Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. täcktes berättiga direct:n att på ofvannämnda villkor få emotlaga förvaltningen af ifrågavar. testamentariska dispositioner, samt, för den händelse att II. R. o. Ad. skulle läckas härtill lemna sitt bifall, derjemte hemställa, alt, då testator icke ovillkorligen förordnat, att de testamenterade medlen skola utlånas emot säkerhet af fast pant, samt Riddarhusets fonder redan öga ett ej obetydligt penningebelopp oförräntadt, i brist af lånsökande emot fastighets inteckning, de af framlidne Frih. von Liewen donerade 26,000 r:dr, derest inteekningssökerhet ej genast kan vinnas för desamma, må, intilldess sådan säkerhet erbjudes, utlånas emot borgen af personer, kände för vederhäftighet och ordentlighet, med villkor alt de vid föredragningen af låneansökniugarna närvar, ledamöter af directm samtlige äro ense om utlåningen, samt med skyldighet för directin att, så fort ske kan, och om möjligt är till nästa riksdag, öfverflytta lånen i fastighet, men att den i 3 §:n 4 morn. af lånereglementet stadgade personliga ansvarighet hos de i beslutet deltagande directeurerne för lånens återbetalning icke för förevar, undantagsfall må äga rum, helst i flera andra publika cassör förvaltningsmyndigheten äger rätt att, ulan en sådan solidarisk ansvarighet, besörja dem anförtrodda medels utlåning och förräntande. Jacob De la Gardie. U. Koskull.
Boye.
Georg Ulfsparre. J. K. Cederstråhle. J. A. Tornerhjelm. G. Brakel. F. O.
Afskrift af afskrift af transsumt.
Då den allvise Guden behagar bortkalla mig från detta jordiska lifvet, så kommer efler min död följande teslamentsförordnande och yttersta vilja att blifva fullt gällande såsom af mig frivilligen, med sundt och redigt sinnesbruk beslutadt och förfatladt sålunda, nemi. : 1:0
Genast efter min begrafning och sednast en månad efter min dödsdag, skall bouppteckning hållas på all min ägande och efterlemnade så lösa som fasta egendom och qvarlåtenskap af hvad namn eller benämning det vara må.
Den 19 Maj f. m. 2:0 — — — — — — — — — — — 3:o H.
Ridd.directrn i Stockholm bekommer Irenne månader efter bouppteckningen sextusende riksdaler, som genom dess höga försorg uti evärdeliga tider fruktbare göras med lern proc. ranta årligen, och hvilken ränta genom hoghem. direchs föranstaltande tillställes den uliSvea och Götha Wendes
Rike varande bevisligen fattigaste, dock ärbara Fröken von Liewen, och kommer min syster Mariana L. von Liewen att vid första ränteforfallotiden läntepenningebeloppet emottaga och sedermera allt framgent i sin lifstid årligen uppbära och åtnjuta, men efter hennes död äger H. direct:n låta i Svenska allmänna tidningarna kungöra, alt denna under benämning von Liewenska räntepenningepensionen är vorden ledig och att behörigen ogifta Fröknar von Liewen dertill kunna sig såsom sökander anmäla inom trenne månader efter kungörelsens dato hos H. directm, samt jemte ansökningen bifoga tvänne välkände trovärdige adelsmäns bevis öfver deras fattigdom och öfriga förhållanden, hvarefter H. directin äger saken pröfva och utnämna pensionärskan, som genast derefter i behörig ordning, och så länge hon lefver ogift, kommer alt i sin lifstid åtnjuta pensionen.
Skulle, vid pensionens successiva ledighetsblifvande, flera lika fattiga Fröknar von Liewen sig dertill anmäla, så blir alltid den prioriterad lill pensionens erhållande, som med mig närmast i skyldskap anses, och i den händelse att de till mig lika skylde räknas, sker dem inför IL directtn lottning emellan; linnes ingen fattig Fröken von Liewen till, eller sig icke behörigen documenterad , å föreskrifven tid och ställe, anmäler, så äger högbemälde direction rättighet för den gången hugna en ärbar fattig fröken af annan friherrlig .Svensk ätt med denna von Liewenska pensionen, såvida hon i rättan lid gjort behörig ansökning och dervid presterat gällande bevisen.
4:o H. Ridd.direct:n i Slockholm bekommer sex. månader efter meranämnde boupplekning ljugulusende (20000) r:dr , som genom dess höga försorg evärdeligen fruktbare göras med fem proc. årlig ränta, och hvilken ränta indelas i tio pensioner eller etthundrade r:dr hvardera , som utdelas oell årligen aflemnas till tio fattiga , ärbara och ogifta fröknar af grefiiga och friherrliga Svenska ätter; H. directionen anmodas ödmjukast att uti allmänna Svenska tidningarna låta kungöra detta förhållande, samt deri anmana de ogifta fröknar, som vilja sig häraf begagna, alt med behöriga till högbemälde direct. ställda ansökningar inkomma och dervid bifoga vederbörande prestbevis öfver dess ålder, samt 2Ine för trovärdighet välkände Svenska adelsmäns intygande öfver sökandernes uppförande, fattigdom, jemte andra bevekande omständigheter, och detta allt inom ärne månader från aa8 Ben ig
Maj f. m. första i tidningarna skedda anmaningen, hvarefter och sedan sökandernc på ofvanberörde sätt med sina ansökningar och öfriga handlingar inkommit, äger hoghem, direction dem pröfva samt bestämma af sökanderne tio de mest berättigade till dessa tinder benämning von Liewenska pensionerna, dem de få i sin lifstid åtnjuta, såvida icke gällande anmärkning deremot kan göras, hvilken eller hvilka högb. direct. pröfva äger samt bestämdt afgöra, dock så att ingen utan rätter orsak förnärmas.
Vid fivarje årliga utdelning böra pensionärskorna aflemna egenhändiga qvitlenser att de fått emottaga pensionspenningebeloppet och då med vederbörliga prestbetygen styrka, att de lefva.
Då successive afgång bland de tio första pensionärskorna inträffar, kungöres ledigheten eller ledigheterna efter de afgångna på enahanda sätt som här ofvan är nämnd! och förfares sedermera i allt öfrigt framgent; skulle vid fedighet flera lika fattiga och berättigade ogifta fröknar af nämnda tvänne adeliga classer sig anmäla , sker dem emellan inför H. directtn lottning; äfvensom i den händelse att tio-antalet af meranämnda fröknar sig icke behörigen anmäler, så äger H. directm för den gången hugna ogifta fröknar af lägre Svenska adeliga classens ätter med pension i det eller de lediga rummen , såvida de sig på behörigt sätt, och i likhet med hvad för förstnämnda fröknar här ofvanföre föreskrifves, anmäla och legitimera ; Vid pensionärskors tillsättning blifva alltid fröknar v. Liewen prioriterade framför alla andra sökande fröknar, såvida de äro fattiga och ärbara, samt i behörig ordning fullgöra hvad som för fröknar här redan finnes föreskrifvet; dock får icke uti denna vonLiewenska pensionsinrättningen mer än tvännefröknar von Liewen på en gång vara pensionerade.
I7.‘0 —T"
Till blifvande executorer för öfrigt af meranämnda mitt testamente förordnar jag ödmjukast Högb.
Hr Generalen m.m.Frih. Cederström och Landshöfdm 111. m Hr Grefve Posse med biträde dervid af Hr Landsfiscal Hallberg, hvilken sednare bör bestrida allt skrifveri och correspondance och ulsöktiingar å försummade penningeinbetalningar, som kan förefalla, hvarvid Hr Hallberg för allt detta honom ålagda besvär bör tillgodonjuta trehundrade r:dr Svenska bancosedlar af de tillgångar, som August Wilhelm Antonsson uti här förut slående femtonde punkten blifvit honom af mig skänkte och gifne. — — — — — — — — — — — — — — — — iq:o Skulle August Vilhelm Antonsson vid mitt dödliga frånfälle, före eller sedan han tillträdt all den lösa och fasta egendom m. m., som jag i detta testamente honom skänkt och gifvit, med döden bortgå, utan att efter sig lemna egna Den 19 Maj t. m. 329 lefvande barn eller afkornlingar, men hans hustru, om han sådan häfver, honom öfverlefver, äger han skriftligen till hennes förmån förordna i likhet med hvad inte och i5:de punkterna i detta mitt testamente omförmäla; äfvensom dessutom, såvida han för godt finnér, tillägga henne laglig giftorätt uti sin efterlemnade lösa egendom.
Resten eller återstoden af lös och fast egendom, som August Vilhelm Antonsson sedermera vid sin död qvarlemna!', sedan hans gäld och gravationer guldne blifvit, tillfaller H. Ridd.directtn i Stockholm, på sätt och med villkor, som här efteråt skall blifva af mig stadgadt.
Om August Vilhelm Antonsson vid sitt dödliga frånfälle efter sig lemnar egna barn eller deras afkornlingar, så arfva de allt hvad lös och fast egendom, af hvad namn det vara må , som han efter sig lemnar, och ingen annan får derå anspråk göta eller arf efter honom taga ; men om han icke eflerlemnar egna barn eller deras afkornlingar och han icke heller till sin efterlefvande hustru, om sådan honom öfverlefver , förordnat om de till hennes förmån honom i detta testamente tillåtna medgifvanden; så tager H.
Ridd.direcltn qvarlåtenskapen, med undantag och förbehåll af de vid min död befintliga och honom i detta mitt testamentes tionde punkt skänkta fasta egendomar, med hvilka komma oförändradt förhållas, på sätt jag derom i inte och i3:de punkterna uti nyssnämnda testamente förordnat. — — — — — — — — — — — — — — — På grund häraf och i den ordning denna ig:de punkten stadgar, så och då August Vilhelm Antonsson, dess barn och deras afkornlingar icke mera finnas eller till äro; så blir H. Ridd.direct:n i Slockholm alt anse som rättsinnehafvare af deras i behåll varande qvarlåtenskap af hvad namn det kallas månde, som de sig efterlemna vid deras dödliga bortgång; dock äro August Vilhelm Antonsson, dess barn och deras afkornlingar under deras lifstid ingalunda någon redovisning skyldige, huru och på hvad sätt de gods sitt förvalta, vidare än hvad uti delta mitt testamente finnes föreskrifvel.
Om H. Ridd.directtn , i anledning af denna 1 g:de punkten, skulle komma att tillfalla något gods, anhåller jag allerödmjukast, att det mätte blifva tili ett stående penningecapital förvandladt, hvilket genom Högbent, direclts höga försorg uti evärdeliga tider fruktbart göres, med fem proc. årlig ränta, och hvilken ränta årligen framgent fördelas uti så många pensioner, hvardera å femtio rtdr bancosedlar, som nämnde ränlebelopp medgifver, att tilldelas åt fattiga, medelåldriga och gamla, sjukliga, introducerade Svenska adeliga personer af båda könen; med kungörandet samt ansökningar och legitimations inlemnande och utnämnande till pensionärer och pensionärskor, förhålles på lika sätt som för fröknar uti fjerde punkten i detta mitt testamente finnes bestämdt; dock utan afseende till hvilkendera adeliga classen sökanden eller sökanderne höra.
Den 19 Maj f. m. 20:0.
Slutligen förklarar och tillkännagifver jag härmed, alt intet testamente, förordnande, gåfva, skänk eller någon slags disposition vare sig muntligen eller skriftligen af mig gjord, gifven eller lofvad, anses gällande, kraftägande och ■verkställbar! efter min död, mer än allenast detta, af mig vid sundt godt förstånd och sinnesbruk frivilligen författade och upprättade förestående testamente och förordnande, hvilket i allo bör och skall, såsom min yttersta vilja, till hela sitt innehåll bokstafligen, utan invändningar eller misstydningar, efterlefvas och fullbordas; som allt försäkras och stadfästes med mitt egenhändiga namn och anborna signets undersättjande uti nedanstående , af mig tillkallade vittnens närvaro, hvilket skedde på Retraiten i Eskilstorp den iq November i83q.
Anton v o 11 Liewen.
(Sigill.) Uppå anmodan af Krigsrådet Hr Frih.
Anton von Liewen på Retraiten i Eskilstorp, infunno vi undertecknade oss, hos honom, denna dag och befannt honom vid sundt, godt och redigt förstånd och sinnens bruk otvunget förklara : att förestående, af honom sjelf författade och egenhändigt skrifna testamentariska skrift, som, utom ingressen, innehöll tjugu särskilda punkter, hvilka han sade oss innefatta hans yttersta vilja och beslut, som efter hans död skulle punktvis till hela sitt innehåll i allo efterlefvas och verkställas, på sätt, att någondera af nyssnämnda tjugu stycken punkter ingalunda får uteslutas, rubbas eller förändras, utan böra och skola alla berörde punkter äga full gällande kraft och ver kan och befordras till verkställighet.
Vidare kännedom om denna testamentariska skrifts innehåll erhöllo vi icke, än hvad vi härutinnan omnämnt, äfvensom att välbemälde Frih. och Krigsråd anhöll, att vi ville bestyrka meraberörde testamentariska skrift med våra namns undersättande; uti vår när- och öfvervaro försåg Hr Fribtn och Krigsrådet nyssnämnda tastamentariska skrift med ställe, datum, månad och årtal samt sitt egenhändiga namn och anborna sigills undersättjande, hvilket allt af oss under edelig förpligtelse på en gång närvarande vittnen bekräftas.
Retraiten i Eskilstorp den nittonde November 183g. K. Schartow, J.
Kjellberg, Pastor i MellanGi efvie.
Cantor i MellanGrefvie. (Sigill.)
, (Sigill.)
Att vittnesförhör för dödsfall skull i afseende på verkställigheten af detta testamente ägt rum inför Oxie Häradsrätt den 19 October 1840, attesteras.
På HäradsRättens vägnar Carl Svedenborg.
Likheten med den mig lemnade afskrift intygar Fr.
Posse.
Den 19 Maj f. ra. a3i Ofvanstående afskrifts likhet med den till Riddarhusdirect:n inlemnade afskrift af transsumt intygar F. O. Silfverstolpe. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. ra.
Silfver sto Ipe.
Onsdagen den ig
Maj i84i.
Plenum kl. £ till 8 e. m.
Upplästes till justering och godkändes följande från Ridd.Utsk. inkomna förslag till R. o. Ad:s und. skrifvelse till K. M. Förslag till R. o. Ad:s und. skrifvelse till K. M., ang:de anstäldt val till revisorer öfver stats-, banco- och riksgäldsverken vid 1841 och i843 årens revisionsförrättningar. S. A. K.
Vid till följe af 68 §:n Riksd.
Ordn. hos H. R. o.
Ad. anstäldt val till revisorer å R. o. Ad:s vägnar vid de revisioner af statsverkets, Bankens och Riksg.cont:s tillstånd, styrelse och förvaltning, som komma att under tiden till nästa riksdag äga rum, har R. o. Ad. till nämnda befattning utsett nedannämnde ledamöter, nemi. vid innevarande års revision: Frih.
Leijonhufvud, Abraham, f. d. President, C. N. O.; Frih. von Kramer, Robert Fredrik, Kammarherre, Landshöfding, R. S. O.; Hr
Rääf, Leonhard Fredrik,Kammarjunkare; Hr Ehrenstam, Johan Fredrik, Capitainelieutenant vid K.M:s flotta; Hr von Stockenström, Erik, Kammarherre; Hr Gedda, Gust. Georg, Capitaine vid Vestmanlands regtte; vid i843 års revision:
Hamilton, Hugo Adolph, Kammarherre; Frih. Silfverskiöld, Nils August, den äldre, Possessionat; Frih. Nordenfalk, Johan, f. d. Statssecret., R. N. O ; Hr Ramsay, Otto, f. d. Lieutenant.; Hr af Geyerstam, Gustaf Emanuel, Brukspatron.; Hr af Zellen, Nils Vilhelm, Exped.secret., R. N. O.; Den 19 Maj c. ra.
Hvilket R. o. Ad. bort hos E. K. M. i underd. anmäla. R. o. Ad. framhärdar etc. etc.
På RiddarhusUtskts vägnar G. J.
Taube. W. F. Dalman.
Ånyo föredrogs BancoUtsk:s den 12 och i5 dennes på bordet lagda mern N:o 174» innefattande förslag till åtskilliga förändrade regiementariska stadganden för bancoverkets styrelse och förvaltning.
Hr von Hartmansdorff, Aug:
På 4;de sidan har influtit motsatsen af hvad der skulle stå.
I stället för att fullmäktige i Banken och Riksg.conl. äro
Konungens rådgifvare i afseende på riksdagsortens utsättande då riksdag skall hållas annorstädes än i hufvudstaden, så har Konungen blifvit rådgifvare åt fullmäktige i Banken och Riksg.cont.
Det är visserligen en misskrifning, men hon måste rättas.
I stället för alt BancoUtsk. sysselsätter sig med att skrifva om §§ ur Reg.Fsn, Riksd.Ordn., äfvensom lagen för R.
St:s Bank, så synes mig det vore bättre om BancoUtsk. föresloge ett bancoreglemente, så redigeradt, att det hette: åt bancofullmäktige är uppdraget att iakttaga föreskrifterna uti 5o:de, iog:de, g8:de §§:na RegF:n, och banklagens 5 § etc.
Nu är ordalydelsen följande: ”Att jemte fullmäktige i Riksg.cont. i samråd med Konungen utsätta annan riksdagsort.”
Uti 8:de mom. sid. 6 förekommer en föreskrift, hvilken är alldeles lika med den, hvilken för närvarande står i bancoreglem:t, men som efter min förmening är oriktig.
Det heter nemligen: ”Att, så framt icke vederbörande RiksSt. derom annorlunda förordnat, genom omröstning per capita välja annan revisor och suppleant; börande dervid den främste bland Ståndets fullmäktige i banken föra ordet.”
Om det nu skulle hända t. ex., att ordföranden bland bancofullmäktige vore frånvarande, så skulle hedern tillfalla mig att vara främst bland fullmäktige.
Men om vid sammanträde med fullmäktige i Riksg.cont.
Rålamb och Hr Uggla infunne sig, så skulle de efter Ridd.Ordmn hafva företräde framför mig.
Huru skulle då jag eller någon annan kunna taga ordförandeskapet från dem, då det vore stridande mot Ståndsordningen?
Det torde således rätteligen heta: ”Börande dervid den, som bland R.
St:s fullmäktige efter Ståndsordningen är den främste, föra ordet.”
Samma händelse, som inträffar med R. o. Ad., kan inträffa med PresteSt.
, hvars ledamöter sitta efter stiften; det kan äfven hända med BorgareSt:s ledamöter, som sitta efter städernes ordning, och med BondeSt:s, hvilka sitta efter ordningen emellan länen.
Ännu några anmärkningar har jag att göra i afseende på detta betänk., hvilka jag hade väntat, att min erfarne Den ig Maje. ra. a33 erfarne medbrodpr i banken Hr Rosenblad skulle hafva framställt; men då lian icke är bär, lager jag mig friheten alt framföra deni, ehuru jag icke gillar de ordalag, som Hr Rosenblad begagnat.
Hr von HaitmansdorfF uppläste derefter följande:
Anmärkningar vid Bancolltskis betänk.
N:o 174.
Ifrågavarande utlåt, innefattar förslag till dels upphäfvande, dels förändringar af vissa §§ i nuvar. bancoreglenus irsta och 2tdra artiklar.
Härvid torde törst i afseende på utlåtts 3 §, motsvarande den gide i nuvar. bancoreglemente, böra anmärkas, att, då många betänkligheter förekomma, att vid inventering af de större förvaringsrummen ett större antal personer på en gång tiro närvarande, efter ordet ”skola” orden ”samfäldt eller genom deputerade” borde tillsättas, hvarigenom fullmäktige erliöllo rätt att verkställa den del af inventeringen genom deputerade, hvilken fullmäktige funno lämpligast på detta sätt höra äga rum.
Då det förmodligen varit Utskis tanke, att de §§ uti ifrågavarande artiklar, i hvilka inga förändringar genom detta utlåt, föreslås, skola förblifva oförändrade, torde man böra fusta uppmärksamhet på nödvändigheten att gifva 8 §:n, innehållande fullmäktiges åligganden i afseende på tillsynen öfver den egentliga understyrelsen och deparlementscheferne tillhörande bancoförvaltningen, mera bestämdhet och deras ansvarighet derför mera öfverensstämmelse med både ansvarighetslagen och de grundsatser lör underslyrelsens och depurtementschefernes ansvarighet, hvilka vid denna riksdag blifvit antagna.
Utaf ordalydelsen i början af nuvar. 8 § skulle man möjligen kunna draga den slutsats, att del ålåge bancofullmoktige att vidtaga hvarje ”åtgärd,” som (förut eller efteråt) kunnat ”linnas vara af nöden för befrämjande af verkets rätt, säkerhet och förmån,” utan afseende på örn en sådan åtgärd vore i de lill deras efterrättelse gifna stadganden bestämdt föreskrifven, samt alt då verkets rätt, säkerhet och förmån på intet sätt kunde blifva lidande, hvilket icke genom någon åtgärd kunnat förekommas, fullmäktige personligen skulle vara ansvarige för hvarje oordning, som kunde komma att i banken inträffa.
Detta är likväl hvarken öfverensstämmande med den uti denna § åberopade 6 §:ii uti ansvarighetslagen för bancofullmäktige, ej heller med deli inskränkning, som i detta hänseende 1 1 §:n g moni. af ifrågavarande utlåt., i öfverensstämmelse med R.
Sits redan fattade beslut, gör i den egentligen förvaltande aucloritetens, understyrelsens åligganden, nemi. alt iakttaga och handhafva gällande stadgar, föreskrifter och bestämmelser. 25 11. 3o 234 Den ig M a j e. m.
Uti 12 §:n af ifrägavar. betänk, har, i öfverensstämmelse med hvad R.
St. i ämnet förut beslutat, commissariernes ansvarighet blifvit inskränkt till den för egna åligganden, och den gemensamma ansvarigheten endast blifvit bibehållen der göromål eller vård äro gemensamma.
Samma grundsats, som föranledt delta beslut, torde fordra dess utsträckning äfven till fullmäktiges ansvarighet.
På dessa grunder och för alt gifva den inom fullmäktige varande inspeetionsfördelningen en för dess verksamhet bestämdare form, föreslås följande förändrade redaction af 8 §:n i bancoreglementet: ”Fullmäktige åligger att tillse, att understyrelsen, vederbörande departementschefer och öfrige bankens tjenstemän, vid dem tillhörande befattningar, ställa sig till noggrann efterrättelse gällande ordningar, stadgar och föreskrifter.
Den speciellare utöfningen af denna tillsyn må fullmäktige på det sätt sig emellan fördela, att de upplösa sig i 3:ne afdelningar, hvardera sammansatt af en ledamot af hvarje RiksSt., emellan hvilka samtliga bankens departementer och conior förd elas, med skyldighet för hvarje afdelning att åtminstone en gång hvarje qvartal i de under densamma lydande departementer och conior anställa inspection, öfver hvars förlopp rapport bör vid fullmäktiges nästa sammanträde till prot. aflemnas.
Dessa inspeetionsafdelningar böra, när fullmäktige så pröfva nödigt, hvarje hel- eller halfår sig emellan ombyta de departementen och conior, öfver hvilka den speciella tillsynen dem åligger.
Bankens pappersbruk
Tumba förvaltas utan understyrelsens deltagende af fullmäktige, under specielt inseende af en deras ledamot.” Frih.
Gederström, Jacob:
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i otiliböilighelen af en redaction, som i 7 punkten förekommer och hvarigenom Konungen är satt till rådgifvare åt fullmäktige i Banken och Riksg.cont.; men jag instämmer icke deruti att redactionen bör jemkns, ty den bör försvinna tillika med all annan redaction i denna instruetion, som innefattar utdrag af grundlagarna, emedan grundlagarna skola eflerlefvas af fullmäktige, oberoende af den instruetion R.
St. bestämma.
Allt fusk med att göra utdrag af grundlagarna uti en instruetion för bancofullmäktige skall leda till missförstånd, som kan medföra svåra följder både för fullmäktige sjelfve och för samhället.
Jag instämmer i anhållan om återremiss, på det att BancoUtsk, mätte tillse, att alla sådana stadgande», hemtade från grundlagarna, som finnas uti gamla instruetionen och som influtit i den nya, måtte uteslutas.
Jag kan icke annat än fullkomligen instämma i Hr von Hartmansdorffs anmärkntr vid ifrågavar. betänkande.
Del förefaller mig verkligen säll - D e n 19 Maj c. m. 235 samt, alt BancoUtsk., som haft att granska banCoreglemenlet, borttagit den gemensamma ansvarigheten hos understyrelsen, en styrelse, soin likväl kan göras ansvarig för hankens dagliga göromål, men deremot bibehållit den hos en öfverstyrelse, hvilkens sammansättning måste göra det till en löjlighet alt af densamma begära en sådan ansvarighet, som i allt fall med afseende på detaljföremål är ett oting och orimligt alt fordra af en styrande chefspersonal.
Jag anser alt BancoUtsk. hör taga reglementet i denna del i närmare öfvervägande och instämmer derför i anhållan om återremiss.
Hr von Hartmansdorffs anmärkn. i afseende på den punkt, hvarest om tal as att annan riksdagsort än hufvudstaden utsattes af fullmäktige i Banken och Riksg.cont. i samråd med Konungen, är ganska riktig.
Bedactionen i denna punkt är nemi. olämplig och obehörig; men denna redaction är icke nu författad af BancoUtsk., ulan sådan den står här finnes den äfven uti förra bancoreglementet, som af B.
St. vid sista riksdagen antogs.
Jag nämner delta dock icke i afsigt alt på något sätt bestrida alt ordalagen äro olämpliga, och vill således icke motsätta mig återremiss af denna punkt.
Hvad åter beträffar 8 punkten, der det heter, att den främste bland Ståndens fullmäktige i banken skall föra ordet, så finnes äfven samma föreskrift uti gamla bancoreglementet.
Man ansåg vid förra riksdagen att så holde vara, derför att det är hankens angelägenheter, sora vid dessa sammanträden till det mesta komma att afses, och då B.
St. hafva fattat ett sådant beslut, så ser jag icke att rangordningen gör något hinder för den saken.
Hr von Hartmansdorffs tredje anmärkn., uti hvilken Gr.
Horn instämt, nemi. i afseende på borttagande af understyrelsens gemensamma ansvarighet, får jag äran upplysa att anledningen härtill är den, att sedan bankens organisation är fulländad, har man ansett, att hvarje chef borde ansvara för sitt departement.
Hvad åter bancofullmäktige sjelfve beträffar, så äger det siu riktighet, såsom Gr.
Horn anfört, att icke något tillökadt ansvar är lagdt på dem, utan endast samma ansvar bibehål*- lils som förut funnits; men stadgandena uti 2:ne särskilda §§ härom hafva blifvit sammanförda uti en.
Det låter icke göra sig, att från öfverstyreisen borttaga den gemensamma ansvarigheten.