Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag föreflär t l detta ändamål, i stället för de projecterLcke krivileAiernss försakelse, en ^02 L>en 60 uraf. hjelp til Rikets räddning, mera betydande och pä närmare hall at Lilga, den nemligen af en förmögenhets-afgift, lämpad efter Rikets rätta behof och pä enahanda grunder, som wid Riksdagen 18Q0 an.togos.
Sädant offer som innebär »verkelig och säker hjelp är med Högloft.
Ridderffapets och Adelns »värdighet mer afpasiad och bär ej stämpel af äterhällsainhet; men af oskrymtad ägd patriotiff anda.
Skulle någon af Ständets Ledamöter wil. ja försaka besia rättigheters Åtnjutande, sä mä den, sä midt det honom personligen angar, sädant hos Kongl. Majtt i underdänighct anmäla och desi nädiga Utslag afwakta; ihägkommandes Lagens uttryck: att bwac äger sin fak böta och ingen annans rätt förmärka.
Dä Konungen allena tilhörer, at uphöja i Adeligt Stand och dermed förknippade rättigheter, sa tilkommer ock Konungen ensam, at emottaga försakelsen af dest erbudne och i längre tid nyttjade nädebewisningar; hwadan Riddcrffapet och Adeln, som icke kunnat gifwa sig kjelfwe besia privilegier, Fri - och Rättigheter, icke heller äger, efter min tanka, något deraf bortgifwa, utan at tillika förolämpa Majestätets rätt.
Af hwad jag nu haft den äran anföra, hemställer jag Högloft.
Ridderffapets och A delns - Den 30 Majk. ZoS delns samt Herr karört och Zandtmarskalkens mogna eftersinnande, buruwida uti sä beskaffad och til sina fölgder eftertänklig sak, någon öfiverläggning etter pi-o^o.tttton kan äga rum, såsom stridande mot Regeringslagarne och Herr och La:«dtmarffalkcns wid detta Riksmöte aflagda Embetsed: at owäldigt och oförffräckt förswara Ridderskapets och Adelns ?rlv>wi;ic-r och Riksens Ständers fri- och rättigheter.
Lust. ^VLclisclilL^er.
Friherre v.g!;!», Larl.
At nyheter och förändringar, med inbittningens förstoringsglas, eldar Ost äträ bwad wi icke känna, lärer wäl icke kunna motsägas.
At den djupt tänkande, med sträng granff-- ning förekommer utbrotten af denna äträ, intil desi han noggrant pröfwat anledningarne til förhättandet med warande omständigheter och fästande en upmärksam blick, buruwida den önskade nyttan kan stä i förening med Nyhetens och Förändringens påföljder^ är lika ostridigt.
Säsom nytt och til förändring ledande är wisierligen den framstälda motton om Et Ständs inrättande etter >ncoi porm-amie i nägot af de fyra warande Riks-Ständen, af de sa kallade ko88o§- 8ion:rlLr och Ständs Personer, hwilka i anseende til Sysilor, eller förmögenhet, sä svin Z04 Den 30 Maj. såsom Ridderskapets och Adelns wederlikar kunna betraktas; tp bland deste gifweS ril än större antal dem, hwilka icke til något af de Fyra Riks Ständen kunna hänföras ; likwäl har en wärd Ledamot utan undantag wäckt denna mc>. tion, hwartil anledningarne sägas wara, alvesta Stora Llatzer af medlemmar icke äga någon del i Lagstiftandet och wld inträffar»-e
Gränders molen icke eller någon rost til befluten.
Jag medgifwer, at om deste hederlige och nyttige Medborgares rättigheter icke were lika wäl och gemensamt bewarade, wore denna fräga af största rättwisa, men dä deste Lessei- Medborgare rcpri)8euteras hwad deras ägande Jord beträffar , den mä wara Säteri - Bruks - eller Frälse lägenheter, af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, och i händelse af Stadsjord, genom det Loft.
Borgare Ståndet, samt om bossessionen består i skattskyldig och Krono-jord, genom det hederwärda Bonde Ständer, bw idan deste icke kunna betungas nied lagar eller skatter, öfwer bwad de trenne nämnde Riks Ständcn sjelfwe sig ätaga at lyda, eller til Staten utgöra, sä simes nrig de wärde
Ledamöterncs föregifwande endast böra anses som et lusns vcnboruin, och fälcdes bela moiionen förfalla.
Eller ock mäste Högloft.
Ridderskapet och Adeln, af enahanda anledning, medgifwa nyttan och nödwändigheten af de i annor händelse wanlottade men lika skattdragande Medborgares rösträttighet, nemligen Bönder och Allmoge, som altsedan 1789 ärs Riksdagsbeslut warit privilegierade at köpa och besitta Frälsc-Egendomar, men hwilka icke hafwa nägon Riksdagsmannarätt/Jorden beträffande, Den Zo Maj. Zo5 sande, emedan den, genom hwad redan anfördt är, finnes wara bewakad.
Dä nu således den foreflagne förökningen af Lagstiftare och csentrinter hwad de nämnde Folk Olasdr angar, icke mera för den jord, som desie medborgare innehafwa, wid Riksdagarne finnes wara obewakad, lärer denna fräga endast til den personella beskattningen kunna inskränkas, hwarwid förekommer, at hwarje Medborgare wid de personella taxeringarna hänföres til den klafl honom efter sytzlacaracter eller känd förmögenhet, enligt Bewillningens grunder tilkommer, ingen obetagit, at sin rätt härwid bewaka; Hwadan i detta hänseende defle FolkKlaster icke kunna blifwa lidande, och den prosccreraäo Ueprcsentatious ökningen säledes icke behöfwes, derest man ej önskar, at til högsta ytterlighet'yrka den sattsen: lika medborgare, lika rättigheter; i hwilken händelse, säsom äfwen lika contribueranäe, fastän frän mindre förmögenhet, inhyseshjonet och Torparen, Gärningsmän ä landet med flere, icke skulle kunna utan uppenbar orättwisa förbigäs.
Underlig synes mig wara den Reform och inskränkning nian önskar uti Uepresentationen hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, just i det ögonblick man will föröka Uepresentationen i de andra Ständen med et stort antal af nya Uepresentantcr; härmed kan wäl icke äfyftas en contra-NaUance, ty den är gifwen, emedan hwarje Ständ icke utgör mer än en röst, ehuru manstarkt det ock än är- Den wärda Ledamoten bar säleds döljt fin afsigt, hwilken mig icke tilkommer at blotta; mig äligger allenast, enligt mit åtagande, wisa päföljderna 'af den föreslagna organisation, sä09, som AZ6 Den Zo Maj. som innefattande en nyhet til förändring ledan» de, mätte mig da tillätas harwid framställa följande frägor: runo Hwarest någonsin har en Folk-Regering der paria vota förswunnit och der det hela bildat en cleinocratie i tidens längd burit sig?
2:do Bewittnar icke erfarenheten, atgenon: detta Regeringssätt hafwa Throner blifwitkullstörtade och hela Folkflag uplöste? 3:0 Hwad dar deremot Swerige rind er de brydsammaste tidffiften och oaktadt alla destämplingar som genom utländskt inflytande bordt medföra desi söndrande, dock icke med warande
Nepi-eseiuation k flere ärhundraden bibehällit sin sjelfständighet? 4:to War denna sjelfständighet ej lycklig under den Stores, den Tiondes, den Elloftes tidehwarf; ffakades ej denna sjelfständighet genom den Tolftes krigslystnad och Luccessions-frägan efter Konung men bibehölls den ej genom de Fyra Riks Ständens e-ncrFio ? 6:to Förblef denna sjelfständighet icke un« der M'llda den Tre djes alltid forskande och waksamma sn lles rädigket. <arnt Hans Kongl. Höggets Riksförestän-arens wi a och lugna Regeringar, ej fullkomligen äter befästad?
, ^oÄ^dewiicke föredetta olyckliga kriget styrka inom osi och Laoancier, hwilka icke utom fredsbrott - Den Zv Maj.
807 brott kundesörloras?
Och manne nu, sedan wr bliswit til en tredjedel forswagade hwad Riket ben äffar, de fyra Riks Ständens Lepresentation bör ökas med ett än större antal Ksyressntanlee eller et femte Stand inrättas, hwilket ej fants nodwändigt dä
Riket ännu ivar odeladt?
Nej! NU behöfwes endast eli concentreracl styrka, och denna kan omöjligen finnas uti mängden af Riks Ständen.
Matte dä de af älder -varande fyra Riks-Ständen, hwilka icke utom den blifwande
Regentens höga sanction böra kunna ökas eller minskas, alltid bibehällas; mätte uplysning, dygd och förtjenst, dä den finner sin belöning inom det första Ständer, alltid öka desi antal!
Herr blelvigj
Larl 6octkrisäj hade inlemnat et blemorial, sä lydande:
E)dmjukaste ^leMorial!
Höghet Riksföreständaren genom de af Riksens Ständer bewiljade penninge förffotter bliswit istänvsatt at fortsätta krigsrustningarne och anskaffa de til Rikets försmak oumbärlige materials-behofwen, wägar jag ti! Högwälbotne Herr Laron och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderffapct och Adeln framställa, om icke, i anseende til den hotande werksamhet som Rytzlgnd wisar sä wäl uti Westerbotten som pä Stland, äfwensom den oroande ställningen pä Norrsta gränsen, Högloft.
Ridder - Z03 Den 30 Maj. ffapet och Adel» wille i förening med de öfrige Ständen tilbjuda Hans Kongl. Höghet Riksföreståndaren en personlig krigsstyrka, efter det behof Hans Kongl. Höghet kunde finna nödigt, dels för at förhindra fiendens widare framsteg, ^ dels för at gifwa wigt ät underhandlingarne.
EL Utffotkwäljes som uprättar grunderne til utskrifningen med det mera som dertil kan höra.
Tillika underställer jag om icke när denna xroxo8ition winner bifall, Högloft.
Ridderffapet och Adeln i underdänighet hos Hans Kongl. Höghet Riksföreståndaren wille anhälla at fä del' af den plan, hwarefter Hans Kongl. Höghet orZani8erar denna ^rmeen8 nya förstärkning, pä det hwar och en mätte blifwa öfwertygad, at detza Fäderneslandets dyrbara krafter efter xll^8i8ll. och morali8k formäga til landets och sjelfständighetens förswar blifwa anwände.
Genom en Deputation torde de andra Ständen härom blifwa underrättade, samt mälet sedan pä lika sätt til Hans Kongl.
Höghet Riksföreständaren framfört.— Hos Högwalborne Herr Landtmarffalken anhälles om xropo8ition härä.
Stockholm den 29 Maj 1809. L. 6. DelviZ.
Herr Laron och Landtmarffalken anmälte at et Memorial, undertecknadt af åtskilliga Lo88L88ronater, Jord - och Bruks-ägare, hwilket, enligt hwad Herr Landtmarffalken hade sig bekant Den Zo Maj. 30g bekant, redan bade hos andra Ständ blihvit »plast, nn med Ridderstapets och Adelns tillatele komme at upläsas: sa lydande: Ödmjukt Memorial!
Undertecknade Bruks- och Jord-ägare fä härigenom ödmjukt pakalla det Högloft.
Ridderffapets och Adelns upmärksamhet för ettämne, hwilkct säsom med sjelfwa grundwalen för allmän wälfärd i sammanhang, synes wara en skyldighet bäde at anmäla och följa.
Idkare af Sweriges Bruks - och Landtmanna-näring, som »tan rättighet, at i Rikets rexresentLtion anses för Stand, dock Ständspersoner benämnas, hafwa en längwarig erfarenhet, huru jämnwigten i de allmänna rättigheter, tid frän tid kan uteblifwa.
Men den nu lyckligtwis inträffade sällsamma tidepunkt af en ny Lagstiftning, lifwar ater hoppet derom at den Wedborgare-clL88, som til Statens behof ffattar mer än tilsammans twänne af de andre Ständen, ocksä mätte tilläggas lika rättigheter.
At här inga i Historien om de fyra Ståndens uprinnelse och inträde i Rikets styrelse och bestallning, är wisterligen öfwerflödigt; saken är förut känd, likasom den sanningen erkänd, at mangen beskattar, fom sjelf nästan ingen eller föga skatt örager.
^ Riks-Tabellerne utwisa, at de sä kallade Ständs-personerne, säsom blott inom Swerige utgörande et antal af 69,400, äro näst Bonde-Ständet talrikast.
Uppbörds Längderne witsorda, at deras personella Bewillning utgär med ej Zio Den Zo Maj. ej mindre än I9k,000 R:dr; endast derigenom uplyses säledes genast, at denna Medborgare? ci»ss, en trettiondefemtedel af Sweriges Folk» nummer, conciib^erLr en sjettedel af kela den til Statsverket ingäende peronella Bewillnings? summa.
Och mä ost härförutan tillätas, at åberopa de flerfaldige betpdelige gärder til Staten, hwil? ka större delen rfrän Ständspersons cM88i.n af Bergs-handteringen utgä, upnäende en mer än dubbelt sä stor summa.
At likwäl wara utefluten frän magtägande Ständers rädplagningar och frän deltagandet i deras beslut, sä i frågor om allmänna gär?
ders och ulstplders utgörande, som deras fördelning, har hittils emot fordna Riksdagö-ordningar ej kunnat ätalas; men nu dä de gamla fel och brister bäst kunna rättas, skulle en sadan fortfarande förgätenhet, icke allenast kunna anses för en stor orättwlsg, utan ock för anledning til köld och mistnöje bland en mängd redlige Medborgare, som stprde af en sann katria risk. anda, det äfwenwäl tilhör at med Rikets sannffpldige Ständer införlifwas. Bland Rikets nu församlade Ständer mä ingen misttpda eller misttpcka en sädan wär begäran.
Uplpsningcn och flera Medborgares enahanda rätt, k anseende til gemensamma saken, bör genast wcderlägga alla inkast; det skulle annars ensamt wara wi som förblefwo dömde at up» lata wär egendom til beskattning utan egen pröfnings-rätt, och utan tillfälle at uplysa dem, som ost beskatta: ensamt wärt
Ständ skulle aldrig Den Zo Maj. nägon del erhälla af Fäderneslandets angelä- . genheter, om icke den tilfälliga, som nägre af wäre Medbroder kunna hämta frän sin inträdesrättighet pä Riddarhuset eller i Porgare-Ständet.
Den rättighet wi begära är ingen annan än den, som alltid bör ätfölja en skattskyldig jord och handtering; märt upsät är at gagna det allmänna, ej at undandraga ost inedwrrka til fyllandet af Statens behof; men böra wäl wi, mer än andra, sakna r,-pi'L8LM-iutLr, sorn haf>va at bewaka wärt beständ?
Wär undergäng kunde betydligen bidraga til det allmännas.
Med den frimodighet som tilhör frie Swenffe Män, är säledes denna pä rättwisa och billighet grundade, önskan framstäld.
Och anhälla wi ödmjukt at det Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täcktes samnra wär ödmjuka begäran hos rosxective öfrige Gtänden anmäla^ Och hyse wi til de Herrar och Män, som nu hedras med det wigtiga kall af en ny con8tittnion8 utarbetande, det wälgrundade förtroende, at de dä frägan wackes,. ej kunna underläta at ådagalägga sä wäl möjligheten somnödwändigheten af Ständspersonernes införande til den störa föreningspunkten af allmänt bemödande för Fäderneslandets widmaktbällande, samt til de öfwerläggningar som dit höra.
Wi lefwa ännu i den glada förhoppning, at denna wär anmälan afMkets Högloft.
Ständer med wälhehag anses.— Ja, behöfde et prsMäicLt sökas wid detta wärt andragne äligggflde; sä Z12 Den 3o Maj. sä kunna wi äberopa, at Fahlu Bergslag, som egenteligen utgöres af et Bolag Ståndspersoner, redan åtnjuter den rättigheten, at genom LepreseriiLnt bewaka de§ enskilta och allmänna Riksdags-angelägenheter.
Stockholm d. 19 Maj 1L09. g. L. 6ran8c!iou§ , l^ils klitariäer , 8. L.
Qe^er, Lo8ckell, Normers, g. L.
ItluIIer, L1ae8 Lilles, 83m. dlloreus, LenZt ^laZnus Lj orlman, solan Lacke, Lreclric lVlorsiimf, llol.Llr.ka.u1i, g. Lll. 8mecllerA, Ler jac.Aklin, d^lils 8eltervall, III.
Ljulr, solran 8e6erlolm, LenZt L. 6e^er, Lelr Llorärvall, Lara Lresl, ^.nä. Kloräell, Larl Lemke, L. 2etterler^, O. OsmnFius, O. L.-or6ste6t, L.
L. 8loAlerA, Lorens äe la Loss, gol. 6. Wadner.
L. ^ittlolk.
Ungelärligt L-fwerslag, som wisar Brukshandteringens Ollers i Hammarffatt, Bevillning, Krigsgärd m. m. för et af de sednare arén, efter en medelberäkning.
Lfwer 400,000 Sk:pund Smide äges af Patronerne, hwarsöre i Lammarffatt 4000 Sk:pund -6N:d. 24,°°c> i Bewillning 1^,769 Skiputid - - 82,770 i Krigsgärd 10,272 Skrpund r r 6i,6zo ''
R:d.8:ca Summa 28,041 Sk:pund — — — 168,400.
I8,ovoo Skmund Stängjernssmide ages af Bergsmans-Ständet, hwarföre i Hammarskatt 180 Skeppund i Bewillning ;84 Skeppund i Krigsgärd 4;r Skeppund Summa 1,196 Skeppund — — 7,170. 425,000 Den 3o Maj. 3!Z 425000 Skeppund Tackjcrnsbläsning skottar r ;:de!s tz. 8-co Skeppunhet — 5,920.
Härutaf Tionde-Tackjern eller af sista summan ungefärligen 5 procent 25,250 Skppd » ^ R:d. 65,750. 418,200 Skcppd eller hela här uptagna Smidet ger L 52 tz. j Tullafgift, oberäknadt Landttull, Tolag re. — — — 278,666, ;r. Vewillning och Krigsgärd af sjelfwa Jerneclontvlr-t 5,858, 16. vfwerjlöds och personela asgifter för Brukspatronerne 17,586, —- 8iiMML Lummrruln Nid. 547,000, — Likaså ungefärligen personela antalet BruksPatroner af Ridderffapet och Adeln 158) af Ofrälse - - 226 l personer af Borgare - - 40) Antagom, i anledning häraf 58 Adelsmän, LaMu. ,' lika med de 40 Borgare, säsom 100 ?o8- 8688ionntei-, hwilka äga rösträttighet; sä äterstär likwäl Zoo personer ulas 400, etter tre fjerdedelar af?o88essionLterno8 antal; säkert lika sä utaf den här antagne Beffattningssumman, etter mer än 400000 R:dr, hwavföre ingen röst äges i Staten, oberäknad den en gäng äberopade andelen i allmänna bewittningssununan, och oberäknade recoAnitionZ-afgiften, Ständspersonernes egna underhafwande, torpares m. m.
Ridderffapet och Adeln atffiljdes klockan z 2.
In käem krotocolli 6. 8i1verstolxs.
Thors - 3L4 Thorsdagen dcn i Junii. klynum klockan 10 förmiddagen.
Herr Laron och Landtmarskalken tilkännagaf, at han hos Hans Kongl, Höghet
Riksföreståndaren förledne gärdag i undcrdänighct andragit Ridderffapets och Adelns yttrade astundan i afseende pä tryckningen af stleni-?ro. rocoji-r för den 2^> Maj l3oo, saint at Hans Kongl Höghet förklarat sig, mot denna åstundan icke hafwa nägot at erindra, och at stan siäd'e med nöje ginge Ridderffapets och Adelns önffningar til mötes.
Widare förmälte Herr Landtmarffalken, af han, sorn Ridderffapet och Adeln hade sig bekant, utsatt detta Llonum, j ändamål, at conLtinipons-Utffottets förflag til en ny Regeringsform, hwilket största delen af Ridderffapets och Adelns Ledamöter redan stade sett i afskrift, nn ffulle blifwa i Stänoet formeligcn föredraget; at detta witzerligen ffulle gä i werkställighet, om Ridderffapet och Adeln det ästundado; men at Herr Landtmarffalken nytz erställit underrättelse ifrän det nu församlade Lonsnrutioos-Utffotict, at berörde förflag i anledning af åtskilliga detza dagar inhämtade anmärkningar och uplysninqar i närwarande stund underginge flutelsg ^U8terlnx; och som denna forrniddäg förmodelig gen torde ätgä til justerinzen, stemställde Herr Laron och Landtmarffalken om Högloft.
Ridder-- ffapet och Adeln skulle behaga i daa med detta anine upffjlita, dä det officiella cpemplaret af Regeringsformen, jämte betänkandet, och detsam mq
- Den 1 Iunik.
3i6 mä atföljande bilagor, kunde i morgon Ridderffapet och Adeln föredragas.
Herr u, i lis estr Lie Ingemund i som hade anmält sig at tala upropades och uplaste til ^rococoUee följande:
Dä Riksens Ständer?
nn snart til granskNing fä emottaga 0»n8titution8 Utskottets projoce til en ny Grundlag, torde mig tillätas i förwäg göra en wördsam anmälan detta ämne sä grannlaga i sig sjelft — sä afgörande f. r Swerigcs bade nu lefwande och komnrande stägter, fordrar wisterligen en mogen öfwerläggnjng.
Wi bäfwe alle erfarit tyngden, wi hasme sett förstörelsen werkad genom biträdet af en Riks-^ct, sorn är 17^9 förhastadtantagen, wid et förwänande tilfälle, endast lemnade Ridderskåpet och Adeln den odödlige men ty wärr! i längden ej för Samhället båtande ära, at, med en manlig ständaktighet, hafwa sökt förswara den sista Återstoden af en länge kringffurcn frihet, och det äfwen i ögnablicket af en wäldsam öfwerraffning, äfwen dä de öfrige Riks-Ständen förmäddcs ti! enhälligt bifall för denne olycklige och osäkre
Nu da et lyckligt och troligen ej pä flere mansäldrar äterkonrmande tilfälle för Swem ffa Folket tyckes wisa sig, dä Riksens Stander aga förmäga at fritt förändra Oornmitucionen, ^ mat - ol6
Den i ^unii. — mätte detta wärf wälbetänkt afgöras! wi hafwa sett exempel, at nationer, dä de trott sig lwyta et ok, endast förmatt det byta, samt de sjelfwe och deras efterkommande pligta för en öfwerdrifwen ffyndsamhet:
Et werk, som tidens danö stall täta, ct tröens foster wara bör.
Jag wet wäl, at hotande underrättelser päffynda wara beslut och at et warmt nit sör fosterlandet ej tal upskof; men wi kanna, och om jag wägar äberopa egen erfarenhet, har äkw n sett detta warma nit eldadt af et lifligt wmperÄinem, någon gäng hänföra, eljest wälsinnade och uplyste Medborgare til företag, som förhastade hafwa felat sitt syftemål, och blifwit lika förstörande för deras enffilta wälfärd som onpttige och ffadelige för Samhället.
Dä nu wärt förtroende til Hans KoW. Höghet Hertigens Riksföreständarens patriotiska tänkesätt är firyggeligt - dä wi derpå hafwa sä oswikeliga prof, sä högtidliga och rörande försäkringar, dä samteliqe Riks Ständen och i synnerhet det Första gätt, liksom en genwäg, denne älskade Furste til mötes at öfwerlemna icke obetydliga summor och magt til Rikets förswar för det närvarande: dä äfwen en del äf wäre Samfundsbröder, lika aktningswärde Medborgare, som fruktanswarde Stridsmän, hafwa räckt haparandra handen at med ljungeldens hastighet drabba wäre fiender wid första tecken til inbrott inom wära gränser; är min vförgripeliga tanke: at Riksens Ständer mätte äga nägot rådrum i den wigtiga sak, som nu bor afgöras — och afgöras pä et sätt, som i möjligaste mätto före antagningen befriar tvär nya Lonsti emion ifrän nödwändigheten af efter - Den i Junk. Z17 efterät steende jämkningar, hwilka, inom en kort tid troligen lunde den aldeles förändra.
— Det skal förhöja wäre Ledamöters ära, at deras werk täl granskning, och wär granstning, stal säkert göra rättwisa ät deras ädla bemödande.
Det är endast Femte Riksmötet jag haft äran at deltaga utt Ridderstapet och Adelns öfwerläggningar, men jag hemställer, äfwen til de äldre Herrar och Män, om de kunna sig päminna en Riksdag, dä sä wigtiga ärendest sä hastigt och sä enigt blifwit afgjordt.
Mätte wi dä ^wid denna Frihetens och Enighetens högtid ät dem upbygga et Tempel, grundlagdt af en lugn eftertanke, öppet för chwarje Swensk man, och inom hwars murar den st prande och den lydande medborgaren, som upfyllt sine pligter, lika finner stydd och belöning; dä stole wi ej wid detta Riksmöte likna den olycklige Styresmän, som af brädska och farhäga sjelf tilflöt de portar irwm hwilka han fängslades.
Jag fär säledes hemställa, om icke ?rojecter til den nya ^on5titution(-n mätte blifwa et öfwerläggnings ämne för minst Z:ne Llc-nidagar, med twanne eller flere dagars mellantid emellan hwardera, pä det enhwar mä äga tilfälle at sig derom närmare uplysa: äge wi ej denne betänketid förr än fienden är öfwer ost — dä är all öfverläggning fäfäng — tagom dä häldre samfält til wapen — eller emottagom med manligt lugn öfwermagtens gifna lagar.
I fall denna min anmälan winner Tit. bifall, anhäller jag om proportion; i annat fall utbeder jag mig det omdöme, som en redlig med bor - 318 Den i. ö^unri. borgare (äfwen wid sine misitag) har någon rätt at wänta af tänkande och wäroigt sinnade Medbroder.
Upbröts Herrar LiectorsrnL8 af andra el^s» sen lista til Ival af Ledamot i Riddarhus-Utskottet, efter Herr De samt Tredje (li^s sens til wal efter Herr lUunmsll^elm, och befunnos i Veste Herrars ställe wara walda N:o 10-l Herr fLlksrtoerg, welker Olof OotUrisll, Kammar Aunkare och Nw 2161 Herr at teilen, godan, förste fxpsäieions-äecrstLcarc, Riddare af Nordstjerne-Orclen.
Undertecknad silverstolpe, ^Xsl 6abriel, henlstäldc til Ridderskapets och Adelns ompköfning, hurrlwida
Vet more enligt med ordning och princip, at Kammllr-Junkaren falkenberg, sZ> som Riddarhus fanrlist, och i denna egenskap krotocoNis- wid Riddarhus Directionen och Riddarhus-Utffottet, kunde wara Ledamot i berörde Utskott, enar detta Utlkotts spstel rättning egettteligen more at granska hans Förmäns Riddarebus-Direcwurci nas förwalt-nng.
Han intpgade föröfrigt Kammar Aunkaren falkenbergs skicklighet ril vetta rum, men ansag hans wäljande derti! stridande bäde mot hans eget tänkesätt och all nödig lormalitet.
Som Ridverssapet och Adeln häruti instämht, blefwo Herrar
Ulectorerne af andra Llassen anmodade at wälja en annan Ledamot i Herr fal - Den i Juns. Zig> kUlrenlmr^s ställe- äfwensom efter Friherre von 5!alt^a, hwilken latit anmäla förfall at widare kunna deltaga i Riddarhus-Utffottets göromål.
Herr karon och Landtmarffalken tilkannagaf, at Lxpeäitions Utffottet författat oä) inlemnat til.justerin,-; Ridderffapets och Adelns underdåniga tilstyrkande af förledne gårdag, om återfående af intloänctions-lätaiiee för Herrar l-öfvenbor,-;.
Herr Landtmarffalken kemnade derjemte den uplysning, at wid frägor om introcluctions.fatalier hade t sednare arén Riddarhus-vil-eLttonen plägat tilstyrka en tid af Tre mänader fran den dag Kongl.
Masts resolution i saken fälle; och hemstälde, om icke detsamma nu afwen i afseende pä Herrar l-ofvenborZs ansökning borde iakttagas.
Bifölls; hwarefter Lxxeäitionen sälunda inrättad- jnsteraäes.
Stormägtigstc Allcrnadigste Konung!