Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i fråga om, huruvida motionen antingen bör remitteras till LagUtsk. för att af detta Utsk. gemensamt med Ekon.Utsk. behandlas, eller till det sednare Utsk. för att i samråd med LagUtsk. afgöras, kan jag icke underlåta att uttrycka den mening, att R. o. Ad. vid motionens första remiss riktigast och lämpligast förfarit.
Jag ber härvid att få erinra om ordalagen i slutet af 2:dra mom. 34 § Riksd.Ordn., hvilka lyda sålunda: ”och bestämme sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje serskildt Utsk. i allmänhet updragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med R.
Stms deröfver tillhöriga beslutande rätt, hör afgöras”.
Härutaf följer, att om äfven denna motion remitteras till LagUtsk., det ingalunda kan inträffa, att de författningar, hvars stiftande tillhör K.
M. allena, komma att Den 18 Januari.
183 behandlas såsom lagfrågor.'-
Ehuru således frågan örn motionens remitteraude till Lag- eller Ekon.Utsk. torde vara af underordnad vigt, anser jag, såsom jag redan haft äran nämna, motionen dock böra i första rummet af LagUtsk. behandlas, och anhåller således, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt i afseende å motionens remiss förut fattade beslut.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan under densamma blifvit yrkadt, dels att motionen måtte återlemnas till LagUtsk:s behandling, dels att den måtte förklaras tillhöra Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:s behandling, han ansåge böra först framställa den propos., som förut blifvit begärd
Och derföre finge hemställa om R. o. Ad. behagade återlemna ifrågavande motion till LagUtsk:s behandling.
Denna propos. besvarades med Ja och Nej, och efter sedermera framstäld propos. om R. o.
Ad. ansåge motionen tillhöra Allm. Besv.- o. EkonUtsk:s behandling, hvarvid åter ropades
Ja och Nej, blef propos. å motionens återlemnande till LagUtsk. förnyad och åter besvarad med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Sparre begärt votering, uplästes till justering och godkändes.följande voter:s-propos.:
Den, som bifaller, att den uti LagUtsk.-?
JK 2 återlemnade motion ånyo öfverlemnas till LagUtsk:s behandling, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde motion tillhöra Allm.
Ekou.- Utsk:s behandling.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer Ja — 27.
Föredrogos och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 16 dennes på bordet lagda Mern. och Utlåt.: JK 16, i anledn. af föreslagna förändringar i stadganderne ang:de spelkortens stämpling; och JK 17, ang:de inbetalning från myntverket till Riksg.-sKont. af en mot köpeskillingen för f. d.
Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, uppå derom af Frihrne Tersmeden, Wilh. Fredr, och Cederström, Rudolf, 184 l)en 18 Januari. gjord begäran, StatsUtsk:s d. 16 dennes på bordet lagda Utlåt. M, 19, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. om uplåtelse på viss tid åt enskild man af en, K. M. och Kronan tillhörig, intill K.
Operalmset i Stockholm gränsande tomt.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Allm. llesv.- o. Ekon.Utsk. inkomne Betänkm:
JYs 8, i anledn. af väckt motion! om anläggande af nya sjömärken i Bottniska viken; J\s 9, i anledn. af väckt fråga om behofvet af närmare stadgandeo i afseende på de genom Kongl. Förordn. d. 20 Febr. 1764 påbjudna årliga strömrensningar; ■M 10, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för att bilägga de stridigheter, som kunna upkomma emellan Europeiska makterna; J1J 11, i anledn. af väckt motion om fortsättning till Gefle af lelegraflinien från Stockholm till Upsala; M 12, i anledn. af väckt motion om upsättande af ett s. k.
Gensdarmerie; och JVf 13, i anledn. af väckt motion om förändring och tillägg vid K. M:s Nåd.
Kung. d. 2S Maj 1830 rör:de ekonomiska besigtningar. 11. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m.
In tutein protocolli, Albert Munck.
Lördagen den 21 Januari 1854.
Plenum kl. I 6 e. m.
Justerades 2:ne prot.-utdr. för d. 18 samt pleni prot. för d. 4 dennes f. m.
Då Frih. Lejonhufvuds motion, ang:de erläggande af vakans-afgift för befrielse från beväringsskyldighets utgörande, af R. o. Ad. behandlades d. 4:de i denna månad, hvilken dags prot. nu blifvit justeradt, afgaf jag ett yttrande jemte dervid fogadt förslag, hvilket jag nu, på grund af 52 § lfiksd.Ordn. anhåller mätte blifva med de öfriga Riks - Den 21 Januari. 185 Sl:u kommunicerad t; och får jag för sådant ändamål aflemna erforderligt antal exemplar af detta mitt yttrande. 11. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. ]6 och 18 dennes på bordel lagda utlåt.
N:o 19, i anleda, af K. M:s Nåd.
Propps, om uplåtelse pä viss tid åt enskild man af en, K. M. och Kronan tillhörig, intill Kongl.
Operahuset i Slockholm gränsande tomt.
Besv. och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 18 dennes på bordet lagda Betänk:n: JM 8, i anleda, uf vackt motion om anläggande af nya sjömärken i Bottniska viken; JM 9, i anledn. af väckt fråga om behofvet af närmare slädganden i afseende på de genom K. Förorda, d. 20 Febr. 1764 påbjudna årliga strömrensningar: JM 10, i anledn. af väckt molion om åtgärders vidtagande för att bilägga de stridigheter, sorn kunna upkomma emellan Europeiska maktern e.
JAs v . Ekon.Utskrs d. 18 den nes på bordet lagda Betänk. M 11, i ånfetfr?. af väckt motion om fortsättning till Gefle af telegraflinien från SlöcMnalm till Upsala, blef detta Betänk, ånyo bordlagdt, på begärande af Ffr Prytz, Lars Adolf, och Frih. Cederström, Rudolf.
Fmredrogs Allm.
Besv. o. Ekon.Utskcs d. 18 dennes på bordet lagda Betänk.
JM 12, i anledn. af väckt motion om inrät tande af ett s. t.
Gendarmerie.
Fri,'r: von Schwerin, Adam
Då Ekon.Utsk. funnit sig böra hemställa, att min motion icke måtte till någon R.St:rs åtgärd föranleda, har Utsk. lill stöd för denna hemställan, anfört 3:ne motiver.
Första skälet är, att förhållanderne här i landet icke skulle påkalla en.så beskaffad serskild bevakning, men Utsk. medgifver derjemte, att förbrytelser, störande den allmänna säkerheten, icke äro sällsynta.
Således, på samma gång man erkänner, att ett ondt existerar, förkastas botemedlet derför.
I sammanhang härmed påminner Utsk. derom att polismyndigheterna och deras underordnade, der så erfordras, ega att anlita militärbiträde.
Detta är väl sanni, men Utsk. bade dervid jemväl bort ihågkomma, att man på landet ofta har ganska långt till närmaste garnisonsstad, och att s/dedes många missdåd blifvit begångna, utan att till deras förebyggande eller gerningsmännens ertappande militärbiträde hunnit anlitas.
Deremot skulle det af mig föreslagna Gensdanneriet på närmare håll städse vara att tillgå och kunde t. ex. förläggas till ett bestämdt antal i hvarje socken.
Vidare säger Utsk. att genom den af mig föreslagna 186
Den 21 Januari. bevakningen brotts begående i allt fall icke skulle kunna förebyggas.
Jag vet ganska väl, att detta ändamål aldrig fullkomligt kan vinnas, så länge mensklige passioner och mensklig nöd finnes till, men fast man aldrig kan upnå ett mål, bör man likväl alltid sträfva att närma sig dertill och ej förfalla i en försoffande liknöjdhet, som förr eller sednare leder till fullkomlig undergång.
Vi hafva dagligen erfarenhet deraf, att talrika brott föröfvas inom städerae, oaktadt dessas garnison och polis, men ingen lärer väl vilja föreslå, att dessa för fridens uprätthållande nödiga personer borde afskedas, derföre att brott i allt fall föröfvas.
Min mening har deremot varit att bereda landet samma fördel som städerne genom inrättande af en landtpolis, talrikare och lättare till hands än den executiva maktens nuvande underordnade personer.
Slutligen anför Utsk.. att uprättandet af en dylik bevaknings-corps skulle vara förenadt med betydliga kostnader.
Detta kan icke förnekas, men hvilken ändamålsenlig
Institution har funnits, som ej erfordrat upoffring?
för uprätthållande af samhällstillståndet och dess fortskridande utveckling få alla medborgare, hvar och en efter sin ställning och förmåga, vidkännas ganska betydliga upoffringar, och då mitt förslag afser att bereda ett behöfligt skydd för samhällsmedlemmarne till lif och egendom, hade jag trott, att man ej borde studsa tillbaka för den i och för detta ändamåls vinnande erforderliga kostnad.
Jag kan således icke annat än finna, det Utsk. saknat skäl att afstyrka mitt ifrågav:de förslag, hvilket jag (ill R. o. Ad:s oväidiga pröfning öfverlemnar.
Öfverläggnitigen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde propus, till bifall å Utsk:s Betänk, och, efter det svaren härvid utfallit med blande ja och nej, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärknma föranleda till återremiss.
Denna propos. besvarades med nej jemte ett eiler annat ja, hvarefter Utsk:s Betänk, uppå förnyad propos. af R. o. Ad. bifölls."'
Besv. o. Ekon.Utskis d.
18 dennes på bordet lagda Betänk.
J\s 13, i anledn. af väckt motion om förändring och tillägg Vid K. M:s Nåd.
Maj 1830, ronde ekonomiska besigtningar.
Uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 5 afgifna Förslag till R.
Skrifvelse till K. M., ang:de beviljande af vissa anslag för försvarsverket.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne Utlåtrn och Mern., nemi. från Stats- Utskottet: N:o 20, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. i fråga om förmedling för lägenheter å förra Kronoparken Strandskogen på Öland.
Den 25 Januari.
1S7 Banko-Utskottet: M 6, ang:de R.
St:rs Banks styrelse och förvaltning.
J\° 7, ang:de i Banken qvarstående äldre deposita. J\1 8, ang:de afskrifning af Bankens fordringar hos Riksg:s Kont. för lemnade förskott till utredningen af Götha Kanalbolags och Malmö f. d. Diskontverk.
Lag-Utskottet: M 3, om arfvoden för ökad Kanslipersonal.
Serskildta Utskottet: JVZ 2, ang:de öfversättning och tryckning af Norrska bränvins-lagstiftningen med några dithörande handlingar.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 7, 11, 14, 16 och 18, samt från Borgare och BondeStm af d. 11, 14, 16 och 18 dennes.
Slutligen uplästes till justering och godkändes Pieni prot. för d. 4 dennes e. m.; hvarefter H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. |-'7på aftonen.
Tn fidem protocolli, Albert Munck.
Onsdagen den 25 Januari 1854.
Justerades 3 prot.-utdr. för d. 21, och pleni prot. för de 7 dennes.
Landtm, tillkännagaf alt Frih. von Kraemer, Rob. Fredr., efter att hafva med läkarebetyg styrkt fortfarande sjukdom, begärt och erhållit 3:ne veckors ytterligare ledighet från sin befattning såsom ledamot i det Serskildta Utskottet för bränvins-frågor, samt anmodade Hrr Elektorer att fördenskuld utse en ledamot att inträda i nämnde Utskott för 3:ne veckors tid, räknad från denna dag.
Besv. och Ekon.Utsk:s d. 18 och 21 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 11, i anledn. af väckt motion om fortsättning till Gefle af telegraflinien från Stockholm till Upsala. 18S Den 25 Januari.
I nn föredragna Betänk, har Ekon.Utsk. helt knapphändigt affärdat den väckte motionen om underd. hemställan till K. M., att elektriska telegraflinien från Stockholm till Upsala måtte blifva utsträckt till Gefle.
Om man äfven, på sätt Utsk. emot motionen anfört, måste medgifva, att det är eli lokalt intresse för sistnämnde stad att genom telegrafinrättning blifva försatt i en hastig beröring med hufvudstaden, så får man likväl icke förbise den omständigheten, att icke allenast Gefle, utan äfven Stockholm att kommunikationen deremellan och liela norra delen af riket skulle tillskyndas stor nytta, om den föreslagna åtgärden vidtoges.
Denna nytta skalle visa sig i flere hänseenden, så väl kommerciella som ock politiska och militäriska.
Iledan under 1808 och 1809 årens krig fanns en telegraf-kommunikation emellan Stockholm om Gefle som medförde c o väsendtlig fördel.
I Angermanelfvens utlopp vid Hernösand finnes en af Sveriges förträffligaste hamnar, äfven för örlogsfartyg, och vi hafva att motse en tid, då det kan blifva af högsta vigt att kunna lemna och erhålla hastiga meddelanden till och ifrån denna punkt och längre norrut.
Efter 1809 fingo de emellan Stockholm och Gefle uprättade telegraferne småningom förfalla, men Konung Carl XIV Johan var sinnad att återuprätta en dylik kommunikations-anstalt, ehuru saken förföll i brist af medel.
Vidare har Utsk. anmärkt, ”att R.
St:r ej äro i tillfälle att efter någon omfattande plan bedöma, hvilka orter vid anläggningen af telegraflinier böra företrädesvis ihågkommas”.
1 detta fall hade Utsk. kunnat inhemta uplysningar från en aktad ledamot inom detta Stånd, General Akrell, hvilken fått sig anförtrodt updraget att anställa undersökning i afseende å telegrafliniens fördelaktigaste sträckning.
Då skulle Utsk. fått kännedom derom, att Gefle finnes uptagen i planen för dessa liniers anläggande inom riket och ofvananförde skäl till motionens afstyrkande således icke kunnat användas.
Ingen torde föreställa sig, att det är meningen att låta elektriska telegraflinien afstanna vid Upsala, som ligger in i landet.
Denna linie är endast uprättad på försök, och planen är att utsträcka densamma så väl söder ut som norr ut.
Utsk. har dessutom yttrat: ”att det kan antagas, det K.
M. är i nåder betänkt, att, i den mån medel dertill kunna blifva att tillgå, låta fortsätta anläggningen af telegrallinier i alla de sträckningar, der sådant såväl till fördel för den enskilta trafiken, som till Statens nytta kan pröfvas vara af vigt”.
Det är visserligen kändt, att K.
M. hyser en sådan afsigt, men jag har föreställt mig, att i detta liksom i många andra fall en af R.
St:r bestämd yttrad önskan skulle blifva ett stöd för Regeringens förfoganden, så att jemväl af detta skäl den föreslagna underd.
Skrifvelsen icke torde få betraktas såsom öfverflödig.
På grund af hvad jag sålunda i korthet anfört, får jag vördsamt begära återremiss å Betänk., under anhållan, ”att Utsk. ville taga i ytterligare öfvervägande, huruvida icke skäl förefinnes att tillstyrka R.
St:r att hos K. M. i' undenbhet anhålla, att elektrik Den 25 Januari. 189 ska telegraflinieii ifrån Stockholm till Upsala må utsträckas, så fort tillgångarne sådant medgifva, så val norr ut, som söder ut”.
Slutligen får jag uplysningsvis omnämna, att ett af de öfriga RiksStrn redan återremitterat ifrågav:de Betänk.
Då jag instämmer i de åsigter, den siste värde talaren uttalat och således, lika med honom, önskar, -att ifrågav:de Betänk, måtte blifva återremittéradt, skall jag icke taga R. o. Ad:s tid i anspråk genom återuprepande af de skäl derför, som redan blifvit anförda.
Jag undviker detta så mycket heldre, som jag alltid funnit, alt det icke är de partiella intressena, som bruka att här på Riddarhuset göra sig gällande, utan att det allmänt samhällsvigtiga här i främsta rummet tilldrager sig upmärksamhet och behjertande.
Jag vill endast såsom ett tillägg till de af Hr Prytz anförda skäl yttra, alt det nästan vore att anse såsom bortkastade penningar om telegraflinjen slutade vid Upsala, i händelse den stora jernbanan från Stockholm vester ut icke, såsom först varit meningen, skulle föras genom Upsala och derifrån öfver Sala lill Westerås, utan ledas öfver Stäket, hvarifrån endast en sidobana skulle gå till Upsala.
Blifver detta fallet, så inses lätteligen, att det vore snart sagdt ändamålslöst att hafva en telegraflinie endast till Upsala.
Fortsattes åter linien till Gefle och, när tillgångarne sådant medgifva, vidare norr ut, erhåller företaget i militärikt, administratift och commercielt hänseende ett så stort värde, att knappast något annat torde kunna dermed jemnföras.
Då denna fråga blifvit öfverlemnad till Ekon.Utsk. och således är ett önskningsmål, kan jag för min del icke finna, att Ständerna skulle begå någon oriktighet, i fall de till K. M. |f framföra deras önskan, att telegraflinien måtte fortsättas till Gefle.
Det beror ju alltid sedermera pä K.
M. att vid en sådan framställning fästa afseende eller icke.
På dessa och förut af Hr Prytz anförda skäl anhåller jag om Hr Gr. o. Landtnäs propos. å återremiss af ifrågav:de Betänk.
Nyttan af elektriska telégrafliniers anläggande i fäderneslandet tyckes numera vara allmänt erkänd inom detta Stånd, hvilket är desto fägnesammare att erfara, dä man ännu eger i friskt minne de yttranden, hvilka i motsatt meniug vid sisth Riksdag härstädes afgäfvos.
Det anses ej mera vara något tvifvel underkastadt, att icke det vöre en stor fördel för samhället att fä sådana kommunikations-medel till hvarje del af riket, men lika otvifvelaktig! torde det äfven vara, att det icke är möjligt att på engång anlägga telegraflinjer till alla de punkter i riket, som skulle önska komma i åtnjutande af denna inrättning.
Det är icke engång möjligt att genast inrätta detta kommunikationsmedel emellan de punkter, hvilka i polititiskt hänseende äro de vigtigaste, ty dertill erforderlige medel finnas ej att tillgå.
St:r besluta att till K.
M. ingå med någon underd. önskan i denna väg, så torde det i första rummet vara nödigt, att medel på samma gång anvisades för att kunna få en sådan önskan upfylld.
I annat fall torde K.
M. icke kunna fästa 190 Den 25 Januari. något afseende å Ständarnas framställning, ehuru
Han, lika väl som Ständerna, insåge nyttan och angelägenheten af företaget.
Hvad nu serskildt denna motion beträffar, så torde det tillåtas mig lemna den uplvsning, att uti den plan för elektriska telegrafers anläggande inom riket, som General Akrell på nådig befallning, utarbetat, ingår äfven telegrafliniens utsträckning till Gefle.
Att låta linien uphöra vid Upsala, har aldrig varit meningen, och nyttan af endast denna linie är, såsom redan blifvit anmärkt, så ringa och inskränkt, att det ej rimligen borde kunna falla någon i sinnet, att företaget skulle stanna dervid.
Denna linie är uprättad på försök, för att utröna kostnaden af dylika anläggningar, det ändamålsenligaste sättet all dem tillvägabringa samt huruvida allmänheten komme att deraf sig begagna i den utsträckning, att man kunde antaga, det inrättningen skulle bära sig.
En annan omständighet, sorn man ville hafva utrönt, var den, om telegraftråden skulle vara fri för åverkan.
Jag vill erinra eder, Mine Hrr, att man vid sednaste Riksdag, såsom ett hufvudsakligt inkast mot elektriska telegrafers anläggande anförde, alt inrättningen ej skulle kunna ega bestånd, derföre att den hlefve ett ständigt föremål för åverkan, hvartill man här i landet mer än annorstädes skulle vara benägen.
Under den lid telegrafen lill Upsala nu varit i gång, har man emedlertid, och det med mycken tillfredsställelse, förnummit, att anläggningen ej varit utsatt för någon annan åverkan, än den sparfvarne möjligen göra, då de sätta sig pä tråden; denna farhåga torde således vara undanröjd.
Försöket har i allo lyckats och kostnaden, som endast upgått till vid pass 14,000 R:dr b:ko, är icke heller så stor, att den afskräcker från företagets fullföljd. K. M. har äfven beslutat, att den påbörjade linien skall utsträckas öfver Westerås, Köping, Örebro, Mariestad, Lidköping och Wenersborg samt från sistnämnde stad dels öfver Götheborg lill Helsingborg och dels fram till Norrska gränsen för att möta telegraflinien från Christiania.
Denna sträckning, hvilken antagits kosta omkring 220,000 R:dr b:kn, deruti inberäknad en undervatlens-linie emellan Helsingborg och Helsingör, torde erkännas såsom varande, åtminstone till en början, den vigtigaste, och då Ständerna ej anslagit några medel till ifrågavande kommunikationers inrättande, torde R. o. Ad. finna, att K.
M. icke kunnat gå längre, än som skett.
Då således anstalter redan äro vidtagna för tillvägabringande af elektrisk telegraflinie i den sträckning, jag nyss omnämnt, och då det dessutom uti planen ingår att framdeles utsträcka telegralinien från Upsala till Gefle, anser jag för min del, att det vöre öfverflödigt och till och med olämpligt, att Ständerne inginge till K.
M. med några påminnelser derom att icke låta linien afstanna vid Upsala; och under den säkra förhoppning, att R. o. Ad. delar denna min mening, får jag hos Hr Gr. o.
Landtm, vördsamt anhålla om propos. å bifall till ,Ekon.Utsk:s nu föredragna Betänk.
Anläggandet af denna första elektriska telegraflinie, som icke sträcker sig längre än till Upsala, Den 25 Januari. l!)l kan, såsom redan blifvit anmärkt, icke anses annorlunda än såsom ett försök, på hvilket man sedermera skulle grunda de vidare företagen i denna riktning.
Afsigten har heller aldrig varit att låta telegraflinien stanna vid ofvannämnde stad, utan K.
M. är ju fortfarande betänkt på att efter upgjordt system vidare fullfölja denna för hela landet högst vigtiga inrättning.
Skulle det nu hända, att man från olika orter i riket i förväg inkomme till K.
M. med underd. hemställningar, att samma orter specielt måtte ihågkommas med detta kommunikationsmedel, fruktar jag alt följden häraf blir, att K.
M. måste afslå dylika försök, hvilka framkallade blott och bart, för enskild vinning, störa den plan, som, då den i ett ordnadt helt omfattar hela Riket, först bör blifva riktigt fruktbärande; ty ej kan man begära att
Konungen för enskilda lokala intressen skall upoffra det allmännas bästa.
Jag yrkar bifall å Betänk.
Gr. von Platen: sedan alla de ledamöter, som i frågan sig yttrat, uttalat sig för samma åsigt, sorn jag velat göra gällande, har jag icke mycket att i ämnet tillägga, utan vill endast i korthet uptaga den gjorda anmärkn. derom, att Ständerna, i fall de ingingo till K.
M. med en sådan underd. anhållan, som nu ifrågaslälldc, tillika borde anvisa medel till denna anhållans upfyllande.
Jag för min del kan icke finna något hinder för Ekou.Utsk., utan anser tvertom det vara en skyldighet för detsamma att, i händelse sådant befunnes nyttigt, äska sammanträde med StatsUtsk. för gemensam handläggning af frågan.
Jag hyser fortfarande den öfvertygelsen, att en af R.
St:r uti ifrågavande hänseende uttryckt önskan skulle vara af stor nytta för företaget, i synnerhet som jag föreställer mig att vid detta, likasom vid alla andra företag här i landet, alltid i första rummet fråga upstår, huruvida medlen till företagets fullbordande skola räcka till.
Jag har antagit såsom möjligt, för att icke säga, säkert, att K.
M. vid bestämmandet af dessa telegraflinier, som icke kunna på en gång utsträckas till alla såsom nödige ansedde punkter, skulle fästa hufvudsakligt afseende vid de linier, hvilka Representationen funnit företrädesvis böra anläggas, men sedan en Konungens rådgifvare uplyst, att den för elektriska telegrafiiniers anläggande upgjorda plan jemväl omfattade Gefle och raan således kan hoppas, alt den önskan, Ständerna i detta hänseende skulle till K.
M. frambära, kommer att i möjligaste mån blifva upfyld, vill jag icke vidare påyrka någoii återremiss af detta Betänk., i händelse R. o. Ad. ej skulle vara hugad att denna åtgärd vidtaga.
Uppå härefter framställd propos. blef Allm. Besv. o. Ekon.-
Usk:s förevande Betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda Utlåt.
Propos., ifråga om förmedling för lägenheter å förra Kronoparken Strandskogen på Öland. 192 Den 25 Januari.
Sköldebrand, Knut Erik, anförde skriftligen:
De af StatsUtsk. anförda skäl för dess beslut, att afstyrka bifall till K. M:s Nåd. Propos., ifråga om förmedling af räntan för lägenheter -å förre kronoparken Strandskogen på Oland, hvila, enl. min upfattning och enl. den kännedom om förhållanderna jag varit i tillfälle förvärfva, på föga antagliga grunder.
M:t till följd af R.
St:rs ar 1818 framställda underd. begäran, år 1821 biföll, att kronoparken Strandskogen finge på offentlig auktion, i vissa lotter, till köp med skattemanna-rätt utbjudas, var otvifvelaktig! afsigten icke den, att åt
Staten bereda den högsta möjliga afkomst af dessa lägenheter, utan att, — derigenom att desamma uti enskilde cgares. händer öfvergingo,. betrygga skogen mot den förödelse, för hvilken den var blottställd, och bibehålla samt åt en klok hushållnings omvårdnad öfverlemna fredandet från åverkan af den för orten så nyttiga skogsparken.
Huruvida afsigten, genom den sålunda vidtagna åtgärden kunnat upnås, synes ganska tvifvelaktigt: att resultatet blifvit helt och hållet motsatt, är deremot otvifvelaktig!.