Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan jämlikt Regerings-Formens 8v H. ingen annan indelt krigsmagr lagligen exi8terar, än den som genom Konung L/tkbXI.s contra^e-r med Landet är förordnad, hade jag ansett med Nationens rätt och trygghet förenligt, at i Riksens Ständers underdåniga skrifwelse til Konungen om Wargeringens uphörande, skulls, under åberopande af Regerings-Formen, inflyta det yttrande, at Wargeringen i grund deraf nu ej mera kunde äga rum, samt at da den nuwarande således äfwen derigenom, redan är uplöst, hos Kongl. Maj.c skulle i underdänighet anhallas, ar i Nader til verkställighet befordra, hwad Regerings-Lagar ne - i2Z2 Den 29 Mars. ne således förestrifwit om Wargeringens förswinnande för det närwarande likasom för framtiden; men i det stallet har den i fräga warande underdåniga strifwelsen, med uteslutande af et sadant förklarande, erhållit ec twetydigare innehall, innefattande mindre er stadgande för Wargeringens förswinnande för framtiden, an en , förnämligast i afseende pä krigets stut framstald underdånig önsta» och anhållan, ar de deri äberopade Förordningar om Wargerinaen matte uphäfwas, hwilkec likwäl warit öfwerflödigt och olämpligt da de genom Regerings-Formcn laugt förut uphafde blifwit; och dä man i delta Riks Srand yttrat den ranke, at Wargeringen ägde samband med Knekte-cmntraLs, ne, och i grund deraf kunde äter pakallas, enär behofwet sndanc kräfde har jag ansett nödigt, at ej allenast med morsta! möra denna mening, än at Ådagalägga angelägenheten af sadane rilläggningar i kxp clinomn, som meddelade en bestämd trygghet för framtiden emot möjligheten af et sa bestaffadt behandlingssätt af Verra ärende, och i afseende pa hwilka omständigheter jag nu wördsammeligen anhaller ar följande ytterligare fa anföra. Wid Regerings-Formens förestrift i 80 §., "at krigsmagten ril häst och fot förblifwer wid de "med Lander och Sräderne uprättade Lontt-sLer, til "detz Konung och Ständer finna nödigt, at sam"falt deri göra ändring; kunnandes ingen ny eiler "tilökad rotering uran genom Konungs och Stän"ders sanrmanstämmande beflur tilkomma," upstär dm fräga, om, i grund af Konung xi:s pa 1680 kaler ordenreligen uprärrade OontrgAer, den sa kallade Wargeringen, hwarken til cxixten. cs Den 29 Mars. i2zz cs eller benämning^känd förr än sextio är derefter, kan i grund af desse (^omracksr äga en med Regerings-Lagarne enlig tilwarelfe.
Det nekande swaret härtil grundar sig derpå, at da i desse gamla (.'omraÄsr någon annan förbindelse icke ar stalld i fräga, än i afseende pä dawarande krigsmagt, icke en gang möjligheten af detz widare utsträckande eller minsta förbehåll til sadan rättighet för framtiden deri intagen, följer deraf orwunget, at ingen annan mening derom bör upkomma an den, at da Riksens Stander beflöto kriget emot Rydland ar 1741, atogo de sig, jemlikt Niksdags-Bestuter, för en kort tid, icke såsom en följd as Lneckte.
LontrgÄLrnL, utan som en frivillig Bewillning, at för tilfället utstrifwa krigsfolk, dock efter beräkning af Hemmantal och Rotar, sedan andre grunder för utskrifning under den föregående Enwälds-tiden äfwen da blifwit förhatelige.
Dl detta Ständers enda beslut om Wargering kan således afwen sä litet hämtas förbindelser i förenämnde LontrLÄer, da de dertil icke föranleda, som Wargerings upsättande under de twenne sista krigen med Rydland, anbefalte genom magrsprak, kan giswa nägon styrka ät lagligheren af detz rilwarelse.
Den som owaloigt ssvil dömma, mäste medgifwa, ar äfwensä litet det later rimligt, ac för det en Bewilluing blifwit efter wista grunder en gäng fastställd, stola alla Bewi-lningar följa samma grunder, lika sä olämpligt är det ock, at pästä, at för det en utskrifning en gäng blifwit werkstäld efter beräkning af Rotar och Hemmantal, stola atla inrättas efter lika förhäilande och kunna derefter affordras, enär de larfwas, utan all Sjette Bandet.
N:o 7k I2Z4 Den 29 Mars. all pröfning af rättwisan i grunderne och möjligheten i tillämpningen deraf.
I den öfwenygelse at således någon fragg om Wargerings upsättande icke annorlunda an wid Riksdagar och i föreskrifwen ordning ffulle kunna upstä, har icke dest mindre och til undanrödjande deraf, at icke den mening ffulle kunna ledas ifrån 80 §. i Regerings» Formen, det tre Stand ffulle medgifwas afgörande ratt i detta mal/ samt detsamma såsom Noteringsmal anses/ Ridderffapet och Adeln i stt beslut i detta ämne aberopar§- Regerings-Formen/ innehållande: det utstrifniugac af Man"skap icke ma utan Riksens Ständers samtycke L den ordning förut namndt är (nämligen "om Bewillningen) päbjudas, hwarigenom Ridderffapet och AdÄn ej mindre ansett sig hafwa förwarat sin beflurande rätt emot alt inflytande astre
Ständs sammanstämmande beslut, än derigenom förklarat, det Wargeringen, ickeägande grund i Noteringen, således icke annorlunda än genom utskrifning kunde äffas, hwartil likwäl, jämlikt märets egenskap och innehållet af 75 §. i des; hela sammanhang, alla fyra Standens sammanstämmande beslut otwifwelagtigt fordrades til et lagligt resultat.
I grund af detta beslut har jag hyst den öfwertygelse, at da frägan om Wargeringen icke är er Noterings- utan mffrifnings-mäl, samt at Ridderffapet och Adeln säledes genom åberopande af 7Z §. af Negerings-Formen förwarat och tilkännagifwit sin rätt, ar icke utan eget
Ständs bestut kunna aläggas förbindelse til ny Wargerings upsättande, och i den ordning samma §, om Bewillningar föreffrifwer, det warit öfwerensstämmande med detta StändS bade rätt och trygghet, ar til före-.
Den 29 Mars. 1235 förekommande af förtydning af detta måls beffaffenhet, fa inför Thronen framföra utur hwad synxuuÄ Ridderffaper och Adeln anfelt detfamma,och grunderne för betz besiut, hwilka, med unbanrödjanbe af den mindre bestämda tydlighet Lxpeättionen synes innefatta, icke torde wara aldeles öfwerensstämmande med be öfrige Srandens/ ehuru i afseende pa Wargeringens uphöranbe för bet närwarande föranledande til samma beflut.
LonsritutionsUtffottet bar likwäl, uran afseende pa desse omständigheter, samt at Regerings-Lagarne nu icke mera än förr wagra et särffildt
Srand sadane rättigheter i mäl, hwari de äga besturande rätt, afflagit införande i ^xpeäiuonen af Ridberffapets och Adelns sarffildte mening i berta ärende, och dä ändring i detta beslut för det närwarande icke lärer äga rum, arerstar blott, under förmodan ar i xnnc pen för framtiden winna en rattwis ändring, at til det uplysta owälbige omdömet öfwerlemna, huruwida Ridderffaper och Adeln af LonslitmionsUrffottet til godo njutit den rätcwisa samma Stand hast rätt at förwänra och icke underlåtit ac äswen yrka.
Men da jag nu a ena sidan bestridc alt intrång i Hemmansbrukares, Russ och Notehallares lagliga rättigheter för framtiden, anser jag det wara en deremot swarande pligt ar förklara, det äfwen jag instämmer a angelägenheten af et kraftigare förfwar emot fiendtligt anfall til trygghet för wart sjelfbestånd, dock blott för en kortare rid bestämd; jag säger blott förfwar, ty ec anfalis-krig ifrån ost ffulle för det närwarande wara signalen til war ofärd och uplösning, men detta förfwar kan och bör icke allena sökas hos Hemmansbrukaren , wio hwilken man i betta Land fastat nästan I2Z§ Den 29 Mars. alla de allmänna förbindelser, som pä Landet kunna utgöras.
Man erindre sig, at Wargeringen blott genom Konung /gOOl^piiZ magt spräk förklarades utgöra en särskildt Irouppe, men altid tilförene, under det krig Konung 6081/1?
III förde emot Ryssland, blott warit en ksserve at wid inträffande
Vacancer i de afgängnas ställe i krigstjensten inträda, och säledes aldrig beredc eller warit at påräkna säsom tilökning i krigsmagten, uran haft til föremål Rust- och Rotehällares förman, at hafwa karlar at lilga, i förening med Statens säkerhet, at Armeen skyndsamt completteras skulle; och med fastad upmärksamhet dera,at under nuwarande och lange fortfarande brist pä til krigstjenst tjenstbar och til dess antagande benägen ungdom, nu redan, wid upfyllande af de werkelige förbindelserne til Armöens compleiter^ncle, be största swarigherer möta, jordbruket, under beständigt tilökande allmänna förbindelser och under, til dess märkeliga skada, saknad efterlefnad af Kneckte-Lomrriäerne, swarligen i längden lärer bära de tyngder detsamma lagligen kan äläggas, har der werkeligen icke warit tänkbart, at man skulle genom Författningars förtydning wilja deri söka en framlida förbindelse för Hemmanen til Wargerings upsättande, och i och med detsamma gifwa Jordbruket det mäst krossande stag, genom detfammas ä. läggande cff förswars-skyldigheten allena.
Denna ytterligare förswarsgkyldigheten anser jag blott för bestämd tid til mötande af fiendtligt anfall böra i et sammanhang sökas i dHcicmclle förmögenheten samt Medborgerliga forswars-skyldigheten, och det ar til bestämmande af tillämpning deraf i fadant ändamål, jag endast skulle medgifwa inäiviäueils öfwer - Den 29 Mars. 1237 öfwerenskommelser i otterne i ärender som höra ril Riksens Ständers omfattning.
Mätte Ridderstapet och Adeln, såsom Jordägare, lika nitfullt emot inträng bewaka desi rättigheter, som andre Srand icke förgäta at förfwara sine, och sä mycket mindre för framtiden medgifwa en sädan förklaring af Författningar, som torde warit asyftad, at nemligen Wargeringen äter möjligen stulle kunna Hemmans-Innehafware affordras, som Jordbruket, med saknad af det gällande förordets in. styrelse wid detta Riksmöte lil bewiljande af fördelar och bewakande af dest ratt och bästa, stulle ofelbart genom aläggande af nya bördor i afseende pa Rikets förswar, falla under tyngden af desamma och återgå til den wanmagt, hwarifran denna hufwud-näring utan Statens bidrag eller upoffringar upftigit, och stulle i faller draga med sig den enstildte och allmänna wälfärden, som nu mera pä Jordbrukets bestånd och förkofran allena beror.
Herrkgoräsnstolpe, ^n6srs, och Friherre kunck, ^clolxb, förenade sig med G r efwe L/l lenborg. Friherre
Stael von wolstein, kitr,ck^uävig, anmälte sig at fä tala, men Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, at ingen ventilation kunde äga rum.
Stael von kkollsstein yrkade at i sädauc fall endast fa til ickotoeolet bilägga fin förklaring:
OiZLustton öfwer detta ämne synes mig aldeles 'öfwerfiödig: hwad som blifwit tglt hade - L2ZF Den 29 Mars. de gerna kunnat wara otalt, aldenstund Konungen långt för detta lätit Wargeringens uplösande ga i werkställigher.
Pä hwad grund har sadant stedt, vm icke enligt 80 §.
Regerings-Formen, som bjuder, at ingen ny och tilökad Rotering matie tilkomma, och Ständerne således begärt alla sädane nya entledigande.
Sjelfwa de som bestridt Grefwe 6^l1enbo>-A8 motion, aro af denna tanke; jag får som bewis åberopa Grefwe klörne-rs yttrande i sista lleno, at han kände det Wargeringen redan wore uplöst, men trodde Rikets säkerhet fordra, at Konungen agde magt densamma äter päbjuda, i fall sä behof gjordes; bwaraf följer at Konungen i närwarande stund icke äger denna magt, da det anses nyttigt, at han borde aga densamma.
Och ar följaktligen Wargeringen afstaffad och kan ingen ytterligare tilökning eller upsättning af krigsmagt med hwad namn som hälst, nrom Konungens och Ständers sammanstämmande beslut, äläggas Rikets Inbyggare.
Grefwe c-yllenboi-A utbad sig, at til sitt förra yttrande fä tillägga, at Utstotket hade yttrat, at tre Ständs bestuc borde gälla derföre, at §. i Negerings-Fornien ej i den 75 Riksdagsordningen funnes
Det stöde likwäl i 7Z §. orden: nya palagor, til hwilkas päbjudande 4 Stånds röster behöfdes, hwarföre, genomanaloxien, denna §. afwen deri wore inbegripen.
Grefwe körner, /gclolk 60 rån.
Det ar endast i anledning af hwad som blifwit a.,fort emot con8mmion8-Ucstotkets uklätande, ej för at deraf göra et öfwerlaggnings-ämne, jag nu utbeder - Den 29 Mars.
1239 der mig at fä yttra nägra ord, emedan jag tror ar det ar en rättighet för en Ledamot af et Utskott, at förklara de anmärkningar som mot Utskottets förfarande göras.
Ac undersöka huruwida Wargerin» gen more grundad i lagliga LomrE^r, med flere til sjelfwa inrättningen hörande omständigheter, tilhörde ej konstitution^ Utstorret.
Det hade endast ar undersöka, om denna fraga genom tre Stånds beflut kunde anses afgjord.
Utskottet fann da, ar Regerings-Formen tydeligen utstakar de frågor, til hwilka de fyra Ståndens enhälliga beflut erfordras.
Det fann, at i den 7; §.
Riksdags-Ordningen, hwari alla de tilfällen äro upräknade, hwarwid denna enhällighet är af nöden, hwarken den ?Z eller den 80 §. Riksdags-Ordningen wore Ei-sä.
Verka. koriuLliL äro, ak til de mäls afgörande som deri omtalas, fordras Konungens och Ständernes sammanstämmande beflut.
För mål der alla fyra röfterne behöfwas, star Konungens och samtelige Riks-Standens: här Ständernes.
Ständers beflut stadgas genom deras pluralitet, hwilket Utskottet salunda fann genom Regerings-Formen adagalagdt, och genom Riksdags-Ordningen ytterligare befästadt.
Lonstitutions-Utskottet, som ej äger at förändra Grundlagen, icke eller at densamma förklara, utan efter dest bokstafweliga innehåll, har pä detta sätt funnit sig bundet och ej kunnat afgifwa något annat yttrande, än at saken wore af beskaffenhet, ar af tre Stand kunna afgöras, och sedan ej af det 4:de Ståndets skiljaktiga mening undergä någon förändring.
Af alr detta följer, at dä Lxpeäinoneu war enlig med tre Stånds beflut, war den afwen efter dessa grunder riktig.
Defla tre
Skänds beflut om Waraermgen hwarken war under - i24o Den 29 Mare. underkastadt eller kunde någonsin underkastas LönLtitutiE - Utffottets pröfning.
Grefwe Lilienborg wille allenast fragg Grefwe körner, som behagar förklara LonstitntionsUtffotteks mening, om icke i 75 §- bland de fåker, som ej man fyra Ständs sammanstämmande beslut kunde afgöras, borde räknas mffrifningar, da nya palagor der aro uptagne, hwilka fordra fyra Stånds sammanstämmande bestm.
Herr Grefwen och Landtmarskalken sörestälde, ar ingen 6iscn88iou kunde äga rum, hwarester nagra hördes begära, ar er nytt amne mätte föredragas.
Friherre 8tLel von kkollstoin wille annu ytterligare tala, men Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, ar den som hade nägot at anmärka wid beflutet, kunde derom personligen wända sig ril Lon8titution8-Utffottet.
Herr Landtmarskalken fortfor, at sedan nu Kxpsöitionens riktighet genom Utffottets afgörande omdöme wore bewifad, Nidderffapet och Adeln matte densamma godkänna.
Herr klingspor, Lsrät ^Löolk, frägade om saken således wore afgjord.
Herr Landtmarskalken swarade Ja, genom Lonstittilions.
Utffottets med afgörande ratt afgifne utlåtande.
Herr Dcn 29 Mars. 124; Herr klinspor förklarade, at sädant hade man förut kunnat wänta sig, nar walet lil detta Utskott hade blifwit remitterat.
Uplastes et ifrån don8tittuion8.
Utskottet ingifwit, sa lydande: Wördsanit semoria!.
Hos ^oii8titutioii8-Utskottet har dess Ledamot ^88e58oren Oalm til öfwerwägande framställt, hurusom wid werkställandel af wal til Riksens Ständers ^U8titin-Ombudsman, enligt Regeringsformens föreskrift i 97 § , det möjligen kunde hända, at om ej genast wid första omröstningen en person wunue full pluralitet, den icke eller wid påföljande omröstningar torde af någon erhallas; at sysslan således skulle förbliswa obesatt, i synnerhet omparti-ifwer blandade sig i walet, da hwar och en, dels under hopp at framdrifwa sin önskan, dels med föresats at tilbakahalla andras, sannolikt enwisades at ej wika fran sin man.
Dl förekommande häraf, och förar altid bringa Walförrattningen til ett afgörande mstag, har /t88e880ren Lalin upgifwit flera anwandbara Utwagar, bland hwilka Utskottet likwäl funnit lämpligast den, at i saknad af all xoaitik pluralitet wid omröstningarne, sätta i dess ställe den relativa, för at slutligen cleciclera.
Med hänwisning til hwad Utskottet redan föreslagit rörande en förseglad Votering-Sedels aslag - r242 Den 29 Mars. läggande, afwensom med iakttagande af nägra har nedan införda ytterligare rättelser/ hwilka Utffottet ansett bidragande til det sökta andamalet af ordning och bestämdhet, får Ucffottet altsa wördsammeligen hemställa, för arr wid nästkommande Riksdag af Konung och Ständer afgöras, följande förändrade reclaUion af Regerings-Formens 97 §:
Denne Riksens Ständers .suztitiL-Ombudsman wäljes af Riksens Ständer genom Tolf af hwarje Stand, särskildt för tilsället nämnde kllslLoier, hwilka til detta wals förrättande sammanträde samma dag, da de af Standen blifwit utsedde, och skiljes ej at förr än w, let fnlländadt är.
Med iakttagande af hwad 69 Z. til lika rösters förekommande stadgar, stola detze Lleökorer famfält och icke efter Stand först rc.
Längre ned näst efter orden: "blifwit kallad och sa widare," komme et sä lydande tillägg at inflyta:
Inträffar den händelfe, at twa eller flere personer, öfwer hwilka särskildt röstas bär, undfar lika röster, företages först votering om den ordning hwaruti de til omröstning ma framställas.
Skulle, fedan alla omröstningarne således för sig gatt, likwäl ingen person hafwa erhållit den här förestrifne pluralitet, anställes np omröstning öfwer alla dem som wid första voteringen blifwit fatce i fraga, stolandes den som da erhåller de flesta rösterne, utan afseende pa rösternas antal, anses behörigen wald.
Enär någon af de i förenämnde ordning under omröstning stälde, blifwit af kleLorerns kallad, uphörer wal-förrättningen och rc.
Den 29 Mars. 124; I följd häraf skulle afwen 6z §. af NiksdagsOrdningen i de delar, som aro hamrade fran Negerings-Formens i fräga warande 97 § erhälla en förändrad och härmed öfwerensstämmande ordalydelse.
Stockholm den 21 Marrii 1810.
Pä LonstilMions -Urffottets magnar Llaes Ickemin^. tl. v. Rosenstein.
Daniel Aberstein. chson bl^ci^ert. ch D. Valerius.
De i Verra ^lemorisl gjorda förstag skulle hwila ril nasta Riksdag, för ar dä upragas och afgöras.
Uplästes et ifrän Loustitutions - Utskottet ingifwit, sä lydande: Wördfamt Memorial.
Under den 15 sistlidne Januarii har Högloft.
Ridderffapet och Adeln lil konstitutions-Urskorret re>nitterat et af Herr Lapikains - DieutcnaMen m. m.
Grefwe jaeob De Oarclie in ?lsno upläst DickaNI6N, hwaruti förestås Högloft.
Ridderffapet och Adeln afsägelse af ännu ftinehafwande krivilegier, emot förnrfarre wilkor, at de öfrige Ständen afwen afsäga sig alla?rivi!e§ier, förmaner och rättigheter, som kunna tilhöra dem enffildt, den jord de äga eller den rörelse de idka, at al! jord mä refwas och til Hemmantalet förnyas efter den grund Konung och Ständer stadga , samt at en ny repre LÖN - 1244 Den 29 Mars. sentation, mera enlig, med tidehwarfwetsuplysning, hwarje Medborgares ratt och det Allmännas bätliad mä införas, såsom insegel af Nidderssapets och Adelns upoffring; waraitde Kemisen derjemte ätföljd af alla i Högloft.
Nidderssapets och AdelnS klenum oswannämnde dag i anledning as-samma rnotio» afgifne anföranden.
Med erkännande af ämnets wigt och af dess syftning til återställandet af en mera jemnad likhet i Medborgares Rättigheter, har det likwäl ej undfallit Utskottet, at detta Förslag grundar sin werkställigher icke blott pa recipi-ogu» afsägelfer, utan vck pa de uttryckliga förbehällen af en allmän jordrefning, och en ny rsprssentLtion. -Öfwer denna sednare är Utskottets Betänkande redan genom särskildta äldre Kemiker infordradr och ssall afwen vfwerlemnas sa fort fragans någorlunda fullständiga utredande och utfästande Handlingars widlystighet medgifwa det, för at af tilkommande Ständer granssas och afgöras.
Hwad acer den yrkade jordremingen beträffar, lärer detta ärende, dels säscm egenteligen Oeconomistr, dels såsom medförande en rubbning i Hederwärda Bonde-Ståndets keivile^icr, ej tilhöra Utssottets åtgärd.
Med förutsättande af deffa wid concexglonerne förknippade förbehåll, har Utskottet, efter noggrant öfwerwägande, ej kunnat anse förslaget i des; hela annorlunda, än som en hemställan til Högloft.
Ridderskapet och Adeln, beroende af de wftkor, hwarunder fa wäl Högloft.
Ridderssapet och Adeln som öfrige keLpoLUve Stånden täckas densamma bifalla.
Da således antagandet af wilkoren ankom - Den 29 Mars» 1245 kominer pä nödwändigt förutgående prelimmgirs Beflut, hwilka Riksens Högloft.
Stander annu ej fattat, har Urffottet ej funnit sig rilständigt, at inga i någon närmare pröfning af sjelfwa hufwudfrägan.
En Ledamots, Herr Riddarhus »Secreterare» m. m.
Silverstolpes särskildta Anförande til Utssottets krotacoll bifogas wördsammeligen.
Stockholm den 7 Martu 1810.
Pä (konstitutions-Utskottets wägnar kleming.
L- v.
Daniel Uborstein I^on D^elssrt. D. Valelius. yttrande lil Högloft.
Lonstitutions - Utskottets UrotoLoil den 5 Mars 18 lO.
Af en ansedd Ledamot utaf det Stand, hwartil jag har den aran at räkna mig, ar framställd den wigtiga fragan om frrwillig afsägelse af sanrteliga Riks-Ständens privilegier.
De wilkor af ali jords förutgående refning, och af Matrona!-Representationens förutgående förändring, hwilka han önffar a sitt Stånds sida derwid fasta, göra wal, jag medgifwer det, sjelfwa fragan i sin werkställighet sa aflägsen, ar tiden för densamma swarligen kunde uträknas.
Men ar en sadan sräga, äfwen förbunden med sädana wilkor, inom detta Ständ kunnat wäckas, framställd redan s^mrvmen af ett tidehwarf, wida olikt der 1246 Den 29 Mars. icke altför långt riibakafiydda, da hwarje mäktigare Ooiporation j detta Rike ansag sig af en högre berättigad natur, an de öfriga.
Emedlertid ar denna fraga, som, da den fran förenamda wilkor stiljes, fynes acerfa en billighet och innebära förhoppningar, kanffe en af de mäst granlaga at widröra och behandla.
Den kan, efter hwars och ens olika sätt ar se, och /attad af olika rigtade pioner, äfwensawai fa gemenskap med jacobinffa fordringar, som med rattwisa grundsatser: och af detta ffäl har jag ansett rädligt, ar, sedan den en gang blifwit wäckt, söka ucweckia den pa ett sätt, som bör sammansta pä en gang med rätcwisans och samhällsordningens anspräk.
Innan man kan med sanning och billighet afgöra denna fraga, ar det nödigt at klarr utweckla hwad under benämningen af Stånds privilegier hittils i delta Nike warit förstadt.
Först ma anmärkas, ar likasom Jordens in» newanare i allmänhet finnas delade i mer och mindre wal lotrade c^ssei-, som kallas Nationer, ar ock hwarje Nation inom sig delad i mindre Ll^er, under olika benämningar.
I Swerige är Stand en af dessa benämningar.
Men denna benämning ar derjemte hos oh, i afseende pä Llassei åtföljande Stats-Inrättningen, til sin bemärkelse trefaldig. i:o urmärker den en clas-.-Fördelning i afseende pa olika Tjenste- och Närings - befattningar, såsom c^ivil - Ståndet, Rrigs-Ståndet, L^cko-Standet, Läro-Stan det, Den 29 Mars. 1247 -et, Handels-Ståndet m. fi. 2:0.
Skillnaden emellan twenne i anseende til födseln olika medborgare-claier Frälse- och Ofrälse- Htanden.
Z-.o- Skillnaden mellan de 4 afdelningarna i blationLl-KepresLntauonen, i hwilker sista fall FrälseciL88en ensam Utgör en afdelning, 2ldels-Ståndet, och Ofrälse-Ligren innefattar trenne afdel^lingar, preste- Borgare- och Bonde-Gtänden.
Det ar för hwardera af dessa fyra RiksStand som tid efter annan Akter blifwic utfärdade, hwilka äro kända under namn af Stånds» krivilegier.
Under förutsättande at man allmänt erkänner ordet privilegium betyda ukestutande förman, wil jag nu bjuda til ät ådagalägga med hwad riglighec och redighet detta ord privilegium, äfwcnsom ordet Stand, i dessa Akter finnas nyttjade.
Til en början mä anmärkas, at wara såkallade
Ständs-privilegier innefatta ej allenast stadgande» tilerkännande förmåner, utan ock, hwad sällsammast är, stadgande» ej tilcrkännande förmaner.
Af den förra Liesen »rom de fa coust,'- tutionella rättigheter för Standen såsom delar af KepresentLtionen, hwilka rättigheter böra hafwa, och hafwa, sitt särskilta och rätta rum i wära Grundlagar, innefattas i Stånds - privilegieru-i uteslutande'förmaner af twenne stag, personliga och oeconomissa; och ännu et annat stag förmåner icke uteslutande, utan gemensamma för alla Medborgare i Staten.
Kän - r24§ Den 29 Mars.
Kännemärket pä de uteflutande personliga förmänerna är, at de njutas för blotta ledamotsskåpet af en witz Medborgare-Llass: ver ar, för Der man är Adelsman, LcclesiaRtik-person, Borgare eller Bonde; ar man om dem kan sbsolme säga: jag ager dem.
Kännemärket pä de uteflutande Oeconomiffa är, at de njuras för näringsfänget: det ar, för ber man ar Säteri-ägare, Handels- eller SlöjdeZdkare, Tjensteman inom Kyrko-Ständer, eller ägare af Skattejord; at man om dem kan med egentlighet säga: utan mitt näringsfång ägde jag
Dem icke.