwilkas införande i Riket till behörig nd, kunde af haf och stormar till intet göras; att Full» mägtige salunda öfwerskridit försigkigheter, da de för händelfernes inflytelse blottställd ett werk, hwars Credit beror af de redbarheter det har, ej af dem som san Den i4 Nowember 4? sannolikt kunna förwämas.
Jag finner mig således om u i den obehageligaste belägenheren, akt sedan jag först nödgats ogilla Herrar Fullmägtiges förhållande såsom icke behörigt, äfwen nödgas ogilla der såsom saknande klokhet; och jag för min del öfwerlenmar, med anledning af Högloft.
Ridderstapets och Adelns Prococolls Urdrag af den n Junii 1820 till nästkommande Herrar Rewisorer, som närmare kunna pröfwa söljderne af detta förhållande, att dömma hwad härwid lagligen bör tillgöras.
Sluteligen hemställer jag, huruwida en Ledamot ibland Banco-Fullmägiige, kan as de öfrige wagras att bilägga sin särffildte ranka i ämnen, hwaröfwcr de ej ansett sig ffelfwa vbs»fogade att afgifwa sitt ytrande.
Uti Fullmagtiges Prorocoll finnes ett exempel af sädan beskaffenhet.
De stäk till ett slikt wägrande hwilka deruti finnas wara gifne äro i-o
Att särstildte bifogade yttranden åsyfta alkid någon granst, ning af pluraliietens beslut samt Värpa grundad ändring i samma beslut; och 2:do Att Banco-Fullmägtige böra undgä att uti allt det som angar Banco-Werkers sörwaltning dertill wäcka någon anledning a annan ort, än hos Riksens Ständers Banco-Mstott.
Jag för min del tror, att till hwar och en som är styl-- did akt gifwa det, en aldeles lika rättighet att lemna sitt yttrande, det mä åsyfta eller ej äsyfta en grannstning af pluralitetens Beslut, hwilket äfwen möjeligen kan förtjena, att pa behörigt sätt ändras.
Jag tror äfwen, att den enftildke Ledamotens utlåtande i förewarande Casu, ej hade wäckt mera anledning, kill grannstning af Banco-Werkers förwsltning ä annan ort än hoS Banco-Urstottet an Banco - 43 Ben l4 Norvembev Fullmagtiges pluralitets egit utlåtande ä samma ork kunde wäcka.
Kan en pluralitet yttra sig i sa wigtiga ämnen, sa mäste en enstild det kunna: alla »näste wara lika kallade atk uplysa den sam önstar uplysningar; alla lika berättigade, att i ett och samma ämne, för den frågande framlägga sina sivar; och jag tror, akt ju mera wigkigt och Riksvårdande ämnet är, desto strän, gare wigtigt förehäller sig den som ej rwekar att inför Thronen frambära sin skiljaktiga öfwereygelse.
Om besia slutsatser arv grundade, sä synes mig följa, att Herrar Banco-Fullmagtige borde manligen erindras, att ej nägon Ledamot mätte förmenas, atk wid ett allmänt utlätaude, om han sä will, bifoga sin skiljaktig» mening!
Och förenade sig Herr Baron kosle jämwäl uti Herr Grefwe» och Ordförandens wid stulet af desi yttrande till Cancellie Utssottets Prokocoll, säsom Representant för Högloft.
Ridderstam och Adeln gjorde Reserwation, a t desi tystnad pä detta ställe, öfwer Bewillningens förhöjning, igenom dcn förändrade Realisations planen, icke mätte anses innebära något godkännande deraf.
Herr Dirccteuren von Stockenström anförde: Dä Herr Stats-Secrekeraren och Commendeurcn stotendlaä förklarat, alt Kongl. Majus Nådiga Bref af den Z Oktober sistlcdit är, titl Herrar Banco-Fullmägtige, war en befallning rörande grunderna tiis dcn nya Neatisations-planen som Kongl. Majit i Näder funnit godt att stadga sch förordna samt att det således allenast tillhörde Fullmägtige afgiswa deras underdäniga sivar, om icke Realisation af Riksgälds - Sedlarne med ds Den i4 November- 49 i Näder uppgift,e tillgångar kunde, enligt de för Bancc-Förwalrningen i Allmänhet stadgade Författningar och Jnstructioner werkställas; sä anser jag mig, svin enskild person betraktad, ej tillständigt, att om denna Realisation-Plan »ventilera, stadse wan ifrån min ungdom, art som en trogen och Laglydig Underste, med »vördnad och undergifwenhet emottaga en Nådig Konungs bud och befallningar.
Men dä jag ägt den heder och dyrbara förtroende, att blifwa wald inom Ridderskapet och Adelns tredje ClaA som Revisor, och i egenskap deraf ej bör eller kan dölja min förundran deröfwer akt Herrar Fnllmägtige afwillt frän Banque; s Grund Författningar och 1820 ars Reglemente och föreskrifter, i synnerhet hivad dek första Riks-Stänvet Rivderflapet och AdclenS rättigheter beträffar; sä får i anseende kill skälen harwid till widlyfligheis undwikande, åberopa Herr Lagmannen Grefwe (IzstlenborAs ingifna dicramen i detta ämne, hwarmed jag mig conformerar, och hwilket yttrande, för min tillfredsställelse i egenskap af ombud för mine warde principialer, jag anhäller mätte i Protocollet inflyta.
Herr Cancelli Rådet ^älarkwtli förklarade:
Jag anser mig blott
,om en as Ridderskapet och Adelns walde Rewisorer kill öfverseende af BancoFörwalltningen, och finner säledes för min enskildt» del har icke stallet till nägon Reservation af Ridder» skåpet och Adelens ratt ivid Niksdagmne, Herr Longi- Zof predikanten Oi^rön och Zerr prosten Doctor kjellin, sunno för deras del, Fjerde Band. IV - 50 Den 14 November del, att jemlikt Herr Stats Secreterare» UolenblaäZ lill Cancellie-Utikolteis
Proroooll afgifne yttrande, någon wentilation i söreirr,rande ämne, hos Herrar Revisorerne icke bör fä aga rum. Zerr prosten
Doctor kukrmus fant sig aga sä
Mycket siorre anledning alt uti denna fräga instämma mea Herr Stats Secreteraren UokenbIa6, till gillande af Herrar Banoo-Fultmägtiges äkgärd, som den af Kongl. A.'aj:t i Näder fastsiätde Realisations-Planen war i Lek närmaste öfwerensstammande med den Plan, som Riksens Ständers Banco-Utstolk föreslagit.
Uti Herr
Doctor körwi förberörde yttrande, förenade sig Herr Rådmannen KUIIanäar, med tilläggning derinne, det ansäge Herr Radmannen förevarande amne af sädan beskaffenhet, att någon wentilation deaöfwer icke bör aga rum.
Herr Grosihandlaren klkstranc!, ,emte Ledamöterne af det Hederwarda Bonde-Ständer instämde uti Herr Stals-Secreteraren Uotenlckasts anförande.
Hwarwid ock asta widale yttranden i förrberör» de ämne uphörde»
Af de list öfwerläggning uptagne ämnen, hade Cmlccllic-Utskottet dernäst undrr öfwcrwägande före. halt dm ockra fm cte i, furuwiLa det kunde wagras en Ledamot bland Baneo-Fullmagiige, att tvid deras - Den i4 November- 5» ras till Kongl. Maj:t afgäende underdåniga stvar, fä bifoga desi särfkildte yttrande.
Deröfwer hade Zerr Ryttmästare» ^älerLparrc; anfört, det funne han den wanltga rättigyeten för Ledamöter inom alta andra Werk, att bifoga sine yttranden »rid pluraliletens Beslut, afwen böra gälla för Ledamöter i Banquen, och alt ingen Lag motsäger det.
Herr Grefwe» och tvrdföränden hade sig Mlätit: Dä Grosihandlaren ^sxlunä war lika berättigad som de öfrige Herrar Banco-Fnllmägtige att aflemna desi underdäniga swar u^pä den af Kongl. Maj:t till Banco-Fnllmägtiges befwarande i Nader framsiälde sräga, sa kunde ej denna rättighet deraf förringas, att hans tanke ej wann pluraliletens bifall ; och dä han önjkade, fä densamma, jemte Fullmägtiges swar, Kongl. Maj:t i underdånighet understäld, borde bet honom sä mycket mindre af Herrar Fullmägkige hafwa blifwit wagradt, sorn ej någon Lag fädant förbjuder, och Fullmäglige derigenom lagt hi»»der i wägen för Kongl. Maj.t att kärr» na Fullmagtiges olika meningar i ett ämne af den wigtiga beskaffenhet, akt desi uplysande och uiwcck- ^ lande ej i »agot afseende warit öfwerflödig. -Zerr Theologie
V roses sorén Doctor kViKman, hade yttrar: ''Art, wid afgifande af oer underdäniga Uttalande, rörande Finance-planens »verkställande Kongl. Maj:t i Näder äskat, det blifwit en Z2 Den »4 November. en Ledamot förment, att lara sin särskilda tanka medfölja Expeditionen, finner för min del jag besynnerligt.
Jag kanner allkförwäl den owilkorliga pligt för mig ä hwad ställe nägon publique befattning eller tjenst ar mig updragen, alt utan marguerat) Zistentus, underskrifwa pluraliketens beflut; men orsaken härtill ar ock utsatt, den nemligen, akt en sadan Ledamot har förswar för sin ranka i Protokollet.
Sä snart en sak af den beskaffenhet expedieras, att den ingär till Konungen, antingen genast, eller genom infordrad förklaring, framlagges alwen genom medsändandet af sädant Prowcoll, den stiljaktiges tanka, och han njuter dä detta förswar för den samma.
Denna fägnad och rättighet har nu warit Grosihandlaren ^splunst, genom ofwanberörde Fullmäg iges steg, förnekad.
Men ej blott detta , har härwid fäst min upmärksamhet.
Konungen hade i Räder anbefalt Herrar Fu >mäg iges utlätande.
Icke war denna befallning med undantag af Grosihandlaren ^8plunä Borde icke äfwen dä han yttra sig?
War det icke bäde desi rättighet och skyldighet, och har han wäl fatt njma den ena, och upfylla den andra, 'da desi yttrande endast är en död bokstaf i ett sturm Archiv?
Utan applikation af närwaraäde cslus, wägar jagj tryggt be>a a, att rrägon gäng kunna en eller fleres serffildte tankar wara wida grunbeligare, än pluralirerens beflut; och kunde icke pä detta fält, den grundeligaste mening blifwa dold för Konungen; för Konungen som dock utan undantag frambefalt den?
Icke heller kan den inwändning gälla, att den serskttdte meningen kunde wara hard och störande, ja till och med straffbar.
Deröswer äro ej i flitt fall de öfrige mebvo te« - Den !4 November- 5Z terande Domare; hwar och en för sitt egit votum answarig, har deraf heder eller stam, näpst eller belöning af Rådigt gillande.
Att den särstildie tankan möjeligen stulie werka till ett annat beflut au pluralitekens, är ett sa däligt motstäl att det knapt ma nämnas.
Ankommer icke sädant pä Konungens wisa pröfning, och om det more af den dryga halt, att det hos Konungen präwalerade, sa stnlle jag anse för brottsligt ack hafwa medwerkat desi undanhällande.
Jag har sett, att i Banco-Utstotket någon gäng det blifwit wägradt ett särstildt votum att medfölja till Hemliga Urstoktet z jag är deröfwer ej Domare eller Revisor; men det torde tillätas mig namna, att afwen härwid wore de stal gällande, att Bonde-Ständet dä ej ännu ivar deltagande i Banco-styrelsen och alt calculer och upgift af det som i Banque» borde wara hemligt, icke borde upgifwaS till personer, som dermed ej ägde minsta befattning.
Jag har deremot funnit, att enstildle vota medföljdt Banco-Iltstottels
Be änkande till Plena, i de Ständ hwilka Banquen dä tillhörde.
Nu ar sädant förment till sjelfwa Konungen; och icke kan wäl nägonsin den tanka hos någon upstiga, att någon, ja den aldra hem igaste angelägenhet, kan undanhällas Konungen, som med den nogaste pröfning, efter den nogaste kännedom, stadgar och förordnar, äfwen här, till allmän säkerhet och sällhet.
Betraktadt säledes ifrän hwad synpunct som hälst, kan jag ej annat, än finna ofwannämnde mer oryförmäldte wägrande, att läta Grosihandlaren ^splunsts votum komma till Konungens Nädigste kännedom, wars anmärkningswärdt.
Herr 54 Den 14 November.
Herr Skaks-Secreteraren Uoscnblasta yttrande lill Camelie-lllstottets Prokocoll, war af följande innehall: nian mäste, i frågor vin uklätanden till Konungen, noga urstilja emellan dest Collegier och Embetsman samt Riksens Ständers werk.
De förre öro Konungen redowisning stylvig för sine gsöromäl och Konungen wäljer, as vUrade olika tankar lika lätc en enda Ledamots, som Pturalitetcns tanka.
Men annat ar förhällandet med Bonc0kFullmägtiae. De redowifa för Riksens Ständer, eller Herrar Rewiforer.
Deras utlåtande, helst i sä bestaffad fräga, som denna löser eller binder, och ager något »val emellan pluraliteeens eller minoritetens tankar icke rum.
Banco-Fullmägtige hade således efter Herr Skats-Secreterarens kanka, icke felat genom veras wägrande att lata Grosshandlaren Hckplun^ särskildta votum medfölja deras underdåniga Utlåtande utan twärtom iattagit hwad med ordning, och espriten af Vanco-styrelfen instämmer.
Dä Grosshandlaren njuter den rättighet till godo, att i Protokollet förmärs sina tankar till Rewisorers och tillkommande Banco-Mstkotts kännedom, har han erhållit ail den tillfredsställels», han ägt skäl begära.
Uti detta Herr Stats-Secreteraren Kolondlasts yttrande, hade Herr Prosten Doctor torstin och HerrBorgmästaren ärekvesmiibl instämt.
Herr Biskopen Doctor Isinciklom hade anfört:
I frägan om rättigheten för Ledamöter, äfwen inom Banco-administrationen, att »vid infordrade underdåniga Utlätanden bifoga sine, ifrän pluraluetens turning afrvikande, särftildle tankar, förenar Den 14 November.
Z5 jag mig sä mycket mera med hmad Herr Stats-Se» creteraren och Commendeuren KotenKIa6 berun anfört, som jag anser Riksens S'anders De, uterade allena wara de, som med fu l kännedom af Banqnens tillstånd, kunna bedöma Banco-Fullmägtiges, med afseende dera, mer eller minore grundade V'lc« tanden.
En eller annans berun hyste särstUdte mening blifwer till hans antingen jusiisicarion eller answarighet, uli Banco-Fullmägtiges Protocoll förmå» rad; men skulle alltid utan emvamäl, någon gäng äswen rilläfmentyrS lill stada för Wreket, och dsi administration, underkastas annat omdöme an det, jag för min del, uri Banquens inre hushällning anser för det enda tillbörliga; och >ror säle e^, och inrill dest Ständerna derom annorlunda stadga , mig böra läka Vermil) bero. Zerr Ayttmästaren Greftve klawiltor»^ hade till alla delar förenat sig uli Herr Biskopen Doctor Länsibloms anförde yttrande.
Herr Rvttmästaren /rälerlxarrs, hade deruppå ,örklarar sig ej under denna synpunct pasma betraktat i fräga warande ämne; och mar derföre sL mycket willigare att assia ifrån sin häröfmer gjorda anmärkmng, som han fant, att da enffildta vqts bifogas Collegiernes underdäniga Utlatanden» sadant ftedde uplvsningsmis; men att sädane Ukläranden ifrän Banco - Fullmägtige, moro af en hel annan beskaffenhet.
Likiväl hade Herr Ryttmästare» ansett det ej kunna medföra nägon stabtig werka» för Banquen, i händelse ingen Lag detsamma förbjuder. sAämn - 56
Jämnlikt Cancellie-Uistottets pluralitet, skulls således den wäckte frägan, om anmärknina a Hervar Banco Fullmägtiges asstag för Herr Grosshandlaren ^lplunst, a k fä dess särstildte mening -vid Herrar Banco
Fullmägtiges underdäniga uilätande bifogad, förfalla. Zerr Kongl- Zof predikanten vreten förenade stg med Herr Skacs-Secrete>aren kolenblaä och Herr Biskopen Dockor Lindblom; killade endast, atk Herr Grosthandlaren Asplund yttrande till Protocollek, sä mycket mindre kunde elier borde äksölja Herrar Fullmagliges allmänna yttrande, som det innehåller ämnen, Calculer och Deductioner, hwaröfwer Konungen alldeles icke i owannämnde nädiga striswelfe östat wederbörandes underdäniga tanka.
Db ecteurkn von Stockenström och Herr prosten Doctor kellin instämde uti Herr Brstopens Dockor länclbloms osman anförde yttrande.
Herr Theologie proffestoren Doctor man,-örbles wtv dep tttl Canceiie-Utstollets
Prolocoll yttrade tanka.
, äerr TanceMe Rädet /rstlerbetst, anförde:
Jag rnftammer lill alla delar med Cancellie-Ulstottets pluralitet, och det, sä i anseende till de stal Herr Gcefme charsten anfört till Herrar Fullmägtiges P.okocoll, ,om till dm under Cancelli-Mstotteks öfwerläggning grundeligen uprölkade stillnaden emellan Kongl. M>j:t och Rikets Collegier, samt Riksens Ständers Werk. Om Herrar Banco - Fullmag ri» - Den 14 November- Z7. lige tillätit en enda Ledamots särskildta tanka, biläggas till sitt underdäniga sivar till Kongl. Majit, synes mig att de medgiswit en, emellan Plurariictens och samma Ledamots tankar, möjelig oplion, hwilket esler mitt begrepp ej kan förenas med deras ansivariga pligt, och grannlagenheten af det kall dem, kill bewakande af Banquens ärender, är updragit, som endast af Riksens Ständers Deputerade, rätteligen kan granstas och bedömas.
Herr Friherre roslen, i sörewarande sräga hyste mening, finnes uti >.
. anförde yttrande intagen, som Herr Baron sig äberopave.
Herrar Rewisorers pluralitet, hade i förberörde matto, förenadt sig om Cancellie-Ukjkoklets öfwer delta ämne fattade mening, som, uppä gjord proposition af Herr Grefwen och ordföranden, r Protokollet skulle intagas. - - - - - r - e r Den 18 Nowember Herr Friherre kkotenfiane och Herr Friherre kosle fränwarandc.
Af Cancelie-Utskottets Protokoll för den i6 uti innewarande Mänad, som uplästeS, förekom till öfwerwägande, samma Utskotts hafde öfwerläggning vm grunderne och beskaffenheten af den calcule, §8 Den 14 November som i afseende pä proporiionen emellan reela Fonden och Banquens Utelöpandej Sedlar blifwit upgjord, och hwarä Herrar Banco-Fullmagkige grundat deras, vm Rikgälds-Sedlarnes Realisation infordrade underdäniga utlåtande Herr L^yttmästaren ^cklsrsxarrs hade deröfwer sig utlälil:
Jag sinner att den af BancoJnstructionen föreffcefne proportion emellan Silfwer och Sedlar, icke är iaktagen emedan Sedlarnes mangd är ' ' " -en probabilicets-calcul, den väml!' a^Riksgälds-Sedel Massan, skulle ^ > ^calsieras.
Likväl war det Banquens skyldighet första Realisations dagen, att gifwa ut Banco-Sedlar för hela Sedel-Massan, till hwad del, eker om den hel och hallen presenterades; cch i förhållande till hela denna Banco Sedel-E rimma, har Banquen, efter hwad jag kunnat inse, icke Silfwer lill den af Banco-Jnstructioneu sörejkrefne P oportionen. - - - , - «
H s - SS s Zerr äof-Iunkaren IckoWen hade anfört:
Dä Herrar Fullmäglige den 22 October 1802 u>idfätt Kongl. Majns Nådiga Förordnande om
Realisationen med den frägan:
Om den icke med de föreslagne tillgångar kunde, enligt de för Banco-Förwaltningen stadgade Författningar och Jnstructioncr, werkstallas?
Synes pluraliteten af Herrar Fullmägtige, uti sitt utlåtande, icke haft nog afseende vä de grundförfatrnrngar, som för Banquen af Riksens Ständer pä det kraftigaste stadgade äro . , - r s r: b - s s Sm Den !4 November. 5S
Om detze grunder hade i Calculen blifvit fösj» be, hade utstager äunu längre kommir ifrän den stadgade proportionen , , L S -SSSS och Banquens ställning icke kunnat bliswa sä ansedd, att Herrar
Fulimägtige kunnat afgifva elr jakande swar om möjligheten a't med Banquens blifwande säkerhet kunna »verkställa Realisationen med de tillgängar som uppgifne wörö.
Det är »sker min tanka pä detta Herrar Fullmägtiges första utlåtande, hwarpä h.la saken grundar sig, och hwarifrän söijdcrne sedermera sig härleda, hwilka förmätt Herrar
Fullmägt-ge afvika ifrån de af Banco-lltskottcn lämnade föreskrifter; —. och som jag finner anmarkningswärdt. Zerr Theologie profefioren Doctor Wijkman hade anivrt.
Da Kow l. Majn med Nådigt wälbehag upptagit zme af Riks Standens underdåniga uppdragande af Finance-planens werkställande, med helgd af deras ^estattningS rättighet och Banco ^örlattningarne. och enligt samma underdåniga uppdraganoe, bianco Fullmägtige äro anbefalldte, art wid deras underdäniga utlätandes afgifwande, yttra sig i conformitö med sin Instruction- kan jag omöjeligen hänföras till den lankan, att Konungen welak wid werstallandet af den uppgifne planen, i någor matto tillära deras afvikelse fran samma Instructton, än mindre, att om sädan afwi. kelse derifrån stedt, de möjeligen kunna anse sig pä något sätt dertill Authvriserade och mot anmärkning Mdade, af etr Bref, som för hwarje undersate äx 6o Den l4 November. dyrbart, dä det, med bibehållande af Riksens Ständers Bewillnings-rakligher witknar om den Lands» Faderliga bade ömhei och nit hwarmed Konungen welat befrämja det af hwarje man erkände hägst wig. tiga ändamål, Realisationen.
Banco-Statuterne mäste således mara och blifwa Normen för Leras förhällande.
Äro desse uppfylde dä hafwa de sullgjordt Konungens wilja, och Medbröders kraf.
Jag önflar och hoppas med största skjäl akt Realisationen, i afseende pä de lyckliga conjunciurer, fom frän alla sidor för den samma nu inträffa, fortgär till ett lyckligt siut; men om mot all förmodan, ett misslyckande härwid ffnlle tima, mä Banco-Fullmägtige decwid icke stjnta stulden fran sig, pä en befallning, svin rväl äsystar ändamälec, men icke frikallar deni fran answar, i afseende ä walet af medlen dertill, eller Administration.
Det har warit och förblifwer alllid deras pligt, an till Konungen frambära alla de swärigheter, som sig förete, sä wäl i afseende ä de medel och utwägar hwilka uppgifwas, som Banpuens kraf efter anda och ordalydelse i Statukerne, och wisserligen tages aldrig härwid en fritalighet onådigt.
Det blir satedes efter desse vswikelige premisser, en hnfvudfräga:
Är detta sullgjordt och arv BancoStatulerne följde?
Jag har sagdt, och jag säger ännu en gäng, att jag med största stal hoppas lycklig utgång af den päbegynke Realisa ionen, i afseende pä alla möjeliga för ven, i narwarande lidepunkr inträffande conjunctuier; men dels wörö icke alla dessa werkliga, dä Fullnrägiige togo sitt beslut, dels fä ej stike affairer grundas pä Conjuncturer, dä fräga är om Ban.
Den i4 November. 6r Banque.
Den stall grunda sig pä blott werkeligherer, pä blott reel Fond, och det ester Staluterne.
Defte förestriswa Banquen , - - s - e -res hwarmi icke probable
Calculer fä inga, dä har blott är fräga om Reel Fond.
Af de uplysningar jag kunnat inhämta, flulle wid Realisation - - e SF s - - O - - - r .
Jag kan dä ej möjeligen säga akt Statuterne i denna del äro iakttagne, och jag mäste, dä härwid lemna den anmärkning, att detta ma utsättas till nästblifwande Rewisorers ätgärd, efter sig dä företeende omständigheter, i händelse Banquen häraf någon stada eller förlust träffade.
Herr Grosthandl-ren Wedelin hade, jemte en till närmare u lysning författad, och till Protokoll» ingifwen Calcul sig Mätit: med gansta goda flät, har jag dröjt att yttra mina tankar uti de grannlaga och wigtiga frågor, hwilka under Högloft.
Ilkstottets sednaste sammankomst moro ämnen för desi Lfwerläggning.
För första gängen kallad att deltaga uti granskningen af detta angelägna Wcr 6 förwaltning, Lfrän hwilken all nytta eller stada för Rikets Penninge-Werk, Handel och Näringar flyter, erkän» ner jag otwungit mitt behof af all den uplysning, jag af mine Herrar Med-Revisorer kunnat erhälla, för att pröfwa mine begrepps riktighet, och aflemna ett yttrande icke utan all förtjenst, att bifogas de uplyste omdömen, som redan blifwit framstälde.
Mi. na Principaler stola häraf en gäng kunna dömma, icke blott huru jag swarat emot deras mig kemnade för. 6 2 Den !4 November. förtroende, utan ock huru jag sökt att fullgöra milt pligt, och lill det minsta för min redeliga upriknghet, förlata mina misstag.
Wio den första frägan, huruwida Herrar BancoFullmägtige förtjena bifall eller anmärkning för werkställigheten af en annan Realisations-plan, än den Riksens Högloft.
Ständer dem förestrifwit, instämmer jag till alla delar, uti den dcrwid gjorde erin» bran, att denna fräga icke kan komma under Revisorers pröfning dä Kongl.
Maju i Räder befallt denna »verkställighet.
Men dä under öfwerläggningen, fortsatt i anledning af Herr Grosshandlaren Hstplunäs begäran, att jenne Herrar Fuamägtiges uuderdäniga Snar till Kongl. Maj:t fä bifoga stn färstildte underdäni, ga kanka, jag derom blisivit uplyst, att Herrar
Fullmägkige haft fulla stal till deras nekade bifall dertill, emedan Kongl. Majst infordrat Herrar Fullmägtiges samfällda utlätande, hwarwid en enstildt Ledamots olika mening, icke kunde komma uti nägot afseende, sinner jag således, akr dek endast är detta Herrar Fullmagnges underdäniga sivar lill Kongl.
Majst och deras uii det samma kemnade yttrande, alt Realisationen pä det sätt ullemnadc och med de till» gängar Kongl.
Majst i Räder förestagit, kunde upstallas utan rubbning uti, Banquens Författningar och med Bankens fulla säkerhet, hwilken pröfning tillkommer mig såsom Rewisor.