Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslaget anslogs bredvid voter:s-propos:n.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 14.
Landtm, yttrade, det R. o. Ad. torde finna, att det med ordningen af föredragningen vöre mest öfverensstämmande, att det återstående af llr von Hai ImansdorlFs förslag n-u blefve föremål för It. o. Ad:s afgörande; Hr Landtm, ville således 1111 låta uppläsa den återstående §:n af Hr von HartmansdorlFs förslag, hvilken han ansett böra blifva den 6:te, beroende det af R. o.
Ad., efter det nyss fattade beslutet, att sedermera bestämma, ifall §:n uutoges, hvilken ordningsnummer den borde erhålla. 6 §:n i Hr von Hartmansdorlls förslag upplästes.
Jag har blott begärt ordet för att af Ridd.Secrel:n få upplysning, om icke förhållandet är sådant, att Utsk:ns förslag ännu icke är afgjordt, utan alt, såvida Ståndet afslår de här föreslagna contra-propositionerna, det för R. o. Ad. återstår att afgöra Utsk:ns förslag.
Den första propos:n, som Hr Frih. o. Landtm, framställde, innehöll bifall till Utsk:ns be - aoS D e ii 8 Man c. m, tankande.
Den besvarades med ja och nej, och då förklarade Ur Landtm., att då proposan blifvit med ja och nej besvarad, ansåg Hr Landtm, sig böra framställa de öfriga förslagen först.
JLSlef något af dem bifallet, så förföll naturligtvis Utsktns förslag, men om icke något ibland dem antogs, så återstod livad Utsk:n föreslagit till R. o. Ad:s afgörande.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr von Hartmansdorff* nu sist upplästa förslag.
Då jag gjort mitt förslag näst efter Hr von Hartmansdorff*, så anhåller jag, att det nu måtte blifva föremål för proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt förslå delen af Hr Gripenstedls förslag blifvit afslagen tillika med Ur von Hartmansdorff; 5 §; nu återslode den sednare delen af Hr Gripenstedt* förslag, hvilket upplästes.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag.
Hr Landtm, yttrade, att i ordningen förekomme nu Hr von Hohenhausens förslag.
Jag vet icke om Hr Frih.o. Landtm, så bestämdt afgjort, att icke nu, när endast 2:ne förslag till contra-propos. återstå, den frågan kunde afgöras, huruvida Frih.
Cederslröms eller milt förslag skulle blifva contra-propos.
Då återstår alltid till sist Utsktns förslag, hvilket vid slutliga afgörande! bör förekomma i japropos.
Det skulle synas mig bäst, att man först bestämde hvilken contra-propos. deremot skall uppställas.
Det af mig framställda förslag, sorn är öfverensstämmande med PresteShs beslut, afser rent alslag å den 5 §:n och förändrad redaction af 6 §:n i Utsktns förslag.
Uti Hr von Hohenhausens förslag äro deremot både å och 6 §§tua intagna.
Huru man skall skilja deni emellan vet jag icke.
Det lärer väl vera det enklaste , att de nu återstående förslagen, likasom de föregtde, först framställas lill antagande eller förkastande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna, att Hr von Hohenhausens förslag nu först borde framställas lill antagande; bielke det antaget, så vore saken af - Do n 8 Mars e. m. 209 afgjord; Liefve propostn med öfvervägande nej besvarad, kunde votering begäras, då fråga uppkomme om hvilken mening, som borde till contra-propos. bestämmas.
Sedan Hr von Hohenhausens förslag till förändrad redaction af 5 och 6 §§:na blifvit uppläst, hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga detta förslag.
Då llr Landtm, nu förnyade sin propos. till antagande af Hr von Hohenhausens förslag, blef den så besvarad, att Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja.
Hr von Hohenhausen begärde votering.
Hr Landtm, yttrade, att nu uppstode fråga 0111 hvilken mening borde till contra-propos. antagas.
Jag anser visserligen en syftesenlig utgång af denna fråga vara i det hela förfelad; men under nuvar. omständigheter synes det dock vara väl, om R. o. Ad:s majoritet kunde instämma med något annat Stånd.
I sådant afseende hemställer jag, att contra-proposm matte blifva instämmande med PresteSt., d. v. s. förkastande af 5 §:n och antagande af 6 §:n sådan som PresteSt. antagit den.
Jag får anhålla om upplysning, huruvida Hr Frih. o. Landtm, har sig bekant hvad PresteSt. i detta afseende har beslutat, på det vi måtte få säkerhet derom.
Den upplysning jag lemnat om PresteSt:s beslut har jag bekommit af Biskop Heurlin och Doctor Thomander, då jag gick härifrån efter förmiddagens plenum, nemi. att 5 §:n af Utskms förslag var afslagen och G §:n antagen med den redaction, som jag inför R. o. Ad. haft äran uppläsa.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen officiel underrättelse ankommit om något annat Stånds, än BondeSt:s beslut i denna fråga.
Detta sistnämnda
Stånd hade godkänt 1 och 20 5S‘na l,f* det v‘d betänk.
N:o 4 fogade förslag och i öfrigt med tvänne obetydliga redactionsförändringar godkänt det förslag, som är bifogadt betänk.
N:o ag.
Hr Frih. o. Landtm, lät uppläsa Frih.
Cederströms förslag, under tillkännagifvande att dertill hörde att 5 §:n skulle afslås.
Mig förefaller det något besynnerligt, att om nu votering skulle anställas till antagande af antingen Hr von Hohenhausens eller Frih.
Cederströms förslag, så skulle ehvad utgång voteringen erhölle, R. o. Ad. deri21 II. 27 aio Den 8 Mars c. m. genom afklippa pröfningen af Utsk:ns förslag, hvilket dock först af Hr Frih. o. Landtm, framställdes lill afgörande, hvarefter Hr Landtm, förklarade sig icke hafva uppfattat huruvida, vid propostns besvarande, ja eller nej varit öfvervägande.
Vi skulle igenom den nu ifrågasatta contra-propos:n, rakt komma till uteslutande af Utsk:ns förslag, oell jag hemställer derföre till
Hr Landtm., om ej först borde afgöras, huruvida R. o. Ad. vill afslå Utsk:ns förslag.
Hr Frih. o. L a n d t m. fästade uppmärksamheten deruppå, alt till contra-propos. nu kunde antagas antingen Utsk-.ns eller Frih. Cederströms förslag; hvilketdera af dem som antoges, så komme det andra att förfalla.
Under nuvar. förhållanden har jag egentligen ingenting emot Frih.
Cederströms förslag, annat än att han vill helt och hållet borttaga 5 §:n och sätter intet i stället.
Jag skulle önska, att genom det nu blifvande beslutet äfven bestämdes den beskattningsrätt, som kan öfverlåtas åt sockenstämmorna.
Då man åter helt och hållet borttager 5 §:n och endast talar om rösträttighet, så finnes intet stadgande om beskattningsrätt, och således skulle ingen sådan för sockenstämmorna existera.
Jag skulle derföre hemställa, om icke Frih.
Cederström ville benäget biträda oss med att göra upp ett sådant stadgande.
Jag tyckte att Frihtn i förmiddags framställde ett förslag i den vägen och hemställer, om det icke möjligen kunde inflyta i hans nu ifrågavar. förslag.
Efter nu gällande författningar har sockenstämman rättighet alt besluta öfver afgifter, hvilket beslut gäller för dem, som biträdt detsamma, men icke emot dem, som deremot protestera.
Det är klart, att om icke R.
St. vid denna riksdag besluta ett sätt för afgifters bestämmande i sockenstämma för communalbehof, så står denna fråga i samma skick, som den förut är.
Men jag skulle förmoda, att, innan If. o.
Ad. samt de öfriga Stånden hinna till slut med pröfningen af ifrågavar. författning och komma till sockennämndens befallning, de skola finna nödvändigt att fastställa ett sätt, enligt hvilket socknarne kunna öfverenskomma och besluta om afgifter, hvilka en hvar skall vara underkastad, d. v. s. att Ständerne derom besluta på grund af 56 §: n RiksdOrdn.; men först måste man väl rätteligen, såsom PresteSt. gjort, afslå nu ifrågavar. 5 §, emedan man icke gerna annat än i bevillningsväg kan besluta huru hevilla.afgifter af Svenska folket skola utgöras, då sådant enligt grundlagen endast af R.
St. kan bestämmas.
Jag skulle i öfrigt visserligen kunna uppgifva det förslag jag i förmiddags framställde.
Det var nemi , att alla sådana afgifter skulle utgå i mån af bruttoinkomst, och icke få i något fall öfverstiga proc. af densamma; men innan man med andra Stånds ledamöter öfverenskommit om Den 8 Mari e. m. den frågan oell liar något hopp om ali flera Stånd skola derom sig förena, samt då man i 6 §:n antagit en rösträttighet efter i art. i bevilln.förordn., skulle jag tro det vara skäligen afgjordt, att afgifter till bestämda belopp, som af R.
St. komma ali bestämmas, blifva beräknade efter bevilln. förordotns 2 artikel såsom mätare.
Landtm, samt R. o. Ad., om icke, sedan denna votering är afgjord och dervid blifvit bestämdt huruvida Hr von Hohen hansens eller Frih.
Cederströms förslag skall segra, propos. må fram. ställas på Utsk:ns förslag och det då blifva ja-propos. samt det förslag, söm vid denna votering erhåller flesta rösterna, antagas till nej-proposition.
Jag skall visserligen icke yrka votering, men för formens skull anser jag nödvändigt att vi få afgjordt huruvida Utsk:ns förslag antages eller icke, och derpå begär jag proposition.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af hvad som nu blifvit yttradt, om icke R.o. Ad. skulle anse lämpligt att propos. nu framställdes till antagande af FrihCederströms förslag såsom contra-propos.; blefve den proposrn med ja och nej besvarad, så komme propos. att framställas till antagande af Utsktns förslag såsom contra-proposition.
Blefve denna propos. med ja besvarad, så blefve TJtsktns förslag contra-propos.; blefve den med nej besvarad, återkomme man till Frih.
Cederströms förslag, och då hade Utsk:ns förslag kommit under ompröfvande.
Jag har trott att afsigten med så väl de redan framställda propostna som voteringen om Hr von Hohenhausen.? förslag blott varit att söka en contra-propos. till Utsk:ns förslag.
Har icke afsigten varit sådan, så måste jag reservera mig emot föredragningssättet, alldenstund vi då gatt alldeles förbi Utsk:ns förslag, efter det proposm till detsommas antagande blifvit med ja och nej besvarad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om Hr Munck af Rosenschöld varit närvar, från början af propositionernas framställande rörtde de nu föredragna §§:na, hade han funnit, att Hr Landtm, aldraförst framställt propos. å IJtsk:ns förslag, och att denna propos. blifvit med ja och nej besvarad; derefter hade propos. blifvit framställd å Hr von Hartmansdorff? förslag; då likväl delta sistnämnda förslag var så uppfaltadt, att ordningen af §§:na var omflyttad och propos. begärdes på hvardera af dem, kunde ej den vanliga formen iakttagas, att först votera om contra-propos:n; enahanda var förhållandet med Hr Gripenstedts förslag; men sedan Hr von Hohenhausen.?
förslag blifvit framstäldt till propos., hvilket omfattade båda §§:na, hade Utsktns förslag återkommit i fråga vid bestämmandet af contra-propostn. au Den 8 Mars e. m.
Hr Landlm. hemställde, om R. o. Ad. behagade till contrapropos. antaga Frih.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Utskms förslag lill 5 och 6 §§:na.
TJppå derefter förnyad propos. antog R. o.
Ad. till contra-propos.
Dea som antager Hr von Hohenhausens förslag till 5 och 6 §§ i lagen för sockenstämmor, voterar p; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad.
Cederströms förslag, enligt hvilket 5 §:n i Utskins förslag afslås och 6 §:n erhåller den af honom uppgifna lydelse.
De båda förslagen anslogos bredvid voler:s-propos:n.
Efter voteringens slut, hefunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 7.
Jag vill icke reservera mig emot beslutet, men jag får anmäla min reservation emot föredragningssältet.
Jag var närvar, ocb hörde Hr Frih. o. Landtm, framställa propos. på Utskms förslag samt sedan förklara alt den blifvit med ja och nej besvarad.
Det är detta förfarande, hvilket jag anser formvidrig!, alldenstund, då ingen ledamot, för alt återställa formen, begärt votering, derigenom inträffat, att
Utskms förslag ej kunnat komma i fråga annorlunda än i contra-proposm, då detsamma likväl efter all form hort blifva ja-proposition.
Genom det beslut, R. o. Ad. nu fattat, är 5 §:n i Utskms förslag afslagen, hvilken handlar om communens rätt att bestämma afgifter och siitlet huru dessa afgifter skola uttaxeras.
Då nu denna § är afslagen, och intet annat är salt i stället, så har en lucka uppkommit, och det är för ali Ivila denna lucka, hvartill jag anser mig hafva rätt, helst Frih.
Tersmeden derom gjorde framställning innan beslutet fattades, som jag tager mig friheten framställa följande förslag:
''Sockenstämma må besluta afgifter för cominunala behof; doek icke af andra än dem, som i stämman röstägande är o.
Vid ufgifters uttaxering
Dea 8 Mars e. m. följes samma beräkningsgrund, som gäller för rösträttiglieten.
” Hr Lefre'n: I anleda, af Hr Munck af Rosenschölds anmärkt!, anser jag mig pligtig alt citera 54 §:n Riksd.- Ordn., i, enlighet nied hvilkens ordalydelse och bokstaf
Hr Landtm, har målet föredragit.
Det förslag, som af Hr Gripenstedt nu blifvit framstäldt. ur nära ordagrannt detsamma, som jag hade framställt för R. o. Ad. i detta hänseende.
Skilnaden är endast den, att han icke omnämner huru förhållas skall då besvär anföras.
När sådant icke omnämnes, så förhålles naturligtvis så, att alla sådana besvär skola gå in lill Konungens Bef:h:de på vanligt sätt. ålen sjelfva saken, burti taxeras skall, är i Hr Gripenstedt förslag alldeles ordagrannt lika med hvad jag hade äran föreslå.
Då jag icke hört alt Hr Gripenstedt i delta afseende nfgifvit nugot förslag under discussionen, och Hr Landtm, förklarat att öfverläggningen örn 5 och 6 §§.‘na är slutad, så anser jag lians nu gjorda förslag vara en ny motion, och hemställer till R. o. Ad. huruvida den kan upptagas eller icke.
Hr Munck af Rosenschöld: I anledn. af Hr Lefrens anmärkn. vill jag hafva äran upplysa honom, att jag har mig ganska väl bekant 54 J:n Riksd.Ordn.; men den handlar derom, att när målet under discussionen skiljer sig uti flera olika delar, skall propos. på hvarje särskild del framställas; och icke derom, alt sedan propos. på ett förslog blifvit framställd, skall det lemnäs oafgjord!, antingen den ur med ja eller nej besvarad.
Jag ser icke något hinder för Hr Gripenstedt alt uppgifva ett förslag till 5 §, sedan intet af de förslag, som förut i detta afseende varit gjorda, blifvit af R. o. Ad. gilladt.
Vid Hr Gripenstedts förslag vill jag blott erinra, att det undantag, som han gjort, synes mig böra alldeles uteslutas.
Hans förslag lyder som följer: ”Sockenstämma må besluta afgifter för communala behof, dock icke af andra än dem, som i stämman röstägande äro.’’
Detta dock, med derpå följande ord ända till punkten, ville jag föreslå måtte utgå, emedan eljest följden skulle blifva, att en del af socknens innevånare blefve befriad från communala afgifter, hvilket vore stridande med den allmänna författningen af år lBtr, ang:de bidrag till fattigvården , enligt hvilken alla, som icke sjelfve i!ro i behof af fattigvård, äro skyldige att i afgifterna dertill deltaga.
Den sisla punkten af det nu gjorda förslaget innehåller: ”Vid afgifters uttaxering följes samma beräkningsgrund, som gäller för rösträttigheten.”
Örn detta förslag af R. o. Ad. gillas, så äro med detsamma alia de svårigheter undan - Den 8 Mars e. m. röjda, som innehållas i Utsk:ns förslag, der ett slags godtycklig taxering tillätes och der man följaktligen Liefve nödskakad att tillsätta en högre myndighet af gode män m. m.
Oin svårigheterna dervid har lt. o. Ad. ledan hört så mycket ordas, att något deraf nn icke hehöfver upprepas.
Jag tillstyrker antagandet af Hr Gripenstedts förslag, utom det undantag, jag nyss nämnde.
I händelse Hr Landtm, anser Hr Gripenstedts förslag kunna komma att utgöra föremål för öfverläggning, så anhåller jag att deröfver få yttra mig, men i annan händelse har jag intet att erinra.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, i anledn. af Frih. Cederströms nu gjorda framställning, sin mening vara den, att Hr Gripenstedts förslag visserligen kunde komma under öfverläggning.
Då Hr Frih. o. Landtm, anser sig kunna göra propos. på Hr Gripenstedts förslag, så anhåller jag att få upptaga samma förslag till vederläggning.
Enligt 57 §:n Reg.F;n utöfvas Svenska folkets beskattningsrätt af R.
St. äga ingen i grundlagen bestämd rättighet att från sig delegera denna dem uteslutande förbehållna rättighet och skyldighet att beskatta Svenska folket och att öfverlemna den ål så små delegationer af medborgare i Riket som socknar.
De oordningar, sorn deraf kunde uppkomma, äro påtagliga, och skulle något sådant ske, så måtte Sländerne ovillkorligen bestämma formen och mnximi-qvantiteterna af de beskattningar, som få utgöras af communerna efter deras öfverenskommelse till de localbehof, som der förekomma.
Del vore eljest att rent af bryta sönder den vigtiga grundsats för grundlagens stadgande här i landet, alt man ej må få öfverenskomma om afgifter i socknar eller i län, der folket är samladt och der en landshöfding eller en Konung framkommer och föreslår de församlade afgifter.
De äga ingen rätt alt dertill bifalla och kunna ej få beskatta sig sjelfva på detta sätt.
De måste afvakta beslut af R.
St., Svenska folkets ombud, som skola öfverlägga och besluta om hvarje beskattning.
Denna vigliga princip i vår lagstiftning får icke förbises vid en communal-lagstiftning, utan måste der noggrannare än eljest iakttagas, synnerligen som början, af en sådan förändring, sorn mvcket skiljer sig från hvad hittills vanligt varit, naturligtvis kommer att åtföljas af missbruk och lenmar öppet fält åt förtydningar.
Jag bestrider lagligheten af Hr Gripenstedts förslag.
Den siste värde talaren har af Reg.- F:ns 57 §, som säger att allmänna beskattningsrätten tillkommer R.
St. allena, velat draga den slutsats, att icke communerne få sig sjelfva beskatta; men han har på samma De n 8 M a rs e. m. ai5 gång sagt, alt en sådan beskattningsrätt skulle vara dem tillåten, örn R.
St. bestämde något maximum, hvaröfver afgifterna icke finge uppgå.
Jag förstår icke logiken i detta raisonnement, alt man ena gången säger dem icke fa beskatta sig, och i punkten derefter yttrar, att de få göra det intill ett visst maximi-belopp.
Redan denna motsägelse torde vara ett argument emot den värde Frilierrens påstående i det liela.
För öfrigt
Ilar detta redan blifvit sagdt, besvaradt oell återupprepadt å ömse sidor under discussionen oin 5 §:n i Utsk:ns förslag, som nu är afslagen, oell det torde således vara öfverflödigt att nu vidare orda härom.
Hr von Hartmansdorff liar bestridt mellanmeningen i mitt förslag, nemi. att beskattningsrätten ej finge sträcka sig längre, än till dem som äga röst i församlingen.
Jag beliöfver såsom försvar derför endast nämna den allmänna principen, att sjelfbeskaltningsrälten skall vara bibehållen, det är att ingen må beskattas, som icke äger sin röst i beslutet.
Jag får således vidblifva mitt förslag oförändradt, och anhåller om liiFrih. o. Landtmts propos. samt R. o.
Adis bifall derå.
Hr Gripenstedt grundar sitt förslag på Svenska folkets sjelfheskattningsrätt.
Den Svenska folkets urgamla rätt att sig sjelft beskatta, har §:n Reg.- F:n förklarat utöfvas af R.
Sjelfbeskattningsrätten, mine herrar! finnes således icke hos Svenska folket annorlunda, än att den utöfvas vid allmän riksdag af R.
St. R.
St. hafva med K. M., såsom Hr von Hartmansdorff riktigt anmärkt, beslutat, alt en livar, sorn icke är i behof af andras hjelp, skall till fattigförsörjningen bidraga.
Nåväl! många, som icke äro i behof af andras hjelp, linnas i landet, utan att hafva någon rösträttighet i sockenstämman.
Desse skola dock till fattigvården bidraga.
St. hafva beslutat, att till veneriska smittans hämmande skall inom hvarje ort från i till 5 sk. uttaxeras efter behofvet för de sjuka.
Är det icke R.
St., som gjort detta?
Nåväl! R.
St. kunna jemväl förklara, att i socknarna skall till skolundervisningen utgöras från i till 5 r:dr, från i till lo sk. per mantalsskrifven person, eller efter summa bevillning, summa statsbidrag, summa inkomst.
St. äga denna beskattningsrätt, som socknarne hvarken äga eller lagligen kunna få.
Deruti ligger skilnaden.
Vilja Sländerne bestämma en ny grund för beskattning inom socknarna , så måste det ske i annan väg än den nu förekommande.
Då måste absolut den person, som framkommer med förslaget, uppgifva huru beskattningen skall tillgå, till hvad belopp, af hvilka personer, och huru den skall utgå, ty eljest blir det en sjelfbeskattningsrält, öfverflyttad från R.
St. på folket, hvilken öfverflytlning icke grundlagen medgifver.
Hr Aminoff: Sedan Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att Hr Gripenstedts motion får upptagas, så får jag i allo D cu 8 Mars e. tn. instämma i densamma.
Jag kan icke fatta, att R.
St. hafva något att göra med livad en commun inom sig beslutar.
Frågan gäller också icke endast hvad sorn erfordras inom communen.
Skulle ingen beskattning, inga tillskott, inga öfverenskommelser om penningebidrag kunna ske utan R.
St:s beslut, så skulle ju R.
St. behöfva borns öfver hvar enda skilling, sorn utgafs till ett allmänt nyttigt ändamål.
Jag får således, på grund häraf, belt och hållet bestrida tillämpligheten på detta ställe af den utaf Frih.
Cederström citerade 57 §:n i Reg.Ftn, och 0111 den bär vore tillämplig, vore sådant oändligen skadligt och icke ledande till något godt ändamål.
Jag yrkar i allo bifall lill Hr Gripenstedt förslag, Hr von Rosen:
Ehuru vågadt det är att uppträda emot Frih.
Cederström i dylika frågor, som röra Reg.F:n, så tilltror jag mig likväl att vid detta tillfälle kunna göra det.
Vi kalla detta beskattning.
Jag kallar detta icke så.
Jag kallar det ett communal-ombestyr , som kan reduceras till jemförelse med livar och en bolagsstämma , om jag så får säga, som bestämmer hvilka afgifter bolaget skall underkasta sig.
Der måste minoriteten underkasta sig majoritetens beslut.
Jag tror ilian icke kan kalla det en beskattning.
Det är en familj, en socken, som kan hafva sina samfällda bestyr.
Det måste vara deras enskilda rätt att hushålla Rusig sjelfva.
Frilun torde också påminna sig, att hvem som helst kan klaga öfver ett sockenstämmobeslut.
0111 vid detsammas fattande gått oriktigt tillväga.
Det är omöjligt att kunna tillvägabringa någon comrnunalstyrelse, om icke några utgifter dermed förenas.
Skulle nu hvarje sådan utgift först bestämmas af R.
St., så frågar jag hvartill communalstyrelsen skulle tjena.
Om t. ex. en stad, såsom ofta handt, har en s. k. stadstjur, så frågar jag om Ständerne skola komma öfverens 0111 anslag för densammas underhåll.
Vi hafva många communalbestyr, som ej kunna blifva föremål för R.
St;s beslut.
Jag kan icke föreställa mig att någon communalstyrelse kan existera, 0111 icke cominunerna inom sig agde en taxering eller rättighet att uttaxera nödiga afgifter.
Jag ser ingen våda dervid, då de sjelfve skola utbetala den summa, som uttaxeras.
De lära väl akta sig att beskatta sig sjelfva till mer än nödigt är.
Vi hafva ju redan rättighet för socknarna att öfverensskomma om afgifter.
Jag har icke hört någon klagan deröfver, och jag tror ej vådan vara stor vid öfriga författningar eller öfriga förhållanden i vårt land; hvarföre jag tillstyrker bifall å Hr Gripenstedts motion.
Hr Lefrefn:
För någon tid sedan under denna riksdag hade jag tillfälle att öfverlägga med en af mina vänner 0111 bokstafven och ändamålet af §:n Reg.Ftn, och vi öfverenskomrno begge om att den var stiftad för att hindra det gamla bruket, då Konungarne hade för sed att samman - Den 8 Mari r. lil. 217 mankalla provinsernas innevånare, för alt af riem begära vissa gärder, vissa tillskott för Rikets allmänna behof.
Men att 57 §:n skulle vara ämnad att förebygga uppfyllandet af den skyldighet, sorn hvarje socken äger att sörja för sina sockenutgi(ter, så att de pligter uppfyllas som åligga socknen, det kan jag för min del icke fatta.
Den person, jag öfverlade med, var Frih.
Jacob Cederström.
Han upplyste mig om 57 §:ns upphof vid 1809 års riksdag, och jag är fullt ense med honom derom, att den tillkommit för att hindra partiella beskattningar för Statens räkning; men att den skall hindia communerna att sörja för sina egna behof, det tror jag icke vara meningen.
Jag instämmer i allo med Hr von Hartmansdorff i den redaclion , som han tillstyrkt, men jag anser, att Hr Gripenstedt har gått för långt i sill förslag.
Jag är uppkallad af Hrrine von Rosen oell Lefrén att ännu en gång yttra några ord i denna sak.
Hr von Rosen har ansett socknarna kunna jemföras med ett bolag, som inom sig äger rätt att efter pluralitet öfverenskomma och besluta om afgifler, efter bolagsreglor förmodligen.
Nåväl! det är fritt för hvar och en alt gå in i bolag, men det är icke fritt för hvar och en att af gå från socknen, då han icke kan taga hemmanet med sig.