Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta får visserligen icke afslås, och jag tror fullkomligen att det vore med Grundlagen enligt, om med återremissen, ett eorrectif eiler alternativ förslag, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, åtföljde densamma.
Grefve von Schwerin':
Enligt mitt begrepp om 56 kan icke någon annan proposition komma att göras, ån den: om bland de at
Ståndets enskilta medlemmar mot förslaget gjorda anmärkningar, sådana finnas, sorn Ståndet adopterar såsom dess gemensamma tankar.
Blir denna fråga med Nej besvarad, så förstås det af sig sjelft, att förslaget hvilar på bordet till nästa Riksdag.
Herr Cederfelt}åld:
Som hvarje Betän kande först bör till antagande framställas, så anhåller jag att första propositionen måtte blifva till godkännande af Utskottets förslag, sådant det är; och att, ifall den med Ja och Nej besvaras, proposition sedan måtte göras på återremiss, med någons anmärkningar, såsom Ståndets gemensamma tanka.
Bjårnjijerna:
I händelse plura litet af Ståndet tanka, vore, att ett eorrectif såsom alternatif bör framställas, vore 56 § RegeringsFormen uppfylld, hvarföre jag anhåller, 4io Ben 21 Majt J. m. att Ståndets tanka må utrönas, huruvida ett correctif bör stadgas.
Friherre Cederftrom:
Det 3r endast i af seende på Herr Cederschjölds yrkande om proposition på ConstitutionsUtskottets Memorial, sorn jag har begärt ordet.
Det han citerar, om antagande eller förkastande af ett Betänkande, gåller ej för Grundlagsfrågor.
Denna fråga skall ej afgöras, den skall beredas.
Det år anmärkningarnes halt, som skall pröfvas, och, i händelse de godkännas, skola de till Utskottet af^ gifvas, men ingen proposition till bifall eller afslag på Utskottets Memorial, kan lagligen göras.
Herr~Cederfchjold:
Jag medgifver gerna, att första propositionen till mundtligt besvarande må göras såsom den siste Talaren yrkat; men om denna fråga, såsom det synes, genom votering torde komma att afgöras, så blifver det nödvändigt, att Ja-propositionen inråttas till godkännande af Betänkandet, och contra-propositionen till återremiss.
Men jag får blott ytterligare påminna, att om vid detta tillfälle en anmärkning antoges, såsom Ståndets gemensamma tanke; så måste den utgöra ett nytt för/lag till ändring i Grundlagen; och ett sådant får ej väckas i något Stånds Plenum.
Jag måste således ännu bestrida återremissen.
Herr Lefrén:
I anledning af hvad Herr Cederschjöld nyss nämnde, tror jag, att Ståndets gemensamma tanka ej får såsom ett förslag gå till de andra Stånden, utan blott såsom Ståndets T)rtl a I Maji f. rn.
421 enskilta tanka till Constifutions-Utskottet, och att det således ej blilver något nytt förslag.
Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade. att han ansett sig först skyldig att inhämta Rirlderskapets och Adelns yttrande, huruvida Ridderskapét och Adeln kunde finna för godt antaga de mot ConstitutionsUtskottets förslag af åtskillige Ledamöter gjorda anmärkning gar, såsom Ståndets gemensamma tankar, i hvilket fall återremiss blifvit deraf en ovilkorlig följd; men då den af Herr Grefven och LandtMarskalken i sådant afseende framställda proposition, blifvit med en ganska betydlig pluralitet af Nej besvarad, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig nu böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade ConstitutionsUtskottets förslag, rörande upphåfvande af 8 momen. tet i 4 §.
TryckfnhetsFÖrordningen till den behandling 56 (jj.
RegeringsFormen föreskrifver, godkänna.
Herr Lefrén; Det af Herr Grefve von Platen gjorde förslag, anser jag också böra framställas till antagande eller förkastande; hvarföre jag anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken deröfver ville inhämta Ridderskapets och Adelns tanka.
Herr Grefven och LandtMarfkalken yttrade , det han ansåg deri af Grefve von Platen gjorde omförmåhlte anmärkning icke låmpeligen kunna blifva föremål för någon återremiss till ConstitutionsUtskottet, samt förnyade den af §32 Den 21 Maji t, m. Herr LandtMar&kalken sist gjorde Proposition, hvilken af Riderskapet och Adeln bifölls, HÖgloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen!
In fidem Protocolli O. J.
Lagerheim.
Onsdagen den 21 Maji.
Plenum klockan half till 6 eftermiddagen.
Upplåstes till justering och godkåndes ExpeditionsUtskottets under N:o 5o insände Förslag till Riksens Stånders Underdåniga Skiifvelse till Kongl. Maj:t, angående emottagandet af de Norrske Deputerade, som komma att bevista Hans Kongl. Höghet Kronprinsens FörmålningsAct. f Den 2t Maji e, m. 42J FÖredrogos å nyo Constitutions-Utskottets den g och 10 dennes under N:ris i5, 16 och 17 afgifne samt den i5 derpå följde eftermid. dagen på bordet lagde S.ne Memorial , innefattande iörslag, dels till föråndrade redactioner af 57 Riksdagsordningen, och 60 §.
RegeringsFormen, samt dels dertill, att sednare delen af 7tde Momentet och hela g:de Momentet af 5 §;n TryckfrihetsFörordningen måtte uteslutas; och fann Ridderskapet och Adeln uppå derom af Herr Grejven och LandtMarJkalken framstålde serskildte Propositioner för godt, att berör, de förslag, till den behandling 56 §.
RegeringaFormen stadgar, godkänna» Föredrogos å' nyo och biföllos StatsUtskot-* tet den 15 dennes| afgifne samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:o IÖ2.
Om inköp för Statens räkning af Geographiska Inrättningens ChartasVerk och dess öfverlemnande till General-LandtmäteriContoiret.
N:o i53.
Om byggnings-hjelpens förvandling och säkrare bestämmande.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den l3 dennes under N:o i54 afgifne samt den i5 derpå följde, på bordet lagde Utlåtande, i an - 4s4 Den 2x Maji e. tu - le
Anin g af väckt fråga, oin ali jords lika beskattning samt om en allmän ny refning och skattläggning.
Herr Riben, Carl Wilhelm, anförde skrifteligen : (Se Bilagan N:o i.)
Hvarefter Herr Riben mundteligen tilläde:
Denna år i dpn största möjliga korrthet, Historien om Svenska Hemmans upphof, och Upprinnelsen till våra olika så mycket omtalade Hemmans naturer.
Den historiska tekning jag uppställt framvisar vist icke något nytt för hvar och en som förvårfvat sig de första elementerna i Cameral-vefenskapen.
Min afsigt har också endast varit, att vördsamt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att den olika hemmans-naturen ingalunda tillkommit ge_ Horn en envåldsherres nyckfulla befallning, icke heller genom fria Ständers otvungna beslut: den år snart sagdt samtidig med Stats-inråttningen, har utbildat sig med densamma, och det år derföre, som jag tror den vara oåtskiljelig ifrån den.
Man tillvite icke mig en vidskeplig tillgifvenhet för det som långe varit: jag vet vål, att det som år gammalt och förmultnadt, skall ramla, för att ge rum åt det nya friska; men vaktorn oss att vidröra dessa åldriga inrättningar, som så införlifvat sig med hela Statsinrättningens väsende, att det verkeligen år svårt att såga hvad som stödjer det ena det andra:
Hvarje folk, sorn åger en egen historia, åger Dtn 31 Maji e. m'.
425 ock i sina institutioner vissa egenheter, som af Lagstiftande magten alltid böra respecteras,'om ån dessa egenheter vid första anblicken skulle framställa sig i en mindre fördelaktig drägt: man vet icke så noga huru djupa deras rötter åro, förrån den byggnad de osynligen stödt, börjar att luta, och då mårker man för sent, att man ovetande slungat en eldbrand, hvars fart man icke mågtadt rikta.
Det år lika oriktigt att i vårt fädernesland hämta skål till lika beskattning på all jord från England och Frank, rike, som det skulle förefalla mig besynnerligt, om en ledamot af Deputerade Kammaren i Paris, yrkade införande af olika hemmans naturer i Frankrike, derföre, att de af ålder funnits i Sverige.
Det år icke en sednare tids upplysning, som föranledt klandret öfver den olika hemmans-naturen*, såsom enligt hvad man förment orsaken til! en ojemnt fördelad beskattning: igg år hafva nu förflutit, sedan, vid 1624 års Riksdag, klagomålen deröfver för första gången höjdes inom Svenska National-representationen, och de hafva sedan den tiden idkeligen förnyats snart sagt vid alla Riksdagar, den närvarande inbegripen.
Men har man vål ånnu under denna långa tidrymd, gjort sig redo för hvad man efterstråfvar?
Upphåfvande af olikhet i hemmans-naturen, syarar man, såsom en förberedande åtgärd, till införande af en jemn beskattning.
I det förra ändamålet, erkänner jag att Biskop Almqvists förslag år det mest tänkvärda, jag ånnu någonsin sett; men om 5o, 6o, 70 eller 80 år härefter, man kommit derhän , att ingen frålse-natur mera finnes, 426 ptn ai Maji e. m. år väl ändamålet då vunnit?
Jag tror tvertom, att man då skall fhma sig i en mycket svårare ställning ån fö-rut, ty då torde man de facto få låra , att det icke varit den olika hemmans-naturen allena, sorn verkat olikhet i beskattning , utan att det förnämligast varit olikheten inom lika naturer, som densamma föranledt; en olikhet, hvaremot olikheten i hemmans-naturen, på vist sått utgör ett correctif.
Man talar om billighet: hvilka äro väl en skattemans billiga anspråk på lindring i sina besvär.
Hvad säga hans åtkomst-handlingar i detta hänseende?
Har jag köpt, ärft eller tillbytt mig ett Skatte-hemman, så måtte jag väl tagit hemmanens onera i beräkning: eljest har jag handladt som en narr, utan rättighet, att på medborgares bekostnad, söka ersättning för förluster, vållade af mitt eget oförstånd.
Hvilken gränslöshet af villervallor och oredor skulle ej uppkomma, vid fördelning af åtskillige Skattehemmans onera på ett Säteri.
En ny refning skall göra detta lätt föreställer man sig, kanhända; men jag tror deremot att det icke är möjeligt att förrätta en refning, som icke inom få år, behöfver göras om igen, och hvilken grund skall man då bygga på?
Att, såsom Biskop Almquist förmodat, detta vore sättet att bereda en nedsättning uti Afrads, Kronotionde och Roterings afgifter m. m., kan jag icke medgifva.
Oaktadt den vördnad jag hyser, så väl för Biskop Almqvists person som för det Utskott som understödt hans motion, fruktar jag att Den 2t Maji f, m, Herr Biskopens förslag, så i politiskt sorn Statsoeconomiskt afseende , icke bör antagas.
Jag anhåller vördsamt om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till afslag på StatsUtskottets Betänkande.
Grefve Hard, Carl Gujiaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 2.)
Herr Bruncrona, Nils uppläste följande:
(Se Bilagan N:o 3.)
Herr Tham, Mollrath'.
Vid det så ofta och idkeligen omtalte förslaget, att förvandla all jord i Sverige till lika natur, för att såmedelst tillvägabringa en jemnare beskattning, lärer man ej böra uraktlåta att afse frågan om äganderättens Helgd.
Det är genom arf, köp, gåfva eller testamente, som innehafvarne kommit till ägo af deras jord , och jag tror derföre, att hvarken naturlig eller constitutionell lag kan leda till den tankan, att utan ersättning beröfva dem deras välfångna egendom.
Biskop Almquist har af sådan orsak föreslagit, att Staten skulle genom frivilliga öfverenskommelse!’ bereda sig tillfälle, att inlösa den privilegierade jördens företrädes-rättigheter, samt att ett årligt anslag i sådant ändamål borde afsättas.
Han har trott, att en minskning af Statsbördorne derigenom skulle åstadkommas.
Han har således glömt, 423 Den 21 Maji f m. att en årlig fond skulle af de öfrige skattdragande sammanskjutas till anskaffande af löseskilling, eller hvarifrån skulle väl denna eljest komma?
Skulle den utgå genom allmän Bevillning, finge ju äfven den häruti deltaga, hvars Säteri-frihet man ville inköpa, och han skulle ju då sjelf betala den.
Hvad vill man vinna med ifrågavarande anstalt ?
Jo, att få alla Svenska hemman lika onererade, eller uppförde till enahanda beskattning; men blifva de väl derföre lika till beskaffenhet?
Öch är det blott Säteri- och Frälsehemman, som kunde blifva föremål för en dylik jemkning?
I alla landsorter finnas Krono- och Krono-Skattehemman, som äro af vida bättre beskaffenhet än en del Frälse och Säterier, af lika stort mantal.
Fåfängan att synas rik och mäktig, förde fordom Säteri-ägare på den tankan, att söka stora hemmantal å sina egendomar och följderne deraf visa sig nu på många ställen.
Det är till och med exempel, att i samma by finnas 5 Säteri-hemman, som i värde blott svara emot ett Skatle-hemman, och sådant allt derföre, att ägaren på 1600-talet velat brillera med ett högt hemmantal, Det heter väl, att, genom den ifrågaställde åtgärden, skulle Sveriges jord blifva lika beskattad, men den är det dock ej förr, än alla hemman äro bragta till aldeles enahanda storlek och godhet.
Ett sådant förhållande skulle man naturligtvis genom en allmän rifning endast söka bereda, men den önskade jemlikheten, kunde dock aldrig någon mensklig makt tillvägabringa , ty under verkställigheten och innan refningen hunnit fortgå från Norra delen af Riket Den 21 Maji e. m. 429 till den Södra, skulle de först refvade liemma-i nen genom ombyte af ägare, genom den enes större odlingsflit in. m. vara återförde till en märkbar olikhet, i afseende på beskaffenhet och värde.
Jag kan således icke finna någon synnerlig nytta vara af förslaget att förvänta.
Jag anser det endast innehålla en låckmat för jordbrukaren, att under penninge-fattiga tider bortsälja en del af sin jords förmåner, utan att Staten derigenom vinner den åsyftade fördelen.
I min tanka kan det ej orsaka annat, än ny skatt och tunga, nya Cominittéer och nya öfverläggningar.
Jag förenar 111ig således fullkomligen i Herr Ribens begäran, att StatsUtskottets Betänkande i detta ämne, må af Högloflige Stån-< det afslås.
Grefve von Rosen , Axel:
Jag '^förmodar , att Biskop Almquists ifrågavarande motion, blifvit ifrån det Högvördiga PresteStåndet på olika sätt remitterad till StatsUtskottet, än den meddelats OeconomieUtskottet, ty jemlikt den remiss detta senare Utskott fått, borde öfverläggningen om svaret hafva varit gemensam; men OeconomieUtskottets
Ledamöter hafva icke blifvit till en sådan öfverläggning kallade, och det är af denna orsak jag får anhålla om återremiss af Betänkandet.
Herr Mannerftam, Johan :
Efter den upplysning, Grefve von Rosen nu meddelat, instämmer äfven jag deruti, att frågan bör till StatsUtskottet återremitteras, för att behandlas af Stats- och OecpnomieUtskotten gemensamt.
Den 2i Maji e, m, vill således för det närvarande, endast i korthet yttra mina tankar öfver sjelfva saken.
Jag tror för min del, att StatsUtskottets förslag icke förtjenar så föga afseende, som vis_ se Ledamöter yrkat, Jag medgifver visserligen, attv icke några sådane förändringar af hemmans natur böra vidtagas, som kunna i någon mon rubba egande-rätten; men jag anser icke eller omöjeligt att tillvägabringa anstalter, hvarigenom i framtiden det ändamål skulle kunna vinnas , att beskattningen jenmades ; att de många och olikartade titlar, hvarunder Skatterna utgå, reducerades till färre; att i följd deraf en myckenhet vid jorden häftande onera upphörde eller lindrades, och i anledning häraf en mängd ärender , som sysslosätta administrationen undvekos , samt administrationen förenklades.
Jag vill dock ej påstå, att det sätt, Biskop Almquist i detta afseende uppgifvit, är det enda rätta ; och frågan fordrar så många undersökningar, att den ej lärer vid någon Riksdag kunna afgöras, utan att förberedande åtgärder föregått.
Men det tyckes ej vara olämpeligt, att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära en sådan beredning eller undersökning.
Det torde då säkrare visa sig, om förslaget är verkställbart eller ej.
Herr Riben liar ingått i en ganska vidlyftig historisk undersökning om Svenska Hemmans tillkomst.
Denna undersökning är väl ganska vidtomfattande; mycket har han dock deruti förbigått, och förhållandet fordrar onekeligen en närmare utredning.
Jag tillstyrker imellertid Säteri-innehafvare i allmänhet, att Den II Maji e, m, ej gå allt för långt tillbaka i ransakningen, huru deras Säterier tillkommit.
Jag tror dessutom, att det för en stor del af dem skulle vara ganska önskvärdt, att emot full ersättning få Säteri, friheten af Staten inlöst.
I afseende derå vill jag blott i Ridderskapets och Adelns minne återkalla hvad som vid 180g och 1810 årens Riksdag i detta fall sig tilldrog.
Utom det, att all jords lika beskattande då blef af Hedervärda BondeStåndet ifrågasatt och ifrigt yrkad, blefvo äfven flere och deribland tvenne ganska stora steg dertill af Ridderskapet och Adeln tagne, det ena, genom den då godkända principen för Bevillningens utgörande, och det andra genom extra Roteringen.
Säterierne fingo redan då vidkännas en stor tillökning i beskattningen, utan att tillgodonjuta någon motsvarande ersättning; och 0111 framdeles skulle hända, att Bevillningen måste, i följd af ett krig eller andra utomordentliga händelser, ökas till ett betydeligen högre belopp, än det nuvarande, så hemställer jag, om icke denna tillökning skulle falla tyngst på den jord, som förut varit minst beskattad, och sådant af det skäl, att den återstående, tillförena högt skattlagde jorden, icke kunde högre beskattas.
Detta är hvad jag i förbigående velat yttra; men ämnet är af den vigt och beskaffenhet, att goda skäl kunna anföras både emot och med, och det kräfver derföre den noggrannaste pröfning.
Emedlertid får jag, af den anledning Grefve von Rosen uppgifvit, förnya min anhållan om återremiss af Betänkandet.
I ^32 Ben 21 Maji e. m. Herr Lefrén, Johan Pehr, förenade sig med Herr Mannerstam.
Riben:
I anledning af de upplysningar Herr Grefve von Rosen behagat meddela, återkallar jag min anhållan om afslag på Statsutskottets Betänkande, och har för min del nu mera icke något att erinra emot den begärda återremissen, hvarvid jag endast utber mig, att de anmärkningar jag emot Betänkandet framställt, må få till Utskottet medfölja.
Herr Rosenblad, Bernhard-.
I anledning af den ofta framställda klagan, öfver Svenska jordens olika beskattning, har jag tagit mig friheten göra en motion, angående en undersökning om uppkomsten och råtta naturen af alla utaf hemman och lågenheter till Staten utgående ordinarie utskylder.
Ändamålet med detta förslag, var ej så vidsträckt som det, hvilket de nu förevarande motionerne åsyfta, och som, efter hvad jag tror, icke lärer stå att vinna, utan att störa ägande rättens helgd.
Deremot var min afsigt, blott att tillvägabringa en analys af de hemman i allmänhet vidlådande räntor, hvilka enligt
Lag eller laga afhandling kunna anses såsom en städse vidfåstad ervitud , eller såsom en särskild skatt.
Den sednare delen bör visserligen, når undersökningen år fulländad, fördelas på allmänna Bevillningen, och låra i synnerhet gamla skattehemman på detta sått, komma att vinna en rättmätig lindring.
Detta år den enda jemkning, som synes mig instämma med t
Den 2 i Maji e. m, 433 med rättvisa och billighet; all annan år våldsam
Men äfven sedan en slik undersökning år gjord, fordras ganska lång tid innan verkställigheten kan följa.
Jag kan således för mindel icke inse någon nytta deraf, och ännu mindre att det vore med ägande-rätten öfverensstämmande, att ålägga innehafvare af Säterier, att återbära till Kronan de med deras egendomar följande förmåner.
Och hvad tillkomsten af dessa Säterier beträffar, så enär den grundar sig på Lag och laga stadgar, skulle, i händelse ägande rätten till dem rubbades, man med lika mycket sfcen af rättvisa kunna på enahanda sått behandla alla i sednare tider tillkomne Krono-skatte hemman.
Jag kan ej undgå än en gång upprepa, att något ändamål icke år af Stats-Utskottets
Betänkande att vinna, och jag hemställer alltså, att det samma må af Ridderskapet och Adeln afslås.
Herr Grefven och LandtMarJkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
Föredrogs å nyo
RancoUtskottets den 6 dennes under N:o i3 aflåtne samt den 12 derpå följ— Ridd. o. Ad, Prof. IV.
Band, 28. 406
Den 21 Maji f m, de eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med hemställan örn prägling af så kallade JubelRiksdaler, i enlighet med hvad förut blifvit iakttagit.
Herr Bergstedt, Eric, hade inlemnat ett så lydande memorial: % » (Se Bilagan N:o 4.) Herr Rosenblad, Bernhard:
Hufvudsakligen förekommen af Herr Bergstedt, vill jag endast tillägga den önskan , att föreslagne medaljen älven borde förvara minnet af framledne Konung Gustaf Vasas intåg i Stockholm Midsommars afton i5‘25t sedan Danska Garnizonen till honom öfverlemnat denna Sveriges Hufvudstad.
I en tidepunkt, då Svenska Folket lifvas af rättmätigt hopp, att under en ny Konungaätt och förbättradt samhällsförhållande, till aflågsnaste tidehvarf förvara frihet och sjelfständighet . tyckes det mig värdigt Rikets församlade Ständer att ägna denna gård åt minnet af 5:dje Secularfesten ej mindre af dens utkårande till Sveriges förste ArfKonung, som aldrig förtviflande om Få* derneslandets sjelfständighet, räddat det från Utländskt ok, åa ock af Sveriges fulländade befrielse.
Uppå derefter af Herr Grejven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Banco-Utskottets Memorial, i anledning af de utaf Herrorne Berg - Den »i Maji 0. mi 455 stedt och Rosenblad dervid gjorde antnårknin~ gar, till Utskottet återremittera.
Företogs till pröfning Allmänna Besvårs och OeconomieUtskottets den 21 sistl.
April under N:o 6i afgifne, samt den j5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående föreslagne förändringar i Kongl. Förordningen den 26 Februari 1817, rörande Sockneståmrnor och KyrkoRåd, särdeles i hvad angår den Presterskapet, genom samma författning, tillagde myndighet.
Grefve Hård, Carl Gustafj hade inlemnat ett Memorial, -hvilket upplåstes, så ly> dande; (Se Bilagan N.o 5.)
Oeh fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconomieUtskottets Utlåtande, i anledning af den utaf Grefve
Hård dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återförvisa.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 29 sistlidne April under N:o 82 meddéldte, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af föreslagne medel till befordrande af Gymnastiska öfningar.
Den 21 Maji e, rn.
Herr Lafrén, Johan Pehr, anförde skrif teligen:
(Se Bilagan N:o 6*) Grefve Posse, Areid: Emot OeconomieUtskottets ifrågavarande
Betänkande har icke någon annan anmärkning blifvit gjord, än den, att Utskottet bort föreslå medel, för att få Gymnastiska öfningar vid våra Lärosäten införda.
Det har varit utom.
OeconomieUtskottets befattning, att ingå i en sådan åtgärd; men jag instämmer med de värde Ledamöter, som sist yttrat sig, att Utskottet i nämnde afseende kunnat med StatsUtskottet sammanträda.
Dock förekommer dervid den omständighet, att vid flera Gymnasier redan finnas cassör, som lemna tillgång till det anslag , hvilket för ändamålet kan anses behöfligt, och Utskottet trodde det derföre vara i sin ordning att derom först undersöktes, innan Statens medel anlitades.
Herr Grejven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning af den utaf Herr Lefrén dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremiteras.
Ropades jfa och Nej.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjlialken gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande.
Den 21 Maji c. m.' 437 Herr Lefrén'.
Då en ledamot af det Utskott som handlagdt förevarande mål, anfört, det lian finner Utskottet hafva kunnat afgöra frågan gemensamt med StatsUtskottet, så vågar jag ånyo hemställa om ej Betänkandet inå återremitteras.
Jag gör det med så mycket mera skäl, som jag bestämdt känner, att den föreslagna utvägen att undersöka om de allmänna Läroverkens Cassör lemna tillgång för Gymnastikens införande, redan är begagnad, och att man dervid utrönt, att medel för ändamålet på de Hesta ställen saknas.
I öfrigt är frågan så enkel, att den icke kan upptaga mycken tid.
Grefve Posse:
Det år visst icke min meningJ att, i egenskap af Ledamot i OeconomiseUtskot— tet, bestrida den yrkade återremissen; tvertom inståmmer jag gerna uti samma yrkande, på det Utskottet må komma i tillfälle, att närmare utreda anledningarne till dess ifrågavarande utlåtande; men jag måste förklara, det jag fruktar, att denna åtgärd leder till föga nyttiga följder, ty Utskottet saknar alldeles säkra uppgifter, både om de summor, sorn erfordras för Gymnastikens inrättande vid Gymnasierne och om de tillgångar, som redan åro att påräkna till detta ändamål.