Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan regleringen genomförs skall befallningshavande i länet utse skickliga och om orten kunniga kronobetjänter, att när ärendet kommit för i rätten, de kan lämna nödvändiga upplysningar Stockholm 31 januari 1825 H A af STROKIRCH
Kungörelse angående det pris, vartill Silver, under loppet av år 1825, i Banken inväxlas.
Stockholm den 2 februari 1825 Det är tillåtet för var och en, att växla myntbara metaller mot bankosedlar.
Priset år 1825 är satt till 128 skillingar bankosedlar för 1 riksdaler specie i silver under iakttagande av följande:
1: o Att alla slags svenska silvermyntsorter lämnas i bankens kassor mot vederbörliga attester, som företes mot betalning i lånebanken.
2: o Verksilver stämplat med svensk kontrollstämpel mottas och uppvägs hos lånebankens kommissarier, varvid 20 skillingar beräknas för varje lod.
3: o Okontrollerat verksilver, pantsar eller utländska myntsorter avlämnas på Kongl Myntet för bankens räkning mot erhållandet av attest över beloppet i svenskt specie.
128 skillingar per riksdaler infrias i lånebanken.
4: o Myntat eller omyntat guld växlas till 94 skillingar svenskt silver specie per dukat Stockholm den 2 februari CARL JOHAN
Kungörelse angående en förändrad termin för dem, som inflytta från en församling till en annan, att avlämna deras prästbevis.
Stockholm den 2 februari 1825 I Påbudet av den 28 oktober 1812 står att tjänstehjon, som flyttar till en ny församling skall lämna prästbeviset i den nya församlingen 20 oktober.
Flyttningstiden för tjänstehjon är nu 24 oktober och därför ändras tiden att lämna sitt prästbevis till 15 november.
Stockholm den 2 februari 1825 CARL JOHAN
Cirkulär angående Ständernas hemställan, rörande föreslagna tilläggningar i Kongl Brevet den 25 november 1802, angående rättighet till grustäkt på andras ägor.
Stockholm 4 mars 1825.
Häradsrätten skall på väglottsägarens begäran undersöka och bestämma på vilket sätt sand och grus tjänligast och med minsta skada för jordägaren kan tas från inägor och hagar.
Väglottsinnehavaren är skyldig att ersätta jordägaren för att han får ta väglagningsmaterial på annans mark, om inget finns på lämpligt avstånd.
Stockholm den 4 mars 1825 J A BÖRTZELL H JULIN J P KRUSE
Kungörelse angående särskilt tullvärde på s k Battinsbräder, samt om förtullning av utgående halvbräder.
Stockholm den 17 mars 1825 Kongl Maj: t har förordnat, att särskilt värde till grund för tullavgiftens utgörande skall på s k Battinsbräder eller två och en halv tums tjocka bräder av sju tums bredd skall bestämmas i förhållande till deras längd.
Kongl Kollegium kungör att tullvärdet innevarande år blir två riksdaler trettioåtta skillingar för en tolft Battinsbräder av åtta alnar och därunder samt fyra riksdaler tjugoåtta skillingar över åtta alnar.
Vid förtullning av halvbräder eller avsågade bräder av fyra alnars längd och därunder skall två sådana bräder räknas lika med vad tulltaxan stadgar för ett bräde av åtta alnar och därunder.
Stockholm den 17 mars 1825 C af KLINTBERG
Kungörelse angående konvojavgiften på inkommande och utgående varor.
Stockholm den 13 april 1825 11 sidor med avgifter för olika varor.
Underrättelse till konvojtaxan 1: o För alla i denna taxa ospecifiserade varor som inte hör inunder här upptagna rubriker betalas på inkommande varor 6 % av tullbeloppet och på utgående varor 20 % 2: o Konvojavgift efter denna taxa erläggs i bankosedlar när förtullning sker.
För varor som är befriade från tull betalas inte heller konvojavgift.
3: o För varor som förs in på ofria fartyg höjs konvojavgiften med 40 % och för dem som utförs med 50 %.
4: o Lindring i tull, som är tillåten för vissa varor, sänker också konvojavgiften.
5: o Särskild författning vad gäller lästetalsavgiften till konvojkassan.
6: oTaxan träder i kraft 1 maj nästkommande år.
Stockholm den 13 april 1825 CARL JOHAN
Universal angående förvandling av böter för andra resan snatteri.
Stockholm den 20 april 1825 Kongl Maj: t har givit Hovrätten tillkänna, att sedan justitieombudsmannen anmält, att då han gått igenom och granskat inkomna fånglistor, upptäckt att kroppsstraff för andra gången övat snatteri utdelats olika vid domstolarna.
Kroppstraff utmäts då böter inte kan betalas.
Vissa domstolar dömde till sex dagars fängelse och andra till fyra dagars fängelse på vatten och bröd.
För att vinna likhet, har Hovrätten anbefallt underdomstolar att straffet för andra resan snatteri bör vara sex dagars fängelse.
Stockholm den 20 april 1825 H A af STROKIRCH
Kungörelse angående inrättandet av en Allmän Pensionskassa för Civila Ämbets- och Tjänstemän.
Stockholm den 27 april 1825.
Vi har beslutat att efter kommitterades förslag inrätta en pensionskassa för civila ämbets och tjänstemän.
Vi har förordnat en interimsdirektion, bestående av en ordförande och tre ledamöter.
En från Svea hovrätt, en från Kommers Kollegiet och en från Kammarrätten jämte en ständig ledamot med benämning av överkommissarie, skall tills vidare övertaga förvaltningen av inrättningen tills den blivit fullbordad och fått ett av oss gillat och stadfäst reglemente.
Stockholm den 27 april 1825 CARL JOHAN
Reglemente för Köpingen Mörbylånga på Öland.
Stockholm den 27 april 1825 Den 13 oktober 1820 förordnades att en köping skulle få anläggas vid Mörbylånga skans, under namn av Mörbylånga.
Därvid bestämdes de villkor och förmåner som de, som bosatte sig där, kunde räkna med.
Vi har funnit nödvändigt i avseende på köpingen ekonomi och polis meddela följande stadga:
§ 1 Om rättigheten att i köpingen sig bosätta Mom 1 Varje välfrejdad svensk man eller utlänning, sedan han vunnit svensk medborgarrätt, av vad kristlig trosbekännelse som helst, äger frihet att bosätta sig i Mörbylånga och vinna burskap.
Mom 2 Var och en med burskap försedd har rätt att utan tvång av korporationer, skrån och gillen, idka varje lovlig hantering eller hantverk som anses för stadsmannanäring.
§ 2 Om burskap Mom 1 Den som vill idka handel, hantverk eller vilken annan stadsmannanäring som helst, skall begära tillstånd hos befallningshavande i länet.
Han bilägger bevis på god frejd, nykterhet och välförhållande samt om han söker burskap för handel, betyg av kända och pålitliga personer, att han har varor till ett värde av minst 1.000 riksdaler.
Har han haft burskap i annan stad skall han styrka, att han blivit i vederbörlig ordning entledigad därifrån.
Dock må under en tid av tio år även personer som i annan stad har burskap, kunna idka handel eller hantverk även i Mörbylånga, om de skött sina skyldigheter på annan ort ordentligt.
Finns inget att anmärka på den sökande och han ställt borgen för borgerliga utskylder under de 6 första åren, utfärdas tillståndsresolution för honom.
Mom 2 Den som vunnit burskap, skall inom två år ha sin rörelse igång.
Eljest förlorar han sitt tillstånd och kan inte utan giltiga skäl återfå det.
§ 3 Om Köpingens byggnad Mom 1 Köpingen är enligt planritningen indelad i kvarter och tomter.
Tomternas kvadratinnehåll, räknat i alnar, införs i en tomtlängd av kronofogden och förvaras hos domaren på orten.
Mom 2 Var och en som vunnit burskap har rätt att utse och bebygga den tomt han helst vill ha.
Han låter sig genast som ägare införa hos domaren i tomtlängden och få ett stämplat bevis.
Ingen får äga mer än en tomt, så vida hans rörelse inte behöver större utrymme, då prövning görs hos befallningshavande.
Mom 3 Vid hamnen skall två kvarter, som inte gränsar till torget, tas undan för magasin och packbodar.
Vedgårdar anläggs vid sjön.
Kronofogden upprättar ett projekt till en allmän byggnads- och brandordning.
Mom 4 Den som inte efter två år har byggt på sin tomt, har förverkat sin rätt och tomten säljs till någon annan.
§ 4 Om inkomster till Köpingen Mom 1 Inkomster beräknas av tomterna.
Varje tomtägare betalar 1 runstycke per kvadrataln varje år.
Mom 2 Var och en som anländer till köpingens bryggor och lastar eller lossar varor skall betala bropengar enligt taxa.
Kronans effekter är undantagna.
Mom 3 Hamnpengar erläggs av alla ankommande fartyg.
Mom 4 Så snart som möjligt skall en våg anläggas och våg - och mätningspengar betalas efter taxa, som senare blir fastställd.
De tre sista momenten kan utarrenderas, vilket beslut dock sker efter borgerskapets och befallningshavandes överläggningar.
Mom 5 När källare blivit inrättade skall de för köpingens räkning utarrenderas.
Rättigheten att hålla krog eller försäljningsställe för mat och dryck ankommer på befallningshavandes prövning.
Han ser till att inte fler anläggs än vad som behövs och håller uppsikt så att inte osedlighet frodas.
Mom 6 Strandfisket bör utarrenderas.
§ 5 Om uppbörd och redovisning av Köpingens inkomster Mom 1 Köpingens nu uppräknade inkomster skall årligen insamlas av Köpingens ordningsman.
Mom 2 Medlen måste förvaras i en kassa som står under Ordningsmannens och Kronofogdens gemensamma vård och ansvar.
Redovisning sker på samma sätt som för Vår och Kronans uppbörd.
Mom 3 Varje år före februaris slut skall räkning över inkomster och utgifter upprättas av kronofogden och ordningsmannen.
Två av borgarna skall revidera räkenskaperna.
Vid en allmän sammankomst redovisas granskningen, som sedan sänds till befallningshavande.
Man beslutar om kronofogden skall ha extra betalt för detta ökade arbete.
§ 6 Om användandet av Köpingens inkomster Mom 1 Vid den allmänna sammankomsten skall ordningsmannen redovisa alla påbörjade och färdigställda arbeten.
Man beslutar om vad som är nyttigt för köpingen och samråder om åtgärder och arbeten.
Mom 2 Protokollet insändes till befallningshavanden som beslutar om de arbeten och byggnader som borgerskapet och kronofogden anfört som önskvärda.
Han ser först till att de nödvändigaste arbetena blir gjorda, som att gräva brunnar, mura kajkant, förbättra lastbryggor, rensa hamnen.
Vidare de arbeten som kommer att pryda köpingen, som planens inhägnad, torgets planering, trädplantering.
Mom 3 Om det inte finns tillräckligt med pengar i kassan, bör borgerskapet för köpingens räkning låna pengar.
Först skall befallningshavande pröva nödvändigheten därav och lämna tillstånd.
En viss fond anslås till återbetalning av kapital och ränta.
§ 7 Om Köpingens Polis, Ekonomi- och Kyrkoväsende.
Mom 1 Köpingens innevånare lyder i polis- och ekonomimål under Befallningshavande i länet och kronofogden i orten, i justitieärenden i närmaste häradsrätt.
Alla handlingar förvaras hos domaren, där var och en har fri tillgång Köpingen tillhör Mörbylånga församling av Resmo pastorat.
Mom 2 Efter förslag av innevånarna utser befallningshavande en borgmästare.
Han har tillsyn över lösdrivare, landstrykare och lättingar, att beslutade arbeten utförs rätt, att polis - och ekonomiförfattningar följs.
Mom 3 Sedan innevånarna blivit hörda må befallningshavande föreslå tillägg eller förändringar som passa omständigheterna i detta reglemente.
Kungörelse angående utgörandet av Persedel Järnräntan samt Kronans tiondetackjärn.
Stockholm den 9 maj 1825 Kongl Maj: t har funnit att det inte finns skäl att lösningspriset på järnskatten skall fastställas vid de årliga markegångs sättningarna.
Järnskatten är ju förbehållen staten och järnet utgör inte något ämne som säljs av allmänheten i orten.
Priset bör som hittills bestämmas av Kammarkollegium, Statskontoret och Bergskollegium.
Levereras skatten in natura skall det försäljas på auktion.
Gäller persedeljärn och tiondetackjärn samt hammarskatt.
Stockholm den 9 maj 1825 JA BÖRTZELL H JULIN LO FÄGERSTEN
Kungörelse angående förbud att tills vidare från utrikes ort införa Hästar.
Stockholm den 18 maj 1825 På grund av den smittsamma sjukdomen som angripit hästar införda från utrikes orter till de Södra provinserna, har Vi beslutat att förbjuda all införsel av hästar från Danmark och Tyskland, så länge risk för smitta föreligger.
Stockholm den 18 maj 1825 CARL JOHAN
Kungörelse om vad som bör iakttagas, då stridiga meningar uppstå, huruvida en till förtullning angiven vara är till införsel förbuden eller tillåten.
Stockholm den 19 maj 1825 Kongl Maj: t har givit Kongl Kollegium tillkänna, att då erfarenheten ännu inte kunnat lämna tillräcklig kunskap och beskaffenheten av och skiljaktigheten mellan de särskilda, förut förbjudna varor som enligt gällande tulltaxa är tillåtna och för handelns oavbrutna gång och att frågor av ekonomisk art som tvister om varans beskaffenhet, måste skyndsamt avgöras, så kommer sådana tvister att avgöras av Generaltullstyrelsen.
När det gäller vävnader skall de först höra Fabriks Societetens i Stockholm.
Klassas varan som förbjuden kan ägaren besvära sig hos Kongl Kollegium.
Har en vara blivit klassad som tillåten och ingen klagat över beslutet får den inte konfiskeras även om den senare anses otillåten.
Godsägaren kan under lämplig kontroll åter utföra den.
Stockholm den 19 maj 1825 C af KLINTBERG
Förordning angående Sveriges och Norges ömsesidiga handels- och sjöfartsförhållanden.
Stockholm den 24 maj 1825 Efter beslutet av den 25 maj 1815 har Sveriges och Norges handels- och sjöfartsgemenskap visat, att i den mån rörelsen kunnat bringas till ett enkelt och livligt utförande, har båda länderna haft nytta av den.
För att ytterligare främja ett sådant ändamål upphäver vi de förut gällande föreskrifterna och förordnar som följer:
Artikel I Om kommunikationen landvägen mellan de förenade rikena.
§ 1 Alla naturalster och tillverkningar, inhemska eller utländska kan från Sverige landvägen införas till Norge.
Undantag är tack,- osmunds-, ballastjärn samt järnhällar över ½ tum tjocka, råkoppar och malm.
Samma gäller från Norge till Sverige om varorna är tillåtna för införsel.
§ 2 Den härigenom allmänna utförseln av skogsprodukter, får inte minska eller förändra den rättighet till kolfångst eller andra skogsförnödenheter, som bruk och bergverk äger.
§ 3 Ingen tull tas ut för varor som utförs på landsvägen länderna emellan.
§ 4 Från Norge får införas alla naturalster och tillverkningar, utom brännvin, salpeter och spelkort.
Brännvin och spelkort får inte heller från Sverige införas till Norge.
§ 5 Varor skall var tullbefriade med undantag av band, garn, tråd, strumpor, vävnader raffinerat socker, sockersirap, tobak och snus.
§ 7 Utländska varor får införas mot tullavgift, beräknad på hälften av vardera rikets sjötulltaxa.
§ 8 Dock må vid resor mellan länderna tullfritt få medföras mindre partier av annars tullbelagda varor.
§ 9 - 10 Vid införandet av tullbelagda varor skall anmälan göras hos tulltjänsteman enligt bifogat formulär § 11 Tullstationer är i Sverige: Strömstad, Vänersborg, Åmål, Karlstad, Filipstad, Falun och Östersund.
I Norge: Fredrikshall, Fredriksstad, Moss, Dröback Christiania, Rörås, Trondhejm.
§ 12 Den som begär förpassning av sina varor skall skriftligt förbinda sig att inom två månader betala tull till tjänsteman på bestämmelseorten.
§ 13 Är den som utfärdar sådan förbindelse inte boende på orten eller inte vederhäftigt ansedd, skall han ställa borgen som för egen skuld.
§ 14 I avseende på tillsynen av varornas forslande och undersökning på ankomsstället rättar man sig efter varje lands föreskrifter.
§ 15 Varje månad skall redovisning av förpassade varor genom tullbetjänterna sändas till tullkamrarna på bestämmelseorten.
§ 16 Transporter till marknader skall särskilt bevakas.
§ 18 Svenska eller norska manufaktur- och fabriksvaror skall vara försedda med intyg att de är tillverkade i Sverige eller Norge.
§ 22 Ankommer inte förpassade varor till sin bestämmelseort inom två månader bötar förpassningstagaren till tullkassan i det rike, dit varorna blivit förpassade.
§ 23 Påträffas otillåtna varor eller andra slags varor än som blivit anmälda, straffas enligt det andra rikets författningar.
§ 24 Tullstyrelserna skall var tredje månad sända förteckningar över varutransporter, som ankommit eller utförts till det andra landet.
Artikel II Om Svenska och Norska fartygs ömsesidiga rättigheter samt kommunikation sjöledes mellan de förenade Rikena § 25 Alla Svenska och Norska på crawel och klink byggda fartyg skall räknas lika och åtnjuta samma rättigheter i båda länderna, erlägga samma avgifter då de från eller till utrikes ort ankommer eller avgår.
§ 26 Dessa fartyg skall ha skeppshandlingar antingen de är byggda i Sverige eller Norge, tillhör svenska eller norska undersåtar.
§ 27 Fartyg byggda i ett av länderna, kan utan att betala naturalisationsavgift naturaliseras om de kommer att tillhöra innevånare i andra landet.
§ 28 Det ena rikets fartyg får inte segla med frakt mellan det andra rikets hamnar.
§ 29 Varor som införs i Sverige med norska fartyg, skall inte betala högre avgifter än om de kom med svenska fartyg.
Samma förhållande gäller i Norge.
Den lindring i avgifter som gäller för svenska skepp för att uppmuntra deras skeppsfart på Västindiska öarna, Amerika och Ostindien gäller inte norska fartyg.
§ 30 Varje land bestämmer avgifter för in - och utländska alster och tillverkningar.
§ 31 Varor av svensk eller norsk avel eller tillverkning som förs direkt till det andra landets hamnar, njuter lindring till hälften av sjötulltaxan.
§ 32 För att få denna lindring skall man förse sig med tullkammarens bevis på avsändningsorten att varorna är av inhemsk avel eller tillverkning.
§ 33 För att få sådant bevis skall vävnader vara stämplade som i ena eller andra landet är föreskrivet.
§ 34 De varor som är upptagna på bifogade förteckning utan tillverkningsbevis skall betala avgift.
§ 35 Liksom vid kontroll av transporterna på landsvägen äger den rum vid sjötransporter.
Var tredje månad skall förteckningar på fartyg och laster sändas till det andra riket.
Stockholm den 24 maj 1825 CARL JOHAN
Formulär till förpassningsinlaga.
Formulär till Förbindelse för tullens erläggande, då tullbara varor landvägen från ena till andra Riket förpassas.
Förteckning över sådana Svenska eller Norska varor, vilka sjöledes från ena till andra Riket mot halv tull eller lindrigare tullavgiften, kan införas.
Förteckning på de Svenska och Norska varor, för vilka, då de från ena till andra riket sjöledes föres, avels- eller tillverkningsbevis icke fordras.
Cirkulär till Sjö- och Gränstullrätterna samt Rådstugurätterna i de Städer, där Sjötullrätt inte finns, angående upphörande av 2 artikeln 4 § av 1820 års Seglationsordning stadgade dubbla tull för överskottsvärde på varor, vilkas pris vid förtullning blivit av godsägaren mer än tio procent för lågt angiven.
Stockholm den 30 maj 1825 Den dubbla tull som från 1820 ägde rum när värdet av varor erlades och med 10 procent översteg angivningsvärdet har upphört och det nya värderingssättet av den 2 december 1824 gäller istället.
Stockholm den 30 maj 1825 C af KLINTBERG
Kungörelse angående Revision av Stats-, Banco- och Riksgäldsverken, samt av de fonder och Räkenskaper, vilka i sammanhang därmed granskas.
Stockholm den 8 juni 1825 Revisionen kommer för två års oreviderad förvaltning att ta sin början den 15 september.
Revisorerna skall denna dag infinna sig i Stockholm Stockholm den 8 juni 1825 CARL JOHAN
Kungörelse rörande tillämpningen i vissa delar av de om brännvinsbränningen gällande föreskrifter.
Stockholm den 15 juni 1825 På förekommen anledning ges här förklaring till hur vissa delar av kungörelsen om brännvins bränningen av den 10 maj sistlidet år, skall tolkas.
Det gäller mätning av pannor med vanlig hatt med konisk eller cylindrisk hatt.
Justeraren skall vid attest på följande formulär meddela vilken sorts panna det gäller.
Justeraren ansvarar, medan ägaren går fri Vidare ändras föreskriften om avgifter på pannor som vidröres av elden.
Där skall båda pannorna räknas lika.
Stockholm den 15 juni 1825 CARL JOHAN
Förordning, mot olovlig införsel eller utförsel av varor.
Stockholm den 23 juni 1825 Ständerna har vid senaste Riksdag anhållit om åtskilliga jämkningar och förändringar i Vår under den 12 februari 1820 utfärdade Förordning till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning.
Vi är av erfarenhet övertygade om otillräckligheten av alltför stränga straffbestämmelser, mot överträdelser av Tullförfattningarna för att trygga Statens och den enskildes rätt.
Därför upphäver Vi vad som hittills blivit stadgat, beträffande ansvar för lurendrejeri och tullförsnillning och utfärdar följande Förordning mot olovlig in- eller utförsel av varor.
Kapitel I Om olovlig införsel eller utförsel av varor, samt ansvaret därpå § 1 Med olovlig införsel av varor menas, när någon för in i landet gods, som är till införsel förbjudet eller för in lovliga varor utan att betala införseltull.
Med olovlig utförsel av varor menas, när någon antingen ur landet för ut gods, som är till utförsel förbjudet, eller för ut tillåtna varor utan att betala utförseltull.
§ 2 Upptäcks någon med dessa förbrytelser bötar han första gången varans halva värde.
Förbryter sig någon andra gången bötar han hela varans värde.
Upprepas förbrytelse bötar han dubbla värdet av varan och straffas med arbete på Korrektionsanstalt eller Arbetsinrättning i 6 månader till högst 2 år.
Godset är i alla fallen förbrutet.
§ 3 Är någon tilltalad för flera förbrytelser med olovlig in- och utförsel, räknas varornas värde samman.
§ 4 Den som bjuder, lejer, råder eller hjälper någon att begå dessa brott, straffas som han gjort dem själv.
Samma lag gäller om man säljer eller döljer olovligt gods.
Förskingrar någon beslagtaget gods gäldar han värdet.
§ 5 Om någon tjänsteman inom Tull-, Lots-, Dykeri- eller Hallrätt beträdes med olovlig in - eller utförsel eller medverkat till detta, straffas han med arbete på fästning i två till fem år, mister tjänsten, är ovärdig att nyttjas i allmän tjänst, får inte delta i val.
Har han av försummelse eller vårdslöshet vållat brottet mister han efter omständighet tjänsten eller suspenderas från tjänsten utan lön i 6 månader.
§ 7 Den som idkar borgerlig rörelse och begår brottet tredje gången mister sitt burskap Samma straff gäller, men redan vid första tillfället då en fabriksidkare eller hantverkare för in olovliga varor som hör till hans egen tillverkning.
§ 8 Beträds den som inte har burskap med olovlig handel, som uppgår till 400 riksdalers värde, kan han inte få sådant burskap om han söker.
§ 9 Utländsk man eller medlem av Judiska nationen, som inte har svenskt medborgarskap, utvisas ur landet, om värdet på varorna uppgår till 400 riksdaler.
§ 10 Den som åtnjuter nederlagsfrihet och därifrån smyger varor eller på vägen dit och därifrån begår brott mot denna förordning, mister sitt burskap och om han innehar tjänst blir han avsatt och får aldrig mer nyttjas.
Han mister också sin rösträtt och straffas som 2 § omtalar.
§ 12 Den som tecknar en försäkring för olovligt gods eller gods som inte är ordentligt förtullat, har ingen rätt till ersättning eller återbetalning av erlagda försäkringsavgifter.
Premierna skall i så fall delas mellan försäkringsgivaren och närmaste barnhus och lasarett.
§ 13 Finns olovligt infört gods efter avliden person, nytt och obrukat, har sterbhuset rätt att utföra varorna ur landet efter att tull betalts.
Godset skall lämnas till närmaste tullkammare en månad efter bouppteckningen.
§ 14 Upptäcks olovligt gods vid utmätningar skall det behandlas som i § 13.
Den som övertygas att ha infört varorna ansvarar efter förordningen
§ 16 Finns pant av olovligt infört gods i låneanstalter, avskiljs den som mottagit panten på 1 till 6 månaders tjänst, ersätter verkets förlust om man inte får tag på låntagaren.
Finns sådant gods på auktioner är försäljningsman ansvarig.
§ 17 Medborgare som kommer från utlandet och medför olovliga varor för eget bruk är fri från åtal.
För gods, som främmande lands sändebud innehar, är särskilt stadgat.
§ 18 Gods som är beslagtaget skall genast förseglas och föras till närmaste Tullkammare.
§ 19 Anträffas någon med olovligt infört gods, som inte har fast bostad eller borgen för sin person eller böter, hålls han under bevakning till dess målet förekommit i domstol.
Där prövar rätten om han skall frias eller häktas.
Ingen borgen antas om brottet är urbota.
§ 20 Böter för olovlig införsel tas ur den brottsliges egendom, så länge den räcker.
§ 21 Saknas tillgångar att betala böter omvandlas de till fängelse.
Mot böter 10 riksdaler svarar 1 vecka.
Vidare i stigande grad så att 200 riksdaler svarar mot 2 månader, 300 riksdaler mot 3 månader Ingen stannar i fängelse mer än ett år, han skall under strafftiden hållas i arbete.
Kapitel II Hur förfaras bör med inhemska och utländska stämpelbara tillverkningar, som finns ostämplade.
§ 22 Inhemska fabriksvaror skall vara försedda med stämplar och märken.