Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen derom anmodar, kunna med utgifvaren öfverenskomma om vissa reglor för dessa uteslutningar, och hvarvid vi föreställa oss att normen skulle blifva att utesluta alla omdömen som p§ åtskilliga ställen, isynnerhet för äldre tider, på ett obehörigt sätt inkommit bland dessa Biographiska anteckningar, der endast facta böra tala; men att meningen ej bör vara att utesluta något antecknadt factiskt förhållande, det må vara ett för personen eller slägten ärorikt eller sorgligt minne — historien skrifves ej med äreminnen 1 Vi lå derföre förena oss i Herrar Leijonanckers och Bennets tillstyrkan inför Riddarhus-Direktionen »att Riddarhus-kassan måtte till en början förlägga ett häfte, hvartill kostnaden upginge till endast omkr. 500 R:dr Rmt, och i sammanhang härmed (eller på förhand], en prospectus för hela arbetet jemte subcriptionslistor skulle utfärdas.
Om då resultatet blefve en subscriberad garanti af minst 500 exemplar torde företaget genom uplagans inskränkning kunna bära sig utan förlust för Riddarhus-kassan; i annan händelse finge det afbrytas och förlagskostnaden ersättas af de exemplar som såldes, derest utgifvaren icke ville ingå på att för återbetalningen af detta jemförelsevis ringa förskott ställa nöjaktig borgen.» A. G. Oxenstjerna C. O. af Funck.
Hf:o 9, Utlåtande i anledning af Riddarhus-Direktionens anmälan om orsakerna till fördröjd tryckning af Ridd. och Adelns Protokoll vid 1853—1854 årens Riksdag.
Uti till Riddarhus-Utskottet öfverlemnadt, under Litt.
A härefter anfördt Memorial har Riddarhus-Direktionen, till följd af 10 § i dess Instruktion, hos Höglofl.
Ridd. och Adeln anmält det för - 4 Riddarhus-Utskottetä Utlåtande N:o ii. hållande, att sedan med den 4 December 1855 ett år från senaste Riksdag förflutit, och i anledning deraf fråga blifvit inom
Direktionen väckt, huruvida tryckning af Ridd. och Adelns Protokoll för samma Riksdag vore i behörig ordning verkställd och fullbordad; så och då Riddarhus-Sekreteraren Munck, efter af honom gjordt tillkännagifvande att samtlige dessa Protokoll blifvit justerade och tillsynen öfver tryckningen jemte korrekturläsningen updragen åt extra ordinarie Kanslisten J.
Schröderheim, erhållit tjenstledighet från den 15 derförutgångne Oktober tills påföljande
Maj månads slut till företagande af en utrikes resa, lemnades af under tiden tjenstförrättande Riddarhus-Sekreteraren W.
F. Dalman, till Direktionens Protokoll den 19 Januari sistlidet år, den uplysning att af de ifrågavarande Protokollen, hvilka beräknades komma att utgöra 15 häften, 12 häften voro färdigtryckta med Omkring 30 ark i hvardera bäftet; men tre häften återstodo ofulländade, deraf tryckningen fortginge samtidigt och vore af 13 och 14 häftena, 19 ark af hvardera tryckta samt af det 15:de 12 ark, så att, när dessa trenne sista häften troligen ej komme att uptaga mer än 25 ark hvardera, man kunde antaga att endast 25 ark voro otryckta; hvarefter tillförordnade Riddarhus-Sekreteraren, under den 9:de derpåföljande Februari, anmälde att både tryckningen och bäftningen af samtlige Protokollen då vore fulländad.
I sammahang härmed afgaf jemväl tillförordnade Riddarhus-Sekreteraren sin förklaring öfver orsakerna till det inträffade dröjsmålet, dom han ansåge böra sökas dels i den omständigheten att
Protokollens större vidlyftighet och de nästan uteslutande muntliga diskussionerna inom Ridd. och Adeln samt det för dessas anteckning jemförelsevis ringa antalet Stenografer, som vid förra Riksdagen användes, väsendtligen fördröjt upsättningen och justeringen af en större del af Protokollen till långt efter Riksdagens slut, dels ock det sätt, hvarpå justeringen af de muntliga yttrandena nu försiggår, då denna verkställes icke i RiddarhusKansliet, utan yttrandena af Ledamöterna utlånas och ofta icke förrän efter flera påminnelser återställas — ja någon gång alldeles förkomma — dels slutligen att Boktryckaren någon gång låtit tryckningen gå alltför ojemnt.
Efter, dessa uplysningar fann
Direktionen någon åtgärd i anledning af det anmärkta dröjsmålet icke böra vidtagas förr än Riddarhus-Sekreteraren Munck fått tillfälle i ämnet afgifva sin förklaring.
En sådan förklaring har derefter blifvit af Riddarhus-Sekreteraren meddelad af det innehåll, som innefattas i Riddarhus-Direktionens bifogade Memorial och deri bland annat anföres: att dröjsmålet med Protokollens upsättning och tryckning varit en ovilkorlig följd af det långt utöfver förhållandet vid föregående Riksdagar mödosamma och ansträngande arbete, som blef resultatet af den rastlösa verksamhet, hvarmed sista Riksdagens förhandlingar fortskyndades, så att antalet af Ridd. och Adelns sammanträden ökades med 50 procent och följaktligen tog en deremot svarande tid för expeditionernas och Protokollens uppsättning i anspråk; att såsom mest inverkande på fördrö - R id darhus-Utsko ttets Utlåt ande N:o 9. 5 jandet af tryckningen Riddarhus-Sekreteraren anhöll att i främsta rummet få åberopa följderna deraf, att en stor del af Ridd. och Adelns Herrar Ledamöter icke ålnöjt sig med att i Riddarhus-Kansliet genomse och justera sina der för sådant ändamål framlaggdé yttranden, utan oftast medtagit dem till sina hem för att mera ostördt verkställa justeringen, hvilket allt för ofta föranledt dertill, att sådana yttranden icke befunnits återställda då tryckningen framskridit till det Protokoll, hvaruti de bordt intagas och således tryckningen måst afbrytas intill dess samma yttranden antingen, då de mången gång ej hos talaren kunnat återfås, hunnit blifva ånyo upsatta eller ock, då de funnits i behåll, ej sällan först efter flera påminnelser blifvit återställda: att Riddarhus-Sekreteraren med full visshet vågade försäkra, att den tid hvarunder tryckningen till följd af dessa, af Riddarbus-Sekreterarens tillgöranden icke beroende, afbrott blifvit fördröjd mera än mosvarat de 7 veckor, hvarmed den för tryckningens fulländande föreskrifne tid, blifvit öfverskjuten; och har Riddarhus-Sekreteraren slutligen företett ett af Boktryckaren C. F. Björklund utgifvet intyg derom, att under en hel månad, sommaren 1855, eller från den 12 Juli till den 13 Augusti, afbrott i tryckningen förorsakats deraf, att dertill erforderligt papper ej kunnat i Riksgälds-Kontoret erhållas.
Efter tagen kännedom om denna Riddarhus-Sekreterarens förklaring har Direktionen funnit sig i ej vidsträcktare mån böra tillämpa 10 §, i den för Direktionen utfärdade Instruktion, än att förhållandet skulle hos Höglofl.
Ridd. och Adeln anmälas.
Sedan Utskottet genom
Direktionen inhemlat ytterligare uplysningar angående det af Riddarhus-Sekreteraren upgifna förhållandet att under Juli och Augusti månader år 1855 papper för Protokollens tryckning icke varit att tillgå, har Utskottet, med stöd af dessa uplysningar och under åberopande i öfrigt af de i Direktionens Memorial uptagne skäl för det inträffade dröjsmålet med tryckningen af Ridd. och Adelns Protokoll vid förra Riksdagen ansett sig böra tillstyrka: att Höglofl.
Ridd. och Adeln ville låta vid denafRiddarhus-Direktionen i detta ämne gjorda anmälan bero.
A. Hörsamt Memorial.
Till följe af 10 § i den för Riddarhus-Direktionen af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln utfärdade Instruktion, har Direktionen ansett sig skyldig att hos Höglofl.
Ståndet anmäla följande förhållande.
Sedan med den 4 December 1855 ett år från sednaste Riksdags slut förflutit, väcktes vid Direktionens sammankomst den 15 i nyssnämnde månad fråga, huruvida tryckning af Ridd. och Adelns 6
Ridd arhus-D lrektionens Utlå tan de N: o 9.
Protokoll för samma Riksdag vore i behörig ordning verkställd och fullbordad; och då Riddarhus-Sekreteraren Munck, efter afhonom gjordt tillkännagifvande att Ridd. och Adelns samtlige Protokoll blifvit justerade och tillsynen öfver tryckningen jemte korrekturläsningen vore updragen åt extra ordinarie Kanslisten Magister J.
Schröderheim, erhållit tjenstledighet från den 15 sistlidne Oktober till påföljande
Maj månads slut till företagande af en utrikes resa, samt i Muncks ställe förste Riddarhus-Kanslisten W. F.
Dalman blifvit förordnad att Riddarhus-Sekreterare-tjensten förrätta, var den sålunda tjenstförrättande Riddarhus-Sekreteraren icke i tillfälle att för dagen lemna någon annan uplysning, än att protokolls-tryckningen icke vore fullbordad, i anledning hvaraf t. f.
Riddarhus-Sekreteraren anmodades att till
Direktionens nästa sammanträde inkomma med upgift öfver hvad af tryckningen återstode och tillika anmäla de hinder som möjligen vållat upskofvet.
Till följd af detta Riddarhus-Direktionens beslut uplyste tjenstförrättande Riddarhus-Sekreteraren, vid Direktionens sammanträde den 19 Januari innevarande år, att af de ifrågavarande Protokollen 12 häften voro färdigtryckta, med omkring 30 ark i hvartdera häftet; tre häften återstodo ofulländade, deraf tryckningen fortginge samtidigt och vöre af 13:de och 14:de häftena 19 ark af hvartdera tryckta samt af det 15:de 12 ark; och då dessa trenne sista häften troligen ej komme att uptaga mer än 25 ark hvartdera, kunde man antaga att endast omkr.
25 ark då vore otryckta.
Med 8 arks tryckning i veckan, hvilken vore i kontrakt betingad, skulle tryckningen således vara fullbordad inom trenne veckor.
Beträffande orsakerna till dröjsmålet med tryckningen, ansåg t. f.
Riddarhus-Sekreteraren dessa böra sökas i följande omständigheter, nemligen: l:o.
Risdagens längd och de vidlyftiga, nästan uteslutande muntliga diskussionerna inom Ridd. och Adeln, hvarföre Protokollen, som vid 1850—1851 årens Riksdag uptogo endast 9 häften med öfverhufvud 30 ark i hvarje häfte, vid sistlidne Riksdag utgjorde 15 häften med ungefär lika många ark i hvarje häfte. 2:0.
Det jemförelsevis med förhållandet vid Representationens sammanträden i andra länder ringa antal Stenografer som för anteckningen af debatterna hos Ridd. och Adeln här användas. Under Riksdagens 6 första månader inskränktes dessas antal till fyra och ökades sedan till sex, då i andra representativa Kamrar minst tio, ända till tjugu, lära för enahanda ändamål användas.
Det öfverbopande arbetet hos det ringa antalet protokolls-förande fördröjer naturligtvis upsättningen och i följd deraf äfven justeringen af Protokollen. 3:o.
Det sätt hvarpå justeringen af de muntliga yttrandena nu försiggår.
Ledamöter äro nemligen vana att få verkställa denna justering hemma, hvilket Kansliet, om det än dertill eger rättighet, dock har svårt att förhindra.
Häraf har ej sällan inträffat dels att Ledemöter låtit ett och annat yttrande förkomma, dels vid afresa från hufvudstaden låtit det medfölja till sina i Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 9.
1 landsorten belägna hem.
I förra fallet har Stenografen måst ännu efter Riksdagen, utöfver sitt åliggande, för andra gången upsätta yttrandet, i det sednare åter har tryckningen måst fördröjas till dess de saknade yttrandena, efter korrespondens med Ledamöterna, kunnat återbekommas; samt 4:o.
Att Boktryckaren stundom låtit tryckningen gå ojemnt, till ursäkt hvarför han dock kunnat förebära, att manuskript kommit honom ojemnt tillhanda.
Efter dessa uplysningar fann Direktionen, jemte anmodan till t. f. Riddarhus-Sekreteraren att så mycket som möjligt fortskynda tryckningen af de återstående Protokollen, i öfrigt någon åtgärd i anledning af det anmärkta dröjsmålet icke böra vidtagas förr än Riddarhus-Sekreteraren Munck fått tillfälle att i ämnet afgifva sin förklaring.
Sedan t. f. Riddarhus-Sekreteraren derefter till Direktionens Protokoll den 9 sistlidne
Februari anmält att både tryckningen och häftningen af samtliga Protokollen nu vöre fulländad, samt Riddarhus-Sekreteraren Munck, efter tilländalupen permission, åter inträdt i tjenstgöring, anmodades han vid
Direktionens sammanträde den 21 sistlidne Juni att till Direktionens nästa sammankomst inkomma med förklaring öfver orsakan till dröjsmålet med den ifrågavarande tryckningen.
En sådan förklaring har derefter blifvit af Riddarhus-Sekreteraren afgifven till Direktionens Protokoll för den 10 derpå följande Juli, hvaruti Riddarhus-Sekreteraren anfört följande: »Att
Protokollens upsättning och tryckning icke kunnat medhinnas inom den tid, som dertill vanligen befunnits tillräcklig, har varit en ovilkorlig följd af det långt utöfver förhållandet vid föregående Riksdagar mödosamma och ansträngande arbete, som blef resultatet af den rastlösa verksamhet, hvarmed sista Riksdagens förhandlingar så väl inom Utskotten som hos Riks-Stånden fortskyndades; ty då, för vinnande af detta ändamål, antalet af Ridd. och Adelns sammanträdan ökades med 50 procent och sålunda massan af göromålen i Riddarhus-Kansliet i samma förhållande tilltog samt följaktligen tog en deremot svarande tillökad tid för expeditionernes och protokollens upsättning i anspråk, blef den tid, som dertill varit att påräkna, tvertom i betydlig grad inskränkt, för att i stället uptagas af Ståndets extra ordinarie sammanträden; och jemte denna förökning af göromålens mängd i förening med förminskning af tiden för deras handläggning, förmärktes dervid endast allt för tydligt en ännu mera betungande påföljd af så tätt på hvarandra förekomande plena uti deras förlamande inflytelse på arbetskraften, hvarpå den alltför ofta anlitade spända upmärksamhet och oafbrutna ansträngning, som under plena utgöra vilkoret för beslutens och diskussionernas säkra och fullständiga antecknande, ej kunna undgå att högst menligt inverka.
Bland de öfriga redan inför Höglofl.
Direktionen vid dess sammanträde den 19 sistlidne Januari af då t. f.
Riddarhus-Sekreteraren framställde orsaker som fördröjt den ifrågavarande trycknin - 8 R i ddarhus-U tsk otte t s Utlåtande N:o 9. gen, anhöll Riddarhus-Sekreteraren att, såsom mest inverkande, få i främsta rummet åberopa följderne deraf, att en stor del af Ridd. och Adelns Herrar Ledamöter icke åtnöjt sig med att i Riddarhus-KansIiet genomse och justera sina der för sådant ändamål framlagde yttranden, utan oftast medtagit dem till sina hem, för att verkställa justeringen mera ostördt och då deras tid dertill kunde erbjuda mesta ledighet.
Alltför ofta hade sedermera sådana yttranden befunnits icke återställde då tryckningen framskridit lill det Protokoll, hvaruti de bordt intagas och således tryckningen måst afbrytas intilldess samma yttranden antingen, då de mången gång ej kunnat hos talaren återfås, hunnit blifva ånyo upsatte, eller ock, då de funnits i behåll, ej sällan först efter flere påminnelser, blifvit återställde.
Längden af den tid, hvarunder tryckningen till följd af dessa icke af Riddarhus-Sekreterarens tillgörande beroende afbrott, blifvit fördröjd, kunde väl icke numera, i brist på deröfver förda anteckningar, med noggrannhet upgifvas, men med full visshet vågade Riddarhus-Sekreteraren försäkra, att denna tid mera än motsvarat de sju veckor, hvarmed den för tryckningens fulländande föreskrifna tiden blifvit öfverskriden; och då Riddarhus-Sekreteraren derjemte, genom ett företedt intyg af Boktryckaren Björklund, hade äran styrka att under en hel månad under sommaren 1855, eller från den 12 Juli till den 13 Augusti, afbrott i tryckningen förorsakats deraf, att dertill erforderligt papper ej kunnat i Riksgälds-Kontoret erhållas, borde det icke kunna betviflas, att tryckningen, derest den icke, genom de sålunda omförmälde afbrott, hvartill icke Riddarhus-Sekreteraren varit vållande, blifvit uppehållen, hade hunnit före den föreskrifna tidons utgång, blifva fulländad.
Slutligen och för den händelse Höglofl.
Direktionen skulle anse att dessa hinder likväl genom större ihärdighet och oaflåtlig kontroll å korrekturläsningen samt sjelfva sättningen, bordt och kunnat öfvervinnas, utbad sig Riddarhus-Sekreteraren att vid denna frågas bedömmande äfven hans under och ännu mera efter Riksdagen vacklande helsotillstånd måtte få komma i åtanke.»
Efter tagen kännedom om denna Riddarhus-Sekreterarens förklaring har Direktionen funnit sig i ej vidsträcktare mån böra tillämpa 10 § i den för Direktionen utfärdade Instruktion, än att förhållandet skulle hos Ridd. och Adeln genom särskild Memorial anmälas.
Stockholm den 11 Oktober 1856. F. PUKE. J. Aug.
Pesse. Carl Bennet.
Boije. F. \V.
O. SI.
L. S. W. F. Dalman.
STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857.
Rid d arh us-Ut sk o ttet s Utlåtande N:o 10. 1 Y:o lO.
Utlåtande i anledning af väckt fråga om löneförhöjning åt Itiddarhus-Karnererarcn.
Med hemtad anledning af de ansvarsfulla och alltjemt ökade tjensteåligganden som tillhöra Riddarbus-Kamereraren, har fråga inom Riddarhus-Utskottet blifvit väckt om lämplig förhöjning i Kamererarens lönevilkor, hvarvid Utskottet, för att närmare ådagalägga behofvet af en sådan förhöjning, trott sig böra meddela följande af Utskottet inhemtade uplysningar: Riddarhus-Sekreterarens och Kamererarens löner af Riddarhuskassan, hvilka, enligt 1778 års stat, utgjorde för den förra 450 R:dr Specie, motsvarande, enligt nuvarande myntvärde, 1,800 R:dr Riksmynt, och för den sednare 300 R:dr Specie, motsvarande 1,200 R:dr s. m., ökades, jemlikt Höglofl, Ridd. och Adelns beslut vid 1809 och 1812 årens Riksdagar, med 50 procent, eller till 600 R:dr Banko för Sekreteraren och 450 R:dr s. m. för Kamereraren, hvilken sednare derjemte under Riksdagarne från Riddarhuskassan åtnjöt dagtraktamente, hvilket dock vid 1828—1830 årens Riksdagar indrogs.
Vid 1834 års Riksdag ökades Sekreterarens lön till 1,200 R:dr Banko, utan att Kamererarens undergick någon förändring.
Tio år derefter, eller vid 1844 års Riksdag, väcktes motion, att Riddarhus-Kamererarens lön från Riddarhuskassan måtte höjas från 450 R:dr till 900 R:dr Banko.
Förslaget fann mostånd.
Riddarhus-Utskottet tillstyrkte likväl att lönen måtte Ökas med 150 R:dr, hvilken ringa förhöjning dock icke ens motsvarade det riksdagsarfvode som Kamereraren före 1829 upburit.
Utskottets hemställan bifölls likväl af Ridd. och Adeln den 2 Nov. 1844, hvarigenom Kamererarens lön från Riddarhuskassan bestämdes till dess nu varande belopp 600 R:dr Banko.
Riddarhus-Kamererarens löneförmåner utgöra för närvarande:
Lön af Riddarhuskassan . . . • 600: — — Dito af Wadstena Adliga Jungfru-Stift 200: — — Arfvode från Adliga Kadelt-Skolefonden .... 66: 32.— Från Reparationsfonden ......... 100: — — samt från öfrige Testamentsfonder 584: 28. 8. eller tillsammans Banko R:dr 1,551: 12. 8. jemte hushyra 66: 32.
— Häraf synes, att största delen af Kamererarens löne-inkomster icke utgå från Riddarhuskassan, utan bestå uti arfvoden från de under Riddarhus-Direktionens vård ställda särskilda fonder.
Dessa arfvoden utgå dels till följe af testatorernas speciella föreskrifter, 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 10. dels med stöd af Riddarhus-Direktionens beslut, hvarvid i allmänhet iakttagits att, vid dylika fonders emottagande till förvaltning, äfven då uti donationsbrefven eller testamentena derom intet varit förordnadt, Direktionen alltid bestämt något lämpligt arfvode till Kamereraren för hans ökade besvär med handhafvandet af de sålunda tillkomna medlen samt för årliga uprättandet af räkenskaper deröfver.
Sedan sista Riksdag har Riddarhus-Direktionen emottagit nya testamentsmedel till icke mindre belopp än 141,000 R:dr Riksmynt, utgörande omkring |:del af alla de sammanlagda kapital som stå under
Direktionens inseende och vård, utan att någon särskild ersättning blifvit åt
Kamereraren anvisad för de högst betydligt ökade göromål honom derigenom tillskyndats.
Uti sistnämnde summa ingå Löfvensköldska testamentsmedlen, 75,000 R:dr Riksmynt, för förvaltningen af hvilka medel väl är uti testamentet medgifvet, att 2 procent af räntan derå må användas, men deremot icke afgjordt, huruvida något öfverskott af dessa 2 procent kan, sedan de oundvikligaste förvaltningskostnaderna blifvit bestridda, upkomma, samt i sådant fall, om och i hvad mån Kamereraren deraf må kunna påräkna någon godtgörelse för de ökade göromål, som i detta hänseende honom blifvit ålagde.
I afseende på de återstående 60,000 R:dr Riksmynt, hvilka utgöras af Queckfeldtska och Silfverbergska fonderna, hafva ännu inga arfvoden för deras förvaltande blifvit bestämda.
Förutom ofvannämnde testamentsfonder hafva do sistförflutna åren till Wadstena Adliga Junefru-Stifts kassa blifvit förärade 2:ne donationer, för hvilka några särskilda arfvoden till Kamereraren väl icke kunna komma i fråga; men hans redan mödosamma tjensteåligganden blifva likväl derigenom i någon mån ytterligare förökade.
Sistnämnde kassas, jemte i sammanhang dermed förvaltade mindre fonders tillgångar utgöra, utom ofvannämnde tvenne ännu icke aflemnade donationer, för närvarande 175,875 R:dr 9 sk. 8 rst Banko, hvarifrån 232 Fröknar åtnjuta pensioner.
För räkenskapernas förande och den deraf föranledda skriftvexling, åtnjuter Kamereraren af kassan i årlig lön endast 200 R:dr B.ko.
I afseende på Riddarhus-Kamererarens tjensteåligganden i allmänhet, så är han för närvarande skyldig att, jemte Kamereraretjensten, ensam förrätta både Kontorsskrifvare-, Bokhållare-, Kassörs- och Revisors-befattningarne för hela den under RiddarhusDirektionens vård ställda penningeförvaltning, hvars belopp för närvarande upgår till 1,143,000 R;dr Riksmynt.
Såsom Kontorsskrifvare har han att renskrifva pensions- och qvartals-listorne för 446 särskildte pensions-, stipendie- och lön-tagare, utom andra anordningar för lån m. m., uprätta rotlar öfver inkommande lånehandlingar, listor öfver inskrifna och afgångna Stifts-Fröknar, matrikel öfver desamma m. m.
Såsom Bokhållare förer han afräkningarne för mer än 200 särskilta lån samt med alda stipendie-, pensions- och lån-tagare, äfvensom han besörjer renskrifning af 23 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 10. 3 särskilta större och mindre räkenskaper.
Såsom Kassör upbär han och utskrifver qvittenser å räntebelopp till omkring 38,100 R:dr samt upbär vid förfallotiderne räntor och kapital-afbetalningar till ett sammanräknadt belopp af omkring 52,000 R:dr B:ko, hvilka, efter förut verkställda ränteuträkningar, i mindre summor nästan dagligen emottagas, för att sedermera i Rikets Ständers Bank insättas.
Då depositions-afdelningen i nämnde Bank egentligen är Riddarhusets kassakista, hvarest alla insättningar och uttagningar ske, så förer Kamereraren 6 särskilda räkningar med Banken, besörjer förefallande insättningar och utskrifver alla assignationer, öfver hvilka föres ytterligare en särskild bok.
Likaledes förer han öfver Riddarhusets extra utgifter, hvartill förskott emot redovisning honom lemnäs, en särskild eller 7:de kassaräkning.
I egenskap af Kamererare uprättar Riddarbus-Kamereraren 23 särskilta bokslut, hvaraf ett sammandrages af specialräkningar från ÖfverStåthållare-Embetet samt 24 särskilta län, vårdar och granskar lånehandlingarne, iakttager inteckningsförnyelserna och besvärjer fordringarne i förefallande konkurser m. m.
Slutligen, och i egenskap af Revisor, granskar Riddarhus-Kamereraren alla räkningar och qvittenser som för betalnings erhållande inlemnas samt förteckningar och räkenskaper från hufvudstaden och samtliga länen öfver kapitationsafgifter af mer än 2,200 Adelsmän, hvartill kommer granskningen af räkenskaperna öfver den Cederhjelmska stiftningen, som förvaltas af Dom-Kapitlet i Linköping.
Att en persons odelade verksamhet tages i anspråk för att verkställa allt detta, torde icke kunna betviflas.
Vid jemförelse af det mindre arbete som erfordrats för att förvalta ett kapital af 867,462 R:dr R:gs, fördelade på 16 särskilta kassor eller fonder, hvartill Riddarhusets kontanta tillgångar upgingo år 1833, då nu varande Riddarhus-Kamereraren tillträdde Kamererare-tjensten, och det mera ansträngande arbete som följer af förvaltningen af de 1,143,000 R:dr R:mt, hvartill Riddarhusets kassa och fonder numera upgå, synes billigheten fordra, att Riddarhus-Kamereraren, saknande allt biträde af vid Riddarhuset anställde extra ordinarie tjenstemän och som, i händelse af sjukdom eller annat förfall, måste på egen bekostnad och eget ansvar anskaffa tjenlig person för bestridande af de honom åliggande göromål, kommer i åtnjutande af ökade lönefördelar, desto hellre som Riddarhus-Kamereraren, hvars tid helt och hållet uptages af tjenstgöringen vid Riddarhuset, icke, såsom hans vederlikar i Statens embetsverk, äger någon utsigt till befordran och dermed åtföljande förbättrade inkomster: hvarförutan Riddarhus-Kamererarens löneförmåner från Riddarhuskassan för närvarande icke, i förhållande till myntvärdet, upgå till ens så högt belopp som för 70 år tillbaka bestämdes.