Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu någon vill uti ett sådant bränneri distillera bränvin, är det ju klart, all lian blott beböfver inrätta verket så, att han kan med detsamma åstadkomma eli större qvantum om dagen än hvartill han sig upgifvit.
Om jag I.
ex. antager alt en bränvinsbrännare anmält sig för en tillverkning af 1000 k:r bränvin för dygnet, så beböfver han endast förskaffa sig eli veik med hvilket han på nämnde tid kan åstadkomma 1500 k:r och således på 4 dagar frambringa samma mängd, hvartill han efter anmälningen varit under hela veckan berättigad.
Han har då lill distillering af bränvin 2 dagar för hvarje vecka, och erlägger alltså för distilleringen icke den ringaste skatt.
Hvad åter beträffar de mindre brännerierne, så har man påstått deras äfverkningsförmåga vara vid bestämmandet af beskattningen å desamma för lågt beräknad, och en egare af dylikt bränneri behöfver således endast inskränka sin afverkning till det belopp hvarefter skatten blifvit uträknad för att hafva lid öfrig till företagande af distillering utan att lian ändock kommer alt erlägga mera i skall än hvad som motsvarar 16 sk. k:n för det af honom tillverkade bränvirtet.
Följaktligen inbegripes skatten för distillering med småpannor jemväl i deras beskattning för bränvinstillverknlng.
Jag kan således icke inse, att någon olägenhet eller origtighet förefinnes i stadgandet tili §.
Det är uppenbart, att om destilleringen får serskildt verkställas under annan än den för bränvinsbränniug tillåtna lid, uppstå, sedan skatten blifvit så betydligt förhöjd som nu skett samt lockelsen lill oloflig bränning derigenom ökats, stora svårigheter för möjligheten af tillräckliga kontroller.
Den enda ändring som i § bör göras, är, enl. milt förmenande, den af Hr Braunerhjelm föreslagna, på det att icke nuvarande
Destillalorer må tvingas att lägga sig lill större bränneri eller nedlägga sin rörelse.
På grund af alla dessa skäl anhåller jag om bifall till ölsfc:s förslag med det af Hr Braunerhjelm dervid framställda tillägg.
Sedan jag sist hade ordet, tror jag, alt skäl för återremiss tillkommit, om jag så må säga personlighetsskäl, utom dem som redan i sak blifvit anförda.
Jag har tyckt mig finna, alt R. o. Ad. är nära nog öfverens om, alt man verkligen vill bereda en fördel för dem, som åstadkomma renadt bräpvin framför dem, som tillverka finkel^ men att meningarne egentligen åro delade
,om sättet för verkställigheten deraf.
Före mig hafva Gr:ne Lewenhaupt och Lagerbjelke yttrat sig.
Den förre är, enligt hvad 572 Den 29 April f. m. man sagt mig, delegare i deu största och bäst anlagda spritfabrik i riket, och hvad Gr.
Lagerbjelke beträffar, tror jag visserligen, att han kan förslå sig på hvad som är spirituell, ulen hvad som är spirituöst, tror jag icke, att han har mycken insigt i.
Når nu den, som har kännedom i yrket begärt återremiss och den, sorn saknar en sådan kännedom, icke vill hafva återremiss, så tror jag, att del är eli personligt skäl, som tatar för återremiss.
Beträffande nu sjelfva saken, så tior jag, ali distillering af bränvin är af så stor vigt, att man behöfver använda all omtanka derpå, och att man derutinnan icke kan förfara ena dagen så och den andra dagen annorlunda, emedan deraf upstär något halft, som bör undvikas.
Man har varit serdeles angelägen alt åstadkomma upsigt deröfver, att icke för mycket bränvin tillverkas och derför har man icke haft betänklighet att söka tillskapa en hel skara af dagliga kontrollanter, men då fråga är örn att få några kontrollanter för spritfabriker, som för landel äro nödiga, då är man särdeles tveksam och det blir sä ofantligt svårt all kunna erhålla dessa kontrollanter.
Jag ser dock icke hvarföre de skulle vara svårare ali erhålla för spritfabrikerna än för de större brännerierna.
Man har vidare sagt att
Apothekare hafva rättighet att destillera bränvin.
Man har troligen dervid tänkt på det gamla ordspråket, all då någon tillsporde en man hvad han vore för en karl, denne svarade: ”jag är ingen karl ulan en Apothekare”, och man skulle således tro, att Utsk:s mening varit alt för alt få destillera bränvin, man nödvändigt mäste vara Apothekare.
Jag tror således, alt det är af ganska stor vigt, att någonting bestämdt blifver i delta hänseende för Ståndet fratnlagdl, ty enligt min åsigt är det högst orätt att åstadkomma ett sådant iutrång, som här åsyftas i del af Hr Falkman vunna paleni.
Jag förslår icke saken sjelf, men jag har hört sägas, alt det är af vigt alt i bränvinsdestillering kunna täfla med utländningen på det att man icke må få spriten införd i landet.
Då man hör så olika tankar yttrade af dem, som uti ifrågavarande ärenden upgifva sig hafva erfarenhet, är det naturligt, alt den, som icke derutinnan eger sådan, hyser någon tvekan.
Jag har derföre endast begärt ordet för att yttra mig om ordställningen i det bär skriftligen framställda förslaget, (iviken ordställnings lämplighet jag tror mig någorlunda kunna inse och bedöma.
Mig vill det synas klart, alt hvad som åsyftar ali pä en omväg uprifva Ståndets redan fattade beslut, hvarigenom de små brännerierne blifvit i städerne förbudne, icke bör antagas.
Om det är af så serdeles vigt, alt småstäder, hvilka icke hafva några fabriksbrännerier, likväl skola fä destillera bränvin, vill jag icke inlåta mig uti att nu bedöma, men om de ej hafva denna distilleringsrältighet sä är det klart, att de få köpa det destillerade bränvinet.
Skulle man oaktadt de invändningar här blifvit gjorda, nödvändigt vilja hafva destillering i småstäderne, såsom några talare här yrkal, så borde del vara mera principenligt alt, på säll Hr Braunerhjelm föreslagit, tillåta det en hvar, som enl.
Handtverks - Ren JO April f. m. 573 Ordn. är berättigad till idkande af handtverk, får anmäla sig lill denna handtering, ty då kan hela massan af dessa Städers invånare lägga sig till dylika apparater och rörelsen således riktigt florera.
Alt åter öfverlemna lill vederbörande K:s Befh:de att bestämma, huruvida en sådan rättighet må en eller annan Stad raedgifvas emot serskild kontroll, kan i flere hänseenden vara vanskligt.
Jag får först bemöta de anmärkningar, Gr. Lewenhaupt gjort, och får säga, alt någon dubbelskatt, såsom han påstått, icke upkommer, då jag destillerar pä samma tid jag bränner bränvin; ty jag destillerar ungefärligen 4 gånger mera, än jag bränner; och då blir skatten för deslilleringen högst 4 sk.
Jag kan icke inse något skäl, hvarföre jag utan afgift skall få destillera.
Hvad äter angar det mer eller mindre smakliga i bränvinel vid smörborden, kan detta afhjelpas dermed, att bränvinet försattes med kryddor, såsom kummin eller pomerans.
Gr:n har fullkomligt misstagit sig i fråga om finkeloljan.
Hon kan icke borttagas endast genom omdeslillering.
Jag tror icke på min egen chemiska kunskap i den vägen; men jag bar rådfrågat skickliga chemister, hvilka sagt mig, att bränvin endast kan renas derigenom, ali det får rinna genom ett lager af kol, som absorberar all finkelolja; jag ber Hr Gr:n att, för uplysning härutinnan, vända sig till chemister.
Gnn har jemväl sagt, alt det vore synd att förneka någon att destillera bränvin.
Ingen har blifvit dertill förnekad.
Hvar och en, såväl i Stad som på landet, som har rättighet att bränna bränvin, kan sysselsätta sig med destilleriug.
Jag behöfver endast anmäla mig till bränvinsbränning och destillera mina 2 månader.
Hvad åter angår behofvel af sprit för Snickare, så beklagar jag, att Gr:n icke afhört mitt förra yttrande, då jag nämnde, att Snickare kunna få sprit, sådan de behöfva, utan destillering, enär ångredskapen leranar 22:gtadig sprit.
Snickare hafva dessutom sagt mig, alt de äro mera belåtna med den mindre väl renade spriten, hvilken, såsom innehållande en mindre qvantitet finkel-olja, vore mera tjenlig för polityr.
Hvad angår behofvet af sprit för tillverkning af eau de cologne, så har jag visserligen icke talat med någon fabrikant derom; men chemister hafva sagt mig, alt den sprit, hvarom jag nu talat, för detta ändamål jemväl skall vara lämplig; om än så icke är, kan deras behof fyllas från vederbörande apothekare.
Gr:n har äfven sagt, att apothekare blifvit gjorde till bränvinsbrännare.
Grm känner således icke apothekarnes privilegier.
De hafva, enligt Utsk:s förslag, endast fått tillåtelse att begagna destilleringspannor, hvilka de, enligt den nu gällande författningen, ega.
Jag har talat med Apothekare, som sagt mig, att denna tillåtelse åtföljes af det vilkor, att om de öfverträda densamma, förlora de sina privilegier; och vid lika äfventyr är bränvinsförsäljning der förbjuden.
Häremot kan man visserligen invända, att i småstäderna Apothekare ofta försälja spirituösa drycker.
Detta kan vara en möjlighet, men säkert är dock, att det i privilegierna är dem förbjudet; och jag tror, att dylika fall numera sällan förekomma, emedan tillsynen är serdeles sträng.
Posse har talat om nyttan af, 574 Den 29 A pr it f. m att inora landet sprit tillveikas, så att vi kunna täfla med utländningen.
Jag har redan sagt och visat, att så vid renadt bränvin som sprit kan erhållas både med och utan destillering.
Hvad slutligen angår författningens tolkning, så beklagar jag, att Otsk. icke kunnat åstadkomma en tydligare redaction.
Jag tror dock, att den kan förstås.
För att förstå den, måste man förutsätta, alt, när jag läser författningen, jag gör mig reda för det ämne den afhandlar; och gör jag det, så tror jag, författningen är tydlig.
Hvad ytterst angår Gr.
Mörners anmärkn. om småstäderna, så får jag förklara, att afsigten icke är att insmyga småpannor i städerna, ulan tvärtom att lemna dem rättighet att destillera, då raan betagit dem rättigheten att bränna bränvin med samma småpannor.
Jag har förut anmärkt, alt Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet icke måtte fästa sig vid mitt redaclionsförslag, utan öfverlåta redactionen åt Utsk.
Jag har blott velat uttrycka den riktning, i hvilken jag önskar redactionen npgjord.
Posse' har sagt, »att man icke nog öfvertänkt saken, innan Utsk. afgaf sitt förslag.
Men jag får förklara Gr:n, att Utsk:s alla ledamöter gjort sig den största möda, att skaffa sig kännedom om frågan, innan författningen skrefs.
Gr:ns erinran torde således vara mindre lämplig.
Hr Braunerhjelm har sagt, att finkel oljan icke kan borttagas medelst destillering.
Jag åter påstår, att det icke allenast later sig göra, utan att det tvertom med destillering går lättare för sig.
Raab har sagt, att jag vore intressent i en patenterad destilleringsapparat.
Detta är sanni, och just derföre anser jag mig vara mest kompetent eller åtminstone ganska mycket kompetent att bedöma, huruvida en sådan bränvinets rening kan ske med eller utan destillering.
Om Hr Braunerhjelm vill lemna mig 2 å 3,000 k:r bränvin att på min apparat rena, så skall jag låta buteljera och tillställa honom den finkelolja, som funnits i bränvinet.
Samme talare har vidare yttrat, att Apothekare äro strängeligen efterhållne i fråga om missbruken af den dem lemnade tillåtelse att destillera bränvin; men jag vill fästa hans upmärksamhel på, att ett är att ega rättighet alt distillera sprit och bränvin och annat är att sälja sprit.
Den, som känner förhållandet vet, att dä Apothekare hafva rättighet att sälja sprit, de äfven kunna försätta den med vatten, så att gradtalet nedgår lill vanligt bränvin, och då komma missbruk naturligtvis att ega rum.
Den sprit, som Apothekare tillverka, äfven om den innehåller 22 grader, kommer icke alt blifva fri från finkelolja med mindre den undergår serskild operation.
Beträffande småpannorna, så har Gr.
Lagerbjelke anmärkt, att man mycket väl kan destillera bränvin på ångapparater.
Det är sannt, att man är berättigad att göra det, men få bränvinsbrännare begagna sig deraf.
Men om äfven så skulle ske, blir icke heller den spriten fri från finkelolja.
Gr:n har jemväl erinrat, att då deslilleringen skulle ega rum med småpannor mot en redan erlagd afgift, belädes icke deslilleringen med någon serskild afgift.
I anledn. häraf får jag anmärka, att småpannorna jemväl måste betala skatt, och dessutom för pannerymden, om de än användas till Den 29 April f. m.
S75 destillering eller bränvinsbränning, och omdestillera de det tillverkade bränvinet, blir det ju en ökad afgift.
Jag befarar, alt ingen . kommer atl destillera på smapannor, då briinviusbränningsliden är inskränkt lill 2 månader.
Hr von H a r l m a n sd o r f f, Äng.:
Denna fråga liar inom Utsk. blifvit fullständigt genomgången, der jag yttrade den mening, Frill.
Raab uttalat.
Jag hade önskat, att man beredt bränvinsbrännare tillfälle till distillering, och med detsamma till afsättning, på sätt Frihin åsyftat, hvarföre jas ock hade ämnat att instämma med honom i fråga om denna punkt.
Men som jag icke kunde vederlägga de anmärkmr, Hr Braunerhjelm deremot gjorde, så teg jag stilla, emedan jag saknar den närmare kännedom af yrket, hvilken fordrades för att kunna bestämma mig.
Nu liar R. o. Ad. förbjudit de små pannornas begagnande i städerna, och Hr Braunerhjelm har funnit nödigt bereda städerna tillfälle atl använda destilleringspannor, i hvilket afseende iian afgifvel förslag lill §:ns förändrade ordalydelse.
Jag tror ej alt detta förslag skall uphäfva R. o. Adis beslut om de små bränvinspannörnas borttagande från städerna, utan tvertom föranleda att detta beslut omsider varder beståndande; ty då städerna få begagna deslilleringspannor, torde Konungen medgifva den förändring eller de tillägg R. o. Ad. gjort.
Jag hoppas likväl icke på medgifvande af BondeStis ledamöter härutinnan.
Dess ledamöter hafva varit så missnöjda med Olskis förslag, att då vi velat rätta några misstag, hafva vi deruti ej lyckats.
De hafva förmodligen trott, alt ju sämre förslaget blefve, ju bättre vore det, för alt hindra dess antagande.
Den vidlyftighet öfverläggningen fått genom ingåendet i detaljfrågor såsom bär skett, visa det vara mindre lämpligt att så på slående fot besluta om någon förändring eller tillägg i §.
Jag anhåller derföre att R. o. Ad. måtte återremittera punkten, ty det torde gå mycket fortare och bättre än hår, att i Utsk. komma öfverens om ett förslag.
Vi hafva redan förspillt ett par limmar på denna tvist, och måhända komma vi all tillsätta ännu mera lid derpå, om vi här skola sysselsätta oss med förslag till sjelfva ordalydelsen.
Det vore alltför vidlyftigt att här ingå i en kemisk analys; och jag vill derför icke besvara Gr. Lewenhaupts alla anmärkmr.
Dock vill jag hafva nämnt, att enl.
Utskis förslag, Apothekare äro förbjudne att sälja bränvin.
Grin har erbjudit sig att af mig köpa 2 å 3,000 k:r bränvin, för att derutur draga finkeloljan.
Då jag ej har något bränvin all sälja, så kan jag icke häruti gå Grins önskningar till mötes.
Dessutom tror jag här icke vara rätta stället för upgörande af handelsaffärer.
Äfven får jag erinra, att 39 § angår icke småpannorna, utan blott de större brännerierna, hvilka sednare utgöra f. n. 670, och endast för dem skola kontrollörer linnas.
Antalet af småpannorna upgår nu till 37,000, och om alla dessa skola tillåtas att destillera å tiden, då bränvinsbränning ej får ske, blir ju kontrollen öfver dem omöjlig.
Den 20 April f. m. Gr. Lewenhaupt:
Jag vill endast fästa upmärksamheten härpå, att jag hvarken önskar eller vill köpa något bränvin af Hr braunerhjelm, nian jag erbjöd mig endast alt, om han lemnade mig 2,000 k:r bränvin, derur draga finkeloljan, och återställa honom densamma på butelj.
Lagerbjelke har tolkat 20:de §:n så, som skulle meningen vara, alt tillåta egare af större brännerier att destillera utan afgift, på det sätt, alt han på en kortare tid afverkade det qvantum bränvin, hvartill man anmält sig, och sedan till destillering begagnade återstoden af den tid, hvarföre skatt blifvit erlagd.
Vid upmärksam genomläsning af §:n, kan den enl. mitt omdöme så icke förstås, åtminstone har Ulsk:s mening varit, att för den tid redskapen begagnas till deslillering, skatten skall beräknas, som om man brännt bränvin under samma tid; men då jag hör, att man åt §:n velat gifva en slik tydning, anser jag en återremiss desto mera nödvändig, på del att ordställningen må blifva sådan, alt misstag icke kunna ega rum.
Lagerbjelke har trott sig finna en rättvisa i §:n, sålunda att då enl. hans åsigt de större pannorna skulle utan afgift få begagnas till deslillering, och de mindres afverkningsförmåga vore för lågt beräknad, skulle raan både i stora och små brännerier kunna medhinna deslillering utan serskild afgift.
Om de små pannornes afverkningsförmåga blifvit för lågt beräknad, har det skett med upsåt, för att skona dem från en fyllest lika hög skatt, som den, hvarmed de större brännerierna beläggas.
Har man nu gifvit med ena handen, bör man väl icke få återtaga det med den andra, hvadan rättvisan mot de små, fordrar, att om §:n kan tydas så, att den medgifver fri destillationsrätt för de större, samma förmån äfven bör beviljas för de mindre.
Jag har icke önskat, att alla 37,000 småpan norna skulle få användas lill deslillering och förses med kontrollörer, utan min afsigt var endast, att det skulle finnas sådane fabriker, som voro byggde på verkliga vetenskapliga grunder, och jag tror den af Gr. Lewenhaupt anlagda fabrik kan hit hänföras, hvilken fabrik, om jag icke misstager mig, K. M. oktrojerat, och det torde väl blifva svårt att uphäfva en sådan oktroj.
Jag kan icke instämma i den tolkning Frih.
Raab velat gifva §, men deremot i den af Gr.
Lagerbjelke lemnade, hvilken enl. min åsigt är ganska riktig.
Om jag t. ex. anmäler mig till bränvinsbränning med 300 k:r i dygnet under en månad, men jag tillverkar det af mig påräknade beloppet under en kortare tid, så måste jag få använda återstoden af tiden lill dest il - lering af det bränvin, jag tillverkar, och då måste afgiflen härför vara inbegripen i den för bränvinsbränningen.
Det är dessutom klart att derför, alt jag eger rättighet att inrätta min redskap huru jag behagar, jag icke ovilkorligen skall vara tvungen att använda hela tiden för tillverkning af bränvin, ty kan jag t. ex. under 20 dagar
Den 29 April f. m. 577 dagar åstadkomma det qvantum, till hvilket jag anmält mig, eger jag val ostridigt rättighet att använda de öfriga 14 dagarne till distillering.
Jag anhåller om bifall till §:n med det tillägg
Hr Braunerhjelm gjort, med anhållan, att detsamma mätte blifva upläst, emedan jag tror, att många af R. o. Ad:s ledamöter npkommit på detta rum, sedan förslaget förra gången upläsles. Gr. af Ugglas, Carl Fredr.
Innan jag yttrar mig, anhåller jag, att Hr Braunerhjelms förslag måtte blifva upläst.
Sedan den sålunda begärda npläsningen försiggått, anförde Gr. af Ugglas:
Då jag anser distillering af bränvin vara en national-ekonomisk vinst, icke allenast derigenom alt del distillerade bränvinel kan blifva en betydlig exportartikel, utan äfven derigenom alt åtskilligt af det bränvin, som nu förtäres, kan till sprit förädlas, så önskar jag alt §:n måtte återremitteras, pä det att en sådan distillering må kunoa blifva omöjlig.
Det hufvndsakligaste skål, som efter min upkomst hit blifvit mot denna distillering framställdt, har varit svårigheten att åstadkomma kontroller, emedan man ansett, att en mängd småpannor skulle genom en dylik tillåtelse komma att användas till bränvinsbränning i st. f. distillering.
Kontrollerne pä småpannorne äro naturligtvis de svåraste, men jag tror att denna svårighet kan undanrödjas derigenom, alt man stadgade, att till distillering finge användas pannor endast om 25 k:rs rymd eller en pannrymd öfverstigande den, med hvilken de mindre brännerierna få drifvas.
Skulle dislilleringen få utöfvas endast med sådana pannor, blir kontrollen ganska lätt.
Dessutom kan den föreskrift meddelas, att mäskekar, som för distillering äro obehöflige, icke få i den byggnad, der distillering sker, finnas.
Utan dessa mäskekar lärer bränvinsbränningen icke kunna bedrifvas, och såmedelst vore den fara, man här förespeglat, omintetgjord.
Jag anhåller om återremiss, på det alt Utsk. mätte uti §:n kunna inrymma tillåtelse till distillering och således den vinst, som af distillering såväl i moraliskt, som i Statsekonomiskt hänseende är skörda, må kuuna komma Slaten till godo.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på 20:de §:n blifvit yrkadt, af Frih.
Raab, med bvrtkeu sedan flere talare förenat sig, återremiss, och af Hr Braunerhjelm och, Frih. von Kraemer bifall å §:n med det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg af ett nytt sålydande morn.: ”1 stad ”må hvar och en, som enl. 1 § 1 mom. till bränning berättigad ”är, kunna efter serskild anmälan och emot samma afgift som för ”bränvinstillverkning, till distillering af bränvin, under serskild kontroll, begagna enkel redskap af minst 12, och högst 20 k:rs rymd”; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna lämpligast, att vid framställandet af propos. å bifall till § förbehåll gjordes, att i händelse R. o. Ad. skulle bifalla densamma, sedan få företaga det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg till serskild behandling. 6 H. 87 578 Den 29 April f. m.
Härvid anmälde sig och yltrade Frih. von Kraemer:
Till Hr Braunerhjelm» amendement har jag begärt att orden ”under den för bränvinsbränningen tillåtna lid” imåtte 'tillsättas.
Hr Braunerhjelm har sannolikt icke hört denna min begäran.
Hr Gr., o. Landtm, tillkännagaf att han upfaltät och äfven antecknat Frih. von Kr«emers förbehåll i afseende på tiden för distilletingen, men att ett sådant förbehåll funnes i Utsk:s förslag, hvarföre Hr Gr. o. Landtm, icke framstält della förhållande bland de yrkade proposme.
Frih. von Kraemer förklarade sig nu vilja afstå från sin anmärkn.
Jag hemställer om icke lämpligast är, alt propos. göres först på Utsk:s förslag, oeh sedan på återre miss med det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg, emedan vi, såsom jag tror, derigenom förr komma lill slut med saken, helst jag förmodar de flesta af Ståndets ledamöter önska återremiss.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt endast 2:ne propos:r blifvit yrkade, nemi. å bifall och å återremiss, och att om den förra besvarades med Nej, den sednare komme all framställas, hvarigenom icke någon mening blefve undertryckt.
Mörner, Carl Göran Detlof: I anledn. af Hr Gr. o.
Landlm:s samt Frih. von Kraemers yttranden, har jag begärt ordet.
20:de §:n har endast afseende på dem, som äro berättigade att tillverka bränvin, och sista mom. i densamma innehåller tillåtelse till bränvinsdistillering för dem, hvilka till bränvinsbränning sig anmält, hvaremot Hr Braunerhjelms förslag afser tillåtelse till bränvinsdislillering för dem, hvilka icke anmält sig till bränvinsbränning, och således angår ett helt annat förhållande än det, som i 1 :sta morn. af §:n är omförmält.
Jag tror således, att Hr Braunerhjelms tillägg bör i ett sammanhang med §:n förekomma, så vida man nödvändigt vill laga sig för alt här redigera stadgandet, hvilket dock ej torde rätt väl lyckas.
Hr Gr. o. Landtm, anhöll att R. o. Ad. icke måtte åter uptaga en discussion, som redan förklarats vara slutad; samt förklarade alt då Gr.
Mörner åter uptagit det af Frih. von Kraemer ifrågastälda tillägget, detsamma skulle blifva framstäldt till pröfning, såvida icke R. o. Ad. beslutade återremiss, i hvilket fall frågan derom förfölle.
Ra.ab: Ingen har under discussionen ovilkorligen yrkat bifall till §;n sådan den år, utan i sammanhang med Hr Braunerhjelms förslag, hvarföre jag anhåller, att propos. måtte framställas pä bifall till § med Hr Braunerhjelms tillägg.
Jag anhåller vördsamt att propos. måtte framställas först på bifall lill §:n och, om den antages, sedermera på det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg.
Den 29 April f. m. 579 Hr Hjärne:
Det vore visserligen ett lämpligt sätt, att möjligen helt och hållet undanskjuta Utsk:s förslag, om man antoge det af Hr Frih.
Raab framställda, nemi. att propos. skulle göras på bifall till Utsk:s förslag, och att
Ståndet sedan skulle pröfva de serskilda förslag till ändringar och tillägg, som här blifvit gjorda: men jag förenar mig i detta hänseende med hvad Gr.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt sedan nu delning af propos. blifvit begärd, Frih.
Raab torde finna, att propos. borde framställas såsom Hr Gr. o. Landtm, först nämnt, samt hemstälde derjemte om R. o. Ad. med förbehåll, att sedan fä pröfva nu föreslagna tillägg, behagade bifalla ifrågavar:de 20:de §.
Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. ansåge de emot denna § gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande, samt efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han härvid funnit