Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifrån under* hällandet af derwarande Slott befrias General Lieurenantcn och desi arfwingar, men answara deremot för widmagthallandet af alla de öfrige nödige byggnader efter lag och husesyns ordning; kommandes till underderstöd wid deras reparation och försättande ur det bristfälliga tillständ hwaruti de nu skola befinnas, General rLieutenanten, a» upbära innewaranSe ärs af* kastning och Leckö Kungsgård med dertill hörande lä« genheter.
Dem derwarande Artilleri Handtwerks-Staren anse Riksens Ständer böra sä sort ske kan, derifrån flyttas, pä det General-Lieutenanten ma komma i full postelion as alla Kungsgårdens tillhörigheker.
I afseende pä KungsgäcvenS lill, och af-trädande bör laga Den 23 Decenrd?c. -559 af, och tillträdes syn förrättas, samt hwatz angar Kungs, gardens häfd, och skogens omvändande förhällas efter hwad om Kungsgårdars sörarrenderande i allmänhet stadgadt är.
Ständer hoppas genom detta bcwis af Nationens erkänsla hofwa försäkrat stg att den man, som i Swenss tjenst hittills ali upoffrat, älwen skall sättas t ständ art qwarbliswa inom detta land.
Men skulle oförukfedde händclser förmå General - Lieulcnan» ten Häleicrenlr att öswcrgiswa Swerige, sörbehälla sig Riksens Ständer, all förläuingen as Leckö Kungsgård dä med detsamma mä uphöra.
Alt detta haswa Riksens Ständer bordt hos §, der Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla till den werkställighct, som, i öfwerensstämnielse härmed, prof, was nödig.
Ständer framhärda se. s Sksrmägrigste Allernadigste Konung!
Witz »värdering ä egendoin som för gäld utmä» tes, haswa, i anledning af yppadt föcstog, Rik'ens Ständer ansatt följande omständigheter kunna lämpe, ligen iakttagas.
Emedan det är »stridigt, att upskartnings-män, nenS algard härwid, egenteliqast äsyftar en tillförlitelig beskrifning öfwer fastigheten som stall försäljas, finna Riksens Ständer i enlighet med hwatz, genom Kongl. Vrefwet ben i?
Juli» 1789, i hänseende kill 1560 Den 2§ December.
Herjeådalen, särskildt stadgadt är, den förklaring böra äga rum, att Krono- eller Bergs > Fogdar, eller den person, som under deras answar werkstäder mmälningen, mä wid samma tillfälle »prälla tullständig beskrifning öfwer fastigheten, och, med biiiäde af twä vjäswige Nämdemän, densamma wärdera, hwarwid ägaren bör wara obelagit, cj allenast oik andre gode män, till sörätkningens öswerwarande, sjelf tillkalla, titan ock, om sä ästundas, akt pä egen kostnad söka DomarenS EmbetS ätgärd, hwilket i sadant f-ll genast hoS Utmätninqsmännen, innan deras afresa, samt sist inom en mänad derefter, hos Domaren killlännagifwes; kommandes annars, likmätigt 10 §. i Kongl.
Förordningen den 28 Junii 1798, orr wid en »värdering bero, med iakttagande, i alla händelser af deruti giswcn föreskrift, att, sä framt andre Borgenärer wunnit inkokning, Utmätningslökanden åligger, att om försäljningen dem tidigt underrätta, antingen genom särskilda bewistiga Kungörelser, dä deras wistande är kunnigt, eller, i annat fall, genom underrättelse i Allmänna Tidnmgarne, införd trenne gånger, och sista gängen minst fjorton dagar före Auciioncn.
Beträffande äter försäljningen as en i mät tagen fastighet ä landet, sä, emedan ten i mänga afseende,, wigtiga fördel af Auctionens anställande i Orten wid Härads Ting, cj kan, enligt Försatkningarne, utan Borgenärens begifwande, begagnas, och det ej är med werkelig billighet förenligt, att GäldcnärS rätt beror as fordringsägarens godtycke, anser Riksens Ständer böra st dgas: att i händelse borgenär och gäldenär ej lunna träffa Sfwerenskommelse om stället till den pant för'krifne fastighetens cff nteliga försäljande, mä auction ä ben dag, som genom Konungens Vefallningshaf wani - Den 28 December. 1561 wandus, tre månader förut a Predikstslarne t Länet, uplästr Kungörelse, bestämmes, warda behörigen werk, stälo, a dek ställe inon.
Häradet eiler Tingslaget, som Gäldenären st.!s förestår, eller ock ä Lands - Cancelliet, sa wida han skulle det åstunda; skolandes sadant i bägge sallen sörrLtiiiingSmäniicn wid pant sörs^risningen uttryckeligen gtswaS tillkänna.
I sammanhang härmed pröswa Riksens Ständer nyttigt, arr det antagna Auctionslättet, genom sa, kalladt Up- och Asstag; hwilket för större delen bland Landtmän, och i synnerhet Allmogen är föga kändt, samt i stg s>el't mindre tjenar till det åsyftade ändamalet, köpeskillingens förökande, än att ofta försätta köparen uti misttroende och »villrådighet, mä, wid försäljandet as fastigheter landet, hädanefter Uphöra, samt de annars wanljge och af en hwar kända Upstag nyttjas:
Dock akt med försäljandet af dr egendomar, hwaruti Banquen cllcr annar Pnbtikt Werk äger fordran, i alla dcl -r mä iörhällas enlig!
FörsalkningarncS söreffrjfk i sadane särst'»!dte fall.
Till hwad Riksens Ständer salunda yttrar sch bestutit, anställa Riksens Ständer i underdånighet om Eders Kongl. MajltS ttädiga sanrtjon.
Riksens Ständer framhärda ic.
Hos Riksens Ständer har till öswerwäganbe förekommit ett af Lunds.Stist- Fullmägrige ingifwit Me-- 1562 Den 28 December.
Memorial, angående indragning af de sä kallade Kyrko »Inspectvrs rjensterue i Skäne och Blekinge.
Dä nämnde rjenster, enär Prcsterskapet sjelf, mant »velat äkaqa sig den dermed förenade befallning, synas i Riksens Ständers tanka wara aldeles umbärlige och öfwerflödige, och dä genom en total indrag, ning deraf en betydlig besparing wunnes utaf Kyrkor, nes inkomster, hwaraf öfwerstottet med större bäknad för det
Allmänna kunde säsom tillgäng päräknas till befrämjande af andra nyttiga inrättningar, inom wederbörande Församlingar, fä hos Eders Kongl. Maj:t Riksens Ständer framställa den underdäniga önstan ber nägre Kyrko»Inspecrorer ej mätte hädanefter uri Lunds Stift tillförordnas, de som nu innehaswa sädane beställningar derifrän endkledigas och göromälcn i lik, het med hwad öswerallc i Riket brukligt är, ifrån Maji mänads början nästkommande är updragas ät FörsamlingarneS Pastorer och Kyrkowärdar pä det sätt, att räkenskaperne af dem fördes, men sedermera ärligen, enligt nu gällande författningar, wid Wallborgs-mästa socknestämma af Församlingarne granstades, samt att rättegångar»- för Kyrkornes räkning kunde utföras af Kyrkoherdarne, eller när sä behöfdes, af wederbörande Krono och Consistorii Fullmäqiiqe; Och ehuru denna förändring i händelse Eders Kongl. Maj:t täcktes dertill lämna sitt nädjga bifall stulle komina att medföra en betydlig niinstning uti Kronfogdarnes och Häradstriswarnes inkomster ä de ställen, der Kyrko, Jnsvectors lönen jämte stensten bein redan tillfallit, anse Riksens Ständer nägon betänklighet häraf ej upsla, enär i betraktande tageS, dels att de svin nu innehafwa sädane löner, icke undfått dem wid tillträdet
Utan sedan be en längre lid sine systlor innehaft, hwar» Den 28 December.
1565 före dem icke lärer tillkomma bättre rätt än den de »vid ljenstens emottagande päräknat, och dels att för, fatrningarne uttryckeligen förbjuda Kronans EmbetS» män, att pä en gäng innehafwa och njuta lön för mera än en publique tjenst.
Denna indragning borde dock. i Riksens Ständers undcrdäniga tanka icke ske kill försäng för de Kyrko-Jnspectorer, hwilka ännu af sine löner äro i åtnjutande, utan nämnde tjenstemän, fastän deras befattning uphörde, ej dest mindre fä behälla lönerne till dest de genom transport till annan systia eller ock genoni döben afginge.
Riksens Ständer framhärtza rc. Stormägtigste Alleruädigste Konung!
Hos Eders Kongl. Mast fä Riksens Ständer härmed i underdånighet anhälla om Eders Kongl. Maj:tS Nädigste bifall till de förändringar och jämkningar Uti deras innehalwande, och genom 114 §. as RegeringS-formen stadfästade privilegier, förmäner, rättigheter och friheter hwarom de under loppet af denna Riksdag sig emellan öswerenekommit.
I betraktande af den wälwilja ach billighet, som böra ligga till grund för delningen af skyldigheter och sörmoner Medborgare emellan, och dä personliga utesiutande fördelar, oaktadt deras af alder och och stadgar wundne helgd, likwäl kunna anses innebära mindre en nytta för sine innehafware, än anledning till obehagliga intryck hos de Closter af Nationen, hwilka as dem äro j saknad; haswa Eders Kongl. Majus 1564 Dcu 28 Decembek.
Maj:ks trogne undersaker af Riddcrskapet och Aoclii under den 2:dre sistledne Junii, fränsagr sig rättig, helen, alt, med andras ukestukande, besitta Säterier, emot det förbehåll, akt dek mätte wara hwarje Swensk man, af hwilken Ciotz Medborgare han wara ina, o« betagit att sörwärswa och besitta fast egendom och jord inom Swea Ncke af hwad natur som hälst, och åtnjuta den samma ätföljande förmäner, emot upfyllande af dermed förknippade och redan stadgade skyl» dightter.
Till detta Niddcrskapet och Adelns wilkorliga anbud, haswa Eders Kongl.
Majne trogna und.rsä» ler af Preste Ständer under tacksamt eikännande af denna och öfriga Riddcrskapet och Adelns upoffringak under den 4:de Junii lämnat Deras bifall.
Under den <t:te Jnnii hofwa Evers Kongs» MajttS trögna undcrsäter af Borgare Ständer, till hwad Rrdderskapcl och Adeln framställt, sa mycket häldre lämnat
Deras samtycke, som Smndet, mindre rikt pä uteslutande förmaner, än upnktig böjelse, att med hwarje Swensk Innebyggare käfta i medborgligt nit och möjligaste upcftsingar af enskilde fördelar, icke bättre trott sig kunna upsylla sin önskan, än enär Detsam, ma jämte owilkorligt instämmande uti den af Rederskaper och Adeln söreflagne allmänna rättighet till Sä» terierS ägande och besittning med derwid fästade wil« kor, fogat bertill ä sin sida sitt enda anwändbara of, fer, nämligen StändekS exclusiva besittningsrätt af Stads-egendom, och således förklarat, alt, dä nägon af Adel eller annat Ständ sig tillhandlar nägon fastig» het i Stad, eller till Staden hörande hus och jord, Borgare-Ständer afsäger sig den, enligt inneha strandt - Den 28 December. r;6z de privilegier, Ständer tillkommande lösnings rättighet; med förbehåll deremot: att hwilken som hälst en sädan fastighet eller jord under ägande rätt antingen re, dan innehar eller framdeles sig rillhandlar, skall för den samma hädanefter owilkorligen wara underkastad fkjutönings beswär, inquartering och båtsmans häll, jämte alla andra en sadan egendom, tillhörande afgift ter och skyldigheter, of hwad namn och beskaffenhet de wara mätte, hwilka efter nu gällande eller framdeles blifwande Författningar utgifwas borde om samma egendom af en Borgare innehades.
Eders Kongl. Majus rrogne undersätec af Bonde-Ständet hafwa; den 26:ke derpä följande Julii under öswerläggning förehaft Med-StändenS beslut i detta ämne och deraf med synnerlig tillfredsställelse erfarit
Deras benägenhet, arr åtminstone till nägon del lättade mängfalldiga tryckande behof, pä hwilka BondnStändet, genom Desi tillkännagisne önskningar sött att wäcka sina Med-Ständers upmärksamhet.
Jäm, te det att Bondc-Srändet antagit de wilkor hwarmed det ena och andra af Med.Ständen sina erbudna ester, gifter förknippat, har Det bestmit att afsäga sig den uteflutondc besittningsrätt af Bergsmanshemman Stän, del hittills innehaft, sä att bet hädanefter mä wara hwar och en obetagit att sädane hemman förwärfwa, man att likwäl rubbning mä ske i jordens natur efter nu gällande Lagar, eller förr än den öfriga privilegierade jorden bliswit försatt i lika natur med Allmogens innehafwande Skatte hemman.
As hwad Riksens Ständer nu i underdänighec anfört, täckter Eders Kongl.
Maj-t nädigst inhämta, att samteliga Riks,Ständen sammanstämt i antagandet ^ «l 1566
Den 28 December. af den grundsattS, att, utan hinder af SkändS och pcrssnerS, i kraft af privilegier och stadgar, hittills in, nehaswande utestutande förmäner, hwarje Swensk man af hwilken Clasi Medborgare han wara mä, skall wara berättigad, att förwärfma och besitta fast egendom inom Swea Rike, i Stad och pä Landet af hwrd natur som hälst, och äknjuka sädan egendom ätsöljande förmäner, emot upsyllandc af med ten samma redan förknippade elier i laga ordning hädanefter till förknippande skyldigheter.
Ständer göra sig sä mycket mera i undcrdänighet sörwstude om Eders Kongl. Maj:kS Nädjgste bifall till hw 'd
De i slwanberörde matto, enhälligt bestulit, som Riksens Ständer, genom meddelande af enahanda rättigheter till Samfundets medlemmar akt föcwärfwa och äga fast egendom, icke haft andra afstgtcr, än att be ästa det samband emellan Jnnewänarne, som gör en Stats styrka, och derigenom Utmärka den wäiwil-ande reg-ring, hwars ärofulla omsorg är att sörena Medborgares sinnen och fördelar.
Ständer framhärda rc. Stormägtigste Allernädigste Konung!
Wid granskningen af de föreskrifter, fom en« ligt Kongl. Förordningen den 24 Februarii 1746. wid förlags qiswande till Bergs- och Brukshandtering?» nu äry gällande, haswa Riksens Ständer funnit, alt den Uti Z §. af berörde Ksngl.
Förordning sstavgadr Deri 28 December- r;6? den Uti Z §. as berörde Kongl. Förordning stadgade winst af en Daler r6 öre kopparmynt pä hwarje Skeppund Tack! rn, hwilke» winst, enligt den tidens TackjeniSvriö, uf högst en Riksd. war swaronde emöt wrd past
Atta proCe r numera, cch sedan tvaruprisen undergalt sä betydlig förändring, icke torde warö af» postad ester dcn förrjrnst en förläggare skäligen bör åtnjuta; och dä förlagsgifwarcns bestånd, som ej kan förenäs med en sä ringa förlagswinst, sä mycket hellre bör anses sördelagkigt för den, hwilken af förlag är i bchos, som denne detzföruran icke kan med säkerhet pä« räkna dek förlag, som för hanö rörelse är oumbärligt, fä Riksens Ständer i anseende härtill, och i betraktan» de deraf, alt en förläggare är skyldig utlämna sinwaror ester det wärde, som as BergS> TingS-Rättr» ne >tti ärliga Taxor utsättas, till Ederg Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa den förändring uti fökberör» de Z tz. att en förlags giswares winst pä dest lämna» de försträckning mä beräknas till ätta proCcnt.
För öfrigt, och dä det är enligt med Riksens Ständers önskan, alt alla Näringar befrias frän de band, som antingen genom sedwauor eller för närwa» rande tidehwarf vlän pelige författningar warit lagde pä vmtankan och fliten, sä Riksens Ständer äfwen Uti 6 och 7 §. §. af vswannämnde Kongl. Förordning i underdånighet anställa om den förändring, att hädanefter mä stadgas, det sedan en förlag tagare af förläggarens räkning erhållit behörig del, pä sätt Kongl. Förordningen af den 28 Junii 1798 söreskrif» wcr, samma räkning, derest gäldenären den icke inom sex »nänader ester delsäendel klandrar, mä likmätigt sistnämnde förordnings stadgande för utmätnings»gild an» seö; att förlag-kagaren, i den händelse stan har näqot Fjerde Bandet ror. emot 156S Dm 28 December emot räkningen alt påminna, stall wara stylvig sitt klander inom sisi omsörmälde tid anmäla hos Bergmästaren, som genast förordnar liguidations man, hw rpä liquidarionen sist inom en mänad derefter, genom förlag raqarens försorg, och sa wida han wist sig as en sadan sörman begagna, bör werkställas, dock alt förlags giswarens utebliswande, sedan han 14 da, gar före liguidations dagen derom bliswit underrättad icke ma hindra liquidationcns företagande, och akt de siridigbeter som wid silke tillfällen »uppsta böra wid nästpasöljande Bergs-Ting uum afseende pä endera partens ftanwaro, sa framt förfall ej anmales och och siyrkes, med dom ashjelpas; att förlag tagaren an, tingen af honom godkände eller genom laga krastwnnuen dom faststälde stuld mä, frän hwarje förlags ars sint, löpa med Sex proCenks ärlig ranta; samt siuteligen att, i häridelft förlag-ragarenö stulv, utan föregången ljqnid, af annan Domstol än Bergs-TingsRätt bliswit faststäld, en ladan åtgärd sä wida veu annars wunnit laga kraft, ej mindre än af förlagsägare utgifn» stuldebref ma isrän all widare liquid undantagas, samt således dylika domar och förstrifnin, gar anses lika krafcägande med dem, som blifwik meddelade ä, eller upgifne af andre fyilmyndige personer» Riksens Ständer framhärda 00.
Utdrag af Protokollet hållit Uti Riksens Högloft.
Ständers Jämknings Utstött den 27
S. D. Sedan Utstottek lätit sig föredragas de Den 28 December.
1^69 de i följd af Högloft.
Nidde>-skapet och Adelns tvid den as Conftttutions - Utffkotket föreflagne Jnftrncrion för Riksens Skänders Justiti-e-OmbudSman gjorde anmärkningar utaf de irenne öfrige Respectivs NiksSrändcn meddelade remisser af berörde Jnstruction, fann Utskottet wid öswerwägande deraf; alt som de sistnämnde irenne Riks-Ständen icke tillkännagifwit, huruwida nagra anmärkningar, emot omförmälde Jnstruckion förekommit, och hwari de samma bestätt, eller ock hwad afseende bliswit fästadt ä de af Högloft.
Ridderfkaper och Adeln tvid ostanämnde instruetion gjorde criudringar, kunde
Utskottet dessförinnan icke inga i någon åtgärd till den härutinnan af Respeckive RikmStänden äskade jämkning; hrvilket genom Utdrag as Prokocollet skulle Iiiksens Högloft.
Ständer wärdsami och manligen tillkännagifwas.
Oc Lujorr.
Efter Befallnings kelrr kesori 8tröm.
HerrGrefwen och L a ndt«Mars?a!ken.
Da delta Prorscolls-Ukdrag uplyfer bwav som inställt Jämknings Utskottets ätqard wid JustitiX-OmvudSmans Jnstructionen, torde Högloft.
Ridderjlkapet och Adela bifalla, att genom Peotocolls-Utdrgg de öfrige
Siändens mening med de gjorde remissecne matte inhämtas.
Justerades Pleni Prskvcollel för den L2 De< cembcr förmiddagen. ^ Uppå r-7<?
Den 25 December.
Uppå gjord anmälan af Grefwe vs I-, 6,7- äis, Iscok, Grefwe klgmilton,/äxsl och Herr kerLlrm, n. ^mbrosiur k^gFnu;, bestöt Högloft.
Ridderffapet och Aoeln , tk genom Protocolls-Utdrag erindra ?Ulmänna Beswärs och D conowie Ukstolt^n, vin err snan företagande as de tik remitterad? wälen, rörande flyqsanden i Skane, Friherre kuncks Mewonaionr Roten», gen, och Herr om Wargeringen, hwilka mål redan flere mänader lill Utfforms handläggning warit öfwerlämnade.
Justerades Pleni Prokocollen för den 12 December eftermiddagen och den iz December sörwld» vägen.
FöretogS ä nys Allmänna Befwäis och Oe-> tonomie-UtjkotretS de» i September pä bordet lagd? betänkande, angående inrättningar för fattige barns upfödande, samt nödige anstalter lill venerifka smittans hämmande, hwarom i sista Plenum öfwer äggningen rills i dag upssöts.
Grefwe vcm k.gnkin§sbLuren, eälbrsclit, up, Oste ett Dickamen sä lydande:
Det betänkande hwarigcnvm Högloft.
Allmänna Aefwärs och Oeconomie-Utjkoltet yttrat sig öfwer det af Herr Capitaine d<or6en8rnIps författade och till nämnde Utskott remitterade Memorial, innehåller 2:ne sä Der» 28 December.
1571 sä gagneliga föremal, att förmodekigen öfwerläggning endast kan äga rum i anseendet till sättet alt dem till »verkställighet befordra.
Wärdén af späda och wärn» lösa barn, hwilka antingen sakna deras omsorg som giswit dem lifwet, eller hwiikas Föräldrar vltfwit as armod mstandsatte akt dem försörja, är mensklighetenS ömaste pligt och tarswar ingen förespräkarc, emedan hjerkat hos en och hwar later höra sin röst för oskyldiga warelsers räddning, uran afseende pä dcn nytta som Sra« ten deraf tillfaller.
Icke mindre magt päligqande är del yttrande Mi Herr Capitaine I^orstsmtolpeg Me, morial, hwarigenom han welat leda Riksens Högloft.
Sränders uppmärksamhet pä nödwändigheten att före» stä kraftigare anstalter E förekomma den veneriska smittans utbredande.
Det k in ej nekas akt Regeringen och den allmänna wälwiljan långt för detta sökt befor, dea bade det sörea och det senare af vefta wiqtiga föremal; siere wälqörande stiftelser, ej allenast inom Hnfwudstaden utan ock » siere af Rikets Provincer bä» ra wittne härom.
Men ökade behof igenom tilltagande dyrhet och tillwäpken af de behöfmandcS antal, här» ledandes sig »frän de i Kriget omkomne Soldaters Enkor och barn, hwilka pakalla allmänt understöd, fordra ökade killaängar.
I detta afseende instämmer jag med Högloft Allmänna Beswärg och Occonomie-Utskottets yttrande, men underkastar Högloft. Ridderskap?! »ch A» delns benägna ompröfwande de anmärkningar jag an» sett nödige wid det som i bemäldte Utskotts betänkan» de sörestäs.
Först hwad angar den af Högloft.
Utskottet sö» reflagne Ö'wer Direciion samt de smärre Direktioner i hwarje Härad och Socken, hwilkas aliggande skulle blifwa att besörja fattiga barns wärd och underhäll m. m. a«.
1572 Den 28 December. anser jag' detta fäkt mindre ledande till ändamålet än om Riksens Högloft.
Ständer hos Hans Maj.r Konungen gjorde underdänig hemställan, hucuwida Konungen sunne tjenligt anbefalla Lansshösdingarne, art hwar och en för silk
Län inkomma med berättelse angående de anstalter som kunde redan wara widtagne i anseende till de ifrägawarande angelägenheter, samt foresta medlen att dem pä bästa och werksammaste sättet befordra.
För det 2:dra, om detta med Constitmionen öfwerensstämmande förslag wunne bifall, blefwe dek enligt min tanka äswen nödigt, att i underdänig hemställan gjordes till Konungen, angående Församlingarnes hörande i Skäne, Blekinge, Halland och BshuSLän, huruwidi de wille läka anmanda »agon del af deras ärligen behällne Kyrkotionde, til! dek barmherrighetS werk, hwarcil! denna tillgäng as Högloft. O conoknie Utskottet blifwit päräknad; Församlingarnes be, ' gilwaude härtill är sä »nyckee nödigare som de öfwer dispositionen af nämnde tionde äga en owilkorlig rätt. grundad i Fredsfördrag och Privilegier.
— En icke mindre ostridig rättighet äga Intresienkerne ur i Socken Magozins inrättningarnc akt sjelfwe anwända ärliga behäilningen af deras utlänke spannemäl; flere af besia inrättningar hofwa älwen Konungens stadfästelse a de för deni uprättadc Reglementen, och jag wägar säga att de fleste Socken Magaziners ärliga winst anwäudes till sä kallade fromma stiftelser.
Hrvad angar de öfrige af Högloft.
Occonomie, Urllkokier förestagne utwägar, att erhålla penninge tillgångar, för att dermed underhällA osörsörjde barn och utwidga samt sö.Qka curhue inrattningarne der sädank anses nödigt, är jag af den lankan, att aktsam - mans Dcn 28 December. mans underställts Konungens nådiga ompröfwande, svin säkert lärer wäija
Se »verksammaste medlen, atk winna det äsystade äudamälec.
Friherre 5>tsö1 von lsto! t k si n. O c» r. kikL I^uciviZ.
Om brist pä medel ffulle tillintet göra ett sä »välgörande projekt, »vors dek olyckligt: »nan korde likwäl om man forsvar ester resourcer finna sädane.
Jag får foresta HäraderneS sakören, äswen sä ve ZO,Qoo R:d af inkomsten af Nummer.Lotteriet som tm anwändas till diverse byggnader m. m. hwarom jag anhäller sramdeles sä nämna nägot mera.
Herr Gcefwen och Landt-Marskal?
en gjorde derefter propositKn om älerremist as för-warande betänkande kill Zlilmänna Veftvärs och OcconomiDUlffottet, »ned de anmärkningar nu derwld blisrvil gjorde.
UplästeS bulletinen af iunehU att Hans Majts Konungens hälsa foclsore art förbättras.
Föredrogs a nyo StatS-Utskottets dm i6
December pä bordel lagde betänkande rörande djspsstno«en af KronogoLsen och Kungsgärdarne.
Herr KsrAensträftls önskade att Se ris! betänkandet bifogade memorialer mätte urnan iven» »574 Dm 28 December. ventilationen begyndes upläsas; men dä äkMige' af Ridderskavet och Agelii ej funno denna upläsning nö« dig och Herr Län dt,Marskalken erinrade alt frägan denna gången troligen ej blefwe annat än ättrremitz, osstod Herr kerxenskrZIiIs deristän, och uppläste följande skrifteligq anförande till Protocollet: Högwälborne Herr Grefwe och Laudt-Marskalk!
Niddcrskcp och A el!
I anledning af de Uti Riksens Ständers Stars, Utskott förehasde öswerläggningar att ti!! förmän för Stats Merkel med äderopande af 77 §. as den an, kagna RegermgsiFornien uphäswr sadane Comroccer, som uran offen-elig anction, dock likwäl geavm särkildt Kongl, Förordnande ^li^wir asstutna, nödgas jag att fä lästa Riksens Högloff Ständers upinärkiamher pä den olycka och dek lidande som en sadan författning skulle träffa antingen mig eller den som med mig om rit sadank arrende afhandlat och utbedja mig att kill Högloft.
Ständers rättmisa och ädelmod hem» ställa följande; Om i följe af nägot i Konunga.Balken for« dom insördt stadgande, om Kungsgårdars oskiljaktighet jfrän Kronan, eller i kraft af de i senare tider under Lren 1727 och 174g wldtagne författningar StatS, Utskottet skulls anse en arrendators rätt till ett Kungsgårds arrende icke wara försurad en annorledes än sä wida upbudet skett pä Auction eller förläningen bliswit genom Könungs och S-änders gemensamma samtycke bekräftad, torde jag tilt uplysande af hwad
1,-7; som efter min tanka, förstas med laglig rä t, som i RegeringS.FormenS äberopade 77 §. är h warj c KuiigSgärds innehafware försäkrad i ödmjukhet ka äreropa hwad Riksens Ständer wid 1770 ars R ksdag «li underdänig Eriswelse lill Hans Kongl M j:l as den ZQ Januarji, i anledning af de wid 1766 ärs