Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men lika wistt, kom jag är ösiverkygad, at Konuiigen utan widare påminnelse skulle i denna »väg hajma gatt stna trögna Undersa» tares önskan til »nvtes, lika wistt anser jag det för en skyldighet, at Riksens Ständer för sina hcmmawarande Medbröder pä allt sätt söka ädagalagga sin omtanka för dexas säkerhet, för deras rilfredsställelse.
Det är den enda erfättnii.g Riksens
Stander kunna tilbjuda sina prinL.chalsr for de uposfringar, sakeruaö nödwändighet fordrar, det är endast genom widlagande af sadana medel, som hwarje Rikets In» newanare kan blijwa försäkrad, at han icke gifwit förgäfives, ak hans galwa stvarar emot ändamaler.
Underrättelsen om wärderings > smnmans belopp uti hwarje
Län skall sälta hwar och en i stand, at da hesta alla jämnföraS, sjelf uträkna huru stor kroLenr af Förmögenhet, som erfordras.
Denna uträkning skall medföra öfwertygelse omj Afgifrens nödwändighrt, och skall undanrödja glia anled»,ingar til misitt-o - ls-6- ende och klagomal.
Der är pa desta gxunder, som jag förenar mig med de» wärda Ledamot, som uri hosta klenum begärr,.at belopper utaf Förmögenhets/UpPattningen nki hwarje
Län maire genoivFhrvckerknndgöras, och anhaller, at Herr Grefwe» och" rchidt-Mar, ffalken räckes tillägga denna ?rozro6rioQ ril den Lx-> xsäiuan, som om -etta ärende nu kommer at ril de res»tz5i>vz
Stauden afaa.
^Grefwe 3erom stei t» Detta torde swarligen lä« Ea sig göra, ester msrcbsn är fada», at Upbattningc» Förleckn-mgarna insändas genast til Kongl. Maj:t och er sadan: allmäiigöraiide stdermera lärer af Hans Majtt sjelf bero.
Grefwe I/S^enbaupr, LIsss.
Detina fraga wäckt-s sörliden gärdag, och Herr Greswen och Landr-Marjkaiken swarade dä, om jag ej bedrager mig, ac fåken torde ankomma pa Kongl. MajttS Nadiga yttrande deröfver.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalken»
Som detta är et nytt amne, rordö Kvrrgl. MajttS Nådiga swar först böra aswaktaL.
Herr Zrsär, foban ^xel.
I Hemliga Utskottas ?roroco!ls Ucvrag star, at Kgl.
Majtt lärer i Nädcr lara sädank ti!
Allmänhetens kuudfkap kom» ma, hwarmed sörmodlrgen ej anna! än summgnö be» topp lärer menas. jsustcrastes Ridderskapets och Adelns klxrrakkum kro'o'o!Ii afförlidi>a gäldag, rörande Krönings gärde» med mera.
H77 Ztllwenwäl ct pi-orocolls
Utdrag af samma dag, rörande den wackta sragan om Länco-Utffottets samträdande i Februarii manad.
Utdrag af ?rotoco!Iet, hållet inför ^ong?» Maj^L r Riksens Ständers hemliga Utskott wid Riksdagen r lForrkäping'den io. 1802.
S. D. I anledning af Kongl. MajttS Nådiga föreställning lil Hemliga Ufkortet den 20. nästledne Maji, angående styrelsen och förvaltningen, sä wal af Riksens Ständers Langue, som Riksgllos-Werket, i följe hwaraf lil bepröfwande förekommer, huruwida samma för-valtning i allt eller wista delar kunde förenäs:
Fullmägti-aS nuvarande an.tal anses göra tilfyllest, samt tiden och sättet til IdevilionernaZ förrättande Ivara afpKZade och lämpeliga; har Hemliga Utskottet företagit desia ämnen lil öfverläggning, och funnit sig böra föreslå följande til Riksens Ständers närmare pröfning, nämligen: i:o.
Som Zan^usns och RikSgalds-WerkenS olika och alldeles särstillda beskaffenhet synes fordra, at hwardera Merkel af fÄMlda Styresmän förwalcas, och flere Personer, särdeles wid et Penniuge-werk, sällan med den skyndsamhet och drift sköta ärenderna, som ek inskränkt och efter Werkeks beskaffenhet afpastadt antal; sa anser Hemliga Utskottet, at wid nu warande förhällan.de bör förblifva. 143 Dock sorn göromälen för Fullmagtiga i Rikstzölds-Lontoiret mindfkas, dä Lreclir - Sedel - utgifmngen rpchörer, och Oiscont-Werket pä LroäckSedlar blifwer uplösi; sä tyckes FnllmägtigeiRiks^älds^Lontoiret derefter kunna äterföras til det antal, som rvid Werkets stiftande blef faställdt, eller Z af Ridderskapct och Adeln samt 2 af hwardcra af de andra Stånden, likwäl pä det sätt, at z af Hwarje Ständ im wäljas, och at, efter detvircontWerket uphört, en Ledamot i hwardcra af de z Ständen, utom Ridderstapet och Adeln, wid yppad ledighet icke tilsättes. 2:0 Borde Fullmägtigc i Riksens Ständers kandus blffwa - berättigade, at af Fullmägtiga i Mksgalds - LontoireL begära samråd, när sädana -omständigheter inträffa, som gifwa anledning bertil och af Lontoirets Wäpelköp kunna härflyta, samt werka pä Lan^uenr säkerhet och realikationenL bestånd.
Beträffande fluteligen och Zto Sättet och tiden til kevillonemZ anställa»» Le, sä har Hemliga Utskottet ansett nödigt, atLan^uons och RikSgälds-Lontoirets Förwaltuing och Räkenstaper roviäsrar hwart annat är, dä Uevillonon kunde anställas af samma Idevitorer pä bagLe vefla ställen, och Kevisororns, til tidans winnande, fördela sig uti särffilldta Utskott för hvardera Werket.
Da k^eviliotien infaller, borde Ueviäorerno samlas den I.
September och llevilionon förrättas inom Z Mänader. kevilions-kostnader» tyckes böra fördelas emellan Langren och RiksZälds-Lkontoiret til hälften hvardera; den första RsvEonku bords infalla Hen i.
September issi; vch lara hos Kongl. Majrt Riksens-Standrr i un. derdänighet anhälla, at kundgörelscrna til kovisarornas inställande sä tidigt utfärdas, at de hinna wäljas hwar och en i stn Ort, och de pä längre afstånd fran Hufwudstaden boende aza rådrum at kunna sig i rättan tid infinna.
De föreskrifter sch erinringar, som kevisorerne finna nödiga at göra, böra tjena Fullmägtiga til ofelbar efterrättelse, da be arv grundade pä den för dem utfärdade Inliruction, vä) i den händelse kevikorerne kunna finna nägon eller nägra Fullmägtiga hafwa uppenbarligen af försummelse eller egennytta felat emot Reglementet, Inliruction och Föreskrifter eller isian dem afwikit, sä at Weckel markelig stada der-af tilstyndats, äga de rättighet at anmäla sädanl
Lil laga beifrande uti Kongl. Swea Hof-Rätt. koviiioncn öfwer Riks - Oiscontens Förwaltrring bör företagas uti Februarii Mänad ärligen och en Ledamot af hwarje Riks Ständ utses, som med Iwa af de privata Interellontorna, bertil walde denna kovilion gemensamt förrätta.
I öfrigt ösiverlemnas til de kelpxetiva Ständer, at inom sig öfwerenskomma om sättet til sin» kovilorers wäljande.
Och ställe detta genom utdrag af krokocoUsö til de KelpLLtiva Ständen öfwerlemna-s. s - - - - lät supra
In liäem krotocoliii L. bi. s.aZerstsim.
Herr Grefwe ii och Landt - Marst alken xroponeraäe, at detta Betänkande, såsom iunehällunoe flera delar, stulle punktewvs företagas: hwilkct stedde.
InZresken och första delen af Itsta Momentet uplästes ä nyo.
Oe 60 er, Roberr.
Sedan göromälen inom Riksens Ständers Länhem genom oxsrationer, i sölje af den nya iinance-plane», komma at blifwa mycket förökade, fär jag ödmjukeligen hemställa til Högloft.
Riddcrstapets och ÄdelnS vmprösning, om ej antalet af Lanco Fullmägtiga syues wara för litet, och förestår i anledning derutaf, at Ridderstapets och Adelns Fnllmägtige mätte med twänne af hwarje Clafl förökas.
Likwäl och pä det en sadan tilökning ej mätte åstadkomma banque» någon kostnad, fär jag tillika förestå, at dctze aäjunZeraäs Fnllmägtige ej mage ätnjuta Arfwode; men wäl äga
Len rättighet at öfwerwara förwaltningen, samt efterse at Inllruäioner och författningar noga handhafwas.
Grefwe Zrromkelt, brcäric Oeorx.
I detta moment omtalas wäl 'Fnllmägtige i bancooch Rilsgälds-Werken, men icke Betjeningen.
Har af inkomna listor funnit at Riksgälds-Lomoiret har et öfwcrdrifwet antal af Betjening.
Jag hemställer äfwcn om detta ej borde fästa Ridderstaxets och Adelns upmärksamhet.
Herr Grefwe» och Landt - Marstalken.
Harwid fär jag den äran tilkannagifwa at i den I»- jiruÄion, forn för Riksgälds-Lontoiret kommer at utfärdas, är förestriswet at Betjeningens antal stall i män af göromälens astagande sörnnndstas.
I ISl Grefwe Le,!-! 6 Adriel.
Uf det NU uplästcr ?rotocoIl3-U'drag finner jag, at Hemliga Utskottet ingäkt' i proposition em frågor, svin röra förwaltningen af Lanco-Wertet.
I g skr härund ödmjukeligen anmärka, al sädana frågor alllid förr blifvit frän Riksens Ständer rcmureracke lil blanco-UMlet, som deröfver med Betänkande inkommit lil klena; och hade jag säledcs icke sörwäntal, at dylika ämnen skulle kunna komma frän Hemliga iffskottet, fiwilket jag anhäller inåt e för n-in räkning i krotoeollet antecknas.
Hwad angar Betjeningen inom Lanco-Werket, sär jag den äran tillkännagifva , at den samma mer än en gang undergalt indragning, allt efter göromalenS sormindffning; men dä de nu snart komma at förökas, bliswer der vek oumgäugeligen nödigt, al Betjemngens antal genom Åtskilliga sysilors återställande.
Beträffande den af Friherre ve Leer wäckta fräga, om förökning i antalet af Lanco-Fullmägtiga, lärer hans tanka wara
Ven, at de sörestagne stonornire L-damöter ej skulle wara precist det samma som Full» mägtige och ej deltaga i besiuten, men wäl es-erfc förwaltningen, och, dä de nödigt funno, til krotocollet yttra fina tankar.
Friherre ve Leers mening lärer derjämte wara, at det wore desto lyckligare för Lanco-'.verket, ju mer säkerhet Allmänheten ägde, at det wore wäl styrdt och, förwältavt.
Friherre ve
Leer förklarade fin tanka Mdeles sadan.
Kongl. Maj:t har til Hemliga Utskottet i näder öfwerlemnat at yttra sig öfwer den gemenskap, som kunde komma at bliswa emellan Lankinen och Riksgälds-Lontoiret.
Och det är pä Lenna grund Hemliga Utstotlet trott sig icke Wara tillätet at afwen til Riksens Ständer aflemna yttranden öfwer frägor, som röra Banco-werket, och i anledning af en sadan gemenskap härflyta.
Dessutom sär jag ödmjukeligen anmärka, at Hemliga Utskottet sig deröfwer icke annorlunda än hemställningswiS til Riksens Ständers klena utlätik.
Hans Lxcellsnce Grefwe UnutB.
Fri» Herre Os Qaers kroxosition sinner jag för min del gansta wäl grundad.
Den tid, som förestår, blifwer märkelig för Nationen och märkelig för Banlinen.
Jag är af enahanda tanka med honom, at et tillförordnande af werkeliga Fullmägtiga utöfwer det wanliga antalet skulle medföra en nog känbar kostnad för Lankinen.
Men wid det af honom gjorda förslag, al antaga lionooaira Ledamöter, finner jag för min del ej någon betänklighet.
Jag förenar mig äsiven deruti, at de icke mä äga röst, fä wida de öfriga Ständen icke derom annorlunda besluta, i hwilket fall jag skulle willja förbehålla lika rättighet för Ridderstapets och Adelns Ledamöter, som för deras.
Jag tror för öfrigt at werkställigheken af detta förslag skulle medföra en säkerhet för Rioderstapet och Adeln och Allmänheten; och jag tror dcrjämke, at, enär kostnaden för Lankinen ej ställe ökas, äger Ridderstapet och Adeln rättighet förordna fä mänga kllonoxLira Ledamöter de behaga, om ock de andra Stän.» tzen ej ställe uti et sädant förslag ingä.
H err'kle/!oeailcälä , Osktlok.
Under -e sednast förflutna go
Arén har ingen oordning inom Kamonen i> nägon cletail förelupit.
Et säkert betvis, st de nu gällande författningar ärv noga och Wäl afpsflade, at bibehålla WerkeLs styrelse i enjämn med lullruökionsn öfwerensstämmandr gäng.
Jag kan dä icke inse något behof af de föreslagna kono-- raira Ledamöter, hwilke, utan at kunna deltaga i öfwerläggmngarna, likwäl böra äga rättighet at !l! krotocollet göra anmärkningar tvid Herrar FullmägtigaS bade yttrande och bestut.
Den närmaste följden deraf bör blis-va, at Herrar
Fallmägtige försättas i en mcnstligheten ätföljande belägenhet, at mera frukta obehagetiga anmärkningar i krotocollLt, an amvända en för Werket högst nödig rädighet.
Det säkra är en widlöftighet wid Herrar FullmägLigaö vfwcrläggningar, som hindrar göromäleuö jämna och fkyndcsamura gäng, utan den ringaste annan fördel, än med de manliga Kevilionsrna blifwit äsyftad och wunnen.
Herrar Fullmägtigas öfwerläggningar och Bestut om SilftverS anskaffande genom inköp inom eller utom Riket, kunna wid nu förestående Uea1ilati0N8 werkställande, ofta, til en lycklig utgång bero af en noga bewarad tysthet.
Dä Operationen förblifwer blott inoni deras kundstap, som under ansvarighet deruti ingått, är all säkerhet, det tystnaden bewaras; men kan den bibehållas äfwen inom i z Personer, hwilke, utan ansvarighet för utgängen, möjligtwis kunna hysa annan öfwertygclse?
Utan misstag torde twifwelsmal derom äga rum.
Jag styrker derföre i ödmjukhet til bifall pä Högloft.
Hemliga Utskottets Betänkande, i förewarande fräga, och at Högloft.
Ridderskapet och Adeln säledes bibehäller det wanliga antal Fullmagtiga, utan tilsatts af ttonorairn, såsom möjeligen ledande til Werkets stada, vtwiftvelaktigt til inge» nytta, dä de hwartannat är inträffande kovilioner är en bade säkrare och redan bepröfvad utwäg, «t befordra InllruUionornas efterlefnad, utan at Fanera Herrar Kullmägliga wid deras öfwerläggmnggH 1184 — f I..-> ö > i n g sl, s u l s n beglrhe likaledes Lropoliuon pä Hemliga Utskottets Be tänkande. HanS Uxoellenco Grefwe lvvurki.
J-'g bär ej nämndt at nägra anmärkningar pä Fullmägliga stulle af de föreslagna ttonoraira Ledamöter komma ak göra--.
Likväl, fast ogerna, nödgas jag tilstä, at wi i sednare tider hörk Ständers Fnllmlgstge miMnkaS at förtjena anmärkningar: och kavad bevarandet af hemlighet beträffar, tror jag,'at den lika lätt kan bibehällas ibland i z per soner sorn ibland 12.
Herr blo^I-ronLölcl anmärkte den skillnad at ansvarighet starke äligga de 12 men icke de ig.
Hrns lexe ollen 02 Herr Grefwe» och Landc Marst alke».
Den första freg an at afgöra är, huruvida de F-.ilkmägtige uti Lunonen, som sttta med
Lön och ansvar, stola blifva lika til antalet som förut..
Tiiläggningen angående Kono1-aira Ledamöter b!ifver en sednare fr-rga.
Jag fär alitsa först p>roponera om Httglost.
Ridderstapct och Adeln fä wada bifaller irsta af Betänkandet, at Fullmägtige i Zanco - och Riksgälds-Werken mä blifva lil antalet lika som förut.
S.varades Ja. Herr Grefwe» ock' L an d t - Marstal ken.
Nu blir frägan om bonoraira Ledamöter.
Det ar föreslaget at dertil mane forordnas kwänne af hvarje Cm§, utan röst; men med rättighet at göra anmärkningar til krotvcollLt.
H85 Grefwe 8trömkolt, kreckric 6oor§.
Ifwe ' i Riksgälds - Lontoirek.
Harrs Lxcellence Grefwe R^uutki» Nej. "
Herr von kotenllein, d4ils.
Wid det upgifna förstaset at antaga llonoraira Ledamöter - Riksens Ständers Lan^ne, torde Ridderstapet och Adeln tilläta mig anföra de betänkligheter, som hos mig upkommit.
Andamälet ställe blrfwa etz Land och en LontroU pä wära Fullmägkiga.
Dell» sones ung innebära et flags misitroende lil besia Fullmägtiga, hwartil jag icke ser någon anlednings
Lm deras redlighet böre wi icke twifla, dä det äc bade i Ridderstapets och Adelns sörmäga, och ei» stadighet, at utse de päliteligafte rvr kunne finna^
Deras förstånd böre wi ej eller satta L fräga, däv§ äligger at malja de stickeligaste.
I allmänhet föruundstar man icke mädan af mennistors swagheter, da man ökar antalet.
Derjämte kan jag ej annat än anse frägan röra de öfriga Ständen, och saleScs af dembära bero, efter den tillika angar henrlighetens bewarande.
Kan twckan äga rum i anseends til redlighet och förstånd, kan den äfwen upstä i an-' seende til tystheten, som alltid blifwer mindre säker, da den af flera stall bewaras.
Skulle Ridderstapet och Adeln ensamt förordna llonoraira Ledamöter, blcfwe det en olikhet, som ställe för märt Ständ synas mindre hedrande.
I fall ater de öftig»
Ständen midtaga samma utwäg, förekommer der» wid en ny betänklighet.
Bonde - Ståndet har n» fatt del i Langens styrelse.
Ill flerr af dett» Ständ nyttjas wid Lancs-förwaltningen, ju flere 14S
II 8b dragas ifrån deras cgenteliga yrke.
Swart torde äfwen bliswa, at finna dem bland detta Ständ, hwilke utan arfwode willja och kllnna uppehålla sig i Huftvudstaden.
Det är således troligt, at Bolive - Ständet deruti icke ingar, och dä blir emellan Skänden en olikhet, som icke synes pasiande.
De flesta af besia Lonlläkrationer gälla äfwen i anseende tik Riksgälds - (lontoiret.
För min del tror jag säledes säkrafi, at förblifva wid det gamla bruket. ^ Friherre Os (resi-.
Jag för mm del kan ej annat finna, än at förtroendet i Allmänheten snarare ökas än mindfkas genom flera Ledamöters antagande, och jag förklarar, at jag til alla delar instämmer uti Hans Lxcellenoo Grefwe kuutlrs. yttrande.
Friherre Oxsolkjsrma, 8ven 6rk>risl.
Riksens Ständers Landus har redan mera äsizs är warit styrd af et i desi Stadgar och Ke§Iementen utstakadt antal Fullmägtiga, hwilkas nit och sorgfällighet til dervarande af kaninens säkerhet och förkofran Riksens Ständer alltid funnit swarande emot det til dem hysta förtroende, och hwarom Lan^ yuem krotocoller, sa wäl wid Riksdagar som Asvilioner, bära det säkraste wittsord.
Jag hemställer derföre til Höglofl.
Ridderstapets och Adelns ompröswande, huruwida den af en wärd Ledamot föreflagna tilökning af Heders - Ledamöter bland Lane» - Fullmägtiga kan anses nödB eller nyttig.
Onödig anser jag den, dä hittils ingen kan tillvita Herrar Fullmägtiga nägot uraktlåtande af sina styldigheter, och onyttig tror jag den äfwen för framtiden blifrva, sa wida de tilökade Ledamöterne, enligt förslaget, ej skulle äga någon rätt al i besimen deltaga; men twärtom anser jag antagandet af detta försiaz säsom ffadligt, dä
Vet lunde wackå en oförtjent misikanka pä warande Fullmägtige, eller et i alla afseenden ogrundadt misttroende tis Ständets urstillning, at lika wäl hädanefter, som hittig kunna ukwäija Män, som aga deras vstridlga rätt til betta wigtiga förtroende.
Jag förklarar
Mede» mig icke kunna samtycka lil antagande af detta förslag, sä wä! i afseende pa detta :nik eget anförsnde, som pä bwad i detta ämne af -Herr Landshöfdingen och Riddaren kokenKern blifvit gansta omständligen yttradt, och hwarmed jag mig söre nar.
Grefwe IVIorlier, /cäolpli 65ran.
Jag sär den äran erinra, at dä Lanc^uen är ek Riksens Ständers eget Werk, och Högloft.
Ridderffapct och Adeln ej yttrar sig widare än om Fullmägtiga och Ledamöter för sik Ständ, kan jag för min del ej sinna, at Ridderflapet och Adeln behöfwer »vänta pä de öfriga kekpeÄiv-c Ständens beslut.
Herr von kokenftein.
Jag anhäller at annu fä nämna nägot, som Ridderffapet och Adeln torde tilläta fä läggas til hwad jag nytz anfört.
Om Ridderffapet och Adeln bifaller Hemliga Utskottets förslag, at kevikonerna anställas hwart annat är, tyckeS all den Lontroll, som behöfweS, derigenom ästadkommas.
Sannt är wäl, at kevikorerne blott kunna göra sina anmärkningar sedan be stuten aro tagna, och de Konoraire
Ledamöterne deremot under sjelfwa öfwerläggningarna.
Men bland det wanliga antal af Fullmägtiga mäste wäl nägon finnas, som upgifryer drt rätta.
Skulls mängden antingen icke första eller icke wilsta första Let, twifiar jag at den tilbakahälleS af de märkningar, som göras af Ledamöter, hwilka iro gen röst äga.
Grefwe Mörner, (karl Gabriel.
Jag för mitt del kan ej inse något wädligk för Riksens SkänderS Landas följa af den stäga, fom nu av »väckt; »nen tror, at om ej Höglosiige Ridderstapet och Adeln ftulle willja deruti inga, torde Laron I)e Leer behaga begifva sig deristän; men i fä» dant fall wäZar jag wäcka en arman staga, och föresiä, at nu mera, dä wi hafwe sä långt emellan RiksLagama, Fullmägtige, sä wäl i Lan^uen som Riksgälds - Loutoiret, i stallet för at, som förut, sitta stan Riksdag til Riksdag, mätts tvid hwarjs Revition ombytas.
Hans LxcsUsncs Grefwe Ruurk förklarade sig gerna för sin del assia ista» hwad han angående konoraira Ledamöter yrkat, men conkorrneraäo sig i säoant fall med Grefwe körner, rös rande ombytande wid inträffande Revisioner.
Gre fwe Uorner xrojeÄeraäe^ ak wid hlvarjs Revision den äldste mätte Mgä.
Herr Ii! inglporr, Qsrät, föreslog, a! det matte ste genom lottning.
Hans LxeeNenos Grefwe Ruurk instämde deruti, at de »natte lotta sins emellan, och emsäg detta, hwad Ridderfiapets och Adelns Full-- Mgtiga anginge, wara et Ståndets Oscouomicumz ej rörde de andra Stånden., H89 Friherre Os 6eer, lobert.
Enär Rididerstapet och Adeln ej skulle behaga antaga mit förslag, sä conlormcrsw jag mig med Grefwe Mörner»
En och annan -yrkade , at ombyte mätte D »vid hwarje bevilion.
Grefwe Illkimilkyn» ^äolpk fnstämde med Grefve Norner § men ansäg ombytm för täta, om de witz hwarje bevilion werkställdes.
Herr Grefwen och Landk-Marstalken.
Twänne frägvr äro upkomna: den ena om bonoraivL Ledamöter ibland banco-Fullmägtrga: den andra vm wista Fullmägtiga i banco - och RiksgäldöWerken stola wid hwaranuan Revision ulga genom lottning.
Herr Tibskli, Obriko^bsrborchrlgur»
Den första ftägan synes redan wara af Högloflige Ridderstapet och Adeln öfwergifwen, och således ej Widare behöfva komma under ventilation.
Herr 6ripsnvslör, ^sscob bric, trodde gk ombyte borde ste wid hwarje bevilion.
Herr Grefwen och Landt-Marstalken hemställde, om ej hwars och ens förwaltningstid dä blefwe för korrt.
Herr Btscle: Erfarenheten öfwertygar ost huru wäl banco-Werkst nu öfwer Et Lecnium blifwik styrdt och färwaltadt.
Under heta denna liv hafva bankens Lnllmägtigs alltid warit xekma - Hys nente, och är det Naturligt, at en lgggre förwaffningstid mäste för Fullmagtiga medföra et förwarfwande af närmare kännedom af Werkcks författningar och operationer.
Skulle Fullmägtige nu, ehuru fmäningom, Ulga, sä skulle, atmindstone i början, hända, at de ej hanno lära känna allt hwad som til Werkets styrande oumgängeligen erfordras.
J<g för min del tilstvrker allna, at de, såsom tilsörene, mätte blifwa permanente.
Men skulle Riodcrskapet och Adeln behaga annorlunda besluta, anhäller jag älmindstone, at de ej mätte anses böra utgä förrän ester tivänne Aevilioner.
Herr 8iIfverlln!pL, krsclric, erinrade at Lanco-Fullmägtigstapet aldrig warit permanent, men alllid ombytligt wid Riksdagarna, enligt derom widtagna författningar; sa at, i förmägo af dem, Fullmägtige kunnat hwart tredre eller fjerde är förändras, fast det stundom händt, at wid en päfölr janda Riksdag, nägon eller flere af dem ä nys detta förtroende erhållit.
Herr KIin§lporr, (Zeräe, instämde häruti.
Grefwe kuutk hemställde, om icke wid Lanco - Fullmagtigas ombyte, en af dem kunde för kn gäng ater inivaljas.
Herr 8 te ät ansag förewarande fraga förtjena Mycken upmärksamhet, äfwen i afseende pä ben sä kallade Riks - visconten, hwilken i anledning af ben nya Kealitatioiw - Planen komme at inrättas.
Lch trodde i afseende
xä densamma nägon fara Ilyl kunde wara i at göra Fullmägtiga arndnlatvrista, atmindftone pä för korn lid.
Hans ktxcellence Herr Greswen ock) Landt - Marsk aIken srägade, om Ridderstapet och Adeln äsiundade at deras Fullmägtige i Lancooch RikSaäldS - Werten skulle emellan Riksdagarna blifva amdulatorijke.
Härtil swnrades Ja, blandad! med et och annat Nej.
Det Iner förstäs, st när Riksdagar inträffa uphvra fullmägtlgstapen af sig sjelfva.
Herr Grefwcn och Landt-Marstslkeu.
Ja, )ag har sagt emellan Riksdagarna.
Herr2iketlr.
Sä litst jag under den nyst slutade ävlidortttionen ansett en tilökning af Ledamöter gagnande uli et Werk, ber i mänga fall den strängaste hemlighet bör bewaras, äfwen sä uret kan jag inse nyttan af en ofta ombytt sörwaltning.
De Fullmägtige, som nu utnämnas, hafva et helt Riks-Stands utmärkta och utan twifwel förtjcnrka förtroende.
De, som wio de föreslagna ombyten stola inlmga deras rum, komma at af et wida mindre antal personer utwäljasc
En ordning, som under mera än et arhundrade statt profwct, torde förtjena företrädet för en ny och ännu oförsökt.
Jag rån icke dölja min farhaga för nyheter.
Om, allt sädant oaktadt, Högloft.
Ridderstapet och Adeln förklarar fullmägtizstapet i Lancken och Riksgälds - Lontoiret anibulatoristt, kan jag för ingen del instämma med de Herrar Ledamöter, svm anse detta förordnande säsom et Ståndets Oecono, nricuui.
En likhet
Granden emellan uti allt jom angar fullmägtigstapet i defja angelägna Werk bör bäve önskas och esterstrastvas, och jag hemställer ödmjukeligen ar wäre Medander blrfwa om det bestut Rioderstapet och Adeln lager genom en Deputation vfLroröjeligen underrättade.
Men jag öst werlemnar ännu en gäng til Ridderstapekä och A>- delns mogna pröfning, om icke et helt och hältet bifall til UlstoktetS Betänkande stulle fullkomligen upsylla mrdamalet, nämligen befästande af bagge WerkenS waraktighe! och bestånd, och närmaste förening med hwarandra.
Grefwe Märner, 6 ari 63briol.
Det ak jag, som wäckt denna fräga, jag får derföre ödmjukeligen anföra mit stal dertil.
Jag har sett, almir Fullmagttge, atmi -Lstone sädane s m ägt förtjenster, lange innehaft fullmägtigstapet, ch hafwa de understundom, oaktadt fin befattnings längwarighet, blifwit wto förtroendet conrinueraäL.
Det kunde hända, at de blefwo gamle och sjuklige.