Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emedlertid upprepar jag, att fördelarna af decimal-systemet i och för sig sjelft, oansedt det något ogena talet 10, hvarpå det grundar sig, äro så öfvervägande, att jag i inin ringa mån alltid skall bidraga till detsammas antagande, då det isoleradt framställes; men helt annat blir förhållandet, om dess antagande skall utgöra ett villkor för någon annan ännu mera nyttig förändring.
Då fråga sålunda uppstår, att oskiljaktigt förena 2:110 framställda förslag, hvilka hegge äro nyttiga, tior jag, alt man med billighet kan fordra af representanten, att han skall öfverväga deras ömsesidiga lätthet att tillvägabringa, 0111 det ena är lättare att åstadkomma än det andra, om det ensamt kan sältas i verkställighet och 0111 sådant kari ske utan uppskof.
Sådant 334 Den ij Maj e. m. är förhållandet med frågan om enhet i myntet och enhet i mått, mål och vigt, sorn är en särskild fråga, och den andra frågan, huru denna enhet skall indelas antingen i io tal eller på något annat sätt.
Att oreda förefinnes genom de olika slag af enheter, som begagnas, är allmänt kändt och har i dag af en värd talare på 2:dra grefvebänken på ett lättfattligt sätt blifvit utveckladt för dem, som förut ej kommit att tänka derpå.
Jag kan derföre, för min del, ingalunda tillstyrka, att införandet af enhet i myntet skulle fördröjas, derföre att vi ej vitl denna riksdag kunna fä decimal-systemet antaget.
Kunde vi vinna begge delarna, skulle det vara mig ganska kärt; men då jag tror, att det icke låter sig göra, finner jag mig böra vara BaucoUtsk. erkansam, för det Utsk. ej sammanbundit begge förslagen, hvaraf följden kunnat blifva bådas förkastande.
I händelse betänk, skulle blifva återremit(eradt, anil iller jag alt Utsk. ville ytterligare taga i betraktande den skiljaktighet från det af Utsk. nu framställda förslaget, som innefattas uti min vid riksdagens början afgifn. i motion.
Jag föreställer mig, ali då man vill uppnå eli godt mål, bör man icke blott gå den väg, som leder derhän, ulan man bör, bland flera befintliga, välja den vägen, som med minsta uppoffring förenar den största förmånen.
Jag har föreställt mig, att man kunde komma till reda i myntet, utan att rubba den fastställda myntfoten för silfverutmy ntningen, derigenom att 4 rJdr finge benämning af en specie.
Riksdalern blefve då den verkliga enheten,- ehuru ett annat namn funnes för fyrdubblingen deraf.
När dä silfvermyntet finge såsom enbet bibehålla den fyrdubbla mullipeln, så slapp man att ändra myntfoten, hvilket medförde den fördelen att i rörelsen undvika 2.me slags silfvermyuf, enär ommyntningen af allt det sedan i83o ulgifna silfvermyntet svårligen torde komma i fråga.
— Vidare bar jag föreställt mig, att sedan Svenska specie-riksdm numera blifvit tillräckligen känd på Europeiska marknaden och i verldshandel, det icke vore försigtigt att deruti göra en förändring, hvilken möjligtvis inom Europa kunde leda till den slutsats, att våra penningeföi hållanden icke uppnått den stadga, som de verkligen äga.
Om likväl de detaljer, hvarvid jag nu fästat mig, ej kunna ernås, anser jag dock ett stort steg vara vunnet genom antagande af BancoUtskts förslag, hvilket innefattar hufvudsakeu af hvad jag tillstyrkt i min motion.
Egentliga orsaken, hvarföre jag föreslog specie-riksd:s qvarstående såsom en slags skugga af en större enhet, var den, att jag föreställde mig, alt förslaget derigenom lättare skulle vinna gällande kraft på något annat ställe än inom delta Hus; men oin BancoUlsk. icke vill frångå sitt förslag, om det nödvändigt vill uppgöra förslag till en myntfot; så instämmer jag lill alla delar uti Hr Cederschjölds anmärkn. om beräkningen af remedium.
Ordalagen, som omtala remedium, äro till den grad otydliga, alt de lätteligen kunna gifva anledu, De ii 27 Maj e. m. 335 lill misstag vid beräkningen deraf.
De äro mer än obetydliga, sä att sunda förnuftet mäste öfverrösta bokstafven, emedan det skulle vara orimligt alt lyda föreskriften sä, som den står i bokstafven.
Jag anhåller, att BancoUtsk. ville tydligen uttrycka, att remedium skall beräknas per stycke och icke Tt-\is. Jag hade trott, att Ulsk.
, utan behof af någon särskild derom vackt motion, skulle af bancofulImäktiges protocoller ägt tillräckliga anledntr att framkomma mod förslag till en lagförklaring, ang:de beräkningen af remedium, äfven om ingenting annat angtde, myntfoten ifrågakomma.
De öfriga skiljaktigheterna emellan min motion och TJtskrs förslag äro mindre väsendtliga, hvarföre jag icke vill upptaga tiden med någon utveckling deraf.
Jag vill blott fästa de herrars uppmärksamhet, hvilka icke vilja antaga någon förändring, med mindre decimal-systemet införes , derpå att öfvergången till detta systeine blir lättare , sedan först den enhet blifvit införd, som bör linnas i detta systcme, och att det är lättare alt införa ett i sender, än begge delarna på en gång.
Om nu Utsk:s förslag antnges, och enheten således blir ett värde motsvarande riksg.riksdal, och den indelas uti 19a styfver; så linner man lätt, att, då tiden dertill är inne vid nästa eller en följande riksdag, det icke fordras något konstigt beslut att öfvergå till decimalsystemet.
Hvarje styfver kommer att förlora 4 proc. i värde, då enheten eller riksdtn riksg. indelas i 200, i stället för 192 styfver; man må då antingen räkna ioo styfver på halfva riksdtu eller bibehålla den hela riksdtn och kalla ioorde delen deraf en tvåstyfver, likasom den Engelska sk:n delas lili två sexpence, 4 hafva sexpenee o. s. v. Hr Rosenblad, Bernh.:
Mina åsigter i ämnet, redan yttrade vid remissen af den motion, som föranledt ifråga va r. utlät., hafva deri blifvit så fullständigt upptagna , att jag skulle endast behöfva denna recit, 0111 ej det intryck, den siste värde talarens anförande gjort, måhända kunde fordra några tillägg.
Jag vill då fästa uppmärksamhet derpå, alt vi, genom antagande af hans förslag, ingalunda skulle vinna mera reda i vårt myntväsende än för det närvarande.
Vi hafva nu lagligen 2 slags mynt: silfverspecie, gällande för den metalliska valutan, och banco för ingifvande sedlar och alla lagliga bestämmelser; efter hans förslag skulle vi också få 2:ne slags mynt, specie för silfvervalutan, och kurant för sedlar och lagliga räkningen.
Här blef sålunda ingen förändring.
Sedlar äga vi nu gångbara å 3 slags mynt, specie och banco, gällande för banco och riksgäld, motsvarande f deraf; efter motionen skulle vi få ännu ett fade slag,— kurant, lika med riksgäld, men med den för den ovana allmänheten förvillande egenhet att utgifvas af banken, hvars alla sedlar man vant sig att värdera efter banco.
Bruket känner nu flera slags mynt, till hvilka man 336 Den 17 Maj e. m med löt (het förvandlar de välbekanta gångbara sedlarna, sorn olika personer i olika orter föredraga att räkna i rtdr och skilling, banco eller riksg., daler, mark oell styfver siIf— vcriiiyut eller kopparmynt.
Detta bruk kail ingen lag borttaga; enda förändringen efter motionen blefve, att benamningen kurant korinne att omvexla med den af riksgäld.
Den nya förändringen skulle sålunda på intet sätt afhjelpa dea öivei klagade oredan, tvertom öka den med de förvillelser, för hvilka allmänheten vöre utsatt, innan den vande sig vid rätta betydelsen af det nya namnet
Derjemte får jag fästa uppmärksamhet på en annan art af förvillelse, hvartill nedsättandet af det myntvärde, hvari alia skatter bestämmas, med bibehållande af samma enhet, kunde föranleda.
Man skulle tro, alt utan svårighet livar och en borde förstå , att t. ex. en debetsedel med i5o rtdr rtgds till slutsumma ej är större än en äldre, sorn slutar sig med 100 rtdr btco.
Men så är det ingalunda, och man får i detta fall ej räkna för mycket på den stora massans förmåga att bedomina rätta förhållandet, då man helt nyligen läst huru i RiksSltn, vid frågan om ett statsanslag, hvars föremål borde vara bss för «lvi bart alt annorlunda an med yttersta grannlagenhet vidröra, oell som, i de constitulionella länder, till hvars parle-, mentariska förhålladen man så mycket talar om att närma oss, alltid beviljas för en regerande Konungs lifstid, — jag behöfver väl ej nämna alt jag talar om anslaget för Konungens hofhållning, — man talar om den förhöjning detta anslag i sednare tider skall vunnit, under det man förgätit, att vid höl jan af vårt nya tidskick det bestämdes efter beräkning af silfvervärde, och sålunda utgjorde mer än dubbelt mot hvad som nu utgår, ehuru närvar, riksdalertal är högre.
— Jag skulle sålunda tro, alt om man nödvändigt vill göra en förändring i vårt närvar, myntsysteme, man bör upptaga Frih. Wredes förslag, då man först undgår den förvillelse, som samma namn å olika sak föranleder, och sedermera, när vår nya myntuppfostran blifvit fullbordad, vunnit ett stort mål.
Endast den förändring skulle jag önska, dels alt enheten fick något annat namn än krona, t. ex. ort, dels att slyfvern deltes i 3 runstycken, och myntstycken på 33-J- och 3-J styfver blefvo slagna, hvarigenom för den mindre rörelsen lättheten vanns af fördelning med 3, hvars svårighet eljest är decimal-systémets största olägenhet.
För öfrigt, om någon hvilken som helst förändring skulle ske i vårt nuvar. silfvermynt, tror jag, att man borde begagna tillfället att rälta några år i83o begångna misstag.
Sålunda bör för de större myntstyckena, motsvarande nuvar. hela och halfva speciel', en finare halt än den tolflödiga väljas, hvilken lär vara en af de svåraste för en god mekanisk förening af de begge metallerna silfver och koppar, och vid hvilken den första af dessa alltför mycket för - Dan 37 Maj c. ni. 337 lorar dess egentliga speciella egenskap, glansén,' hvarigenom sålunda efterapning i hög grad underlättas.
De exempel, vi med silfvérmyritets närvar, ringa omlopp redan äga, väcka farhåga för framtiden, f det landj Preussen, hvarifrån vi hemta t toldödiga hallén, liar man redan gatt derifrån, och för det nya mynt, zollthaler, som är äinnadt blifva Tyskländs gemensamma myntenhet, valt en vida finare.
Jag skulle såluhda tro; att vi t; ex; kunde välja förhållandet af Q delaf silfver mot 1 del koppar, d. v. s.; efter lod räknadt, i4| lödigt.
Deremot kunde och borde man gifva de smärre myntstyckena en större alliage, så ätt de blefvo mera handterliga, då de såsom ett monnoie de Billon kunde betraktas såsom skiljemynt, hvilket ingen enskild behöfde emottaga öfver ett visst belopp.
Äfvenledes borde vårt silfverttiynt erhålla den förbättring, att det förseddes med en tjock kallt* både tjenande till att betrygga dess yta mot nötning och försvårande efterapning.
Om man, för att betacka den ökade myntningskostnaden, funné det nödigt, kunde man öka slagskatten till 1 eller i^r proc., dock utan det minsta afdrag i det, enligt sednäste rriyntördning , stadgade innehållet fitit silfvér för vårt mynt.
Frih. Cederström, Jacob: Det är Hr Stuarts yttrande* sorn egentligen uppkallat mig, sedan jag, i anledn. af Hr Lefrehis anförande, ieke ansåg mig äga något alt tillägga; men Hr Stuart, som ledamot af BancoUtsk., har förklarat, att BancoUtsk. erkänt riktigheten af Frih.
Wredes förslags mén i afseende å det praktiska införandet deraf icke ansett sig kunna bifalla detsamma.
Efter detta erkännande äf förslagets värde, hade jag trott, att Ulsk. skulle kommit till ett helt annat resultat, än att helt simpelt afstyrka och frångå det, på grund af lösligt framställda skäl , hvaribland den värde ledamoten anförde den nya myntbenämningen.
Jag hemställer till Hr Stuart sjelf, huruvida icke Utsk. sjelft framkommit med en ny myntbenämning, eller om vi förut i Sverige ägt myntbenämningen kurant.
Jag anhåller vidare att få fästa den värde ledamotens uppmärksamhet på, om icke han, såsom känd för både kunskaper och vilja att fortgå på en till våra institutioners närmare utveckling ledande bana, skulle finna sig uppkallad att medverka till befrämjande af det ändamål han anser vara riktigt.
Från en sådan synpunkt hoppas jag att den värde ledamoten skall bearbeta detta ärende, i händelse R. o. Ad. beviljar återremiss af detta betänk., hvilket äfven kan få en annan behandling, sedan ett annat Stånd, eller Högv. PresteSt., redan lärer återremitterat detsamma; och jag tror, att, med aldrig så litet bemödande från hans sida, det skall blifva honom lätt att öfvertyga de ledamöter af Borgare- och BondeStin, som utgö.ra ledamöter af BancoUtsk,., -om nyttan 7 H. 4* 33S Ven 37 Maj e. et, af della systemes införande, i händelse det varit desse UiskoLtets medlemmar, sorn utgjort pluralileten vid afgifvaridet af ifrågavar. betänkande.
För min del tror jag icke, alt man har anledn. sammanblanda detta systéme med frågan örn förändring i mått, mål och vigt; jag tror, att man kari inskränka sig till antagande af detta lill en början, så alt det andra systemet, rörtde mått, mål och vigt, må falla desto lättare i ögonen på en hvar.
Jag uppmanar den värde ledamoten, alt då betänk, återkommer till Utsk., och han der haft tillfälle att läsa de anföranden, som blifvit afgifna, ej mindre här på Rid darhuset än i PresteSt., han malte förena sig med dem, som söka alt göra hvad han sjelf anser vara riktigt och verkställbart.
Frih. Wrede yttrade, det han misströstade, att systemet vid denna riksdag skulle kunna antagas; för min del hyser jag verkligen förhoppning om möjligheten att vinna detta ändamål, hvilket dock beror hufvudsakligen på den bearbetning ärendet får i Utsk. efter återremissen, enär jag icke saknar anledn. till den förmodan, att Utsk., efter hvad nu blifvit anfördt, möjligen skall komma till det resultat att tillstyrka hvad Utsk. i detta betänk, afstyrkt.
Jag skall icke längre uppehålla R. o. Ad., sedan Frih.
Wrede besvarat
Hr Hjertås anmärkningar.
Äfven jag talar för återremiss, och ber att få yttra mina tankar.
Jag anser fördelarna vara så gifna af Frih. Wredes förslag, alt jag icke, aldraminst efter hvad redan blifvit anfördt, behöfver sådant utveckla; men man gör sig svårigheter för antagande deraf, emedan man anser detta förslag vara förknippadt med det om decimal-systemets införande i frågan om mått, mål och vigt.
Denna scrupel har väl blifvit nedtystad och vederlagd; men jag frågar: hvarföre skall man ej begynna med att införa bättre ordning är) man haft förut, åtminstone i ett förhållande, eller skall man nödvändigt göra allt på en gång, och låter väl sådant göra sig bättre?
Man har lätt, att, antingen efter Hr von Troils åsigter, dela liela riksd:n i 100 delar, eller, efter Frih. Wredes, den halfva riksd:n; jag tror, att det sednare är bättre, derföre att den minsta är en känd storhet, och den minsta som antages i Sverige, Man invänder, att den ej kan delas med 3; men i mått, mål och vigt-systemet företer sig samma svårighet, t. ex. ett £? utgör 32 lod, men nummertalet 32 låter ej dela sig med 3.
Deremot upptager detta systeme i stället för trean (3), fe roman (5), hvilket är en verklig fördel.
Man bör icke förbise detta, emedan det vissa är, att då fråga är att dela en s. k. krona eller half r:dr i 3 delar; så kommer man till 33, som är nära $ af 100, ty det som skiljer, är så litet, att ingen derpå gör afseende.
Hela detta myntsystéme innebär både serier af Den i"j
Maj e. m. duodecimaler och decimaler, hvilket icke finues i det nuvar.
, och medför deri största reda och lättnad i alla räkenskaper äfvensom i alla transaclioner man och man emellan.
På dessa grunder förenar jag mig med dem, som begära återremiss.
Jag bekänner, att jag länge tvekat ali bestämma mig för nyttan af decimal-systemcls införande i vårt mynt, hufvudsakligen derföre, alt man ansett hittills, att myntenheten borde till det minsta utgöras af en r:dr kurant, och i sådant^fall synes mig decimal-räkningen till denna enhet mindre lämplig; hvarföre jag ej kan annat än, i anseende till principen, öfvergå till Frih. Wredes förslag, så mycket hellre, som äfven genom en annan benämning, nemi. den af krona, man kommer ifrån den förvillelse, som en mångartad räkning af r;dr mer än allt annat åstadkommer i begreppet om våra myntförhållanden inom landet.
Skulle, såsom Hr von Troil föreslagit, myntenheten utgöra i r:dr specie, och densammas underafdelning i:dr äfven utgöra en annan enhet; så skulle denna underafdelning, den andra enheten, såsom hittills, bibehålla namnet riksdaler, hvarigenom, i min tanke, man fortfarande underhöll den förvillelse, man önskar se afhulpeu.
Likväl förenar jag mig såvida med Hr von Troil, alt jag tror det vara välbetänkt att bibehålla benämningen af i r:dr specie; och just emedan jag med honom delar skälen för en sådan åsigt, föreslår jag, att all annan benämning af r;dr måtte försvinna, och att således den ulmyntning af specieriksd:ns underafdelningar, som hädanefter verkställes, endast kommer alt anvisa på den nya benämningen krona, hvaraf också blifver en följd, att utmyntningen af r:dr specie kommer att äga ruin i bredd med den andra utmyntningen af kronor, hvarigenom man för Europa och nationen må fortfarande få förklara, att specie-riksdtn bibehåller sitt gamla värde, och med detsamma tyda vår realisation efter de åsigter man helst önskar, utan ringaste inverkan likväl på myntregleringens bestånd.
Den största vinst, som vore att vänta af decimalräkningens införande i myntet, tror jag vore den, att se samma räkning införd äfven i matt, mål och vigt; ty så länge decimal-systemet icke kommer i fråga vid myntberäkningen, så länge tror jag också, att man förgäfves väntar att se detta systeme tillämpadt på andra mätningar.
I händelse man antager r:dr kurant som enhet, blir det säkerligen en svårighet att införa decimal-systemet,om man skulle anse, att det systemet icke för närvar, men framdeles bör komma i fråga; och jag skulle tro, att Hr von Troil, som äfven nitälskar för decimal-syslémets införande, inser svårigheten deraf, att den minsta myntsorten skulle blifva en 2-styfver, då jag icke kan göra det för mig fattligt, att denna enhet kan fördelas i 200 delar, ?4o Dan 37 Maj e. m.
Pä .grund af livad jag nu haft äran anföra, kan jag cj annat än högligen önska, att BancoUtsk. mätte fästa ett större afseende än hittills på Frih. Wredes förslag.
Min öfvertygelse om riktigheten af -det sätt, hvarpå jag, i egenskap af ledamot i BancoUtsk., uppfattat mina åljggandep, har icke af Frih. Wredes antnärkn:r Blifvit rubbad.
Då Svenska nationen med otålighet omsider väntar enhet och reda i sina jnvecklade mynlförhälinndén, och BancoUtsk. derom fått emottaga motioner från BiksStrn; så mäste det också varit Utsk:s skyldighet alt framkomma med ett förslag, sorn kunde leda till ett ön$kadf resultat.
Friherren har medgifvit, att den åsigt leke vöre oriktig, att frågan om deciinal-syslemets införande icke 1111 skulle gå igenom hos Ständerna; det är justdelta, sorn föranledt mig alt icke inom Ufsk. påyrka förevar.
Betänkts grundande på principen af ett decimal-systeme.
Jag anser, på sätt jag förut yttrat, såsom oundgängligen nödvändigt ntt få dpn reda, som sedan sekler saknats i vårt lands mynt-; förhållanden, omsider införd, och att ett stort steg, ett bland de största, kanske vore taget till näringarnas förkofrande, om en bestämd och gemensam enhet för ej mindre sedel rnyptet äp klingande myntet kunde fastställas.
Hr vop Troils förslag harden väsendtliga olägenhet, alt olikhet skulle uppstå mellan det klingande myntet samt räkne- och sedelmvnlet, då deremot Utsk. åsyftat, att en r:dr klingande mynt alldeles skulle motsvara en r:dr i sedlar, och att det preglade 12 sk:s-stycket skulle äga samma värde sorn 12 sk:ns-sedeln.
Genom specie-riksd:ns fortfarande begagnande såsom laglig myntenhet, mäste äfven för framtiden de smärre silfvermynlens värden uttryckas med bråk, hvilkas reducerande till det brukliga räknemyntet ofta är med svårighet förenad.
Denna bråkräkning blir åter helt och hållet öfver-; flodig, genom det nya myntsystemets antagande, och sålunda ett hinder undanröjdt, som hufvudsakligen motverkar det klingande myptets gångbarhet i den allmänna rörelsen.
Jag anser dock äfyen i sådant fall, att någon ommynt-; ning af det sednast preglade silfvermyntet icke är Behöflig, ty banken äger ett icke obetydligt förråd af dels gammalt silfvermynt, sorn numera icke vidare dels utländskt mynt samt planlzar , hvilket allt kunde utmyntas efter det nya myntsystemet; då deremot det sednast preglade kunde fortfarande blifva liggande i bankens hvalf såsom dess reella fond.
Utsk. har för närvar, fästat destomera vigt vid ett förenkladt och gemensamt räkne- och mynt-systeme, som den osäkerhet och oreda härutinnan, som nu förefinnes, måste för framtiden blifva ännu mera kännbar och menlig för allmänna penningerörelsen , i den mån, som riksg.sedlarna deyqtur försvipna.
Att Svenska allmogen sent vänjer sig vid nya inynt- och penninge-benämningar, bevisas ytterligare deraf, att ännu t. ex. da|er - Den 37 Maje. m. benämningen finnes i vissa landsorter bibehållen.
Om Kolning och .Stander skulle besluta, alt mynt under benämning af krona skulle ulgifvas, komine således troligtvis i alla fall namnet riksdaler alt under en lång framtid, i stallet för ordet krona, fortfara att af den större allmänheten begagnas.
Det är verkligen ledsamt, att BancoUtsk. icke fått emotlaga hvarken i motions- eller hemställningsväg något förslag af banco-styrelsen, i fiäga om remedium för silfverrnyntet, i hvilket fäll Utsk. visserligen icke skulle underlåtit att fasta afseende å de dervid gjorda anmärkn:r.
Utsk. har val af Hrr fullmäktiges prof, inhemtat, alt åtskilliga undersökningar och pröfning»!' till utrönande af mvntets egentliga halt blifvit anställda; men då härvid någon egentlig olägenhet af det nuvar. sättet att beräkna remedium icke förekommit eller föranledt någon framställning till Utsk.; så har Utsk. saknat tillräckligt skäl lill något så djupt ingri-* pfinde försjag, j afseende på rnvntfolen, som nu framställda yrkanden skulle medföra, helst Utsk. saknat all ledning för sättet att bestämma detta förändrade remedium.
Slutligen får jag, i anledn. af Frih. Cederström? yttrande, nämna, ptt om äfven BancoUtsk., i anlpdn. af ep filerremiss utaf detta betänk., skulle afvika från hvad Utsk. förut yttrat och antaga decimal-systemet; så fortfar jag dock alt förutse, att samma öde skulle förestå BancoUtskts till följd deraf mpddelta utlåt., sopa del hvilket träffade BancoUtsk;s enahanda betänk, vid sistförflutna riksdag, alt nemi. afsfås af Sländernes pluralitet, oell att således lidepunklen för införandet af reda och ordning i våra myntförhållanden skulle komma att än vidare uppskjutas.
Jag får således förnya min anhållan om bifall å Uskts betänkande.
Hr a f G ey prs t a rp , Q 11 s t a f E m a 1111 e I:
Då jag till a|la delar förenar mig med Hr Stuart, har jag begärt ordet för att göra Hr Rosenblad uppmärksam på ett förhållande, sorn troligen undfallit honom.
Hr Rosenblad har nejni, med lifliga färger fpanisfällt dp olägenheter, som skulle uppslå, 0111 från häpken utgåfvos andra sedlar än de, 50m voro stämplade i banken; jag ber att få fästa Hr Rosenblads uppmärksamhet uppå, att öfvepgången redan för flera år sedan är börjad, då banco-sedlarne i kanterna äro stämplade med riksg.valör, hvilket äfven kunde iakttagas j afseende å hvad Utsk. här föreslagit, samt att privatbankernas sedlar på sapima sätt äro stämplade.
För öfrigt får jag fråga den värde talaren, om han någonsin på landet hört allmogen tala om 8 sk. b:co; man säger nemi. i stället 12 sk., och i stället för 12 sk. bfco, 18 sk. o. s. v.
Det skulle så ledes blifva ganska lätt alt stämpla bankens sedlar, då börjap dermed redan skett 1816.
Då otvifvelaktig! de fleste lära Den 37 Maj c. m. vara öfverens om fördelarna nf decimal-systemet framför alla andra systemer, och all det endast är fruklan för att icke förslaget derom skall vinna framgång vid denna riksdag, som åstadkommer betänkligheter dervid, sedan en talare förut upplyst, alt ett förslag i denna väg vid föregtde riksdag blifvit förkastadl; så vill jag för framgången af det ifrågavar. söka att bereda en utväg.
Jag vill ännu en gång fasta uppmärksamheten på de stora olägenheter, som alltid uppkomma vid hvarje förändring i sådant fall, man och man emellan, vid liqviders och affärers uppgörande, och att det till en början skall förefalla allmänheten svårt att inhemta det verkliga förhållandet, samt åstadkomma misstroende, rättegångar och dylikt.