Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frölich blifvit afgifvet, och jag får vördsammast till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om icke den ordning vid frågans afgörande vore riktigast, att vi först taga till afgörande de olika meningar, som kunna läggas till grund för R. o. Adis gemensamma tanke, innan någon fråga uppstår, huruvida R. o.
Ad. vill till grundlagsenlig behandling gilla Utsk:s förslag.
Den »3 Octokcr c. m.
Jag erinrar mig aila riksdagar sedan år 1809, med undantag af riksdagen år 1818, då jag ej var i Sverige; men jag kan ej påminna mig en öfverläggning, som räckt a:ne dagar, utan att man vid slutet af den andra dagen är kommen ett steg längre än vid början af den första, hvilket likväl nu är händelsen Att R. o. Ad. kommit till ett så onyttigt användande af sin tid, har jag redan långt före detta visat härflyta deraf, att man icke håller sig vid någon viss punkt af Utsk:s betänk., utan talar om allm. val och nationalrepresentation öfverhufvud samt gör det under alla möjliga modificationer.
Jag ser icke något skäl, hvarföre icke denna öfverläggning, om den fortfar på samma Sätt som hittills, kunde räcka ännu 2:ne dagar, 1 fall Ståndet icke dessförinnan åtskiljdes af trötthet.
Jag skulle derföre till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om det icke vore tid att hålla sig vid någon viss punkt.
Ståndet icke får befatta sig med någon af de punkter, Utsk. framställt, så anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, åtminstone ville förklara, att den allmännaste af de framställningar, som här blifvit gjorda, den nemi. ang:de allm. valen, måtte komma till beslut.
Sedan torde vi få företaga frågan örn det 5:te elementet, som jag ville kalla det 5:te hjulet under vagnen, o. s. v. gå alla projecterna igenom, tills vi troligen återkomma till den Nationalrepresentation, hvilken vi för närvar, hafva och som jag förmodar, att pluraliteten såväl bland R. o. Ad. sorn de öfriga Stånden vill behålla.
Jag anhåller blott, att, när vi ändtligen fått en framställning, det må vara tillåtet att, oansedt de onyttiga och vidlyftiga tal, som redan blifvit hållna, yttra sin mening, så att icke all möjlighet afskäres att, nar det gäller annat än tal, få vederlägga de gjorda förespeglingarna.
Jag hörde nyss Frih.
Ehrenborgh förklara sig emot allm. valrätten och för bibehållandet af det gamla representationssättet; men han har likväl dervid gjort modificationer, som jag ej anser riktiga, nemi. att val borde införas bland R. o. Ad., och han tyckes tro, att Constit.TJtsk. vore sinnadt att framlägga ett sådant förslag, sedan Ståndet medgifvit grundsatsen.
Jag är öfvertygad, att Constit Utsk:s ordförande vet, hvad TJtsk. vill göra; men något officielt derom känner icke R. o. Ad., utom hvad som slår i betänk.
, och dessa Utskrs förmodade afsigter nämnas icke i detta betänk.
Jag anhåller derföre, att framdeles, när det kommer så långt, att ett dylikt förslag möjligen framställes, det må vara öppet lemnadt att derom yttra sig.
Jag förnyar min anhållan, att Hr Gr. e. Landtm, ville göra någon proposm.
Frågan om reform af Svenska nationens representationssätt är onekligen en af de vigtigaste frågor, som kunna komma under öfverläggning Deli i3 Octobcr c. m. 4i3 hos R.
St., ej allenast derföre, att representationssättet djupt inverkar på samhälls- och statsskicket, utan ock än iner för den vigt, frågan erhållit genom det sätt, på hvilket man här söker att behandla den.
Utan att ingå i pröfning, huruvida någon reform af Svenska nationalrepresentalionssättet är behöflig eller ej, antager jag, att den behöfves; men jag yrkar bestämdt, att man måste ovilkorligen gå till väga med största varsamhet vid behandlingen af en så högst magtpåliggande sak, och att man mäste, med fullt allvar och fullständigt, ,noga undersöka, öfverväga och pröfva, innan man gillar och antager något förslag, som innefattar djupt ingripande förändringar uti hittills gällande och nu bestående principer för representationssättet.
Sanningen häraf kan ej bestridas, och jag ogillar derföre på det högsta, att man här söker, under formen af en contrapropos., liksom påsmyga oss och Nationen ett förslag, som innefattar stora förändringar i sjelfva principerna, och hvilket ej ens varit omtaladt, än mindre öfvertänkt, innan det här framställes, för att efter några timmars debatt antagas och förklaras för Ståndets gemensamma tanka.
Ett sådant sätt att behandla en så högst magtpåliggande sak anser jag vara ganska vådligt, hvarföre jag deremot allvarligen protesterar och beklagar, att ordalydelsen af 56 § Reg F. lemnar utrymme för så olika tydningar, som man här under discussionen fått höra, och hvilka äfven röjas af det oss meddelade prot.utdy. från V. BorgareSt.; och jag kan ej underlåta här yttra den önskan, att inom Constit.Utsk. må väckas uppmärksamhet å angelägenheten af rättelse häruti, på det att grundvalarna för samhällets bestånd ej må vara blottställda för att på ett så öfverrumplande sätt kunna öfverändakastas.
Vid afgörandet om antagande af här framställda contraförslag får man ej låta förvilla sig af de s. k. ropen eller skriken på representationsreform, så att man deraf låter förleda sig till ett förhastadt antagande af ett omoget och obetänkt förslag, ehvad hotelser man än här må förespegla oss om förestående vådor och faror, deraf ingen kan låta skräma sig, enär man ej bör kunna tro, att mängden af dem, som yrka reform, kunna vara så oförståndiga och oförnuftiga, att de önska en obetänkt brådska vid behandlingen af en sak, hvars vigt ovilkorligen bjuder, att den först fullständigt utvecklas och utredes inom opinionen, innan något förslag derom af R.
St. antages; och då ännu ingen finnes, ej ens bland ledarne för de ropande, som rätt vet eller kan göra sig reda för, huru en reform bör och kan göras, synes mig häraf oemotsägligen följa, att antagandet af något förslag till ändring uti bestående principer för representationssätt et nu vore förhastadt och just vore rätta sättet att framkalla, ja, rent af framtvinga de stora vådor och verkliga iäror, som Gr.
Horn med förslagets antagande velat afböja. 4.4 Den i3 0 cjt o b c r e. m.
Då några af de ropande åtnöja sig med att yrka en imitation af andra länders institutioner, och deruti understödjas af några publicister, synas mig dessa yrkanden vara missledande och förvillande, om man underlåter att noga undersöka, huruvida sådana imitationer passa för oss, med våra sedvanor och bruk, ty intet bevis för deras antagande linnes endast deruti, att andra nationer, med andra seder och vanor, dermed finna sig nöjda och belåtna; och då man får läsa uti våra tidningar, att Nationen skulle finna sig lycklig och säll, om den finge dylika efterhärmade institutioner, i likhet dels med Frankrikes, dels Norriges, vågar jag öppet påstå, att hvar och en, som så tänker, mycket misstager sig om Svenska nalionalkarakteren.
Derjemte får jag lika öppet förklara, att, enligt min öfvertygelse, sådana förslag endast kunna tillfredsställa dem, hvilka önska och åstunda alt göra våra representantkamrar till tummelplatser för partistrider om platserna i Konungens Conseil, såsom det tillgår i några länder och såsom det tillgick i Sverige under den s. k. frihetstiden, då personalen inom Rådet ombyttes vid nästan hvarje riksdag; men sådana förslag och sådana bemödanden äro ingalunda öfverensstämmande med Nationens önskningar.
Till följd af hvad jag här yttrat, synes mig, att något förslag till ändring i principerna för representationssättet ej kan vid innevarande riksdag utarbetas till antagande, utan att alla förslag derom böra först mera utvecklas och bearbetas inom opinionen, innan något förslag derom kan af R.
St. antagas, men att hvar och en, som äger förmåga och kallelse att uppgöra, utarbeta och utreda dylika förslag, bör under tiden intill nästa riksdag framlägga dem inför Nationen, för att offentligen granskas och pröfvas af allm. omdömet, på det att kommande Ständer må finna opinionen derom mera utvecklad och stadgad, än den nu är, hvilket jag anser vara ett oeftergifiigt vilkor, innan något förslag derom af R.
St. antages.
I afseende på det af Constit.Utsk. framställda förslag om inrymmande af orepresenterade i RiksStm, gillar jag den del deraf, som rörer RondeSt.; men beträffande BorgareSt. synes mig, att ofrälse possessionater, äfven såväl som ofrälse fabriks- och manufacturiägare på landet, böra erhålla inträde i BorgareSt., i likhet med hvad bruksägare redan erhållit.
Om ofrälse possessionater lemnäs inträde i BorgareSt., kan man förvänta mycken nytta dels deraf, att denna medborgareclass får deltaga i Representationen, dels deraf, att dessa nya representanter för Sveriges hufvudsakligaste interesse, jordbruket, placeras i BorgareSt., der man, mer än i något annat Stånd, stundom funnit, att detta vigtiga interesse alltför mycket blifvit åsidosatt.
Klingspor i sisth plenum föreslog, lemna ofrälse possessionater inträde på Riddarhuset, kan jag icke medgifva.
Den i3 Octobcr c. m. 4i5 emedan det är stridande emot principen, enär det ej är förmögenhet, sorn bereder inträde på Riddarhuset, utan endast utmärkta fÖrtjenster och talenter, som dermed böra belönas.
I forntiden ansåg man endast vapenbragder deraf vara förtjenta; men det tillhör en sednare tids upplysning att veta lika högt värdera alla andra utmärkta fÖrtjenster emot fäderneslandet.
Det är väl sannt, att envåldsregenter i åtskilliga lander stundom missbrukat adelskap till belöning åt favoriter, ja, t. o. m. att någon gång förräderiet blifvit dermed belönadt; men i våra constitutionella lider bör man förmoda, att sådana missbruk med adelskap ej mera kunna äga rum; åtminstone beror det på andan inom Ståndet att afböja och förekomma dem.
Hvad dernäst beträffar Constit.Utskts förslag, att lemna civila embets- och tjenstemän samt domare inträde i PresteSt., kan jag ej gilla detsamma, emedan det ej är förenligt med principen att åt dem tillerkänna särskild representationsrältighet i och för dems innehafvande embeten och tjenster; ej heller kan jag gilla, att lärare vid elementarläroverken lemnäs inträde i PresteSt., dels emedan det ej är för dem behöflig t, dels emedan man ej kan begära, att de skola af sina små löner bestrida representationskostnaden.
Hvad slutligen beträffar R. o. Ad:s representationssätt, har Constit Utsk. ej deruti föreslagit någon förändring; ej heller bör någon förändring deruti äga rum, förrän något förslag till ändring i nu bestående principer för nationalrepresentationssättet hunnit mogna och af R.
Men jag kan ej underlåta vid detta tillfälle uttrycka, att ehuru jag, i likhet med hvad Hr v. Hartmansdorff i sisth plenum yttrat, tror, att R. o. Ad. i och för utöfningen af dess representationsrätt fått uppbära flera oförtjenta tillmålen, synes mig dock, med afdrag af dessa, några missbruk existera, dem jag lifligt önskar må blifva rättade.
Att missbruk med polletters uttagande finnes, bevises dels af de oräkneliga afsägelser vid denna riksdag, dels af de här i Ståndet anmälda försummelser inom CJtsktn.
Det är med ledsnad och djupt sårad känsla, som jag här, ty värr, alltför ofta hört argumenteras till försvar för detta sjelfsvåld, att R. o. Ad. ej äro betalade för deras deltagande i Representationen, ty enligt min uppfattning af riksdagsmannakallet och den sjelfskrifna rättigheten att detsamma utöfva är en sådan rättighet af högre värde, än att kunna mätas eller jemnföras med penningar; hvarjemte jag anser, att ingen bör kunna utöfva en så vigtig rättighet, med mindre än att ovilkorligen vara förbunden uppfylla dermed oskiljaktiga skyldigheter.
Jag tilltror mig ej att här föreslå något correctiv emot de omnämnda missbruken; men jag tror, att något annat correctiv deremot ej behöfves, än att R. o. Ad. vid hvarje förekommande sådan casus allvarligt uttryc - 4 iö
Den 13 O c t o b c r e. ra. ler sitt ogillande deröfver.
Jag vill blott tillägga, att den bär o ft£t~~öf verk lagade liknöjdhet inom .Ståndet synes mig vara frukten af de tilldragelser, hvilka ägde rum under sisth riksdag, då en högt aktad och ansedd representant, dels genom afsägelse af en invald plats i BancoUtsk. och dels genom ett oförmodadt inlernnande af polletten, med sitt exempel visade, huru rättigheten att representera kan utöfvas endast med afseende på enskilda åsigter och personliga förhållanden, men med åsidosättande af skyldigheterna emot det allmänna.
I öfverensstämmelse med hvad jag här haft äran framställa får jag vördsamt föreslå, att it. o. Ad. ville gilla och antaga Conslit.Utsk:s förslag, med endast följande anmärkntr vid återrem issen, såsom utgörande Ståndets gemensamma tankar, nemi. att ofrälse possessionaten, äfven såväl som ofrälse fabriks- och manufacturi-ägare på landet, böra erhålla inträde i BorgareSt., i likhet med hvad bruksägare redan erhållit, men att civila embets- och tjenstemän samt domare, äfvensom lärare vid elementarläroverken, ej anses böra lemnäs inträde i PresteSt.
Hos Hr Gr. o. Landtm, anhåller jag vördsamt, att, i den ordning Hr Gr. o. Landtm, finner lämpligt, propos. härpå må blifva till Ståndet framställd.
Jag skall söka vara så kort som möjligt; men jag är skyldig Gr.
Horn ett svar, som jag ej kan underlåta att lemna.
Jag trodde mig hafva full anledning till det omdöme, jag fällt i afseende på honom; ty då Hr Gr. yLtrat, att det monarkiska styrelsesättet vore hotadt genom införande af allm. val, kunde jag ej föreställa mig, att i Hr Gr:s vanligen strängt logiska tankegång kunde ligga någon annan slutföljd, än att de skulle leda till ett demokratiskt styrelsesätt.
Då Hr Gr. nu förklarat, att detta icke varit hans mening, har jag naturligtvis misstagit mig om meningen; men jag trodde så mycket hellre min uppfattning af det fällda yttrandet riktig, som Gr.
Frölich förut tydligen uttryckt, det han befarar en sådan följd af allm. valen.
Horn förenat sig med Gr.
Frölich, hade jag föreställt -mig, att de utgått frun samma synpunkt.
Frölich har likväl visat, att han icke utgår från någon princip, och det är således ganska svårt att möta honom på det fält, der han strider, då det är ett fält, fullt af considerationer och jemnkningar, der endast den supponerade pluralitetens mening får något afseende.
Jag får tillika begagna detta tillfälle att förklara min förundran deröfver, att Hr v. Hartmansdorff anser den tid onyttigt använd, som åtgått att discutera det vigtigaste amne, sorn under denna riksdag förevarit.
Att de här yttrade meningarna icke nu leda tili resultat är bedröfligt; men Den i3 Octo her e. m. 4 »7 är nf vigt, nit äinnet utgör föremål för RiksStins öfverlagdningar, och om de lin skulle vara io a 20 dagar lill, ludet nyttigt, att man får jemnföra sina meningar derutinnan.
Jag vill dock medgifva, att Hr v. Hartmansdorff och hans gelikar hafva rätt deri, att tiden här är onyttigt använd, om icke något biträde lemnäs från Regeringens sida; men jag tror, att Svenska folket skulle hembära
Representationen sin varmaste tacksamhet, i fall dessa dagars discussion kunde leda till något resultat.
Jag vet icke, huruvida något sådant står att finna, men anhåller emedlertid, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa Frih.
Kantzous propos., hvarvid jag dock tager mig friheten hemställa, om den ej kunde modifieras sålunda: att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att R. o. Ad., med erkännande af folkets allm. rätt att, utan afseende på stånd, antingen omedelbart eller genom electorer deltaga i val af representanter, anmodar Constit.TJtsk. att uppgöra ett på sådan grund bygdt förslag till representationsförändring.
Jag begärde ordet, då Hr v. Hartmansdorff syntes fordra af Hr Gr o. Landtm, att Constit.tJ(sk:s förevar, inemor. måtte föredragas punktvis.
Jag trodde det vara nödigt att anmärka , det sådant väl hade kunnat ske,om fråga endast hade uppstått om anmärkn:r vid redaetiouen «f Utsk:s memor.; men som jag icke tror, att denna långa discussion varit af den syftning, att någon velat godkänna Utsk^s memor. såsom bvilande grundlagsförslag till nästa riksdag, utan tvärtom, att anmärkntna varit af den beskaffenhet, att de stå i strid med allt annat af Utsk:s memor., än dess rubrik, har jag ansett mig böra stå upp för att begära, det Hr Gr. o. Landtm, mätte föredraga frågan på det sätt, att propos. framställes till R. o. Ad., huruvida Ståndet vill såsom sin gemensamma tanke antaga den af Hrr Dalman och Hjerta samt Frih. Rantzou framställda anmärkning.
Contrapropos:n, som en värd talare ansett böra utgöras af Utsk:s memor., kan likvisst icke formenligt blifva annan än den, att R. o. Ad. icke godkänner denna anmärkning såsom sin gemensamma tanke; och på samma sätt måste ovilkorligen alla de särskilda anmärkningar, som icke vid de pågående voteringarna kunna sammanjemnkas, föredragas och afgöras. Medan jag har ordet, får jag, i afseende på hvad Hr Dalman sednast yttrat, tillägga, att om R. o. Ad. tror, alt jag i mitt förslag icke utgått från någon princip, för det Hr Dal man säger så, kan jag icke hjelpa det och skall jag icke bry mig om det.
Det är dock icke sagd t, alt man icke utgått från princip derföre, att man haft mycket afseende på, huruvida ett resultat kan vinnas eller icke, och det skall framdeles, då jag hoppas, att någon del af min tanke gillas .4 H. 53 4.8
Den i3 Oetober c. m. af R. o. Ad., visa sig, om icke ett resultat, huru litet som helst, är bättre än en princip, som ej kan leda till något resultat.
Jag vill, för att icke förlänga discussionen, endast förklara, att jag, på de skäl Hr Dalman anfört, önskar inskränka min propos. till det förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke uppdraga åt Constit.
Utsk. att uppgöra ett annat förslag till Nationalrepresentation, grundädt på Svenska folkets allm. valrätt, utan afseende på Stånd.
Jag har gjort mig till en pligt att i dag icke förlänga discussionen; men sedan denna fråga om föredragningssättet uppstått, vore en längre tystnad ett fel.
Den lagliga ordningen måste ligga till grund för föredragningen; men mig synes det vara en olaglig oordning, att det skulle komma an på talarne att hortraisonnera det ämne, som är föredraget, eller Utsk:s förslag.
Jag förenar mig derföre med Hr v. Hartmansdorff och anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes föredraga Constit.Utsk:s betänk, punktvis, Ufven af det stora skäl, att om följden deraf skulle blifva, alt R. o. Ad., vid afhörandet af punkterna i betänk., skulle med eller utan amendement vilja antaga dem såsom sin gemensamma tanke, vore redan de facto alla de spridda anmärkningarna undanröjda.
Jag begär således, att Hr Gr. o. Landtm., i följd af det begrepp om laglig ordning, som vi hittills haft, ville gifva oss propos. på de särskilda punkterna i Utsk:s betänk.
Sedan nu ämnet blifvit dis-* euleradt och vi hunnit så långt, att vi skola söka reda oss ur det chaos af olika meningar, som under discussionen uppkommit, torde det vara tillåtet att yttra sig i afseende på formen.
För min del kan jag ej annat än med Gr.
Frölich instämma deruti, att af Hr Gr. o. Landtm, måtte framställas propos. på de olika meningar, hvilka bär blifvit yttrade, med hemställan till R. o. Ad., huruvida de utgöra It. o. Ad:s tankar, hvar och en för sig.
Det har synts mig under discussionen, som 0111 den till större delen hvälft sig kring titeln af betänk, och till ganska ringa del vidrört sjelfva betänk.
Det är således nödvändigt, att då discussionen angått betänk:s titel eller Nationalrepresentationen, framställning göres å de förslag, som i detta ämne blifvit afgifnä.
Mig synes derföre, att ingenting annat återstår för att sluta denna debatt, än att framställning sker, huruvida R. o. Ad. instämmer eller icke instämmer i de afgifna förslagen, Jag har icke förkärlek för något af dessa förslag och jag liar i sista plenum yttrat, att jag icke delade de åsigter, som här blifvit framställda-, emedan jag icke trodde tiden vara inne att framställa öch deliberera ett sådant genomgripande förslag, innan en mera allmän opinion inom Re - Deli i3 O cl ober e. m. 4«o presentationen gjort sig gällande, iin sorn nu ur fallet; men sedan sådana förslag blifvit framställda, så, på det de ej må blifva förqväfda och på det discussionen må få samina gång som från början, synes mig icke annat lämpligt, un att propos. framställes å dessa förslag.
Jag anhåller derom så mycket hellre, som jag, i fall propos, blefve gjord endast på de särskilda §§ och punkter, som Constit.Utskls betänk, innehåller, icke ser, att man kunde komma till något tillfredsställande resultat, utan till samma resultat, som uppkom i följd af ett föregående Constit.Utsk:s betänk, hvilket föredrogs punktvis och hvarom beslut fattades särskildt för hvarje punkt, då R. o. Adis gemensamma tanke vid den ena punkten blef stridande mot dess vid en annan punkt yttrade mening.
Det är af sådan anledn., som jag anser Constil.- Utskls grundlagsförslag böra i ett sammanhang tagas i betraktande och icke punktvis företagas.
För öfrigt torde det vara mig tillåtet att nämna, att om icke en sådan marche följes, faller man i samma olägenhet, som för några dagar sedan, att nemi. inconsequenser uppkomma derigenom, att en olika personal kommer att besluta om särskilda delar af etI grundlagsförslag.
Ett grundlagsförslag måste vara baseradt på en princip, och det är principen, men icke ordställningen i betänk., som den gemensamma tanken bör afse.
Frölichs begäran, att principerna först malte afgöras.
Deras antagande må med ja eller nej besvaras; men vi böra icke ingå i pröfning af ordställningen i betänkandet.
Hr Lagerhjelm, Pehr; Jag har redan i ett föregående plenum haft äran framställa mina tanker i detta ämne.
I 56 § Reg.F. finner jag, huru förhållas bör, när ett grundlagsförslag blifvit Rännsfäldt af Constit.Utsk. till RiksSt:ns granskning.
Der stadgas nemi., huru förhållas skall, då Utsk- tillstyrkt någon åtgärd.
1 84 § af samma Reg.F. stadgas återigen, huru förhållas skall, då Constit.Utsk. icke funnit skäl att gilla och lill R.
Stis pröfning öfverlemna något förslag till förändring eiler förklaring af grundlagarna.
Bland de motioner, som vid denna riksdag blifvit gjorda
Och öfverlemnade till Constit.Utsk., har af Hr Rosenquist af Akershult blifvit föreslaget, alt Ståndsfördelningen må för alltid afskaffas, allm. valrätt och valbarhet äga rum, samt för öfrigt Norriges grundlag, i hvad den beträffar valmethoden jemte ordningen, vilkoren oph farmerna för representationen, antagas.
Jag hemställer nu till hvar och en af R. o, Ad., om icke den motion, som nu af Frih. Rantzou samt Hrr Dalman och Hjerta blifvit framställd, i hufvudsakliga principen instämmer med den af Hr Rosenquist af Akershult i Constit.Utsk, väckta motion.
När således Constit.
Utsk,, der denna motion förevarit, icke tillstyrkt densamma, finner jag, huru dermed skall förfaras, vara tydligen Den i3 Oo t ober e. ra. stadgadt i 84 §, hvilken innehåller: ”Då Constit.Utsk, icke funnit skäl att gilla och till R.
St:s pröfning öfverlemna något förslag till förändring eller förklaring af grundla-, garna, som Utsk. af en riksdagsman emottagit, vare Utsk, skyldigt, om förslagets författare det yrkar, att meddela honom sitt yttrande deröfver, med tillstånd att detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt göra, då han för det sist— nämndes innehåll sjelf i egenskap af författare må lagligen ansvara.”
I följd deraf finnér jag tydligen stadgadt i grundlagen, huru förhållas bör med det förslag, Frih. Rantzon till R. o.
Ad. ingifvit, och att det ej kan, tvärtemot grundlagens lydelse, komma att utgöra något ämne för R. o. Ad:s öfverläggning.
Dernäst oell hvad angår de andra förslagen, afse de väsendtliga rubbningar i hvad grundlagen hittills stadgat; och som, icke blott för grundlagsärender, utan för alla ärender, grundlagen stadgat, att en motion, sorn väckes i något RiksSt., skall till vederbörligt Utsk. remitteras, och således förklarat, att öfverläggning om motioner icke ina direete i ståndsförsamlingarna förekomma, synes tydligen, alt någon öfverläggning till beslut öfver dessa förslag så mycket mindre kan äga rum, som särskildt för grundlagsfrågor är stadgadt, att de icke blott skola i likhet med alla andra ämnen af Utsk. beredas, utan jemväl direete ingifva* till Constit.Utsk.