Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
165 ett Sko af Stuteriets Hingstar, hwarjs gang betalar uti Hasta en ä iwa Tunnor, sa torde en bekydelig besparing af HinastsrnrS u-werhällonde derigenom winnås, sa att vm redeligen dermed sörsares, kan Hingsiarneö underhållskostnad bstfwa v^ägriiq, och om kontrollen öfwer denna afgift stuiie anses wara swar att werkställa, kunde östverenekommelfe med den pa starek walands
Disponenten träffas vm en wist siuuma, som inginge i ofräknina pä Hans elier Betjeningens ion, ssm ock i afräkning pä Hmqstarnes uuderhallssumma, hwilkerdera som nyttigast pröfwas kan.
Des är ock ostridigt akt bade Hasta, Hs och Halm erfordras, ock d lta till ett behörigt qwanrum utsättas.
Stallmästaren eller Styresmannen bör inskränka sia werkningskrets innom tillsynen wid Stuteriet, och sa wida han intet tillika blifwer Arrendator utaf någon as dessa KungSc,ärbar, bör ha» ingalunda befatta sig med Jord- och Landtbruket, utan delta sistnämde bör i likhet med hwad Riksens Ständer behaga förordna om KungSgardar i allmänhet, upp'äkc-S till en Arrenr dator- som jemte andra bttawingsiviikor i penningar eller esstcter as »aidenö oroduct, lemnar kill Stuteriet ersorderiig gwaukiut as Hafra, Hö och Halm, ester den Stat stm kill Stuteriers underhåll upgörcs, med rättighet att til!
Kungsgärdornes Jordbruk, omkvstnadssritc fa sig begagna af den Spillning stm wid Stnkeriet kan salla.
Pä detta sätt tror jag desta Stuterier kunna inrättas kill största förmon för Rikets Innebyggare, förenat med minsta kostnad, och med iagkiagande sa wal af Gårdsbrukets wederbörliga skjötsel samt med bibchallanve af Kronans rätt kill den öswerffchttande inkomst, som Kronan är berättigad till, och jemte A t i66 Den 5 Januarii. ett a nyo yrkande derpå akt någon ytterligare ukwäg matte pätänkaö, hvarigenom tillgång pa Hingstar malte uki Landsorterna finnas krjngspjbde, för all mera allmänt sa Hastracerne derstädes förbättrade, kan jag int t annat an harwid sörena mig med Högloft. NidderstapetS och Adelnö fattade Biftiik lill Flyinge och Strömsholms Stuteriers bibehållande, dock pa der satt jag har oiwan antört och får jag »vördsam, meligcn anhalla: akt defia mina walmcnta tankar mätte blifwa til!
Smks,Utskottet remitterade som ofel, barr intet ännu hunnit företaga sig siukelrga uiarbekan. der af detta ämne, och arr mig malte lämnas tillstånd ack med detta mitt Memorial fa wända mig till de andra Respecliwe Scänoen. l?unck.
Remitterades till Stats--Utskottet, och lämnades Friherre lkunclc tillstånd att der samina med de öjrir Kc Stånden commumcera.
Föredrogs a nyo de i Plenum ben z dennes pä bordel laggde förflag kill EdS.Formulär för Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen l/^dl r^läl , samt kill R kienö Ständers Hyll»inaö-Ed ac Högbemälte Herre: hwiikec uppå gjord Propost-ton af Herr Gcrfwen och Lanormarskalken enhälligt gillades.
Upplästes den ankomne Bulletinen, af innehall, att förhållandet med Kouungens hälja More lika med de förra dagarne.
Fö, Den 5 JanuariL. 167 Föredrogs ä nno Stats-Ulstoktets den iy sistled, ne
December pa bordet lagda Memorial, innehållande förklaring öfwer Bonde, Ståndets anmärkningar ivid Utskottets förut afgisne utlåtande rörande Pro/ ste Tunnorna.
Da harwid anmärktes att sraqan redan hsS Ridderskapst och Adeln more åtgjord, och detta Skatö-Utstottetö Prokocolls Utdrag endast ack notman, wore meddeladt, fann Ridderstapet och Adeln nägoi, öfwerläggning härom icke böra aga rum.
Föredrogs a nyo Stols - Utskottets den 21 December pa bordet lagda B tänkande rörande
Dispositionen af de sa kallade Hof--Stall-Ä>'gar.
Grefwe Ulamilton, , Jag får harwid blott göra den anmärkning, att wid Angarnes utstiftning graderingen mätte genom Landtmätare förrättas.
Friherre 8taöl von Ikolllir-in, gjorde äswe» den an.riärkning att om Swartsiö Stathällarestap wore indraget, sa kunde äfwen den Sräthällaren gjorda ängStilldelnjng upphöra.
Grefwe von lantingshausen yttrade sig anse Stats UistoktetS utlåtande wara fa wal grundadt, att han trodde detsamma lätt kunna bifallas-
För öfrigt att läka Landtmätare förrätta gradenngen trodde Grefwe I^znrjnksliaulsn skulle blifwa allt för kostsamt och öfwerflödigk.
Grefwe hamilton deremot ålstäg hetta skiftnkgSsätt wara det ordsnteligaste.
Hery i68 Dett 5 Januari!.
Herr Klingspor, Osrör, understödde detta fö» slag, såsom det förmonligaste för Kronan.
Friherre (-'agerström, snco!,. Wid NII jfragai warande Project till Kronoangars utorrcndering, sär jag anmärka, att jag ej kror dek wara enligt en god hushäljnings-principe, att laka Arrendatorerna fa lösa allt der hö de enligt Contract fiola lefwerera ester Markegång, sa att Kronan sedan skall bliswa twuugen att genom lefweranteurer skaffa sig dct Hö, som för de Kong! Stallen behöfwas.
Jag tror akt kill det mindsta sa mycket
Hö som för dem behöfwes bör lemnäs in natura; resten ma gerna ester Markegång fa löfås.
I annat sall skulle Kronan alltid komma att förlora wid uppköpen.
Herr lWrclonlinlps, ^näoi-s, Uti Skars, Utskottets nu uppläste Betänkande omnämnas siere an. gar, som emot Arrende-afgister ukas
Hö pa kortare och längre tid äro borrtlemnade; men samma Betänkande lemnar ingen upplpsnilig huruwida samma Arrenden bortgått genom Auction, eller icke; jag anhåller derföre ödmjukeligen ark dcha selande underrättelser matte Riks» Scänden meddelas , emedan förmodeligen enahanda mechode hade bordt och bör följas med dessa och andra Kronans lägenheters bmrtarrenderande.
Jag instämmer för öfrigt uti hwatz Friherre Laclerlirom yttrat, att bästa hushållningen för sjuket more om Arrendena utgjcnoes ust Hö, efter Kongl. HofSkalletö behot, ester ock b r Arrendet i penningar förhöjas lill Tjugu ä Tjugus m Procent uiöstver Markeqangen: ly annars kunde Slaten nog dyrt fa ater» köpa sitt ege- Hö.
Friherre Lisei von ilollstrin.
Enligt den upplysning jag nu sednare sätt är Ståthållare» pä Swart sjS - Den 5 Ialmar»'.
169 sjö icke innehafware af Ängen, utan skall han hofwa den samma at någon annan borrtlemnac.
Jag hemställer allenast art dermed marte förhallaS enligt samma prjncipe, som med Kungsgardarne.
Grefwe Oe la (Zarclie.
Wld det anförande Friherre Leclerliröm gjort sär jag endast anmärka, att det wäl ej torde blifwa möjligt för aila som under Arrende äga Kungsängar atc Höet in naima er, lägga.
Jag tyckte mig i Betänkandet höra, att Kronan äfwen äger Ängar uti Skaraborgs
Län; dck biifwrr ju en omöjlighet att defia Arrendatorer man en mångdubbel kostnad skulle kunna Höet här aflemna.
Stadnade ater kostnaden för Kronans räkning fruktar jag
Höet bleswe barare än det här wanligcn kunde köpas, utom den wada som dermed wld en lang sjöresa, och oftast i en sen årstid möjligen kunde wara förknippad.
Akt ater allt Höet af Kronans ut, arrenderade Ängar skulle sa löfås ester Markegång tror jag skulle medföra den olägenhet, art Kronan finge till Ställets behof äterköpa sitt eget Hö, wida dyrare än hwad derföre i Arrende crlades.
Jag wägar således som en medelwäg förestå, om icke Arrendatorerne af Kronans
Ängar kunde äga rättighet alt antingen leswerera,Höec in natura här wid Stallet, eller ock lösa det efter Markegång med 2^, 2s ä zo procents förhöjning.
Man behöfmer derwid ej frukta att ett större qwantum bleswe lemnat än som erfordras, dä i betraktande kommer kostnaden wid in, söisten. möjligheten att ber af regn kunde skadas och ficre sadane fall, är jag säker ej andra begagnade s,g «f denna förman, än de fom närmast belägne kring Rid V. sch Ad. proc. 5 B. M SL, I7S Den ; Januart!.
Mälaren, ! den wackra arökidcn kunde medhinna kn> fhrandek.
Friherre Lesterström , ^cob ^ trodde att sragS om langa transporter of Hö, såsom ända ifrån Ska. roborgö Län, icke kunde uppkomma, häldst, om sakerna rätt ställdes, han förmodade akt Upsala och Mora Kungsängar ensamt, skulle föifla att fournera det Parmial Hö som kill Kongl. Stallet behöfdeS.
Hwad äler Angarnes mmning angmge trodde Friherre Legerström den icke brhöfwaS, emedan de redan äro mätte och således Grefwe lstamillons förslag
Utan nä. gon synnerlig kostnad för Kronan kan werkställas.
Grefwe Oe !a 6»rstic: understödde desta af Friherre Loderström yttrade tankar.
Herr Korckenstolpe.
Det har aldrig kunnat wara min mening alt Hö behofwet lill Konungens Enol! stulle inbringas frän Angar i Skaraborgs Län; och icke har delta förut epstcradt, da ekt större antal Hästar gjort Höjbehofwck större.
Leswerering af Hö kan och bör icke komma j fraga fran andra Angar än dem som äro närmast belägne, och l synnerhet dem som genom Sjö-Transport kunna med mästa beqwämlkgheten Arrendet uti Hö utgöra.
Friherre ttsert» , kreft ric.
Det ak Högloft.
Stais- Uistokket nu uppgifne Förflag cili Kungs-Angarncö borrrarrcnherande, gillar jag i flera delar tift jstlfwa principen, men wid tillämpningen deraf anser jag någon förändring hufwudsakeliqcn nödwändig, hwaribland den akt Kongl. Hvf Ställets behof af Hö borde in natura utgöras af bemälte Kungö-LllngakS Arrendatorer, och atr -safedes första wilkortt för Stt,- gar.
Dcn 5 hannar ii- 171 gornes borrtarrenderande blefwe innan Auclion bestämt till ett witzc qwamum
Hö in natura, stm härstädes för Kongl Hof. Ställets behof borde lefwene, ras.
Ärliga beloppet häraf lärer enligt uppgiftvit faststaldt förslag utgöra nära ;; ooo Lp., och dä det, ta behof sördeltes pä alla eller rocha >ä belägna Angar eller Zfnglotter hwilka genom transport Sjöledes beqwämligen kunde werkställa lesnxrancen, sä kunde och borde annorlunda belägna Angar, hwmlbland te uti Skaraborgs Län, befrias frän HörlefweranS in natura, och grunden för destas arrenden blifwa enligt Högloft.
Skars - Utskottets förslag, betalning efter Markegängspriset; äswen som för det Hö sörenämde Kungsängars Arrenbatorer wid Zluc.ionerna äraga stg akt utöswer del in natura brflmna erlägga — T »anne warda Ledamöter hafwa här söreflagik akt 2; ä zo procentS högre betalning än MarkegangS, Taxan bestämmer, kunde antagas till grund för den betalning som kommer att utgöra hwarje Kongs-Angs elltr Kungö-SngS lotts, enligt Auction beflurna belopp, men härutinnan kan jag icke instämma af orsak akt ilo winneö sj derigenom Hö in natura för Kongl. Hof-Stalstks oumbärliga behof, och r:d af dcn för. modan, att sedan nu mera de ärliga MarkegangS, Taxornas upprättande endast bero af Riksens Stan, ders walde Ombud, och DetzaS Bcflut icke unverka stas Kongl. Kammar-Collegii pröfning och fastställande , sä blifwa alla Ränte,persedlars wärde, (hwari, bland Höets) sa lill de allmänt gängbara prjsers förhållande jemkade och faststälde, att wäl någon mindffning, men ej till det betydeliga belopp af 2; ä ga procent, bör inträffa, hwilken min förmodan Stock, holms Läns nu gällande Markegängs.
Taxa jemnsörd med friwilligt jngängne Concracler om Hö-leswerancer, »72 Den 5 Januarlk fullkomligen bestyrker. —- Att det af Högloft.
StatsUtffoktet förmodeligen asgifmande förflag till ifraga» warande Kungs-Ljugars eller Ängs,lotters borrtarren derande, icke matte alagga Arrendatorerne andra ssyl^ digheterö uppfyllande, ar jenne del utläste Arrendets utgörande, lägenhetens afträdande j lika stand som wid tillträdandet enligt wid bägge tillfällen häl» keil behörig s»n eller besigtning, att således inga fö» behäll mätte betaga Arrendatorerne rättigheten att genom Angarnes odling producera andra »växter, icke heller den att begagna Angarnes beke sednare än föreslagit är, förmodas och kror jag bidraga till högsta möjliga afkastning och följaktestgen Arrende-belopp, Mstyrker pa den grund sädant iakttagande, och såsom en anmärkning anhälles matte sä sölja aterremissen kill Högloft. Staks-Ukffoktet. Grefwe Oe la 6r»rche, erindrade, att da Ari rendakoren agde ovtions-räkten att utgöra Hö in natura eller ester Markegång med förhöjning sa kunde han alldrig pä förhöjningen bllfwa lidande.
Grefwe lVIörner, -^ckols 6örrm, anhöll att sedan nu äkstillige erkndringar wid Stats e
Utskottets rillatande blifwit gjorda / att der samma mätte bliswa Zccrförwlsadc.
Friherre Stael von I^ollllem, hemställde om ej wid besia angarö utarrenderande det rättaste more att ej sörcskrlfwa »agra för dispositionen af dem beswärande »vilkor.
Kai» handa funne Arrendatorerne sin räkning wid akt disponera dem pä annat fäkt än man welat jörestnfwa.
Cuikuren kunde dcrwid winna, sch ber borde göra Kronan lika mycket, hwad anstallM de derom fogade- blost de fournerade Kronan sitt Hö Den 5 Januari». ryz Hö ester Contracket.
Hwad sedermera angar de lador, hwaruii Kronans Hö skall förwaras, synes det almen böra blisma Arrendakorens sak att prösma om och huru manga han sjelf will underhälla , allt efter som han fournerar Hö eller Penningar, och de således kunde för Kronans räkning försäljas.
Friherre Nsnnerkieim.
Med erkännande af de sanna principer, pa hwilka Stats - Utskottet grundat sitt Betänkande om.
Krono-ängarncs förarrenderonde, tror jag mig kunna förena en 061 annan anmärkning, sitskottet har »visligen fritagil Kongl. Majit och Kro, nan för all delaktighet j den kostnad, som blir en « följd as de förarrenderads Hngslokteriieö inhägnande.
Men da Urskottet derjämte yttrar att hägnods>skyl» digheten och kostnaden åligger den som hägna will, synes deraf böra dragas den slursatts, att angränsande more frikallade kran ett sadant deltagande i hägnads-beswäret, som Kongs.
Förordningen den 9 Fe» bruarii istoa om Stängsel-sknldigheten i allmänhet Llägger hwarje Jordägare.
Om kostnaden att hagna skulle, kwart emot denna Författnings »välgrundade innehall endast drabba den som will silk freda och med skiljaktig
Cultur bearbeta, skulle sadant medföra de skadeligaste hinder emot en industri och ödling som öswerlräffade och skiljdc sig fran Grannarncs, och färewiga större samhälligheker i agor, hwrlkaö skadlighet, lärer wara utan allt twismelsmal.
Jag hem. ställer derföre att ofwannämnde författning om stäng, sebskyldigheten, äfwen för Arrendatorer af Kung» ängs tegar matte tjena till efterrättelse.
Utskottet har äfwen föreslagit att en Arrendator af Kungs ängs,teg bör wara förbudit att löta besa än» 274 Den 5 Ianuarii. angen om Waren, och om Hösten sednare än med September manads stut.
Jag ivagar tro atl all inblandning i enskillt mans hushållning är öfwerflödig och skadlig.
Der är akt förmoda att Arrendatorn sf en sadan egendom pä za ars tid, anser den sam, ma såsom stn och ej behosrver andra föreskrifter om Letz behanbiaNds § an de begrepp fallenheten att be, främja ege; interesie honom ingifwer.
Skadlig wore äfwen denna anstallc, emedan esrersynen öppnade en ny utwäg för chicane.
Jag hemställer derföre om ej detta stadgande kunde alldeles urlemnas.
Grefwe Hamilton, Axel, jag får endast har. wid erhindra att allmänna Lagens stadgande här icke synes böra galla, utan bör hivar stänga till hälften utan afseende pa vm Gärdesgården är större eller mindre.
Herr Grefwe» scb Landtmarskalken gjor. be Proposition ort Skms-Utskotteis Betänkande, i anledning af de gjorda anmarkningarne, mätte aler, remitteras.
Företogs ä nyo LagUtskottetS den 21 December pä bordel lagda Betänkande, angående Anlwarig, hetS'Lag för Riksens Ständers Fullmägtige i Banquen.
Herr Nlverkolps, 6nll»f ^brsksm.
När jag för nägra meckor sidan i Banco Urskottet propone, rade att en Answarighets-Lag för Banco.Fullmägtige mätte utarbetas, skedde der af den anledning, att Riksens Ständer- föreskrift witz izoo ars Riksdag, Dm 5 Januaris »7F ä sa matto tvär ofullständig, att man wäl hade be» stukit Rewisorerö rättighet, att ställa Fullmägtige un» der Hof.Rättens
Dom, men ej undersökt huruwida allmänna Lagens Stadganden wid möjliga förbrytelser ratt och billigt kunde anwändas.
Alt winna bestämd» hek i Lagen roar syftemålet med Propositionen.
Banco Utskottets Åtgärd derwtd har inskränkt sig innom uppgiswandet af ds möjliga förbrytelserna.
Dosta anser jag äfwen !
Lag»Utskottets Förflag wigtigt upp. tagna: men det malte tillätas mig att göra anmärkning wid de söreflagna straffm.
Som jag ej ar Lagkllnnkg kan jag icke inga i undersökning, huruwida desta straff aro öfwerensstämmande med Allmänna Lagens föreskrifter wid dylika sall.
Men om äfwen sä skulle wara, tror jag, att när en ny Lag författas, kan Analogien uppoffras för en rättare grundsattö.
Af detta skäl skulle jag önska, att de skamliga straff som har förestäs, mätte förändras.
Deribland räknar jag Hals.Jernet, hwilket, ehuru fönskcjswik för en grof förbrytelse, dock ej synes mig postande, eller »verkande lik ett godt ändamål.
Jag tror mig kun. na wara öfwrrtygad akt Riksens Ständer i allmänhet ej lärer gilla hoteL med ett fadant straff ät de Personer ät hwilka de skänka sitt förtroende, och man twiswel skall Nidderskapet och Adeln ej wara det E>tänd som dertill kan lemna sitt bifall.
Friherre 8tr»el von kkoMem.
Med hwad H kr Rector Lilverllolp- nu anfört sär jag sa mycket häldre conformera mig, som jag anser alldeles stridande Mot wärdigheren af Riksens Ständer, det sadana Personer, som fält deras förtroende, akt emellan Riksdagarna pa wistr fält representera dem Sjelswa skulle kunna äläggas ärerörig bestraffningHedern och Sani - 176 Den 5 Januari;'.
Samtvetet tror jag är ett tillräckligt band, att hindra all afwikelse fran Jnstruction af deras pljgt; men skulle möjligt wara, att det oagtadt, någon sä swar förbrytelse skulle kunna aga rum, more sjelsiva lissstraffet mera pasiande, än det föreslagna diffamcrande straff: likwäj anser jag för min del Banco,FörwaIk ningen wara j detta afseende lillräckeligen försäkrad, om sadane Fullmaglige jämte förtroendets förlorande samt skadans ersättande, finge umgälla sin förbrytelse , med ett par chs arrest pa Fästning, dock ingalunda med arbete.
Friherre liljencrants och nägra stera conformerade sig med Herr Lilverstol^e och Friherre Lrsel.
Grefwe Norner, ^clols 65ran.
Dä jag tror mig finna alc der är RidderskapetS och AdelnS samschte tanka akt ogilla de för Banco.-Fullmägkige förrflagne nestiga straff, will jag ej uppehålla tiden med att något tillägga kill hwad flera Ledamöter redan söre mig ganska wal urrcdt.
Jag torde blott fä namna att jag anser bättre att straffen b ifwa i en jämn proportion mot brottet än öfwerdnfwit stränga, och alt för den skada en Fullmägcig lilljkdndat ett Penniyge - Werk torde dcc wara lämpeligare att han pligtar med sin ägendom än med något nesligt straff, och att de utsatte böter af ro
R dr för blotta ukebiifwander tyckas wara nog drygt lilltagne.
För att ej wara widMig witt jag för öfrigt endast instämma uti hwad som redan före mig i delta ämne bjifwit kaladt, och tror, att om d.sia anmärkningar fä ätfolja rcsusisn till Lag-.U:skoltcr, skall det derutj finna tillräckliga anledningar att närmare jämnka saken esler Wig heter och Ridderstam cs och Acems önskan, Herx Den 5 Jamrarti. 177 Aörr nk KUntcbeiL, Willielm, Upplöste söl^ saude: -— 'Emot den prvjecrerade Answar,ghekö,Lagen för Nissens Skönberg Fullmägttge i Banquen, lager jag mig friheten göra sällande anmärkningar.
Genom Riksens Ständers egit Wal af deras Fullmäglige mäste nödwändigt föruksäkkaö ett afgörande förtroende.
Men dä Fgllmägtigcs supponerade öfwerträdelse af föreskrifter beläggas
Med det mäst wanhe» drande och smädesulla strass, som i war allmänna Lagstiftning är kändt, fä synes det samma innefatta ctt mistcroende ef blott till egen urskiljning ivid walet, Utan äfwen till de walda Personerna, och det more akt förmoda, att ej någon wid öm könsta af sm egen integritet, skulle sinna sig wärtigt, akt ontaaa en befattning , der man ansedt Fmlmägrigkö redlighet och dygd ej annorledes kunna bibehällas, an genom hotande lagar att bränmärkas med wanärans stämpel, och a.kk classisiceras bland nidingen och mistgärningsniannen.
Derest de, rörande Banquen gjsne söreffrifter, kunde härsöra öfwerträdelserna till sadan art af brott, som i 4 Cap. Misigärnings - Balken Utnämnas, sä more straffet ganska läkt att bestämma, och ehuru härdare, likwäl ej ytterst wanhedrande.
Men ett mindre qwalificerad brottslighet, hwara Dödsstraff alitsa ej kan lampas, bör gäljakteligen ej beläggas
Med ett i den matto körswärat straff, hwarigenom, jemtö borttagande af Personens hela moraliska warde, dett
Utsattes såsom en skamfläck list allmänt föragt och begabberi.
Lag - Utskottet synes halma delat akoswa brött hwiska i andra och fjerde §, §. äro uppräknade t twä Aröd. sch A. pror. 5 B. klas. 178 Den s Januarll. kloster, sadane som ske of Banco- Fullmagtiges egen fria wilja, och sadane som tilldraga sig dä wald och twang supponeras influera ä deras åtgärd, men belagt dem i bägge sallen med lika answar.
Jag kan likwäl ej annai finna, än att veste aro - till sin art af olika beskaffenhet och böra derföre i man af deras mer eller mindre grofhet bedömas.
De gärningar aro att anse för friwillige, som Fullmägtige begä genom de i 2 Z. uppräknade öfwerträdelser eller om de lyda sadane befallningar, som ej as Riksens Ständer Sielfwa äro qifne, nemligen sä beskaffade, alt icke wärkeligt twang eller wald äro med deras åtgärd beledsagade.
Men icke kan under någondera af vesta hänföras, om wid händelse af w^d eller twäng endast de omständigheter äfldosättaö, s.n i sickt fall äro föreskrifne medelst skrlftelig anmälan a anwiste ställen: ty samma supposition, som föranleder kill möjligheten af twang eller wald, lämna äfwcn rum för möjligheten, att sadane anstalter derwid iagtkagcs, att föreskriften om protestens anmälande ej kan werkställas eller meddelas, och om till» fället dertill ej warder betagit, sa ligger likwäl ej sa gros förlust i försummelsen af en sadan anmälan, som j underlåtandet akt i det yttersta sälta sig emot sjelfwa försöket af Banquenö tillgrep.
I anledning häraf och pä thet inträffande fel och förbrytelser mage bestraffas efter deras olika art, wagar jag ödmjukast hemställa om icke sadane som i 2 § af den projecterade lagen upptages af endast de i 4 H. som innefatta en otwungen lydnad af obehörige före» skrifter, böra, jemte den i alla fall, där skada timat, owilkorliga ärsättningö. skyldigheten, kunua försonas med Den 5 Januari!. 179 med förlust af Rikseus Ständers förtroende och det Ambere, som den brottslige kan innehafva, tillika med rättigheten att widare kunna bekläda något ämbete elltr tjenstebefattning och med den påföljd der» jemce, att ett eller flere ar, efter omständighererne sikta i häckte.
Skulle ater werkeligt wald incräffl, och remonstralioner deremot underlatas eller det kraftiga motstånd bewiöligen cj göras, som blifwit förcstrhwit, kunde enhanda påföljder och answar, utom hwad häcktet angar, anses lämpeligt, men underlåtandet af de förestrifnc anmälanden hos Stander ^ancellker såsom endast hörande till bewlöningens fullständighet, blott i det fall be aggas med answar enligt z K. alt »timligen tid och omständigheter medgifioic möjeiighetcn deraf.
I öfrigt torde den 8 §. förekomma twetydig; der staogas, bland annat, art more» ingar böra ske öppet — Att den som ej nlcrar sig först» t, stall an» ses bifalla beslutet — Att da Propositioner ira>' Konungen eller Regeringen befwaraö, bör den elier deras yttrande, som kunnat »vara af olika tankar, åtfölja Betänkandet, dock ej sädant deri införas, som bör hallas hemligt, och att, vin något afsteg ster frän drtza jörestrister, stall den i z §. stadgade answarigheten af Suspen, sion pa längre eller kortare tid äga rum.
Men häraf kan med fullkomlig säkerhet cj inhämtas: om alla Le damöterna, som i ösiverläggningen deltagit, eller blott ven, svin ej woterar öppet, elier är af ststjakug me, ning och ej later sitt worum medfölja, och om det medföljer, ej uttsiukar del som hemligt hällas bör, ä, ro till answar skyldige.
I förra händelsen, derest påföljden stall träffa alla, torde det komma i öfwerwägandc, att Banquen pä en gang kunde komma akt Mista hela sin Styrelse.
Dst torde alitsa wara an. gelager, arr »agor närmare utstaka om samcclige Fust. mäacige eller block diSsenlienleö, hofwa den stadga, he pqsöljden sig adragic.
Detta allt underställes dock Haglöfs.
Ridderskapets och Zivelys widare pröfning.
Os la (kardis.
Ogillande fullkomligen hwad af Lag » U^?okkec saom ZfnjwariqhetS , Lag för Banco>Fuljmägkige blffwit sörestager, anser jag för särande för hwad Srands Ledamöter som häldst, de bestraffningar med Hals Jern och Fästningsarbete, hwilka deruti bliswit sa om alkernaliwer framställde.
Sädana bestraffningar skela förutsätta, akt personer, hedrade med sine Stånds förtroende skulle kunna begå wanhedrande brott.
Om, hwad icke bör förmo» das, någon Banco Fullmägkig wore nog glömff akt förbryta sig mot de wigtigaste of gällande föreskris, ker, sa ma han kännås skyld g att umgälla sitt brott med lifwet, och i wista fall answar med sin ägendom.