Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf och då underrättelse ankommit från Preste- och BondeSt., att de beslutat remiss af detta mål till Banco- och LagUtskm, ville H. Ex., till vinnande af likhet i remiss, först hemställa, örn R. o. Ad. biföll, att K. M:s Nåd.
Skrifvelse med förslag till lag för Banken fick till Banco- och LagUtskm remitteras.
Den ii Mars e. m. Gr. Cronhjelm:
Jag ber att få anmärka, att jag äfven ropade ja, på den grund, alt propositionen icke innefattade, att motiverna skulle få åtfölja.
Då jag icke i grundlagen kan finna ringaste anledning dertill, att Landtm, äger vägra proposition till remiss till hvilket Utsk. som helst, så tror jag icke, att Hr Gr. o.
Kan finna sig förhindrad att framställa proposition å remiss till Constit:s-, jemte Lag- och BancoUtsk:n; och jag anhåller således om upplysning, huruvida detta varit Hr Gr. och Landtnäs mening.
Hr Gr. o. Landtm, upplyste, det han verkligen förklarat sig, till följd af grundlagens föreskrifter, icke kunna framställa proposition å remiss af detta mål till Constia IJtsk. Gr. Cronhjelm: Utaf Hr Gr. o. Landtnäs förklaring har jag trott mig finna, att Hr Gr. o. Landtm, ansett sig icke kunna framställa proposition derå, att det af mig gjorda tillägg skulle få åtfölja remissen, af det skäl, att vissa §§. kunde blifva uteslutna ur förslaget och således icke komma under Ståndens pröfning.
Men dä mitt tillägg endast åsyftar att förekomma ett mot grundlagen stridande förhållande, tror jag mig uti den förklaring, Hr Gr. o.
Landtm, täckts lemna, icke hafva haft förmånen erhålla den vederläggning af min åsigt, som kunde förmå mig att afstå från den reservation, hvilken jag härigenom har äran till protoc. anmäla.
Jag kan icke tinna detta tillägg innehålla något grundlagsvidrigt.
Jag har ej velat utesluta vissa §§.; tvärtom, jag önskar Utskotten all sköns välsignelse vid behandlingen af oftanämnde lagförslag.
Hr L e fr c n:
Cronhjelm önskar
Utsk. lycka till behandlingen af saken, måste väl meningen vara, att moliverna jemväl skola medfölja, helst jag tror, att man ej kan afskilja allegaterna från hufvudhandlingen, Jag får derjemte hemställa, huruvida icke i propositionen är uteglömdt, att äfven de härvid gjorda anmärkningar skulle till Utsk:n medfölja.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då hittills endast varit fråga om formen, eller hvart den Nåd.
Skrifv. borde remitteras, och åtskilliga ledamöter anmält sig att göra anmärkningar rörande hufvudsaken, hade H.
Ex:s afsigt varit att, sedan de blifvit framställda, föreslå R. o. Ad., att allt, soin i anledning af den Nåd.
Skrifv. blifvit yttradt, skulle remissen åtfölja.
Hartmansdorff, Au g.:
Det är i afseende, på Gr.
Gronhjelms anmärkning, som jag begärt ordet.
Jag tror nemligen, att sedan Landtm, tillkännagifva sin mening att i ett eller annat fall icke kunna framställa proposition, bolman icke derom tvista med honom; ty om Ståndet icke är iga Den ii Mars e. m. nöjdt med den lemnade förklaringen, kan proposition äskas på motsatsen och genom votering utrönas, huruvida Ståndet äskar den, eller icke.
I förra händelsen afgör Constit.Utsk., huruvida Landtm» vägran varit laglig eller ej.
Sorn jag förmodar, att Ståndet redan är något trött vid denna vidlyftiga och onyttiga öfverläggning, hemställer jag, om det icke vore bäst att genast skrida till den votering, sorn icke torde kunna undvikas.
Jag får till Hr Gr. o. Landtm, framställa den förfrågan, huruvida votering ännu är begärd.
Jag har åtminstone icke hört någon sådan begäran. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det II.
Ex. ansåg sig> i anledning af den förmodan Gr.
Cronhjelm tycktes hysa, att de motiver, hvilka åtfölja den Nåd.
Skrifv., icke skulle hafva varit innefattade uti den, ronde remissen af samma Nåd.
Skrifv., framställda propositionen , böra förklara, det II.
Ex. ansett nu, liksom vid alla andra tillfällen, alla de handlingar, hvilka äro en Nåd.
Skrifv. bifogade, böra åtfölja remissen.
Jag trodde icke, att anmärkningen skulle innefatta någon obehaglighet, enär jag var den, som förut tydligt begärde, att motiverna skulle få qvaistadna.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, behagade tillkännagifva, huru Hr Gr. o. Landtm, funnit den sist framställda propositionen af R. o. Ad. hafva blifvit besvarad.
II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansett II. o. Ad. med ja hafva besvarat H.
E:s proposition om remiss af K.
M:s nu ifrågavar.
Skrifv. till Banco- och LagUtsk:n.
Då ingen behagat vederlägga minunder discussionen yttrade åsigt, att en remiss till 2:ne Utsk. vore grundlagsstridig, återstår mig endast alt reservera mig mot det fattade beslutet.
Sedan R. o. Ad. till Banco- och LagUtskm remitterat K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till lag för Banken, yrkar jag, att Utsk:n från förslaget utesluta ej mindre alla bestämmelser, som äro af egenskap att tillhöra grundlags stiftning, eller belinnas vara mot grundlagarna stridande, än ock alla, som åberopa andra gällande lagar, emedan dessa derigenom blifva hvarken mer eller mindre bindande, samt att Utskar vid sådana stadgnnden, der i öfrigt upphäfna lagar åberopas, utesluta citationen och fullständigt införa redactionen.
En oeftergiflig grundsats för lagstiftning är, att den för ämnet skall innefatta en fullständig redaction.
Alt åberopa andra lagar och författningar, vare sig gällande eller upphäfna, för att derigenom - Den ii Mars c. m. »i)3 nom återupplifvas, ådagalägger oförmåga hos lagstiftaren att uppfatta sitt ämne och förvillar dem, som det åligger att tillämpa lagen.
Jag yrkar ytterligare, då detta lagförslag saknar stadganden för de flesta detailler, hvilka en lag för Bankens functioner bör innefatta, hvaribland må nämnas de för vexel, att Utsk:n, med hänsigt till den 1668 faststallda BancoOrdn. jemte de derefter tid efter annan utkomna författningar för Banken, må upprätta ett fullständigt förslag till lag för detta penningeverk.
Jag anhåller vördsamt att få fästa Hr Gr. o. Landtm:s uppmärksamhet derpå, att Gr. v. Schwerin uti ett af honom inlemnadt anförande anhållit, att detsamma måtte få åtfölja remissen.
Af sådan anledning torde jag få begära, att samma anförande mätte ånyo blifva uppläst och alt Hr Gr. o. Landtm, derefter ville inhemta Ståndets tanka, huruvida Gr. v. Schwerins begäran må bifallas eller icke.
Jag anhåller att i protocollet få förvarad min reservation mot det ganska farliga prejudicat, att proposition kan vägras å remiss till hvilket Utsk. som helst; äfvensom deremot, att till Banco- och LagUtsk:n blifvit remitteradt ett förslag, som, enligt allas öfvertygelse, involverar en grundlagsförändring, samt således ovilkorligen är af natur att tillhöra Constit.Utsk., och för remiss till hvilket Utsk. något hinder icke synes mig kunna härledas från de af Hr Landtm, citerade §§. i grundlagen, jemnförda med 55 §.
Det var i anledning af Frih.
Cederströms yttrande, som jag begärde ordet.
Om jag icke oriktigt fattade detsamma, innehöll det en ny motion.
Jag anhåller 0111 upplysning, huruvida jag misstagit mig; i motsatt händelse begär jag, att det må hvila på bordet.
Jag får anmäla min reservation emot Ståndets fattade beslut om remissen, med anhållan, att allt, hvad här i ämnet blifvit yttradt, må få åtfölja densamma lill Utsk:n. Gr.
Då jag nyss tog mig friheten att, utan att vara uppropad, taga ordet, skedde det derföre, att jag märkte, att discussionen började fortsättas, innan alla reservationer emot förra beslutet ännu blifvit anmälda.
Jag anhåller derföre att ännu en gång få åtérkomma till formfrågan och anmäla min reservation vid remissen, enär jag linner, att min rätt blifvit mig betagen, att i propositionen få intaget det ganska oskyldiga, men grundlagsenliga tillägget.
Cederström anmärkt, får jag upplysa, att det ingalunda innefattade någon ny motion, utan en anhållan , att Utsk:n ville från banklagen afskilja och utesluta, hvad som är af grundlagsegenskap, vare sig i öfverensstämmelse eller strid dermed. 4 H. 25 194 Den ii Mars e. m. Frih. Rantzou, Joli.
Al b., reserverade sig emot R. o.
Ad:s rör:de remissen fattade beslut.
Om jag riktigt fattat Frih.
Cederströms yttrande, innefattade det en begäran, att Utsk:n måtte ur förslaget till banklagen utesluta allt, hvad som antingen är af grundlagsegenskap, eller som finnes i andra gällande lagar.
I denna princip förenar jag mig till alla delar.
Jag har dock egentligen begärt ordet för att göra Ståndet och Utsk:n uppmärksamma på något, som förekommer i 26 §. af förslaget, hvarest det heter, att detsamma icke kan ändras annorlunda, än på sätt 87 §.
Reg.F. föreskrifver angående allmän civillag.
Jag tror, att det helt och hållet tillhör grundlagen att bestämma, huru och på hvad sätt en författning kan förändras eller icke förändras, och att införandet af stadganden härom i en annan slags lag aldrig kan göra något gagn, men väl föranleda till många tvister.
Jag har visserligen åtskilligt att anföra mot de särskilda §§. uti förslaget till banklagen; men då det redan är långt lidet på natten, och jag föreställer mig, att Hr Gr. o. Landtm, efter ett så långt plenum är trött, anhåller jag att i nästa plenum få anmäla mina anmärkningar.
Äfven jag uppskjuter, derföre att det är långt lidet på aftonen, till nästa plenum att afgifva de anmärkningar, jag har att göra mot förslaget till banklagen; men jag hemställer, om icke Gr. v. Schwerins anförande må blifva uppläst.
Jag har haft den förmånen att genomläsa Gr. v. Schwerins memorial, innan han här aflemnade det; och då jag funnit det vara af vigt, anhåller jag, tillförekommande af en discussion, då så få äro närvarande, att berörde memorial må hvila på bordet.
Jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o.
Landtnäs proposition, att alla yttranden och anmärkningar öfver förslaget till banklagen må få åtfölja remissen till Utsk:n. Hr von Hohenhausen, Mich.
Om Hr.*na betänka den tid, som Utsk:n hafva att behandla målen, så tyckes mig, att man kunde bespara dem att genomläsa hela denna discussion, hvars utskrifning borttager en lång tid.
Hvar och en reservation och hvar och en enskild ledamots yttrande kan ju efter begäran få åtfölja remissen; men alt hela discussionen uti formfrågan skall åtfölja, anser jag endast leda till tidsutdrägt.
Då minoriteten, som förlorat rättigheten att få det af Gr.
Cronhjelm föreslagna tillägget till Utsk:n öfverlemnadt, äfven skulle frånkännas rättighet till deras opinionsyttring, i händelse, såsom det yrkas, discussionen ej
I Den ii M*rs e. m. skulle fä åtfölja remissen; så, ehuru jag ieke uppträdt för att reservera mig mot förra beslutet, får jag likväl reservera mig mot en möjlig proposition i sednare afseendet, till följd hvaraf jag äfven anhåller, att hela diseussionen vid förslaget lill hanklagen må blifva remissen följaktig.
Hr von Heijne:
Jag har under de 3:ne sistförflutna Riksdagarna varit ledamot af Utsk., och dervid aldrig funnit Utsk. hafva varit besväradt af att taga kännedom om de upplysningar, som från Stånden blifvit meddelade, likasom jag ej heller funnit, att det någonsin förvägrats, alt de i ett ämne gjorda anmärkningarna skulle få åtfölja remissen.
Jag får derföre, i likhet med hvad Hr v. Troil begärt, hos llr Gr. o.
Landtm, anhålla om proposition, att de här gjorda anmärkningarna vid ifrågavar. förslag må remissen åtfölja.
För min del kan jag icke ett ögonblick vara af den tanken, att Landtm, icke skulle framställa proposition till remiss af ifrågavar. anmärkningar oell yttranden, emedan jag icke finner den rättighet hos hvilken majoritet det vara må, att betaga minoriteten rättighet att få proposition derom framställd.
Jag skulle tro, att ett missförstånd håller på att åstadkomma en obehaglig discussion.
Om jag icke oriktigt fattat Hr Gr. o. Landtnäs yttrande, tillkännagaf H. Ex., att med remiss af de nu i formfrågan gjorda anmärkningar skulle anstå, intilldess hufvudfrågan förekommer, då de deri redan anmälda anmärkningar kunna, jemte de förra, på en gång remitteras.
Skulle jag fela häri, får jag vördsamt erinra, att minoriteten icke kan vägras att få de nu afgifna yttranden jemte remissen till Utsk. afleinnade.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att det skulle göra honom ondt, om någon af R. o. Ad. trodde, det H. Ex. ville lägga något hinder i vägen för ett beslut, att de yttranden, hvilka, i anledn. af formfrågan rör:de remissen af den Nåd.
Skrifv. blifvit afgifna, skulle samma remiss åtfölja; hvilket så mycket mindre kunnat vara H. Ex:s mening, som II.
Ex. nyss förklarat sig vara sinnad att i sammanhang med remissen af de anmärkningar, hvilka i anledn. af den Nåd.
Skrifv. kunna göras, äfven föreslå remiss af hvad rör:de formfrågan blifvit yttradt.
Då nu emedlertid åtskilliga ledamöter tycktes önska, att remissen af de rör:de formfrågan afgifna yttranden ju förr dess hellre måtte beslutas, ansåg I).
Ex. sig böra gå dessa
Hrrs önskningar till mötes och föreslog altså, att allt, hvad som d. 8 dennes och denna dag i anledn. af K. M:s Nåd.
Skrifv. med förslag till lag för Banken blifvit yttradt, måtte till Banco- och LagUtsk:n åtfölja remissen af oftanämuda Nåd.
Efter den af Hr Gr. o. Landtm. l06 Dcn ii Mars c. m. meddelade förklaring förfaller anledningen till mitt yttrande.
Jag hade blott velat fasta uppmärksamheten derpå, att jag anser det omöjligen kunna nekas att få anmärkningarna remissen bifogade.
För min del måste jag skilja emellan frågan, om och hvart remitteras skall och om anmärkningarna vid lagförslaget skola medfölja; ty jag kan icke inse skäl deri, att de vid förra frågan gjorda anmärkningarna böra medfölja, då deremot de, som vid sjelfva lagförslaget blifvit framställda, ovilkorligen måste åtfölja remissen.
Efter den af Hr Landtm, framställda, af R. o. Ad. gillade proposition förfaller äfven anledningen, hvarföre jag begärde ordet; ty jag hade ämnat begära, att min förklaring och de i öfrigt förekomna anmärkningarna matte få åtfölja remissen.
Då jag begärde ordet, hade Hr Gr. o. Landtm, ännu icke framställt den sista propositionen.
Anledningen var att förekomma ett missförstånd.
Min förra hemställan gick ej ut på att vägra proposition derå, att anmärkningarna skulle få åtfölja; den afsåg blott, att hvar och en af Ståndet, efter derom framställd önskan, skulle få sina anmärkningar öfverlemnade till Utsk:n, utan att derföre liela discussionen behöfde åtfölja, emedan, på sätt Frih.
Cederström nyss tillkännagifvit, jag ansåg de uti formfrågan förekomna anmärkningarna icke kunna tjena bitsken till upplysning vid hufvudfrågans behandling.
Detta misstag har jag velat rätta.
Jag vill blott hafva äran yttra, att då jag instämmer uti Hr Gr. o. Landtnäs förfarande att vägra proposition å remiss af det föreslagna tillägget, skulle jag deremot aldrig vilja bestrida de Herrar, som sådant begärt, att deras anmärkningar, de må vara af hvad beskaffenhet som helst, må blifva underställda Utskms bepröfvande.
Det är i anledn. af Frih.
Cederströms yttrande, som jag begär att få nämna några ord.
Jag tror nemligen, att det uti förevarande fråga är svårt att bestämma gränslineen emellan hvad som yttrats i form och det, som yttrats i sak.
Lika med Hr Frih. anser jag det, som angår formen, egentligen icke böra remitteras; men jag hemställer, huru det här skulle verkställas, då de flesta yttranden äfven innehållit något i sak.
Derföre, och då jag liört flera talare till och med afstå från votering just af den anledning, att anmärkningarna uti sin helhet skulle få åtfölja remissen och Ståndets opinion derigenom för Utsk. uttryckas, anser jag, vid ett sådant förhållande mer än vid något annat, äfven om det skulle ske på bekostnad af den mest slricta form, det vara nödigt, att alla anmärkningarna utan undantag åtfölja remissen.
D c ii ii Mars c. m. >97
Jag är alldeles af Hr von Hohenhausens mening i afseende pa den ringa nytta, Utskrn hafva af de här förekomna anmärkningarna i formfrågan; men jag vill ej bestrida deras remitterande, emedan jag förmodar, att Utsk:n sjelfva bereda sig den tidsbesparingen att icke uppläsa den.
Hr v. Heijne har val trott, att uppläsningen ej kunde underlåtas; men jag får påminna honom, huruledes det hände vid förra Riksdagen, då han var ledamot af Stats- och jag af BancoUtsk:n, att till begges gemensamma behandling ankom i fråga om Götha canal från alla 4 Stånden en packe med anmärkningar, tjock som en hatt i genomskärning, och att Utsk:n, för att icke förlora flera dagar med uppläsningen deraf, vidtogo den genvägen att icke läsa det ringaste.
Jag vill blott tillkännagifva, att orsaken, hvarföre jag, äfven af aktning för R. o. Ad:s tid, icke begärde votering, var den, som Frih.
Ehrenborgh uttryckt, att jag anser, att om discussionen och den opinion, som derunder gjort sig gällande, kommer till Utsk:ns kännedom, skulle den mening, jag uttryckt, möjligen kunna i U(sk:n blifva considererad.
Jag har haft den tanken, äfven under förutsättning af en annan, stridig med Hr v. Hartmansdorff^, nemligen, att anmärkningarna skulle af Utsk:n blifva lästa.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. tillät, att med afgifvandet af de anmärkningar, hvilka åtskilliga ledamöter anmält sig vara sinnade att göra vid det framställda förslaget till lag för Banken, linge uppskjutas till nästa plenum.
Upplästes och lades på bordet nedannämnde inkomna memorial och utlåtanden från StatsUtskottet: N:o 12. i anleda, af K. M:s Nåd.
Propos. om afskrifning af en i saltpeterfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs stads gevärsfaktori; N:o i3. i frågan om eftergift af ett dana-arf till Piteå stad; N:o i4- i anledn. af arrendatorens utaf Svartsjö Kungsgård, f. d. Grosshandlaren Weners ansökning om nedsättning i arrendet; N:o i5. i anledn. af K. M:s Nåd.
Remiss i frågan om sökt eftergift af Ölverinspectoren Box;ghs sterbhusdelägare ådömda anmärkningsmedel; N:o 16. i anledn. af erhållen återremiss å betänkandet N:o 2, röride Talmännens ersättning för egna riksdagskostnader, klubbkostnaderna samt aflöningen till Ståndens och Utsk:ns Cancellier, m. m.; N:o 17. om ytterligare tillökning i Utsk:s Betjening; 198 Deri ij Mars f. ra.
BcvillningsUtskottet:
N:o i. om antagande af 3:ne cancellister utöfver den i Riksd.Ordn:s 24 §• bestämda personal; BancoUtskottet: N:o 4- i anledn. af B., o.
Ad:s Utsk. gifna anmodan alt ofördröjligen inkomma med kathegoriskt svar i fråga om silf ven! tvexlingen; Lagutskottet: N:o 1. i anledn. af Hr Rosenqvists motion om ett tillägg till 1 Gap. 2 (j. StralFbalken; ExpeditionsUtskottet:
N:o 4- i anledn. af återremiss från H. R. o. Ad. af Exped.
Utsk:s memorial N:o 3, rör:de dels verkställigheten af den Utsk. åliggande försorg om tryckning af bihanget till RiksSt:s protocoll, dels ett å samma tryckning inkommet entreprenad-anbud. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 11 på aftonen.
In fidem protocolli , F. O. Silfverstolpe.
Thorsdagen den i3 Mars 1834- Plenum kl. to f. m.
Justerades 3.‘ne prot.utdrag för d. 11 dennes f. och e. m.
Hr Dal raan, Wilh.
Då jag i sisla plenum ansett mig föranlåten till en reservation, dels emot Hr Gr. o. Landtm:s vägran att meddela proposition om remiss till Constit.
Utsk. utaf K.
M:s Nåd. förslag till lag för Banken, dels emot H. R. o.
Ad:s beslut att hänvisa högstberörde Propos. till endast Lag- o. BancoUtsk:n, anser jag mig pligtig något bestämdare utveckla grunderna för denna reservation.
Jag finner då först, att i 55 §.
Landtm, eller Talman förbjudes att vägra proposition i annat fall, än då en väckt fråga bokstafligen strider emot grundlagen.
Uti ingen af de utaf Hr Landtm, till stöd för dess vägrade propos. anförda grundlags-§§., den 81 och 53 i Rcg.F. samt 29 §. i Riksd.Ordn., har jag, med den sorgfälligaste forskning, förmått upptäcka en enda bokstaf, som berättigar Landtm, eller Talman att efter sitt godtfinnande bestämma, till hvilket Utsk. ett mål bör hänvisas.
Tvärtom finner jag i 44 §•
Riksd.Ordn. endast det generella stadgande, alt Konungens Propos:r äfvensom allmänna frågor skola öf - Den i3 Mars f. ra. verlemnas till utredande af behöriga Utsk., och i 49 §• i mora.
Riksd.Ordn. lemnäs
Ståndet ovilkorlig rätt att tätta ”beslut” (och ett sådant kan väl icke fattas af Landtm, eller Talman), om eller hvart remitteras bör; hvilken conclusion vinner ytterligare stöd af 3 inom. i den citerade 29 §. ftiksd.Ordn., der det uttryckligen stadgas, att om Stånden (icke Talmännen) ej genom bestämd pluralitet kunna afgöra, till hvilket Utsk. uppkomna frågor och ämnen böra remitteras, Constit.Utsk. då må äga att derom med R.
St:s rätt afgöra.
Sådan har ock praxis städse varit vid de Riksdagar, jag bevistat; och vi erinra oss alla, mina Hrr, att vår nuvarande Landtm, åtminstone vid tvenne tillfällen under denna Riksdag (om jag ej missminner mig, i frågorna ang:de curhusafgiften samt Frih.
Sprengtportens motion om accis å till hufvudstaden införande brännvin), under förklarande, det
Hr Landtm:s åsigt varit, att dessa ärender tillhörde StatsUtsk., likväl, uppå några ledamöters begäran, proponerat och tillåtit desammas remiss till Bevilln.Utsk.
För mig är det omöjligt inse någon våda dervid, att ett mål remitteras till Constit.Utsk., äfven cm det ej skulle höra till dess behandling; ty saken är då lndpen dermed, att Utsk. återsänder det, såsom händelsen ej sällan inträffar med de andra Ulsk:n.
Deremot förutser jag mycken förbistring och våda dervid, att det skulle bero af Talmännen att bestämma, det ett mål ej skulle kunna remitteras till annat eller andra Utsk., än dem ordföranderna linna lämpliga, och att, om Stånden afslå delta, neka proposition till remiss till det Utsk., dit målet, i följd af sakens natur, hörer.
På detta sätt skulle det slutligen kunna hända, att vi, efter Hrr Talmäns anvisning, finge både statsregierings- och bevillningsfrågor m. 11. hänvisade till behandling af vårt Oecon.- eller ÖnskningsUtsk. m. ra.
En utväg återstår väl alltid, den att af Talmännen yrka proposition, i hvilket fall frågan hänvisades till Constit.Utsk. och öfverläggningen förblefve hvilande; men på detta sätt skulle öfverläggningen blott om remisser hvila, snart sagdt, hela Riksdagen, och denna sålunda blifva nära oändlig.
Jag vill vidare uppehålla mig vid den förevarande remissen.
Regeringen hade till R.
St. framlagt ett förslag till lag för Banken, att behandlas enligt 87 §.
Reg.F.
Detta förslag befanns vid den flygtigaste granskning i flera delar snörrätt stridande emot nu gällande grundlagar, och Konungens Rådgifvare medgåfvo ock öppet, att det var författadt under förutsättning af R.
St:s bifall till en till afgörande hvilande grundlags-lagstiftning, samt att, i händelse denna förfölle, förslaget jemväl i de delar, deri det slödde sig på den proponerade nya grundlagen, borde förfalla.
Det förväntade bifallet uteblef.
Förslaget vav således nu - 200 Den i3 Mars f. m. mera ej ens omgärdadt af förutsättningar; det stod fullkomligt naket i hela sin oformlighet.
Hvad var dä alt göra, för att, utan att bryta grannlagenheten, rädda formen?
Intet annat, i min tanka, än att betrakta det, sådant som det till sin natur verkligen var, eller såsom, ehuru, som man försäkrat oss, tillämnadt att ”lagenligt” behandlas såsom civil lagfråga, likväl genom sakernas något oförmodade, ombytta skick involverande åtskilliga förändringar i våra grundlagar, så vidt de angå R.
St:s rätt att ensamma stifta ordningar och reglementen för Bankens rörelse och förvaltning.
Och är det icke just sådana frågor om ändringar, förklaringar och förbättringar af grundlagen , som, enligt de af Hr Landtm, citerade 53 och 81 §§. af Reg.F. samt 29 §.
Riksd.Ordn., tillhöra Constit.Utsk. att upptaga.
Mig förundrade det på det högsta, att de Konungens Rådgifvare, som förklarat det frainlemnade förslaget förutsätta en förändring af grundlagen, d. v. s. strida mot den nu befintliga, icke, när det sednare oförändradt qvarstod, skyndade att söka samina tillflykt för förslaget, som jag sökte att bereda det, genom en hänvisning till det Utsk , hvilket, i lika grundlagsenlig ordning som sista Riksdag, ägde att, med anledning af remissen, ånyo motionera den förändring af 72 §.
Reg.F., som nu blifvit afslagen, och hvilket afslag man från vissa häll hotar oss med skall komma att spöka ganska förskräckligt, — ett Utsk., som, med undantag af Hrr Talmän, ensamt äger grundlagsenlig auetoritet att urskilja, hvad som är eller icke är stridande mot grundlagen.
Och, mina Hrr, hvad kunna väl följderna blifva af ett behandlingssätt, sådant sorn det ifrågavarande?
Ordföranden vägrar oss proposition till remiss till annat Utsk. än Baneooch LagUtskrn.
Pluraliteten inom dessa anser förslaget enligt med grundlagen.