Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj t göra underdånig anmälan om fel hos Em betsmännen i förvaltningen.
Rättighet till en sådan anmälan gäller endast för StatsUtskottet , enligt 30 §- Riksdagsordningen , men icke för Revisorerne.
Hvad föröfrigt tryckningen af deras Berättelser angår , synes det tydligt af hvad sorn blifvit stadgadt om deras förseglande , att kunskap om innehållet icke kan lemnäs någon annan utan Riksens Ständers samtycke.
När nu R ksens Ständer på förhand sådant bifallit, är hvarje hinder i dettta afseende häfvit.
Jag instämmer med Herr von Hartmansdorff deruti, att någon viss tid för tryckningens verkställande bör bestämmas på det
Ernbetsverkens förklaringar må kunna åtfölja Re visions-berättelserne.
Jag anser detta vara nödigt , emedan Statsmakterne I sina handlingar alltid böra iakttaga den värdighet, som tillkommer desamma , för att icke förblandas med enskilde.
Jag håller före, att utsättandet af 4 månaders tid efter slutad Revision för detta ändamål är lämpeligt.
Det har val blifvit anfördt , att om icke T>m 29 October f, rn.
SV förslaget till den nya Redactionen antages , hela ■vådan deraf är, att den gamla stadnar qvar 3 men om man äfven medgifver, att ingen egentlig våda är att häraf befara , anser jag dock Riksens Ständer böra så ställa sina föreskrifter, att de sta i full harmoni med Styrelsens, Revisionens ändamål är att granska förflut11a åtgärder, men icke att såsom en permanent Auctoritet bevaka, hvad forn tilldrager sig för ögonblicket; att beifra hvad sorn skett ; icke att föreskrifva, hvad Regeringen bör göra.
Jag anhåller, att dessa anmärkningar jemväl nu få åtföiji årerreaiissen.
Då jag ej kun nat fatta annat , än att det hvarvid Styrelsens medlemmar egentligen fästar sig, är, att de räkenskaper, som skola undergå Revisorernes granskning , ma vara afslutade , men icke att Revisionen blott skulle inskränkas till två år, anhåller jag att närmare få uppgifva skälen, hvarföre jag lagt vigt på utsträckningen af tiden för Revisions åtgärderne.
Sista Revisionen slutade t. ex. med 1821 års Räkenskap.
Om nu den nästkommande blott finge omfatta 2 år, eller åren 1822 och 1823, samt den derpå följande 1824 och 1825; så skulle 1826 och 1827 arens Räkenskaper icke vara granskade , nar Riksens Ständer nästa gång 1828 till Lagtima Riksdag sammankomma Till undvikande af det myckna granskningsarbete , som derigenom skulle förestå Statsutskott et, är det jag anser Revisionerna bo - 529 Ben 29 October f. m. ra ställas sä och sträckas så långt, att Utskottet sjelft i möjligaste måtto blefve fran granskningen befriadt.
T afseende på hvad har blifvit yttradt om skillnaden emellan det kloka och det rätta, i måls behandling ; så får jag yttra min mening vara , att det aldrig är rätt spänna bågen så högt att han brister , eller att handla så , att det åsyftade ändamålet förfelas.
Om Riksens Ständer nu kunna vinna Kongl. Maj;ts bifall till granskning af alla cassör, emot det, att de, hvad formen angår, lämpa sig efter Styrelsens önskan: så är intet förgäfves bortgifvit å någondera sidan.
Jag har vid ett föregående tillfälle på samma sätt , sorn nu, fått uppbära förebråelser för yrkandet att man med klokhet borde gå tillväga.
Utgången har dock redan visat , huru nyttigt det skulle hafva varit, att så göra, hvarföre jag äfven nu vågar tillstyrka Ridderskapet och Adeln,’ att iakttaga klokhetens bud.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Jag har anhållit om ordet, i anledning af hvad jag hörde en värd talare på denna sida säga att i alla Constitutionella Stater, det röjer sig hos dem, som uppträda , såsom ombud för Nationens erhållna garantier , ett bemödande att utsträcka dess rättigheter.
Om detta förhållande skulle synas äga rum hos oss , bör sådant icke förundra någon.
Det är icke sagdt derföre, att det finnes rättigheter medgifne, att man vet begagna dem, eller Den t<) Ocleber f. m, 529 eller att ombudet som bar skyldigheter sig fö skref na , förslår att fylla dem.
De, som förr varit kal!aHe,i att inöfva Ständernas granskningsräft, utöfvade den länge inom den trånga kretsen af Bankens och RiksgäldsGontoirets angelägenheter; det är ej så latt ait, i den trion sam kretsen för granskningen vidgar sig, finna de arbetsn ethoder, som förändringen gör nödvändig.
De Riksdagar, sorn följt på Constituiionsriksdagen , voro alla föranledde af mindre vanda Riksdagsmannen litar vid sådana tillfällen gerna på dem , hos hvilka han förutsätter större erfarenhet och insigt.
Men till .denna Lagtima Riksdag , har något hvar , som åtagit sig otnbudsmanriaskap , sökt att förbereda sig, för att k unna efter egen insigt af hvad Grundlagen tillåter och bjuder, bestämma sina åtgärder.
Deraf kommer det apparenta bemödandet , att utsträcka gransknings-rättigheten, hvaröfver man beklagar sig.
Granskningsrättigheiens gränsor äro af Grundlagen bestämde ; stadnar man vid gränsen så sträckes den icke för långt, fastän den ut. sträckes längre, än man förr gjort.
Samma värde talare har trott, att man i allmänhet gerna anmärker brister , och granskar strängt, för att förskaffa sig betydenhet i folkets ögon.
Det må förlåtas den unga Riksdagsmannen, om Ivan önskar genom sitt förhållande kunna fäsia allrnänhbtens blickar på sin person; men »leri , hvilken, såsom redan känd, kallas til! utöfvande af en befattning, Sorn vittnar om förtro - Ridd, o Ad.
Prot, IX Band. 2:dra Afd. 34* 530 Den 29 Oetober /, m. ende, behöfver ingen betydenhet söka; Han béJ hofver blott söka att behålla den betydenhet,' han redan förvärfvat, eller ock paotsvara , hvad man af honora väntar, och dertill fordras, att han vet åtnöja sig med deraä bifall, hvilkas intresse han är kallad att vårda, Napoleona nyligen utkomna Memoirer vittna , huru vådligt det är, att låna örat åt deras bifall och beröm , sorn äga ett interesse, stridande mot deras, för hvilka man är ombud* Hvad Revisionerna beträffar , så anser jig ziffergranskningen för ett lappri.
Anordningar, ne äro , hvad som karakteriserar styrelse och förvaltning ; de utgöra ideerna, och zilfrorna äro deras döda former.
Hen, som förstår sig på rä. kenskaper, kan, när han ser de förra, lätt före. ställa sig, huru den framdeles afslutade räkenskapen kotntner att se ut ; och jag anser icke blott tiliåtligt , utan äfven nödvändigt, att den afgåenda revisionen fäster den biifvarfdes uppmärksamhet på sådant , som lätteligen skulle kunna undfalla dess blick , om ziffergranskningen anses vara hufvudsak.
Hvad publiciteten beträffar, så äro alla de förhållanden uppgifna , då hemlighet skall ia r> t tagas.
I alla sådana frågor, der hemlighet icke är uttryckligen föreskrifven, ser jag ej , hvarföre man skulle förtiga hvad man sett, och ej eller känner jag någon authoritet , som kan förneka , hvarken den etisk i t ta revison, eller dem aila, att munteligen , skrifteligen eller genom trycket för andra omtala hvad de erfarit. jOtn 29 October f, ni, 53* Man har sagt, att den utsträckning , som granskningen tid efter annan erhållit, har vunnits på grund af gjorde concessioner, och att tiden för concessioner nu torde vara förbit
Jag skulle tro, att ingen af dem, som veta att värdera deras förtroende, som kallat dem, att å deras vägnar granska och anmärka , någonsin begärt eller komma att begära några concessioner.
De söka blott, att fullgöra, hvad Lagen ålägger dem såsom pligt- Lör min del, långt ifrån att tacka för gjorda concessioner, skulle jag tadla den rådgifvare, sorn tillstyrker concession , der Lagen icke föreskrifva den.
Skulle han åter vilja bestrida en rättighet, som Grundlagen ger , så be* höfva vi icke på förhand tvista derom.
Det fins en annan authoritet eller det blifvande ConstitutionsUlskottet, sorn pröfvar, huruvida rådslagen äro enliga med grundlagen , eller stridande deremot.
Herr Hjerta' Jag ber Ridderskapet och Adrin om ursägt, i händelse jag vid detta tillfälle pröfvar dess tålamod ; Men jag kan icke lemna oanmärkt , hvad jag hört af flera Talare yttras, att nemligen det blott vöre Räkenskaperx>, 3 , som skulle undergå Revisorernes granskning:
Må det derföre tillåtas mig att förklara , det jag anser ziffrorna vara det minst vigtiga af hela revisionen , och att , vid en noggran tolkning af 30 §.
Riksdags-Ordningen , StatsUtskottets minst väsendtliga åliggande består i granskning af Räkenskaperna, utan fastmera i tillsynen , huruvida Titlarne blifvit öfverskridne, och lör vattningen i öfrigt varit rigtig.
Således kan jag alldeles ia - 631 Deri 2g October e m, ]le dela Herr von Hohenbausens och Friherrg af Noidins åsigt att §:ns liela vigt är concentrerad i ordet Räkenskaper.
Jag anser tvertom hela kraften hvila derpå , alt tillståndet skall re videras ; ty det andra har blott afseende på verkställigheten af Revisionen, Kan ej hvar man inse , att föreskriften om de två åren tillkommit endast derföre, att Revisorerne, tiil undvikande af allt för stor kostnad , ej skulle hvarje år sammanträda, och ej eller hvarje tredje år, på det tiden ej måtte blilva för lang?
Jag lian derföre alldeles icke instämma deruti , att här blott är fråga om en revision af sjelfva Räkenskaperna ; och Revisionens sammansättning bevisar detta tillräckligt.
SlatsUtskottet skulle i annat fall hafva svårare, att kunna medhinna granskningen i händelse till exempel det fordrades att granska, tre års förvaltning.
Jag hemställer huru detta, ihop med alla andra åligganden skall kunna ske under loppet af de i Grundlagen för Riksdag föreskrifna 4 månader.
Och detta blef annars fallet; ty 1825 års
Revisorer skulle då endast kunna befatta sig med 1&22 och 1823 Ers Räkenskaper; Revisionen för ar-i823, 1824 och J825 årens bokslut, och så vidare, hvarigenom 3829 års Statsutskott skulle hafva att granska för. valtningen för åren 1 S 2 6 , 1827 och 1 8 a 8•
Detta vore svårt för SlatsUtskottet att medhinna , utom det att Representationens egen kraft derigenom skulle tilibakasattas.
Det har blifvit taladt örn förhållandet i an-- dra constitutionella länder; men man har icke kommit ihåg, att hos oss ej finnes någon _Bt-.d - Dtn 29 OetoLcr /. m. get i hvilken händelse föreskriften i 68 §.
Riks-' dags-Ordningen vore tillräcklig, ty man behöfde då endast efterse rubrikerne och summan.
Men då nu Riksens S,änders Revisorer måste se sin kraft tillbakahåiien derigenom, att anslagen ske under en mängd spridda titlar, så är det af vigt att
Ständerna tryggas i afseende på medlens användande till de afsedda ändamålen.
Jag anhåller derföre om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på bifall till Betänkandet.
Jag kan icke finna, att de tillägg i Instructionen här blifvit föreslagne, behöfva underkastas någon sanction.
Hvad åter angår tryckning af EmbetsVerlcens förklaringar, så enär Riksens Ständer ej kuni) na densamma anbefalla, och det är möjligt, att JCongl.
Majt fj infordrar några sådane, är det äfven nöd vändigt, att den tryckning som af dem kommer att äga rurn, må ske oberoende af Revi-j sorernes Berättelser.
Friherre Boije, Fredric; Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt har uppmanat alla, eller önskat att hvar och en här mätte fritt gifsin tanka tillkänna; jag vill derföre gå Hans Excellence’s önskan till mötes, och äfven yttra min, om också under äfventyr, att derigenom synas icke kunna skilja emellan gå till mötes och gå emot.
Jag tar mig således friheten vördsammast hemställa, om icke Höglo fl i ge Ridderskapet och Adeln skulle viljä,, på Ståndets särskilta bekostnad, låta trycka Haris Excellence’s vackra, (jag vill icke säga mer) Dictamen eller tal i ämnet, ehn - JS4 ®era 39 October /. »t. juväl Jag till alia delar är af en motsatt tanka med Hans Exeellence, hvarföre jag också hos Herr Grefven och UandtMarskalken anhåller om proposition till bifall af Utskottets Betänkande.
Herr von Hohenhousen :
Jag kan icke an nat än bestrida det begrepp man synes fästa vid ordet Räkenjkaper, att nemligen dermed blott skulle förstås squelettet eller den magra räkenskaps— boken.
Jag har uppläst en del af 30 §.
Riks dagsordningen, sorn föreskrifver sättet, huru Stats^ Verket skall revideras, och deraf lärer man finna, att granskningen ej skall inskränkas endast till ziffran.
Hans Excellence Herr Grefve af TVetterstedt; I anledning af en värd Ledamots begäran om tryckning al hvad jag i början af denna discussion yttrat, nödgas jag beklaga, att jag icke kan gå hans önskan tili mötes.
Jag hoppas, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ej yrkar en sak, som jag tror ej böra äga rum med särskildta yttranden, emedan, enligt min öfvertygelse, öfverläggningame alltid böra i ett sammanhang komma till allmänhetens kännedom.
I öfrigt är jag den värde Talaren oändlipen förbunden, för det han behagat anse mitt Dictatnm vackert', men icke till den grad, att vilja öka dess skönhet genom särskild tryckning.
Herr Grefven och Gandl Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets förevarande Memorial böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åter* remitteras.
Ja och Nej, HOsn 59 Önioker /, m. Herr Hjerta begärde votering.
Grefve af Ugglas, GustaJ:
Ingen lärer neka , att ju ämnet är af den vigt och beskaffenhet , att betänketid erfordras för att stadga sitt omdöme, och fatta beslut.
Då de vid StatsUtskottets förevarande
Betänkande gjorde anmärkningar ovedersägligen äro af den betydenhet, att de förtjena begrundas, och då Ridderskapet och Adeln tillförene merendels tillåtit återremiss, äfven på grund af mindre vigtiga anmärkningar; så hemställer jag till den värde Talaren, som yrkat votering, om han ej skulle behaga derifrån afstå, samt om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja visa samma uppmärksamhet åt de anmärkningar, hvilka blifvit emot detta Betänkande framställde, sorn vanligen plägar ske?
Det Betänkande, hvarom nu är fråga, har en längre lid hvilat på Ridderskapets och Adelns bord.
Hvar och en synes mig derföre hafva haft tillräckligt rådrum, att i detta afseende stadga sin opinion.
De anmärkningar, som vid detta tillfälle blifvit gjorda, äro inga andre, än de, hvilka förut varit afsedde.
Det är på grund deraf, och då en återremiss, innan den hinner blifva expedierad , stundom behöfver en tid af 2 å 3 veckor, jag vill våga försöket alt pröfva, huruvida opinionen i detta ämne ännu är fullkomligen stadgad, och jag förblifver således vid min förut gjorda anhållan.
Herr Grejven och LandtjllarJJuilken fram.
Ställde derefter följande Voteringsproposition
Den som bifaller StatsUtskottets Memorial jne4.förslag till förnyad Instruction för Riksens Ben 29 October J. rn.
Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Statsverket, voterar Ja j Den det ej viii, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde Memorial, att, jemte de dervid gjorde anmärkningar, till Stats— Utskottet återremitteras.
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 3 eftermiddagen, och fortsattes sedermera, hvarunder Herr Grefvert och Landt-Marskalken öfvertemnade klubban till Grefve Frölich, David Harald, samt bortgick.
Efter voteringens slut, och sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit, 30m följer: Ja 40.
Nej 53.
I följd hvaraf och sedan det öfver Voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordjoranden förklarade, att StatsUtskottels Memorial således blifvit i anled - Den 2g Octoler /. m. gjy ning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Herr Uggla, Göran Gu/taf:
Hindrad att deltaga uti sjelfva öfverläggningen om det Betänkande, som genom votering nu blifvit till SfatsUlskottet återremitteradt, anser jag mig likväl pliktig, att i ett så vigtigt ämne yttra min öfvertygelse- Jag begagnar derföre med tillfredsställelse tillfället, för att öppet förklara, det jag med gillande af Betänkandet i alla dess delar vid voteringen röstat
Ja, och anhåller att uttrycket af denna min från pluralitetens beslut skiljagtiga tanka måtte i Protocollet inflyta.
Grefve von Schwerin Curt Philip och Friherre Boi e, Fredric, anmälte till Protocollet deras reservationer emot Bidderskapets och Adelns beslut.
Bidderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 4 eftermiddagen.
In fidem Protocolli O. J, Lagerheim, (T'*S JD«/i *9 Otlobtr t, mi Onsdagen den 29 October.
Upplästes till justering och godkände» följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksén» Ständers underdånige Skrivelser tili Kongl. Majit-- N:o 363.
Rörande ytterligare understöd för Nybyggare i de Norra provincerne, N:o 2264.
Angående förklaring af 10 Capi $ §, HandelsBalken.
Nto 265.
Rörande ett sf Fabriksldkaren Frisk innehafvände Lån ur ManufacturDiscontFonden.
N:o 266.
Rörande nedsättning af den så kallade efverräntan för Lin utaf ManufacturDiscontFonden.
N;0 267.
I anledning af verkställd granskning af redogörelsen för 1817 och 1818 årens Riks dagskostnadar.
Nio 268- Rörande utarbetande af Förslag till förenkling af hemmansräntornes debitering
Och utgörande.
Ceri 29 Get ober e, m/t »39 N:o 5269.
I anledning af Riksens Ständers arén 1820 och 182a församlade Revisorers Berättelser om förvaltningen af de under CommerceCollegii vård ställde Fonder och medel. N:o 270.
I anledning af Kongl. Majlis
Kådiga proposition om afskrifning för ett qvantum
Råg, användt till brödbakning åt Hufvudstadens fattige m. m.
Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 16 dennes under N:o 48 afgifne, samt den 23 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, med Förslag till en blifvande Bevillningsförordning.
Herr H erta, Guftaf'.
Om flere förena sig med mig, anhåller jag, att detta Betänkande må blifva ytterligare hvilanda pä bordet, i hvilket fall det torde vara lämpligast, att ej borttaga tiden med uppläsning deraf.
Grefve Lagerbjelke, Axeli Jag förenar mig med Herr Hjerta i den anhållan, att Betänkandet må blifva ytterligare hvilande på bordet, på det flera af Ridderskapets och Adelns Ledamöter må komma i tillfälle, att derom taga en närmare kännedom.
Friherre af Nordin, Carl Johan ^ förenade sig afven med Herr Hjerta uti dess anhållan örn JSetänkandeu ytterliga hvilande.
Hill 29 October e. m. Herr Grefven och LandtMarsvalken förklarade, att den af flere Ledamöter, sålunda gjorde begäran, att BevillningsUtskottets
Betänkande matte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum, icke kunde, enligt 4g §.
Företogs till pröfning Stats- samt Allmänna Besvär- och Oeconomie-Utskottens den 10 dennes under N:o 549 afgifne, samt den 23 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande Dykeri-Verket.
Herr Hammarsköld, Lorenzo, anhöll, att ifrågavarande
Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum.
Herr Montgommerie, Gustaf, förenade sig med Herr Hammarsköld.
Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att Statsoch Oeeonomie Utskottens Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet, kornme detsamma ock, att, jemlikt 49 §.
Föredrogs å nyo Stats- samt Allmänna Beivars* och Oeconomie-Utskottens den 13 dennes under N.o 550 afgifne, samt den 23 derpåföljde
Den 2g Otloler t, ml eftermiddagen pl bordet lagde, Utlåtande, i fräsan örn understöd för Dykeri-Commissarien Westbeck.
Herr a} Uhr, Carl David:
Då af de till Utskotten inkomne handlingar är tillräckligt vitsordadt, att Herr Westbecks uppfundna verktyg åstadkommit en betydlig nytta, finnes skäl nog att bifalla det sökta pensionsbeloppet; och då han. tillika bergat saker af stort värde i öpna-sjön på öfver 30 famnars djup, hvilka ända till 8 å i O år af Dykeri-Compagniet varit öfvergifne, och derföre ansetts förlorade, lärer hans skicklighet , äfvensom dess anspråk på belöning vara tillra k— ligen bevist.
Frågan är således endast här, huru man För framtiden skall kunna begagna de uppfinningar han gjort.
På denna grund hade jag fästat Utskottens uppmärksamhet på delta ämne, som af Utskotten blifvit ganska historiskt behandladt.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln måt-' te tillåta återrerniss af Betänkandet, emedan j3g fullkomligen förenar mig med Friherre Cederströms framställning uti hans Betänkandet åtföljandet reservation, att den sökte pensionen bör Vestbeck beviljas; och att Utskotten måtte vid samma tillfälle anmodas utse och uppgifva medel , att hans uppgifter må genom trycket allmänheten medde. las, på det icke dessa nyttiga uppfinningar vid Westbecks kanske snart nog inträffande bortgång, för alltid måtte upphöra, utan all nytta för Fäderneslandet.
H*rr Lefrén, Jahan Pehr:
Det 84* Vtn *9 October e. mt sorn Herr Westbeck, i fullkomligt förlitande derpå , att en allmänt erkänd skicklighet ej skulle sakna belöning, på god tro upplåtit större delen af sin upptäckt åt det anit, som dermed har befattning.
Det synes äfven vara skäl , att cj vidare inlsda honom uti att allmängöra sina upptäckter, så vida de ej af Staten ersättas, emedan annars de, som görs uppfinningar, noga lära akta sig, att låta dem blifva kände och komma till allmänt gagn.
I öfrigt instämmer jag uti hvad Friherre Cederström uti dess reservation yttrat», med tillstyrkande att pension måtte Herr Westbeck beviljas, icke för det att han är gammal, utan för hans skicklighets skull; och anhåller jag således, att Ridderskapet och Adeln, af akt ning för skick, lighet och förtjenst, täcktes, i anledning af den-: na reservation , återremittera Betänkandet, Herr Grefven och Landt dlarfalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats— och OeconomieUtskottens förevarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja.'
Föredrogs å nyo och bifölls Stats- och Ban-; coUtskottens den 14 dennes under Nio 552 af— gifne, samt den a3 derpå följde eftermiddagen Ven 59 Oetober », mfl {$} på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af KongR Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående nödige med»I för en projecterad vattenledning till Carlscrona.
StatsUtskottets den 21 dennes under Nto 560 afgifne, samt den 27 der* påföljde eftermiddagen på bordet lagdc?
Utlåtande, i anledning af Väckte motioner, om Pensions anslående åt förre JuBtitiseOmbudsmannen xn. rn.
Herr Friherre L, A. Mannerheim.
Friherre Cederftrom, Jacob: Utskottet har yttrat, att det är af granlagenhet, det ej tillstyrkt Riksens Ständer, att anslå pension åt Friherre Mannerheim.
Jag hemstället?
då, hvad granlagenhet kommit i beräkning, när Utskottet föreslagit pensioner åt Directeur Löfving, JustititfiRådet Blom och Landshöfding Järta ; äfven, som Utskottet tillstyrkt bibehållande af lönerne för samtelige Tjenstemännen vid Allmänna MagazinsDirectionen, utan afseende på ålder och andra löneinkomster.
Hvad granlagenhet är det väl, att sedan detta föregått, ej bevilja pension åt Riksens Ständers Justitieombudsman, hvilken i 14 års tid så förvaltat sitt Embete, att Svenska Folket genom sina Ombud, Riksens Ständer, vid hvarje Riksdag deröfver förklarat honom sitt nöja.
För min del kan jag icke förena detta förfarande med den omvårdnad Utskottet bör hafva för framtiden och Riksens Ständers eget interesse, Örn de vilja blifva väl betjenade, få de ej handla orättvist, ej en gång af granlagenhet; oeh jag skulle tro, att Riksens Ständer böra 544 Dcrr~*9 öetober e, mi vara mine om, att belöna sine Embetsman , dl de Väl fullgjort deras åligganden.
Deremot instämmer jag fullkomligen i Utskottets åsigt, att man ej bör reglera en PensionsStat för JustitiaeOmbudsmannaEmbetet i framjidenj utan vid hvarje förekommande särskildt tillfälle derom förordna.
Men jag förmodar, att då Riksens Ständer godkännt denne sin Embetsmans förvaltning , böra de göra det på sådant sätt, att han blifver bibehållen vid åtnjutandet af sina löneinkomster, i synnerhet om han uppnått den ålder, att han i andra Statens tjenstebefattningar varit dertill lagligen berättigad.
På dessa grunder anhåller jag om återremiss af Betänkandet.
Grefve von Platen, Ballzar Bogislaus; Uti det särskilda förhållande, jag (vänne gånger blifvit försatt genom Ridderskapets och Adelns förtroende, anser jag mig skyldig att vid detta tillfälle yttra några ord, då jag ej kan dela Utskottets åsigt.
Väl instämmer jag i Utskottets mening, att Riksens Ständer hvarje gång böra bestämma, huruvida och till hvad belopp pension skall deras afgående Justitieombudsman beviljas.
Må hända äro omständighet er ne i detta afseende så besynnerlige, att en särskild pröfning för hvarje tillfälle är behöflig; men då miste den ock ske med yttersta noggranhet.