Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af den 4 dennes, i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse om Riksgäldsr Verket i den del, sorn angar det under sistnämnde Verk lydande GeneralAssistanceConr toir, samt öfver de hos RiksStånden väckte motioner i samma ämne.
Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och Economie- Utskotten:
Af den 8 demus, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 16 sistlidne April meddeldtfc Betänkande, om inrättande af Allmänna Arbets- och Correctipnshus på Borgholm och i Wadstena.
Fi ■ån BaiuoUishottet ■
Af den ro dennes, angående prägling äfen medalj till åminnelse af vigtiga händelses under närvarande Riksmöte. jDen 16 Junti f. ml *3 Fran Lcig- samt Allmänm Besvärs~ och Ek onotnie Utskotten; Af dm 3 dennes; 1) Rörande väckt motion om öfverseende och granskning af hvad Allmänna Lagen och SkogsOrdningen innehålla, i afseende å Skogs* hushållning och åverkan. 2) Angående gjorde anmärkningar vid Utskottens den 16 sistlidne Mars meödeldte Betänkande, i frågan om förändringar uti de, rörande Enskiftes delningar, utfärdade Författa ningar.
Fran Allmänna Besvärs- och Ekonomie!)'tskottet 1 F) Af den ig sistlidne Fehrnarii, i anledning af väckte frågor så väl om upphörande af frikallelsen för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskapet uti kostnaderne för deras
Hus och Tomter i Städerne till Kyrko-?
Frest- Skole- och RectorsBostälIs-byggnaders samt öfrige StadsEgendomar ålagde skyldighet ter, som ock derom, att de onera, hvilka till-? höra Gårdsägare bland Städernes Borgerskap, måtte utsiräckas lill alla Fastighetsägare i Städerne utan undantag. 2) Af den S dennes, öfver det af Kongl.
TahellCommissionen aflenmade sammandrag af TabellVerket för sednast förflutne qvincjuee* Dm 16 Junii }. »«. pium jemte förslag till ändringar och förbät» triugar uti Tabellernes framtida inrättning. 3)
Af sar,irna dag, innefattande förslag till jemkning emellan RiksStånden i deras fattade beslut, rörande frågan om skyldigheten att afskala barken å utsynte pkar.
Vi supra.
S D. Då nu å nyo föredrogs Stats- samt Ali* manna Besvärs- pqh EkonomieUtskotfens dep 8 dennes afgitne, samt den if i samma månad på bordet lagde, Utlåtande j anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens den 26 sistlidr.e April meddeldte Betänkande öfver Kongl. Mstpt?
Nådiga proposition, angående särskilte ansfalters vidtagande, till förekom-? mande af stegring i priset å d?t grofva brödet i Hufvudstaden; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit flen 4 si$tlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlå<j lande borde läggas til!
Handlingarne. yt SiPFa - S- D. yid fprnyad föredragning af Stats- och KagUtskottens den 4 dennes afgifne, samt dep 11 i samma månad pa bordet lagde, Utlåtande, \ anledning af gjorde anmärkningar vid Utskotfens den 17 $istljdne April ineddeldte Betan* bände öfver väckte motioner, oiq nödvändigKefen att förekomma afgörande emellan Rik^ gggame utaf sådane t^tåT, hvilka tillhöra Rifei ja*.
Den 16 Junti f. m. 25 sens Ständers pröfning, samt om förbuds utfärdande, att, utan Riksens Ständers föregångne beslut, proponera någon allmänhet utgifter; fapn Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Beränkancje redan blifvit af de Irenne öfrige Respective RiksStånden bi fal— Jit, lör sin dej dervid nu mera låta bero.
Ut supia.
JJpplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial pch Utlåtanden:
Från SiafsUlskottet:
Af den 10 denne t: 1) Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående Recognjtionssko^ parne. 2} Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående Krono-skogarJ nc6 användande. 3) Öfver gjorde anmärkningar i fråga om gn förbättrad hushållning med Ekaskogarue.
Från Stats- sanit Allmänna Besvärs- och fLketlopiie-Utskott en: 1) Af den 8 dennes, I anledning af gjorde äPtnärKpingar yid UlsKottens Betänkande, an-i 26 Den x 6 Junti f. m: gående väckt fråga om inrättande af en BergJ verks Skola.
Af den 10 denne f: 2) I anledning af väckt motion om för-*' ändring i Indelta Regementernas beklädnadsätt, 3) Öfver gjorde anmärkningar vid Ut-*- skottens Betänkande, rörande Afrads- och Kro^ notiondeSpannmålens utgörande m* m 4) I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Utlåtande öfver Herr Munck af Rosenschöids Anförande, angående vidtagande af sådane medel, hvilka återföra välmåga inom Landet. 5) Öfver gjorde anmärkningar vid Utkottens Betänkande, angående Höganäs Stemj kolsVerks öfvervägande af Staten.
Hans Excellmce Herr Grefven och LandiMar skalk en tillkännagaf, att till Hans Maj:£ blifvit öfverlemnstde Kongl. Maj:ts sistlidna gårdag å RiksSalen uppläste Nådiga Tsl till Riksens Ständer, angående sanction å Grund^ lags-frågor och Lagfrågor, samt hemställde, om icke Högsfberörde Nådiga Tal nu kunde inför Ridderskapet och Adeln uppläsas, fös att uti dagens Protocoll iatagas.
Den 16 Junti f. 27 Härefter upplästes följande:
Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske
Sedan J, Gode Herrar och Svenske Män,; under den li sistlidne April, till vinnande af Mitt Nådiga bifall, öfverlemna de lagligen beredda, från 1815 åre Riksdag hvilande, samt vid innevarande af Eder gillade och antagne förslag till ändring i Rikets Grundlagar; har Jag, efter att hafva inhämtat Mitt StatsRåds underdåniga tankar, stannat i följande beslut:
Till hvad J, angående 41 och 81 §. §. af RegeringsFormen, samt 3 §. 9 morn., 5 §., t, 4, fij 7, 8 momenterne af TrycktrihetsFörordningen i underdånighet föreslagit, har Jag hatmed velat lemna Mitt Nådiga bifall.
Deremot har Jag icke funnit skäl sitt gilla <?ch antaga de af Eder föreslagne förändringar uti 29 och 37 § §. af RegeringsFormen, 68 §. af Riksdagsordningen, samt uti 1, §., 5, 6, 7 och 8 momenterne, och 4 §. 7 momentet af TryckfrihetsFcrordningen, Jag föxblifver Eder, Gode Herrar och 28 Den 16 Junit f. nu Svenske Män med all Kongl. Nåd ock Ynnest, städse väl bevågen. carl johan.
Enligheten med Höga Originalet, intygar <3, af Wetterstedt.
Maj:ts Tal till Rikets Ständer, rörande Sanction å Lagfrågor, uppläst på Rikssalen, i Stockholm, den 15 jonii 1815.
Välborne, Adle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Väliärde, Areborne, Förståndige, Välaktade, He, dcrvärde och Redelige, Gode Her-? rar och Svenske
Uti underdånig skrifvelse af den 2 sisN lidne Mars håfven J, Gode Herrar och Sven-; ske Män, hos Mig i underdånighet anmält, hurusom, enär uti mål, sorn å lif och ara gå, de beslut, hvilka fattas af KämnersRätterne uti Stockholm och RådstuguRätterre i de Städer, der KämnersRätt endast ransakar, alltid skola understälinsHofRäUens pröfning, och hvad ii issa* ker angar, HofRättensDomar än vidaretill Kongl. Maj;ts skärskådande öfverlemnas, J ansett de skäl, hvilka föranledt till den, genom Kongl.
Förordningen den 19 Julii J 815 stadgade förändring i domfört antal Ledamöter i HofRätterne, vara ännu mera gällande, att i enahanda Dm 16 Junii f. m, 29 »ion förminska antalet af de Ledamöter, hvilka i Kämners- eller RådstuguRatterne böra öfverVara dylika måls afgörande, äfvensom J, beträffande andra mål, som i RådstuguRätt förekomma, ansett det innefatta en stridighet i Lagskipningen, att då i ÖfverRätt alla mål, utom de, hvilka å lif och ära gå, kunna pröfvas och afgöras af fyra Ledamöter, så vida de äro om slutet ense, likväl uti RådstuguRätt, ehuru UnderDomstol* fem Ledamöter erfordras, för att utgöra ddtnfört antal}
Och håfven J, på dessa skäl, för Eder dei beslutit den förändring i 23 Cap- 1 §« RättegångsBalken, att KämnsrsRätteme i Stockholm Uti de brottmål, som å lif och ara gå, samt RådstuguRärterne i allmänhet uti dessa och alla andra mål, må anses Domföre, då tfe Ledamötar der-, uti såsom Domare deltaga.
Efter det Jag häröfver inhämtat Mitt Stafse
Råds och Högsta Domstolens underdåniga utlåtande, har jag, tili hvad J* Gode Herrar Och Svenske Män, sålunda hemställt, i Nåde?
Velat lemna bifall} hvarom Jag i behörig ord-: ning viii låta Kungörelse utgå. / J häfvert afvert, Göde Herrar och Sven4 ike Män, Ufi underdånig skrifvelie af dea 31 nasti.
Mars förmält, att då fråga hos Eder blifvit väckt, huru 12 Cap.
GiftermälsBalken bör förJ Stås, i afseende på beskaffenheten af de betyg, hvarmed för Presten må styrkas, att,afvittring är lagligen skedd, när Enkling elier Enka skall träda i annat gifte, J väl å ena §i« 30 Dsii 16 Junii f. mi dan funnit nödvändigheten af de stadganden r §. innehållerj att Enkling eller Enka ej får ingå nytt Giftermål, förrän den aflidne Makans Arfvingar blifvit afvittrade, och att, till förekommande af denna Lags öfverträdelse, vigsel ej må tillåtas, innan afvittringen kan bevisas^ men ock, å den andra, antagit, att det af Lagstiftaren nyttjade ordalag: det afvittringen skall vara lagliga skedd, så mycket mindre kunde åsyfta, att den Prest, hvilken viger Enkling eller Enka till nytt giftermål, dessförinnan bör pröfva afvittringens laglighet, som en sådan pröfning och utredning både öfverskrider hans Embetsbefattning, och jemväl ofta blefve för honom omöjligj i sammanhang hvarmed J, Gode Herrar och Svenske Män, trott Lagens kraf och ändamål i förberörde föreskrift fullkomnad! och vunnet, då Enkling eller Enkl för Prosten, sorn förrättar vigseln, med behöriga handlingar visare att qvarlåtenskapen efter den aflidne
Maken är upptecknad, och boet emellan den efterlefvande och den dödes arfvingar deladt, utan att Presten behöfver ingå i forskning om uppteckningens och delningens laglighet, eller huruvida, på grund af den sistnämnde, hvarje arfvinge utfått hvad honom dervid blifvit tillagdt j och i händelse otn delningen uppstått tvist, som ej kunnat genom förening biläggas, borde Giftermålet och vigseln derigenom icke uppehållas och hindras, enär Enkling eller
Enka hos Domaren eller Konungens Befallningshafvande ställer godkänd borgen för hvad somomtvistas•, utaf hvilka skäl, och emedan Lagen icke så full-, Den 16 Junii f. ;n. 3i hemligen bestämmer, hvad Prest vid ifrågavarande tillfälle bör iakttaga, att ju ovisshet hos honom kunde uppstå, huruvidt hans plikt må sträcka sig, J föreslagit en dermed enlig Förklaring öfver 12 Cap. i och c- §.
Efter mitt StatsRåds och Högsta Domstol lens hörande, bar jag i nåder samtyckt till berörde eder underdåniga hemställan, samt för^ ordnat, att till förtydligande af hvad som bötr förstås m d de deri förekommande orden: ”behörige handlingar”, skaili den förklaring, som derom kommer att utfärd:?s> närmare bestämmas, att hvad afvittring beträffar, Präst äger förrätta vigsel, då för honom uppvisas
Bouppteckning efter dea afledne makan, sarnt antingen ett af behörig person hållet arfskifte, underskrifvet af samtelige Sterbhusdelägare * och om någon af dem omyndig är, af tillförordnad Förmyndare, eller och vederbörande Arfvingars, samt Förmyndares bevis och erkännande, att delningen af den afledne Ma* kans qvarlåtenskap skedd är.
Jemväl håfven J, gode Herrar och Sven-! ske
Män, medelst underdånig skrifvelse af den 1 sisth April, anmält Eder finna Lagen i 17 Cap GiftermålsBalken om mannens och hustruns fördel af bo oskifto icke så bestämd, att ju hos Domare kunde derom uppstå olika begrepp, ledande till vidlyftiga och kostsamma Rättegångar. samt derföre i underdånighet hemställt om en sådan förklaring; ”Att efttr* 32 Dan 16 Junii f. m. lefvande Makes fördel, till det i Lagen utsatte belopp, icke ina af andre det oskiftade boets tillgångar, än den i boet befintliga lösa egendom , beräknas
Och utgå”.
Sedan mitt SfafsRåd och Högsta
Domstolen häröfver blifvit hörde, har Jag tagit detta ärende i öfvervägande , och ehuru Jag anset hvad Lagen derom Stadgar, icke annorlunda kunna förstås, än att den efterlefvande make tillkommande fördel bör endast af boets lösören beräknas, vill Jag dock, då Olika meningar derom uppkommit, och J gode Herrar och Svenske Män, begärt en närmare förklaring öfver Lagens berörde föreskrift, dertill lemna mitt nådiga bifall.
Edligt 1 underdånighet aflåten ytterligar» skrifvelse under den i sist!.
April, håfven J funnit, att sedan Allmänna Brandförsäkringsverket blifvit inrätCadt, kan det icke förvägras den, söin antingen, efter 24 Gap. 5 §.
ByggningaBaikert, äf skyldig att gifva Brandstad, eller uti särskildt inom Häradet eller Socknen afslutad Brandstadsförtning ingått, att, om han för sig ansåg förmonligare, uti nämnde Allmänna Verk försäkra större eller min4 dre dtl af den vid Hemmanet eller egendomen varande åbyggnad, hvaraf blefve en följd, att Hemmans- eller Egendomdnnehafvare, när ban begagnat denna anstalt, och tagit försäkring å hela åbyggnaden eller någon del deraf# icke vidare är pligtig, att fullgöra hvad be* rör - Den 16 Junti f. m, 3i förde § föreskrifver, men deremot icke eller berättigad till den ersättning för afbrände hus, som nästföregående 4 § utstakar, och att han älven äger för sig öppet, att frånträda den brandstodsförening, hvari han förut kan vara delägare} dock som i Allmänna Brandförsäkringsverket icke lemnäs försäkring å lös egendom, men sistnämnde 4 $. förmår, att Hemmans-åbo, vid timande eldskada, skall njuta ersättning för bortmistad säd , föder och den boskap, som till gårdens bruk tarfvas, hvarom ofta i Brandstodsföreningarne öfverenskommes, borde denria rättighet för ifrågavarande Hemmans- och Egendoms-innehafvare, likasom hans motsvarande skyldighet, att, i jemlikhet dermed, deltaga uti gäldandet af en sådan lösöre-ersättning till andre brandskadade, oförändradt bibehållas , så vida sådant icke vore 6tridande emot träffade och stadfastade brandstodsföreningar; äfvensom något hinder derigenom icke uppstod för de öfverenskommelse!: till dylik förening, som hädanefter kunde ingås, dervid vederbörande ägde tillgodonjuta den frihet och den oberoende rätt, sorni Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den $ December 1766. §. 43j samt Kongl. Förklaringen den 1 Augusti 1770 blifvit brandstodsskyldige i allmänhet förunnad; och ålåg, efter eder tanka,- den, som i Allmänna Brandförsäkringsverket sökt och vunnit försäkring på Åbyggnad vid egendom å landet, att genast derefter å nästa Lagtima Ting i Häradet, sådant till öfrige, Brandstodslaget varande delägares ef-* Ridd. 0. Ad.
VII- B, II.
Afd. 3. 34 Sen i6 Junti /. m. terrättelse tillkännagifva och behörigen styrka; hvarjemte, och om denne försäkringstagare sedermera, genom underlåtenhet att uppfylla sine hos Allmänna Brandförsäkringsverket ingångtie förbindelser, gör sig förlustig utaf sin der vundne rätt, kunde han ej för samma åbyggnad i det förra Brandstodslaget, eller den derom upprättade förening, åter ingå annorledes, än efter delägarnes hörande och med deras bifall; varandes utaf Eder föreslagit, att en författning måtte utfärdas, med den ändring och förklaring öfver 24 Cap. 4 och 5 §§.
ByggningaBalken, som J, Gode Herrar och Svenske Män, för
Eder del sålunda beslutit?
Till denna af
Eder gjorde underdåniga hemställan, har jag, efter mitt StatsRäds och Högste Domstolens hörande, jemväl i Nåder samtyckt.
Jag har vidare låtit
Mig föredragas dels Eder underdåniga skrifvelse af den 14 Mars innev. år, hvarmedelst J, Gode Herrar och Svenske Män, anmält Eder hafva antagit den ändring uti 2 Cap. 5 §.
Kyrkolagen: att med undantag af sådane kungöranden, sorn hafva en bestämd Gudelig syftning, och med hvilkas uppläsande i Kyrkorne må hädanefter, på lika sätt sorn hittills, förfaras, alla öfriga till Kyrkorna ankommande Författningar, beslut och underrättelser skola, när Gudstjensten är fulländad, af Prästen från Predikstolen afkunnas, dock att efter Predikan, och sedan bönerne äro läste, Prästen lemnar menigheten kännedom, Den 16 Junit f. m. 33 att den till berörde handlingars åhörande bör vid Gudstjänstens slut i Kyrkan qvarstanna ; dels ock en af BondeStåndet genom dess Taleman särskilt afgifven underdånig ansökning, att allmänna eller sådana ämnen, som böra menigheten kungöras, måtte hädanefter som hittills, ifrån Predikstolarne uti Landsiörsamlingarne str»xt efter Predikans slut af Prästea uppläsas.
Den af Eder, Gode Herrar och Svenske Män, gemensamt föreslagne utväg att lemna Allmänheten kunskap om Författningar och Påbud, medelst uppläsande deraf från Predikstolen efter Guds jenstens slut, synes väl lämpeligj mende nyttiga töljder, som kunde vara att förvänta af omsorgen, att från offentliga Gudstjensten aflägsna allt, som ofördelaktigt verkar på sinnet, bör dock icke utesluta afseenden på Borgerliga Lagar och förpligtelse till deras efterlefnad
När ämnen, sorn dermed äga sammanhang, förkunnas på en för andagtsöfning bestämd stund, eller liksom i förening med det andeliga, ger sådant o:vif* velagtigt en kraftigare erinran om undergit\ venhet för Öfverhetens bud, samt lemnard;u.) pare intryck och lif! gare åhåga till åtlydnad* Ändamålet med Författningars kungörande i Kyrkor å Sabbat skulle äfven möjligen förfelas, om det skedde efter GudstjedsteDS slut, helst af den frihet, som Kyrkololket i allmänhet anser sig då äga, att åtskiljas, och skynda till sina hem, kan förväntas, att de flest® ej gifva sig tid att qvarstanna, utan bortgå; 36 Den t 6 Junit f. m. hvarunder den tystnad, ordning och stillhet ^ som vid en fortfarande Gudstjenst råder, afbröts till hinder för öfrige qvarblifvande, art höra och fatta hvad för menigheten uppläses.
Väsendtligt och magtpåliggande är derföre, att kungörandet sker högtidligen, o; h vid de tillfällen, då Allmänheten har förbindelse, att vara samlad , och uppmärksamheten lemnäs ostörd, ett iagttagande, nödvändigt förnämligast i afseende på Allmogen, som saknar den lättare utväg andre kunna äga, att underrätta sig om utkommande stadganden, och hvilket, under de århundraden det i Sverige varit föijdt, icke haft på Religionen någon menlig verkan.
Sedan Jag, angående detta ärende inhämtat Mitt StatsRåds och Högste Domstolens tan* kar, har j>g af anförde skäl, ansett Mig icke böra samtycka till Edert sistnämnde underdåniga förslag.
Jag förblifver
Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl.
Nåd och Ynnest, städse välbevågne CARL JOHAN.
Enligheten med Höga Originalet, intygar G. af Wetterstedt.
I Den 16 Jirm f, m. 37 Friherre Palmqvist, Magnus, uppläste föl* jande:
Då, efter behörig motion, Banco-Utskottets
Betänkanden under den 10 Mars och 15 * Maji, rörande befordringggrunderne till BancoCommissarie-tjensterne, blifvit afgifne, enligt hvilka, jemlikt hittills gällande, uppå formlige öfverenskommelser RiksStånden emellan grundade Författningar tredjedelen af desse syslor böra tillfalla Adeliga personer, som sig uti Bankens tjenst uppehållit, nu mera, jemlikt Proto ollsötdrag ifrån Rikets Ständer, med af* slag från Ridderskapet och Adeln under den 25 Maji, och med bifall ifrån Högv.
PrästeStåndet af den 29, ifrån Vällofl BorgareStåndet af den 29, och ifrån Hedervärda BondeStåndet af den 1 9 Maji, blifvit af BancoUtskottets pluralitet ansedd vara en med trenne Stånds beslut till verkställighet vidtagande Författning om förändrade befordringsgrunder; har så väl jag, sorn öfrige med Ridderskapets och Adelns förtroende uti BancoUtskottet röstägande Ledamöter ifrån ett sådant beslut oss reserveradt; icke derföre att ju principen af ett förändradt befordrings«ätt varit sann, med Bankens nytta mest förenlig, samt, efter vårt begrepp, gagneligare än den hittills gällande, äfven för dem som komma i fråga till befor* dran vid yppade ledigheter; men hufvudsakligen, emedan det varit en Ridderskapet och Adeln ifrån Bankens äldsta tider förbehållen rättighet och förmon, den der icke, enligt vår öfvertygelse, kan Ståndet frånkännas, utan dess medgifvande beslut; hvilken reservation 38 Den 16 Junii f. in. till BancoUiskottets Protocoller, jag ansett mig böra, inför Eders Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vördsammast anmäla till den åtgärd, hvartill Grundlagarne föranledav Friherre Cederström, Jacob'.
Friherre Palm-1 qvist har tillkännagifva, huru frågan blifvit at de öfrige Stånden afgjord, samt att samtelige Banco-Utskottets
Ledamöter varit af den tanka, att den foreslagne förändringen uti beJ fordringsgrunderne inom Banken vore ganska nyttig, men att Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter , i anseende dertill, att Adelsmäns rätt till vissa Cotnmissarie-beställningar ansågs vara en ifrån långliga tider Ridderskapet och Adeln tillkommande förmon, emot plural hetens beslut sig reserverat.
Det är högst v.gtigt, att blott det, som verkligen är ett S ånds privilegium, såsom sådant betraktas.
Ty i annat fall, och om man ville gifva denna benämning åt alla enskildfa corporationers förmåner, skulle många mindre nyttiga Författningar aldrig kunna upphäfyas.
Det är klart, att, enligt Grundlagen, icke några andra privilegier finnas, än de, hvilka uttryckligen äro med detta namn utmärkta.
Annars skulle SkråOrdningen med flere dylika kunna upphöjas til! priviiegii-rang, och lika ifrigt blifva försvarade Huru långt Preste- och BorgareStåndens privilegier i sådant fall skulle utsträckas, tror jag mig ej behöfva visa.
Det är otvifvelagtigt för Bankens väl nyttigast, att den skickligaste antages till Verkets vigtigaste tjenst^
Den 16 Junii f. in, 39 och ehuru fråga är om en på öfverenskommelse grundad rättighet, kan Ridderskapet och Adeln likväl icke lagligen anse den såsom en privilegii sak, utan synes mig böra låta all ytterligare åtgärd i ämnet förfalla.
I afseende på frågan om Commissarie-beställningarne i Banken, har Ridderskapet och Adeln redan fattat dess beslut, och det kan ej nu förändras.
Hvad åter det beträffar, att blott verkliga Privilegier rörö de, som enligt Grundlagen icke kunde ett Stånd frånkännas, torde jag få erinra att nämnde Grundlag i 114 §. upptager tvänne andra ord som ej böra Förbigås, nemligen förJ maner och rättigheter, och ibland dessa lärer den, hvarom vi nu egentligen tala, jemväl fä ett rum.
Vi sakna ej exempel, huruledes tre
Stånds beslut i dess verkan blifvit genom ett Stånds protest förhindradt.
1810 protesterade PresteStåndet mot expeditionen af ett dylikt beslut.
Ridderskapet och Adeln instämde med det Högvördige PresteStåndet, ehuru Ridderskapet och Adeln i sjelfva saken var afen motsatt tanka, och ExpeditionsUtskottet underrättades, att ali påföljd af det bestridda beslutet skulle förfalla.
För min del anser jag det ej lämpeligt, att Ridderskapet och Adeln af något Stånd låter föreskrifva sig lagar, och jag yrkar således, att Ridderskapet och Adeln, under förblifvande vid Dess en gång fattade beslut, genom ProtocollsUtdrag derom kungör BancoUtskottet.
Ty annars kunde, såsom en gång förut skett, och på samma akäl, i hän - 4© Den 16 Junti f. m. delse Ridderskapet och Adeln, Preste- och BorgareStånden så funno för godt, BondeStåndet uteslutas från deltagande i Bankens öfverstyrelse.
Skillnaden är alldeles ingen.
I öfrigt är det upplyst, att, när BondeStåndet år ]§oo ingick i garatitie af Banken, skedde sådant med det uttryckliga förbehåll, att hvarken då eller framdeles yrka någon förändring uti de för samma Verk gällande ordningar, stadganden och öfverenskommelser
Det måste bero af BancoStyrelsen att tillse det skicklige Ynglingar i Bankens tjenst antagas, och att dugliga personer komma till Commissarie-be fattningen, hvilken jag dock icke tror vara en så högst vigtig och kinkig post, att den ju icke af hvar
Och en med någorlunda kunskaper och erfarenhet kan förvaltas.
Jag hemställer alltså, att Ridderskapet och Adeln, genom ett ProtocollsUtdrag till BancoUtskottet, bestrider all kraft af ett beslut, hvaruti Ridderskapet och Adeln icke deltagit, och öfver ett ämne, hvaruti Ridderskapet och Adeln engarn äger förordna, Friherre
Jag skulle ogerna se, att Ridderskapet och Adeln till de öfrige Stånden affärdade ett ProtocollsUtdrag, med anledning af ett beslut, hvartill Ståndet ej ägde laglig rätt 3 ty om Ridderskapet och Adeln nu fann godt förordna, att tre
Stånds beslut skulle vara utan kraft och verkan, vöre sådant rakt stridande emot Grundlagen.
Det igenfinnes ej i något Privilegium, ej i Grundlagen, att en tredjedel af Bankens Commissarie-beställninga?
Den 16 Junii j, m. 41 med Adelsmän skall besättas
Denna förmon grundar sig endast på gammal praxis.
Stånd kunna väl ej utesluta det fjerde från BancoStyrelsen, men ganska väl kunde hela organisationen af Banken, genom Tre Stånds beslut, förändras, helst det icke utgör nåcot Grundlagsärnne.
Då Riksens Ständer bestå af Fyra Ständ, hvilka alla garanterat Banken, måtte alla hafva lika rätt, att om dess förvaltning förordna.