Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad som till Introductions vinnande fordras, är i Kongl. Förordningen den 8 Maji 1775 och Kongl. Brefvet den II Februarii 1800 bestämdt; äfvensom att den. som af Kongl. Majit blifvit till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjd, eller med Adelskap benådad men inom tvenne år efter utnämnandet ej har sig till vinnande af Introduction å Riddarhuset! anmält, har all vidare rätt dertill förlorat, så framt ej Kongl. Maj:t täckes genom serskild
Nådig resolution den försutna tiden återställa. §. 3- — Se 9 §.
Alla de Comtnendeurs ätter, hvilka till - Den 5 i Jun i. komrnit före den dag, då den nu gällande RegeririgsFormen blef af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer fastställd, äga att bibehålla det högre säte å Riddarhuset, som dem blifvit för detta tillagdt; men under ingen förevändning ina hädanefter någon ny sådan ätt bildas, ej heller någon ätt ur sin ordning flyttas. $. 4.
\\fla ijo.
Hufvudman är den ättemän, hvars ättegren, från och med eget led till och med Stamfaderns barns led i hvart och ett varit och är äldre, än någon af de öfrigas.
Fjermare eller yngre i Ätten är den ät - § 4- 2'.dra Alternativet, 2 §.
Till undvi kande af all irring ättemännen emellan, hvilkendera för ättens hufvudman bör anses, skall, såsom förr varit vanligt, äldste sonen, och efter honom hans äldste Son, och så man efter man, så länge någon lefver, som ifrån äldste sonen ifrån manslinien härstammar, alltid vara ättens hufvudman, men derefter närmaste ättemän af äldsta qvarlefvande grenen, och hans mannliga efterkommande, på lika sätt efter hvarannan.
För de i senare tider, före 48 Den 5 Junii. teman, som sednare, eller icke utan fleres bortgång', kan blifva hufvudman, närmare eller äldre i ätten den som förr skulle blifva det. s:o Undantag härifrån uppstå inom de Äller, hvilkas då för tiden varande hufvudman före den 6 Junii 1809 blifvit, jemte större eller mindre del af slägten, och med serskilt stadgad arfsordning till Friherrlig eller Greflig värdighet upphöjde, hufvudmannarätten för den ätt, som utgörslägtens icke upphöjda del, är blifven tillagd den ättemän, som, af de enligt diplomen i lägre värdighet qvarblifvande, var närmast den eller de, hvilka i den högre inträdde och förblifver inom nämnde parsons gren till dess den utgår; annat undantag utgöre den ättemän, som antagandet af den nu gällande RegeringFormen af den 6 Junii 1809 till Greflig eller Friherrlig värdigket upphöjde ätter, kommer hufvudmanna- rättigheten för de yngre och icke till högre värdighet upphöjde ättegrenar, att gå i rät ned; stigande lineapå svärdssidan från den, hvilken nu hufvudman är; men de öfrige ättemän, af de till högre värdighet upphöjde, att stå såsom expectanter, till dess deras ordning i den högre värdigheten inträffar.
Hvad åter vidkommer de ätter, hvilka, efter RegeringsFormens antagande, blifvit med Adelskap eller Greflig, eller Friherrlig värdighet förlänte, 6å förhålles med dem efter det, som i RegeringsFortnens 37 §♦ finnes stadgadt. io §.
Efter hufvudvud - Den 5 Jann’. 49 Sorn shera So en särskild atis värdighet ärf Va kan.
Han räkne sig, i afseende på Säte toch Stämma å Riddarhuset, till den ätt från hvars Stamfader han närmast härstammar, Samt eriär denne varit gemensam för flera af dessa ätter, till den sorn främst på Riddarhuset sitter. 3:0
Uti ytterligare utveckling af ofvanstående föijer således: att hufvudmanskapet för do äldre Adliga, Commendeurs, Priberrliga och Girefliga ätterna ärfvas efter förstfödslörätten, uti rät nedstigande linea på svärdssidan.
Att utaf de med Stadgandet af Serskilt ArfsOrdniog före deri 6 junii 1809 till högre värdighet upphöjde ätter är Hufvud - man för Adlig ätt, sorn till Friherre upphöjd blifvit och introductioa erhållit, tillträda närmaste ättemän , derest sådan finnas hufvudmannarätt för Adeliga attén.
På samma sätt förhålles äfven när Friherre till Greflig Värdighet upphöjd blifvit: dock iagttages alltid härvid hvad 2 §.'
Serskildt föreskrifvéri Bil. tili Ridd. o.
Pr. V Band. 4 5o Den 5 Junti. man den, sorn äldst af af dem , hvilka i värdigheten inträdt, och ättemän alle de, till hvilka hans ratt, eller nämnde Värdighet^ öfe vergå Rån.
För den icke upphöjde delen af slägten tillkommer åter Hufvudmsnskapet den, sorn antingen sjelf var rä*-mast af de, när upnhöielsen skedde, qvarblifvande ättemänoen, eller som äldst är af en sådan parsons pren.
Först efter denna kan platsen intagaa af de i s?g sjelf äldre grenar, som genom yngre bröstarfvingar af dem, sorn bekladt den högre värdigheten, kuni na hafva uppkommit; och hufvudmanskapet bestämmes då alldeles sorn i de äldre ätterna.
Att för de sedin dfö 6 Junii 1803 tillkomne ätter är hufvudman den, sorn enligt 37 5 i R gerings* Formen ätteos vätdig - het innehafver och Stamfadrens alla öfriga manliga bröstarfvingar stå, de ofrälse såsöra texpectanter, och Adelsmännen såsom ättemän^ att vid hufvudmannens död, efter hvars och ens ålder i ätten, ärfva dess värdigheti Att öm, enligt gällande stadgar hufvudmanskap för mer än en ätt tillfaller en och samma, då må den ätten, som efterstå Sätet på Riddarhuset äger, anses såsom innebegripeb, så framt ej andra ättemän finnas * än de, som tillika ärd det af . den främre ätten.
Åro åter ändra lefvande grenar af deri tillfallande ätten; må val de öfvannämda hufvudmanskapen äöses förenade äf deri, sorn värdigheterna förenar; men deras fräiider vare ättemän, enligt i och 2 mometitit af denna §• hvas ?* Den 5 Junti* och en af den ätt, från hvars Stamfader han närmast härstammar.
Att hufvudman hvilken förenar flere adeliga värdigheter, såsom i detta 3;dje momentet säges, må utotva sin rätt endast för den ätt, som främsta Sätet på Riddarhuset agar. §. 5- — Se 3 När Riksdag hållas skall, åge hufvudman, som vid den forsta eller andra af de anteckningar hvarom utte och urte § §. handla dertill sig anmäler, ovilkorlig rätt, att säte för ätten intaga.
Har hufvudmannen vid andra anteckningen sig icke anmält, äge annan ättemän samma rätt och bland fiäre den, sorn är Hufvudmannarätten närmast.
Har någon Årteman icke heller sig anmält, må säte för ätten intagas af Fullmägtig, som sjelf är af introducerad ätt och sorn Hufvudmannen eller den hans rätt utöfvar, på sätt här nedan föreskrift■ ves, förordnat.
Under Riksdagens lopp vare Hufvudman, Åtteman eller Fullmägtig, sora sig först anmäler berättigad, att säte för ätten intaga.
Af de som på en gång sig anmäla, njute hufvudman framför ättemän, hufvudmannarätten, närmare Ättemän, framför fjerran - Den 3 Juntti. fe, samt Ättemän framfor Fullmägtig företräde. §, 6„ — Se 4, 7 och 8 §• $. samt en del af iö j» Fiån rättighet att äga säte och stämma på Riddarhuset vare de personer uteslutna, hvil-* ka enligt 18 §. i Riksdagsordning icke kunna såsom Riksdagsmän i något Stånd godkännas.
Lag samma vare med bysatt person Är Ådeisman, hvilken för nesligt brott blifvit inför
Domstol tilltalad, genom hehörigt utslag, som dock ej ännu vunnit laga kraft, förklarad, antingen till straff skyldig eller med mer än halfva bevis besvärad, så att domaren funnit saken böra till framtiden lemnäs då den kunde uppenbar varda, då var® han intill dess sam* ma Utslag lagligen upphäfdt blifvit, från Riddarhuset utesluten.
Ej må Fullmagt antagas, derest utgifvaren icke fyllt 21 år, samt i öfrigt är till säte och stämma på Riddarhuset: berättigad.
Får hufvudman enligt denna Riddarhusordning icke utgifva fullmagt, inträde närmaste ättemän, på hvilken sådant icke inträffar för tillfället i full hufvudmannarätti finnes ingen sådan vare då ättens plats på Riddarhuset ledig* §. 7- Ny f; Är Adelsman i något annat Riksstånd röstägande ledamot, eder Taleman, eller äe ban LatidtMarskalk, då rcvå han fös den?
Riks.- Den 5 Junit* dagen hvarken sjelf eller genom Full magli g sin Riksdagsmannarätt på Riddarhuset utöfva. §. 8* Se sista delen af 11 §. samt den i % §, År Hufvudman utrikes rest antingen i Konungens ärender, eller med vederbörligt tillstånd för enskildta angelägenheter, vare hans rätt bibehållen att fuUmagt utgifva.
Adelsman, som fått Konungens tillstånd, att gå i främmande Herrskaps tjenst, eller att sig erao? främmande Öfverhet nied tro- och. buldhetseu förplikta, oagtadt han fast egendom eller embete här i Riket innehafver, åge, eå vida han för sin person här i Riket skattskrif— ven är rättighet att säte på Riddarhuset inta ga j dock om någon sak förekommer der, som angår det Herrskap i hvars tjenst han är, må, han ej få öfvervara hvarken öfverläggringarne eller beslutets fattande, hvarken in Pleno, Utskott eller Nämnd.
Med Adelsman, som är i fiendtlig fångenskap och med främmande öf~ verhet«tiilstånd vistas » fäderneslandet vare lag samma i afseende på det herrskap, mot hvilket han sig förpliktat., % 9.
Flyttar Adekman sitt bo och hemvist utrikes, på sitt 32 §. i 1723 års adaliga privilegier omförmäler, håfve han och hans efterkommande, som utrikes äro förlorat säte och stämma bland Ridderskapet och Adeln, än - Dea 5 Junii. 5 5 »kont han eller de fast egendom har i Riket Iga.
Inflytter i Riket sådan adelsman åter eller hans son och lagligen styrker, att hans förbindelse emot fiammande herr-kap upphört, samt att han med ny tro- och huldhetsed emot Konungen sig förpligtat, då må han af det utrikes vistandet icke vara hindrad, att inträda i alla rättigheter såsom Svensk Adelsman.
Afkomling i fjermare led an son, af dea utflyttade Adelsmannen, må icke återfå sin rätt till säte och stämma på Riddarhuset förr, än han dertill erhållit Konungens serskildta nådiga tillåtelse, samt i öfrigt företedt sådane be-* vis, sorn här ofvan föreskrifne äro, §. to, Se första delen af 11 §, Adelsman, som utur Riket afvikit, häfver förverkat rättighet tilt säte och stämma på Riddarhuset.
Återkommer han, u*an att blifva till brott förvunnen, inträde han i alla si-' pa förra rättigheter, §. n. _ Se a* Så snart LandtMarskalk, enligt 52 §. af Regeringsformen och 23 §• af Riksdagsordningen blifvit af Konungen i nåder utnämd, och af de 2:ne äldsta närvarande Grefvar, till hvilka Kongl. Majt honom öfverlemnar, till Riddarhuset beledsagad, emottages han derstädes vid ingången af RiddarhusDirectionen, RiddarhusSecreteraren och de öfrige till Riddarhus* 56 Den 3 Junii.
Canzliet hörande personer*
Derefter sammar^ träder den följande dagen å utsatt timma, efter föiegånget anslag RiddarhusDirectiooen under LandtMarskalkens ordförande, för att förrätta anteckningen.
Med anteckning förstås den åtgärd, hvarigenom en Adelsmans begäran om inträde å Riddarhuset såsom Riksdags.» man varder, i grynd af denna Riddarhusordning, G-neslogiska Tabelier och andra tillförlitliga handlingar pröfv^d: hans namn och värdighet, derest något hinder icke möter, införd i en för sådant ändamål på alla lefvande ätter iruättad uppropslista, samt honom tillställd en roed Riddarhusets sigill påtryckt Poilet, med påskrift af ättens nummetr och namn, med dea, antecknades förnamn, samt nummer på den bänk, der hans ställe är honom anordnadt»
Sk tille emellan de personer hvilka anteckningen sålunda förrätta, olika meningar uppstå om er< söksndes rätt att InträdesPollet erhålla, aigöres frågan genom fleste rösterne, hvarvid, i händelse af ett lika antal, LandtMarskalkcB äge dea afgörande. §. 12,.
— Se fortsättningen af 14, §.
Sådane anteckningar^ hvarvid det åligger RiddnrhusSecreteraren, RiddarhusFiskalen och Riddarhusets tvenne ordinarie Canzjister att alltid vara tillstädes, för att lemna upplysningar och biträde, böra vara tvenne och iörrättss hvardera med 2:ne ypprop, som af RiddarhusFiskalen verkställa», skoiaodes förssa anteck-i Den 3 Junti i 5? wincens tvenne upprop ske på särskilde© dagar pien efter hvarandra, så framt ej helgedag inträffar, då det sednare uppropet blilver näst$ SöcHnedag derefter
Andra anteckningens begge upprop ske på en dag, hvilken bör vara den närmast föregående helgfria innan Konungen i nåder kallar Ständerna på RiksSalen, Vid sednare uppropet af denna anteckning utlemnäs Polletter åt Ättemän och Fullmägtige, hvilka^ sådant ej vidden första kunnat beviljas. §• 13- Se 15 §, Sedan må icke någon anteckning tillåtas förr, än RiddarhusUtskottet är förordnadt, hvilket genast ske bör, så snart Electorerne äro valde.
Detta Utskott bör och sedermera endast för anteckningar sammanträda en half timme för hvarje utsatt Plenum.
Ej må någon af RiddarhusBetjeningcn utan RiddarhusUtskottets samtycke, till någon, eho det vara må, Pollet utgifya vid ansvar efter Ståndets bepröfvande; börandes i öfrigt noga tillses, allden sorn Pollet ordentligen erhåller, äfven genast och ofelbart varder i uppropslistan antecknad.
Ej må någon till anteckning anmälas, som sig vid Riksdagen icke personligen infua^ ait, eller Pollet för honom utgifvas. §. 14» Se 6 Häfver Ättemän i behörig ordning antecknad blifvit, äge i sådant fall hufvudman rät-- tighet, att i grund af behörig fullmagt Säfs fcy? 58 Den 3 Juni i. annsn ätt intaga.
Har hufvudman fullmagt ut-* gifvit vare han för den Riksdagen skujd från utöfningen af sin Riksdagsmannarätt , utom i den händelse, att Fullmägtig sin rätt förlorat, eller och utrikes rest, eller sin Pollet till RiddarhusUtskottet återlemnat
Dör under påstående Riksdag hufvudman, som Fullmagt utgifvit, iemne Fullmägtig det Säte han pä grund deraf innehaft.
Blifver under påstående Rikadag Fullmägtig genom hufvudmar/nens afgång sjelf hufvudman, intage han säte för sin egen ätt, utan att skiljas från egenskap af Elector, Utskotts eller Nämnd» Ledamot. §. is- — Se iö$.
Den, hvilken första gången såsom Riksdagsman sig anmäler, åligge, att om sin ålder, ifall sådant äskas, uppte bevis genom utdrag af Kyrkoboken, ifrån drn församling der han född är, Finne* ei Kyrkobok, galle då bevis af någon Konungens Embetsman i orten.
Företer sig anledning att injemnadt betyg är o~ figtigt, blifve inkmnaren g«n*st tilltalad i laga ordning och erbålle ej inträdespolkt innan han sig inför
Domstol rättfärdigat, och må han i händelse betyget finnes falskt, hafva förlorat för den då påstående Riksdagen ali rätt till Säte och Stämma bland Ridderskapet och Adeln.
Innehålla de i Riddarhuset befintlige genealogier fullständig underrättelse om den sökandes ålder med dag och dato, är ej annat bevis af nöden; men påstår den sökande, att genealogiens uppgifter äro origtige, hvile itki c Den 3 Junti. (>9 gan om pollets erhållande till dess h«n anskaffar hevig.
Anmäla sig på en gång flere, som göra anspråk på hufvudmannarätt, för samma ätt, eller på närmare ättemannaiätt, eller klagar någor öfver utlemnad Pqllet, i grund af påstådd prigtig gen-alogie, då blifve, eller fortfare att vare antecknad den, spm enligt genealogien är närmast berättigad, till dess den andra sio bättre rätt med antagliga bevis inför vederbörlig Domstol styrkt. §. 16. — Se 17 f.
Ej må någoo Fullmagt för gällande anses
Och antagas, som icke af ättens verkliga hufvudman, eller den dertill efter denna Riddar* husQrdning, berättigad är, blifvit ulgifven.
Börandes Fullmagten, antingen med utgifvarens stil öfver allt, skrifven och undersluifven, eller lagligen bestyrkt, ovilkorligen vara förfat* tad efter följande formulair.
Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i N. skall hållas och täger sin början den (dag och.år) befullmägtigas härmed (caracter och namn) att för Grefveliga Friherrlig» Commendeurs Adeliga intaga Säte och Stämma på Riddarhuset, hvarvid han ovilkorligen förpligtas, att stalia Ätten N. N., N:o oo.
Den 5 Junii. sig till efterrättelse den af Kongl Maj;t och Riksens Ständer antagne och besvurne Rega-* ringsForm af den 6 Junii 1609 , jemte Riksdagsordningen af den 10 Februarii *8io och oirige gillande Grundlagar.
Sigill Caracter. §. 17. — Se 18 §.
Uppvisas vid en och sanjma anteckning tvenne eller flere Fullmagter för en och samma ätt, varde de alie, ehuru af behörig man utgifne, ogillade.
Anmälas sådaoe Fullmagter
Vid piska anteckningar, galle den som först uppvisad blifvit-
Den som med obehörigt utg'} vande af en eller flere Fuliipagter beträde®,, kommer för ett sådant förhållande, hvilket uti Ridd arhusUiskottct, uppå RiddarhnsFiskalens anmälan upplagas och undersökas bär, att an* ses Säte och Stämma på Riddarhuset för längre eller kortare tid förlustig, allt efter hvad Ridderskapet och Adeln iu Pleno derom kap. rättvist pröfva. §. i8- — Ny §.
Den hvars anhållan om InträdesPollet ansetts icke kunna beviljas, äge när afslaget haijom tiilkännagifves, äska förhållandets anmälande t£ Ordföranden hqs Ridderskapet och Den 5 Junii. 61 Adeln 5n Rleno, på hvars slutelig* afgörande frågan kommer att bero, utan att likväl det beslut, som af sådan anledning i Ståndet fattas, må såsom prejudicat anses eller framdeles kunna i sådan egenskap åberopas.
Såsom allmän grundsatts gäller, att den, hvilken enligt denoa Riddarhusordning blifvit ansedd oberättigad att sjelf intaga Säte och Stämma pa Riddarhuset, under samma tid ej eller får Fulimagt utgifva. till PleniProtocolIet för den 6 Junii, Grefve Hård} Cart Gufiajt Vore fråga härom eft inrättning, som icke fedan existerade, skulle jag troligen afstyrka NummerLotteriets införande, men ett olika förhållande kan vara, att inrätta något nytt och att afskaffa »ågot gammalt.
NummerLotteriet har för det mästa lemnat Staten eö betydlig behållning.
Detta är en allmän för - förmiddagen* N:o i« v 62 Den 6 Juni i f. m. moa, och frågan är då att
Undersöka otti detina förmon öfverväges af någon deraf härflytande allmän skada.
Mari säger att Staten uppmuntrar till HazardSpel och derigenom felat mot sin egen Värdighet och moral-lagens Fordringar. jäg inser ej hvad ondt är deruti, att Staten lemnar ett tillfälle till speculationer på lyckans gunst och drar en vinst af missräkningen j då det, efter ingen rättsgrund, kan förbjudas den enskilde, och då genom denna allmänna inrättning man är garanterad mot svek och bedrägeri, hvars lättare användande vid enskilda HazardSpel föraftledt förbudet mot dem- Vilkoren äro bestämde och de uppfyllas noggrant.
Klan kan icke med skäl säga, att
Staten uppmuntrar till misshushållning, öm någon beröfva^ sin Famille ett nödigt underhåll, för att göra en insatts i Lotteriet.
Icke heller att Staten uppmuntrar tili Lagbrott* orri någon genom olofliga utvägar söker förskaffa sig medlen härtill, lika litet som i allmänhet Staten kati gifvas skuld för de oordningar
Och brott, sOm mensklig* passioner åstadkömm*.
Ické heller har man sett många familiers undergång beredd genom Lotteriet, eller måöga förbrytelser derigenom föranledde, utan kan man taga nästan för afgjordt att de menliga verkningar, sorn någon gång tillskrifvas denna inrätthing, äfven utom densamma icke uteblifvit.
Man må då anse Statens vinst af Lotteriet, såsom en beskattning på misshushållningen, och den synes mig icke mera omoralisk, än den, som oklandradt ägef Den 6 Junii/. rm 63 irum på fåfängan och luxen, eller på idogheten och industrien.
Jag tillstyrker i följd häraf, bifall till Stats» Utskottets Betänkande.
Kio 4» Herr Rothlib, Axeli I en tidpunkt, då både jordbruk, narina gar och snart sagdt allt söm kan tåla beskattning ej saknar en ålägd bevillning, och då det bevillningsbelopp, Som nu inflyter från Num-' ttierLotteriet skulle försvinna, om inrättningen upphörde, hvarigenom en ökad tunga uppkom för dem, sorn i bevillningsväg måsté uppfyll* bristen, så anser jag betänkligt upphäfva denna inrättning, och med lemnad rättvisa åt de värde talare, som påstått NummerLotteriets upphäfvande, får jag likväl på den grund jag anmält, yrka dess fortfarande, jag tror dessutom att ingen bevillning till Staten utgår lättare eller med mera flöje, än den som härflyter från NummerLötteriet.
Jag tillstyrker det« före bifall k StatsUtskottets Betänkande.
Grefve Hård, Carl Gtiflaf:
Ått den af gammalt bibehållna grunden för €4 Den 6 Juni i f. ml stänge-skyldighetens utgörande, hemmantal och ägorymd samt egenskapen af odalägor eller utmark, upphört att vara lämpelig, har mail ofta erfarit, serdeles der* genom skifte eller odling, hemmansgrämor och ägors beskalfen^- het undergått förändring; och det torde vara öfverflödigt att anföra de många fall der tillämpningen af vår cu gällande stängselförord, ning blir Orättvis, hinderlig för jördens fria begagnande och ledande till tvister.
Att hemmantalet tagits till grund för skyldighetens bestämmande ? härör naturligtvis deraf, atfc större hemmantal supponerats medföra storrå ägorymd; men om än detta förhållande alltid jnträlFade är dock grunden i sig sjelf icke rigtig.
Der hemmanen möta eller i sjelfva skillt naden, är den angränsande linien af hvarderas agor lika och derefter bör deras deltagande i hägnaden bestämmas lika.
Öm ett större hemmans eller flere hemmans ägorymd möter, bör sådant ieke komma i beräkning tygränslinien är den, soth af grannarhe gemensamt skall fredas s och hvad derinötn ligger, tillhör hvar och en för sig att efter behag afskilja i större eller mindre afdelningar.
Att den skillnad i deltagande; som grundar sig på jordens olika egenskap af från ålder odlad eller icke odlad bör försvinna, faller af sig sjelft.
Jag anser alltså stängselFörfattningen böra efter dessa grunder ändras och det ju förr desto heldre.
Denna fråga kan serskildt behandlas, utan sammanhang med grun» derne för lagstiftningen i allmänhet och jd förr man kommer tili det resultat, att stäng selskyl* - Den 6 Juni i f, m. 155 6elskyldigheten blefve oföränderlig, ju bättre vore det, emedan hägnadsdelningar, som nu icke kunna fastställas, derföre kunna när som hälst förnyas.
Det stadgande anser jag böra i allmänhet bibehållas, att den äger vitsord, sorn stänga vill, men jag anser dess tillämpning inom byelag böra närmare bestämmas.
1 en by, der skifte ägt rum och möjligen blifvit fastställdt, men likväl flere ägoskiften bibehållits än Författningarne tillåta, skulle det föranleda till oredor och orimlig kostnad, om hvar och en skulle kunna tvinga grannarne att stänga för hvarje serskildt skifte. jag hemställer, på grund af det anförda; att detta Betänkande måtte till Besvärs- och EconomiUtskottet återremitteras.
Bilagor till PleniProto collet för den 6 Junii, eftermiddagen.
Herr Stjernjlam, Ludvig'.
Sedan Lag- och Statsutskottens i samman-4 Bil. till Ridd. o. Lid.
Pr. V Band. $ 66 Den 6 Junit e, m, hang med frågan om den för Skåne och Blekingen inrättade Hofrätt, afgifne utlåtande äfven rörande den AdvocatFiscalen i Götha HofRätt tillagde ersättning för saknad af sportler, för 2:ne Plenidagar sedan föredrogs, har jag haft tillfälle förskaffa mig bilagde handlingar i sistberörde ämne, hvilka jag ödmjukast anhåller måtte förenämnde Utskott till upplysning meddelas.
För min enskildta del anser jag högst orättvist att vilja fråntaga AdvocatFiscalen, hvad Kongl. Maj:t efter inhämtad kännedom, om ej mindre den obestrideliga förlust i påJäknade lagliga inkomster AdvocatFiscalen genom ofvannämnde provincers söndrande från Götha HofRätts juridiction fått vidkännas, än om Herr Lagmannen och AdvocatFiscalen Hedenstjernas utmärkta skicklighet och drift i den honom anförtrodde trägna tjenst, funnit i Nåder för godt, att såsom ersättning honom tillerkänna; och lag vågar tro det vara lika stridande emot Höglofl.
Nådiga fullmagt honom betryggar, att någonsin anse AdvocatFiscalen förbunden, att* utan en sådan ersättning, frånträda de inkomster, hvilka genom den Nådiga Fullrriagten blifvit honom försäkrade
Det torde vara öfverflödigt erindra, att den ifrågasatte ersättningen är personel, men till Högloflige Ridderskapets och Adelns behjertande öfverleninar jag huruvida det vors .Dera 6 Jiinii e* m. 67 förenligt, å ena sidan med det anspråk på en aldrig hvilanda tjenstekraft, det allmänna krafver, och å den andra med tjenstemannens lika billiga fordran på en oberoende bergning, om man nu skulle fråntaga denne hvad han för egen hustrus och 7 uppväxande barns utkomst och uppfostran icke kan sakna* Afskrift, ProMemona.
Till Hans Excellence Justitia StatsMinlsterit m. m.
Herr Grefve Gyllenborg, den 31 Julii 1826.
Det är en känd sanning; att AdvocatFlscalens göromål ökas i lika förhållande sont HofRättens. årendernas mängd fordrade, att Götha Hof - Rätts arbete blef fördeladt på 2 Divisioner, tillsattes derstädes, för omkring 80 år sedan, en vice AdvocatFiscal, sorn skulle vara ordinarien behjelplig att bestrida göromåien vid Contoiret.
Ända tiil år 1800, då jag befordrades till mitt innebafvande Embete, skottes det af bemälte 2 personer geménsamt.
Från den tiden och ehuru ärendernes myckenhet så tilltagit, att HofRätten sedan år 1802 arbetat på Tre, och efter år 1815 på Fyra samt sedan början af år 1820 på Fena 68 Den 5 Juniie. m.