Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse det icke skulle befinnas öfverensstämmande med närvarande tids Lagstiftningsprinciper, att stadga ett dylikt contraherande enskilde personer emellan såsom Lag, så tror jag, att man indirect skulle vinna samma ändamål, om vid Mantalsskrifningarne och Taxeringarne cn noga 19B Den 8 December e. in.
I skilnad gjordes emellan de tjenstehjon och arbetare, som hos husbönder njuta mat och husrum, samt dein, som emot bestämda vecko penn ingar njöto mera sjelfständighet och oberoende; detta oberoende, ehuru beqvämt det än må vara för husbönderne, och ännu mera för matmödrarne, befordrar endast eoncurrencen på krogarne och bränvinsconsumtionen.
Arbetarne, småningom vande vid det oordentliga lefnadssättet, blifva, såsom en följd af deras beprisade frihet, lill själ och kropp förslappade och modfälde; hos deras husbönder skuldsatte slafvar samt oduglige att någonsin erhålla medborgsmannarält inom samhället.
Det borde derföre stadgas, att för de arbetare, som sålunda icke kunna räknas till deras husbondes buskrets, erlades en Bevillning 3 ä 4 gånger större, än för dem, som dertill kunna räknas, och inom hvilken de äga sin boning och erhålla sin mat.
Jag tror det skulle då öfverensstämma så väl med husböndernes, som tjenarnes interesse, och dessa tjenare, med förbigående af krogen, tillvänjas ett ordentligt lefnadssätt uti husböndernas hus.
De många chimeriska Mantalsförteckningarne skulle äfven derigenom, i anseende tillden dryga kostnaden, ansenligt minskas; ej så många fuskare och lösdrifvare njuta försvar af dem, de ej se oftare än Den 8 December e. m. *99 när de betala afgiften för försvaret; ej så inånga lösa qvinnor blifva skrifne som kardsätlerskor m. m., och Stockholms Stads Fattigförsörjningar ej vintermånaderne vara öfverhopade af en mängd usliga timmeroch murarbetare.
Jag hänvisar hvar och en, som nitälskar för Nationens förkofran, till skärskådande af våra närvarande förhållanden; till Kongl.
PolisKammarens Protocoller, och lill hvarje Näringsidkare inom Hufvudstaden och öfver allt skall man finna, alt det närvarande icke duger, och att en snar bot behöfver sökas.
I sammanhang med detta mitt anförande får jag äfven hemställa, att alla Gesäller komma under legostadgan, samt att Gesällherhergena matte upphöra; emedan all möjlig oordning nu derigenom uppkommer; anhållandes jag ödmjukast att delta Memorial, måtte till Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet remitteras.
Herr Silfverskjöld } Carl, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
Det är med fullkomlig tillförsigt till Högloflige Ridderskapels och Adelns alltid visade beredvillighet att understödja och uppmuntra hvarje ädel och god handling* 200
Den 8 December e. m. i synnerhet då den äger till föremål hjelp och lindring i den fattiges och olyckliges ställning, som jag nu anhåller om en slunds uppmärksamhet.
Redan för mer än ett år sedan fastades min uppmärksamhet vid en af en fattig Skomakare i Stockholms Dagblad införd Tacksägelseadress till en Fabriqueur, vid namn Godlund, för det denne sednare, genom Electricitetens användande, återställt Skomakaren till fullkomlig hälsa, efter en total lamhet i vänstra armen, hvilken varat en längre tid och beröfvat honom all möjlighet att kunna försörja hustru och fem srqå barn.
Sedermera såg jag som oftast flere dylike tacksägelser införde i samma Dagblad; jag beslöt då att sjelf förskaffa mig ytterligare upplysning; besökte mannen, och fann der flere af hans patienter, som då begagnade Electriciteten, och af hvilka en del voro genom densamme fullkomligen återställde.
Sjelf, efter en svår attaque af slag i hela högra sidan, äfvensom på målet, hvarigenom jag i flere månader hindrades att komma utur mine rum, har jag i 3:ne månader hos Herr Godlund, med mycken fördel begagnat Electriciteten.
Under denna tid såg jag hos honom 3:ne större och en mindre Electriciletsmachin, hvilka Godlund sjelf sammansatt, och om hvilkas kraft samt goda och fullkomliga verkan till ändamålets vinnande Den 8 December e. m. 201 han äfven framledde bevis af så väl optiske, som mathematiske Instrumentmakare, jämte en Journal, innehållande förteckning å alla dess patienter, med anteckning af sjukdomarne och tiden samt dem, som fullkomligen blifvit återstälde, hvilka då utgjorde omkring i5o.
Hela antalet af dem som begagnat
Electriciteten uppgick lill 200 personer, hvaraf 5o genom Tidningarne tillkännagifvit denna hans välgörenhet, och hemburit honom sine tacksägelser; öfver hvilket allt verifieationer här medfölja.
Jag för min del anser delta Herr Godlurids, på egen bekostnad, med uppoffring af tid och möda samt utan all egennytta, gjorda vackra företag så hedrande, alt jag i anledning deraf vågar hemställa, om ej en dylik handling förtjenar uppmuntran och understöd, på det han derigenom må komma i tillfälle att fortfara, hälst de fleste af hans patienter varit af den ringare och fattigare classen, af hvilka han ej undfått annat, än deras hjertliga tacksägelser, men likväl måst underhålla allt som i och för detta företag erfordrats, äfvensom en person till sitt biträde.
Jag känner allt för väl, att samma resource till hälsans återvinnande jemväl finnes hos Herrar Läkare; men jag tror tillika att deras tid ej kan tillåta dem, att så vidsträckt utvidga sine åtgärder i denna gren af deras vet - 202 Den 8 December e. m. tenskap, och torde äfven en stor del af dem sjelfve vara i saknad af Electi icitetsmachin; hvarföre jag är så mycket mera förvissad, att detta Herr Godlunds hedrande förelag är ej allenast gagneligt och välgörande, utan äfven förtjent af uppmärksamhet, uppmuntran och ett billigt understöd årligen, emot vilkor, alt han hädanefter som hittills bispringer de fattige och olycklige, som anlita honom; hal dst den fattige, som icke äger annan gärd, än sin tacksamhet, alt hembära, tror sig ej en gång kunna eller ens böra våga begära en Läkares hjelp, då han deremot genom daglige exempel af sine likar, hvilka genom Herr Godlund återvunnit hälsan, lättare söker hjelpen hos honom.
Jag får således vördsamt anhålla, att denna min Motion, må med de andre respective Stånden coromuniceras och till vederbörligt Utskott remitteras.
Vid hvilket Memorial voro bifogade följande handlingar:
Förteckning pä sjuke af mig botade genom Electricitet under åren 1826, 1827 och 1828 j bestyrkd med Patienternes egne bevis af nedanstående data.
Bevis af 1826.
„ Dec. 1827, April „ Maji „ Maji „ Maji » Maji „ Maji 3i 1 3o 9 12 12 27 VictualieHandl.
Gellerstedt; blifvit botad för svår värk i axeln och armen, att lian icke kunde kläda sig utan hjelp.
Vaktmästaren P. Forsman; för tandvärk. Kongl.Hejduk. M. Österberg; för värk i hela kroppen och susning i öronen.
Källarmästaren C.
Bohnsack; för värk i högra armen och axeln.
Handlande J. P.
Gallander; för värk och döfhet i öronen samt värk i benet.
Kamm.Music. J. Preusmark; för lamhet i båda händerna, susning i öronen och darrniug i kroppen.
Gelbgjutare-Frun Boström; för stark tandvärk.
Snickaren C.
Ekman; för lamhet i båda benen och ögonsjukdom.
2o4 Den 8 December e. m. CO Maji 3o Kamrer J. G.
Ahlborn; för af värk från ryggen och bröstet förordsakad andtäppa. 99 Junii 6 BondeDotlren C.
Olsdotter; för lamhet i hela högra sidan. 99 Junii a3 Vaktmäst. F.
Fahlgren; för värk i högra knäet. 99 Junii 23 Vaktm.
Lundbergs 12-åriga Dotter; för susning och döfhet i bada öronen. 99 Junii 27 SidenFabrik.
A. Dahlbom; för värk i vänstra armen och axeln samt frossa. 99 Junii 3o Provisor F.
Helledaij; för tandvärk. 99 Julii 21 Coopv.Skepparen J.
Nyberg; för värk och svimning i huf- vudet, och en svulnad oell värk i öfra läppen. 99 Juli i 28 Handelsbetjenlen J.
Ericson; för hufvud- och örvärk samt ögonsjukdom. 99 Julii 3o Hofslagaren J.
Hemberg; för värk i högra sidan och höften. 99 Aug. 7 Tapetseraren A. Bylin; för ögonsjukdom. 99 Aug. '4 Handelsbetjenten G. Eggers; för svår tandvärk. 99 Au g. 25 Capelldrängen Englund; för svår giktvärk.
Den 8 December e. m. aoS Se Alleania af 1827.
Aug. 3o Gelbgjutaren J.
Boström; för öron- och ögonsjukdom.
Sept. 11 Vaktmästaren E.
Lund; för döfhet. 17 Sept. i5 Instrumentarb. E.
Broberg; för svår tandvärk. 17 Sept. 20 Hofdamas.hustrun Lilljedahl; för värk i vänstra axeln och armen samt domning i båda händerna. 11 Sept. 27 Väbeln C.
Frölen; för en svulnad på högra sidan af hufvudet, samt svår tand- värk. 11 Oct. 16 Handlanden E. G.
Karth; för svår hufvudvärk.
Se Allehtda af 1827.
Oct. 18 Skomakaren Wästerberg; för lamhet i vänstra armen och axeln. » Oct. 22 Demoiselle Åkerström; för tandvärk och värk i vänstra örat samt hufvudet.
» Nov. 20 Revisor J.
Landelius; för hufvudyrsel, gikt i högra armen från barndomen samt värk i vänstra ögat och huf- vudet.
» Dec. 21 IIofRättsRådet C.
Boije; för lamhet i vänstra låret. » Dec. 22 Skrädd.Frun C.
Holmström; för susning och döfhet i båda öronen. 2 00 1827.
Dec. „ Dec. j, Dec.
„ Dec. „ Dec. 1828.
„ Jan.
„ Febr.
„ Mars
Den 8 December e. m. 24 27 !9 3o Skräddaren A. Holmström; för värk och styfhet i högra knäet.
Bokhållaren A. Brandelius; för en ovanligt stor vårta på vänstra långfingret samt lamhet.
SkräddareGesällen Åhgren; för ögonsjukdom.
Vaktmästar Molins ti-åriga Dotter; för krampdrag i vänstra sidan.
VaktmästarHustrun Molin; för värk i båda armarne, stundom i h da kroppen.
Provisor R.
Edman; för döfhet..
Demoiselle Björkman; för döfhet och susning i vänstra örat.
Bildhuggaren Witting; för svår giktvärk i hela kroppen.
Gelbgjutaren B.
Hofgren; för värk i hufvudet och högra armen.
Jungfru C.
Thorsen; för döfhet i båda öronen och susning.
Demoiselle Grentzelius; för tandvärk.
Gelbgjut.-Gesällen Lidberg; för hufvudvärk och ögonsjukdom.
Den 8 December e. m. 207 Se Daghi, af 1828.
Junii „ Junii Se Daghi, af 1828.
Julii „ Julii St> Daghi, af 1828.
Julii „ Julii Se Daghi, af 1828.
Se Daghi, af 1828.
Nov. 4 '4 16 27 4 20 Notarien Hasselhulm; för lamhet i hela kroppen.
Källarmästar N.
Lutteman; för svår giktvärk.
Demoiselle E.
Collin; för lamhet i högra armen, lår och ben, samt hade icke förmåga att tala. Skrädd.-Gesällen Ramstedt; för värk i högra axeln och armen.
Actuarien Rylander; för lamhet och värk i högra armen.
Demoiselle Svanberg; för tandvärk.
Brandelius; för giktvärk med efterlemnad lamhet.
Klensmeden O. Jonson; för värk i hela kroppen, stundom lamhet i högra armen.
Stenhuggaren Anderson; för lamhet i vänstra armleden och handen.
Tjenstflickan Bergström; för svår tandvärk.
Ingelman; för nervukomma i högra armen och tum leden.
Se Daghi. af 1828.
Nov. 15 16 24 25 26 29 Drängen Petterson; för värk och förlamning i båda händernas yttre delar, samt äfven en lika lamhet i båda fotbladens yttre halfdel. SidenbandFabrik.
Tillman; för värk i vänstra armen.
Instrum.Gesällen Rundgren; för värk i vänstra axeln, armen, äfven lamhet i fingrarne.
Urmakaren C. Carlson; för värk och styfhet i halsen samt värk och yrsel i hitfvudet.
TracteursEnkan Arnquist; för svår värk i vänstra armen och axeln.
SidenFabrik.
Dahlboms
Son J.
Åberg; för döfhet och susning i båda öronen.
Att ofvanstående 60 särskilte bevis äro till sitt hufvudsakliga innehåll instämmande med oss föreviste originaler; det varder härmed intygad t.
December 1828. O. D. Grundal j vice Notarie. P. ti.
Lindien> Notarie.
Utom de ofvan antecknade, hafva äfven flerfalldige personer, efter ordination af Läkare, med fördel begagnat Electrici teten - Den 8 December e. m. 209 telen hos mig, för åtskillige sjukdomar; såsom gikt, hufvud- och öron värk, döfhet, ögonsjukdomar, lamhet, frossa, nervsjukdomar m. m.
Antalet af dessa personer utgör tillika med de ofvannämnde 324.
Stockholm den i December 1828. J.
Godlund, Fabriksidkare.
På begäran af Herr Fabriqueur J.
Godlund hafva undertecknade öfversett åtskillige för närvarande fyra stycken af honom sammansatte Electricitetsmachiner med dertillhörande Laddflaskor, Isoler-pallar m. m. och befunnit desse Machiner äga en utmärkt styrka, enligt deras construction och således fullkomligt tjenlige, så väl för experimenter, som till medicinskt behof. Stockholm den 20 December 1827. C. E.
Collin, Joli. Hofgren, Optisk Instrumentmakare.
Matematisk Instrumentm.
(L. S.) (L. S.) Likheten med Originalet betyga P. //. Lindien, O. D. Grundal, Notarie. vice Notarie.
Undertecknad iråkade en svår belägenhet den g sistlidne September.
Utan att känna minsta sjukdoms-symptomer begaf jag mig till hvila om aftonen och sof lugnt liela natten, men vid uppstigandet påföl3 H. i4 i 2 10 Don 8 December e. m. jande morgon, befalis min vansta arm alldeles förlamad att ej minsta känsel var uti bonom.
Uli denna svåra belägenhet bad jag min hustru hjelpa mig med påklädandet, då hon tröstade mig och sade, att armen säkerligen var bortdomnad och går väl plågan snart öfver, men förgäfves; det hlef ej någon bättring, utan fortfor lamheten.
Den i4 September korn jag alt tala viden menniskovän, som rörd af min belägenhet, visade mig lill Fabrikören Godlund, som han förut vidtalt, att jag skulle få gå till och begagna dess ElectricitetsMachin, för alt göra försök, om detta medel kunde hjelpa mig till hälsan.
Glad öfver denna tidning, att kunna få någon förhoppning alt blifva frisk, häldst som jag är i mina hästa år, och i afseende på arbetsförmågan alt försörja hustru och fem små barn, begaf jag mig åstad lill nämde Herr Godlund, hvilken låt mig begagna Electriciteten , hvarmed början skedde den 14 i ofvännämde månad, och fortfor jag dagligen 2:ne gånger lill den 22 derpåföljande, då den lama banden, utan tillhjelp af den liögra, kunde träda fram genom rockärmen, emedan den högra handen förut måste utträda fingrarne på den vänstra handen, som lade sig dubbla i rockärmen, då jag skulle kläda på mig.
Jag fortsatte ytterligare begagnandet af Electriciteten, till och med den 1 innevarande October, med den glädje för mig, min hustru och barn, att Den 8 December e. m. ar r jag nu är alldeles frisk, genom ofvanbemälde Herr Godlunds omsorgsfulla bemödande , hvarföre jag och min familj alltid stanna i tacksammaste förbindelse.
Stockholm den 18 October 1827. C. G. 7 Vesterberg j SkomakareMiistare.
Grefve Hamiltony Jacoby hade inlemnat 3:ne Memorial, hvilka upplästes, så lydande:
Inom hvarje ordnadt Samhälle tillhör det, efter min tanka, den Lagstiftande magten, alt med sorgfällig omtanka undersöka skatternes fördelning och, där de äro för tryckande, söka, utan att direct intränga i andras eganderätt, skaffa lindring; och utgående ur denna synpunkt ber jag att få fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på Småländska jordbrukarnes tunga roteringshörda; jag säger tunga roteringshörda, ty de rotar, som höra lill Kronobergs- och Jönköpings Regementen äro beräknade efter endast ma nial till hvarje hel Soldat, då däremot andra provinser i Riket räkna 2 till och med 2J mantal till knektehållet.
En rote i Småland hetalar i ett för allt om året, då Soldaten lager penningar, 66 R:dr 32 sk.; dertill kommer 212 Den 8 December e. m. nuvarande passevolaneen 8 R:dr oelt beklädnadsafgiften l\ R:dr 3a sk., tillsammans 79 R:dr iösk.
B:co, som mantal årligen betalar, eller 52 R:dr 42 s^- 8 rst* för hvarje mantal; då i andra fertila
Län ej betalas af hvarje helt hemman öfver 3q
R:dr 3a sk., hvilket missförhållande blir så mycket större, då det eftersinnas, att Småländska jorden i allmänhet ej afkastar mycket; och att verklig anledning till klaganfinnes för rotehållarne inom Jönköpings
Län, därom torde tillräckligen vittna Konungens Befallningshafvandes i nämnde
Län underdåniga berättelse om förloppet af extra rotejemnknings-förrättningarne år 1826, hvaruti det bland annat heter: ”Jönköpings ”Län består af 3,8p4 hemman, men på de ”fleste gifva åkrarne mera slö än strid säd, ”och ängarne mindre gräs än ljung och ”lingonris.
Och vida sträckor äro der alldeles ofruktbara, vittnande med en sorglig ”yla om en död natur.
Sällan vet landt”mannen i många af dessa bygder af annat ”än svaga skördar; också är det endast gedom tarflighet och en särdeles omtanka ”han hittills kunnat utgöra sina bidrag till ”Staten; varandes bland dessa, det ställ”diga knektehållet tyngst” &c. &c.
Till någon lättnad uti roteringsskyldigheten för de rotar, som höra till Kronobergs-och Jönköpings Regementen föreslår jag vördsamligen: att dessa rotar md hä - Den 8 December fe, in. 2l3 danefter befrias i :o från det ärliga beklädnadsbidraget och 2:0 från allmänna bemllningen efter andra Artikeln.
Om remiss häraf till Stats- och BevillningsUtskotteu anbålles vördsamligen.
Största delen af Östbo- och Westbo Härader inom Jönköpings
Län är så aflägse beläget från Länets ResidenceStad, att innevånarne i denna trakt af landet ej utan största svårighet kunna begagna sig af Jönköpings Lazarätt, eller anlita den därstädes boende ProvincialLäkaren, hvaraf äfven följden ofta är, att inånga inenniskor i denna del af Länet, af brist på läkarelijelp, antingen blifva offer, eller också för evigt obotade.
Det är, med anledning häraf och med öfvertygelse att det är ett billigt anspråk, att fordra af den Lagstiftande magten, det den bör, med mindre en för stor uppoffring för Staten ej däraf följer, söka tilldela, så vidt möjligt är, de skattdragande lika förmåner, som jag tager mig friheten hos Rikets nu församlade Ständer vördsammast anhålla: 1:0
Att för förutnämde Östbo- och Westo härader, med undantag, af de socknar, som närmast gränsa tili Tveta och Mo härader, må anslås årlig lön till en ProviucialLäkare.
Den 8 December e. m. 2:0
Tillstånd för ofvannämde arne härader, att erhålla utdelning af Länets Lazarättscassa och fond, i proportion af det de dertill bidragit, för att deraf vid Wernamo uppbygga ett Lazarätt, öfver hvilket ProvincialLäkaren skulle åläggas hafva tillsyn; och 3:o
Att samma Lazarättsafgift, som nu utgår af dessa båda härader, får till ifrågavarande Lazarätts underhåll disponeras efter enahanda grund, som de öfrige Lazarätterne i Riket.
Jag hav föreslagit Wernamo till byggnadsställe för Lazarättet af det skäl, att det ligger ungefärligen i centern af Östbo och Westbo härader.
De mäst aflägse boende hafva ej dit öfver 4 a 5 mil, då de däremot till Jönköping hafva 11 å nf, hvilket afstånd är förskräckande, då det är fråga om menniskor, som vid hastigt inträffande sjukdomar eller vid olyckshändelser behöfva Läkares biträde.
Om remiss af detta mitt Memorial till Stats,- Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiTJtskotten anhålles vördsamligen.
I alla Länder där upplysningen går framåt, afskaffas de under veckan särskildt inträffande helgedagar; och äfven här i Sve - Den 8 December e. m. 213 lige liar lid efter annan samma ålgärd blifvit vidtagen; men ännu återstå högtidsdagar, hvilkas firande jag för min del anser, dels kunna ega ruin på Söndagar, dels alldeles upphöra.
Utom det att dessa under veckan infallande högtidsdagar ofta leda till oordning ibland den arbetande klassen, så alt de, i stället för all medföra en moralisk nytta , åstadkomma motsatsen, äro äfven af mycken vigt de mångtusende dagsverken, landet vinner genom indragningen och förflyttningen af förutnämnde helgedagar.
Jag föreslår derföre vördsammast: att Maricebebådelsedag, Långf redag och Christ ihi mmelsfärdsdag _, må förflyttas på Söndagar _, och att Trettondedagen jemte Annandag Pingst må försvinna.
Om remiss af detta milt anförande lill vederbörligt Utskott anhålles vördsamligen.
Dessa 3:ne Memorial lades på bordel.
Grefve Gyllenborgs Johan Hennings hade inlemnat följande, som upplästes:
Då jag genom den nu omsider till trycket befordrade Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om StatsVerkets tillstånd och behof, kommit i tillfälle alt derom inhämta någon kännedom, 2l6 Den 8 December e. ro. och mine åsigter i flere delar icke instämma med hvad i nämnde Proposition blifvit i Nåder föreslagit, har jag, i närvarande förhållande, ansett mig icke sakna anledning att, förr än StatsUlskoltet med Betänkande derom till Rikets Ständer inkommer, mine omdömen i förväg StatsUtskottets pröfning underställa.
Oförmodadt har det mig förekommit, att hemmansbrukarens billiga förhoppningar, att, vid nedfallne försäljningspris på hemman och jordbrukets produeter, i Bevillningen njuta till. godo en nedsättning, skulle mötas af förslag tili beskattningstyngder i flere vägar och i större skala än någonsing tillförene; uppgående den föreslagne BevillningsSummau allena till omkring g millioner Riksdaler, eller fjerdedelen af Rikets rörelse-capital, och hvem hade väl kunnat ana, då den första Statsregleringen 1810 bestämde Statsutgifterne till omkring 3 millioner Riksdaler, att de 18 år derefter, under fortfarande fredslugn, skulle äskas till tredubbelt belopp, och då i belragtande kommer, att från Landets penningerörelse utgår ej allenast denna dryga beskattning, utan äfven penningeutgifter unde}’ andra benämningar, såsom Passevolance-, Beklädnads- och Saltpetermedel m. m., som utgå från Provincerne, men icke genom några vid lagné messurer dit återkomma, är lätt att finna, det klagan öfver penningebrist och förlägenhet i orterne icke är ogrundad, utan alt den ordentliga Den 8 December e. m. 217 hushållaren äfven deraf tryckes.
Det är icke min afsigt, att nu ingå i omdömen om de för alla HufvudTitlar föreslagne nya behof, nogsamt öfvertygad att de komma att undergå StatsUtskottets noggranna pröfning, äfven huruvida de på behörige HufvudTitlar äro uppfattade, men oväntadt har det mig förekommit, att, utan mellankommen försämring i myntvärdet och vid nedsättning i kostnaderne för lifvets första behof, alla anslag skola anses otillräcklige, alla Hufvudtitlar fordra förhöjda anslag, ej allenast för äldre behof och bestämda nya, utan äfven i betydligare runda utgiftssummor till obestämde föremål.
Hvad först angår den föreslagne förändringen i Löningssättet för Militaire och Civile Embetsoch Tjenstemän med indelte löner; så anser jag, under medgifvande af Löneförbättring för mindre val lönte Embets- och Tjenstemän, att flere betänkligheter emot förändring mola, samt alt i afseende å Militären det godkända Indelningsverket bör utan rubbning få förblifva i sin helgd, serdeles som för verkställigheten oöfvervinnerliga hinder sig framställa.
Om Staten skulle emottaga militaira och civila boställen, så öppnar detta uppdrag ett omfång af omsorger, besvär och möjliga förluster, som icke kunna beräknas, ulan att likväl vara af nödvändigheten, Statens eller Löntagares fordringar påkallade; och då Stalén, jemnlikt Förslaget, skulle öfvertaga alla ci - 2l8 Den 8 Dcccm ber e. m. vile oell militaire Embetsmäns indelle löningsräntor, så frågas huru dermed skulle tillgå, om räntegifvare uppsade lill lifgifvande in natura deras räntepersedlar, spannmål, hö, ved m. m.
Huru skulle väl
Slaten disponera dem och hvar skulle val Kronan förvara denna spannmål, uppgående årligen kanske lill närmare 100,000 tunnor, som den utblottade hemmansbrukaren icke förmådde med penningar lösa och hvilka spannmålsräntor kunde flere år å rad ut— gifvas in natura, hvartill likväl tillräcklige förvaringsrum nu saknas, sedan, efter Allmänna Magazins-Inrättningens upplösning, flere större Magaziner blifvit lill andre föremål upplåtne och Staten icke dessmindre är förbunden alt af krontionde-, afrads- och arrendegifvare emottaga årligen nära g0,000 tunnor spannmål, som de äro berättigade att in natura utgifva?
Men vid sådanc förhållanden skulle likväl penningelönerne utgå, och hvar skulle väl dertill finnas medel, om den påräknade inkomsten icke genom spannmålsförsäljning utgick och om den derföre till underpris måste brådstörtande försäljas, skulle detta verka menligt på den enskildta spannmålshandeln till nedsättning i pris och hinder för försäljning i täflan derom med Staten.
Vid förslagen att Båk- och Lotsmedel beräknade till 5o,ooo Riksdaler samt Krut och Salpeters försäljningsmedel lill 60,000 Riksdaler, icke skulle upptagas ibland Statsverkets inkomster, utan Den 8 December e. m. särskilde räkningar deröfver upprältas, får jag anmärka, att derigenom skulle de allfordrande 3:dje och io:de
Hufvudtitlarnes anslag på elt mindre uppenbart sätt ökas och öfverskottet af desse medel utöfver behofven ytterligare förstärka tillgångarne för desse Hufvudtitlar till obestämda föremål.