Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. kan finna mest lämplig och ändamålsenlig», så anser jag denna fråga vara definitivt afgjord och således ingen discussion derom böra hållas; men deremot är här fråga om huruvida Utsk:s förslag till löneförhöjning åt de nuv:de Officerarne vid KonstruktionsCorpsen bör bifallas, eller om Rikets St:r skola gifva hvad K. M. begärt.
Då såväl Utsk. som R. o.
Ad. i alla anslagsfrågor 176
Dén 8 Jali f. m. visat sig mycket frikostiga, tycker jag att det skulle vara en stor inkonseqvens att nu vilja minska det af K.
M. begärda löneförhöjningsanslag, och då jag tillika icke finner olämpligt att dessa 9,000 Itdr ställas till K.
M s disposition, för att af lumont sedermera fördelas, anhåller jag att K. M:s Propos i denna del måtte blifva af K. o. Ad. bifallen.
Axel: Gr. Eosen liar sagt att hvarken Officerare vid Flottans KonstruktionsCorps eller Flottans egna Officerare hafva tillräcklig öfning för att bilda sig för sitt yrke.
Konklusionen deraf borde vara att både den ena oell den andra Corpsen förminskades, ty ingalunda kan det vara lämpligt att Staten bekostar en Corps, det må vara hvilken som helst, sora ieke behörigen kan upfylla sina skyldigheter, — det länder hvarken till nytta för Staten eller för Corpsen.
Öfningen måste nödvändigt slå i en bestämd proportion till OffieersCorpsens eller TjenstemannaCorpsens storlek, och har man ej tillfälle gifva den tillräcklig öfning, så bör man förminska den.
Visserligen kan det gå an att lemna ett och annat 100,000 Kdr för att förskaffa Flottans OfficersCorps nödig öfning i sitt yrke men att kasta bort många 100,000 Kdr till Fartygs byggande för att hålla KonstruktionsCorpsen i öfning måste blifva allt för dyrt, hvarföre jag yrkar bifall till hvad Utsk. föreslagit.
Gr. von Eosen:
Det är verkliga föhållandet att det fattas vår KonstruktionsCorps tillfällen till öfning inom landet, men det vore en lätt sik att skaffa dem sådan utomlands, genom att låta dem göra resor.
Att förminska Corpsen derföre att den icke har tillräcklig öfning under freden kan jag icke finna vara hvarken riktigt eller försigtigt, ty jag hemställer huruvida det vid en möjligen behöflig rustning kan vara tänkbart att anskaffa Officerare, som kunna göra tjenst som KonstruktionsOffieerare?
Det nuv:de antalet är så ringa och den besparing som kan göras i förhållande till den dyra materialen så liten, att jag anser det opolitiskt att förminska deras antal och icke hålla sig till hvad K. M. föreslagit.
Puke: Jag skulle tro att hela frågan om KonstruktionsCorpsens förminskning är öfverflödig att göra till föremål för discussion, ty det torde väl bero på det förslag som K.
M. kommer att afgifva i följd af den skrifvelse som Ständerna aflåta.
I afseende på löneanslaget kan jag icke underlåta att besvara Hr Mannerskantz’ yttrande då han förklarat att såväl Flottans Officerare som KonstruktionsCorpsen icke skulle vnra i tillfälle att upfulla sina skyldigheter, när det komme i fråga, — till följd af bristande anslag.
Jag skulle innerligen beklaga om detta vore Hr Mannerskantz’ öfvertygelse, min öfvertygelse är att såväl Flottans Officerare i allmänhet som KonstruktionsCorpsen skola upfvlla sina skyldigheter när det gäller.
Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm. behagade Den 8 J ull f. m. 177 behagade framställa propos. på löneförhöjning i enlighet med K. M:s förslag.
Ilr Mannerskantz:
Jag får uplysa Gr.
Puke om att jag blott begagnade mig af den premiss sorn Gr.
Bosén upställt.
Han sade att Flottans OfficerareCorps’ likasom Flottans KonstruktionsCorps’ Officerare hade för liten öfning, och då påstod jag att om så är förhållandet, hvilket jag dock äfven hört af sakkunniga personer upgifvas, är det omöjligt att Flottans KonstruktionsCorps, lika litet som Flottans egna Officerare, kunna upfylla sina skyldigheter så som de borde och säkerligen skulle göra, om dem hade blifvit lemnadt tillfälle att förvärfva den praktiska skicklighet som särdeles inom deras yrken endast genom långvarig, ständigt fortsatt öfning kan bibringas och bibehållas.
Att de icke skulle vilja anstränga sig att så vidt de förmådde upfylla sina skyldigheter* det har jag icke kunnat sätta i fråga.
Men att förmågan kan svara mot viljan då man icke får den öfning som för vapnet erfordras, det tror jag vara alldeles omöjligt.
Det vore alldeles samma förhållande som att tro, att om man aldrig ger en Kavallerist tillfälle att rida och sedan sätter honom upp på en häst, och tillsäger honom att rida fram mot fienden han då skulle kunna till nöjes utföra hvad honom åligger.
Detta har varit min upfattning af saken utan att derföre tro det icke Flottans Officerare liksom hvarje annan Officer inom svenska krigsmakten skall efter sin yttersta förmåga upfylla sina skyldigheter i behofvets stund.
Efter min upfattning af denna discussion, anser jag att den sträckt sig utom ämnet.
Utsk. har icke åsyftat att bestämma hurudan denna organisation bör blifva, utan blott hemställt att till K.
M:s disposition skulle ställas 9,000 Bdr att användas till löneförbättring för Corpsens personal.
Utsk. säger nemi. »att då Utsk. har anledning förmoda att den Corpsen åliggande tjenstgöring skulle kunna besörjas af ett färre antal Officerare än Staten nu uptager, finner sig Utsk. böra tillstyrka, att K.
St:r i underd. skrifvelse anhålla, det K.
M. täcktes låta upgöra och till Bakets näst sammanträdande St:r öfverlemna förslag till ny lönestat, grundad på den förändrade organisation af Flottans KonstrukiionsCorps, som K.
M. kan finna mest lämplig och ändamålsenlig.
Men då Utsk. emellertid anser rättvisa och billighet fordra att äfven de vid denna Corps anställde personer under nästa Statsreglerings-period erhålla en aflöning, någorlunda motsvarande den Utsk. trott sig böra tillstyrka för Flottans öfriga Corpser, får Utsk., som vid ofvanupgifna förhållande funnit sig icke böra ingå i någon närmare granskning af de utaf K. M. för Corpsens särskilda löntagare föreslagna lönebelopp, hemställa, att en "summa af 9,000 Bdr må under hvartdera afåren VII H. 12 178 Den 8 Jali f. m. 1858, 1859 och 1860 ställas till K.
M:s disposition, att användas till löneförbättring för Corpsens personal.»
Den förra framställningen grundar sig således på en förmodan.
Om nu denna förmodan icke besannas, utan K.
M. beslutar att med den förändrade organisationen den nuv:de numerären skall bibehållas, så upstår ett deficit för denna Corps’ aflöning till nästa Statsreglerings-period.
Jag får således yrka att med afslag å Utsk:s Betänk. R. o.
Ad. behagade behjerta denna Corps’ behof af tillökning i lönen och således bifalla hvad K. M. föreslagit.
Propos. till bifall å Utsk:s förev:de hemställan blef härefter framstäld och besvarad med blandade
Ja och Nej; hvarpå Pir Gr. o.
Landtm, hemställde om II. o. Ad. ansåge att till löneförhöjning för Blottans KonstruktionsCorps, i stället för de af Utsk. föreslagne 9,000 Rdr, den af K.
M. äskade summa af 1 1,465 Rdr borde beviljas, samt efter det svaren härvid utfallit med starka
Nej förklarade det han ansåg
13:de punkten, ang:Je löne anslag för MachinislO/ficerare.
Då härvid först förekom Utsk:s förslag rörande aflöningen för de båda äldste MachinistOfficerarne, yttrade Gr. Puke:.
Det är visserligen en sanning såsom Utsk. här yttrat att desse begge MachinistOfficerares aflöning varit lika, men det förhållande har egt rum med den vid Carlskröna stationerade Officeraren, för hvilken den högre lönen är afsedd, att han med anledning af den trägna tjenstgöringen i och för tillseende af alla varfvets smedjor och mekaniska verkstäder åtnjutit ett arfvode på särskild stat af 500 RdrBco, hvilket han skulle förlora om denna högre lön komme honom till godo.
Skulle han icke erhålla mer än denna lön på 2,500 Rdr, komme han derigenom i sjelfva verket att förlora 50 Rdr.
Jag inser svårigheten för honom att bibehålla det nämnde arfvodet å 500 Rdr Bco, hvilket han nu har på extra stat, hvarföre jag anhåller om propos. på att lönerne för dessa begge Officerare må blifva sådana som K. M. dem föreslagit.
Jag vill för öfrigt anmärka att den vid Stockholms station anställde MachinistOfficeraren har tillfälle till många biförtjenster, hvilka icke erbjuda sig för den i Carlskrona, hvilken omständighet jag ber R, o. Ad. behjerta.
Då nu propos till bifall å Utsk:s förslag först framställdes, ropades Nej; hvarefter samma förslag bifölls med den förändring att aflöningen för den ena af ifrågavule Officerare, i öfverenstämmelse med K. M:ts Propos., bestämdes till 3,000 Rdr Rmt.
Vidare förekom och bifölls Utsk:s hemställan i fråga om de af K.
M. äskade nya lönerne för ytterligare 2:ne MachinistOfficerare.
Då sedermera förekom Utsk:s tillstyrkande rörande hela anslagstillökningen för MachinistOfficerarne, erinrade Hr Gr. o.
Den 8 J 11 li f. m. 179 att, sedan R. o. Ad. med 500 Rdr förhöjt den af Utsk. föreslagna aflöningen för en af ifrågav:de Officerare, så borde äfven slutsumman af anslagsförhöjningen, derest Utsk:s förslag i öfrigt bifölles, förändras till 4,275 Rdr i st. f. 3,775 Rdr Rmt; hvarefter Utsk:s ifvågav:de tillstyrkande med berörde förändringar bifölls. 14:de punkten, ang:de anslag för Mekaniska Corpsen.
Jag kan icke annat än beklaga att icke K. M. i sin Propos. omnämnt en reorganisation af Flottans Mekaniska Corps, då så många andra organisationer kommit i fråga.
Förhållandet är nemi. att några Officerare äro uptagne på stat och andra utom stat; dessa sednare få vistas, hvar de behaga, med ett ord det finnes ingen organisation.
Man har trott att de skulle öfverflyttas till Väg- och VattenbyggnadsCorpsen eller ställas i tjenstgöring eller sortera under InrikesDep:tet, men så har icke skett och man har icke alls fästat något afseende vid denna del af Corpsen, som icke är upförd på stat.
Jag vill blott anmärkningsvis anföra detta, då det, som jag hoppas, icke är för sent ännu att någon propos. i detta ämne kan från K. M. eller StatsUtsk. vara att förvänta.
15:de punkten, ang:de anslag för Flottans Civilstat.
Då härvid först förekom Utsk:s hemställan i fråga om ett af K.
M. äskadt arfvode för Auditörsgöromålens bestridande vid Götheborgs depot, yttrade Gr.
Det är visserligen en sanning att så länge den nuv:de Sekreteraren, som är ställd på indragning, finnes qvar vid Depöten, är han skyldig att sköta Auditörens göromål, men om han på ett eller annat sätt skulle afgå, så finnes icke några medel att bekosta detta arfvode som ovillkorligen då skall utgå.
Jag vill icke yrka på någon återremiss med afseende på detta arfvode, som väl på något sätt, när fråga derom upstår, får fyllas, utan har blott velat i förbigående anmärka detta förhållande.
Propos till bifall å Utsk:s ifrågav:de hemställan blef härefter framställd och besvarad med Ja; och sedermera blefvo de öfriga delarne af förev:de punkt utan discussion bifallne. 16:de punkten, ang:de aflöningen för KlericiSlaten.
Bifölls. 17:de punkten, ang:de aflöningen för MedicinalStalen.
18:de punkten, ang;de aflöningen för den vid Flottans sjöfästningar å Kungsholmen och Drottningskär anställda personal. 180 Den 8 Juli f. m. Gr. Puke:
Det är verkligen att beklaga att StatsUtsk. icke kunnat bifalla det af K.
M. begärda anslag för aflöning af den vid sjöfästningen å Kungsholmen anställda personal.
När man har fästningar, bör man också bevaka dem.
Förut har å Kungsholmen en ganska obetydlig bevakning funnits, hvilken dock på sednare tiden blifvit något tillökad.
Då nu hela det anslag som fordras till dennas aflöning utgör endast 6,778 Itdr 28 öre, så måtte det icke vara en för stor summa att bekosta på en så dyrbar anläggning som fästningen å Kungsholmen verkligen är.
Utsk. har visserligen hänvisat på blifvande besparingar, det är sannt att sådana kunna upkomma, men jag får uplysa att f. n. finnas inga s. k. besparingar på 5:te HufvudTiteln emedan K.
M. har ansett sig nödsakad att anlita dem för att dermed i någon mån förbättra UnderOfficerares, Handtverkares med fleres knappa vilkor.
Jag anhåller derföre om återremiss af denna punkt till StatsUtsk. på det att Utsk. må taga i öfvervägande huruvida icke detta obetydliga anslag må kunna beredas på sätt K. M. begärt.
Det här ifrågav:de anslaget är ett nytt, och StatsUtsk. har i allmänhet ansett sig icke böra ingå i nya regleringar.
Detta är orsaken hvarföre det blifvit afslaget.
Puke säger visserligen att några besparingar icke finnas f. n., det är onekligen öfverensstämmande med verkliga förhållandet, men man bör ihågkomma orsaken hvarföre dessa besparingar måst anlitas, det är just derföre att under den förflutna tiden en mängd utgifter har måst anvisas på dem; och hvad som isynnerhet medtagit en betydlig del af dem, är matinrättningen.
Det kommer numera icke att blifva förhållandet, åtminstone till en obetydlig grad, och så är också fallet med diverse andra utgifter som hittills måst i brist af ordinarie anslag på besparingarne anlitas.
Om anslaget beviljas så kommer det icke att gälla förr än vid nästa Statsreglerings-period.
Således är det all anledning att den här ifrågav:de utgiften kan af nämnde besparingar utgå, hvarföre Utsk. icke ansett sig böra tillstyrka det af K.
M. begärda nya anslag.
Om man ser på budgeten i sin helhet, så har Utsk. icke varit njuggt utan tillstyrkt hvad som blifvit hegardt och i vissa läll till och med derutöfver.
Puke: Frih.
Tersmeden har icke bestridt behofvet af detta anslag.
Det är klart att det måste på ett eller annat sätt anskaffas.
Vid detta tillfälle tror jag mig böra påminna R. o. Ad. derom att Frih.
Tersmeden yttrat det besparingarne blifvit anlitade hufvudsakligen för truppernas mathållningar.
Det är sannt att dessa sednare i betydlig mån bidragit dertill, men hvad 4:de HufvudTiteln angår, så har K. M., såvida jag icke missminner mig, begärt ett anslag för att betäcka de föregående årens brist på mathållningen.
Jag tror äfven att Utsk. tillstyrkt och R. o. Ad. be viljat detsamma.
Något sådant tillskott på 5:te HufvudTiteln har icke af K.
M. blifvit begärdt och det torde vara ett skäl att nu bevilja denna summa.
D en 8.
Juli f. m. 181 De härefter först till bifall och sedan till återremiss å förevide punkt framställde propos. besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå förstnämnde propos. förnyades och sedan svaren dervid utfallit med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att Ja varit öfvervägande.
19:de punkten, ang:de förhöjning af anslaget lill inqvarleringspcnningar åt Flottans Embels- och Tjenstemän.
Bifölls 20:de punkten, ang:de eli nytt anslag lill arfvoden å 300
Rdr ål Chcferne för 9 Bålstnans-ltompanier, Gr.
Puke: Jag finner visserligen häraf att StatsUtsk. tillstyrkt hvad K.
M. begärt med afseende på upförandet af detta anslag på stat, men StatsUtsk. har icke besvarat den del af K.
M:s förslag som afser fyllnaden i iunnevide års brist.
Jag förmodar att detta framdeles måste ske och att således ingen glömska vållat det.
För öfrigt anhåller jag om bifall till punkten.
Förev:de punkt bifölls. 21:sta punkten, ang-.de anslag lill jcmnande af arfvodena för 227 Båtsmans-knrporaler; och 22 punkten äng-de å spannmålsanslagel för aflönings-stalen upltommande öfverslcolts användande till betäckande af bristen i spannmålsantlagel på Flottans underhålls-stat.
Dessa punkter biföllos. 23:dje punkten, ang:de upförandet å S:le Hufvud Titeln af ett förslags-anslag, såsom tillskott i de lill Båtsmans-indelningen uti Blekinge Län anslagna räntor.
Gr. Puke.- Något skäl hvarföre detta förslagsanslag blifvit upfördt på 5:te HufvudTiteln kan jag ieke finna; det måste väl komma att tillgå hädanefter som hittills med öfverskotts- och reservräntor i Blekinge.
Det är LandslndeEmbetet som kommer att verkställa de liqvider, som dervid kunna upstå, men Förvaltningen af SjöArendena bör efter min förmening aldrig komma att hafva någon befattning med detta anslag, och således finnes intet skäl att upföra det under 5:te HufvudTiteln.
Att detsamma bifalles derom kan ingen tvekan upstå, men jag har endast velat reservera 5:te HufvudTiteln från att med detsamma taga befattning.
Jag vill blott anmärka att då detta anslag afser Sveriges försvar, synes det vara naturligt att detsamma får sin plats på 5:te HufvudTiteln. B. o. Ad. ansåg denna punkt icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 182 Den 8 Juli f. m. 24:de punkten, ang:de vilkoren för vid Flottan anställde Embets- och Tjenstemäns rättighet alt komma i åtnjutande af löneförhöjning under nästa Slalsreglerings-period; 25:te punkten, ang:de Flottans pensionering; 26:te punkten, ang:de tillökning i anslaget för Flottans timmermans- och handtverks-slaler samt 27:de punkten, ang:de anslag till ökade inqvarlerings-penningar för Matroser och Båtsmän.
Dessa punkter biföllos. 28;de punkten, Båtsmäns aflöning och underhåll.
Denna punkt bifölls med förbehåll om iakttagande af den i afseende på 7:de punkten af E. o. Ad. beslutade förändring.
29:de punkten ang:de ifrågaslälld sammanföring af anslagen lill Flottans underhåll och nybyggnad; 30 punkten, ang-.de för - höjning af anslaget lill beklädnad åt Mariner, Kanonierer, Matroser och Skeppsgossar; samt 31:sta punkten, ang:de en af Hr Ridderstad väckt motion.
Dessa punkter biföllos. 32:dra punkten, angele tillökning i anslaget lill exercis för Flottans bemanning.
Hvar och en varm vän af sjöförsvaret måste med odelad tillfredsställelse erfara StatsUtsk:s beredvillighet att i detta afseende gå K.
M:s önskningar till mötes.
Det kan således icke vara mot beloppet som jag nu vill framställa några anmärkningar, utan endast mot de vilkor som njutande af det nya anslaget.
Då man besinnar att vid 4:de HufvudTiteln StatsUtsk. i fråga om Arméens vapenöfningar sammanslagit icke mindre än 4 särskilda anslag till ett, under benämning af det gemensamma anslaget för Arméens vapenöfningar; så förefaller det besynnerligt att StatsUtsk. nu skiljer på ett förut gemensamt anslag och delar det i 2:ne särskilda.
Anledningen till detta förfarande synes hafva varit den att StatsUtsk:s majoritet fruktat det utgifterne för den stora Flottan skulle blifva så ansenliga, att anslag till SkärgårdsFlottans öfning icke i tillräcklig mån skulle komma att medgifvas.
1 detta afseende får jag fästa E. o. Ad:s upmärksamhet på det yttrande som
Dep:tsChefen till protokollet afgifvit ang:de planen för exercis med Flottans bemanning.
Häraf synes att han för exercis med 1 fregatt och 1 korvett det första, 2 korvetter det andra, och 3 korvetter det tredje året, ansett behöfliga 320,000 Edr årligen, hvarjemte han funnit nödigt att en större eskader någon gång sammandrages och för sådant ändamål föreslagit ett belopp af omkring 400,000 Edr på 3 år, eller 133,000
Edr i medeltal om året räknadt.
Till öfning af SkärgårdsFlottan, hvaraf skulle utgå Usta och 3:dje året 1 bataljon kanonjollar och 1 rekognoscerings expedition samt 2:dra året 2:ne ångfartyg, 1 bataljon bombkanonslupar och 2 bataljoner kanonjollar, har han be - Den~8 Juli f. m.
183 räknat ett anslag till just det belopp som StatsUtsk. ansett för ändamålet erforderligt.
Vid sådant förhållande synes det påtagligt att Depart:sChefens mening icke kan vara någon annan än att låta SkärgårdsFlottan få sin tillständiga öfning och att då fördela anslaget, kan icke leda till något annat än trassel.
Ty hvad menar Utsk. hiir med öfning af större fartyg?
Om man också förenar sig derom att med större fartyg menas linieskepp, så frågas: om en kombinerad expedition af korvetter och skärgårds-fartyg skulle ifrågakomma, till hvilken klass af öfning skulle denna eskader då hänföras?
Jag tror att det blifver svårt att praktiskt tillämpa» den bestämmelse som Utsk. föreslagit och att så på skillingen uträkna anslaget till den ena eller andra expeditionen.
Vid sådant förhållande får jag anhålla att R. o. Ad. behagade helt enkelt bifalla hvad K.
M. föreslagit eller att Rikets St:r måtte, med uteslutande af sednare mom. i Utsk:s förslag, förhöja nuvale anslag till exercis med Flottans bemanning med 150,787 Rdr 50 öre.
Hr Gr. o. Landtm, tiilkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. G e. m. Gr. Puke:
Då jag tacksamt erkänner StatsUtskottets tillstyrkande af det begärda exercisanslaget, måste jag likväl i likhet med Frih.
Ugglas motsätta mig det sednare mom. af denna punkt.
Detta har alldeles icke sin grund deri att jag skulle vilja beröfva SkärgårdsFlottan den öfning som för densamma är behöflig, men jag anser det vara orätt att StatsUtsk. och R.
St:r. bestämma fördelningen af ett anslag, som alltid varit stiilldt till K. M:s disposition.
Då man såsom Frih.
Ugglas anmärkte sammanfört 4:de Hufvudlitelns anslag för Arméens vapenöfningar, och ej på samma skäl, som för nu ifrågav-.de fall blifvit framställda, föreskrifvit att Artilleriet, Sappörer, Kavalleriet &c. skulle hvardera hafva så och så många 1,000
Rdrs anslag, finnes ej heller något skäl till nu ifrågaställda delning.
Jag förenar mig således med Frih. Ugglas.
Jag finner visserligen att, inom den nu pågående Statsregleringen, det kan komma att blifva ganska likgiltigt, huruvida detta anslag för de särskilda Flottornas exercis blifver deladt eller icke, men jag kan icke se någon olägenhet af det förslag som StatsUtsk:s Betänk, innebär, och vi torde nödgas komma öfverens derom att ännu icke blifvit definitivt afgjordt, huruvida anslaget för en Linieflotta kan anses vara fullt ändamålsenligt.
Jag för min del är af motsatt tanke och anser att allt hvad man kan använda på Skärgårdsvapnet vore det mest ändamålsenliga i försvarsväg.
Jag yrkar således bifall till hvad StatsUtsk. i denna del föreslagit.
Motivet för Utsk:s tillstyrkande i denna punkt ligger temligen öppet.
Det är gifvet att det härledt sig af fruktan att, med de antecedentia som SjöförsvarsDep:tet ådagalagt, den mindre Flottan eller SkärgårdsFlottan möjligen icke skulle få 184 Den 8 Juli f. m. den öfning som ansetts behöflig.
Dep:tsChefen i sitt förslag antydt att meningen vore att använda nngefärligen de summor som Utsk. afsett, för hvardera Flottans öfning.
För att nu denna Dep:tsChefens mening skulle blifva en verklighet har StatsUtsk. tillstyrkt denna punkt.
Att det låter sig göra, då Dep:tsChefen så sjelf ansett, lider intet tvifvel.
Då så är förhållandet hemställer jag om icke, med den fruktan man i allmänhet hyser att icke SkärgårdsFlottan skall få tillräcklig öfning, det är skäl att bifalla Utsk:s förslag i denna del.
Jag kan icke finna att det trassel som Frih.
Ugglas i afseende på redovisning påpekat, kan blifva så särdeles stort; vi veta att dessa Flottor i fordna tider varit åtskiljda, och dessutom har opinionen i den vägen uttryckt sig bestämdt i detta fall.
Då för öfrigt ingen skada derigenom sker, tycker jag att det är mer öfverensstämmande med det rätta att bifalla hvad StatsUtsk. tillstyrkt.
För min del kan jag icke finna att det vilkor StatsUtsk. föreslagit för beviljande af detta anslag är på något sätt bindande för K. M., ithy att det icke står det en del af detta anslag skall användas till exercis med Skärgårds-fartyg, utan endast med större fartyg och det således kan mycket väl användas såväl till exercis med fregatter och korvetter, som .ångfartyg.
Men i likhet med Frih. Ugglas och Gr.
Puke anser jag att bestämmandet af en sådan fördelning utmärker ett misstroende mot K. M. och vår Sjöminister att de icke skulle ega förmåga att bedöma hvad som erfordras för den ena eller andra Flottans exercis.
På denna grund får jag förena mig i Frih.
Ugglas’ yrkande att detta anslag utan inskränkning måtte beviljas.
Hr Liljehök, Carl Berthild:
Åberopande min reservation får jag instämma i Frih.
Ugglas’ yrkande och vill endast tillägga att man kan grunda sitt beslut i detta afseende på den erfarenhet som man vunnit de sista 12 åren rörande exercisen med Skärgårdsfartyg.
Jag tror att den föreslagna fördelningen är obehöflig hvarjemte den medför olägenheten af särskilda räkenskaper, enär, för att B.
St:r skola blifva i tillfälle att bestämma hvad som för större eller mindre fartyg är nödigt, detaljerade redogörelser borde till dem öfverlemnas.
Man har såsom invändning mot Utsk:s förslag yttrat att det skulle föranleda trassel, enär det skulle vara svårt att bestämma hvad slags betydelse man fäster vid större eller mindre fartyg.
Jag har likväl svårt att fatta huruledes trassel deraf skall upstå att man på förhand bestämmer huru stor del af anslaget som bör användas för den ena eller andra klassen; snarare tror jag att trassel och olika åsigter om rätta användandet af medlen skulle upkomma, om detta icke vore på förhand afgjordt.