Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta visar ett högst betydligt aftagande i den utländska införseln och följaktligen en deremot svarande tillväxt af den inhemska tillverkningen af denna vara.
Statsverkets förlust pä den af K.
M. föreslagna tullnedsätlningen skulle hafva blifvit 7,800 r:dr b:ko.
Då ou Utsk. föreslagit en tull af 1 r:dr 24 sk. i st. f. den af K.
M. blott till 1 r:dr b:co föreslagna, skulle
Statens förlust derpå visserligen blifva något mindre, men den skulle dock utgöra något öfver 5000 r:dr.
Det är redan anmärkt, och torde icke kunna bestridas, att den nu gällande tullafgiften egentligen drabbar de finare sorterne ost, men alldeles icke de slag deraf som förtäras af de fattigare samhällsklasserna.
Således torde de skäl som här blifvit framställda till stöd för en tullnedsätlning böra såsom ogrundade förfalla.
Ehuru vi nu här hört att oaktadt det låga priset på den s. k. bondosten från Småland, denna vara likväl är svår att afsätta, vill man ändock vidtaga en åtgärd, hvarigenom afsättningen skulle ytterligare försvåras.
Då man talar om de fattiges fördel, bör man väl ihågkomma deni antingen de äro köpare eller säljare, och många af de sednare torde i detta fall vara lika obemedlade som köparne.
Man bör unna dem den ringa vinsten på deras vara.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H r Gr. o. Landtm, om II. o. Ad. bifölle Utsk:s i afseende på artikeln ost afgifna förslag, och besvarades denna propos. med blandade ja och nej, hvarefter Hr Landtm, hemställde om K. o. Ad. ansåge att 1845 års lullbestämmelser för denna artikel borde förblifva gällande, samt då härvid ropades starka ja blandade med nej, förklarade del han trott sig finna att nu ja öfverröstat nej. 29:de punkten, an g: de artikeln porslin.
Utaf det nu upplästa mom. af betänk., har Ståndet inhemtat det Utsk. tillstyrkt att nu gällande införseltull af 28 sk. för tallrikar af oäkta, hvit porslin måtte bibehållas.
Deremot är nedsättning föreslagen i andra hänseenden och slutligen har Utsk. tillstyrkt ali äkta porslin för farmaceutiska och vetenskapliga behof må få tullfritt införas.
Uti detta sistnämnda tillstyrkande instämmer jag.
För öfrigt anser jag det äkta porslinet utgöra en lyx- eller öfverflödsartikel, och den som anser sig hafva råd att köpa sådant, må gerna betala en högre afgift, isynnerhet uu då Staten så väl behöfver penningar.
Hvad vidare det oäkta porslinet angår, hvilket här i riket tillverkas, så tillstyrker jag vördsammast att R. o. Ad. måtte bibehålla tullen derå sådan den nu är, så väl med afseende å de slag deraf, rörande hvilka Utsk. tillstyrkt förändringar, som ock ang:de öfrige sorter.
Troligen är det R. o.
Ad. icke obekant att tvenne betydliga fabriker för tillverkning af oäkta porslin, finnas inom landet, och att dessa fabriker i sednare tider gjort betydliga fram - Den 3 Juni e. m. 383 sleg, så att de, till en icke obetydlig del förse landet med dess behof af nämnde vara.
Porslinet är en artikel som i afseende på form och utseende är underkastad modet.
Det händer ofta att hvad som i följd deraf 1 år har ett ej ringa värde, efter årets slut nedfallit lill ett obetydligt värde.
Det heter derföre om sådant i Frankrike ”ceci est hon pour le nord”.
Det skickas på Hamburg, och om det kunde införas här skulle det komma att undergräfva de nu existerande fabrikerna.
Jag anhåller att de nu gällande föreskrifterne i 1845 års tulltaxa måtte få fortfara.
Då jag icke kan inse något skäl hvarföre man skulle skydda de ifrågavar:de fabrikerne utöfver hvad de sjelfva önskat och då jag icke kan finna någon våda uti att bifalla Utsk:s förslag i denna del, får jag vördsammast anhålla om propos. till bifall derå.
Hr Lagerhjel m:
Jag kan icke upptäcka något af Utsk. anfördt skäl, som bör verka till ändring af 1845 års tulltaxa i denna del.
Tiden synes mig vara illa vald nu för att påföra Sverige något mera af utländsk manufactur än del hittills fått.
Något hvar torde erkänna det, som läst tidningarne och följt med hvad som tilldragit sig utomlands.
Jag tillstyrker derföre att berörde taxa må fortfarande få gälla i allt hvad der i förtullnings väg stadgas, ang:de ifrågavarule artiklarne.
Om antalet af fabriker, börande till en viss industri, är större eller mindre, torde ej böra verka på beslutet.
Men hvad som först och främst torde böra afses, då fråga är om en I ull nedsättning, är huruvida råtta tidpunkten är inne att vidtaga en sådan åtgärd.
Då nu öfverläggningen ansågs vara slutad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på artikeln porslin blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s förslag och dels vidblifvande af 1845 års tulltaxa, hvarjemte dock en ledamot tillstyrkt bifall till Utsk:s hemställan om tullfri införsel af kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska och vetenskapliga behof.
Jag anhåller vördsammast att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa särskilde propos:r på de olika slagen af ”måladt eller tryckt oäkta porslin”.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att såsom Utsk. föreslagit, nu gällande införseltull ä tallrikar af äkta hvitt porslin, 2 sk. U, må bibehållas.
Då härefter Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle att, på sätt Utsk. föreslagit, införseltullen å andra piecer hvitt oäkta porslin, må nedsättas från 5 till 4 sk. U, ropades ja och nej; hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge den gällande införseltull af 5 sk. böra bibehållas, och då denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna att härvid ja öfverröstat nej.
Då nu, i fråga om måladt eller tryckt oäkta porslin, hvarå 384 Den 3 Juni e. m.
Ulsk. föreslagit för talrikar 6 sk. och för andra pjesei 8 sk. införseltull, men emot införsel hvaraf förbud uti 1845 års tulltaxa blifvit stadgadt, Hr Gr. o. Landtm, framstälide propos. först till bifall å Utsk:s förslag oell sedermera till vidblifvande af 1845 års taxa, blefvo begge dessa proposir besvarade med blandade ja och nej; hvarpå förnyad propos. till bifall å Ulsk:s förslag i denna del blef framställd samt Hr Landtm., efter densammas besvarande med ja och nej, förklarade det han trott sig tinna att härvid ja varit öfvervägande.
Upplästes lill justering och godkändes följande förslag till voterispropos.
Den som bifaller Bevilln.Utskts förslag i fråga om ”måladl och tryckt oäkta porslin, tallrikar och andra piecer”, voterar ja; den det ej vill voterar nej; vinner nej, anses 1845 års tulltaxa i afseende på förenämnde slag af porslin böra fortfarande blifva gällande.
Vid voteringens slut, befnnnos rösterne hafva utfallit, som följer; Ja — 26.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att tullbestämmelserne för äkta porslin, hvarom icke något yttrande funnes i betänk., emedan Ulsk. deri icke föreslagit någon förändring, återfunnos i förslaget till tariff för införseltullen sid. 24 och 25; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle Utsk:s förslag lill tullbestämmelser för äkta porslin.
Härvid ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade alt han funnit ja hafva varit öfvervägande.
Utsk-.s förslag innefattar icke något yttrande ang-.de äkta porslin, med undantag af sådant, som kan behöfvas lill farmaceuliska behof.
I anledn. häraf, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. bland de artiklar, som ansetts böra blifva föremål för serskild pröfning, upptagit porslin och således förmodligen såväl hvad i tulltariffen som hvad i sjelfva betänk, derom förekommer; hvadan llr Landtm., oaktadt tullbestämmelserne för äkta porslin, om hvilkas förändring fråga ej uppstått, icke omnämnes uti betänk., utan endast blifvit utförde i tulltariffen, ansett sig böra derom framställa propos. på del artikeln måtte i sin helhet undergå pröfning; och för öfrigt hade Hr Landtm, redan förklarat att enligt hans uppfattning R. o. Ad. bifallit förslaget i denna del.
Up - Den 3 Juni e. m. 385 Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s tillstyrkande, att kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska och vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantiteterne blifvit hos Sundhetscollegium, Vetenskapsakademien eller vederbörande universitetsfaculteter uppgifne och godkände, af apothekare och vetenskapsmän tullfritt införas. 30:de punkten, un g: dt artikeln saxar.
De skäl, som på f. m. anfördes och äfven gjorde sig gällande för bibehållande af 1845 års tulltaxas bestämmelser i fråga om knifvar, äro, efter min öfvertygelse äfven tillämpligt pä artikeln ”saxar andra slag än öfverskäraresaxar”.
Jag tillstyrker derföre att berörde taxas tullbestämmelse i denna del måtte fortfarande få gälla.
Den nuvar:de tullen af 3 r:dr 16 sk. pr
U för saxar är enligt min öfvertygelse så hög, att åtminstone de finare slagen deraf, som taga mycket litet rum, aldrig komma att förtullas, emedan importören, för alt undvika att betala tullafgiften underlåter att angifva dem.
Näringar hafva således icke något skydd af den höga tullen; men Staten deremot förlorar derpå i inkomster.
Hr Printzensköld: Gr. Gyldenstolpe har åter framkommit med det argument han förut hufvudsakligast begagnat under hela diskussionen om tulltaxan, nemi. den frestelse till smuggleri höga tullar skulle medföra.
Jag hemställer då till honom med afseende å den nu förevar:de frågan, om icke de finare saxarne, i anseende till lättheten att stoppa dem i fickan och på det sättet insmuggla dem, skola lika mycket insmugglas under den af Utsk. föreslagna tullen, som under den nu gällande.
Ty så länge derpå är något att förtjena, det må vara mycket eller litet, skall försök ständigt göras att eludera tulltaxan.
Den nu gällande tullen å finare stålarbeten har, enl. min öfvertygelse, i väsendtlig mån bidragit till framkallande och underhållande af den fabrikation utaf sådane varor, som nu finnes i Eskilstuna.
Om sä icke varit förhållandet, hade denna stads fabrikanter icke inkommit med den petition, hvarom Hr von Hartmansdorff talat, och hvilken äfven finnes tryckt i flere af Stockholms tidningsblad.
Man bör väl lyssna till den röst, som från arbetaren låter höra sig, i fall man vill taga hans försvar då fråga är att bereda honom utväg till uppehälle.
Han kan likväl icke förskaffa sig det om han icke får arbete och det är att försäkra honom tillgång derpå, som skyddet bör afse.
De värde
Hrr, som här förordat 1845 års tulltaxa hafva i allmänhet mycket åberopat sig på Prosten Nibelii reservation.
De borde då också fästa sig vid hvad han yttrat om den nu förevar:de artikeln.
Det står nemi. sid. 82 i 5 H. 25 386 Den 3 Juni e. nt. betänk, att läsa: ”tullen å saxar, hvilken nu utgör 334- procent af varans rätta medelvärde, torde böra nedsättas från 3 r:dr 16 sk. till 2 r:dr pr 8”.
Om man jemför den af Utsk. nu tillstyrkta tull af 36 sk b:co pr fä å artikeln saxar med den nugällande af 3 r:dr 16 sk. torde man finna att detta tillstyrkande, om det bifölles, skulle medföra en den våldsammaste förändring ibland alla dem litsle, föreslagit.
1 synnerhet med afseende på nuvar:de betänkliga Europeiska handelsconjuncturs-förhållanden, anser jag vådligt att ingå på Utsk:s förslag.
Man vet att fabrikationen vid Ekilstuna gått framåt pä de sednare åren.
De få manufaclurvaror af detta slag, t. ex. knifvar som man vägat att sända utomlands, hafva derstädes blifvit långt ifrån ogunstigt upptagne.
Detta gäller ändå mer om saxar.
Jag yrkar bifall till 1845 års tulltaxa, och gör del sä mycket mera, som jag anser jernförädlingen, såsom tillhörande en af de vigtigaste hufvudnäringarne i Sverige, böra företrädesvis skyddas; förenande jag mig således med Hr Printzensköld uti hans yrkande derom.
Skulle denna åsigt icke lyckas göra sig gällande, instämmer jag deruli, alt det af Prosten Nibelius föreslagna tullbelopp af 2 r:dr må såsom det minsta antagliga godkännas.
De^a sker, icke derföre, att jag anser det mest billigt, utan derföre att jag vill söka förskaffa näringen åtminstone så mycket skydd att den någorlunda må hålla sig uppe.
Hällsl önskade jag naturligtvis, att man lemnade den eli sådant skydd, att den äfven kunde derunder uppblomstra.
Såsom ett exempel pä följderne af de nu gällande höga tullbeslänimelseroe på denna artikel, torde jag få anföra, att en person, som ville införskrifva en trädgårdssax, fick derföre sammanlagdt betala 25 r:dr. .lag hemställer till hvar ock en om icke detta är en orimlig tull.
Hr tou Hartmansdorff:
Det förhåller sig med saxar som med filar, eller alt Utsk. i si. f alt jemka tullen efter dessa varors olika groflek eller finlek, samt deraf beroende värde, sammanslagil dem under en rubrik samt tillstyrkt deras förlullning efter vigt.
Jag har redan fästat
Ståndets uppmärksamhet på olämpligheteo af della förlullningssält, emedan del grofsta och minst värda arbetet derigenom får den dyraste i ullen, hvaremot de finaste, lättaste och dyraste draga den jemförelsevis lindrigaste afgiften.
Man har således uppsökt ett sätt au förtulla, som är motsatsen af hvad det borde vara.
Uti den framställning, som mauufaklurister och förläggare i Eskilstuna afgifvil med afseende å de olägenheter en tullnedsältning skulle medföra, säga de: ”Tariffen upptager icke mindre än 54 olika slag och värden, för denna artikel, som alla äro föremål för tillverkning i Eskilstuna, och prisskilnadeu dervid är sä ofantlig, att då saxar tillverkas som pr dussin säljas för 1 r:dr 16 sk., eller pr 8 36 sk. 7 rist. sä kosta deremot de finaste guldritade brodersaxarne, hvaraf dus - Den 3 Juni e m .•587 sinet blott väger 6 och 5, oell af de aldra finaste icke mer än 2 lod, ända till 76, 85 och 128 r:dr pr &, och tullsatsen i nu gällande taxa 3 r:dr 16 sk. pr f?, öfver hvars förment ytterliga höjd sä mycket larm hållits, uigör således för de finare och finaste sorterna icke mer än 5, 4 och 3 proc.” R. o. Ad. torde häraf finna att den nuvande tulltaxans stadganden i detta hänseende icke äro rätt lämplige, mendet sätt att förtulla ifrågavar:de artikel, som Utsk. i stället föreslagit är ändå sämre.
Dä man likväl, ifall Hr Aminoffs yttrande skulle tagas till efterrättelse måste misströsta om möjligheten att ändra Utsk:s öfvertygelse ronde denna tullstadga, sä lärer det äfven i delta hänseende vara fruktlöst att af Utsk. vänta rättelse.
Följande regeln ali man af 2:ne onda ting bör välja det minsta, tillstyrker jag R. o. Ad. att låta förblifva vid 1845 års tulltaxa för ifråga vande artikel.
Gyldenstolpe icke skul le hafva det sig bekant, får jag meddela honom den upplysning att i Eskilstuna tillverkas trädgårdssaxar af god beskaffenhet.
Den person som Hr Gr:n omnämnde skulle hafva införskrifva en dylik sax från utlandet och för densamma fåll betala sä dyrt, kan jag icke beklaga, enär han, såsom man brukar säga, gått öfver än efter vatten.
Del vissa är att nämnde person, kunnat få en sådan sax gjord här i landet och då hade förtjenslen på densam ma slädnät hos den inhemska arbetaren.
Då den person, som var utsatt för den af mig omtalda händelse, är en ganska klok man, är jag öfvertygad att, om han kunnat få en lika god trädgårdssax från Eskilstuna, som den han utifrån införskref, hade han visserligen icke betalt 25 r:dr för blotta nöjet att hafva en utländsk sax.
Det visar endast det orimliga skydd man velat lemna Eskilstuna sorn ändå icke går framåt.
Jag tror icke att man kan kalla del en uppmuntran för Eskilstuna när man i st. f. de nu gällande tullbestämmelserne, föreslår, såsom Utsk. gjort, hvad som är än värre.
Man får icke straffa Eskilstunaboerne för andras förseelser.
Jag anser visserligen att Utsk. gått för långt då det föreslagit en tullnedsättning ända till 36 sk. men å andra sidan synes mig den starka tullförsnillningen ä arliklarne saxar och knifvar utvisa att den nu gällande tullen är för hög.
Lurendrejeriet å dessa varor har gått sä långt att åtminstone i Göteborg numera icke något beslag göres, utan att saxar och knifvar finnas deribland.
Jag tror att den nuvande tullen å saxar tål vid en betydlig jemkning och föreslår jag derföre att den må sättas till 1 r:dr 24 sk. pr tf, hvilken tull jag anser vara tillräcklig.
Med den vidsträckta erfarenhet Frih.
Gyllenhaal äger, kan han väl ej bestrida att ju tullförsnillning 25’ 388 Den 3 Juni e. m. alltid skall komina att äga rum med de varor, som äro af beskaffenhet att lätt kunna insmugglas, ehvad tullen sättes till nu gällande belopp eller det lyckas Frih:n att få tullen bestämd till endast dubbelt emot hvad Utsk. föreslagit; och jag är öfvertygad, att lika många beslag på knifvar och saxar som hittills ägt rum, jemväl hädanefter med den föreslagna lägre tullen skola inträffa.
Ty 1 r:dr 24 sk. pr
It är också en penning, som man icke skall förakta att i smugglingsvåg söka förtjena.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att, i afseende på artikeln saxar, uti sjelfva tulltaxan först förekomme öfverskäraresaxar, med tullvärde af 5 r:dr och införseltull af 12 sk. pr Lff, hvarom betänk, icke innehölle någon framställning, emedan förut varande tullbestämmelser blifvit bibehållne; hvadan Hr Landtm, finge hemställa, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag i denna del.
Jag har icke fattat huruvida Bevilln.Utsk. föreslagit samma tullsats, som finnes stadgad i 1845 års tulltaxa, eller icke.
Hr Land tm. yttrade, att Utsk. icke föreslagit någon förändring i tullen för öfverskäraresaxar, samt förnyade sedermera sin propos. lill bifall å Utsk:s förslag i denna del.
Dä Hr Landtm, härefter framställde, att i fråga om ”saxar, andra slag” blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:s förslag, att införseltullen derå måtte nedsättas från 3 r:dr 16 sk. till 36 sk., dels bibehållande af 1845 års taxa, dels af Hr Lagerbjelke 2 r:drs och dels af Frih.
Gyllenhaal 1 r:dr 24 sk. tull pr g1, anmälde sig och yttrade Gr.
Jag anhåller vördsammast, det Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o. Ad. täcktes erinra sig att jag, förden händelse 1845 års tulltaxa icke i denna punkt kunde bifallas, alternativt föreslagit en tull af 2 r:dr LU.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf förklarat, att då Frih. Cederström upptagit Gr.
Lagerbjelkes förslag, propos. derå skulle blifva framställd, derest icke någon annan propos. förut vunne bifall, hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag i fråga om ”saxar, andra slag”.
Hr Gr. o. Landtm:s sedermera framställde propos:r först till vidblifvande af 1845 års taxa i denna del och sedan till ifrågavande införseltulls bestämmande till 2 r:dr, besvarades äfven med starka nej, blandade med ja; men då Hr Landtm, derefter Den 3 Juni e. m. 3S9 hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att ifrågavande tull utsattes till 1 r:dr 24 sk., ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna, alt den sednast framställda proposm blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Jag anhåller om votering och att nu gällande taxa mä blifva kontrapropos.
Jag anser att då R. o. Ad. bibehållit den gamla tullen å knifvar, så kan Ståndet icke utan alt begå en inconceqvens nu förändra tullen ä saxar.
Afven jag ber alt få anföra skälet hvarföre jag yrkar votering.
Det är nemi. det, att jag anser af aldra största vigt, att bibehålla den nu gällande tullen å artikeln saxar, då sådane inom landet tillverkas af den godhet att de fullt ut kunna täfla med de utländska.
Den som anser införseltullen ä saxar, andra slag än öfverskäraresaxar, böta nedsättas till 1 r:dr 24 sk. U, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, anses 1845 års tulltaxa böra i afseende på ifrågavar:de slag af saxar förblifva gällande.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 29.
Mot det af R. o. Ad.gnu fattade beslut får jag afgifva min reservation.
Jag anser detta beslut stå i strid med det Ståndet förut fattat i fråga om tullbestämmelserne å artikeln knifvar, och jag beklagar, att man nu lagt mera godtycket, än ett verkligt sakförhållande till grund för beslutet.
Anmäldes och lades på bordet uedannämnde frän StatsUtsk. inkomne mern. och ullåtm: N:o 185, i anledn. af erhållen återremiss å utlät.
N:o 131 ; N:o 186, i anledn. af erhållen återremiss ä utlåt.
N:o 153; N:o 187, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt N:o 165; N:o 188, i anledn. af erhållne återremisser å det under o ° N:o 119, afgifna betänk., ang:de byggnadslån lill staden Amål; N:o 189, i anledn. af väckt fråga om öfverlåtelse till staden Falkenberg af den Kronan tillhöriga tullbro öfver Ethra strömmen; N:o 190, i anledn. af väckt motion om anslag eller lån af allmänna medel till betäckande af kostnaderne vid laga skifte i Wemdalens kyrkelag i Herjeådalen; N:o 191, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd ät 390 Ilen 3 Juni e. m. komministern i Ryd och Näs församlingar af Erkestiftet för dels flyttning dels nybyggnad af boställe; N:o 192, ang:de aflöningen för R.
St:s nuvande jnstititeombudsman samt bans vikarie; N:o 193, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de statsanslag till upprätthållande af den arméens pensionskassa åliggande pensionering. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 e. m.
Måndagen den 5 Juni 1848.
Företogs val af en Bänkman inom 9:de Bänkm:s-afd:n efler N:o 37.
Hr Tornerhjelm, Rudolf; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 399.
Frih. von Beskow, Bernhard.
Upplästes ett af Hr Hedenstjerna, Carl Johan, inlemnadl sålydande mern.
Af embetsäliggauden föranledd att nästa onsdag, för någon tid, lemna hufvudstaden, får jag härmedelst afsäga mig förtroendet att vara Bänkman inom 17:de Bänkm:safd:n, under anhållan om bibehållandet af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. biföll denna anhållan; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, tillännagaf att till följd häraf val af en Bänkman inom 17:de Bänkm:s-afd:n komme att förrättas i början af nästa plenum.
Dä nu Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att vid i dag hällen Talmans-öfverläggning ansetts lämpligast, att tiden till samtidigt afgörande i alla RiksSt:n af Const.Ulsk:s mern.
N:o 12, ang:de det af K. M. i Nåder afgifna representalions-förslaget, utsattes till nästa Fredag, hemställde, att detta mål, enär det ännu icke hos R. o. Ad. blifvit andra gången bordlagdt, mätte få å föredragmslistan uppföras näst efter Bevilln.Utsk:s betänk.
N:o Den ä Juni f. m. 391 13, för alt vid nästa föredragning ånyo bordläggas, och sedan om fredag förelagas lill afgörande, lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall.
N:o 13, ang:de tiillbevillnintten.
Hr Gr. o. Land tm. erinrade, ali i sista plenum vid pröfningen af artikeln saxar, hade för ”saxar andra slag” endast införseltullen blifvit bestämd, men R. o. Ad. icke afgjorl tullvärdet, som icke i betänk, var omnämndt, men i förslaget till tulltariff blifvit utfördt till 3 r:dr, hvaremot samma tullvärde enl. 1845 års taxa utgjorde 10 r:dr pr Tt; hemställande Hr Gr. o. Landtm, fördenskull att ifrägavar:de tullvärde nu måtte bestämmas.
Gyllenhaal, Carl Henr.:
Då jag sednast tog mig friheten att föreslå en införseltull af 1 r:dr 24 sk. b:co, under lät jag alt tillika hemställa att tull värdet mätte derefter rättas.
Jag lager mig friheten föreslå, att delta tullvärde mätte blifva beräknadt till 5 ndr.
Uppå härefter framställd propos. beslöts att saxar, andra slag skulle åsätta* eli tullvärde af 5 r:dr pr fif.
Vidare förekom.
31:sta punkten, ang:de artikeln sirap.
Denna puukt innefattar 3 särskilda frågor, nemi. rör:de afgifterne på capillär-sirap, som för närvande har eli tullvärde af 26 sk. 8 r:st. och en införseltull af 3 sk. för ??, samt mulbärs- rosen- och viol-sirap af 40 sk. och införseltull af 4 sk.
Om dessa båda slag säger Utsk.. att de hafva ett betydligt högre värde och äro af annan beskaffenhet än sockersirap, hvarföre Utsk. i afseende på dem, föreslår ett högre tullvärde, hvaremot införseltullen är föreslagen lika för alla slagen.
Jag skulle, för min del, tro, att hufvudsaken i denna fråga icke är de två första sorterne, ulan den bruna och hvita sockersirapen, som förut har halt ett tullvärde af 8 sk., men varit lill införsel förbjuden.
Jag vill för min del vördsamt hemställa, att R. o. Ad. ville i delta fall låta 1845 års taxa gälla för de obetydligare slagen, nemi. för de 2 första, capillärsirap samt mullbärs- rosen och violsirap, men att hvad den bruna eller hvila sockersirapen beträffar, R. o. Ad. ville bibehålla tullvärdet 8 sk., men medgifva att införsel får ega rum, och alt tullen sättes till 3 sk., såsom K. M. och Utsk. föreslagit.
Sedan den sista värde talaren instämt i Utsk:s förslag alt borttaga förbudet mot införsel af topp-, kandi- och kaksocker, hvarigenom ett betydligt steg på förbäilringarnes väg år vunnen; oell då intet hopp lärer vara, att den af K.