Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Änchetet more det enda af dem den nya Constitutionen tilffapat, som icke blifwit tilsatt, och detta Ämbete more inrättadt i afsigt at wär. da hwar mans säkerhet och Riksens Ständers fri- och rättigheter, detsamma pä sädan grund mätte besättas sä fort Instruetions-frägan more hos Riksens Ständer afgjordt.
Hans Epcellence Hr Grefwe kuut!, conformerade sig häruti med Herr LLKlman.
HerrGrefwen och Landtmarffalken gjorde häruppä Proposition, hwilken med Ja beswarades.
Herr Den 1Z Augustt. 897 Herr Hevlcenskölcl, krsäric upläste et Memorial sä lydande:
I anledning af de frägor, jag tvid flere tillfällen hört yppas, om de sa kallade Reeognitionsffogar, anflagne til wiste hyttor, Järn och Manufacturwerk, tager jag mig den friheten ödmjukast anhälla, at i detta ämne fä upgifwa mina tankar, hwilka Herr Grefwen och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderffapet och Adeln torde finna tjenligt remittera til Stats Utffottet, som förut har frägor derom til sig remitterade och dit det äfwen rätteligen hör, dä det rör medel och inkomst för Staten.
Til sin grund äro de sä kallade Recognitionsffogar, Kronans, hwilka för längre tider tilbaka wörö Kongl. Majit och Kronan til allsingen nytta, dä ganska fä menniffor wille eller kunde bosätta stg i bebe ödemarker, der de med mycket beswär och arbete skulle skaffa stg bostäder, och hwarest oftare träffades odjur än menniffor, och oagtadt de flere af Regeringen sä i Larl den g:des som Oustack Xäolpbs och Drottning ttliristings tid, gjorde anmaningar och tagne författningar om deste orters befolkande, blefwo de i det närmaste i samma obebodde tilständ, tils omtänksamma och driftiga medborgare, särdeles uppä tvär Store och Kloke Rikshushällare Konung Larl den l-ittes ofta gjorde anmaningar om deste Skogars nyttiga anwändande, erhöllo Regeringens tillätelse, at emot en wist af Regeringen utsatt afgift, fä begagna desta Skogar, hwaraf Kongl.
Maj t och Kronan dittills icke dragit nägon fördel, med försäkran för innehafwaren at sä länge han fullgjorde sine skyldigheter och erlade de utsatte Skogs-ören, för hwil. 993 Den 1Z Augusti. ka han i alla tider skulle answara, om ock Skogen derä afbrukades och förstördes, ffulle veste Skogar orubbade förblifwa wid de werk, hwartil de b!iswit anstagne; i stöd af deste Regeringens bögudeliga löften och försäkringar, blefwo flere större och mindre werk i Skogar ne anlagde och såmedelst blefwo äfwen uti deste förut otilgängeiige ödemarker upptagne fruktbara fält ocy hestnnan, deraf Kongl. Maj t och Kronan, sä wal som af de anlagde werken dragit en gansta betydlig ärlig inkomst.
Jag will icke benvara Herr Grefwen och Landtmarstalken samt Högloft Ridderstapet och Adeln med uprepande af de mängfaldiga, sä under enwäldstiden som frihets regeringen härom utkomne författningar, hwilka alla bibehälla innehaswarne af dylike skogar wid en ostörd nyttjande rätt deraf, och hwilka författningar sätta innehaswarne deraf i lika, om icke säkrare besittning, än en äbo pä ett Kronohemman. Wid .im,n ärs Riksdag, hwars Ständer sä nitiskt ifrade för Kronans rätt och bästa, kunde deste skogar icke eller undfalla Standernes uppmärksamhet, och ehuru den nogaste rättwisa icke alltid ätfäljde desta Ständers beslut, serdeles emot Bruksrörelsen, trodde de sig likwäl icke kunna annorlunda derom förordna, än at wederbörande
Ämbetsmän fingo befallning efterse, buruwida de stogsören, som för desta stegar erlades, swarade emot skogarnes widd, och til följe hwaraf deste stegar derefter undergingo nye resningar och uträkningar, som skogv sä ut, at afgiften för nägre blef ökt för andre äter befanns den redan wara högre än som swarade emot den innebafwande skogen, men hwilkas ägare utan afseende derä förklarade sig nöjde at utgöra de fordna stogsören o - Den 15 Augustt- 999 förändrade.
Uti den ivid il 00 ärs Riksdag utgifne Förordning om Förmögenhets afgiten äf. wensom uti samma ärs Bewittnings-Förordning äro de bruk som begagna recognitionö - stogar, i wärde ansedde lika nied de bruk, som hafwa egne skogar.
Utaf hwad jag säledes i korthet haft den äran uplysa, behagade Herr Grefwen och Landtmarstalken samt Högloft.
Nidderstapet och Adeln benägit finna, at deste stogar, ehuru til sjelfwa grunden Kronans, aro de i anseende til nyttjande rätten för städse uplätne til de werk, hwilka de blifwit tiljiagne, och hwarifrän de ntan kränkning af laglig ägande rätt nu mera icke kunna skiljas, sedan innehafwarne i stöd af erbällne försäkringar om deras orubbade bibehällande i framtiden, upbyqdt betydeliga och kostsamma Werk, hwilka lil fullt wärde gatt i köp och arf, utan äro deste Skogar i innehafwarnes händer af enab nda beskaffenhet som annan Krono-Jord, bwilken ej blifwit til Skatte köpt, men hwartil Aboen äger en ostridig förmons rätt; Af denna Lagliga grund och anledning, är det, som jag täger mig den friheten föreftä > at de Bruksägare, som begagna til sina Bruk reeognitions - stogar, mä fä köpa dem til Skatte, af samma skäl, som Kronohemman fä lösas til Skatte af Aboen, dä jag föreflär
Tio ärs recognotios afqit eller sä kallade Skogs ören mä sigrund af nu gällande Skatte-köps Författningar blifwa Skatte - stillingen derföre, som är fyra ärs högre afgift, än som betaltes i Skatte-lösen för odladKronojord; ingenmäwarasäenfaldigoch tro, det ju odlad Jord är bättre och mera lönande än Skog, den mä wara borudan som hälst och nyttjas pä hwad sätt man bäst will och kan.
Den manliga recognitions-afgiften med den enligt 1^. ärs Förordning deraf utgäende Bewillning, blefwo — den 1000 Den 15 Augusti. den statt som derföre ärligen til Kongl. Maj k och Kronan borde utgöras. Ofwertygad om Stän. vernäs rättwisa och billighet, är jag försäkrad at aldrig nägot steg kan tagäs, som pä minsta sätt störcr medborgares ostridiga och äfwen nu i Grundagen stadgade ägande rätt; det är säledes icke blott i afsigt at winna en fastare rätt til desie skogar, utan ock för at härmedelst förskaffa staten en betydlig penningetilgäng, som torde kunna tjena til någon hjelp ivid förestående utgifter, som jag detta förestår, och wägar derjemte försäkra, at i mera gynnande tider för Bergsrörelsen, desie skogars innehafware skulle med nöje, utan afseende pä egen förlust, erbudit en större Skattelösen, dä de haft den tilfredsstättelsen at dermed tjena ct utblottad!
Fosterland; men deras egen belägenhet gör öfwen i sakernas närvarande ställning detta anbud för dem tungt och tryckande.
Detta mit ödmjuka anförande torde enligt min i början deraf gjorde begäran, fä remitteras til Statsutskottet, hwarom jag anhäller at Herr Grefwe» och Landtmarskalken behagade göra proposition.
Herr klorZeristolpe, ^n-lei'8, föreslog, at oaktadt frägan om Jnstruction för JustitiäOmbudsmannen komme at hwila, Statsutskottet likwäl emedlertid mätte sysselsätta sig med förestäende af lönen och tractamenten för Justitiä - Ombudsmannen och desi expedition, samt resepenningarne för den förstnämdr.
Ester nägon korrt öfwerläggning, hwarunder ä ena sidan erinrades, at det ännu ej more - Den iZ Augusti. ioor. re afgjordt, huru talrik Justitie- Ombudsmannens expedition skulle blifwa, och a den anora anmärktes, at frägan om hwarje persons arfwode more oberoende af antalet, beslut Ridderffapet och Adeln, pä Herr Landtmarffalkens proposition, at StatsUtffottet tils widaw mätte föreflä lönen och resepenmngarne för JustttieOmbudsmannen sjelf.
Upropades och afsändes, under anförande af Friherre Legerström, 'I trure, den Deputation til de andra Ständen, som förut blifwit besluten, och hwilken, jemte sit förra updrag, äfwen skutte underrätta de öfrige respective Gränden, om Ridderskapets och Adelns bej-ut rörande RiksdagsOrdningens och Jnstructionens företagande, samt updragande ät Statsutskottet at föreflä
Lön och Resepenningar ät JustitieOmbudsmannen.
Utdrag af Protocollet, hällit hos BondeStändet den 8 Augusti 1809. S. D. Efter föregängen granskning af Statsutskottets meddelte ProtocollsUktdrag af den 29 sistl Julii, angäende ätskillige wid öfwerseende af Statswerkets tillständ anmärkte och hemstälte omständigheter, beflöt BondeStändet at förena sig med hwad Wällofl.
BorgareStändetFttrat, angäende infordrande af betsmäns förflag til en Financeplan, sä at Ständet ansäg det tilhöra Statsutskottet at i anseAndrg Bandtt t7l:o 126,127. ende ic02 Den i5 Augusts. ende til Statswerkets erforderliga behof utse nödiga och möjelige tilgängar, hwarwid det i Bonde-Ständels tanka icke lunde betagns Stats ULstottet, at antingen sjelft, eller efter föregängen anmälan hos Kongl.
Maj t och genom
Desi höga ätgärd infordra sädane uplysningar, som kunna nödige anses, äfwensom BondeStändet i öfrigt uti Wällost BorgareStändets beslut til al. la^delar instämt, hwarwid Bonde-Ständet likwäl förenade den önskan, at de fordringar Allmogen Hos Kongl. Majit och Kronan erhällit för gjerde leweranser, mätte sä fort omständigheterna medgiswa, med reda penningar betalas, hwarom de öfrige Respective Ständen, äfwensom CtatsUtstvttet, stulle genom detta Protocolls-Utdrag vnderrattas.
Lx krotocollv, lL.
Irägäräli.
Uplästes et Memorial af Herr kckäilnsllöiä, Lenjamin M3ZNU8, sä lydande:
Det stora understöd Riksens Ständer ordonnerat, och dest Vanche kunnat lemna Staten, til dest nu högst nödwändiga behof, har för Riket i nu warände omständigheter warit mycket förmänligt, emedan om detta län skett utrikes, hade interestet ej kunnat bli mindre än 4 L 5 procent, som gjort en gansta betydelig Summa, hwilken nu blir qwar i wärl Land.
Uti mit förut ingifne Memorial i detta ämne, tog jag mig friheten ödmjukast proponera: om icke Banquen skulle kunna efterge interestet för de gjorde
Länen; dä derigenom ej blef nägon förlust för dest egen Fond.
Ändamälet war at det nägot stulle lätta den förestäende srvära Bewillningen; eller Den i5 Augusti. rooZ eller om veste Län cj kunde ske utan Interesse, det ätminstone mäste bli vet minsta möjliga.
Bancockttskottet har nu uti dest ingifne Betänkande föreslagit 6 Procent afbetalning om äret til Banqueil, pä det sätt, at 4 Procent afgär pä Capitalet, och 2 Procent til Jnteresset.
Länet nu inalles skulle blifwa 6 million-er, och förenämde betalning continuera hwart är, blir hela skulden betalt pä 25 är, och Jnteresset, som under den tiden tilfaller Banquen, 1 million 56o,ooo R:dr Härwid wägar jag ödmjukast underställa, om icke betalningen med 6 Procent oförändrat ärligen kunde fte pä det sätt, at 6 Procent afgär pä Capitalet, och i Procent til Jnteresset, dä fulla betalningen är gjord pä 20 är, och Interesse för Banquen blir 6Zo,ooo R:dr; en winst, som jag hoppas är tilräcklig, men gör den skilnad, at skulden blir betald 5 är förr, följaktligen indragningen starkare af den utelöpande Sedelstocken, och at differencen emellan Intressena gör 9Zo,ooo R:dr, hwilka dä tilfalla Bewillningen.
Jag hemställer detta Herr Grefwe» och Landtmarskalken och Högloft.
Ridderskapet och Adelns pröfning och godtfinnande, samt anhäller ödmjukast at detta Memorial mätte bli communteradt med de öfrige Respective Ständen.
Stockholm den Julii 1809. L. lVlLlmskMä.
Remitterades til BancoUtffottet.
Företogs ä nyo Statsutskottets den 8 Augusti upläste och pä bordet lagda Protocolls Utdrag af den 7 dennes, rörande redorvisningen för allmänna medlen.
Under 1vo4 Den i5 Augusts.
Under upläsningen häraf äterkorn Nidderstapet och Adelns deputation, under anförande af Friherre 0eäer8tröm, sorn .qjorde redo för Hn bestickning, och tilkännagaf at Preste och Borgare-Ständen lofwat företaga de dem af RidDerstapet och Adeln meddelade beslut, och deröfwer sit yttrande lemna, men at BondeStändet icke i dag warit til plenum sammankalladt: hwarefter fortfors til flut med läsningen af StatsUtstottets Protocolls-Utdrag.
Herr käblmsn, Otto kreäric, upläste til Protocollet följande:
Sedan StatsUtstottet afgifwit en berättelse som gifwer nägon anledning at kunna inse Financernes inwecklade förhällande, samt sit Betänkande öfwer redogörelsen, i anledning af det Protocolls-Utdrag här den is förra manad beslöts at Stats-Utstottet meddela; torde mig tillatas häröfwer i ödmjukhet fä yttra min enskildta mening: at da Protocolls Utdraget endast innehöll en önskan at fä del af, om til beifrande af den noggrannaste redovisning för allmänna Medlens förwaltning under sednaste Sweriges vlyckeliga period, Stats-Utstottet trodde sig behöfwa förstärkning af Ledamöter; sä har ocksä Stats Utstöttets utlåtande i den delen endast sträkt sig sä wida som Protocolls Utdraget gifwit anledning til>
Men dä ytterligare i Plenum den 3 j denne mänad blifwit beflutadt, at ti!
Statsutskottets hörande öfwer mitt den Iulii härstädes uplästa ödmjuka Memorial, innefattande et project, huru jag anser möfligt erbälla den äffade redowisningen, stulle i hela sin widd til bemälte Utstött remitteras; sä förmodar och hoppas - Den i5 Augusti. 100Z pas jag at det redan eller Åtminstone med första anländer til utsatt ort; och torde i anledning deraf Riksens Ständer snart kunna förwänta af Stats-Utskottet et mera bestämdt yttrande, om det är möjligt eller blifwer omöjligt at fä den noggranna redowisning, til hwars erhällande jag wägat föreflä sättet, samt Stats-Utskottets pä grundelig kännedom om werkeliga förhällandet bygde meningar öfwer de förändringar eller tillägg i mitt upgifna project som torde blifwa nödwändiga til ändamälets säkra winnande.
At Stats - Utskottet fär et fördubbladt beswär, dä de nödgas 2-ne gänger yttra sig i samma ämne, fär jag ödmjukast erinra, icke är mitt fel; ty samma dag, eller den i5 Julii, dä jag här upläste projectet, anhöll jag äfwen at det til behörigt Utskott skulle remitteras, och enligt hwad jag kunde begripa togs äfwen derä beslut.
Nt inse orsaken hwarföre sadant, detta alt oagtadt icke kunde ske, lämnar, jag til hwars och ens egen forskningsgäfwa.
För öfrigt har jag för mycket förtroende til de Herrar och Män som nu utgöra Rikets Ständers Stats - Utskott, för at ens kunna föreställa mig at de skulle misitycka, at också jag söker at gagna och efter hwad min kännedom medgifwer, will arbeta för et olyckligt Fäderneslands räddning.
Om jag derwid, dä jag endast följer ämnet, ej ser de hinder, som äro eller blifwa ställde i wägen för upfyllandet af et godt ändamäl, och hwarwid jag wisierligen icke heller önskar nägra olagliga medel, sä torde det benägit förlätas mig dä jag upricktigt bekänner at jag är närsynt.
Men blifwe det för desi räkning om oagtadt djupare kännedom och högre wärkningsförmäga nägon skulle finnas som kan hafwa kraftigare driffjädrar til 10O6 Den 18 Augusti. fit'förhällande, än Statens frälsning och den allmänna wälfärden.
Och om någon med fullkomlig öfvertygelse om det werkligen nyttiga, kan wara i stand at af ensidiga afsigter söka detsamma uppehålla eller til och med aldeles förhindra.
Mä dä kommande äldrar, för hwars rätta kännedom tidens glömsta swärligen stall kunna dölja förhällandet; mä, säger jag, kommande flägters ifriga förakt öfwerhölja dens stoft, som ät egen afföda kunngt wela lemna et namn, owärdigt at i tideböekerna förwaras!
Herr käklman tilläde muntligen den anhällan, <rt detta hans
Dictamen mätte til Stats-UtstotteL fä remitteras, och at afgörandet af nyst upläste Protocolls Utdrag emedlertid mätte hwila.
Friherre ktjljencrant?:, fohan VVilkelin, utbad sig af Herr käklman fä weta, öfwer hwitken del af ämnet StatsUtstottet sig icke yttrat.
Herr käk linan yttrade sig, at Statsutskottet ej hade kunnat yttra sig fullständigt, emedan det, dä detta Protocolls-Utdrag utfärdades, icke ännu hade erhällit del af alt hwad det ffulle beswara.
Herr Grefwen och Landtmarstalken xroponerade at Stats Utstottets Betänkande finge återremitteras, tillika med Herr käklmans rnr uplästa Dictamen.
Utdrag af Protocollet, hällit i Riksens Högloft.
Ständers StatS-Utstott den 14 Augusti 1809.
S. D, Sedan Riksens Högloft.
Ständer, i anledning af Stats Utstottets hemställan, för kla - Den iZ Augusti. im? klarat deras fasta och oföränderliga föresats at ät Statens Fordringsägare försäkra upfyllandet af Statens förbindelser, sä bar Utskottet ansett Det icke allenast instämma med Riksens Högloft.
Ständers afsigt, utan ock tilhöra Stats Utjkotlets ätgärd at förestä, buru detta Riksens Högloft.
Ständers beftut mätte med möjligaste skyndsamhet warda til werkställigbet befordradt, pä det Den owisshet, hwaruti Fordringsägarne sig nu besinna, om tiden och sättet nar och huru de stola för deras fordringar blifwa förnöjde, icke mätte werka ett för den allmänna Creduens uprätthällande skadligt misstroende, samt en allmän kl'gun öfwer bristande betalning och deraf fö* de fleste förorsakad! känbart lidande mätte kunna föreksmmas.
En allmän Finaneeplans upgörande til Lteruprättande af Rikets genom det olyckliga kriget förfallna Stats- och Penningewerk, fordrar annu bäde tid och grannlaga öfwerläggninqar; och om de Fordringsägarne meddelande StatsContoirets bewis dessförinnan icke skulle blifwa honorerade och fäsom Statens fordringar erkände, skulle det af Stats-Utskottet med dess i detta ämne gjorde hemställan äsyftade ändamäl förfelas, Riksens Högloft.
Ständers derpä yttrade benägenhet för Statens Fordringsägares förnöjande ännu en längre tid blifwa utan werkan, och hwarken det enskilta lidandet eller det allmännas wäntan tilfredsställas.
I den belägenhet Statsverket stq för närwarande befinner och som nu mera för Allmänheten icke är nägon hemlighet, lärer icke nägon Fordringsägares förhoppning wara stäld pä en promt contant betalning; men när en af Riksens - loos Den 15 Augustt. fens Högloft.
Ständer högtidligen autoriserad försäkran om
Capitalets äterfäende efter bestämd tid samt räntans åtnjutande under tiden, lemnäs hwarje Fordringsägare, som äger en wederbörligen godkänd och fastställd fordran, stall säkerligen misstroendet uphöra, klaqomälen försvinna, samt den allmänna benägenhet til bidragande af Statens uprättdättande, bwilken altid utgjort ett af hufwuddragen i Swensta National-caracteren, ytterligare befästas.
Stats-Utstottet, som med den nogaste grannlagenhet öfwerlagt detta wigtiga ämne, får nu altsä til Riksens Högloft.
Ständer föreftä, attil winnande af en nödig och saker controll wid wcrlställigheten, härwid mätte pä följande satt förhällas, nemligen:
At sedan hwarje Lefweranteurs fordran blifwit wederbörligen utredd, godkänd och til betalning fastställd, och han deröfwer erhållit det Werks betyg, som med honom conlraherat, hwilket betyg bör innehälla hela fordringens belopp til R dr, ss. och r'st., sä bör han dermed wända sig til StatsContoiret, som för beloppet af dess fordran med derä löpande ränta dä meddelar honom en inwisning eller Assignation pä Riksens Högloft.
Ständers RiksjgäldsContoir, hwilket äter derä meddelar Accept eller försäkran om betalning pä den tid och med Le wilkor, som af Riksens Ständer fastställde äro> Dessa af StatsContoiret utfärdade inwisriingar med RiksgäldsContoirets Accept, böra ordentligen bokföras til sina nummer, data, summor och innehafware, sä uti StatsContoiret som RiksgäldsContoiret, samt de Betyg, hwarpä de sig arunda, uti StatsContoiret förwaras til verification för de utfärdade inwisningarne.
Stats - Den 15 Augusti.
IO09 Stats-Utskottet bälle före, att en sädan gemensam ätgard af Stats-Conloiret och Riksgälds-Contoiret stall mera bidraga at stärka allmänna Crediten och förtroendet till Statens löften och förbindelser, än om denna ätgärd updrogs antingen ät Krigs-Förwaltningen eller Krigs-Commissariaterne, til hwilkas förbindelsers och försäkringars uppfyllande, efter innehället, förra tiders erfarenhet ännu ibland
Allmänheten torde bibehällit nägon farhäga och misstroende.
Hwad angär pä huru läng tid dessa inwisningar böra ställas, hwad Ränta derföre borde förestrifwas samt huru stor summa, hwarä bwarje sädan inwisning bör utfärdas; sä är Stats-Utstottets tanka at de böra ställas pä 6 är med 5 procents ärlig ränta och at efter 6 ärs förlopp en tiondedel af det Capital hwarä inwisningar blifwit utfärdade, wid bwarje ärs början utlottas för at inom det löpande ärets stut til Capital och Ränta inlösas, börandes de för öfrigt icke utfärdas pä högre Summor än Femtio Riksdaler stycket, och icke eller meddelas andre personer än sädane Leweranteurer som til och med sistledne Julik mänads utgäng för til kriget gjorde lewerantser hos Kongl. Maj:t och Kronan äga fordringar, och hwilka fordringar pä ofwananförde sätt blifwit ^vederbörligen godkände och til betalning faststälde.
I afseende pä ifrän hwad lid räntan ä desse inwisningar beräknas bör, 1010 Den 15 Augusti. sä anser Stats-Utstottet för defl del, at s§- dant bör ste ifrän dcn dag, dä betalningen efter contract eller öfverenskommelse bordt följa.
Dernäst har hos Stats-Ukstottet uppstätt ett icke ringa bekymmer, hwilka ntwägar wore at widtaga til erhällande af nödige medel för at under det äterstäende loppet af detta är kunna bestrida de utgifter som äro oundwiklige och hwartil icke nägon tilgäng hwarken hos Statseller Riksgälds-werken gifwes.
Deste utgifter bcstä uti Amvrtitzements-fond till NiksgäldsContoiret, innestäende aflöning för Armeerne och besättningarne pä Flottorne, ersättning för uti Landt Ränterierne af Armeerne och KrigsCommistariaterne uttagne och andre Werk och personer tilhörande medel samt 515,703 R dr som af Stats-Contoirets medel i Landt-Ränlerierne blifwit pä enahanda sätt medtagne och hwarföre Stats-Contoiret genast mäste erhälla ersättning, sä framt Stats-Contoiret stall under dcn ätcrstäende delen af äret kunna bestrida de efter Stat ntgäende aflöningar til Militaire och Civile Stater samt andre lika oumgängelige utgifter.
Alla detza utgifter har Stats-Utstottet icke kunnat stattå ringare än nära Fyra millioner R:dr.
I denna bekymmersamma belägenhet har Stats-Utstottet framför allt fästat upmärksamhet derä, at sädane utwägar mätte sä midt möjligt är, undwikas, som kunna hafwa et fkadeligt inflytande pä Crediten och den all, männa Den 15 Augusti. Iyl.1 wänna Opinionen; Och ibland detza har med ffäl räknats utgifwande af et nytt credit Sedelmynt.
Stats-Utskottet erinrar sig ännu de oredor i Rikets pcnninge-werk, de bäde allmänna och enffildta förluster och olägenheter som Riksgälds-Sedlarne under deras gängbarhet tilfiyndat Handel och Näringar samt Landet i allmänhet, och hwilka wida öfwerwäga de fördelar, som en och annan Individ» kunnat af tilfällige händelser beredt sig genom de täta förändringar deras wärde i allmänna rörelsen war underkastadt.
At tilskapa et nytt Credit-Sedelwynt wore utan twifwel lättaste utwägen at afhjelpa och fylla behofwen för ögonblicket, men följdcrne deraf hwila ofta tungt öfwer bäde samtid ock kommande siägter.
Wid betraktande häraf och med rädfräganLe af Let sätt, hwaraf flere andre Nationer sig betjent i en sädan belägenhet, dä Statens tilgängar warit otilräckelige, at fylla dest brister och behof, har Stats-Utskottet häldre trott sig böra föresiä Inrikes Läns uptagande.
Efter et lyckligt och stadgadt Regerings - sätt, der bäde allmän och enskildt fri - och säkerhet är genom Negerings-Lagarne sä wäl förwarad, twiflar icke Stats-Utskottet, at ju Patriotismen och den sanna medborgeliga andan skall täfla at hwar i sin mohn bidraga til Fäderslandets uprätthällande, dä tilfälle bertil övnas pä sädane wilker at det enskilta Jntereflet kan med det allmänna förenas.
Statk 1012 Den i5 Augustt.
Stats-Utskottet har i detta afseende trott sig böra til Riksens Högloft.
Ständer wördsammeligen hemställa följande, nemligen: i:o AL län mätte uptagas pä Riksgälds.
Contoirets Obligationer, under Riksens Högloft.
Ständers högtideliga garantie.
Detze Obligationer ssulle icke utgifwas pä högre Summa än Femtio Rd. stycket, ställas pä
Sep är med fem procents ärlig
Ränta samt ^:del af den Summa som pä detta sätt warder trplänt, efter Sep ärs förlopp, wid hwarje ärs början utlottas, för at inom det löpande ärets siut til bäde Ränta ecb Capital inlösas; och borde desie Obligationer jamwäl wara befriade frän all Bewillning och Contribution bäde nu och framdeles. 2:0
At för dem äter, som pä besia wilkor, och uppä sädana Obligationer icke skulle finna sig uti at biträda Staten nied Län, den utwäg mätte öpnas, at, i likhet med hwad som sker i England wid Läns uptagande, genom bokförda
Län eller sä kallade permanenta annuiteter insätta den Summa han will försträcka Staten.
Beskaffenheten af desse
Län i England är, at Läne-Capitalet Bokföres til et bewis för Borgenären, hwilken sjelf uti Lane-Boken inffrifwer sit namn och Läne- Summan samt at han godkänner de af Parlamentet til säkerhet för ärliga Räntan, faststäldte Tapor; nägon StatsObligation härä utfärdas eller meddelas icke.