Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu ånyo föredrogs Bevillningsutskottets den 28 sistiidne April afgifne, samt den 2 dennes på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos BorgareStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte tvenne Betånkanden, röranda så vål anslag af Bevillningsmedlen till understöd för KronoUppbördsVer-i ket i Stockholm, som frågan om UppbördsBetjeningens aflönande i Götheborg, och öfrige Stådexne utom Stockholm j fann Ridderskapet Den 5 Junii. ai 7 och Adeln \ att, enår sistnämnde Betånkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adela bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtande bor* de låggas till Handlingarne.
Jag vågar till Ridderskapets och Adelns pröfning hem. ställa, om icke den åtgärd hädanefter kunde vidtagas, att en lista på de mål, hvilka skola hos Ridderskapet och Adeln föredragas, uppi spikas å det ställe vid stora gångefi här i RiddarhusSalen, der Yoteringspropositioner vanligen uppsättas, på det Ridderskapets och Adelns Ledamöter derigenom måtte kunna er-; hålla en säker underrättelse om den ordning, i hvilken målen komma att inför Ståndet föredragas.
Det hände mig i går, hvilket troligen varit förhållandet med flere af Ridderskapets och Adelns medlemmar, att jag i okunnighet derom, att Stats- och BancoUtskottens Betänkande angående Disconternes Utredning skulle under förmiddagsplenum till pröfning företagas, sedan en god del af förmiddagen redan var förliden, bortgick, och hvarigenom det undgick mig, att vara närvarande, då Ridderskapet och Adeln tog sitt beslut i andra punkten af berörde Betänkande.
Då ibland ett så talrikt RiksStånd flere medlemmar kunna finnas, hvilka äga angelägne göromål annorstädes i Staden, och således icke alltid kunna tillbringa hela förmiddagen på Riddarhuset, och afvakta det ögonblick, då ett mål af mera all - Den 5 Junii, mån vigt till afgörande företages, men likväl gärna skulle önska, att veta ungefärligen, når ett sådant mål kan förekomma, på det de den tiden måtte kunna vara tillstädes, så anhåller jag, att en lista måtte på det af mig nu utmärkta stället anslås, hvilken upptager alla de inkomna mål i den ordning de uti dagens Plenura komma att föredragas, och hvilken lista för öfrigt borde vara inrättad alldeles i likhet med den lista, som vanligen finnes i Ridder, skåpets och Adelns läsrum, På denria min begäran utbeder jag mig Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han ansåg den i Grundlagen stadgade föreskrift, att en lista öfver alla på bordet hvilande mål alltid borde finnas uti RiddarhusCanzliet att tillgå, vara tillräcklig5 att sistlidne gårdag, likasom åtskilliga andra gångor tillförne, inträffat, att de på Ridder, skåpets och Adelns pröfning beroende mål blifvit förr afgjorde, ån man kunnat föreställa sig; att Hans Excellence således, i stället för att åtskilja Ridderskapet och Adeln omkring kl. 11 förmiddagen, trodde sig böra begagna den återstående delen af förmiddagen, till företagande af Stats- och BancoUtskottens Betänkande angående
Disconternes utredning, hvilket mål redan länge hvilat på bordet.
Jag vågar tro, att min framställning, icke år stridande mot Grundlagarne, då ändamålet för densamma år, att be - Den 3 Junii, reda Ridderskapets och Adelns Ledamöter en lättare utväg att få veta, hvilka mål skola föredragas, och i hvad ordning sådant kommer att ske; och jag tror således att denna framställning kan af Ridderskapet och Adeln utan förnärmande af Grundlagarnes föreskrift bifallas.
Om jag häruti icke allt för mycket misstager mig, vågar jag med den rått, samma lagar gifva mig såsom Ledamot af detta upplysta stånd anhålla hos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, det Hans Excellence täcktes inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida Slån. det instämmer i den begäran jag framstält, eller icke.
Hant Excellence Herr Gr ej ven och Landt.
Marskalken frågade, örn Ridderskapet och Adeln behagade gilla Herr Påhlmans ifrågavarande förslag ?
Grefve Ankarsvärd, Michael:
Då jag tog mig den friheten att i går förmiddag i plenum enskildt fråga Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, om Betänkandet angående
Disconterne skulle i samma plenum företagas till afgörande, emedan det ej stod på den föredragningslista mig då till genomläsande lämnades, svarade Hans Excellence mig, att sådant icke komme att ske förr ån i dag, af hvilken anledning jag äfven i går var frånvarande; men till min stora förundran har jag nu blifvit underrättad om det beslut Ridderskapet 120
Den 3 Junii. och Adeln i går lärer fattat rörande sattet för Discontsedlarnes inlösen m. m.
Jag får derföre förena mig med de Herrar, hvilka anmält deras reservation mot detta för Rikets finnancevåsende så skadliga beslut.
Hvad Herr Påhlmnns anhållan beträffar, så. enär jag ej kan inse någon skada dervid, och icke heller finna densamma vara stridande emot Grundlagarne, utan den fastmer kan åstadkomma nytta, i det Ridderskapets och Adelns Ledamöter komma i tillfälle att kånna, i hvad ordning målen blifva föredragne, och sådane händelser derigenom undvikas, sorn» nu timat, anhåller jag om Hans Exceilence Herr Grefven® och LandtMarskalkens Proposition till bifall af Herr Påhlmaus berörde anhållan.
Hans Exceilence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då vanligen gan_ ska många Herrar Ledamöter plåga begära upplysning, om hvilka mål under påstående plenum kunna till föredragning förekomma; men Hans Exceilence alltid meddelat det svar, att sådant icke med någon säkerhet kunde af honom bestämmas, ville Hans Exceilence erinra sig, det han vid ifrågavarande tillfälle äfven lemnat Grefve Ankarsvärd ett lika beskaffadt svar, hvarjemte Hans Exceilence tilläde, att det aldrig varit hans afsigt, att något inål utur den föreskrifne ordningen föredraga* Friherre Cederström, Jacob: I anledning af Herr
Påhlmans motion om en föredragningslistas uppspikande, samt skälet derföre, anhål - Den 3 Tunn, 121 ler jag deremot få erindra, att då lagarne stadga, det en föredragningslista bör vara upprättad, och alltid finnas i RiddarhusCanzliet att tillgå på de mål, sorn ligga på bordet: då Lagarne stadga, att Ridderskapct och Adeln ej kan åtskiljas, utan Ståndets begifvande; samt då hvarje Ledamot, så snart han ser plenum anslagit , bör ihogkomma , att de mål, hvilka uti det nästföregående plenum icke hunnit afgöras, böra till pröfning företagas, kan jag icke annat finna, ån att det tillhör hvarje Ledamot, som önskar att öfvervara afgörandet af ett mål, att äfven vara närvarande i Plenum, och afvakta tiden, når målet förekommer, eller ock har han icke någon rättighet att efteråt såga, att beslut blifvit fattadt, honom ovetande; ty
Ståndet kan för ingen del anses pliktigt att uppskjuta afgörandet af ett mål, för att afvakta någon viss Ledamots närvaro.
Hans Fxcellence Herr Friherre af JP etter stedt, Gustaf:
Fullkomligt instämmande uti hvad Friherre Cederström nyss yttrat, tror jag, att en sådan föredragningslistas uppsättande, som Flerr Påhlman begårt, skulle så mycket mindre svara mot ändamålet, som, ehuru ett antal mål derå kan vara uppfördt, såsom beroende på fördragning, likväl afgörandet understundom af ett eller par mål kan sysselsätta Ridderskapet och Adeln ett helt Plenum, och således flere mål blifva öfver på listan, hvilka ej kunna förekomma.
Jag anhåller derföre, det Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ridderskapets och *22 Deri 5 Junii, Adelns tanka, huruvida de anse en sådan föredragningslista, hvarom nu är fråga, nödig, och jag hemsåller tillika till Herr Påhlman, om han ej skulle behaga från sitt yrkande i denna del afstå.
Herr Påhlmans motion har utseende af att begära intet mera, ån som visserligen kan medgifvas; men innan jag bestämmer mitt omdöme, ber jag att få göra en fråga till nödig upplysning.
Erfarenheten visar, att stundom medhinnes listan till sitt slut, men stundom ej; och når flere mål åro inkomne, ån som ansetts kunna medhinnas, samt alltså icke alla blifvit på listan uppförde; skulle då icke mera ån de mål få företagas, som funnos på den uppspikade listan?
Skulle Ståndet då vara nödsakadf, att skiljas åt, ehuru tid och mål funnos?
Jag tror oss åga nog former, och icke behöfva antaga nya, de der lätteligen kunde blifva oformlige.
För att skingra den villfarelse om afsigten med mitt yttrande, som kunde uppkomma genom Friherre Boijes nu gjorde framställning, att jag genom mitt förslag skulle vilja hindra Ridöerskapet och Adeln i målens afgörande, torde vara tillräckligt att erindra, det jag aldrig föreslagit något sådant, Jag har endast tillstyrkt, att en lista skulle upprättas, hvilken vore tillgänglig för alla och söm utvisade, hvilka mål sorn inkommit, och i hvad ordning de skola föredragas.
Jag medger att ruan ej kan bestämma, huru mångå mål som Den 3 Junii. 125 kunna i ett Plenum hinna afgörag, men jag be; strider helt och hållit, att min begäran år stridande mot formen eller författningarne, och jag får derföre begära af Friherre Boije, att han ville uppge det ställe i våra Grundlagar, där detta finnes förbjudit.
Jag anhåller af sådan anledning, att emedan den proposition till bifall af min motion, sorn blifvit framståid, år med både Ja och Nej besvarad, Hans Excel 1 en ce Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förnya samma proposition.
Friherre Boije; Det har varit med antagande af Herr Påhlman® egen farhåga för surprise, som jagi talat emot den, som kunde Ilända Ståndet sjelf; och jag menar att ali surprise år oformlig.
Jag anhåller att få till kännagifva, att då enligt min mening aila på bordet hvilande mål borde på den af mig föreslagna lista upptagas, uppstode icke något flin» der för alla dessa måls företagande tili pröfning i deras bestämda ordning, derest tiden annars sådaiit medgåfve, Herr Strussenfelt, Michael:
Jag utbeder mig, att få föra Ridderskapet och Adeln till minnes, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken först inhämtade Ridderskapets och Adelns bifall, huruvida Stats* och BancoUtskottens Betänkande angående
Disconterne finge pröfvas, innan detsamma företogs till afgörande, och jag kan således icke med Gref - 124 Den 3 Junii. ve Ankarsvärd finna, att häruti varit något o vanligt.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken erinrade att, på sått Herr Strussenfelt upplyst, Ridderskapet och Adeln sistlidne gårdag j uppå Hans Excellences framstålde proposition, tillåtit pröfning af Betänkandet om Disconterne, innan detsamma af Hans Excellence föredrogs.
Grefve Ankarsvärd:
Som jag då ej var närvarande, utan redan bortgått, ägde jag derom icke någon kännedom; emedlertid tackar jag Herr Strussenfelt för den af honom meddelade upplysning.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken upplåste 54 §. i RiddarhusOrdningen, samt frågade, hvilken förmån genom Herr Påhlmans motion åsyftades , då listan på alla bordsaker under plenum alltid ligger å LandtMarskalksbordet, och är för hvar och en3 som det åstundar, att tillgå, Herr Påhlman:
Om det af mig gjorde förslag antages, slipper man att gå fram till LandtMarskalksbordet, samt kan likväl erhålla nödig underrättelse. lians Excellence Herr Grefven och Landtm Marskalken hemstålde, om Ridderskapet och Adeln ansåg den af Herr Påhlman utöfver fö - Den 5 Junii, 125 reskriften i 34 §.
RiddarhusOrdningen föreslagne åtgärd nödig, Ropades Ja och Nej. Friherre
Då Herr Påhlman» begäran år i sig sjelf oskyldig, och har ingen annan olägenhet, ån att öka besväret för RiddarhusCanzliets Tjenstemän , så hemställer jag om ej, i fall Herr Påhlmans samvetslugn derpå beror, dess anhållan kunde bifallas.
Herr Strussenfelt: Om Herr Påhlmans motion bifalles, kunde derigenom lätteligen inträffa en stockning på stora gången af personer, för att genomläsa listan.
Grefve Mörner , Carl Stellan: Sedan jag hört 34 §. af RiddarhusOrdningen uppläsas,får jag underställa om Ridderskapet och Adeln kan frångå, hvad denna Författning föreskrifver.
Jag instämmer derföre med de Herrar, hvilka funnit Herr Påhlmans förslag mindre riktigt, och önskar, att Ridderskapet och Adeln ej måtte afvika från RiddarhusOrdningen, Hans Excellence Herr Grefven och Landt.
Marskalken lät uppläsa 5a §. i RiddarhusOrdningen, samt föreslog, att, Herr Påhlmans mos tion måtte till RiddarhusUtskottet remitteras; hvilket bifölls. 126 Den 3 Junit.
Då nu ånyo föredrogs LagUtskottets den l-i sistlidne Maji afgifne, samt den a dennes på bordet lagrie, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars meddeldte Betänkande uti frågan om förändring af nu stadgade sätt för uppenbar kyrkoplikt» verkställande,fann Ridderskapet och Adeln, att, enär berörde fråga redan blifs vit af Ridderskapet odi Adeln afgjord.
Utskottets ofvannämnda Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Vid förnyad föredra gning af Bevillningsutskottets den 3o sistlidne Maji afiåtne, samt den 2 dennes på bordet 1 gde Memorial, an« gående den föreslagne förhöjningen af de utaf Postinrättningen till Statsverket inflytande inkomster, m. m., fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Memorial till det förstärkta StatsUtskottets åtgärd öfverlåmna.
BancoUtskottets den 2 g sistlidne Maji afgifna, samt den 2 dennes på bordet lagde, Utlåtande öfver de inom PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 10 sistlidne Mars meddeldte Betänkande, om ar„ betsfördelningen mellan Riksens Ständers Revisorer, samt tryckning af deras Berättelser rörande BancoYerkets befundne tillstånd och gran3 skade förvaltning.
Den 5 Junii, 127 Friherre Cederström., Jacob:
Då i anled ning af gjord anmärkning inom PresteSlåndet vid BmcoUtskottefs första Betänkande om arbetsfördelningen emellan Revisorerne och tryckning af deras Berättelser, Utskottet nn inkommit med förnyadt Utlåtande i ämnet, och Ridderskapet och Adeln, ehuru Ståndet redan godkänt det första Betänkandet, således äger öppet att förena sig i den tanka, som PresteStåndet yttrat, får jag hemställa, om icke Rådderskapet och Adeln, då berörde anmärkning år lika beskaffad med de, som för några dagar sedan framställdes inom detta Stånd, i afseende på StatsUtskottets Utlåtande, rörande tryckning af Revisorernes Berättelse angående Statsverket, och hvilket Utlåtande blef på grund af dessa anmärkningar till bemålte Utskott åter-} remmitteradt, skulle behaga uppskjuta med afgörandet af detta mål, intill dess StatsUtskottets svar på anmårkningarne hinner inkomma, på det båda målen må komma i det skick, att beslutet deruti icke må rubba all ordning, och tvinga Regeringen att endast samma nklla Riksens Ständer, för att bota ett möjligt misstag af Revisorer.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord proposiJ tion, blef Friherre Cederströms berörde anhållan om anstånd med pröfningen af förevarande mål af Ridderskapet och Adeln bifallen. 128 Den 5 Junii.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och EkonoaueUtskottets den i dennes aflåtne, samt den’ 2 i samma månad på bordet lagde, Memorial, i anledning af de hos PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående yrkade förändringar i förvaltningen och Redovisningen af de till Hospitalers, Lazaretters och Barnhus underhåll anslagne medel, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets i frågavarande Memo, rial borde läggas till handling&rne» Friherre Boije, Ludvig: Förliden Lördag gjordes af Herr Grefve Gyllenborg anmärkning emot den af BevillningsUtskottet föreslagne MinimiBeskattning, och i! anledning deraf blef Betänkandet återremitteradt; jemte det jag anhåller, att få förena inig med hvad Ilerr Grefve Gyllenborg anfört, anhåller jag, att få göra en annan anmärkning i samma ämne.
Propor tionen i värderingen af Länen har, elter min öfvertygelse, blifvit alltför oskäligt fastställd. a\tt anse Östergöthland nära dubbelt emot Upsala och Nyköpings Län, samt nära åtta gångor mera vårdt, ån Gottland; detta år kan hända, att alldeles icke kånna Östergöthland; och att, sedan jorden , efter år i8i6, der, vid all försäljning, fallit tili hälften af hvad den då betaltes, nu ändå föreslå förökning i Vär de - Den 5 Junit. 129 deringsSumman, år oskäligt, Östergöthland hör till de Orter, sorn varit och år ansenligen skuldsatt i Disconterne, och år visserligen icke nu mera att, i förmögenhet, jemföras med d® verklige BergslagsOrterne; men likväl har det fått en VårderingsSumma, öfverstigande andre Provincers, I detta önskade jag åtminstone någon jemkning, efter billighet ock rättvisa; och jag får alltså begära att denna anmärkning må till Utskottet remitteras.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt* Marskalken föreslog, att Friherre Boijes anförande måtte få åtfölja den af Ridderskapet och Adeln den 529 sistlidne Maji beslutade återre. miss af BevillningsUtskottets Betänkande, an-: gående förslag till en blifvande BevillningsFÖr-^ ordning; Hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 30 sistlidne Maji aflåtne, och den 2 dennes på bordet lögde, Betänkande angående grundern» för de blifvande Tullafgifterne.
Herr af Brinkman, Gustaf hade inlämnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lyr dande:
Genom händelser, som icke stått i min förmåga att förekomma, har det blifvit mig betaget, att i Högloflige Bevillningsutskottet skrif Ridd. 0. Ad.
B. I, Afd. 9.
Den 3 Junii, teligen aflåmna den reservation, sorn jag tilldess Protocoll anmält emot Utskottets Betänkande, om grunderna för de blifvande Tullafgifterne, och jag begagnar derföre den mig tillhöriga rätt, att inför Högloflige Ridderskapet och Adeln framställa de anledningar, på hvilka jag ifrån Högloflige Utskottets pluralitet varit skilja aktig.
Denna skiljagtighet har ingalunda ägt rum, i afseende på den grundsatts, att ju mera productionen kan uppmuntras, och dess afsättning lättas, ju mera måste Näringsfliten inom Landet , och i sammanhang dermed den inre välmågan tillväxa; inen jag har trott, att dessa föremål egentligen böra sökas i sådane alster, 6om genom omtanka, industri och konstflit, kunna åstadkommas, icke i blotta nedfåilningar af skog och dess oförådlade utförsel.
Då detta sker öfver en viss ordning, år det mindre såsom en production ån såsom en consumtion af Landets tillgångar att anse, hvilka endast långj samt, i den ordning Naturens Herre utstakat, kunna ersättas.
Jag har också trott, att en till-, ökning i detta slags production, utöfver gränsen af dess nödvändighet eller begärlighet på utrikes orter, skall långt ifrån att vara gagnell elig för Svenska handelsvågen, eller den enskilte medborgaren, fast heldre för bägge blifva skadelig, och att i stället för det hopp man gör sig, att (hämta hastiga penningetillgångar och Nationalrikedom utur skogarna, dessa snart skola finnas till den myckenhet tillgripne, att producterne derutaf antingen måste multna vid Den 3 Junii. hemmanen, eller också till yttersta vanpris för,' säljas.
Alla dessa och flere considerationer hafva likväl i mitt sinne gifvit vika för den liberala åsigt, som grundlagt Utskottets yttrande, och jag skulle icke deremot haft det mindsta atterinra, om denna liberalité fått förblifva i dess primitiva skick, och hvila pä den råttsgruud, hvarifrån den utgått; men deruti har, efter mitt begrepp, den mårkeliga afvikelse ägt rum, att Utskottet, då det i allmänhet förklarat, att Exporttullen icke finge öfverstiga 5 proCent efter varans egenteliga och i behörig ordning bestämda värde, dervid tillika fästat det vilkor, att, om förenämnde proCent af ett sådant värde ån skulle dertill föranleda; Exporttullen dock i intet fall finge förhöjas öfver det belopp 1816 års TullTaxa föreskrifter.
Af detta förbehåll föijer, att den Tulft som för ett Skeppund Stångjern nu erlägges med 12 skillingar Hamburger Banco, och utgör 7 och en half proCent efter 3 R:dr 16 skillin, gars värde, skulle, då detta värde åtmindstone bör fördubblas, icke desto mindre förblifva oförändrad, ehuru den ej i sådan händelse utgjordt mer ån 3 och tre fjerdedels proCent, och om denna Export ån blefve aldrig så dyrbar och förmonlig, Tullen likväl aldrig kunna öfver 12 6killingar höjas.
Det vill såga, att man å ena sidan antagit ett maximum till 5 proCent, men å andra sidan lagt sådane hinder för dess utöfning, att det aldrig kan äga rum.
Den 3 Junii. w Deraf följer också, att conjuncturerne må blifva så förmånliga som helst, aldrig någon ersättning kan tagas i den utgående Tullen på dyrbara exporter för den betydliga minskning, sorn nedsåttningen dels å trävaror, dels å export med ofria Skepp, otvifvelaktigt skall med-j föra; och att denna förlust således måste fyllas, antingen genom Tullens ansenliga förhöjning å inkommande varor, hvilka sannolikt icke tåla högre tull, utan åfvenlyr af verkelig förlust, medelst tullförsnillning, eller också genom en direct Bevillning, bägge högst tryckande för Nationen.
Jag hyser visserligen den måst fördelagtiga tanka om Bergsbrukshandteringen, och tror allt bör användas, sorn till dess förkofran kan lånda; men jag ömmar icke mindre för den vida större del af Nationen, sorn icke har några effecter att aflåta , utan måste lefva på inskränkta löner, eller eljest måtteliga inkomster, för hvilka det skall falla högst tryckande, att ånda till öfverdrift betala sådane varor, hvilka, ehu» ru i sig sjelfva öfverflödige, likväl af en längre tids vana, blifvit oumbärliga; och lika oråttvist att på en gång både för förbrukningen erlägga bevillning, och serskilt genom högre pris vidkännas ersättning för de fördelar
Ex^ porteuren tillskyndas.
Jag tror således, att Högloflige Utskottet bordt stadna vid dess allmänna grundsatts, och icke på tillämpningen deraf lägga sådane band, som hindra Kongl. Majit, att till det af Utj Den 3 Junii, skottet fastståldta Maximum öka tullen å utgående varor, då gynnande handelsconjuncturer dertill föranleda, hvarförutan det af Kongl. Maj:ts faderliga omvårdnad för Landets vål visserligen icke år att förmoda, att en sådan rått blef i Nåder begagnad.
Också kan jag icke dela Högloflige Utskottets förslag till helfrihet å utgående tull, under 5:ne år för alla sådane fartyg som i Sverige byggas, och till utlänningar försäljas.
En frihet, som efter mitt omdöme, skulle föga lånda till skeppsbyggeriernes uppmuntran, men till verklig skada för Staten, både i afseende på dess inkomster, och en ännu större minskning af Ekeskog, hvilken likväl synes af vigt att vårda för hvar och en, som tånker på Kongl. Maj:ts behof för dess ÖrlogsFlotta.
Då sjöfart och fragthandel åro förmonliga, hafva skeppsbyggerierne derutaf den säkraste uppmuntran; då en motsatt belägenhet inträffar, blifva alla utvägar endast frugtlösa palliativer; och om utländska Commissionårer eller Factorer en gång hinna, att sätta sig i besittning af den Svenska handeln, skola de äfven snart åtkomma de dertill hörande skepp, och således af den fÖre5 slagna helfriheten allena draga vinning.
För min del kan jag alltså icke just inse, att någon vidare uppmuntran i denna våg är lämplig , ån den sorn i nu varande TullTaxa blifvit bestämd, att nemligen för det skepp, som hår i Riket köpes,j helfrihet för första utgåendet förunnas.
Den 3 Junii.
Dessa anmärkningar underställas vördsammast Högloflige Riddersbapets och Adelns upp, lysta och ynnestfulla bepröfvande, och torde, i händelse af återremiss, dermed få vara följ— aktige, G. af Brinckman.
Grefve Mörner, Carl Stellan anhöll, att ifrågavarande Betänkande, som innefattade ett ämne af särdeles vigt, måtte ytterligare få hvila på bordet.
Herr Munck af Rosejisköld, Eberhard:
Jag hade, tillika med Herr Grefve Mörner, äfven ämnat begära, att ifrågavarande Betänkande måtte ytterligare få förblifva hvilande på bordet; men sedan jag nu mera hört Betänkandet. upplåsas, och funnit detsamma öfverensstämmande med mina tänkesätt; anser jag för min del något uppskof med målets företagan-i de icke behöfligt, utan anhåller om Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall af Betänkandet.
Som flere Herrar Ledamöter instämde uti Grefve MÖrners anhållan att Betänkandet måtte få hvila till nästa Plenum, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att dertill lämna bi* fall. .* •
Vid föredragning af de öfrige 5me Respective RiksStåndens aflåtne protocollsutdrag utaf den 2, 4 och 8 sistlidne Maji 3 innefattande Den 5 Junii. 135 bemålte Stånds beslut, så vål att de i behåll varande trykte exemplar af BondeStåndets Protocoll för 18 15 års Riksdag måtte utan betalning till BondeStåndets