Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Joli., instämde med Frih.
I anledn. af Frih. Cederströms och Gr.
Cronstedts nyssnämnda begäran blef StatsUtsk:s den 8 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 522, i anledn. af återremiss å mern.
IN:o 490 med voterts-proposir angide besluten örn extra-statsregleringen, då det nu ånyo föredrogs, iörklaradt ånyo hvilande på bordel.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUlskts den 8 dennes på bordet lagda meni.
N:o 175, med förslag till regleroeutariska Den iq
Maj. föreskrifter, motsvarande 3 art. i afdeln. i bancoreglementet af den 26 Maj 1835.
Föredrogs ånyo BancoUtsk:s den 8 dennes på bordet lagda mein.
N:o 176, med förslag till regiementariska föreskrifter, motsvarande 3 ari. 2 afdeln. i nu gällande bancoreglemente.
Jag skulle önska alt någon af BancoUtskts närvar, ledamöter behagade upplysa om det varit Utskts mening, alt 47 §:n * nu gällande bancoreglemente, hvilken är förbigången i detta betänk., skall utgå.
Den lyder som följer: ”Af bancofullmäktige tillsättas omedelbart efter ansökningstidens utgång tjensterne vid deras expedition, commissariebefattningarne och advocatfiscalstjensten, samt, efter af understyrelsen upprättadt förslag oell sedan besvärsl iden, i de fall der mer än en sökande sig anmält, tilländalupit, öfriga beställningar inom tjenstegraderna. ” Likaså liar den 5o §:n försvunnit, hvilken är af delta innehåll: ”Till commissarie i banken må ej någon befordras utan med förbehåll att, sedan han kommit i åtnjutande af full commissarielön och sålunda intjent begrafningshjelpen, lemna annorstädes innehafvande tjenst; och anses, för öfrigt, vid alla befordringar till beställningar inom ofvan uppräknade tjenstegrader, det villkor fästadt, att den, som innehafver syssla vid annat verk, skall, derest den ena tjenstebefattningen finnes för den andra hinderlig, vara förbunden att från endera afgå, enär bancoslyrelsen sådant äskar; skolande erinran härom göras uti de lill tjensterna utfärdande anslag.”
Uti 57 §:n af nu gällande bancoreglemente, hvilken är af följande lydelse — ”Stereotyperings-föreståndare, medailleurs-, conducteurs-, stilgjutare-, bokbindare- och stämplarebefattningarna tillsättas jemväl af fullmäktige, efter af understyrelsen upprättadt förslag: dock böra å dessa befattningar, ehuru på stat uppförda, allenast constitutorial utfärdas, så att deras innehafvare, hvilka icke inom bancoverket åtnjuta någon lur och befordringsrätt, må kunna utan hinder och omgång entledigas, i händelse fullmäktige finna verket ej vara med deras tjenst belåtet,”— hafva medailleursocli stilgjutarehefattningarna försvunnit, men stereotyperingsföreslåndare- och conducteursbefnttningarna qvarstå på stat.
Jag skulle tro, att det icke är skäl att i detta fall inskränka bancofullmäktiges rättighet att utfärda constitulorialer, emedan banken kunde finna sig illa belåten dermed, alt bancofullmäktige icke ägde att begagna samma rättighet som förut.
Derest dessa mina tvifvelsmål icke af någon BancoUtskts närvar, ledamot kunna undanrödjas, hemställer jag om icke R. o.
Ad. ville bifalla betunk:s återremitterande.
Jag har D « n ia M a j. icke varit ledamot på elen afdelning i BancoUtsk., der detta betänk, blifvit beredt.
Den upplysning kan jag likväl meddela, att man i allmänhet följt den princip att föreslå förändringar lili nu gällande bancoreglemenle endast i de §§, der förändring ansetts nödvändig, samt att de §§ i nu gällande reglemente, vid hvilka icke något förslag blifvit angifvet att dem utesluta eller förändra,, af BancoUtsk. ofses alt oförändrade bibehållas.
Emedlertid och då de af Ilr' von Hartmansdorff gjorda anmärkntncs fullständiga besvarande påfordra närmare öfvervägande än ögonblicket nu medgifver, anhåller jag, att mern. måtte ytterligare få hvila på bordet, och förmodar att Hr von Hartmansdorff hommer att instämma i denna anhållan.
Om de upplysningar, hvarigenom återremissen möjligen blifver öfverflödig, kunna erhållas uti ett annat plenum, så instämmer jag uti Hr von Hohenhausens anhållan alt målet mätte få hvila på bordet.
I anledn. häraf förklarade Hr Landtm., att BancoUtsk:s mern.
N:o 176 komme att ytterligare hvila på bordet; Till pröfning företogs BancoUtsk:s den 8 dennes på bordet lagda mern.
Nto 177, med förslag till ändring af åtskilliga §§ i 3 art. 4 afdeln. af nuvar. bancoreglemente.
Hr von Hartmansdorff, A11 g.:
Uti i:a mom. sid. 17 och 18 förekommer följande stadgande: ”På det att bankens extra-ordinarier måtte komma i tillfälle att inhemta närmare kännedom om de olikartade göromål, som förekomma i verkets särskilda afdelningar, samt förvärfva en viss färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligger det understyrelsen att, när så nödigt pröfvas, vid verkets samtliga afdelningar och conior så jemka placeringarna, att ett både för verket oell extra-ordinarierna sjelfva behöfligl ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas.”
Uti 67 §:n af nu gällande bancoreglemente heter det: ”På det att bankens extra-ordinarier måtte komma i tillfälle att inhemta närmare kännedom om de olikartade göromål, som förekomma i verkets särskildta departemenler, samt förvärfva en viss färdighet och vana uti de derstädes förefallande olikartade förrättningar, åligger det understyrelsen alt, vid hvarje halft års slut, företaga en allmän granskning af extra-ordinarielistan och derefter ej mindre genom fullmäktiges expedition än vid verkets samtliga departementer och contor så jemka placeringarna för nästföljande halfår, att ett både för verket och extra-ordinarierna sjelfva behöfligt ombyte af tjenstgöring må kunna vinnas.” R. o. Ad. linner deraf, att enligt nu gällande föreskrift, skulle ombyte af tjenstgöring ske hvarje halfår.
Jag instämmer med Utsk. deruti, att det vore måhända för tätt alt Dan la Maj. göra ombytet så ofta.
Men deremot skulle jag önska alt det måtte ske åtminstone en gång 0111 året; ty eljest händer lätteligen, att både extra-ordinarierne, hvilka vant sig vid tjenstgöring inom en viss afdelning af banken, hellre förblifva der, än gå till en annan afdelning, der de finge sysselsättas med lör dem ovanliga göromål, samt alt cheferne för de särskilda afdelningarna hellre bibehölle de extra-ordinarier, hvilka vore i göromålen inöfvade, än utbytte dem mot andra, hvilka saknade sådan öfning.
Jag befarar således, alt, derest ombytet icke skedde oftare än då nödigt pröfvas, så komine del att ske alltför sällan.
Deremot är det för verkets bästa nödigt, att extra-ordinarier ombytas till tjenstgöring på olika stallen, pä det att, när de en gång erhålla ordinarie tjenst eller söka befordran eller förflyttning till någon annan afdelning af banken, de då må äga tillräcklig kännedom af verket för att kunna vara på alla ställen i möjligaste målto skickliga.
Dernäst förekommer i mom. 5 af 3 punkten, hvilket motsvarar fig §:n i nu gällande bancoreglemente: ”1 fråga 0111 tjenstledigheter för bankens vaktbetjening förfares hädanefter på satt hittills vanligt varit.”— Uti 6g §;n heter det; ”i fråga om tjenstledighet för bankens vaktbetjening förfares hädanefter på sätt hittills vanligt varit; skolande vid revisioner öfver bancoverket vaktbetjent af understyrelsen till tjenstgöring bos revisorerne anställas, samt vicarier för de anställde, såsom vid andra laga förfall, utses; och hvad för slik tjenstgöring blifver af revisorerne be v i I jad t, efter billighet fördelas emellan verkets samtlige vak thel jente.” — Allt hvad som handlar om tjenstgöringen hos revisorerne har man borttagit och endast bestämt, att i fråga örn tjenstledighet för bankens vaktbeljente skall förfaras på sätt vanligt varit, på det att, säger man, Hrr revisorer sjelfve må välja sin vaktbetjening.
Men Hrr revisorer, hvilka anlända från Rikets särskilda delar, lära svårligen kunna hafva någon bekantskap med vaktbetjeningen i banken.
Det skall således, i händelse anställningen icke hädanefter finge gå såsom hittills, hända, att vaktbetjeningen tillsattes af secreterare!! efter godtycke.
Då må det hellre bero af understyrelsen.
Dertill kommer, att 0111 icke, på sätt hittills skett, gratificalionen fördelades på verkets betjening i allmänhet, så skulle de personer, som gynnades med förtroendet att vara vaktbetjent hos revisorerne, för ringare möda erhålla större aflöning, än de som vore strängare sysselsatte med vanliga göromål.
Sådant skulle vålla afund och obelåtenhet, emedan det efter min förmening vore obilligt.
Jag tror derför, att den föreskrift, som nu gäller, är riktig, och att betänk, således i detta hänseende bör rättas; hvadan jag anhåller örn återremiss.
Jag instämmer med Hr von Dea i i Ä1 a j. Hartmansdorff uti dess framställda anmärkn. i afseende på i punkten af delta utlåtande.
Lika med honom tror jag atl 67 §:n, på sätt han föreslagit, bör jemkns så, att placeringen kommer att ske en gång örn året, i stället för att den hittills skolat ske hvarje halfår.
Såsom ett ytterligare skal hvarför icke tidpunkterne för placeringarna af extraordinarie-! jenstemännen böra vara lieroende af understyrelsens godtfinnande, i hvilken händelse det kunde inträffa att placeringen skedde så sällan, att det dermed afsedda ändamålet, nemi. att bibringa extra-ordinarierne vana, öfr ing och skicklighet uti de särskildta detaljgöromålen inom hanken helt och hållet förfelades, får jag anföra det erfarenhetsprof, att vid ganska många befordringar till lägre beställningar har understyrelsen grundat sitt påstående, att utesluta eljest bättre meriterade medsökande lill förmån för mindre meriterade, på det för hållande, alt de bättr e mer iter arle saknade vana vid göromålen uti det departement, till hvilket de sökte befordran.
På det sättet kunde man ända ifrån extraordinär ie-bestiillningen bilda en skiljemur emellan bankens särskilda afdelningen till mehn och skada för det sammanhang, sorn bör äga rum uti detta verks funelioner. lii- von Hohenhausen, Michael Silvius:
De värde talare, hvilka gjort anmärkn:r mot Ut,k:s förslag i ->. punkten, hafva begge erkänt den förbättring, som ägt rum i så måtto, alt omflyttningen hädanefter icke behöfde ske hvarje halfår.
Deremot hafva de anmärkt, att då ingen tiri för omflyttningen blefve bestämd, så kunde det hända att placeringen alldeles underlätes.
Jag liar svält att tro, alt ett sådant underlåtande kunde äga 111111, då föreskriften att omflyttning hör ske är i §:n bestämd och tydlig; men då utaf de värda talare, sorn gjort anmärknrn, elen ene sjelf såsom bancofullmäklig erfarit huruledes vid befordringar ovana vid göromålen i den gren af bancoverket, hvartill befordran söktes, innefattat skäl för meriterade sökandes förbigående, så finner jag alt det torde vara skäl alt på detta för hållande fästa närmare uppmärksamhet ; och vill jag af sådan anledning icke motsätta mig den yrkade återremissen.
BancoUtsk:s mein.
N:o 177 blef af Ii. o. Ad. återremitterad!.
BancoUtskrs den 8 dennes på bordel lagda mein.
N:o 178, med förslag till ändring af åtskilliga reglementar iska stadganden i 8 art. af buncoreglementet under den 26 Maj 18 )5.
Endast en anmärkn. har jag att göra vid delta betänk., hvilken alser en förändring, sorn af Utsk. icke blifvit motiverad och som Utsk. derför förmodligen ansett innefatta blott en förändring i ord och icke i sak. 2 morn. uti J punkten lyder som följer: ”Ej min - *44 Don 12 Maj. dre bruksförvaltaren och pappersmästaren än bruksskrifvarne, vaktmästaren vid bruket, oell den för brukets räkning i Stockholm anställde, hvilka 3:ne sistnämnde förvaltaren ager antaga, uppbära deras löneinkomster och öfriga förmåner på brukets särskildt fastställda stat.” — Förvaltaren liar hittills haft rättighet att tillsätta bruksskrifvarne, men icke vaktmästaren vid bruket, hvilken på hans hemställan blifvit tillsatt på samma sätt, som bankens vaktmästare.
Detta ur visserligen en obetydlig förändring i sak; men derpå kunde grundas bestridande af pensionsrätt för dessa vaktmästare, hvilka bi 11 ig t v is böra tillerkännas denna förmån lika med bankens vaktmästare; och då detta förhållande i icke obetydlig mån verkar till ändamålet att erhålla godt och pålitligt folk till vaklmästarebestallningarna, så hemställer jag, 0111 icke betänk, bör återremitteras till vinnande af rättelse i detta hänseende.
BancoUtskts mein.
Nto 178 återremitterades.
Vid förnyad föredragning af Banco-och LagUtskms den 8 dennes på bordet lagda mein.
Nto g, i anledn. af vis.a skiljaktigheler i RiksSttns sednast fattade beslut rörtde lagstiftningen för enskilda banker, godkände R. o. Ad. volertspropostna, äfvensom att, på sätt Ulsktn föreslagit, voteringarna borde ske i förstärkt BancoUtskott.
Besvärs- och Ekon.Utskts den 8 dennes på bordet lagda meni.
Alio 157, 0111 saminanjemkning af RiksStms skiljaktiga beslut, i anledn. af Utskts betänktn Niis 1 og och i/jo angide stångjernssmidet och den gröfre jernhandleringen samt kolhandeln i Riket, På begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., beslöt R. o. Ad. att detta mål skulle punktvis pröfvas. 1 och 1 punkterna.
Dessa punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd. 3 punkten. R. o. Ad. biföll
Utskts yttrande i denna punkt. 4, 5, 6 och 7 punkterna.
Dessa punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad., ulan lades lill handlingarna. 8 punkten, eller det af Utsk. framställda samm a n f ö r a n d e af RiksSttns beslut i afseende på jern lii r ä d 1 i n g e n.
Jag kan icke annat än ogilla Utskts sätt alt gå till väga, nemi. att, efter alt hafva förklarat alt ett Stånds beslut måste förfalla, då det icke varit Den 12 M a j. >45 varit underslödt af de öfriga Irenne Ståndens, och efter att hafva gjort inbjudningar till de Irenne öfriga Stånden i afseende på jemkningar, sedermera framkomma med fullständigt redaclionsföi slag, utvisande hurudant R.
St:s beslut skulle se ut, i händelse dessa jemkningar antogos af vederbör.
Stånd.
Jag ogillar detta, säger jag, derföre att om dessa jemkningar icke antagas i de öfriga Stånden, så skulle viför andra gången hafva fattat beslut, som icke kunde anses verkande.
Detta anser jag vara ett oriktigt sätt att tillvägagå; och jag tror derför, att R. o.
Ad. i denna del icke har annat att göra, än att lägga frågan till handlingarna, såsom icke erfordrande någon åtgärd innan de öfriga Stånden beslutat.
Hr Palmcrantz, Joh. Mauritz:
Det torde väl va ra klart, att Ekon.Utsk. fallit Exped.Utsk. i embetet, enär det varit för tidigt af Ekon.Utsk. att, innan erhållen kännedom om de särskildta Ståndens beslut i sjelfva saken, uppgöra redaclionsförslag lill und. skrifvelse; och jag får derför instämma med Hr Rosenblad i anhållan om den propos., iian äskat.
Uppå derefter framställd propos. blef denna punkt lagd till handlingarna.
Då nu ånyo föredrogs Stats-, Lag- samt Allm.
Besvärstid!
Ekon.Utsk:ns den 1 1 dennes på bordet lagda mern.
N:o 194, med förslag till samman jemkning eller votering i följd af skiljaktiga beslut, i anledn. af betänk.
N:o 89 och utlåt.
N:o 162, blef samma mern. ånyo lagdt på bordet af Hrr von Hartmansdorff, Au g., och Rosenblad, Bernh.
På begäran af samma ledamöter lades äfven ånyo på bordet Bevilln - samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskrns den 1 1 dennes på bordet lagda ytterligare mern.
N:o 16, i anledn. af R.
St:s i vissa delar fattade beslut, ang:de grunderna och villkoren för brännvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag.
Lades på bordet nedannäranda Från Utsk:n inkomna Diemtr och ut!åt:n, nemi. från ConstitulionsUtskottet:
N:o 106, med ytterligare utlåt., i anledn. af de i RiksSt:n emot Const.Ulsk:s mern.
N;o 5y gjorda och såsom gemensamma tankar till Utsk. hänvisade anmärkningar; N:o 107, i anledn. af åtcrremiss å Coust.Utsk:s mera.
N:o 63; 20 H. iq >46
Den ia Maj.
N:o 108, i anledn. af RiksSttns yttranden röride Const.- Utskts meni.
N:o 88; N:o 10g, i anledn. af återremiss af Const.Utskrs meni.
N:o 8g; ]\:o i to, i anledn. af RiksSttns yttrande rörtde Const.- Utskrs mern.
JNT:o 97; N:o ni, i anledn. af RiksSt:ns yttranden rör:de Coiut.- Ulsk:s mern.
N:o 98; StatsUtskotlet:
N:o 5i 1 , med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksSttns skiljaktiga beslut öfver Wto 487 i /råga om Imf— vudtillarnes fördelning; N:o 5i2, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 4^7, ang:de bancovinstens utdelning lill Rikets samtliga län; N:o 5i3, i anledn. af väckt motion, att enahanda grunder för afskrifning eller godlgörande af skulder för undsättningsspanmål mätte uti Rikets samtliga län blifva gällande; N:o 5.4, i anledn. af Bruksidkaren A. W.
Gyzanders enkas och sterbhusdelägares ansökning om befrielse från ådömd betalningsskyldighet, i följd af ingången borgen för aflidne Kronofogden B.
Carlssons uppbörd; N:o 515, i anledn. af f. d.
Kronofogden A.
Hellbergs ansökning örn eftergift af Kronans andel i honom ådömda anmärkningsmedel; Kho 5a3, i anledn. af återremiss och meddella beslut å mern.
N:o 483, ang:de handels- och sjöfartsfonden; BancoUtskottet:
N:o 174, innefattande förslag till åtskilliga förändrade reglementariska stadganden för bancoverkets styrelse och förvaltning.
Upplästes ankomna prol.utdr. från de öfriga RiksStrn, nemi. från PresteSt. af den 3o sisth April oell den 5 dennes; frän BorgareSt. af den 5 och 8 dennes; samt från BondeSt, af den 5 och 8 dennes.
H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. -J till 1 på dagen.
In fidem protocolli, FO. Silfverstolpe•
D«n i5 Maj f. m. >47 Lördagen den i5 Maj (84 * •
Justerades i prot.utdr. för den 11:te och io prot.utdr. för den 12 dennes.
Justerades pleni-prot. för den 3i sisth Mars.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R.
N:o 3^7, ang:de local för Riksarchivet samt Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-academien; N:o 338, i anledn. af Krigscommissarien E. G. Lallersledts ansökning om förlängdt arrende å Starby kungsladugård ; !N:o 33g, ang:de pension för afl.
Secreteraren i Landtbruksacademien P. A. Granbergs efterlemnade enka; N:o 34o, ang:de de af K. M. i och för befästningsarbeten äskade extra-statsanslag.
Likaledes upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§ i riksdagsbeslutet, nemi.:
N:o 23, ang:de fortfarande utredning af Götha canalbolags och Malmö f. d. discontverk; JM:o 24, ang:de saluaccisafgiften; N:o 2Ö, 0111 tiden för nästa revision af stats-, bancooch riksgäldsverkens räkenskaper och förvaltning; N:o 26, ang:de tillökning i creditivet för Manufacturdisconten.
Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., samt 2:ne ledamöter uti Ridd.Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: N:o 286.
Frih. Raab, Carl Gustaf, efter N:o 14*3.
Hr Råfelt, Anton; Riddar husUtskottet: N:o 2it.
Cederström, Thure, N:o 1781.
Hr Rehausen, fullm.
Hr Söderhjelm, Fr. N., efter N:o 1241.
Hr Palmcrantz, Joh. Mauritz, och N:o 2293.
Hr von Heideman, fulhn.
Gr. von Rosen, Conrad.
Frih. Cederström, Thure, afsade sig den befattning honom blifvit lemnad att vara ledamot i Ridd.Utskottet.
Dan i5 Maj f. m.
Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ny ledamot i Ridd.- Utsk. efter Frih. Cederström.
Hr Landtm, tilfkännagaf, att Hr Mannerskantz, Carl
Axel, i anseende till afresa från riksdagen afsagt sig sin befattning såsom ledamot i BancoUtsk.; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla hans begäran, alt del oaktadt blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen.
Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde välja en ledamot i BancoUtsk. efter Hr Mannerskantz.
BorgareStts den 12 dennes på bordet lagda prot.utdiv, med inbjudning till R. o.
Ad. samt PresteSt. att instämma uti de beslut BorgareSt. fattat angtde de ännu ej definitivt afgjorda delarna af extra-statsregleringen.
Jag hemställer till R. o. Ad., om icke Ståndet skulle behaga uppskjuta pröfningen af den ifråga var. inbjudningen; ty målet, som den angår, har ännu icke förevarit, utan förekommer först i följande nummer.
Frölich, David; Jag instämmer med den värda sista talaren, att det torde vara skäl att låta detta prot.utdr, hvila; men jag hemställer tillika, om det icke vore skäl att vidtaga någon anstalt, att Ståndet från Exped.Utsk. kunde erhålla tryckta exemplar af StatsUtsk;s mern.
Nto 522, som redan har stålt uppfördt på föredragningslistan och är bordlagdt 2:ne gånger, och hvilket synes vara det ämne, som Hr von Hartmansdorff nu åberopat.
Det är temmeligen länge sedan StatsUtsk. afgjorde detta mål och det kan icke vara särdeles vidlyftigt.
Då jag ser att ordföranden i StatsUtsk. anmäler sig, förmodar jag att lian kommer att uppgifva anledningen hvarför det ännu icke inkommit, likasom hvarför det dröjt med tryckningen af äfven några andra betänkanden.
Horn, Claes Fredr.; Om jag icke missförstått
Hr von Hartmansdorlfs mening, så lär det vara hans afsigt att BorgareStts inbjudning skulle företagas i sammanhang med utlåt.
Nto 522, emedan det icke lär vara skäl alt afgöra detta utan att tillika afgöra inbjudningen.
När nu utlåt.
N:o 522 är 2 gånger bordlagdt och således nu måste till afgörande förekomma, samt det står, om jag icke bedrager mig, närmast detta mål, så förmodar jäg att vi äfven få upptaga BorgareStts inbjudning till afgörande på samma gång.
Frölich har trott att jag skulle kunna upplysa någonting om orsaken hvarför Exped.Utsk. så länge dröjer med tryckningen af ifrågavarande utlåt.
Det kan jag alldeles icke; D c n 15 M a j f. in. *4o jag har gjort samma anmärkning som Grefven, alt Exped.Utsk. någon gång dröjer något för länge med tryckningen.
Hvad detta utlåt, särskildt vidkommer, så är det verkligen något vidlyftigt eller egentligen reservationerna, som dermed följa, hvilket förmodligen orsakat tidsutdrägten.
Sista gången jag hade ordet saknade jag den underrättelsen, alt utlåt.
N:o 5?,2 var andra gången bordlagdt; deröfver nu upplyst, tager jag mig friheten hemställa till Hr Landtm., om icke med dess föredragning kunde uppskjutas, ly att nu företaga det innan de tryckta exemplaren ankommit och blifvit utdelade, torde icke vara enligt med vanlig ordning.
Jag anhåller, alt Hr Landtm, ville hemställa till Ståndet, all utlåt., om det finnes vara i ordningen att företagas, måtte få förbigås för alt sedan företagas i sammanhang med BorgareSt;s inbjudning.
Jag har lika med Gr.
Frölich saknat ett tryckt exemplar af detta betänk.; men efter genomläsning af det skriftliga, har jag ingenting emot att det nu föredrages.
Men då andra ledamöter först velat se det tryckta utlåt., så, ifall Hr Landtm, skulle anse sig kunna fårbigå det nu vid föredragningen, bestrider jag det ingalunda.
Jag skulle likväl önska, att R. o. Ad. vid sitt beslut om uppskof icke mätte fästa det bestämda villkoret, att inbjudningen skall företagas i sammanhang med betänk.; ty vidlyftiga debatter rör:de inbjudningen kunna uppstå, hvaremot jag skulle tro, att vid voter:s-propos:na några särdeles antnärkmr icke kunna göras.
3 Stånd hafva redan godkänt voler:s-propos:na, hvadan man behöfver tillse huruvida inbjudningen är af beskaffenhet att kunna till pröfning upplagas.
Derföre hemställer jag, om icke R. o. Ad. skulle finna för godt att uppskjuta föredragningen deraf, samt att Hr Landtm, ville tillåta anstånd med pröfningen af N:o 5?.2, Frih.
Vid alla föregående tillfällen, när ett RiksStånd har inbjudit R. o. Ad. att frånträda ett beslut eller falla ett lika beslut i en fråga med ett annat RiksStånd, så har denna inbjudning, på sätt naturligt synes, blifvit föredragen i sammanhang med och på samma gång med den från Utsk. lill Stånden öfverlemnade frågan och afgjorts gemensamt.
Jag kan icke begripa hvarföre R. o. Ad. skulle först besluta i hufvudsaken och sedermera företaga inbjudningen, för att sedan möjligen ändra sitt beslut.
Det är väl lämpligast, sorn mig synes, att inbjudningen företages på samma gång som sjelfva hufvudfrågan.
Jag skulle visserligen icke bestrida Hr von Hartmansdorlfs mening, men jag bar icke kunnat uppfatta ett enda skäl, hvarför det nu borde tillgå på annat sätt än vid andra tillfällen i alldeles dylika frågor.
Sa vi - i5o Den i5 Maj f. m. da Hr Landlm. oell Ståndet icke skulle finna lämpligt hvad Frih.
Sprengtporten föreslagit, att BorgareSlrs inbjudning och det dermed i sammanhang stående mern. på samma gång föredrages, så får jag anhålla att åtminstone inbjudningen måtte få förekomma i den ordning den nu slår på föredragningslistan.
Den är nu tredje gången föredragen, och da ett mål tredje gången förekommer, skall del enligt 49 §:n Riksd.
Ordn. ovillkorligen afgöras.