Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter vilkoren beträffar, anser jag visserligen att det stora och rika GefleDala-bolaget icke borde erhålla något understöd, som blefve en upoffring för Staten; men deremot anser jag, att när fråga är om ett sådant bolag som det förev:de, så bör Sta - 348 Den 19 December. ten icke sky en så ringa upoffring i det hela, som den, hvilken kan blifva en följd af det begärda lånets beviljande.
Jag anhåller fördenskull om bifall till StatsUtskis förslag.
I hvad den siste värde talaren yttrat i första afdelningen af sitt anförande, instämmer jag fullkomligt, och jag har just af samma skäl icke motsatt mig låne-underslödets beviljande.
Deremot är jag i fråga om vilkoren fortfarande af annan tanke med den värde talaren.
Jag anser nemi. att då bolaget underlåtit att i behörig ordning gå till väga, hvarigenom det också för Sländerna blifvit vida lättare att pröfva verkliga förhållandet, än nu, så kan det billigtvis icke påräkna bättre eller enahanda vilkor, som vid denna Riksdag blifvit åt andra beviljade; och jag tror derföre att 7 proc., hvaraf 5 i ränta, är det riktigaste sättet att villfara bolagets önskan.
Ordf:den framstält, hurusom i afs:de på förev:de Utlåt, blifvit yrkadt dels bifall utan förändring och dels bifall med den förändring att å låne-anslaget för hvarje år erlägges 7 proc. af bela den utbekomna låne-summan dervid 5 proc. komma att beräknas såsom årlig ränta å det obetaldta kapitalet samt återstoden anses utgöra kapital-afbetalning, blef propos. till bifall å Utskis Utlåt, utan förändring framsläld och besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordhden förklarade det han ansåg
Den som bifaller Utskis Utlåt.
N:o 175, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, b i fa lies nämnde Utlåt, med den förändring att å låneanslaget för hvarje år erlägges 7 proc. af hela den utbekomna lånesumman, dervid 5 proc. komma att beräknas såsom årlig ränta å det obetaldta kapitalet samt återstoden anses utgöra kapital-afbetalning.
Ordfiden tillkännagaf att anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum lil. 6 e. m.
Föredrogs ånyo StatsUtslcs den 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 176, ang:de ett ytterligare lån utaf allmänna medel åt NoraErvalla jernvägs-bolag.
Den 19 December. 349 Hr M o n t g o m m e ri e, Rob. Nils Germ.:
Då R. o. Ad. genom sitt bifall till de två föreg:de understöden gifvit sin åsigt tillkänna, att sådana företag böra understödjas, så hemfar jag deraf en anledn. att yttra några ord rörande de skäl, som jag anser böra verka till bifall äfven till nu ifrågav:de ansöknjng, hvilken af Utsk. blifvit afstyrkt.
Utsk. grundar detta af-tyrkande derpå, att bolaget förbundit sig, att göra jernvägen färdig, ulan några ytterligare bidrag från Statens sida; men detta skäl kunde läggas till grund för afslag å alla möjliga ansökningar om dylika understöd, sorn dock blifvit beviljade.
Bolaget, påslår emellertid att arbetet kan anses färdigt, emedan vägen varit öpnad för trafiken, med undantag af en bro öfver Järla-ån, hvilken blifvit förstörd, och i anläggning kostade något öfver 30,000 Rdr
Bko, som naturligtvis komma att ännu mera höjas innan bron blir fullbordad.
Jag har i min reservation anhållit, att R.
St:r mätle bevilja bolaget 50.000 Rdr Bko, som nu kunna sägas återstå på det ursprungliga låne-anslaget, och då denna summa i det närmaste öfverensstämmer med den kostnad, som ännu återstår innan arbetet blir fullt färdigt, samt då R. o. Ad. förut beviljat medel för jernvägars fullbordande, och här ingalunda är fråga om att på något sätt ordna bolagets affärer, vågar jag tro att det finnes billighet för den anhållan, jag nu framställt, nemi. att bolaget måtte få ett ytterligare understöd af 50,000 Rdr Bko, att utgå på samma vilkor, som förut blifvit för bolaget fastställda i afs:de å de beviljade 100.000 Rdr. Gr. Hamilton, Malcolm:
Jag har förut varit af den åsigt, att icke något låne-understöd bör åt denna jernväg beviljas, och jag kan icke heller nu finna, att Hr Montgommeries framställning gifver några skäl för anslagets medgifvande.
Jag är nemi. för min del fullkomligt öfvertygad om att sedan Statsverket en gång beviljat ett anslag, det sedermera icke vidare bör vidkännas några ytterligare förluster.
Det är icke förhållandet att 50.000
Rdr återstå fi de förut beviljade medlen.
St:r anvisade ett anslag för en hästbana från Nora till Örebro; men till följd af Köpingsbanan var det naturligtvis icke någon fördel att föra vägen till Örebro, utan den drogs i stället till Ervalla.
Till följd häraf begärde bolaget ytterligare understöd, och med det anslag 75,000 Rdr, som då gafs jemte |:delar af lånet anser jag bolaget verkligen hafva fått allt hvad det behöfver.
Man har visserligen talat om den nya bro, som måste byggas öfver Jerla-ån, i st. f. den som rasade, hvilken kostade 30.000 Rdr Bko;: men jag har icke sett något kostnadsförslag för den nya bron.
Den kan dock icke kosta mera, än den förra, då naturligtvis en mängd materialier finnas på platsen.
Det behof, som måste fyllas, utgör således 30.000
Rdr; men i stället fordras 50,000.
Jag vet icke, hvartill de 20,000 Rdr skola användas, om icke möjligen för att up hjelpa bolagets affärer.
Att bolaget behöfver penningar, derpå tviflar jag ej, men icke behöfvas de för att få jernvägen färdig.
S50 Den 19 Dece mber.
Jag anhåller om bifall till Betänk.; men om R. o. Ad. skulle afslå min begäran, önskar jag framför allt, att inga fördelaktigare vilkor beviljas delta bolag, än GefleDala-bolaget, så att Statsverket kan anses till fullo godtgjordt för sin försträckning.
Det är godt och väl att vara sparsam, och jag skulle önska, att denna sats i allmänhet gjorde sig gällande; men man bör väl också vara rättvis.
Då jag genomläser de 3 Betänlcn, som förekomma i detta häfte, så finner jag att Utsk. i afs:de på ifrågav:de jernväg varit särdeles litet frikostig.
Mig synes att NoraErvalla-bolaget har en stor förtjenst derutinnan, att när det en gång börjat sitt företag, så upskjöt det icke arbetet för att begära nytt understöd, utan det använde sin egen kredit och satte sig i skuld för 375,000 Rdr, endast och allenast för att få arbetet färdigt.
Jag känner icke de vilkor, på hvilka dessa penningar erhållits, men jag föreställer mig att de för detta bolag, likasom för så många andra, som nödgats göra uplåningar, äro ganska tryckande.
Att bolaget också har gluggar att stoppa uti, det förmodar jag äfven.
Härtill kommer dessutom, att bolaget verkligen icke erhållit mer än 100,000 Rdr af det ursprungliga beviljade lånet, och om äfven banan är blott hälften så lång som den först projekterade, så är den också dubbelt så kostsam, och i samma mån måste jemväl bolagets behof af understöd vexa.
Ålla dessa skäl äro för mig så öfvertygande, att jag icke kan underlåta att rösta för bifall till lånet.
Hvad åter angår frågan om vilkoren, får jag nämna, att jag anser det bättre vilkor icke böra beviljas detta bolag, än det föreg:de, hvadan jag anhåller om propos. på bifall till ett lån å 50,000
Rdr med 5 procrs ränta.
Hamilton yttrade sats att bolag borde vidblifva sina förbindelser och utföra af dem åtagna arbeten, är ganska riktig; men Hr Gr:n vet säkert, att oaktadt dessa förbindelser gälla för alla dylika bolag, så göras dock undantag från regeln, och detta t. o. m. så, att undantagen nästan blifvit regel.
Af detta förhållande har jag kommit till den åsigten, att det skulle vara särdeles strängt handladt emot detta bolag, om man afsloge allt bidrag och understödst detsamma.
Då likväl R. o. Ad. förut i dag medgifvit sådana understöd, inser jag icke något skäl, hvarföre det nu begärda skulle förvägras.
Hamilton har icke trott, att den äskade summan verkligen vore behöflig; men då utom den rasade bron flere arbeten återstå af kostsam beskaffenhet, tror jag icke att mycket skall blifva öfver.
Beloppet är således icke taget ur luften.
Arbetet har emellertid fullgjorts, och jag tror, att begäran om ytterligare understöd genom lån skulle hafva vunnit mera bifall, derest man icke gjort arbetet färdigt, utan låtit det ligga; men så har icke detta bolag bandlat, utan det har öpnat banan för trafiken.
I afs:de på vilkoren, torde det visserligen synas billigt, om bolaget finge betala samma ränta som de andra; men jag ber att
Den 19 December. få fästa upmärksamheten derpå, att genom R. o. Ad:ns beslut t förra frågan, har det då ifrågav:de bolaget fått sitt lån beviljadt till 6 proc., hvaraf 4 i ränta och 2 proc. i amortissement.
Med anledn. af hvad jag nu yttrat vågar jag ytterligare anhålla om bifall till det förslag jag framställt.
Det skulle verkligen vara ganska illa, om del förhållande Hr Montgommerie omtalat, vore en regel, nemi. att sedan Staten beviljat ett bolag understöd för att arbeta, det sedermera alltid skulle erhålla ytterligare anslag.
Så är visserligen beklagligen förhållandet med en mängd jernvägar; men jag vill dock för min del göra allt hvad på mig ankommer för att följa den i detta afs;de rätta vägen.
Hvad nu det föregrde beslutet beträffar, så var det förra bolaget precist i samma predikament som NoraErvalla-bolaget, då det erhöll sitt anslag, d. v. s. att det byggde vägen annorlunda än som var beslutad.
Hvad sistnämnde bolag beträffar, så är förhållandet så, att det visserligen betalar 4 proc. på de 100,000 Rdr, som det först erhöll; men på de 50,000 Rdr
Bko betala de intet.
Hvilken bana har så fördelaktiga vilkor?
Jag vet ingen, och jag anser denna fördel vara så stor, att jag icke tror, det något anslag ytterligare bör komma i fråga.
Jag framhärdar derföre i mitt yrkande om afslag.
Jag har visserligen varit af den meningen, att Staten icke bör bevilja ytterligare understöd för företag, åt hvilka, till följd af ett kontrakt, anslag redan äro medgifna.
Men då R. o. Ad. vid afgörandet af de tvenne föreg:de Betanien skänkt ytterligare understöd åt tvenne bolag, det ena af 600,000 Rdr och det andra af 200,000
Rdr, så synes det mig icke rättvist att nu vägra 50,000 Rdr åt det ifrågav:de bolaget.
Jag kan icke inse billigheten häri, och jag finner också af reservationen att förslaget fallit med blott en rösts pluralitet.
Hvilket är det skäl, som StatsUtsk. anfört för afslag?
Jo, att denna bana redan är fullbordad.
Vi hafva derom blifvit uplysta på det sätt, att bolaget för att genast sätta trafiken i gång byggde en provisionel bro, i st. f. den bro, som rasade, och hvilken kostade 30,000 Rdr.
Bolaget har för sin ansökning anfört ett skäl, som icke förut af något bolag blifvit åberopadt.
De hafva talat om ökade kostnader, och det gäller äfven ifrågav:de bolag; men detta har dessutom haft en olycka, som icke drabbat de andra, nemi. att en dyrbar bro rasat.
Det bör dessutom tagas i betraktande, att detta bolag var det första större sådant i Sverige, och den omständigheten att det satt vägen provisoriskt i farbart skick, bör väl icke utgöra något skäl att vägra detsamma ett begärdt understöd.
Jag tror således för min del, att R. o. Ad. bör handla konseqvent, och kan icke annat än tillstyrka bifall till hvad Hr Montgommerie i detta afside föreslagit.
Jemförelsen emellan det nu begärda understödet och de båda föreg:de är icke fullt riktig, i så fall, att det 352 Den 19 December. beviljade låne-understödet åt det sednast omnämnda bolaget gafs för en bana, sorn var dubbelt så dyrbar som den ursprungliga.
Bolagets behof af understöd hade också icke upkommit till följd af den förökade arbetspersonalen, utan genom en förbättring i sjelfva arbetet.
För öfrigt äro vilkoren för de begärda understöden icke desamma. [ ena fallet har man äskat 600.000
Rdr, som skola återgäldas på 10 år och hvilka löpa med 51 proc:s ränta; men i det andra har man begärt 50,000 Rdr Bko, som skulle amorteras med 2|- proc. och i ränta gifva 4 proc.
Jag ber att få anhålla om propos. på bifall eller afslag till sjelfva låne-understödet, och särskildt på vilkoren, hvilka jag anser böra blifva desamma, som blifvit bestämda för GefleDala-bolaget.
Jag anhåller endast att med några ord få besvara ett yttrande som under debatten blifvit fälldt.
Man har nemi. sagt, att det numera öfvergått till en regel, att bevilja tillökningar i anslag.
Jag ber att få fästa upmärksamheten på alt de anslag, som under sådan form äro beviljade, gifvits såsom lån på betydligt högre vilkor, än de, under hvilka sjelfva arbetet blifvit börjadt.
Vanligen hafva R.
St:r vid arbetets början beviljat en summa såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, och derjemte en annan såsom lån mot låg ränta.
Nu har dock här icke varit fråga om att understödja de omtalade bolagen med några anslag, utan med lån, och det till högre ränta, än den, som först beviljades.
Jag tror att Slaten icke lärer äfventyra sin kredit, om den med en så liten upoffring, som här är i fråga, uplånar penningar och gifver dem åt så produktiva företag, som de ifrågav:de.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Frih. o. Ordf:den att i afstde på förevide Utlåt, blifvit vrkadt, dels af Gr.
Hamilton bifall, dels af Hr Moritgommerie, alt R. o. Ad. måtte bevilja NoraErvalia jernvägs-bolag ett lån af 50,000 Rdr
Bko att utgå under samma vilkor, som finnas bestämda för det af samma bolag från RiksgisKont. förut utbekomna lån å 100.000 Rdr Bko, samt dels af Frill.
Raab, att R. o. Ad. måtte bevilja NoraErvalia jernvägs-bolag ett lån af 50 000 R Ir Bko, att utgå under vilkor att å låne-anslaget för hvarje år erläggas 7 proc. af hela den utbekomna låne-summan dervid 5 proc. komma att beräknas såsom årlig ränta å det obetaldta kapitalet samt återstoden anses utgöra kapilal-afbetalning.
Efter sedermera framstäld propos. till bifall å Utsk:s Utlåt., som besvarades med blandade Ja och Nej, hemstälde Hr Frih. o. Ordf:den om R. o. Ad. behagade bifalla det af Hr Montgommerie framstälda förslag, men härvid anmälde sig och y11 rade Gr.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Ordf.den behagade framställa propos. särskildt på huruvida det begärda låneunderstödet skall beviljas, och särskildt på de vilkor, som för lånets beviljande böra bestämmas.
I Den 19 December. 353 I anledn. häraf yttrade Hr Frih. o. Ordf:den att Gr.
Hamilton hade tillfälle att göra sin mening gällande, i frågan huruvida anslaget bör beviljas, vid besvarandet af den utaf honom begärda propos:n till bifall å Utsk:s Utlåt., och i frågan om låne-vilkoren, vid besvarandet af de särskildta propos:rne till bifall å Hr Montgommeries och Frih.
Raabs förslag till beslut.
I sådant fall kan jag icke se, att min mening beböfver komma under votering.
Jag yrkade att vilkoren skulle blifva desamma, som för GefleDala-bolaget.
Hr Frih. o. Ordkden erinrade, att Gr.
Hamilton yrkat bifall till Utsk:s Utlåt, och att för öfrigt förslag till beslut blifvit framstälde af såväl Hr Montgommerie som Frih. Raab.
Vid sådant förhållande förestälde sig Hr Frih. o. Ordkden att Gr.
Hamilton ej kunde erhålla annan propos. än den han begärt nemi. till bifall å Utsk:s Utlåt.; men stöde det dock Gr:n öppet att göra sin mening i afsrde på låne-vilkoren gällande i händelse lånet beviljades, då antagandet af antingen Hr Montgommeries elier Frih.
Raabs förslag ifrågakomma, enär Grins mening i detta afsrde enl.
Hr Frih. o. Ordf:dens upfattning varit öfverensstämmande med hvad Frih.
Mitt yrkande var bifall till StatsUtskis förslag; men i händelse detta skulle afsiås, har jag begärt, att lika vilkor, som blifvit bestämda för GefleDala-bolaget, måtte fastställas jemväl för det nu ifrågav:de bolaget.
Hr Frih. o. Ordkden fästade nu Gr.
Hamiltons upmärksamhet derpå att det ej kunde vara öfverensstämmande med grundlagen att en person finge framställa tvenne särskilda yrkanden.
Raab: Månne icke Gr.
Hamilton i någon mån misstager sig deruti, att han anser sig berättigad att framkomma med flere alternativa förslag.
Hittills har praxis varit, att man egt rätt alt framställa ett förslag.
På samma sätt som Grin nu framställer ett särskildt förslag angide afslag och ett särskildt rörande vilkoren, skulle han äfven vid hvarje tillfälle kunna framkomma med olika förslag.
Gr:n måste, enl. min öfvertygelse, åtnöja sig med att få ett förslag och icke flere underställdt R. o. Ad:ns pröfning.
Jag anser derföre Hr Frih. o. Ordkden hafva mycket riktigt upfattat saken.
Jag är i bufvudsaken förekommen af Frih.
Raab, och vill blott fästa Gr.
Hamiltons upmärksamhet derpå, att vid en öfverläggning öfver ett ämne, en ledamot icke gerna kan begära att få mer än ett förslag till propos. framställdt.
Man kan väl icke få diktera både ja- och nejpropos:n. X H. 23 Den 19 December.
Efter hvad som blifvit yttradt, får jag anhålla om att få afstå från mitt yrkande om bifall till Utslcs förslag, och i stället få såsom mitt förslag uptaga det, att lånet skall beviljas på samma vilkor som för GefleDala-bolaget.
Hr Frih. o. Ordfiden tillkännagaf, att han, vid det förhållande, att Gr.
Hamilton förklarat sig, innan discussionen af R. o. Ad. ansågs fulländad, hafva yrkat bifall till ifrågav:de lån af 50.000 Rdr Bko under enahanda vilkor, som nyss för låne-anslaget till GefleDala jernvägs-aktiebolag blifvit bestämde, samt nu, med begäran om propos. derå, afstått från sitt yrkande om bifall till Utsk:s Utlåt., fann sig oförhindrad att framställa den sålunda begärda propos:n.
De härefter först till bifall å Utsk:s Utlåt, och sedan till bifall å Hr Montgommeries förslag framstälde propos:rne besvarades med blandade
Ja och Nej, hvarpå Hr Frih. o.
Ordfiden förklarade det han ansåg den sednare propos:n besvarad med öfvervägande Ja.
Härvid begärdes votering af Hr Bildt, Didrik Gillis, med anhållan att Gr.
Hamiltons förslag måtte antagas till kontrapropos. , hvaremot Frih.
Raab, anböll att få sitt förslag antaget till kontra-propos.
Hr Frih. o. Ordf:den, som i anledn. häraf hemstälde om R. o. Ad. behagade till kontra-propos. vid den äskade voteringen antaga Gr.
Hamiltons förslag, förklarade, sedan svaren härå blifvit afgifne med starka
Ja jemte några Nej, att han ansåg
Uplästes till justering samt godkändes följande voter:s-propos.:
Den sam vill att R. o. Ad. beviljar Nora-Ervalla jernvägsbolag ett lån af 50,000 Rdr Bko, att utgå under samma vilkor, sorn finnas bestämde för det af samma bolag från RiksgisKont. förut utbekomna lån af 100,000 Rdr
Bko röstar Ja ; den det ej vill, röstar
Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att bevilja ofvannämnde jernvägsbolag ett lån af 50,000 Rdr
Bko, att utgå under enahanda vilkor, som låne-anslag, enl.
StatsUtsk:s Utlåt, N:o 174, blifvit beviljadt till GefleDala jernvägs-aktiebolag.
Nej — 36. _ j! 1 Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utslcs den 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
Nio 36, i anledn. af väckt motion, angide tillsynen öfver och regleringen af den Gymnastiska undervisningen inom landet.
Den 19 December. 35» Föredrogs ånyo Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 39, i anladn. af väckt motion ang:de bildande af en stam för Örlogsflottans matroser medelst enrollering af skärgårds-folk.
Hr Carlheim-Gyllenskjöld, Henr.
Det iir mindre det resultat, hvartill Utsk. kommit, än Utslr.s motiver, som föranleda mig att anhålla om It. o. Ad:ns upmärksamhet för några ögonblick.
Utsk. har såsom skäl för sitt afstyrkande yttrat att Utsk. anser den af motionären för Flottans bemanning med sjövandt folk föreslagna årliga utgift af 7,500 Rdr Rmt, böra i fredstid undvikas, på det att, i händelse af ett krig, medel må vara att tillgå för anvärfning och förhyrning af för Flottans bemanning erforderligt folk.
Alt sådant icke skall komma ali saknas, derest Staten är i tillfälle all erbjuda en skälig aflöning, tror Visit, kunna med säkerhet antagas.» Godkännas dessa skäl, skulle på samma grund hela Sveriges krigsmakt kunna afskedas; ty alla kostnader för densamma äro ju ©nödiga utgifter under fredstid, derest något annat för en krigshärs upställning vid inträffande krig icke erfordras än penningar.
Vore det så; visserligen borde då, på sätt Utsk. föreslår, hvarje utgift för såväl landt- som sjö-makten i fredstid undvikas, för att under krig äga desto mera penningar att på dess förande använda.
Men hvilken dårskap att tänka eller säga sådant.
Den gamle Romerska maximum, si vis pacem, para hellum: »om du vill freden, så rusta dig till kriget», gäller ännu i hela sin kraft, och ve det folk som ej rättar sig derefter!
Ehuru jag således anser dessa Utsk:s skäl vara alldeles ogiltiga, måste jag dock erkänna att i sakens nuv:de skick, då K.
M. icke a flåt i t någon propos. i ämnet, samt då vederbörande myndigheter deruti icke blifvit hörde, hade jag ansett lämpligare att StatsUtsk. tillstyrkt ett anslag för undersökningar; men det förvånar mig, att Utsk. icke insett, huru vigtig, och riktig sjelfva saken är, och huru angeläget det är att åtgärder vidtagas, hvarigenom den Flotta vi äga eller få, må vid utbrott af ett krig kunna be sättas med sjövandt och skickligt manskap.
Som vi alla veta, tages till båtsmän drängar och andre, som ofta aldrig varit till sjös, då de i Flottans rullor antecknas och bland hvilka mången aldrig vänjer sig vid eller blifver rätt duglig till sjötjenst.
Af SjöOfficerare har jag hört detta förhållande mycket beklagas.
Nu framträder en Flottans Officer och föreslår åtgärder, hvarigenom anledningen till denna klagan kan blifva undanröjd.
Han föreslår att det mest sjövana folk, som i Riket finnes, skall under fredstid för en liten afgift inskrifvas i Flottans rullor, och öfvas så mycket tiden medgifver, på det att, när kriget står för dörren, man då skall ega en öfvad på en gång reserv- och rekrvt-corps.
Kan något finnas mora enkelt, mera tjenligt och tillika mindre kostsamt, samt således ändamålsenligare?
Och dock mötes förslaget af en likgiltighet, att ej säga något mera, som i sanning synes mig oför - 356
Pen 19
Dec ernber. klarlig.
Det är uppenbart att Utsk:s s. k. skäl är blott en förevändning, för att komma ifrån saken.
Man kan visserligen säga att detta förslag innebär någonting hos oss ovanligt, som ännu icke blifvit bär i landet försökt.
Men, mine Hrr, det är dock icke oförsökt.
I Frankrike, hvars flotta i närv:de stund anses täfla med den Engelska, om icke t. o. m. öfverträffa denna, är, såsom jag hört sägas, allt manskap, som bor vid kusterna och äger vana vid sjöfart, inskrifvet och öfvadt, så att det kan användas när som helst.
I Danmark och Norrige eger enahanda förhållande rum.
Som jag tror, äfven i Belgien och Holland.
Månne vi ej äga i allt detta goda grunder för att understödja försök äfven bland oss med en hos ganska framstående sjömakter nyttig befunnen inrättning.
Jag tror slutligen, att den kostnad, som här är i fråga under fredstid, kan mångdubbelt blifva ersatt under krigstid, och på alla dessa jemte andra af motionären omförmälda skäl, anser jag saken icke böra falla, när den en gång blifvit väckt.
Jag har desto mera skäl derför, som trovärdiga män försäkrat mig, att män, hvilka inom vår marin innehafva en hög rang gillat förslaget och önskat, att det måtte hafva kommit från K. M. Jag hemställer således, att R. o. Ad. måtte, för sin del, antingen bevilja det begärda, jemförelsevis ringa anslaget, eller återremittera Utlåt., för att af Utsk. tagas i närmare öfvervägande.
Då jag anser den ifrågavide motionen kunna blifva af största inflytande för vårt framtida sjöförsvar, och då jag således önskar sakens framgång, tror jag dock att det vore riktigare att, på sätt den sista värde talaren framställt, ingå med en skrifvelse till K. M. i ämnet.
Man vet att de förslag, som åsyfta mera genomgripande förändringar,- lättare vinna bifall, då de komma från K. M., än från enskilda personer.
Jag får således instämma i Hr Carlheim-Gyllenskjölds förslag. (/[', Sedan härefter Hr Frih. o. Ordf:den framställt, att Hr Carlheim-Gyllenskjöld, med hvilken Hr af Edholm sig förenat föreslagit, att R.
St:r måtte hos K. M. i underd:het hemställa, om icke, genom enrolloring och öfning uti K. M:s Flotta af fiskare- och skärgårds-folk, för densamma kunde under fred bildas och i krig användas en tjenlig och föga kostsam förstärkning af dess stamtrupp, blef detta förslag af R. o. Ad. bifaljet, efter först till bifall å Utsk:s Utlåt, framstäld propos., som besvarades med Nej.
Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 16 och 18 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 40, i anledn. af väckte motioner, ang:de rättighet för indelningshafvare att få sina räntor och krono-tionde debiterade och upburne af Kronans upbördsmän samt å vederbörande landtränterier qvartalsvis uttaga i penningar den derför belöpande lösen.