Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag lick lagar, alt här blifvit fäldt ett sådant yttrande, som det man bär fält höra af en man, för hvilken jag hyser den största aktning.
Jag var en ibland hans motståndare i denna fråga, emot hvilka han riktat detta yttrande, och ber alt till ptot. få högligen protestera deremot.
Del är mycket smärtsamt för mig att nödgas bär protestera emot de omdömen, som här blifvit yttrade af en man, som verkligen bar visat mig personligen mycken välvilja och godhet; men jag har icke ansett mig kunna underlåta det.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. ansäge de gjorde anmärkningarne föranleda till älerremiss af LagUtsk:s yttrande, ang-.de Petter Pehrssons motion.
Ropades starka ja, blandade med nej; hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, alt denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Frölich hegärde votering samt alt contrapropos. dervid måtte blifva, att ifråga rar. punkten af Utsk:s betänk, lägges lill handlingarne.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voler. propos.:
Den som bifaller aterremiss af den i LagUtsk:s betänk.
N:o 31 förekommande 2 punkt, ang:de Petter Pehrssons motion, voterar ja; den det ej vill, voterar npji Vinner nej, blifver LagUtsk:s betänk, i nämnde punkt af R. o.
Ad. lagdt lill handlingarne.
Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit, som biljer : Ja — 91.
Nej - 24.
Föredrogs Const.Ulsk:s d. 21 dennes e. ra. på bordel lagria utlåt.
N:o 19, ang-.de K.
M:s nåd. propos., om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Rcg.F. H. Ex. Hr Gr. o. Lan dtm. yttrade, att enligt 81 § Reg.F., ifrågavar. nåd. propos., enär Consl.Ulsk. tillstyrkt densammas antagande, komme att hvila lill nästa Riksdag, dä R.
St. skola sit beslut derom fatta.
Frih. Cederström, Jacob: H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bar ganska riktigt enligt 81 § Reg.F. förklarat frågan skola hvila, och något annat beslut kan naturligtvis icke nu ronde densamma
Den 28 December.
CS3 fattas; men detta Coust.Utsk:s betänk, är ålföljdt af en reservation af Hr von Hartmansdorff, deruti Ordföranden i Const.Utsk. Hr Gr.
Gyldenstolpe, Hr Rääf och D:r Broman hafva instämt.
Emot detta förfarande att skicka reservationer ifrän Const.Utsk, till II.
St. i frågor om grundlagsförändringar, får jag reservera mig.
Detta förfarande har varit brukadt af Const.Utsk. såväl vid 1834, som äfven en gång vid 1840 års riksdag; men jag har aldrig underlåtit att deremot göra anmärkning.
Grundlagens stadgande innehåller tydligen, att en riksdagsman, sorn är af olika tanka med Const.Utsk. rör:de en motion till grundlagsförändring, som Utsk. afstyrkt, äger enligt 84 § Reg.F. rättighet att begära Ulsk:s prot. öfver beslutet och detsamma jemte förslaget till trycket befordra, under eget ansvar för förslagets innehåll efter Tryckfr.- förordu.
Om en ledamot af Const.Utsk. ogillar ett af Const.Utsk. besluladt förslag, till ändring i grundlagen, vare sig i anledn. af en K., propos. eller enskild motion; sä äger han rättighet att inom Utsk. sjelf väcka förslag till grundlagsändring i enlighet med sin åsigt.
Deröfver må Utsk. utlåta sig huru som helst.
Tillstyrker Utsk. haus förslag, så kommer underrättelse derom till B.
Afstyrker Utsk. deremot hans förslag, sä äger han dä först rättighet, pä sätt uämudt är, enligt 84 § Reg.F., att låta trycka förslaget, jemte Utsk:s utlåt, deröfver; men icke får han dermed framkomma i RiksSun, ty der fä inga frågor om ändringar i grundlagarna nu väckas.
Ett annat förfarande är stridande emot de former, som för Coust.Utsk:s handläggning af ärendena äro i grundlagen bestämda och medför sina olägenheter i tillämpningen.
Hvarje ledamot äger rättighet att uti Stån dets plenum till prot. fritt yttra sig öfver allt hvad sig tilldrager, och äfven i anledn. af enskild riksdagsman i Const.Utsk. väckt fråga om ändring i grundlag, som af Utsk. tillstyrkts vid föredragningen, göra anmärkmr enligt 56 § 2 mom.
Reg.F., samt få communicalion af sitt yttrande med de öfriga Stånden; men ronde en af Utsk. tillstyrkt K. propos. lill ändring i grundlag får ingen öfverläggning äga rum förrän påföljande riksdag, oell ifrån Const.- Utsk. kan ingeu reservation lagligen åtfölja Utskis betänk., helst eljest grundlagens bestämda bud röride behandlingen af sådana frågor blefve eluderad.
Ehuru jag icke anser nödigt att ingå i några strider med Frih.
Cederström om grundlagens tydning, anser jag mig dock böra, till milt rättfärdigande, för det jag instämt uti en vidConst.Ulskis betänk, fogad reservation, an hälla all fä uppläsa den 57 § Riksd.Ordn., der det står: ”Vill ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt, sin särskilda tanka hos de öfriga Stånden anmäla, stånde det honom fritt, genom särskildt mern. eller dictamen till prot., hvilket må Medstånden tillställas, enär han de för communicatiouen och protocollet nödiga exemplaren deraf till secreteraren aflemnar.
Lag samma vare, då någon remiss går ifrån RiksSt. lill Utsk., eller utlåt, ifrån Utsk. till RiksSt.”
Jag förmodar, att detta är ett utlät., som afgått ifrån Utsk. till RiksSt., och då, enligt 57 § Riksd.Ordn., det är tillätet för ledamot, som icke i CS4 De 11 28 December. det fattade beslutet instämt, att sin särskilda tanka anmäla, så bär jag baft fullkomligen laglig rättighet att låta en sådan särskild reservation medfölja, till den kraft och verkan, R.
St. vid nästa riksdag kunna finna lämplig.
Gyldenstolpes yttrande om Frih.
Cederslröms anmärkning; men jag har för egen del en reservation att göra, nemi. emot de mångfaldiga tryckfel, hvarmed Utsk:s betänk, och särdeles min reservation äro behäftade; under önskan, att andra betänkm och andras reservationer måtte blifva i bättre skick inlemnade till RiksStm.
Föredrogs ånyo Ridd.Utsk:s d. 30 sisth Nov. och 11 dennes på bordet lagda mern.
N-.o 16, med betänk. ang:de Hr Lagerheims motion om förändring af 22 § Ridd.Ordn.
Hr Berg von Lindes vid detta mern. fogade reservation upplästes, pä begäran af Gr. Posse, Erik Arvidsson, som derefter skriftligen anförde :
Uti det nu föredragna betänk, gifver Ridd.Utsk. väl tillkänna, att Ulsk. icke förbisett den vigtigaste olägenheten, som Hr Lagerheim genom sin motion sökt afhjelpa; men något annat afseende synes Utsk. icke hafva fästat derå, enär hvarken olägenheten af den begränsning för val lill ordförande, som nu existerar genom nummerordningen, blifvit undanröjd, ej eller någon verklig vinst eller förmån af nummerordningen blifvit uppgifven.
Om Utsk. icke förbisett nyttan och afsiglen med motionen, så har Utsk. åtminstone förbigått densamma, då Utsk. genast begifver sig till framställande af de skäl, som Utsk. anser ledande till bevisning af dess egen åsigt, hvaribland först framkastas: ”att flera stadganden i grundlagen häntyda på principen af ett ät den ärftliga eller adelsvärdigheten lemnadt prerogativ.” Hvilket är då detta prerogativ?
och hvilka äro de stadganden, som derå hänlyda?
Jag skall besvara dessa frågor.
Reg.F:s 17 § nämner ordet frälse; men delta ord kommer härefter att uteslutas. 37 § bestämmer Konungens rätt alt upphöja i adeligt stånd, och 39 § förbjuder Statsrådet att sådan värdighet förläna. 95 § nämner Ridd.Direct. i sammanhang med domcapitlen m. 11.; men för öfrigt finnes icke uti Reg.F. ett ord, som särskildt häntyder på adelsvärdigheten; ty lil § gör ingen skillnad emellan RiksStm uti rättigheten att bibehålla sine privilegier.
Riksd.Ordms 12 och 21 §§ bestämma, alt R. o. Ad. representeras och legitimeras enligt Ridd.Ordn. 23 § säger väl: den främste ledamoten enligt Ridd.Ordn., men icke enligt nummerordningen.
Jag inser icke något hinder för R. o. Ad. att, med Konungens bifall, genom val bestämma hvilken, som vid hvarje riksdag bör anses för den främste ledamoten, när Landtm, är hindrad att föra ordet. 24 § handlar om alla Ståndens secreterare, utan afseende-på något prerogativ, men 26 § bestämmer R. o. Ad:s prerogativ att, vid riksdags öppnande, få åtfölja Konungens
Den 28 December. 685 person. 28 § ålägger R. o.
Ad. att välja genom electorer.
39 § förordnar bestämdt om R. o. Ad:s prerogativ alt föra ordet uti R.
Sl:s Ulsk., dock icke efter nummerordningen, ulan enligt Ridd.- Ordn. 57 § lemnar eli prerogativ åt R. o.
Ad:s arcliiv all förvara ett exemplar af prot.utdragen. 68 § lemnar alla Stånden lika rättighet att, ”i den ordning de lämpligast finna”, välja revisorer; och 79 § nämner särskildt R. o. Ad., endast för alt uttrycka det sjelfskrifven och vald riksdagsman, enligt denna §, anses uti samma predicament; och ytterligare hänvises lill Ridd.Ordn.
•lag har nu uppgifvit alla de §§ i grundlagarne, som innefatta något särskildt stadgande rör:de R. o. Ad.; men häraf kan jag icke finna häntydning pä något prerogativ, som kan lägga hinder i vägen för val af Utskrs-ordförande inom R. o. Ad.
Tvertom, mig synes, ali lagstiftaren sökt lemna R. o. Ad. tillfälle att, i fråga om representationen, kunna åstadkomma ändringar, ulan rubbning i grundlagarne, enär vid alla tillfällen Ståndets ordningsstadga, Ridd.Ordn., blifvit åberopad såsom lag.
Utsk. påminner, alt R. o. Ad. vid sednaste riksdag afslagit den ifrågavarande förändringen; men Utsk. aktar sig väl att påminna, det R. o. Ad. d. 7 Juli 1834 bifallit Ridd.Utsk-.s betänk, af d. 11 Juni, som tillstyrkt bifall a Hr Lagerhjelms motion, att 22 § uti Ridd.Ordn., malte erhålla följande lydelse, nemi.: ”1 Utskott föres ordet af den R. o. Ad:s ledamot, som af R. o. Ad:s electorer dertill blifvit utsedd, och i hans frånvaro, af den, som bland dc närvarande har främsta sätet på Riddarhuset”.
Denna partiskhet i framställningen må endast uppskattas efter förtjenst, ty jag hoppas att, efter denna upplysning, ingen deraf skall blifva missledd; men ett afslag vid förra riksdagen hör intet hindra bifall vid denna; ty utom många olika förhållanden, är det väl ej utan exempel, att eli beslut, fatladt vid en riksdag, blifvit upphäfvet vid den påföljande; vi hafva exemplet för ögonen i denna fråga.
Ogillande ett dylikt förfarande i allmänhet, tror jag det vara nyttigt vid begångne misstag, såsom det nu ifrågavarande.
I sammanhang med påminnelsen om åtgärden vid förra riksdagen, yttrar sig Utsk.: ”Utan ock etc.”
Detta kallar jag en verklig synvilla.
Jag var ibland dem, som med min voteringssedel bidrog att afslä förslaget om ordförandes väljande inom Utsk:n, icke för att bevara eli prerogativ, men jag anser förnedrande för det RiksSt., hvaraf jag liar äran vara medlem, att genom bifall till förslaget medgifva, att inom detta Stånd, som vanligen utgör öfver dubbelt antal mot de öfriga Stånden tillsammans, icke finnes tillgång på de lämpligaste Utsk:s-ordförander.
Mig synes, alt dessa 2;ne frågor ej hafva något sammanhang; och det är ingen motsägelse att afslå val inom Utsk:n, så länge R.
St. äro på närvarande sätt organiserade, men deremot bifalla att R. o. Ad. väljer ordföranden inom sig sjelf, efter förtjenst, och ej efter siffran.
Hade Hr Lagerhjelms motion fått framgång 1834, så är troligt, att frågan om val inom Ulskm uleblifvit.
Utsk. säger: ”Ty ehuru etc.”
Detta uttryck ensamt hade bort föra Utsk. på den tanken, att tillstyrka bifall å motionen.
En D e ii 2S December. lag, sora ger numret företräde framför förtjensten, bör upphäfvas; för denna sats behöfver jag ej anföra bevisning bos R. o. Ad.
Bland Utskis många suppositioner, förekommer, att ”en vald ordförande kunde för de andra Stånden anses förnärmande”.
Det är förnärmande mot de öfriga Stånden, att tro dem med mera välbehag emottaga en af numret bestämd, än en efter skicklighet vald ordförande.
En sådan lanke förutsätter, alt de andra Stånden helst skulle önska en siffra på ordförandeplatsen.
Jag delar icke Utskis tanke, att eonsiderationer kunna göra sig gällande bland electorerne, hvilka troligen tacka för complimenten.
Skulle eonsiderationer komma i fråga, vore del mera förlåtligt nu, då valområdet inskränkes af en oliklig lag, än om valfriheten utsträekes lill ett vida större antal.
Utskis återkomst till frågan om ändringen i 39 § Riksd.Ordn. gifvet- anledn. lill den förmodan, alt Utskis pluralitet varit bland dem, som röstat för samma förändring; men att dömma af discussionen vid tillfället, är della otroligt; snarare kan man tro, alt gilltiga skäl för afslag brustit för så kallad spaltfylluad.
Framställningen anser jag redan besvarad.
Det är onekligen riktigt att hålla sig fast vid principer, då de kunna följas, utan att hindra allt nyttigt; men det är bättre alt frångå dem och förbättra till en del, om icke allt kan vinnas.
Med denna åsigt inser ingen fara vid ali bibehålla nummerprincipen för afdelningsordförande, endast den egentlige af grundlagen erkände ordföranden blir vald.
Men hvad hindrar, att electorerne vid valet bestämma i hvilken ordning de valde skola intaga platser, såsom vice- eller afdelnings-ordförander, eller ock att ledamöterne af R. o. Ad., såsom hittills ofta inträffat, sinsemellan öfverenskomma om afdelnings-ordförandeplatserne.
Uti sin stora brist på antagliga skäl, tillgriper Utsk. uppskofsmethoden, och åberopar blifvande representationsförändring; men då något förslag derom ännu icke är anlaget, och den nu ifrågavarande ändringen i alla fall kan blifva gagnelig för nästa riksdag, sä är klokast att laga det säkra för det osäkra.
Jag har nu genomgått Utskis belänk., och tror mig hafva vederlagt allt hvad Utsk. anfört såsom skäl för afstyrkande.
Jag vill icke uppehålla R. o. Ad. med anförande af skäl för bifall till Hr Lagerheims motion; derföre endast åberopar jag
Hr Berg von Lindes reservation, och anhåller om återremiss, med föreläggande för Ridd.Utsk., att taga kännedom äfven om de yttranden, som blifvit afgifne till förmån för förslaget vid de 2:ne föregide riksdagarne.
Det är med ledsnad jag emotsätter mig den tanka, som Hr Berg vou Linde utvecklat i sin reservation.
Jag har ofta haft tillfälle att dela hans åsigter och skulle gerna äfven denna gäng velat deruti instämma.
I afseende på sjelfva saken, så vill jag väl icke neka, alt ju förtjensten kan finnas äfven ibland de lägsta numrorna, men i allmänhet får man väl antaga, alt förtjensten är efter graderna.
Det Den 2S December. 087 skulle således vara cn inconseqvens att vilja inverka i motsats emot den grundsats, sorn en gäng är anlagen.
Dessutom väljes på sätt oell vis ordföranden lill följd af förtjenst; (y elrclorerna veta ju hvilka som, till följd af deras val, komma alt intaga ordförandeplatsen.
Således blir hela skillnaden den, att allt efter som de vilja utse en Grefve, en Friherre eller en Adelsman till ordförande, så välja de inom Grefvar, Friherrar eller Adelsmän.
Del är ännu alldeles icke afgjordt huruvida val inom alla Stånden bör ske eller icke, men att nit vilja hörja med att välja ordförande inom R. o. Adis ledamöter i Utsk., vore att insmugla principen af val inom alla Stånden.
Mine Hrr, då en fästning belägras, sä tillhör det commendanlen ali försvara idla utanverken; försummar han alt göra det, så är fästningen snart tagen.
På samma sätt förhåller det sig vid della tillfälle.
Om man gifvet- vika i alla småsaker, sä mäste man äfven slutligen gifva vika i luifvudsaken.
Posse har tillstyrkt al ervem iss af Ulskis betänk., hvarvid Hr Berg von Lindes reservation egentligen skulle läggas till grund för beslutet, deraf följden skulle blifva, alt eleclorerna skulle välja ordförande inom Utskin.
Om Ulskm sjelfva linge välja sina ordförande!', så skulle jag genast deruti instämma, och då blefve deraf en naturlig följd, alt sammansatta Utskin äfven skulle utse ordförande!- inom sig, sä att derigenom vore i och med detsamma bestämdt hvem som skulle vara ordförande der.
Dä grundlagen nu säger, att den, som sitter främst på Riddarhuset, skall i Utsk. vara ordförande, så följer deraf, att äfven i sammansatta Utsk. den, som sitter främst pä Riddarhuset, skall vara ordförande, utan afseende på det Ulskis nummer enligt Riksd.Ordn., till hvilket lian hör.
Efter det förslag, som nu af Gr.
Posse är uppgjerdt, och den motion, som Hr Lagerheim väckt, skulle eleclorerna välja ordförande i Utskin.
I afdelningarne skulle nummerordningen bestämma hvem som borde vara ordförande.
Deremot finnes eler icke någonting stadgadt om ordförandeskapet vid sammansättning af två Utsk. eller afdelningar.
Icke eller har Gr.
Posse föreslagit huru dervid skall fölfaras.
Om hans förslag antogs, sä skulle det kunna hända, alt den, som sitter under en yngre nummer inom sjelfva Utsk., kunde blifva ordförande i det sammansatta Utsk.
Eli sådant förhållande skulle vara minst sagt löjligt, ty det vore oförståndigt, att en person, sorn icke vore ordförande i det Utsk., dit han blifvit invald till ledamot, skulle vid sammanträde af tvenne Utsk. vara ordförande i begge.
Man mäste väl erkänna, all det är nödvändigt att bibehålla cn ordning, som är tillämplig öfverallt och icke haltande i någon af detaljerna.
Vill R. o. Ad. afsäga sig ordförandeskapet inom Utskin, så säger jag, för min del, dertill genast ja; men vill R. o. Ad., på grund af Riksd.Ordn. och Ridd.Ordn. bibehålla denna rättighet, hvilken icke eller kan fränkännas dem annorlunda, än i grundlagsenlig ordning, så mäste det ske så, att icke derigenom någon oordning i riksdagsmachineriet uppkommer, att icke schismer inom R. o. Adis egen Utskis-personal kunna 088 Den 28 December. uppkomma och frågor möjligen uppstå om hvilken som borde vara ordförande eller icke.
En suppleant uti det ena Utsk. skulle möjlige kunna blifva ordförande i elt förstärkt Utsk.
Hvart kommer då electorernas val lill ordförande?
Hvartill tjenar då det prerogativ, som electorerna skulle få?
Jo, derigenom skulle höfvas den olägenheten, att, om electorerna önskade att såsom ordförande utse någon ung ätts representant, de derigenom icke hindrades alt dock invälja Grefvar och Friherrar till ledamöter.
Men nog finnes inom
Herre-classen ledamöter passande till ordförande; om ej, så blefvo de förhindrade alt välja någon af dem tili Utsk.; sådant har likväl aldrig inträffat.
Att lemna electorerna rättighet att, utan föregången ändring i grundlagen, genom val förklara, att den skall anses på Riddarhuset främst, som de utse till ordförande, skulle medföra antingen en oupphörlig omflyttning af platserna på bänkarna, eller ock slå i strid med verkliga förhållandet.
Jag tillstyrker således bifall lill Ridd.Ulskis betänk.
Om fråga nu hade varit derom, att Utsk:n skulle sjelfva fått välja sina ordförande!' utan afseende på Ständ, så hade jag lika med den siste värde talaren skolat deruti instämma; men då delta icke är förhållandet, så kan jag icke annat än instämma med motionären derom, alt eleclorerne åtminstone måtte få friare händer att utse ordförande, utan afseende på matrikelns nummerordning.
Jag har sjelf fordom varit elector och erfarit huru ofantligen svårt och bekymmersamt det mången gång är för dem att ställa sig Ridd.Ordn. till efterrättelse, med bibehållande af hoppet att kunna få goda och passande Utsk:s-ordförander.
Nu äro electorerne tvungne att antingen taga en i matrikeln högt uppsatt kanske mindre skicklig man till ordförande, blott för att kunna få ett tillräckligt antal ledamöter i Utsk. nedanför honom; eller också blir mången blygsam Grefve, hvarpå jag har sett exempel, nödsakad att skaffa sig fullmakt för en lägre familj, blott för att slippa utsätta sig för alt blifva en oskicklig ordförande första gången han inträder i Utskott.
En nu mera afliden Grefve, som sisth riksdag var ledamot i Const.Utsk., salt för en adelig ätt, blott för att sjelf slippa att blifva ordförande; och om jag icke missminner mig, så hade han gjort på samma sätt förut, emedan han i sin blygsamhet icke trodde sig skicklig nog alt anföra ett vigtigt Utsk.
Allt delta vore hjelpt med rättighet för electorerne att fä särskildt utse ordförande och ledamöter, och detta är icke utan exempel uti vår praxis.
Vi välja ju särskildt ordföranden i Ridd.Direct. och särskildt de öfriga Directeurerne.
Jag kan sålunda icke annat än på del aldrahögsta tillstyrka bifall till Hr Lagerheims motion.
Hvad åter beträffar den invändning, som den siste värde talaren gjort, nemi. svårigheten att få ordförande i förstärkt Utsk. och i sammansatta Utsk.; sä tycker jag det vore ganska lätt hulpet dermed, att ordföranden i det ordinarie Utsk. förblifver ordförande i det förstärkta, och att, vid sammanträde af flera Utsk., ordföranden i det förnämare Utsk. för - Den 28 December.
GS9 förblifver ordförande i det sammansatta Utsk.
På dessa grunder kan jag icke annat än på det högsta tillstyrka, att detta betänk, måtte blifva återremitteradt, på det att Utsk. må komma i tillfälle att förändra sitt utlåt. rör:de den ifrågavar. motionen.
Jag bar vid tvenne riksdagar satt mig emot förslaget, att
Utsk. i allmänhet mätte välja sina ordförander. R. o. Ad. harvid denna riksdag äfvenledes afslagit, alt ett sådant allmänt val skulle inom Utskm få äga rum.
Nu framställes deremot den frågan, att, ehuru ordföranden alltid borde vara adelsman, så skulle likväl R. o. Ad. inom sig, genom val, bestämma hvilken som borde vara ordförande, utan afseende pä den nummerordning, som inom R. o. Ad. gäller.
Frågorna hafva blifvit behandlade både i förhållande mellan Stånden samfäldt, och mellan Adelns ledamöter inom sig, hvadan jag anhåller att äfven fä betrakta frågorna särskildt.
Om R. o. Ad., som vid denna riksdag afslagit, att Utsk:ns ledamöter i det hela skulle få välja sina ordförander, likväl nu skulle säga: väl är det gifvet att ordföranden alltid skall vara en adelsman, men inom R. o. Ad. må kunna väljas, utan afseende på den hittills gällande ordningen; hvad skulle ett sådant beslut af R. o. Ad. egentligen säga åt de andra Stånden?
Jo, nog är det gifvet, att den största skickligheten alltid finnes inom R. o. Ad., derföre skall en adelsman alltid vara ordförande; men såsom den ena stjernan kan öfvergå den andra i klarheten, så kan det möjligen hända, att den som inom R. o. Ad. sitter under en annan är skickligare än en som sitter öfver honom.
Detta vore ju det samma, som att säga: ett Stånd, som efter gällande ordning sitter under R. o. Ad., kan inom sig ej hafva någon medlem, som öfverträffar en adelsman i ordförandeskicklighet, men en adelsman, som sitter under en Grefve eller en Friherre, han kan möjligen hafva större skicklighet än denne.
Jag kan för min del icke finna annat, än att ett sådant sätt att tilltala sina Medstånd, om icke med ord, åtminstone med handlingssätt, är förnärmande för dem.
Derföre måste jag afstyrka R. o. Ad. att fatta ett sådant beslut, som nu af Hr Cederschjöld och andra blifvit förordadt.
Detta är min åsigt af saken med afseende på de öfriga Stånden.
Låtom oss nu se huru förhållandet skulle blifva inom detta Stånd.
När electorerne för närvarande välja ordförande i Utsk., sker det, på sätt en talare här nämndt, visserligen med afseende på deras skicklighet till ordförande; men fråga om skicklighetens bestämmande förekommer blott i afseende på de personer, som blifva ordförande.
För alla de öfriga medlemmarne af Utsk. förekommer en sådan fråga icke, derföre att hvar och en sitter efter sin nummerordning.
Derigenom är man ifrån allt bestyr med en viss rangordning dem emellan.
Då man nu säger, att ordföranden må tagas, om det ock vore på nedersta bänkarne i Riddarhuset och sättas främst, så frågas, om icke fullföljandet af denna grundsats fordrar, att electorerne uppgöra en rangordning af dug 5 H. 87 690
Den 28 December. ligheten för alla de sex, nio eller tolf ledamöter af R. o. Ad.» som sitta i samma Utsk.?
Till hvilka öfverläggningar skulle det icke föranleda bland electorerna om de borde afgöra huruvida Pehr vore skickligare än Paul eller sämre än Nils eller Sven, och så hela vägen igenom?
Hvilken förtrytelse skulle sådant icke vålla bland de personer, som utvaldes?
Man skulle dä fä höra Mäns säga: nog må jag kunna anses sämre än Pehr eller Anders, men att man satt mig under Håkan det var alldeles förskräckligt; jag måste blifva ansedd för oduglig, när man icke ens tror mig jemngod med honom o. s. v. Någon skall sitta nederst i Utsk.; denne skulle då anses för den sämsta af alla dess adliga medlemmar, Icke nog med den svära rangordningens uppgörande för ett Utsk.
Cederström har anmärkt huruledes man behöfver sammansatta Utsk.
Nu kan man icke__veta hvilka ärenden, som föranleda sammansättning af Utsk.
Än måste LagUtsk. träda tillsammans med Bevilln.Utsk. än åter med Ekon.Utsk.
Väl vet man rangordningen inom Bevilln.Utsk. och Ekon.Utsk. särskildt, men när de komma tillsammans, huru förhåller det sig då med rangordningen emellan hvartderas ledamöter inbördes?