Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens räntor måste upptagas å ena sidan såsom tillgång och balanceras emot utgifterne på den andra, eller skola desse räntor anses som en enskildt egendom, tillhörande Götha Canal och Strömrensningarne &c.?
Bankens räntor böra, i händelse någon del deraf till Statsverket kan öfverlåta», upptagas som en intrad till Staten; formen blir då långt redigare, och jag ser ej hvarföre detta icke skulle kunna verkställas, ali - Dtn 2;i Jpril e. m. 55 j denstund Riksens Stander äga besluta öfver deras användande.
Jag skulle vara ense med Herr Hjerta i afseende på beräkningen af inkomsterne, om blott de ordinarie varit upptagne, ty för dem finnas gifna grunder, och ingen anmärkning är gjord rörande dem; men då inga andra grunder finnas för beräkningen af inkomsten af Bevillnings-artiklarne, än de, som af Riksens Ständer komma att fastställas, tror jag, att Utskottet icke ens hade behöft nämna de summor, hvilka hittills influtit.
Då uppgiften på de ordinarie inkomsterne är gjord, finner man lätt, huru mycket genom bevillning skall utgå.
Ehuru beräkningen blott är förslagsvis uppgjord, blifver den ändå alltid ett hinder för Riksens Ständers framtida beslut i detta ämne.
Angående grunderne för den allmänna Bevillningen, är Betänkandet redan färdigt.
Med SjöTullsTaxan arbetar
Utskottet för det närvarande; men då det önskar att kunna aflemna ett så fullständigt förslag, som möjligt är, torde arbetet ännu draga ut i4 dagar eller tre veckor.
Sedankomma Postmedlen i ordningen och Cilart* Sigillataeafgiften.
Dessa ämnen äro redan till en del genomgångne, och grunderne till behandlingen lagde; men dessas afgörande beror ännu på andra göromål.
Ridderskapet och Adeln torde således finna, att BevillningsUtskottet icke försummat sig, och att ej alltför lång tid kan åtgå, innan Bevillnings-beräkningarne kunna ske på säkrare grunder än dem StatsUtskottet följt.
Jag t 558 Da ii 25 April e. ni. anhåller således att, då Betånkandet icke låret? kunna blifva hvilande, detsamma måtte återremitteras.
Friherre af Nordin'.
InkomstBetånkandei delar sig i tvenne delar, den ena, innehållande uppgift på de ordinarie, den andra, på de extra ordinarie inkomsterna.
Grttnderne för de Ordinarie inkomsterne åro såkre, och dervid har ingen anmärkning blifvit gjord, litom af Grefve
Lövenhjelm* hvilken jag sedermera skall hafvä äran besvara.
Ändamålet för Utskottet liar varit, att få bestämdt, huruvida grunderrie för beräkningen af de ordinarie inkomsterne änseö riktiga.
Vid den andra delen, eller grunderne för de extra ordinarie inkomsterne, har Utskottet naturligtvis blott förslagsvis kunnat gå tillväga.
Denna del år också derföre åtskiljd ifrån den förra.
Sl har alltid skett vid föregående Riksdagar utan att Riksens Ständer varit derigenom hindrade, att sedan i denna del tagst hvad beslut som helst.
Häruti finner jag ej således något skål till återremiss, och i afseende på, hvad Herr Grefve Lövenhjelm yttrat, förande de ordinarie inkomsterne, nemligen att krutförsåljningsmedlen deribland blifvit upptagne, hvilka Herr Grefven påstått vara tillfålligö och icke säkre samt således icke böra beräknas^ torde det tillåtas mig förklara* att de efter min tanka åro säkre, då, äfven om ett krig skulle inträffa, Bergverken nödvändigt behöfva krut och ej hafva någon annan tillgång att erhålla det ån ur Kronans förråder.
Försäljning derifrån mäste således alltid existera, och inkomst
Den 25 April e, ni, deraf alltid vara att påräkna.
Vid denna in^ koinst-titel, år för öfrigt ingen annan föråndring gjord, ån att orden utrikes försäljning af krut, äfven deruti åro upptagne och äfven detta, år blott ett förtydligande, men ingen förändring; och att man åter upphöjdt summan med 10,000
R;dr kommer deraf, att man funnit af de resultat de föregående åren lemnat, att den kan tåla denna förhöjning.
I afseende på Herr von Qvantens anmärkning, rörande Bankens räntor, torde jag få erinra, att den inkomstberäkning StatsUtskottet gjort, icke år för Banken, icke har något sammanhang med Banken, utan år för StatsVerkets ordinarie räntor, och att således denna fråga, ej hörer hit.
På dessa grunder tillstyrker jag, att StatsUtskottets Betänkande måtte bifallas.
Efter min tan-* ke, har StatsUtskottet förfarit så vål i enlighet med sakens beskaffenhet som med praxis under föregående Riksdagar, då inkomst-beräkningar skolat uppgifvas.
Det synes ock vara nödvändigt, att, innan Sfatsutgifterne beslutas, först bestämma Statsinkomsterne.
De nu ifrågavaran - de dela sig i tvenne delar, ordinarie räntor och ordinarie Bevillningartiklar, Hvad de förra angå, anser jag Friherre af Nordin hafva yttrat sig ganska riktigt och dervid kan blott anmärkas, att en och annan af dessa artiklar kunnat tåla för* höjning.
Tiondeti af Tackjern och Stångjern hade till exempel kunnat räknas några Riksdaler högre per Skeppundet.
De sednare återjåro blott förslagsvis upptagne, och förhållandet i af* äfio
Den 25 April e, mi seende på BevillningsUtskottets rättighet att föreslå och Riksens Ständers att besluta om och tili hvad belopp, dessa Bevillningsartiklar böra utgå, ändras icke, om ock Betänkandet antagea.
Det är ostridigt, att om t. ex.
Brännvinsbrånningsafgiften försvinner, så skall den summa sorn deraf hårflutit, utgå efter någon annan grund, och BevillningsUtskottet uppgifva en annan källa, ur hvilken motsvarande inkomst kan hämtas.
I det afseende* behöfver ej Betänkandet, hvarken hvila eller återremitteras.
En anmärkning anhåller jag likväl att tå göra; jag har nemligen hört sägas, att fråga skulle vara väckt, att sätta markegången för 5 år, hvilket äfven jag anser vara det råtta.
I sådant fall skulle jag tro, att den delen af Betänkandet, som rörer de ordinarie räntorne, icke bör antagas förr, ån denna fråga år afgjord.
Jag år till en stor del fö rekommen af den sista värde talaren Herr Mannerstam; och får således endast upplysa att den ständiga Markegången för 5 år, har StafslJtskottei icke ansett aig böra tillstyrka.
Jag har med mycken fägnad hört Grefve Lövenhjelm erkänna, att det med praxis är öfverensstämmande, att det så tillgår som nu; denna praxis år så naturlig, att den ej bör rubbas.
Först måste inkomsterne vara kände, innan man bestämmer utgifterne, och det är svårt för Statsutskottet, att reglera utgifterne innan man vet om Stånden ogilla sättet att beräkna inkomsterne, Derigenom lärer den nu öilige praxis vara - Den 25 April e. ml 56 i ra uppkommen, och af denna orsak, låra in-’ komsterne först hafva blifvit frainlagde.
On Stånden gilla beiåkningarne, hvad de ordinair® inkomsterne angår, definitift, oell hvad de andra angår, förslagsvis, helst det i Befånkandet 8tår att desse senare blott förslagsvis åro upptagne; så kan jag ej finna hvarföre en så liktig sak skulle återremitteras eller hvila, om det irke är något man deruti vill förändra.
Jag yrkar således bifall å Utskottets Betänkande.
Herr Mannerstam har som jag tycker, just bevisat motsatsen af hvad han ville såga; ty då han medgifvit att det år Rik-> sens Stånder obetagit att upphäfva en af de inkomsttitlar, som uti Betänkandet äro nämnde, nemligen Brännvinsskatten , medgifver han äfven , att det år alldeles öfverflödigt att fast-* ställa Brånnvinsskattens belopp.
RegeringsFormen h»r dessutom sagt, att den brist som uppkommer för StatsVeiket, skall genom bevillning fyllas; men har ej bestämdt sagt, hvaruti denna bevillning skall beslå.
Friherre af Nordin har yttrat, att StatsUtskottet ej upptagit dessa summor, såsom någon säker beräkningsgrund.
Likväl får jag anmärka att de extra ordinarie sammorne, åro uti slutsumman upp. tagne och beräknade samt med de ordinari® sammanslagne.
Jag ser ej något sorn kan hindra StatsUtskottet att uppgöra utgiftsberåkningen, når det sorn brister, i alla fall skall fyllas genom bevillning.
Hvarföre också StatsUt* Ridd. o. Ad.
Prof. 5 Band. / 36.
552 Den a5 April r. ml skottet icke hade behöft upptaga de extra or-* dinarie inkomsterne.
Bevillningssummorne kunna ej upptagas i någon säker berikning, förr ån hela behofvet år gifvet.
Hvad praxis hittills varit, kan jag ej bedonia, emedan jag ej som verksam Riksdagsman, förut varit närvarande vid någon Riksdag; men jag tror att upptagandet af de extra ordinarie inkomsterne, hårleder sig från tiden före 1809; då ansågos Brännvinsbrännings» fgiften, ChartaeSigiliatse-afgiften, Post- och Tullmedlen icke såsom bevillning, utan såsom StatsVerkets inkomster, och då skulle de uti StatsUtskottets inkomstbetänkande upptagas.
Det var först vid 1809 års Statshvälfning, som dessa artiklar blefvo ansedde såsom hörande till bevillningen, och såsom sådane af Riksens Ständer fastställde; men den praxis som förut varit nyttjad, fortfor och har allt sedan blifvit följd, ehuru den derföre icke år riktig.
Jag anhåller blott att med några ord få besvara Friherre af Nordins anmärkning emot mitt anförande.
Jag har ej talat om StatsVerkets räntor, dem känner jag ej, utan om Bankens räntor, och dessa tror jag höra hit; men det kan vara möjligt att StatsUtskottet ej ensamt kan yttra sig, rörande detta ämne, och att BancoUtskottet äfven bör deröfver höras, ehuru utgiftsförslagen, alltid blifvit remitterade till StatsUtskottet, äfven de som angått publika arbeten.
Jag tror således, att Stats- och BancoUtskotten böra gemensamt yttra sig öfver detta ämne.
Den 25 April e. m. ' 565 Friherre af Nordin:
Jag vill endast be-; svara den anmärkning Herr Mannerstam gjort, och upplysa, att Ridderskapet och Adeln vål återremitteradt det Betänkande , i anledning hvaraf, jag vördsamt hade framställt fråga, om bestämmande af en Riksmarkegång för fem år, men att detta Betänkande redan af de frenne Öfrige RiksStånden år bifallet, och att saken således förfallit för denna Riksdag.
Att uti det nu ifrågavarande Betänkandet, en summa summarum finnes, som upptager alla så vål ordinarie som extra ordinarie inkomster år visserligen sannt; men vid hvarje särskilt ämne, åro summorne särskilt upptagne, ej sammanblandade.
En tydlig skillnad år gjord emellan de ordinarie och de extra ordinarie inkomsterne.
Såsom Ledamot uti StatsUtskotfet, får jag nämna, att jag anser det svårt att ingå i pröfningen af utgilterne, så långe man ej vet hvilka tillgångarne blifva, och att således hela det stora arbetet med utgiftstitlarne, skulle, efter min tanke, komma att afstanna, så långe detta Betänkande år oafgjordt.
Friherre Anckar/värd, Carl Henric:
Af allt hvad som hår blifvit taladt, kan jag ej finna, att någon annan nytta af en återrecniss skulle uppstå, än tidsutdrägt för Riksdagen, hvilken nödvändigt skulle orsakas derigenom, att Statsutskottet blef urståndsatt, att i tid arbeta på utgiftsregleriogen.
Af hvad som blifvit upplyst, anser jag lika med StatsUtskottets Ledamöter och Herr Mannerstam, att Riksens Ständer åro obehindrade att, sedan de antagit detta Betåa* »64 Den 25 April e, m„ tande, och således gillat grunderne för de ordinarie inkomster nes beräkning, likväl ogilla grun-*- derne för de extraordinarie inkomsteine, då BevillningsUtskottet i alla fall, om ändring derigenom uppkommer i de supponerade tillgångarne, som StatsUtskottet nu uppgifvit, mäste af andra medel anslå fyllnaden i de beräknade tillgångarne.
Derföre anser jag nödigt, att StatsUtskottet ej blir satt ur stånd att uppgöra utgiftstitlarne, utom hvilka man sluteligeu måste stanna vid den gamla beräkningen.
Jag begär således icke återremisSj utan yrkar att Betänkan» det matte bifallas.
Herr Mcinnerjiam:
Efter den upplysning Friherre af Nordin leinnat, och hvilken jag icke kände, förfaller naturligtvis min anmärkning, angående Markegången, Det är väl ■ möjligt, att det icke lyckats mig, att, under mitt förra yttrande, nog klart uttrycka min tanka; men jag hoppas, att de öfrige Herrar, som talat i samma mening, bättre lyckats, och vill derföre ej länge, med utredandet deraf, uppehålla Ridderskapet och Adeln.
Det synes mig, på sätt jag haft aran yttra, vara solklart, att StatsUtskottet bordt så förfara, som det gjort.
Det måste nemligen först beräkna de ordinarie Stats-inkomsterne; sedan förslagsvis uppgöra utgifterne, och derefter se huru mycket utgifterne öfverstiga inkomsterne, för att kunna bestämma det belopp, som genom allmän Bevillning måste fyllas.
Om BevillningsUtskottet skulle finna någon lindring eller nytta för Nationen derigenom uppkomma, att någon af de ordinarie Bevill - Den 25 April c, m, 565 nings-artiklarne, såsom BrännvinsBevillningen, upphörde, och i följd deraf den allmänna Be, villningen i dess ställe ökades; så äro Riksens
Ständer visserligen oförhindrade, att derom besluta, om de ock antaga StatsUtskottets nu förevarande Betänkande.
Jag beder Ridder skapet och Adeln om ursäkt, för det att jag förlänger öfverläggningen; men det förefaller mig besynnerligt, att StatsUtskottet finner svårighet vid att beräkna utgifterne, innan inkomsterne äro fastställde.
Till en del äro utgifterne bestämde, till en del beror det på särskildt pröfning om de skola tillstyrkas eller afstyrkas, och denna pröfning kan visserligen företagas utan att känna inkomst-tillgångarne.
De ordinarie inkomsterne äro visserligen i allmänhet bestämda; dock får jag erinra derom, att då jag första gången yttrade mig i detta ämne, talade jag äfven om Qvarn-tullen.
Flere motioner äro väckte om dess afskaffande, och om dessa bifalla*, minskas den beräknade inkomsten; samma sak kunde hända med flere andra poster.
Det är en naturlig sak, att StatsUtskottet beräknar be« hofven och sedan later Riksens Ständer pröfva StatsRegleringen; det är ej formen som bestäm.; mer saken.
Sedan utgifterne äro bestämda, är det tids nog, att beräkna inkomsterne, och att bestämma huru bristen skall fyllas.
Följden af bifall till ett Betänkande, som detta, vore densamma som förr, att i fall titlarne gåfvo högre inkomst, än man beräknat, uppstod öfverskott, och om den blef mindre, uppstod en brist, som 566 Den 20 April e. ml genom creditiv måste fyllas.
Råda dessa händelser äro olämplige, oell jag tillstyrker således återremiss.
Det är medgifvit, att StatsUtskottet nu förfarit på samma vis som förr.
Hvarifrån kommer då, att man nu vill neka ett gillande, som man förr ej dragit i betänkande att lemna?
Jo, orsaken 3r den, att vid förra Riksdagar såg man inkomsterne vara så beräknade, att behållning på dem skulle inträffa.
Men tiden och administrationens ständiga fordringar, hafva satt StatsUtskottet i nödvändighet, att så noga uppgöra beräkningen, att troligen ej sådane öfverskotter, vid hvilka man vant sig, kunna uppkomma.
Detta är förmodligen orsaken.
Jag anser, att Riksens Ständer böra hålla StatsUtskottet räkning, för det Utskottet nogare än förr beräknat anslagen, då det är gifvit, att större svårigheter nu måste möta vid summornas utgörande.
Skulle det hända, att man vid slutliga regleringen linner de beräknade inkomstmedlen icke räcka till be. hofven, så gifvas det flere sätt att fylla bristen, genom fyllnads-afgifter, genom lån, genom Statsobligationer eller genom Creditiver.
Jag tillstyrker således, att de föreslagne grunderne måtte fastställas.
Då StatsUtskottet gjort en tydlig skillnad emellan de ordinarie inkomsterne och Bevillnings-artiklarne, samt yttrat, att i afseende på desse sednare, summorne blott provisorist äro upptagnej och Stats- och Btn *5 April c. m, 56 7 BevillningsUtskotten, i fall brist skulle uppstå, äro i tillfälle att utse medel till fyllande af den samma, anser jag ej en återremiss lämpelig, lutan tror, att den blott skulle verka uppehåll.
Det är blott i anledning af hvad Friherre Cederström yttrat, att utgifterne äro beständige, sorn jag får anmärka, att* de ej åro det.
Jag skulle önska att de voro det; då kunde man slippa deras förökning.
Men denna begäres beständigt, och just derföre ber jag om bifall till Betänkandet; ty ett gillande af detta Betänkande gifver mera styrka åt StatsUtskottet för sina Nej.
Det är i anledning af en värd Talares, Herr Grefve von Schwerins anförande, som jag anhåller få yttra mig, då han sökt att upplysa om orsakerne, hvarföre man nu yrkar återremiss af detta Betänkande, Jag lemnar derhän med hvad rätt man är så frikostig i bedömandet af orsakerne till andras' handlingssätt; för min del vill jag ej göra en så .sjelftagen rätt för mig gällande.
Grefve von Schwerin han ansett, att praxis förr varit sådan, som den Utskottet nu följt, och att densamma nu äfven bör följas.
Jag torde ej mycket behöfva besvara detta, då Grefven vid flere andra tillfällen, ogillat den praxis, som varit följd.
Hvad hufvudsaken angar, kan jag ej annat än fullkomligen instämma med Friherre Cederström.
Herr Hjerta har sagt, att utgifterne äro så mycket mindre bestämde, som de alltid blifva ökade, och Grefve von Schwerin har yt - 568 Ven 25 April e. m. trat, att administrationen alltid kommit med elkade fordringar.
Det är i sanning en svår belägenhet, att administrera med otillräckliga medel, och det är smärtande alt komma med nya fordringar; men då man ser administrationens grenar lida, oell derigenom icke kunna rätt uppfylla deras bestämmelse, då är det Styrelsens skyldighet, att gifva Sländerne sådant tillkänna, och att öfverlemna förhållandet till deras pröfning.
Herr Grefven och Landt Marskalken Immställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Momorial böra, i anledning af de dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Gre fven och Landt Mar-* skalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskoitets Memorial.
Ja och Nej. Herr Grefven och Landt Marskalken förnyade sistnämnde proposition tvänne gånger, hyared båda gångerne ropades starka Ja, blandade med iStf;.
Marskalken förklarade att det icke varit honom möjligt, att paed säkerhet utröna huruvida propositionen blif - Den 25 dpril e. m, 56g rit af Ridderskapet och.
Adeln bifallen, eller icke.
Jag tycker mig hafva förmärkt, att de fleste rösterne äro för antagandet af Utskottets Betänkande, i synnerhet då jag ej hört någon begära votering.
Men skulle bifall till Betänkandet icke medgifva», af de Herrar som önska återremiss, så får jag hos Herr Grefven och LandfMarskalken anhålla om votering.
Jag skulle tro, att Ridderskapet och Adeln icke torde illa upptaga, om jag gör en anmärkning
Detta ämne
Ur ett af de vigtigare, som förevarit under denna Riksdag.
Ridderskapet och Adeln har sällan hushållat med återse misser, äfven om skälen dertill ej varit af mycken vigt.
Vid första föredragningen behöfver man ej heller vara så noga derpå, och 0111 det också blott vore minoriteten, som önskade återremiss, finner jag ej någon skada uti densammas beviljande, då majoriteten i alla fall framdeles får bestämma beslutet efter dess åsigter.
I synnerhet vid detta tillfälle, då Herr LandtMarskalken förklarat, att det varit svårt att utröna, hvilkendera mening har öfverlianden, torde det vara lempligare att bifalla återremiss, än att borttaga tiden med votering.
Protocoll, hållna hos Höglo f1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Ar 18-23.
Tionde Bandet.
STOCKHOLM, trycki hos Fu.
B, Nestius, 1824.
Mi r Måndagen den 3 November.
Plenum klockan 9 förmiddagen» Sedån Herr Lägmänhen i Borgmästaren och Hå. radsböfdingen N. Callerholm , uti eli till tierp Gref ven och Landt-Murskalken aflåten , samt den 31 sistledne October förmiddagen itlföf Ridderskapet och Adeln uppläst skrifvelse » afsagt sig den honom af Riksens Ständer uppdragne befattning , att i Embetet efterträda Riksens Ständers Justitieombudsman * i fall bemälte Ombudsmän , innan nästan Riksdag f skulle med döden afgå j så hemställde Herr Grefvert och Lahdt-Murskalkeh om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt besluta » att å nästa Thorsdag den 6 dennes utse iä Electörer, hvil* ka * jemte de öfrige Riks-Ståndens Electörer» skulle äga * att, jemlikt 98 §.
Regerings-For* mén , efter Herr Lagmanneh Callerholm * ut* välja en annan Riksens Ständers justitim-Ömbudsmans efterträdare, Bifölls.
Herr Grefven och Landt-Mars kaiken föreslog att de öfrige Riks-Stånden måtte inbju* 4 Ben 3 November J. m, das 5 att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Ropades J a. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln att vid samma tillfälle utse 4 Suppleanter för att , i händelse förfall för någon af Electorerne skulle inträffa, bland de sistnämde inträda.
Sedan tid efter annan, ur Förstärkta StatsUtskottet afgått:
N:o 89- Grefve von Höpken , Fullm.
Grefve Posse, Arvid j N:o 53.
Friherre Leijonskjöld, Fullm.
Herr Tham , Wollrath ; N:o 199, Friherre Wrangel af Adinal, Henning; N.o 216.
Friherre Ribbing, Fullm.
Herr Flach, Eric ; N:o 278- Friherre Beckfriis , Fullm.
Herr Uggla , Carl ; och N:o 1033, ^err Hammarhjelm, Carl Fredric; så företog Ridderskapet och Adeln nu val till återbesättande af de inom nämnde Utskott, efter desse Herrar uppkomne vacancer; och befunnos vid Valförrättningens slut klockan 11 förmiddagen, följande Herrar hafva genom de fläste rösteme blifvit
Utsedde till Den 3 November f. m, 5 Suppleanter : N:o 119, Grefve Ridderstolpe, Carl 6g röster.
N:o 135-.
Grefve Cederström, Fullm.
Grefve Cronstedt, Claes . -79— N:o 13.
Herr Natt och Dag, Christoffer 77 N:o gi8.
Herr Reenstjerna, Johan Abraham 69 — N:o 1142.
Herr Ankarstjerna, Fullm.
Friherre Lagerbjelke , Johan . 97 — N:o 2236.
Herr af Schmidt, Georg Lars . . . . . . 70 Herr Gref ven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 275.
I anledning af åtskilliga anmärkningar , rörande Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning.
Rörande förvaltningen af de till Strömreti6mngar ra, m. anslagne medel* 6
Den 3 November f. m, t N:q 277.
I anledning af vackt fråga, att Norrska Skepp matte i Svenska Hamnar be^ handlas lika med Svenska Skepp, Företogs till pröfning Stats^ samt Allmän^ pa Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den ar sistledqe
Qctober under Nio 563 afgifne , sam?
den 29 derpåföljde eftermiddagen pä bordet lagde , Utlåtande i anledning af gjorde anmärk* ningar vid Utskottens förut serskildt meddeld* te Betänkandeq, angående understöd af Staten för Höganäs Stenkols-Verk.
Herr af UhrA Carl Davielanförde skrif* teligen; (Se Bilagan No t*) Hvarefter Herr af Uhr tilläde munteligen?
Vid detta tillfälle anser jag mig böra ha den äran förklara , att jag aldrig varit, och icke eller nu är interesserad i Skånska Stenkols^ Verket.
Det är endast öfvertygelseo om detta Verks allmänna nytta för vårt Land , så väl j oeconomiskt sorn politiskt hänseende , samt den farhåga jag har för dess snart förestående upp~- lösning , sorn under närvarande Riksdag förmått mig att ifra för Verkets upprätthållande..
I afseende på Stenkolens beskaffenhet, anhåller jag att få åberopa det betyg derom , sorn för 10 år sedan meddeltes i anledning af ett på Bruks-Patron Owens Fabrik här i Sta* Den 3 November f. ra. 7 den anstäldt jemförelseförsök emellan Svenska och Engelska Stenkol.
Undersökningen verkställdes dels genom inkokning af vatten till viss quantitet, med viss qvantitet kol af bägge sorterne, dels äfven, för att utröna förhällandet uti klenstnedshärd.
Resultatet häraf blef, som detta Protocoll närmare utvisar, och hvarom Svenska Allmänheten genom allmänna Tidningaroe genast underrättades , af följande innehåll; 1 anseende till livad sålunda, genom de nu till Jörsåket använde kol, blifvit utrönt , synes vara upplyst, att Svenska Stenkol, ifrån Schaktet N:o iy. äro lika tjenliga som de Engelska, så väl till kokning, som suddning: att de äro mera fria från inblandning af Svafvelkis och således mindre angripa Jern och andra Metaller, under uppvärmningen; samt i anseende till den högre , ljusare och starkare flamma demeddela äfven bör a med synnerlig hytta vid Fyrbåkar kunna anviin das , hvilket äfven öfver ens stämmer med de Comparations-försök, mellan Engelska och Svenska Stenkol, som af framlidne Bergs haupt mannen Polheimer redan för flere år sedan blif vit verkställde. gam teli ge närvarande kunde således icke annat än enhälligt instämma i den önskan , att det outtröttliga nit , som under mångåriga mödor och omkostnader styrt Grundläggaren af detta patriotiska företag, och ännu fortfar att lifva samtlige delegarne i detta för Fosterlandet så lof vande Verk, måtte f örenas med den tillfredsställelsen , jitt en fr amman - 8 Deri 3 November f. m. de Jord j sä litet som möjligt må behöfva anlitas om bränsle för Svenska Härdar eller Ugnar.