Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag anser, att valen icke äro nödvändiga, ty om Urtima Riksdag icke inträffar, så få Fullmäktige vara i utöfning pf sina functioner hela tiden emellan a:ne Lagtima Riksdagar, och jag ser icke något skäl, hvarföre detta förhållande skulle ändras, i händelse Rikets Ständer sammankommo till Urtima Riksdag.
Herr von Troil har fästat sig vid min anmärkning, att Styrelsen möjligen kunde vara missnöjd med Fullmägtige eller JustilioeOmbudsmannen, och då endast behöfde sammankalla lill Urtima Riksdag för alt få andra personer invalde i dessas ställe.
Jag framställde sjelf denna anmärkning ganska lösligen, och medger gerna, alt jag icke anser det möjligt.
Då Herr von Troil för öfrigt ej hade någon ting annat emot mina anmärkningar, än att de möjligen skulle åstadkomma ett uppskof med della förslag, enär Riksdagen nu synes nalkas så nära sitt slut, så hoppas jag, alt Herr von Troil instämmer i anmärkningarnes riktighet, så mycket heldre som jag tror, att ConstilutionsUtskottet säkerligen hinner be - 172 Den 9 Mars f. m. svara dem , hälst flere andra Utskott ännu hafva göromål öfrige.
Herr von Sehulzenlieims redactions-förslag gillar jag fullkomligt, och anser dem vara både fullständiga och nödvändiga.
Jag hade blott framställt principen och väntade att Utskotten skulle göra redactions-förändringarne.
Herr Rosenqvist har omtalat alla de concessioner, som skulle blifva en följd af denna ändring med Urtima Riksdagarne.
Detta kommer först i fråga vid nästa Riksdag, och det är då öppet för Herr Rosenquist att söka afslå liela förändringen.
Vi hafva intill dess tid nog att afgöra, om ej fördelarne af de föreslagne ändringarne öfverväga concessionerna, då vi besinna, att Rikets Ständer bibehållas vid ulöfningen af dessa sina rättigheter hvart 5:te år.
Medan jag ännu har ordet vill jag dock fästa uppmärksamheten vid en fråga, som jag i början undvek att anmärka, emedan jag önskade göra så få förändringar som var möjligt, i synnerhet så länge discussionen blott angick sjelfva principerna.
Det är nemligen i afseende på ConstitutionsUtskottets verksamhet.
ConstitulionsUtskottet åligger,, att vid alla Riksdagar granska StalsRådsprotocollen och Regeringens åtgärder, samt i följe deraf, om anledningar dertill finnas, hos Rikets Ständer väcka anmärkningar mot Konungens Rådgifvare.
Delta blir afskurit Rikets Ständer vid de Urtima Riksdagarne, och detta anser jag vara den en - Den 9 Mars f. m. da verkliga concession, som Rikets Ständer, vid antagandet af detta förslag, skulle göra.
Jag lemnar åt hvar och en alt bedömma, huruvida icke denna concession uppväges af rättigheten att vid de Lagtima Riksdagarne förrätta denna granskning; men jag kan dock ej neka, att det vore hardt att, om Riket genom Rådgifvande personalen blifvit bragd t derhän, alt ingen annan räddning fanns än Rikets Ständers sammankallande, Rikets Ständer, vid sådant förhållande, icke skulle äga rättighet alt begära en felande
Rådgifvares endtledigande eller alt ställa honom under RiksRätt, Jag öfverlemnar åt hvar och en att bedömma om anmärkningen är grundad; jag skall visserligen icke ensam yrka en proposition derpå, emedan jag ej anser förhållandet vara af stor våda, men då jag har anledning att vänta denna anmärkning från ett annat håll, har jag på förhand velat fästa uppmärksamheten derpå.
En annan fråga är den skyldighet ConstitntionsUtskottet har, att skilja emellan Stånden och deras Ordförande.
Skulle ConstitutionsUtskottet träda i verksamhet annat än till följe af Konungens propositioner, så vet jag ej huru det skulle tillgå enär det i 55 § Riksdagsordningen står:
Landt
Mar skalk eller Talman må ej kunna vägra proposition, utom i det fall, då han finner en väckt fråga ovillkorligen strida mot Grundlagarnes lydelse; börande förut haf va skälen till <74 Den g Mars f. ni. sitt vägrande anfört.
Skulle ej Ståndet med honom instämma i begreppet härom, utan ändock yrka proposition, äge han att förklara öfverlägga in gen hvilande, och förvises målet till ConstitutionsUtskottet, hvilket åligger, att, inom kort förelagd tid, inkomma med motiveradt och bestämdt
Utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen.
Om Utskotten ej skulle sättas i verksamhet utom i anledning af Konungens propositioner, så skulle ConstitutionsUtskottet aldrig komma att pröfva en af LandtMarskalk eller Ordförande vägrad proposition.
För att förekomma de farhågor för Förslaget, sorn skulle kunna väckas så väl af detta förhållande, som af det jag redan omnämndt, föreslår jag det tillägg, att ConstitutionsUtskoltet må bestämdt undantagas från det här gjorda stadgande, dock alt Utskottet ej befattar sig med grundlags-förändringar.
Om Ståndet finnér denna min anmärkning grundad, anhåller jag, att äfven den måtte, såsom Ståndets gemensamma tanka, blifva till ConstitutionsUtskottet remitterad.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ti 11 k än na ga f, att Plenum klockan half till 6 på eftermiddagen skulle komma att fortsättas.
En värd Ledamot af ConstitutionsUtskottet har, förmodligen Den g Mars f. m. tinder «n läng magnetisk paroxysm , drömt, då lian trott det jag genom någon electrisk inverkan blifvit stämd mot GonslilulionsUlskottets förslag, elier att jag syftat på någon personlighet mot den värde Talaren, Jag kan endast försäkra, alt min goda vilja mot honom sträcker sig så långt, att jag icke vet något uppdrag af medborgerligt förtroende, sorn jag ej skulle vilja lemna honom; han irrar sig således, då lian tror, att jag påstått det han lagt dit ormen med biömsterna.
Jag bar lika litet påstått detta, sorn jag påstått, att, för det krut finnes till i verlden, den värde Talaren var med när det uppfanns.
Jag tillhör dem, som anse den ifrågavarande ändringen alldeles obehöflig, och jag tror, att den icke kan slå tillsamman med vårt Statsskick.
Om man blott tänker sig beskaffenheten af de Urtima Riksdagarne, så skall man finna, att det just då är angeläget, att Folket bibehåller initiativet.
Till de Urtima Riksdagarne kan ej sammankallas utan i anledning af Konungens död, dess bortovaro ur Riket, krig eller någon allmän nöd.
Om man nu besinnar alla dessa tillfällen, så skall man finna, att det just då är af största vigt, att Representanterne få väcka frågor, ty när finner man concessionerna från Thronell vara så stora och verkliga, som vid Thronförändringar, krig och nöd eller 176 Den 9 Mars f. m. uppror i Landet, emedan Regeringen vid dessa tillfällen är i mesta behof af Folkets biträde.
Alt nu frånsäga sig rättigheten för den enskilta Representanten, att väcka frågor, äfvensom att granska Rikets tillstånd, förvaltning och styrelse, anser jag vara i högsta måtto vådligt och en af de farligaste concessioner, som någonsin blifvit beredda från Folkets sida.
Jag kan således ej annat, än ifra emot att Rikets Ständer skola afhända sig en sådan rättighet.
För min del tror jag, att motsaltsen skulle föraideda dertill, att Urtima Riksdagarne skulle användas till spel för passionerna och magtlystnaden, synnerligen då nya val der skulle anställas, hvilka man säkerligen skulle begagna för att söka genomdrifva vissa intressen.
Jag är då säker, att dessa magtens spel skulle begagnas för att genomdrifva saker, till hvilkas ändrande skulle måhända för Folkets Representanter erfordras tjugu Lagtima Riksdagar.
Jag fruktar äfven, att denna lätthet att sammankalla Rikets Ständer till Urtima Riksdag, skulle föranleda till allt för täta sammanträden.
Jag får derföre afråda att bifalla Memorialet, och föreslå, att vi genast förkasta detsamma, så att vi icke, genom dess hvilande lill nästa Riksdag, måtte söka bereda en concession af våra dyrbaraste rättigheter.
Dertill räknar jag ConstitutionsUtskottets åliggande, att vid hvarje Riks - Den 9 M ars f. m. *77 Riksdag granska StatsRudsprotocollefna och de Kongliga Rådgifvarnes handlingssätt.
Det Vore verkligen ganska besynnerligt, om Rikets Ständer skulle blifva sammankallade i följd af Regeringens egna misstag, och genom förböjda skatter vara tvungne att afhjelpa förlägenheten, utan att kunna befordra Konungens Rådgifvare för RiksRätt eller kunna bos Kongl. Maj:t begära den Rådgifvande personalens förafskedande, utan vara tvungne att vänta med detta ytterligare 3 å 4 år, synnerligen när man känner, huru svårt Konungen har att blifva af med dem, som en gång blifvit hans Rådgifvare.
Äfven är det, på sätt Grefve Gyldenstolpe antydt, af vigt att
ConstitutionsUtskottet är tillsammans för formfrågor inom Stånden, ty många propositioner kunna vägras, som icke stå i direct sammanhang med Konungens propositioner.
CönstitutionstJtskottet skall äfven skilja i tvisten, hvart remitteras skall.
Jag anser derföre ConstitutionsUtskoltet böra qvarvara i fullkomlig verksamhet, och tror, att vi ej böra skilja oss vid Rikets Ständers dyrbaraste rättighet, som är att granska Styrelsens handlingssätt, och att den enskilta Ledamoten må kunna, då han sig dertill befogad finner, anföra klagomål mot någon Konungens Rådgifvare.
Jag förenar mig derföre med Herr von Hartmansdorff i anhållan om proposition derpå* att Ridderskapet och Adeln 65 H, i2 178 Den g
Mars f. ra. såsom sin gemensamma tanka måtte till ConstitutionsUtskottet förklara, att Ridderskapet och Adeln ej anser denna Grundlagsförändring vara af behofvet påkallad.
En värd talare har anmärkt, att detta förslag ej vore af behofvet påkalladt.
Jag skall derföre göra reda för mina motiver i detta afseende.
Jag får då .först upplysa, att ConstitutionsUtskottet under innevarande Riksdag varit, icke blott från enskilta Riksdagsmän, utan äfven från hela Stånd, öfverhopadt eller nästan bestormadt med klagomål öfver Riksdagarnes långvarighet och dyrhet, samt med förslag att afhjelpa dessa olägenheter.
Det var sålunda angeläget, att minska åtminstone Urtima Riksdagarnes längd.
Men då på andra sidan vederbörande lyckats att uppskjuta Riksdagens återkomst ända till 7:de året, var det nödvändigt att trygga folket mot en slik oordning och lemna detsamma en garanti att Lagtima Riksdag hvart 5:te år ovilkorligen skulle inträffa.
Dessa hafva varit mina motiver.
Samma talare har, likasom för att förklena de föreslagne Urtima Riksdagarne, sagt, att de skulle blifva Kongliga Riksdagar.
Detta är äfven sannt om alla Urtima Riksdagar, i så måtto, att Konungen sammankallar dem.
Man har vidare ånyo anmärkt, att de vigtigaste målen skulle förekomma vid Urtima Rikdagarne.
Den 9 Mars f. m. >79 kan ej finna något ondt deruti: ty efter det nya förslaget skulle de vigtiga mål, sora der förekomme, behandlas med så mycket större omsorg, då de blefve isolerade, än nu, då de förblandas med tusendetals o vigtiga mål, hvaraf också följden är, att de nästan allesamman med ganska litet alvar och omsorg behandlas.
Om man deremot blott hade Konungens propositioner vid Urtima Riksdagar att afgöra, så skulle både representanterna och nationen med större uppmärksamhet följa dem.
Om det tillätes mig alt begagna en liknelse, så synes det, som skulle upplysningens strålar, efter ConstitutionsUtskottets förslag, vid Urtima Riksdagar komma att brytas likasom genom ett convext glas och samla sig i en focus; då deremot, efter nuvarande förhållande, strålarne splittras likasom genom ett prisma, och framställa blott falska och förvillande färger.
En annan värd Ledamot har förmodat, att jag befunnit mig uti magnetisk sömn.
Om den värde Ledamoten äfven befinner sig i ett magnetiskt tillstånd, så skulle jag, såsom Läkare, tro att han behöfde några calmerande strykningar, till dämpande af hans alltförstora electriska retlighet.
Densamme värde Ledamoten bar vidare förklarat, att jag ejvar med när krutet uppfanns.
Jag har för min del aldrig gjort anspråk derpå: men om man skulle dömma af den värde Ledamotens så särdeles ifriga 65 H. la* i8o Den 9 Mars f. m. nit för anslag till kruttillverkningar> skulle man verkligen kunna tro, att han ville inbilla verlden det han varit uppfinnare af detsamma.
Jag hade begärt ordet egentligen i anledning af Herr von Hartmansdorffs yttrande; men finner mig redan af andra i flere deiar förekommen.
Herr von Hartmansdorff har för, utsatt en händelse, som jag vill förmoda aldrig kan komma att inträffa, den nemligen, att Banken och RiksgäldsContoret skulle så illa förvaltas af de dertill utvalde Fullmägtige, att Kongl. Maj:t derigenom blefve föranledd att sammankalla Rikets Ständer till Urtima Riksdag; men om denna nästan otroliga casus inträffade, komme ju då berättelsen om Bankens och RiksgäldsContorels vanvårdade belägenhet, äfvensom den derunder beroende frågan om ändrad Styrelsepersonal för dessa verk, att framträda i form af en Kongl, proposition, och Rikets Ständer komme sålunda helt naturligen, att på denna väg derom öfverlägga och besluta.
Herr von Hartmansdorff, som anser den af Utskottet gjorda jemförelse med 7o:de och 72:dra §§ i Norska Grundlagen vara origtig, har vidare sagt, att enligt densamma endast Grundlagsfrågor i Norrige äro undantagne från behandling vid Urtima Storthing.
Jag vill medgifva att så är, efter ordalydelsen, och efter en strängt Den 9 Mars f. ra. restrictiv tolkning, men jag vädjar till Herr von Hartmansdorff sjelf, om icke likväl praxis alltid varit och ännu är, att endast Kongl, propositioner blifva på Urtima Stor» thing i Norrige behandlade.
Herr Hjerta har ganska vidlyftigt, och derjemte serdeles pathetiskt, framställt de vådor som kunde uppkomma derigenom, att granskningen öfver Konungens Rådgifvares förhållande vid Urtima Riksdagar skulle uteblifva.
Jag kan visserligen icke dela denna farhåga, men jag vill så mycket mindre inlåta mig uti någon vederläggning i denna del, som jag aldrig åt någon vill eller skall gifva ens den aflägsnasle anledning att tro, det jag velat undandraga mig eller dem, som med mig befinna sig i samina förhållande, från påföljderne af det oss ålagda constitutionella ansvaret.
Mycket kunde ännu återstå att i ämnet tillägga; men jag skall inskränka mig inom att endast fästa uppmärksamheten vid det egenteligaste föremålet för denna öfverläggning, hvilket mäste vara, att söka tillvägabringa ett i möjligaste måtto fullständigt redactionsförslag.
De som ogilla hela förslaget i sin princip, hafva ju vid nästa Riksdag för sig öppet alt då söka genomdrifva sin opinion och få förslaget förkastadt; nu åter vill det synas mig, som vore det hufvudsaken, alt blott söka göra redactionen så tydlig och fullständig som möjligt.
Ur denna åsigt, afslår jag från allt vidare yt - Den 9 Mars f. m. trande, och anhåller endast om proposition, att Ridderskapet och Adeln ville såsom sin gemensamma tanka förklara de af mig framställde anmärkningar, med den af Grefve Gyldenstolpe foreslagne förändring.
Jag tror, att Ridderskapets och Adelns egentliga syftemål vid detta tillfälle bör vara, att söka bereda frågan så, att förslaget ej måtte oförändradt blifva antaget, och sedan likväl 3 Stånd antagit detsamma, är det högst nödigt för Ridderskapet och Adeln att redigera det så godt som möjligt.
Jag medgifver, att jag icke nog har fästat min uppmärksamhet vid nödvändigheten af det stadgande, att ConstilutionsUtskottet äfven vid Urtima Riksdag bör vara activt, då jag likvist tydligen inser möjligheten deraf att sjelfva de Kongl, propositionerna vid en sådan Riksdag kunna gifva anledning dertill; och som en annan tanka derom möjligen kunde göra sig gällande, tror jag det vara högst nödigt, att man i bestämda uttryck stadgar, att ConstitutionsUtskottet äfven vid Urtima Riksdag sättes i verksamhet.
Dessutom har Grefve Gyldenstolpe ådagalagt, alt
ConstitutionsUlskottet stundom bör slita frågor emellan Ordföranderne och Stånden, samt i visst fall afgöra tjll hvad Utskott remitteras skall.
Jag önskar derföre, alt Ridderskapet och Adeln, såsom sin gemensamma tanka, förklarar, det
ConstitutionsUtskottet
Den 9 Mars f. in. i83 vid Urtima Riksdag alltid skall vara i orubbad verksamhet; ty eljest är det vida bättre alt förkasta hela förslaget.
Om inskränkningen af göromålen vid en Urtima Riksdag till endast Kongliga propositioner, på minsta sätt minskade rättigheten för folkets Representanter alt vid Lagtima Riksdag granska Styrelsens åtgärder och sine delegerades förfarande, samt den enskilta motionsrätten, så skulle jag instämma med dem, som äro emot hela förslaget; men då detta ej är förhållandet, då Urtima Riksdag blott är en utväg för Styrelsen, att vid vigtiga eventuela händelser samla omkring sig folkets representanter, och med dem rådslå, så tillstår jag, att jag, på dessa skäl, äfvensom på dem,hvil, > ka Herr Cederschjöld och Herr von Troil m. fl. anfört, måste förena mig med dem, som tillstyrka godkännande af förslaget, och jag är öfvertygad, att frukten häraf skall visa sig i flere nyttiga afseenden för Staten.
Man har vid förslaget anmärkt, att de vid Urtima Riksdagarne föreslagne förnyade val af Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoret samt Justitieombudsmannen borde derifrån utgå, emedan, då dessa personers åtgärder icke blifva granskade, man icke bör skilja dem ifrån sine befattningar; och en annan talare har deremot invändt, att förtroendet visserligen till någon iS4 Den 9 Mars I'. m. del Leror på elen föregående granskningen, men äfven på opinionen om personernes duglighet.
Då Revisorernas öfver dessa Verks förvaltning afgifvande berättelser på trye* Let utgifvas, erfares offentligen, om deras Fullmäglige ådragit sig anmärkningar eller ej, och Ständerne, vid en Urtima Riksdag, äro nära lika mycket i tillfälle att på skedd granskning bedömma deras förhållande, sorn Ständerne vid en Lagtima, äfvensom alt deröfver inhämta, om de så åstunda, hvad opinionen menar.
Jag tror således, alt valen af Fullmäglige, vid Urtima som vid Lagtima Riksdagar, böra äga rum.
Dessutom bör den som mottager ett sådant förlroen* de som det ifrågavarande, underkasta sig att derifrån skiljas äfven utan egen önskan, De vigtiga uppdrag Fullmägtige i Rikets Ständers begge Verk, på denna Riksdag erhållit, kunna sannolikt mer eller mindre väl utföras; och om det till äfventyrs inträffade, att, oaktadt bästa vilja, misstag härvid begingos, som medförde förluster, skulle näst församlade Rikets Ständer då icke kunna afhjelpa detta med väljande åf andra Fullmäktige.
Jag nämner detta såsom ett exempel, för att visa, att ifrågavarande valrätt icke bör uteslutas.
Man har ansett, att ConstitutionsUtskottet skulle i alla delar sättas i verksamhet, äfven vid Urtima Riksdagar, derföre, att uppkommande formfrågor inom RiksStånden annars icke kunna afgörgs, och derföre att Utskottet Ren y Mars f. in. i35 bör oförändradt utföra granskningen öfver StatsRådets förhållanden.
Efter mitt begrepp ligger det, i afseende på det förra, tydligen stadgadt i det nya förslaget, att de formfrågor,• som uppkomma vid behandlingen af Konungens propositioner, måste omedelbarligen afgöras, enär, det förutan, dessa propositioner stanna utan upptagande.
Om således, i anledning af dessa, emellan ett Stånd och dess Talman uppstå olika meningar om en proposition, eller om hvilket Utskott, som för dessa propositioners upptagande måste organiseras, så måste ConsliiutionsUtskottet ej allenast äga rättighet, utan äfven vara pligtigt, att slita dessa tvister.
Jag tror visserligen icke, alt granskningen af StatsRådsprotocoller vid Urtima Riksdagar, af någon skulle nekas, men jag anser detta afvika från den grundsalts, att man vid Urtima Riksdag icke bör behandla andra mål, än dem, som föranledas af Konungens propositioner; och om man utsträcker föremålen för öfverläggningarne vid Urtima Riksdag, ser jag icke livar gränsen derföre slutligen blifver; man förvandlar då lättligen en Urtima Riksdag lill naturen af en Lagtima, i samma ögonblick man åsyftat motsaltsen.
Alt ett sådant undantag skulle föra till flere, ty ConstitutionsUtskottets granskning måste väl hafva följder, lärer hvar och en inse.
Jag tror derföre, alt ju bestämdare man inskränker Urtima Riksdagarne inom anledningen till deras sammankallande, ju i86
Den 9 Mars f. ra. mindre ofia inträffa de.
På de af mig nu anförde skäl instämmer jag derföre i deras opinion, som yrka antagandet af förslaget till den hvilande egenskap
Grundlagen föreskrifver, och hämtar ytterligare anledning dertill af Riksdagens snara slut.
Alla 3 de öfrige
Stånden hafva instämt i förslaget om de Urtima Riksdagarne, och ett
Stånd har blott återremitterat förslaget i afseende på tiden för de Lagtima, som detta
Stånd velat hafva förlängd till 8 månader.
Då jag tror detta vara en obetydlighet, äfvensom den omständigheten, att om vi nu icke antaga förslaget, utan remittera det, så medliinnes ej våra anmärkningars besvarande af Utskottet till den i5 Mars, synes betänklig, så tillsyrker jag förslagets godkännande, i sitt närvarande skick.
Jag ei känner visserligen vigten af de skäl, som blifvit anförda emot förslaget, men å andra sidan finner jag ännu vigtigare skäl för detsamma.
Vi höra besinna, att bland de flere motsägelser i vårt nu varande Statsskick, är äfven den, alt ehuru en stor del af de vigligaste ärenden måste afgöras dels af Rikets Ständer och Konungen gemensamt, dels af Ständerne ensamt, ändå Ständernes lagtima sammankomst ej är stadgad oftare än hvart 5:te år.
Men FolkRepresentanlen vid de Urtima Riksdagarne äger framkomma med så många motioner han Den 9 Mars f. ro. 187 behagar, hvilket gör dessa Riksdagar ganska långvariga och kostsamma och äfven verkar dertill, att Regeringen afhålles från sammankallande af en annan behöflig Urtima Riksdag, vid hvilken lika många frågor till pröfning och afgörande förekomma, som vid en Lagtima.
Hittills varande förhållande hindrar derföre Lagstiftande Makten att uppfylla sitt ändamål och göra sin tillbörliga nytta.
Om Utskottets förslag blir antagit, sättes den möjligen i stånd, att göra någon.
Jag är till den grad öfvertygad om nödvändigheten af en Representations oftare sammanträden, att jag anser årliga, utan någon motions-rätt, kunna vara nyttigare, än hvart 5:te år med motionsrätt.
Jag skulle derföre heldre önskat, att Utskottet tillstyrkt Lagtima Riksdagars sammanträden hvart 3:dje år, om man dertill kunde påräkna Styrelsens bifall, utan hvilket en förändring icke är verkställbar.
Jag instämmer likväl i de utaf några UtskottsLedamöter framställda anmärkningar.
Isynnerhet anser jag det vara af vigt, att Rikets Ständer vid Urtima Riksdagar skola granska sina Fullmägtiges förhållande.
I Utskottets förslag är visserligen icke hinder lagdt för ConstitutionsUlskottet, att vid Urtima Riksdagar afgöra frågor om vägrade propositioner och hvart remitteras skall.
Jag skulle äfven instämma i den anmärkning, att ConstitutionsUtskottet vid Urtima Riksdagarne bör få granska Konungens Råd - Den 9 Mars f. m. gifvares handlingar; men jag tror, alt representationen mäste göra en concession för att vinna det åsyftade ändamålet, ty möjligen skulle, om man stadgade att Konungens Rådgifvares handlingar äfven vid Urtima Riksdagar borde granskas, dessa Rådgifvare blifva mindre benägna att tillstyrka Urtima Riksdagar då de blefvo nödiga.
Jag tillstyrker bifall till sjelfva principen, och skall, vid de särskilte propositionernas afgifvande, yttra mig i afseende på anmärkningar, hvilka jag anser böra till ConstitutionsUtskoltet afgå.
Grefve Gyldenstolpe: Friherre
Åkerhjelm har instämt med Herr von Hartmansdorff i dess anmärkning mot mitt förslag att borttaga de omnämnde valen vid Urtima Riksdagar.
Det var ej oväntadt, alt 2:ne personer, som sjelfve äro Fullmägtige, skulle yrka, alt valrättigheten må bibehållas vid Urtima Riksdagar; men denna deras grannlagenhet vederlägger icke mina skäl.
Jag tror ej alt synnerliga misstag skola blifva begångna, hvarken af nuvarande eller blifvande Fullmägtige, och jag tror, alt en borgen derföre ligger i Ståndens egna val.
Jag underkastar för öfrigt denna anmärkning Ridderskapets och Adelns pröfning.
Hvad åter frågan om ConslilutionsUtskoltets verksamhet under Urtima Riksdagar angår, så medger jag väl, alt, enligt Utskottets förslag, ConstitutionsUtskoltet Den g Mars f. m. kan anses böra mellankomma och afgöra frågor 0111 vägrade propositioner, äfvensom om hvart remitteras bör, men detta är dock icke tydligt uttryckt, och förslaget borde måhända derföre i denna del förtydligas.
Hvad åter angår ConstitutionsUtskottets öfriga funclioner, så skulle, enligt Utskottets förslag, det vara Representanten betaget, alt, om lian tror sig äga anledning dertill, göra anmärkningar mot Konungens Rådgifvare.