Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Må man derför icke sky några ansträngningar att söka att förekomma detta, ty hvad en strid inom våra landamären kostar, kan icke med millioner ersättas.
Af hvad jag nu yttrat följer att jag gerna skulle hafva sett det Stats-Utsk:t tillstyrkt icke allenast bela det anslag, som K. M. begärt, utan äfven den tillökning deri, som blifvit föreslagen af enskilda motionärer.
Om jag nu likväl anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk., så är detta mindre derför att jag anser det Den J8 April f. m. 537 medel icke kunna finnas, ty att Sverige för ett sä vigtigt ändamål som detta icke skulle hafva råd att offra några millioner, tror jag icke någon kan påstå; men jag gör det derför att man ännu icke kunnat få klart för sig hvilken organisation af flottan som är den lämpligaste.
Så snart detta blifvit afgjordt, hvilket jag hoppas måtte ske innan nästa riksdag, så förmodar jag att man icke skall tveka att till R.
St:r göra en framställning om de medel, som behöfvas för detta ändamål, och jag hyser den tillit till Representationen att den icke skall vägra anslag till det som enligt min tanka berör dess vigtigaste intressen.
Några ledamöter yttrade härtill bifall.
Jag skulle varit synnerligen belåten, om den föreslagna tillökningen i anslaget hade blifvit beviljad af R.
St:r, men för den som varit ledamot af Stats-Utsk:t, torde det vara bekant att man icke alltid kan hoppas på bifall till det man önskar, utan får man derför understundom rätta sig efter hvad man tror att man möjligen kan erhålla.
Det är skada att jag icke haft Hr Rrakel till kamrat i Utsk:t; hans vältalighet hade kanhända förmått uträtta mer än min ringa förmåga har kunnat.
Frågan har varit huruvida man, genom att föreslå ett så högt belopp som motionärerna önskat, skulle utsätta sig för en votering i förstärkt Utsk., der utgången hade blifvit mycket osäker, eller om man skulle föreslå en summa, som man kunde hoppas vinna R.
St:rs bifall.
För öfrigt anser jag det vara temligen likgiltigt hvad beslut som R. o. Ad. fattar, då, efter hvad jag tror mig veta, Betänkt redan är bifallet af 3:ne Stånd.
Hr Brakel har sagt sig finna åtskilliga motsägelser i Utlåt:t, nemi. deruti att Utsk:t först säger, att ingen med fullkomlig visshet kan för det närv:de afgöra huru beskaffad den krigsmateriel bör blifva, till hvars anskaffande medel nu skall anvisas, och sedan, att den icke kommer att blifva sådan som Hr Brakel föreslagit.
Han finner detta så mycket underligare, som han påstår sig aldrig hafva framställt något förslag till nämnde materiels beskaffenhet.
Jag torde få taga mig friheten att erindra om att vid den tiden, då Hr Brakel väckte sin motion, han framställde pansarfregatten »La Gloire» såsom typen för Sveriges blifvande flotta.
Han har således afgifvit ett bestämdt förslag, åtminstone kan man väl icke neka att han angifvit den hufvudsakliga riktningen i hvilken man bör gå.
För min del tror jag att dessa fartyg, hvilka Hr Brakel föreslagit, icke numera äro lämpliga till vår blifvande sjökrigsmateriel, och jag har blifvit ytterligare styrkt i denna min åsigt genom resultaterna af just de sednast verkställda profskjutningarna, som Hr Brakel omnämnt.
Hr Brakel har till 5tats-Utsk:t ställt en fråga om hvari likheten mellan Sveriges förhållanden och Amerikas består.
Detta torde icke vara synnerligen svårt att finna, då det icke är fråga om politiska — utan om naturförhållanden.
Sverige 538 Den 18 April f. m. har, liksom Amerika, talrika vikar, af hvilka många icke äro tillgängliga lör mycket stora fartyg.
Båda länderna äro omgifna af öar och holmar.
Båda hafva många innifrån landet kommande segelbara floder.
Båda hafva betydliga insjöar.
Slutligen har Amerika inga aflägsna kolonier att försvara, hvilket vi ej heller hafva.
Alla dessa omständigheter äro icke utan betydenhet och torde berättiga mig att säga att det är från Amerika, som vi böra taga exemplet vid ordnande af vårt sjöförsvar.
Jag anhåller om bifall till Utlåt:t äfven i denna punkt.
En af de talare, som yttrat sig i denna fråga, har anfört att jag yttrat, det jag för min enskilda del ansåg att anslaget kunde nedsättas.
Jag hoppas dock att protokollet kommer att visa, att jag sagt, det orsaken hvarför jag blifvit berättigad tillstyrka en nedsättning i anslaget, är den, att man nu fått större tvifvel om hvilken materiel, som vore den lämpligaste alt anskaffa, än man hade, då den K.
Stjernstedt: Gr. af Ugglas har yttrat, att ehuru han gerna sett, det B.
St:r beviljat hela den summa, som K.
M. begärt, så anhöll han likväl om bifall till Utsk:ts förslag, och att han gjorde detta mindre derför, att han ansåg medel icke förefinnas, än derför att man ännu icke kommit till full visshet om hvilken organisation af flottan sorn är den lämpligaste.
Med anledning häraf ber jag blott att få nämna, det jag för min del icke kan finna att detta sednare skäl utgör något hinder att bifalla K. M:s Propos., ty om Dep:ts-Chefen icke skulle hinna att innan nästa riksdag få denna fråga till fullo utredd, så att hela anslaget åtgår, så finnes ju alltid resten af medlen qvar.
Jag anser således att R. o. Ad. bör bevilja det anslag, som K. M. begärt, och icke afpruta några hundratusen rdr.
Det är naturligt, att om man endast tänker på att det kunde vara nyttigt och nödvändigt att bringa vårt sjöförsvar i ett godt skick, så skulle man, för att vinna detta mål, komma till ofantliga anslagssummor; men StatsUtskrt har varit nödsakadt att tänka på något mera, nemi. statsverkets tillgångar; och när man jemför dessa tillgångar och de behof, som dermed skola fyllas, så tror jag icke att man skall kunna skylla Stats-Utsk:t för att i detta fall hafva tillstyrkt för litet.
Det må tillåtas mig att anföra några sifferuppgifter; det är tråkigt, men det är nyttigt.
Pag. 9 af Utsk:ts Utlåt, linnas de tillgångar upptagna, som äro disponibla för flottans nybyggnad eller tillsammans 1,286,000 rdr rmt.
Stats-Utsk:t har föreslagit ytterligare ett extra anslag för åren 1864, 65 och 66, stort 1,800,000 rdr rmt, att med en tredjedel under hvartdera året utgå och till K.
M:s disposition ställas.
Dessutom finnes tillstyrkt att nybyggnadsanslag af 162,000 rdr rmt årligen måtte fortfarande utgå.
Alla dessa summor tillsammans utgöra mer än 3,500,000 rdr, hvilka under Den 1?
April f. m. 539 denna statsregleringsperiod äro anslagna till flottans nybyggnad, och jag tror icke, att en så stor summa blifvit sedan 1809 för detta ändamål beviljad.
Jag förmodar att dessa siffror tala och visa tydligen alt hos Utsk:t funnits all möjlig vilja att uträtta så mycket man kunnat, och jag får derföre tillstyrka bifall till Utlåt:t.
Jag får hufvudsakligen förena mig med Frih. Stjernstedt, och kan icke annat än beklaga, att icke Utsk:t ansett tillräckliga medel finnas för att tillstyrka K. M:s Nåd.
Jag gör det så mycket iner, som jag med ledsnad sett, att man i förslaget har glömt en väsendtlig punkt, nemi. utvidgandet af den mekaniska verkstaden i Carlskrona.
Jag vet mycket väl, att det är meningen att bygga de blifvande fartygen på de privata verkstäder, som redan existera, men jag tror att detta är ett äfventyrligt experiment och nästan en omöjlighet.
Anledningen hvarför jag tror det vara äfventyrligt, är den att vi redan förut hafva haft en ganska sorglig erfarenhet af att bygga på kontrakt, — en erfarenhet, som ej manar till upprepande.
I de länder, der det blifvit såsom princip antaget, att lemna åt den enskilda industrien beställningar för kronans räkning, såsom i England, Frankrike och Amerika, har man likväl i sednare tider kommit till den åsigt, att det vore orätt att bygga fartyg tor statens räkning på enskilda etablissementer.
Detta har äfven blifvit uttaladt af sjöministern i Amerika eller, såsom han der kallas.
Sekreteraren för Sjöärendena, i hans sednaste tryckta rapport, som nyligen blifvit synlig derstädes.
Han säger: »Det är alldeles nödvändigt, att alla fartyg byggas på statens varf, derföre att det annars är omöjligt att kontrollera materialiernas godhet.
Man kan väl kontrollera om jernet, men detta måste sedan omarbetas i våra verkstäder».
Samma principer ungefärligen hafva gjort sig gällande i England och Frankrike i sjö - ministrarnes sista rapport eller förslag.
Detta sednare land eger för sin del en ofantligt stor verkstad i Indret, i hvilken arbetas för kronans behof.
Här i Sverige tror jag visserligen att vi kunna vara mera tryggade än i de liesta andra länder, att icke sådane missbruk och underslef kunna begås, som der förekomma.
Men om vi beställa våra fartyg vid en enskild verkstad, så kan man tänka sig möjligheten af att dess egares eller föreståndares död medför verkstadens lörfall eller obeståend och således vållar ett afbrott i fartygens byggande, något som ej är att befara vid kronans verkstäder, der alltid en annan officer kan uppträda i den bortgångnes ställe.
Det är så mycket nödvändigare att kronan får sina egna verkstäder, som de enskilda, enligt min tanke, ej skulle kunna hinna tillverka de behöfliga fartygen.
Af K.
Kommers-Collegii berättelse för år 1801 ser man alt hela tillverkningen vid de enskilda verkstäderna nämnda år endast uppgick till ett värde af cirka 3,800,000 rdr, med undantag af Motala, som tillverkade för cirka 1,200,000 rdr.
Nu är förhållandet, att våra enskilda verkstäder varit så 540 Den 18 April f. m. sysselsatta, det större delen af beställningar af fartyg, sorn blifvit gjorda, kommit lör sent.
Vi skola tillika komma ibog, att vi snart hafva en utsträckt jernvägslinie och att, för att underhålla kommunikationen på denna, fordras minst att tillverka 20 nya lokomotiver om året, uppgående i värde till öfver en million.
Huru skall man väl då kunna tänka sig möjligheten att så hastigt föröka verksamheten vid de enskilda verkstäderna, att de utan svårighet kunna tillverka såväl kronans materiel som den, hvilken erfordras för jernvägen, d. v. s. till ett värde af 2,000,000 rdr eller minst 50 proc. mera än nu är fallet.
Jag anser, att, i närv:de ögonblick, det är vigtigare att tillöka den mekaniska verkstaden i Carlskrona än att bygga fartyg.
Vi sväfva nemi. i ganska stor ovisshet, hurudana dessa fartyg skola blifva; men vi veta att de utan tvifvel blifva af jern och att lör denna tillverkning fordras mekaniska medel.
Verktyg böra derföre först anskaffas och sedan fartyg.
Det finnes äfven andra skäl hvarför jag anser det nödvändigt att fartygen komma att byggas på kronans varf.
Vi veta nemi., att vår största verkstad, den i Norrköping, ligger temligen öppen för fienden i händelse af krig, och i så fall vore det ett farligt experiment att bygga fartygen der.
Ett annat vigtigt skäl, hvarför man icke bör äfventyra att låta fartygen byggas på enskilda varf, är, att, som hvar och en vet, uppstår alltid mer eller mindre en penningkris, när krig utbryter, och då skulle det ganska lätt kunna hända, att arbetet i ett eller flera enskilda etablissementer, genom påtryckningen af en sådan kris, komme att afstanna.
Det hjelpte icke att man fått borgensförbindelser för leveransen; man vore af med fartygen i farans stund.
Jag tror derföre, att vi måste bygga våra fartyg och iriachiner å kronans verkstäder i Carlskrona eller i Stockholm, och att man bör utvidga dessa etablissementerna.
Jag vill nu icke längre upptaga R. o. Ad:s tid, utan upprepar blott ännu en gång, att jag beklagar på det högsta, att vi icke kunna förändra förhållandena, så att vi kunna få ett anslag äfven fördetta ändamål.
Hr Lilliehöök, Bertil:
Jag vill endast i största korthet yttra några ord med anledning af hvad en föregående talare sagt, nemi. att vid nästa riksdag en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande skulle vara uppgjord och framläggas för R.
Min åsigt är, att regeringen icke kan för någon längre tid uppgöra en fullständig plan för ett försvar med en så sammansatt materiel sorn sjöförsvarets, och hvars beskaffenhet mäste blifva beroende af de mekaniska och teckniska uppfinningar som göras.
Jag tror att man i detta afseende ej kan fordra mer eller tillvägagå på annat sätt, än att man gör sig väl reda lör de ändamål, sjöförsvaret har att uppfylla, hvilka i allmänhet icke kunna vexla eller hastigt förändras, och sedan gång efter gång anvisar de medel, som äro erforderliga eller kunna afses lör anskaff - Den 18 April f. m. 541 ning af hvad som då anses mest ändamålsenligt.
Skulle man nu uppställa någon plan, så skulle man ju binda sig, så att man icke kunde draga fördel af de uppfinningar, som i en framtid kunna göras.
De planer för sjöförsvarets ordnande som, uppgjorda pä 1840-talet och äfven mycket sednare, afsago att bilda vår flotta af den tidens ångfartyg, hade då fullgiltiga skäl för sig, men äro numera ej tidsenliga.
De sednast i Amerika konstruerade fartygen, hvilka äfven de flesta ansett vara de, som först borde anskaffas, nemi. de s. k.
Monitorerna, tror jag besitta sådana egenskaper, att, äfven om förändringar framdeles inträffa, de dock aldrig kunna blifva urmodiga eller åtminstone icke oanvändbara.
Då, enligt min åsigt, de för våra förhållanden kunna vara lämpliga, så anser äfven jag, att en sådan materiel i första rummet bör anskaffas.
Hr Skogman tyckes hafva fått det ganska svåra uppdraget att försvara Stats-Utsk:ts Betänk.
Det är derföre icke underligt, att han får placera folk på en terrain, der de aldrig hafva stått.
Jag har aldrig, såsom Hr Skogman påstått, framställt «La Gloire» såsom typen för Sveriges blifvande flotta, utan jag har endast sagt, bygga vi oss pansarfregatter, så tror jag, att de böra vara af »La Gloires» storlek och beskaffenhet.
Skälet hvarför jag ansåg detta, var att, så vidt jag hört i utlandet, ansåg man i allmänhet de Franska fregatterna vara bättre än de Engelska.
Såsom ett ytterligare bevis på att jag icke framställt något bestämdt förslag till vårt sjöförsvars ordnande, ber jag att få uppläsa hvad jag längre fram i min motion sagt: »Wi kunna icke för det närv:de bestämma örlogsskeppens beskaffenhet; ty ovisst är, om de jernklädda fartygen blifva beståndande eller om de, likt forntidens riddare, skola nödgas att afkläda sig sina pansar.
Inom ett par år torde detta vara afgjordt.
» Åtskilliga af de likheter, som Hr Skogman uppställt emellan Sverige och Amerika, synas mig förr vara olikheter.
Så t. ex. säger han, att i Amerika finnas inga för större fartyg tillgängliga vikar.
I Sverige är det ett alldeles motsatt förhållande, ty der äro en mängd sådane vikar.
Hvad det beträffar att Sverige, likasom Amerika, har insjöar, så är detta en likhet, som vårt Iand delar med Rysaland och en mängd andra länder.
Hr Gr. von Platen har icke svarat på min interpellation i afseende på Danska regeringens framställning, och troligen har han haft sina skäl derför.
Jag anser icke, att det varit af bristande uppmärksamhet mot representationen.
Jag fortfar i mitt yrkande.
Frih. af Ugglas, Gustaf: Då Hr Brakel behagar så noga nagelfara med Stats-Utsk:ts Utlåt., så må det tillåtas en ledamot af nämnde Utsk. att i Hr Brakels minne återföra hvad han sjelf i sin motion yttrar.
Jag ber derför att få uppläsa några 542 Dtn 18 April f. m. rader deraf.
Hr Brakel säger: »Komiterade hafva föreslagit 6 pansarfregatter, 4 ängkorvetter, 4 ångskonertar, pansarbeklädda mindre fartyg och bestyckade mindre ångbåtar», och vidare »denna flotta är visserligen den minsta Sverige bör ega, men den är dock tillräcklig att utgöra den kärna, kring hvilken i en framtid en större marin kan bildas.»
Jag kan icke fatta att han härmed kan mena något annat än att lian anser det pansarfartyg böra ingå i vårt sjöförsvar.
Sedan förklarar lian, att om vi skola bygga oss pansarfregatter, så böra de vara af »La Gloires» storhet och beskaffenhet.
Jag frågar således, om icke Hr Brakel kan anses hafva framställt ett bestämdt förslag till sjöförsvarets ordnande.
I afseende på Gr.
Roséns yttrande, ber jag alt få gifva tillkänna, att den punkt, Hr Gr:n talade om, de mekaniska verkstäderna, finnes af Stats-Utsk:t behandlad på sid. 3! af Utlåt:t.
1 öfverensstämmelse med sjöförsvarskomitéens Betänk., har StatsUtsk:t tillstyrkt ett anslag för detta ändamål, ehuru med något minskadt belopp.
Hvad sjelfva saken beträffar, så kan jag fatta mig ganska kort.
Denna punkt är, såsom jag tror mig vela, redan bifallen af 3 Stånd; det tjenar således icke mycket till hvad vi här orda om densamma.
Jag vet ganska val att man här i allmänhet icke tycker mycket om att höra talas om hushållsaktighet, men såsom ledamot af Stats-Utsk:t vågar jag påstå alt det ligger lika mycken vigt på att tillse det statens tillgångar må räcka till, som att anslagen blifva väl använda.
Då man nu icke kunnat uppgöra någon beräkning af hvad förslaget till sjöförsvarets ordnande skall komma att kosta — man vet ju icke en gäng hur det skall komma att se ut, — så har frågan i denna punkt reducerat sig till en financiel fråga, och Utsk:t har sökt att tillstyrka ett så stort anslag som statens tillgångar medgifva.
Vid sådant förhållande så vågar jag fortfarande anhålla om bifall till den ifrågav:de punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt., med det tillägg som Gr. von Platen föreslagit.
Det torde tillåtas mig att få uppläsa fortsättningen af det stycke i min motion, som Frih. af Ugglas påbörjade: »men att de 6 egentliga stridsskeppen, pansarfregatterna, endast skola göra en fart af 10 till 11 knop och endast skola ega besättningar af 289 man, tror jag vara ett misstag af farligaste beskaffenhet.» Jag frågar om någon af Hrrme kan förstå mina ord annorlunda än att, om flottan blir organiserad så som komitéen föreslagit, så anser jag att fartygen böra vara af en starkare beskaffenhet.
Sedermera säger jag i min motion att jag icke vet om flottan kommer att blifva organiserad på det sätt som komitéen föreslagit.
Den 18 April f.m. 543 Hr Skogman:
Hvar och en, sorn var närv:de när Hr Brakels motion remitterades, påminner sig säkerligen att Hr Brakel under diskussionen liera gånger anförde »La Glorie» såsom ett mönster för vår blifvande flotta, så att derom behöfver icke vidare tvistas.
Hr Brakel liar förebrått mig att jag icke framställt likheten emellan Sverige och Amerika på ett tillfredsställande sätt, och såsom bevis derpå har han anfort bland annat, alt Sverige har många djupa vikar, der stora fartyg kunna ingå.
Detta har jag aldrig förnekat; jag har blott sagt alt det äfven har en mängd vikar, som äro otillgängliga för större fartyg; och detta kan man väl icke neka.
Hvad det beträffar att Sverige liknar Ryssland lika mycket som Amerika deri att det har många insjöar, så har jag heller aldrig bestridt detta.
Ett lands likhet med ett land hindrar icke att det kan likna flera andra länder, men af de stora sjömakterna Frankrike, England och Amerika tror jag att det är med Amerika som
Sverige har den mesta likheten i afseende på naturförhållanden.
Hr Blomstedt, Christian:
Jag hade icke ämnat ingå i någon afhandling rörande de förbättringar, som i sjövapnet skola ega rum, meri jag kan icke underlåta att, med anledning af den nu föredragna punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt., förklara det jag för min del icke kan gilla Utskds förslag till nedsättning af det utaf K.
M. begärda anslag, ty elter min fullkomliga öfvertygelse är hela detta anslag väl behöfligt och till och med nästan för litet.
Jag begagnar äfven detta tillfälle för att fästa uppmärksamheten på att, med afseende på de eventuella krigiska förhållanden, som kunna uppstå, det är högst nödvändigt alt den nya krigsmaterielen blir anskaffad så fort sig göra låter.
Jag anser således att anslaget bör utgå i mån af behof och icke efter år.
Enligt Grundlagen är K.
M. nationen ansvarig för sjöförsvarets tillstånd och att materielen är i ordning, hvarför också R.
St-.r böra bevilja hvad K.
M. för detta ändamål begärt, ty i motsatt fall blifva R.
St:r ansvarige för nationen, ifall vid ett inträffande krig vårt sjöförsvar skulle befinnas vara i ett ofullständigt skick.
På grund af hvad jag anfört, får jag anhålla om bifall till K.
Propos, samt att anslaget må utgå efter behof och icke efter år.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, utan förändring, dels bifall dertill med den förändring, att summorna 1,800,000 rdr och 000,000 rdr skulle, i enlighet med K. M:s Propos., förhöjas till 2,208,000 rdr och 736,000 rdr, dels af Hr Blomstedt bifall till Utsk:ts hemställan med den förändring, att hela det af K.
M. äskade extra anslag till flottans nybyggnad, 2,208,000 rdr, skulle 544 Den 18 April f. m. beviljas att utgå efter behof, och dels slutligen af Hr Brakel, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r, jemte bifall till K. M:s Nåd. framställning, i hvad den afser beredandet af nödiga tillgångar för ny sjökrigsmatericls anskaffande under nästa statsreglerings-period, skola å riksstaten låta uppföra ett ordinarie nybyggnads-anslag, stort 900,000 rdr nnt, samt ställa samtliga dessa medel och tillgångar till K.
M:s disposition, för att till anskaffande af ny krigsfartygs-materiel användas; och hade Gr. von Platen härförutan föreslagit, att till Utsk:ts hemställan skulle fogas ett tillägg af följ:de lydelse: »dock så, att af dessa sammanlagda anslag äfven böra bestridas kostnaderne för ångfartyget Gefles nu under arbete varande förändring och reparation»; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, vidare förmälte, att då sistberörde tillägg icke stöde i oskiljaktigt sammanhang med någotdera af de olika yrkanden, som i afseende å sjelfva hufvudfrågan blifvit framställda, utan ganska väl kunde särskildt afgöras, hurudant än R. o. Ad:s beslut i hufvudsaken utfölle, det vid sådant förhållande, enligt Hr Gr:s o. Landtnäs åsigt, vore lämpligast och redigast, att hufvudfrågan först afgjordes och det föreslagna tillägget sedermera särskildt pröfvades; i öfverensstämmelse hvarmed Hr Gr. o. Landtm, nu finge hemställa, att R. o. Ad. först skulle till afgörande företaga Utsk:ts hemställan, under förbehåll af öppen rätt att sedermera pröfva det af Gr. von Platen föreslagna tillägget.
Till följd häraf framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall tili Utsk:ts hemställan oförändrad, och då dertill svarades många ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande; hvarefter propos. på antagande af det utaf Gr. von Platen föreslagna tillägget gjordes och besvarades med ja.
Härefter förekom:
Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk.
Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts förev:de Betänk, grundar sig på den i en mängd motioner framställda olämpligheten af båtsmanshållet.
Jag har ingenting emot att R. o. Ad. fattar det beslut, som nämnde Utsk. föreslagit, men jag får hemställa, om icke R. o. Ad. skulle anse det vara lämpligare att beslutet finge följande lydelse: att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, för sin del beslutar, att R.
St:r skola hos K. M. i underd. anhålla, det K.
M. täcktes, allt efter sig yppande ledigheter, indraga den del af båtsmanshållet, som befunnes öfverflödig, samt med rust- och rothållarne uppgöra öfverenskommelser om båtsmans- och vakansafgifters erläggande.
Skillnaden mellan Utsk:ts och mitt förslag är den, att
Den 18 April f. m. 545 att en!, det sednare så skulle R.
St:r anhålla hos K.
M. det han täcktes genast verkställa indragningen af den del han ansåg vara öfverflödig, utan att först göra en särskild hemställan till II.
St:r, såsom Utsk:t föreslagit.
Jag anser fördenskull att det förslag, som jag framställt, går vida mer direkt på saken, och anhåller att R. o. Ad. måtte lemna sitt bifall till detsamma.
Hr Lilliehöök:
Jag anser att frågan är af sådan vigt, att sättet, på hvilket den föreslagna indragningen skall verkställas, bör öfverlemnas till R.
St:rs pröfning, innan den kommer att ega rum.
Dessutom tror jag icke, att man skulle vinna någon vidare fördel genom att åt K.
M. öfverlemna att genast verkställa nämnda indragning, då på tre år indragningen icke kan blifva så särdeles stor.
Man kari ej heller fullt stadga sin åsigt om en sådan åtgärds lämplighet, innan man har någorlunda klart för sig, hvad som för framtiden kan komma att erfordras, och sättet, hvarpå behofven skola fyllas.
För min del anser jag således, att den åtgärd, som Utsk:t föreslagit, är tillfyllestgörande, och anhåller om bifall till Betänk:t.
Jag anhåller att få veta om något protokollsutdrag rörande denna fråga ankommit från de öfriga Stånden.
I anledning häraf tillkännagaf undertecknad, att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut i frågan ej ankommit.
Leijonhufvud: