Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kär nu ingenting nytt i amuel kan 4oG Den i- Januari f. m. sägas, emedan detsamma manga gånger är omsagdt, så synes mig ingenting hindra att motionen utan omsvep förfaller.
Då jag begärde ordet, skedde det i afsigt att yttra ungefär detsamma, hvaruti jag sedermera blifvit föiekommen af Hr Frih. o. Landtm., hvarföre jag med Hr Frilitn till alla delar instämmer.
För min del Ilar jag icke kunnat fatta föreskriften uti 49 §’n Riksd.Ordn. annorlunda, an att å en under omständigheter, sådana som förefinnas i afseende på della ämne, efter förloppet af den egentliga motionstiden väckt motion, remiss tili Ulsk. kan vägras.
Den citerade <j:n uti Riksd.Ordn. innehåller nemi.:
"Uppstår fråga om eller hvart remitteras bör"
&c. Deraf synes, alt det äfven kan ifrågasättas om remiss bör äga ruin, hvilket dessutom synes af det stadgande i grundlagen, som bestämmer under hvilka förhållanden efter den egentliga motionstiden nya motioner få äga rum; ty under intet annat än de i grundlagen förutsatta förhållanden få motioner efter motionstiden äga runi; men i de händelser motioner få äga rum, mäste remiss å dessa motioner beviljas, emedan tillåtelsen att få väcka en motion, som icke remitteras, vore af intet värde.
Den frågan huruvida ett Stånd kan vägra remiss på en väckt motion är redan ulageiad och grundlagen är i det fallet tydlig och klar.
Grundlagen förutsätter nemi., att fråga kan uppstå om remiss skall ske, hvaraf synes att remiss kan vägras, och grundlagen har äfven bestämt de fall, då remiss bör äga rum.
I afseende på frågan om införande af husvisitation får jag hänvisa till 16 §:n Reg.Ftn, som stadgar att Konungen må ingens frid i dess hus störa eller störa låta.
För min del anser jag motionen rent af grundlagsvidrig och bestrider derföre remiss deraf.
Om Hr Prosenblad vore närvar., är jag öfvertygad att han skulle vara den förste, som afböjde motionens remitterande; men då jag nu saknar honom ibland oss, hemställer jag om ej våra former medgifva denna frågas uppskjutande till längre fram på dagen, da Hr Rosenblad måhända uppkommer.
Skulle dock Hr Frih. o. Landtm, linna ett sådant uppskof formstridig!, så anser jag motionen böra remitteras.
Pehr: ålin tanke är, att remiss af motionen kan vägras på grund af den utaf flera talare citerade föreskriften uti 49 §:n Riksd.Ordn.
För min del anser jag motionen vara öfverflödig och anhåller derföre om Hr Frih. o. Lamhults propos. alt den må förfalla.
Cederström nämnt 0111 dess laglighet, anser jag vara alldeles olagligt; emedan 16 §:n Reg.F:n icke lärer få lydas annorlunda, än att, då Rikets innevånare medelst en i behörig ordning tillkommen lag underkasta sig en viss grad af lius - Dan 27 Januari f. m. visitation, Jen enskildes frid icke störes genom lagens tillämpning i behörig ordning utan lillgodonjuter allt Jet skydd honom enligt 16 §:n Reg.Ftn bör tillkomma.
Det är blott mot orättmätigt och olagligt intrång i husfriden, som Konungen enligt 16 §:n Reg.F:n äger att meddela hvar man skydd; inen det vore besynnerligt, 0111 t. ex. visitation elter tjufgods, som någon på giilliga anledntr skulle anses innehafva, kunde rubriceras såsom störande husfriden i den mening densamma uti nyssnämnda 5 af Reg.F:n bör af Konungen skyddas.
Jag anser mig skyldig upplysa, att motioner i enahanda syftning som Ur Rosenblads ledan för längre tid sedan från BorgareSt. ingått lill sammansatta Ekon. och Bevilln.Utsk:n; att frågan tvänne dagar förevarit inom Utsktn och afgjordes i går.
Om motionären nu vore närvar., är jag öfvertvgad att han vid sådant förhållande skulle återkalla sin motion.
Jag vill icke yttra mig derom, huruvida det går an att vägra remiss å motionen; men då ämnet redan är afgjordt inom Utsktn, anser jag motionens remitterande minst sagdt öfverflödigt.
Af Hr
Lefrens yttrande är jag uppkallad att svara några ord.
Han har frågat, om det icke vore tillåtet att hålla husvisitation efter tjufgods.
Sådan visitation får ske hos dömda tjnfvar men icke hos annat folk.
Då domstolen finner att mera än halfva skäl gifvas för den förmodan, att en person kan vara tjuf eller dölja tjufgods, dömmer domstolen tili sådan visitation, hvilken icke af någon myndighet må ske annorledes, till och med efter tjufgods; ännu mindre må man störa Svensk mans fred i dess inis, vare sig natt elier dag, för alt söka efter till införsel förbjudet gods.
Hvem kan veta om gods, sorn finnes i enskild mans bus, är olagligen ditkommet eller rätteligen köpt af handlande istad eller på landet, ehuru ej stamphult.
Jag bestrider ytterligare motionens laglighet och yrkar att den må förfalla.
Jag kan icke i Hr Rosenblads motion finna något, som strider emot grundlagen och som kan hindra 1 emiss af densamma.
Enda olägenheten af remissen är att cancelliet får utskrifva motionen och Utsk., vid slutet af dess nu utarbetade betänk, i ämnet, tillägga att Utsk., genom dess redan beslutade yttrande, äfven besvarat Hr Rosenblads motion.
Hr Lefren har sagt, att husvisitation icke stridde mot 16 §:n Reg.
F;n, sedan den blifvit genom allmän lag medgifven.
Jag hemställer till Hr Lefre'n om grundlagen bör subsumera under allmänna lagen eller förhållandet bör vara tvertom. 4 o8 Den 27 Januari .f m.
Uppå derefter framställd propos., beslöt R. o. Ad. att den vackla motionen för del närvar, borde förfalla.
Bevars- oell Ekon.Utskms dell i3 dinnes på bordet lagda ullål.
N:o 127, i anleda, af erhållna återremisser å sistnämnda Ulsk:s betänk.
N:o 9g.
Jag anhåller att delta betänk, måtte punktvis föredragas, emedan åtskilliga rättelser böra äga rum, och frågan icke är af den beskaffenhet att den i allo bör förfalla.
I afseende på första punkten tillstyrker jag godkännande af Utsktns förslag, men vid andra punkten ogillande deraf.
Hr von Hartmansdorff, Au».:
Jag har, till en början, varit af samma mening som Frih.
Gederström, nemi. att betänk, borde punktvis föredragas och med vissa jemkningar nfgöras.
Men vid genomläsning af Gr. von Plåtens reservation, finner jag det vara bäst att antaga henne såsom R. o. Ad:s beslut.
Frågan är verkligen i närvar, ögonblick så litet utredd, att hvilket annat beslut än detta torde blifva ett misstag på ena eller andra sidan.
Jag anhåller att få uppläsa reservationen, deruti Hr Grefven yltiar sig sorn följer:
"Jag reserverar mig mot Utslois beslut, på den grund att jag ansett Ulsk:n böra tillstyrka att R.
St. måtte, under erkännande af principenligheten af den föreslagna åtgärden samt med afseende derjemte å den besparing i statsutgifter, som kunde uppkomma genom en förening af diplomatiska och consulära befattningar, för det närvar, inskränka sig till en underd. anhållan, det K.
M. ville låta undersöka lämpligheten af närvar, föi hållande med consulernes befattningar och aflöningssätt, samt i hvad mån Konungariket
Norrige skulle vilja till aflönmgen af consulerne bidraga och derefter meddela dess nåd. propos. i detta ämne, hvarefter R.
St. kunde blifva i tillfälle att närmare pröfva de uppgjorda förslagen; och att under tiden hvarken nya consulsbeställningar borde inrättas eller consuler tillsättas, hvilka i någon mån för den afsedda förändrade organisationen kunna blifva hinderliga.
— Häruti instämde Frih.
Hamilton, Hugo, Frih. Cedertröm, Anders, Hrr Lagergren, Råfelt, Tersmeden, Aminoff, Monlgommerie, Schartan, Foenander och Levin.’’ Jag hemställer till Frih.
Cederström, 0111 icke den i reservationen föreslagna utvägen vore den bästa, samt anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville underställa densamma R. o. Ad:s pröfning.
För min de! tror jag icke att Gr. von Flåtens reservation uppfyller ändamålet.
Jag är icke af den öfvertygelse, att consulatbeslällningar böra med diplomatiska befattningar förenas; emedan sådant, långt ifrån att Den a?
Januari f. m. alt vara gagneligt, tvertoin skulle vara i ling grad skadligt.
Dessa särskilda befattningar erfordra belt olika egenskaper hos subjecterna, som utses att bestrida deni, och del är v ig— tigt för Svenska handeln, att de consuler, sorn tillsättas i kustorterna för att gå de trafikerande tillhanda med biträde, icke äro derifrån hindrade genom resor inom landet i diplomatiska ärenden, hvarunder consulsbefatlningen komme att för tillfället bestridas af en vice-consul.
Efter det sättes i fråga att i massa afgöra betänk., anhåller jag att få yttra några ord, först rörtde anilia punkten, hvilken lyder salunda: ”Att der löner på stat äro för consulerne anvisade, consulatafgiflerna måtte komma att i mån derefter antingen nedsättas eller alldeles upphöra.”
För min del tror jag alt detta bör ogillas, och underdånig hemställan till K.
M. beslutas att i recipi ocitetsväg begäras deri rättelse, som betänk.
N:o gg innehåller, oell hvilken jag i detta afseende anser lämpligast; ty della stadgande, alt consulalafgi ftei na skulle minskas eller helt och hållet upphöra, anser jag icke förståndigt, helst utländske consuler i Sverige icke destomindre komma att uppbära de consulatafgifter, som de nu åtnjuta.
Tredje punkten anser jag äfven höra ogillas och Utsktns tillstyrkande i betänk.
N:o gg antagas; emedan det är möjligt alt
Commerce-colhm indragas och för vandlas lill en bureau under Utrikes och Finance-departementen; men H. St. höra icke, under det en förändring i statsorganisationen pågår, lägga hinder i vägen för en möjlig indragning af ett embetsverk.
Fjerde punkten anser jag i vissa delar höra bifallas och uti andia delar afslås, på sätt jag anhåller alt närmare få bestämma och motivera, då vi komma till den punkten, i händelse R. o.
Ad. beslutar att punktvis afgöra detta betänk., emedan R. o. Ad. då lättare kan fatta i hvad mån de anmärkntr, jag kommer att fr amställa, äro grundade, eller 0111 de kunna anses innefattas under Gr. von Plåtens reservation.
Jag anhåller först att få veta, om någon underrättelse ankommit huru detta mål blifvit uti de öfriga Stärrden afgjordt, samt att derefter vidare få yttra mig.
Ridd.Secret. lillkännagaf, alt ingen underrättelse från något af de öfriga RiksSlm ankommit rörtde deras beslut i denna fråga.
Jag erkänner med Frih.
Gederström, att det finues (lera diplomatiska beskickningar, vid hvilka fråga icke kan uppkomma 0111 deras förening med consulsbefatlningar.
Deremot finnas åtskilliga andra, hvilka redan äro och äfven fortfarande böra vara med consulsbeslällningar förenade; och kanske äro dessa de flesta.
Jag har visserligen statscaiendern till hands, men det har icke så hastigt lyckats mig få reda på stället, der consnler19 fl. 5 a Don vt Januari f. m. ne finnas uppräknade, för alt genom uppläsning deraf verificera hvad jag säger.
Jag anhåller likväl, alt Hr Frih. o.
Landtm, läcktes låta saken förekomma i sin helhet, och alt vi måtte få Gr. von Flåtens reservation, om icke annorlunda, åtminstone såsom contra-propos. underkastad E. o. Ad:s pröfning.
Tvänne reservationer äro bifogade Utsk:ns betänk., af hvilka den sednare af Hr von Stahl hänvisat till den förra af Gr. von Platen, hvars tillstyrkande synes mig vara naturligast och enklast i ett ämne, som åtminstone i vissa delar måste Iränskjulas till K. M:s nåd. afgörande.
Jag tillstyrker derför E. o. Ad. att antaga Gr. von Flåtens reservation.
Sprengtporten, Jac. Willi.: Emellan Gr. von Plåtens reservation och Ulsk:ns tillstyrkande är, efter min förmodan, icke särdeles stor skilnad.
Åtskilliga punkter i betänk, vidröra specialiteter i fråga om consulsdistrictenas reglering och consulernes göromål i allmänhet, hvilket efter min tanke vore lämpligare att öfverlemna till K. M:s pröfning.
Om betänk, punktvis företages, är E. o. Ad. bäst i tillfälle att bedomina frågan, hvarföre jag också anhåller alt betänk, måtte på del sättet till afgörande förekomma.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om E. o. Ad. ansåg delta mål böra punktvis pröfvas.
Hr Landtm, yttrade, alt proposln visserligen blifvit med både ja och nej besvarad; men då Hr Landtm, i allmänhet ansåg det vara hvars och ens räll att få betänk. punktvis föredraget, ansåg lian sig snarast böra förklara den sista propos:n vara med ja besvarad.
Då jag förmodar, att på grund af Hr von Hartmansdorff! yttrande en votering förestår i anleda. af det sätt, hvarpå Hr Frih. o. Landtm, uppfattat Ståndets svar på den i öfverensstämmelse roed min begäran framställda propos.; så får jag förklara, alt jag för min del icke vill upptaga liden med votering.
Jag gillar betänk, i vissa delar och ogillar det i andra delar, och kan icke instämma med dem, hvilka anse Gr. von Plåtens reservation böra antagas såsom E. o. Ad:s beslut, emedan ändamålet derigenom icke vinnes; men då frågan ytterst beror på K.
M:s tillgörande, så vill jag låta bero dervid, ifall E. o. Ad:s majoritet önskar att hela betänk, i massa föredrages till bifall eller afslag, och Gr. von Plåtens reservation skulle blifva antagen; ehuru jag för mili enskilda del anser del vara orätt.
Hr Lagerhjelm: Då Hr Frih. o. Landtm, tviflat på E. o. Ad:s utslag å den framställda propos:n, får jag före - Den Januari f. in. slå alt Hr Landtm, täcktes framställa propos. till antagande af Gr. von Plåtens reservation.
Landtm, yttrade, alt, då lian förklarat del
Iian trot sig finna den sista proposrn medja besvarad , R. o.
Ad. torde finna att föredragning punktvis nu borde äga rum, varande derigenom intet hinder för R. o.
Ad. att besluta sig för den af Gr. von Platen afgifna reservation, då, om de särskilda punkterna i Ulskrns förslag afslogos, Gr. von Plåtens förslag sedan kunde antagas såsom Ståndets beslut.
Då Hr Frih. o. Landtm, icke ansett det ovillkorligen följa af grundlagens föreskrift, att betänk, skall punktvis företagas, alldenstund Hr Frih. o.
Landtm, derom framställt propos., och då denna blifvit med ja och nej besvarad samt Hr Landtm, tillkännagifvit sig hafva uppfattat svaret så att ja haft öfvervigten; så kunna vi, som ropat nej, begära votering och i contraproposm få införd Gr. von Plåtens-reservation.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad anginge deli af Hr von Hartmansdorff föreslagna contra-propos., så ansåg Hr Landtm, den icke kunna blifva föremål för votering nu, då frågan endast vore huruvida betänk, skulle behandlas punktvis eller i sin helhet; vid denna votering kumle ingenting förekomma om sjelfva saken, hvilken först kunde afgöras efter den öfverläggning, som kunde uppstå sedan R. o. Ad. bestämt sättet för målets afgörande.
Jag har redan yttrat, alt jag anser Gr. von Plåtens reservation i mångå delar vara ganska lämplig att antaga såsom ett beslut af R. o. Ad. i denna fråga, enär den, efter min förmodan, är föga afvikande från principen i Ulsk:ns förmodan i allmänhet, men måhända mindre utförd i åtskilliga bestämmelser rör:de consulatafgifterna, i afseende hvarå RiksSttn borde göra mera bestämd framställning hos K.
M. än reservationen innefattar.
Då jag begärt betänkts föredragning punktvis, och en ledamot, som haft samma åsigt, derifrån afstålt, och då jag emot Gr. von Flåtens reservation ej har att anmärka annat än jag redan nämnt; så vill jag icke begära votering i denna fråga.
Då, på sätt Hr Frih. o.
Landtm, nämnt, voteringen icke kan omfatta form i den ena propos:n och sak i den andra; så hemställer jag till Hr von Hartmansdorff, om vi icke kunde undgå votering.
Meniugarne synas i alla fall samlade omkring Gr. von Flåtens reservation, och genaste vägen alt hinna till målet uti denna fråga, som ytterst beror på K. M., synes vara den, som Hr Frih. o. Landtm, uppgifvit.
Den 27 Januari f. m.
Hr Munck af R o s e n s c li ö I d, Nils Rudolph:
Jag vill Mott erinra, att vid fö'reg:de tillfällen, då någon ledamot begärt alt ett betånk., som andia gången från Utsk:n inkommit, måtte punktvis föredragas, har Hr Frih. o. Landtm,, förklarat sig anse det denna ledamots begäran icke kunnat honom grundlagsenlig! vägras.
Just nu uppkommen från embetsgöroinål, kommer jag måhända att upprepa hvad andre talare redan yttrat; men då fråga är om ettämne, som det varit en skyldighet af mig att handlägga, anser jag mig icke böra detsamma med tystnad förbigå.
Hr Frih. o. Landtm, afbröt Hr Rosenblad och yttrade, alt då Hr Rosenblad, enligt siri egen utsago, nyss uppkommit på Riddarhuset, ville Hr Landtm, lästa hans uppmärksamhet deruppå, att frågan nu endast vore, till en början, om föredragningssättet, hvarom votering blifvit begärd, och hvilken fråga nu först borde afgöras, innan öfverläggning i hufvudsaken borde äga rum.
Då discussionen icke är slutad, skulle jag tro att ämnets behandling i sin helhet, med afseende på de särskilda punkternas inbördes och nära sammanhang med hvarandran, icke vore ändamålslöst och äfven tillåtet; men efter den erinran Hr Frill. o. Landtm, framställt, skall jag låta mitt anförande anstå tili dess formfrågan är afgjord.
Då både Frih.
Cederström och Frih. Sprengtporten, hvilka yrkat att betänk, måtte punktvis föredragas, sedermera derifrån afslått, och ingen annan yrkat ett sådant föredragningssätt, så torde frågan derom få förfalla.
Det är i min öfvertygelse hvarje ledamots rättighet all få ett betänk, punktvis föredraget.
Icke desto mindre kan Hr Frih. o. Landtm, tillfråga Ståndet, huruvida det vill behandla frågan punktvis eller i sin helhet.
Om då ingen ledamot påstår punktvis-föredragning deraf, är de' naturligt, att saken förekommer i sin helhet; men örn blott en enda ledamot fordrar sakens föredragning punktvis, så kan sådant icke vägras.
Hr Munck af Rosenschöld: Sedan Hr Frih. o. Landtm, framställt propos. till Ståndet, huruvida det ansåg betänk, böra punktvis föredragas, saint förklarat det Hr Landtm, funnit densamma vara med ja besvarad; så måste det anses såsom Ståndets beslut, tills detsamma blifvit genom votering upprifvel, äfven om de ledamöter, hvilka begärt alt betänk, mätte punktvis behandlas, från denna begäran afslått.
Till hvad jag nyss nämnde anhåller jag få tillägga, att jag blott yttrat min öfvertygelse om formen i allmänhet, utan att för min enskilda del vilja på - Den 57 Januari f. m. 4*5 yfka annat föredragningssätt, än det hvarom R. o. Ad. sig iörenar.
Att det är ett Stånds rättighet att besluta, huruvida det vill hafva föredragning af ett betänk. punktvis eller i sin helhet, derom kan tvist icke uppstå; emedan man eljest skulle kunna uppehålla dlscussionen öfver ett betänk., bestående af många punkter, i liera dagar eller veckor.
Således kan man icke bestrida atl, om Ståndet säger nej till propos. om punktvis-föredragning, det faller af sig sjelft att ämnet skall i sin helhet förekomma.
Pir Frih. o. Landtm, hemställde, sedan de ledamöter, hvilka egentligen yrkat målets föredragning punktvis, derifrån afstått, om det vore någon af R. o. Adis ledamöter, som hade något dervid att erinra, att målet föredrogs i sin helhet.
Hr Landtm, yttrade, att då således ingen af R. o. Ad. hade något att erinia dervid, att målet i sin helhet föredroges, kunde Hr Landtm, ej annat finna, än att den ifrågasatta voteringen, äfvensom frågan om målets företagande punktvis, förfallit, hvarföre ärendet nu Lomme att i sin helhet lill afgörande företagas.
Del är med verklig ledsnad jag ge nomläst detta betänk, och dervid funnit huru ringa afseende de FL Utsktn, sedan SlatsUtsk. också fått sin hand med i spelet, fästat på ett förslag, som afser befrämjandet af ett för Sverige sä vigligt ändamål, som sjöfartens förbättrande, nemi. ali befria Svenska handeln från det enda band, som kan anses qvarstå till melin för densamma i dess fria täflan med främmande flaggor under nu afslutade recipocitets-tractater med främmande länder, hvilket band består uti den afgift, som Svenska flaggan är underkastad lill aflöning af Sveriges consulsstat; ett förhållande, som icke äger rum hos åtskilliga andra nationer.
Jag bekänner uppriktigt att jag icke trott, att ett så nyttigt förslag, för hvars verkställande tillgångar ingalunda saknas, skulle vunnit så litet afseende hos de föi enade Utskm, oell aldraminst hade jag väntat att det hufvudsakliga motståndet skulle kommit från en af Sveriges största skeppsredare; men då det bevisar att herrar skeppsredare icke för närvar, behöfva eller önska denna lindring, så vore det orätt atl mot deras vilja påtvinga dem en sådan förmån.
Af det skälet och endast af detta skäl är det som jag finner, att annat nu icke kan vara alt göra, a 11 atl lorena sig uti Gr. von Plåtens reservation, som åtminstone har den löi tjenste!) att bereda ämnets fullständiga utredning lill dess bela skick, både på Svenska oell Norrska sidan, till en blifvande riksdag.
Jag kan dock icke undgå att upptaga några af Ulsk:ns yttrade satser, hvilka 4*4 Den 27 Januari f. m. icke instämma med hvad verkliga förhållandet har visat sig vara.
Det är hland annat upptaget såsom ett obestridligt factum, hvilket Utsktn icke gjort sig mödan alt närmare undersöka, att deu lill consulatet i Helsingör undantagsvis utgående afgift af 2 r:dr för däckadt och 1 r:dr för odäckndt fartyg, oaktadt detsamma derstädes hvarken lossar eller intager last, icke motsvaras af någon afgift från Norrska fartyg.
Denna uppgift är oriktig; och om Utsktn icke velat tro de uppgifter, som af ledamöter i andra Stånd derom blifvit lemnade, så hade Utsk:n lätteligen kunnat skaffa sig tillförlitlig upplysning derom att, enligt en å Norriges Storthing antagen lag, är äfven för Norrska fartyg en dylik afgift gällande, ehuru icke lika med den sorn erlägges för Svenska fartyg; ty den utgör en Norrsk skilling för hvarje läst, hvadan således afgiften för större fartyg kan blifva större och för mindre fartyg mindre än afgiften för Svenska ferlyg; men den är ungefärligen densamma som äger rum för Svenska fartyg.
Att Utsk:n orätt förfarit, då Utsk:n icke velat föreslå fasta löner för consulerua, hvarigenom desse kunnat förvandlas från commissionärer till embetsman, synes deraf, att orsaken hvarföre under hundrade års tid någon klagan icke försports öfver de bekanta olngJigheterna i Helsingör varit-deu, alt consuIsplatserna varit besatta af köpmän, hvilka varit commissionärer för Svenska handlande.
Deras förnämsta befattning i egenskap af consuler har varit liqviden af Sundska tullen, och då viss proc. deraf tillfallit dem, har det varit emot deras intresse att förekomma lagslridigheler, som genom tiden vunnit häfd och burskap.
Derest förhållandet icke varit sådant, som jag nu nämnt, skulle sådana olagligheter omöjligen kunnat hafva passerat i hundrade år utan Svenska auctoriteternas vetskap; men sådant skulle förekommas genom en omorganisation, sådan som i förevar, hänseende åsyftas genom de väckta motionerna.
Jag skall icke vidare upptaga de öfriga detaljerna, utan blott anhålla att R. o. Ad., med afslag på Utskms betänk., mätte antaga hvad Gr. von Platen tillstyrkt.
I principen instämmer jag uti Hr Rosenblads åsigt; men jag anhåller blott att med afseende på förebråelsen molde sammansatta Ulskrn att de icke bifallit motionerna och tillstyrkt
Stånden alt vidtaga den deruti föreslagna reglering, få fästa uppmärksamheten derå, att det synes något äfventyiligt för R.
St. att uti en så vidlyftig organisationsfråga som denna, hvilken angår omkring 5o å 60,000 r:dr [Jamb. b:co, utan ledning af K. M., och utan att något embetsverk blifvit i saken bordt, föreslå en sådan reglering, som motionaren afsell.
Delta är hufvudsakliga skälet hvarför jag icke kunnat för närvar, tillstyrka förslagets antagande, om jag också gillar dess syftning; och derför instämmer jag uti deu af Gr. von Pia - Den 27 Januari f. m. 4i5 ten afglfna reservation, livars antagande jag således tillstyr k er.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Stats- samt Allm.
N:o 127.
Uppå derefter framställd propos. antog R. o. Ad. såsom sitt beslut den af Gr. von Platen afgifua och utlåt, åtföljande reservation.
Lades till handlingarna LagUtskts den 16 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 173, i anlcdn. af återremisser utaf åtskilliga från LagUtsk. afgifna betänkanden.
Föredrogs ånyo LagTJtskts den 16 dennes på bordet lagda betänk.
Wto 174, i anledn. af väckta motioner ang:de dels förklaring af 88 §:n i concurslagen den 12 Mars i83o, dels ock upphäfvande af hvad genom särskildta reglementen oell beslut stadgadt är, till inskränkning i rättigheten för köpare af fäst egendom, deri vissa inrättningar hafva inteckning, att erhålla tredje uppbudet.
Till pröfning företogs Stats-, Banco- och LagUtsktns den 18 dennes på bordet lagda mern.
Nto 12g, till svar å de inom trennc RiksSt. framställda anmärkntr vid Stats-, Banco- och LagUtskrns under N:o 5o aflåtna betänk., angrde upphörandet af Bankens och Riksg.contorets forum privilegiatum.