Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har nu erhållit Statsocli Banco-Utskottens Betänkande N:o 26, angående Banco-Discontens Lånerörelse, och de omständigheter rörande densamma, hvilka ansetts äga sammanhang med allmänna Finance-regleringen, som blifvit den igsistlidne Julii af Ridderskapet och Adeln bifallit, och hvilket innehåller, att de särskildta Discont-Contoiren för Rikets TVästra och Södra Landskaper borde förvaltas wider Banco Styrelsens öf verinseende och ansvar.
Det är således redan en gång beslutadt, att dessa utgreningar skola stå under Banco-Förvaltningens öfverstyrelse.
Något häremot stridande lärer icke nu kunna fattas, och jag tror ej eller det vara nyttigt, så vida slitningen mellan enskilda interessen skall förekommas.
Jag yrkar derföre proposition på Friherre Cederströms förslag, samt att Directeurernes tillsättande ej må hero af Riksens Ständer Ståndvis.
Jag har redan yttrat, hvad jag i sjelfva saken anser vara det rätta.
Jag får nu tillägga, att då Utskottet föreslagit
Directeurernas antal till fyra, tror jag ej det vore rätt, att, på sätt Friherre Cederström föreslagit, minska deras antal till tre.
Antalet af fem Directeuver, Ombudet inberäknadt, ger bestämd
Den 7 November f. m. pluralitet; är deras antal endast fyra, så får Ordföranden för stor öfvervigt, eller också komma många mål att förfalla.
Likaledes hemställer jag till dem, som föreslagit, att Directeurerne borde bestå af en lagfaren person och en handlande, om ej det vore så. godt, att i detta fall lemna Fullmägtige full latitud.
Det är icke att befara, det ju desse med noggrannhet söka uppfylla Riksens Ständers uppdrag.
De böra afse icke blott ortens, utan det helas fördel; och jag förmodar deras val falla på personer som både lemna säkerhet åt Verket och skola tillfredsställa allmänna opinionen i orten.
Jag förenar mig med Grefve von Schwerin deruti, att fyra Directeurer böra, utom Banco-Ombudet, tillsättas, och anser ej eller nödigt, att någon serskild föreskrift, rörande desse personers stånd och beskaffenhet, Banco-Fullmäktige meddelas.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall å Tredje Funden i Utskottets sednare Utlåtande.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med afslag å Tredje Puncten, besluta, det Herrar Banco-Fullmäk tige - Den 7 November f. m. 177 tige skulle äga att tillsätta Ledamöterne i Directionerne öfver Låne-Contoiren, och hvilka Ledamöter horde sta under Herrar BancoFullmäktiges uppsigt och tillsyn, samt utgöras af ett Bankens Ombud, jemte så många personer som Herrar Banco-Fullmägtige, för ärendernasordenteliga gång, samt Låne-Contoirens behöriga säkerhet, kunde finna nödigt.
Jag instämmer visserligen i den mening, att
DiscontDirecteurerne ej höra utses af Ständerne; men Directeurernas antal lärer i alla fall böra af Biksens Ständer bestämmas. Grefve von Schwerin nämnde nyss, att fyra
Directeurer voro tillräckliga, enär Banco-Ombudet utgjorde den femte.
Detta antal tror äfven jag vararigtigt, samt anhåller att Herr Grefven och Landtmarskalken täcktes derå framställa proposition.
Äfven jag anser antalets bestämmande vara nyttigt, och förenar mig derföre med Herr von Hartmansdorff; så vida ej Ridderskapet och Adeln skulle anse lämpligt , att Banco-Ombudet och Kamereraren äfven hade en röst hvardera.
Jag vill ej bestrida om Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt, att, utan bestämd föreskrift i afseende på Discont-Directeurernes antal, öf - JRidd. o. Ad.
Prot. X. Band. ii 178 Den 7 November J. m. verlemna detta till Banco-Fullmäktiges bedömande.
Men det går ej an, alt skilja emellan Banco-Ombudet och de öfrige; ty bär blifva de alla Banco-Ombud.
Om Grefve von Schwerins förslag antages, komma Fullmäktige således att tillsätta Fem Directeurer eller Ombud.
Med Banco-Ombudet förstås den person, som motsvarar Banco-Commissarierne i Stockbolms Discont.
Desse hafva oändligen mera alt göra, än de öfrige Directeurerne; ty dem »ligger att genomse Böckerna och granska Lånedocumenterna.
Derföre är ock ett vida större underhåll föreslagit åt Banco-Ombudet, än åt de öfrige
Directeurerne, sorn blott skola Öfverse det bela.
Om alla skulle lika betalas, blef aflöningen mycket ökad.
Banco-Ombudet torde böra väljas bland Bankens Tjenstemän, emedan de äga mästa vanan vid sådane ärende!-, och derjemte utsigter till befordran inom Verket lemnar en controll på dem.
Directeurerne åter kunna utses bland personer inom orten, oell äfven hafva andra befattningar.
Min anhållan är derföre om proposition på 4 Direeteurer och ett Banco-Ombud.
Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade den af honom sist gjorde proposition, med följande tillägg : dock icke flere, än högst fyra Ledamöter, utom Bankens Ombud.
Den 7 November f. m. 179 Herr Hjerta:
Jag anhåller, att detta beslut må så skyndsamt som möjligt samt innan Banco-Utskottets ifrågavarande Utlåtande varder af Ridderskapet och Adeln till fullo afgjordt, de öfrige Riks-Stånden meddelas, under inbjudning till dem , att i samma beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Jag bar mig bekant, att tvenne af dem ännu icke afgjort frågan.
Äfven hemställer jag, om icke i Protocolls-Utdråget .kunde få inflyta, att Ridderskapets och Adelns beslut varit föranledt af Ridderkapets och Adelns öfvertygelse, att Riksens Ständer icke borde omedelbarligen befatta sig med tillsättandet af Tjenstemän, de där af Banco-Styrelsen komma att bero, och för hvilkas åtgärder Banco-Styrelsen jemväl bör vara Riksens Ständer ansvarig.
Jag hemställer, om icke äfven i Protocolls-Utdraget kunde upptagas, att beslutet jemväl varit föranledt af Ridderskapets och Adelns den ip sistlidne Julii fattade, af Herr Hjerta nyss omförmäldte, beslut, att de särskilte DiscontContoircn för Rikets Hästra och Södra Landskaper borde förvaltas under Banco-Styrelsens öfverinseende och ansvar.
Och blef, hvad Herr Hjerta samt Grefve von Schwerin sålunda föreslagit, uppå gjord proposition af Ridderskapet och Adeln bifallit. i8o Den 7 November e. m.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, föremiddagen den 7 November i8a3. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets ej mindre den 23 sistlidne Augusti under N:o 49 afgifne, samt den 2 derpåföljde September e. m. på hordet lagde, Betänkande, med generelt förslag till reglementariske Stadganden för de särskilda afdelningar af Banco-Disconten, som höra inrättas för Rikets Westra och Södra Land - Den 7 November e. m. skaper; än ock den 3o sisllidne October under N:o 65 meddeldte, samt den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med afslag å Tredje punkten af Utskottets Förslag, besluta, det Herrar BancoFullmägtige skulle äga, att tillsätta Ledamöterne i Directionerne öfver Låne-Contoiren, och hvilka Ledamöter borde stå under Herrar Banco-Fullmägtiges uppsigt och tillsyn, samt utgöras af ett Bankens Ombud, jemte så manga personer, som Herrar Banco-Fullmägtige för ärendernas ordentliga gång, samt Låne-Contoirens behöriga säkerhet, kunde finna nödigt, dock icke flere än högst Fyra Ledamöter, utom Bankens Ombud; om hvilket beslut, föra»led t ej'mindre af Ridderskapets och Adelns öfvertygelse, att Riksens Ständer icke borde omedelbarligen befatta sig med tillsättandet af Tjenstemän, de der af Banco-Styrelsen skulle komma att bero, och för hvilkas åtgärder Banco-Styrelsen jemväl borde vara Riksens Ständer ansvarig ; än ock af Ridderskapets och Adelns, vid pröfning af Stats- och Banco-Utskottens Utlåtande N:o 26,^ angående Banco-Discontens Låne-rörelse, och de omständigheter, rörande densamma, hvilka ansetts äga sammanhang med allmänna Finance-regleringen, den 19 sistlidne Julii fattade beslut, att de särskildte Discont-Contoiren för Rikets Vestra.
: och Södra Landskaper hor de förvaltas under Banco-Styrelsens öfverinseende och i8a Den 7 November e. rn. ansvar^ undelrättelse skulle de öfrige respective Riks-Stånden nu genast, och innan BancoUtskottets ofvannämnde Utlåtande N:o 65 blifvit af Ridderskapet och Adeln till fullo afgjordt, meddelas, under inbjudning, att de öfrige Riks-Stånden behagade uti detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena, Ut Supra.
Herr Munck af Rosenskjöld , Eberhard:
Jag anhåller, att i Protocollet få förvara min reservation emot delta klockan half till 3 på eftermiddagen tagne beslut.
Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelser till Kongl, Maj:t: N:o 296.
Rörande åtgärders vidtagande i afseende på Barnaundervisningen i LandtFörsamlingarne.
N:o 297, Angående friare Tackjernshandel, N:o 298.
Rörande åtgärders vidtagande till sjön Venerns bibehållande vid en viss medelhöjd och till förekommande af dess öfversvämningar m, 111.
N:o 3oo. Angående förökadt anslag till Riksdagskostnadernes bestridande m, m.
Den 7 November e. m. i83 Upplästes lill justering Expedions-Utsl<ottets under N:o 299 afgifne förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande en förändrad reglering af Hospitals-Inrättningarne i Riket.
Vid den sednast uppläste Expeditionen får jag anmärka, att det står, att Wisby Hospitals inkomster ej lemna något öfverskott; det vill säga, när de 1000 R:dr afräknas, som från Seraphimer-Gillet aflemnas, men eljest afgår alltid ett öfverskott årligen till Gillet.
Uttrycken uti Expeditionen äro således icke riktiga, och kunde möjligen vid verkställigheten leda till missförstånd och oreda, hvarföre jag anhåller, att de måtte rättas.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Expeditions-TJtskottets ofvanberörde förslag höra, i anledning af Friherre Cederströms nu gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteras.
Öppnades det inför Riksens Ständers Herrar Eleetorer sistledne gårdag haline Protocoll öfver valet af Riksens Ständers Ju - i84 Den 7 November e. m. stitiae-Ombndsmans efterträdare, samt upplästes, så lydande:
Ar i8a3 den 6 November sammanträdde Riksens IJögloflige Ständers valde Eieetorer för att utse den man, som skall efterträda Riksens Ständers Justitise-Ombudsman, ifall lian, innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, rösterne hafva utfallit, som följer: Hof - Rätts - Assessoren, Lars Herrman Gyllenhaal *— —- —-ao röster Lagmannen, Borgmästaren Jonas Ullberg — — — 17 — Vice Advocat-Fiscalen P.
Hernoch Lagmannen och Riddaren Carl af Georgii —• — — 2 — I följd hvaraf, och som således ingendera erhållit den i 63 §. i Riksdags-Ordningen stadgade pluralitet, votering anställdes öfver följande Voteringsproposition:
Den som bifaller, attHof-Rätts-Assessoren Gyllenhaal skall blifva Riksens Ständers Justitiae-Ombudsmans efterträdare, voterar Ja ; Den 7 November e. m. i85
' Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ny votering att anställas huruvida den person, livilken i ordningen näst efter Assessoren Gyllenhaal erhållit de Heste rösterne, skall till Justitise— Ombudsmannens efterträdare varda utsedd.
Sedan en voteringssedel blifvit aflagd och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit sålunda:
Ja —■ 20.
Nej vunnit, ny votering anställdes öfver följande Voterings-proposition:
Den sorn bifaller att Lagmannen Ullberg skall blifva Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans efterträdare, voterar J a; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken i i86
Den 7 November c. m. ordningen näst efter Lagmannen Ullberg erhållit de fleste rösterne, skall till Riksens Ständers Justiliås-Ombudsmans efterträdare varda utsedd.
Och befunnos, sedan en voteringssedel blifvit aflagd
Och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sorn följer:
I följd hvaraf, och som således Nej vunnit , ny Votering anställdes öfver följande Voterings-Proposition:
Den som bifaller, att Vice Advocat-Fiiscalen Hernblom skall blifva Riksens Ständers Justitia?-Ombudsmans efterträdare, voterar J a; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej, kommer ny votering att anställas, huruvida den person, hvilken i ordningen näst efter Vice Ådvoeat-FiScalen Hernblom erhållit de fleste rösterne, skall till Riksens Ständers justiliie-Ombudsmans efterträdare varda utsedd.
Den 7 November e. m. 187 Sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne halva utfallit sålunda:
I följd hvaraf, och sorn således
Nej vunnit, ny votering anställdes öfver följande Yoterings Proposition :
Den som bifaller, att Lagmannen af Georgii skall blifva Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans efterträdare, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt 97. §.
Regerings-Formen, ny omröstning att anställas öfver alla dem, sorn vid första voteringen kommit i fråga.
Sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 5.
Nej — 43. i88 Den 7 November e. m.
Då således ingen af de personer, på hvilka vid den första voteringen blifvit röstadt, genom de förnyade voteringarne erhållit Electorernes kallelse att vara Riksens Ständers Justitiae-Ombudsmans efterträdare, företogs, enligt 97 §.
Regerings-Formen, ny omröstning öfver alla dem, som vid första voteringen kommit i fråga, då, efter valsedlarnes öppnande, rösterne befunnos hafva utfallit, som följer: Lagmannen Jonas Ullberg s4 röster Hof-Rätts-Assessoren Lars Herrman Gyllenhaal — •—• — 20 — och Vice Advocat-Fiscalen P. Hernblom —■ — — — 4 — Varandes altså till Riksens Ständers Justitiie-Ombudsmans efterträdare utsedd, Lagmannen, Borgmästaren Jonas Ullberg.
Ut Supra. B. v. Platen.
M. Wallenberg.
Nils Limnelius.
Jonsson.
Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde om icke, sedan Riksens Ständers Herrar Electorer således utsett Lagmannen, Borgmästaren Jonas Ullberg, att Riksens Ständers Justitiee-Ombudsman efterträda, ifall bemälde Justitiae-Ombudsman, innan nästföljande Riksdag skulle med döden afgå; Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt an - Den 7 November e. m. moda Expeditions-Utskottet, att för Lagmannen Ullberg uppsätta behörigt förordnande, samt jemväl härom föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Muj:t.
Fortsattes den i förmiddags
Pleno började pröfning af Banco-Utskottels ej mindre den 23 sistlidne Augusti under N:o 49 af" gifne, samt den 2 derpåföljde September eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, med generelt förslag till Reglementariske stadgapden för de särskilte Afdelningar af Banco-Disconten, som böra inrättas för Rikets ”Westra och Södra Landskaper, än ock den 3o sistlidne October under N:o 65 meddeldte, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. 4-'de Puncten.
Grefve von Roseiij Axel:
I afseende på det beslut, som togs denna förmiddag om Directionen, lärer denna punkt komma att förfalla, utom hvad angar personalen, hvilkens tillsättande beror af Banco-Fullmäktige.
Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm: Sedan Ridderskapet och Adeln på förmiddagen beslutat, att Banco-Fullmäktige skola tillsätta
Directionen, så kan jag ej fin - igo Den 7 November e. m. na annat än att, då styrelsen är öfverlemnad åt Fullmäktige, och rörelsen drifves under deras ansvar, hela denna §. bör utgå, ty det lärer då äfven höra hero af Fullmäktige att tillsätta betjeningen.
Herr von Hohenhausen^ Michael:
Jag instämmer fullkomligen med dem, som yttrat sig för att tillsättandet af betjeningen hör hero af Banco-Fullmäktige, men jag tror, att §. bör bibehållas, emedan däruti är fråga om uppgörande af en stat för desse Tjenstemän, hvilket är ett underställningsmål till Riksens Ständer.
Dock anser jag, att intet hinder bör finnas för Fullmäktige, att öka betjeningen, om de skulle finna det vara af nöden.
Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde, att sedan Ridderskapet och Adeln vid 3:dje Puncten funnit godt besluta, det Herrar Banco-Fullmägtige skulle äga att tillsätta Ledamöterne i Diretionerne öfver LåneContoiren, 4;de Punkten måtte sådan den i Utskottets Första Betänkande blifvit framställd, af Ridderskapet och Adeln gillas.
Bifölls. 5:te Puncten.
Inom Utskot tet har jag yttrat mig emot detta Förslag till aflöningen.
Det har synts mig, att Den 7 November e. rn. när Riksens Ständer skulle tillsätta en art af Fullmäktige, kunde dessa ej förses med lionorarier mindre än de, som lemnäs istockholm, helst när man betraktar att skillnaden i lefnaden ej kan blifva betydlig på ena orten mot den andra, och hvad beträffar de Fullmäktige, sorn här äro i Disconten, så äro väl deras arfyoden mindre, men de hafva dem såsom ett tillägg lill det arfvode de såsom Banco-Fullmäktige äga.
I öfrigt, hvad betjeningen angår, har jag ej trott mig finna någon grundad anledning till skilnad emellan Götheborgs- och Malmö-Contoiren.
Tjenstgöringen upptager i alla fall lika många bestämda dagar och timmar och fastän summan är olika stor vid Låne-Contoiren, så lärer skillnaden att skrifva något mer eller mindre komma på ett ut.
När dertill kommer, att Utskottets förslag ej hindrar betjeningen att vara commissionairer, så mäste det nödvändigt orsaka mera inkomst, där större summor äro att utlåna, än der de äro hälften mindre.
Jag tillstyrker således, att förhållandet med lönerne måtte blifva lika i Malmö och Götheborg.
Men hvad jag egenleligen velat fästa uppmärksamheten uppå är Banco - Ombudet, hvars arfvode ej är föreslagit till högre belopp än i3oo R:dr, på någondera stället.
På hans uppmärksamhet och beredande beror till stor del den ordning och drift, sorn kommer att existera i Verket.
Jag tror således, att han icke bör vara berättigad att vara commissionaire.
Han har en röst i Di - Den 7 November e. m. rectionen; att medgifva honom rätt att vara ' O commissionaire, vore att göra honom jäfvig uti alla de mål, som han i commissionsväg haft om händer.
Men då hör han vara så lönt, att dess vilkor ej blifva för knappa, och att han icke får allt för mycket skäl till missnöje då han ser Kamereraren och Ombudsmannen hafva vida större inkomster.
Således bör åtminstone stadgas, att BancoOmbudet får behålla hela lönen i Banken utom de i3oo Riksdalerne.
Det är ej för mycket för en Embetsman, som härifrån skall flytta , och bosätta sig på en annan ort.
Det rätta vore visserligen, att höja det contanta arfvodct, men då det förmodeligen icke skulle lyckas, föreslår jag, att Ombudet får behålla hela lönen iBanken.
Grefve von Rosen :
Jag är alldeles förekommen af Herr von Hohenhausen, och förenar mig med honom.
Herr Hjerta , Gustaf: Förhållandet lär vara, hvad prisen angår i Götheborg och Malmö att, enligt taxor, m. m. de äro billigare i Malmö, och derföre tror jag det ej vara så olämpeligt, att hafva någon skilnad.
Hufvudsakeligen tror jag lika med Herr von Hohenhausen det vara angeläget, alt BancoOmbudet erhåller förbättring i de för honom föreslagne vilkor, men jag öfverlemnar till Herr von Hohenhausen sjeif att bedöma, om det förslag ban uppgifvit blifver använd - Den 7 November e. tii. ’91 vändbart.
Det loide blifva svart, att till delilia befattning taga någon af de högre Embétsmännen i Banden, då det ar ett urverk, Som fordrar alt livar och eli blir på sitt ställe.
Det skulle således icke hjelpa mycket, örn man stadgade att -Ombudet skulle behålla hela lönen.
Jag underställer derföre, om det ej vore tjenligare, att höja arfvodet till ioooåaooo Riksdaler, men som ett vilkor stadga, att Ombudet får behålla halfva lönen i Banken.
I Bnnco-Eftskottet har mycket blifvit discuteradt angående denna lön.
Man har funnit, att den person, sorn, å Bankens vägnar har befattning såsom Directeur, bör vara väl lönt.
Likväl har man ej ansett sig böra föreslå lönen högre, än nu skedt, emedan den då skulle öfverstiga Banco-Commissariernes.
Jag hesiterar likviil icke, att tillstyrka någon förhöjning, och tror, att Herr von Hohenliausens förslag är bäst passande.
Man måste considerera , att en sådan person skall härifrån afflytta; är han gift så blifver det än dyrare, och det är maktpåliggande, att hail ej beror af discretioner, eller har affairer utom tjernsten.
Jag tillstyrker således bibehållande af liela lönen, som en sådan person förut äger, och tillägg af hvad sorn nu blifvit föreslaget.
Band. »94 Den 7 November e. m. Herr Rosenblad, Bernhard:
Jag instämmer helt och hållet med Herr Hjerta, att då det är osäkert, på hvilken valet kommer att falla, blifver det ett högst obestämdt lönesätt, att lemna Banco-Ombudet hela lönen, och då Banken i alla fall skall lemna ersättning åt dess vicarie, blifver besparingen ingen, eller högst ringa.
Jag tror således, att man heldre bör öka lönen, så att Ombudet ej erhåller mindre summa, än 2000 Riksdaler Banco.
Directeurerne angår, så, enär de numera blifva Embetsman , kunna de ej aflönas -med honorarier, utan med lön, hvarföre 400 Riksdaler lär vara för litet.
Jag tror, att deras arfvoden böra höjas till minst 666 Riksdaler 3a Skillingar Banco.
Friherre Cederström, Jacob: Lika med Herr Rosenblad och Herr Hjerta anser jag det vara ratt, att sjelfva lönen förhöjes, och att Ökningen ej sker genom bibehållandet af den bittilö ägande hela lön i Banken.
Det är rigtigt, då det är fråga om att bestämma löner för personer, som administrera stora penningesummor, att de blifva så tillräcklige, att de ej behöfva bekymra sig för sina egna affairer.
Det har blifvit yttradt af en Ledamot 1 Baneo-Utskottet, att orsaken, hvarföre Utskottet ej föreslagit högre lön, vöre att CommissarieMe ej hafva högre lön.
Det är dock en stor skilnad emellan deni, och Banco-Ombudet.
Det är ej 1 Banken någon, som enskildt har befattning
Deri 7 November e. ni. tgS med pertningevården; det Öl' alltid flere tillsammans, sorn hafva den.
Här åter berör det af den enskifta personen, om stor för* lust skall uppkomma eller icke.
Således tror jag, att Staten bör vara mån om, att löna honom val, Jag tillstyrker, att den minsta lön, som åt honom bestämmes, måtte blifva 2000 Riksdaler Banco.
Herr Stråle, Nils Wilhelm / Jag vågar först fästa uppmärksamheten deruppå, att i början af §:n star: Riksens
' St cinders fullmäktige; hvilket nu, i enlighet med Rid* derskapets och Adelns fattade beslut om styrelsen af Discont-Contoiren, bor rättaä till DirecteUrne.
Hvad angår frågan om lönen för dem, kan man ej jämföra dem med Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Cölitoiret, hvilka äga en mycket vidlyftigare och ansvarigare förvaltning, utan frågan blir blott, hvad mali skäligen bör tillägga per*» söner, som på stället åtaga sig besväret, att deltaga i Directionens göromål.
Jag tror väl, att man kunde få sådane personer för 4oo Riksdaler, och att man således kunde Stanna dervid, men, om denna summaskall okas, bör det åtminstone ej ske öfver Soö Riksdaler, hvilket är ganska tillräckligt.
Desse personer hafva ej allliat göromål, än att granska handlingarne, och blifva troligen ej fullt sysselsatta mer än en dag eller högst två dagar i veckan.
Hvad Baiico-Omhudet angår, anser jag för min del det ej bestämdt böra stadgas, att Ombudet skall i96
Den 7 November e. m. behålla hela lönen i Banken.
Ora liela denna lönborttoges ifrån den i Banken effecti vt tjenstgörande personen, skulle de som ifrån de lägre graderne uppflyttades, ej få meiJa än sin förut innehafvande lön, samt den sista intet; och detta, som möjligen i mångå år kunde komma att fortfara, skulle nödvändigt för tjenstgöringen komma att medföra menliga följder.
Om Fullmäktige kunna arrangera så, att Ombudet får behålla mera än halfva lönen, är det väl, men bättre är att förhöja sjelfva lönen för Banco-Ombudet, äir att bereda denna person en högre förmån på de lägre tjenstemännens bekostnad. 2000 Riksdaler är dock kanske för mycket; likväl skall jag ej strida deremot.
För min del kan jag ej finna annat, än att det af Herr von Hohenhausen föreslagna sätt, att aflöna Banco-Ombudet, är det rigtiga.
Ehvad en Bankens Tjensteman har hustru och barn eller icke, så har han naturligtvis inrättat sig så, att han här kan lefva af sin i Banken ägande lön.
Om han nu dertill får i3oo Riksdaler så tyckes det, att lian bör kunna annorstädes komma väl ut dermed, och ändock hafva något öfver.
Jag kan ej tro dyr heten i Götheborg eller Malmö vara sådan, att denna summa icke skulle förslå.