Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När man nu utsträcker straffgraderna, utan all vidare bestämmelse, från 2 års fästning ända lill dödsstraff, så hemställer jag, om detta ej är nära nog detsamma som att öfverlemna straffbestämmelsen till domarens godtfinnande, och om det ej då är bättre att lemna den till Konungens nåd.
Slutligen får jag äfven förklara, att jag anser den juridiska aucloriteten icke böra gälla, åtminstone på detta rum, mera, än så vidt den står i öfverensstämmelse med le gros bon sens, och att jag är öfvertygad, att R. o. Ad., utan tillhjelp af speciella juridiska kunskaper, är tillräckligt upplyst, för att, då Ståndet nu går att fatta sitt beslut, noga öfverväga argumenterna på båda sidor.
N:o i65 gjorda amnärkn:r hindra dess antagande samt betänk, således böra återremitteras.
Då H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja, begärde Frih. v. Stedingk votering.
Som jag begärt votering, lärer det vara min rätt att föreslå contraproposm, och jag anhåller således, att denna måtte innefatta afslag å Utsk:s betänkande.
Skulle Frih. v. Stedingks nu yttrade mening om voter.propos:n blifva gällande, skulle vi få afslag i ena och återremiss i andra alternativet.
Alla, som önska bifall till Utsk:s betänk, skulle då se deras mening undertryckt.
Man måste, till förekommande deraf, först votera om contrapropostn.
Jag tager för gifvet, att bifall till 396 Den a® December f. m.
Utslits betänk, blir japropos.
Hvad åter contraproposm beträffar, ser jag intet hinder att ställa den, såsom Frih. v.
Stedingk begärt, på afslag, så vida de, som yrkat återremiss, sådant medgifva.
Skall bifall till Utsk:s betänk, blifva ja-propos:n, så ser jag ej, huru två voteringar kunna undvikas; ty jag vet ej, hvarföre min mening skall undertryckas.
H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att om Frih. von Stedingks mening blefve contra-propostn, H.
Ex. ej kunde finna, att hans mening blefve undertryckt.
Vid Hr Gr. o. Landtm:s nu afgifna yttrande har jag den anmärkn. atl göra, att om vid första voteringen nej vinner, blir min mening undertryckt, och det återstår blott frågan om återremiss.
Då man i BorgareSt. ej vägrat propos. på afslag, inser jag ej, hvarföre icke R. o.
Ad. äfven kan tillåta, att afslag ingår som ena alternativet i voter:spropos:n. Gr.
Jag lärer icke hafva riktigt uppfattat Frih. v. Stedingks yttrande, då jag tyckt mig höra honom säga, att hans mening skulle blifva undertryckt, om voter:spropos:n framställdes på sätt Hr Gr. o. Landtm, föreslagit; ty Frih:s mening blir då undertryckt endast i den händelse, att han tappar voteringen, och sådant lärer icke kunna hjelpas.
Men att återremiss skulle intagas i contrapropos:n har jag ännu icke hört någon yrka.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, framställt propos. på återremiss och förklarat, att i svaret nej varit öfvervägande, men votering i anleda, deraf blifvit begärd, är det naturligt, att ja-propos:n måste innefatta återremiss.
Men för att icke undertrycka någon af de trenne här ytlrade meningarna, måste vid denna votering först afgöras, om bifall eller afslag å betänk, skall blifva contraproposm.
Jag skulle dock tro, att Frih. v. Stedingk vid sin begäran om votering misstagit sig i formen; ty om Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att Ståndets pluralitet ej yrkat återremiss, skulle vi nu, i fall begäran om votering ej mellankommit, stå på den punkt, att endast hafva att välja emellan bifall eller afslag, då rätta tidpunkten är inne för Frih. v. Stedingk att göra sin mening gällande.
Jag är förekommen af Gr. Horn, men hemställer, om icke, då återremiss redan är beslutad af ett Stånd, nemi. BondeSt., man kunde förena sig å ömse sidor om återremiss af betänk.
Enligt Riksd.Ordn. bör proposin ställas i öfverensstämmelse med discussionen.
Det är också ovedersägligt, att de flesta talarne delat sig emellan bifall och Den ao December f. m 397 återremiss, och om mitt öra ej bedragit mig, var Frih. v. Stedingk ej ensam i sin begäran om votering.
Skulle jag emedlertid häruti hafva misstagit mig, och således ingen annan begärt votering på återremiss, sä begär jag det, på det' fleras mening ej må undertryckas för en en endas.
Posse: Sedan Frih.
Boye nu yrkat votering om återremiss, lärer det blifva nödigt att votera om contraproposm.
Jag begär blott få erinra, att tvetydigheten här endast rör contrapropos:n, och att äfven jag anser ja-propos:n böra blifva bifall till betänk.
Jag anhåller således, att bifall till betänk, insattes i ja-propos:n och återremiss i contra-propos:n, eller votering om denna sistnämnda, i fall Frih. v. Stedingk ej vill afstå från sin begäran om afslag.
Den, som anser, att contra-propos:n bör innehålla återremiss af LagUtsk:s betänk.
N:o i65 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos. till R.
St., ang:de ändring i 5 cap. i § Missg.b:n, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer conlraproposln att innehålla afslag å ofvannämnde betänk.
Ja — gr.
I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voter:spropos:n: Den, som bifaller LagUtsk:s betänk.
St., ang:de ändring i 5 cap. 1 § iMissg.b:n, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner, voterar den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnde betänk.
N:o iG5 att återremitteras.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer:
Nej — 4°.
Jag reserverar mig emot det nu fattade be - 3g 8 Den 20 December f. m. slutet derföre, att jag anser det oformligt och stridande mot all grannlagenhet, som bjuder, att
Konungens propostr skola antagas eller förkastas, men icke tillåter förändringar deri, som betaga Konungen sin sanctioinsrätt.
Jag reserverar mig äfven mot andan och innehållet af detta beslut, såsom rakt stridande mot det skydd, man ämnat monarken, men hvilket man nu frånryckt honom genom ådagaläggandet af en anda, som är i så stark opposition mot fordna förhållanden, då Ii. o. Ad. velat alt på en gång bevara folkets frihet och thronens prerogativer.
Hr Stuart instämde i Gr.
Med öfvertygelsen, alt R.
St. böra representera Svenska folket, anser jag mig i hvarje fråga böra eftersinna, huru Svenska folket skulle afgöra den.
Utgående från denna regel för mitt handlingssätt som representant reserverar jag mig mot det fattade beslutet, emedan jag anser mig göra det i Svenska folkets namn.
Jag skulle önska mig äga den parlamentariska förmåga, som jag anser nödvändig för att yttra mig i ett så grannlaga ämne som detta; men då jag ej tilltrott mig att kunna inverka på beslutet, har jag afhållit mig från discussionen.
Jag har dock ej underlåtit att noga öfverväga ämnet eller innehållet af såväl Konungens propos. som LagUtskrs besynnerliga betänk.
, och detta har föranledt mig till vidlyftiga betraktelser, hvarigenom jag kommit till en öfvertygelse, som jag anhåller att nu få nedlägga i prof.
Jag anhåller att härvid till en början få anföra, hvad jag skriftligen uppsatt rör:de frågan, sedd ur synpunkten af den monarkiska principen.
Först måste man göra sig reda för, i hvad förhållande Konungens personlighet står till öfriga medborgares personlighet. 3 § Reg.F. säger:
"Konungens majestät skall hållas i helgd och vördnad; hans ger ningar vare emot allt åtal fredade.”
Tydligen utgår detta stadgande från begreppet om moralisk fullkomlighet, från den förutsättning, att en Konung icke kan fela; och hvad vore väl den monarkiska principen, om den ej grundades på denna ide'?
En Konung, åt hvilken millioner anförtrott deras välfärd, hvars röst ensam uppväger hela nationens, hvars hand, genom en vink, i vissa fall bestämmer enskildas och bela folkets öde, — en Konung, med en sådan,- af ett helt folk erkänd magt, måste i delta folks begrepp, såsom moralisk princip, stå ett steg närmare idealet än den öfriga menskligheten, om ej hans magt skall blifva en orimlighet.
Om det låg i menskliga uppfattningsgåfvan en möjlighet att skilja begreppet om Konungens person från Konungens majestät, så borde det ideella begreppet endast fästas vid majestätet; men då personen utgör lifsprincipen i maje - D«n 20 Dece mb c r f. m. 399 stö tets handlingar, måste detta begrepp vara oskiljaktigt från dem båda.
Att vilja betrakta Konungens person i bredd med andra menniskor, vore att borttaga monarkiens hörnsten och på gruset decretera republiken.
Hvad Svenska folket tänker i detta afseende, derom vittnar historien, det förkunnas högt af den ohöljda känslan i hvarje Svenskt bröst.
Så länge Konungen är Konung, är han således icke menniska.
Menniskor kunna derföre icke döma öfver honom såsom physisk varelse, ty han är öfver lagen.
Detta begrepp är uttryckt i 3 § Reg.F. Att klandra, lasta, smäda en person, som man ej äger rätt alt döma, som ej kari åtalas, och följaktligen är förnekad att försvara sig inför den lag, som skall tillämpas på angriparen, är, endast på grund af allmänna rättsbegrepp, en låg och föraktlig handling, då den sker med uppsåt, en handling, som förtjenar det högsta straff, då den är riktad mot Konungens majestät; ty det är icke ensamt Konungens personlighet, som Isedel-as; det är en af samhällets grundvalar, man fräter på, det är det constitutionella statsskicket, man undergräfver, det är den ena statsmagtens lifsprincip, som såras.
Det är straffet för detta brott, som afhandlas i 5 cap. 1 § Missg.b:n. Om Svenska folket har samma begrepp som jag 0111 sin Konungs majestät, så skall ock
Svenska folket yrka samma straff som jag för brott deremot, nemi. det högsta, som lagstiftningen tillegnat sig.
Hjärne muntligen tilläde:
Detta är den politiska sidan af saken.
Den sidan, som afbandlar frågan ur juridisk synpunkt, har här under dis— cussionen blifvit tillräckligen utvecklad, och jag anser mig endast böra förklara, att majoritetens åsigter, äfven i detta afseende, ej äro mina.
Äfven jag anser det icke vara rätt, att i brottmål en sådan magt lemnäs åt domarens godtycke, som Utsk. här föreslagit; ty man öfverlemna!- derigenom åt domaren att efter sin individuella åsigt bedöma, i hvad mån Konungens majestät blifvit Isederadt.
Vi hafva sett, att domare ofta kunna misstaga sig i deras omdöme, och då är det ej rätt att åt deras auctoritet gifva en så stor och obegränsad vigt.
Jag finner väl, att man kan säga, hvad som också blifvit sagdt, alt då gradationer linnas i brottet, bör det äfven finnas gradationer i straffet.
Jag erkänner riktigheten häraf sora princip; men dä man ej bestämdt kan definiera graderna i brottet, anser jag ej riktigt atti ett afseende tillämpa en princip, som ej kan tillämpas i ett annat.
Jag tror mig således finna, att Utsk. brutit både emot sunda lagstiftningsprinciper och emot det begrepp, som vi af historien sett, att Svenska folket gör sigom helgden af sin Konungs majestät.
På dessa grunder reserverar jag mig emot Ståndets beslut, men skulle ej hafva uttalat min måhända bristfälliga åsigt, om jag ej ansåge för en pligt 4oo Deri 20 December f. ra. hos hvarje representant att icke dölja sina tänkesätt, särdeles i ett ämne, sorn ännu en gång kan blifva föremål för Representationens öfverläggningar.
Jag får till prof. förklara, att jag skulle hafva voterat ja i denna fråga, om jag kunnat ana, att uppropet skulle ske så fort, och jag således ej kommit för sent för att afgifva min voterrssedel.
Mitt skäl är, att det nuvar. lagbudet står i strid med samhällsskicket, och att Utsk. således, efter min tanka, förfarit ganska riktigt, då det föreslagit en modification deri, väl vetande, att i alla urbota mål underrätts utslag ej går i verkställighet, förrän det blifvit understäldt Öfverrättens och, i lifssaker, Högsta Domstolens pröfning, hvarigenom den invändning, som hemtats från förmenandet, att Utsk:s förslag skall lägga en alltför stor magt i domarens hand, förfaller.
Frih. Carpelan, Carl Maur.:
Som jag kom för sent att deltaga i voteringen, får jag reservera mig mot beslutet, under åberopande af de skäl, Gr.
Horn under discussionen anfört. H. R. o Ad. åtskiljdes kl. £ till 4 e- rolli fidem protocolli F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den 20 December 1834- Plenum kl. 6 e. m.
Öppnades en från Hrr Electorer inkommen vallista, och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamöter i Constitutions-Utskottet: efter Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh., 3V:o 1117.
Hr Cederschjöld, Pehr Gust.; Banco-Utskottet: efter Hr af Forsell, Carl, JN:o 2127.
Hr Segerheim, fullm.
Åkerhjelm, Fritz.
Företogs till pröfning Stats- och Oecon.Utsk:ns d. 8 dennes på bordet lagda ytterligare utlåt.
N:o 45 i fråga om lindring uti den, hemmansägarne i Jemtland åliggande roterings- och rustningsskyldighet.
Sedan 3:ne
Stånd redan bifallit Utsk:s betänk., inskränker jag mig till att åberopa mia reservation. c. .
Den 20 December c. m.
Stats- oda Oecon.TJtskms utlåt.
N:o 45 bifölls.
Likaledes föredrogos ånyo och biföllos Stats- o. Occon.- Utsk.-ns d. 8 dennes på bordet lagda betänkm:
JV:o 46- ang:de sättet för utgörandet af städernas inqvarteringsbesvär samt en jemnare och rättvisare fördelning deraf; W:o 47> i anledn. af ett till R.
LagUtskts d. 8 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o i66 öfver gjorda anmärknlr vid Utsk:s betänk. Wto 118, i anledn. af väckta motioner om ändringar i K. förordn., ang:de inteckning i fast egendom, d. i3 Juli 1818, äfvensom öfver de i sammanhang med ålerremissen af detta betänk, framställda förslag till ändring af 4 cap. 4 § Jordabtn m. m. R. o.
Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis pröfvas.
Jag anhåller få veta, huru denna fråga blifvit behandlad i de öfriga Stånden.
LagUtsk:s förevar, betänk, är bifallet af PresteSt.
Från BorgareSt. är någon underrättelse i detta afseende ännu icke ankommen, och af BondeSt. är frågan afgjord på sätt som jag genast skall upplysa af prot.utdr., hvilket jag efterskickat.
Uppå Hr v. Hartmansdorffs begäran upplästes Frih. Stael v. Holsteins och Hr Strussenfelts i anledn. af betänk.
N:o 118 afgifna reservationer.
Vidare upplästes BondeStts prot.utdr. af d. 16 dennes, innehållande, alt Ståndet afslagit de af Utsk. i första punkten af betänk.
N:o 166 föreslagna ändringar i t 3 $ Inteckuingsförordn. , 4 cap. 4 §•
Jordabm samt K. förordn. d. i3 Juni 1800, men i öfriga delar gillat betänk.
N:o 118 med de i utlåt.
N:o 166 tillstyrkta ändringar och tillägg. irsta punkten: om ändringar i i3 5 Inteckn.- förordn., 4 cap. 4 § Jordabm samt K. förordn. d. i3 Juni 1800.
Om författningar af den beskaffenhet som den ifrågavar. rubbas, utan att det sker i det noggrannaste sammanhang med äldre stadganden, och efter öfvervägande af aliade omständigheter, som böra komma i betraktande, så äfventyrar man att ingifva farhågor både hos jordägare och långifvare; med ett ord, man äfventyrar att skada crediten i det hela.
Den förändring eller, rättare, det tillägg, sorn Frih.
Stael v. Holsteins reservation föranledde uti förra betänk., har varit af den be-< i7 H. 5i 4o2 Den 20 December e. m. skaffenhet, att BondeSt., som är största jordägaren, afslagit detsamma. R. o. Ad. har hört sig föreläsas
Hr Strussenfelts reservation, som Utsk. i sednare betänk, sökt vederlägga, men hvilken vederläggning, åtminstone för mig, ej varit tillfyllestgörande.
Jag får uppriktigt förklara, att jag vid detta tillfälle icke kan yttra mig med den säkerhet om frågan, som jag önskade, emedan man behöfver jemnföra liela gamla författningen med förslaget, för att vara viss på, att icke större olägenheter deraf uppkomma, än man velat förekomma.
Under sådana förhållanden anser jag mig böra tillstyrka vidblifvandet af det gamla stadgandet, som man känner.
Detta må gälla såsom ett skäl för mig, hvarföre jag icke kan deltaga i bifallet, i händelse R. o.
Ad. vill antaga, hvad Utsk. här föreslagit.
Hr Stuart, Carl Gust.: R. o. Ad. samt Preste- och BorgareSttn återremitterade betänk.
N:o 118 med den inom dessa 3:ne RiksSt. framställda enahanda aomärkn., att Utsk. bort tillstyrka Hr Hessles deruti omförmälda motion.
Utsk har ställt sig denna anmärkn. till efterrättelse och, i öfverensstämmelse med motionärens förslag, tillstyrkt förändringar uti såväl 1800 års förordn:r om lagfart och städsel af jord å landet, som 1818 års inteckn:sförordn.
Frih. Stael v. Holsteins och Hr Strussenfelts af Hr v. Hartmansdorff nu åberopade reservationer voro äfven riktade deremot, att ■Utsk. icke tillstyrkt bifall till Hr Hessles motion.
Sedan således det såväl af reservanterna som af bemälde RiksSt. åsyftade ändamål numera är vunnet, så, och då jag, för min del, finnér de föreslagna förändringarna äfvensom tillägget till sistnämnde förorda, vida ändamålsenligare och ojemnförligt bättre än de nu gällande stadgandena rörrde ifrågavar. ämnen, får jag, på dessa och öfriga af Utsk. anförda hufvudsakliga skäl, tillstyrka bifall till förevarande betänk.
Utsk:s tillstyrkande i denna punkt bifölls. a:dra punkten: om förändring i 16 (j 1111eckn.- förordn.; samt 3:dje punkten: om förändring i 18 och 19 §§ Inteckn.förordn.
Utsk:s yttranden i dessa båda punkter biföllos. 4:de punkten: om partiel nåd. sane t ion å de af Utsk. framställda förslag.
Utskts framställning bifölls.
Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 167 öfver gjorda anmärkntr vid Utsk:s betänk.
N:o 121, i anledn. af väckta motioner örn meddelande af vissa föreskrifter rör:de lagfart.
Den ao December e. ra. R. o.
Ad, ansåg detta mål böra punktvis pröfvas oell betänk.
Nro 121 böra tagas tili grund för föredragningen. irsta, nrdra och 3:dje punkterna biföllos. 4rde punkten.
Jag anhåller att' få upplysning, om någon underrättelse från BondeSt. ännu ankommit, huru denna punkt af detta Stånd blifvit afgjord.
BondeSt. har bifallit hela utlåt.
Nro 167.
Jag för min del gillar visserligen ickeUtsk. *s tillstyrkande uti 4:de punkten af betänk.
Nro 121; men då BondeSt., hvars medlemmar frågan närmast rörer, låtit dervid bero, och jag förmodar, att K. M. nu, likasom vid förra riksdagen, kommer att vägra sin sanction å detta lagförändringsförslag, inskränker jag mig blott till att på förhand anmäla min reservation mot B. o.
Ad:s beslut, i händelse TJtsk:s förslag äfven af R. o. Ad. varder bifallet.
4:de punkten blef af R. o. Ad. afslagen.
Då nu ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 8 dennes på bordel lagda utlåt.
Nro 168 öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
Nro 122 i anledn. af väckta motioner, ang:de förändring i vissa delar af nuvar.
Jagstadganden om giftorätt och arfsrätt m. m., blef nämnde utlåt.
Piro 168 lagdt till handlma af R. o. Ad., som afslagit betänk.
Piro 122.
Vid förnyad föredragn. af LagUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda utlåt.
Nro 169 öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs belänk.
Nro 123 i anledn. af väckta motioner orri utsträckande af testamentsfriheten och af rättigheten alt genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörrde grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock angrde bördsrätt och lösningsrätt i stad 111. m., biföll R. o. Ad. betänk.
Nro 123 med de uti utlåt.
Nro 169 föreslagna ändringar och tillägg.
Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda utlåtm:
Nro 170. öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
N:o 126, i anledn. af Riksd.fullm.
Ärfdabrn; Nro 171. öfver gjorda anmärknrr emot Utsk:s belänk.
Nro 133 i anledn. af väckt motion om inskränkn. i allm. åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott. 4°4 Den ao DccemLer c. m.
Föredrogs ånyo LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda meinor.
N:o 172 med förslag till sammanjemnkning af de inora RiksStrn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt.
Nro i34, i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk.
Nro 42j rör:de ändring i nu gällande lag,ang:de behandlingen af frågor om oenighet makar emellan.
Då inbjudningen icke är ställd till R. o. Ad., som redan afslagit Utskrs förra betänk., förmodar jag, att H.
Ståndet förblifver vid dess redan fattade beslut.
De föreslagna voter:spropos:na godkändes.
Lades till handlrna LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda memor.
Nro 173 i anledn. af erhållen återremiss af Utskrs betänk.
Nro i53 öfver väckt motion, att den make eller far, som saknar andra medel till hustrus och barns försörjande, än sin arbetsförmåga, och icke densamma härtill använder, måtte kunna till arbete hos enskild person dömas.
Ånyo föredrogs BondeStrs, genom prot.utdr. af d. 8 dennes, som d. 11 f. m. blifvit lagdt på bordet, gjorda inbjuda, till instämmande uti Ståndets beslut i anledn. af Stats- och Oecon.Utskrns betänk.
Nro 4°> rörrde dels upphörande af postföringsskyldigheten, dels lindring i samma onus.
Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi'.: R. o. Ad. har redan bifallit Stats- och Oecon.Utskrns betänk, i denna fråga, dervid Utsk. tydligen ådagalagt, att det icke finnes något skäl att i allmänhet förhöja postskjutslegan; och då jag uti prot.utdr. icke finner några skäl, som böra förmå Ståndet att frångå dess fattade beslut, anhåller jag, att R. o. Ad. må vidblifva detsamma och lägga prot.utdr. tili handlrna. i?
R. o. Ad. förblef vid sitt i ämnet förut fattade beslut.
Till handlrna lades Gonstit.Utskrs d. 11 dennes f. m. på bordet lagda memor.
Nro 65 till BorgareSt., angrde dess remiss å en af Hr Petre', Thore, emot Hr Statssecret.
Skogman framställd anmärknrsanledning.
Constit.Utskrs d. 11 dennes f. m. på bordet lagda memor.
Nro 66 med förslag till ändring i Riksd.Ordnrs föreskrifter om bergsbrukens representation föredrogs ånyo, men begärdes på bordet af Gr. Horn, Claes Fredr., samt Hrr Hjärne, Harald, och Gunther, Carl Gust.
Ånyo föredrogs Constit.Utskrs d. u dennes f. m, på Den 20 December c. m. 4o5 bordet lagda memor.
N:o 67 med föreslående af tillägg i 16 § Riksd.Ordn.
Då ingen anmärkn. vid Utskts förslag gjordes, fann R. o. Ad. det böra blifva hvilande till afgörande vid nästa riksdag.
Uppå begäran af Hrr Cederschjöld, Pehr Gust., Hjärne, Harald, samt Stuart, Carl Gust., lades, vid förnyad föredragning ånyo på bordet Constit.Utskts d. 11 dennes f. m. på bordet lagda memor.
N:o 68, med ändringsförslag vid 72 § Reg.F., samt ett deraf föranledt tillägg i 75 Riksd.Ordn.
Lades till handkna StatsUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda memor.:
]V:o 359 i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s utlåt.
N:o 297; N:o 36o. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s utlåt.
N:o 3i 5.
Likaledes lades till handkna förstärkta StalsUtsk:s d. 11 dennes f. m. på bordet lagda memor.:
N:o 36i. rör:de verkställd omröstning i fråga om arfvodet till BondeSt:s secreterare; N:o 302. i anledn. af verkställd omröstning i fråga om handtlangningsunderstöd för nybyggare uti de norra orterna.
Vid förnyad föredragning fann R. o. Ad. för godt att åt BevilIn.Utsk. till kännedom meddela förstärkta Stats-Utsk:s d. n dennes e. m. på bordet lagda memor.:
N:o 363. ang:de anställd omröstning i fråga om brännvinsbränningens beskattning; N:o 364. ang:de anställd omröstning i åtskilliga frågor om stämplade pappersafgiften.
Då nu ånyo föredrogs Stats- och Oecon.Utsk:ns d. 11 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
Sfi i anledn. af väckt motion, ang:de roteringen i Skåne, blef nämnde utlåt. ånyo lagdt på bordet af Frih. Tersmeden, Wilh.
Fredr, och Hr Stuart, Carl Gust.
Ånyo föredrogs och bifölls LagUtskrs d. 11 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 69 i anledn. af Hr Lakes motion om ofördröjligt utbetalande från Banken af Brandförsäkringsbolagets der innestående medel, hvilka blifvit uppsagda för Wenersborgs stads bispringande.
Vid förnyad föredragning lades å nyo på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och Rosenblad, Bernh., Banco- och 4oG Den ao December c. m.
LagUtskrns d. n dennes f. ro. på bordet lagda betänk.
N:o 3 i anledn. af väckta frågor om ytterligare lagstiftning för It.
Då nu ånyo föredrogs LagUtskts d. 11 dennes f. m. på bordet lagda meroor.
N:o 174 i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
JV:o 43 öfver Riksd.fullro.
Peter Pehrssons - förslag, att lagfartssökande måtte vara skyldig förete gravationsbevis, lät B. o. Ad. vid närande memor.
]V:o 174 bero.
Föredrogs ånyo LagUtskts d. n dennes f. m. på bordet lagda memor.
N:o 175 med förslag till sammanjemnkn. af de inom RiksSttn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af utlåt.
N:o 161, i anledn. af gjorda anmärknir vid Utskrs betänk.
N:o 119 öfver Riksd.fullm.
Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det afhandlingar,? hvarigenom någon förvärfva!' sig nyttjanderätt till jord eller betingar sig s. k. undantag eller afkomst af annans fasta egendom, böra intecknas för att vara gällande.