Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
103. — angående^skyldigliet för egare eller innehafvare af säterier m. fl. slags hemman att i fjerdingsmanna-bestyret deltaga samt om utfärdande af instruktion för fjerdingsman.
104- — om ändring i Kongl, förordningen den 27 April 1846 angående kolhandeln.
105. — angående embets- och tjenstemäns rätt till lön under tjenstledighet.
106- — angående rotchållares skyldighet att infinna sig vid roterings-licjvidations-möten.
107. — angående upphörande af Bergsfogdarnes befattning med uppskattan de af fast egendom i Bergslagen.
108. — angående ersättning till personer, hvilka såsom krono-ombud, äro tillstädes vid bevillningsstämplingen af spelkort.
109. — dels i fråga om anslag för gevärsLillverkning, dels rörande förvalt ningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori.
HO. — angående iståndsättande af publika byggnader å ön Srt Barthelemy samt förhöjning i dervarande tjenstemäns aflönings-stat. lil- — angående ersättning till Handels- och Sjöfarts-fonden för förskjutna medel till slafvarnes friköpande å S:t Barthelemy. 112. — angående upplåtelse af en bostället Fridened Brogården tillhörande jordrymd.
113. — angående båtsmansbeklädnadens öfvertagande af kronan, emot viss afgift af rust- och rotehållare.
114. — angående folkskole-afgiftens fortsatta utgörande samt om närmare be stämmelser dervid.
115. — med förslag till ny författning angående stämplade pappersafgiften.
116. — angående ändring af 2 kap. 5 § Utsöknings-balken samt Kongl, för ordningen den 28 Juni 1798.
Register. 703 N;0 117.
Underdånig skrifvelse, angående de stadens Åmåls innevånare beviljade förlags- och byggnads-lån.
118- — angående ifrågasläldt låneunderstöd åt Wexiö domkyrka samt institutum elinicum och läns-lazarettet i Lund.
119. — angående föreslagna jemkningar uti det antagna myntsystemet.
120. — om ändring i sättet för kungörelsers publicerande i kyrkorne.
121. — i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rö rande tiden, då damlucka skall vara öppnad.
122. — i fråga om privatbankernes framtida upphörande.
123. — angående rotehållarnes i Bolms län skyldighet att förse sina båtsmän med en månads nppfordrings-kost.
124. angående förändrade grunder för Beväringsmanskapets tjenstgöring m. m. 125. — an gående roteringsbesväret för Komministers-bostället Kåreslätt. 126- — angående stämpling af spelkort och afgiften derför.
127. — om upphörande af skillingssedlars utgifning från Banken. 128.
— Se Tv ro 225. 129.
— Se N:o 22G. 1.30. — Se N:o 227.
131. — angående ett byggnadslåns beviljande åt staden Christianstad, efter derstädes inträffade eldsvåda.
132. — angående vissa lagbestämmelser, med afseende ä enskilde banker.
133. — angående lag om aktie-bolag. 134. — i anledning af Kongl. Majrts nådiga förslag till ny Riksdagsordning m. m, 135. — angående de i Regerings-forinens G3 § föreskrift» kreditiv-summor. 136.
—. angående afskrifning utaf arrendeskilluads-ersättning, ådömd sterb hnsdelegarne efter bonden Matts Andersson, i egenskap af arrendator af indragna Bataljons-predikantsbostället Forssa.
137. — angående- upphörande af afgiften till underhåll af Götha Hofrätts hti.s. 138. — angående kostnaderne för inköpande af ny lokal för mynt- och kon troll-verken, dessa, verks flyttning m. w». 139. — angående ändring i 22 § af Kongl.
Förpassnings-stadgan den 15 Maj 1845, rörande sjöfarten emellan inrikes orter. 140. — angående indragning af Kämners-, Lagmans- ©eli Riddare-syne-rät terne: 141. _ angående meddelande af föreskrifter i fråga- om anläggning af an stalter för ängsvattning.- 704 Register.
N:0 142.
Kongl. Maj:ls Nåd.
N:o 95. 5 rättigheter och skyldigheter i afseende å fast egendom på landet derigenom först blefve bestämda, samt enär uppskattning till ränta i allmänhet utgjorde ett oeftergifligt vilkor för dylik egendoms upplåtande till enskild person, hvilken således måste, om icke uttryckligen, såsom oftast vore fallet, dock åtminstone medelbarligen, anses hafva påkallat densamma, — Kronan, på sätt äldre författningar innehålla, fortfarande borde vara befriad från kostnadsersättning åt nämndemän vid skattläggningar, och denna ersättning deremot af den enskilde godtgöras.
I fråga huruvida och i hvilka fall ersättningen för syner och besigtningar å boställen samt Kronans bortarrenderade egendomar och lägenheter bör utgå af allmänna medel eller godtgöras af boställsinnehafvare och arrendatorer, är af Kollegierna dess utom föreslaget: att, med tillämpning af 1854 års Kungörelse, det måtte förklaras, att arrendatorer af Kronans egendomar, hemman och lägenheter skola utgöra rese- och traktamentsersättning till nämndemän vid så väl laga syner å berörda egendomar, som äfven vid af- och tillträdessyner derå, med undantag endast för det fall, att Kronan omedelbarligen är antingen af- eller tillträdare, då det på synerätts pröfning borde få ankomma, om och i hvad mån Kronan bör i dylik kostnad deltaga; hvilken föreskrift jemväl syntes Kollegierna böra utsträckas till de för indelta arméens aflönande utarrenderade boställen; — att vid af- och tillträdessyner åter å de boställen, som till bostäder för militäre, civile och ecklesiastike embets- och tjenstemän äro upplåtna, den nämndemän tillkommande ersättning, så framt undantag icke genom särskilda författningar redan voro medgifna, äfvensom vid de tillfällen då Kronan är af- eller tillträdare, borde emellan af- och tillträdaren lika fördelas; — att deremot vid laga syner och ekonomiska besigtningar å ifrågavarande boställen, hvilka förrättningar utgjorde en bevakningsåtgära å Kronans sida, ersättning borde utgå af allmänna medel, derest icke förrättningen påkallats genom boställsinnehafvarens försummelse att fullgöra synerätts föreskrift och boställets derigenom iråkade vanhäfd, eller särskilda undantag derifrån redan äro uti gällande författningar bestämda; — samt att kostnaden för husesyner å kronohemman och för ekonomiska besigtningar så väl å Kronans utarrenderade egendomar, hemman och lägenheter, som å indelta arméens utarrenderade boställen, jemväl finge af allmänna medel ersättas, der ej annorlunda genom arrendekontrakt stadgades och förenämnda orsak till förrättningens hållande icke inträffade.
Under erinran i öfrigt, dels att för undersökningar om ändring eller utrifning af vattenverk de nämndemän, som i egenskap af gode män tillkallas, jemnlikt 7 § i Kongl.
Förordningen den 20 Januari 1824, erhålla ersättning i likhet med hvad gode män vid skiftesförrättningar tillkommer, och att för det sällsynta fall att nämndemäns biträde härutinnan påkallades och af Kronan borde ersättas, förändring i sättet för denna ersättnings utgående icke syntes af behof påkallad, dels att nämndeman biträda vid flera andra förrättningar, der den enskilde, för hvilkens räkning biträdet erfordrades, sjelf måste bestå kostnaden för deras resa och traktamente, dels att nämndemäns anlitande vid åtskilliga ärenden i sednare tider upphört, såsom vid afvittringsförrätt - 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse N:o 95. ningar i norra länen samt vid skogsutsyningar å kronomarkerna i Norrbottens och Westerbottens län, dels ock att biträde af nämndemän torde kunna å Kronans sida påkallas i andra än ofvan uppräknade fall, utan att alla dessa fall på förhand kunde eller syntes böra bestämmas, — hafva Kollegierna hemställt, att nämndemän, vid alla de förrättningar, för hvilka ersättning från Kronans sida blifvit af Kollegierna i underdånighet tillstyrkt, måtte tillerkännas skjuts- och traktamentsersättning enligt elfte klassen i resereglemente! af den 31 Oktober 1851, med den förhöjning i traktamentet, som genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 13 Mars 1857 blifvit beviljad; dock att skjutsersättning icke må tillgodonjutas för förrättningar, då förrättoingsstället är beläget inom en half mil från nämndemannens hemvist, ifrån hvilket, vid öfriga förrättningar, skjutsersättningen borde beräknas och utgå.
Hvad åter fjerdingsman vidkomme, så enär icke någon utsträckning af deras rätt till skjuts- och traktamentsersättning, utöfver hvad Kongl.
Kungörelsen den 25 Januari 1842 innehåller, egt rum genom nådiga Kungörelsen den 11 Augusti 1854, som endast alser nämndemän, och då genom nådiga Stadgan den 1 Juni J850 det icke allenast blifvit tillförsäkradt fjerdingsman, hvilkens befattning förklarats vara ett menighetsbestyr, att under tjenstetiden tillgodonjuta de friheter från skjuts, inqvartering eller andra allmänna besvär, som genom författningarne särskildt äro stadgade, utan äfven bestämdt hvilka åligganden tillhöra fjerdingsman och för hvilka af dessa han eger att uppbära rese- och traktaments- eller annan ersättning, samt dertill komme att, enligt nådiga Kungörelserna den 9 Augusti 1851 och den 23 Oktober 1857, alla hemman af hvad beskaffenhet de vara må, jemte särskilda lägenheter, verk och inrättningar, samt alla på landet boende och borgerlig rörelse idkande handlande, numera, der fjerdingsmannen är med bestämd lön försedd, deltaga uti hans aflönande, hafva Kollegierna ansett hvarken någon närmare utredning om och i hvilka fall ersättning bör fjerdingsmän för extra förrättningar i Kronans ärenden tillkomma, än hvad 1842 års Kungörelse och ofvanberörda nådiga Stadga innehålla, vara erforderlig, eller någon utvidgad rätt till ersättning åt fjerdingsmän för biträde i Kronans ärenden af behofvet påkallas.
Uti hvad förbemälde
Kollegier i underdånighet föreslagit i afseende å ersättning, utgående till nämndemän för syner och besigtningar å de till hospital och fromma stiftelser anslagna hemman och lägenheter äfvensom för syner å kapeilansbohl, hafva Domkapitlen instämt, endast med de undantag, att
Domkapitlet i Strengnäs blott tillstyrkt det dylik ersättning må vid af- och tillträdessyner å kapeilansbohl af vederbörande kyrkakassas medel bestridas, samt alt Domkapitlen i Upsala och Calmar ansett hospital och fromma stiftelser icke böra vidkännas kostnader för ifrågavarande förrättningar, utan dessa kostnader af allmänna medel eller på annat sätt bestridas, derest icke förrättningarne kunde af vederbörande nämndemän kostnadsfritt verkställas; hvarjemte Serafimer-ordens-gillet förklarat, att, i fall Kongl. Maj:t funne lämpligt förordna, att för extra förrättningar i Statens ärenden af ifrågakomne beskaffenhet ersättning för skjuts och traktamente skulle till dervid biträdande nämndemän Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse N:o 95. 7 utgå, billigheten jemväl syntes fordra, att dem tillädes rätt till enahanda ersättning för biträde vid syner och besigtningar å hemman och lägenheter, som af Hospitalsstyrelsen förvaltades, ehuru sådant skulle komma att medföra betydlig tillökning i de dessutom med hvarje år stigande utgifterna för hospitalsinrättningarne.
Maj:t, som, på grund af hvad Kollegierna anfört, finnér giltig anledning icke förekomma till utsträckning af redan meddelade stadganden i fråga om skjuts— och traktamentsersättningar i vissa fall åt fjerdingsman, anser deremot, lika med Rikets Ständer, att sådan ersättning bör nämndemän tillkomma äfven vid en del andra förrättningar, än dem, som i nådiga Kungörelserna den 25 Januari 1842 och den 11 Au gusti 1854 äro afsedde, och vill, med förklarande att Kongl. Maj:t anser de af Kollegierna föreslagna grunder för ett närmare bestämmande häraf i hufvudsakliga delar vara med billighet öfverensstämmande, härmed, innan författning i ämnet utfärdas, inhemta Rikets Ständers yttrande i afseende å den ersättning, som af allmänna medel bör utgå, och i sådant hänseeude föreslå Rikets Ständer, att dessa kostnader, hvilkas belopp nu svårligen kan med någon säkerhet beräknas, må, i likhet med hvad som redan eger rum med de nu bestämda ersättningarne i slika fall, utgå af reseoch traktamentsanslaget å den Riks-statens Hufvudtitel, hvars rätt eller fördel anses hafva varit af den vid hvarje tillfälle hållna synen eller förrättningen beroende.
Maj:t förbiifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CARL. G. Lagerstråle. 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Utdrag af Protokollet öfver Civil-Arenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stals-Rådet å Stockholms Slott den SI Mars 1863.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Föredragande Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, uppläste härefter till justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatta förslag dels till nådiga Skrivelser till Rikets Ständer, nemligen: l:o i fråga om nämndemäns och fjerdingsmäns rätt till ersättning för extra förrättningar; - Och behagade Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag samt förordna att, i enlighet dermed, nådiga Skrifvelser — —, af den lydelse bilagorna Litt. A, — — — till detta Protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo Otto FF.
Nio 06.
Skrifvelse N:o 96. 9 M:o Ank. lili Exp.-TJtsk. den 23 April 1863, kl. 11 f. ni.
Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjenste-är enden; Gifven Stockholms Slott den Hfl Mars 1863.
Sedan hos Rikets vid 1856—1858 års riksdag församlade
Ständer blifvit föreslaget, att skjutsersättning enligt resereglementet måtte indelta arméens öfver- och underbefäl samt civilstat tilldelas för sådana resor i tjenste-ärenden, som icke förorsakats af föreskrifven tillsyn å de underlydande, nemligen: vid de syner och ekonomiska be sigtningar, som anbefallas i Militieboställs-ordningen, jemte en del andra uppgifna förrättningar, så anhöllo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 24 Oktober 1857, att, då det visserligen vore ganska betungande för indelta arméens befäl att af egna medel nödgas bestrida utgifterna för resor icke allenast i och för den egentliga tjenstgöringen, utan ock för förrättningar, hvilka icke stöde i omedelbart sammanhang dermed eller vore deraf föranledda, men flere embets- och tjenstemannaklasser, likaväl som den indelta arméens befäl, hade sig ålagdt att utan ersättning företaga resor i tjenste-ärenden, och billigheten fordrade, att deras möjligen icke mindre grundade anspråk ej lemnades utan afseende, Kongl.
Majit måtte, efter ärendets behöriga utredning, till Rikets Ständer göra nådig framställning, dels om och i hvilka fall ersättning borde tillerkännas militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för resor vid förrättningar inom deras tjenstedistrikt, dels ock om de kontrollföreskrifter, sorn i berörda hänseenden kunde finnas erforderliga.
Med anledning af denna Rikets Ständers anhållan har Kongl. Majit infordrat Krigs-kollegii, Förvaltningens af Sjö-ärendena och Kammar-kollegii gemensamma underdåniga utlåtande, hvilket afgifvits, sedan Kongl.
Majits samtlige Befallningshafvande och Domkapitlen i stiften, äfvensom
Chefs-embetena för vissa indelta regementen och korpser hörde blifvit, hvarefter
Domkapitlen ytterligare på gifven anledning sig yttrat lith. till R St.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 19 Haft 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse N:o 96. i frågan huruvida icke, vid förrättningar i vissa af bemälda Kollegier förutsatta fall, ecklesiastik jords rätt lämpligen kunde bevakas ensamt af behörigen utsedd konsistoriifullmägtig, och sålunda icke både krono- och konsistorii-ombud behöfva tillstädeskomma; och Kongl. Majit går nu att meddela Rikets Ständer hvad till utredning af frågan hufvudsakligen förekommit.
Med antagande, att, enligt Rikets Ständers skrifvelse, den nu väckta frågan om rese-ersättning omfattade endast sådana förrättningsresor, hvilka, till följd af särskilda förordnanden, af vederbörande inom deras tjenstgöringsdistrikt företagas samt icke stå i omedelbart sammanhang med eller äro föranledda af den egentliga tjenstgöringen, hafva Kollegierna i allmänhet anmärkt, att vid frågans bedömande väl icke borde förbises, att löneförhöjning blifvit militär- och civilstaterna i sednare tider beviljad, men att denna löneförhöjning, utom det att densamma för vissa stater blott vore provisorisk, likväl ingalunda kunde anses så betydlig, att någon ersättning för en del resor vid extra förrättningar derföre icke borde utgå, synnerligast hvad anginge arméens befäl och underbefäl, hvilka derjemte måste företaga en mängd resor för tjenstens utöfuing, hvarvid någon resekostnadsersättning icke kunde ifrågakomma.
För vissa stater eller korpser hafva dock Kollegierna ansett några ytterligare bestämmelser, än de af Kongl.
Majit genom särskilda stadganden och föreskrifter redan meddelade, icke, i anledning af Rikets Ständers skrifvelse, erfordras.
Till dessa vore att hänföra landtmäteri-, skogs- och jägeri- samt lots- och fyringsstaterna, äfvensom cheferne för flottans båtsmanskompanier, för hvilka stater och korpser voro till efterrättelse ländande i för landtmäteristaten Kongl.
Majits förnyade taxa på arfvode för landtmäteriförrättningar af den 12 Maj 1857; för skogs- och jägeristaten Kongl. Brefvet den 23 Februari 1858, jemte Krigs- och Kammar-kollegiernas samt Statskontorets derpå grundade kungörelse den 17 April samma år, hvarförutan särskilda föreskrifter för skogs- och jägeristaten i de norra läneu blifvit meddelade; samt för lots- och fyringsstaterna gällande förordning och reglemente om lots- och fyrinrättningen.
Brefvet den 5 Oktober 1820 hade cheferne för flottans båtsmanskompanier tillagts ersättning för deras resor till visst belopp, hvilket tid efter annan och sednast genom Kongl. Brefvet den 13 Mars 1858 blifvit till— ökadt, hvarföre det ålåge nämnde chefer att på egen bekostnad verkställa de resor och förrättningar inom kompaniets stånd, hvilka för kompaniet kunde erfordras eller särskildt anbefallas; och hvarvid Kollegierna ansågo att äfven framgent borde förblifva.
Hvad särskildt beträffade de personer af ecklesiastikstaten, hvilka förordnas att såsom ombud bevaka ecklesiastika egendomars och personers rättigheter, hafva Kollegierna anmält, att Kongl. Majit genom nådigt Bref till Consistorium Ecclesiasticum i Upsala af den 15 Juli 1803 förklarat, att omförmälda fullmägtigskap borde åtfölja embetet och betraktas icke allenast såsom skyldigheter, dem kyrkostatens tjenstemän mot hvarandra inbördes borde fullgöra, utan ock såsom en res privilegii presterskapet i nåder förunnad till bevakande af ståndets bästa, samt att konsistorii-fuilmägtige der - Kongl. Maj:ts Nåd.
11 före icke egde att för deras embetsbefattning dervid uppbära traktamente eller resepenningar.
Denna grundsats syntes äfven fortfarande böra vinna tillämpning i de fall, då fråga vore om sådana förrättningar, som med prestembetets utöfning stöde i närmare sammanhang eller afsåge presterskapets löneförmåner i allmänhet; men deremot borde ersättning tillkomma konsistorii-ombud, derest sådant särskildt förordnas, vid syner och besigtningar å ecklesiastika boställen, hemman och lägenheter, samt vid rättegångar, laga skiften och andra förrättningar, som rörande dessa hemman och lägenheter kunde ifrågakomma; hemställande Kollegierna, att berörda kostnadsersättning borde gäldas af kyrkans medel, eller, om tillgång dertill saknades, af församlingen, enär den institution, hvilkens rättighet härvid skall bevakas, icke syntes kunna undgå att vidkännas kostnaden för konsistorii-ombudets inställelse, samt då den ersättning, som i enlighet med stadgandet i 8 § af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830 tillkommer vederbörande, som förrätta ekonomiska besigtningar å kyrkoherdeboställen, kappellans- och klockarebohl samt prestestomhemman, skulle af kyrkornas medel utgå, och enahanda stadgande blifvit, rörande kostnaden för laga husesyn å klockarebohl, genom nådiga Kungörelsen den 19 Juli 1841 meddelad.
I sammanhang härmed hafva dock Kollegierna fästat uppmärksamheten derå, att vid dylika syner, rättegångar samt egodelningsförrättningar jemväl särskildt kronoombud förordnades, i enlighet med stadgandet i 34 punkten af Kongl.
Förklaringen den 23 Mars 1807.
Enär det likväl i allmänhet vore obehöfligt att både kronooch konsistorii-ombud skulle vara närvarande, då fråga endast vore ora bevakande af ecklesiastikstaten anslagen jord eller dermed förenade rättigheter och skyldigheter, eller när tvist icke förekomme emellan ecklesiastikstaten upplåten jord å ena, samt Kronans eller till andra stater och inrättningar anslagen jord, å andra sidan, utan det deremot vore mera lämpligt och rättsenligt, att Kronans tjensteman ensam utförde och bevakade ecklesiastika boställets eller jordens rätt, — samt då i dylika mål rörande militiestaten upplåten jord, der Kronans och regementets rätt och bästa stöde i oskiljaktigt sammanhang med hvarandra, det af enahanda skäl syntes öfverflödigt och obehöfligt, att, jemte krono-ombud, jemväl regements-ombud förordnades, helst kronoombudet på samma gång kunde bevaka regementets rätt och fördel, är af Kollegierna hemstäldt, huruvida icke skäl skulle vara för handen att, efter vederbörandes hörande, meddela ett stadgande i ofvan antydda syftning, helst derigenom icke obetydlig besparing i kostnaden skulle vinnas, samt den till militie- och ecklesiastikstaterna upplåtna jordens rätt komme att lika noggrannt bevakas, som om särskilda regements- eller konsistorie och krono-ombud tillstädes voro.
Då emellertid målens utgång till väsendtlig mån berodde derpå, att skickliga ombud i landsorten förordnades till bevakande af Kronans rätt, och det vore med billighet öfverensstämmande att någon ersättning bereddes åt de vanligen med ringare löneförmåner försedde tjenstemän, som för utförande af sådana fullmägtigskap ofta måste företaga långa resor, hvilka, genom i sednare tider stegrad skjutslega blifvit ganska betungande, samt slik ersättning äfven innefattade en uppmuntran för om - 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
Skrifvelse N:o 96. buden att med ospardt nit fullgöra dem anförtrodda uppdrag, hafva Kollegierna, —- under hemställan, att, vid beräknande af resekostnadsersättning, såsom allmän regel borde iakttagas, att sådan ersättning ej finge ifrågakomma för det fall att förrättningen eger rum inom en half mil från tjenstemannens boställe eller, i händelse han icke är med boställe försedd, hans hemvist, — i underdånighet tillstyrkt, att ersättning för resor till och ifrån extra förrättningar, så framt icke sådan förmån genom särskilda författningar redan är bestämd eller i aflöningen inbegripen, måtte beviljas, nemligen: l:o.
För militärstaten, eller befäl, underbefäl och civilstat vid indelta arméen vid nedannämnda förrättningar, hvilka icke afse manskapets tjenstbarhet eller sammandragande till vapenöfning: a) syner och ekonomiska besigtningar å militieboställen; b) syner å samt omflyttning af ryttare- och soldattorp; c) ombudsmannaskap vid syner och besigtningar å boställen, landtmäteriförrättningar, skogs- och jordransakningar samt rättegångar om jord, tillhörande boställen eller ryttare- och soldattorp; d) krigsrättssammanträden, vid andra tillfällen än under mötestiderna eller inom garnisonsort; e) besigtningar och inventeringar å Kronans hus och byggnader samt å persedlar i regementenas allmänna förråd, äfvensom inventeringar af uppbördsmans handlingar; och f) inställelse vid utdelning af underhåll från Wadstena krigsmanshuskassa; hemställande Kollegierna, att, hvad angick militärperson, som beordras att hafva tillsyn vid nybyggnad eller reparation af karaktershus å militieboställen, ersättning finge, efter vederbörande embetsverks pröfning, honom tilldelas medelst ett lämpligt arfvode, i förhållande till arbetets beskaffenhet och den större eller mindre tidsutdrägt, som uppdraget medfört; 2:o.
För den landtstaten tillhörande fögderibetjeningen, eller kronofogde, häradsskrifvare och länsman, då de beordras att, i egenskap af krono-ombud, öfvervara syner och besigtningar å boställen, landtmäteriförrättningar, rättegångar om boställsjord samt andra Kongl. Maj:ts och Kronans rätt rörande ärenden, äfven för skogsoch jordransakningar, med i öfrigt bibehållen rätt, att vid erhållna förordnanden, i anseende till jäf eller laga hinder, till förrättningar utom sitt tjenstgöringsdistrikt åtnjuta förut medgifven ersättning; — dock att ersättning icke borde utgå till kronofogde eller länsman i mål, som handläggas å Häradsting, eller vid de tillfällen, då kronofogde eller länsman, till följd af sin tjenstebefattning, måste vara närvaran de; och 3:o.