Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid denna jämförelse behagade Ridderskapet och Adeln kanske finna, att jag i möjligaste måtto sökt att svara emot Ridderskapets och Adelns förtroende - T)m 1 April, 65 troende, att åt mig uppdraga befattningen med dess Protocollers utgifvaode, hellst med fästadt afseende å den omständighet, att tryckningen så sent tog sin början och den i följd deraf uppkommande svårighet, att kunna träffa öfverenskommelse med någon Boktryckare, sedan de fleste redan förut åtagit sig annat arbete, hvilket de ej kunde lemna, Emedlertid får jag ödmjukast tillstyrka, att Ridderskapet och Adeln ville bifalla Riddarhus-Utskottets
Förslag uti ifrågavarande afseende, såsom det enda sätt, jag tror kan utfinnas till beredande af en större skyndsamhet vid Piotocollernes tryckning, än hittills kunnat åstadkommas.
Friherre'
Wrangel, Henning, föreslog att, i sammanhang med Riddarhus-Utskottets ifrågavarande Förslag, någon anstalt äfven mätte vidtages till beredande af skyndsam tryckning af så väl de andra Ståndens Pleni-Protocoller, sou» Bihanget.
Herr Grefven och Landt MarsJtalken hemställde, om icke till vinnande af all möjlig skyndsamhet vid tryckningen af så väl samtelige Riks-Ståndens Protocoll, som Bihanget dertill , under kommande Riksdagar , samt för att bereda en större afsättning af berörde handlingar och Stats-Verket en i samma förhållande ökad ersättning för de till tryckningen åt-, gående kostnader, Ridderskapet och Adeln skulle anse lämpeligt, det Riksens Ständer hos Kongh Majit i underdånighet anhålla, att Hof-CancelRidd. och Ad, Fröt, V JB.
1 Afdx p, IO. 66
Den i April. leren, under hvars inseende Boktryckerierne I Riket äro ställde * kunde erhålla nådig föreskrift, att, så snart Riksdagskallelse utlärdas, låta vidtaga sådana förberedande åtgärder, hvarigenom Riks Ståndens Protocoll och Bihanget kunde under Riksdagens lopp skyndsamt från trycket utgifvas, samt att de öfrige Respective Riks-Stånden måtte inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskaptt och Adeln sig förena.
Herr Berghman, Ambrosius Magnus, hemställde om icke, dä ett stort antal af Ridder* skåpets och Adelns Herrar Ledamöter redan bortgått, ofverläggmngen, i anledning af Riddarhus-Utskottets förevarande Betänkande, måt* te uppskjutas till eftermiddagen.
Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade?, att dä många af Ridderskapet och Adeln ännu voro närvarande samt Plenum icke blifvit upplöst, ansag Herr Grefven och LandtMarskalken icke några hinder möta för fortsättning af föredragningen utaf de på Ridderskapets och Adelns handläggning beroende mälj hvaruti Ridderskapet och Adeln älven hördes instämma. Riddarhus-Utskottets uti 4, ? och 6 §.$. gjorde hemställanden biefvo derefter uppå serShilte af Herr Grefven och Landt-Marsktlken framställde Propositioner af Ridder skåpet tCh Adeln gillade.
Den i April. 6?
Ridderskapet och Adelö åtskilja des klockan 1 eftermiddagen.
Lagerheim* Onsdagen den I April Plenum kl. half till 5 eftermiddagen.
Grefve Lewenhaupt ,- Gustaf, tog såsötfi äldste närvarande Grefven klubban.
Justerades Pleni-Profocollerne för deri 12 Sistledne Manii eftermiddagen, samt den 17 i samma månad lörmiddagen.
Sedan Herr Grefven och LandtMarskalkert tippkommif samt em -itagit klubban af Grafve Lewenhaupt, Justerafes Pleni Profocollet för den 17 sistledne Martil eftermiddagen.
Friherre Boije, Ludvig.-
Af den anledning ätt de anföranden, som här skriftcligen afgifvas, vanligen icke a nyo uppläsas vid Justeringen i anser jag min pligt vara, att nu ödmjukast anmäla, det jag med den rätt, Som jag trott vara för mig öppen, intilldess Justeringen iöf sig gattj gifvit åt mitt anförande, 63 Den i April, till det nu Justerade Protocollet, någon större utveckling.
Jag bar, nemligen så vidt som den trånga gränsen af ett Riksdags-anförande medgifver, omständligen så till grunder, som till detaillen framställt det Förslag tili Discont - Papperens realiserande, hvilket jag vågat här uppgifva.
I mitt Anförande af den 17 sistledne Martil', i anledning af Betänkandet om
Discont-regleriogen, barett misstag insmygt sig.
Jag yttrade, att ibland mycket annat, som bordt bland Götha CanalDisconts tillgångar uppföras, Utskotten bortglömt en Titel vid namn Lane'Banco Capital, som bordt vara intagen i Cassa-behållningen.
Jag har nu fått upplysning af Herr Grefve von Plåtens anförande, som samma eftermiddag här upplästes och sedan genom trycket lemnats till Allmänhetens kännedom, att de nämnde Banco-Låne-Capitalerne verkligen äro af Utskotten beräknade, men att det är en annan del af Discont-Cassa-behållning, som blifvit förbigången, nemligen den i Banco-Sedlar bestående Cassa-behållningen i Contoiret i Stockholm.
Som det hade varit min skyldighet att underrätta mig härom, har jag velat så gerna sjelf anmärka en af mig gjord falsk uppgift:
Glömskan af hvilken som hellst är ett lika fel och båda Summorne dock för obetydliga atä förändra Calculerne.
Den 1 April, 69 Friherre Anckarsvärd, Carl Tlinric:
Som jag var ibland dem, hvilka anmärkte
Directionens förfarande, får jag underkasta mig Höglofl.
Ridderskapets och Adelns ogillande, ehuru jag alltid haft för regel att ej fälla yttranden om personer utan blott om saken.
Skulle likväl något uttryck vara fällt, som möjligen kunde hänföras till en personlig förolämpning, så har sådant undfallit mig5 och då jag aldrig deltagit i något sådant, utan, som jag redan yttradt, blott i sjelfva saken, anser jag mig i denna del icke kunna vara inbegri-, pen uti Ridderskapets och Adelns ogillande.
Då jag uti Plenum den 17 dennes hade äian afgifva några Anmärkningar emot Utskottens Betänkande rörande Discont-Regl eringen j ?<?
Pen i April, fann jag den omständigheten, att Utskotten för Götha Canal Disconts utredning ej kunnat S"som tijlgå^g beräkna > det till Canal-Byggnaden lemnarle förskott af j ,100,000 R:dr, vara af så betänklig natur, att den borde påkalla en tormel g undersökning, huruvida Götha Cara!
Direction varit berättigad lemna ptt så tant lane biträde utan säkerhet, som Discont Reglementets 12 §. föieskrifver, och på längre tiel eller andra vilkor, än der utstakas; iag gskade derföre att en laglig undersökning mätte föranstaltas till befrämjsnde af upplysning för den del af Allmänheten , hvilken lika med mig ej kanner andra grunder för förvaltningen cf ifrågavarande Verk, än dem , tryckta Ptscpni-Reglementen och Bolags Reglor lemna.
Jag har likväl ali anledning förmoda, att föga afseende lärer fästats vid den af mig i sadant ändimal väckte Motion, då den, som en följd af Utskottens Betänkande, innefattades uti mina Anmärkningar däremot:
Jag anser mig således å nyo böra upplifva min ödmjuka anhållan, det en laglig undersökning mätte bl fva förordnad till utrönande af den rät ighet Discont-Direction ägt, att till CanalArbetet förskräcka en sådan Summa, som nu pkedt, och att derföre pantförskrifva Canalen , som i min tanka redan för Banquens säkerhet var enda tillgång; jag finner mig ingalunda tilIfre IsstäJJ af den uti Herr Santesson? ytterligare up( I v smngai åberopade 7 §:s 3 och 4 moment utj Gö'h Ca 1 Bolags Discont-Reglemente; hvar0t han tyckes vilja bevisa, att detta Discont - Den 1 April, 71 Verk ägt en verkelig Reglementarisk föreskrift, att åstadkomma den belägenhet hvaruti Verkets fordringsägare sig befinna, dä deras insat e penningar till någon d-1 blifvit använde titl Canalarbetet, och ej i vanlig
Discontväg äter utlåote:
Jag tvifiar också, att någon verkligt oväldig, som behagar taga kännedom om Disconr-Reglementet och Bolags- Reglorne, kan godkänna den bevisning H rr Santesson i sådant afseende framställer.
Den som läser Discont-Reglemenret, finner utaf 2 § att förr än Canalen blifvit fuUbotdad må vinsten af denna Discont ej till annat behof användas än till Canalarbvtets dufc &c. <%-.
Utaf XI §• att det bl ifver Bolaget tillåtit, att emot lindrig ränta af allmänna Cassör och enskilte Personer upptaga
Lån till Discont- Rörelsens oafbrutna underhållande och derlöre utgifva löpande forskufningar.
12 §• visar huru det åligger
Directeurer* ne, att med redlighet och yttersta noggranhet
Styra och förvalta Discont-Verket, till det Allmannas, Riksens Ständers och Bolagets derå beroende förmon och säkerhet, att alla anvisningar eller forskrifn.ngar, sorn till Disconrering inlemnas , böra af Dimcteurerne pröfvas , om de med behörige Cautioner försedde äro; och att alla sädana förbindelser ej få vara ställda på längre tid än 6 manader.
Af dessa § §. visar sig för mig åtminstone, att jjiscontvinsten vant det Capital, sorn, Den i April. enligt den af Herr Santesson åberopade §:n, bordt Canalbyggnaden till handahållas; att de Lån , sorn af enskildte mot lindrig ränta fått upptagas, haft till föremål att oafbrutet underhålla
Discont-rörelsen, och derigenom åstadkomma en större Discont-vinst till förmån för Arbets-Cassan.
Om detta §:ns bokstafveliga innehåll blifvit iagtagen , genom försträckning af 1,100,000 R:dr till Canal-Arbetet, må Domaren utlåta sig, äfvensom huruvida Reglementets föreskrift om Caution och 6 högst 3 2 Månader, som längsta tid för all utlåning, vid denna försträckning varit iagttagen. gida Articeln Bolags - Reglorne säger äfven, att årliga vinsten af Disconten tillfaller under Byggnads-åren Bolagets allmänna Cassa; men på intet ställe finnes att de af Allmänheten insatte penningar elter CreJitiverne å Bancjuen skulle til!
Canal-Arbetet få tillgripas och sunda förnuftet tyckes äfven motsäga möjligheten afen sådan tanka.
Jag förstår således ej, huru Herr Santesson kunnat så tyda meningen af 7 <$, Biscont-Reglemeufet, atf Disconten skulle till obestämdt belopp, och utan afseende på varande
Discont vins t eller ej, af om handen hafvande Medel försträcka Canal-Arbetet med penningar.
Jag tror icke att det bör låta göra sig aft längre förvilla Allmänheten me 1 ett ensidigt hänvisande till en enda §. i Discont-Reglementet, elfer till den 7:de §. som i mintanka ej kan hafva afseende på annat än DiscontDirectionens skyldighet, att, i elen mohn några Medel utaf
Discontvinsfen vore att tillgå, dem Canal-Arbetet tillhandahålls, Dä Bolaget ic - Den 1 Amil, 73 ke ä några andra medel ägde anspråk, är det svårt att på så sätt förstå Reglementet, att Baaqueus och enskiltes mot 3 pioCent insatte penningar skulle få till arbetet användas. il:te §. som bestämdt uttrycker
Discontrörelsens öafbrutna underhållande, som enda föremål för upptagandet af Lån utaf enskilte, och af publique Cassör, måtte väl uti Reglementet äga ett lika betydande rum , sotn den 7 §:ii, och torde lemna någon anledning att fråga på hvad grund den kunnat lemnäs utan afseende, vid de tillfällen då Canal-Directionens Penninge-Reqvisittoner öfverstiga beloppet af Discont-vinsten eller inbetalte Actie-Capitäler.
Protocoll, hållna hos Högloflige Riddcrskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829.
Fyrationdesjun.de STOCKHOLM.
Tryckta hos Johan Iiörbergj i833.
Måndagen den 26 Oct. 182g.
Plenum klockan p Förmiddagen.
I~Jerr Rothlieb, Carl Fredrik, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Ehuru jag redan för 20 år tillbaka hade den äran alt verksamt deltaga i öfverläggningarne om alla de Stadgar och Lagbud, som ligga till grund för vårt nuvarande statsskick, har jag ej vågat uppträda med min röst emot LagUtskottets Betänkande, N:o 8g, orri indragning af Lagmans- och KämnersRatter samt serskilda Domstolar nu m., innan jag inhemtat flere lagkunnige och erfarne mäns tankar och råd.
Jag börjar med att förklara, det, enligt min öfvertygelse, Utskottets Förslag i allmänhet, till det minsta sagt, ar omoget, samt antyder alltför mycken ungdomlighet i åsigter och slutsatser, serskilt i afseende på den brådstörtande hastighet, som Utskottet yrkat för verkställigheten af sina projecter, Är det rimligt och ändamålsenligt, alt flux lösrycka eller förändra ej mindre än §§ i v^rt nära hundraåriga Lagverk?
Hvarförutan Utskottet utur sitt samman - 4 Den 26 O c t o b e r f. m. bung bortskrifvit en del af Lag-Comitcns Förslag.
Herr Professor Bexell har i sin Reservation emot Utskottets Pluralitet så evident ådagalagt detta förhållande, att i det hela, jemfördt med Götha Hof-Rätts afgifne anmärkningar vid Förslaget till allmän Civil-Lag, dervid synes föga vara att tillägga.
Jag förenar mig således till alla delar uti denne värde Ledamots Reservation; men anhåller likväl, att få angifva några partiella anmärkningar vid Utskottets högst märkeliga projecter.
Utskottet har föreslagit, alt KämnersRätterne i Städerne skola upphöra redan den 1 nästkommande April, och alla dithörande mål sedermera öfverlemnas till RådhusRätterne.
Enligt sakkunnige och erfarne personers yttranden skulle, genom denna alltför hastiga förändring, den största villervalla och oreda uppkomma — målsäganden lill men och förfång; och, utan någon vinst af tid, följden blifva den, att HofRälterne, ja äfven Högsta Domstolen, kommo till den grad att öfverhopas af göromål , att dessa Domstolar, helst sedan deras arbete nyligen blifvit ökad t genom handläggningen af en mängd förut varande coliegiala mål, omöjligen kunde, utan stor och för parter skadlig tidsutdrägt, medhinna att pröfva och afgöra den massa af Rältegångsärender, hvilken kom me att likasom hopa sig hos dessa ÖfverDomstolar.
Åtminstone skulle Svea HofRätt, derunder
Den 26 O c t oljer f. »1.
Stad med 5 UnderRätter, lyder, genast fordra en tillökning af en eller tvenne nya
Divisioner — samma förhållande inträffade också snart med Götha HofRält — och tillökning af personalen i sjelfva Högsta
Domstolen skalle äfven blifva oundviklig.
Hvilken kostnad uppstod ej deraf för Staten, så mycket kännbarare, som KämnersRätternes indragning ej medförde någon besparing, då de, åtminstone i alla större städer, endast skulle förvandlas lill RådbusRätler, med thy åtföljande högre Löner och ExpeditionsLösen — och allt detta — utan någon enda, för vanligt menniskobegrepp, deremot svarande vinst för de rättsökande.
Åf alla dessa anledningar, jemte den allmänna obestridliga grundsatts, att del är olämpeligt och vådligt, att i vissa delar göra förändringar utan i sammanhang med det hela, anser jag LngUtskottets Förslag om KämnersRätternes upphörande böra för närvarande förkastas, samt frågan derom behandlas och afgöras vid pröfningen och antagandet af det nya LagVerket.
Ehuru samma skäl icke fullt tala för LagmansRälternes bibehållande, anser jag dock enahanda princip dervid böra afses — och LagrnansRätterne, hvilkas tillvaro en långlig erfarenhet ådagalagt medföra större fördel än skada, sålunda böra bibehållas, intilldess denna fråga i sammanhang med den nya Lagen kan afgöras.
Ena 6 Den 26 O c t o b e r f. m. handa förhållande äger rum i afseende på Utskottets Förslag om upphäfvandet af serskilte
Domstolar eller så kallade Fora privilegiata, hvilket synes lika omoget och förhasladt, som nästan allt hvad Utskottet i förevarande ämne för öfrigt hemställt, åtminstone för det närvarande.
Särskilt får jag anmärka Utskottets project om upphäfva nde af Öfre och Nedre Horg Rätternas samt RiksMarskalksEmbetets Domsrätt.
Hofvet har från urminnes tider, både i andeligt och verldsligt afseende, stått under egna Antori teter.
Sålunda finnes ett HofConsistorium, HofFörsamling, HofFattig- eller GratialCassa samt ifrågavarande
Domstolar, hvilka leda sitt ursprung ända ifrån Konung Carl XI:s Regeringstid.
De hafva också allt sedan, utan att, vid antagandet af 1734 års
Lag, fråga uppstod om deras upphäfvande, oafbrulit fortfarit, dervid ingen rättsökande någonsin blifvit lidande, men väl vunnit, åtminstone i skuldfordringsmål.
Dessa Domstolar underhållas på Kongl. Maj:ts enskilta bekostnad, och ligga sålunda Staten ej till last, Så väl i anseende till denna sednare omständighet, som att dessa Domstolars tillvaro, enligt 48 §•
RegeringsFormen, ensamt beror af Kongl, Maj:t, äga Rikets Ständer ingen rätt alt om dem något besluta; hvarförutan och i händelse Utskottets förslag skulle kunna vinna bifall, "It serskilt lika orättvist som obilligt resultat skulle upp - D e n 26 O c 10 b e r- f. rn. 7 komma.
RiksMarskalksEmbetet följer uti Executionsmäl samma Rättegångs-ordning, sorn de öfrige Kongl.
Befallningshafvande eller La ndshöfd i nge-Em betena; då ÖfverS,tåtbållareEmbetets Cancellie deremot, hvarunder de till Kongl. Hofvet hörande personer hädanefter skulle lyda i skuldfordringsmål, äger helt andra, högst ensidiga och il liberale stadgar och sedvanor att följa.
Dessa, hvilka gränsa till barbari, borde då först upphäfyas, och brin-, gas till enhet med de Stadga uden, efter hvilka alla andra ExecutionsDomstolar hafva sig att rätta, innan ett stort antal af Kongl. Maj:ts Undersåtare och närmaste Tjenare bringas under denna Domstol, hvilken, oagtadt en alltid ådagalagd lo.yaute och moderation hos Dess personal, står likasom ett skräck-tribunal ibland alla do andra *)
Man b eli öfver blott anmärka en omständighet.
RiksMarskalksEmbetet lemnar, likasom LandsböfdingeEmbetena, 8 dagars förklaringstid i Skuldfordripgsmål.
Till Öfver.StåthållareEmbetets Cancellie kan man inkallas kl. it på dagen — vara dömd till kl. 12, och beröfvad det dyrbaraste menniskan äger — friheten — innan kl. 1 , fastän man äger hela skuldens belopp i sin byrå; ty tillstånd kan nekas, att gå hem efter penningar, om Creditorn fordrar utöfning af Författningarnes strängaste bud, och om han nödvändigt vill chikanera.
Domstolen förmår ej, med bästa vilja, hindra denna hårda behandling.
8 Den 26 Octo b er f. m.
Sluteligen har Utskottet likasom velat kröna sitt verk, då det, uppå motion af Borgmästaren i Södertelje, hemställt, att Ridderskapet och Adeln ville afsäga sig den i dess Privilegier Ståndet förhehållne rättighet, att, i vissa mål hafva HofRätt till Domstol, till befordrande, såsom Utskottet uttrycker sig, af enhet i RättegångsOrdningen.
I förbigående får jag anmärka, att Utskottet, i sitt nit alt befordra så kallad enhet i RättegångsOrdningen, bortglömt en liten omständighet, nemligen den: att HofRätt också är förste
Domstol för alla dem, som lyda under Duells-placatet, det vill säga alla, hvilka innehafva Kongl. Fullrnagter, utan att vara Adelsmän.
Utskottet hade således äfven bordt tillstyrka ändring i RättegångsOrdningen, i afseende på tillämpningen af Duells-placatet.
Likaledes har Utskottet förglömt ett nytt Förslag till Taxa för ExpeditionsLösen, i händelse dess projekter kunde genomdrifvas; men detta vare, som sagt är, blott i förbigående anmärkt.
Hvad åter sjelfva hufvudsaken angår, så måste jag bekänna, att det framställde Projeclet var högst ovänladt.
Allt sedan vårt nuvarande statsskick infördes, har Ridderskapet och Adelil ådagalagt en berömvärd liberalitet vid behandlingen af alla ståndsfrågor (huru hafva de öfrige Stånden, helst Preste- och BorgareStånden handlat?') och frånsagt sig alla prerogativer, utom representations-rätten och Den 26 O c t o b e r f. ta. den ifrågavarande, samt sålunda sökt undanrödja alla anledningar till den olyckliga afund, som fordom ty värr ägt ruin emellan RiksSlånden.
Borgmästarens i Södertelje och LagUtskottets hemställan om afsägelse af det ifrågavarande enda återstående prerogatif var således, jag upprepar det, högst oväntad, helst det icke i ringaste mån är för de öfrige RiksStånden menligt, utan tvärtom, då det bidrager till mindre kostnader, tidsutdrägt och omvägar för Adeln, medförer enahanda fördelar för alla andra, då de i vissa fall komma i beröring med Adelsmän i rättegångsväg.
Och sorn upphäfvandet af denna del i RältegåogsOrdningen ej rimligen kan bidraga till någon ytterligare enhet eller enkelhet, utan just motsattsen nödvändigt skall inträffa, får jag helt och hållet bestrida detta Borgmästarens och Utskottets förhastade project.
Dessutom får jag vid detta, som alla öfrige fall, angående indragning af Fora Privilegiata, i ödmjukhet fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på innehållet af sista Momentet af 16 §.
RegeringsFormen, som bjuder:
Konungen läte en hvar blifva dömd af den Domstol, derunder han rätteligen hörer och lyder.
Detta grundlagsbud har tillkommit just för det Fora privilegiata existera; ty annars hade det varit öfverflödigt, och så länge det ej är upphäfvit, anser jag också något upp - IO Den 26 Octo her f, m. bäfvande af vissa
Domstolar icke böra äga rum, emedan detta grundlagsbud annars skulle qvarstå utan betydelse innefattande blott tomma ord.
Af alla dessa skäl får jag ödmjukast föreslå, att LagUtskottets ifrågavarande
Betänkande må intill nästa Riksdag bordläggas, eller snarare sagt skrinläggas; men då Ridderskapet och Adeln behagat detsamma till Utskottet återremittera, anhåller jag ödmjukast, att detta mitt anförande må åt föl-, ja återremissen.
Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Mar skalken hemställde, om Ridder-. skåpet och Adeln behagade tillåta, att Herr Rothliebs anförande, som innefattade anmärkningar vid LagUtskottets under N:o 89 afgifue, och den 20 dennes e, m, af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitterade ofvanberörde Betänkande, finge till Utskottet åtfölja den redan beslutade återremissen.
Föredrogs å nyo ExpeditionsUtskottets under N:o 167 afgifne och den 21 sistlidne September f. m. på bordet lagde, Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit angående inställande af all indelning till ordinarie Rotering af hittills oroterad jord; och blef Expedi - Den 26 O c t o b e r f. m. tionsUtskottets berörde förslag af Ridderskapet och Adeln godkändt.
Föredrogs å nyo Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens den 18 sistlidne September under N:o 72 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga proposition om den så kallade Mötespassevolancen för de Indelte Regementer11a, samt flere i detta ämne väckte enskilta motioner.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, bade inlemnat följande, som upplästes:
Om, vid återkomsten till hufvudstaden, jag, med förundran och billig harm, inhämtat kännedom af Stats- och EkonomiUtskottens Betänkande om Mötespassevolancen, har jag dertill erhållit en förnyad anledning, genom berättelse af närvarande personer, om sättet för detta ärendes afgörande i Utskottens Beredning och Plenum.
I ändamål alt derom vinna en fullständigare upplysning, har jag utlöst biJagde prolocoller öfver detta ärende, ej mindre i Utskottens Beredning, än i deras plenum ; och desse handlingar, jemförde med det till innehåll skiljaktiga tryckta Betänkande N:o 72, sakna icke märkvärdighet i flere omständigheter, hvarå jag anhåller att få fästa Ridderskapets och Adelns 11 Den 16 O c t o b e r f. m . uppmärksamhet.
Sällsamt har det förekommit, att icke 1 dessa protocoller finna någon person nämnd, icke någon öfverläggning, utan blott de personers namn, som sig emot besluten reserverat; men då Utskotts-Ledamöterne haft åtminstone en moralisk ansvarighet för sina omdömen och tillstyrkanden, vill det synas att nationen äger rätt att till namnen känna de personer, som i Utskottens Beredning tillstyrkt brytning af Contracters helgd, och upphäfvande af enskilte medborgares rättigheter, ehuru man i allmänhet nogsamt igenkänner, i detta ärendes behandling, denna Riksdags EkonomiUtskotts anda och handlingssätt; Beredningens af Utskotten gillade förslag hade väl allena bordt ligga till grund för det tryckta Betänkandet, men man finner likväl i det senare åtskilligt, som i Utskotten icke ens varit omnämt, och som, godtyckeligen, man vet ej hvarifrån, deri tillkommit, och hvarom, exempelvis, blott nu nämnes, alt Utskotten föreslå att af Passevolance - medlen kunde hvart tredje år användas till större Öfningsläger, hvarom
Utskottens protocoller likväl icke något tillstyrkande innehålla, och som skulle, emot rotehållare, innebära en ny orättvisa, att ålägga dem kostnaderne för större Öfningsläger, hvartill de icke, under något sken af rättvisa, kunde tillförbindas, och som af allmänna Statsmedel allena borde bestridas.
Utskotten, som DenaöOctoberf. m. t3 emoltagit uppgifter öfver möteskostnadernes belopp för vissa bestämda tider, bade bordt lill upplysning ordagrant upptaga dem i sitt prolocoll, men uteslutandet bade förmodeligen deraf blifvit föranledt att man icke derigenom skulle erhålla en närmare kännedom om de betydliga öfverskotten af Passevolanccmedlen, som man fann försigtigheten fordra att dölja.