Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skillnaden är nemi. den, att de gjort en förbättring i språket, som består i dess förarmande, derigenom nemi. att ordet mål, som är gammalt och kändt, blifvit utbytt mot rymdemått.
Alltså, den, som vill tala om mål-käril, får icke säga så, ulan måste säga rymdemåtts-käril.
När nu decimalsyslemet, enl. dess förfäktares påstående är upgjordt till allmän båtnad, så vore det väl om de äfven tänkte något på kronans fördel, emedan hon i sina räkenskaper måste begagna beräkningen i mål lika ofta som beräkningen i mått.
Jag anhåller således vördsamt hos det Utsk., som kommer att behandla frågan, att det måtte inskränka reformen till saken, och låta oss så vidt görligt är behålla åtminstone vårt språk.
Såsom ledamot i Ekon.- Utsk. får jag tillfälle att öfvervara frågans behandling derstädes; men alldenstund den nu blifvit beledsagad med en anmärkn., tager jag mig friheten att å Utsk:s vägnar begära uplysning om den egentliga skillnaden emellan mått och mål.
Med mål förstår man nemi. företrädesvis rymdmått, och med mått längdmått.
Språkbruket är likväl icke sådant, som en talare här nyss förmenat, ty man säger alt skräddarne lager mål af den, åt hvilken han gör rocken.
Jag ser ej någon fara i den föreslagna förändringen att kalla ett tunnmått icke mål, utan mått, och att i st. f. tunnmått säga tunnmål; ty begge orden brukas promiscue.
Skulle likväl en sådan förändring innebära någon fara, så begär jag uplysning derom, emedan jag eljest fruktar, att Utsk. icke kommer att fästa synnerligt afseende vid den siste värde talarens önskan.
Jag anser mig visserligen icke ega kunskap nog för att lemna undervisning i detta ämne åt en Professor.
Men det jag dock tror mig såsom Småländning kunna säga, är att ordet mål icke i skriftspråket begagnas på sätt
Hr Bråkenhjelm påstått, ty då blefve det Småländska.
» Den 1 April.
Jag tager mig friheten blott fråga om man icke i st. f. spannmått säger spannmål och om det icke heter spannmålsmätare i st. f. spannmålsmälare.
Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. K..
M:s nedannämnde d. 29 sisth Mars på bordet lagda Nåd.
St. l:o) Aug:de pensioner för frami.
Landsh. m. m. C. U. Nermans Enka; och 2:o) Ang:de Guvernörens å ön S:l Barthelemy, Öfversten J. H.
Haasums berättigande att vid afskedstagandet varda npförd till pension å Rikets Allm.
Indragnings-stat.
Föredrogs och remitterades till Bevilln:sDtsk. K. M:s d. 29 sisth Mars på bordet lagda Nåd.
St., om antagande af visst medelporto för alla bref, som genom Postverket inom Riket befordras.
Föredrögos ånyo och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon Utsk:s nedannärande d. 22 och 23 sisth Mars på bordet lagde Betäuk:n:
Ms 6S, i ani. af väckt motion om rättighet för tjenstförrättande Kontrakts-prost, alt under extra nådår upbära hela inkomsten af de s. k. proste-lunnorne; JVs 69, i ani. af väckt motion i fråga om rättighet för Allmogen i Norra länen att afhemta tjäruved å Kronans skogar; M 70, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder för åstadkommande af en allmän Stads-ordn. eller Ordnings-stadga för städerne; 71, i ani. af väckt motion om ändring i Rese-Regl:tet af d. 31 Oct. 1851; JVs 72, i ani. af väckt motion om Tullstämpel-afgiftens nedsättning eller uphörande;. samt JVs 73, i ani. af väckt motion om rättighet för Enkor efter Pastorer i Kalmar stift, att äfven under extra nådår få tillgodonjuta hela inkomsten af Stomhemman.
Föredrogs och lades lill handlingarne Särskildta Utskrs d. 29 sisth Mars på bordet lagda Mern.
JVI 4, med öfverlemnande af åtskilliga enl.
St:rs beslut tryckta handlingar, rör:de Norska Bränvinslagsliftningen.
Den 1 April. 9 Föredrogs
Hr Brakels, Mauritz Gust., d. 29 sisll.
Mars på bordet lagda motion med förslag till förändringar i Riddarh.- Ordn:n.
Vid genomläsandet af den på bordet hvilande motionen, har det icke kunnat undgå att väcka min förundran, det den icke blifvit åtföljd af några motiver.
När man äskar en förändring, synes det mig icke vara för mycket begärdt, att man stödjer sin anhållan på några skäl.
Detta synes mig här hafva varit så mycket mera nödvändigt, som en af de förändringar, motionen åsyftar, eller den om bänkmansfördelningens uphörande, tillförene varit föremål för vidlyftiga tvister inom detta Höglofl.
Stånd, och, hvarje gång den blifvit biagi å bäne, alltid mött afslag.
Vill man således öfvervinna ett sådant ihärdigt motstånd, borde man väl antingen framdraga nya skäl, eller också medelst någon kraftigare argumentation söka bibringa sitt yrkande en mera öfvertygande styrka, då det ånyo framställes.
Jag vill icke förneka, att under berörde frågas öfvervägande vid föreg:de tillfällen hos R. o. Ad. yttrats hvarjehanda anledningar till den förmodan, alt medelst tillämpningen vid en Riksdags början af förevarande förslag, åtskilligt gagneligt skulle kunna åstadkommas.
Denna förmodan har dock aldrig synts så afgjordt sannolik, att den förmått R. o. Ad. att på förändringen ingå.
För min del har jag också aldrig önskat denna förändring eller deltagit i de derom framställde yrkanden.
Tvertom befarar jag, att, vid valen inom hela det församlade Ståndet, en samverkande hållning är svårare att ernå, än bland det urval, som nu göres.
En obetydlig splittring bland den verkliga majoriteten kan möjligen lemna tillfälle för en skarpt sammanhållande minoritet att, isynnerhet om saken i nödig tysthet beredes, framkalla ett resultat, som icke öfverensslämmer med hvarken majoritetens åsigter eller det allmännas fördel.
Sådant måste alltid kunna tänkas, i alla större valförsamlingar, äfven der flertalet är lifvadt af de mest ridderliga och fosterländska tänkesätt.
Dessutom befinnes den omständigheten härvid förbisedd, att, om också vid början af Riksdagen förevarande förändring skulle möjligen' kunna utur andra synpunkter medföra någon nytta, så komme den likväl under Riksdagens fortgång otvifvelaktig! att förorsaka många obehag och mycken tidsutdrägt.
Om nemi. en ledamot, som undfått förtroendet all vara Elektor, nödgas afsäga sig detsamma, så måste, enl. ifrågavande förslag, ifall det blifver antaget, R. o. Ad. för hvarje gång in pleno sammankallas, för att sysselsätta sig med val af en ny i den afgångnes ställe, innan föredragningsärender, som tillräckligt taga tiden i anspråk, finge afhandlas.
Deremot om nu en Elektor afgår, så återväljes han hastigt och lätt af Bänkmännen; och om en Bänkman afgår, är det några ögonblicks verk, att den afdelning, lill hvilken han hört, väljer en annan.
Detta kan på långt när icke förorsaka den tidsutdrägt, som af motionärens förslag skulle blifva en följd.
Motionen innefattar vidare ett förslag, alt ledamöterne i Hemliga Utsk. skola väljas in pleno och icke genom Elektorer.
Denna 10
Den 1 April. förändring anser jag i hög grad olämplig.
Det är nemi. högst angeläget, att valen till Utsk:s-ledamöter verkställas i couseqvent anda.
Hvarföre har man eljest Elektorer?
Det kan således icke vara nyttigt, om, till följd af hvarandra korsande listor, motlistor och mellanlöpaiule listor, (såsom vanligt lärer vara i alla större, väljande församlingar), en tillfällig Stånds-majoritet, vid det så vigtiga, så betydelsefulla valet af ledamöter i Hemliga Ulsk., gjorde sig gällande.
Ty det skulle t. ex. kunna hända, att, af R. o. Ad., blott sådane personer valdes, som just i de frågor, hvilka vanligen föranleda Hemliga Utsk:s sammankallande, eller frågor som leda till SlatsUtskrs handläggning, icke skulle blifva i tillfälle att i sistnämnde Utsk. afgifva några uplysningar.
Följden blefve i sådant fall den, att maxi finge nöja sig med de uplysningar, som kunde meddelas af de andra Ståndens StatsUtsk:s-ledamöter, hvilka tillika ägde plats i Hemliga Utsk.; och att Ad:s medlemmar fänge åtnöjas att overksamt silla såsom tysta åhörare.
Sådant vore icke tjenligt, icke öfverensstämmande med detta Stånds värdighet.
Förändringen är så mycket mindre lämplig, som nyssnämnde eller annat förbiseende icke gerna kan tänkas blifva begånget af Elektorerne, hvilka måste tänkas både vilja och kunna inrätta sina val i full öfverensstämmelse sinsemellan.
Förutsättning om annorlunda inträffande handlingssätt skulle, efter min öfvertygelse, innefatta ett obilligt misstroende till Elektorerne.
Onekligen hafva de också lättare alt valet på förenämnde sätt verkställa.
Riddarh.-Utsk. saknar emedlertid, som jag tror, icke anledn. att bemöta den ifrågavartde motionen, isynnerhet hvad dess sednare del angår, på enahanda sätt, som Ekon.Utsk. gjorde vid 1847— 1848 årens Riksdag, då en annan värd ledamot, Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, framstälde motion derom, att stadseller köpings-rätt måtte lemnäs åt Höganäs.
Denna motion var nemi. så lydande: ”Jag föreslår, att R.
St. ingå (ill K.
M. med anhållan, att Höganäs i Skåne måtte erhålla stads- eller köpings-rättigheter”, hvarå Utsk. svarade: ”Då inga skäl eller uplysningar blifvit härvid af motionären, till stöd för hans framställning, anförda, hvarigenom Utsk. kunnat hemta anledn., till att närmare ingå i pröfning af desamma, hemställer Utsk. att ifrågavar:de motion må lemnäs utan afseende.”
Jag anhåller att dessa mina anmärkn:r måtte få åtfölja remissen till Riddarh.-Utsk.
Föredrogs och bifölls Riddarh.Utsk. d. 29 sisth Mars på bordet lagda Mern.
JV2 6, i ani. af väckt motion om kostnads-ersättning till Frih. G. S.
Bennet för Riddarhussalens iordningsställande.
Den 5 April. 11 Uplästes och lades till handlingarne från de öfrige RiksStm ankomne prot.utdr. för d. 11, 15, 16, 18, 22, 23 och 29 sistl.
Justerades pleni-prot:n för d. 25 sistl.
Febr. f. och e. m. Hr Westfelt, Otto Wilh.:
Jag får vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rält, få afsäga-mig min plats såsom Bänkman inom 22:dra Bänkm:s-afdeln. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, tillkännagaf alt vid början af nästa plenum komme att förrättas val af en Bänkman inom 14 Bänkm:s-afdeln., efter Hr Virgin, och en Bänkman inom 22 Bänkm:s-afdeln. efter Hr Westfelt. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen.
Onsdagen den 5 April 1854.
Justerades 8 prot.utdr. för d. 1 dennes.
St:rs underd. skrifvelse!- till K. M.:
JV2 34, ang:de förändrad beräkning af Salpeter-hjelpen inora Calmar, Kronobergs och Jönköpings län samt anslag till derigenom erforderliga ersättningar; JYs 35, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget m. m.; JYs 36, ang:de Aluntiondens uphörande; JYi 37, ang:de uphörande af den s. k.
Mötes-afgiften; samt JV2 38, ang:de nedsättning uti den af Utsockne Frälse-hemman i Halland utgående rote-vakans-afgiften. 12 Den 5 April.
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter; och befunnos dertill utsedde i Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: efter JU 161.
Frih. von Höpken, Nils Albrecht; ' JU 2,134.
Hr Printzensköld, Fullm.
Frih. Wrede, Fabian Jacob. Serskildta Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten J\s 70, Gr.
Horn till Rantzien, Fullm.
Raab, Adam Christian, beviljade 14 dagars ledighet, räknad från och med d. 4 innev. månad; JV* 2,090.
Hr Adelborg, Anders Otto.
Hindrad af åtskilliga resor, dem jag under denna månad mäste företaga, kan jag icke hafva den äran alt emottaga den plats uti Serskildta Utsk., som nu blifvit mig updragen.
Hrr Elektorers listor vid val af Suppleanter för Utsk:s ledamöter; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet att inträda under den lid af trenne veckor, räknad från och med d. 29 sisth Mars, JVs 279, Frih. Wrangel af Sausis, Fullm.
Frih. Cederström, Rudolf, tjenstgör såsom ledamot; JVa 282.
Rudbeck, Reinhold Carl Gabriel.
Bevill nings-Utskottet: efter JVs 1,630.
Hr Reutersköld, Adam Didrik; JVs 213.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: efler JU 381.
Hjerta, Fredrik Philip; JU 2,248.
Hr af Forsell, Fullm.
Hr von Francken, Georg Wolfgang.
Ulrik, inlemnadt sålydande Meni.:
Undertecknad anhåller, att i anseende lill trägna göromål få afsäga sig sin plats som ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. med bibehållande af sin Riksdagsmanna-rätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Uplästes följande af Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, inlemnade Mern,:
Den 5 April. 13 Dertill nödgad af tjensteåligganden, får jag inför H. II. o. Ad. härmed äran afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Riddarh.- Utsk.; anhållande^ derjemte vördsammeligen att Höglotl.
Ståndet behagade tillåta mig fortfarande få vidblifva min Riksdagsmanna-rält.
Efter härlill af R. o. Ad. lemnadt bifall, och med tillkännagifvande alt Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, såsom ledamot af Const.Ulsk., och Hr Mannerskantz, Carl Axel, såsom ledamot af BankoUlsk., begärt och erhållit den förre ytterligare ledighet från denna dag till d. 20 dennes samt den sednare 14 dagars' ledighet från d. 8 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm., Hrr Elektorer, att sammanträda lill val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Gr. Wrangel, en ledamot i Riddarh.Utsk., efter Frih.
Stackelberg, en ledamot att inträda i Coust.Utsk. under Frih.
Lagerfelts och en ledamot att inträda i BankoUlsk. under Hr Mannerskantz’s tjenstledighet, samt en ledamot att i st. f. Hr Adelborg inträda i Särskildta Utsk. under Frih. Raabs frånvaro.
Landtm, tillkännagaf, att enl. R.
St:rs derom fattade beslut, Talmännen i går upvaktat H. M. Konungen för att underdånigst anhålla om utsättande af dag för aflemnandet genom en Deputation af R.
Sl:rs skrifvelse med anledn. af H. K. II.
Hertigens af Södermanland dödliga frånfälle, samt ali K.
M. dervid täckts befalla Talmännen meddela sina resp. Stånd, att K.
M. som med liflig tacksamhet erfarit detta nya bevis af R.
Stms tillgifvenhet och varma deltagande i Konungahusets ömma förlust, likväl, med afseende på de alltför smärtsamma erinringar af såväl den sednast lidna som äldre förluster, hvilka ett mera offentligt öfverlemnande af R.
Stms skrifvelse skulle hos Konungahusets samtliga Medlemmar framkalla, önskade att detta öfverlemnande mätte ske endast genom Ståndens Talmän; och skulle K.
M. framdeles dertill utsätta dag.
Ad. val af Bänkmän efter följande Hrr nemi.: inom 44:de Bänkm:s-Afdcln.:
JVs 1912.
A. Hr Nordenschiöld, Fullm.
Hr Virgin, Christian Adolf. inom 22: dr a Bänkmans-Af (lein.: J\s 2112.
Hr Sjöholm, Fullm.
Hr Westfelt, Otto Wilhelm; och befunnos efter valförrättningens slut, till Bänkman hafva blifvit utsedde: inom 4 4:de Bänkm:s-AJ'deln.:
JY2 2064.
Hr af Wincklerfeldt, Fullm.
Gr. Wachtmeister, Rutger; inom 22:dra Bänkm:sAfdeln. : M 2078.
C. Hr Toll, Fullm.
Hr Blomstedt, Christian Jacob. 14 Den 5 April.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att enl. hvad Riddarh.-Fiskalen anmält, Gr.
Sandels, Samuel August, och Hr Krusenstjerna, Salomon Mauritz, som varit utsedde lill Elektorer, inlemnat sina riksdagsmanna-poletter, samt anmodade fördenskull
Hrr Bänkman, alt sammanträda till val af Elektorer i de sålunda afgångnes ställe.
Hr Hjerta Lars, anförde skriftligen:
Då förslag om antagande af ett lågt medelporto för brefvexlingen emellan alla Rikets postkontor redan väcktes vid sisllidne Risdag hvilket föranledde R.
St. att hos K. M. i underd.het anhålla om en framställning i ämnet vid denna Riksdag efter nödig utredning af de sakförhållanden, som kunde tjena lill ledning för omdömet vid ett blifvande beslut, och sedan de derefter förflutna tre årens erfarenhet från de länder, hvarest ett sådant medelporto blifvit infördt, ytterligare bekräftat fördelarna af den vidtagna reformen och den allmänna belåtenheten dermed, så lärer det kunna antagas för säkert, att endast afvaktandet af den Nåd. PrOpos:n från Regeringen, som redan vid Riksdagens början var under arbete och nu lill RiksStm ankommit, varit orsaken, alt icke ett större antal motioner i samma riktning denna gången blifvit väckta af enskilda riksdagsmän.
Denna omständighet i förening med frågans stora betydelse och det blifvande beslutets möjliga inverkan både på enskilda och offentliga, både på personliga- och affärsförhållanden, såsom ett medel att draga största möjliga nytta af en ibland civilisationens vackraste upfinningar, föranleder den naturliga önskan, alt ämnet måtte blifva betiaktadt så fullständigt som möjligt, och det är med anledn. häraf som jag vördsamt anhåller att få bifoga några anmärkmr vid den Kongl.
Proposrn, för att gemensamt dermed af Höglofl.
Bevilln.Ulsk. tagas i betraktande.
Det är med tillfredsställelse man vid läsningen af det Kongl, förslaget och dervid fogade StatsRådsprot. finner, att den föredragande
Departementschefen, med hvilken så väl öfrige
Hrr ledamöter af StatsRådel, som Konungen instämt, uti inledningen lill samma förslag oinskränkt hyllat sjelfva principen af ett medelporto för bref inrikes orter emellan och dess erläggande medelst åsättande af stämplar eller s. k. frimärken, samt erkänt de stora fördelar, som i många hänseenden skola vinnas, om berörde medelporto beräknas så billigt, att en allmän lättnad i afgifterne för de korresponderande deraf upslår.
Denna hyllning åt principen kunde icke heller betviflas efter de lysande resultater, som denna reform medfört i alla de länder hvarest den blifvit bragt till verkställighet, och då nästan ingen civiliserad stat numera finnes, som icke är sysselsatt med eller betänkt på att antaga detsamma.
Det är derföre att beklaga, att Konungens Rådgifvare i det praktiska af förslaget icke tilltrott sig att följa denna grundsats, utan stannat vid föreslåendet af ett påkalladt rayons-porto med olika bestämmelser för olika väglängder, hvarföre det ock synes angeläget att de skäl, som föranledt till en sådan afvikelse, blifva underkastade Den 5 April.
15 närmare granskning så mycket mera, som det torde vara bekant, att i de länder der rayonsporto blifvit försökt, t. ex. i det af flere stater bestående Tyskland, råder en allmän önskan att få detsamma afskaffadt och utbytt mot ett gemensamt lågt medel-porto, medan tillfredsställelsea med det enformiga systemet åter, i de Stater, hvarest det blifvit infördt, såsom i England, Belgien, Danmark och Förenta Staterna i Amerika med hvarje år blifvit större i följd af de välgörande verkningarna deraf, och numera är så enhällig, alt en återgång till någonting annat der vore omöjlig ali ens försöka.
Ett af dessa skäl, hvarföre ett medelporto icke i den Kongl. Proposm föreslås, nemi. att antagandet af 5 sk. b:ko, såsom General-Post-Styrelsen tillstyrkt, skulle föranleda en tillökning i utgifter för dem som brefvexla på närmare afstånd än 20 mil, synes fullkomligt rikligt och utvecklingen „ deraf så bindande, att om intet annat alternativ hade funnits att välja på, så vore visserligen Regeringens förslag att föredraga, enär hela ändamålet med reformen vore förfeladt om den skulle för en betydlig del af brefvexlingen åstadkomma ett betungande, i st. f. en åsyftad lättnad för alla.
Antagandet af de olika porto-afgifterna komme för -öfrigt att medföra så många obeqvämligheter genom det fortfarande behofvet af serskilda taxors utarbetande för hvarje Postkontor och behöfliga kontroller emot oriktiga frimärkens åsättande m. m, att en allmän fordran på en förändring sannolikt snart nog skulle göra sig gällande.
Deremot förekommer det, åtminstone enl. mitt förmenande, anmärkningsvärd!, att Konungens Rådgifvare, oaktadt den hyllning de, såsåsora nyss förut är sagdt, lemnat åt principen af ett lågt medelporto, oaktadt den stadgade erfarenheten af dess fördelar i andra länder, och fastän detta system jemväl redan är af Konungen föreslaget i Norrige, likväl icke upfattat dessa fördelar så mycket, att de ansett dem värda den ringaste, ens ögonblickliga upoffring af en del utaf det kontanta bidrag, hvarmed postväsendet nu skattar till Statsverket, och det är emot denna del af den Kongl.
Propos:n som jag tror att några'giltiga invändningar kunna göras.
Propos:n antager, att om ett medel-porto bestämdes, så skulle minskningen af den närvarande intraden för Postverket deraf blifva:
Med ett porto af 3 sk. för hela Riket . . B:ko R:dr 187,000.
Med ett porto af 4 sk » 98,700.
Summan af hela Postverkets upbörd i porto för år 1851 har varit » 669,564. af porto för inrikes brefvexlingen ... » 448,824. de inrikes brefvens antal 3,481,418 och summan af betalia lodtalet af samma bref, efter förmedling » 4,189,047.
För alt, såsom det skett i den Kongl. Proposm, kunna antaga den upkommande minskningen i de två serskilda fallen till 187,000 eller 98,700
R:dr, finner man således först och främst, att förslagets författare förutsatt, att ett införande af fyra ja äfven af tre sk:s raedelporto icke omedelbart skulle åstadkomma den ringaste tillökning i brefvexlingen, åtminstone icke någon som förtje - 16 Den 5 April. nade att tagas med i beräkning, ty i annat (all hade väl sådant skett.
Delta synes likväl innefatta ett alltför stort underskattande af systemets fördelar, i strid mot både allt, hvad erfarenheten visat från andra länder, och mot det loford som förslagets författare sjelf gifvit åt principen.
Uti England, hvarifrån man har den långvarigaste erfarenheten af systemets verkningar, har det visserligen dröjt många år innan upbörden vid Postverket upgått till samma belopp som den utgjorde före reformens vidtagande, men det bör också besinnas, alt nedsättningen i portot der gjordes till en tolftedel å en tjugufjerdedel af hvad det tillförene utgjorde, hvilket verkade en ofantlig skillnad i inkomsten när det nya systemet först tog sin början.
Att å andra sidan, i följd af en så stark nedsättning i afgiften på en gång, tillökningen i korrespondensen der skulle omedelbart visa sig starkare än den kan blifva i de länder, hvarest förändringen är mindre, kan icke bestridas; men deremot visar den fortfarande årliga, och efter några år ännu progressivt stigande tillökningen i brefvens antal i Storbritannien ett resultat, hvarifrån en slutsats kan dragas till jemförelse äfven med eli sådant förhållande som det hos oss ifrågasatta.
Om ett porto af 3 sk. b:ko här antoges, så bör det derföre utan alt behöfva uprepa något af hvad man så ofta sett i skrift ådagalagdl om inverkan af ett billigt postporto på brefvexlingens tillökning, kunna antagas, att de inrikes brefvens antal inom ett år skulle stiga väl icke till två eller tre gånger sitt förra belopp såsom i England var fallet, men åtminstone till en fjerdedel utöfver det nuvarande antalet 3,481,415 som icke utgör mera än omkring ett bref om året på hvarje person af Sveriges befolkning och att det inom tre år högst sannolikt skulle upgå till jj:delar utöfver det narvande, hvilket skulle helt och hållet upfylla bristen i portosumman.
Det kan dä med skäl frågas: när Staten af sin Bank under loppet af Irenne år har omkring 3 milks vinst, och när Tullverket under samma tid gifvit ungefär hälften af denna summa i öfverskott utöfver hvad som blifvit beräknadt, vore det väl då för mycket af statsmakterna att af dessa vinster offra sammanlagdt ett par hundratusen
R:dr för att få ett lågt medelporto genomfördt, hvilket otvifvelaktig! skulle äfven pä indirekt väg betala sig genom den större liflighet som derigenom skulle åstadkommas uti industriella- och affärsförhållanden?
Men i denna fråga om Statens upoffring af en påräknad vinst ifrån Postverket har man derjemte, såsom det tydligt synes af den Kongl. Propos:n, förglömt att taga i betraktande den fördel, vida större än det kontanta bidraget, som Staten drager af Postverket derigenom, alt detta fått sig ålagdt, atl kostnadsfritt transportera alla embels- eller s. k. fribref.
Summan af den inkomst som Postverkat af dessa skulle erhålla, om porto för dem betaltes efter vanlig tariff, lärer från samtliga kontoren utom hufvudstadens, kunna beräknas till nära 300,000 R:dr b:ko.
På General-Postkont. härstädes föres ingen räkning öfver sammanräknade lodtalet af de fribref som afgå från hufvudstaden till Rikets öfriga postkontor; men enligt Den 5 April. 17 enligt approximativa uplysningar anses, alt de, med förfatlnings-samlingen inberäknad, upgå lill ungefär lika lodlal som från samtliga de öfriga postkontoren.
Detta utgör säledek en summa af nära 600,000
R;dr eller åtminstone öfver en half mill.
R:dr b:ko, som Statsverket indirekt har i besparing genom Postverket, förutan det ärliga kontanta bidraget af 115,000
R:dr eller sammanräknadt nära lika mycket som hela den enskilda in- och utrikes brefvexlingen inbringar.
Det torde då vidare kuuna frågas: när man upsläller beräkningar öfver hvad postverket årligen kostar och hvad det har i inkomster, är det månne billigt, är det rätt, att förbise hela den ofantliga fördel, som Staten redan indirekt drager deraf?