Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om denna afprutning, äfvensom frågan om hänvisningar på 4 bnfvudtiteln uteblifvit, och Utskts betänk, i stället bifallits, så bade, åtminstone under loppet af dessa 4 åren, ett så stort tillskott varit lemoadt, att, såvida icke i hast alltför många uudersökningar på en gång skolat verkställas, bristen ej kunnat blifva mer än 5oo ä 6bo r:dr årligen.
Det är motbjudande för mig, att, då frågor behandlas med det eftersinnande och det allvar, som bär skett, man skalf komma till det resultat , att, emedan ett Stånd bestämt 8ooo r:dr, vi måste besluta detsamma, på det alt a
Stånd måtte vara likslämmiga, ty jag vill handla efter princip, och en princip ligger verkligen i StatsUtskts tillstyrkande.
Jag får derföre förklara, att jag helst önskat att PresleSt. bifallit Utsk:s förslag med S5i6 r:dr, som Konungen begärt, utom de ia5o r:dr, sorn skulle utgå af den 4 och 9 hufvudtiteln, ty ovillkorligen måste nu en brist af 5i6 ridr 32 sk. uppstå.
Jag vili emedlertid icke envisas emot hvad PresteSt. bifallit, utan förenar mig derom alt Booo r:dr måtte beviljas, emedan det vore skada om denna summa för ändamålet ginge förlorad, derföre alt man ville förhöja den med 5i6 i:dr 32 sk. 322 D c 11 aa M a r s t', ut.
Det äger visserligen sin riktighet, på sålt Frill.
Sprengtporten nämnt, alt något misstag icke blifvit af SlatsUlsk. begånget i omföl malandet att de i2Öo r:dr, som utgått ifrån 4 och 9 hufviullitlarna, användts till den fordna styrelsen öfver vatlencommunicationer; men genom den af Hr von Hartmansdorff gjorda upplysning af K.
M:s nåd. propos. är likväl ådagalagdt, alt
Konungen icke tagit dessa i a5o rtdr i beräkning vid äskandet af det anslag, sorn nämnde propos. innehåller, utan i stället förklarat, att de i 2Öq rulr, som tillförene utgått af 4 och q liufvudtitlarna, skulle, genom det nya anslagets beviljande, komma att till andra ändamål besparas.
Således liar StatsDtsk. begålt en oriktighet deruti, att Utsk. förklarat, att desse i2Öo r:dr, ehuru uppförde på 4 och 9 hufvudtitlama, likväl skulle ifrån desamma förryckas och användas till fyllnad ide 85i6 r:dr 32 sk., sorn skulle ställas lill K.
M;s nåd. disposition.
PresteSt. liar likväl, med inskränkning i denna summa, förklarat att de 125o r:dr skulle qvarstå på de titlar, till hvilka de hörde; men jag tror att ordalagen ej äro nog (villiga i PresteSlis beslut, emedan de ej innebära huruvida Ståndet bifallit Utsk:s tillstyrkande att dessa medel skola utgå till det ändamål, hvartill de hittills varit använda, eller om Ståndet afslagil detsamma.
Således blir det nödvändigt att R. o. Ad. går mera ty .Iligt och categoriskt tillväga för att vinna det ändamål,'att hvarje hnfvudtitel må bibehållas vid hvad till densamma blifvit be v i I jael t.
Jag skulle tillstyrka, att R. o. Ad. täcktes göra ett tillägg i PresteStts beslut, bestående deruti, alt medlen skola qvarstå på den titel, dil de höra, och användas till det ändamål, hvartill titeln är anvisad, eller också att R. o. Ad. afslår StatsTJtskts betänk., hvaraf följden blifver att just det stadgande blir gällande, som tillägget eljest skulle innehålla.
H. Ex., Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf:
Jag röstar eniot all förening af det föreslagna embetsverket med någon militärisk inrättning.
Civila arbetena hafva alldeles icke något sammanhang med de militäriska.
Det handlas nu om en civil Ingeniör-corps för icke militäriska arbeten, ,och denna corps, likasom de arbeten, hvilka blifva föremål för dess verksamhet, höra uppenbarligen under inrikes departementet.
Jag skall aldrig deltaga i beslut, sorn gå ut på att, i anseende till transitoriska förhållanden, vidtaga permanenta organisationer; så har likväl skett åtskilliga gånger hos oss, stundom i högst vigtiga organisationer, och detta tror jag vara ganska skadligt.
Hvad summan beträffar, så tror jag att den uppgifna siffran 8516 r:dr 32 sk. just genom sin udda beskaffenhet förtjena!' mycket förtroende; ty när Regeringen icke tagit till 8000 r:dr och icke heller gooo v.dr ulan 85i6 r.dr 32 sk., så tyckes det utvisa, att det lie - D c n » Mari f. m. höfliga är på det aldra nogasle uträknad t.
Det är bekant, att medelst några riksdalers afprutning kan skadligaste misshushållning begås, ty sålunda vållas ofta alt ändamålet förfelas, och då är hela anslaget bortkastadt.
Det är icke jag sorn hittat på detta; Kellgren i verlden talte om att någorlunda bli gift med den man friar till, och någorlunda råka den man söker.
Så går det när man vill saken, men anslår otillräckliga medel — helst således skulle jag rösta för85i6 r:dr, men när nu, oaktadt allt det glädjande vi trott oss veta om vårt statsverks yppiga tillstånd, del likväl befinnes, att en besparing af 5)6 r:dr 32 sk. är för detsamma så väsendtlig, vill jag icke medverka till en financiel våda.
Jag instämmer med PresteSt., på det att något mätte blifva utaf, och röstar för anslåendet af 8000 rtdr.
Jag får i anledn. af Hr Printzensköld* aomärkn. endast upplysa, att K.
M:s propos. om inrättningen af ett embetsverk för vatleneommunicationer och likartade byggnadsföretag icke kom
Ständerna tillhanda förrän sedan riksdagen långt framskridit och ordin, statsreglerrti redan var beslutad, hvilket hindrade StatsUtsk. att i sammanhang med denna statsreglering vt
Ira något i afseende å ifrågavar. inrättning.
Jag betvifla!' huruvida Slnnderne kunna göra ett sådant förklarande, att ett anslag, sorn förut, enl. ordin, statsreglertn, funnits uppfördt på stat, nu väl skulle utgå till det dermed afsé.ibia ändamålet, men att under extra-statsregler:n skulle ett särskildt anslag beviljas, för att ersätta den eller de titlar, hvarifrån anslaget utgår.
StatsUtsk. förmodade icke annat, än att
Konungen begärt för aflöningen åt ett nytt embetsverk och för undersökningars anställande en summa af 17,000 r-.dr; men som i den af Ständerna beslutade ordin, statsreglerin, hvaruti Konungen icke äskat någon ändring, en tillgång härtill redan befanns af i'25o r:dr, så har Konungen ansett att dessa medel kunde disponeras till andra ändamål; likväl och som Ständerne beslutat den ordin. statsregler:n, så fann StatsUtsk. sig icke böra tillstyrka någon förändring i detta afseende eller alt något behof vore för handen att bevilja hela summan.
Detta är den enkla tankeledning , som StatsUtsk. följt.
Då jag tror mig finna, alt jag ej underslödes i antagandet af det tillägg, jag föreslagit, så vill jag visserligen icke förlänga discussionen, utan afstår ifrån allt yrkande i afseende derå.
Beträffande summan har H. Ex. Hr Gr.
Löwenhjelm fästat sig vid dess belopp af 85i6 r.dr 32 sk. såsom bevis pä huru nogräknad man varit, då man ej begärt en ruud summa, ulan just 85i6, och att della siffertal vore ett bevis på alt den vore afsedd för vissa ändamål: jag har der emot fattat saken så, att Konungen äskat 9766 r:dr 32 sk. 22$ Den 22 Mars f. m. såsom deri bestämda suni man, oell det är den jag anbåller alt R. o. Ad. ville anslå till det belopp, sorn Utsk. gjort, ty Ulsk. bar verkligen tillstyrkt densamma, då ia5o r:dr skulle tagas ifrån de ofta åberopade atile hufvudtitlarna, samt 85i6 rtdr derutöfver.
Om man nu endast fäster sig vid det anslag, som PiesteSt. bifallit, eller 8000 rtdr, och icke nämner att dessa 12.10 r:dr skola dertill läggas, så blefve ju anslaget för den ifrågavar. anstalten -otilliacls.ligt ocb visserligen icke detsamma, som Konungen begärt.
Jag förenar mig alltså med Hr Printzensköld om nödvändigbeten af ett förtydligande, så alt det må bestämmas, huruvida någon summa kominer att läggas till de af PresteSt. beslutade 8000 rtdr, ty bär står: ”111 ö f v e r.” Jag anhåller att R. o. Åd. må lemna jdeu summa, som Regeringen begärt.
Jag bar kommit till den öfverlygelsen, uti StatsUtsk. i detta fall verkligen begått eli misstag, men tillika ett ganska förlåtligt misstag; ty ibland den mängd af mål, som StatsUtsk. har att handlägga, är ingenting lättare och ursägl ligare än al t missförstå en skrifvelse.
Hr von Hartmansdorff uppläste Konungens propus, och deraf förnams klarligen, alt Konungen afsell att 4 hufvudtiteln skulle få behålla sina nino rtdr lill andra ändamål, sorn med denna titel bade gemenskap, helst 4 hufvudtiteln icke hade att göra med organisationen af ett embetsverk af den ari, som det ifrågavar., och lika litet den 9 hufvudtiteln.
Konungen icke äskat 8516 rtdr 32 sk. lita 11 9766 rtdr 32 sk. ar den, att \ hufvudtiteln skulle få behålla sina rooo rtdr, och 9 hufvudtiteln sina i5o rtdr, då återstoden blir 8516 rtdr 32 sk.
I öfrigt lier jag blott alt få förena mig med Hr voti Hartmansdorff i lians begäran om proposition.
Jag får tillkännagifva, att jag gerna skulle se alt Konungen fått sig beviljad liela den summa, Han ansett behöflig-, och orsaken dertill är den, att som den gamla organisationen, hvilken med sjöcomtnunicationer haft befallning, varit ofullkomlig och i allmänhet åt klena händer anförtrodd, så vill jag ej att något skäl skall mot St a 11 der na kunna anföras, att de i för liten ^grad anslagit hvad sorn varit erforderligt, och att man ej på dem må kunna skjuta skulden, ifall den nya inrättningen vore behäftad med enahanda fel, som den gamla.
Frågan är likväl den, om det later sig göra att anslaget må blifva så stort sorn Konungen begärt.
Hade PresteSt, icke redan fattat sitt beslut, så hade jag velat förena mig med Hr von Hartmansdorff, men 1111 deremot tror jag icke att det leder till ändamålet att afvika från Pi-e - Don 11 Mars f. ra. 213 PresteStts beslut.
Det må vara sannt, att man ej nu kan taga i anspråk de medel, som äro beviljade på de ordin, hufvudlitlarna, ehuru det å andra sidan förekommer som om det icke skulle vara något hinder, mera nu än vid andra tillfällen, att på så sätt och i detta speciella afseende begagna dessa medel, hvilka tydligen finnas afsalte för andra icke specificerade behof och icke behöfva qvarstå utan allt användande på tillärna; men då jag väl vet alt grundlagen i det fallet lägger hinder i vägen, så ser jag likväl en möjlighet för Konungen, ifall så anses nödigt, att på de särskildt anvisade medlen i och för undersökningar jemka den saken, om så behöfves.
I öfrigt, och det största skäl, som föranleder mig att förblifva vid PresteStJs beslut, ur alt den nya styrelsen svårligen kan komma alt genast fungera, som StatsTJtsk. synes hafva föreställt sig, då man afsett föremål, ‘om kvilka man haft föga annan upplysning, än den som blifvit lemnad af f. d.
Storamirals-embetets 3:dje afdelning*
Hrr functionärer, och med min kännedom om dessa functionärer, måste jag betvifla grundligheten och ordentligheten af deras undersökningar och uppgifter.
Jag anser således, att dea nya styrelsen lill en början kommer att befatta sig med alt ånyo granska de förslag, som den gamla Styrelsen aflemnat; de tåla, min själ! vid en sådan granskning.
Under sådan förutsättning, och då man besinnar alt det är något för mycket hegardt, att den nya styrelsen skall använda medel på grund af förslag uppställda af en annan styrelse och underkasta sig de förebråelser, som skola uppkomma om den så gjorde, så tror jag att anslagssumman för den nya styrelsen möjligen kan vara tillräcklig, helst jag icke tror att den kommer att så vidsträckt tagas i anspråk, som om frågan vore att genast anställa nya arbeten.
Jag instämmer således med deuij som yrkat antagande af PresteSlts beslut.
Ilr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det blifvit begärdt, att de 2tne frågor, som i det nu föredragna förslaget förekomma, måtte åtskiljas.
Den ena frågan vore anslaget till styrelsen för allmänna arbeten, den andra huruvida några af de på andra titlar uppförda medel skulle användas för detta föremål.
Hr Landtm, finge nu framställa propos. i afseende på det ena förslaget, eller att åt styrelsen för allmänna arbeten mätte anslås en summa af 85i6 r:dr 32 sk.; i öfrigt vore yrkad!, dels att anslaget skulle bestämmas till 8000 r:dr, dels till 9766 r:dr 32 sk.
Jag vågar underställa Hr 22 H. 29 Den 3a Mars f. nj. Frih. o. Landtm, om ej den första propos:n kunde blifva den, huruvida R. o.
Ad., utan att bestiitnma hvarifrån medlen skola tagas, måtte bevilja för det ifrågavar. embelsverket 9766 r:dr 32 sk-, på sätt Konungen äskat och Stats* Utsk. tillstyrkt.
Hi- Le frön, Jo b. Pehr:
Jag instämmer alldeles med den föreg-.de talaren, men jag tror att lian begått ett misstag, då lian sagt: ”på sätt Konungen åskat och StatsUlsk. tillstyrkt.
Han menade förmodligen endast summan, som är lika enl.
Konungens propos. oell StatsUtsk.s förslag.
Vi få nu ej inblanda sättet, utan endast taga summan.
Hr Lefre'ns anrnärkn. är riktig; jag hade ej bort yttra mig om annat än summan.
Den första propos. torde, på sätt Hr Frih. o. Landtm, nämnt, blifva på hvad Utsk. föreslagit, och den andra, emedan begäran derom först gjordes, på instämmande i PresteShs beslut; hvarefter det af Hr von Hartmansdorff begärda tillägg torde i 3:dje rummet förekomma.
Utskis förslag i afseende på summan uppgår till 9766 r:dr 32 sk.; och som detta är Utsk:s förslag, torde Hr von Hohenhausen finna, att det är på denna summa, som propos. först bör göras.
Om hon sedan skall anskaffas, så. alt 85i6 ridt- 32 sk. utgå på den extra-statsregler:n och i2Öo på dea ordin., är en sak, som sedermera må afgöras. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, på sätt Hr Landtm, förut framställt, R. o. Ad. behagade linna, det här vore fråga om 3 olika summor för den af K.
M. äskade styrelse för allmänna arbeten.
Den ena innefattades i StatsTJtskis förslag, innehållande att Utsk. anser sig böra tillstyrka att till aflöning för den nya styrelsen för allmänna arbeten, med derunder lydande districtchefer, intill nästa riksdag hevi jas ett anslag af 85i6 r:dr 32 sk.> eller för 4 år 34,066 r:dr 32 sk. utöfver de i2Öo r:dr, hvilka, på sätt K. M:s nåd, propos. upplyser, blifva alt tillgå dels på 4 hufvudtileln, dels genom indragning af de till comite'en för de norra väganläggningarna på 9 hufvudtiteln anslagna 2Öo rsdr; men då likväl denna sista af Hr Landtm, upplästa del af StnIs— Utsk:s tillstyrkande vore bestämdt skiljd från den öfriga delen, och man begärt frågornas skiljande, torde R. o. Ad. finna att första proposm icke kunde innefatta annat än Utskis förslag om ett anslag af 8516 r:dr 32 sk.
Blefve den icke bifallen, förekomme frågan om instämmande i bestämmandet af 8000 r:dr, såsom PresleSt. beslutat, eller 0111 anslagets bestämmande till 9766 ndr 32 sk., såsom några ledamöter yrkat.
Den 22 Mars f. m.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.; Hvad sorn här i min tanke forst hör utrönas, är, luiru stor summa, som R, o. Ad. vill bevilja, och sedermera huru den beviljade summan skall utså.
Skulle vi gå så tillväga, sorn Hr Frih. o.
Landtm, föreslagit, så skulle det kunna hända, att om StalsUtskis förslag ang:de de 85i6 r:dr bifölls, men sedan frågan om de 1200 blef afslagen, icke derför att nya embetsverket ej skulle vara i behof af sistnämnda summa, men derför att den skulle komma alt utgå på ett sätt som R. o. Ad, icke gillade, så kunde det hända, säger jag, att summan Liefve nedsatt, oaktadt man verkligen önskade att bevilja den -amma i sin helhet.
Af denna orsak ber jag att få instämma med Hr von Hartmansdorff.
För min del kan jag ej instämma med Frih. Tersmeden i detta fall, ulan får i stället förena mig med hvad Hr Frih. o.
Landtm, föreslagit.
Jag kan ej undgå (inna, att om det hörer till ordningen att först alltid framställa propos. på Utskts förslag, så bör man också tillse hvad ett CJuk. tillstyrker, och då, hvad förevar, punkt angår, befinnes det, att Utsk. icke tillstyrkt mer än 85i6 r:dr 32 sk. nytt anslag, emedan det öfriga är gammalt, sorn förut utgått.
För att således följa ordningen, måste propos först framställas på Utsk:s förslag i sin helhet, och 0111 det ej anlages, mäste man låta sig nöja att taga saken, som den kan ske, nemi. lika med PresteSt, Hr von Hartmansdorff:
I händelse den propos. skulle göras, sorn Hr Frih. o.
Landtm, förklarade sig sinnad att framställa, vill jag blott hafva varnat dem af Husets ledamöter, som lika med mig ranse att hela summan 9766 r:dr 32 sk. bör gifvas, alt ej till propos. svara ja.
De böra tvertom svara nej, för att sedermera kunna komma till den summa, som behöfves.
Jag anhåller alt få förena mig med Frih.
Tersmeden deruti att summans belopp först måste bestämmas och att, när R. o. Ad. väl afgjort den frågan, fördelningen, huru anslaget skall utgå, må blifva föremål för särskild propos.
Hr Frih, o Landtm, yttrade, i anledn. af den fråga, som uppstått angide den propos,, hvilken först borde framställas, att antingen mäste propos. å Utskss förslag i sin helhet framställas, eller måste den fördelas i 2!ne delar.
Fördelades den, mäste i alla fall den siffra, som StatsUtsk. bestämt för anslaget, utgöra föremålet för propos., och den andra siffran lomme derefter att utgöra föremål för en annan propos.; Hr Landtm, ansåg sig likväl först böra hemställa, om R. o. Ad. ansåg alt propos, borde delas i 2 delar vid lie-lutets fattande.
Ropades starka nej, blandade med ja. 338 Den 32 Mars f. m.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, del han trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i sin helhet.
Hr Landtm, yttrade, att det förslag, som dernäst blifvit framstäldt, vore, att R. o.
Ad. måtte instämma uti PresteSt-. s i ämnet fattade beslut, oell lät Hr Landtm, nu först uppläsa detsamma.
Sedan detta skett, yttrade Hr Landtm., alt det blifvit anmärkt hurusom detta PresteSt:s beslut icke vore uppfattadt i så tydliga uttryck, att, ifall det blefve R. o. Ad:s beslut, man med säkerhet kunde veta meningen af detsamma.
Hr Landtm, hemställde alltså, om R. o. Ad. ansåg att frågan om instämmande i PresteStts beslut borde delas i 2tne särskilda framställningar.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad., på sätt flere ledamöter af Ståndet yrkat, behagade instämma i det af PresteSt. i denna fråga fattade beslut.
Hr Landtm, yttrade, att, då denna propos. blifvit med både ja och nej besvarad, R. o. Ad. torde finna att Hr Landtm, borde framställa propos. till bifall å K.
M:s förslag i denna del.
Jag hemställer, huruvida ej Hr Frih. o. Landtm, skulle läckas gifva sin uppfattning af svaret på den framställda propos:n tillkänna, ehuru ropen visserligen varit både jakande och nekande.
Landtm, yttrade, det han i sådant fall som nu icke kunde tillåta sig något omdöme om hvilken mening, som varit den öfvervägande, men R. o. Ad. behagade finna, att ett omdöme derom blefve lättare om någon annan propos. äfven framställdes oell man deraf finner R. o. Ad:s majoritets mening, men visserligen kunde äfven den först framställda propostn ånyo göras, för att utröna om svaren derå blefve bestämdare än första gången.
Jag vet ej hvad som hindrar att propos. framställes på det tillägg, sorn blifvit föreslaget, äfven om man antager PresteSlts beslut, och önskade jag att förnyad propos. måtte framställas om instämmande i nämnda PresteSt:s beslut.
Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Hr von Den 11 Mars f. m. 229 Hohenhausen.? yttrande, uppmärksamheten deruppå, alt om It. o. Ad. hifölle samma förslag som PresleSt., så ansåg han icke att något tillägg i summan sedan kunde äga rum, enär en summa, som blifvit bestämd, icke kunde på detta sätt ökas, utan måste det, om det skall kunna äga rum, ske i följd af inbjudning från något annat Stånd; men sedan frågan här varit under öfverläggning och beslut derom blifvit faltadt, kunde summan icke i sådant fall hvarken ökas eliel- minskas.
För öfrigt, i afseende på ordningen för propositionernas framställande, kunde Hr Landtm, icke annat lin finna det vara temmeligen klart, alt alla som vilja bifalla den ena propostn, om den icke framställes först, kunna svara nej och således få fram sin mening, vare sig alt den framställes först eller sist; ordningen, i hvilken propos:na framställas, torde Lt. o. Ad. finna icke kunna i denna fråga någonting inverka på del beslut, Ståndet kunde komma att fatta.
Jag önskar alt Hr Frih. o. Landtm, icke måtte komma att anse som ett klander hvad jag går att säga i anleda, af hvad som skett eller som kommer att ske, utan endast som ett uttryck af min enskilda tanke och den erfarenhet jag under föregtde riksdagar vunnit.
Alt det i alla full lärer blifva för Hr Frih. o. Landtm, omöjligt att bestämdt säga, genom svaren på gjorda propostr, hvilket rop som varit majoritetens eller minoritetens, äfven om propos. göres 2, 3, 4 eller huru många gånger sorn helst, det är temmeligen säkert; detta torde utvisa alt det rälta är, dä propos. blifvit framställd en gång samt med ja och nej besvarad, att Hr Landtm,, utan vidare upprepande af samma propos., gifver sin uppfattning af svaret tillkänna.
Det är alldeles likgiltigt huru Hr Landtm, förklarar sig hafva Uppfattat det afgifna svaret, antingen ja eller nej varit öfvervägande; ty den sidan, som ej är ense om Hr Landtnäs uppfattning, har sig öppet att begära votering.
Nu är propos. gjord af Hr Frih. o. Landtm.: jag vill icke inlåta mig att upplaga till besvarande och således ingå i förnyad disen ssion om hvilken följden skulle blifva, i händelse propos:n blifvit bifallen eller icke bifallen, emedan jag anser diseussionen slutad för alla andra åtminstone än Hr Frih. o. Landtm.
, men jag får endast anhålla att få veta Hr Landlm:s opinion om antingen ja eller nej var öfvervägande i det svar, som R. o.
Ad. afgifvit, då jag ämnar, ifall min mening ej är den gällande, begära votering, hvilket likaledes står dem öppet, som äro af annan tanke.
Jag tror ej det låter sig göra att förena våra åsigter eller att kunna utröna majoriteten genom ett idkeligt förnyande af propostr eller genom ett öfvergflende ifrån den ena propos. till den andra, ty då skall det ej linnas någon gräns hvarken för propostr eller rop. D c n aa Mars f. ra. Gr. von Platen:
Då grundlagen utstakar på hvatt sfi 11 propos;r skola framställas, eller med ledning af de ämnen som under discussionen blifvit framställda, kan jag ej med den sista talaren finna, att icke någon gräns skulle gifvas för proposrr, och jag tror att Hr Frih. o. Landtm, yttrat all en sadan gräns finnes äfven i delta fall.
Just med hänseende lill den omständigheten, att propos:r skola framställas i den ordning, hvartill discussionen gifver anledn., ber jag fa fästa uppmärksamheten derpå, att här voro åtskillig© talare, som syntes fallne för att ingå på PresteStis beslut, undantagandes hvad anginge tillägget i slutmeningen, d. v, s. man ville bifalla de 8000 r:dr, men tyckte att beslutet var alfattadt i mindre passande ordalag.
Detta har vållat, att när Hr Frih. o. Landtm, bade framställt proposm, blef det svårt att uppfatta hvad Ståndets tanke i det fallet vare, ty mingen, som velat gifva sitt Lii fal f till PresteSt:s beshit i afseende på summan, ville ej instämma i PresteStis slutmening, och tror jag derföre, att om denna mening ginge ut, skulle ett bestämdt bifall sedan följa på proposCn, om den ånyo framställes.
Hr Lefren: Då Hr Frih. o.
Landtm, förklarat sig vilja ånyo framställa propos. rör:de PresteSCs beslut, så tycker jag att Gr.
Frölich kunde dermed vara nöjd, emedan det icke är förenligt med liberala tänkesätt att vilja tvinga Hr Landtm, att uttrycka en opinion, dä Hr Landtm, sagt sig icke hafva kunnat fatta någon sådan anglde R. o. Adis svar på Hr Landtm:s framställning.
Jag hemställer till Gr, Frölichs kända liberalism, huruvida det ej vore illiberal! att vilja neka Hr Landtm, att hafva sin opinion för sig i en fråga, som honom tillhör.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad., på sätt under discussionen blifvit yrkadt, behagade bifalla ett anslag till styrelsen för allmänna arbeten af Booo r:dr på 4 år, eller tillsammans 82,000 ridr.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverrösta! ja. Gr. Frölich:
Landtm, redan yttrat sig öfver R. o. Ad:s svar, innan jag fick ordet, så får jag reservera mig så väl mot den framställda proposm som det beslut, hvilket kan anses vara fattadt.
Proposm framställdes med de ordalagen; ”på sätt under discussionen blifvit vrkadt. 1'
Discussionen har varit så brokig, alt det just lyster mig att se huru den skall framstå i prut. under formen af beslut.
Frih. Kan t zou, Joli.
Albert, förenade sig med Gr. Frölich.
Ö c n 11 Mars f. m.
Hr Frill. o. Landtm, yttrade, att nn förekomme lill pVopos., huruvida R. o. Ad., i öfverensstämmelse med K.