Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels punktens godkännande med den förändring, att slutet af 2:dra mom. skulle lyda sålunda: »då församlingen och pastor, på domkapitlets yrkande, dertill samtycka och församlingen åtager sig bestridandet af de med åtgärden förbundna kostnader.» 264 Den 21 A pr il e m.
Härefter framställdes propos. å bifall till Utsk:ts hemställan och besvarades med ja. R. o., Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. lil fidem, O. Krakel.
Lördagen den 21 April 186*0.
Justerades 4 prot.-utdrag för förmiddagens plenum eamt protokollet för den 29 sisth Februari.
Anmäldes och bordlädes Bevillningsutskottets Utlåtande N:o 20, angående Allmänna Bevillningen; och N:o 24, i anledning af väckta motioner angående folkskoleafgiftens utgörande; samt LagUtskottets Betänkin N:o 21, i anledning af ej mindre K. Mits Nåd.
Propos. med förslag till förordningar angående dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning, än afven enskilda motioner i samma ämnen ; N:o 22, i anledn. af K.
Propos. med förslag till stadga angående Högsta
Domstolens tjenstgöring på två afdelningar; Nio 23, i anledning af återremiss utaf Utskits Betänk.
N:o 16, i fråga om förändring eller uphäfvande af 2 kap. 3 g GiftermålsBalken ; och Nio 24, i anledning af väckt motion om uphäfvande af 2 kap. 6 § GiftermålsBalken.
Fortsattes pröfningen af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits Betänk.
N:o 61 ; och förekom nu i ordningen 7:de punkten.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att något prot.- utdrag rörande PresteStits beslut i afseende å denna punkt och föl - Den 21 April e. m. jande delar af Betänk:t ieke ankommit, men att nämnde Stånds Sekreterare meddelat ett embetsintvg angående samma beslut, hvilket intyg, i afseende å den nu förev:de punkten, innehöll följande: »I öfverensstämmelse med Ståndets vid 3:dje punkten fattade beslut, uteslötos de vid slutet af 1 :sta mom. tillagda orden: »från fastställelsedagen, oansedt tillämpning af regleringen ej genast kan börja»; men i öfrigt blef denna punkt, sådan den af Utsk:t är vorden föreslagen, af Ståndet godkänd.» Gr.
Hamilton, Henning: Då B. o. Ad. på f. m. vid behandling af 3:dje punkten, i likhet med hvad PresteSht beslutat, borttog det af Utsk:t gjorda tillägg till K.
M:ts Propos., vågar jag hoppas, det B. o. Ad. behagade äfven i afs. ä denna 7:de punkt vidtaga samma åtgärd, och sål. bifalla den Nåd.
Proposm oförän drad.
Der förekommer, utom den omständighet, som PresteSt:t anmärkt, att Utsk:ts förslag innehåller ett fel, då det nemi. står, att bestämmelserna skola gälla för en tid af femtio år från fastställelsedagen.
Begleringen bör väl, enligt sakens natur, gälla för ecklesiastik-år, och om K.
M:t fastställer densamma under loppet af ett sådant, bör den väl icke träda i gällande kraft förr än med början af det nästa.
Om man deremot, i enlighet med K. Mrts Propos., slutar l:a mom. med orden »för en tid af femtio år», så är denna olägenhet undanröjd.
Beträffande ordet »fisk», hvilket Utsk:t tillsatt på första raden, vill jag icke särdeles motsätta mig dess bibehållande, emedan det är ganska oskyldigt; men jag bör dock upgifva anledningen hvarföre det icke influtit i den Nåd.
Plela denna punkt har nemligen, såvidt det varit möjligt, blifvit upgjord på grund af det förslag, B.
St:r vid sistl.
Biksdag framställde, så att afvikelser derifrån skett endast i några få detaljer, der de befunnits oundvikliga; och i den motsvarande punkten af B.
St:rs underd. skrifvelse vidröres icke fisktiouden.
Jag tror också, att B.
St:r icke saknade skäl att densamma utesluta, emedan de afgifter, som utgå af fiskerierna, äro af en helt annan art och åtminstone under de 2 sista århundradena antagit en annan karakter, samt snarare än att betraktas som en tionde, är att jemföra med öfriga afgifter, som af församlingen erläggas till pastor.
Enligt förf:na skall denne nemi. hafva af hvarje skärbonde, som har egen båt, 4 band fisk om våren och en fjerding strömming om hösten.
I de norra länen utgår denna afgift icke ens in natura, utan der betalas, t. ex. i Westerbottens lön, 2 daler kopparmynt af hvarje båt, i Westernorrlands 3 daler, och i vissa andra län, äfvensom i somliga städer vid Mälaren, till och med 3'/2 daler.
Hvad laxfisket beträffar, så eger dermed ett annat förhållande rum; man kan verkl. anse afgiften deraf för en slags tionde, ehuru äfven den är ganska obestämd.
På sina ställen skall nemi. fiskaren erlägga en viss anpart af den lax han fångar, men denna anpart utgör på vissa orter '/20, P® andra V301 och P® ännu andra fiskas för pastors räkning hvar 10:de dag, med villkor att pastor då gifver fiskarena kosthåll.
Då det således endast är af laxfisket, som afgiften utgår på ett sätt, som i 266 D 911 21 April e. m. någon mån påminner om tionden, tror jag att R.
St:r vid förra riksdagen gjorde rätt uti att ieke uptaga fisktionden i denna punkt.
Nu sedan Utsk:ts hemställan i denna del blifvit af 3 Stånd bifallen, må detta ord dock gerna stå qvar, blott R. o. Ad. behagar ur första punkten utesluta orden »från fastställelsedagen, oansedt »tillämpning af regleringen ej genast kan börja», om propos. hvarå jag får anhålla.
Afven jag har begärt ordet, för att göra samma hemställan som Hr Gr. Hamilton, sedan R. *> o. Ad. vid 3:dje punkten antagit K.
M;ts Propos. oförändrad.
Hvad åter beträffar ordet »lisk», så var anledningen, hvarlöre det kom att inflyta, den att PresteSt:ts egna ledamöter inom Utsk:t yrkade på dess införande, äfvensom att, såsom Hr Gr.
Hamilton anfört, i de nordliga länen tionde verkl. till presterskapet utgår af vissa sorter fisk.
Då nu Betänk, är i denna del bifallet af 3 Stånd, anhåller jag att ordet »fisk» icke matte af R. o. Ad. uteslutas.
Sora motionär i detta ämne, skulle jag, på det den föreslagna regleringen måtte så mycket som möjligt fortskyndas, visser], hafva önskat, att de af Uts.k:t i denna punkt införda ord fått qvarstå, men med anledning af de båda föregående talarenas deremot gjorda anmärkningar och då 3 Stånd nu fattat enahanda beslut, vill jag icke göra. någon invändning mot bifall till K. M:ts Propos. i detta afs.
Hvad beträffar ordet »fisk», som Utsk:t här insatt, är det visserl. mindre af nöden; men det torde icke vara skäl, att vi för denna underordnade omständighets skull skilja oss från de andra Stm, hvadan jag anhåller om bifall till punkten med den förändring Gr.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., biföll R. o. Ad.
Utsk:ts förslag i afseende å den förev:de 7 :de punktens lydelse, med uteslutande af de i l:sta morn. förekommande orden: »från fastställelsedagen, oansedt tillämpning af regleringen ej genast kan börja.» 8:de punkten.
Efter förmälan, att Utsk:ts hemställan i afseende å denna puukt bifallits af PresteSt:t, framställde H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, propos. å bifall till samma hemställan, dervid svarades ja.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att PresteSt:t jemväl bifallit hvad Utsk:t beträffande denna punkt tillstyrkt, och framställde sedermera propos. å bifall dertill; hvilken propos. med ja besvarades.
Den 21 April e. m. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att PresteSt:ts beslut rörande denna punkt lydde sålunda: »Med ändring af Utsk:ts förslag till förändrad lydelse af denna punkt, beslöt St:t, beträffande lista mom. af densamma: a) att efter ordet fördelning, som läses å 4:de raden, skulle tilläggas orden: på löngifvarne; b) att det af Utsk:t föreslagna tillägg å raderne 5 och 6: vederbörandes rätt att öfver fattade beslut i laga ordning anföra besvär alltid oförkränkt, skulle uteslutas; c) att de på 6:te och 7:de raderna förekommande orden »På grund häraf och efter» skulle utbytas emot orden »Derefter och med»; samt d) att orden på 9:de raden »deröfver församlingens och löntagarens yttranden infordras» skulle förändras till »deröfver församlingens och löntagarens, eller, i händelse af ledighet, kontraktsprostens yttranden infordras.» 2:dra och 3:dje mom. af 10:de punkten godkändes, sådana de af Utsk:t blifvit föreslagna.» Gr.
De förändringar, Utsk:t i l:a mom. af denna punkt föreslagit, antyda egentligen derpå, att Utsk:t önskat åt sjelfva grunderna för denna reglering gifva en utförlighet, som jag för min del ansett öfverflödig, emedan alla detaljbestämmelser i detta afseende borde, efter min tanke, inflyta i den särskilda författning, som i alla fall måste utfärdas till följe af beslutet om en sådan reglering.
Bland sådana detaljbestämmelser är t. ex. den här af Utsk:t intagna, att vederb. ega rätt att i laga ordning besvära sig öfver fattade beslut.
Det är ju klart att, då det är på sockenstämma de ifrågav:de besluten skola fattas, så gäller i detta afs.
Soekenstämmoförordningen; och jag kan icke annat än finna det öfverflödigt och rent af oriktigt, att uti den ena förf:gen införa ett tillkiinnagifvande, att en föreskrift i den andra icke derigenom är uphäfd, likasom detta tillägg ingalunda kan räknas till grunderna för regleringen.
Så till vida är det dock oskadligt, som det i sjelfva verket icke kommer att ega något inflytande, emedan besvärsrätten naturligtvis alltid qvarstår oförkränkt, den må här omtalas eller icke.
Utsk:ts föreslagna tillägg på 9:de raden i första stycket af denna punkt, så har jag visserligen ingenting emot att detsamma här inflyter, ehuru äfven denna föreskrift kunnat lemnäs vid den särskilda förfigens utfärdande; men jag tror dock, att R. o.
Ad. gjorde bättre uti att antaga hvad PresteSt. i detta afs. beslutat, emedan eljest, då regleringen skall upgöras vid inträffande ledighet, ingen komme att afgifva utlåtande å pastors vägnar.
Utsk:t har äfven tillagt, att nämnden skulle yttra sig om behofvet af ny komministratur, och jag har häremot egentligen icke annat att anmärka, än att man i allmänhet oftare har skäl att klaga öfver onödiga komministraturer lin att yrka bildande af nya.
Det finnes nemi., isynnerhet inom erkestiftet, ett betydligt antal församlingar, som icke hafva mera än 4 å 5 hundra innevånare, och der torde det 268 Den 21 April e. m. snarare vara af nöden att öka pastors inkomster än att skapa nya komministraturer.
Der åter ett verkligt behof af förökad själavård förefinnes, tror jag ändamålet bättre upnås derigenom att man antingen delar församlingen och således tillsätter en ny kyrkoherde, eller också gifver pastor en adjunkt.
Adjunkturen är nemi. fördelaktigare än komministraturen derföre, att en komminister, som under en lång följd af år skött sådan tjenst, slutligen blir mer eller mindre främmande för de göromål, som tillhöra kyrkoherden.
Jag tror således, att detta tillägg icke ofta kommer att behöfva tillämpas; men det kan dock gerna qvarstå.
Deremot anhåller jag, att R. o. Ad. måtte antaga den lydelse af Ira mom. i denna punkt, som PresteStåndet beslutat.
Tanbe, Henning Adolf; Hvad först beträffar det af PresteSt. gjorda tillägget på 4:de raden af orden »på löngifvarne, » så tror jag att detsamma kan stå i någon strid med andraimom. i denna punkt.
Då det finnes 2 presterliga löner inom samma pastorat, har nemi.
Utsk:t tänkt sig, att sockenstämman skulle upgöra icke allenast sjelfva beloppet, utan äfven fördqlningen mellan löntagarne.
På det denna rättighet icke måtte densamma frånkännas, tror jag således att tillägget icke bör inflyta.
Hvad beträffar utbytet af orden »på grund häraf och efter» emot »derefter och med», så är denna förändring af så ringa betydenhet, att den synes mig helt och hållet likgiltig.
Den ofullständighet, man anser förefinnas på näst sista raden af sidan 3 8, kommer deraf, att Utsk:t föreställde sig det löntagarens talan skulle vid ledighet föras af domkapitlets ombud, och att således kontraktsprostens yttrande icke behöfdes.
Slutligen tror jag, att det tillägg, Utsk-.t gjort i sista monutet, att nämnden skall yttra sig öfver behofvet af ny komministratur, är af ganska stor vigt.
Hamilton har visserligen sagt det i allmänhet vara önskligare att de större pastoraterna delades, än att derinom uprättades nya komministraturer; men man får icke förbise, att dervid kunna finnas flera omständigheter, som göra en sådan delning nästan omöjlig, såsom t. ex. att de båda församlingarne hafva en gemensam kyrka, som de gemensamt bekostat, kassor, som icke gerna kunna fördelas, m. m.
Vid sådant förhållande kan ock inträffa, att församlingen är så stor, att pastor icke ens med tillhjelp af adjunkt medhinner själavården, och då torde nämnden böra ega rätt att föreslå inrättande af en komministratur, hvarföre detta tillägg torde vara ganska berättigadt.
Jag anhåller om bifall till denna punkt, sådan den finnes i Utsk:ts Bet:de.
Den af mig afgifne motion i detta ämne har icke af Utsk:t blifvit tillstyrkt, och jag måste beklaga detta så mycket mera, som den stödde sig på och var närmast föranledd af en petition med talrika underskrifter från innebyggarne i min hemort.
Jag bör dock erkänna, att åtskilliga af de motskäl, Utskit anfört, synas mig ega en ganska stor vigt.
Det är egentligen i afs. å en omständighet, som Utsk:t synes haf - Den 21 April e. m. va invecklat sig i motsägelse, nemi. deri, att nämnden skulle taga i betraktande, huruvida församlingen, vid reglering af komministratur, kunde undandraga sig att deltaga i byggnadsskyldigheten.
Detta torde bli något svårt för nämnden under nämde förhållanden, hvilket jag dock vill endast reservationsvis anmärka.
Beträffande förslagen till beslut, anser jag det af PresteSt. antagna ega företräde.
Man har vi seligen nyss här sagt, att det första af Utsk:t gjorda tillägg vore oskyldigt, men om man tilläte att blott på grund af oskuld införa än den ena och än den andra hänvisningen till hvad gällande förf:gar innehålla, skulle man säkerligen allt för mycket belasta de underd. skrifvelserna till K. M:t.
I afs. derå att nämnden skulle yttra sig orri behofvet af ny komministratur, har Gr.
Hamilton åberopat förhållandena i erkcstiftet, som stöd för att sådant behof icke förefinnes; men om vi gå till de norra provinserna, särdeles
Dalarne, der jag under en tvåårig vistelse lärt känna förhållandena, tror jag man nödsas instämma med Gr.
Taube och anse tillägget lämpligt och behöfiigt.
Då jag icke kan hoppas framgång åt de af mig i ämnet motionsvis framstälda förslag, vågar jag anhålla, det R. o.
Ad behagade antaga det af PresteStåndet fattade beslut.
De af den siste värde talaren i detta ämne väckta motioner hafva af Utsk:t blifvit afstyrkta, och jag anhåller att få närmare utveckla skälen dertill.
Han hade föreslagit ett graderadt minimum af 2,000 å 1,000 rdr, men Ut,sk:t ville icke tillstyrka sådant, emedan det då vore att befara, att de flesta församlingar bestämde lönen till det lägsta möjliga belopp.
Beträffande det förslag att byggnadsskyldigheten skulle från komministrarne öfverflyttas på församlingarna, ansåg Utsk:t, att sådant icke komme att det minsta inverka på löneregleringen, ty det är i en föreg:de punkt stadgadt, att boställena skola upskattas till sitt verkliga värde, och delta blir då naturligen högre för ett som är befriad t från byggnadsskyldighet än för ett som sådan skyldighet åligger.
Då det ifrågasatta fritagandet således blott skulle blifva att taga med ena handen och gifva med den andra, ansåg Utsk:t bäst att härutinnan icke göra någon förändring, utan låta förblifva vid hvad allmänna lagen redan stadgat om byggnadsskyldighet.
Jag får bedja R. o. Ad. om ursäkt, att jag i dag så ofta besvärar med yttranden; jag hoppas dock att det nu är sista gången för i afton, då nemligen de återstående punkterna väl icke lära föranleda några anmärkningar.
Jag har nu begärt ordet egentligen för att taga K.
M:ts Propos. i försvar emot hvad Gr.
Taube anfört till försvar för densamma.
Vid PresteSt:ts tillägg i första moni. af denna punkt »på löngifvarne» har nemi.
Gr. Taube anmärkt, att detta icke borde inflyta, emedan vid reglering af 2 till samma pastorat hörande presterliga löner, församlingen bör ega rätt att äfven föreslå fördelningen på löntagarne.
Detta har dock aldrig varit K.
M:ts mening att här uttrycka, hvilket synes deraf, att punkten börjar sålunda: »Då presterlig lön i en församling 2J0 D«n 21 April e. ra. skall regleras»; och då det således ej är fråga om mera än en lön i sender, är det klart att aflöningsbeloppen icke kunna fördelas på andra än löngifvarne.
För min del hade jag således trott K. Mits Propos. i detta tall vara aldeles tydlig, men då jag nu hör, att Utskits egna ledamöter upfattat saken så, att dessa ord skulle kunna hänföras äfven till nästfide morn., tror jag att jag måste, så okärt det än är mig, yrka bifall till den af PresteStåndet i detta afseende gjorda förändring.
Ilr Rosensvärd, Johan Henrik:
Hvad beträffar vederbis rätt att anföra klagomål öfver fattade beslut, så är det gifvet, att denna rätt redan förut finnes; men då isynnerhet några BondeStåndets ledamöter inom Utskit fästade en viss vigt vid införande af detta tillägg, ansåg Utskit sig böra gå denna deras önskan till mötes, i förhoppning att derigenom underlätta antagandet af förslaget i sin helhet.
Det torde också vara helt och hållet oskyldigt och ganska väl kunna stå qvar.
I afside å öfriga monnr hafva de föregide talarena redan framställt de anmir och förklaringar, sorn varit af behofvet påkallade, hvarför jag endast får anhålla om bifall till Utskits förslag.
Ilr Carlheiro-Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oskar:
Beträffande det lörsta tillägget, som PresteStåndet beslutat, eller inskjutande af orden »på löngifvarne», anser jag, lika med Gr.
Hamilton, detsamma obehöfligt, och vrkar derföre bifall till K. M:s Propos. i detta afside.
Hvad sedan angår Utskits tillägg om vederbis rätt att anföra besvär, så anser jag det alldeles onödigt och olämpligt.
Besvär kunna visserligen anföras öfver en utnämning till pastor, men icke kan jag finna att sådant kan ega rum i afside å en lönereglering; och derigenom skulle äfven beslutet endast komma att fördröjas.
Deremot anser jag det af PresteStåndet gjorda tillägg om infordrande af kontraktsprostens yttrande böra inflyta.
Slutligen tror jag det föreslagna tillägget i sista stycket af denna punkt vara af behofvet påkalladt, emedan mångå förhållanden, äfven andra än de af Gr.
Taube påpekade, kunna göra, att det är bättre att inrätta en ny komministratur än att stycka pastoratet.
Känslan af samhällelighet, som isynnerhet i Dalarne är mycket stor och äfven finnes i andra provinser, är efter mitt åskådningssätt af så stort värde, att jag på intet vilkor vill bidraga till att låta den utslockna.
Jag tror icke heller att Gr.
Hamilton skulle vilja föreslå styckning af Leksand eller Mora, ehuru de äro bland de största pastorater i riket.
Det kan äfven inträffa, att det för presterskapet inom en socken disponibla belopp är tillräckligt att aflöna pastor och komminister, men deremot otillräckligt för 2 kyrkoherdar, då nemi. komministern, som har en lägre grad, kan nöja sig med en lägre lön.
Jag fäster verkligen någon vigt härvid, och anhåller derföre att Utskits förslag i detta fall måtte vinna bifall.
Det af Utskit föreslagna Deli 21 April e. m. 271 tillägget om vederbts besvärsrätt har från flera båll mött mycket motstånd, och jag medgifver äfven, att det måhända icke fullt försvarar sin plats; mea d& allmogen i allmänhet icke är mycket kunnig i författnings-samlingen, och sådant äfven ofta nog är fallet med presterna sjelfva, ansåg man att dessa ord kunde gerna intagas såsom en ledning för personer, som kanske eljest af endast okunnighet kunde föranledas att motsätta sig regleringen, emedan de icke visste att de hade rätt att gå till en högre instans.
Jag anhåller derföre om R. o. Ad:s bifall till Utskits förslag.
Om de af Utsk:t tillagda orden ang:de besvärsrätteu verkligen vore så oskyldiga som man här vill påstå, så kunde de visserligen slå qvar; men så är icke förhållandet, emedan de innefatta likasom en direkt upmaning till vederb. att anföra besvär, och att i sjelfva författnm inlägga en sådan, anser jag ingalunda lämpligt.
Jag anhåller derföre att de ifrågavsde orden måtte komma att utgå.
Jag har icke velat del taga i denna diskussion, emedan jag varit fullt belåten med K. M:s Propos., och jag skall äfven nöja mig om Utsk:ts förslag går igenom.
Men i valet mellan båda föredrager jag den förra.
Ren samhällelighet, hvarom man här talat såsom befintlig inom vissa större socknar, kan ganska lätt gå för långt och leda till alltför stor afskildhet.
Jag skulle derföre tro det i allmänhet vara bäst, om sådana pastorater, der det finnes både pastor och komminister, delades, då genom någon minskning af pastors lön kunde vinnas ett nödigt tillskott till komministerns, för att deraf bilda en ny kvrkoherdelön.
Pir Adelborg:
Det finns, t. ex. i Dalarne, socknar, som hafva en pastor, men 3 å 4 komministrar, och der det å andra sidan icke finnes mera än 1 kyrka, gemensam för hela församlingen.
Dm ii November. 6sr Aste den företräde som af äldsta grenen är Sädant har hittills bliswit iakttagit och är enUgk med principen för Hnfwudmanna rätlens utöfning inom en ätt.
Arr dlorcienllolpe:
Dä en ofrälse har det sä betydande kall att wara Förmyndare för en omyndig Adelig person, tyckes ock han böra fä gifwa FullMagt, torde hända att Utskottet tagit sig anledning af den gamla Författning att ej Adeln fä' befatta, sig med walen titt Riksdagsmän uti VondeStändett ehuru de innehafwa dylika Hemman.
Friherre läljsncrantr, sobsn äVilbolm, cons formerade stg med Herr dlorclenstolxo.
Herr räklman: ansäg naäickigt att: den som vkj sjelf kunde sitta pä
Riddarhuset icke heller dertill Silwa Fullmag!. Grefwe Norner, ^äolpki Oörgn: Nar Fullmagt lill säre och stämma pä
Riddarhuset ät nägon annan än en Adelsman ej kan gifwas och Föräldrar, för en ofrälse person haft sä stort förtroende att de uppdragit honom wärdén öfwer sina Barn, kan jag ej infe hwarken nägon wada om Fullmagten af en förmyndare disponeras eller atk nägon dertill kan wara närmare, än den som i alla öfriga fall utöfrvar och bewakar Capikis rättigheter.
Grefwe Larlz instämde till alla delar med Herr r-ZsilmLv, hwars tanka han förklarade sig anse rigtig.
Gref - 602 Den i r November.
Grefwe De IL Lsrclie, ^gcob:
Dä efter sä mänga gjorda anmärkningar den naturliga följden blifwer äterremisi; tror jag det ej wara tjenttgt att nu discutera något ämne.
Grefwe Norner, ^ilolxb Loran, utbad sig fä erindra det meningen här icke more ack discutera § § men wäl att förklara'stalén till de anmärknin. gas som göras, hwilket Herr Grefwen ansäg nyttigt, da besia förklaringar kunna till Utskottet Åtfölja anmärkningarne. §> 5.
Herr dloräenstolpe i denna § omnämnas närwarande Tabeller; detta gifwer anledning tin att nägra fädane stulle fä wara utur wägen, hwilket wore en oförfwarlig försummelse af RivdarhusDi. rectionen med flere Riddarhuset tillhörige personer. §. 6.
Herr blo-röenllolxo:
I jemlikhet med hwad jag r afseende pä, z tz hade äran anföra anhälles att här bör införas:
ÄttemannenS närmaste man bör säte och stämma intaga Herr kotbljeb:
Orden witz laga tid torde wara öfwerflödige, om den föreslagna förändringen i z § bifalles. §- 7- Grefwe Norner, ^Zolxb Loran, hwad i denna Z stadgas, att den hwilken wid Riksdagens början suttit för Fullnngt, men under desi lopp genom Hufwudmannens död sjelf blifwer Hufwudman, och säsom Den ri November.
623 sk sadan intager säte för sin eaen Ätt, derigenom ? en siiljes frän den befallning af Bänkman, etor etter tttstotksL-damot som han i egenskap af ;'mägttg förut kunnat innehaflva, synes mig wara ' witt.
Jag kan ej se hwarfdre detta förtroende sk fl upphöra derföre atr en person siyttar rum pä Riddarhuset dä det ef Ständer warit wfwiej ät Alten, utan ät den person som förer Ättens talan.
Herr d^oräenlkolpe.
Om det blifwer afgjordt att ponuvt någon G .sive eller F iherre stall wara Ordförande utt Utstollen, huru stall förhällas om tiil exempel en Adelsman som sitter för en af de äldsta Familier b isiver wald till ett Utskott, stall ban dä frängä.
Ordförande rättighe en och afsiä den ti l en yngre Ätt.
I min tanka kunde wid walen Elettvrerne namna Ordförande af äldre eller yngre Ätt. § 8- §- V« Herr d^oräenllolpe, i detta och flera fall somt anga personer hwilka gjordt Concours, anser jag simplast att endast äberopa ConeoursFörordningen af ar 1798.
För öfrigt hemställer jag om icke en som ett helt är eller längre lid före Riksdagen warit by. satt, eller under Riksdagen sätt intaga pä sig för fluld äfwen borde uteslutas.