Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser hvar och en Motion, inom behörig tid framställd, föranledande lill Utskottets pröfning och bedömmande, i afgifvande Betänkande icke till - Den 24 Januarii. böra något enskildt RiksStånd allena, utan RiksStånden gemensamt, och åtminstone icke utan deras gemensamma bifall, kunna nedläggas; men skulle det medgifvas, att sådana Motioner kunde återkallas, sorn nu skett, efter Motions-tidens slut, skulle deraf uppstå menliga följder för yttrande
Rätten:
Det kunde ju hända att en Motion af större vigt, ti Hernad af flere, af blott en blef framställd, och de öfriga läto dervid bero, då ändamålet eller Pröfnings-rättigheten var lika vunnen, men skulle det sedan medgifvas, att den kunde återkallas, förlorade de liei e, som dervid fästadt uppmärksamhet, deras yttrande rätt derom, och ett Ärende afmöjeligen större Interesse blef ovidrördt och icke till pröfning upptagit.
Jag anhåller vördsamt att detta Anförande må Lill SlatsUtskottet remitteras. Begärdes på bordet.
Grefve MörnerAdolph Göran, Jag får den äran hemställa, huruvida det kan vara enligt med stadgandet i 56 §.
Riksdagsordningen, att, sedan en Ledamot behagat låta en Motion förfalla, en annan Ledamot, långt efter Motionstiden slut, å nyo upptager samma ämne.
Då Friherre Stael von Holstein sjelf nedlagt sin Motion, så vet jag alldeles icke, af hvilken anledning Grefve Gyllenborg kunnat denna Motion förnya.
Det är i anledning af Protocolls-justeringen jag förnyar den af Fri - Den 24 Januarii.
247 herre Stael väckte, och sedermera återtagne Motion, hvilken, återkallad några dagar efter Motions-tidens slut, jag nied lika rätt nu förnyar, som om den skett då den återkallades.
Grefve von Schwerin_, Fredic Bogislaus j Grefve Mörner har ofelbart rätt deruti, att Grefve Gyllenborgs ifrågavarande Motion icke kan upptagas, och följakteligen ej heller får läggas på bordet.
Om Grefve Gyllenborg i samma stund då Friherre Stael von Holstein medgaf att dess Motion måtte förfalla, omfattad t och å nyo framstäldt densamma, så hade den visserligen bordt vinna handläggning; men då Grefve Gyllenborg, på sätt nu skett, långt efter Motions-tidens slut förnyat en Motion, som redan förut enligt Ridderskapets och Adelns beslut förfallit, tror jag icke att denna Grefve Gyllenborgs Motion, emot 56 §. i Riksdagsordningen, kan af Ridderskapet och Adeln upptagas.
Grefve Gyllenborg begärde att hans Memorial måtte hvila på bordet till nästa Plenum.
Friherre DrufvaThure:
Upplysningsvis får jag den äran nämna, att Grefve Gyllenborg kan erhålla den genom ifrågavarande Memorial sökte upplysning uti en af Friherre Örnskjöld utgifven bok.
Herr Grefven och LandtMar skalken uppläste 56 §. i Riksdagsordningen, samt hemställde % 248 Den 24 Januarii. om icke i enlighet dermed Grefve Gyllenborgs ifrågavarande Motion mätte förfalla; hvilket bifölls.
UppbrÖtos Herrar Elcctorers Listor till val, dels af en Ledamot i RiddarhusUtskottet efter:
N:o 2120 Herr Nauckhoff\ Carl Ulric_, AdvocatFiscal; dels af en Ledamot i Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, efter: N:o j 315 Herr Lejonstolpe} Jonas Samuelj Häradshöfding'.1:
Och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot i RiddarhusUtskottet N:o 54» Grefve Spensj Jacob Melkerj Häradshöfdinge, samt till Ledamot i Allmänna Besvärs- och OeconomiseUtskottet, N:o 2254 Herr af Malmborgj Abraham., Lagman.
Herr Grefven och LandtMarskalken till— kännagaf, alt RiddarhusUtskottet anmält, det 11 err Öfversten och Chefen för Kongl. Calmare Regemente, Georg Ulfsparre, fullgjord t alla till Introductions vinnande, såsom Friherre, erforlige Prasstanda, samt hemställde, i anledning deraf, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att bemälte Öfverste finge under N:o 367 bland Friherrar å Riddarhuset Introduceras.
Den 24 Januarii. 249 Friherre af Kier eker, Carl Ulric, anmärkte:
Att bland de i Författningarne föreskrifne Prestanda, saknades Öfverste Ulfsparres OriginalDiplome oell Vapenplåt, hvadan Friherre af Klercker, såsom Ledamot i RiddarliusTJtskottet, äfven varit af den tanka att förr än dessa Praestanda blifvit fidlgjorde, Introdnction ej heller borde meddelas.
Undertecknad ProtocollsFörande utbad sig få upplysa, att ehuru Författningarne, på sätt Friherre af Klercker eriodrat, stadgade att, bland de till Introductions vinnande erforderlige Praestanda, /ifven räknades OriginalDiplomets och Yapenplåtens företeende, hade likväl vid alla tillfällen antingen korrt före tillstundande eller under loppet af inträffad Riksdag, i förra fallet, RiddarhusDirectionen och i det sednare RiddarhusUtskotlet icke ansett sig böra förvägra en af Kongl. Majit uti någon af de Adelige Värdigheterne uppböjd Person, utöfningen af dess Riksdagsmannarätt, enär han företedt behörige
Qvittencer öfver alla Penliingeafgifter, samt Genealogie och Bevis från vederbörande CancellieExpedition, både att han verkeligen blifvit af Kongl.
Maj:t med den uppgifne Värdigheten benådad och att OriginalDiplomet vöre under arbete, med tillämpning hvaraf RiddarhusUtskottet i förevarande fall, och eliuru Öfverste Ulfsparre ej företedt dess OriginalDiplome och Vapenplåt, dock enär han i öfrigt uppfyllt alla skyldigheter, på honom ankommande, ansell honom hafva fullgjordl dess lill Intro - 250 Den 24 Januarii. ductions vinnande erforderliga Prasstarida,samt anmodat undertecknad att hos Herr Grefven och LandtMarskalken sådant anmäla, på det InLroduction måtte kunna af Piidderskapet och Adelil åt Öfverste Ulfsparre meddelas.
Uppå Herr Grefven och Landt Mar skalkens härefter framställde Proposition, klef Introduction, under N:o 367 bland Friherrar, åt Öfversten Friherre Ulfsparre beviljad.
Herr Reuterskjöldj Aocelj hade inlemnat följande, som upplästes:
Det är med anledning af Herr von Törnes till StatsUtskottet den 10 dennes remitterade Memorial, innefattande ibland annat, såsom medel .till Financernes upprättande, Försäljningen af de Kronan tillhöriga Skogar, som jag för några ögonblick vågar fästa Ilöglofl.
Vigten af detta ämne har hänfördt mig, att utan afseende på min förmåga, endast af nit för det Allmänna bästa-, höja min röst.
Det ofullkomliga af mitt framställningssätt hoppas jag derföre af Ilögvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln måtte för Motivets skull benäget öfve rses.
Att Kronan eller Nationen äger obehindrad
Dispositionsrätt öfver alla dess till E11- skildta eller Corporationer, med eller ulan Den 24 Januarii. 251 Ranta, endast till nyttjande rätt öfverlålne Skogar, anser jag icke behöfva bevisas.
Representanters pligt att använda dessa sine Coinnii ten ters Tillhörigheter, på det för tiel Hela förmånligaste sätt, kan icke vara nppfylidt, genom det vid i8oq års Riksdag fattade Beslut om RecögnilionsSkogarnes försäljning till Skatte emot den ringa Köpeskilling af Sex års oförvandlade Jordeboksräntor.
Staten, har genom de redan skedde Skatteköpen, af sådana Skogar, förlorat betydlige PenningeSummor, som vid nu varande FinancielJa förhållanddn bade varit en lycka, att som behållning beräkna.
Hvad Individuel! dervid vunnit, har det Allmänna förlorat, och det förlorade lärer knappast kunna återvinnas.
Min enda önskan är, att för det närvarande och tillkommande enskildta Interesse! mätte vika för det Allmänna^, då säkert en' fördelaktigare Försäljningsmethode af Nationens tillhörigheter måste antagas och följas i tillämpningen.
Af denna anledning får jag ödmjukast föreslå, det ingen Kronan tillhörig Jord, af hvad natur och beskaffenhet som hellst, hädanefter må till Skatte köpas, annorlunda än på offenteligen utlyst Auction, då högsta Anbudet b 1 ifver Löseskillingen; och skulle någon Innehafvare af sådan Jord, den lian af långvarig besinning nog orättvist vandt sig att anse som egen, genom ett möjligt högre
Anbud bli skiljd derifrån, får jag förklara att jag deruti icke finnér större hårdhet, än den, sorn vanligen begås, så ofta en klok och eftertänksam
Egen-, 252 Den 24 Jannar ii. domsllerre, till förökande af sin Revcnu, uppsäger till afflyttning ejr HemmansÅbo, hvars Förfäder i flera Mansåldrar besutit den Jord, som nu till annan Slägt emot högre Ränta upp]åtes, en åtgärd, som då den stödes på billighet, måste snarare gillas än lastas.
Icke eller kunna de BruksÄgare, som innehaft Skogarne, skäligen klaga öfver sin mistning, och det förminskade Smide, som deraf kunde blifva en .följd; ty då dessa snarare än någon annan kunna å den till försäljning utbjudna Skogen göra högsta möjeliga Anbud, är ingen anledning förmoda, att större lott kommer Bruket att frångå, än som umbäras kan; och skulle ock af serskildte omständigheter någon BruksÄgare ej finnas hågad till sådant Inköp och Tillverkningen derigenom minskas för honom, skulle den lika möjligen kunna ökas för en annan, och Staten 1 hvart och ett fall hafva vinning deraf, hellst Ägaren af den inköpta Skogstrakten ofelbart måste vinlägga sig att deraf draga en efter KöpeSumman lämpad afkastning, och blott Productionen ökas, i förhållande till den Jord man besitter, det kan vara Staten ganska likgiltigt, för hvars räkning och af hvad slag det sker.
Att Rikets fördel icke blifver befordrad, genom den hitintills följde Method, må mig tillåtas bevisa genom följande från Kongl. KammarCollegium erhållne Utdrag utaf en SkattläggningsAct, som det sannolikt torde interessera manga af Högloft.
Ridderskapets och Adelns Respective Ledamöter, alt i det hela genomläsa oodi som jag derföre bilagt till detta Den 24 Januarii. 253 mitt Anförande dock utan att nämnde
Act behöfver i Protocollet inflyta.
— I sammandrag må jag dock deraf få nämna, att det deruti nämnde Bruk, Hellerforss Silfver- och JernVerk, der Jern nu likväl mera endast tillverkas, ägde ett RecognitionsAllmännings omfång af<)7,83i Tunneland, hvaraf, sedan Sjöar, Elfvar,Bäckar samt Utjordar m. m. rätteligen blifvit afdragne med 7,466 Tunneland, återstodo likväl ännu 90,365 Tunneland.
Men nu gjorde man vidare afdrag, nemligen för Mossar, Kärr och Berg, 20,297 Tunneland, och 8,929 Tunneland för Inhägnader, dels till Brukets förut Skattlagde Hemman, dels till de Hemman, Torp och Lägenheter, hvilka nu Skattläggning underkastades.
På detta sätt blef återstoden reducerad till 61,135 Tunneland, hvilka man fördelade på 20 nya Hemman sedan man likväl ännu en gång åt de förenämnde 5-t Mantal skänkt nya Ägorymder.
Ty så långt geck frikostigheten att intet Hemman sågs vara belåtit med mindre än 35o Tunneland i Inägor och 2,363 Tunneland ivSkogsmark, eller inalles på hvarje Mantal, 2,713 Tunnelad, oberäknadt Berg, som dock i allmänhet bära mer eller mindre Skog och Mossar, hvaraf många ofelbart i en framtid blifva genom odling nyttiga.
Jag kan ej förklara, hvarföre i Örebro och Carlstads
Län, der ofvan anförde Skogar äro belägne, 2,713 Tunneland, inbegripne flere hundrade Tunneland redan inhägnade Ägor, blifvit på ett Hemman beräknade, när i Westerbottens Ödemarker, enligt Kongl. Brefvet af den 23 Maji 1780 och endast med afseende på Orten svåra belägen - 254 Den r>4 Januarii. het, frän 700 till högst 1,400 Tunneland hunna ett Hemman tilläggas; icke eller vili jag bedomina, hvarföre Skattläggningen skett efter Savolaxske Methoden, hvarigenom värdet af elt Tunneland så väl Ut- som Inägor beräknas till f öre Silfrmt eller 3 runst., oell hvaraf följden blifvit, att en skilling Banco blifvit Skattelösen för ett Tunneland Jord.
Men jag kan icke oanmärkt lemna, och hoppas alt hvarje redligt tänkande Medborgare kan det behjerta, hvilken betydelig förlust Staten får vidkännas, då, enligt Kongl. KammarCollegii under den 39 October och 36 November 1816 utfärdade Skattebref, 30 med så ovanligt vidsträckta Ägor försedda Hemman, blifvit försålda för den lumpna Löseskillingen af r’o66R:dr 4> sk. 6 r. B:co. Hade dessa i Bergslagsort belägne öfanteiige Rymder i mindre Hemmansdelar blifvit Skallfogde, skulle säkerligen till Statens båtnad först ett större antal af Hemman uppkommit, och sedan för det andra, hvarje Tunneland, som på Auction försåldes, blifvit löst med minst t
R:dr, der nu en skilling blifvit betald.
Denna förmodan skall finnas så mycket mer grundad, om jag tillätes nämna, att då jag köpt SkogsParker på kort tid, för att å dem verkställa Kolning, har jag ej dragit i betänkande att betala 10 R:dr Tunnelandet, änskönt ägande rätten vid dessa Afhandlingar icke åtföljde.
Men om jag nu också för ägande rätten endast antoge en tiondedel häraf eller 1 R:dr per Tunnelandet, så hade Staten bordt tillflyta 60,000 R:dr, der 1,066 R:dr blifvit erlagde.—
Ville nu någon göra en jémnförelse emellan Statens \ l
Den 24 Januarii. 255 vinst, om Ägorne på öppen Auction blifvit försålde, och dess förlust, då de lösas efter Sex års sammanslagen
Ränta, så skulle jag önska få tjena med ett verkeligen lärorikt exempel.
Tofta, ett Mantal Krono, belägit i Stockholms Län, Farentuna Härad och Adelsö Socken, räntar efter Jordebok 14 R:dr /[3 sk. 2 r;st.
Sex års
Ränta hade då gjort 8g R:dr 19 sk., om Skattelösen derefter skulle blifvit bestämd; men det såldes å Auktion den 21 November 1810 och Staten erhöll g, 100 R:dr B:co.
Jag undgår att göra vidare betraktelser häraf, men sättet huru Nationens Tillhörigheter böra försäljas, måtte väl, af hvad jag haft äran anföra, vara så tydeligcn ådagalagt, att utan enskildt Interesse, ingen olika tanka lärer kunna finnas derom.
Till förekommande af de för Nationen mäst kännbara förluster, vid dylika tillfällen, ber jag nu sluteligen få i korthet nämna de medel, som synas mig till ändamålet bäst tjenande. 1:0
På denna sidan om DalElfven (de i Dalarne närmast Norrska Gränsen belägne Socknar endast undantagne) böra högst 1000 Tunneland Skog af sämta natur, och mindre, der Marken är af bättre beskaffenhet, till ett helt Mantal anslås.
På andra sidan DalEfven torde 1,400 Tunneland kunna antagas, i likhet med det som för Westerbotten finnes förordnadt.
Men odlade Ägor, der de finnas, måste 256 Den if\ Januarii. uppskattas serskildt, och kunna icke såsom Skogsmark betraktas. 2:0 SkattläggningsMethoden hör blifva densamma, som hitintills inom hvarje Province blifvit följd; dock kunde utgående Skatten liellst utsättas i Spannemål, då all Persedelränta af olikartad och mångfalldig Natur försvann. 3:o
Af de tillkomna nya Hemman, borde de första 5 åren Räntan betalas endast till |:del, de påföljande 5 åren till |:ten, de derpå följande 5 åren till |:delar, och derefter till fullt belopp.
Först efter 20 år kunde Hemmanen roteras och ingå i Skjutsningsbesvär och andra Onera, sorn tillhöra de i Orten varande Hemman af Kronoskatte Natur. 4:o Bäst vore, om
Skogsmarkerne kunde skiftas i mindre bråk af helt Hemman, ty desto flere finnas i stånd att gora anbud derpå, och man bör icke beröfva den, som blott äger ett litet Capital, tillfället att göra det frugtbart genom den flit, han nedlägger å egen Jordtorfva.
Statens vinst deraf är synbar.
Framför allt blifver nödigt, alt all Skattelösen af RecognitionsAllmänningar och andra Kronan tillhöriga Skogar, nu genast upphörer, intill dess Konung och Ständer hinna besluta om detta angelägna Ärende.
Nationen har förlorat för mycket på det redan försålda, för att icke Den 24 Januarii. 257 med .fördubblad omsorg böra bevara livad som af en eller annan tillfällighet ännu kan vara i behåll.
Att försäljningen bör ske på allmän Auction har jag redan såsom orubbelig grundsatts antagit; —■
Pålysningen härom bör icke ens inskränkas inom det Län Jorden är belägen.
De angränsande kunna ock sträcka sin Speculation dit;.och Auctionsstället väljas så nära de till Salu varande Ägorne, som becjvämligheten medgåfvo.
Ville man sedan afpassa Betalningsterminerna så, att en tredjedel af Löseskillingen med hvar G:te
Månad erlades, skulle ock denna omständighet befordra en lätt och förmånlig afsättning.
Om nu, det jag vågar föreslå, alla Kronan tillhöriga Skogar, Krono-, Recognitions-, Grofve- och må hända äfven Sockne- och HäradsAllmänningar genast 1'redlysas, indelas till Hemman, skattläggas och försäljas på det sätt jag haft äran omförmäla, skall Staten icke allenast i sjelfva Skattelösen erhålla en stor tillgång för sina behof, särdeles för Myntets upprätthållande, utan ock göra en högst betydande vinst, genom den årliga Skatt, som af Hemmanen utgöres, och den ökade Production, som af denna anstalt skall blifva en oförnekelig följd.
Ridderskapcl och Ridd. o. Ad.
Fröt. II. B. 2 Afd. 33, 34* 258 Deni 24 Januarii.
Adeln anhåller jag vördsamt, att delta mitt Memorial måtte till StatsUtskottet remitteras och äfven communicéras de öfriga MedStånden.
Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 20 Januarii 1818. S. D. Föredrogs å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den i5 dennes på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0 Från StatsUtskottet, af den 12 dennes, angående Tryckning af allmänna IndragningsStaten samt Speciella Staterne. 2:0 Från StatsUtskottet, af den 12 dennes, i anledning af Riksdagsmannen Olof Olssons från Wermeland Memorial, om Kostnadens bestridande vid undersökning rörande uppränning af Clara Elf. 3:o Från StatsUtskottet af den 12 dennes, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss i fråga om fortfarande af StatsAnslaget för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona. 4:o Från Lagutskottet af den 17 sistlid - Den 24 Januarii. 259 ne December, angående ett närmare bestämmande af beskaffenheten utaf Afvittringsbetyg; om hvilket allt de öfrige Respective RiksSlånden skulle vänligen underrättas.
S. D. Förédrogs å fiyo Lagutskottet den 17 sistlidne December aflåtne, samt den i5 dennes på bordet lagde Utlåtande, angående yrkadt Förbud för Kongl. Majrts Befallningshafvande att stadga Vitén i Oéconomie- och PolitieMål; och som Kongl. Brefvet den 10 Maij 1815 stadgade, det Kongl. Majrts Befallningshafvandes rätt, att utsätta Vitén i PolitieMål, vore inskränkt till de fall, då något ansvar uti Lag och Författningar icke funres bestämdt, samt att, ehuru de i Allmänna Lagen och äldre Författningar å brott och förseelser utsatte Penningeböter, i följd af ett fÖrändradt Myntvärde, nu icke vore svarande emot hvad de vid Straffets bestämmande ansågos utgöra, ett sådant samband likväl vore emellan de i detta afseende gifne serskildle stadganden, att en förändring i vissa fall utan rubbning i det hela icke kunde göras; alltså fann Ridderskapet och Adeln för godt, att gilla det slut, hvaruti Lagutskottet uti förevarande fråga stannät.
S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 17 sistlidne
December afgifne, samt den i5 i denna Månad på bordet lagde Utlåtande, angående Författningars och Kungörelsers uppläsande från PredikoStolen efter Gudstjenstens slut, blef samma Utlåtande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Ut - 260
Den 24 Januarii. skottet återremitteradt, hvarom de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen underrättas.
S. D. Vid föredragning af StatsUtskottets den 12 dennes aflåtne, samt den i5 i samma
Månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Vällofl. BorgareStåndets Anmärkning vid Utskottets den 19 sistlidne December afgifne Memorial, i fråga om den till RiksdagsUtgifterne föreslagne Summa, fann Höglofl.
Ridderskapet ocb Adeln, att, enär StatsUtskottets sistnämnde Memorial redan blifvit af Ridderskapet och Adeln den 27 sistlidne December bifallit, Utskottets ofvanberörde
Utlåtande nu endast borde läggas till Handlingarne.
Remitterades.
Stat sUt skottet:
Ett anförande af Herr von Heynne, i anledning af Friherre Anckarsvärds, Carl Hinric, den 9 dennes till StatsUtskottet remitterade Memorial, angående förminskning af. den indelta Armeen.
Till Allmänna Besvärs- och OeconomiceUtskottet:
Ett Memorial utaf Herr af Stenhoff, Christian, angående hämmande af yppighet och öf. verflöd samt anskaffande af Guld och Silfvqr å Den 2/j Januarii. 261 Uniformer, jemte yttrande uti sistnämnde ämne af Friherre Björnstjerna, Magnus.
Ut Supra, Föredrogså nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den i5 och 20 dennes på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0 Från Lagutskottet af den 16 sistledrie December, angående Riksens Ständers Justi tiasOmhudsmans EmbetsBerättelser för den sedan sista Riksmöte förflutne tid. 2:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om uppförande afen Minnesvård öfver Svea Rikes utkorade KronPrins, Carl August, på Qvidinge Hed i Skåne. 3:o Från StatsUtskottet af den 17 dennes, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om eftergift af en Statens fordran i afledne Landshöfdingen V011 Echstedts Sterbhus, Herr Grefven och LandtMarskalken tillkänna gaf att Friherre Wrangel, Henning, den 5 dennes förmiddagen till Protocollet förbehållit sig, alt, efter erhållne nödiga upplysningar, huruvida LandtbruksAcademiens CentralYerkstad uppfyllde sitt ändamål eller icke, få i sednare 262 Den Januarii. fallet äga öppen rätt. alt sina tankar i detta ämne utveckla, hvilket förbehåll ej mindre sistnämde dag än den 10 dennes förmiddagen blifvit lagdt på bordet.
Då Herr Grefven och Landt Mar skalken härefter uppropade Friherre Wrangel, Henning, uppläste bemälte Friherre följande:
I saknad af de upplysningar, som fordrades för att utveckla mina tankar,rörande LandtbruksAcademeins CentralYerkstad, har jag ej förr än nu kunnat vidröra detta ämne.
Af de underrättelser jag kunnat inhämta, äger mig veterligen LandtbruksAcademien ingen annan fond än den som Hans Kongl.
Höghet KronPrinsen i Nåder lemnat, hvarföre det egenteligen ej tillhör Riksens Ständer, att härom ventilera; men i den öfvertygelsen af Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen lemnat dessa penningar för att vinna ett för Landtbruket gagneligt ändamål, torde det tillåtas mig anföra några skäl, till den tvekan man har, att LandtbruksAcademien, men i synnerhet dess CentralYerkstad, ej uppfyller sin bestämmelse.
Ändamålet med en LandtbruksAcademie är att sprida ljus bland alla Classer Jordbrukare:
Huruvida delta är vunnit, genom de Anajer och Skrifter, som äro utgifna af Academien, tillhör ej mig att bestämma, då inom detta Stånd finnes så mångå mer upplysta Personer, men min enskilta tanka är, alt en suiverad Afhandling, örn de på fleras erfarenhet grundade Den 24 Januarii. 263 Facta, om så väl jordens behandlingssätt som Ladugårdsskötsel och organisation af de administrativa delarna af större och mindre Egendommar, skulle mera väcka den activa Ländthusliållarens uppmärksamhet, än de bitar, som i Annalerna nu finnas och hvilka med hvarandra äga ingen gemenskap:
Hvad skulle icke en sådan LandtbruksCours kunna verka för gagneliga följder, och för att complettcra den kunde' roan af de enskiltas Skrifter upptaga hvad som deri synes förtjena en plats, då dertill kommer berättelsen från Diverse HushållsSällskaper , hvilka äfven kunna tjena till mycken upplysning.
Och för att göra ett helt af allt detta, synes mig LandtbrnksAcademien kunna låta ett par kunniga män resa ikring i Landet, för att i sammanhang uppgöra en Statistisk berättelse om Riket.
Min mening är att i mohn som denna Course blef satt i Systeme borde föreläsningen hållas vissa tider och dagar, då först kan den anses för en Academie, hvars följder skulle snart verka till allmänt väl, ty nu mera kan Landtmanna-yrket behandlas vettenskapligt, likasom med alla andra Vettenskaper, och den Principen anses för oändeligen falsk, att det gör tillfyllest att blott som en mechanisk vana plöja,så och skörda, nej!
Landtbrukarens åsigter fordra långt större omfattning än den mindre kunnige förmodar.
Förledd af ämnet har jag kanske för vidlyftigt upprepat hvad jag önskar i och för det Vettenskapliga af Landtbruket,—nu återstår att undersöka LandtbruksAcademiens Central - 264 Den 24 Januaria Verkstads närvarande skick, hvilket beklagligen är — lysande illa gjorde Redskap, så dyra, att Hemmansdelar Jordras för alt lösa dem, kail otnöjeligen förleda den mindre förmögnc Landtmännen att förskaffa sig Instrumenter, som endast påskynda hans kanske förut af Pålagor och Brån vins-förhud tryckta Jordbruk, att snart bortgå under Klubban och Ägaren sjelf att hvila sig efter mödorna på Gäldstugan, Enligt min öfvertygelse fordras, för att så mycket som möjligt förekomma klander, följande; 1:0
Bör ej tillåtas det i LandtbruksAcademiens Verkstäder förfärdigas annat än Redskaper, gagneliga för Åkerbruket; afsättning felas ej om prisen äro billiga; men nu bållås de
Höga, för att afskräcka en livar, oell derigenom befordra alla andra slags beställningar och Entrepcnader. 2:0