Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Blifver den varning utan verkan och har han uppnått 21 års ålder, förklarar kapitlet honom från Svenska kyrkan skiljd.»
Bestämmelsen om en månads betänketid ansågs emellertid då af de 3:ne Stånden vara obehöflig, och jag har vid sådant förhållande funnit mig böra underordna min åsigt.
Att Borgare-St:t, i följdrigtighet med sitt beslut vid förra riksdagen, återremitterat Betänkit, kunde jag förutse, men att Bonde-St:t äfven gjort det, torde, enligt mitt förmenande, kunna tillskrifvas det att Ståndet måhända blifvit taget par surprise.
Då dessutom icke mer än 2:ne år förflutit efter författningarnes utfärdande, och några särskildta omständigheter icke under tiden tillkommit, finner jag icke skäl vara för handen att i dessa författningar nu vidtaga förändringar.
Beträffande det stadgande i konventikel-lagen, enligt hvilket särskildta sammankomster å tid, då allmän gudstjenst i församlingen förrättas, äro förbjudna, hafva redan alla de skäl, som tala för förbudets bibehållande, blifvit anförda; och, ehuru jag medgifver att det kan vara svårt för dissenters att, då 2:ne kyrkor finnas, i hvilka gudstjenst förrättas vid olika tider, hafva reda på den förbjudna tiden, kan jag dock icke finna annat än att man, så länge en statskyrka finnes, måste visa den så mycken aktning att man icke under tid, som blifvit för dess gudstjenst upplåten, håller särskildta sammankomster.
Hr von Koch har föreslagit, att vissa ord i sednare mom:t af ofvanberörde 1858 års förordning skulle nlbytas mot det i vår grundlag förekommande uttrycket »störa samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkomma»; men, oaktadt en sådan öfverensstämmelse med grundlagen kan vara önskvärd i andra fall, 574 Den 22 Joli. täger jag mig friheten erinra derom, att, när förslaget till ny strafflag behandlades, nämnda uttryck, så ofta det förekom, och särskildt beträffande religionsbrotten, rönte motsägelse från alla håll, emedan man ansåg det vara så obestämdt, att det nästan vore bättre att alldeles utesluta en sådan bestämmelse.
Då jag för öfrigt icke tror att det skulle vara gagneligt att nu vidtaga förändringar i dessa författningar, och riksdagen är långt framskriden, samt andra ärenden af angelägnare beskaffenhet vänta på Lag-Utsk:ts behandling, föranlåtes jag att yrka bifall till (Jtskrts hemställan.
Hr Påhlman, Anders Gustaf:
Då en fullkomlig tystnad hos mig, såsom en kyrkans tjenare, skulle kunna tydas såsom bevis på likgiltighet för det vigtiga ämnet, har jag ansett mig böra anhålla om ordet, Men då frågan redan blifvit, särskildt af Gr.
Sparre, belyst, anser jag mig icke behöfva tillägga något, utan inskränker mig till att förena mig med de värde talare, som yrka bifall till Betänk:t.
(Detta anförande, som talaren sjelf lofvat uppsätta, har sedermera af honom ej blifvit aflemnadt).
Hr Stedt: 1 afseende å förbudet mot konventiklars hållande under tid, då gudstjenst i församlingen pågår, vill jag anmärka att jag anser att ett upphäfvande af nämnde förbud skulle åstadkomma allmän förargelse, ty i så fall vöre ganska tänkbart att invid församlingens kyrka uppfördes en konventikelkyrka, och att man finge se denna fullsatt, under det församlingens kyrka stöde öde.
Men huru många dissenters än äro, är dock deras antal större, som Önska att statskyrkan skall hållas i helgd.
Då jag dessutom ogillar att man genast efter en lags sanktionerande yrkar dess upphäfvande, förnyar jag min anhållan om bifall till Betänk:t.
Om det verkligen vore så, att de hus, som uppfördes för konventiklars hållande, blefve fyllda, under det församlingens kyrka stöde tom, hvad bättre bevis kunde anföras på behofvet af författningarnes ändrande?
Detta skulle ju ådagalägga att Svenska kyrkans lärare icke så väl skötte sitt kall, som de andra lärarne.
Men jag vet att icke så är, ty jag har sjelf här i Stockholm sett kyrkorna uppfyllda af andäktiga åhörare.
Jag tager mig friheten att till R. o. Ad:s behjertande uppläsa följande ur Hr Henschens reservation: »Orimligheten af förbudet att hålla sammankomster för andaktsöfningar under vissa tider, t. ex. »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», är för en hvar klar, när man blott besinnar, dels att en sammankomst den tiden, då allmän gudstjenst i församlingen hålles, Den 22 Juli. 575 icke straffas, såvida sammankomstens ändamål är, t. ex. kortspel, dans eller annat nöje, tidningsläsning eller dylikt tillåtet tidsfördrif, dels ock att icke någon kan tvingas att bevista »allmän gudstjenst i församlingen.»
Att, detta oaktadt, särskild sammankomst för andaktsöfning, »då allmän gudstjenst i församlingen förrättas», ej »utan särskildt tillstånd» får hållas, — är icke blott en inskränkning i medborgares allmänna rättighet att sammankomma för ändamål, som skada hvarken staten eller enskilde, utan ock stridande mot det kristliga syftemålet med särskilda helgedagars inrättande.
Om en sammankomst för andaktsöfning, då allmän gudstjenst i församlingen börjas, antingen upplöses, så att de sammankomne spatsera ut för att njuta af naturens skönhet, eller förändras så, att de, som sammankommit för att läsa Guds ord, börja läsa politiska tidningar i stället för bibel och psalmbok, så kunna de naturligtvis icke straffas; men hvarken Guds rike eller Svenska s. k. statskyrkan vinna på en sådan förändring.
Att man, under det allmän gudstjenst i församlingen hålles, får sysselsätta sig med hvad litteratur och hvilka sånger som helst, de må vara af den slipprigaste eller skandalösaste beskaffenhet, men icke med bibel eller andliga sånger, är revolterande för en hvar, särdeles för den, som värderar inrättningen af sön- och helgedagar.
Att sammankomstens loflighet skall bero på ett kyrkoråds beslut, är äfven i hög grad vådligt för den allmänna medborgerliga rättigheten att sammankomma.»
Mera torde icke behöfva anföras för upphäfvande af detta förbud, och jag fortfar i mitt yrkande om återremiss.
Jag ber om ursäkt, att jag åter upptager R. o. Ad:s tid, men jag har ansett mig böra yttra några ord med anledning af Hr Carlheim-Gyllenskjölds anförande.
Den värde talaren har sagt, att icke någon missbelåtenhet med dessa författningar skulle finnas hos baptisterna, och att baptisterna, oaktadt här i riket utgörande ett antal af vid pass 6,000, dock icke velat upprätta någon särskild församling.
Jag tror mig hafva någon kännedom om de religiösa förhållandena här i landet, och skall derföre söka ådagalägga huru härmed förhåller sig
Vid förra riksdagen, då fråga var om antagande af 1860 års förordningar, höllos af en stor del af dem, som arbetat för religiös frihet, gemensamma öfverläggningar.
Dervid yttrades temligen allmänt, att man borde förkasta förslagen, såsom icke innebärande något särdeles framåtskridande, utan snarare en inkränkning eller, såsom en talare då uttryckte sig, »ett försök att författningsenligt ordna religionstvånget.» Slutligen öfvergick man dock på den af Hr Henschen uttalade åsigt, att, då man icke kunde komma längre, man borde taga emot hvad som erbjöds.
Att detta emellertid icke utgjorde ett bevis derpå, att man gillade författningarne, torde af hvar och en inses.
Hvad särskildt beträffar den omständighet, att baptisterna icke 578 Den 22 Juli. ingått med begäran att få bilda särskild församling, härrör detta deraf att de icke velat uppgifva sin trosbekännelse och församlingsordning.
Hr Gyllenskjöld har vidare sagt, att han med mig instämde deri att man icke borde stifta lagar, hvarigenom ens religiösa tro blindes; men det oaktadt har han yrkat bifall till Betänk:t.
Jag kan emellertid icke anse att man, på den grund att flertalet bekänner sig till statskyrkan, icke skall för minoriteten göra ett undantag.
Förhållandet är nemi., såsom Hr Gyllenskjöld väl vet, att för dem, som icke hafva någon tro, utan äro i religiöst hänseende alldeles ljumma, för dem är det likgiltigt hvilka lagar man har; men för dem, som hafva en lefvande öfvertygelse, som de måste bekänna, för dem äro alla tvångslagar af menlig inverkan.
Också vittnar erfarenheten att strafflagar just trycka dem, som hafva en positiv tro, under det att de, som icke hafva en sådan tro, utan anse allt vara väl bestäldt dermed att de äro inskrifna i ett kyrkosamfund, icke drabbas af hvilka som helst lagar, man må stifta.
På grund häraf, och då jag icke kan finna mig öfvertygad af de utaf motståndarne anförda skäl, anhåller jag fortfarande om återremiss.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Lag-Utsk:ts förev:de Utlåt., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många både ja och nej i blandning, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes utföllo med många blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den, som bifaller Lag-Ulsk:ts Utlåt.
N:o 42, i anledning af väckt motion om utvidgad religionsfrihet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågav:de Utlåt.»
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 15 och 18 d:s på bordet lagda Utlåt, N:o 122, i ani. af återremiss af Utskits Betänk.
Första Den 22 Juli. 577 Första punkten.
Då, såsom mig synes, R. o.
Ad:s förut i ämnet fattade beslut har fullgoda skäl för sig, anhåller jag att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, ville vidblifva sitt förra beslut.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på antagande af Utsk:ts ifrågav:de inbjudning, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och vidblifvande af det förut i frågan fattade beslutet, hvilken propos. med ja besvarades. Hr Nordenfelt:
På det att R. o. Ad:s nu fattade beslut må uppfylla det dermed åsyftade ändamål, hemställer jag att R. o.
Ad. behagade inbjuda Borgare-St:t att sig i detsamma förena.
Öfriga punkter i Utlåt:t.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 18 d:s bordlagda Utlåt.
N:o 5, i ani. af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkit N:o 2, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mern. och Utlåtm:
N:o 130, med förslag till sammanjemkning, eller voter:spropos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande anslagen under Riks-Statens 2:dra, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlar; N:o 131, i ani. af K.
Propos. ang:de begrafningsoch öfriga kostnader med anledning af H. M.
Enke-Drottning
Desiderias dödliga frånfälle; N:o 132, med förslag till voter:s-propos:r i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om vilkoren för det till byggande af en jernväg mellan Köping och Uttersberg anvisade lån; N:o 133, ang:de fortfarande understöds beviljande för Riksg.- Kontorets enke- och pupillkassa; N:o 134, i ani. af väckt motion om inlösen för statens räkning af det s. k. Köping-Hult-bolagets jernbana; H.
V. 37 578 Den 25 Juli. N:o 135, i ani. af vackt motion om låneunderstöd till uppförande af ny kyrka i Åryds socken af Blekinge län; N:o 136, i ani. af väckt motion om statsbidrag för uppförande af ett kapell och anskaffande af boställe åt en kapellpredikant för en del af Augurums församling i Blekinge; N:o 137, i ani. af väckt motion om låneunderstöd åt Torrskogs församling för fullbordande af dess kyrkobyggnad; samt Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 43, i ani. af erhållen återremiss af åtskilliga punkter i Betänk:t N:o 35, ang:de låne- och kreditivrörelsen. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. j 2 e. m.
Lördagen den 25 Juli 1863.
Justerades ett prot.-utdrag för den 22 dennes.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Stats-Utskrt efter N:o 1033 Hr Hammarhjelm, Carl, 2:ne suppleanter i samma [Jtsk. efter N:o 392 Frih. Peijron, Gustaf Oscar, och N:o 213 Frih. Armfelt, Magnus, samt ytterligare 4 suppleanter derstädes; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot N:o 1708 Hr von Walden, fullm.
Hr Blomstedt, Carl Reinhold; samt till Suppleanter N:o 2292.
Hr af Edholm, Erik Wilhelm; » 983.
» Cronacker, fullm.
Hr Nordenfelt, Leonard Magnus; » 2309. » af Dalström, Jakob Gustaf; Den 25 Jall. 578 N:o 780.
Hr Klingenstjerna.
Erik Gustaf; » 1092. » Leijonmark, Evald Gustaf; » 2259. » af Wåhlberg, Göran Didrik.
Qppnades
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter N:o 49 Hr Bratt af Höglunda, fullm.
Gr. Hamilton, Malcolm Walter, samt 1 suppleant derstädes efter N:o 183 Frih.
D’Albedyhl, Gustaf; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot N:o 2114 Hr Nordensvan, Otto; samt till Suppleant N:o 2255 Hr af Pontin, David Fredrik Constans.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t efter N:o 1846 A. Hr Fock, fullm.
Alströmer, Carl Jonas Oscar; och befanns dertill hafva blifvit utsedd N:o 88 Gr. von Seth, fullm.
Palmstjerna, Carl Fredrik.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh.-Utsk:t efter N:o 2227 Hr Dorchimont, Carl Johan Ferdinand; och befanns dertill hafva blifvit utsedd
N:o 1878 Hr Malmerfelt, fullm.
Hr Nordenfelt, Leonard Magnus; Härmed får jag vördsamt afsäga mig förtroendet att vara suppleant i StatsUtsk:t.
Leijonhufvud, Axel Gabriel:
Hos R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla att få afsäga mig befattningarne att vara Elektor och ledamot i förstärkt Bevilln.-Utsk., men ändock varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till Frih.
Leijonhufvuds anhållan lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm, dels Ståndets Hrr Bänkman att utse en Elektor efter Frih.
Leijonhufvud, dels Hrr Elektorer att välja två Suppleanter i Stats-Utsk:t efter Hrr Nordenfelt och Blomstedt, hvilken sistnämnde varit Suppleant i samma (Jtsk. och blifvit till ordinarie 580 Ben 25 Juli. ledamot utsedd, samt en Suppleant i Riddarh.-Utsk:t efter Hr Belfrage, Johan Gustaf, som jemväl blifvit ifrån suppleant-befattning i sistnämnde Utsk. kallad till ordinarie ledamot derstädes.
Upplästes och godkändes nedannämnde, från Exped.-Utsk:t inkomne förslag till B.
St:rs underd. skrifvelser till K. M., nemligen: N:o 97, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de förändrade föreskrifter i fråga om sättet för utarrendering af kronans egendomar; N:o 98, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de förändring och tillbyggnad af kronans egendom N:o 4 å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks-arkivets samlingar m. m.; N:o 99, ang:de Sala silfververks återgång till statens disposition; N:o 100, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de öfverlåtelse till staden Malmö af förra fästningsbastionen Nyköping; N:o 101, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de upplåtelse till Stockholms stad af kronan tillhörig mark för anläggning af strandgata utefter Ladugårdslandsviken från Nybron till Fredrikshof; ■ N:o 102, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken; N:o 103, ang:de kostnadsfri upplåtelse för den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan och Landskrona af viss del utaf kronans omkring nämnde stad befintliga fästningsverk; N:o 104, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de upplåtelse af mark till utvidgning af Upsala centralhospitals område; N:o 105, ang:de beviljadt anslag till fortsättning af reparationen å Linköpings domkyrka; N:o 106, i ani. af K.
Halländska kyrkohemmanen; N:o 107, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de afsöndring af jord från_ häradshöfdingebostället Hvetlanda Thomas-och Kullagården i Ostra Härad af Jönköpings län; N:o 108, i ani. af Ii.
Propos. i fråga om nedsättning
PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE mm IMDUW» VID laetima ftiköfcitgeit i -Sftfltkljflltn ÅKEK 1836 OCH 1837.
Tre t!Jr tånftet.
STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BORTKYCKERI, 1857. 'i .
Lördagen den 3 Januari 1857.
Justerades 3 prot.-utdr. för d. 30 sistl.
Dec. samt pleni prot:n för d. 6 f. m., d. 8 samt d. 10 f. och e. m. i samma månad.
Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagnf, alt då sannolikt under de närmaste pleni-dagarne endast få ärender kunde förekomma till afgörande.
Talmännen, som i går hade sainmanträdt till öfverläggning, öfverenskommit att hos Riks-St:n göra hemställan om anställande af de val, som borde företagas, dels till utseende af den Nämnd, som enl 103§Reg.-F. skall döma huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, dels till utseende af de Elektorer, som enl. 97 och 98 §§ Reg.-F. böra utse R.
S(:s Just.
Ombudsman och hans Suppleant, så att det för sistnämnde valet Onsdagen d.14 dennes och det sednare valet Onsdagen d. 21 dennes komme att förrättas; och då derjemte Hr Gr. o. Landtm, nu hemställde, att dessa val nämnde dagar måtte få hos R. o. Ad. anställas, samt att dervid jemte det af grundlagen bestämda antalet af 12 Ord. ledamöter, vid livartdera tillfället, likasom vid föregående Riksdagar varit vanligt, måtte utses 4 Suppleanter, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter Const.-Utsk:s d. 30 sistl.
Dec! på bordet lagda Mern.
N:o 3, med ytterligare upgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att under gårdagens Talmans öfverläggning äfven frågan när det nu ånyo bordlagda Mern. kunde samtidigt hos alla RiksSltn föredragas till afgörande hade förekommit, och att enär det deri under N:o 3 uptagna förslag stod i omedelbart sammanhang med K. M:s vid innevarande Riksdag afgifna Nåd.
Propos. om ändring i Riks-Aklen, som blif vit remitterad till (Jonst.-Utsk., Talmännen öfverenskommit att till RiksSLn hemställa om de behagade besluta att detta Mern. icke må företagas till afgörande innan Coust.-Utsk:s Utlåt, öfver nämnde Kongl. Propos. till RiksSLn inkommit, hvarefter Talmännen skulle åter sammanträda för att öfverenskomma om den dag, som lämpligen kunde föreslås till företagande af ifrågavar:de Mein.
Uppå sedermera framställd propos. lemnade R. o.
Ad. sitt bifall till det upskof med pröfningen af Const:s-Utsk:s> ifrå gavaride Mern., hvarom Talmännen ansett sig böra göra hemställan.
Föredrogs och lades lill Handlingarne Const.-Utsk:s d. 30 sisll.
Dec. på bordet lagda Mein.
N:o 4, med upgift å de af samtlige RiksStin vid innevaride
Riksdag bifallna förslag till ändringar i Grundlagarne.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter Stats-Utsk:s nedannämnde d. 130 sistl.
Dec. på bordet lagde Utlåt :n» N:o 18, i ani. af R.
St:rs år 1855 församlade Revisorers berättelse angide samma år verkstäld granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1852 och 1853; samt Nio 19, i ani. af R.
Stirs år 1855 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under K. Comm.-Colkii förvaltning stälda fonder.
Föredrogos och biföllos Stats-U(sk:s nedannämnde d. 30 sisth Dec. på hordet lagde Utlåtm:
Nio 20, i ani. af K.
Propos., angide försäljning af f. d. Landsh.-residens-tomterne i staden Piteå med å dem befintliga byggnader; N:o 21, i anledn. af IC.
Mits Nåd, Propos., angide utbyte af Kronolänsmans-boställena Melby och Näsby emot Kronoskattehemmanet Bredinge på Oland; N:o 22, i anledn. af K.
Propos., 1 fråga om disposition af sex stycken holmar i Götheborgs och Bohus Läns skärgård; samt Nio 23, i anledn. af K. Mis Nåd.
Propos., angide uplåtande af mark å Kronoparken Rådaås i Skaraborgs län för en vattenledning till staden Lidköping.
Anmäldes och lades på bordet Banko-Utskis Berättelse Nio 8, angide R.
Banks styrelse och förvaltning.
Hr Gr. o. Landtm, framstälde att erfarenheten under den förflutna delen af Riksdagen visat, att det antal Notarier, som R. o. Ad. redan antagit endast med svårighet kunnat medfölja de stundom långvariga discussionerne, så att R. o. Adis Prot. kunnat i behörig tid blifva justerade, samt hemstälde fördenskull om R. o. Ad. behagade bifalla att till tjenstgöring vid Prot. 2;ne Notarier, utöfver det hittills bestämda antalet, nu fingo antagas; och lemnade Ih o. Ad. härtill sitt bifall samt skulle StatsUtsk. genom Utdr. af Prot. härom underrättas på det Utsk. måtte gå i författning om utbetalning af arfvoden för dessa Notarier.
5 Hr Palmcrantz, Joli. Maur., anförde skriftligen; Bland den mängd förhöjda anslag, sorn å K. M:s vid denna Riksdag afgifna Nåd.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof blifvit begärde, förekommer under 6:te hufvudtiteln eller Civil Departem:tet en så betydlig tillökning i ordinarie aflöningsstaten för endast Landstatens tjenstemän, upgående årligen till 271,829 R:dr 11 öre, att denna summa är altför hög för att icke specielt ådraga sig hvars och ens närmare upmärksamhet.
St. vid förra Riksdagen, på K.
M:s derom då aflåtna Propos., beviljade Landstatstjenstemännen förhöjda löner, medelst anvisande af ett årligt anslag af 115,500 R:dr Rm:t, samt K.
M:t dessutom, utan R.
St:rs serskilda hörande, sedermera utfärdat en ny Expeditionstaxa, hvarigenom dessa tjenstemäns lönefördelar blifvit högst betydligt afsedda, enär lösen för från dem utgående expeditioner förhöjts med 100 ja till och med flere hundrade proc. emot hvad den gamla Expeditionstaxan stadgade, och då dertill kommer att den för alla de begärda löneförhöjningarna åberopade grund, nemligen den fördyrade lefnadskostnaden i hufvudstaden cch möjligen i några af de öfrige större städerna, bestämdt icke är i allmänhet tillämplig på de i Landsorterna sedan förra Riksdagen existerande förhållanden; så anser jag R.
St. äga skäl ifrågasätta befogenheten af de rop på betydliga löneförhöjningar, hvilka Landstatens m. fl. tjenstemän snart sagdt mangrannt uphäft, och hvaraf synbarligen framställningarna i K. M:s Nåd.
Propos. varit en följd, utan att en sådan utbredning af verkliga förhållanderna i allo föregått, som för R.
St. varit erforderligt och önskeligt.
Det torde väl dessutom icke kunna förnekas, att för en rättvis reglering af Landstatens löner ovilkorligen erfordras att, i likhet med hvad som för en annan tjenstemannabrauche, nemi.
Militairstaten, nu helt nyligen anbefalts, tidsenlig upskattning och värdering af den mängd boställen, som Landstatstjenstemännen nu innehafva, bordt förut, och innan löneförhöjning äskats, i laga ordning verkställas så att både Regering och Representationen ägt noggrann kännedom om dessa boställens nuvarande verkliga värde.
Denna brist på utredning af just de förhållanden, hvilka med en lönereglering äga så nära sammanhang, innefattar efter mitt vördsamma förmenande sådana väsendtliga förbi»eenden af Konungens vederb:de rådgifvare att jag lifligen önskar att han och hans Colleger icke i någon mon gjort sig dertill skyldige.
I afseende på den föreslagna tillökningen å Landstatstjenstemännens personal och specielt ang:de inrättande på ordinarie stat af ytterligare en länsmanstjenst i Gudhems härad af Skaraborgs län, utbeder jag mig få uplysa, att i nämnde härad, hvilket hittills utgjort endast ett länsmansdistrikt, göromålen varit så skötta af don för kort tid sedan från tjensten afgångne ensamme Länsmannen i häradet, att, enl. hvad jag vill minnas, denne, på nuvarande Länsstyrelses förord, hugnades med någon 6 T> e n 3 J an u ari. serskild Nådig ntmärkelse, och att de iva Länsmännen, emellan hvilka göromålen sedermera delats, haft och fortfarande hafva deras bostad på ett och samma ställe inom häradet; i följd hvaraf jag vågar ifrågasätta tillvaron af verkligt behof af två Länsmänner inom ifrågavrde, ingalunda vidsträckta härad, så vida icke något annat än behöriga skötandet af de vanliga länsmansgöromålen afsetts med personal-tillökningen.
I sammanhang med löneförhöjning har äfven under 6:te hufvudtiteln äskats anslag till förökande af tjenstemännens pensioner; men besynnerligt nog har härvid tagits i beräkning de dem under tjenstetiden årligen tillfallna extra inkomster eller sportler, hvilka deremot icke alls synas vara uptagne i räkningen vid regleringen af deras löner.
Mig synes dock att ett alldeles omvändt förfarande rätteligen bordt iagttagas, eller att sportlerne, såsom ofta utgörande ett högst betydligt tillskott till lönerne, bordt uptagas bland tjenstemännens årliga lönevilkor, men deremot alldeles icke beräknas eller afses vid bestämmande af hvars och ens pensionsbelopp.