Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
H^rr Grefwen och Landtmarffal ken utbad sig fä uplysa Riddcrskapet och Adeln, at detta mäl ej torde här kanna uptagas til Lfwerläggning, emedan so tz. i Regerings-Fermen tydeligen stadgade, at: under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfwerläggmngsr och pröfning ma icke uti nägot annat fall, eller pa något annat sätt, än denna Grund-Lag bokstafwc-rgen forefkrifwcr, komma frägsr om Ämbetsmäns ti!-och affättande, LcIeringsoch Domaremagtcrnas Bestut, Resotutjoner och Utslag, ensktlta meöborgsres och Lsrporationers förhållanden m. m.
Grefwe vobna anmärkte, det desi anförande grundade sia helt och hällit pä Herr käll!- M3N8, hwilket redan före Regerings-Formens antagande blifwit hos Nidderffapet och Adeln upläst, och trodde, at wälet pä sädan grund af» roen nu mätte kunna fullföljas.
Mänge ropade härli!
Herr Grefwen och Landtmarffa lken ermdrade, at något sädant fullföljande icke lunde äga rum, emedan Herr kLlckman sedermera sjelf ätertagit sit prkande.
Herr kLbimsn, Otto I^reäric, bestridde, at han nägonsin tilbaka tagit eller äterkallat nägot af hwad han för Höglostige Nidderffapet och Adeln hast den äran anföra, samt äbero padL - Den 8 pade sig, at den i Iunii, dä denna fräga, rörande en noggrann och specifique redowisning för allmänna medlens förwaltning, af honom wäktes war dcn nya Csnstitutionen ännu icke antagen, och trodde yan den samma säledes icke kunna lägga hinder i wägen för denna sakens fullkomliga wcrkställighet.
Herr Grefwen och Landtmarffalken erindrade, at hwad den äskade redowisningen beträffade, more det Stats - Utskottets göromäl at den samma infordra.
Friherre UosenbLne, Lcb^rinZ, utbad sig fä anmärka i anledning af Herr ^äblmans erindran, at hans Memorial redan innan den nu gällgnde Constitutionens antagande warit ingifwit lil Ridderffavet och Adeln, at dä ännu gälde Regerings-Formen af är 1773 jämte Säkerhets-Acten af är 1789, samt at ingendera af desia Grundlagar tillät dylika undersökningar eller nedsättande af någon Riksens Ständer commisiion til et sädant ändamäl.
Harwid hördes rop af blandad beffaffen, het.
Herr ld lill f, I.evnLrö k^reclric, om denna undersökning, som är yrkad före Constitutioncns antagande, och endast borde sträcka sig til Stats - medlens Forwaltning före denna tidepunct, icke detzmindre ffulle anses böra anställas efter nu gällande Grundlags föreskrifts och up - 120 ' Den 3 Hulik. updragas ät Stats-Utskottet; lärer det ätminstone blifwa en nödwändighet, at en särskild instruction för detta Utskott författas utom hwilken det aldrig lärer fä eller kunna ingä uti nägon ätgjärd härwid.
Wära förra Grundlagar tilläto ej någon sadan fordran af answarighet, som blifwit begärd, och om sädant genom de nu gällande skulle tillätas, Stats - Utskottet om medlens förwaltning inbämtade kunskap kan dock den nu päbudna answarigheten ej hafwa retroactin werkan.
Herr von Lcbult^^nbeim, Oa vick, det är icke underligt, at man wid wärt betrykta tilsiänd efterforskar orsakerna, och söker nägon redogörelse för upburna publique medel; men någon Riksens Ständers Comnutzion eller särsta ldt Utskott i sädant afseende lärer icke komma i skägg.
Det af Riksens Högloflige
Ständer tilförordnade Stats-Utskott har redan börjat och lärer ej mindre fortfara at af alla publique werk, sa wäl som af enskilte personer, som haft nägon befattning med Kongl. Majus och Kronans medel, affordra en behörig redogörelse, samt at deröfwer til respective Plena afgifwä berättelse.
Friherre kleming,cla.8.- Jag wägar ej gä sä laugt, som Herr Profetzor 8c!iul^nlleim, tp jag känner ej med fullkomlig wi§bet huruwida nägon redogörelse för Rikets medel kommer - Den 8 Julik. 121 m.cr at ske inför Stats-Utffottet, eller icke, men jag hemställer til Nidderffapet och Adeln om icke den första staga man bör göra sig sjelf i afseende pä alla stna gerningar är sadan: hwilket är föremålet, är det godt, är det gagnande?
Jag tror, at i förevarande ämne kan denna staga ej med tilfredsställelse beswaras.
Kunna deste Ämbetsmän, i stöd af tilförene gällande Lagar, ställas til answar i annat än hwad som rörer forwaltningen af de penningesummor, hwilka blifwit dem anförtrodde?
Kan Nidderffapet och Adeln framträda som deras anklagare?
Jag wägar hysa den tanka, at r närvarande omständigheter wore det Ridderffapet och Adeln wärdigt at glömma det framfarna, i synnerhet som det wisierligen icke kan undfalla oftanämnde Ämbetsmän, at de haft den olyckan at ädraga sig Högloft, Ridderffaxets och Adelns mitznöje.
Herr Grefwen och Landmarffalken päminte, at det enligt Författningarne stöde hwar och en fritt at sjelf ätala de misibruk han trott sig se, sä wida det stär i hans magt at nägot bewisa, i hwilket fall Lagen föreffrifwer ordningen.
Herr k Lbi man.
Jag anser säsom en lycka, at jag i dag är här närwarande för ak fä upfylla en glad och tilfredsställande pligt mot mig sjelf, den, at för Eder mine Herrar, hwilkas uplysta omdöme och opinion aldrig kunna blifwa mig likgiltige, fa wederlägga en Andra Land.
L7rs is. lank» 122 Den 8 Iri!kl. kanka, särande för min kanske för högt drifna egenkärlek.
Jag får derföre äran förklara, at endast öfwertygelse, at jag orätt förstätt och fattat et ämne, hwilket är et fel, som läder wid menskligheten, och som bör träffas hos mig snarare än hos andra med djupare forskningsförmåga, endast öfwertygelse härom säger jag, kan ändra mine om en sak hafde tänkesätt, och i följe deraf äfwen mina yttranden.
Som jag i detta ämne icke kunnat fä en sadan förändrad öfwertygelse, utan snarare stadfästats uti min tanka d^rom, genom det godhetsfulla bifall Högloft.
Rldderskapet och Adeln ffänkte nnna fa ofullkomligt härom framstäldte meningar, kan jag aldrig af hwad anledning som häldst, tilbakataga eller ät er k alla hwad jag underställt detta samfunds uplysia pröfning och granskande.
Kanske torde Högwälb.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken fattat denna om mig ofördelaktiga tanka i anledning af mit sednare dictamen, hwari pä et ställe säges, at jag för min del ej insisterar om en swär undersökning öfwer medgifna kända händelser, der icke äran tyst ledt rädflagen.
Deruti kan jag ej finna något äterkallande af det första, hwilket nu blifwit äberopadt, ännu mindre något hinder wara lagdt för Högloft.
Ridderskapet och Adeln at behandla detta ämne såsom dem godt synes.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken förklarade, at det wore just detza Herr?LKimans nytt - Den 8 Iulir. 123 nyttjade uttryck Herr Landtmarffalken anscdt innebära en äterkallelse.
Herr ?LbimLn.
Dä det kanffe ar en physifk omöjlighet at öfwer bäce högre och lägre
Ämbetsmäns förhällande bestäms kunna up. gifwa huru wärdigt de upfyllt sit Ämbetsmanna kall, lärer ätmindstone ej samma swärighet kunna möta wid granskningen af allmänna medlens förwaltning under de sednast förflutna ären.
Det är en sä, billig fordran hos hwarje redlig undersäte at fä en noggrann käni-dom huru Let blifwit anwändt, som han med swctt och möda samlat, och för hwars utgörande han ofta sätt neka sig upfyllandet af flera nodwändiga behof.
Stora summor hafwa utgätt, dels af Rikets egna til det yttersta utsträckte tilgängar, dels ock af utländssa betpdlige subsidier.
Detta är nog allmänt kändt.
Men sättet huru de blifwit förwaltare ligger ännu i et mörkt chaos inweckladt.
Nyttan af at härom erhälla den mest fullkomliga uplysning lärer wäl ingen kunna bestrida.
Jag förmodar at dcsia medel blifwit pä det mest sorgfälligt) sätt anmanda.
Det bör ju dä ligga hwar och en som dermed haft befattning ömt om hjertat, at för sina medborgare fä i dagen lägga den nit och trohet hwarigenom de gjort sig berättigade til allmän högaktning.
Til swar pä Herr Baron kleming yttrade tanka, som synes äspfta, at de, som funnit - 124 Den 8 Julik. nit sig pä detta rum utmärkta, eller som andra pä en ofullständig beskrifning kanske alltför wäl welat igenkänna, bsrde anses härigenom nog straffade, fär jag blott ödmjukast underställa samtelige här waran de Ledamöters ffarpspnta omdöme huruwida detta baft någon werkan pä möjligtwis i fräga warande personer.
Grefwe OelL6arcIic, jacob. I 1 7 är har jag haft den tjenst jag nu har och det ilian lön af hwad namn som hälst: aldrig har jag i större eller mindre män haft under min wärd Kronans medel, jag karr således med fullkomlig orvald yttra mig i denna sak, och Högloft.
Ridderffapet och Adeln underställa min tanka.
Hade jag under min fcrwaltning ägt Kronans medel, jag skulle ej hafwa afwaktadt Riksens Ständers eller nägon individus upfordran för at derföre göra hwad redo som hälst kunnat önskas; mit eget samwcte bade gemensamt med min egen tilfrcdsställelse skolat - mig den älägga; men dä förra Constitution ej älade de ämbetsmän, som härmed ägde göra nägon redo för Ständer, tror jag ej heller at wär närwarande Grundlag i detta fall kan äga någon retroactiv werkan, eller en commission af Riksens Ständer sättas til dest undersökande, annan än hwad som Stats-Utskottet tilhör at wid den allmänna redogörelsen pröfwa, och om de finna den felaktige under behörig Domstol til Lagens beifrande öfwerlemna.
Jag anser för min del all annan åtgärd af Den 8 lJulii. af Riksens Ständer ej enlig med de Författningar, bwilka under berörde Ämbetsmans förwaltning warit gällande.
Herr Lrip^nvLlcld, sLsob Lric, conlormsi-Läe sig med Friherre kisminZ och Grefwe Vs v Lallis. Friherre ?08SS, Larl, upmanade Riddtkffapet och Adeln at under sptzclsättningen med det allmännas wäl för det närwarande med förakt glömma det framfarna.
Herr ?Z,k>lman: Ware det långt ifrån mig at af hämndlystnad önska nagons ofärd och olycka.
Jag har städse warit i den lyckliga ställning , at aldrig wara blottställd för werkningarne af nägons despotiffa eller egennytttga tänkesätt.
Jag har säledes för egen del intet at beklaga mig öfwer ej heller något at hämnas.
Mit syftemål är ej förföljelse mot någon.
Jag delar endast med hwarje redlig och klok medborgare den billiga önskan at se sädane af hwilka man ej kan wänta något godt, ur ständ satte at ytterligare blifwa et tärande gift för det samhälle som haft skäl at as dem hoppas bade stöd och räddning.
Ätskillige hördes härtil yttra sit bifall; andre ropade Nej.
Friherre 8tael von volstsln, Lorlle? vnclviA, utbad sig fä göra den fragan hmuwida någon Ämbetsman borde kunna gifwas, högre 126 Den 8 Julli. högre eller lägre, som hade Statens medel om händer, hwrlken ej borde wara underkastas redowisnrng.
Herr Grefwen och Landtmarffalken swarade, at det were hwar och en Ämbetsmans skyldighet at i laga ordning redogöra, och förklarade för öfrigt at detta ämne finge för i dag afstanna.
Föredrogs följande : Utdrag af Protocollet ballet hos Riksens Högloft.
Ständers BaneoUtffott den 4 Juiri S. D. I betraktande af den smara belägenhet , hwaruti Bruksrörelsen för det närwarande fig befinner samt til förekommande af denna hufwudnärinqs än ytterligare förfall, fann Högloft.
Banco-Utffottet grundad anledning sig förete, det mä följande undantag ifrän de för Banquens utläning pä Jern och andra epportable Effeeter, meddeldte Förordnanden, fä uti innewarande är äga rum. i:o
At äterbetalningstiden för de pä jern och epportable effeeter, till den sista Maji utgängne Län, blifwit förlängd, till den första Junii i8io under derwid häftadt förbehåll, det all, till den sista nästkommande Augusti, a samma län upiöpande ränta, blifwer innom sistnamde tid Den 8 I-!L-. 127 till Banguen inbetald; men att den Läntagare, som sädant uluraktläter, icke af den bewiljade prolongation får sig begagna.
L:o At den utläning a ofwanberorde effecter, som enligt Forfattningarne är tilläten, ifrän den första Nowember hwarje
Är till Maji mänads utgång följande äret, fär uti innewarande är efter förut faststäldt beläningS wärde fortfara till den sista nästkommande Öctober: börande jämwäl alla de Län, som hädanefter intill sistnämde dag, komma at utgä wara innom den första Junii 1810 till Capital och uplupen ränta äterbetalte.
Uti alt öfrigt, jämwäl hwad Länens upsäguing ä Banquens sida beträffar, komma de, om Banco-Län pä Jern och andra epportabla effecter utfärdade Förordnanden, at till kraft och werkan förblifwa orubbade.
Hwilket genom Utdrag af Protocollet hos de respective
Ständen ffulle wördsammeligen hemställas;' förmodande Banco-Utffottet, at, i anseende til Bruksag arnes kända förlägenhet, fä med gjörligaste sörsta häröfwer, dest respective Principalers gunstbenägna godtfinnande införwänta.
Är och dag som förr ffrifwit stär
Pä befallning kk. blelsinZius.
Be, 128 Den L Julik.
Begärdes xa bordet.
Uplästes följande Utdrag af Pro^collet hållet hos Högwördige Präste-Standet den 8:de Julli 1809. S. D.
Ständers Banco-Utffotts Prvtocolls-Utdrag af den zo:de nästledne Junii, angäcnde erforderlig säkerhet för de af Banquen til Rikets försmak kemnade pcnningeförssott, och beflöts uppå derom gjord proposition, at det samma til Riksens Högloft.
Ständers Stats-Utskotts ffpndsamma åtgärd och utlatandeUulle remitteras.
Hwilket til de öfrige respcctive Ständen skulle wördsamt och wänligen inberattas.
Ull 8upia.
Lx krolocollo g. Ull c^uis t.
Utdrag af Protocollet ballet i Högw.
Praste-Standet den 8.de Julii 1809. S. D. Efter för sig gängen granskning af Riksens Högloft.
Ständers Banco-Utffotts, medelst Protocolls-Utdrag af den 4:de dennes, . afgifna Betänkande, rörande utläning pä Jern och andre exportable Effecter, har Präste-Stän dst - Den 6 Julii. 129 det berörde Betänkande til alla delar bifallit; hwakom de öfrige respective Ständen genom Utdrag af Protocollet skulle wördsamt och wänltgen underrättas. dit 8uxra. l?Ix krotocollo ff l3. ^lmc^visti.
Grefwe I-Iainilton,^xelz upläste följan- i de Dictamen til Protocollet.
Som Revisor uti Bauquen är 180Z, äger jag kundffap om realisationens werkställighet korrt före f. d. Konungens afresa til Tygland ; äfwen sä magt päliggande äro de händelser, som inträffade den 13 förledne Martti, dä farten stäldes Lil Drottningholm och Gripsholm — Allmänheten fäller härom olika omdömen och hyser liksom farhäga för Banquens beständ för framtida dplika äfwentyr.
Af desie stal anhäller jag ödmjukast det Nidderffapet och Adeln wille läta begära af Baned-Utskottet at til Trycket befordra, sä för detta Konungens skrifwelser och bud, som Herrar Revisorers och Banco-Fullmägtiges Protocoller i hela sin widd, hällne i desie ämnen, hälst de icke omröra nägon Banquens hemlighet, som endast bestär uti förhällandet emellan Banquens redbarheter och desi utelöpande Sedel-mängd.
Herr Andra Aand. L?:- 17. 130 Den 8 Iulii.
Herr Hemken 8 kjölä, ^clolf, upläste et Dictamen til Protocollet sä lydande:
Allmänna rösten, otwifwelaktigt werkad af osäkra uplysningar, har bestämt äfwen min kfwertygelse, at Swerige, sedan 1800 ärs Riksdag i Norrköping ädragit sig genom olyckliga krig en mä hända längt mer än fördubblad skuld emot den, som Riket dä ägde; at bestridandet af Statens ärlige behofwer Åtminstone gansta ringa kunna förminstas, om Fosterlandets sjelfständighet, säkerhet och ordning stall kunna uprätthällas.
At nära en tredjedel af Riket gätt förloradt och tilgängarne i samma förhållande blifwit minffade, och at Swerigeö, näst Jordbruket wäsendteliaaste Näring, Bergsoch Bruks-handtering, aftynar och närmas sin undergång.
Desie föreställningar äro i sig sjelfwe högst betänkelige och smärtande; men blifwa det uti mängdubbladt mätt, dä man hänföres til ätankan af möjlige utwägar til Fosterlandets räddning, som wisierligen bör förena allmänna wälfärdens och wälmägans befrämjande; sä wida detta wigtiga ändamäl stall kunna anses wunnit.
Mätte Herr Grefwen och Landtmarstalken och Högloft.
Ridderstapet och Adeln wälwilligt tilläta mig at i anledning häraf yttra mina tankar i desia wigtiga ämnen; mätte ej det felaktiga, sä oskiljaktigt ifrän menstligheten, förnärma - Den 8 Julik.
1Z1 narma Högloft.
Ridderskapets och Adelns tälamod och öfwerseende godhet.
Lika sä wigtigt det ansetts i den mohn beskatta et Land, at fliten och omtankan oafbrutit bibehölls, lika sä betänkligt är, at utsträcka beskattningen öfwer denna gräns.
Det är en allmänt känd och erkänd sanning , at Rikets wanliga Utstylder, sammanlagde med i?89 och 1800 ars, efter hwarandra stadgade, Bewillnings-afgifter, wörö drifne til en högd, som efter allmänna rösten, ej troddes kunna utgä til det beräknade beloppet af nära En och en half million Riksdaler, men om ej det olyckeliga Kriget och til en stor del deraf beroende Jern-och Handels-Conjuncturen mellankommit, hade deste skyldigheter emot förmodan med tämmelig säkerhet och lätthet utgått samt beredt Swerige en ffuldfrihet, som nu kanske omöjligen kan förutses; och ingen lärer kunna neka, at ju allmänna omtankan wäxte til en förut okänd höjd.
Nu äter, dä med saknad arbetsförmäga, med förminskade skattgifwande tilgangar, och aftynande Narin, gar, til blotta räntans utgörande för Rikets skulder onekeligen fordras ökade Bewillningsafgifter, äro utsiqterne til skulds förminskande beklageligen gansta swage.
De tilgangar, Kronans
Domainer och andre oftanämde resourcer kunna öpna, torde icke lemna nog utwäg til nägon betydlig Capitals-förminskning.
En wrrksam
Regerings underhäll tilläter wist erligcn - 1Z2 Den 8 Juiri. erligen icke betydlig, knappast nägon inskränkning , och Rikets förswars-kostnad matte snarare fordra tilökning, an sörnrinffning, särdeles nied nedsatta tilgangar genom förlorade Länder.
Om jag icke misitager mig uti defe principer, om ej oförutsedde händelser inträsta, som öpna ökade tilgangar, männe wi wäga hoppas, at, med nu ägande utwägar, kunna utsträcka skattskyldigheten til det tröstande mäl, at beräkna en säker ärlig afbetalning pä Riksskulden?
Utländska skulder och MilitairenS innestäende aflöningar torde fordra första upmärkfamheten; med deras succestiva afbördande befästes allmänna crediten och Rikets sjelfständighet; äfwen i hänseende til yttre magter.
Om detta ändamäl winnes, hafwa wi gjort et betydeligt steg.
Det öfriga ar lättare at winna och underhalla, dä egne medborgare äga et sä grundadt förtroende til en älskad Konung.
Englands beständigt ökade Statsskulder hwilka upnätt en högd, som nästan gör Capitalsförminstning omöjlig, hafwa fört mig pä den tankan at äfwen Swerige, ätminstone för det närwarande, kunde stödja sig pä Crediten, och med et noggrant betalande af ärliga räntan för Statsskulden uti godt mynt, undwika till widare annan betalning af Riksskulden.
Derigenom skulle sannolikt Bewillningsbehofwet betydeligen kunna nedsättas, och skattdragandes förmäga i möjeligaste mätto bibehällas ostörd.
En Den 8 Julik.
En stadgad fred sä tillfredsställande at hoppas, sä ljuf at njuta, skall äterföra med arbetsamheten wälmåga, ökad omtanka, med ökad flit och omtanka allmän förmögenhet, och med denna förmägan at kunna werkställa hwad den goda miljan nu icke formär.
Hufwudändamälet beror pä inbördes enighet, uplysande förtroende Lil Negenten, bibehållande af urgammal kansta för ärlighet och en lagbunden frihet, och at ej af fruktande swaghet utsträcka uppoffringarne för ögnablicket dit hän, at wid ett lyckligare tillfälle wi ej äga förmåga at kraftigt medwerka til en mera lysande epistence.
Om desta mina tankar winna Högloflige Ridderffapets och Adelns bifall, anhaller jag ödmjukeligen at detta Memorial kunde fä remitteras til Stats-Mffottet.
Remitterades til Stats - Utjkottet.
Friherre gjerts, upropades och och upläste följande skrifteliga Anförande r Wördsammasie Memorial!
Dä Riksens Ständer äro bade berättigade och skyldige at fordra redo för alla Statsmedel, som ätgatt, men Stats-ULskottct omöjeligen kan medhinna at rewidcra alla sorter Statsräkenffaper, sä fär jag ödmjukast hemställa - ,Z4 §)»u <!
Hjutil. ställa , om icke ännu en ytterligare Comité kunde sattas för att igenomgä Statsmedlens anwändande allt ifrän är 1800 och dcröfwer aflemna sina anmärkningar till Stats-Utstottct, samt at debutom, och för tidens minnande, nägra ännu flere Ledamöter kunde utses at genast börja med New chon en öfwer Förwaltningen af de sorter wedel, som til krigets utförande endast ätgatt, pä det at dä Riksens Högloft.
Ständer mätte fa uplysning huru sa manga mrllioner blifwit förwaltade och den redlige befrias frän alla misttankar: men reds skall här afgtfwas.
Det synes aldeles otroligt, at f, d.
Rsulingen kunnat rvidtaga sä mänga för
Riket stadliga steg, som beklageligen stedde äro, om de högre Ämbetsmännen, som omgifwit hans Person, och i synnerhet de, som warit kända at äga hans öra och förtroende, biträdt honom med goda räd, kraftigt afstyrkt det stadliga, i stället för at smickra och krypa; hade sjelfförsakelse af egne Ämbeten i det stället blifwit gjord, sä hade Riket ägt bade annat utseende och anseende, emedlertid dä nu ingen kan upwisa sadana upoffringar för Fä, derneslandets räddning, söre den timade Regements förändringen, anhaller jag för min del ödmjukast, det Herr Lieutenant källmans Memorial, som före Constitutionen ingafs, matte ifrän sitt hwilorum pä bordet, till granstning och tillämpning efter närwarande Rikets belägenhet, til ventilation och nogaste betraktande - Den 8 ^-ulli. 13? tande företagas; och boo jag den aran ödmjukeligen utbedja mig at fä häruppä Högwälborne Herr Grefwens och Landtmarffalkens proposition.
Ropades af mänga proposition, men begärdes slutligen pä bordet.
Friherre Leäerström, fLLvb, Säfom Ledamot af Banco - Utffottet förenar jag mig med Grefwe Amilton, rörande tryckningen af Banco - Fullmäktiges och Rewisorernes Proto. coller angående realisationsfrägan, dä de ingenting innefatta, som bör hällas hemligt.
Genom ett sädant steg, och endast derigenom kunna Riksens Ständer lära känna hwilka sä wäl bland deras Fullmägtige, som Rewisorer framdeles förtjena deras förtroende eller ej.
Herr Crefwen och Landtmarskalken crindrade, at Grefwe tt-rinilions motion redan wore lagd pä bordel, sä att deröfwer ingen ventilation nu kunde äga rum.
Häri hördes Nidderffapet och Adeln instämma, men mänga yrkade, att det af Herr 1'älilmAn wäckta ämne, nu finge uptagas och afgöras.
Herr Grefwen och Landtmarskalken swarade, at det ej kunde företagas i dag, men för - iz6
Dm 8 Jul-i. försäkrade, att det wore ett ibland de första mäl Herr Lanvtmarffalken ärnade företaga.
Friherre /txel, pttrade sig, at det wore godt at hafwa til godo.
HZgloflige Ridderjkapet och Adeln åtskiljdes klockan 2.
In tiäem Lrotocolli (i. 8 ilvei stolle.
Fredagen den 14 Julli, rienum klockan io förmiddagen.
Upbröts första Clasiens Herrar Electorers lista öfwer förrättadt wal til Ledamot i Lagutskottet efter Friherre (i^llenstjsrnL, ^xsi Lric, hwartil befans wara utsedd Grefwe 8tromlelt, lians 1"reclric, LagMNN.
Likaledes Tredje Clasiens Herrar Electorers Lista til wal i Baneo-Utskottet efter Herr von 8troivircd, och i Allmänna Beswärs- och Leconomie-Utskottet efter Herr 8xalclencrsut^ och wörö walde i den förres ställe: Nw 8 l 86, Herr von ^VLdrenäorlk, ^nclei'8, Bruks-Patron — och i den sednares: Nw §008, Herr Hisin^sr, VVilllelm, Bruks-Patron.
Herr Den 14 Julik. 127 Herr Grefrven och Lan dtmarskalken tilkannagaf at Herr Ou5tLl, erhällit angelägna ordres at resa bort, hwarföre han affagt sig at wara en bland Electorerne för andra clasten. Äfwenwäl hade Herr Vulr von Ltez-srn, I4in6ric Le^astiLn, anmält förfall som hindrade honom at förblifwa Ledamot af allmänna Beswärs och Oeconomie Utffottet:
Och ffulie i anledning häraf behörige wal anställas til fyllande af de Munda ledige blefne rum.
Herr Grefwcn och Landtmarskalken förmälte sig hafwa pä Högloft, och Ridderstapets och Adelns gjorde erindran, hos Kongl. Majck anhattit om meddelande af det inför Hans Maj:t hällne Protocoll wid tilfal. le af Bonde-Ståndets beftut rörande dest Ta. lemans undertecknande af Regerings - Formen, hwilket Hans Maj:t i Räder bifallit, i anledning hwaraf nu uplästes följande:
Protocoll hältet pä Stockholms Slott den 2?
Junit i8os.
Sedan Kongl. Maj:t genom tilforordnade Hof-Cantzleren i Räder lätit kalla det Hederwarda Bonde - Ständet at sig pä Kongl. Slottet inställa, samlades Ständet uti Stora Galleriet kl. ^ til n förmiddagen.
Uppä Andra Band. k?:- is. tlZZ Den 8 Juli!.
Uppä erhållen underrättelse derom , inträdde Kongl. Mast, ätföljd nf Stats - Rådet, dä Hans Mast til Bonde - Ständet höll följande Tal: "Oförmodad och bedröfvelig är den anledning, som förmätt mig at i dag kalla Eder:
Jag hade aldrig trodt möjligheten af en sädan anledning; och ännu be hofver mitt hjerta den egna erfarenhetens öfvertygelse, för at ej aldeles förkasia denna möjlighet."
"Et kort tidelop är förflutit: och redan, i hwad förändrade omständigheter ser Jag ej Eder, Retxlige
Dannemän!