Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu detta senare inkommer i Riksdagsordningen, men det förra oförändradt qvarstår i RegeringsFormen, så stå dessa i rak strid mot hvarandra, och följden blir, att Rikets Ständer ej få befatta sig med de ärenden, som komma ifrån ConstitutionsUtskottet, hvarigenom Anmärkningsanledningar, väckte inom C011- stitutionsUtskotlet, ej skulle blifva föremål för Ståndens pröfning.
Jag tror, att den skyndsamhet, hvarmed Utskottet nödgats uppgöra jämkningsförslaget, är orsaken att Utskotlet förbisett dessa fel i redaclionen, och jag anhåller, i anledning deraf, om återremiss, på det Utskottet må blifva i tillfälle att uppgöra ett fullständigt förslag, hvaröfver vi sedermera må blifva i tillfälle att yttra oss, i händelse en återremiss af detta memorial icke skulle strida mot Grundlagen.
Den i3 Mars e. m. Herr Hjerta, Gustaf:
Jag lyd;te mig vid Memorialets uppläsande äfven höra, att, såsom Grefve Gyldenstolpe ganska riktigt anmärkt, 4.9 § RpgeringsFormen och 2 § Riksdagsordningen, enligt Utskottets förslag, skulle komma att stå i rak strid mot hvarandra.
Jag förenar mig sålunda i begäran om återremiss, men skulle sådant icke anses nödigt, tror jag dock vi icke böra begära Memorialets föredragning punktvis, utan att vi äro lättast ifrån saken om Eidderskapet och Adeln förklarar sig vidblifva sine vid förra Memorialet gjorda anmärkningar, då förstärkta Utskottet kommer att deröfver rösta.
Jag vägar likväl fästa uppmärksamheten på nödvändigheten af det vilkor, att i voteringspropositionerne utsättes hvad som är Ridderskapets och Adelns tanka; ty i Contrapropositionerna står för närvarande blott åberopadt Numrorne på Ridderskapets och Adelns anmärkningar.
Jag tror detta vara för ofullständigt, enär 80 personer i förstärkta ConstitutionsUtskottet troligen ej så noga känna de med numror åberopade Anmärkningars innehåll.
Jag äfven anhåller derföre om återremiss.
Jag instämmer hufvudsakeligen i de motiver, som Grefve Gyldenstolpe och Herr Hjerta åberopat såsom anledning till återremiss, men jag vill tillika erinra, att om ConstitutionsUtskottets förslag antages, kommer det til - Den i3 Mars e. m. lägg Grefve Gyldenstolpe saknat i RegeringsFormen, att der likväl stå i 53 §, enär Utskottet tillstyrkt Ridderskapets och Adelns i:sta, 2 ulra och 3:dje anmärka ingspurt Uter , med iakttagande vid 2; dr a punkten af den modification, som under i3:de punkten föreslås; men det förekommer dessutom en annan anmärkning mot Utskottets Memorial.
Utskottet säger Litt. E, sedan Utskottet tillstyrkt Ridderskapets och Adelns i2:te och 14:de anmärkningspunkter: dock med dan ytterligare hehö ftig a utveckling, att, vid slutet af g 4 § Regerings Formen må tilläggas en så lydande mening: ”De i denna och nästföregående 3:ne §§ omförmälda Riksdagar vare, i fråga om ärendenas behandling, att anse lika med Lagtima.”
Hav borde stå p5 §, ty där skulle rätteligen detta tillägg införas; i stället för att åberopa de 3:ne nästföregående §§, borde åberopas de 4 föregående
På grund af denna anmärk ning, äfvensom den ådagalagda ofullständigheten i redactionen, anser jag proposition till återremiss af Memorialet vara högst nödig.
Jag bar egentligen begärt ordet i anledning af Herr Hjertås yttrande, och får dervid upplysa, att som ConstilutionsUtskottet. godkänt nästan alla Ridderskapets och Adelns vid förra Memorialet gjorde anmärkningar, så skulle ett förklarande, af Ridderskapet och Adeln, att Ståndet vidblifve sina gjorde anmärkningar, 3o Den i3 Mars e. m. vara tiel,samina, som ett bifall till ConstitutionsUtskottets förslag.
Hvad Grefve Horns anmärkning angår, alt den af mig uppgifne stridighet emellan RegeringsFormen och Riksdagsordningen skulle afhjelpas derigenom, att saken verkligen kom att i 53 § RegeringsFormen införas, så har Herr Grefven deri visserligen rätt.
Men du Grundlagarne efter deras ordalydelse skola tolkas, och 49 samt 53 §§ RegeringsFormen sålunda komma i rak strid mot hvarandra, så tror jag det vara nödigt, för att undvika detta, att återremittera Memorialet, hvarigenom
Utskottet kommer i tillfälle att undanrödja denna motsägelse.
Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Högloflige
Ståndet torde ursäkta, att Utskottets Memorial blifvit så summariskt uppsatt, då det besinnar den korta tid Utskottet derpå fått använda.
Jag förmodar dock, att en återremiss icke behöfves derföre, att voteringspropositionerna ej äro fullständigt utförda, utan endast hänvisa till de punkter, i hvilka anmärkningarne innefattas.
Det är icke troligt, att Ordföranden i förstärkta ConstitutionsUtskottet skulle underlåta, att, vid hvarje votering, låta uppläsa den anmärkning, som i propositionen åberopas, ännu mindre att det af de 8o ledamöterna icke skulle finnas någon, som ville yrka exa sådan uppläsning.
Hvad sjelfva saken angår, så har Grefve Horn, efter hvad jag
Den i3 Mars e. m. 3i kunnat finna, tillräckligen besvarat Grefve
Gyldenstolpes anmärkning om förmendt motsägelse emellan den i RegeringsFormen och Riksdagsordningen uppgifna begränsningen af Riksens Ständers befattning vid Urtima Riksdag.
Om för öfrigt, sedan voteringarne för sig gått, någon redactionsjemkning skulle vara nödvändig, synes, enligt det slutliga förbehållet i sjelfva Memorialet, Utskottet vara berättigadt, att en sådan jemkning iakttaga, då det fullständiga redactionsförslaget skall öfverlemnas.
Jag tror derföre, att det icke är någon fara alt bifalla Memorialet och låta voteringarne för sig gå.
Grefve Horn bar gjort den anmärkningen, att det som Utskottet velat införa i 94 §, borde hafva blifvit infördt i den göite.
Men jag får erinra, att i 9b § den 92:dre icke är nämnd, eller den händelsen då Kongl. Maj:t är af sjukdom öfver ta månader hindrad att med Regeringsärender sig befatta.
Derföre bar tillägget icke kunnat införas i 95 §, utan i den 94.
För öfrigt är det likgiltigt hvar tillägget står, blott ett sådant stadgande finnes, att de Riksdagar, hvartill icke Konungen, utan egentligen sjelfva Grundlagen kallar, icke få anses såsom Urtima.
Jag hemställer derföre, om anmärkningarne äro af den beskaffenhet, att de förtjena, det man uppehåller och förhindrar saken genom en återremiss.
Jag instämmer till 3i Den i3 Mars e. m. alla delar med Herr Cederschjöld deruti att, i händelse af en återremiss, man icke hinner vid denna Riksdag bringa målet till slut.
Jag torde dessutom få nämna några ord om målets behandling.
ConstitutionsUlskottet, som stödt sig vid den princip, alt inga andra mål än Kongl. Majrts propositioner borde vid Urtima Riksdagar handläggas, trodde sig, vid pröfningen af i3:de anmärkningspunkten, höra, i stället för orden:
För handläggningen af Konungens propositioner, införa orden: för handläggningen af dit öfverlemnade mål; och ansåg sig derigenom hafva gifvit en större tydlighet åt §:n, nemligen den, att ConstitutionsUtskottet äger upptaga afgörande! af frågor om vägrade propositioner och hvart remitteras skall.
Detta, och icke annat, har varit orsaken till ändringen, och skulle, enligt Utskottets tanka, redactionen komma att lyda som följer: ”Alla i Grundlagen stadgade Utskott böra äfven vid Urtima.
Riksdag väljas, men skola ej, utan så vidt det för handläggning af dit öfverlemnade mål blifver nödigt, sättas i verksamhet
För öfrigt, om någon irring insmugit sig nti redactionen af Utskottets förslag, så har detta varit en följd af den skyndsamhet, hvarmed det måste uppgöras; men som
Utskottet reserverat sig rättigheten att få göra vissa mindre jemkningar då hela redactionsförslaget skall uppgöras, så tror jag ej att någon återremiss derföre är behöflig.
Fri - Den i3 Mars e. m. 33 Friherre Åkerhjelm , Gustaf Fredrik:
Den motsägelse, som Grefve Gyldenstolpe trott sig finna emellan de i anledning af i:sta och i3:de anmärknings-puncterne föreslagne redactions-förändringar, härleder sig, om någon sådan verkligen förefinnes, ifrån anmärkningarnes egen beskaffenhet.
Ridderskapet och Adeln gjorde vid i:sta puncten följande anmärkning: ”Att vid slutet af 4p § Rege”ringsFormen må tilläggas följande mening: ”Fid Urtima Riksdag, öfverlägge och be”slate Rikets Ständer blott om de ärenden, "som Konungen sjelf framställer, men hvil”ka icke må sträcka sig till Grundlags-än”dringars föreslående eller afgörande.”
I 13:de puncten gjorde Ridderskapet och Adeln följande anmärkning, ”att efter or”den: de skola dock, skulle införas orden: ”med undantag af Constitutions- och Expe"ditionsUtskotten, ej sättas i 'verksamhet, ”utan så vidt det för handläggning af Ko"nungens propositioner blifver nödigt.”
Om meningen med ordet verksamhet blott har afseende på Konungens propositioner, så finnes ingen contradiction emellan förenämnde föreskrifter, ty när i första puncten säges, att Kongl. Maj:t ej får föreslå Grundlagsförändringar, så kan icke något, som påkallar ConstitutionsUtskottets handläggning, till detsamma ankomma, utan endast frågor hvart remitteras skall, när Stånden derom ej äro ense, eller afgörandet om vägrade 66 H. 3 H Den i3 Mars e. m. propositioner af Talemännen, blifva föremål för ConstitutionsUtskottets verksamhet.
Är åter meningen med ordet verksamhet vidsträcktare, och den, som Grefve Gyldenstolpe och den värde Ledamoten, som med honom instämt, här yttrat, att ConstitutionsUtskottets verksamhet skall äfven vid Urtima Riksdagar sträckas till granskning af StatsRådets Protocoll, anmärkningars görande i anledning deraf, och anmärkningars upptagande, med hvad deraf följer, så förefinnes verkligen en stor contradiction emellan irsta och i3:de puncterne, och då medgifver jag visserligen, att en återremiss är nödig, i fall Grundlagen en sådan tillåter.
I förra fallet är återremissen öfverflödig, och Ridderskapet och Adeln behöfver då endast instämma med Utskottet.
Det kunde icke vara deras mening, som gjorde anmärkningarne, att ConstitutionsUtskottet icke vid Urtima Riksdagar skulle få upptaga anmärknings-anledningar i afseende på de orsaker, som föranledt Rikets Ständers sammankallande m. m.
Jag anser det derföre vara nödigt att återremittera Memorialet, på det Utskottet må blifva i tillfälle att jemka de förefunne motsägelserna emellan Grundlagarnas §§.
Jag har visserligen icke uppkommit med de af Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar; ty jag hyste den Den i3 Mars e. m. 35 fromma önskan, att Ridderskapet och Adeln ville afslå hela förslaget, men jag instämmer nu med dem, sorn tro, att ändamålet med anmärkningarne var, att Rikets Ständer icke skulle afhända sig rättigheten att, äfven vid Urtima Riksdagar, genom deras ConstitutionsUtskott granska StatsRådsProtocollerne och i anledning deraf göra petitionsrätten, som omnämnas i 107 §:n, hos Kongl. Majrt gällande, eller låta ConstitutionsUtskottet, enligt 106 §, remittera till åtal vid RiksRätt.
Det är så mycket nödvändigare att detta icke hetages Rikets Ständer, som Urtima Riksdagar sällan lära infalla utan att de varit vållade af någon försummelse inom Administrationen, de fall undantagne, som omnämnas i RegeringsFormens gi , 92, p3 och 94 §§.
Jag vill äfven fästa uppmärksamhet på af hvad föga vigt det är att få denna fråga nu afgjord.
Del är vida bättre att få ett helt väl utarbetadt förslag vid en annan Riksdag, ty det vore verkligen att missbruka aktningen för kommande Ständer, om man skulle tro dem med Ja rösta öfver ett så ofärdigt förslag, som detta.
Då jag framställde den anmärkning, att ConstitutionsUtskottet borde träda i verksamhet vid Urtima Riksdagar, åsyftade jag StatsRådsProtocollernes granskning och att Rikets Ständer skulle få befatta sig med sådana ärender, som i 66 H. 3* 36
Den 13 Mars e. m. anledning deraf kunde förekomma.
Då ett RiksStånd återremitterar ett ConstitutionsUtskottets
Memorial nied förklarande af sin gemensamma tanka, och denna af Utskottet godkännes, skulle jag tro det vara Utskottets skyldighet att jemka redactionen så, att icke någon contradiction uppkommer i hela förslaget.
Jag tror, att livar och en skall finna olämpligheten af att inom ett RiksStånd framställa ett redactionsförslag.
Då Utskottet erkänt sjelfva principen af anmärkningen, bör Utskottet rätta Redactionen derefter.
Jag skall dock vara nöjd med den försäkran, att Utskottet inkommer med redactionsförslag, som afhjelper dessa motsägelser, och, i händelse Herr Cederschjöld derom kan försäkra mig, skall jag icke vidare yrka någon ålerremiss.
Herr Crusenstolpe > Magnus Jacob: Besynnerligt nog, men lyckligt för den åsigt jag hyllar, leda bägge de åtgärder, bär äro i fråga, till samma mål, ty godkännes voterings-propositionerne, sådane de äro, och contradictionerne bibehållas, så lärer förslaget icke kunna vid nästa Riksdag antagas.
Återremitterar man åter saken nu, hinner förslaget ej inkomma innan Riksdagens afslutande, och saken är då, som om den aldrig vore gjord.
Båda fallen äro sålunda tillfredsställande för mig.
Jag vill derföre nu endast yttra mig om hvad jag anser vara det lämpligaste.
Jag tror det vara, att Den i 3 Mars e. m. 37 Ridderskapet och Adeln godkänner voteringspi’opositionerna.
Grefve Gyldenstolpe har orätt, då han tror, att ConstitutionsUtskottet godkänt alla Ridderskapets och Adelns anmärkningar.
Förhållandet är icke så, ty det finnes äfven sådane anmärkningar, hvartill Utskottet icke begifvit sig.
Jag tillstyrker derföre Ridderskapet och Adeln att qvarblifva vid sina framställde anmärkningar.
I anledning af Grefve Gyldenstolpes hemställan till mig, huruvida jag kunde lemna någon försäkran, att Utskottet skulle inkomma med ett sådant redactionsförslag, sorn afhjelpte de förmente motsägelserna, får jag förklara, att jag naturligtvis icke är i stånd dertill.
Men på det sätt frågan nu är från Utskottet framställd, undrar jag, om det kan vara något hinder för Utskottet att i redactions-förslaget iakttaga de nödiga öfverensstämmelserna.
Om bristen skulle ligga deri, att t. ex. i RegeringsFormen ej omnämnes, hvad i Riksdagsordningen stadgas, så hindrar ej RegeringsFormens tystnad RiksdagsOrdningens bud att göra sig gällande.
Jag tror, att till och med om raka motsattsen finnes i arne Grundlags^, såsom t. ex. emellan 81 och 56 §§ Riksdagsordningen, der den förra stadgar att RiksStånden kunna vid första Riksdagen afslå en Kongl. Proposition om Grundlagsförändring, som blifvit af ConstitutionsUtskottet afstyrkt, och den sednare att en så - 38 Den i 3 Mars e. m. dan proposition ändock skall hvila till nästa Riksdag, kunna Rikets Ständer följa hvilken § de vilja.
Om Ridderskapet och Adeln således anser förslaget i sjelfva verket nyttigt, är det visserligen ingen fara att bifalla Memorialet, men om Ridderskapet och Adeln anser det skadligt, kan det visserligen vara skäl att återremittera det, helst en återremiss nu mera skulle göra omöjligt att vid denna Riksdag bringa saken till slut.
I anledning af Grefve Gyldenstolpes yttrande, att han med sin anmärkning åsyftade, det StatsRådets Protocoller vid Urtima Riksdag skulle blifva granskade, får jag hemställa, om, då frågan här förevar, och 10 å 12 olika anmärkningar afsändes till Utskottet, icke ibland dem en motsägelse förefanns, då t. ex. i första puncten yrkades ”att endast Kongl. Maj:ts propositioner skulle af Rikets Ständer få behandlas, ” men deremot i en sednare anmärkning framställdes en helt motsatt åsigt.
Utskottet, som ej förbisett detta, bär derföre, i slutet af Memorialet yttrat:
Då i öfrigt en och annan § blifvit föremål för flere olika anmärkningarj hvilkas verkan åter beror af inbjudnings- eller voterings-resultaten, torde ConstitutionsUtskottet tillåtas att j derest sådant inom Riksdagens slut medhinnes j vördsammeligen framlägga fullständig redaction af de Grundlagsförändringar i detta ämne, sorn nu äro eller Den i 3 Mars e. ni. 39 varda för vidare constitutionel behandling godkända.
Utskottet har ej kunnat göra annorledes , ty anmärkningarne voro i strid mot hvarandra.
Jag hemställer vördsamt, om icke målet nu kunde få afgöras och återremiss undvikas.
Jag tror, att afsigten af ConstitutionsUtskottet varit god, då det förbehållit sig en förnyad redaction af förslaget; men jag tror det vara oformligt af Rikets Ständer att öfverlemna åt slumpen, om det livilande förslaget skall äga sammanhang eller icke.
Jag tror det för närvarande innehålla så många brister, att jag tillstyrker Ridderskapet och Adeln att icke bifalla voterings-propositionerna, utan anhåller antingen om afslag eller återremiss af Memorialet.
Jag kan alldeles icke för framtiden såsom princip gilla, att ej Riksdagsordningen och RegeringsFormen äfven i ordalydelserne måste öfverensstämma.
RegeringsFormen är sjelfva föreskriften om Statsmagternas inbördes ställning och förhållande till hvarandra; då deremot Riksdagsordningen endast är ett Reglemente för Ständernas öfverläggningar.
Om der antages, att Ständerna hafva rättighet att hos Kongl. Maj:t göra anmälanden enligt 107 § RegeringsFormen till Rådgifvarnes förafskedande, men sådant ej tillåtes dem enligt RegeringsFormen, så kunde Kongl.
Maj:t svara: dertill har Ni ingen rättighet.
Jag underställer, om ett sådant förhållande 4°
Den i 3 Mars e. m. vöre önskvärdt; när vi deremot äga en ostridig rätt att granska Rådgifvarnes förhållanden.
Herr Cederschjöld har ej kunnat försäkra Grefve Gyldenstolpe, att de nödige redactions-förändringarne skulle blifva iakttagne, men deremot har Talaren lofvat oss, att Ridderskapets och Adelns serskilta anmärknings-puncter skola vid voteringarne inom Förstärkta ConstitutionsUtskottet blifva upplästa, så att farhågorna i denna del äro borttagna; men han kan icke lofva oss, att alla de 80 Ledamöterna skola vid uppläsningen riktigt fatta dessa anmärkningar, hvarföre jag anhåller om återremiss på Memorialet.
Jag instämmer deruti, att
ConstitutionsUtskottet hade bordt observera motsägelserna emellan irsta och 13:de puncterne, ehuru denna motsägelse befanns i de från Ridderskapet och Adeln komne anmärkningar.
Men jag tror tillika, att det hade varit en skyldighet af Motionairen till dessa anmärkningar, att observera contradictionerna innan de till Utskottet remitterades, oah att söka att då, och icke först nu, tillvägabringa en rättelse, hvarigenom de gemensamma tankarne från Stånden kunnat sinsemellan blifva gemensamma.
Att nu qvarblifva, som här föreslagits, vid alla de anmärkningar Ridderskapet och Adeln förra gången gjorde, vore emellertid nästan detsamma, som att antaga Utskottets förslag, enär Utskottet, med undantag utaf, som jag De» i 3 M a v s c, ni. 4> tror, Herr von Schulzenheims anmärkningom valens försvinnande, och en redactionsförändring i 60 § RegeringsFormen, i allo instämt med Ridderskapet och Adeln.
Då jag, lika med Herr Hjerta, inser, att oreda endast skulle blifva följden om förslaget i sitt contradictoriska och mindre sammanhängande skick antoges, så önskar äfven jag återremiss af detsamma, på det att Utskottet måtte blifva i tillfälle att observera och rätta det som förut bordt rättas, äfvensom att genom sitt utlåtande undanrödja de motsägelser, hvilka finnas i Ridderskapets och Adelns anmärkningar.
Jag har begärt ordet för att få tillrättavisa den beskyllning man gjort mig, då man sagt, att motsägelse funnes i mina anmärkningar mot förra Memorialet.
Att ett redactions-förslag, uppgjordt af Herr von Schulzenheim, kan stå i strid med ett af mig uppgjordt, finnér jag alldeles icke vara någonting underligt.
Då Ridderskapet och Adeln såsom sin gemensamma tanka antagit, att ConstitutionsUtskottet under Urtima Riksdagarne borde vara i full verksamhet, så hade det äfven varit Utskottets skyldighet att uppgöra Herr von Schulzenheims redactions-förslag till irsta puncten så, att den icke kommit i strid med denna grundsatts.
Att man icke kan hafva uppgjort ett redactions-förslag så, att det icke strider mot eli af en annan uppgjordt
Den i3 Mars e. ni. förslag, ehuru principerna kunna stå tillsammans, är helt naturligt, ty 2 personers tankar lära ej vara så öfverensstämmande, att, då de skola framställas, ordställningarne icke kunna komma att strida mot hvarandra.
Jag tror således, att Ridderskapet och Adeln icke begått någon motsägelse då Ståndet såsom sin gemensamma tanka remitterat så väl mina, som Herr von Schulzenheims anmärkningar, synnerligen när de så lätt kunnat bringas till likstämmighet.
Jag anhåller om återremiss af Memorialet.
Då Friherre Åkerhjelm ifrågasatt grundlagsenligheten af en återremiss utaf detta Memorial, får jag, i händelse någon mera skulle tvifla derpå, påminna om den Grundlags-§ som stadgar, att då ett
Betänkande första gången är under öfverläggning och ej kan antagas, detsamma bör återremitteras; och då så hufvudsakliga anmärkningar blifvit gjorda mot detta Memorial, att troligen högst få skulle vilja hafva detsamma sådant det är antaget, förenar jag mig om återremiss deraf, om också derigenom hela förslaget skulle äfventyra att förfalla, hvarvid ingen särdeles skada uppkommer.
Jag anhåller vördsammast att få upplyst, huru de öfrige Stånden afgjort ifrågavarande Memorial.
Un clerteckn ad Riddarhus Secreterare:
Den i3 Mars e. m. 43 BondeStåndet liar bifallit ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial; men från de öfrige Stånden liar någon underrättelse, huru de afgjort detsamma, ännu icke ankommit.
Jag får den äran upplysa, att, enligt det ProtocollsUtdrag, sorn på eftermiddagen ankommit till ConstitutionsUtskottet, liar Högvördige PresteStåndet antagit ConstitutionsTJtskottets inbjudnings-förslag, utom i afseende på Riksdagstiden, deruti Ståndet vidblifvit sin förra tanka, och hvaröfver således i Förstärkt ConstitutionsUtskott kommer att voteras.
Jag hemställer dessutom till Ridderskapet och Adeln, huru det skulle se ut, om vi nu återremitterade detta Memorial, då ConstitutionsUtskottet antagit Ridderskapets och Adelns egna anmärkningar, på grund deraf inbjudit arne Stånd att sig deruti förena, och dessa derpå ingått.
Jag anhåller derföre om bifall på Memorialet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid ConstitutionsUtskottets
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förkla - 44 Den i3 Mars e. m. rade, att, sorn, enligt hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den af Hans Excellence framställde proposition.
Jag anhåller att de yttranden, som skola åtfölja återremissen, måtte blifva in extenso, och icke blott i ProtocollsUtdrag, emedan sådant möjligen skulle kunna leda till misstag.
Sjelf skall jag icke underlåta att ställa mig RiddarhusOrdningens föreskrift i detta afseende till efterrättelse.
Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsTJtskottets den 2 dennes afgifne, och den 8 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 420.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 377 förut meddeldte Betänkande öfver väckt motion, att, till Hästafvelns förbättrande, medel måtte få, under vissa vilkor, lånas ur den i RiksgäldsContoiret befintlige HingstsMedelsCassan.
Angående väckt fråga om förbättring i lönevilkoren för Tjenstemännen uti RiksgäldsContoret, i likhet roed hvad Rikets Ständer vid innevarande Riksdag för BankoStaten beviljat.
Den i3 Mars e. m. 45 Företogs till profning och bifölls Statssarat Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottens den 25 sistlidne Februarii under N:o 133 afgifna, och den 8 dennes e. m. på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottens under N:o ni förut meddeldte Betänkande, rörande anslag af allmänna medel till Navigationsskolors inrättande.
Föredrogs å nyo Vällofl.
BorgareStåndets den 5 dennes aflåtne, och den 8 derpå följde e. m. på bordet lagde, ProtocolisUtdrag, hvaraf inhämtades, att BorgareStåndet, i likhet med hvad vid sista Riksdag ägt rum, åt de af Rikets Ständer valde Herrar Committerade till Tryckfrihetens vård uppdragit att tillse, det ej mindre Rikets Grundlagar, med de vid denne Riksdag antagne förändringar deruti, än äfven Riksdags-beslutet, felfritt tryckas; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BorgareStåndet förena; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för dess del uti BorgareStåndets nyssnämnde beslut instämma; i följd hvaraf ExpeditionsUtskottet skulle anmodas, att för Herrar Committerade i ofvanberörde ändamål förordnande uppsätta.
Å nyo föredrogs och bifölls Stats- och BankoUtskottens den a5 sistlidne Februarii 46 Den i3 Maj-s e. m. under N:o 54 aflåtne och den 9 dennes e. m. på bordet lagde