Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser det vara en vacker känsla, sorn särdeles utmärker den Svenska soldaten, att han sätter högt värde på det presterliga biträdet, och då förefaller det mig bra hårdt att neka honom det.
Jag förbigår det obehag, som vid åtskilliga tillfällen uppkommer derigenom att regitet icke har egen prest.
Enligt reglementet t. ex. skola rekryters prestbetyg aflemnas till regtspastor.
Nu måste de lemnäs till stadens pastor och öfver honom har reg:ts-chefen icke någon makt och kan icke ålägga honom några skyldigheter; hvaraf således ofta kunna uppstå för reg:ts-chefen rätt obehagliga uppträden.
Jag vill endast med ett par ord svara på Utsk:ts invändning att K. M. icke hos R.
St:r anmält behofvet för detta regte af särskild prestman.
K. M. kan naturligtvis icke fästa sig vid alla småsaker inom hela den inre organisationen.
Det måste derför bero på regts-chefens att i sådant fall föreslå, hvad han finnér vara af nöden.
Då jag olyckligtvis får erkänna att jag i detta fall gjort mig saker til! en underlåtenhet, ligger felet icke hos K. M., utan hos mig såsom regts-chef.
Jag hoppas emellertid att R. o. Ad., för det fel, jag begått, icke straffa mina hussarer, utan att R. o. Ad., på sätt inom utgiftsafdelningen är föreslaget, ville bevilja ett årligt anslag af 1,200 rdr till lön för en regementspastor vid hussar-reg:tet Konung Carl XV, hvilken pastor jemväl bör hafva åliggande att bestrida garnisonspredikants-tjensten i Malmö.
Det är en aktningsvärd känsla hos reg:ts-chefen att han söker bereda sin trupp förbättrad själavård, men å andra sidan torde det dock vara skäl att det tillses i hvad mån truppen, genom bifall till förslaget, verkligen skulle komma i åtnjutande af denna förmån.
Då reg:tet är förlagdt på flera spridda ställen och reg:tspastorn naturligtvis icke kan vara närv:de på mer än ett ställe, komme alla de afdelningar af reg:tet, som äro förlagda på andra ställen, än der reg:ts-pastorn finge sin tjenstgöring, att vara i saknad af dennes biträde, och då det äfven, i händelse af aktiv tjenstgöring, icke torde vara sannolikt att hela detta reg:te komme att såsom en afskild korps manövrera för sig, utan snarare medfölja andra trupper, kan jag för min del icke inse den stora vigten deraf, att ifrågav:de anslag beviljas.
Statens tillgångar tagas i betydlig mån i anspråk för utgifter, som torde vara ändå angelägnare, och jag för min del kan icke annat än yrka bifall till Stats-Utsk:ts framställning.
Hr Reuterskjöld: Utsk:t har, såsom Gr.
Rjörnstjerna nämnt, fäst sig vid det förhållande, att K. M. icke afgifvit Pro - Din 26 Man f. m. 313 pos. i ämnet.
Visserligen har Hr Gr:n tagit skulden på sig, för det han icke fästat K.
M:s uppmärksamhet på behofvet af en reg:ts-pastor vid hussar-reg:let Konung Carl XV; jag får dock erkänna att jag ganska val har mig förhållandet bekant, men att K.
M. ansett sig icke böra äska anslag för tillsättande af reg:ts-pastor vid nämnde reg:te af det skäl, att K. M., som vid denna riksdag icke velat framlägga någon organisationsplan, endast begärt anslag till högst oundgängliga behof.
Vår armés tjenstbarhet beror mycket på den varma religionskänsla, hvaraf denna armé är genomträngd.
Hos utländningen väcker det mycken uppmärksamhet att se med hvilken vördnad
Svenska soldaten åhör ordet och deltager i den offentliga gudstjensten.
Ingen sed kan vara vackrare än den att bereda sig till en batalj, med att samfäldt uppsända en varm bön till Honom, som styr folkens öden.
Denna religionskänsla är från hemmet medförd och får icke, af hvilken det vara må, afsvalas. K. M. har emellertid, af skäl, som jag nämnt, icke velat göra framställning i ämnet, och då det torde vara tvifvelaktigt om någon framgång kan vinnas åt förslaget, då det icke understödes i de andra Stånden, vill jag icke yrka afslag å Utsk:ts framställning.
Jag vill blott lemna den upplysning, att K.
M:s tillbakahållande af Propos. i ämnet icke härrört deraf alt K.
M. icke ansett behofvet förefinnas.
Jag var frånvarande, när denna fråga inom Utsk:t förevar, eljest skulle jag hafva understödt motionen.
Jag anser att bifall till denna motion alldeles icke har något att skaffa med organisationsplanen i sin helhet, ty arméen må organiseras huru som helst, är det väl säkert att reg:tspastorn fortfarande blir anställd vid reg:tet.
Jag anser således organisationsfrågan helt främmande, och om man så betraktar saken, tror jag att man icke kan annat än tillstyrka motionen.
Flvad angår det af Gr.
Mörner för afslag å motionen anförde skäl, att då reg:tet icke är förlagdt på ett ställe, det skulle vara obehöfligt att hafva en reg:ts-pastor, vill jag blott erinra att, om det vore rigtigt, på samma grund alla våra reg:ts-pastorer vid den indelta arméen skulle kunna förklaras obehöfliga; dessa regiten ligga nemi. spridda på många ställen och samlas endast vid tiden för möterna.
På dessa skäl tillstyrker jag afslag å Stats-Utsk:ts förev:de Betänk.
Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih. af Ugglas och vill fästa Gr.
Mörners uppmärksamhet på det besynnerliga förhållande, att då den indelta' soldaten, som ligger sammandragen endast under 14 dagar på året, har prestman, den värfvade, som ligger sammandragen flera gånger så länge, icke skulle hafva någon prestman. 314 D«n 26 Man f. m.
Jag är Hr Krigs-ministern särdeles förbunden för det understöd han lemnat förslaget, men då Hr Reuterskjöld ansett förslaget icke hafva någon utsigt att vinna R.
St:rs bifall, är jag nog lycklig att kunna lemna den upplysning, att Presfe-St. redan bifallit det, och jag har anledning tro att samma utgång vinnes äfven inom Borgare-St.
Inom Utsk:t föll förslaget på den förseglade sedeln, och det är skäl antaga, att, om R. o. Ad. bifaller förslaget, det blir R.
St:rs beslut.
Sedan öfverläggningen förklarats slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsktts hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle för sin del bevilja ett årligt anslag af 1200 rdr till lön för en regtspastor vid Hussar-reg:tet Konung Garl XV, hvilken pastor jemväl borde hafva åliggande att bestrida garnisons-predikantstjensten i Malmö, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag derå och det ofvanomnämnde löneanslagets beviljande, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja haft öfvervigten.
18:de punkten.
I9:de punkten.
Mom. litt. a. Gr. Mörner, Garl Göran:
I denna punkt förekommer en olikhet, som jag icke kan förklara.
Pag. 11 upptages en summa af 11,348 rdr 90 öre, och här återkommer densamma, men lyder här endast å 11,248 rdr 90 öre.
Orsaken härtill kan jag icke upplysa, men kanske någon af Stats-Utsk:ts ledamöter kan säga, hvarigenom denna olikhet uppkommit.
Den af föreg:de talaren anmärkta skillnad torde härröra af de 100 rdr, som äro anslagna till aflöning åt en läkare, och som icke ansetts behöfliga att upptaga på det sednare stället.
Öfverläggningen förklarades slutad och Utsk:ts hemställan bifölls. Mom. litt. b, c och d. Utskds hemställanden biföllos.
Mom. litt. e. Frih.
Armfelt, Magnus:
I afseende å det öde, som träffat första delen af motionen, eller den del, som afser aflöningen Den 26 Mer» f. ra. 315 åt underbefälet vid Gottlands National-beväring, har jag icke något att anmärka.
Det skäl, Utsk:t anfört, att K. M., efter pröfning, icke funnit sig böra fästa afseende vid nämnde framställning, är för mig tillräckligt.
Hvad åter beträffar sednare delen af motionen, synes icke af Betänk:t att K.
M. pröfvat denna sak, utan vill det synas som om enda skälet för Utsk:ts afstyrkande varit det, att »det ej är vordet ådagalagdt att Nationalbeväringens auditör, genom depot-kompaniels öfverflyttning, erhållit någon synnerlig tillökning i göromål.»
Lika med reservanten, måste jag säga att det förefaller mig bra besynnerligt att auditören, som, då han endast haft att handlägga de förbrytelser, som begingos af en enda bevärings-korps, varit aflönad med 450 rdr, när han tillika får handlägga alla förbrytelser, begångna af medlemmar af depötkompaniet, icke härför skulle erhålla sin aflöning förökad med 150 rdr.
Äfvenledes förefaller det mig besynnerligt, att Utsk:t säger, att det icke är ådagalagdt att auditören erhållit någon särdeles tillökning i göromål.
Detta anser jag så gifvet, att jag icke derpå vill spilla några ord.
Jag får derför anhålla, att R. o. Ad. ville bifalla denna del af motionen, hvars billighet lätteligen bör inses af hvar och en.
Jag har begärt ordet för att påyrka rättvisa för denne auditör.
Förr hade han endast att handlägga förbrytelser af en korps, nu har depotkompaniet tillkommit, och det synes icke billigt eller staten värdigt att han, med de förökade göromålen, icke skulle få förökad aflöning.
Summan, som blifvit begärd, är dessutom så ringa, blott 150 rdr, att jag tycker med billighet öfverensstämmande att den bifalles.
Det torde vara nödigt att lemna en upplysning.
Det är bekant att det icke är någon ny trupp, som blifvit öfverflyttad till Gottland, utan endast att ett redan på Gottland varande, till Svea artilleri-reg:te hörande, s. k. depot-kompani blifvit med Gottlands National-beväring förenadt.
Häraf följer att hvarken den ene eller andra fått mera att göra än förut.
Jag skulle derför önska veta hvem som förut skött auditörsgöromålen vid depot-kompaniet.
Såvida de på den tiden ombestyrdes af den nuv:de auditören, har naturligtvis hans ställning icke på minsta sätt ändrats derigerom att en öfverflyttning af anslag från en titel till en annan egt rum.
Jag känner icke, huruvida auditören vid Svea artilleri-reg:te från Stockholm rest öfver till Gottland, då några göromål der förekommit, men har den vid Gottlands National-beväring anställde auditör förut haft bestyr med krigs-rätter, får han samma bestyr fortfarande, och då är det icke skäl att bevilja honom någon löneförhöjning.
Jag anhåller om bifall till Stats-Utsk:ts framställning.
816 Den 26 M»r» f. m.
Om jag varit ledamot af Stats-Utsk:t, skulle jag kunnat besvara Gr.
Mörners fråga.
Nu ber jag att få interpellera någon af Stats-Utsk:ts ledamöter, som nog har reda på förhållandet.
Utsk:t säger sjelft att auditören icke fått någon synnerlig tillökning i göromål.
Mig synes likväl, att om han fått aldrig så liten tillökning i göromål, det äfven är skäl att bevilja honom tillökning i aflöningen.
Armfelt:
Jag kan icke förneka att den nuv:de innehafvaren af tjensten är samme person, som förut skött den på förordnande, emedan man icke kan begära, att auditören vid vissa årstider skall företaga resor till Gottland.
Men af den omständighet att han skött denna befattning, vare sig med eller utan godtgörelse af den person, som innehade tjensten, följer icke att, när det blir ett ordinarie åliggande på stat, han icke bör få sådan ersättning, som han skäligen kan vänta, och får jag derföre förnya min anhållan om bifall till motionens sednare del.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å den del af Utsk:ts förev:de hemställan, som afsåg väckt fråga om löneförhöjning för underbefälet vid Gottlands National-beväring, något yrkande ej blifvit framställdt, men att, hvad deremot beträffade punktens öfriga del, eller frågan om förhöjning af lönen för samma bevärings auditör, hade yrkats dels bifall till Utsk:ts i afseende derå gjorda hemställan, och dels att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan i den delen, skulle förhöja ifrågav:de tjenstemans lön från 450 till 600 rdr; och skulle, till följd häraf, omnämnde delar af Utsk:ts hemställan göras till löremål för särskilda propos:r.
Landtm, först propos. på bifall till Utskds hemställan i fråga om löneförhöjning åt Gottlands National-bevärings underbefäl, hvartill svarades ja; hvaruppå och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan i öfriga delen blifvit gjord och besvarad med några ja och nej i blandning, propos. framställdes på afslag å denna del af punkten och beviljande af den ifrågakomna löneförhöjningen för auditören vid meranämnde beväring, och då svaren nu utföllo med flera ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten.
20:de punkten.
Utsk:ts hemställanden biföilos. 21:sta punkten.
Mom. litt. a, b och c.
Utsk:ts hemställanden biföilos.
Dtn 56 M*r« f. m. Morn. litt. d. 317 Gr.
Cronstedt: Sedan R. o. Ad. bifallit det af K.
M. äskade anslag för uppsättande af ett sappörkompani, torde R. o. Ad. finna nödigt att bifalla jemväl hvad K.
M. begärt till underhåll af kompaniets beklädnads-, remtygs-, utrednings- och sjukvårds-persedlar.
Jag anhåller derför om Hr Gr:s o. Landtnäs propos. på att R. o.
Ad. ville för nämnda ändamål bevilja ett belopp af 10,501 rdr 50 öre, att å ordinarie stat uppföras.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och beviljande af det i punkten omförmäldta, af K.
M. äskade anslagsbeloppet, 10,501 rdr 59 öre, hvilken propos. med ja besvarades.
Mom. litt. e.
Utsk:ts tillstyrkande bifölls. 22:dra, 23:dje och 24:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos.
Härefter blef den vidare behandlingen af ifrågav:de Utlåt, uppskjuten till e. m:s plenum.
Föredrogs, men begärdes på bordet, Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag
N:o 67, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens första hufvudtitel.
Upplästes och godkändes samma Utsk:s skrifvelse-förslag: N:o 68, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de upphörande af den s. k.
Näs kungsgårdshjelp; N:o 69, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de öfverlå tande till staden Christianstad af en kronan tillhörig tomplats derstädes; N:0 70, i ani. af K.
Propos. om beviljande af anslag till inköp för statens räkning af en del utaf den Kammarherren m. m. G. I).
Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer; samt N:o 71, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de anslag till framtida vård och underhåll af Gustaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne. 318 D»n 56 Mari e. m.
Anmäldes och bordlädes:
Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 108, i ani. af väckta motioner om förändrade bestämmelser rörande militärundervisningen i riket; samt Exped.-Utsk:ts Mern, N:o 9, ang:de upprättande af register öfver de inom Riks-Stånden väckta motioner. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Thorsdagen den 26 Mars 1863.
Justerades 4 prot.-utdrag för f. m:s plenum och protrn för den 4 sisth Februari f. o. e. m.
Fortsattes pröfningen af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 66, ang:de reglering af utgifterne under riksstatens fjerde hufvudtitel, dervid nu i ordningen förekom 25:te punkten.
Hr Lagerhjelm, Gustaf: Då Preste-St. afslagit denna punkt, anhåller jag att få deröfver yttra några ord, för att söka hålla öppen denna fråga, som jag anser vara en lifsfråga för det
Svenska kavalleriet och dess fortfarande användbarhet.
Att detta kavalleri är särdeles utmärkt och kan uthärda jemförelse med hvilket annat som helst, är ett faktum, som icke kan jäfvas; men det lider dock egentligen af tvenne hufvudsakliga brister, nemi. dels på tillräcklig öfning, och dels på skicklighet i ridkonsten; jag vågar till och med tillägga ett tredje, nemi. brist på ett lifligare intresse inom vapnet sjelft.
Jag har för omkring ett år sedan sett uppgifvet i Krigsvetenskaps-akademiens tidskrift, att kavalleriet skulle numera Oen SO Meri e. m. 319 hafva spelat ut sin röle, och att det ej stöde i jemnbredd med de öfriga vapnen, som på sednare tider vunnit en större utveckling och betydelse; men häri måste ligga mera öfverdrift än sanning.
Vöre så förhållandet, så kan det icke annat än väcka förvåning, att ett så dyrbart vapen fortfarande existerar.
Men det är icke så; hvarje tid har sitt lynne, sin rigtning inom intelligensens verld; och om också artilleriet och infanteriet för närv:de gå en större utveckling till mötes, så är jag dock öfvertygad, att äfven den nyare krigskonsten icke kan undvara ett element, som förenar lätthet i rörelser med kraft och hastighet.
Men för att detta vapen skall kunna uppfylla sitt ändamål, fordras ovilkorligen en utbildad skicklighet i ridkonsten, som icke kan vinnas på annat sätt än att kavalleristen betraktar hästen såsom sitt förnämsta vapen, och att mellan häst och karl råder den fullständigaste harmoni. K. M. har också insett denna vigtiga sanning, och har derföre vid flera riksdagar begärt medel till inrättande af en ridskola.
Men i Sverige mognar allting långsamt, äfven öfvertygelsen, och R.
St:r hafva icke ansett detta ändamål vara af så trängande vigt, att de velat för detsamma lemna anslag.
Nu har emedlertid K.
M. föreslagit anläggande af en ridskola vid Strömsholm, hvaremot Stuteri-öfverstyrelsen ansett någon annan ort böra dertill väljas, och StatsUtsk:t förordat Orebro såsom den lämpligaste platsen.
För min del tror jag, att inrättande af ridskolor vid stuterierna skulle helsosamt inverka såväl på skolans elever, som genom vexelverkan äfven på stuterierna sjelfva.
Genom skolans förläggande till Orebro skulle också förorsakas flera olägenheter, då nemi. såväl hästar och foder, som äfven stallbetjening, skulle från Strömsholm försändas dit, hvilket komme att medföra ganska betydlig kostnad.
Då emedlertid enligt ali anledning frågan för denna gång är förfallen, kan jag icke annat än på det högsta beklaga en sådan sakens utgång, som utan tvifvel leder till förminskning af kavalleriets användbarhet, ty vi sakna i denna stund såväl officerare, hvilka skulle kunna dressera remonterna, som personer lämpliga att bekläda stallmästare-befattningarne.
Jag anhåller emedlertid, att R. o. Ad. för sin del måtte, genom sitt beslut vid denna fråga, lemna ett vittnesbörd om uppskattandet af dess vigt och betydelse.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos.
, bifölls Utsk:ts i denna punkt gjorda hemställan.
26:te punkten.
Uppå Hr Gr:s o.
Landtm:S framställning, bifölls Utsk:ts hemställan, dock med förbehåll om iakttagande af de förändringar i afseende å åtskilliga anslagsbelopp och den jemkning i slutsumman, som påkallades utaf R. o. Ad:s, från Utsk:ts förslag afvikande beslut. 320
Den 26 Mare e. ra. 27:de punkten.
Hr Reuterskjöld, Fabian:
För att en sjöbefästning skall kunna uppfylla sitt ändemål, måste den vara bestyckad med särdeles grofva kanoner, som hafva lång portée, på det fienden må kunna hållas utom den mest verksamma eldlinien; och detta är vid Carlsten så mycket nödvändigare, som denna fästning icke är byggd med så stor soliditet, att den skulle kunna på nära håll länge motstå det grofva artilleri, som nu för tiden brukas.
Het antal kanoner, som K. M. äskat, är också grundadt på uppgift af General-fält-tygmästaren, och jag behöfver säkerligen icke upptaga R. o. Ad:s tid med någon längre framställning om vigten af detta behof, utan anhåller endast, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts Betänk., bifalla, R.
M:s Propos. i förev:de punkt.
Leijonhufvud, Broder Abraham:
Jag var icke närv:de i Stats-Utsk:t, då denna punkt der förekom.
Jag instämmer så mycket heldre med den föreg:de talaren, som det är af yttersta vigt, att just en sjöfästning, som Marstrand, må kunna skjuta på långt håll, för att kunna afhålla fiendtliga fartyg och för att skydda dem, som, i händelse af krig, komme att dit taga sin tillflykt.
Stats-Utsk:t har visst icke underkännt vigten af att få refflade kanoner, men blott ansett någon besparing kunna göras i afseende å antalet.
Vid förra riksdagen beviljades ett anslag till 3 fältbatterier refflade kanoner, men dessa lära icke ännu hafva kommit till utförande, emedan man ännu ej blifvit ense om modellen.
Kanske går det nu också på samma sätt, så att icke ens dessa 12 kanoner, som nu äro i fråga, binna anskaffas till nästa riksdag.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats, dels bifall till Utsk:ts hemställan, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle bevilja det af K.
M. för anskaffande af 20 refflade grofva kanoner m. m. äskade anslag, 110,000 rdr; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades mångå nej och några ja, samt sedermera propos. på afslag å samma hemställan och beviljande af det utaf K.
M. äskade anslaget, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 28:de och 29:de punkterne.
Utsk:ts tillstyrkanden biföllos. 30:de Den 26 Mare e. m. 321 30:de punkten.
Lades till handlingarne: 31:sta punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. 32:dra punkten.
Lagerberg, Sven:
Jag bar ingenting att invända emot Utsk:ts förslag till beslut, men deremot kan jag ej gilla motiveringen, emedan den synes antyda ett Ständernas ingripande i en detalj, som väl bör vara K.
M. ensam förbehållen.
Jag hemställer derföre att R. o. Ad., med ogillande af motiverna, måtte bifalla punkten.
Då denna fråga förevar i Stats-Utsk:t, var jag af samma tanka som Gr.
Lagerberg; men ledamöterne af de andra Stånden höllö särdeles mycket på motiveringen, och då den icke inverkar något på sjelfva beslutet, så kan den väl utan fara stå qvar.
Jag anhåller blott att få instämma med Gr.
Lagerberg i hans nyss afgifna yttrande.
Jag instämmer så mycket heldre i Gr.
Lagerbergs yttrande, som det kunde blifva för framtiden ett farligt prejudikat, om man gillade äfven motiverna.
Jag var tillstädes i Belgiska kammaren, då der var fråga om en befästning, och ehuru den nämnda representantförsamlingen berömmer sig att vara en af de friaste i verlden, så ansåg den sig dock icke böra i ett dylikt fall ingå i några detaljer.
Sedan öfverläggningen ansetts fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å det slut, hvartill Utsk:t i denna punkt kommit, hade något annat yrkande än å bifall till detsamma ej blifvit framstäldt, men att, hvad åter beträffade motiveringen till Utsk:ts hemställan, Gr.
Lagerberg hade begärt, att derifrån skulle utgå följande mening: »Då emellertid, enligt Utsk:ts tanke, angeläget är tillse, att några vidare arbeten, vare sig inom eller utom fästningen, utöfver dem, som för slutvärnets fullbordan erfordras, icke företagas eller verkställas förr, än R.
St:r erhållit noggrann kännedom så väl om beskaffenheten af de arbeten, hvilka nu anses blifva nödvändiga för att göra fästningen fullt färdig, som ock beträffande den kostnad, sådant kan medföra»; och skulle, till följd häraf, det slut, hvartill Utsk:t kommit, och motiverne dertill göras till föremål för särskilda propos:r.
Härefter framställdes först propos. på bifall till det slut, hvari Utsk:t stannat, hvartill svarades ja, och sedermera propos. H. IIL 21 322 Den 26 Mart e. m. derå att från motiveringen skulle uteslutas ofvan omförmälde mening, hvilken propos. besvarades med flere ja, jemte ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. 33:dje punkten.
Det torde väl ligga i sakens natur, att då alla de andra inloppen till Carlskrona äro befästade, så bör äfven det nu ilrågav:de blifva det, ty eljest tjena ju alla de öfriga till ingenting.
Skulle vi få krig och dervid blifva allierade med t. ex. vestmagterna, så finge vi säkert af deras flottor ganska ringa nytta, om dessa blefvo tvungna att löpa ut ur Östersjön för hvarje gång det behöfdes en reparation på något af deras fartyg, och om vi ej ens hade en säker hamn att bjuda dem.
Med de dyrbara etablissementer, som vi hafva i Carlskrona, och de stora anslag R.
St:r redan förut gifvit dit, vore det särdeles oklokt att stanna på halfva vägen.
Jag anhåller derföre om bifall till K. M:s Propos.
Chefen för ingeniörkorpsen hade inlemnat underd. förslag till befästning å Hästholmen, att verkställas under åren 1864—1866 för en kostnad af 300,000 rdr rmt, hvarmed alla inloppen till Carlskronas inre redd vore försvarade och således detta vigtiga sjöetablissement skyddadt mot fiendtligt anfall. K. M. har uti Nåd.
St:r velat fördela denna anslagssumma på 6 år, hvarigenom det äskade årliga anslaget för nästa statsregleringsperiod blifvit nedsatt till endast 50,000 rdr.
Men icke ens denna i sanning ringa sum ma har Stats-Utsk:t velat bevilja, och det af tvenne skäl.
Utsk:t sätter nemi. i fråga lämpligheten af att anslå medel till ifrågavide arbetsföretag, då det torde vara svårt att afgöra huru krigsmaterielen bör vara beskaffad och att med afseende härpå förändring af befästningsplanen vid Carlskrona lätteligen kan uppstå.