Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Magazms-Directionen sedermera ålagde ‘•kyldighet att åtlyda Kongl. Majrts genom Dess General-Adjutanter för Arméen och Flottorna utfmlade Ordres om Trouppers proviantering under Fredstid, Constitutions Utskottet, efter inhämtande af alla nödige upplysningar, tagit under öfvervägande och pröfning denna
Anm rkningsfrågay så har i anledning af de under öfverläggnmgen yttrade skiljaktiga meningar, om och hvad ansvar borde följa på det emot Herr Friherre Cederström anmärkta förhållande i ett Regeringsärende, åt hvilket lian både såsom General-Adjutant och StatsRåd lemnit åtgärd, votering med slutna Sedlar blifvit ä-kad och anstäild derom, huruvida Friherre
Cederström i förevarande mål borde fran ansvar befrias eller ock genom serskild votering ‘.kulle afgöras, antingen Friherre Cedarström må elter 106 eller 107 §.
Regeringt-Formen behandlas j hvar - 320 Den 11 April. vid och då samma omröstning så utfallit, att två Stånd stadnat emot två, Utskottet, som erkäodt nödvändigheten af ttt bestämdt slut i •mål, der det handlar med Riksens Ständers rätt, och sorn icke kunnat emot bokstafliga föreskriften härvid tillämpa hvarken 38 eller ^3 §. af Riksdags-Orömngen, funnit den enda utväo återstå, att hos Riksens Ständer anmäla Voterings-resultatet, med förklarande att Utskottet anser ofvanberörde mot Friherre Cederström ställde anmärkning böra jemlikt 75 §.
Riksdagsordningen förfalla.
Beträffande åter anmärkningen mot Föredraganden af Krigs.Ärenderne, så emedan han i Statsilådet forblifvit vid sitt i KrigsBeredningen förut afgifne yttrande , det han funne Allmänna Maga/dns-Directionens underdåniga förklaring tili alla delar nöjaktig, har Utskottet ansett Föredraganden i grund af denna sin reservation vara frän ansvar i saken skiljd.
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard; Jag skall anhålla att få till Protocollet anmäla min uti Constitutions-Utskottet gjorde Reservation, 3 afseende pä första målet, rörande StatsRådet Friherre Cederström.
Jag har ej reserverat mig emot beslutet, ty deruti h2r jag sjelf deltagit, utan emot de former genom hvilka detta be, slut tillkommit'.
Äfven reserverar jag mig i afseende på sednare målet om utspisningen af ( mjukt bröd , emedan jag ej allenast ansett StatsRådet, Friherre Cederström utan äfven Före - D en it April, 32t draganden häruti hafva handlat emot Grundlagen.
Jag håller före att afseende ej bör hafvas på Person utan blott på saken.
Min mening med hvad jag nu anfört är likväl icke att derigenom gifva anledning till någon discussion i ämnet.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att Constitutions.Ufskottets ifrågavarande Memorial måtte läggas till Handlingarne; hvil* ket bifölls.
Företogs till pröfning Stats - Utskottets under N:o 133 afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående reglerande af de Kongl. Hofvens Stats-Summor.
Friherre Wrangel, Henning, anförde skrif» teljgen:
I en tidpunct då, genom sammanstötande händelser af tryckande Skatter och ert oredigt Penninge-Verk, Nationen är försatt i största förlägenhet, och dessa ämnen nu utgöra hufvudföremålet för våra öfverläggningar, kan jag för min del cj finna någon möjlighet, att afgöra några större Stats-anslag , innan grundeme för Financerne äro uppgjorda; på dem hvilar förmågan att utgöra de till Hofven bestämde Ridd, och Ad, Prof. V B. 1 Afd. 41, 42.
222 Den ii April.
Stats Summor, och jag är öfvertygad, att våt nu varande AllerNådigste Konungs alltid visade behjertenhet för dess Folk , äfven nu skall afväga dess krafter, vid frågan om utgifterne för Hofhållningen.
— Anslaget bör rättas efter Myntets förhållande till varuvärdet och Numerairen minskas i samma mohn sorn Myntets värde höjes, och så tvärt om.
— Af dessa skäl anhåller jag, att de nu ifrågavarande anslagen till Hofvet, ej må bifallas förr än Finance. planen är fullkomligen afgjord.
Så mycket mer har jag skäl att förvänta afseende å denna min önskan , som en stor Regents högsta sällhet är , att se dess Thron omg:fven af ett lyckligt troget och tappert Folks välsignelser} en vida större tillfredsställelse, än pragt och öfverflöd, åtföljdt af fattigdomens suckar.
Dessa mina oförställt tolkade tankar kunna ej illa upptagas, när Hjeltens och Statsmannens egenskaper uti en Person äro förenade.
Oberedd att tala i detta ämne; men uppkallad af min rätts-känsla att göra det, anhåller jag vördnadsfullt om öfverseende med ofullkomligheten af mitt framställningssätt.
Jag har tyckt mig finna att Betänkandet brister i rättvisa i tvänne puncter; och jag begär att få anmärka dem.
Den ena angar Hennes Majit Enke-Drottningens blifvande Appanage i penningar, och den andra ersättningen för de öfrige förmåner, till hvilka Den u April. m Hennes Maj:t ar berättigad, och deraf synnerligen dispositionen af Starby, samt beskaffenheten af det Arrende om Starby * sorn no existerar.
Ehvad jag jemför den Penninge-Summa, som nu af Stats-Utskottet föreslås med ert Summa, som är Hennes Maj:t i dess GiftermålsHandlingar på 1770-talet lofvad 5 samt dervid eftersinrtar hvad samina Summa då var emot hvad den nu är; eller om jag, med dtt hela af H.nnes Maj.ts rätt- sådan sorn den i öfrigt är, och sådan som den sedermera blifvit ökad, jemför det hela af hvad Stats-Utskottet nu föreslår; så kan jag icke finna annat, än att Hennes Maj-.t får bestämdt lo,000 Ridt mindre än
Hon minst bordt få; äfvensom att vid betragtande af Myntets tiu varande värde, der synes mig uppenbart både att Hennes Majit verkeligen får mindre, än Henne från början varit ämnadt, och äfven mindre an någon Svensk Enke-Drottning ännu någonsin haft.
Med de mångfaPdiga försäkringar om Svenska Folkets kärlek och tacksamhet, som Dess Representanter vid så många Riksdagar till Hennes Maj.t frarhvist, och med de tänkesätt, af underdånig tillgifvenhet, som Ständerne ännu vid denna Riksdags början tillsade
Vår nyligen aflidne Konung ; med allt detta står icke det förfarande i öfverensstämmelse, som man nu föreslår Oss.
Det är i handlingar, som fdrsäkringarnes alfvar bevisas; och det är icke troligt anna#, ärt att Svenska Folket häldre vill gifva sin goda EnkeDrottning mer än mindre, för hvad hon , efter rättsbegreppets allmänna fordran, bör fä, hvilket åter efter mitt omdöme, då man 334 Dm ii April. inbegriper de 10,000 R:dr Banco, som Ständerne år I8M gåfvo Hennes Majit, såsom ersättning för Myntets fallna värde, icke rätteligen kan beräknas, eller bör blifva mindre, än 80,000 R:dr Banco.
Nekar man Hennes Maj:t det, så är man så mycket mer pligtig att respectera Hennes rätt till Starby Kungsgård.
I denna andra Punct af Betänkandet, synes mig att Utskottet röjer någon brist i kännedom, angående Arrendets beskaffenhet, dä Utskottet anser något hinder derifrån uppkomma för Hennes Maj:ts fria disposition af Starby.
Jag vill visst icke fråntaga någon man hvad han kan få 3 och vill icke heller upprifva något missnöje till längesedan förflutna tider; men då man vill, till förmon för en enskilt Medborgare, förminska Enke-Drottningens rätt; så tager jag bladet från munnen, och säger min tanka om förhållandet, sådant som jag tror mig känna det.
På 1790-talet utgaf f. d. Konungen en allmän Författning, att ingen Kungsgård finge bortarrenderas annorledes, än genom Auction till den mästbjudande; men år 1801 hände likväl att, på sidan om denna Föifattning, ett särskilt undantag derifrån gjordes, då Arrende-Contract på 30 år gafs på Starby Kungsgård, åt Major von Steijern, Måg af Presidenten i Stats-Contoiret Friherre Lagerheim.
Jag vill visserligen icke säga, att afsigten var, art, på det allmännas bekostnad, gynna honom; men händelsen och dess verkan blef dock sådan.
Man tog anledning af en obetydlig Fabriques vidmagthållande,som tillhör von Steijern sjelf, och som, för att döma elter dess åiliga Den u Aoril. tillverknings-belopp, uppgående till kanske något mer än 3000
R:dr, lärer kanske sysselsätta ätta Personer.
Arrendet svarade hvarken då eller nu emot hvad denna Egendom kunnat och kan i Arrende gifva; och man har försäkrat mig, att det äfven skall innehålla rättighet för Arrendatoren, att , för infallande missväxtår, få afskrifning; men äfven derförutan är dock visst, att han fått i 17 år en skänk af Staten; och att när nu hans eget Contract innehåller det han bör ifrån det den stund Hennes Maj:t blef Enka, antingen betala hvad någon annan kan vilja gifva; eller ock, efter njuten fardag, afträda Egendomen till Hennes Majestäts egen Höga disposition ; så bör man också antingen gifva Hennes Maj:t en sidan Appanage, att Major von Steijern kan få behålla Arrendet; eller också, om man ej vill i penningar , tillräckelige för Hennes Maj:ts behof, gifva ersättning för aliade serskilta förmåner Enke-Drottningen har sig tillagt i Giftermåls-Contractet, åtminstone hålla Hennes Maj:t tillhanda dess fria disposition till Starby , sä att Hon deraf må få allt hvad Egendomen kan afkasta.
— Jag begär derföre återremiss på Betänkandet, samt att dessa anmärkningar må få åtfölja Remissen.
Herr Strussenfelt, Michael, anhöll att som Betänkandet nu första gången förevar till pröfning, detsamma måtte till nästa Plenum få hvila på bordet, då Herr Strussenfelt vore be Tedd att i ämnet yttra sig. 52,6 Den ti April.
Den Compliment en Talare här tillagdt Stats Utskottet af bristande kännedom om förhållandet med Arrendet af Starby Kungsgård , får jag förklara att jag ingalunda tager ät mig.
Jag känner alltför val, att fråga derom förevar vid 1809 års Riksdag, då man ansåg ett lagligen alslutadt Contract ej kunna rubbas, och Stats Utskottet är nu äfven af samma tanka.
Det yttrande Utskottet afgifvit > stödjer sig således pä Handlingar och icke på suppositioner.
Att Hennes Majt Enke-Drottningens Underhålls - Summa blifvit minskad kan jag lika litet medgifva.
Maj;ts rättighet var att erhålla årligen 60,000 R:dr Banco samt Reveniien af Starby Kungsgård, och att dessutom få bebo Wadstena Slott, hvilket skulle åt Hennes Majit meubleras.
Då Hennes Maj:t har till sin Disposition Rosersbergs Kungsgård liar Utskottet ansett Hennes Majit vara mera belåten med en ökad underhålls-Summa, än att Wadstena Slott skulle åt Hennes Majst iståndsättas , och då Riksens Ständer vid sista Riksdagen tilläde Hennes Majit ett serskilt Anslag af 10,000 R:dr, har Utskottet icke eller tvekat att tillstyrka att den utfäste Underhålls Summan mätte med en lika Summa Ökas. Hennes Majit bör ock med skäl kunna vänta sig att från Norrige erhålla ett årligt bidrag, hvarigenom Hennes
Majit således mäste undfå mera än någon af fordna Enke-Drott»ingar.
Dessutom anser jag
Rikets belägenhet va* ra sådan, att den icke medgifver någon yt - terligare tillökning.
För min del hemställer jag således att Utskottets Betänkande måtte bifallas j men om flere af Ridderskapet och Adeln skulle förena sig i den önskan, som blifvit framställd, att detta ärende må till nästa Plenum uppskjutas, lärer sådant böra medgifvas och all vidare
Discussion nu upphöra.
Friherre Staél vnn Holstein > Corfitz LudvigAfven jag instämmer deruti att det a
Mål får hvila, men då Discussion deröfver det oagtadt kan äga rum, får jag anmärka nödvändigheten, att först, innan man bestämmer utgifterna, undersöka tillgångarne samt Folkets tillstånd, hvad det utan sin undergång kan åstadkomma.
Jag vill icke påstå, att Riket är så uselt, det ju större delen af dess Innevånare ännu kunna med de ålagde Skatterne uthärda , då de inskränka sina behof till det nödtorftiga och göra försakelse af alla de njutningar, mani lyckliga tider kan förskaffa sig, men onekeligt är deremot, att många finnas, som genom dessa dryga beskattningar se sin undergång beredas.
Jag har väi hört sägas, att intet Folk i Europa är så lindrigt beskattadt, som det Svenika; men då lärer blott menas Grundräntan och Bevillningen, utan att man betänker, hvarken det hela Indelta Arméen serskilt underhålles, tillika med Prästerskapet och andra Embetsman, eller alla öfriga mångfalldiga Onera, såsom Skjutsningar, publique Byggnaders, Vägars och Broars underhållande och uppbyggande.
När detta allt tages i betragtande, torde man finna motsatsen.
Har gifves dock tvänne sätt att
Den it April. minska Bevillningen ; det ena att köja Inkomst» titlarne till det hvad de högst utgjordt; det andra att söka inskränka utgifterna i möjeliga» ste måtto.
Man har sett, att derigenom, att man allt för lågt beråknadt Inkomst titlarne, har öfverskott af flera 100,000 R:dr, ja!
Million uppkommit, hvarmed man sedermera intet sparsamt hushållat, utan hvilka man ansett nästan som en present:
Om deremot Inkomsten beräknades i det högsta, minskades derigenom deficit, som genom Bevillning skall betäckas till flera hundrade tusende K:dr.
Den farhågan att man kunde missräkna sig och Stats-behof-r ven icke bekomma sina bestämda Anslag, vore förekommen genom ett Creditiv i Baoquep för en sådan händelse.
Flere Ledamöter hafva begärt att detta ärende måtte få hvila på bordet, och jag instämmer äfven i anhållan derom, då jag torde få tillfälle att närmare Utveckla det begrepp, som ligger för mig klart} men som jag icke torde hafva så framställt.
Jag utber mig nu blott att få besvara Herr Påhlmans Anmärkning vid mitt yttrande.
Jag skall dä icke mera säga, att Herr Påhlman brustit i kännedom, om Arrendets beskaffenhet} iVien i anledning af hvad han nu sjelf sagt, ser jag mig då nödsakad att, i stallet, säga det han, emot bättre kännedom, gjordt hvad, efter min tanka, icke alldeles rätt varit.
Det har aldrig varit rätt, att gifva förmåner åt en, på en annans bekostnad.
Långt ifrån att jag skulfe vilja rubba Contractets helgd, är det just
Den ii April. jag, som begär att, om man ej vill gifva Hannes Maj;t i penningar, hvad Hon bör få, man åtminstone må tillåta att Arrendatorn uppfyller Contractet, sådant som det är, och som Utskottet sjelf omtalar detsammma; nemligen, att Arrendatorn antingen ger hvad någon annan kan vilja gifva; eller också återlemnar Kungsgården till Enke Drottningen, hvars Enke-Säte den är.
Någon farhåga för den ersättning som Staten skulle gifva Arrendatorn kan jag ingalunda antaga; ty då Contractet säger, att den bör blifva billig, så kan, vid pröfningen af hvad som blir billigt, man icke heller undgå att taga i consideration den serskildta fördel, sorn han i 17 år njutit; och då torde det billiga icke blifva fruktansvärdt.
I alla fall rörer det icke Enke-Drottningens rätt, som är, att antingen få i penningar en ersättning, svarande mot tidernas skick och Hennes behof; eller också bekomma de i Giftermåls-Contractet bestämda serskildta förmåner, hvartill hörer fri dispositon öfver sitt Enke-Säte.
Om man eftersinnar hvad det skulle kosta Staten att sätta Wadstena Slott i stånd att af en Drottning bebos; att meublera det derefter; att inköpa Silfver-Servicen, med det mera; så finner man iätt att kostnaden dertill skulle medtaga mycket mer, och att Staten vinner mycket på, att, i stället gifva i årlig ersättning derföre 10.000
R:dr; men då bora dessa läggas till de 70.000 R:dr som Hennes Majit förut fått; ty räknar man annorledes, så har mån i sjelfva verket icke gifvit någon ersättning.
18*8 års Ständer hafva ingen rätt, att, i en så klar er - 330 Dm ii April. sättnings-fråga, inblanda den serskildta gåfva, sorn 1^15 ars Ständer gjorde ; och böra icke ens vilja profitera på ett sätt, sä stridande emot rättsbegreppets allmänna fordran, som det vöre, att emot en för 3 år sedan gifven gåfva nu qvitta en Hennes Maj:ts sedermera tillkomna rätt.
Det är endast detta jag yrkar; och vill man i denna del göra Enke
Drottningen rätt, så behöfver ingen fråga blifva om Starby Arrende.
Friherre Wirsén, Gustaf Fredric:
Jag ernar icke yttra mig i hufvudsaken, ty ämnet talar tillräckligt för sig sjelf, och jag är äfven fullkomligt öfvertygad, att allt hvad Statens tillgångar medgifva, gerna lemnäs Hennes Maj:t af Ståndet; men i anledning af hvad Friherre Boye här anfört, anser jag mig föranlåten yttra att hvad först angår den af Friherre Boye framställde fråga, om rubbning uti det om Starby Kungsgård ingångne Arrende, torde denna fråga icke kunna här förekomma under någon öfverläggning •— Friherre
Boye har äfven omnämnt Släktförhållande med en afliden agtningsvärd Embetsman, idet sammanhang, som skulle någon misstanka kunna falla på denne Embetsman, att hafva bidragit till Arrendatorns fördel på det Allmännas bekostnad.
Har meningen deimed varit att kasta skugga på denne förtjenstfulle Embetsmans minne, så hade det varit bättre att bladet icke blifvit tagit från munnen; den bortgångne hvilar trygg i sin graf för sådana angrepp, och hvad han gjordt för Fäderneslandet lefver länge efter honom.
Den 11 April. 33* tror mig blott behöfva apellera till den ställning hvaruti hans agtmngsvnrda Söner, både i afseende på det Allmännas tjenst och sina enskildta förhållanden sig befinna, för att gifva ett talande bevis, huruvida egna fördelar föredrogos Statens, i de åtgärder som af honom berodde.
Åtskillig© yttrade härtill deras bifall.
Herr Strussenfelt, JlJichaét:
Qnskeligt vore om ej mindre Hennes Maj:t Enke Drottningens än Hans Maj:t Honungens samt Hans Kongl. Höghet Kran-Prinsens Underhålls-Suminor skulle kunna ökas, utan att Bevillnmgen likväl behofde förhöjas; till vinnande af hvilka ändamål jag arnar att i nästa Plenum framställa en Motion; och anhåller på sådan grund att förevarande Betänkande måtte emedlertid iå hvila på bordet.
Friherre Boye, LudvigJag anhåller ödmjukast att få besvara hvad Friherre Wirsén emot mig yttradt, och hvari han gjordt mig mycket orätt.
Jag har visserligen ej gjordt Arrende-Contractet om Starby till öfverläggnings-ämne på Riddarhuset; men då Stats-Utskottet i sitt Betänkande åberopar ArrendeContractet såsom skäl till inskränkning i Hennes Maj.ts Dispositions-rätt öfver sitt Enke Säte; och min tanka åter var att Arrende.
Contractet icke ger något skäl dertill; så var det väl också mm rätt, att omtala samma Arrende- Contiact, och följaktligen framställa det, sådant som jag det förstått.
Jag har således alldeles icke i ringaste måtto öfverskridit gränsorna af sjelfva den anledning, som Utskottets Betänkande gifver; och tror alltså att Friherre Wirséns anmärkning derom, varit oskälig.
Jag medgifver deremot gerna, att Arrendatorns slägtskaps-förhållande med en afliden Embetsman , bade jag kunnat utlemna, och kan hända, bordt göra det} samt hade säkert gjordt det, om jag varit beredd att tala i ämnet, och haft tid att afväga orden; men så är det likväl också visst, att jag icke trodde mig gifva anledning till någon sådan uttydning af mina ord , sorn Friherre Wirsén nu gjordt; och till bevis derpå, vågar jag ödmjukast erinra, att jag i tydeliga ord sade, det jag icke trodde att afsigten med Arrendets bortgifvande, utan Auction, hade varit, att på Statens bekostnad, gynna Personen.
Hela Sverige känner dessutom att Friherre Lagerheim ej innehade något Embete, som ens lemnade rum för någon slags befattning med Kungsgårdarne eller deras bortarrenderande:
Och om man också ville antaga, hvad jag icke hvarken sagt eller menat, nemligen att Regeringen velat, för hans skull, gynna hans barn; sä skulle sådant likväl aldrig kunna kasta skugga på hans döda mull.
Denna beskyllning emot mig, har således endast tillkommit genom förtydning af mina ord; men har icke varit hvarken ädelmodig eller billig, eller ens sannfärdig.
Uppå derefter af Flerr Grefven och Landt•
Marshaiken framställd Proposition, fann Ridder - Den 11 April. 339 skåpet och Adeln för godt tillåta , att ifrågavarande mål finge, enligt 4.9 §.
Riksdags-Ordniogen, tili nästa Plenum hvila på bordet.
Vid förnyad föredragning af ConstitutlonsUtskcttets den 26 sistledne Martii afgifne3 samt den 7 dennes på bordet lagde Memorial, innehållande ett föreslagi- tillägg i ^7 §. iRiksdags Ordningen, blef berörde förslag till den kraft och verkan 56 §.
Regerings-Formen stadgar af Ridderskapet och Adeln godkändt.
Friherre Staél von Holstein, Corfitz Lud• vig; Jag var icke närvarande då ConstitutionsUtskottets Betänkande, rörande brödfrägan upplästes och lades till Handlingarne.
I sjelfva saken hade jag också icke ämnat yttra mig, så mycket mindre sorn i det andra målet RiksRätt redan blifvit besluten , samt dessutom genom den nya Redaction af 7 §. i RegeringsFormen, hvilken Konungen låtit proponera, misstag i denna väg torde förekommas; men det är emot Utskottets sätt att behandla detta ärende, jag får, jemte reservation, yttra mina tankar.
I Utskottet hafva tvänne .Stånd stadnat emot hvarandra, och i anledning häraf har Utskottet ansett saken, enligt 7? §.
Riksdagsordningen, böra förfalla.
Utskottet har härutinnan gjordt en alldeles felagtig Adplication zi denna §.
Den börjar med behandlandet af Grundlags-irågor, hvarvid, jemte Konungens Sanction alla fyra Ståndens sammanstämmande 334 Den it April. beslut erfordras; i alla andra ärender, Beskatt* nings frågor dock undantagne, gäller 3 Stånds beslut med Konungens Sanction Skulle deremot två Stånd stadna emot två Stånd förfaller frågan; eller kan vid den Riksdagen icke å nyo vdtkat och upptagas.
Att detta stadgande således omöjligen kan vara användbart vid ett tillfälle, då fråga är om ansvarighet för Stats Rådet, är ju klart, emedan Stats-Rådet vid hvarje Riksdag bör erhålla
Decharge för sina Embetsgöromål, hvilket vid en kommande Riksdag icke kan, som §. här innehåller, å nyo väckas. 3g §. deremot synes mig mera användbar; den innehåller, atr om två Stånd stadna emot två, skola de serskilte meningarne, såsom Alternativer till Ständerue framställas.
Att en anklagelse emot Stats-Radet skulle kunna förfalla, i annat fall än om uppgiften vore origtig, strider emot sakens natur.
Constitutions-Utskottet måste i alla fall, på ett för Ständerna upplysande sätt, yttra om de icke finna skäl att enligt 106 §. förordna Riks Rätt; deremot, om saken kan med anledning af föreskriften uti 107 §. tarfva åtgärd, derom äger Riksens Ständer ensamme och icke Constitutions Utskottet att besluta.
Oagtadt mitt förklarande, att icke vilja söka rubba beslutet, får jag dock, till förekommande af dylikt prejudicat framdeles, protestera emot behandlingen af detta mål, såsom stridande emot Riksdags - Ordningen.
Jemte det jag förenar mig med Friherre Stael von Holstein, får Den u April, 33> jag anhålla att Friherre
Anckarsvärds anmärkning måtte blifva uppläst samt hela Acten till trycket befordrad.
Friherre Åkerhjelm, Gustaf, anmälte det han i Constitutions-Utskottet reserverat sig emot det beslut, att frågan skulle anses förfalla.
Herr af Uhr, Carl
David, yttrade det han i Utskottet äfven varit af lika tanka med Friherre Åkerhjelm.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.'
Äfven jag protesterar mot det sätt, hvarpå ConstitutionsUtskottets Memorial, rörande Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorne, i dag blifvit behandlgdt, och anhåller ödmjukast, att min Reservation måtte blifva i Protocollet antecknad } hellst jag anser detta Memorial hafva bordt, likasom hvarje annat Utlåtande från Utskott, ligga på bordet och alldeles icke endast låggas till Handlingarne.
Jag underlät att anmäla min protest, då målet, för en stund sedan, föredrogs, emedan jag redan tillförene vidlyftigt yttrat mig, rörande gränsen emellan Riksens Ständers och Constitutions-Utskotters magt, i afseende pä anmarkningsmåls behandling; och hade arnat att under denna Riksdag ej vidare yttra mig i detta ämne, utan låta opinionen mogna till en annan Riksdag, för att då erfara, om man ansåg afgörande
Rätten böra ännu längre lern - 336 Den ii April. nas åt Constitutions Utskottet, eller ock Riksens Ständer inträda i utöiningen af densamma.
Jag får å nyo utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens
Proposition derpå, att Handlingarne i måiet må uppläsas och sedermera få tryckas.
Herr Grefven och Landt Rf esk olken förklarade, att då ifrågavarande mål redan blifvit af Ridderskapet och Adeln för en stund sedan på det sätt afgjordt, att Constitutions- Utskottets Memorial blifvit lagdt till Handlingarne, ansag Herr Grefven och LandtMarskalken enligt 53 §. i Riksdags-Ordningen, detta beslut icke kunna genom någon ny öfverläggning upprifvas samt att följaktligen någon uppläsning af Handlingarne nu icke kunde äga rum.
Herr Schönström, Jag kan icke finna att min anhållan om uppläsning och tryckning af Friherre Anckarsvärds, uti förevarande mål, framställde Anmärkning kan anses åsyfra någon rubbning af Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut; hvadan jag får protestera emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägrande att tillåta Handlingarnes uppläsning.