Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 perioden beträffar, ser jag i den gamla redact. intet hinder att remittera mål till blott ett Utsk.; men deremot i den nya redact. ett hinder, i händelse ett mål skulle anses böra remitteras till 2 Utsk.
Jag tror, att ett sådant hinder icke bör uppställas, helst det, i stället för att leda till ändamålet, tvärtom skulle förorsaka tidsutdrägt och i alla afseenden synes stå i strid med grundlagens anda och mening samt de vilkor, som grundlagen i allmänhet utstakat för Utsk:ns arbetssätt.
Vi hafva vid denna riksdag sett behofvet af att remittera till 1 Utsk. K. M:s nåd. förslag till lag för Banken, som öfverlemnades till Banco- och LagUtsk:n, hade efter ifråga v. föreslagna redactionsförändring icke kunnat öfverlemnas till mer än ett Utsk. och sålunda måhända blifvit öfverlemnadt till LagUtsk., ehuru det egentligen tillhör BancoUtsk:s behandling.
Jag afstyrker således, på dessa grunder, äfven detta redactionsförslag.
Om ärenderna kunde rationelt behandlas inom vår Representation genom Utsk:n, skulle jag tillstyrka antagandet af de förändrade redactionsförslagen; men då Utsk:n äro strängt begränsade inom deras verkningskrets, finner jag det vådligt att antaga förslagen.
Vi veta nemi., att ett mål kan innehålla olikartade ämnen, hvilka af flera Ulsk. böra behandlas, i hvilket fall således, efter nya förslaget, tidsutdrägt med ärendets granskning skulle förorsakas.
Palmstjerna har ganska riktigt upplyst felaktigheten uti den föreslagna redactionsförändringen af 43 §• 1 perioden i det afseende, som skulle ärendena kunna af Utsk. afgöras; så att, om R. o. Ad. skulle vilja antaga de föreslagna förändringarna af 43 och 44 SS- Riksd.Ordn., vore derigenom all utväg betagen att komma från den olägenhet, som D e 11 24 M a r s. f. m. vid den förra §. är fästad.
Jag tillstyrker således alslag på dessa redactionsförslag.
Det har blifvit yttradt, att de uppställda förslagen skulle kunna leda till skyndsamhet vid ärendernas behandling.
Men härvid företer sig till öfvervägande den omständighet, att då det beror på det Utsk., med hvilket ett annat vill sätta sig i communicalion, att svara nej, skulle sådant föranleda till preliminära belänk:n, innan målet erhölle den hufvudsakliga behandling, hvaraf följer det definitiva beslut, som underställes Ståndens pröfning och afgörande; och då således hvarken uti det af Frih.
Palmstjerna anmärkta felaktiga redactionsförslag eller uti de öfriga uppställningarna ett enda riktigt uttänkt förslag till befordrande af ärendernas skyndsamma behandling är att finna, utan de föreslagna förändringarna tvärtom skulle föranleda till tidsutdrägt, kan jag icke annat än tillstyrka afslag å desamma.
För min del har jag såsom utsk:s!edamot tillräckligen sett olägenheterna deraf, att mål behandlas af flera Utsk. gemensamt; hvadan jag för ärendernas skyndsamma gång tror det vara angeläget att undvika remiss af ett mål till flera Utsk.
Men då erfarenheten visat, att mål stundom äro af beskaffenhet att likväl höra till flera Utsk:s behandling öfverlemnas, så instämmer jag med dem, som anse rådligast vara, att grundlags-§. qvarstår oförändrad, ehuru jag, som sagdt är, anser, att man i tillämpningen bör så litet som möjligt begagna sammansatta remisser.
Jag tillstyrker således afslag å 43 §:s nya redaction.
Hvad åter 44 §• beträffar, har jag icke insett något väsendtligt skäl att ogilla den föreslagna redactionsförändringen, utan tvärtom funnit den innefatta en förbättring, ehuru visserligen icke af någon särdeles vigtig beskaffenhet.
Jag tillstyrker således dess antagande.
Det är blott i afseende på den siste värde talarens hemställan, att 44 §• 1 morn. borde antagas, som jag begärt ordet.
Den föreslagna förändringen är i sjelfva verket högst obetydlig.
Hela skillnaden består blott deruti, att enligt nya redaetionen skulle remissen ske till behörigt Utsk., och enligt den gamla till behörigå Utsk., eller att ordet Utsk. står i nya redaetionen i singulari, och i den gamla i plurali.
Men då uti gamla redaetionen det, som skall remitteras, nemi.
Konungens propos:r m. m., äfven står i plurali, ligger deruti intet hinder, att ju hvarje särskildt mål kan remitteras blott till ett Utsk., då nya redact. deremot hindrar dylika måls remitterande till flera Utsk.
Det är derföre omöjligt att åtskilja båda förändringsförslagen, utan böra de gemensamt förkastas.
Den anmärkning, Hr Ceder - 4°4 Den 34 Mars. f. m. schjöld gjort ang:de uttrycken i singulari och plurali, är ganska riktig.
Men om man anser sig bunden af denna skillnad, borde äfven ordet: vederbörligt i 2 mom. af 44 §• rättas ifrån singularis till pluralis till öfverensstämmelse med 1 mom. i §.
Men lika så litet som It. o. Ad. eller något annat
Stånd af denna singularis i sednare mom. är hindradt alt remittera till flera Utsk. de deri omnämnda ärender, lika litet tror jag ett sådant uttryck i r moni. kunna hindra remiss till blott ett Utsk.; till följd hvaraf jag ej heller kan inse någon motsägelse deri alt bifalla antagandet af 44 §• 1 inom., på samma gång som den föreslagna förändringen af 43 §. afslås.
Derest It. o.
Ad. skulle i öfverensstämmelse med de ledamöters åsigt, hvilka yttrat sig derför, afslå de föreslagna redactionsförändringarna, vill jag icke ensam yrka deras antagande.
Men jag vill blott fästa de Hrrs uppmärksamhet, som yttrat sig, derpå, att ingenstädes i Reg.F. eller Riksd.Ordo. finnes anledning till det bruk, som först vid sednare riksdagar inrotat sig, att nemi. till flera Utsk. remittera samma mål.
Detta bruk bär man velat afhjelpa genom den föreslagna redactionsförändringen uti förevarande §§.
Cederström anmärkt, att ett Utsk. icke äger magt att tvinga det andra till sammanträde med sig, äger sin riktighet; äfvensom att, derest ett Utsk., emot förmodan, skulle vilja undandraga sig ett slikt sammanträde, Ståndens föreskrift i sådant afseende blefve nödig.
Men detta är ett fall, som sällan torde inträffa, hvilket jag dessutom icke tror skulle verka synnerlig tidsutdrägt, om sammanträde emellan Utsk:n vore så nödvändigt, att R.
St. i slikt fall måste det ålägga.
Jag vilt, i antedn. af den siste talarens uppgift, att det först vid sednare riksdagar varit i bruk att remittera mål till flera Utsk., blott upplysa, att samma praxis redan ägde rum 1809, och att man då redan hunnit öfvertyga sig om omöjligheten att icke remittera något mål till mer än ett Utsk., såvida man ej ville förbise den tidsutdrägt, som vore förknippad med remiss till blott ett Utsk. af mål, hvilka fordrade flera Utsk:s handläggning.
Uppå derefter framställd proposition blefvo de tre nu föredragna förslagen af R. o. Ad. afslagna. 48 §.
Riksd.Ordni ngen:
Föredragningsämnen - r - - - närvar.
Ståndets ledamot, innehållande fullständigt, eller åtminstone i hufvudpunkt terna bestämdt förslag till det beslut, hvars fattande åsyftas.
UnderteCkn.
Ridd.Secret. anmälde, att detta förslag blifvit af Preste- och Borgare-Stånden bifallet, men afslaget af BondeStåndet.
Den 24 Mars f. ra. 4o5 Frih.
Jag tillstyrker afslag å detta förslag på den grund, att det ändrar en hufvudsaklig omständighet, som är medgifven i motionsrätten.
Jag har icke kunnat höra skälet, hvarföre den siste värde talaren afstyrkte förslagets antagande.
Mig synes, att det skulle vara rätt väl, om man i hvarje project, som framställes, äfven vore förbunden att uppgifva sättet och möjligheten att detsamma verkställa.
Om sådana riksdagsmän, som ej sjelfva kunna uppsätta sina motioner, finna denna §. i sitt förändrade skick besvärlig, bör man likväl förmoda, att R. o. Ad. icke har något emot förslagets antagande; hvadan jag tillstyrker, att detta Stånd, lika med Borgare- och PresteStm, måtte detsamma godkänna.
Af de skäl, den siste värde talaren anfört, skulle jag vara benägen att tillstyrka bifall till förslaget; men då följden blefve en massa af discussioner, huruvida en eller annan motion vore af behörig form och beskaffenhet, och derigenom mången dag borttoges med onödig öfverläggning, helst Utsk. hastigare afgör, hvad åtgärd målet kan anses böra påkalla, finnér jag mig så mycket hellre böra afstyrka förslagets antagande, som discussionerna inom Stånden i förenämnde afseende äfven skulle leda dertill, att motionerna komme Utsk:n tillhanda senare, än som vederbör.
Jag vågar tillstyrka afslag å ifrågavar. redactionsförändring på de af Frih.
Cederström anförda grunder i förening med ett ytterligare skäl, det nemi., att förslag möjligen kunde framkomma af vigtig beskaffenhet, men hvilka, i saknad af nödiga upplysningar före motionstidens slut, icke kunde tilläggas den bestämmelse, som redactionsförändringen förutsätter; och då förslaget sålunda åsyftar en ganska betydlig inskränkning i motionsrätten, tillstyrker jag afslag derå.
Het nu föredragna förslaget blef af R. o. Ad. afslaget.
Nytt mom. i 4 g §• Riksd.Ordn.: 1:0.
Hvar och en allmän fråga ovägerligen fattas. 2:0.
Då saken från Utsk. ----- acter och handlingar. 3:o.
Vid prof ningen, i Standens Plena, af TJtsk. af gifta förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande, utan förändring.
Göres dervid anmärkning till förändring, och finner Ståndet 'ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast, eller, derest någon ledamot det äskar, i annat Plenum besluta.
Men är anmärkningen af den beskaffenhet, att den anses fordra närmare utredning, erhålle Utsk. del deraf, för alt förslaget derefter ytterligare granska och femnka.
När ett så - 4o6 Den 24 Mars f. m. lunda beredt förslag till Stånden återkommerbehandles det på samma sått, sorn här ofvan om Ulsk.-s första förslag stadgas, dock att ytterligare återremiss ej må äga rum. 4:o.
Återförviser något till expeditionen be tagas. i:sta mom. af 56 §.
For men:
Allmänna frågor ----- och deröfver sig yttra, på sått i Riksd.Ordn. föreskrifves.
(Det öfriga af mom. utgår.) Underteekn.
Ridd.Secret. anmälde, att såväl tillägget i 49 §•
Riksd.Ordn., som förändringen af 56 §.
Reg.F. blifvit bifallna af Preste- och BorgareSt:n, men afslagna af BondeSt.
Jag hemställer vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att afslå detta redactionsförslag, såsom ledande till längre tidsutdrägt, än det sätt, hvarpå ärenderna för närvar, behandlas.
Sedan redactionsförslaget genom öfriga Ståndens beslut redan är förkastadt, kan det visserligen vara likgiltigt, i hvad beslut R. o. Ad. stadnar; men jag vill likväl, för att reda begreppet, besvara, hvad den siste talaren yttrat, att förslaget skulle föranleda till tidsutdrägt vid ärendernas behandling.
Då vid ett Utskrs betänk, någon mindre omständighet anmärkes, som hindrar betänkts antagande, gifves för Ståndet nu ingen annan utväg, än att återremittera betänk.
Antages åter ifrågavar. grundlagsförändring, blifver en sådan återremiss onödig och tid följaktligen besparad.
Den siste värde talaren har ansett det vara nyttigt, om Stånden ägde att utan återremiss, i anledn. af mindre väsendtliga anmärkningar, med smärre förändringar antaga betänk:n.
Dervid tror jag likväl hafva blifvit förbisedt, att vår grundlag ansett grunden för ärendernas behandling finnas i noggranna betänkm öfver ämnet; att då dessa betänk:n således böra utarbetas iUtsk., Utsk:t, som handlagt målet och äger tillgång på erforderliga handlingar j och för detsammas bedömande, möjligen kunde vederlägga de framställda anmärkningarna, hvarföre lagstiftaren sålunda ansett det vara nödigt, att betänk, med dervid gjorda anmärkningar återremitteras, på det Utsk. må blifva i tillfälle att sig deröfver utlåta i de händelser, då anmärkningarna varit af beskaffenhet, att de hindrat betänkts antagande, Mati torde jemväl finna, att i händelse sådana ideer gjort sig gällande hos alla Stånden och medfört olika beslut, skulle följden blifva sammanjemnkningar af Ståndens beslut i nästan hvarje fall.
Men sådant har grundlagen sökt undvika i möjligaste måtto, ej allenast för tidsutdrägtens skull, Utan synnerligast för ärendernas ändamålsenliga behandling, helst ajan vet, att sammanjemnkningar alltid äro sämre, än Den 24 Mars f. ra. de helt uppgjorda förslagen, oberäknadt, att det skulle vara lätt att i Ständens plena, vid tillfällen då endast få ledamöter vore tillstädes, på grund af obefogade anmärkningar verka beslut, som innefattade ofördelaktiga förändringar i de afgifna betänktna.
Jag kan således icke annat än afstyrka förslaget.
Detta är visserligen likgiltigt för saken, sedan frågan i de öfriga Stånden redan är afgjord; men det är ingalunda likgiltigt, om R. o.
Ad. bifaller, der afslag förnuftsenlig! bär följa.
I de skäl, jag ämnat anföra mot antagande af ifrågavar. förslag, är jag af den siste talaren hufvudsakligen förekommen.
Här har många gånger, såsom motiv för det beslut R. o. Ad. borde fatta, blifvit anmäldt, huru frågan i de öfriga Stånden aflupit.
När sålunda i grundlagsfrågor upplyses, att ett Stånd afslagit Utsk:s betänk., eller att ett Stånd afgjort frågan annorlunda än de öfriga, så anser R. o. Ad. frågan vara afgjord.
Men detta sätt att åberopa de öfriga Ståndens beslut är i min tanka oriktigt; ty det åtei’står ännu en utväg att få frågan afgjord och bifallen, äfven om den af något Stånd skulle vara afslagen, den nemligen, att inbjuda det Stånd, som varit af skiljaktig mening, att instämma i de öfrigas beslut.
En sådan inbjudning har ofta ägt rum, och frågor hafva derigenom blifvit på ett motsatt sätt afgjorda.
Jag har icke haft lyckan blifva öfvertygad af de skäl, Frih.
Cederström anfört för afslag å §.
Det är visserligen sannt, att lagstiftaren sökt förekomma förhastade beslut genom föreskriften, att målen skola tillUtskrs behandling öfverlemnas; men detta ändamål synes vara vunnet genom första remissen; ty att ånyo, för att få ytterligare betänketid, göra en remiss, tror jag, att riksdagens ganska knappa tid icke borde tillåta.
Man har visserligen sagt, att om det vore tillåtet att, utan föregången återremiss, med förändringar antaga ett betänk., skulle det kunna hända, synnerligast om fä ledamöter tillstädesvoro, att förändringar tillkomme på grund af obehöriga anmärkningar.
Men jag torde få fästa uppmärksamheten derpå, att förhållandet blir enahanda, då betänk, efter återrenxissen förekommer, så att, om man ville consequent förekomma sådant, borde det föreskrifvas, att betänk, skulle återremitteras, intilldess detsamma från Utsk. återkomme sådant, att det i sin helhet kunde antagas eller förkastas.
Då en sådan föreskrift icke finnes, ser jag ingen större våda att med förändringar antaga ett betänk., då det första gången förekommer, än efter återremissen; och jag får- derföre anhålla om propos. till antagande af förslaget.
De nu föredragna förslag till nytt mom. i 49 §•
Riksd.- Ordn. och förändrad redaction af 56 §.
Reg.F. blefvo af R. o. Ad. afslagna.
4o8 Den 24 Mars f. ra.
Nytt morn. i 49 §•
Riksd.Ordn.: 5:o
När utlåtande från RiksSt. till Ulsk. återremitteras, böra alla anmärkningarna, sednast inom S dagar derefter, meddelas Utsk. genom j lister adl prot.utdr., antingen i utförligt transsumt, eller ock af Secreteraren punktvis och i korthet sammanfattade, dock, i sednare händelsen, med öppen rätt för Ståndsledamot att sin särskilda mening in ex tensa skriftligen bifoga, såsom i Sj §. stadgadt är.
Ilid d.S ecr e t. anmälde, att detta förslag blifvit bifallet af PresteSt., men afslaget af de tvenne öfriga Stånden.
Det är visserligen likgiltigt, hvad beslut R. o. Ad. fattar, sedan frågan i de öfriga Stånden är afgjord.
Men det skulle förmodligen se besynnerligt ut, om R. o. Ad., som redan har denna föreskrift i Ridd.- Oidn., skulle afslå densamma, då fråga är om Riksd.Ordn.
Uti Ridd.Ordnts 29 §. står nemi.:
"Väcker någon muntligen en fråga, som på bordet lägges eller remitteras, eller med de öfriga RiksSt. communiceras, bör anförandet till prot. dicteras och afskrift deraf till bordet aflemnas innan nästa plenum.
Gör någon muntligen sådana anmärkningar vid ett Utsktsbetänk., att de till detsammas återremitterande föranleda, böra de inom åtta dagar vara skriftligen uppsatta och inlemnade till Ri dd, can c e 11 ie t.” Jag tillstyrker således bifall till momentet.
Någon likhet emellan detta föreslagna inom. och den åberopade 29 §.
Ridd.Ordn. kan jag icke inse.
Hufvudsakligasle förändringen genom det föreslagna mom. i Riksd.Ordn. består deruti, att Secret. skulle vid återremissen punktvis och i korthet sammanfatta de framställda anmärkningarna.
En sådan rättighet tillkommer honom icke enligt Ridd.Ordn., som stadgar, att derest de till äterremiss föranledande anmärkningarna icke inom 8 dagar, skriftligen uppsatta, inlemnas till Pudd.cancelliet, komma de att till Utsk. afsändas, sådana de till prot. blifvit uppfattade, De skola således af Secret. in extenso till Utsk. öfverlemnas; och jag finner det ganska vådligt att, på sätt sorn i mom. blifvit föreslaget, låta sammandraga anmärkningarna, synnerligast de, som framställas på detta rum, hvarest det talas mycket och fort.
Jag tillstyrker således afslag å förglaget.
Uppå derom gjord propos. blef detta förslag af R. o.
Ad. bifallet. 02 §.
Utaf alla memorial och anföranden, som äro af egenskap att böra till något R.
St:s Utsk. remitteras, skola till btiilidet ingifvas två exemplar, hvaraf det ena stadnar vid prot., Den Mae* f. m. -jog prot.j och clet andra till Utsk. afgår.
Begäres communication med de öfriga Stånden, ajlemnes dessutom tre exemplar, för att deni tillställas.
Underteckn. liidd.Secret. anmälde, att detta förslag blifvit bifallet af alla de öfriga IliksSt:n.
Uppå gjord propos. bifölls det likaledes af R. o. Ad. 2:dra Period, i i:sta morn. af 5j §.
Vill ledamot, som ej — lill prot., hvilket må Medslånden tillställas , enär han de för communicationen och prolocollet nödiga exemplaren deraf lill Secreteraren aflemna!'. - - - Detta morn., hvilket af de öfriga RiksSt. blifvit bifallet, bifölls nu äfven af R. o. Ad. 2:dra och 3:dje perioderna af 5g §. Riksd.Ordn.: - - - 2:0
Sådana handlingarj hvilka till samtliga RiksSt. inlemnas, eller från dem utgå, skola icke i protocollen intagas, ulan endast med nummer eller kort rubrik antydas.
Af dessa handlingar böra, såsom ett bihang till samtliga RiksSt.s protocoll, Konungens Propositioner, Utsk.ns betånkm, R.
St.-s und. skrif reiser, samt Riksdagsbeslutet, särskildt från trycket utgifvas, dock att hvad förut är i tryck till RiksSt. utdeladt icke må, pä allmän bekostnad, ånyo tryckas.
Ridd.Secret. anmälde, att detta förslag blifvit bifallet af Preste- och BorgareSt:n, men afslaget af BondeSt.
Uppå framställd propos. blef det nya förslaget af R. o. Ad. bifallet. 1: s t a period, i 55 §.
R e g. F o r ra e n:
Ej må R.
St. i Konungens öfvervaro öfver något ämne rådpläga eller besluta. - - - i:sta mom. sista punkten i 27 f. Riksd.Ordn.:
Ridd.Secret. anmälde, att hvad som blifvit rÖr:de de nu föredragna delarna af 55 §.
Reg.F. och 27 §.
Riksd.Ordn. föreslaget vore af de tre öfriga RiksSt. bifallet.
Uppå derom gjord propos. stadnade R. o. Ad. äfven i enahanda beslut.
Sednare mom. i 56 §.
Reg.Form.:
(Uteslutes fr. o. m.:
Frågor om förändringar - - - - - t. o. m. som ofvan sagdt är.)
Förra mom. i 81 §.
Denna Regeringsform samt Rikets och möjliga att verkställa.
St. Constit.Utsk., i följd af Riksdags 4 H. 52 Den s4 Mars f. ra. mans motioilj med något förslag till grundlagsändring, må R.
St. kunna derom vid samma Riksdag öfverlägga, men icke besluta.
Göras i Plena icke anmärkningar mot Utsk.-s förslag, hvile det, såsom ett R.
St.-s utlåtande, till nästa Riksdag.
Göras åter mot förslaget anmärkningar, förvises de, sorn hvarje RiksSt. särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, lill Constit.Utsk., hvilket åligge att meningarna, i möjligaste måtto, lill ett helt utlåtande sammanjeninka, och, om oförenliga skiljaktigheten yppats, dem till behandling hos RiksSt. derjemte anmäla.
Sammanstämma nu dessa i ett utlåtande, hvile det till nästk.
Finnas åter något
Stånds tankar, i en eller flera delar, stridande mot de öf rigas, och fogar sig ej samma Stånd ejler dem, varde, för slutlig jemnkning, Constit.Utsk., genom val af RiksSt.s
Plena, förstärkt till ett antal af tjugu personer frän hvarje Stånd, hvilka, med iakttagande af hvad 38 §.
Riksd.Ordn. stadgar, bestämme R.
St:s utlåtande, för att, dymedelst fullständigt beredt, hvila på sätt ofvan sagdt är.
Ofver de sålunda, till afgörande vid nästa Riksdag hänskjutna, förslag skall då endast kunna med ja och nej beslutas; och öfverlemne RiksStånden de af dem samfäldt antagna förslagen, genom sina Talmän, till Konungen, med begäran att
Han ville Sitt bifall dertill gifva.
Konungen inhemte ----- icke samtycker till deras åstundan. aldra period, sednare inom. i 8r §. Reg.F.: - - - Tillstyrker Utsk.
Konungens förslag, hvile detsamma, oförändradt, till nästa Riksdag, då R.
St. skola sitt beslut derom fatta. - - - rj 3 §. Riksd.Ordn.:
Stadna RdksSt. i sina beslut ----- med R.
Om behandlingen, i dessa fall, af grundlagsfrågor är genom 81 §. i Regeringsformen särskildt stadgadt.
Ridd.Secret. anmälde, att de nu föredragna förslagen blifvit af Preste- och BondeSt:n afslagna, men bifallna af BorgareSt.
Den nu föreslagna förändringen angifves åsyfta att afhjelpa, som det beter, ”en uppenbar motsägelse” emellan 56 §. 2 mom. och 81 §. 2 mom.
Reg.F., i fråga om behandling af Konungens propositioner till grundlagsförändring. 56 §. berättigar nu i allmänhet RiksSt. att till Constit.- Utsk. förvisa de anmärkningar, som göras vid Utsk:s tillstyrkande af grundlagsändringsförslag.
Häraf följer, att Constit.- Utak:s tillstyrkande, jemväl rör:de en Konungens propos. till en sådan ändring, kan återremitteras.
Detta har Constit.Utsk. vid sista riksdag ansett stå i strid med stadgandet i 8t §. 3 morn., alt nemi., örn Constit.— Den Mars f. m.
Utsk. tillstyrker ett Konungens förslag till grundlagsförändring, frågan bör hvila till nasta riksdag, hvaraf Utsk. dragit den slutsats, att it.
St. i detta ämne icke ägde någon öfverläggningsrätt, ej ens den att genom en återremiss af sina gemensamma tankar tilläfventyrs förmå Constit.Utsk. att frångå sitt första tillstyrkande.
Utur denna synpunkt har det moment i 56 §., hvilket angår behandling af grundlagsfrågor blifvit borttaget, och ett annat inom. inllyttadt i 81 §., hvilket stadgar en sådan behandling af grundlagsfrågor, som den, hvilken nu bjudes i 56 §., endast för de ändringsförslag, som, framställda af enskild motionär, utaf Constit.Utsk. tillstyrkas; hvaremot Constit.Utsk:s tillstyrkande af en Konungens propos. i en grundlagsfråga skulle anses såsom kategoriskt.
Jag inedgifver, att det finnes ett slags motsägelse 1 redact. emellan 56 §. 1 morn. och 81 §. 1 mom.
Reg.F., i thy att det förra lagrummet synes innefatta, att R. St., äfven i händelse Constit.Utsk. afstyrkt en Konungens propos. rör:de ändring i grundlagarna, icke äga att derom vid första riksdagen besluta; men det sednare åter lemnar R.
St. fritt val alt antingen genast afslå den frånstyrkta propos., eller ock uppskjuta afgörandet till nästa riksdag.
Granskar man närmare meningen, finner man likväl, alt ordet besluta i 56 §. betyder lill antagande besluta.
Om Utsk. endast velat undanrödja motsägelsen, hade blott ett par ord till utmärkande af ofvannämnde mening erfordrats; och då motsägelsen dessutom endast rörer det mindre vigtiga behandlingssättet af en K. propos., den Constit.Utsk. afstyrkt, finner jag deraf alldeles ingen anledning att förändra formen eller förminska R.
Strs granskningsrätt öfver en sådan K. propos., hvilken 1?. å i3 ledamöter i Constit.Utsk. tillstyrkt.
Denna förändring synes nu således egentligen åsyfta en hufvudsaklig utvidgning af det redan nog inägtiga Constit.
Utskts magt, och skulle införa en nu icke befintlig skiljaktighet emellan behandlingssätten af Konungens grundlagsförslag och af Representationens, hvartill skäl svårligen kunna uppletas i denna mer än i någon annan fråga, deri Regeringen är motionär.
På dessa skäl yrkar jag afslag å de nya redactionerna.
De nu föredragna förslagen till ändringar i 56 och 8t §§.
Reg.F. samt y3 §. lliksd.Ordn. blefvo af R. o. Ad. afslagna. 11 §. Riksd.Ordn.: 1:0
Med de i j §, omförmälda föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande corporationer eller embetsman att, utan någon påminnelse och utan annan anledning än sista Riksdagsbeslutet, vid ansvar besörja, att valen till Riksdagsmän må, inom den för deras början och slut af K.
St. bestdmda ti di, i laglig ordning och med all Den 24 Mars f. m. skyndsamhet verkställas; tillhörande det Domcapitlen att för Presterskapet, Hufvudstadens