Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stöter sista schakten eller varfvet på lös botten minskas denna sista del med jV-del på gradens godhet enligt 10 §, t. ex. en märgeltägts grad på 1 tunnelands rymd 30 tums djup utgör orne uppskattade tunneland; men skulle det sista 10 tumshvarfvet ligga på lös grund beräknas alltsammans till 2 tunneland 29j kappeland o. s. v. Skulle ler- eller märgeltägten vara betäckt af annan dålig jord, så förvandlas ders till sitt gradtal på samma sätt uträknadt, hvilket drages ifrån sjelfva ler- eller märgeltägtens fordna gradering såsom ersättning för det med ta arbete man har för att komma åt leran el - Den 24 Februarii, 68? ler märgeln.
Då på detta sätt denna förmån ordenteligen graderad, är skattlagd, så bör dess fördelar icke vidare komma i någon beräkning genom lerans eller märgelns beblandning med lätt åkerjord och sandens nyttjande för ätt lätta den styfva leran j äfvensom alla dessa jordsorters begagnande vid Tegelbruk och kanske andra Fabrikater &c. &c* ej kunna beskattas förr än verken äro anlagda, da de ingå i taxering, som industri tillhörigheter.
Såsom gödningsämne är den en gång skattad och kan alltså icke på åkerjorden för andra gången be^ skattas. §> 24.
Fiskener äro omöjliga, att kunna efter an.. nät bedömmande, än ortens sagen beskattas, ty ifrån det ena året till det andra kunna de vata underkastade märkliga förändringar, man får således undersöka: antalet af fiskare och tiden, som de i allmänhet använda till fiskande, mängd och nötning af fiskeri-redskap; huru mycket och hvad slags fisk som fås; och derefter uppgöra arrendets belopp och möjlighet, då t. ex. ett fiske kan gifva i arrende 120 R:dr Riksgälds-Sedlar eller 20 tunnor korn, utgör det ro uppskattade tunneland o. s. v. §• 25.
Tegelbruk, Kalkbruk, Stenbrott &c., äro förmoner hvilka på en hvar beror att begagna, Beståndsdelarne, som till dylikt användas äro 688 Den 24 Fehruarii, redan under behörige jordmoner graderade.
Att i jemförelse med uppskattadt tunneland värdera dessa Fabriker, är ganska lätt och bör ske j men såsom hörande till de industricuga företagen.
Skulle Utskottet anse dem, som egtndomshärligheier, torde derpå afseende göras enligt samma principer, som af mig här hela tiden blifvit nyttjade
Här synes stället vara, att äfven nämna något om de värderings* methoder, som vid andra näringar borde iagt* tagas, nemi. värderingen borde ske på de minst föränderliga ting uti lod silfver och hvilka ovedersägeligen tjena till handelns eller näringarnes bestånd.
Det vore önskeligt, att hvar och en som i dessa saker äger kunskaper och erfarenhet, ville inkomma med de förslag till värderingsgrunder, som bäst passa.
Härvid bör, enligt min tanka, icke afseende göras på det pragtfulla, hvilket genom räntan på de nedlagde penningarne är känbart.
För öfrigt har Handtverkaren m. m. derföre uppbuiit sin förtjenst och Näringsidkaren bidragit till flere medborgares utkomst och således Statens nytta, utan hela värderingen bör gå ut på det nyttiga, sorn kan produceras. §. 26.
Hvad jordbruket angår, bör vid egendomens graderande och skattläggning sådan dett för det närvarande är, undersökas hvad förbättringar som årligen kunna ske, då för hvarje lotde år, den då belöpande förbättring och som Den 24 Februarii, 6gg
Söm i beskrifningen upptages, skall gå i be-^ rakning vid skatternas utgörande till Staten enligt 2^ §.
Öfrige näringars minskning och ökande beror på industriens framgång och controlleras derigenom, att alla sådana inrättningars nedläggande eller nyas anläggning, på vederbörlig ört anmäles, hvarförutan i sednare fallet stor plikt eller ansvar bör följa, $• 27.
Sedan all synlig egendom efter sålunda Uppgjorde grunder blifvit värderad, till ex, till 600 millioner lod silfver och den i riket befintliga minsta ägodel utgör 100 lod, så uppkommer ju 600 000 delar eller lotter hvarå fördelas den fyllnad i bevillningen som finnes nödig, sedan föregående års skyddsafgift, Tullinkomster, Chartse Sigillatas och Bränneriafgift m. m. blifvit, afdragne, och om denna fylH nads bevillning stiger till 2,400,000 R:dr B:o, jså kommer hvarje lott att betala 4 R:dr Bo.
Då så väl skydds- som andra afgifter jemte "iotternes antal årligen Socken- Härads- ellef Xänsvis allmänt kungöras, så beror det på hvar och en, att medelst dessa uppgifters sam. lande kunna controllera den summariska upp gift på aila Länen, hvilken bör emanera från regeringen.
Bil. till Ridd. 0. Ad, Pr. I Band. 44 figo Den 24 Februarii, Få samma sätt bör arven uppgifvas den tillökning eiler minskning 1 lotter, sorn enligt 26 uppkommer, oell hvilka lindra eller eika skatterne tor året , t ex. öfver hela riket genom nya odlingars fullkomnande.
Om vid industrieusa företag
Capbalvärdet höjdts med 103,000 lod silfver eller 10,000 lotter, så skall den gällande beviilningen från Riksdag till Riksdag fördelas det året på 6 10,000 lotter i stället för 600,000 lotter.
Denna me-, thod har den fördelen, att man någorlunda kan beräkna sitt bidrag till s'aten, och hvad som är ännu bättre, vara i stånd att bedöma till bvad grad landets välmåga är i tilltagande el • ler aftagande.
Någon fullkomlighet är icke att begära; men åtminstone tror jag denna method vara vida tillförlitligare än Tull specialierne på export och import. §■ 28- För att rigtigt gå f grund med saken , böra mått och steg vidtagas till uppmätandet af de i riket befintlige ännu ouppmätta landsträckor och tror jag ett påskyndande sä*t vore om det bletve en lag , att ingen finge del uti en Hypothek-bank ifall den inrättades, som icke kunde uppvisa säkra och Jagfarne chartor, uppskattade enligt den method, som af Riksens Ständer enligt detta projsct blifvit uppgjorde och stadgade.
I början, innan mätningen hunnit gå i fullbordan, kunde Taxe - Den 24 Februarii. ringsComiféernas tagas till grund vid belåningar, men blott tiii hälften mot det, sorn finge Janas om egendomen vore uppsnätt och skattlagd.
Denna åtgärd torde lemna föga eller ingen jord ouppmätt, och tyckes mig, att staten borde gä i förskott för hvad sorn ännu återståf att mäta, nemligen på sådant sätt, att till det belopp enligt läkning dessa mätningar och skattläggningar kunna uppgå, äger regeringen å statens vägnar tili jordägaren utställa statsobligationer mot antagen ränta och erläggandet af tt5 del årligen utaf primitiva lånet, så att genom denna ämortissement försvinner denna skuld under loppet af 10 år.
Denna lagliga fordran kan ej i högre grad anses lör ett tvång än nödvändigheten att skatta till staten och utgör en del af det vilkor som åstundas, nemligen jämn fördelning af skatterna, §• 29.
Inom hvarje Socken bör en Comité formeras, som besigtigar och bestämmer beskattningen under ledningen af en underbygd agro nonte, samt en annan i skogshushållningen både theoretice och practice undervist person, Dessa edsvurna embetsman äga intet afgörande votum, men äro skyldige att stå på statens rätt, utan att förnärma den skattskyldige,, .och intages deras anförande i protocoliet.
Agronornien, eller läran om jordens beståndsdelar
Sg2 Den 24 Februarii. är en vettenskap af vigt då det ofta händer; att de klokaste landtman ehuru i stånd att bedöma en jords mer eller mindre godhet, kun? na misstaga sig i öfvergången från en; bättre till en sämre jordart, eller tvärtom ; men denna gräns kan af en skicklig agronome finnas, i synnerhet om det är möjligt, att genom en enkel Chymisk analyse kunna jämka uppkomne stridigheter medelst slamning &c., ty de mera konstige och vidlyftige chemiska proces.: seme kunna ej hit appliceras, utan tillhöra ens dast vettenskapen, hvars mål är, att så långt, som möjligt utforska ännu dolda hemligheter.
Comitéen bör sammansättas, ena hälften af socknen sjelf och andra hälften af den, hvars interesse det gäller, som t. ex. vid inteckningar: af långifvaren, vid bidrag till Staten: af provincens högsta authoritet, men den värdering, som för enderas räkning blifvit gjord , gäller för båda och vid alla tillfällen då ingen klagan skedt inom £ år.
Comitéen bör bestå af 12 ledamöter, af hvilka den ena utlottas till undvikande af paria vota. §♦ 3°* Reccipitulation af föregående, för att i sams mandrag se proportionen emellan de omväxlande lägenheterne vid en jordegendom då nedanstående förteckning sker efter storleken af graderingen.
Den 24 Fcbruarii. 593 G > -t 0 > rti 3 G ►1 C ö ?r a Q- D- 0 CF i ^ ro r-f 3L‘ < &50 £ 0 -i O" <T n> GU O r-r "i ■ i 3 H 3 g CL CO rt> c O <T cT 1 >-j ra CL Ett Tuni.
Surskog X V 2 9 8 9 02- * ^ 9 Ett dito Bete 17 § X 8 X 4 I 25 Ett dito Brändtorf 2 L §• — X 4 1 2 0 5° Ett dito Äng 16 §. i 4 1 2 2 50 Ett dito Sandtägt -■h 9 1 ^ 4 56'
Ett dito Tångtägt 22 §. _ X i a T z 3 66| Ett dito Lertägt X 2 1 4 100 Ett dito Barrskog > 21 §• - 1 2 1 4 100 Ett dito Märgel- . tägt 23 §.
I 2 8 200 Ett dito Högskog 20 §. __ I 52 8 200
Ett dito Åker bästa sort enligt 15 §.
I 2 8 200 En Sågklinga drif- ven med vatten, utgör enligt 19$. 4 8 O O O ~ 800 Ett pär- qvarnstenar dito dito enl, 18 $. 10 20 80 2 DOO Således kan man anse proportionerne sins emellan vara på lika sinr rymd Surskog.
Äng och Brundtorfj Sandtägt, Tångtägt, Lertägt 'Arrendet multipliceras med 25 så fårman efter 4 proc.
6§4 Den 24 Februarii, och Barrskog, Märgeltägt, Högskog och Åkerjord, Sågqvarn samt Mjölqvarn, jj, , f, 1, 4 och 10 tunnland uppskattad åker.
Hvarigenom en enhet i jemiörelsen vinnes.
Såsom en slutföljd af det föregående syJ nes det ej vara utan sin nytts, att föreslå ett mera vigt och systematiskt sätt, att göra charlac-beskrifningar , som i förening med ett skattläggningsinstrurnent kunna upplyst uti tabelkrisk form, så väl controll öfver förrättningens gång, som närvarande och framtida progressiva förhållandet af en landtegendom.
Eland Landtmäterie-Contoirets instruetioner befinner sig en sednare, som ålägg; r det ifrån norr ti l söder skall ziffror &c., vid en Charttebeskrifning vara den ordning som bör följas; men det oagtagt, huru svårt är det icke, pä en större Charlas, att med en hastig bi ck uppsöka hvad man vill; också redan för hågra år sedan föll det mig på en gång i ögonen att longituds och latituds-methoden vid Chartor, äfvenså väl som vid geographier kunde användas och om landtmätaren härigenom får ett ökadt besvär, bör icke en mera fullkomlig method kunna undandragas, i synnerhet, som landtmätarnes arfvoden med ett enda penndrag för vighetens skull blifvit fördubblade- Bibehållandes de gamla landtmäteri-taxoines origtigt principer.
Den 24 F chrit arti.
615 Den dragna list eller ram rom man med dubbla linier vanligen gör ikring chartan, bör indelas uti grader, hvardera af 25 alnar efter chartans senia, nemligen på den perpend culaira linien, sorn är ena sidan af ett kappeland, samt på den paralella linien hvardera grad af alnar, och då dessa korssa sig vid utdragning med blyerts, formeras kappeland.
Hvarje 4tde grad på den perpendicuiaira linien och hvarje 8:de grad på den paralella linien, skall medelst gröfre streck eller annan färg utmärkas och då dessa utdragas och korssa hvarandra pä samma sätt sorn ofvan, gifver tunnelandet sig tillkänna , hvarigenom jag kan till huru liten eller stor del som åstunda?, tinna rymnden på chartan i tunnland och kappland, men detta utgör icke enda afsigten med denna gradering , den skall enligt min plan äfven vara ledningen till hela Charttcbeskrifningen, hvarföre hela perp ndiculaira kappelands graderingen betecknas med a. 1., a. 2. o s. v., samt tunnlands graden med stor bokstaf och Romersk ziffra såsom B I, B II, B ][[, B IV o. s. v. Den paralella linien utan bokstäfver, numereras på samma sätt med 1. 2. 3. 4 o. s. v. för kappelanden, samt I, II, lil, IV, o. s. v. för tunnlanden.
Vid Charttebeskrifningens genomläsande, sammanbinder man blott motsvarande der åberopade nutnror, hvilka genom korssningen, utan vidare sökande gifver tillkänna både stället på chartan och rymden, t. ex. t a 6 utgör ett kappland och visar t. ex. på bokstafven B. o s. v. Tillämpningen synes bättre på andra sidan.
Den progressiva
Den 2 4 F einiar ii, beskattningen, som synes mig på samma gång böra verkställas, kan på följande sätt til 1 vä— gabringas, då comitéen anser att förbättring kan göras.
Till ett belopp al TT5dtd utaf ail den uppskattade åkerjorden bör nyodlas om året, och efter to frihetsår förfalla till skattläggning, då äfven så mycken äng i proportion aftages i och för underhållet af kreatur m. m., som enligt 15 §■ är stadgadt.
Vid ängs odling bör sådant äfven ske a del per uppskattadt tunnland med afräkning för den del af bete eller utmark som blifvit tagen till än gens odling till exempel skattläggningen äfen egendom sker 1830, så kommer första
Tr3 delen af den nya odlingen att gå i beskattning år 1840» Tödelar 18 41, TVdelar 184.2 o. s. v. intill dess alla dessa y|delar utgöra enligt sin förbättring skatt till staten 1850 eiler 20 år sednare, än jordens refning och skattläggning ägt rum.
Härigenom uppkommer flera skattlotter, hvarå beviilningen än ytterligare enligt 27 §, kan fördelas och således i proportion minskar hvarje lotts börda.
Friherre Ankarsvärd, Carl Hindric•, Landets ställning är i högsta måtto bekymmersam; men det är hvarken förlägenheten eller nöden, som är det mäst oroande föremålet för representantens billiga bekymmer.. engfettU lifyetg erfarenhet visar, huru plan - Den 24 Februarii, 697 löshet i hushållets styrelse bereder och verkar dess undergång ; och verkningarne blifva för hela samhället de samme utaf enahanda orsaker.
Jag har förgäfves ifrån detta runi vid flere tillfällen uppmanat styrelsens organer till uppmärksamhet å folket fordringar, behof och tänkesätt, man har hitintills lyckats att någon gång vid sådant tillfälle, mota mängdens forskningar igenom de ljudande utropen, lefva fri eller dö, och man har varit lycklig nog, att ännu icke härvid mötas af det inkast; huru lefva under dåligt tak, med gamla slitna kläder, uselt husgeråd, dålig föda, utan förmå-’ ga att vinna en tidehvarfvet tillhörig bildning; utan njutningar, utan hopp om ett förbättradt tillstånd, hvarken för det närvarande eller för det växande slägtet, under ett oupphörligt trälande för Statsbehofvens fyllande, är långt ifrån icke att lefva fri; och nära nog detsamma som att icke lefva:
Och sådan är likväl ofta nog den Svenska skattebondens belägenhet till hvsrs klagan man hitintills så litet lyssnat, att blotta framställningen derom ännu fått tydningen af brott.
Man torde ej u-. tan orsak härvid kunna göra den anmärkning, att Riksens
Ständer vid alla tillfällen varit mera omtänksamme att jämna lidandet, att betunga der, som ej ännu var öfverlastadt än att minska några bördor.
— Vi hafva uti den så högst märkvärdiga Skånska och Extra Roteringen samt uti våra ständigt ökade beviliningar talande bevis derå ; men den tidpunct torde vara inne, då dea bättre lottade med ifver töåste använda alla krafter för att åt sine nain:
Den 24 Februarii, dre gynnade likar bereda ett bättre öde an de haft.
Den oupplysta, hvilken ifrån Sekler lidit är att ursägtä, om han förr ej kunnat lyfta känslan öfver den svaga til! tillfredsställelsen af ett blott jämnadt lidande; och denna känsla är ty värr den, som likväl så länge bibehållit den Svenska skattebonden vid sitt betryck ; dess okunnighet har snart sagt gjort lidandet till trosartikel, och oförmögen att för sig påstå bättre rättigheter, har han icke ägt någon annan tröst, än utsträckningen af sitt lidande till ett allmänt.
Manne någon sanningsälskznde tänkare gilves, som ej till den lätthet, hvarmed 1809 års Statsföiändring utfördes, nödgas finna orsakerne vida aflägsnare än uti den förevarande olycksvirfveln Svenska Folket är sedan urminnes tider tryckt af tunga bördor, fattigdomen är trög och likgiltig, och motser ju-t derföre med ett passift begär ali förändring, såsom en ljusnad på sin horizont, och man mäste med billighet i detta tillstånd finna ursprung till den revolution hvartill ihop års politiska olycksställning blef medel, mera än den var ensamt orsak.
Hvad är den nationalsnda man så högt beräknar, och för hvars utbildande man sä litet arbetar, om den vid mot» gångens timma för styrelsen har skäl att vara kall.
Månne det icke nu skulle vara en feg, en brottslig uragtlåtenhet, att fördölja huru Svenska Folket på långt niir icke, genom sista förändringen uti dess samhällsskick, vunnit den minsta lättnad eller förbättring i sin ställning, månne man som representant uppfyllt sin pligt; innan man framfört denna vigtiga sanning j Den 2.4 Fehr unni.
G99 och marne man inför samtid och efterverld kail ansvara lör de följder, sorn kunna beredas genom en längre tystnad härutinnan.
Det är g::nska vådeligt för’ friheten att låta den b behaHa allt för mycken likhet med enväldet, och synes vara tid att fästa uppmärksamheten härå, och det synes vara billigt om Svenska Folkets representanter, en gång med alfvare börja höja sin röst, för att för samhället fordra åtnjutandet af ett lyckligare tillstånd, långt för detta , genom ett beundransvärdt tålamod föitj°nt.
Det förhateliga af en förfluten olycks tid förglömmes snart, om den ej efterträdes af en bättre, och den styrelse som ifrån folket icke undanrödjer lidandet, förblandas snart med de som skapat dem.
Det är bedröfligt att Sverige efter så många och så svåra lidanden, som det utstådda, ej skulle uti den återvundna friheten finna återkomsten af de lyckliga och bättre tider, som man ägde så mycket skäl att hoppas; men Sverige hemsöktes genast ifrån början af denna nya tideräkning, af den svåraste af alla landsplågor, nemligen af en osammanhängande och derigenom svag ministerére, som under en i3:årig fortsatt overksamhet, ej lemnar andra spår än landets aftagande i krafter och deraf härflytande missnöjen och olust.
Siänder samlas nu för femte gången efter sin constitutionelia nyfödelse; troligen för att likasom förr öka anslagen, emedan man ännu icke fått höra annat; påen det synes vara tid, att Riksens Ständer icke längre låta begagna sig 700 Den 24 Februarii. till täckelse åt ministérens känslolöshet för landets bästa; det är tid att inför Nationen visa, att Riksens Ständer känna sitt åliggande, att bevaka folkets väl och rätt; och det är tid att inför Nationen visa , att Riksens Ständer nu som förr, äro ganska handlöst lemnade af ministéren; att af de upplysningar som fordras, vinnas inga; att af de förslager till möjlig minskning uti folkets bördor, som påkallas, linnas inga; någon tanka till förbättring uti folkets tillstånd, lärer ifrån ministéren icke heller kunna vara att förvänta , så länge Statsförfattningen till den grad kan missförstå?, att de i Regeringsformen anbefaldte Stats-Secreterare icke ens mera tillsättas, då det likväl vore Uran dessa man skulle äga att fordra redo för hvad vi sakna.
Ständer äga nu mera ingen annan utväg öfrig än den, att genom föreslagne och tiilvägabragte indragningar och genom ett ihärdigt och fortsatt nekande till alla nya anslag visa , att Riksens Ständer gjordt hvad de kunnat, och att det osammanhängande i åt: gärderna varit, är och blifver en följd af minisiérens mera eller mindre nit, skicklighet och drift.
Det synes utaf Revisorernes berättelse, att den enorma summan af 90,000 R:dr Hamburger Banco med hvad som af andra 60,000 samma mynt för Minister-Staten vid de främmande Hofven blifvit användt varit otillräckligt.
Man behöfver blott besinna, att det var en tid då Sveriges hela bevillning med Finlands inberäknad ej var större.
Jag finner för min del orimmeligt att Sverige under sina betryckta omständigheter, skall underhålla en så Den 24 ~Februarii. ?0I kostsam Minister-Stat och föreslår derföre att alla Ministrar indragas utom vid Hofven i London och Petersburg: att de diplomatiska affairerne på alla andra ställen förvaltas genom Chargé d’Affaires eller Consuler, och då Statsförfattningen så länge sett sig beröfvad sine Ministrar eller sine ovillkorligt föreskrifna an-; svarige Stats-Secreterare, och det som jag befarar, utan någon åsyftad besparing för StatsCassan, så synes mig indragningen af vära kostsamma ministerposter vid de främmande Hofven , icke vara någon hvarken obillig, ogrundad eller onyttig fordran; jag anhåller således om Remiss af detta mitt Memorial, till Stats-Utskottet, samt om dess meddelande till de öfrige medstånden.
Friherre Toll, Guftaj'.
Plenum anmält mig för att inför Högloft.
Ridderskapet och Adeln vördsamt andraga mina enskilta tankar rörande förlägenheten som uti allmänna rörelsen vållar aftynande, dess grundorsaker och botemedel i enlighet med hvad Herr von Becker, Friherre Sture och Grefve Härd i samma äm: ne värdigt och med stämpel af sann fosterlandskänsla framstält, och tiden då icke medgaf detta, har jag efter gifven anledning genom Friherre
Stures motion med mycken uppmärksamhet genomgått den af Friherre Björnstjerna i denna för fäderneslandets räddning ur 703 Ben 24 F cbru nr ii. vådan af detta aftynande tillstånd särdelses grundliga nied kunskap och sakkännedom utiörda afhandling.
Glad att i det hufvudsakligaste häruti dela Friherrens tankar, anhåller jag att min motion i detta afsende må upptaga nämnde Friherres serskildta betänkande afgifvet vid FinanceComittéen och undviker då detaillen af alla motiver hvarpå mine åsigter sig förnämligast stöda lör att dermed icke onödigt upptaga Höglofl.
Ridderskap: ts och Adelns dyrbara tid, och går att i korthet rörande hufvudsaken utveckla mina tankar.
Origtigt tror jag man börjar dermed att uti RiksStatens organisation för dryga pålagor med hvad mera är anfört anse hufvudoisakt-n till denna verkliga och icke betviflade olycka.
Dessa torde förnämligast finnas: 1 :o Uti verkan af Riksens Ständers fattade beslut till redande af dess Financer. 2 :o Uti den på orättvis grund af jordin nn utgående bevillning. $;0.
Fortgående genom en del hittills gällande administrativa Forfattniigar, 1:0.
Uti verkan af de beslut som fattats vid redandet af de genom FilialDigconternes obehöriga förvaltning, uppkomne oordningar uti Rikets rörclseCapital, derigenom att för Den Februarii, stor sedelstock blifvit hvar 6:te månad utur allmänna rörelsen indragen.
Att alla låneimrättningar för landet med
Disconterne icke allenast uppbörd;, utan denna utväg så begränsades, att möjligheten förbjuder begagnandet deraf för den allmännaste och mäst behöfvande delen af nation nemligen den skuldsatte jordbrukaren: med ett ord, hufvudliqviden i denna för all rörelse, lif och uppkomst nödige sluträkning öfver utgående och inkommande medel afgjordes då genom en vidunderlig bailance af långsamhet i behåll för utlåningsansta'terna, emot den häftighet hvarmed allt skulle redas och indrifvas.
Naturlig föijci af dessa anstalters concentrerande inom Stockholms område , hvilket åter efter sig medlörde flera capitalisters större förmån att bevara sina penningar olrugtbara för att vid lägligt tillfälle köpa fastighetsegendomar och vunno mera af förlägenheten än lagliga räntan kunnat inbringa.
Det verk sorn i detta afseende kunnat begagnat såsom tillfällighetshjelp och som med allaskäl tillvunnit sig detallmännas förtroende, nemligen BancoDisconten, såsom följd af sin bestammmelse inom dylika reglementariske föreskrifter har ej deröfver kunnat sträcka sitt lönebidrag.
Indragning af 5:tedeien utaf denna inrättnings fordringar hvar b.-te månad, har till landtmannens förlägenhet verkat i den mån som tid erfordrats för dessa medels indrifvande och åter utassignerande, oberäknad! den för ali landimanna rörelse öfverdrifna räntan å 6 procent, hvilken på förhand å lånen inbetalas.
De från Banken utgående Fastighets - Den 24 Februarii. och Odlingslånen äro visserligen af betydett? het i anseende till låga räntan, men huru långt hinna väl dessa fonder, och huru många af landets behöfvande jordbrukare äga väl tillfälle att använda tid, resekostnad och commiss sionsarfvoden för att i Stockholm söka och erhålla lån deraf. 2:o.
Uti den på orättvis grund af jorden utgående bevillning: af orsak att då närings tvång ännu till betydlig del betungar vårt land, hämmande all näringsflit, och då egendomsvärdet alltid blir en ofelbar följd af pro* ductionernas, men oagtadt dessas vanvärde utöfver gränsen af hvad man trott, ändå hemmansvärdet icke kunnat till bevillning nedsättas, uppkommer den i min tanka orättvisa grunden, ty odlarens rikaste skörd i vanvärde förslår till intet då penningen som skall mäta den är indragen, och då näringsfriheten icke lemnar öppna källor för dess omsättande.
Besinnom att all bevillning af jorden erlägges contant. 3:0.
Ändteligen underhålles äfven nöden genom en del våre äldre gällande administrativa författningar.