Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle Den 2 Junit. 871 Skulle jag nu hafwa lyckats at öfwertyga om oskulden och nyttan af denna föreslagna Beredning, endast i ikeorlen betraktad, torde jag likwäl ännu mötas af den inwändning, at densamma, ehuru af wälmening förestagen och äfwen i sin första tilskapning och utöfning ossyldig och nyttig, kunde tiläfwentyrs i en snar oller sen framtid urarta til en för den Styrande Magten wädlig Stat inom Staten.
At min afsigt ej kunnat wara sädan, derom wet jag at Högloft, eonstitutlons.
Utskottets Ledamöter äro öfwertygade, heldst de nogsamt erindra sig at jag wisserligen ej mindre understöd! medlen lil kraft hos Konungamagten, än dem til säkerhet för Riksens Ständer: at det är jag som, af ren farhäga för in. grepp af Riksens Ständer i KonungamagtenS rättigheter, icke mer än andra, men kanske först och werksammast, yrkat et särffildt uttrpckeligt bestämmande i Grundlagen af gränsen för de förras befattning; och at äfwen jag hufwud. sakligen förestagit den Z som derom handlar, och hwilken icke lärer kunna anses i begrepp eller uttryck obestämd.
Händelsen af den föreflagne Beredningens framtida tydlighet för Styrande Magten, skulle säledes af mig helt och hållet wara en missräkning.
Wisserligen, stag medgifwer det gerna, kunna foljderne af nya, obepröfwade inrättningar ej fullkomligen beräknas.
Likwäl torde det tillätas mig un. derställa, huru farlig en corporLtion kan blifrva, som bestär endast af 12 personer, hwilka resi* §72 Den 2 Junis. resiäerL i Hufwudstaden; hwilka således äro omgifne af dea Verkställande Magtens mäst samlade myndighet; hwilkas enda rpggwärn, Riksens Ständer, icke oftare än hwart femte ar är at påräkna; hwilkas eorxor.-nions-anda, om den träffade at blifwa betänklig, mäste til en wist grad, hwart tredje ar, wid de ffeende ombytena, brytas; hwilkas utlåtande naturligen böra bära stämpeln af mätta och lugn, efter Leras ljus är samladt; af laglighet, efter bland dem en ledning af Domares kunskap och erfarenhet finnes; af Varsamhet, efter ringhelm af deras antal och den aflägsna utsigten til et stöd mäste gifwa dem känflan af egen swaghet; och ändteligen, hwilkas kungjorda arbeten är betagen all kraft af en möjlig ögnablicklig parti-inflytelse, derigenom at de ej blad - eller häftewis utgifwas, utan i en eller flera voluiner för äret, hwaruti dessutom hwar sak med stna handlingar, och i sammanhang raeb dest pröfning", framlägges för Allmänheten, I sanning, efter öfwerwägande af desta omständigheter, synes man snarare kunna för denna corxorLtlon befara swaghet än styrka: och, jag tilstär det, sä män har jag i mit finne warit at skilja den frän all strid med den Styrande Magten, och at gagna med oskuld och lugn', at jag föredragit at aga den något swag, framför at äga den mycket kraftig.
Öfwer det öfriga af denna Berednings befattning lära tankarne wara sä föga delade, Den 2 Iunii. Z73 de, at jag ej med förswars - anmärkningar deröfwer behöfwer uppehälla et, til äfwentyrs, redan nog länge pröfwadt tälamod.
Jag har Medes ej något widare at tillägga, än den förhoppningsfulla önskan, at bäve Regent och Medborgare mätte täckas inse, at det spräk jag här fört, är hwarken öfwerilningens eller listens, och at hos twenne Medborgare, hwaraf den ena inom sitt sköte gömmer stna önskningar, och den andra bär fram dem i dagen, är det ofta blott tystnad eller ton, som utgör skillnaden, och rättskaffenheten kan wara densamma. 6.
Med OriZlNLlet lika lydande, intygar Lans
Med lika mycken misttanka för min egen omdömesgäfwa, som förtroende til Högloft.
ULffottets patriotism och uplysning, nödgas jag likwäl öppet bekänna, at jag ej tilräckligen klart inser nyttan och nödwändigheten af den vmtalte permanenta Lomiten eller StänderneS Beredning emellan Riksdagarne.
De ärender, hwarmed denna comité eller Beredning borde taga befattning, skulle de wäl, 874 Den 2 Junit. rväl, wid en närmare undersökning, wara af den absoluta, wigt, at en corporalon af icke mindre än 18 Personer behöfde uprättas, för at besörja dem?
och ställe kostnaden för dest Ledamöters aflöning smara mot ändamälet?
, Högloft.
Utstottets xrojoct til en Styrel, se.-Form har redan i betydlig mon ökat Aflöyings-Staten, genom inrättning af nya och höga Mnbcren; det synes mig betänkeligt, at ännu derutofwer oka den genom underhållet för 18 tillagde Personer, hwilkas befattningar antingen icke pakallades af den yttersta nödwäridighet, eller möjligen ^kunde fördelas pä redan warande Embets- och Tjenstemän, eller pä redan inrättade Allmänna Werk. Widare:
Äro gränse-linierna för denna comites göromål och styldighcter sä tydligen updragne, eller kunna te sa tydligen updragas, at emellan dem och waringe Embetsmäns eller rlublikL Werks göromäl och styldigheter ingen förblandelse eller stridighet möjligen kunde in, träffa?
Jag uprepar ännu en gäng, at jag ej förmätt göra mig et klart begrepp om naturen af denna comité, och at jag Medes bör tala med warsamhet; men det förekommer mig at händelser kunde inträffa, dä denna comité», rättigheter eller styldigheter sattes i opposition mot Anm.
Antalet war i början föreslagit til 13.
Den 2 Junk. 57S mot xuMiks. Werks, mot Stats-8ecreter3.rens eller flägon gäng trl äfwentyrs mot sjelfwa Stats-Rädets.
Det förekommer mig at wid en flik coUi^ion ärendernes fortgång möjligen kunde afstanna, i osäkerhet hwar kogsta rösten läg, antingen hos Embetsmanncn eller hos comilön, hwars Ledamöter, som hwarken bli ' egentliga Embetsmän eller egentliga Ständer, likwäl icke ffulle underläta at tilegna sig den högsta möjliga ^utoritö.
Widare:
Ligger det ej i naturen af hwar och en corporation, at beständigt utsträcka sit begär til wälde, och ffulle ej, genom en sadan progressiv utsträckning, denna comité, som föreställde eller trodde sig föreställa Rikets Ständer, fluteligen kunna upresa sig til en 8tatus in 8tLw, jemnhög med Högsta Magten?
Om också man med noggranhet kunde föreffrifwa denna comité bruket af sin magt och myndighet, hur ffall man deremot kunna förese eller mota mistbruket deraf, som tiltagsenheten eller parti-andan möjligen fann för godt at utöfwa?
Jag hatar den Kongliga Despotismens nycker sä mycket som nägvn Swenff^Man, men derföre älffar jag ej destinera den Medborgerligas.
Jag tror föröfrigt at det owanliga lyn. ne, som hittils besutit Sweriges thron och gjort dest olycka, försatt ost i en sinnesställning, at frukta mer, an man med wanliga lyn - Z76 Den 2 Iunii. lynnen behöfwer frukta; at de säkerhetsmått, som äro widtagne i de högsta Ämbetsmäns answarighet, i bestämda Riksdagar och i en laglig utwidgad Tryckfrihet, torde bli werkfammare, än man nu genast finner, och at fluteligen det tilräckligaste af alt är Grund-Laaens förbehäll, at annu yttermera, när nöden sä fordrar, kunna genom dest förbättring omstansa ost med nyaförswarsmedel mot den sällsynta Regering, som wore fiende til sit Folk. Til Högloft.
Utstottets pröfning hemställer jag i ödmjukhet dega anmärkningar.
Om de ingen upmärksamhet förtjena, är jag gansta färdig at lata öfwertyga mig derom, och önstar blott i sadant fall, med afseende pä tiden och farorna, som omge ost, at om wi bittils haft et Rike utan con8tUution, wi hädanefter icke mä fä en (-!on8titutic)n utan Rike."
Lika lydande med det af Herr Lagmannen I. k.
Mom til con8tckution8-Utskottets MotOLOll afgifne Anförande, intygar HLN8 färta.
Ständers LönLtitut:oi!8 .
Utstötts krotocoll den 27 Majt 1809. S. D.
Utskottet tog under öfwerwägande den nästlidne dag af Herr Riddarhus-8ecrLtei-Lren 6. 8iivel'8toipe wäckta fräga om en Riksens Hög lo fl.
Ständers Lag- och LusHällnings-Beredning; och som Utskottets Ledamöter härom wörö af skiljaktiga meningar, ffredo Den 2 Iunik.
Z7y ffredo de til omröstning med flutna sedlar öfwer följande proposition:
"Den som bifaller at inrättandet af en Riksens Ständers Lag- och Hushällnings Beredning, pä sätt Herr Silverstolpe föreslagit, intages r projectet til Regeringsformen, ffrifwer Ja."
"Den det ej will, ffrifwer
Minner
Nej, intages ej den af Herr Silverstolpe föreflagne Beredning uti krojectet til Regerings1-ormen; men nägot wärn för Tryckfrihetens helgd Utstnnes at i Lonstitulions?
>Ojectei införas, och inrättandet af den i fräga warande Beredning hemställes til Ständens Llen^.
Sedlarne öppnades, och funnos wara gifne af Bonde-Ständets Ledamöter i Ja och 2:ns Nej; af Borgare-Ständets i Ja och sme Nej; af Preste^Ständets i Ja och sme Nej; samt af Ridderffapets och Adelns i hwardera eiassen i Ja och i Nej.
Och som Nej wunnit, ffulle pä sätt för detta fall blifwit proponera^, komma at förhällas.
Herr LLn^li-Rädet och Lommsncleurer, af Kongl. Nordstjerne Orclsn 6. ^.cilerbetlr upläste et lVlernorml, som wid detta krotocoll bilagdt, ffulle ätfölja Utffottets Betänkande til Riksens Högloft.
Ständers klenL.
In Lclein Illans ^ärta."
Under 573 Den 2 Jun ii.
Underdel- Lon.-ni melons Utskottet want sysselsatt med det wigtiga arbete at föreflä en ny Regeringsform, et arbete, som pä det betydligaste sätt biifwit förswäradt af den Utskottet älagda plrgt, at anmanda skyndsamhet, i en tidpunkt , dä hwarje dags förlust anses för en ökad Rikees wäda, hafwa Mouoner i Riks Ständen blifwit gjorda och ivlemorialer til Utskottet ron. itreraäs om sädaM Samhälls-Ltassers intagande i Ständernes 2epi-68em.Ltton, som, genom stn delaktighet t
Statens allmänna bördor och ur siere skäl, dertil synas berättigade.
Men denna i och för sig sjelf gansta ömtäliga fräga har blifwit sträckt än widare.
Päminnelfer emot hela UeprL8entLti«nen ärv wäckta.
Tryckta skrifter hafwa dem yrkat, och updagat nödwändigheten af rättelser.
Jag bekänner at min öfvertygelse blifwit bekräftad om nyttan af en förbättrad tdepresEAlion, och at en sädan torde blifwa et framtida fäste för beständet af Sweriges Statsförfattning.
Men all öfverläggning om Uelorm förutsätter twenne consiäerationer: fkägan om, och srägan huru.
Den allmänna opinionen synes sä enhälligt bejaka den förra, at förgäfwes deremot några skäl skulle inwandas.
Men den sednare är et ännu ouplöst pioKMm. Wäl hafwa strödda rellexioner deröfver blifwit framkastade, nyttiga uplysningar blifwit meddelade, men ömarken i det sammanhang, eller i den fullständighet, som et bestämdt prost-ce fordrar.
Man gr öfverens om nödwändigheten afen ny byggnad, men hwarken är planen j sina äsmitler upgjord, eller äro byggnads waterialier anskaffade, knapt ännu reguireraäs.
För at bygga fast, hwad 6».
Den 2 Iunir. 379 snnan utwäg, än bygga med noggranbetoch betänkande, och det wil med andra ord säga, bygga långsamt?
Sädant pastar olyckligtwis icke med Sweriges tilständ i detta ögonblrck.
De aktntngswarde
Män, som upgifwit sina tankar om National-<ep>'68-ntatiottLii8 förbättring, och anie närwarande stund för den bertil'lämpligaste, bafwa i mänga afseenden rätt; men sä widt jag. ktinnat förmärka, kafwa de ej til afwentyrs fä,i nog upmärksamhet va Rikets wäda emot Utländska fiender, hwilka ännu hota hjertat af Fäderneslandet.
Medan wi ärna bygga, bestnder man ost sjelfwa Byggnadsplatsen
Kan hända mäste wi först gripa til swärdet, och med Swenstt mannamod och förenade krafter förswara wär Tomt.
Stridens stund är ej den lugna öfwerläggningens; wi mäste börja med at bewara tryggbeten för wärt arbete; och ej förr än denna säkerhet är avunnen, kunna wi företaga det med samdrägt, wishet och oafbruten drift.
Det har lyckats mägtrga Nationer at under brinnande krig skapa sig nya con8tltuuoner, bygdå pä ny grund.
Wi äro ej i en sä gynnande ställning.
Med öppna ögon och blödande hjertan städe wi wärt Fosterland, stympadt och förswagadt.
Wi wete ej ens hwad som är, hwad sorn stall förbltfwa wart etter fiendens.
Ue8llItLtet af besia mina ofcrgripeliga anmärkningar är det tilstyrkande, at eon5tjtuti'on8- Ut - 38o Den 2 Junit.
Iltffottet framlägger för Riksens Ständer dekässade krojectet til en ny Regeringsform efter de keyi-68entLtion8-grunder, som hittils ägt rum; likwäl möjligast sä inrättadt, at det ej innefattar hinder för en förbättring i detza sednare, hwilken, jag uprepar det, är alldeles instämmande med min önskan, men hwartil torde gifmas bättre tids rädrum, sedan Regeringsformen til sit innehåll först blifwit stadgad.
Sannolikt skola de moäilicationer, som derutinnan genom llexresentLtionsförändringen kunna möjligtwis föranlätas, icke träffa Regeringsformens hufwudprinciper.
Detza röra egenteligen Konungens och Nationens inbördes förhållanden til hwarannan; och deremot, Na tional - Oi'ALlii8Ltionen tvid Riksmöten.
Jag uprepar tillika, at jag ej inser huru eon8titution8-Utffottet r en annan wäg, utan den betydligaste tidsutdrägt, är i Ulftand at fullgöra sit äliggande.
Tilräckliga statistiffa upgifter, nödwändiga hjelpredor, säkra grundbegrep saknas; och et arbete, innan detze hunnit samlas, skulle ej utan oberäkneliga swärigheter kunna i hast företagas, än mindre fnllbordas.
Sädana äro mina tankar om et xroject Lil National-I^exre8entLtionen8 förbättring i denna stund.
Hwad äter angär Riksdags- och Riddarhus-Ordningen, sä föreser jag wäl at detza författningar, om de för det närwarande omarbetades, kunde komma at undergä mycken jemkning efter en för. ändrad R,eyr686ntation; men som, fast ock en sädan ej hunnit stadgas, detza Lagar ej kunna til Den 2 Junit. 331 til efterlefnad umbäras, i den likställighet Regeringssättet fordrar, torde det blifwa nödigt, at interim pä xrojsct bertil wara betänkt, sä fort Regeringsformen wunnit behörig sancticm.
O. ^.älerbetb."
Denna Afffrifts enlighet med Originalet intygar klans särta.'^
Utdrag af krotocollet, hältet t Riksens Högloft.
Ständers Lonstitutions-Utskott den 29 Maj 1309. S. D. Sedan, under öfwerläggningarne angående de ^.rticlar, som uti Utskottets Förslag til en ny Regeringsform komma at intagas, nägre Utskottets Ledamöter warit af särskilde meningar, och nu, tvid justeringen af berörde Förslag, derwid förblefwo; sä skulle desia meningar uti detta krotocoil intagas, för at til Riksens Högloft.
Ständers klena åtfölja Förslaget. Wid 13 §. angående Konungens rättighet at göra krig och fred, yttrade sig Riksdagsmannen platts kellsson, at om Stats Rädets Ledamöter enhälligt afstyrkte et af Konungen tilämnadt anfallskrig, borde, efter Riksdagsmannens tanka, Konungen wara förbunden, ät ä StatsRädets mening göra afseende.
I denna tanka instämde de öfrige Ledamöter af Bonde-Ständet.
Wid 382 Den 2 Junit. Wid 16 Z. anmärkte Herr Biskopen Doctor dlol-6'ii, at han icke i annan mening kunde bifalla hwav uti denna Z. om en fri Religionsöfning stadgades, än at derigenom icke ffulle wara förändradt hwad Allmänna Lagen om Swensk Mans Religion förordnade.
Wid 35 H. yttrade sig Herr^fwerstenSkjöldKr-Lnä, at, efter hans tanka, borde Konungen, i stället at kunna afsätta en Landshöfding ifrän desi ämbete, äga makt, om en sadan Ämbetsman icke noggrant upfyllde sina skyldigheter eller werksiällde Konungens befallningar,' at pä et halft eller et är 8U8pen6era honom, stom da skulle fä behålla hela eller halfwa lönen.
Härmed förenade sig Herr Lxx>eZilion8.8ecreteiLren Friherre ^lanncrbcim och Herr ?rofs88orn Doctor samt Ledamöterue af Bonde-Standet.
Herr Bergs Rådet von Stockeström och Herr ^88e88or 6-rNn förmenade, at Presidentsvsilorne, ritom den,i Krigs-eolle.alum, icke borde bland Förtroendetjenster räknas Herr brot'088Ol-n Doctor V/ijXman instämde häruti blott i afseende pa Presidents Ämbetet i Kongl. StatsLontoiret.
Wid 52 yttrade- Ledamöterne af BondeStändet sig finna, at deras Stand borde fä wälja Taleman af egna Ledamöter, och en ofrälse Man til becreterLre. Wid 114 §. anförde Riksdagsmannen l^Ltts kebr88on, hwarmed de öfrige Ledamöterne af Bonde-Ständet sig förenade, at ehuru berörde Z.
Ämnade anledning at hoppas billiga jemkningar i de Den L Junis. 385 de andra Ständens privilegier, trodde Riks dagsmannen likrväl, at innan sädane je»nkningar »verkligen ägt rum, krivilegiernc icke borde i Grund Lagen bekräftas; til hwilken reservation han funné sig sä mycket kraftigare föranlaten, som hans Ständ, i desi nu »varande betryck, gjorde sig förhoppning, at all jord stulle nägorlunda jemnlikt deltaga uti Rikets tryckande bärdor, äfwensom i förswars-ansialter, hrvarigenorrr Riket »vunne en förökad styrka. dir su^ra.
In liäem HANS ^ärta."
Och sedan Herr Laron och Landtmarstalken förmält at Lonstimtions-Utstottets Ledamöter, icke nog förmätne^ at tiltro sig hafrva gjort et fullkomligt arbete, »vid stutiusterinZen g-ort, efter inhämtade uplysningar, nägra rättelser af icke särdeles stor betydenhet, hwilka ästadkomme nägon olikhet emot de redan utelöpande afstrifterna, uplästeS följande Forstag til Regeringsform : Wi efterstrefne Swea Rikes Ständer, Grefwar.
Friherrar, Bistopar, Ridderstap och Adel, Klerkeri, Borgerstav och Menige Allmoge, sorn nu ä Egne och Wäre hemmawarande Medbröders »vägnar, til allmänt Riksmöte församlade äro, göre wetterligt: at, sorn genom den nyligen tirnade Regementsförändringen, ät hwilken Wi ?' är enhälliga Stadfästelse gifrvit, Wi Swe»»- sta Folkets Fullmägtige inträdt i rättigheten, at sjclfwe, genoin uprattande af en förändrad
Stats-författning för framtiden förbättra
Fa - §34 Den 2 Junk. derneslandetS belägenhet; Altsä hafwe Wi, med uphäfwande af de intil venna dag mer och mindre gällande Grundlagar, nemligen Regeringsformen af den si Augusti 1772, Förenings- och Sakerhets-Acten af den 21 Februarii och Z April 17L9, Riksdags Ordningen af den 24 Januarii 1617, sä wäl som af alla andra sädana aldre och nyare Lagar, Aete.', Ordningar, Stadgande» och beslut, hwilka under namn af Grundlagar inbegripne warit, öfwerenskommit och belefwat, at för Swea Rike och thy underliggande Lander stadga följande Regerings-forin, hwilken ifrän denna dag stall säsom Rikets främsta Grundlag gällande wara:
Forbehällandes
Ost derjemte, at de öfrige Grundlagar, hwilka i nZ §. af denna Regeringsform upnämnde äro, pä der förestrifne sätt, innan detta Riksmötes flut, stadga. §. 1. Sweriges
Rike stall styras af en Konung och wara et ArfRike, med den >>ucc688ion8- Ordning för en afliden Konungs Manliga efterkommande, som af Riksens Ständer faststäld warder. §- 2.
Konungen^ statt alltid wara af den rena Evangeliska Läran, sädan som den uti den 0- förändrade Augsburgista Bekännelsen samt Upsala Mötes Beslut af är 1593 antagen och förklarad är. §. 3.
Den i Junti. ^ zgZ §« i).
Konungens Majestät stall hällas i helgd och wördnad; Hans gerningar ware emot allt ätal fredade. §. 4.
Konungen äger at allena styra Riket pä det sätt benna Regerings Form forestrifwer:
Tage dock underrättelser och råd i de fall, här nedanföre stadgas, af et Stats-Näd.
Konungen utwälje bertil kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Swenste Frälse - eller Ofrälse-Män af den rena Evangelista Läran. §. Z.
Stats-Radet stall bestå af Nio Ledamöter, hwilke äga rätt at alla der förekommande mäl öfwerwara, nemligen:
En fustitin StatsMinisrer, som tillika alltid stall wara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; En Statsminister för Utrikes ärenderna; Sex Stats-Räd, hwaraf minst Tre böra hafwa tjent uti civila Beställningar, samt Hof-LantLleren.
Hwarje StatsLecreterare, eller ben hans Embete förestär, äge säte och stämma i Stats Rädet, dä han der föredrager, eller dä Konungen läter der eljest förekomma mäl, som til hans befattning böra.
Ef mä Fader och Svn eller twä Bröder pä en gäng wara ständige Ledamöter af Stats-Rädet. §. 6.
Stats-8ecreterai6^ stola wara
Fyra, nemligen:
En för Krigs-Ärender:
En för ca-nerai49, b«. Landt - 386 Den 2 Junti.
Landthushällnings-
Bergshandtering- samt andre dermed gemenstap ägande Inrikes Oivi^- trender; En för mäl rörande Drätzel-Werket; In- och,Utrikes Handeln och Slöjderne samt En för Ärenden, som anga Religionen, Lcclesi. .
L8tigus LiZcrket, Allnränna Upfostran och denoffenteliga Fattigwärden.
Konungen läte uti Stats-Radet sig föredragas och afgöre der alla Regerings-Ärender, utom de ^linisisrieitll, eller dem som angä Rikets förhällanden til främmande Magter, samt commLnäo-mäl, hwarmed förstäs sädane, som Konungen i egenskap af Högste Befälhafware öfwer krigsmagten til Lands och Sjös omedelbarligen besörjer.
Ej mä Konungen fatta nägot bestut i de mäl, hwaröfwer Stats-Rädet höras bör, derest icke Tre af Stats Räden, jämte wederbörande Stats-^ecreterure, eller den hans tjenst förrättar tilstädes äro.
Stats-Rädets samteltge Ledamöter, der de icke laga förfall äga, stola öf»verwara alla mål af synnerlig wigt och omfattning, som, efter dem förut meddelade föredragnings-listor, i Stats-Rädet förekomma och Rikets Allmänna Styrelse röra.
Sädane äro:
Frägor och Förslag om npa Allmänna Författningars widtagande; om Uphäfwande och Förändring af de förut gällande; om npa Allmänna Inrättningar uti serskilda Styrelsens grenar, med siere af dylik beskaffenhet. §- 7. H. 8. §. 9.
Den s Jun k i. 387 Z-9- Uti alla mäl, som hos Konungen k StatsNädet förekomrna, skall ?rocoLoli förås.
De tilstädcswarande Stats-^llnistt-Lr, Stats-Räd, Höstman tLlsren och Stats-äecret^iLkc: eller de, som debes sistnämndes tjenster förrätta, wareowilkorligen förbundne, at sina meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehället, at allena besluta.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, at Konungens beslut wore uppenbarligen stridande emot denna RegeringsFvrm eller Rikets Allmänna Lag, äligge det dä Stats-Rädets Ledamöter at^ kraftiga föreställningar deremot göra.
Der nägon serssild mening icke blifwit til ?rotocollet anförd, anses de närwarande hafwa stprkt Konungen i det beslut han fattat.
För Rädslagen skola Stats-Rädets Ledamöter wara answarige, säsom i 106 § derom widare stadgas. §. 10.
Til föredragning hos Konungen uti StatsRädet stola ärenderne, sedan nödige uplysningar deröfwer ifrän wederbörande ^olieAiei- och Embetsmän blifwit infordrade och inkommit, beredas af den föredragande Stats-6ecreterg.reir eller den hans tjenst förrättar, samt Ätta skicklige och owäldige
Män, fyra af Frälse och fyra af Ofrälse Ständ.
Dem förordne Konungen at utgöra Rikets Allmänna Ä-renders Beredning; blbehällande derwid de, som i tjenst ä» ro,,sine innehafwande Embeten och Beställningar.
Til det krokon, som uti denna Allmän, na Beredning föres, afgifwe uti alla der förekom - Z83 Den 2 Iunir. kommande mäl den Föredragande och de öfrige LedamoLerne sina yttranden, hwilka sedermera hos Konudgen uti Stats-Rädet komma at anmälas §. w.
De lVlinisteriella, mälen mä Konungen läta bereda och handhafwa pa Let satt Honom lämpligast synes.
Stats-älirustern för Utrikes Ärenderne tilhör, at Lesia mäl inför Konungen föredraga och anmäla, i narwaro afHof-Lant?- jeren, eller, om han icke kan tilstädes wara, nägon annan Stats-Rädets Ledamot.
Är Statsfränwarande, föredrage Hof-LantLieren eller den Stats-Rädets Ledamot, som Konungen äfwen i detta fall tilkalle.
Sedan Konungen af dcsie Embetsmän inhämtat til krotocoll anförda råd, för hwilka de blifwa answarige, fatte Konungen, i deras närwaro, befluten; Åliggande det Hos-Lant-ieren, eller den Konungen förordnar, at kroeocnUet föra.
Af sädana Beslut mä Konungen täta til StatsRädets kunskap komma, hwad honom nyttigt synes, sä at äfwen nägon kännedom af denna Riks-Styrelsens gren mätte hos Stats-Rädet finnas. §> 12.
Konungen äger at i Afhandlingar och Förbund med främmande Magter ingä, sedan Han, enligt föregäende ^., deröfwer hört Stats-^Unistern för Utrikes Ärenderne och Hof-Lautirieren. §. 1Z.
Den 2 Jomik. 389 Z. iZ Mil Konungen börja Krig eller stuta Fred, kalle dä til et utomordentligt Stats Räd Stats^linisirÄine, Stats-Räden, Hof-L^nt^lercn och samtlige Slats-8ecreteiLiri6, framställe för dem de stal och omständigheter, som harwid til öfwerwägande förekomma s mt äffe veröfwer deras yttranden, hwilka de stola hwar för sig, med den answarighet 107 Z. bestämmer, til krotocoilsr afgifwa.
Konungen äge derefter magt, at fatta och utföra det beflut, som Han för Riket nyttigast finner. §. 14. zilwer Rikets Krigsmagt til Lands och Sjöst ager Konungen Högsta Befälet. §. 16.
LommLnäo-mal mä Konungen afgöra i närrvaro af den Embetsman, ät hwilken Konungen allmän befattning dermed updragit Honom äligge, wid answar, at, dä desta mäl beredas, sin mening yttra öfwer de företag Konungen bestutcr, samt at, dä hans mening icke med Konungens beslut öfwerensstämmer, föra sina yttrade betänkligheter och räd til et broccoli, bwars riktighet Konungen medelst sin höga päftrift besanne.