Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Men jag betvifla!-, än mer jag bestrider, att »känslan af det moraliskt rätta» ännu kan sägas vara så lefvande och kraftig hos mängden af vårt lands qvinnor, att det bör antagas för samhället eller dess förnämsta element — familjen — vara till gagn, att lemna hvarje 2J-årig qvinna oinskränkt frihet att gifta sig efter behag; och jag tror ej eller, att »de inre banden» — af kärlek och hängifvenhet familjemedlemmarne emellan — kunna i närvarande tid med rätta anses så fasta, att icke »de yttre» mångenstädes väl behöfvas.
Men — der ett så lyckligt förhållande redan inträdt, må det medgifvas föräldrar, hvilka finna sina döttrar ega derför tillräcklig moralisk styrka och erfarenhet af lifvet. att såsom de utan tvifvel, tinder sin lifstid, lemna dessa fullkomlig frihet i valet af make, äfven, före sin död, med laglig verkan frisäga dem från allt giftomannavälde.
Må man blott skona de föräldrar, som ega döttrar, hvilka, ehuru välartade och välupfostrade de än må vara, likväl kunna och, i de flesta fall, måste sakna djupare menniskokännedom och verldserfarenhet, från den olyckan och grämelsen att se dessa, mot föräldrarnes vilja, slitas ur deras armar, måhända af äfventyrare eller bedragare, som för sina brudar endast hycklat kärlek och tillgifvenhet, som de icke känt.
Det korrektiv till förekommande af giftermål mot föräldrars samtycke, som Frih. Armfelt, medelst åberopande af 6 Kap. 2 § Giftermålsbalken, erbjuder, är en bedröflig utväg, den nemligen, att göra dottren arflös, och inskränker sig dessutom, att hon gifter sig root föräldrars vilja, medan hon bröd deras äter eller i deras hu3 vistas, samt, att det derjemte sker af förakt och sidvördnad eller med den som ej häfver godt namn och rykte.
Hr Lagerbjelke säger i sin reservation, »att qvinnan troligen skulle, vid ett så vigtigt steg, icke försumma att inhemta föräldrars eller andra välviljande franders råd, och i de flesta fall icke lemna det utan afseende.» Befaras måste dock, att dessas råd antingen alldeles icke begärdes eller ock lemnados utan afseende, just i de fall, der sådant vore mest af nöden.
202 U e ii 25 J a n u a r i f. m.
Det innebär icke något »misskännande af qvinnans värde» att anse bättre ooh lyckligare för henne, såväl som för hennes anhöriga och blifvande make, att, vid valet deraf, känslan hos henne må vara förherrskande — medan hon till sina auförvandters omdöme och månhet om hennes väl lemnar pröfningen af de öfriga förhållanden, som på antagligheten af ett giftermålsanbud kunna inverka.
— De missbruk af giftomannarätten, som med skäl kunde anföras, torde vara jemförelsevis ganska få; — och ännu aldrig har jag förnummit, att något äktenskap blifvit lyckligt, som ingåtts mot giftomans vägran.
Hr v. Qvanten har sagt, att det i vår tid skarpt utbildade personlighetsbegreppet fordrade ovillkorligen, att alla sedliga behof, som hänföra sig till individen såsom sådan, måste af samhället respekteras; att till kategorien af absoluta personliga rättigheter hörde qvinnans rätt att bestämma öfver sin hand, samt att hvarje band på henne i detta afside vore stridande mot nutidens upfattning af personlighetsbegreppet. -— Hvem nekar, att alla menniskans sedliga behof skola af samhället »respekteras»?
— Men med hvad rätt kan väl deraf härledas anspråket på så fullkomlig frihet, att hvarje band vore obehörigt?
Med vida större skäl torde kunna sägas, att ett sådant anspråk är obelogadt — ja, att det rent af strider mot »sedlighetens idé», hvilken kräfver, att alla, äfven sedliga, behof skola underordnas de verldsalltet inneboende gudomliga lagar, genom lydnad för hvilka jemnvigt bibehållas ej blott inom skapelsen i dess helhet och särskilda delar, utan äfven i de af menniskans frihet beroende förhållanden.
Om alltså hvarje band på qvinnans frihet att bestämma öfver sin hand strider mot nutidens upfattning af personlighetsbegreppet, så påstår jag att denna upfattning sjelf är oriktig.
Den förtjenar då äfven föga alside.
— Talaren syntes sjelf inse och omedvetet ådagalägga det, då han sade sig ingalunda dela motionärens åsigt att qvinnan redan vid 15 år borde vara giftasmyndig, och instämde i Frih.
Armfelts reservation, hvilken icke tillstädjer qvinnan att tillgodonjuta sin ifrågavide rättighet förr, än efter fyllda 25 år?
Måste icke, enl. talarens åsigt, rättighetens fulla åtnjutande ovägerligen medgifvas från och med den dag, då ett sådant behof lör den giftvuxna qvinnans medvetande framträder?
Eller är det först efter inträdet i sitt 26 år, som qvinnan bör betraktas såsom person ?
Ar icke det något ingrepp i hennes absoluta personrätt att inskränka friheten derförinnan — den del af hennes lif, då hon efter all sannolikhet mest älskar — för att begagna talarens egna ord — »endast i sin egenskap af menniska» ?
En i familjens och sedlighetens idé grundad fordran är ovedersägligen, att barn skola vörda oell lyda sina föräldrar, och det måste väl erkännas vara för samhället, som för den enskilde, godt och nyttigt, att denna lydnadspligt ej inskränkes mer än nödigt är.
Ju slappare familjebanden, desto slappare äfven samhällsbanden; ju fullkomligare endrägten och förtroendet inom slägterna, desto lättare äfven deras bibehållande inom kommunerna och i staten, — desto större äfven sannolikheten af lycka och välbefinnande hos de Den 23 Januari /. m. 203 individer, af hvilka alla dessa, mer eller mindre omfattande, samhällen utgöras.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, oell hvad andra talare i samma syfte redan yttrat, tillstyrker jag bifall till LagUtskits förev:de Betänk.
I händelse R. o. Ad. dock skulle besluta återremiss, och Utsk:t anse sig förbundet, att sitt nu afgifna, såsom mig synes välbetänkta Utlåt, frånträda, så önskar jag, att giftoraannarätten iriå endast sä till vida inskränkas, att föräldrar tillerkännas rättighet att, om de vilja, frikalla dotter från förbindelsen att stå under giftoman.
Några andra jemkriiugar och tillägg vid Frih.
Armfelts redaktionsförslag torde, i alla händelser, blifva nödvändiga, derest Utsk:t vill derpå bygga sitt Utlåt., hvilket jag likväl ingalunda tillträder.
Då här redan blifvit så mycket ordadt uti detta ämne och personer, under diskussionen deraf, upträdt, hvilka man skulle kunna åberopa såsom auktoriteter, skulle jag icke vilja ytterligare uptaga R. o. Ad:s tid, om icke jag ansett nödigt, att, för den händelse förslaget om återremiss vinner framgång, yttra några ord med ani. af det förslag uti frågan, hvilket Hr von Koch framstält för att åtfölja berörde återremiss.
Hr von Koch anser nemi., att, om någon ändring skall ske, densamma bör utföras i den riktning, som gjort sig gällande uti den Fransyska lagstiftningen.
Jag är icke jurist och känner mig derföre ej ega förmåga att inlåta mig uti theoretiska afhandlingar rörande detta ämne; men jag anser mig vara en praktisk man, och vill derföre, med förbigående af de theoretiska skälen, betrakta frågan uteslutande från praktisk synpunkt.
Man har för oss här framstält, huru de strängaste banden på ingående af äktenskap finnas i Frankrike och i allmänhet hos de Latinska folken.
Vi hafva äfven nu här hört omnämnas ett annat förhållande, för oss redan förut väl bekannt, att nemi. ett annat med oss beslägtadt folk icke har något band på rättighet att efter fyllda 21 år ingå äktenskap, utan eger, oberoende af hvad vi kalla giftomän, eller slägtingar, eller några slags familjkonseljer, såsom i Frankrike, efter denna ålder afsluta giftermålsförbindelser.
Nåväl! mine Hrr!
Eder utaf hvilketdera systern har man skördat, de lyckligaste och mest välsignelserika frukter?
Hvar är äktenskapets helgd större, hvar är hemlifvet lyckligare, hvar vårdas förhållandet mellan föraldrar och barn innerligare, antingen i Frankrike eller England?
Jag tror, att den, som opartiskt vill besvara denna fråga, icke skall hafva någon svårighet att deröfver afgifva sitt votum.
Hvad jag nu anfört, anser jag vara tillräckligt skäl för mig att förorda, det qvinnau mätte få följa sitt hjertås val, och jag tror att, .äfven om detta val icke varit så lyckligt, man kunnat önska, qvinnan i de flesta fall har kraft att bära sitt öde.
När man således, i motsats till de band och bojor, med hvilka qvinnan är fängslad uti andra länder, ser exempel på de mest lyckliga giftermål uti England, och tillika, hvilket jag gör, hyser den varma och säkra öfvertygelseu, att både förnuft och känsla, d. v. s. den rena 804 Den 25 Januari f. m. oell oförderfvade — icke den låga och djuriska, som här blifvit så mycket omordad — ursprungligen och innerligen äro hos qvinnan förenade, så tvekar jag icke att tillerkänna henne, att vid 25 års ålder uti ifrågavide hänseende åtnjuta samma rättigheter, som mannen, och yrkar fördenskull på ett obetingadt bifall till Frih. Armfelts reservation.
Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvaruppå H.
Landtm, yttrade, att under densamma blifvit yrkadt dels bifall till Betänka, dels att detsamma måtte afslås och Frih.
Armfelts förslag antagas, dels att Betänkrt, på grund af deremot gjorda annor, skulle till LagUtsk:t, återremitteras, och dels slutligen af motionären Frih. Creutz, att han3 motion måtte bifallas, så att giftomannarätten, genom uphäfvande af I kap. 1—4 <§§ och 6 kap. 1—4 §§ GiftermålsBalken, skulle uphöra, och mö, som hunnit den i lag stadgade ålder af 15 år, förklaras berättigad att utan giftomans samtycke ingå i äktenskap; och skulle proposme framställas i den ordning, hvari yrkanderne nu blifvit af IL Exc. uptagne, för så vidt svaren dertill föranledde.
Härefter framstälde II.
Exc. propos:r å samtlige förenämnde yrkanden, hvilka besvarades, de tre första med talrika och starka både ja och nej, samt den sista med starka nej, jemte ett eller annat ja; och sedan förnyad propos. å bifall till Betänk:t blifvit gjord, samt med starka ja och nej i blandning besvarad, förklarade II.
Exc. att han nu funnit ja hafva varit öfvervägande.
Härvid hördes talrika rop å votering, med ani. hvaraf H. Exc. förmälte, att vid den nu äskade voteringen ja-propos:n naturligtvis korame att innefatta bifall till Betänk:t, men att, då 3 andra olika yrkanden blifvit framstälda, II.
Exc. ansåge nödigt att inhemta R. o.
Ad:s mening, hvilkendera af dem borde uti kontraproposin uptagas.
Exc. propos. derå, att vid den blifvande votenn om bifall till LagUtsk:ts förev:de Betänk, kontraproposm skulle innefatta bifall till Frih. Armfelts förslag, och, sedan dertill svarats starka både ja och nej, förklarades ja haft öfvervigten.
Hr von Ehrenheim begärde voter. och yrkade att till kontrapropos. skulle antagas återremiss af Betänk:t.
I detta yrkande hördes Hr Montgomery, Gustaf, instämma.
Jag hemställer till de ledamöter af R. o. Ad., hvilka hylla de uti Frih.
Almfelts reservation uttryckte åsigter och fördenskull önskat nämnde reservation såsom kontrapropos., huruvida icke, i ändamål att förskona det H.
Ståndet från en dubbel voter., lämpligast vore att förena sig mer) dem, som begära återremiss till kontraproposition.
Uti återremiss innefattas äfven Frih.
Armfelts reservation och genom densamma kunna alla meningar göra sig gällande.
I öfverensstämmelse med hvad jag nu yttrat, anhåller jag om återremiss såsom kontrapropos.
Dell 25 Januari f. ra. 206 Frill.
Som hemställan förut egt rum om antagande af mitt förslag till kontrapropos., får jag härmedelst tillkännagifva, att jag anser numera för det goda ändamålets vinnande lämpligast att förena mig med dem, som dertill föreslagit å^remiss.
Hr Tersmeden.
Per Reinhold:
Afven jag anhåller att få förena inig med dem, som yrka återremiss såsom kontrapropos.
Heldre än att votering må ifrågakomma rörande kontrapropos., vill jag, för den händelse icke någon af Ståndets öfrige ledamöter med bestämdhet yrkar på antagandet af mitt förslag till kontrapropos., förena mig med dem, som dertill föreslagit återremiss.
Mörner, Carl Göran Detlof: Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att den af honom gjorde propos. skulle komma att bestämma kontrapropos:ns lydelse, förefaller det mig stridande mot grundlagens stadgande att frångå det uti berörde hänseende fattade beslut.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att efter det han förklarat, att kontrapropos:n vid voter. om bifall till Betänkrt skulle blifva bifall till Frih.
Armfelts förslag, samt flere ledamöter dermed ej åtnöjts, utan yrkat återremiss såsom kontrapopos. oell derom begärt votering, måste voter. om kontrapropos:ns innehåll ega rum.
Härefter uplästes och godkändes följande förslag till voter.- propos. ang:de kontrapropos:ns innehåll:
Den, som vill, att vid blifvande votering om bifall till LagUtsk:ts Betänk.
N:o 15, i ani. af väckt motion om giftomannarättens uphörande, kontraproposm skall blifva bifall till Frih. Armlelts i hans, Betäuk:t bifogade reservation framstälda förslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antager R. o.
Ad. till kontrapropos. vid ofvannämnde votering återremiss af ifrågav:de Betänk.
Sedan voteringen försiggått, befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej — 7 4.
Vidare uplästes och godkändes följande voter.propos. i hufvudsaken:
Den, som bifaller LagUtsk:ts Betänk.
N:o 15, i ani. af vackt motion om giftomaunarätteus uphörande, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; 206 Den 25 Januari e. m. vinner nej, blifver ifrågav:de Betänk., på grund af deremot gjorda anm:r, till LagUtsk:t återremitteradt.
Vid den härefter företagna voteringens slut, hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 36.
Ii. o. Ad. åtskiljdes kl. !/, I e. m.
Onsdagen den 25 Januari 1860- Plenum kl. 6 e. m.
Justerades ett prot.utdrag för förmiddagens plenum.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utsk:n inkomna Utlåt., Betänk, och Mern., nemi. från StatsUlskoltel: N:o 38, i ani. af väckt motion om tillgodonjutande af rätt till skattefrihet för sockenallmänningar; N:o 39, i ani. af K.
M:s nåd. propos. ang:de öfverlåtelse till Allmänna Barnhusinrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns kurhus begagnad tomt; N:o 40, i ani. af K.
M:s nåd. propos. om anslående af 3/« mantal N:o 1 Törnestorp till boställe åt Kronofogden i Höjentorps fögderi af Skaraborgs län, i st. f. nuvarande Kronofogdebostället 1 mantal N:o 8 Stentorp Frälsegården; N:o 41, i ani. af väckt motion om grundräntornas kapitalisering; N:o 42, i ani. af väckt motion aug:de indragning till Kronan af kungsgården Ollestad; N:o 43, i ani. af väckt fråga ora ersättning af allmänna medel till innehafvaren af komministersbostället
Riddaretorp för af samma boställe utgående roteringsafgift; N:o 44, i ani. af väckt fråga om förhöjd ersättning till nämdemän för extra förrättningar; N:o 45, ang:de beräkningen af StatsVerkets inkomster; N:o 45, Litt. A., i ani. af väckt motion om uphörande af Landttogsgärden; N:o 4 5, Litt. B., i ani. af väckt motion om uphörande af tackjernstionden och hammarskatten; Den 25 Januari e. m. 207 N:o 45, Litt. C., i anledning af väckt motion om mantalspenningarnes bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet; N:o 46. i ani. af 11. o. Ad:s remiss till StatsUtskrt af K. M:s nåd.
Propos. med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster; Lagutskottet:
N:o 17, i ani. af väckta motioner om antagande af ett stadgande derom, att vid arfskifte mellan syskon afseende bör fästas å erhållen upfostran och upnådd ålder; N:o 18, i ani. af återremiss af Utsk-.ts Betänk.
N:o 7, i fråga ora förklaring af föreskrifterna angrde verkställighet af straffarbete; Sammansatta Lag- samt Allmänna besvärs- och Ekon.Ulskotlel: N:o 1, i ani. af K.
M:s nåd. skrifvelse med öfverlemnande af förslag till tvenne årgångar nya predikotexter och till ny kyrkohandbok ; Allmänna Besvärs- och Ekon.Ulskotlel: N:o 20, i fråga om utarbetande af stadgar till skyddande af inhemska artisters förlagsrätt till origiualarbeten i bildande konst; N:o 21, i fråga om utfärdande af en förordning till skyddande af landets fornlemningar; N:o 22, i ani. af väckt motion om uphäfvande af förbudet att under vissa månader af året idka hummerfiske; N:o 23, i ani. af väckt motion om lindring i kronobrefbäringsbesväret för Jerrestads härad; N:o 24, i atil. af väckt motion om förändrade stadganden rörande kronobrefbäringen inom Gerts härad; biddarhusUtskollel:
N:o 6, med förslag till ändringar i 18, 20 m. fl. gg i RiddarhusOrdningen.
Föredrogs LagUtskits d. 18 och 21 dennes bordlagda Betänk.
N:o 16, i ani. af väckt motion om förändring eller uphäfvande af 2 kap. 5 § GiftermålsBalken.
Hr Olivecrona, Knut: LagUtsk:t har här hemstält »att R.
St:r måtte för sin del besluta en författning, hvarigenom förklaras, att det i 2 kap. 5 g GiftermålsBalken, sådan den lyder i K.
Förorda, den 10 April 1810, förekommande förbud för der upräknade personer, att utan Konungens tillstånd med hvarandra ingå äktenskap, uphört att vara gällande; dock att derigenom icke sker någon ändring i lagens stadganden i 13 kap. 1 § RättegångsBalken, om jäf emot Domare, och i 17 kap. 7 g samma Balk, om jäf emot Vittnen.»
Jag har, då ärendet inom LagUtsk:t förevar, icke deltagit i denna hemställan, och jag kan för min del ej heller gilla de motiver, som i Betänk:t blifvit anförde derför.
Om man jeralör 5 g 2 kap.
GiftermålsBalken med 6 § i samma Balk, visar det sig att i den förra förekommer det svågerlagsförhållande, som man kallar det första eller närmare, och i den 6:te det andra eller fjermare svågerlaget.
Det lärer väl då icke vara konseqvent att uphäfva förbudet mot giftermål inom det närmare svågerlaget, men låta detta 2ÖH Den 25 3»ri lia rl e. m. förbud qvarstå i afseende å det fjermare.
Hedan denna inkonseqvens anser jag vara af den betydenhet, att den bör ensamt för för sig verka till ett afslag å Betänk;t rörande denna fråga.
Pag. 17 anför Utsk:t: »Till sin hustrus styfmoder står man nemligen i ett slags vördnadsförhållande, — en slags respectus parentelae, som ej eger rum emellan de i 5 g besvågrade personer, och denna uppfattning af förhållandena torde icke jäfvas af det allmänna tänkesättet.»
Det förefaller mig som om hvad här yttras beror på ett missförstånd af LagUtsk:t, ty det är äfven ett vördnadsförhållande, som måste tänkas ega rum emellan åtskilliga af de personer, som nämnas i 5 g.
Ett sådant förhållande är t. ex. det, hvari man står till sin farbroders eller morbroders hustru, och jag anser då ganska riktigt att ett förbud existerar, som aflägsnar tanken på giftermål med en farbroders eller morbroders hustru.
Undantag från detta förbud kunna gifvas, och sådan eger K.
M:t rätt att bevilja.
Biskop Anjou har i sin reservation yttrat, att det länder till god ordning inom familjen om, genom förbud mot äktenskap i vissa skyldskapsförhållanden, den aktsamhet i umgänge bibehålles. som är nödig för sedlighetens bevarande.
Den motion, som här afses och hvilken blifvit väckt af Kyrkoherden Ternström, synes föranledd deraf, att det ofta händer, att en person vill ingå äktenskap med en afliden broders hustru; men äfven i denna punkt torde det vara af vigt att förbudet qvarstår, på det att, medan hustrun lefver, tanken på en förbindelse med hennes syster må aflägsnas.
På de skäl, som finnas anförda i Gr.
Sparres och Biskop Anjous reservationer, vågar jag således anhålla om afslag å Utskits Betänkande.
Sedan öfverläggningen förklarats slutad samt H.
Landtm, yttrat, att eudast afslag å Betäuk:t blifvit yrkadt, framställdes propos. först å bifall till Betänk:t, dervid svarades flere nej jemte ett och annat ja, samt sedermera på afslag å Betänk:f, hvilken sednare propos. besvarades med många ja jemte några nej, och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Föredrogs, men begärdes af Frih.
Sprengtporten och Hr von Koch ånyo på bordet, BankoUtsk:ts den 21 denues bordlagde Utlåtande N:o 10, i anledning af väckt fråga om prägling af guldmynt å 10 och 20 rdr rmts valör, under benämning af enkla och dubbla Caroliner.
Föredrogs BankoUtsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt, N:o 11, i anleduing af väckta förslag dels om indragning af sedlar å 1 rdr rint, dels om utlemnande i rörelsen af sedlar å 2 rdr b:ko eller 3 rdr rint, och dels om skyldighet för Banken att alltid i vexling tillhandahålla hela Specier. 1) en 25 Januari e. lii.
Efter upläsning af lista punkten i CJ t låt.» deri afstyrkes bifall til! förslaget om uphörande af utgifning från Banken af sedlar å 1 rdr rint, anmälde sig och yttrade Gr.
Beklagligtvis ser jag icke någon af reservanterna här närvarande; jag tror att de föreställt sig, det denna fråga icke skulle förekomma i qväll, och jag har icke tillräcklig sakkännedom i dessa ämnen för att kunna yttra mig derom.
Dock förefaller det mig som om reservationerna voro i allo väl grundade och förtjenta af R. o. Adis afseende, hvarför jag inskränker mig till att anhålla om afslag å den nu föredragna punkten.
Jag hade tänkt be gära upläsning af Frih.
Stjernstedts reservation, för att, med stöd af densamma, yrka afslag å Betänkit i denna punkt, men då jag vet att flera ledamöter önskat yttra sig i frågan, hvilka jag nu icke ser här närvarande, och då ärendet blott en gäng blifvit bordlagt, anhåller jag att det måtte få hvila på bordet till nästa plenum, så vida någon annan ledamot sig dermed förenar.
Häruti instämde Gr. Lewenhaupt, Casimir.
Landtm, förklarade, att, sedan förnyad bordläggning af Utlåtit numera blifvit af 2 ledamöter yrkad, detsamma komme att hvila på bordet.
Föredrogos och biföllos BankoUtsk:ts den 21 dennes bordlagda Utlåtanden: N:o 12, i anledning af väckt motion om förändrad beskaffenhet af RiksBankens och de enskilda Bankernas sedlar, äfvensom om uphörande af prägling af silfvermynt å lägre valör än 25 öre; samt N:o 13, i anledning af väckt motion om rättighet för Hypotheksföreningarne i Riket att utgifva depositionsbevis m. m.
Föredrogos, men blefvo, på flera ledamöters begäran, ånyo bordlagde så väl BankoUtslots den 21 dennes bordlagde Utlåt.
N:r 14, angående sättet för behandling af frågan om Bankovinstens användande, som ock PresteStåndet.s sistnämnde dag bordlagde ProtokollsUtdrag N:o 138, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti ett af PresteStåndet i samma ämne fattadt beslut.
Slutligen föredrogos och lades till handlingarne från MedSt:n ankomna Prot.Utdr., nemligen från PresteStit för tiden från och med den 17 sisth Dec. till och med den 18 dennes, från BorgareStit för tiden från och med den 21 sisth Dec. till och med den 21 denII. III.
1 4 I) m ?S J in ii a r i. nes, samt från BondeSt:t för tiden från oell med d. 17 sistl.
Dec. t. o. m. den 21 dennes. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/« 1 e. m.
Lördagen den 28 Januari 1860.
Just. 3 prot.-utdr. för den 25 dennes.
Uplästes och godkändes Exp:sUtsk:s nedannämnde lörslag till E. 5t:rs underd.
Skrivelser lill K.
M:t nemi.:
N:o 20, angide verkstäld omröstning öfver Högsta Domstolens Ledamöter; N:o 21, med öfverlemnande af ny Instruktion för E.
Stms Bevisorer öfver RiksgäldsVerket, jemte Bilaga med rubrik: »Instruktion för It.
St:rs Revisorer vid granskningen af RiksgäldsKontorets tillstånd och förvaltning;» N:o 22, i anledn. af väckta förslag om nya byggnadslagar m. m.; samt N:o 23, angide rättighet för tjensteman, att utan särskild Kongl, tillåtelse vistas A utrikes ort under den tid han är lagligen permitterad.
Företogs val af de 12 Elektorer och 4 Suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med Elektorer af de öfriga RiksStånden, utse R.
St:rs Justitieombudsman samt hans Suppleant; och befunnos, vid valförrättningens slut, följande
Hrr hafva blifvit utsedde till Elektorer: N:o 120.
Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 61 röster; N:o 133.
Gr. Snoilsky, Nils, med 59 röster; N:o 139.
Gr. Wirsén, Axel Emil. med 59 röster; N:o 210.
Gr. Sparre, Eric, med 61 rester; Den 28 Jun neri, 211 N:o 213.
Frih. Armfelt, Magnus, med 56 röster; N:o 236.
Stjerneld, Nils Algernon, med 61 röster; N:o 354.
Frih. Fock, fullm.
Hr Sandels, Ulrik Fabian, med 59 röster; N:n 391.
Hochschild, fulIm.
Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik, med 61 röster; N:o 1,600.
Hr Braunerhjelm, Ferdinand, med 61 röster; N:o 2,183.
Hr Gripensvärd, Jakob Olof, med 55 röster; N:o 2,275.
Hr Lefrén, Johan Pehr, med 59 röster; N:o 2,320.
Hr Akerman, Fredrik, med 60 röster.
N:o 6 2.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 53 röster; N:o 2,017.
Hr Björnstjerna, Oscar Magnus, med 53 röster; N:o 1.
Hr Lilliehöök, Johan, med 50 röster; N:o 1,378.
Hr Lagerbjelke. Carl Oscar, med 47 röster; sedan genom lottning emellan dem, som erhållit 53 röster, blifvit bestämd den ordning, i hvilken de skulle som Suppleanter inträda.
Föredrogs ånyo BankoUtskits den 21 och 25 dennes bordlagde Utlåt.