Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte efterskänka den Bevillning som hittills utgått i postporto för Tidningar; teller ock b) att Riksens Ständer ville uttryckligen upptaga det nuvarande Tidningsportot i Bevillningen, så att det lika litet, sorn 84 Den i Martti, någon annan del deraf, må kunna utan Ständernas medgifvande förhöjas; samt i sådan händelse c) att en viss afgift till Postverket måtte bestämmas för hvarje exemplar af en Tidning, sorn genom detsamma fortskaffas från tryckningsorten, utan afseende på om den fördes längre eller kortare väg inom Riket.
Derigenom blefve Tidningarne icke dyrare att hålla i Piteå ån i Upsala, i Malmö, ån i Södertelje; afgiften blefve lått att uppbära och beräkna på PostContoiren, och den torde i allmänhet medelst denna jemning kunna nedsättas utan att Kronan förlorade.
Att detta Memorial matte blifva remitteradt till Bevillningsutskottet, anhåller jag vörd* •arnmeligen.
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric'.
Jag tror det vara af högsta nödvändighet att Folket åt StatsFörfattningens fyra StatsSecreterare gifva all den upphöjelse och inflytelse, som StatsFörfattningen med dessa Embeten åsyftat.
StatsFörfattningen har för dessa Embeten bestämt en vidsträckt och maktpåliggande verkningskrets.
Talanger giiva visserligen anseende
Den i Martti, 85 inom Samhället, men de fordra ofta att understödjas utaf förmågan att å utkomstens sida äfven kunna inom Samhället intaga ett upphalare rum; och jag föreslår derföre, att de StatsSecreterare, hvilka enligt RegeringsFormens 6 §• ovilkorligt skola vara fyra, mätte till lön. förmåner, af Riksens Ständer såttas i likhet med StatsMinistern för Utrikes Årenderne: och torde utväg till ett sådant ökadt anslag kunna vinnas, om på de Utrikes Ministerposterne någon indragning kunde i det stället göras.
Bilagor till PleniProtocollet för den l Mars, eftermiddagen.
N:o I.
Herr Montgommerie, Fabian.-.
Förvissad att, hvarje af heders och rättskänsla ledd Nationens Representant, omöjligen kan vilja att någon Statsinkomst, ehuru ringa den ån må vara, på ett orättvist och Lagstiftaren icke värdigt sått, af någon enskildt person ufpråssas, år jag äfven öfvertygad att, elt sådant förfarande, då förhållandet blifver rätteligen upplyst, af Ridderskapet och Adeln ogillas,.
Hvar och en lärer medgifva att, då en Em - &
Den i Martili betsman, först tilltråder en tjenst i Staten, år han, om saknande egna tillgångar, i högsta behof af sina löneinkomster och, att om , då af dem beröfvad, han nödgas börja med att skuld-i sätta sig, icke blott han sjelf, utan äfven Statens tjenst dervid torde komma att lida.
Så tillgår'likväl nu:
Då, till exempel, någon till ett civilt eller militairt Embete med indelt lön, blifver befordrad, och dertill erhåller Fullmagt, ovilkorligen innehållande: ”o</ han skall komma i åtnjutande af alla detta Em~ bete åtföljande löneförmåner”, beröfvas han likväl: 1) Tvenne så kallade Ligg eller Vacancemånaders lön, som till Statsverket indragas, om också tilltrådaren blifvit utnämnd samma dag aftrådaren afgått. 2) Sex månaders indelt lön, under benämning af begrafningshjelp, hvilket afdrag likväl i händelse ännu innehafvande samma Embete, han med döden skulle afgå, återstålles hans Enka och Barn, men om han medelst afsked, eller transport till annat Embete bortgår, behåller StatsVerket hela denna i de högre graderne för honom icke obetydliga afgift. 5)
Om han förut vid annat Embete innehaft en stundom ringa lön, och till den nya beställningen blifver, till exempel i Februarii månad, utnämnd, får han, äfven för de sista 2 månaderne af året, fortfara att blott uppbära ein förra löpj och differensen indrages till Stats - Den I Martil.
Verket, och når härtill lågges, att i följd af IndelningsVerkets inrättning, han får vänta i ännu i4 månader derefter, på uppbärandet af sin lön för följande året, kan lätteligen bedömmas i hvad belägenhet, just vid början af dess tjenstetid, och under nödvändigheten af en-ny bosättning han sig befinner, Öfvertygad, att Riksens
Ständer vid närmare betragtande af detta beskattningssått, fin*- na att rättvisan påkallar en ändring, och att, fall Staten år i behof af denna, för Statsverket ändock icke särdeles betydliga inkomst, den samma nå annat sått bör utgå, vågar jag vördsamt föreslå: 1) Att allt afdrag för Vacancemånader, bör upphöra, ifrån den dag en Embetsman erhåller Fullmagt; men att StatsVerket må fortfara att uppbära lönen under den förut verkligen exfsterande vacancetiden; 2) Att indragning af halfva lönen, till begrafningshjelp, hädanefter må upphöra, att på sätt hittills skedt utgå, såsom för en Embetsman, utgörande en så stor och känbar mistning på en gång; men att deremot årligen x å 2 procent af dess lön må afdragas, och efter 5 års tid från denna förändrings början utgöra en fond, från hvilken så vål, hvarje i tjensten fortfarande, som afskedstagande Embetsmans Enka och Barn, då han en gång med döden afgår, böra få åtnjuta den begrafningshjelp, som efter hvar och ens grad, kan komma att bestämmas j «8 Den | Mars. och torde äfven igenom en sådan inrättning, från samma Fond, pensioner för afskedstagande Embetsmål! kunna utgå, då likväl, i alla fall, Fonden alltid borde under Kongl. StatsContoi» rets förvaltning fortfara. 3) Att, som de redan skedde innehållningar af begrafningshjelp, icke rätteligen kunna anses annorlunda, än såsom en deposition hos StatsVerkef, nied rättighet att vid dödsfall den samma återbekomma, de nu tjenande Embetsman, i fall de under sin tjenstetid rned döden afgå, blifva försäkrade att deras Enkor och Barn, i fall de sådanq äga, återfå hvad man för dem, vid tjenstens tillträdande, innehållit och afdragit; och med lika rättvisa: att om någon af nu tjenande Embetsmån erhålla afsked, eller transport till annat Embete, då ett nytt förhållande uppkommer, en sådan, vid afträdandet från sitt nu innehdvande Embete, bör återbekomma, hvad man under titel af begrafningshjelp fråntagit honom.
Om remiss till StatsUtskottet anhållea, N:o 53, Herr Hallenberg, Carl Johan', Allt hvad som kan minska kostnader, isynnerhet då samma ändamål vinnes, synes vara en tillräcklig anledning att önska förändring i en sak.
Vanligen åtminstone i Skåne, förrätta* mönstringar sned CavalleriRegenaenterne sin Hö* Den I Martti, 89 sten, då det skulle vara lämpligare att verkställa nåmnde mönstringar under den årliga mötestiden , hvarigenom besparing skedde för Staten, sorn derigenom undvek att särskildt betala Mönster Herms och dess Adjutanters reseomkostnader i och för sjelfva mönstringen, emedan de alltid pläga öfvervara Regementsmötena i al! fall.
De rustande erhöllo äfven genom denna af mig föreslagna förändring en lättnad, emedan de härigenom befriades från karlens och hästens underhåll under de dagar som åtgå i och för nämnde mönstringar; bruket bär varit att vid samma tillfälle besigtiga håstarnes utfordring öfver sommaren, men om denna besigtning skedde inom hvarje Corporalskap, $å undvekos de längre marcherne till Esquadronseamlingspjatsen.
I anledning af hvad jag nu haft åran omnämna, tager jag mig friheten föreslå, det Rikets nu församlade Ständer ville hos Konungen framföra den underdåniga anhållan och önskan, att Hans Maj:t täcktes i Nåder tillåta att mönstringarne hädanefter fl åke endast under Regementernes Excércifiemöten.
Om communicerande nf denna min motion med Respective MedStånden, samt dess remiss till vedei börligt Etskott, får jag ödmjukast anhålla, N:o 5.
Det har undfallit tuta uppmärksamhet afl 9°
Den i Murs, Kongl. Maj:fs Nådiga proposition af den den a5 Januari 1823, angående fortsatt beviljande af ett creditiv på RiksgäldsContoiret, stort 66,666
R;dr 3a sk. för ConvoyCoinmissariatets räkning, redan blifvit den 24 sistlidne till StatsUtskoitet remitterad.
Jag hade årnnat att dervid göra en anmärkning, som jag nu i stället utbeder rnig, att få framföra, pådet att den må kunna följa hufvudsaken till Utskottet.
Jag har förut under Riksdagens lopp haft äran fästa Högloll Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att ConvoyCommissariatets räkenskaper voro ibland de redogörelser som ej af Riksens Ständers Revisorer granskas.
Nu då Ständerna anlitas om ett creditiv till denna Cassas förmon, skulle jag, för min del, anse det vara rigtigt, att detta creditiv icke beviljades, utan under förbehåll, att Riksens Ständers Revisorer finge granska Convoij-Commissariatets räkenskaper, och att dess rättighet till creditivets begagnande förlorades, om denna granskning blefve Riksens Ständers Revisorer vägrad.
Herr Klingstedt, Guftaj Fredric:
Då redan af flere värde Ledamöter åtskilligt blifvit anfördt om Magazins-Inråttningens skadlighet för Landet, med dermed förenad önskan om dess upphörande, skulle det kunna Den i Martii.
9* anses öfverflödigt, att med detta ämne vidare uppehålla Högloflige Ridderskapets och Adelns dyrbara tid, men då ett sådant språk blifvit fördt vid flera föregående
Riksdagar utan att kunna leda till annat resultat, ån organisation af en förändrad styrelse, sorn alltid lika litet svarat emot Landets fordringar, så anser jag mig böra fästa uppmärksamheten deruppå, att det understöd som till de af missväxt hemsökte Landsorter blifvit lemnadt, meråndels blifvit dyrare ån det i missväxt-orten gångbara pris, hvaraf som exempel kan anföras sista missväxten i Norra Orterne år i82r, då priset på undsåttnings-spannmålen i VesterNorrlands
Län med den mindre aflägsenhet denna ort äger ifrån Hufvudstaden blef så högt, att enskilta personer sålde den vida under det af Magazinslnråttningen fastställde pris, och då jag ej tviflar att dylika förhållanden äfven kunna hämtas från andra orter, skulle jag förebrå mig, om jag ej genom framställningen deraf gaf ett förökadt skäl till Allmänna Magazinslnrättningens upphörande.
Men då landet ej kan umbära spannmåls-understöd vid de ofta inträffade missväxtår, utan att äfventyra dess alltför höga stegring genom den enskilta vinningslystnaden, så skulle jag önska att härmed kunna förena ett nyttigt förslag huru ett sådant understöd skulle kunna verkställas, och då jag härutinnan bekänner min oförmögenhet, så vill jag dock, till mera upplyst pröfning och utveckling göra den framställningen, att den primitiva Magazins-fonden insatt uti Banken skulle fördelas på Länen, med betraktande af deras folkmängd t och iner eller Den i Martil, mindre äfventyr för missväxter, för att af Harrar Landshöfdingar kunna användas till uppköp af spannmål inom deras
Lån i goda år, tili ett pris som förenade förekommandet af spannemålens alltför låga fallande, celi förmon af understödet i missväxt-år, hvilken spannemål borde af Kron-Fogdarne emottagas för att bespara kostnaden af särskild Magaziris-hetjening, hvars underhåll så betydligt okar spannmålspriset, oell hvarvid borde iakttagas att ingen spannmål borde uppköpas, seni ej vore torkad på det af Friherre Skjöldebrand föreslagne sätt.
Jag anser mig i förening härmed böra framställa den önskan att inrättningen af SockenMagaziner, genom frivilliga tillskott i goda år kraftigt måtte understödjas, på det Svenska Allmänheten må framdeles kunna undvika behofvet af det allmänna understödet såsom alltid för Landtmannen betungande, hvarigenom Magazinsfonden slutligen skulle till Statsverket kunna ingå.
Att detta mitt Anförande måtte till vederbörligt Utskott blifva remitteradt, derom anhåller jag ödmjukeligen.
Herr Anckarsvärd, Michael
Gujiaf:
Om rättvisa och billighet böra utföra gränderna för alla 8 f handl ingar enskilte Medborgare Den i Martii.
93 emellan, så är det vål lika obestridligt, att Statens förhållanden vid fråga om den enskildtes behandling, måste hvila å samma grunder.
Jag tager mig i anledning håraf friheten att inför Höglofligc Ridderskapet och Adeln återväcka en motion, rörande Herr Ministern Lagersvårds fordringsanspråk å dess ännu hos Kronan Sverige verkelig» innestående fordran, uppkommen genom mindre billiga liquidations-grunder för dess andelar uti det så kallade Genuesiska Statslånet.
Detta ämne har så utförligt vid sistliden Riksdag genom Herr G. A.
Silfverstolpe blifvit utveckladt, att jag blett tager mig friheten hånvisa till dess Anförande, för att deruti lemna den utförligaste upplysning öfver förhållandet.
Jag anser mig blott behöfva upptaga, att det fordrings-anspråk till hvars gäldande Ministern Lagetsvård anropar Riksens Stånders rättskänsla för en Svensk medborgare, som utom eget förvållande eljest skulle blifva alltför mycket lidande, för det nit, och den omtanka, att i den varande Styrelsens åsigter tjena och gagna sitt Fädernesland ännu utgör en summa af 57,932, 8, 11 Genuesiska Lire fuori di Banco.
StatsUtskottet har vid förra Riksdagen afslagit Ministern Lagersvårds fordran å full ersättning för sine innehafvande delar uti det Genuesiska lånet, på den grund, att Herr Lagerevärd möjligtvis kunnat tillhandla sig dessa låneactier till en lägre cours, ån den, hvarefter han fordrat deras liquid.
Härvid tyckes först visa sig 94 Den i Marliit den obilligheten, att man dömt efter möjlighe - ten, utan några lagligt grundade bevis på ett verkligt förhållande; för det andra synes ordalydelsen af det skrilteliga löfte om återbetalning, som vanligen innefattas uti en skuldförbindelse, böra vara den för liquiden ensamt gällande grunden.
. Herr Lagersvård har dessutom genom bevis, sorn härmed bifogas, styrkt, det han verkeligen varit delägare i dessa lån långt före den epok då betalningen inställdes.
Om han dessutom någon gång skulle till credifens uppehållande uppköpt sådane papper vid tillfällen då förtroendet till dem börjat falla, så har han ju genom en sådan sin omtanka, vid den tiden, gjort Fäderneslandet en tjenst, hvaraf han vid denna, icke bör få vidkännas något lidande.
Att Herr Lagersvärd kunnat hafva skål till begagnande af främmande namn för insåttningarne i detta lån, är otvifvelaktigt, och det synes mig icke böra lägga något hinder för honom att utbekomma sin fordran, helst han uppgifvit den sådan den nu synes, att ifrån första stunden då fråga uppkom af detta lånets liquiderande.
— Det synes vara mera ån hårdt om en Svensk medborgare, och dertill hvad mera år, en Embetsman som handlat efter sin Regerings föreskrifter och efter yttersta förmåga sökt be. främja dess afsigter, skulle få vidkännas samma slags lörluster, som utländska mån endast i represaille väg kunnat tillfogas.
Jag bör inför Ridderskapet och Adeln begära dess öfverseende att jag med denna motion Den i Martill 9? som redan vid förra Riksdagen blifvit afslagen,' vågar å nyo uppträda och derigenom möjligen väcka en ovilja, sorn alltid skulle på det högsta smärta mig att förtjena; men jag har icke kunnat neka mig detta ringa offer af erkänsla och tacksamhet mot Hr Lagersvård för den vänskapsfull godhet hvarmed han omfattar alla Svenskar som besöka de vackra Länder, hvarest han i egenskap af Minister förvaltar Sveriges angelägenheter.
Jag har för icke längesedan sjelf varit ibland dem som fått tillfälle att på det högsta berömma mig öfver denne Svenske Embetsmans välvilja för sine Landsmän i utrikes orter.
Jag har af honom sjelf hört detailleras denne dess affaire och dess beskaffenhet äfven af andre personer på stället bestyrkas, på ett sått, som för mig visat den hvila på så oomkullstötlige rättsgrunder, att jag icke kunnat neka mig att på en frånvarande Svensk Riddersmans Herr Lagersvårds begäran, å nyo till Riksens Ständers billiga pröf-, ning framställa den.
Jag anhåller vördsammeligen om remiss till StatsUtskottet å detta mitt Memorial, med alla dervid bifogade handlingar.
Utdrag utur våra Register öfver de uti Ge * nua upptagne Svenska lån:
Vi undertecknade, för detta Svenske Bankierer uti Genua intyge, att ibland de på särskilta tider, 9« Deri l Martil, inköpt*1, och uppå dåvarande Svenske Chargé des affaires uti Italien och Riddaren , nit mera Commendeuren Herr Lagersvårds namn Öfverförda andelar uii Svenska lånen, följande poster uti våra böcker finnas iniörde på Herr Lagersvårds räkning: P:d Sterl, 4ooo, afstådde den 29 Mars 1800 af Laurent Ant.
Pareto, 45oo, afstådde den 26 April 1800 af Et.
Palla vicine, 10,750, afstådde den 1 April 1800 af Bröderne de la Rue, Sooo, afstådde den 24 Dec. 1800 af Gabriel Ruffinesque.
Till bestyrkande hvaraf vi uthåndiga närvarande betyg.
Genua den 3 Augusti 1S22.
Bröderne de la Rue. I Hans Majrts Carl Felixis namn, med Guda Nåde, Konung i Sardinien, Cypern och Jerusalem, Hertig af Savojen och Genua samt Prins af Piemont &C. & c. &c. År Ett-tusende åttahundrade tjugutvå i dag den tredje Augusti, på eftermiddagen, uppå requisition af Hr Andre de la Rue, Son till Herr Antoine, Handlande och till Nationen S< hweizare, född och bosatt uti Genua, vid torget Em» briaci, häfver jag undertecknad, Kongl. Notarius Publicus ben i Mariii.
Publicus uti Genua, Pierre Marie AsSoreto in-» stillt mig uti Bröderne de la Rues HandelsContoir uti nämnde deras hus, hvarest, afföreuåmnde Hesr André de la
Rue mig företeddes Firmans böcker öfver Svenska
Lånen, och efter det jag noggrannt undersökt dem, befunnit, att de uti Herrar de la
Rue freres betyg ofvanuppiåknade poster, hemligen:
Livres 4ööo, afstådde den 29 Mars 1800 af Laurent Ant.
Pareto* 45oö, afstådde den 26 April 1800 af Etienne Pallavicini, 13,75o, afstådde den i5 Augusti 1800 af Bröderne de la Rue, 3000^ afstådde den a 4 December 1800 af Herr Gabriel Ruflinestjue. der, såsom ofvan sagdt år, uppföras uppå Herr Lagersvärds namn,’ till bestyrkande hvaraf jag
Uthåndigat detta intyg* till ded kraft och verkad Lag förmår.
Pierre Marie Assoretö, Notarius* Att förestående Öfversättning år till mening och ordaförstånd öfverensstämmande med det för mig i original Uppviste. och på Fran» ska språket skrifne betyget; intygar med Embe - Bil. till Ridd. 0. Ad.
Pr. 2 Band. 7 93 Den i Martti, tes underskrift och insegel.
Stockholm den i5 Februarii 182 5.
Calvagen, Not.
Pub. (Sigill.)
Vi undertecknade, för detta Svenska Bankierer intyga, att vid en tidepunkt, då Genuesiske Capitalister drogo i betänkande, att omsätta deras uti Svenska Statslånen insatte Capital, då varande Svenske Chargé des affaires uti Italien, Herr Commendeuren Lagersvård, bekymrad öfver denna farhåga, hvilken kunde skada hans Hofs finance-interessen uti detta Land, under loppet af år Ett-tusende åttahundrade ifrån
Mars månad sagde år och efter hand förmedelst sin personliga credit och för till den ändan upplånte penningar inköpt åtskilliga andelar uti dessa Statslån, i afsigt att förekomma deras misscredit oelx för att genom sitt eget förtroende vid ett critiskt ögonblick underhålla sin Regerings credit; hvilket s härmedelst till bevis lemnäs.
Genua den 17 April 1822.
Bröderne de la Rue.
Uppvist, till bestyrkande, att Herr Anton de la Rue, Bankier och Hufvudman för Bankiershuset Bröderne de la Rue, hvilken jag vål känner, egenhändigt skrifvit och undertecknat detta, intygar jag härmedelst.
Raphael Lavaggi, Notarius.
Den I Martil, 99
Att förestående öfversättning år till mening och ordaförstånd öfverensstämmande med det för mig i original uppviste, och på Franska språket skrifne betyget 5 intygar med Embetes underskrift och insegel.
Stockholm den i3 Februari 1823.
Fredr. M.
Promemoria, som innefattar åtskillige upplysningar.
Till åfventyrs skall det förefalla djerft, att åter i minnet kalla anspråk, dem Rikets Högloflige Ständer redan vid i8i5och 18x8 årens Riksdagar pröfvat, och vid den sednare förkastat på skäl och anledningar dem StatsUtskottet framställt på ett sätt, som skulle göra frågans åter upptagande omöjligt.
Detta Utskott afstyrkte då Svenske Ministern i Italien Herr Johan Claes Lagersvårds anhållan om rättelse Uti liquidations-såttet af hans, uti förra Genuesiske Rikslånen ägde fordran, förnämligast på de skäl, att efter de 1808, af RiksgåldsContoiret inställde interesse-betalningar, Lagersvård möjeligen kunnat äga tillfälle att till underpris emot primitiva vårdet, inköpa de andelar, han befanns före 1810 äga uti samma lån, samt dessutom, att vid 1799 och 180I års gjorde omsättningar, Lagersvärds namn icke finnes uti låne-listorne som delägare.
Deremot utvisa RiksgäldsContoirets dåvas Den 1 MaritV, rande Bankiers, Handelshuset de la
Rue frérea hosgående bevis e) allenast, att Lagersvård vid den sista omsättningen var deltagande uti de Svenske lånen, utan äfven, alt hans efterdöme som Svensk Embetsman, mgaf Allmänheten ett förtroende till dessa Stats-papper, sorn gjorde omsättningen möjlig och beredde dess lyckliga utgång.
Om det ock vore bevisligt, att Lagersvård åren 1804 och i8o5 såsom Riksgålds-Contoiret sjelf gjorde, till underpris inköpt andelar uti dessa Statslån, hvilket alla tiders bruk företer, så lärer dock i följd af nu företedde Notarialattest ej kunna vederläggas det Lagersvård redan 1800 ägde en tredjedel af sin år 1815 anmälte andel i dessa lån, och han öfverlemnar till det Stånd, hvaraf han år Ledamot, att bedötnma om det år billigt och rättvist, att en Svensk undersåte och Embetsman innebegripes under en författning, som var en följd af en Utländsk.
Magts fiendtlig» och obilliga förhållande, i afseende på Svenske undersåtares fordringsanspråk.
BÖr vål Lagersvärds förtroende till ett af Rikets Ständers Ombud med Konungens bifall och gillande afslutadt publikt Contract straffas »ned förlusten af 57,952 Lires fuori Banco, som han lagligen åger att fordra.
Bör vål Lagersvård, sorn i dessa låne-årender allt ifrån 1793, ågt så mycken befattning, och en befattning som tillskyndat honom Höga vederbörandes bifall och belöning, hvarom bilagorue härtill nogsamt bära Dclt 1 Mdrtii, JOI vittnesbörd; bör val han, infödd Svensk, hårdare behandlas ån Sachsiske undersåter, delågare uti Svenske i Leipzig gjorde Rikslån?
Kan vål någonsin ett liquidations-sätt billigas, hvarefter Svenskt försåmradt mynt, utan afseende på VexelCours, betalas en i redbart mynt contraherad skuld till en Svensk undersåte ?
Skall en Svensk vidkännas en dylik uppoffring, lårer den icke kunna rättfärdigas förr, ån den öfvergås alla Svenskar, Hvad omdöme skulle Lillas öfver en Domstol, som för en, i Hamburger Banco contraherad skuld fastställde, att betalningen kunde göras med nu gällande Svenskt Banco-papper till samma cours, som den, då Svenska BancosedelRiksdalern var i högre värde, än Hamburg, ska Riksdalern ?
Den ifrågavarande fordran dr tillkommen i Genuesiska Lire fuori Banco, och bör, enligt contract i samma mynt betalas, då Lagersvård, den ende Svenske undersåte, sorn år deltagare i desse lån, ej kan billigt vis reduceras till en tredjedel af Capitalet eller hänföras till enahanda betalnings-sålt sorn Franske undersåter.
Att förtiga det undantag sotn K:gl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Fullmågfige i RiksgåldsContoiret af den 10 Februari i8i4 utstakat i anseende till de af Svenske undersåter ägde fordringar uti Genuesiska lånen.
Icke dess mindre har Lagersvård, i stället för full betalning erhållit omkring fyra niondedelar af sin fordran eller föga båttre ån Genuesaren, som varit offer för des6 dåvarande Regerings orättvisa. 102 Den t Alavtn, Ministern Lagersvärd bör ej frukta att så behandlas af egna Medborgare.
Utur dessa skål föreslår jag att Ministern Lagersvärds förnyade anhållan om ändring i liquidations-såttet af hans i Genuesiska lånen insatte Capital och deruti ägande fordran måtte till StatsUtskottet remitteras.
Denna fordrans belopp var såsom redan 1818 utredes, den S Augusti 1816: Capital Genuesiske Lire fuori Banco _ 70,687, 5, 10, Upplupen ränta ä 5 procent, ifrån den 1 October 1807 till den 5 Augusti 1816 - 55,545, 5, 4.
Lire fuari Banco 109,053, g, 3. Hvaraf Lagersvärd igenom det af Stånderne fastställde betalningssätt i diverse remisser erhållit inalles - 5i, 100, 5.
I skillnaden utgör alltsåLire 57,953, 8. 11, Denna skillnad år mer ån känbar för en Svensk undersåte och medborgare som lidit ansenligt i vårdet af hvad han i Sverige årft; dock delar han detta missöde med alla de Svenske medborgare, som 1804 hade något capital; deremot år han ensam Svensk träffad af missödet, att vara delägare nti Genuesiske lånen.
Dm r Martii, i®3 Bilagor i utdrag af vid Italienska Missionen ' befintlige Originaler.