Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med den strängaste tydning finnes således ingen Sup. pleant, sedan Riksdag begynt och ingen Auctoritet äger rätt, insätta i Ernbetet någon person, som icke existerar.
Skulle man åter i följd af praxis anse Suppleantens befartning existera äfven sedan Riksdag börjat, och deraf söka anledning för Fullmägtige, att inkalla efterträdarn, så utber jag mig att få åberopa 26 §. i Instructionen, hvilken Fullmägtige citerat.
Der står, att om Justitieombudsmannen dör innan nästa Riksdag, Fullmägtige genast skola sammanträda och i Ernbetet insätta den man, som Ständerne valt lill hans efterträdare.
Då hemställer jag, huruvida, i fall Ombudsmannen dör under Riksdag, Fullmägtige hafva rätt att inkalla Suppleanten.
IS Den 3 Octoler f. m.
Det är således ordalydelsen i samma §■ som förbjuder dem att vidtaga denna åtgärd, sedan Riksdag begynt.
Jag har således, som jag tror, utan någon tydning, blott med en klar citation bevisat, att Fuilmagtige icke haft någon rätt att inkalla Suppleanten till Justitieombudsman ifrån den 15 Januarii och åtminstone till det nya valet skedde.
När således under denna tid de icke agde en sådan rättighet, och man icke gerna kan göra någon skillnad mellan Riksens Ständers nya och gardia Fullmägtige, tror jag ingen annan utväg återstår, än att förklara Grundlagen i stället att följa dess bokstaf, för att tillegna Fullxnägtige egenskspen af epermanent Corporation, med beständig rättighet till Suppleantens insättande i JustitiaäOmbudsmanBEmbetet.
När det nu är bevist, att Fullmägtige nödgas anlita en tydning af §lns anda, emedan bokstafven icke så klart medger denna magt, såsom Grefve von Schwerin, samt Herrarne Hjerta och Ullberg velat anföra, så tror jag
Ständerne vara lika cbetaget som Fullmägtige, att tyda Grundlagen.
När jag nu slår upp 66 §•
Riksdagsordningen, sorn talar om sättet att välja Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret, så står der: ”Rik sens Ständer välje vid hvarje Riksdag genom ”slutna sedlar, hvart Stånd för sig samfäldt och ”ej medelst Electorer, sine BancoFullmägtige ”3 af hvarje Stånd, börande valet förrättas så ”tidigt, att desse Fullmägtige må kunna, medan ”Riksens Ständer ännu äro församlade, sin befatt. ”ning tillträda.”
När vi kommit så långt, att vi mäste* se på andan af Grundlagen, så frågar jag, oui icke den af mig nu citerade punkten i J)en 3 OcÅobtr f, m. 66 §. utmärker, att Lagstiftaren fruktat, att valet af Fullmägtige skulle för länge uppskjutas, så att c!e icke kunna tillträda sin befattning under Riksdagen.
Härmed är ock bevist, att Lagen fråntager de nya Fullrnägtige rättigheten, att under Riksdagen inkalla Suppleanten, och att Fullmägtige skola väljas i slutet af Riksdagen, blott så tidigt att de hinna tillträda sin tjenst, hvaraf Ster följer, att de icke äga befatta sig med inkallande af Suppleanten, så länge Ständerna Kjelfve äro närvarande.
Det har blifvit sagdt af Herr Hjerta, att Ständerne icke kunde så skyndsamt gå i författning härom, som ämnets vigt fordrar; deraf skulle följa att skyldigheten at åtlyda Grundlagens anda och bokstaf skulle stå tillbaka för tillfällige åsigter, Jag anhåller, att detta mål blifver lagdt till Handlingarne, men tillika, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade inhämta Ståndets tanka, huruvida Fullmägtige följt Grundlagens bokstaf, eller tillåtit sig tolka dess anda; ty hafva de gjort det sednare anser jag Grundlagen vittna emot deras åtgärd.
Ehuru 3 Stånd redan lagt målet till Handlingarna, torde nödvändigt vara att Ridderskapet och Adeln förklarar sin tanka, huruvida Grundlagen i detta fall är rätt tydlig, på det icke Fullmägtiges åtgärd må lända till något prsejudicat för framtiden.
Jag har trott mig skyldig och be-, rättigad till detta yttrande, men anhåller, att de Herrar, emot hvilkas åtgärd jag höjt min röst, icke må tro, att sådant skett för att kasta skugga på personer , hvilka jag högaktar.
Herr Roos, Jonas Emanuel; Då jag första 13 Den 5 Oclober f. ni. gången begärde ordet i denna aktningsvärda och upplysta samling, hade jag Grundlagens anda tili stöd, samt till föremål för mina yttranden.
Riksens Ständers rättigheter, och öfvertygeisen om rättvisan af mina påståenden skall följa mig i grafven.
Efter Fullmägtige säga sig i denna fråga hafva fullgjort Grundlagens bokstafliga fordringar, och deras Ordförande liknat dem vid bokstafvens Soldater, så inser jag icke, hvarföre de uraktlåtit att äfven välja Suppleant, då föreskrift /erne i detta ämne härtill gifvit lika mycken anledning.
För öfrigt har saken nu mera tagit den vändning, att någon vidare öfverläggning derom vore utan allt ändamål, hvarföre jag med nöje samtycker att målet får nedläggas, hellst jag genom den anställda Voteringen funnit, att så många värde Ledamöter dela med mig lika tänkesätt i ämnet.
Herr Uggla, Göran Gustof, anförde skrifteligenf (Se Eilagan N|o l.) Askillige yttrade härtill deras bifall.
Herr Stråle, Nils Wilheim'.
Sedan genom det förändrade förhållande, att ingen Just itiaeOmbudsman mera finnes, saken erhållit ett annat skick, och Fullmägtige icke hafva rätt att välja Ordinarie Ombudsman, samt i följd deraf icke Ben 5 Oclober, f. m, 13 heller dess Suppleant, så har all fråga förfallit om någon åtgärd i anledning af Fullmägtiges första anmälan, och intet annat återstår, än att lägga målet till Handlingarne.
Man har Täckt fråga om Fullmägtiges förhållande, men månne sådant verkligen varit af nödvändigheten påkalladt.
Den väg
Grundlagen för dylika anmärkningar utstakar, är, att Revisorerne skola melian Riksdagatne granska Fullmägtiges åtgärder, BancoUtskottet eller StassUiskottet deiöfver utlåta sig, och Rikets Ständer derefter stadga sitt beslut.
Om vi äfven nu lägga Fullmägtiges anmälan till Handlingarne, är en pröfning af deras förhållande likväl vid nästa Riksdag öppen.
Det torda vara lämpeiigare att då granska Fullmägtiges förhållande, i fall sådant kommer i fråga, än att nu upptaga tiden med en discussion , hvaraf dock intet resultat i afseende på nytt val till Fullmägtige uppkommer.
Jag tror att vi skola undvika måtsga obehagligheter , om vi sålunda uppskjuta frågan.
Då man ser sakerne på afstånd visa de sig ofta uti ett helt olika tillstånd, mot det man vid första intrycket tror sig förmärka, då passionen ofta beherrskar omdömet.
Jag vill blott yttra mig i afseende på en anmärkning af Herr Lefrén.
Han har sagt, att genom det i 98 §. förekommande ordet: innan nästa Riksdag, vore klätt, att Fullmägtige icke efter Riksdagens början hade rätt att insätta Suppleanten i JustitiseOmbudsmaos- Embete! , och deraf dragit den följd, att förhållandet vore detsamma äfven sedan det nya valet blifvit verkställda
Det är likväl en stor skillnad emellan dessa begge fall.
Det är klan, att Lagstiftaren ansett det beslut, sorn fat - 14 pen g Öctober f. m. tas vid en Riksdag, icke kunna under densamma ändras, förr än vid en kommande; och i följd deraf är det klart, att den Man Ständerna vid en Riksdag valt till JustitiasOmbudsmannens Suppleant, icke kan anses obehörig att inträda i sitt kall under samma förhållande som ban blifvit vald; men vid en kommande Riksdag åter hafva Riksens Ständer magt att upphäfva alla de beslut de vid förra Riksdagen fattatj så vida da ej äro Grundlag, och anställande af nya val till Justitieombudsman och dess Suppleant är uttryc. keligen föreskrifvet.
Lagstiftaren är således ganska consequent, då han later Suppleantens rätt att blifva verkelig JustitiasOmbudsman upphöra med den kommande Riksdagen, och då öfver* lemnar återbesättande af en tilläfventyrs ledig blifven JustitiseOmbudsmans plats åt Ständernes förnyade val.
Jag kan således icke upptäcka den likhet Herr Lefrén tror existera mellan dessa båda fall.
Man har icke fästat nog uppmärksamhet dervid, att i 26 §. ej står: vid nästjöljande Riksdag, Lagbudet är ovilkorligt.
Den 66 §. omtalar väl, det Fullmägtige skola väljas så tidigt, att de innan Riksdagens slut hinna inträda i sin befattning} men deraf kan jag icke förmås att erkänna, att icke Fullmägtige skola vara den Corporation, som äger insätta Suppleanten, emedan de gamle Fullmägtige alltid fortfara med sin befattning, tills de nya inträda deri} och tror således icke, att de anförde skälen kunna godkän-'
Oas.
Jag förnyar min anhållan, att målet måtte läggas lill Handlingarne, då Ständerna hafva full rätt att framdeles yttra sig deröfver.
Ben 3 Qclober f, m. Friherre Cederström-.
Jag anhåller; att till en början få besvara en del af den sista värda talarens yttrande, för att sedan komma till de förres.
Herr Stråle har förklarat, att ett bedö_. mande af Fuilmägtiges åtgärder endast kan uppkomma i följd af Revisorernes anmärkningar.
Han lärer dervid hafva förgätit , att Stats- och Ranco-Utskotten hafva anmärkningsrätt emot så väl Revisorer som Fullmägtige , då de åsidosatt föreskrifters noggranna efterlefnad , och att det är Riksens Ständer obetagit , att när hälst de finna några af dess Embetsman hafva förgått sig j eller missbrukat det dem lemnade förtroende , upptaga målet , och yttra sig deröfver, hvartill allt ingen prsescriptionstid uti våra lagar finnes bestämd.
Hvad sjelfva saken angar, har Herr Cederschjöld yttrat, det han instämde med mig deruti, att det icke vöre mödan värdt, att jag yttrade mig.
Det förundrar mig icke, att Herr Cederschjöld sålunda tillagt mig ett yttrande, som jag icke haft, ty det är ej första gången han på detta sätt förfarit.
Jag har förklarat, att det icke vore mödan värdt ingå i någon pröfning, antingen de Ellofva eller de 10 biand fullmägtige haft orätt ; men jag har alls icke sagt, att jag icke ansåg mödan värdt yttra mig i ämnet.
Herr Uggla har, såsom en bland de Ellofva yttrat åtskilligt till deras försvar, bland annat, att Fullmägtige genom den åtgärd , att insätta Supleanten i Ombudsmans-Einbetet, men icke välja någon annan Suppleant, beredt Ständerne tillfälle , att sjelfva verkställa detta val.
Het är i sanning rätt beskedligt handlat af de Ellofva j hvarföre Rikets Ständer, (i Talarens rS Ben 3 Öctober /. m. tanka,) synas dem skyldige tacksägelse.
Jag skulle dock förmoda , att fullmägtige bort tillämpa andra delen af 26 §., då de tillämpade den lista, i hvilket fall det ovilkorligen ålegat dem , att välja en Suppleant i Herr Hichens ställe; ty den tolkning Herr Uggla framställt, att det fordras den utnämnde personens bifall , innan han kan sägas vara Riksens Ständers Justitiae Ombudsman, lärer icke kunna gillas, hälst Riksens Ständer sjelfva, med stöd af grundlagar, nes föreskrifter, aldrig afvagta Ombudsmannens svar, för att välja Dess Supleant.
Till den stund en person afsäger sig ett erhållet Embete, innehar han det verkligen.
Således skulle ock Fullmägtige genast välja Suppleant, om de velat consequent följa lagens ordalydelse, på sätt de sjelfva tolkat den.
Herr Hammarsköld har framkastat den tanka, att Riksens Ständer icke kunna blifva missnöjde med den person de sjelfve valt.
Ett sådant förhållande synes dock mig ganska möjligt, helst så väl de väljande, som den valde, äro menniskor , roen derom är nu icke egentligen fråga, utan endast huruvida Rikets Ständer , såsom sjelfve närvarande, sjelfva må förrätta valet , på det deras Justitiae-Onabudsman , utkorad under loppet af Riksdag, icke endast må blifva försedd roed ett ProtocollsUtdrag af Fullmägtige, utan, enligt antagne former, med Ständernas ordentliga Constitutorial.
Då nu fråga uppstått, om de , som i Embetet insatt Herr Richert , handlat rätt; så måste i sådant fall de öfrige bland fullmägtige handlat orätt, hvilket jag likväl icke skulle förmoda kunna Den 3 Oddner /, >n. 17 tunna bevisas.
Jag har trott en utveckling af detta ämne i Protocollet vara tillräcklig, att fö-' rekomma dylika missbruk af myndighet för framtiden , men vill icke med Herr Stråle att händelsen skall alldeles glömmas, hälst erfarenheten visat, att Ständerne kunna komma i behof af att mera än en gång under samma Riksdag förrätta Jnstitise-Ombudsmans val.
Hade nu de Ellofva Fullmägtige fullgjort föreskriften, att välja ny Suppleant, då Herr Richert insattes t Embetet, så hade de naturligtvis äfven Ständerne oåtsporde , när Herr Richert afsade sig kallelsen , insatt sin egen nyvalde Suppleant i Om* budsmans-Embetet , samt utkorat ännu en ny ; och då hade den händelse inträffat, att Fullmägtige tillsatt så väl Omhudsman som Suppleant i Ständernes närvaro , och utan att derom vara eller kunna vara anmodade.
Herr Munck af Rosenfkjöld, Eberhard:
Jag anhåller att få meddela mitt omdöme öfver detta ämne i det skick det hade vid förra Plenum Hvarefter Herr Munck af Rosenschjöld uppläste följande:
(Se Bilagan ii:o 2.) Friherre Åkerhjelm , Gustaf Fredric :
Då jag har äran vara en bland dem , hvilka Ridderskapet och Adeln hedrat med sitt förtroende att hafva vården öfver ett af Rikets pennin&everk, Ridd'o.
IX Band. 2.
Den g Octoher fm. si är det med känsla af tacksamhet) jag anset min pligt vara, att framlägga de skäl, som föranledt mitt handlingssätt i detta fall.
Fullsnägtiges i Banken och RiksgäidsContoiret åliggande vid detta tillfälle kan delas i 2:ne afdelningar:
Den ena utgör endast verkställandet af ett redan förrättadt val, den andra är deremot ett alldeles nytt val.
I förra fallet synas 96 , 97 och 98 §§.
Regeringsformen tydligen föreskrifva, huru dermed skall förhållas, och den reglementariska delen af g8 §■ utgör lika tydligen en del af 526 § uti JustititeOmbudsmans-instructionen hälst denna sednare är på den förra grundad. 98 §■ RegeringsFormen bjuder ovillkorligen, att den till JustitiseOmbudsmans efterträdare utsedde person, skall honom efterträda, i fall han innan den nästföljande Riksdagen skulle med döden afgå.
Orden; innan nästföljande Riksdag utmärka tydligen den bestämda tidepunkt, hvars början inträffar vid JustitiseOmbudsmannens död, vare sig under eller efter Riksdag, och slutar vid nästföljande Riksdags början.
Valet till Justitia^ Ombudsman verkställdes i Julii månad och förordnandet daterades den 11 Augusti.
Herr Ehrenborg afled den 16 September och den 17 sammanträdde Fullmäktige, i grund af följande föreskrift i Justitias-Ombudsmans-Instructionens 26 §• ”Dör Justitieombudsmannen sammanträde ”genast Fullmägtige öfver Banco- och Riks* ”:.;äldsverken och insätte i Embetet, genom Pro”tocoilsUtdrag, den person Riksens Ständer till ”hans efterträdare utsett.”
Denna föreskrift, den enda vi äge utom Grundlagen , syntes så tydlig, att jag icke trodde mig äga rätt tveka om mitt J)en 3 OcloberJ. «, bifall till ProtocollsUrdragets expedierande för Herr Richert.
Jag hade trott Fullmägtige tillåta sig en tydning af bokstafven, om de icke genast följt denna föreskrift, utan dröjt med expeditionen, hvilken jag ansåg, ingen consideration böra uppehålla, då lagliga föreskrifter ej sådant föranledde.
Jag har således handlat efter min öfvertygelse om Grundlagens och dessa föreskrifters innehåll , och uppbär hellre föreb-åelsen derföre, än om detta öde drabbat mig för ett motsatt handlingssätt.
Hvad åter den andra delen af frågan beträffar eller uppskofvet med val af Suppleant, så kan dervid visserligen fråga om anmärkning äga rum, hvilken, idet fallet, icke allenast träffar de 11 Fullmägtige utan äfven de lo,sotn j förra förhållandet utgjort minoriteten.
Men vare därmed huru som hälst, erkänner jag, att, vid frågan om detta val, betänkligheter hos mig i första ögonblicket uppstodo, hälst jag ej i Full— mägtiges första Session, som var dagen efter JusiitiseO nbudsrnannens död, kunde vara beredd på eit val af så vigtig beskaffenhet, sorn det ifrågavarande.
Emellertid ansåg jag att ett uppskjutit val icke var detsamma sorn ett instäldtj och trodde, att då Rikets Ständer sjelfve voro församlade, att uppskof deruti var en skyldig gard af agtning mot dem.
Om likväl någon anmärkning mot Fullmägtiges underlåtande af detta val skulle göras, torde den kunna synas af mindre vigtig beskaffenhet, då Rikets Ständer nu kommit .i tillfälle, att enligt Egen önskan kunna välja både Justit‘seOrnburtsman och ness Suppleant, hvilket icke inträ; ät, om Fu imägti .e genast skridit lill val af den sednare.
Eet skulle vara Den 3 Octohcr f. m. tolg smärtande, om Bidderskapet och Adeln ett ögonblick kunnat förmoda, att något annat än lagens föreskrift, och begreppet om det sanna och rätta ledt mitt handlingssätt; då just dessa hafva utgjort, och skola alltid utgöra de enda motiverne derföre.
Jag hade icke ämnat yttra mig i förevarande ämne, sedan det kommit i detta skick genom Herr Richerts afsägelse j men sedan proposition blifvit begärd pi ogillande af Fullmägtiges åtgärder, kan jag icke annat än motsätta mig sådant, helst det måtte ■vara mig tillåtit, som var en bland de J22, att tro, det de fleste gillat Fullmägtiges förhållande/ Jag skulle tro, det Herr Lefrén icke så noga följt Grundlagens anda, då han ansett Fullmägtige hafva brutit deremot, och deraf pjort,' en tydning.
Ej heller skulle jag tro något vin» nas härmed, om icke att forcera till proposition, och få frågan hänskjuten till ConstitutionsUfskottet.
Herr Lefrén har argumenterat en sak, sorni ingen dragit i tvifvelsmål, nemligen att Fullinägtige icke under Riksdag innan nytt val af Justitieombudsman blifvit verkstäldt, äga rätt att förordna Suppleant, Men sedan detta nya val blifvit förrättadt, utgör det början af den tid, som i Grundlagen räknas inträffa innan nästa Biksdag.
Jag skulle tro, att detta är allt hvad i ämnet behöfver förklaras.
Om man då erkänner, att Fullmägtige uppfyllt bokstafligen sin Instruction,’ så vöre det icke högsint utan högdraget af Riksens Ständer att fordra det
Fullmägtige skulle af defirence mot sina principaler bryta deremot,'
Ven 3 Octo ber f. m, Ingen större vördnad kunde de visa Ständerne, ari när de noga följa deras Föreskrifter, och jag skulle tro, en sådan artighet, sorn afviker derifrån, icke äga något värde hos ett fritt Folk.
Hvad beträffar det Friherre Cederström anfört och åter upprepat i sin controvers om de elofva och de tio, så vill jag icke bestrida Hans skicklighet att uttyda och förstå Grundlagen, ehuru jag icke fattat nyckeln dertill, då den stundom, består i bokstafven, stundom åter i andan deraf.
Jag finner således, att om det icke lönte mödan att ogilla Fullinägtiges åtgärd, så lönte det a£ samma orsak icke eller mödan för Friherre Cederström att försöka det.
Jag förenar mig likväl deruti, att Fullmägtige genast bordt efter Herr Richert välja en annan Suppleant.
Ty skulle det mellan Riksdagarne inträffa, att de alltid skulle afbida den utsedde Ombudsmannens svar för alt utröna, om han mottog Embetet eller ej, och han först, sedan Riksdagen blifvit afblåst, af*ade sig det, voro de i följd af Grundlagarna icke i stånd, att välja hvarken Ombudsman eller Suppleant.
Jag finner derföre, att de endast bort följa den bokstafliga föreskriften, som jag icke i något fall kan finna stridande mot andan deraf.
Sluteligen får jag anhålla, att frågan här lika som i de andra Stånden må läggas; till Handlingarne.
Herr Roos: Jag önskade till mitt sednaste anförande få tillägga, att, då den förklaring gifves på ordet verklig, att Suppleanten icke är Justitieombudsman, förr än han svarat, om han vill emottaga det erhållna Förordnandet eller ej, s| bör jag etindraj alt i sjelfva Förordnandet till Deri 3 October /. m, Suppleant uttryckligen nämnes att lian skall, j händelse af dödsfajl, Ombudsmannen efterträda.
Suppleanten är således genom dödsfallet verkelig Ombudsman, och den åtgärd, som sedermera återstår, är alltså blott en formalitet, hvarigenom han kallas till tjenstgöring, men denna kallelse bör af Ständerne, och icke af deras Fullmägtige, under påstående Riksdag, utfärdas, Slutligen får jag anföra : att om Ridder skapet och Adeln af mina förra yttranden icke tillfyllest kunnat inhemta mitt ogillande af Fullmägtiges förfarande, så får jag nu högtidligen förklara det, men anhåller för öfrigt att målet måtte läggas till Handlingarne, * Herr Lefrén:
Jag vågar smickra mig dermed att Riddersakpec och Adeln icke ogillar, det jag åter begärt ordet.
Lika med Herr vört'
Hohenhausen var jag en bland de 122 som voterade emot Grefve von Rosens motion, på den grund, att jag (rodde det böra vara Riksens Ständers första åliggande att vara consequente, hvarom jag icke kunnat vara fullt öfvertygad, i fall ett nytt val inträffat.
Da, förra gången, Örn* budsman tillsattes, önskade jag, det Herr Ehrenborg måtte erhålla denna befattning framför Herr Richert, emedan jag icke kände den sednare.
Jag har likväl voterat emot Grefve von Rosens Motion.
Det hindrar dock icke, att det varit Ständernes rätt att inkalla Herr Richert, och det är för att bevisa detta, sorn jag anmält mig.
För min del anser jag nödvändigt, det Ridderskapet och Adeln drifver saken derhän,' att vj få uttrycka vår tanka öfver Fullmägtiges handlingssätt.
Sen 3 Öctobcr J. m. *5 Di Riksdagen ännu icke är slut, kunna vi ännu en gång komma i samma ställning, i fall den Ombudsman, som härnäst väljes, äfven afsäger sig.
Herr Stråle har anmärkt, att Fullmägtige aldrig kunna komma i tillfälle att välja JustititeOmbudsman.
Jag nödgas motsäga denna sats, ehuru jag derigenom kan synas motsäga mig sjelf.
Den händelse kan ju inträffa, att om, sedan Riksens Ständer åtskiljts, Justitieombudsmannen och dess Suppleant afledo på samma gång, eller så nära efter hvarandra, att Fullmägtige icke under mellantiden hunne välja en ny Suppleant i den föjre efterträdarens sfälle, de blefvo tvung. ne att anställa val både af den ena och deri andra, om vi icke skulle, mellan Riksdagarne, blifva alldeles utan JustitiseQmbudsman.
Vidare harman anmärkt mot Fullmägtige, att de icke varit fulltalige.
Uti denna anmärkning kan jag icke instämma, emedan 6 6 §.
Riksdagsordningen tyd* ligen säger: ”Yppas vid deras öfverläggningar ”skiljagtighet i meningarne, böra de till Protokollet afgifva sina röster, hvilka per capita bekäknas; i de fall då rösterne äro lika, äge Ordköranden afgörande röst.” Örn. meningen varit, att de skolat vara fulltalige, skulle der stått: i det fult; ty om alla äro närvarande, så kunna blott i ett fall paria vota existera.
Nusä'gerlik. väl §:n de fall.
Således supponeras, att paria Vota kunna uppkomma i närvaro af 22, 20 eller färre Ledamöter.
Herr Hjerta* Gustafi Jag ber de värde Ledamöter ,, sorn, sjelfve Fullmägtige, här försvarat FuUuiägtlgss^ förhållande s icke misstycka, att jag
Den 3 Oclouer f, m. förklarar min öfvertygelse, det jag icke äger, att samma förhållande här försvara.
Jag ber dem påminna sig, att 70 §.
Riksdagsordningen ut» tryckeligen bjuder, huru Fullmägtige skola ansvara för sitt förfarande.
Jag gör det icke för egen skuld, utan för att, såsom Representant afleda möjligen origtiga beslut af det Stånd jag tillhör.
Jag vill således endast påminna, att de ifrågavarande Fullmägtige varit af 4 Stånd; hvar.; före Ridderskapet och Adeln bör besinna sig, innan Ståndet låter hänföra sig att ogilla, hvad andre Stånds Fullmägnge gjort, hälst desse Stånd sjelfva gillat deras åtgärder. 70 §:n förklarar, huru de skola tilltalas , i händelse de förhålla sig origtigt, hvarföre ett tilltal här icke kan komma i fråga.
Jag önskar således blott att få varna för ett misstag, icke att inlåta mig i försvar för en sak, som skett i följd af en gifven föreskrift, hvilken pluraliteten tolkat efter öfyertygelsen om tydliga Svenska ord och språkbruk.
Jag har, under öfverläggningen om detta ämne, iakttagit tystnad, emedan jag ansett mig jäfvig att tala deröfver, Jag bryter den nu, endast för att förbehålla mig, att, sedan Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut, och då ett yttrande af mig icke mera kan tydas till fördel för mig, eller nackdel för någon bland de aktningsvärde
Män, som före mig och jemte mig haft och hafva Högh Ridderskapets och Adelns förtroende, att vara deras Fullmägtige, rättfärdiga mitt handlingssätt inför dem af Ståndet sorn möjligen ogilla det.
Jag förklarar dock imedlertid f att jag icke ämnar D*n 3 October /. m. 25 pellera till någon Rätt, i fall Ridderskapet oell Adeln skulle finna mitt förhållande hafva varit origtigt; utan jag tror, att Ridderskapet och Adeln, som skänkt mig sitt förtroende, äfven äger, ehuru srnärtande det för mig skulle vara, att öfver mig, såsom dess Fullraägtig, sjelf utsäga sitt ogillande.
Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansig öfverläggningen fulländad.
Ropades Ja.'
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalhn hemställde, att Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande Memorial måtte läggas till Handlingarne.
Föredrogs a nyo StatsUtskottets den 2o sist— ledne