Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då således vår sillver-rdr innehåller mera silfver än (Jen Danska och Norska, skulle man väl också tro, att den ansågos begärligare eller åtminstone jemngod med dessa; men så är icke förhållandet.
I Hamburg, i Danmark, hvart vi vända oss, få vi betala agio.
Jag tror således, att skrifvelsen bör omfatta äfven myntet.
I lörmelt, ehuru icke i statistiskt afseende, tror jag Hr Isbergs förslag vara fullt tillfredsställande, och tillstyrker så mycket hellre dess antagande, som BorgareSt. enhälligt bifallit detsamma.
Men denna fråga har äfven en annan sida, som är af aldrastörsta vigt, nemi. den politiska.
Man bör nemi. icke undanskjuta tillfället, att, i en fråga af så stor betydenhet som denna, komma till en öfverensstämmelse mellan dessa trenne folk, som äro af samma ursprung, som 438 Den 14 Febrnari e. m. tala ungefär samma språk, och som hafva så många tusentals beröringspunkter sinsemellan.
Jag anhåller således om bifall till Hr Isbergs i reservationen framställda förslag.
Jag instämmer för min del med dem, som ifra för det metriska systemet.
Otn vi, efter att så nyligen hafva infört ett nytt system, nu skola vidtaga någon förändring, så måste det vara för att vinna ett större mål, nemi. öfverensstämmelse med de stora Europeiska länderna.
Till de upplysningar, Gr.
Mörner lemnat, vill jag blott ytterligare foga den, att, enligt uppgift, England låtit det blifva fakultativt, att vid införsel af varor begagna det metriska systemet, och det kunde vara skäl att tänka på, om icke denna utväg kunde äfven här vidtagas.
I ett afseende måste jag dock skilja mig från reservanten, nemi. i fråga om mynt.
Jag skulle åtminstone icke vilja tillstyrka införande af samma myntenhet i hela verlden, isynnerhet som åtskilliga länder basera sitt mynt på silfver, och andra sitt på guld.
Jag skall också så mycket hellre utesluta ordet »mynt» ur den underd. skrilvelsen, som det är bekant, att
Hr Björck väckt särskild motion derom, hvilken äfven vunnit afseende i Ilanko-Utslct, som deröfver redan uppsatt sitt Betänk., hvilket torde böra afvaktas, innan vi fatta beslut i denna fråga.
Jag vill således antaga Hr Isbergs reservation, om man utstryker ordet »mynt,» äfvensom orden »på vetenskapliga grunder bygdt,» ty det är bekant, att med dessa grunders vetenskaplighet hänger det icke så alldeles rätt ihop.
Något annat system kan väl i alla fall icke komma i fråga, än det metriska, hvilket redan är antaget af 80 millioner menniskor, och som äfven i England har goda utsigter för sig.
Cederström, Rudolf: Knappt har den Svenska nationen, efter att för få år sedan hafva antagit ett nytt myntsystem, nu med detta års första dag börjat laborera med detta nya system för mått, mål och vigt, förr än man redan är färdig att vilja pålägga nationen ett nytt arbete i samma ämne, men i förändrad rigtning.
Sådant kan icke för den Svenska allmänheten vara välkommet.
Hufvudändamålet är af motionärerne framstäldt såsom utgörande öfverensstämmelse i dessa afseenden mellan de 3 Skandinaviska rikena.
Jlet torde dock ej böra förglömmas, att Sverige idkar handel och trafik, icke blott med Danmark och Norige, utan äfven med Finland, Belgien, Holland m. fl. länder, äfvensom med de transatlantiska länderna.
Jag tror derföre, att öfverensstämmelsen mellan de 3 nordiska rikena icke förtjenar ensamt tagas i betraktande.
Något helt annat hade varit, om i Hr Wallenbergs motion blifvit föreslaget, att införa meter-systemet; men derom finnes icke ett enda ord i hans förslag till beslut.
Icke heller tror jag, att man på underhandlingens väg skulle komma till något hugnelig! resultat.
Jag påminner mig, huruledes, vid öfverläggningen härom inom Utsk:t, en ledamot, som, lika med mig, är uppfödd i en pro - Den 14 Februari e. m. 439 vins närbelägen lill riksgränsen, yltrade sig känna ganska väl våra bröder Norrmännen.
Om vi föresloge dem att antaga ett gemensamt system för mynt, mått, mål och vigt, så skulle de, efter bans förmodan, ganska säkert svara: »ja, om ni vill antaga vårt system, men eljest icke!»
Då nu äfven den 3:dje Skandinaviska staten skulle med oss sammanjemka sig, så fruktar jag häraf skulle uppstå ett slags system, som alls icke vore något verkligt system; och då kunna vi så gerna behålla tills vidare det vi nu hafva.
Att meter-systemet är bra, tror äfven jag, men det torde vara tids nog för oss att antaga detsamma, dä England först gifvit oss ett exempel att följa.
Jag anhåller således om bifall till denna punkt i Utsk:ts Betänk.
Frih. Baab, Ad. Christ.:
Cederström har först och främst andragit, att vi så nyligen antagit ett nytt system, och att det skulle verka missnöje, om, medan vi ännu laborera med att lära känna detsamma, ett ännu nyare skulle antagas.
Men just innan man ännu blifvit rätt förtrogen med det förra, innan det hunnit intränga i folkets vanor, är det skäl att göra en förändring, om en sådan finnes lämplig och af hehofvet påkallad.
Frilr.n har vidare antydt, att den af Hr Wallenberg afsedda öfverensstämmelsen i detta fall mellan de 3 Skandinaviska rikena icke vore af något, särdeles värde, emedan Sverige handlar äfven med andra nationer, och beröringen med dessa vore af lika stor vigt.
Men det ligger i sakens natur, att trafiken med grannarne är den lifiigasle, oell, som Ilr von Troil anmärkt, de förluster, sorn uppkomma genom den nu rådande skiljaktigheten, äro oberäkneliga.
Äfven den politiska sidan får icke förbises, ty otvifvelaktig! skulle den åsyftade öfverensstämmelsen åstadkomma närmare förbindelser än nu är förhållandet.
Friluns 3:dje argument, att Norrmännen icke skulle vilja antaga ett nytt system, derföre att det af oss föresloges, mäste jag alldeles underkänna, och jag tror att Hr Frilv.n icke känner våra bröder Norrmännen så väl, som han vill låta påskina.
Sedan jag nu hört, alt Borgare-St. antagit Hr Isbergs reservation, tror jag det bästa vore att följa dess exempel.
Att ur skrifvelsen utesluta ordet »mynt,» tror jag icke är nödigt, ty, om äfven Banko-Utslct inkommer med särskildt Betänk, i detta afseende, så går det ju an att sedan göra en förändring eller ett tillägg vid justeringen af Exped.-Utsk:ts förslag till underd. skrifvelse.
Jag anhåller således om bifall til!
Hr Isbergs reservation.
De flesta ledamöter af IJtsk:t voro ense derom, att om någon förändring skulle göras, så borde det metriska systemet antagas.
Om detta har deremot Ilr Wallenberg icke nämnt något i sin motion, och icke heller Hr Isberg i sin reservation annat än på en omväg.
För min del trodde jag, att diplomatiska underhandlingars inledande skulle snarare motverka 'än befrämja det afsedda ändamålet, emedan de säker - 440 Den 14 Februari e. tn. ligen icke kunde medföra någon snar påföljd, men deremot skulle hindra oss alt, för vår enskilda del, under tiden antaga meter-systemet, hvilket borde ske ju förr desto heldre, för att icke utsätta allmänheten lör obehaget och svårigheten af tvenne öfvergångar.
Jag har således ingenting att invända mot ett sådant beslut, sorn Hr von Koch löreslagit, biel t att man noga faslhåIler meter-systemet, såsom det, hvilket kunde komma i fråga att antagas.
Jag är, i enlighet med hvad jag förut yttrat, af lika lanke med Frih. Alströmer, att det klokaste vore, att Sverige, oberoende af andra nationer, nu genast antoge det metriska systemet; men derom finnes icke ett ord nämndt i sjelfva motionen, och derföre låler det sig icke göra att nu fatta ett sådant beslut.
— Jag har för min del yrkat, att ordet »mynt» skulle utgå, emedan det vore mera formelt rigtigt, att en skrifvelse derom grundade sig på ett Banko-Utsk:ts Utlåt., hvilket dessutom redan är färdigt; men då detta torde kunna bifallas sedermera utan hinder deraf, att denna fråga nu afgöres, så vill jag, för att icke splittra meningarne, förena mig med dem, som yrkat bifall till Hr Isbergs reservation.
Här har blifvit sagdt, att då vi så nyligen antagit ett nytt systern för mått, mål, vigt och mynt, man icke nu borde återigen förändra detsamma.
Men detta har också icke blifvit föreslaget, utan blott att sakkunnige män skulle sammanträda för att öfverlägga om möjligheten att åstadkomma någon likformighet i dessa afseenden mellan de Skandinaviska länderne, hvilka alla tre begagna olika både mätnings-, vägningsoch räknings-sätt.
Jag är visst icke någon ultra-anhängare af Skandinavismen, tvärtom hyser jag rätt stor farhåga för densammas alltför hastiga politiska utveckling; men jag anser dock, att en öfverensstämmelse i afseende å mynt, mått, mål och vigt skulle leda lill de 3 Skandinaviska rikenas sanna nytta och till ett närmande, som utan tvifvel är att önska.
Men för öfrigt behöfva vi sannerligen icke frukta, att det skall gå alltför fort med denna förändring.
Vi höllö på här hemma i 15 runda år, innan vi lyckades få decimal-systemet inlördt, och om man kommer derhän att erkänna iördelarne af metersystemet, så förmodar jag det skall taga lika lång tid, innan detta blir genomfördt.
Jag föreställer mig också att, ehuru det nu af Hr Wallenberg framställda förslaget egentligen afser likhet mellan Sverige, Norige och Danmark, skulle dock, om en komité tillsattes, frågan kunna vinna en mera omfattande undersökning, ledande till antagande af ett allmänt Europeiskt system eller det metriska.
Vi vela också, att det egentligen hållits en internationel kongress i Briissel, der denna fråga blifvit handlagd, och jag tror att vi icke böra i detta afseende ställa oss utom de öfriga Europeiska staterna.
Icke torde det heller vara nödigt att, då fråga blott är att till K.
M. ingå med en underdånig anhållan Den 14 Februari e. m. 441 om nedsättande af en komité, så noga väga och nagelfara med orden, ulan man torde kunna med trygghet öfverlemna alla detaljer till Iv. M.
På dessa grunder anhåller jag om bifall till Hr Isbergs reservation.
Jag instämmer med dem, som yrkat antagande af Hr Isbergs reservation.
Cederström har trott, alt underhandlingar med de håda andra Skandinaviska staterna skulle leda till ingenting; det tror jag äfven, nemi. om Sverige fordrade att de båda andra länderne skulle antaga vårt system, trien så lärer väl frågan aldrig komma att gestalta sig.
Det är gifvet, att när 3 personer med hvar sina enskilda åsigter önska en anslutning till hvarandra, måste alla 3 jemka med sig.
Att méter-systemet blir det som då gör sig gällande, kan icke betviflas.
Det är redan antaget af de flesta vest-europeiska stater; till och med det eljest så stationära Österrike har i Frankfurt lörurdat det.
Man har sagt, att då vi nu som bäst arbeta med att inlära ett nytt system, vore det icke skäl att förkasta detta och börja med ett annat.
Jag anser tvärtom; vi hafva icke ännu satt oss in i det nya systemet, och kunna då lika lätt antaga det metriska, det enda rationella, och som dessutom i många fall passar in i vårt gamla system, t. ex. i afseende å tunnan.
Cederström har icke velat erkänna den stora vigten af att lätta våra handelsförbindelser med grannrikena; jag är förvissad, att om Hr Frih:n tillbragle några månader i södra Sverige, skulle han komma på andra lankar.
Man synes här vara särdeles rädd för den Skandinaviska idéen, men så långt borde man väl dock utan fara kunna sträcka Skandivavismen, som till likhet i mynt, mått, mål och vigt.
Vi hafva nu varit förenade med Norige i 50 år.
Föreningen har just icke utvecklat sig med jättesteg.
Kunde icke nu möjligen, tiden vara inne att börja ett litet närmande åtminstone i praktiskt afseende?
Folk och språk äro på både sidor om fjällen lika, men att begära att ett Svenskt 25 öre måtte gälla sorn mynt i Norige, det skulle ännu vara orimligt.
Jag vill ej tro det.
För min del bekänner jag mig vara varmt tillgifven den Skandinaviska idéen, i hela dess vidd. men väl inseende att allt icke ännu kan uppnås, täger jag det lilla, som kan fås.
Jag anhåller om bifall till Hr Isbergs reservation.
Jag har med glädje hört de flesta talarne förena sig om bifall till Hr Isbergs reservation, äfvensom att Gr.
Hamilton afstått från sin särskilda mening i afseende å myntet.
Frågan om detta är just af aldra största vigt, och icke blott med afseende å de dagliga förlusterna i handel och vandel.
Vi veta alla, att vår silfverfond på sednare tider visat en stark benägenhet att utströmma ur banken.
Det har inträffat, att exporten från Skåne till Danmark varit större än inporten, och Danskarne hafva då velat betala med Danska speciedaler på 442 Den 14 Februari e. m. det vilkor, att de skulle få för dem lika mycket som för de Svenska.
På något sådant kan dock Bank-Styrelsen icke ingå, då den Svenska specien innehåller mera silfver än den Danska.
Cederström har erinrat, att
Sverige står i förbindelser icke blott med Danmark och Norige, utan äfven med andra länder; men handeln med dessa går i allmänhet genom sådana personers händer, hvilka inköpa varor i större qvantiteter, och som ganska väl förstå sig på myntberäkningen, under det vi äro utsatta för ständiga förluster och svårigheter på de många millioner, som utgöra detaljhandelns rörelsekapital i gränsorterna.
Skulle nu en komité komma till stånd, så kan den icke föreslå något annat system till basis än det metriska, ty det Danska och det Norska äro icke ens decimalsystemer.
Alströmers betänklighet, att underhandlingarne skulle kunna lägga hinder i vägen för oss att, oberoende af andra stater, antaga det metriska systemet, så förmodar jag att komitén icke skulle arbeta så långsamt, att ej dess Utlåt, kunde vara färdigt till nästa riksdag, då det således stöde K.
St:r fritt att besluta om saken.
Jag anhåller således fortfarande om bifall till Hr Isbergs reservation.
De flesta, som här yttrat sig, hafva yrkat bifall till Ilr Isbergs reservation, men icke lör att vinna hvad deri föreslås, utan på det alt det metriska systemet måtte antagas.
Då detta är meningen, borde den också hafva blifvit öppet uttalad, och det hade då varit bättre, om Utsk:t föreslagit inställande af alla åtgärder för införande af det nu påbjudna systemet, så att allmänheten sluppit alt först plågas med dettas inlärande och sedan straxt efter oroas genom att antaga ännu ett annat.
Den stora allmänheten är verkligen icke så intresserad af dylika experimenter, att deruti bör ligga någon uppmuntran tiil ideliga förändringar.
Det kan icke vara eder, Mina Hrr! obekant, att det system, som med detta års början vunnit sin tillämpning, först efter ganska svåra strider blef antaget, och, för att bereda detsamma lättare insteg hos allmänheten, ansåg man sig då likväl böra utgå från enheter, som åtminstone till någon del voro för denna allmänhet bekanta.
Nu vill man att dessa grunder skola förkastas, för att i stället antaga ett annat system, bygdt på så kallade vetenskapliga grunder, men som för allmänheten icke ega det ringaste intresse, och hvilka redan blifvit af den fortgående vetenskapliga forskningen befunna i viss mån felaktiga och bygdå på misstag.
Det kan blifva beqvämt för Hrr Grosshandlare att icke behöfva göra ny reduktion af mått eller vigt, då de förskrifva in sina varor från utlandet; men huru obetydlig är icke denna vinst emot den olägenhet, som hela allmänheten finge underkasta sig?
Hvad betyder väl antalet af liqvider och omsättningar med utlandet i jemförelse med dem, som ega rum Den 14 Febrnsri e. m. 443 man och man emellen i hela Sveriges rike?
Det ar för denna stora omsättnings-rörelse, som dagliga och nästan stundliga svårigheter skulle uppstå, då man icke kände värdet af de storheter, med hvilka man nödgades röra sig.
Man har sagt, att vi genom den nuvarande olikheten i myntfoten skulle förlora särdeles mycket vid handel med grannländerna; men de, som fara till Köpenhamn för att i bodarne derstädes göra sina uppköp, göra sig nog reda för hvad de betala och hvad de få för sina penningar.
Just Hrr:ne från Skåne torde kunna vitsorda, att i den provinsen lefver alltsedan 1600-talet det gamla
Danska systemet i mynt, mått och vigt ännu på många ställen qvar; så långsamt går det att i dessa afseenden införa förändringar.
Den ifrågaställa komitén anser jag för min del aldeles öfverflödig.
Om meningen är, som man säger, att få det metriska systemet antaget, så behöfves icke någon komité, ty detta system är redan tillbörligen både utarbetadt och kändt, och det lärer väl ej blifva hvarken bättre eller sämre, om det också får »videtur», af några komité-ledamöter från Sverige, Danmark och Norige.
Aro vi således öfvertvgade oin detta systems förträfflighet, så kunna vi ju helt enkelt antaga det, ulan att låta på något sätt binda oss af hvad i grannländerne i afseende häruppå göres eller låtes.
Jag kan således för min del icke finna ani. att gå in på Hr Isbergs reservation, och då jag icke har något annat att välja på, så yrkar jag bifall till Utsk:ts framställning i denna punkt.
För att icke gifva anledning till någon splittring, så förenar jag mig med dem, som yrkat bifall till Hr Isbergs reservation.
För min del får jag förklara, att jag vill bifalla Hr Isbergs reservation, med vilkor att ordet »mynt» derutur utgår, hvarpå jag således anhåller om propos.
Sedan öfverläggningen förklarats härmed fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, dels att 14. o. Ad., med afslag å samma hemställan, skulle antaga det af Hr Isberg i hans vid Betänk:t fogade reservation framställda förslag, hvilket lydde sålunda: »att R.
St:r måtte i underd. skrifvelse anhålla, det K. M., efter genom sakkunnige män verkställd undersökning och utredning, hvilket system för mått, mål, vigt och mynt må finnas lämpligast för Sveriges hringande, i afseende derå, till likställighet, i möjligaste måtto, med de länder i det öfriga Europa, som redan för sig godkänt ett på vetenskapliga grunder bygdt system i förenämnda hänseende, ville vidtaga de åtgärder, som kunna leda till antagande i de tre Skandinaviska rikena af ett gemensamt system för mått, mål, vigt och mynt»; och dels slutligen 444 Den 14 Febrnari e. m. af Hr Mannerskantz, att R. o. Ad., med afsta?
å Utslcts hemställan, skulle bifalla Hr Isbergs nyssberörde förslag, dock med uteslutande af hvad deri förekomma rörande mynt.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många nej och några ja. samt sedermera propos. på afslag å samma hemställan och antagande af Hr Isbergs förslag i dess helhet, då svaren ut folio nied starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande, Utsk:ts två sednare hemställanden.
Biföllos. Föredrogs och bifölls Banko-Ufslcts d. 11 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 24, i ani. af ett utaf Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandels-bolaget Sv. Renström & komp. gjordt ackordsanbud.
Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Lag- samt Allm.
Lesv- o.
Jikon.-Utslcts den 11 dennes bordlagda Betänk, N:o 2, i ani. af väckta motioner ang:de dels omarbetning af, dels ock ändringar i nu gällande legostadga.
Föredrogs, men begärdes af (lera ledamöter ånyo på bordet, Allm.
Besv— o.
Ekon.-Ulsk:ts den 11 dennes bordlagda Betänk.
N:o 57, i ani. af väckt motion om anställande af undersökning lill utrönande deraf, huruvida disposilions-rätten till åtskilliga jordlotter på Gottland, hvilka förmodas vara kyrkornas tillhörighet, rätteligen tillkommer kyrkoherdarne eller icke.
Föredrogs och bifölls samma Utsk:s d. 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o 58, i ani. af väckt motion om skiljande af landshöfdinge- och militärbefälhafvare-embetena på Gottland.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, samma Utslcs den 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o 59, i ani. af väckta motioner ang:de dels enskilda bankers upphörande, dels vilkoren för ny oktroj, dels ock privatbankssedlars användbarhet i den allmänna uppbörden.
Den 14 Februari e. m. 445 Föredrogs och bifölls samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o CO, i ani. af väckta motioner om biskopsernbetens indragning.
Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o 61, i ani. af väckt motion om utvidgad rätt lör qvinna till anställning i sådan tjenstebefattning, som för henne är passande.
Föredrogos och biföllos samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänkm: N:o 62, i ani. af väckt motion i fråga om utsträckt fribrefsrätt för länsmän; N:o 63, i ani. af väckta motioner ang:de förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande; N:o 72, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder till hämmande af tiggeri; N:o 73, i ani. af väckt motion om revision af jordeboken; N:o 74, i ani. af väckt motion om förändrade bestämmelser i fråga om den till inre tullbevakningen hörande personal; N:o 75, i ani. af väckt motion om förbud mot gesällvand ring; samt N:o 76, i ani. af väckt motion om upplåtande på entreprenad till den minstbjudande utaf tryckningen af allmänna författningar och kungörelser.
Slutligen föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo pä bordet, TIr Brakels, Mauritz, den 11 dennes bordlagde förslag, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning om Stats-Utsk:ts blifvande Utlåt. ang:de regleringen af utgifterne under Riks-statens femte hufvudtitel. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 12 på natten.
Ln fidem, O. Brakel. i 56 Den 18 Februari.
Onsdagen (len 18 Februari 1863- Plenum kl. 10 f. m.
Företogs val af en suppleant till fullmäktige i R.
St:rs Riksgälds-kontor efter Kaptenen Carl Gustal Hjerta; oell befanns dertill hafva blifvit utsedd:
Hr Rogeman, Johan Ludvig Christoffer, Riddar!).-Kamrerare, Kammarherre, R. N. O., med 114 röster.
Frih. Rudbeck, Reinhold: Uti sist!.
Lördags-plenum anmärkte Frih. Cederström, R., mot Exped.-Utslct, att samma Utsk. ådagalagt bristande eftertanke, då Utslct vid tryckningen af Utlåtm och Betanien icke tillsett, att uti de fall, då reservationer voro afgifna, dessa icke, åtminstone till en del, voro tryckta å samma sida, derå Retänk:t alslutades.
I följd deraf skulle, efter Friluns förmenande, den som läser Retänk:t, blifva utsatt för den olägenhet, att vid slutet af sidan förutsätta, det ingen reservation finnes Betänk:t bifogad.
Den värda Frilun synes deremot sjelf förutsätta, att den, som läser Betänk:t, icke kail vända om bladet.
Om detta Utsk:ts af Frih.
Cederström öfverklagade förfaringssätt är ett fel, så skall likväl en hvar, som vill taga någon närmare kännedom om dessa förhållanden, finna, att samma förfaringssätt följts utaf Utsk:t under Hera föreg:de riksdagar, deribland äfven under de riksmöten, då Utsk:t haft den förmånen att hafva Frih. Cederström, R., till ordförande.
Mot Utsk:t är vidare anmärkt att tryckningen dersammastädes försiggått alltför långsamt; men då Utsk:t nu tryckt 500 ark och vid samma tid under förra riksdagen endast 300 ark varit tryckta, synes mig denna anmärkning temligen obillig.
På mängden utaf hvad som trvckes beror åter, i hvad män riksdagstrycket kan mer eller mindre hastigt utdelas.
Äfven af bokbindarens häftning kan denna utdelning, utan Utsk:ts förvållande, varda uppehållen.
Ytterligare har anmärkts, att uti ett Lag-Utsk:ts Betänk, en hänvisning är gjord till en motion, som gäller ett för denna fråga helt främmande ämne.
Denna felaktighet har dock berott, Den 18 Februari. 447 icke på Exped.-Utsk:t, utan på Lag-Utsk:ts kansli; ty Exped.- Utsk:t har uti berörde hänseende icke tryckt något annat än som i behörig ordning Utslct tillhandakommit genom Lag-Utsk:ts skrifne Betänk.
Exped.-Utsk:t kan väl icke skäligen göras ansvarigt för rigtigheten af alla de sifler-uppgifter, sorn förekomma uti Utsk:ns skriftliga uppsatser.
Att anmärkningarne varit obefogade, torde R. o. Ad. således finna icke behöfva någon vidlyftigare bevisning.
Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: R. o. Ad. fattade under sista sammanträdet ett vigtigt beslut ang:dc införandet af lika mynt, mått och vigt uti de tre olika Skandinaviska rikena.
Bonde-St. har godkiinnt Ekon.-Utsk:ts lörev.de Betänk.
N:o71—eller med andra ord alslagit nyssnämnde sak.
Borgare-St. liar stannat uti enahanda beslut med R. o. Ad.; och Preste-St. har återremitterat Betänk:t uti samma syftning.
För att denna fråga skall kunna blifva på ett tillfredsställande sätt afgjord, anhåller jag alt R. o. Ad. ville inbjuda PresteSt. att förena sig uti det af R. o. Ad. och Borgare-St. i ämnet förut fattade beslut.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. bifölle Gr.
Björnstjernas nu väckta förslag, att Högvörd.
Preste-St. skulle inbjudas att förena sig uti R. o. Ad:s i afseende å första punkten af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Betänk.