Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stir måtte förklara, att här ofvan intagna vilkor och föreskrifter, — med iakttagande af nu tillstyrkta förändringar af andra och tredje punkterna, — skola blifva gällande för civile embets- och tjensteman»; och framställdes härefter propos. först å bifall till Utskits förslag oförändradt, dervid svarades nej jemte ett eller annat ja, och sedermera å bifall till Gr.
Lagerbjelkes förslag; hvarefter och sedan denna sednare propos. besvarats med många ja jemte några nej, H.
Utskits förslag i det sednare mom. blef härefter, uppå gjord propos., af It. o. Ad. bifallet.
Sedermera föredrogs
Utskits yttrande i afseende å frågan om de allmänna grunderne för embets- och tjenstemäns pensionsrätt.
Utskits uti 4:de punkten gjorda hemställan rörande frågan om eu allmän indragning af Kanslist-och Kopistbefattningarne. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 3/t 3 e. m.
Lördagen den 11 Fchrnari 1860.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits d. 4 och 8 dennes bordlagde Uti.
Nio 49, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra Hufvudtitel. *32 Den II F s b mi * r1 • . m. l:sts punkten.
Mom. litt. n. Frih.
Rehbinder, Fredrik Wilhelm: I)å Exped.Chefs Embetet i Just.Stafs-Exped. är ett särdeles vigtigt embete, då det är ganska beroende af lönen, huruvida dertill alltid kunna erhåll*s skickliga personer, och då 5,5 00
Rdr icke rimligen kunna anses vara för högt tilltagne för en hög embetsman att derpå lefva i Stockholm. — anhåller jag för min del om afslag å StatsUtsk:ts förev:de Bet. och prop. på bifall att Exped.Chefen i Just.
StatsExped. måtte få behålla samina lön, som lian under sednaste statsregleriugs period åtnjutit.
Det är en kand sak att äfven de allra mest an språkslösa personer, som höra till ståndspersons-klassen, behöfva 5 å 6000 rdr om året för att uppehålla sig och sin familj.
Jag känner speciell en grosshandlare, visserligen en bland de större, men icke bland deni, som lefva mest, utan tvertom ganska beskedligt, och han har berättat mig att hans lefnndskostnad uppgår till 15,000 Rdr om året.
Vi hafva äfven sett en uppgörelse från en embetsman här i staden, som har en inkomst af 3.500
Rdr ordinarie lön, och 1,000 Rdr, som han på något annat sätt förskaffar sig; han har hustru, tre barn och två tjenstehjon; men ehuru han hushållat så strängt, att han endast beräknat 2'/j mark smör om året för sitt hushåll, hafva endast med största möda dessa 4,500 Rdr räckt till.
Nu hemställer jag, om en Exped.Chef i Just.StatsExpedm skall tjena för 5,000?
Om linn är ogift, kan det visserligen vara tillräckligt; men lian kan hvarje dag gifta sig och få familj.
Jag förnyar således min anhållan om prop. på 5,500 Rdrs lön åt ifrågavrde Exped.Chef. H.
Exc Hr Frih. De Geer, Louis:
Då StatsUtsk:t i den föreslagna regleringen af andra hufvud-titeln i allmänhet så välvilligt gått K. M:ts Propos. till mötes, är jag ledsen att för min del icke kunna medge de lå afvikelse!-, som Utsk:t föreslagit.
Med fästadt afseende på Exp.-ChefsEmbelets vigt, anser jag likväl att någon nedsättning i K.
M:ts prop. icke kan ske utan verkligt mehn.
För så vidt Konungen, vid valet af 6ina föredragande rådgifvare, icke skall vara inskränkt till egentliga fackmän, så är nödvändigt att till Exp.-Chefsplatser kunna erhållas du skickligaste embetsman inom facket, och, äfven under förutsättning att Departements-Chefen eger full fackkännedom, äro Stats-Råden så öfverhopade af göromål, att de ganska väl behöfva en man, på hvilken de kunna lita sorn på sig sjelfva.
Vid Exped.-Chefsplatsernas inrättande 1840 års riksdag bestämdes deras arfvoden också till 4,500 Rdr Rgs, under det att lönerna för äldsta Kevisions-Sekreterarue voro omkring 2,000 Rdr och för äldsta Hof-Ratts-Råden 1,800 Rdr bko, med någon förhöjning för spanmålsberäkning under lönen.
Exp.- Chefen aflönades således då omkring 50 proc. högre än nämnde embetsman.
StatsUtsk:t har nu föreslagit att de skulle sättas till samma lönebelopp, hvarigenom Revisions-Sekreterarne och Hof-Rätts
Råden - I)eii II Februari e. ni Råden i sjelfva verket skulle få bättre lönevilkor, emedan de hafva löner på stat och äro genom dem berättigade till pension på indragningsstaten; hvaremot Exp.-Cheferne endast ega förordnande till tjensten, hvarifrån de kunna skiljas när sorn helst och som icke berättigar dem till någon pension, ifall de stanna qvar så länge på sin plats, att det eljest kunde komma i fråga, Man kan af Utskits motiver icke med full visshet bedöma, huruvida Utsk:t härmed endast afsett Exp.Chefen i Just StatsExpedm, eller om samma skäl komma att anföras i fråga om de öfrige Departementens Exp.Chefer.
Med afseende derpå att Exp.Chefen och Exp.Sekreterarne i Utr.- Dep:t af Utsk:t blifvit bibehållna vid de af K.
M:t föreslagna lönebelopp och då dessa embetsman förut varit lönade lika med motsvarande grader inom Just.StatsExpedm, så synes någon anledning att antaga, att Utsk:ts nedsättning endast gäller Just.Departementet.
Vid föregående Riksd. har också åtskilliga gånger blifvit uttryckt den mening, att Exp.Chefen i Just.StatsExp. skulle vara mindre träget sysselsatt än Exp.Cheferna i öfrige StatsExpedirna; det må också till en del hafva varit en sanning, men jag får fästa upmärksamheten på att förhållandet är numera väsendtligen förändradt.
Såväl efter K.
Mits som StatsUtskits förslag kommer nemi. en af BvråChefsplatserne derstädes att indragas, hvarigenom de öfriga embetsmännens inom expeditionen göromål ökas.
Men en ännu större tillökning i arbetet har Exp.Chefen erhållit, derigenom att honom numera utöfver hvad instruktionen (örtskrifver, är updraget att deltaga i föredragning och beredning af lagfrågor.
Derigenom uptages särdeles mycken tiel för honom, dels emedan de lagreformer, som liro å bane, äro så manga, att en föredragande icke kan medhinna alla expeditioners föredragning, och dels emedan Exp.Chefen måste deltaga i beredningen ecb diskuterandet äfven af de lagförslag, som af honom sjelf icke föredragas.
Jag anhåller således att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, måtte bestämma nu ifrågavarande embetsmans lön till 5,500 Edr.
I motsats till de 2:ne Hrr, som hittills haft ordet, får jag yrka bifall till StatsUtskits förslag, och tror att de motiver, på hvilka detta grundats, äro ganska välbetänkta.
Jag har dessutom till mitt yrkande samma skäl, som jag redan förut på detta hus anfört.
Jag sätter nemi.
Exp.- Cbefer i jemnbredd med en regementschef.
Denne sednare har omkring 3,600 Rdr bko.
Af denna lön kan man anse att 600 bko afgå i afdrag på ackordräntan; sål. får Exp.Chefen, äfven om Utskits förslag antages, mer än Reg.chefcn, om ock han kommer på indragningsstat.
För öfrigt får jag påminna Hirne att det icke är brist pä intresse för löntagare, utan tvertom intresset för hela Svenska folket, som bjuder oss att iakttaga den största sparsamhet.
Af dessa skäl förnyar jag mitt yrkande på bifall till StatsUtskits förslag.
Det är ur Statens intresse som jag yrkar att denna lön, hvilken under uuv.-de statsrégl.period H. III.' 28 434 Den 11 Februari e. m. varit bestämd till 5,500 Rdr, äfven matte bibehållas vid samma belopp.
Jag kan icke, i likhet med den siste tal., draga den slutsats, att, emedan Staten nu lånar pengar till sina järnvägsbyggnader, skall den aflöna sina tjenstemän på ett sätt, som ieke öfverensstämmer med hvad desse hafva rätt och skäl att fordra.
Statslån för jernvägarne och embetsmännens löner hafva enligt min upfattning med hvarandra icke det ringaste sammanhang, och vrkar jag derföre att, med afslående af Utsk:ts hemställan, Expeditionschefens för Just.StatsExped:n lön måtte bestämmas till 5,500 Rdr.
Hr Stjernsvärds yttrande i denna fråga kan i korthet tolkas så, att emedan Reg.chefen är illa lönad, så bör äfven Exp.chefen i just.statsexpedm vara det.
Jag kan icke finna att häri ligger något sammanhang.
Men nu är icke förhållandet sådant, som Hr Stjernsvärd upgifvit.
Reg.chefen har visserligen 3,600
Rdr bkos lön, men de flesta af dem ega boställen, som äro uppskattade till vida lägre belopp än de i sjelfva verket äro värde.
Sål. tror jag, att det finnes reg.chefer, som tjena i bko och derutöfver mot hvad exp.cheferne hafva i lön, äfven om denna sednare komme att bibehållas vid de 5,500 Rdr, som här äro ifråga.
Jag fortfar säl. i min anhållan.
Jag ber att få fästa ordbdens i Stats Utsk:t upmärksamhet derpå, att anledn. till den tillökning, som vid förra Riksdagen beviljades i tjenstemännens löner, var den dyra tiden eller att denna tillökning ansågs som ett dyrtidstillägg, ehuru man nu söker att förvandla det till ordinarie lön.
Det är detta skäl, som StatsUtsk:t haft för ögonen, då det stiliserat sitt Bet. i sådana ordalag, som der finnas.
Om någon Reg.chef genom en oriktighet fått sitt boställe lägre upskattadt än det verkligen är värdt, så är väl detta icke något skäl för den åsigt, Frih:n förfäktar, eller att öka Exp.Chefens för Just.StatsExpedm lön med ett belopp utöfver hvad de Statens tjenstemän kunna hafva, som med honom i göromål må anses liktydiga.
Jag fortfar att yrka bifall till denna punkt.
Oaktadt denna fråga blifvit fullständigt utredd af Frih.
De Geer och R. o. Ad. förmodligen efter en sådan utredning icke hyser tvekan att bifalla hvad K.
M:t föreslagit och följaktligen afslå StatsUtsk:ts Betänk, i denna del, har jag dock begärt ordet, emedan det ligger vigt uppå att en gång för alla uttala sin åsigt, rörande den ifrågasatta löneförhöjningen.
Den siste talaren har ånyo framkommit med ett skäl, som efter mitt omdöme icke håller streck.
Han har nemi. sagt att löneförhöjningen vid sista Riksdag egentligen afsåg den dyra tiden.
Vi böra dock komma ihåg att om den dyra tiden framkallade dessa lönetillökningar, så sattes de dock icke uteslutande hufvudsakligen med afs. på denna dyr-tid, utan derföre att penningen förlorat en del af sitt värde; d. v. s. att varor i allmänhet stigit i pris, hvilket må - Den 11 Februari e. m. ste medföra en förändring, såsom alltid blir förh:det då lönerna bestå i kontanta penningar.
En sådan åsigt har också i dag på f. m. blifvit godkänd af R. o. Ad., då Ståndet bifallit första punkten af Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 48, deri föreslaget blifvit att nedsättning efter någon viss procentberäkning, utan afs. å att lönerna vid sistförflutne
Riksdag sattes med hänsigt till den dyra tiden, icke skulle vinna afseende.
Denna fråga har sål. blifvit afgjord på ett, som mig synes, ganska riktigt och rättvist sätt.
Den jemförelse, som Hr Stjernsvärd här gjort emellan Exped.. och Regeinents-Che fer, eger till viss grad sin riktighet, emedan personer, som hafva ungefär samma embetsställning, böra hafva lika lön.
Exped.Chefen befinner sig dock i något högre ställning i afs. på rang, emedan han har general-adjutants, då deremot Regtts-Chefen endast har Ofverstes rang.
Exp.-Chefens ställning är dessutom i visst fall ansvarsfullare, om ock den, i afs. pä triigenheten, kan anses ungefärlig med Reg:ts-Chefens, emedan han understundom måste inträda såsom föredragande inför regeringen.
Detta kräfver ett mera ansträngande och mera omfattande arbete, än den behöfver underkasta sig, som endast egnar sig åt en detalj. llegits Cheferne hafva, såsom bekant är, 6,000 rdr i lön; om tili denna lön är något större än Exp.- Chefens, så kan det, med afs. på deras representations-skyldighet, vara riktigt.
Men skulle platsen aflönas med afs. på sjelfva ansvarsbestämmelserna, så skulle jag för mm del tro att Exped.-Chefens lön borde höjas till hvad Regits-Chefen har, eller 6000 rdr.
Då detta nu icke är föreslaget eller yrkadt, finner jag så mycket mera anledning att anhålla om bifall til) hvad K. M:t föreslagit.
Med au1, af den värde siste talarens yttrande, ber jag få fästa upmärksamheten derpå, att här icke rangen, utan tjenstebestyret, arbetet, vigten af befattningen böra ifrågakomma vid anslags beviljande och vidhåller jag att Reg:ts-Chefen i dessa afseeuden är fullt jemförlig med Exped.-Chefen.
En värd tal. har yttrat att Reg:tsCheferne skulle ega en vida större lön, än som pä papperet upgifves, men man torde ihågkomma att från lönen en mängd afdrag ske, som betydligt minska den summa, hvilken förekommer i staten, och om man derefter jemför Reg:tsChefens lön med Exeped.-Chefens, så blir behållningen för den förre icke större än den summa, StatsUtsk:t tillstyrkt för den sednare.
Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag i denna del.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag och dels att, med afslag derå, Expeditions Chefens uti JustitieStatsExpeditionen aflöning måtte bestämmas till enahanda belopp, hvarmed densamma under innevale StatsRegleringsperiod utgår, eller 5,500 rdr rmt; framställdes propos. först å bifall till Utskottets förslag, dervid svarades nej, blandade med några ja, och derefter å förslagets afslående samt den i fråga v :de aflöningens bestämmande till 5,5 00 rdr rmt, hvilken sednare propos. besvarades med Oeii 11 Februari e. m. starka ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Mom. litt. h. Utskits förslag angående lönen för ByråChefs-befattningeri.
Af enahanda skäl, sorn blifvit framsta
Ide vid nästföregående punkt, yrkar jag att Byråchefens i Just.StatsExped. lön måtte utgå med samma belopp, som nuvide IiiksStai uptager, nemi. 4,500 rdr.
Lika med den föregide taL anhåller jag att li. o. Ad. täck tes bifalla hvad K.
M:t förslagit jemväl i fråga om ByråCbefen i Just.StatsExped.
4,500 rdr i lön kan väl icke anses för högt för en sådan embetsman, då man besinnar att Exp.Sekret. graden är den högsta, hvartill den stora mängden af dem, som söka sin- fortkomst inom K. Mits Kansli, kunna hoppas att komma vid framskriden ålder.
Dessutom bör man älven laga i betraktande att vigten af deras befattningar ökas i den mån, sorn den afsedda och i Just.Bepitet redan genomförda organisationen kommer att fullbordas; enligt hvilken hvarje Exp.Sekreterare bl ifver
Chef för en afdelning eller byrå, der ärender af viss beskaffenhet beredas, och för hvilket ändamål både skicklighet och insigter tagas i fullt anspråk.
Jag anhåller att ifrågavrde Embetsmans lön måtte sättas till 4,500 rdr.
Efter det öfveriäggningen härmed ansets afslutad samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats, att K. o.
Ad. med afslag ä Ulskits förslag, måtte bestämma den i fråga vide lönen till 4,500 rdr rint. gjordes propos. först å bifall till Utskits förslag, besvarad med nej jemte ett eller annat ja, och sedermera å förslagets utslående samt lönens bestämmande till 4,500 rdr, hvilken sednare propos. besvarades med många ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Utskits yttrande i anledn. af frågan om Expeditionssekreterare!)
Lovens förflyttning på allmänna Indragnings Staten.
Utskits hemställan angående ett arfvode lör beredning och föredragning af lagärenden.
Momentet litt. c. Utskits förslag angående anslag till arfvode!) för extra tjenstgöring.
Den 11 Februari e. m. 437 Ulskits hemställan angille Kanslist- och Kopist-lönerne samt yttrande rörande hela Expeditionens uti tabellen Litt.
A. uptagna anslag.
Jag anhåller endast att få fä sta upmärksarnheten derå att, i följd af R. o.
Ad:s fattade beslut om förhöjning af Exped.Chefens och ByråChefens löner utöfver de af StatsUtsk. föreslagna belopp, en forti uri ring i slutsummorna bör iakttagas.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts förslag bifallet, dock med förbehåll om iakttagande af de förändringar i afseende å summorna, hvartill R. o. Ad.-s förut fattade beslut föranleda. 2:dra, 3:dje och 4:de puukternc.
Utskits förslag och tillstyrkanden biföllos. 5:te punkten.
Utskits hemställan i ani. af en inom BondeSt:t väckt motion om KrigsHofRutteus indragning.
Frih. Creutz, Steffan: Utsk:t an‘ör här att vid seduaste Riksdag R.
St:r anhöllo det K.
M:t täcktes taga i öfvervägande, huruvida ej KrigsHofRätten kunde indragas och de dithörande målen öfverflyttas på de öfriga Hof-Rätterna, samt att K.
M:t deröfver hört ej mindre KrigsHofRätten än ock K.
Mits och Rikets HofRätter och Högsta Domstolen, men att ärendet förfallit, emedan K. M:t ansett R.
St:rs skrifvelse icke till någon åtgärd föranleda.
Då nu under denna Riksdag åtskilliga personer yrkat på att ifrågavide
Domstol måtte uphäfvas, samt, såsom nämndt är. fö regående Ständer äfven hos K.
M:t derom anhållit, så synes tiden vara inne att betänka denna sak.
I allmänhet skulle jag tro att KrigsHofRätten är den olämpligaste Domstol, som finnes, och, i likhet med de gamla KämnersRätterna och SlottsRätterna, bör uphäfvas.
Då K. M:t hört HofRätterna och Högsta Domstolen i dessa ärenden, så synes deras afstyrkande svar kunna härleda sia derifrån, att, enär ingen särskild afdelning blifvit för sådana mål inom HofRätterna inrättad, så hade inga särskilda löner, i följd deraf, blifvit anslagna, hvadan en mängd militär-mäl skulle komma att föröka de vanliga ärendena i HofRätterna.
Hvad nu beträffar det anslag, som KrigsHofRätten haft förul sig anslaget, så har jag ingenting att deremot invända, utan har blott velat yttra mig öfver denna fråga i allmänhet, enär jag varit motionär i detta ämne.
Med ani. af den siste talarens yttrande, har jag velat meddela den uplysning, att den nu omförmälde motionen är nu remitterad till behandling af LagUtsk:t och att dess Utlåt, inom kort kommer R. o. Ad. tillhanda.
I fråga om sjelfva 438 Den 11 Februari e. m. saken åter, anser jag mig böra nämna att, i ani. af R.
St:rs vid sistl.
Riksdag till K, M. aflåtna underd. skrifvelse med anhållan, att K.
M. ville taga i nådigt öfvervägande, huruvida KrigsHofRätten kunde indragas, inhemtade K. M. utlåtande af Dess Högsta Domstol och Rikets samtlige HofRätter, hvilka alla, med undantag af Götha HolRätt, afstyrkte KrigsHofRättens indragning af skäl, att någon besparing derigenom icke vore att vinna så länge KrigsRätterne äro inrättade så, som de f. n. befinnas, eller att nästan blott militärer handlägga målen i första instansen, samt att för organiserande inom HofRätterna af sådane afdelningen, som borde handlägga krigsärenden, skulle erfordras betydliga omkostnader utan att det af R.
St:r åsyftade ändamål vunnes.
På dessa skäl har K. M. funnit att R.
St.-rs underd. skrifvelse icke kunde till någon åtgärd- föranleda, och R. o. Ad. torde, vid sådant förhållande, icke heller hafva ani. att nu besluta KrigsHofRättens indragning.
Att besluta någon indragning af förut va rande anslag, det kan icke komma i fråga; men då Gr.
Sparre ansett att det skulle föranleda ökade utgifter och kostnader att förlägga railitär-målen till HofRätterna, så synes lämpligt hafva varit att den summa, som nu nr anslagen till KrigsHofRätteo, öfverflyttas på HofRätterna, hvaremot dessa skulle komma att behandla inilitär-målen.
Den summa, som nu är föreslagen, eller 12,5 55 rdr 50 öre, synes mig vara tillfyllestgörande för ett så beskaffadt ändamål.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan bifallen.
Utsk:ts förslag ang:de KrigsHofRättens aflöningsanslag.
Då ifrågav:de punkt står i sammanhang med den föreg:de, har jag ej ansett nödigt att förr än nu yttra mig.
Jag påminner mig ganska väl hvad som inom R. o. Ad. anfördes vid förra Riksdagen, då frågan om KrigsHofRätten förevar. R. o. Ad. afstyrkte då KrigsHofRättens indragning på skäl, som jag äfven delade, och biföllo, med hänseende till dess organisation, ett förslag, som af Gr.
Sparre och mig gemensamt framställdes.
Vi voro nemi. af den åsigt, att KrigsHofRätten icke kunde indragas, men väl omorganiseras.
Den hufvudsakligaste förändringen borde bestå deri att de miiitär-ledamöter, som förordnades att hafva säte och stämma i nämnde HolRätt, skulle på viss tid vara oafsättliga.
Denna åsigt delades af chefen för landtförsvars-depart. samt slutligen af R. o. Ad., och jag anhåller derföre att
Ståndet måtte lemna sitt bifall till ifrågav:de punkt, hvilken åberopar ett beslut, som vid förra Riksdagen utgjorde R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Såvidt jag kunde fatta, begärde den siste tala ren icke någon förändring i det beslut, hvari Utsk:t ronde denna Den 11 Februari e. m. punkt stannat, utan blott ett tillägg i motiveringen.
Jag kan icke inre hvad nytta detta tillägg skulle medföra.
Den omständigheten, att It.
St:r beslutat att icke upföra KrigsHofRätten och Fångvårdsstyrelsen på ordinarie stat, är ju alldeles tillräcklig för det åsyftade ändamålet och något ytterligare tillägg är alldeles icke nödigt.
Jag vågar således anhålla öm bifall till Utsk:ts förslag i denna del.
Jag tror icke att det förbehåll, som jag fästat vid bifall af SlatsUtsk:ts förslag i denna thel, på något vis innehåller någon ny fråga, men då det förefaller mig sannolikt att R. o. Ad. ännu hyser samma tanke om KrigsHofRättens olämpliga organisation, som Ståndet vid en föreg:de Riksdag uttryckt, vågar jag, med åberopande af hvad jag nyss haft äran anföra, fortfarande anhålla om Hr Gr:ns o. Landtm:s propos. på bifall till punkten med ifrågav:de förbehåll.
Det är så mycket mera olämpligt att göra ifrågav:de tillägg, som det ännu ieke är afgjordt hvad beslut R. o. Ad. kommer att fatta på LagUtslcts framställning i ani. af det gjorda förslaget om KrigsHofRättens indragning.
Det är möjligt t. ex. att LagUtsk:t afstyrker denna indragning, på grund deraf att K.
M. nyligen vid föredragning af detta ärende icke funnit R.
St:rs skrifvelse föranleda någon åtgärd och att denna LagUtsk:ts hemställan vinner representationens bifall.
I sådan händelse vore det ju att yttra sig i förväg öfver ett ärende, deri R.
St:r först sednare komma att fatta beslut.
Jag vidblifver således min anhållan.
Det är icke utan en viss förundran som jag nu tinner mig invecklad i tvist med en person uti en fråga, ronde hvilken jag med honom var af alldeles enahanda åsigt vid föreg:de Riksdag.
Protma kunna utvisa att jag icke afvikit från min då yttrade åsigt.
Sparre yttrat om LagUtsk:ts möjligen blifvande beslut, tror jag icke det ringaste inverkar på det beslut, som R» o Ad. kommer att fatta; ty 0111 li. o. Ad. bifaller anslaget, så kan icke, ehvad LagUtsk:t än må bestämma, någon förändring i detsamma ega rum före nästa statsreglering.
För öfrigt har jag aldrig yrkat att.
KrigsHofRätten skall indragas; ty jag anser högst olämpligt att ställa militären under civila domstolar.
Jag har svårt att tro det R. o. Ad. katr lemna sitt bifall till hvad Hr Stjernsvärd föreslagit.
En motion har nemi. blifvit väckt, ang:de KrigsHofRättens indragning; ehuru det visserligen kan vara troligt att R. o. Ad. uti denna fråga vidhåller sitt vid förra Riksdagen fattade beslut, vore det dock emot grundlagens bestämda föreskrift stridande, att a priori, d. ä. innan LagUtskds
Betänk, uti frågan inkommer, om denna fråga fatta 140 Den 11 Fe bruer i e. m. beslut.
.lag anhåller (lerlöie att R. o. Ad behagade afslå Hr Stjernsvärd* yrkande.
Jag instämmer med den siste talaren sä mycket hellre, som jag icke kan föreställa mig att någon omorganisation kan komma i fråga, då ii. St:r hafva hört K. M. uttala sin mening, att KrigsHofliätten skall fortfara sådan den nu befi tines, man må nu tänka derom och önska hvad man vill, sedan R.
St:r en gång beslutat denna domstols uphörande.
Ugglas hvad följden skulle blifva om LagUtsk:t t. ex. skulle afstyrka KrigsHolRättens bibehållande och detta förslag nntoges.
Månne icke detta afstyrkande skulle utrifva det beslut, som nu fattas?
Det är nu fråga om en summa nf 12,550 lidr 50 öre såsom anslag till KrigsHofliätten. i och roed detsamma denna summa blir af li. o. Ad. bifallen, tror jag icke att någon indragning af KrigsHofRätten kati inverka på R, och Ad;s beslut.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag oförändradt, och dels nf Hr Stjernsvärd bifall dertill med det tillägg, att R. o. Ad. åberopade sitt vid förra Riksdagen rörande KrigsHofRätten fattade beslut; och förmodade H. Exc. att Hr Stjernsvärd uti det föreslagna tillägget åsyftat ett af R. o. Ad. den 4 April 1857 fattadt beslut, i anleda, af väckt fråga om KrigsHofRättens indragning.
Det är frågan om KrigsHofRättens om organisation, som jag anhåller att R. o.
Då det är fråga oro huruvida sista R.
Stro hafva beslutat indragning eller omorganisation af KrigsHofRätten, och Hr Stjernsvärd synes vilja framhålla att K.
Stro då yrkade endast omorganisation, så har jag endast velat påpeka det misstag, som ligger häruti, emedan det var R.