Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då sker likväl delta byte ingalunda hemligen emellan referenterne, eller under någon slags medverkan af den enskilda partén; tvärtom, det tillkånnagifves alltid för Ordföranden och öfrige Ledarnöterne på Divisionen, jemte de orsaker, som föranledt bytet, hvika sednare äfven antecknas i de vanliga arbetsrotlane., och hvilkas giltighet följaktligen genast kan bedömas.
Men ännu of. tare äger likväl, i förenämnde fall, den praxis rum, att en referent, som finner sig vara jäfvig att taga befattning med något på honom lottadt mål, återlemnar detsamma tdl Actuarien, för att å nyo lottas ibland HofRåttens alla Ledamöter.
Så är åtmindstone förhållandet inom Svea HofRått, och jag förmodar, att samma princip följes inom Rikets öfriga HofRåtter.
Då det sålunda för ingen del beror af en rättsökande part, att tillbyta sig en. annan referent, och något missbruk i den delen icke kan existera, synes det mig, som vore den väckte motionen både öfverflödig och olämplig, och att den följaktligen skulle kunna utan afsaknad förfalla.
Men långt ifrån att yrka någon återkallelse deraf, förenar jag mig tvärtom i tillstyrkan af bifall till den äskade remissen till Lagutskottet, Öfvertygad, att den pröfning frågan der komtner att undergå, samt Riksens Höglof. lige Ständers derefter meddelande beslut i ärnvet skola för HofRåtterne blifva ett kraftigt värn emot hvarje misstänka i denna del af rätt.
Den 5 Mar lii. sökande parter, hvilka sakna antingen vilj * eller förmåga, att göra sig närmare underrättade örn verkliga förhållandet, och som uti mötiverne till hvarje handling alltid tro sig upptäcka, såsom orden i det upplåsta Memorialet fallit: ensidiga dsigter och ändamål, eller partisk inflytelse.
Den tillvitelse i detta afseende, som Herr af Ekenstam rigtat emot HofRåtternes Ledamöter ensamt, fastän många andra Embetsverk gifvas, uti hvilka enahanda arbetsordning äranlagen, skulle jag, för thin enskilta del, oåndiigen gerna åt glömskan öfverlemna, tryggad i medvetandet, att aldrig hafva gifvit anledning till en så beskaffad tillvitelse.
Men då densamma drabbar en hel Embetsmannacorps, hvars fleste medlemmar icke möjligen åro i tillfälle, att hår försvara sig, känner jag min pligt oeftergifligen fordra, att icke lemna obemärkt ett yttrande af så eftertänklig art.
Härvid inskränker jag mig likväl derhän, att dels till hvarje rättsinnig och fördomsfri granskare® ompröfvande öfverlemna, huruvida HofRåtternes
Ledamöter gjort sig förtjente af den emot dem nu framställde beskyllning, dels till den värde Talarens eget lugna- eftersinnande hemställa, om han finner det värdigt, billigt eller rättvist, att emot en hel elass af Embetsmån framkasta insimulaiioner och sårande tillmålen, för hvilka icke den ringaste bevisning blifvit erbjuden, mindre åstadkommen.
Har Herr af Ekenstam grundad anledning att klaga öfver något enskildt fa. ctum, något verkligen begånget misstag inom Deri 5J Martil. någondera af Rikets HofRåtter, i afseende på verkställdt utbyte af redan lottade mål, så åger han ju vågen öppen, att i laga ordning söka rättelse, och lian kan vara säker, att den icke uteblifver; men intill dess sådant sker, n;å han tillbakahåtla alla tvetydiga anfall, hvilkas grundlöshet mängden icke år i tillfälle att bedöma, och sorgfälligt undvika att kasta skugga på Embetsman, de der icke förverkat rättigheten till sina medborgares aktning och förtroende.
Jag anhåller vördsammast, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja den blifvande remissen till Lagutskottet.
Herr af.
Eken/tam, Israel:
Den alldeles oriktiga tydning af min motion, och den vid. lyfriga utläggning deröfver, som Herr Gyllenhaal nu gjordt, skola, jag år derom ganska säker, alldeles förfalla, om mig tillåtes, att genom en förnyad uppläsning af mitt Memorial, ytterligare göra dess verkliga innehåll gällande; hvarföre jag, om en sådan uppläsning, vördsammast anhåller.
I anledning häraf upplåstes Herr af Ekenstams Memorial, hvarefter Herr af Ekenstam fortfor:
Häraf synes obestridligen klart, att endast fråga år om en tillfällighet, som nu är möjlig, den jag för framtiden vill göra omöjlig, utan ringaste afseende på förflutna händelser; således äfven utan all tillvitelse, eller personlig in - f)fn ö Martn. blandning.
Hvad som nu är möjligt, synes uttrycka sig tillräckligt gonom det förhållande, att sedan den scrupuleusaste lottning är verkställd, häftar ingen contradiction vid den omständighet, att Referenten, eller de genom lottning bestämde
Domare kunna godtyckligt genast derefter, utan lottning, förvexlas mot andra, hvilka dessutom nyss förut kunnat vara inkomne såsom adjungerade Ledamöter.
På hvad sått en adjungerad
Lddamot tillkommer känner hvar och en.
Jag förutsätter ingalunda någon inträffad erfarenhet af intriger vid sådane förhållanden ; men jag kan deremot ej med Herr Gyllenhaal anse dem för omöjlige.
Friherre Ehrenborgh, Cafper Wilhelm: Herr Gyllenhaal har helt och hållit förekommit mig, och jag får således blott till alla delar instämma i hans yttrande; endast med det tillägg, att samma arbetsmethod, som Herr Gyllenhaal uppgifvit vara antagen i Kongl. Svea HofRått, äfven följes i de öfrige Rikets HofRätter uti Jönköping och Christianstad, i de afseenden som här blifvit anförde.
För min del kan jag ej annat tro, ån att Herr af Ekenstam blifvit vilseförd af den klagan, som allmänna tidningarne meddelat, att en Referent i HofRätt fått på sin Rotul till föredragning, alla de mål som rört en och sarinna person, då målen sins emellan haft med hvarandra sammanhang.
Som Herr Gyllenhaal åter begärt ordet, lärer han ej underlåta att fullständigt vederlägga Herr af Ekenstams yttrade tanka, att det möjligen kan bero af någon enskilt part att välja sig referent
Och 5 Mur t ii. i och för sina måls handläggning, och jag anser mig således ej böra gå Herr Gyllenhaal i förvåg i denna vederläggning.
Herr Gyllenhaal:
Jag år på det högsta förbunden Herr Friherre Ehrenborgh, sorn
Hti sitt yttrande gillat de af mig framställde anmärkningar, hvilka jag således vågar tro ej kunna anses hafva varit obetänksamt yttrade.
För min enskilda del begriper jag ganska väl, hvarthän Herr af Ekenstams sista anmärkning syftar; men jag bör dervid hafva äran upplysa, att det ingalunda beror hvarken af någon enskild part, eller af HofRåtterne, utan af Kongl.
Maj;t allena, att iörordna adjungerade Ledamöter, med undantag af det särskildta tillstånd, som blifvit HofRåtterne lemnadt, att, vid hastigt påkommande behof, till biträde adjungera någon underlydande Häradshöfding, eller af HolRåttens egen betjening på en kortare tid, af högst i4 dagar.
1 allt fall förekommer det åtminstone mig, att ingen möjlighet existerar för någon enskild part, att sjelf kunna bereda sig en annan referent.
För öfrigt innefattar Herr af Ekenstams sednare förklaring något helt annat ån sjelfva motionen, som talar om utbyte af lottade mål.
Ty annat år, efter mitt begrepp, ett utbyte af en lottad sak, annat åter den håndfelse, att en Ledamot uti någondera af Hof-Råtterne blir förordnad till någon annan tjenstebefattning, och en annan person adjungeras till bestridande af den förres tjenst.
Då fölaktli— gen icke något missbruk möjligen kan åga rum, anser jag, för min deJ, det vara olämpligt, att i3 j
Den 5 Martil, begära en åtgärd till förekommande af sådane missbruk.
Herr af Ekenftam:
Jag år ej den sorn i tid och olid misstänker Domare; tvärtom, jag är sannerligen öfvertygad att den oroande misstänksamhet sorn ej sällan uttryckes, mindre har gin grund i verkligheten, ån uti Frondeurens eget medvetande att sjelf ej kunna emotstå en åkornmen frestelse:
Af 10 misstänkte
Domare, vill jag ej medgifva en skyldig; men då Herr Gyllenhaal uti närvarande fall bestridt tillfället, ”ej alle/tast möjligheten att hafva existeraclt, utan afven möjligheten att kunna existeraf* så anser jag mig skyldig att framställa ett exempel:
En Lagman äger att till sitt biträde kalla en kunnig person; denne sitter med honom i Rätten, ordnar detaillerne lör Domsluten, och inväfver sina enskildta idéer uti Domen, i samma trion som Lagmannen har behof af andras åsigter.
Om ån Lagmannen år aldrig så redlig, endast han år svag, så underskrifver han slutligen en Dom, uppsatt af en person, som i målets handläggning lagligen, men utan allt ansvar, deltagit.
Denne samma person kan vara ingen ting mindre än den ena partens hemliga ombud.
Når målet sedermera hinner till HofRått, kan densamma personen äfven hafva hunnit att vinna inträde der såsom adjungerad Ledamot- och då sparar han säkert ej någon möda för att under form af händelse, såsom referent, utom lottning, få emottaga saken till föredragning och afgörande.
Det år sannt, att partens inflytande blir ej synbart, men möjlig - Den 5 Martil.
189 heten år så mycket farligare.
En sådan planmässig intrig vill jag medgifva sällan torde förekomma och ofta skulle misslyckas, åtminstone upptäckas; men den skulle ännu oftare misslyc. kas, om den i Lagen föreskrifne lottning ovilkorligen klef iakttagen.
Den skillnad Herr GylJ lenhaal söker uppställa emellan utbyte af mål och utbyte af personer, år till sin verkan ingen; den sednare händelsen är måst anmärkningsvärd, och innefattar egentligen den förra, och jag anser dessutom att ett noggrant handhafvande af den lottningsprincip som Lagen bestämmer, skall vara säkraste sättet ett fria Domare från en sådan orättvis misstanka, som genom ett motsatt förhållande kan uppstå; hvarföre min motion synes mig böra för dem vara välkommen i stället för vidrig.
Herr Gyllenhaal har fästat sig dervid att Kongl» Majit år den som tillsätter adjungerade
Ledamöter och har derigenom velat hämta stöd för bestridandet af den omtvistade möjligheten.
Utan att sådant i min tanka inskränker denna möjlighet, synes den, tvärtom derigenom ansenligen vidgas, i ett fall, hvarpå jag utan denna Herr Gyilenhaals påminnelse ej kommit att tänka, nemligen:
I den händelse att Regeringen någon gång kunde vara inleresserad i utgången af ett vid Hof-Rätten anhångigt mål.
Efter närvarande praxis behöfdes då ej mera ån att genom agreabia Nådiga förordnanden för tillfället, bortföra de lottade Ledamöterne, och insätta adjungerade Ledamöter; hvilken operation utan uppseende och ansvar kunde repete - s* ffen R Martii. ra» ända till dess man erhöll sådana personer som önskades.
Jag skulle göra för mycken orättvisa åt de Herrar Ledamöter i Lagutskottet, dit detta mål blifver remitteradt, om jag skulle försöka upplysa något ytterligare i detta ämne; jag är öfvertygad, att de för vål kånna tillgången med årenders behandling inom HofRåtterne, för att ej vid första påseendet finna olåmpligheten af Herr af Ekenstarns motion; men jag kan ej afhålla mig ifrån det yttrande, i anledning af Herr af Ekenstams sednaste anförande, att jag, med den ringa erfarenhet jag åger om arbetsmethoden inom HofRåtterne, icke funnit det någon forskning från Regeringens sida någonsin ågt rum , i afseende på Rotlarnes utseende, innan Kongl. Maj:t, uppå HofRåttens förslag, förordnat adjungerad Ledamot; jag tviflar på att en sådan forskning någonsin skedt och jag år såker att den aldrig kommer att ske.
Herr Grefven och LandtMarskcilken hemställde, att så vål Herr af Ekenstams ofvannämnde Memorial, som de i anledning deraf nu afgifne yttranden, måtte till Lagutskottet remitteras; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Friherre Rehbinders, Johan Fredric, den 28 sistlidne Februari på bordet lögde Memorial, om rättighet för Kongl. Majits
Befallningshafvande och vedei börande Do T)rn 5 Martii, *9* mare, att, vid vissa tillfällen, extra judicialiter afstraffa brottslingar.
Herr Stjernstam, Ludvig, rappläste följande:
(Se Bilagan N;o 7) Och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så vål Friherre Rehbinders ofvannämnda Memorial, som Herr Stjernstams, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, till Lagutskottet remittera.
Föredrogs å nyo Herr Thams, Wollrath, den 10 sjstlidne Februari förmiddagen väckte motion, angående antagande af en allmän Näringsfrihet, såsom medel till den nuvarande förlägenhetens afhjelpande; jemte de i samma ämne den 15 sistlidne Februari afgifne yttranden af Herr von Hartmansdorff, August; Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Herr Rosenblad, Bernhard; Herr Tham, Wollrath; Herr Lefrén, Johan Pehr; Grefve Cronhjelm, Polycarpus; Herr von Qvanten, Carl; Friherre Björnstjerna, Magnus; Grefve Posse, Carl Henric; Herr Pereswetoff Morath, Anders Vilhelm; Friherre Anckarsvärd, Carl Henric; Friherre Boije, Ludvig; Herr von Heijne.
Georg; Herr Mannerstam, Johan; Grefve Lövenhjelm, Carl
Axel och Friherre Cederström, Jacob. Herr Silfverberg, Magnus Diedric, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: 19
(Se Bilagan N:o g.) Herr Grefven och Landt Marskalken hem* stållde att så vål Herr Thams ofvannåmnde motion, sorn de i samma ämne, så vål den i5 sistledne Februari som denne dag af åtskillige Ledamöter afgifne yttranden, måtte till Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten re«; mitteras; hvilket bifölls.
Å nyo föredrogs Herr von Hartmansdorff,' August, d. 28 sistlidne Februari på bordetlagde Memorial, rörande ändring af åtskillige Oeconomiska Författningar.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett så lydande
Herr Cederschjöld, Pehr Gujtaf:
Med fullkomligt erkännande af Herr von Hartmansdorff välmening, kan jag likväl ej undgå att på det högsta bestrida det sått, hvarpå lian under en och samma cathegorie sammanblandat oeconomiska och polis-mal: hvilka åro i alla afseenden väsendtligen åtskillda.
Den oeconomiska lagstiftningen år enligt vår Grundlag, öfverlemnad ensamt åt Kongl, t)cn 5 Martil, Kongl. Maj.-t och Ständerna hafva deruti blott förbehållit sig att få framställa underdåniga Önskningar.
Då deremot Polislag, ej lärer såsom jag förut haft äran anmärka, kunna Vara annat ån allmän civil- och crirniual-lag; så synes polislag omöjligen kunna stiftas, utan af Konung och Stånder gemensamt.
J^g finnér derföre att det skulle vara i högsta grad olämpligt) att, såsom Herr von Hartmansdorff föreslagit, i underdånighet önska, att Kongl Majit täcktes afven vid polislagars stiftande, följa andra principer: ty derigenom skulle Riksens Ständer erkänna Kongl. Maj:ts förmenta rått att utan Ständerg biträde stifta polislagar; och StMn» derna sålunda i sjelfva verket önska bort sin dyrbara rått att i denna lagstiftning deltaga.
Jag får således vördsammast anhålla, att motionen må, tillika med dessa mina anmärkningar, äfven till Lagutskottet remitteras.
Herr von Hartmansdorff, August i Herr Cederschjöld har fästat Ridderskapets och Adelns Uppmärksamhet på skillnaden emellan ordningsoch hushållsmål; men jag tillstår mig icke veta hvarest någon sådan skillnad är i Grundlagen upptagen.
Då emellertid både Herr Cederschjöld och Grefve
Gyllenborg velat gifva en större vigt åt min motion, ån jag sjelf gjordt, afstår jag utan invändning från mitt yrkande af remiss derå till OeconomieUtskottet, öfverlemnande till Ridderskapets och Adelns bepröfvande, huruvida motionen snarare bör behandlas af StatsUt - Ridd.
Ad, Fröt. a. Band.
Den 5 Martil, skottet.
Innehållet af densamma år visserligen sådant att det möjligen kunde föranleda till åtgärder af ConstitutionsUtskottet; men jag har icke väckt den i sådant ändamål, och tror att Riksens Ständer Utan afseende på hvad Consti. tutionsUtsbottet kan anmärka i anledning af de Protocoller detsamma har till granskning, böra söka att få ändring i de osconomiska författningar, som strida mot Grundlagens anda, samt att förebygga det sådane icke hädanefter må utfärdas.
Derföre och emedan någon förändring i 89 §.
RegeringsFormen ej så snart kan äga rum elier väntas, år det som jag föreslagit, att man i önsk. ningsvåg måtte göra den underdåniga framställning, hvarom nu år fråga.
Herr Cederfelt]öld: I anledning af Herr von Hartmansdorff* yttrade okunnighet om någon i Grundlagen stadgad skillnad emellan oeco• nomiska- och ordningsmål, vill jag blott anmärka: att just den omständighet, att Grundlagen ingen ting nämner om ordnings- eller polismål, synes bäst bevisa, att detta slags lagar ej bör stiftas annorlunda, ån allmän civil- och criminallag, hvartill de, till sisi natur och beskaffenhet, ovilkorligen höra.
Så måste,de åtminstone anses och stiftas intilldess Kongl. Maj:t och Riksens Ständer finna för godt att, genom något tillägg i Grundlagen, derom annorlunda förordna.
Slutligen vili jag blott tillägga, att jag emellan oeconomiska- och polis mål tänker mig en ganska väsendtlig skillnad, hvilken, synes mig kunna skarpt uppdragas sålunda: att oeco - Deilia Martil nomisk lag år inskränkning af den enfkildtes näringsflit, till bejråmjande af allmän välmåga; och deremot polislag, inskränkning af den enfkildtes personliga frihet till befrämjande af allmän ordning och säkerhet.
Huru jag må förvalta och söka förkofra min egendom,1 derom har jog i Grundlagen öfverlemnat åt mira Konung att förordna; men till hvarje inskränk-;' ning i min personliga frihet, fordras, enligt sam-f ma Grundlag, ovilkorligen tre Stånds bifall ocht samtycke.
Herr Grefven och Län dtMar ska Iken hem-' ställde om icke, enar de, i Herr von Hartmans^ dorffs Memorial, upptagna äsinen syntes tillhöra, ej mindre Lag- än Allmänna Besvärs- och!
Oeconomie-Utskottens handläggning, berörde Memorial kunde till nämnde Utskott remitteras,'
Ropades Ja, Föredrogs å nyo Herr Thamsj Wollrath; den 28 sistledne Februari på bordet lagde Me-* morial, angående förändring af de, i afseende på HusbehofsBrännvinsbrånningen, nu gällande Författningar.
Friherre Sljernfiedt, Lars, anförde skrif-' teligen:
(Se Bilagan N;o 11.)
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt-, Marskalken gjord proposition, fann Ridderskap 19* Ofri ^ Martu; pet och Adeln för godt, att så val Herr Tham ofvannämnde Memorial, som Friherre Stjernstedts, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, till Bevillnings- samt Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskotten förvisa.
Föredrogs å nyo Herr Liljestråles Gustaf den 26 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående Hjelp-Rotarnes ersättningsskyldighet till StamRotarne.
Herr Riben, Carl Wilhelm, anförde skrifteligen:
(Se Bilagan N:o 12).
Friherre Ridderstolpe', Fredric:
Jag anser som min pligt att, hvad Westmanlands
Län vidkommer, tillkännagifva att Landshöfdingen derstädes i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, sammankallat Rotehållarena och att dessa (till stadgande af bidraget ifrån Ut-rotarne till Stam-roten) bestämt årliga värdet af Soldatens Hus och Täppa till En Tunna Råg, utgående enligt Länets Markegång och fördelad likmätigt hvarje Rotes öretal i Soldat-nuinmern.
Denna öfverenskommelse harerhållitKongl. Maj:ts Nådiga Stadfästelse, hvadan jag, såsom både Rotehållare och Regements-Chof ej kan medgifva någon ytterligare handläggning af denna fråga.
Herr von Qvanten, Carl, hade inlemnat ett så lydande Memorial; Den 5 Mar lii.
(Se Bilagan N:o 13.) 197 Herr Rothlieb, jlxel'.
Jag får anmärka, att vid Calmare Regemente äfvensom vid första Östgötha Grenadier-Regementet befinnes mycken olikhet 11 ti den afgift, som utgår från Strö-Rotarne till Stam-Roten och sorn benämnes med planpenningar för Torpen.
Innan den ifrågavarande författningen utkom, som bestämmer, åtminstone i Calmare Län, att endast 12 kappar Spannemål skola beräknas såsom plan-penningar för Soldat-Torpet på hela Roten , det vill säga 4 kappar på den Strö-Rote som utgör ett halft Hemman, hade flere Stam-Rotar träffat contracter med sina Strö Rotar om en å^lig afgift till 10 å 12 R:dr; härigenom har uppkommit ett högst olika förhållande rotar emellan inom samma Regementen; och önskeligt vöre, att en lika afgift bestämdes för alla rotar.
De onera som ej äro jemt fördelte, ' äro i samma mon tryckande; och sådane Stam-Rotar som endast i ersättning för Torp-planen erhålla några kappar säd, kunna med skäl anses lidande, när andra Stam-Rotar hafva af sina Strö-Rotar en mångdubbel inkomst.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så väl Herr Liljestråles ofvannämnde Memorial, som de af åtskilige Ledamöter, rörande samma ämne, nu afgifne yttranden, till Allmänna Besvärs- ocL Oeconomie-Utskottet remittera. ig8 Deri 5 Martil, Föredrogs å nyo Friherre Rehbinders, Johan Fredric, den 28 Februarii på bordetlagde Memorial, angående förändring af den förtjena stefolk bestämde flyttnings-tid.
Friherre Ehrenborg, Casper Wilhelm-.
I anledning af Friherre iiehbinders förevarande motion , anhåller jag att blott få gifva tillkänna, att då Kongl. Maj.t år 1819 i nåder utfärdade en förnyad Tjenstehjons-stadga deruti flyttnings-tiden förändrades ifrån den a4 September till den 24 Oetober, skedde en sådan förändring just med anledning af Riksens Ständers vid tvenne föregående Riksmöten yttrade önskningar.
Maj;t hade i detta ämne redan förut låtit infordra alla fnöjeliga upplysningar, och i Kammar-Expeditionen af Kongl. Maj:ts Canzli förvaras en mängd handlingar i detta ämne, som ojn de genom Hof-Canzle. rens försorg, af Oeconomie-Utskottet infordras, skola lemna Utskottet tillräckelig vägledning för frågans bedömande.
Utskottet skåll af dessa Handlingar ofelbart inhämta, att Kongl.
Maj:t vid förändringen af flyttnings-tiden sökt i möjligaste måtto uppfylla Riksens Ständers underdåniga begäran, och vid beslutet derom rådfört
Sig med de ifrån alla olika landsorter inkomne uppgifter och fordringar.
Jag tror Friherre Rehbinders mening läi’er vara, att få den nuvarande flyttnings-tiden förändrad till som - Dea 5 Martti.
199 maren ; men då denne årstid synes ännu mindre lämpelig för tjenstehjonens flyttning, kan jag för min del ej tillstyrka bifall af hvad Fri, herre Rehbinder föreslagit, Den nu varande flyttnings-tiden har så nyligen blifvit antagen, att en rubbning deruti skulle medföra många olägenheter, och villna om nog mycken obeslutsamhet, synnerligast som beslutet är en följd af föregående Ständers reitererade önskningar.
Jag anser således bäst låta det vara som det är, och tror att många med mig skola häruti instämma.
V Herr \>on Becker, Carl Johan :
Jag påminner mig ej precist innehållet af Friherre Rehbinders motion, men jag begagnar tillfället att både för egen del och å innevånarnes i Westergöthland vägnar, tillkännagifva olämpligheten af nu varande flyttningstid, och att vi helst skulle önska att densamma blef förändrad till midsommaren, eller, om detta ej låter sig göra; att åtminstone den fordna flyttnings-terminen den 1 October åter måtte införas.
Jag vill ingalunda ingå i någon undersökning af sjelfva frågan; anledningen dertill är den, att jag är Skåning oeh således skulle kunna taxeras för ensidighet, dä jag bestrider lämpeligheten af den föreslagne flyttnings-tiden, hvilken för Skåne vo^ re ganska olämpelig.
Anledningen hvarföre midsommaren icke antogs för tjenstehjonens flyttning, är så grundeligt utredd innan frågan af Kongl. Maj;t afgjordes; så att jag ej tror att Sqo * Den 5 Martti, någon ytterligare pröfning i detta afseende skall vara erforderlig, eller att någre ridare upplysningar pin flyttnings-'! len i allmänhet kunna vinnas; och i synnerhet finner jag för min del, att det skulle synas underligt, om, sedan Riksens Ständer sjelfve föreslaget, och Kongl Maj:t efter mogen öfverläggning fattat ett beslut som för det hela af landet ansågs för 5 år sedan vara det tjenligaste, detsamma nu åter skulle andras och allt återställas i dess förra skick.
I hopp, att mitt yttrande må få åtfölja remissen af Friherre Rehbinders motion, anhåller jag få nämna, att Westmanlands innebyggare helst Önska, det flyttningstiden måtte utsättas tillslutet af Juni månad; men att om ej denna termin, utan någon annan skulle komma i fråga, de hellre bibehålla deif nuvarande.
Herr Rothlieb, jlxel'.
Jag bör ej obemärkt lemna, att för Calmare Län, der jag är bosatt, vore kanske början af Juni månad den bäst passande tid för Tjenstehjons flyttning, ty vid månadens slut inträffar vanligen löfbrytning, trädesjordens beredning, med flere landtmanna. göromål innan Höbergningen tager sin början.
För öfrigt anser jag elen nuvarande flyttetiden olämpligare än den förra, som inträffade vid Michaeli, emedan den nuvarande är utsatt på en årstid, då vägarne vanligtvis äro svårast; dessutom är det ej den minsta olägenhet, att ett tjenstehjon, som skall flytta, oftast slösar af vårdslöshet, med fodret till den 24 October; Den 5 Martil, 2oi sedan måste en Husbonde under den så kallade friveckan skaffa sig legohjon i Stall och Ladugård, intill nya tjenstehjonets ankomst den x Nov.; således utfordringen för året ombytas trenne gånger.