Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har här yttrat att Westerås stadsförsamling icke skulle vidkännas de utgifter som Den 6 Februari. andra församlingar i riket äro ålagde; men dä man å ena sidan upräknat alla dessa inkomster som till domkyrkan ingå, oell å andra sidan sagt, att allt detta icke går till domkyrkans underhåll utan dels till aflönmgar dels till underhållande och byggande af Consistoriehus o. s. v. samt hyresersättning åt 4 lektorer och skolans rektor m. m., lärer man väl icke derföre kunna påstå alt denna hyresersättning åt lektorer eller detta underhåll af Consistoriibus skall utgå af församlingen.
Låt så vara att icke dessa kostnader böra utgå af Domkyrkans medel, men hvem sorn än skall betala dem, icke måtte det vara den församling i hvilken nämnde personer bo, ty det kan väl icke vara mitt åliggande, om jag är hyresgäst i Stockholm, att betala hyresersättning till lektorerne vid Stockholms Gymnasium.
Det måste anses vara en stifls-angelägenhet eller en det allmännas angelägenhet.
Emellertid hafva dessa utgifter blifvit anvisade på Domkyikans inkomster, utan ett församlingen får någon lättnad.
Mig synes det således vara ett sätt för staten att befria domkyrkan från dessa utgifter och i förhållande dertill öka lånet och minska anslaget, men för slaten blir det detsamma i afsrde på fullbordandet af reparationen, ehuru det bidrager till att intrassla dess räkenskaper, ifall man tycker deri ligga någon fördel, i annat fall anser jag det vara bäst att dessa utgifter, som måste bestridas, fortfarande gå såsom hittills.
Jag tror icke att någon här mot satt sig den reparation som är nödvändigt af behofvet påkallad, men jag ber Hrr:ne och i synnerhet dem som försvarat Utsk:s Betänk, besinna, att det är en stor skillnad mellan att reparera en mindre remna och alt rifva ner och ombilda en stor del af domkyrkan.
En mindre summa kan förslå till att hindra kyrkan från att ramla ner till följd af en upkommen spricka i en mur, men en betydlig summa skulle erfordras för alt ändra fönster och portar och ställa kyrkans arkitektur i, såsom StatsUtsk. uttrycker sig, »harmoni till det hela».
Jag tror att om utgiften för det första ändamålet, hvilket jag icke betviflar eller vill sätta mig emot, är nödvändigt, är det andra deremot icke behöfligt; det skulle vara en vandalism som komme att förstöra denna byggnad, och hvar och en måste lika med mig medgifva att det icke är så trängande af behofvet pä kalladt att göra den ombildning af arkitekturen som StatsUtsk. förordat.
Det är af 2:ne skäl jag motsätter mig detta anslag, det ena är att jag icke tror vår tid vara särdeles lyckad i sina byggnadsföretag, det andra är att statens tillgångar äro så medtagne, att man icke bör, för nöjet att se enhet i Westerås domkyrkas arkitektur, ytterligare taga dem i anspråk.
Skulle icke domkyrkans inkomster förslå till remnans reparerande, må staten mellankomma, men den andra utgiften anser jag fortfarande onödig och yrkar derföre afslag å densamma.
Det förefaller mig lern ligen märkvär digt, att Frih. Klinkowström så omiidt bedömer de skäl, Utsk.
Den 6 Februari. framställt för bifall lill detta Betänk., då Frib:n så alldeles nyss förut berömt och gillat de motiver, som föranledi Utskis tillstyrkande af understöd till Linköpings domkyrka; ty om vi efterse, finna vi att i Utsk:s skäl för detta sistnämda anslaget ingredierar samma åsigt, som varit rådande äfven i det förra.
Sålunda äro t. ex. vid Linköpings domkyrka för putsning och reparerande af de inre väggarne anslagne 4.000
Rdr, för yttre taklistens reparation eller förnyande 5,000 o. s. v., och allt detta är ju också sådant som hör till prydlighet och ordning, men icke till kyrkans ovillkorliga bestånd.
Likväl har Hr Frih. Klinkowström benäget medgifvit, ja till och med sjelf förordat beviljandet af ett anslag e 25.000
Bko utan afdrag af nämnde 9,000 Bdr åt Linköpings Domkyrka.
Jag kan då icke finna annat än att det måtte vara R. o. Ad. obetaget, att jemväl, nu i sin helhet bifalla det af StatsUtsk. föreslagna belopp.
— IIr Frih.
Klinkowström har för öfrigt i så vidsträckt måtto uttalat sitt anathema, icke allenast ofver StatsUtsk:s smak och skönhetssinne, utan äfven öfver R. o. Adis, som varit nog olycklig att bifalla StatsUtsk:s hemställanden, att jag tror det vi, med så många grofva synder på vårt samvete, dem vi utan svårighet förmå bära, äfven kunna uthärda den nu i fråga v:de.
Propos. till bifall å förevide Utlåt, blef nu framställd och besvarad med starka
Ja blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Föredrogos och bi fö 11 os StalsUtskis nedannämnde den 30 sist!.
Januari på bordet lagda Ut 1 åt;n :
Nio 239, angide ifrågaslälldt statsbidrag för tornbyggnad vid Hedvig Eleonora kyrka i IJufvudstaden och samma kyrkas reparerande; och Nio 240, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning för förste och andre Amanuenserne vid Universilets-bibliotheket i Lund.
Föredrogs Exped.Utslcs den 3 dennes på bordet lagda Memorial Nio 9, i anledn. af återremiss å skrifvelseförslaget Nio 180.
Det förevide skrifvelseförsla get är, i anseende till innehållets vigt och omfång, temligen drygt att upläsa, ehuru ansenligen förkortadt det, på sätt hos R. o. Ad. yrkadt blifvit, numera har uppställts.
— Som, genom förnyad bordläggning, tillfälle blifvit dem beredt, som interesse™ sig för ämnet, att af skrifvelsen i dess förändrade skick taga kännedom, får jag, — under försäkran att de inom det Höglofl.
Ståndet, ej mindre än inom öfrige RiksStin, mot första redaktionen gjorda anmärkir blifvit af Exped.Ulsk. noggrann! iakttagne och rättelse numera gjord, — vördsamt hemställa huruvida icke upläsningen må anses öfverflödig, anhållande jag om bifall å förslaget. 26fi Den 6 Februari.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. ansåg R. o. Ad. någon upläsning af det nya under N:o 207 afgifna skrifvelseförslaget icke erfordras; hvarefter förev:de Mern. lades till handlingarna samt R. o. Ad. godkände nyssnämnde skrifvelseförslag.
Föredrogs och bifölls sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 3 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 47, i anledn. af väckt motion om befrielse från rotering för Ansätts-hemman i Jemtlands län.
Föredrogs men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Stats- samt Allm. Resv.- och Ekon.UtsIcs den 3 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 48, i anled. af väckte motioner, angide lindring i båtsmansroteringen och dermed sammanhang egande frågor.
Föredrogs och lades till handlingarne sammansatta Stats-samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 3 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 49, med anledn. af BondeSt:s återremiss af Utsk:s Mern.
N:o 42.
Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter BankoUtsk:s nedannämnde den 3 dennes på bordet lagde Utlåt:n och Mern.:
N:o 72, i anledn. af väckt motion om belåning af guld och silfver i R.
St:rs Bank och dess lånekontor; N:o 73, med hemställan om tillfällig löneförhöjning för Kanslisten W. Maechel; och N:o 74, i anledn. af väckt motion, ang:de dels betalningsanstånd i vissa fall för RiksBankens gäldenärer, dels försträckningars meddelande till Privat- och FilialBanker.
Föredrogos och lades till handlingarne BankoUtsk:s den 3 dennes bordlagda Mern.
N:o 75, med anmälan om RiksStins beslut, i anledn. af Utlåt.
Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter nedannämnde dels den 3 dels den 4 dennes på bordet lagde Utlåtrn och Betänkrn, nemligen från BankoUlskollel:
N:o 76, i anledn. af väckt motion att någon viss del af Bankovinsten må enligt upgifne grunder till Bankens konsoliderande användas; N:o 77, ang:de instruktionen för R.
Skrs Revisorer öfver BankoDiskontverket i Stockholm och Lånekontoren i Orterne; Den 6 Februari. 267 Lagutskottet: N:o 62, i anledn. af framställde anmärkir emot Utskis Betänk.
N:o 47, öfver väckt motion om stiftande af lag, ang:de allmänt kyrkomöte; N:o 63, i anledn. af väckte motioner, angide dels införandet af en allmän Notariats-institution, dels inrättandet af ett Notariatsembete vid HäradsRälten, dels ,ock stiftande af lag i afseende på Notar i i-pub! ici-befattningen ; N:o 64, i anledn. af väckt motion, angide förklaring af 15 Kap. 2 § HandelsBalken; SlatsUlskollet:
Nio 241, i fråga om användande af en del utaf bränvinsbränningsafgiften till de lägre undervisningsverkens och folkskolornes behof; Nio 242, angide ansvarigheten för de af Ilypotheksföreningarne uptagne lån; samt
Nio 243, angide fortfarande understöd för Riksgäldskontorets Enke- och pupillkassa.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk. den 4 dennes, på bordet lagda Mern.
Nio 244, angide inlösen af ytterligare anmälde, först efter preskriptionstidens slut hos Riksgäldskontoret företedde Iliksgäldssedlar.
Vid föredragning af StatsUtskis den 4 dennes på bordet lagda Utlåt.
Nio 245, i anledn. af väckt motion om inlösen för Statens räkning af Kamereraren Carl Sandbergs anteckningar i Kameralväsendet, blef detta Utlåt, ånyo bordlagdt, uppå derom af flere ledamöter framställd begäran.
Föredrogs och bifölls StatsUtskis den 4 dennes på bordet lagda Utlåt.
Nio 246, angide afskrifning utaf återstoden af lånet för ett utdiknmgsarbete vid hemmanet Elmhult i Stenbrohult socken af Kronobergs län.
Föredrogs VäHofi.
BorgareStis den 4 dennes på bordet lagda Prot.Utdrag Nio 546, innehållande inbjudning till de öfrige RiksStin, att förena sig i BorgareStis, med afslag å 10:de punkten af StatsUtskis Utlåt.
Nio 235, fattade beslut, att för anläggning af jernvägsförbindelse emellan staden Borås och vestra stambanan i närheten af Herrljunga, må beviljas ett låneunderstöd af 1,700,000 Rdr
Rmt att utgå under minst fyra år, och att återgäldas på det sätt som för Hudiksvallsbanan är afsett, med förbehåll att aktieteckningssumman må bestämmas till minst 1,700,000 Rdr Rmt.
Denna fråga har bos R. o. Ad. blifvit så utförligen afhandlad att jag fruktar det vore ett 268 Den 6 Februari. missbruk af R. o. Ad:s tid, att nu ingå i förnyadt utredande af dess inre beskaffenhet och innehåll; men då från R. o. Ad:s sida det genom en utförlig debatt visat sig, att detta nu ånyo förev:de ännu undergått sorgfällig pröfning, samt det genom votering blifvit ådagalagdt, att | af de närv:de ledamöterna gillade Utsk:s framställning och afslogo den derifrån afvikande då yppade mening, tror jag det vara öfverensstämmande med R. och Ad:s värdighet alt icke nu, efter ett mellanskof af allenast några få dagar, omfatta en annan mening, nemi. densamma R. o. Ad. så nyligen förkastat.
Jag hemställer derföre vördsammast, att R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förra beslut, lägga ifrågavtde inbjudning till handlingarne.
Då jag var en bland dem som ansåg alt R.
St:r borde vid innevtde riksdag vidtaga någon åtgärd för att befrämja det vackra jernvägsföretag, som är ifråga, kan jag så mycket mera opartiskt yttra mig öfver den nu framställda inbjudningen.
Jag kan icke annat fln godkänna de skäl Frih.
Cederström framställt till afslag å densamma, och jag begärde just ordet för att hos R. o. Ad. göra samma anhållan som han nyss 8j°rt
Uppå härefter framställd propos. beslöt R. o.
Ad. alt med afslag å inbjudningen, lägga förevide prot.utdrag till handlingarne.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utslcn inkomne Utlåtin Mern. och Betänk.-n; nemligen från SlalsVlskoitel .- N:o 247, i anledn. af väckte motioner om förhöjning af ersättning för kost och inqvartering åt soldat eller båtsman under tåg och marscher; N;o 248, i anledn. af väckt fråga om bränvins-bevillningsmedlens omedelbara ingående till och redovisande hos RiksgisKont.
; N:o 249, i anledn. af erhållen återremiss å en i Mern.
N:o 218 föreslagen voteringspropos.; N:o 250, med förslag till voteringspropos., ang:de den förre Just.Ombudsm., KammarRådet Theorell tillerkända pension; N:o 251, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s Betänk.
N:o 80, angide väckt fråga om löneförhöjning åt Statens Embets- och Tjenstemän m. fl. för år 1857; N:o 252, i anledn. af RiksStms beslut, angide pedagogiens i Lidköping upflyttning bland elementar-läroverken ; N:o 253, angide en gratifikation åt Hr StatsKommissarien Kock ; Sammansatta Stats-, Hevilla. sami Allm. Itcsv.- o. Elton.Utskottet: N:o 50, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om användande af den odisponcrade delen af den tili folk - D en 6 Februari.
269 undervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skyddsafgiften; Sammansatta Bevillnings- samt Allm. Besv.- och Ekon.Ulslcollet: N:o 13, i anledn. af RiksdagsfullmSktigen Paul Fritz Mengels motion ang:de särskilde föreskrifter rörande tullbehandlingen af utländskt bränvin; Sammansatta Lag- samt Allm.
Besv.- och Eicon.Utskottet: N:o 43, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 43; N:o 46, i anledn. af väckte motioner om bestämmelser i afseende § Klockares tillsättande inom Skåne, Halland och Blekinge samt Bohus län; och N:o 47, i anledn. af väckte motioner om förändrad lagstiftning rörande val af Orgeinister, Klockare och andre Kyrkobetjente.
Slutligen uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslug till R.
Sl:rs underd. skrivelser lill K.
M. N:o 211, om utarbetande af förslag till författning rörande kommunal-styrelser m. m.; N:o 212, i fråga om inköp af fasta egendomen N:o l på Riddarholmen ; N:o 213, angide allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna Riksdag beviljade statsbidrag till väganläggningar m. fl., arbetsföretag; samt N:o 214, angide medels anvisande för undersökningar, inspektionskostnader samt expenser vid allmänna arbeten. 11. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. \ på 4 e. m.
In fidem protocolli, Alberl Manck.
270 Den 10 Febrnari.
Onsdagen den 10 Februari 1858.
Justerades 8 prot.-utdrag för d. 6 dennes samt pleni-prot för den 24 sistl.
November f. och e. m.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde frän Exped.- Ctsk. inkomne Förslag till R.
N:o 215, ang:de ett Linköpings
Domkyrka beviljadt låneunderstöds förändrande till anslag utan återbetalnings-skyldighet; och N:o 216, ang:de aflöningen för den person, som bestrider ordinarie tjenst, från hvars utöfning innebafvaren är, i egenskap af Just.Ombudsman, förhindrad.
Äfvenledes uplästes til! justering och godkändes nedannämnde frän Exped.Utsk. inkomne Förslag till g i Riksdagsbeslutet: N:o 16, ang:de RiksStyrelsens förande under H. M.
Konungens sjukdom; N:o 17, ang:de medels anvisande för större jernvägs-anläggningar, m. m.; N:o 18, ang:de nedsättning i hammarskatten, m. m.; N:o 19, om uphörande af rotehållarnes och soldaternes vid indeldta Infanteriet bidrag till soldatbeklädnaden; N:o 20, om uphörande af Öresundska tullen, m. m.; N:o 21, ang:de tuli-bevillningen; N:o 22, ang:de stämplade pappers-afgiften ; N:o 23, ang:de vilkoren för bränvins-tillverkning och försäljning; N:o 24, ang:de förklaring af 26 kap. 2 § ByggningaBalken samt ändring af samma kap:s 3 §; N:o 25, om ändring i lagstiftningen rörande jordafsöndring; N:0 26, ang:de en Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt; samt N:o 27, ang:de ändringar i stadgandena om inrättningen af allmänna Bevärings-manskapet.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:s den 3 och 6 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 48, i anledn. af väckte motioner, ang:de lindring i båtsmansroteringen och dermed sammanhang egande frågor.
271 1 :sta punkten, ang:de en af Vlsk. tillstyrkt underd. skrifvelse till K. M. I sammanhang med denna punkt föredrogs ett frän Hederv.
BondeSt. ankommet prot.-utdrag N:o 569, innehållande inbjudning till MedSt:n att förena sig i det af BondeSt. fattade beslut att, med afslag å ifrågav:de Utlåt., antaga det förslag till beslut, som uptages uti den Utlåt, bifogade reservation af Jöns Persson från Blekinge län.
Jag anhåller att Jöns Perssons reservation måtte upläsas, och att mig derefter återlemnas ordet.
Dessutom hemställer jag till de ledamöter, hvilka icke höra upläsningen, om de icke vilja taga Betänk, i hand och följa med argumentationen i reservationen.
Sedan den begärda upläsningen försiggått, anförde Hr von Koch:
På sätt R. o. Ad nu inbemtat, är förnämsta skälet, hvarpå reservanten byggt sitt förslag, det, att lemna någon ersättning åt dem, som hålla båtsmän, då vid denna Riksdag R.
St:r redan beviljat ersättning till dem, som hålla kavallerister med 25 Rdr per rusthåll samt åt dem, som hålla soldater, ersättning med 5 Rdr 8 sk. per rote, hvarigenom de blifvit alldeles befriade från soldatbeklädnaden.
Deremot hafva de, som hålla båtsmän, icke blifvit vid denna Riksdag ihågkomne.
Vid föregrde Riksdagar hafva de icke helier erhållit sådana eftergifter, som beviljats andra berustade och roterade hemman.
T. ex. vid 1840 års
Riksdag afskaffades mötespassevolansen, då hvarje soldatrote befriades från 7 Rdr
Bko årlig utgift och hvarje rusthåll erhöll ännu större eftergift.
Inom R.
St:r anmärktes då, att det var en orättvisa emot dem, som höllö båtsmän, men StatsUtsk. svarade i Betänk.
N:o 212, att särskildt yttrande skulle afgifvas »i fråga om beredandet af någon lindring för båtsmanshållet.»
Ett förslag upgjordes ock till denna skrifvelse, men dervid stannade det.
Skrifvelsen blef aldrig expedierad.
Motståndarne afväpnades, tröstades med löften och — narrades.
Nu synas vi vara vid 2:dra akten af samma skådespel, hvaraf andemeningen är att gifva de starka verkliga fördelar och afspisa de svaga med löften.
BondeSt. har emellertid nu fattat ett beslut, som kan bereda båtsmanshållet någon lindring ehuru icke så stor som den behöfves.
För hvarje båtsman är af R.
St:r en nedsättning beviljad till 5 Rdr, likväl med förbehåll, att lindringen ej skulle tillgodokomma andra än dem som öfverenskommit om att låta Kronan öfvertaga beklädnaden.
Sedan nemi. vid 1848 års Riksdag bestämdes, att man skulle söka göra öfverenskornmelser med dem, som hålla båtsmän, sålunda, att de befriades från båtsmansbeklädnaden, som i stället skulle af Kronan öfvertagas, hafva många rotar ingått sådana öfverenskommelser men med 308 rotar hafva öfverenskornmelser icke blifvit träffade, hvilket naturligtvis medför olägenheter.
När detta förhållande ännu qvarstår, anser jag, att man bör söka undanrödja det, och detta sker, om man fattar samma beslut som BondeSt., 272 Den 10 Februari. att inga andra rotar få tillgodonjuta lindring än de, hvilka öfverlåta båtsmansbeklädnads-kostnaderne på Kronan.
Det är sant, att ■|:del af beklädnaden eflergafs dem, som ingingo kontrakter med Kronan; men det har icke ansetts som någon stor fördel, utan man har gjort det mera af konsideration för sina båtsmän.
Då man ihågkommer, att inom Blekinge och södra Möre härad hållas 1500 båtsmän på 900 mantal, kan det vara skäl, att nu bereda desse hårdt tryckte någon lindring, och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. ville antaga BondeSt;s inbjudning.
Hr von Schantz, Malcolm Gideon Gust.:
Jag anser mig böra understödja den siste talarens framställning.
Den tillstyrkta underd. skrifvelsen går derpå ut, att en Komité skall nedsättas för ämnets utredning och att K. M. vid nästa Riksdag måtte aflåta propos. derom, att rust- och rotehållare vid båtsmansbållet må komma i åtnjutande af samma lindring, som vid denna Riksdag beviljats arméens rust- och rotehållare.
Denna lindring bestämdes till 3: 16
Bko i medeltal efter 10-årig markegång.
Då nu förhållandet med beklädnadsbesväret inom båtsmansbållet och arméen är sådant, att det förra måste bekosta hela beklädnaden med den lindring 1848 års författning medgifver, nemi. att ^-:del skall bekostas af Kronan i fredstid, och arméens rotehållare, som hittills deltagit i beklädnaden endast till hälften emot Kronan, nu blifvit från allt bidrag dertill befriade, synes billigheten tala för en jemkning i båtsmanshållets åligganden härutinnan.
Soldatbeklädnaden beräknades att blott räcka i 4 år ehuru slitningstiden i allmänhet hittills icke öfverstigit 1 månad årligen.
Båtsmannen skall deremot årligen vara 4 månader i tjenst, men är det i sjelfva verket 6 till'7 månader och derutöfver.
Han sliter således sin beklädnad lika mycket på ett år, som soldaten på fyra, och båtsmanshållets bidrag till beklädnaden måste följaktligen antagas vara minst fyra gånger drygare, än Kronans samt rotehållarnes vid arméen samfälda utgifter för solJatbeklädnaden.
För öfrigt har den af Utsk. begärda utredning redan af reservanten åstadkommits, och det svar, K.
Dan 13 Dea amber t. m. icke donna tryckfrihet varit i fara pä kontinenten?
Och du, mino
Hrr, kunna äfven vi vänta, att samma fara snart kommer hit.
Jag väntar mig den anmärkmn, som jag enskildt hört mången gång framställas, att om tryckfriheten går under i det öfriga Europa, så är det fåfängt af oss att strida deremot; Iv vårt land är så litet, vår makt så ringa, att vi till slut måsto gå upp i den allmänna reaktionens ström.
Det saknar icke tvifvel, att ju detta argument kan till en början synas giltigt; men det finnér sin vederläggning, sin djupa vederläggning i historien.
Vi skola nemi. deraf finna att de små folken just varit de, som starkast och lyckligast kämpat för frihetens och civilisationens heliga sak.
Gå vi tillbaka lill gamla historien, se vi att när Perserne i sin välmakt ville qväfva friheten i den då kända verlden, var det det lilla Sparta och det ännu mindre Athen, som räddade henne; Marath.ons slätter och Thermopyles bergdalar hafva något att förtälja i detta afseende.
När Romerska folket med sin qväfva materialism hade så att stiga dränkt verlden, då var det det lilla landet vid Jordans stränder, hvarifrån verldens andliga pånyttfödelse framgick.
Gå vi sedermera till nyare historien så se vi att när Spanien och Frankrike, hvar och en i sin tur, sökte förtrycka Europas frihet, då var det det då för tiden lilla England och det ännu mindre Holland, som motstodo deras angrepp; Philip 11 blef krossad, och Oraniens hjeltan qväste Bourbonernas maktlystnad.
Och, mine Hrr, hvad har vårt eget Iand att i detta hänseende minnas?
Månne icke äfven vi hafva några anor att i detta fall bevara?
Månne icke för tvenne sekler sedan frihetens sak nära nog var förlorad i Europa, och månne det icke var ifrån oss, som dess försvarare utgingo?
Och hvad ännu mera är, mine flrr, just Svenska Adeln har i detta hänseendet de vackraste anor; ty det var i striden för sanningen och ljuset mot lögnen och mörkret som Sveriges Adel skurö sina skönaste lagrar.
Afven nu har en dylik fråga upstått i Europa, och reaktionens kämpar vinna allt mer och mer terräng; skola vi då lemna det fideikomiss, som vi ärft af våra fäder?
Skola vi inträda på reaktionens buna, eller skola vi kämpa för frihet och tryckfrihet?
Ludvig:
Då jag till alla delar instämmer i det yttrande, Gr.
Lagerbjelke afgifvit, skulle jag icke här ämnat upträda, så vida icke den siste värde talaren mot honom ensamt slungat en anklagelse, hvilken jag, då jag delar hans åsigt, äfven anser mig böra uptaga och bemöta.
Jagstår i detta afseende icke ensam; ty den värde Grin tyckes hafva glömt, att samma anklagelse, hvilken han nu mot en ledamot framkastat, har han äfven framkastat mot hela den majoritet af R. och Ad., som vid förra Riksdagen voterade för ifrågavaride förslags antagande till hvilande.
Visserligen äro II. o. Ad. vane, att af denne talare erhålla förevitelser: jag minnes under senaste Riksdagen, då af honom mot detta Stånd utkastades ordet Catilina; må det således anses såsom retoriska figurer, ingående i den värde ledamotens vanliga ordställning, och må det såsom sådant få passera; BOO Den 13 D e c e öi b e t f. tir. men jag bestrider honom dock rätt att säga, det den majoritet af E. o. Ad., som vid nämnde Riksdag biföll, att detta förslag skulle blifva hvilande, dermed afsåg att ur vår grundlag och vårt statsskick borttaga tryckfriheten.
Hvad som vid detta tillfälle föranledde mitt votum, och jag tror icke, att jag misstager mig om jag vågar påstå att det också utgjorde majoritetens mening, var att dels vilja uttrycka ett gillande af deri grund-idé, som ligger i K.
SI:s förslag, och dels emedan jag hoppades att vid denna Riksdag kunna få se ett af Regeringen afgifvet förslag, hvarigenom de betänkligheter skulle kunna höfvas, som till följd af en felaktig redaktion f. n. af misstänksamheten kunna upspåras.
Ty hvad idéen beträffar, anser jag den fullt försvarlig, och det förundrar mig verkligen, att man här kunnat så häftigt anfalla densamma, då likväl i ett land, hvilket man eljest brukar framhålla såsom ett mönster af frihet, hvartill vi böra så mycket som möjligt söka närma oss, nemi.