Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dervid inställde sig ett ombud från Öfver-Intendents Embetet, hvilket, för kyrkans reparation, upgjorde ett kostnadsförslag, upgående till 65,000 Rdr.
— Detta förslag inlemnades sedan till behörigt Consistorium, som på det ifrigaste hos K.
Maj:t förordat ett statsanslag för ifrågavarande ändamål.
Maj:t infordrade slutligen OfverTnteudents-EmbetetsUtlåtande i frågan ; älven detta Embete tillstyrkte anslaget, likväl med den skillnad, att flertalet ledamöter ansåg tornet icke böra, såsom på ritningen föreslogs, sammanbyggas med kyrkan, utan upföres såsom fristående campanile.
Jag tror således att frågan genomgått alla de stadier, man möjligen kan fördra, hvilket äfven torde upplysas, ifall StatsUtsk:t behagade från Ecklesiastik-Dep. infordra handlingarna jemte dertill hörande ritningar.
Maj:t fann dock skäligt afslå stadens begäran på den grund, att hvarje församling borde underhålla sin egen kyrka.
Jag är långt ifrån att ogilla detta Kongl. Maj:ts beslut, synnerligast i en tid, då noga hushållning med statens medel är j:u Den 14 Januari. en oafvislig nödvändighet, men Ständernas rätt att sjelfve taga saken om hand, det är denna som motionären tagit i anspråk och, som mig synes, icke utan goda skäl.
Jag hemställer till Eder, Mina Hrr, huruvida det för en liten stad, som Sigtuna — en stad med 400 innevånare — skall vara möjligt att iståndsätta en sådan kyrka, hvars reparationskostnad är upptagen till 65,000
Rdr eller till mer än hela stadens upskattningsvärde!
Det har redan under seklar visat sig, att staden icke kan underhålla kyrkan.
En så kallad större reparation företogs på 160Otalet; den skedde på det sätt, att koppartaket refs af och försåldes.
På 1700talet behöfdes ånyo en reparation.
Då måste man tillgripa det 65 alnar höga koppartornet.
Det fick nedtagas och säljas för att skaffa tak öfver kyrkan.
Sedermera hafva under detta sekeJ, oaktadt årliga bidrag af församlingen, de oundvikliga mindre reparationerna så betydligt medtagit kyrkokassan, att denna för närvarande befinner sig uti en skuld af omkring 500 rdr Nu har choret remnat och hotar att helt och hållet nedfalla.
Som förut nämndt är, för staden är omöjligt att verkställa den nödiga reparationen.
Jag hemställer således huruvida icke lämpligt vore att bevilja det anslag, som här blifvit hegardt, eller jemnt och rätt hvad som erfordras för att sätta kyrkan i användbart skick.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte till StatsUtskit återremittera frågan.
Åkerhjelm Johan Carl:
Till följd af den ofullstän diga utredning, som af motionären blifvit gifven åt denna fråga, har det varit omöjligt för StatsUtsk:t att mera utveckla densamma och framställa något tillstyrkande deraf.
Jag anhåller att få fästa upmärksamheten derå, att, om Utsk:t nu skulle hafva tillstyrkt Riksens St;r att bevilja ett anslag till återupbyggande af en kyrka, så skulle sannolikt, ejler -— rättare sagdt — otvifvelaktig!, — deraf inom ganska kort tid framkallas ganska många och stora anspråk på statens medverkan för enahanda ändamål å andra orter.
Hvad specielt det för denna kyrka ifrågasatta anslag angår, kan man, uti betraktande deraf, att ifrågav:de församling är så liten, med all sannolikhet antaga, att om nu detta anslag skulle beviljas, R.
St:r med all sannolikhet snart nog skulle få erfara framställda anspråk för denna kyrkas framtida underhåll.
Jag för min del anhåller om bifall till StatsUtsk:ts Utlåtande.
Jag vill icke bestrida att, ifall R.
St:r bevilja ett anslag till denna kyrka, möjligen äfven andra församlingar tälla på den idéen att inkomma med begäran om understöd; men det måtte väl bero på nämnde
Ständer sjelfva att granska och afgöra huruvida dessa församlingar verkeligen hafva skäl för sin begäran eller icke.
Jag tror mig hafva visat att det icke finnes någon församling i Sverige i den olyckliga belägenhet, sorn den goda staden Sigtuna; och på detta skäl har jag förordat anslaget.
Jag uprepar ännu en gång: orätt tycks det vara att, då, på sätt Frih.
Åkerhjelm sjelf medgifvit, staden icke har råd eller kan underhålla sitt kyrka, man skall tillåta denna fälla i ruiner.
St:r hafva ofta
Den 14 J an uari.
135 anslagit medel till underhållet af våra mera framstående minnesmärken, våra gamla Slott, m. m.
Jag hemställer om det då ej vore skäl att It.
St:r nu toge om hand en af landets märkvärdigaste kyrkor.
Sannerligen jag tror att det dertill erforderliga anslag kunde anses bortkastadt.
Då jag icke sträcker min begäran längre än att StatsUtsk:t skall återigen granska saken, hoppas jag att K. o. Ad. biläller att Utlåtit måtte till StatsUtskit återremitteras.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, och sedan H.
Exc. Jlr Gr. o. Landtm, framställt propos. å bifall till förevarande Utlåt, samt dertill svarats nej, blandade med ja, hemställde H. Exc., att Utlåt, skulle, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskit återremitteras, hvilken propos. besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Föredrogos och biföllos StatsUtskits nedannämnde den 11 dennes bordlagda Utlåtm, nemi.
N:o 30. i anledning af väckt fråga om beviljande af statsanslag, för att dermed inbetala kapitalåterstoden af ett för upförande al
Kalmar stifts liiroverksbyggnad i B.
Stirs Bank uptaget lån; Nio 31, i anledning af väckt fråga om inredning i Upsala Slott af en våning för den Kongl. Familjens räkning; Nio 3 2, i anledning af Anders Erikssons från Elfsborgs
Län motion om lorinngdt anstånd med återbetalning af ett åt jordbrukare inom nämnda län beviljadt undsättningslån; Nio 33, angående väckt fråga om afskrifning till någon del af ett åt jordbrukare inom Askers Härad af Orebro
Län beviljadt undsättningslån samt anstånd med inbetalning af lånets återstående belopp; samt Nio 34, angående väckt fråga om eftergift till någon del af återbetalningsskyldighet å ett åt jordbrukare inom Malexanders socken af Ostergötlands
Län beviljadt undsättningslån, eller anstånd med inbetalning å samma lån.
Föredrogos och biföllos Allra.
Besvärs- och Ekon.Utskits den 11 dennes bordlagde Betänkanden Nio 10, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Brefvet den 10
Maj 185 3, angående priskuranters uprättande å de i markegångstaxorna uptagne persedelslag; och Nio 11, i anledning af vackt motion om åtgärders vidtagande till förekommande af irrlärors spridande vid universiteten och öfriga läroverk.
Efter föredragning af Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskits den 11 dennes bordlagde Betänkande 136 Den 14 Jann ari.
N:o 12, i anledning af väckt motion att I?.
St:r måtte hos K. M. i underd. anhålla om aflåtande af nådig Propos. om ett nytt hofstalls upbyggande, anmälde sig och yttrade Hr Brakel, Mauritz:
Jag får till en början tacka Ekon.- Utsk:t för den upmärksamhet, det skänkt min motion, men jag kan icke tacka Utsk:t för det resultat, hvartill det kommit, nemi. att afstyrka motionen, och ännu mindre för de motiver, hvarpå det grundat detta afstyrkande.
Utsk:t säger nemi. att K. M„ i skrifvelse d. 9 Febr. 185 6 till Öfverståthållaren, updragit åt en siirj skild komité att upgöra och till K.
M. inkomma med förslag till ett nytt hofstalls byggande.
Det förefaller mig underligt att denna komité, som varit tillsammans icke mindre än 4 år, ej kommit till något resultat i en så enkel sak, som att upgöra ritningar och kostnadsförslag för ett nytt hofstall.
Mig tyckes äfven att det skulle förefalla Ekon.Utsk:t underligt.
Jag ber derföre äfven att få uplysa, att denna komité, efter mitt förmenande, verkligen icke gjort sig skyldig till den oförmåga att behandla denna angelägenhet, som Ekon.Utsktts Betänk. synes antyda, ty jag vill påminna mig att jag redan för ett par år sedan sett en planritning för Helgeandsholmens förskönande; roen sannolikt är att hela saken har strandat mot. den frågan: hvem skall bygga ett nytt hofstall?
Är det staden Stockholm eller Svenska staten?
Förrän ett hofstall blir upbygdt och hästarne flyttade, förr kan icke denna holme förskönas.
Om man skulle öfverlemna åt staden Stockholm att bygga detta nya stall, är det min fulla öfvertygelse, att våra sonsöner skulle i alla tider gå och dricka sitt kaffe hos De la Croix, och det är derföre, som jag föreslagit att Ii.
St;r skulle inför K.
M. tillkännagifva att de önskade det Svenska staten finge upbvgga detta hofstall.
I anledu. af hvad jag nu yltrat, skulle jag önska att fä detta Betänk, återremitteradt, så att Ekon.Utsk:t, som nu slutat, den Italienska frågan och således har tid att egna den nu lörev:de mera upmärksamhet, skulle inför 11.
Stro kunna redogöra för orsaken, hvarföre icke ett förslag till nytt hofstall blifvit upgjordt.
Ofverläggningen förklarades härmed afslutad, hvarefter propos. å Betänkandets återremitterande framställdes samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej, och förklarades ja dervid haft öfvervigten.
Härefter föredrogos och biföllos Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:ts den 11 dennes bordlagde Betänkanden N:o 13, i anledning af väckt motion att hvarje ledamot af Domkapitlet måtte erhålla ett exemplar af Svensk Författningssamling; och N:o 14, i anledning af väckt motion om stadgande!) till begränsande af Sockenstämmas beslutanderätt.
Den li Januari. 137 Föredrogs samma Utsk:s den 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o 15, i anledning af väckt motion om tillstånd att alla tider af året fortsätta auktioner å landet till klockan 9 på aftonen.
På de skäl, som jag i min reservation anfört, vägar jag hemställa att K. o. Ad. ville afslå detta förslag
När man läser de skäl, som Hr Silfverstolpe anfört i sin reservation och hvilka jag förmodar samtlige af R. o. Ad:ns ledamöter hafva sig bekanta, kan man icke undgå att finna dera särdeles öfvertygande om nödvändigheten att bibehålla förfaltuiugen i dess uuv:de skick, såvida raan vill hafva ordning och sedlighet i landet.
Jag lör min del kan således icke annat än hemställa att K. o. Ad., just på dessa skäl, måtte förkasta ifrägav:de förslag, hvarom jag anhåller att H.
Exc. Hr Grin o, Landtm, ville framställa propos.
Jag kan visserligen icke motsäga större delen af de skäl, som Hr Silverstolpe i sitt reservation anfört och som äfven blifvit inom Ekon.Utsk:t föredragne, och för min del är jag af den mening, att, om någon förändring skulle ske, vore nästan bäst att taga bort hela föreskriften och låta det bero af kommunen sjelf, af kronobetjeningen eller på hvad sätt det annars kunde ske, att bestämma auktionstiden.
Om sommaren t. ex., då det är ljust nästan hela natten, tror jag det vara ganska riktigt att hålla på med auktionen, till dess den blir slut, och icke besvära folk med att gä 2:iie ggr för att uträtta en sak, som kan uträttas på en dag.
Hvad sora är säkert är, att kronobetjeningen icke förmår vidmakthålla hvad som är befalldt i denna väg.
Vid hösttiden hålles, som hvar man vet, auktion på ganska många ställen inom ett länsrnansdistrikt på samma dag.
.Länsmannen kan med bästa vilja icke vara på mer än ett ställe, ett par fjärdingsman kunna vara på ett annat, tueu något absolut hinder mot auktionens fortsättande kan dock icke åstadkommas.
Utsk:t trodde sig dock icke kunna göra ett sådant förslag, emedan det måste hålla sig inom den inskränkning, som ligger i motionärens framställning; det får, som bekant är, icke sjelf göra några nya motioner.
Förändringen är i öfrigt af så liten vigt att, då nu gällande stadgande tillkom på begäran af IL St:r för kort tid sedan, jag anser det föga lämpligt att besvära K.
M. dermed, hvarför jag icke eller vill motsätta mig ett afslng.
Då Hr Nordenfelt medgifvit, att denna fråga är af beskaffenhet att lämpligen kunna afslås, så är ingenting vidare att i saken yttra, men jag får dock, såsom ett ytterligare skäl till afslag, lägga, att frågan är af den beskaffenhet, att det beror af hvarje länsstyrelse att gå in till K.
M. och göra framställning om de förändringar, som för hvarje landsort kunna vara lämpliga, och K.
M. har sedermera den makten att, Ständerne oåtspordt, vidtaga de åtgärder, som Han i detta afs. finner riktiga vara.
Att 138 I) en 14 Jan uar i. nu efter cirka 10 års förlopp gå in till K.
M. och begära förändring af en författning, som Han på lt.
Stms begäran utfärdat, torde ej vara på sin plats, hvarföre jag anhåller om alsing A Betänkandet.
Taube, Henning Adolf: När Utsk:t hade denna fråga till behandling, ansåg man temligen allmänt att det stadgande, som nu är gällande, icke vidare var af behofvet påkalladt; ty, då det utfärdades, var ännu tillåtet att på auktiouerne försälja spirituosa, hvilken tillåtelse nu är uphäfd, och således tror jag att det förnämsta skälet till detta stadgande blifvit borttaget.
Detta var ett skäl, som ganska väsendtligt inom afdelningen talade för att beslutet fick sin nuv:de lydelse.
Dertill kom, att nämnde stadgande drabbar allmogen hårdast.
På landet är det egentligen allmogen, som bevistar auktion, för den är ganska svårt att, liksom herremännen, komma kl. 12 eller 1 på dagen.
Vanligen ser man också, att auktionerne på landet icke kunna börja förrän framåt kl. 4 — 5 på eftermiddagen.
Jag har sett flera auktioner, der auktionsförrättaren varit på stället kl. 11 eller 12, men icke kunnat börja auktionen förrän sednare.
Då inträffar uanska ofta, att, när kl. blir 7, återstår ett färre antal rop.
Om dä länsmannen är närv:de på stället, hvilket dock är ganska sällsynt, så måste han förbjuda de få auktionsrop, som återstå; han måste åtskilja de auktionsbesökande, och det händer sällan att auktionen dagen derefter kan fortsättas af brist på besökande.
Af detta skäl är det som tiden borde framflyttas så långt som man kan hoppas att hafva auktionsbesökande, och det kan man hoppas till kl. 9, men då tror jag att de gå hem, om de icke få någon spirituosa.
Följden af nuv:de stadgande blir ofta, ja oftast, att klockan aldrig blir 7 vid auktioner på landet.
Om man nu vet att så tillgår, så tror jag att det lagstadgande, som tvingar personer att blifva lagöfverträdare, bör uphäfvas, och jag gifver derföre min röst åt Utsk:ts förslag.
Jag hade trott att de skäl, som reservanten anfört mot Betänk., skulle göra tillfyllest, så att icke någon röst inom Ståndet skulle höjas för bifall till detsamma.
Det är blott en ledamot, nemi. den siste tal., som yrkat bifall till förslaget.
De skäl, han derför anfört, vore för mig ganska lätt att vederlägga, men jag vill blott göra det i ett hänseende.
Han säger nemligen att det är en fördel för allmogen att auktionerne ske i mörkret.
Det är en fördel för den, sorn håller auktionen, — för den, som säljer, men huru det kan vara så för den, som köper, det kan jag icke inse, ty det är att, såsom ordspråket lyder, köpa grisen i säcken.
Då man dessutom nu eger en författning, som stäfjar det ofog, hvilket vanligen blifver en följd af folksamlingar i mörkret, så synes icke vara skäl att på de angifna klena ruotiverna uphäfva densamma, och jag yrkar derföre på afslag af Utsk:ts Betänk.
Deri 14 Januari. 139 Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder yrkats såväl bifall till, som afslag å Utsk:t.s förev:de Betänk., framställde H.
Exc. propos. först å bifall till Betänk, och, sedan dervid svarats många nej jemte några ja, på nfslag å detsamma, hvilken propos. besvarades med talrika ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Härefter föredrogs och bifölls Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskits den 11 dennes bordlagde Betänk.
N:o 16, i anledning af väckta motioner om tillägg till 5 § i Kongl. Förorda, den 29 Augusti 1843, angående sockenstämmor i riket.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Memorial, Utlåt, och Betänk., nemi. från Stuls-Ulskollet:
N:ris 35 och 36, i anledning af PresteStåndets beslut att till Utsk:t öfverlemna 2 motioner, hvilka af de öfriga RiksStm förklarats tillhöra Allm. Besv.- och Ekon.-tJtsk:ts behandling; ]S:o 37. i anledning af R.
St:rs åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl.
KommersColhii förvaltning ställda fonder och medel.
IlankoUlskoltel :
K:o 7, med hemställan att Bankens, Diskontverkens och Tumba Bruks embels- och tjenstemän samt betjente mätte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning; N:o 8. i anledning af väckt fråga om belåning af guld och silfver i 11.
Stms Bank och dess Lånekontor; N:o 9, ora utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af
N:o 14, i anledning af remiss utaf K.
Skrifvelse med de af särskilda komiterade afgifna underd. förslag angående Kommunalstyrelser.
Allmänna llesvärs- och Ekonomiutskottet :
N:o 17, i anledning af väckta motioner, angående föreskrifter för Sveriges ombud vid eli för ordnande af mellersta Italiens angelägenheter beramad kongress; N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för tjensteman att, utan särskild Kongl, tillåtelse, under tjenstledighet vistas hvar han behagar och erhålla pass till utrikes ort för den tid, han visar sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad; N:o 19, i anledning af väckt motion om lag till begränsande af fångars rätt att förvalta sin egendom och begagna andra medborgerliga rättigheter.
140 D en 18 'Jann ari. lliddarhusUlskoltet :
Nio 5, i anledning af Frih. J. G. von Paykulls motion om ändring uti 16 § RiddarhusOrdn. 11. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/4 2 e. m.
Onsdagen den IS Januari 1860.
Just. 6 prot.-utdr. för den 14 dennes och pleni-prot. lör den 10 sistl.
Dec. f. m.
Uplästes ett från Hr Stjernsvärd, Rudolf, irdemnadt Mein. af följande lydelse :
Som enskilda angelägenheter tvingat mig lemna hufvudstaden, får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt. få afsäga mig de platser, jag innehar såsom en af R. o. Adis Elektorer, samt såsom Ledamot i Konst.Utskit. R. o. Ad. biföll1;denna Hr Stjernsvärds anhållan, och anmodade H.
Exc. Pir Gr. o. Landtm, såväl R. o. Adis Hrr Bankmän att utse en Elektor efter Pir Stjernsvärd, som ock Ståndets Hrr Elektorer att välja en Ledamot i Konst.LRsk. uti den nu afgångnes ställe, Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskils d. 14 dis bordlagde Meni.
Niris 35 och 30, i ani. af PresteStits beslut att till Utskit öfverlemna två motioner, hvilka af de öfriga RiksStin förklarats tillhöra Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskits behandling.
O Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits d. 14 dennes bordlagde Utlåt, Nio 37, i ani. af R.
Stirs åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers berättelser om granskningen af de under K.
KommersColliii förvaltning ställda fonder och medel.
Den 18 Januari. 141 Utskits framställningar uti den Usta och 2:dra punkten biföllos.
3:dje punkten lades till handlingurne.
Föredrogs och bifölls BankoUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde Mera.
N:o 7, med hemställan att Bankens, Diskontverkeus och Tumba bruks embets- och tjenstemän samt betjente måtte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning.
Föredrogs, men begärdes af flere Ledamöter ånyo på bordet, BankoUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 8, i ani. af väckt fråga om belåning af guld och silfver i B.
St:rs Bank och dess LåneKontor.
Efter föredragning af BankoUtsk:ts d. 14 d:s bordlagde Mern.
N:o 9, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskontverkens räkenskaper och förvaltning, beslöt R. o. Ad., uppå H.
Exc. Hr Gr. o. Landtmrns framställning, att med ifrågavar:de val skulle förfaras i öfverensstämmelse med 7 §:n i den af R. o. Ad. för Riddarh.Direktionen utfärdade
Instruktion och det dertill d. 30 Juli 1851 beslutade tillägg, så att nämnde
Direktion har att för de år, som i BankoUtsk:s Mern. omförmälas, årligen välja af 11 o. Ad:s Ledamöter två till Revisorer och en till Suppleant uti R.
St:rs BaakoDiskontverk, äfvensom en Revisor och en Suppleant vid hvartdera af LåneKontoren i Götheborg, Malmö och Wisby.
Föredrogs och lades till handliugarne LagUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 14, i ani. af remiss utaf K. M:s nåd.
Skrifvelse med de af särskildta Komitérade afgifna underd. förslag ang:de K ommunalSty reiser.
Ekon.Utsk:ts d. 14 d:s bordlagde Betänk.
N:o 17, i ani. af väckta motioner, ang:de föreskrifter för Sveriges ombud vid en för ordnande af mellersta Italiens angelägenheter beramad kongress.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 14 dennes bordlagde Betänk.
N:o 18, i ani. af väckt motion om rättighet för tjensteman att, utan särskild Kongl, tillåtelse, under tjenstledighet vistas hvar han behagar och erhålla pass till utrikes ort för den tid, han visar sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad.
På de skäl, Hr Rosensvärd i sin reservation anfört, anser jag betänkligt, att rättigheten, att utan K.
M:s särskilda tillstånd resa utrikes under pennissionstid, blefve 142 Den 18 Januari. utsträckt till militära embets- och tjenstemän.
Mau kan lätt finna, hvilka svårigheter skulle derigenom upstå för MilitärCheferne och GeneralBefiilhafvarne att veta hvar deras officerare finnas, om desse hade rättighet att begifva sig hvart som helst.
Jag kan ingalunda anse sådant öfverensstämmande med militärisk disciplin, och tror att det kunde leda till ganska obehagliga förvecklingar, hvarföre jag anhåller om afslag på Betänk:t, åtminstone i hvad det rörer utsträckande af den ifrågasatta rättigheten äfven till militärer.
Då denna fråga förevar till afgörande inom Utsk:t, voro vi visser), der flera, som ansågo betänkligheter kunna möta för medgifvande åt militärer af ifrågavide rättighet.
Men dessa betänkligheter häfdes vid betraktande deraf, att officerare, till följd af särskilda föreskrifter, äro förbundne att lemna u.pgilt om sin vistelseort under permissionstiden, hvarjemte det står vederbörande fritt att icke lemna dem alltför lång permissionstid.
Dessutom beror det naturligtvis på K.
M. att vid den underd.
Skrifvelsen flista det afstde, K.
M. för godt finner, och att, i händelse den föranleder till någon åtgärd, vid beviljandet af den deri uttryckta önskan fästa de villkor, som sakens beskaffenhet kan göra erforderliga.
Till följd af allt detta anser jag bifall till Betänkit icke kunna medföra någon fara, hvarföre jag får derom anhålla.
När så förhåller sig, som Hr Ordfm i Ekon.Utsk:t nyss behagat uplysa, att Utsk:t sjelft knappast väntar sig bifall till sitt i förev:de Betänk, gjorda hemställan, åtminstone i hela dess vidd, så förefaller det mig, som densamma ej heller borde af B. o. Ad. antagas, alldenstund det Högloft.
St:t vid så många föregående tillfällen synes hafva tagit för princip, och detta visserl. med stort skäl, att icke till K.
M. framkomma med andra hemställanden, än sådana, om hvilkas nytta och nödvändighet B. o. Ad. är fullt öfvertygad, och hvarå följakt 1. nådigt afseende må med någon sannolikhet varda förväntadt.
Föregående talare hafva blott yttrat sig om utsträckande till militärer af rättigheten att resa utrikes; men äfven för civile embetsman torde enahanda motskäl vara, ehuruväl icke i lika, dock i någon man gällande.
Jag tillåter mig erinra dessutom derom, att denna fråga äfven vid föregående Riksdagar varit å bane, men då icke vunnit B. o. Ad:s bifall; och jag kan icke finna, att förhållanderne på sednare tider i detta afs:de till den grad förändrat sig, att de böra ändra vår åsigt om det lämpliga i detta afseende, ej heller att några nya skäl af den vigt och betydenhet blifvit anförda, som kunde verka till ett annat beslut.
Jag vågar således tillstyrka B. o.
Ad. att afslå detta Befänk.
HrRosensvärd, Johan Henrik:
Då den reservation, jag ansett mig pligtig bifoga detta Ekon.Utsk:ts Betänk., här blifvit föremål för B. o. Ad:s upmärksamhet, anhåller jag att få med några få ord förklara ani. till densamma.
Då man genomgår Betänk:t Oen 18 Januari. 143 i dess helhet, finner man visserl., att Ut,sk;t hyst några betänkligheter emot utsträckning till militärer af rättigheten, att utan K.
M:s särskilda tillstånd resa utrikes under beviljad permission, men att Utsk:t dock ansett sig böra tillstyrka 11.
M:s nådiga pröfning hänskjuta frågan, huruvida icke denna grundsats må kunna finnas på militäre embetsman tillämplig.
Derigenom är visserl. en slags reservation inlagd af Utsk:t sjelft, som dock i slutet kommer till det resultat, »att R.
St:r måtte hos K. M. i underd. anhålla, att embets- och tjensteman i Rikets tjenst må, utan K.
M:s särskilda tillåtelse, ega rättighet att, då han styrker sig hafva af behörig myndighet erhållit tjenstledighet, hos vederbörande utbekomma pass för resa till och vistelse å utrikes ort under den tid, tjenstledighet blifvit honom beviljad».