Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Iro våra begrepp som emedlertid utvecklat »ig, och det töcken som under en annan tid låg emellan föremålet och oss skingras i och med detsamma.
Jag anser mig böra tillstyrka , att §:s gamla radaction må bibehållas.
Herr von Franchen , Auguet:
Den omtvistade 7:de af RegeringsFormen år efter mitt sått att se, mycket tydligare som den förut år, ån den skulle blifva, om ifrågavarande förändring komme att åga rum, och redan vid förra Riksdagen har ConstitutionsUtskottet en gång förklarat den för tydlig.
Ordet omedelbarligen utmärker ju ganska klart, att det endast år i sådana fall, der Konungen ej behöfver StatsSecreterarensContrasigna - Den 22 dpril /. m. tion, som GeneralAdjutantens för Arméen eller Flottorne, med ett ord, föredragandens i Commandomål biträde kan begagnas utan StatsRådets hörande, då deremot i den föreslagne förändringen ordet disposition af allmänna medel gör paragrafen på en gång otydlig, och i synnerhet högst inskränkt, ty utom förändring af Officerares Uniformer, existera få kanske inga mål, som ej i mer eller mindre mon angå allmänna medels disposition; jag för min del, får derföre vördsammeligen yrka det 7;de §. i RegeringsFormen måtte förblifva oförändrad.
Herr Grefven och Landt Mar falk en gjorde proposition till bifall af den nya redactionen.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarsvalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya reda— ctionen, bibehålla 7 §. i RegeringsFormen oförändrad.
Bifölls. §• 9.
Sista punkten.
För Rådslagen skola StatsRådets
Le daraöter vara ansvariga såsom i 106 eller 107 derom vidare stadgas.
Friherre Cedertråm, Jacobl
Då ifrågavarande förslag till ändring af 9 §.
RegeringsFormen endast innefattar en råttelae, 10m vid för - 460 Den 22 April /. m, sfa redactionen af glömska uteblifvit, men som måste införas, på det att paragraphens innehåll må instämma med Grundlagens anda, så lårer berörde förslag förmodligen blifva af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Herr Grefven\ och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln behagade gilla den nya redactionen af ifrågavarande paragraph.
Bifölls. 61; Alla afgifter som Riksens
Ständer under de i föregående paragraph nämnde titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver.
Friherre Cederftröm, Jacob; Äfven detta förslag år af ganska väsendtlig vigt, ty om urtima Riksdag infaller vid slutet af ett år, och den blifvande bevillningen sålunda först året derpå kunde bestämmas, skulle, efter den uu gällande 61 paragraphens ordaförstånd, Staten i sjelfva verket blifva under tiden utan Bevillning.
Jag tillstyrker alltså för min delfbifall till den nya redactionen.
Skillnaden emellan de båda Redactionerne är den, att i den gamla står, att Bevillningen, kan Den 32 April f. mi 46* upphöra med det årets utgång, då en urtima Riksdag börjar, men den nya åter förutsätter, att en annan Bevillning skall i den förras ställe komma; ty det heter i den nu föreslagne paragraphen, att Bevillningen skall utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya Bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver, och, i fall denna paragrephs nya redaction antages, synes det mig som Riksens Ständer hade fråntagit sig rättigheten att såga: det är Jlut med Bevillningen.
Friherre Cederfirom:
Jag skulle instämma med den sist talande värde Ledamoten, om ej RegeringsFormen tydeligen bestämde hvad med Bevillning bör förstås; och om han täger kännedom af stadgandet i detta fall, skall han finna; att icke alla de olika titlar, under hvilka bevillning utgår lewina upphöra; sådane åro t. ex, Tull-afgifter, Post-medel, Chartae-Sigillataeafgift m. m.
Jag skulle visserligen ock finna den föreslagna ändringen ef 61 vara af vigt, i händelse det genom föregående Riksdagars erfarenhet visat sig, att en sådan ändring vore behöflig.
Men dessa Riksdagar hafva dels börjats och slutats vid sednare delen af året, och någon olägenhet för Bevillningens utgörande har likväl, mig veterligen, aldrig inträffat; utan har Bevillningen, efter hvad jag tror, i alla fall fortfarit att ordentligen utgå.
Jag kan sålunda icke dela Friherre Cederströms öfvertygelse om den nya Redactionena nytta, u - 462 Den 22 April f. m, tan tror snarare, lika roed Grefve von Schwerin, att densamma, gillad, skulle i en framtid kunna blifva ett hinder för Stånderne, att nedsätta Bevillningen.
Friherre Wrangel, Henning, förenade sig med Grefve von Schwerin.
För min del anser jag Constitutions-Utskottet hafva tydeligen bestämt, att sjelfva Bevillningen icke kan vid ftiksdagarne komma i fråga ett upphöra, utan, att det endast år grunderne för den samma och summans belopp, som vid hvarje Riksdag skola undergå ny pröfning.
Så långe Staten existe* rar, lärer Bevillningen ej kunna undvaras; och jag ser derföre icke något skål att bifalla den föreslagna nya redactionen af förevarande paragraph.
Jag anhåller endast att få afgifva en upplysning, den nemligen, att, då sist öfverståndne Riksdag tog sin början den 20 November 1817, och Bevillningen således, enligt 61 §. i RegeringsFormen skulle med år 1817 upphöra, inen den nya Bevillningen icke kunde hinna bestämmas förr ån en längre tid af år 1818 redan förflutit; StatsUtskottet, som fann det vara nödvändigt, atf. någon bevillning under tiden borde till Statsverket ingå, vid sådant förhållande inkom till Riksens Ständer med hemställan, att den gamla bevillningen måtte under år 1818 få fortfara; och ehuru denna fråga verkeligen kunde synas
Den 22 April/, w»; innefatta en Grundlagsförändring, erinrar jag mig dock att Riksens Ständer ansågo sig nöd^ sakade, att StatsUtskottets förberörda hemställan bifalla.
Den hittills varande redactionen af 61 jjj. säger, att ella de afgifter som Riksens Ständer åtagit sig under de i föregående §. nämnde titlar, nemligen Sjö- och LandtTulls- samt Accis-afgifter, Postmedel, Chartae-Sigillatae-afgift, Husbehofs-bränneri-medel samt särskild bevillning, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Riksens Ständer fastställd blifver; men att, i händelse Riksens Ständer varda dessförinnan sammankallade, alla förenämnde afgifter skola upphöra med det årets utgång, då en sådan Riksdag börjar.
Den upp; lysning Herr RiddarhusSecreteraren nyss afgifvit, har tillräckligen ådagalagt, att så stora olägenheter verkligen genom sistnämnde stadgande inträffat, att de föranledt ett beslut, som ej var fullkomligen öfverensstämmande med Grundlagen.
En förändring synes sålunda oumbärlig-.
Man har vid den nya radactionen anmärkt; att orden: intill Jlutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af Bilf ens Ständer blifver faftjtålld, ord som äfven igenfinnas i den gamla redactionen, skulle förutsätta, att bevillningen aldrig kunde upphöra.
Men då rättvisan af Statsbördornas fördelning alltid måste fordra, att för begagnandet af utländska industriers producter, någon afgift såsom tull koni att erläggas, hvilken motsvarade de bördor in - 464 Den 22 April f. ml hemska productionen drager till Staten; och då äfven Tullinedlen höra till Bevillningsartiklarne, så måste den farhågan försvinna, sorn man yttrat i afseende på den egentliga bevillningens eviga fortfarande, såsom en följd af den nya redactionen, äfven om lyckliga förhållanden skulle göra den öfverflödig för Statsverket.
Det år visserligen icke någon skillnad i ordalydelsen emellan den gamla och nya redactionen af ifrågavarande
Det senare momentet i den förra har, efter min tanka, tillkommit, hufvudsakligen i det ändamål, att Riksens Ständer måtte kunna så vål under Urtima som Lagtima Riksdag fastställa den bevillning, de finna skäligt sig åtaga.
Herr Cederfchjolä, Pehr Guftaf; Jag kan för min del ej annat än tillstyrka antagandet af den nya redactionen och detta just på den grund att jag icke rätt begriper den gamla §:ns innehåll, och jag år alltid rådd för en lag, som jag ej förstår.
Det heter nemligen i §:ns i:sta Moment, att bevillningen skall råcka intill slutet af det år då den nya bevillningen faststålles; och i 2;dra Mom.
,’varda Riksens Ständer dessförinnan
,” det vill såga, innan det årets slut, då bevillningen blifvit fastställd, ”sammankallade, upphör bevillningen med det årets utgång, dd en sådan Riksdag börjarDet år likväl redan förut sagdt, att den gamla bevillningen skall upphöra först med slutet af det år, då den nya bevillningen bestämmes.
Jag finner så* ledes
Den 22 April f. ml ledes en motsägelse emellan de båda momenten, oell tillstyrker derföre bifall till den föreslagne redactionsföråndringen, som utesluter nyssberörde senare moment.
Herr Grefven och LandtMarjkalken gjorde proposition till bifall af den föreslagna nya redactionen.
Ja, jemte några Nej. §. 102.
Denna Domstol, sorn RiksRått kallas, skall i sådant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea HofRått, hvilken deruti före ordet, Prejidenterne uti Rikets KrigsKammar- Bergs- och CommerceCollegier famt KammarRätt, fyra de äldsta StadsRåd, Högste
Befålhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande trouppar, högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudstaden förlagda Escadern af Arméens Flotta, tvenne de äldsta Råd i Svea HofRätt, och det åld/ia
Råd i hvarje af de fem här ofvan nämnde Collegier.
Då antingen JustitiseCanzleren eller JustitiaeOmbudsmannen finner sig befogad att Högsta Domstolen samfält eller sårskilte dess Ledamöter inför RiksRätten tilltala, åske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea HofRått, såsom RiksRåttens Ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas.
Presidenten i Ridd. o, Ad.
Prof. 5 Band. 3o. 466 Den 2s April f ml HofRåtten foge derefter anstalt om RiksRåttens sammanträde för att kallelsen utfärda och målet vidare 1 laglig ordning behandla.
Skulle emot förmodan han detta underlåta, eller någon af de öfrige förenämnde Embetsmån undandraga sig att uti RiksRåtten deltaga, Hände derföre till lagligt anfvar, fåfom får annan uppf ätlig fårfummelfe af deras Embetsplikt.
Hafva en eller flere af RiksRåttens Ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dem laga jåf, vore ändock Råtten domför, om tolf deruti sitta.
Brifter något i detta antal, tillkalle dä RiksRåtten, af de åldjie i ordning varande Stats-Rädets Ledamöter Jarnt HofRåtls- och vederbörande CollegieRäd, fä mänga att
Råtten blifver domför; iakttagandes dervid, att kallelfen utfärdar till nårmajie
Let darnot af det eller de Verk, hvarifrån det befi arnd a antalet ej utgått: och böra i ofvannåmnde händelse Högfie Befälhajvarén öfver Hufyudftadens Garnison ersättas af Krigs Hofi Rättens äldfie MilitairLedamot, Jarnt Högfie Befålhafvaren för Arméens Flottas Efcader vid Hufvudfiaden, af den, som närmafi honom åger befälet.
Är Presidenten i Svea HofRått af laga förfall eller jäf hindrad, företrädes dess ställe af den äldste i tjenst varande Presidenten, och efter Presidenterne, af den Ledamot, forn innehafver högfia Embetsvär-l digheten.
Denna Domstol åge, sedan ransakningen år fulländad och Domen efter Lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna.
Ingen håfve Den 22 April f. m, magt att sådan
Dom ändra, Konungen obetagit att göra nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den persons dterinfdttande i Rikets tjenfi, Jorn blifvit dömd sitt Embete förlustig.
Herr von Heijne, Georgi Jag finner visserligen i den föpeslagne förändrade redactionen många moment, som tydligare bestämma §:ns mening, men jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om, då nu ett särskildt Utskottar af Riksens Ständer nedsatt, för att reglera organisationen af Embeten och Tjenster, en reglering, som möjligen kan komma att inverka på ifrågavarande redaction, det, vid sådant förhållande, år lämpligt, att densamma antaga eller om §:ns lydelse besluta förr än afgjordt år, om och hvilka Embetsverk eller Embeten komma att indragas eller blifva bibehållne.
Friherre TV rangel, Henningl
Jag finner ett stort fel vara i den n'ya redactionen bibehållet, det nemligen, att personer, som för sina Embetens utöfning åro underkastade ansvarighet inför Rikets Ständer, kunna och skola deltaga i RiksRåft; och jag anser på denna grund mig böra afstyrka bifall till nämnde redaction.
Friherre Cederström, Jacob, förenade sig med Herr von Heijne.
Herr Hammarsköld, Lorenzo:
Jag år äf. ven förekommen af Herr von Heijne, och får således blott instämma med honom deruti, att det otvifvelaktigt år mindre lämpligt, att genom antagandet af den föreslagna redactionen af 102 4C8 Den 22 April f, m. §. gifva ny garanti åt de Embetsverk och Collegier, sora nu åro i fråga att indragas. Herr Grefven •ch Landt Mar/kalken gjorde proposition till bifall af den nya redactioiien af ifrågavarande §•
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landtb Marjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya redactionen, bibehålla 102 §. oförändrad.
Bifölls. §. 107.
Skulle ConstitutionsUtskottet anmärka, att StatsRådets
Ledamöter samfält eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit
Rikets sanskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare, eller Föredragande af Com/nando-rtidl icke med oväld — blifvit gjord.
Friherre Cederftröm, Jacob: Sedan
Rid derskapet och Adeln antagit den föreslagna förändringen af g:de i RegeringsFormen till vinnande deraf, att ordalydelsen blifver i öfverensstämmelse med andan af Grundlagen, så synes det följa af sig sjelf3 att den nu ifrågava - Den 22 April f.m. 46g rande nya redactionen af 107 §., äfven bör bifallas, emedan den föreslagna förändringen i denna, refererar sig på samma grundsatts.
Friherre Björnjljerna, Magnus, anförde skrifteligen; (Se Bilagan N;o 4.)
Hvarefter Friherre Björnftjerna muntligen tilläde:
Jag anhåller, att mitt upplåste anfö rande må med de öfrige Riks-Stånden communiceras.
Då jag nu, såsom en af styrelsens organer, uppfyllt min pligt och försvarat
Kronans praerogativ, samt discussionen öfver ämnet skall taga sin början, går jag, såsom jäfvig att densamma öfvervara, att mig aflägsna.
I an lédning af hvad den sist talande värde Ledamoten anfört, torde det tillåtas mig påminna, att Grundlagen icke ålägger någon Statssekreterare såsom bestämd skyldighet, att vägra sin contrasignation i andra fall, än då beslutet år stridande emot Grundlagen.
Men deremot har StutsSecreteraren sig öppet, att till StatsRådets
Protocoll reservera sig emot det beslut, som han anser mindre nyttigt eller till och med skadligt för landet, och kan ändock bibehålla sin platsi
Han har såmedelst uppfyllt det juridiska åliggandet och är inför 1 igen fri från åtal.
Men lika som hvar och en StatsSecrsterare kan un - 473 Den. 20 April f. m. derlåta att reservera sig emot ett beslut, som icke är öfverensstämmande med Rikets sanskyldiga nytta, likaså kunna äfven Konungens Rådgifvare i Commandomål möjligen lemna denna nytta utur ögnasigte; och de böra i sådan händelse vara i enahanda cathegori med de förre.
Jag anser derföre ansvarighetslagen vara ganska rigtig , då den i 6 stadgar, att Rådgifvaren i Commando-mål, äfvenledes står under Riksens Ständers opinions Domstol, och ätt hans åtgärder kunna lika med StatsSecreterarens, enligt 107 §. i Regerings-Formen, anmärkas.
På denna grund hemställer jag ock, att den nya redactionen af sistnämnde §. må af Ridderskapet och Adeln antagas, för att uttrycka och fullkomna andan af Grundlagen. £ Friherre Cederftrom:
Då öfverläggningen för närvarande har till föremål en Grundlagsförändring, men icke Föredragandens af Commandomål person, år hans aflägsnande ifrån detta rum vid beslutets fattande, visserligen icke nödigt.
Hvad sjelfva saken beträffar, så kan jag dervid blott åse den conformité, som bör äga rum uti Grundlagens särskilda föreskrifter, och då skulle jag för min del tro, att Föredraganden af Commandomål, hvars Protocoll kunna i vissa fall till granskning begäras, bör vara underkastad samma ansvar, som öfrige föredragande.
Om anmärkningar emot honom göras, skola de vara grundade på kända facta; men finnes af de Protocoll, som öfver Commandomål föras, och af ConstitutionsUtskottet infordrade granskas 3 anledning till en så beskaffad
Den 52 April /, m. tmmålan som den, hvarom 107 RegeringsFormen handlar, då, och endast i denna händelse, måtte den föredragande vara underkastad ansvar.
Jag tror således att den nya re_ dactionen uttrycker Grundlagens anda båttre ån den gamla; och får derföre tillstyrka förslagets antagande.
Herr von Hartmansdorff, Augujl:
Det är naturligt, att mål af olika beskaffenhet fordra olika former för deras behandling, sådan är ock händelsen med civile krigsårenderne och commandomål.
Men derföre bör ej ansvaret för felaktighet i deras föredragning vara olika.
Att den blifvit fördelad på tvenne särskildta Föredragande synes mig vara tillfälligt.
Det vore må hända rigtigare, att denna föredragning vore anförtrodd åt en och samma organ.
I sådant fall skulle man förmodligen också tydliga, re inse, att ansvaret å den Föredragande bör vara enahanda, antingen han behandlar det ena eller andra slaget af dessa mål; och för min del kan jag icke finna någon giltig grund för den skillnad i ansvar emellan StatsSecreteraren för Krigsärendena och tjenstgörande GeneralAdjutanten, som Friherre Björnstjerna, i dess upplåsta anförande, åberopat.
Det är naturligt, att hvarken Föredragande hos Kongl. Maj.t el« ler någon annan Embetsman kan genom instruction och ansvarighets-lag för dess uraktlåtande, få sina åtgärder så fullständigt bestämda, att icke samhället måste mera råkna på hans ära och tro, ån på lagens bokstaf, i anseende till Embetspligternas uppfyllande.
Finnes det så - Den 22 April f ml ledes ett uppdrag, som ej af lag kan beskrifvas; så bör det äfven å försummelsen deraf finnas ett ansvar, som ej af lag fean bestämmas.
Vår Grundlag bar gjort bägge dessa ansvar gällande.
Det förra som ansvarighetslagen utstakar, inför RiksRått; det sednare, hvarom 107 §.
Re* geringsFormen stadgar, och som berättigar Rik; sens Ständer att hos Kongl. Majit till endtledigande anmäla den Föredragande, som icke anses hafva iakttagit
Rikets sanskyldiga nytta, det vill såga, som förlorat folkets förtroende.
Detta år, efter mitt begrepp, alldeles rigtigt; men icke för ett fall allena, utan för alla och så mycket mera för tjenstgörande General Adjutanten, som han mindre ån andra Föredragande är bunden af bestämda föreskrifter.
Jag får således tillstyrka antagandet af den föreslagna nya redactionen af 107 §. i Mom. Regerings-Formen.
Då, enligt 7 §. i RegeringsFormen, som Ridderskepet och Adeln nyss förklarat vara bestämd och fri från all misstydning, Konungens Föredragande i Conn mandomål endast äga, att föredraga sådana enkla militairiska mål, som Konungen i egenskap afHögsteBefålhafvare öfver Krigsmagten till lands och sjös, omedelbarligen besörjer, och hvilka således ej tillhöra de egentliga Regeringsärendena, kan jag ingalunda anse dessa Föredragande vara i samma förhållande, som de i 9 §.
RegeringsFormen nämnde personer.
Derföre, då 106 §.
RegeringsFormen innefattar tillräckligt ansvar för hvarje olaglig åtgärd af nämnde Föredragande, bland hvilka äfven innefattas handläggandet
Den 22 April j. m, af mål, som ej till denna befattning höra, och då 107 §. innebår ett ogillande af de grundsatser eller åsigter, som legat till grund för Regeringens åtgårder, ett ogillande, som jag anser ali., deles olämpligt för Stånderne att framställa i afseende på de militaira Commandomål, i hvilka det ensamt tillkommer ifrågavarande Föredragande, att gå Konungen med råd tillhanda, kan jag ej annat ån instämma i hvad Hr Friherre Björnstjerna anfört, och yrka afslsg å dea föreslagna nya redactionen af 107 §:s 1 Mom.
Det år just på de skål, Herr Rosenblad anfört emot den nya redactionen af 107 §. som jag vågar tilljiyrka bifall derå.
Just för det att årender, som behandlas af Föredragande i Commandomål, icke anmälas i StatsRådet, eller åro underkastade lika betydliga controller som öfriga Regeringsärenden, tror jag, att det förtroendes-ansvar, eller den opinionscontroll, som 107 §. tillåter Riksens Ständer att göra gällande mot andra Föredragande, bör lika mycket om icke mera; åga rum mot tjenstgörande GeneralAdjutanten, Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af den föreslagna nya redaetionen af i Mom, i 107 RegeringsFormen.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Den 22 April f. tili 'Adeln behagade, med ogillande af den nye redactionen bibehålla i Momentet, i 107 §. oföråndradt.
Ja och Nej, hvarjemte vos tering begärdes.
Herr Grefven och LandtMarjkalk en framställde derefter, följande voteringsproposition:
Den som bifaller den af ConstitutionsUt»kottet föreslagne nya redaction af 1 Mom. i 107 §.
RegeringsFormen, skrifver > Den det ej vill, skrifver Nej Vinner Nej, kommer 1 Mom. i 107 §.
RegeringsFormen att bibehållas oförändradt, Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Herr Grefven och Landt-Marskalken till-i kännagaf, att
Plenum komme klockan fem i ef, termiddag att fortsättas, Sedan 43, 44, 45 och 46 §§. i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 12 förmiddagen; och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfri - Den 22 Aprilj. m, ge voteringssedlarne öppnade, rösterne 'hafva utfallit, som följer: Ja — 212.
Nej — — 90.
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit upplåst Herr Grejven och Landt-Marskalken förklarade, att nya redactionen af x mom.
107 jjj.
RegeringsFormen således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr von Hcirtmamclorjf, August, anförde skrifteligen: teal • & iyS Den 22 April *, mi (Se Bilagan N:o i.)
Fortsattes den i förmiddags-pleno började pröfning af de sedan sista Riksdag hviland* förslag till ändring i Rikets Grundlagar. Regerings-Formen. §. 107. 2.
Mom, Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott än ConstitutionsUtskottet hos Stånden andragas.
Sedan Jijinämnde Utjkott deröfver blifvit kordt y af gore Rikfens Ständer desfa frågor i de Jall, der Utjkottet dem till liikferis Ständers i denna §. omförmdldta profning och behandling öfverlemnat.
Under Riksens Ständers öfverläggningar derom, skola icke Konungens Beslut pröfning un derställas.
Kerr von Heijne, Georg, anförde skrifteligen.
(Se Bilagan N;o 2.) Åtskillige yttrade härtill deras bifall.
Herr Munk af Rosenskjöld, Eberhard'.
Den 12 April e, m. *71 Som jag var medlem sistlidne Riksdag af det Utskott, livilket uppgjort förslaget, må det tillåtas mig att uppläsa hvad jag då här d. 23 Maj 1818 till Protocollet yttrade.
Herr Munk af Rosenskjöld uppläste derefter följande:
Jag har haft, så väl nit, sorn flere gånger förut, det missödet, att ej kunna dela lika öfvertygelse nied den ConstitutionsUtskottet yttrat.
Jag får derföre äfven nu anmäla, att jag alldeles icke deltagit uti Utskottets förevarande beslut, utan mig deremot reserverat.
Jag anser den magt, som ConstitutionsUtskottet redan i Grundlagarne fått sig tilldelad, vara tillräckligt vidsträckt, och tror, att det ej skulle vara nyttigt hvarken för någon viss del af Nationen, eller för hela Nationen, om ConstitutionsUtskottets magt skulle ytterligare utvidgas på bekostnad af Riksens Ständer.
Hvarefter Herr Munck af RoferrJLjold tnunteligen tilläde:
I öfverensstämmelse härmed får jag förena tnig med den siste värde Talaren, och tillstyrka afslag på det nya förslaget.
Herr Hjerta, Gufiaf:
Då jag förleden Riksdag afhörde ett yttrande, som fäst sig djupt i min öfvertygelse om huru denna $ bör förstås, så anhåller jag att få uppläsa detta jrttrande:
Jag anser som en helig pligt, att i detta ögon - 478 Den 22 April e, m. blick påminna om detsamma, emedan denne röst icke höres här i dag.
Det var Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, som då utlät sig sålunda:
Långt för detta har jag haft äran yttra, det jag anser 107 § RegeringsFormen vara den, som mindre än någon annan är underkastad tvetydighet, så länge Svenska Språket får bibehållas oförrykt, så länge ordalydelsen och ej en egenmäktig vilja får tjena till grund för Lagars tolkning, All frivillig inskx-änkning af den magt, som folket förbehållit sig, att genom sina Representanter utöfva, måtte vara ett bevis af misstroende till egen dygd, och det folk, som icke anser sig kunna vara dygdigt, förtjenar ej att vara fritt.