Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För Ridderskapet och Adeln, som lika med alla Rikets öfrige inbyggare ljfvas af den största tacksamhet lör Eders Kongl. Maj:ts hulda omtanka för allas väl, skall det under detta Riksmöte blifva en angenäm pligt, att med oavikelig trohet och undersåtlig vördnad svara emot sina stora förbindelser
Såmedelst skall oek för efterverlden bestyrkas, att den Konung hvars högsta glädje är att älska och vårda sina undersåtare, alltid finner i deras hjertan en gengäld af kärlek och tillgifvenhet, Ridderskapet och Adeln anhåller i djupaste underdånighet, att i Eders Kongl. Maj:ts fortfarande
Håd och ynnest alltid få vara innesluine.
Till Hans Kong!, Höghet KronPrinsen: Högborne Furste, Sveriges och Norriges KronPrins; Då inför Eders Kongl* Höghet Ridderska - Den 21 Januarii, $# pet och Adeln har den Nåden att aflägga sin första underdåniga uppvaktning under detta Riks. möte, är det med förenade känslor af vördnad och tacksamhet Ridderskapet och Adeln nalkas Eders Kongl Höghet, för att med sann upprig* tighet för Eders Kongl Höghet nedlägga uttrycken af deras underdåniga tillgifvenhet
Trögna undersåtare» varina önskningar och förböner hafva under senast förflutna året beledsagat Eders Kongl.
Höghet under Dess resor i fram. mande Länder, der Monarker och Folken hafva förenat sig, att till Eders Kongl Höghets utmärkta egenskaper lemna bevisen af deras vänskap och vördnad.
Huru glade böra vi ej vara, som äga den lyckan att anse Eders KonglHöghet såsom oss tillhörig, då Eders Kongl.
Höghet fortfar uti förökandet af de ostridiga anspråk Eders Kongl. Höghet redan äger på hvarje Medborgares vördnadsfulla tacksamhet och känslor.
De tacksägelser vi uppsänt för Eders Kongl. Höghets lyckliga återkomst till Fäderneslandet, hafva alla utgått från ett redligt och Eders Kongl.
Höghet tillgifvet Folks upprigtiga hjerten.
Emottag Nådigste Herre med välbehag Ridderskapets och Adelns underdåniga lyckönsk^ningar, att åter hafva beträdt den jord, sorn sett Eders Kongl, Höghet uppväxa, och der Eders Kongl. Höghet alltid skall rnötas af tillgifne och tacksamme
Medborgares innerliga önskningar för fortfarandet af Eders Kongl. Höghets sällhet och lycka Ridderskapet och Adsdn utbedja sig i djupast© underdånighet, att
Den 21 Januariit i Eders Kongl. Höghets fortfarande
Nåd städs» få vara inneslutne.
Både å egne och flera Ledamöters vägnar, hvilka deltagit i Ridderskapets och Adelns hals— ningsDeputation, får jag anhålla det Ridderskapet oell Adeln behagade anmoda Grefve De la Gardie, Jacob, att uppläsa och till Protocollet aflemna de Tal, med hvilka Han, såsom Ordförande för samma Deputation, i dag hälsat Preste- och BondeStånden, och torde vid samma tillfälle jämväl det Tal, hvilket kommer att hållas inför BorgareStåndet, få inför Ridderskapet och Adelil uppläsas, samt uti Protocollet intagas.
Pierr Grefven och Land t JVlar skalken lörJdarade att, då han vöre förvissad, det Ridderskapet och Adeln med nöje skulle afhöra Grefve De la Gardies ifrågavarande Tal, ansåg Herr Grefven och Land t
Ma rs hålken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade den af Grefve von Platen gjorde framställning bifalla.
Hvarefter, uppå Herr Grefven och LancltMarskalkens anmodan, Grefve De la Gardie uppl Hate berörde Tal, så lydande; T)cti 21 Jarmar it.
Till HÖgvördige PresteStåndet:
Högvördigste Pierr Doctor och ÅrkeJ?iskop> sam!elige Ledamöter af det Högvördig» PresteS Jandet!
Samlade till en Lagtima Riksdag, den första sedan vi åge närvarande Constitution, får Ridderskapet och Adeln genom Oss sine De. puterade besvara det HÖgvördige PresteStåndets hälsning och återbära Sin.
Med minnet, fästadt på det framfarna, oell hoppet vid det kommande, är det alltid med upprigtig tillfredsställelse Ridderskapet och Adeln ser det Stånd sorn, med den odling i förståndet det utmärker, förenar den sälla lott, att till mensklighetens tröst frambära Religionens beli.; ga bud, att leda sinnena till känslan af sina dyraste pligter i tiden, till ernående af de förmåner, evigheten ensam kan skänka i fullkomlighet.
Försvundne aro de tider, då vantron oell vidskepelsen stiftade lagar, och bibehållandet af mörker i begreppen ansågs som den säkraste, den mägtigaste driffjedern alt verka på sinnena, bibehålla väldet och styra menigheten; det ljus Reformationen tande och tidigt lyste för
Scan* diens lyckligare innevånare blefden ledare Sveriges Presterskap använde, det medel de nyttjade alt vinna eli lika allman sorn förtjent agt* ning, ett sannt förtroende af den hjord, sorn anförtroddes åt deras säkra vård; med lika tän« 58 Den 21 Januarii. kesätt har trons oell fridens tolkar bibehållit det inflytande de äga, och som lill sällhetens, lugnets och allmänna säkerhetens bibehållande de alltid böra äga; föregående meri egna efterdömen skall den lära de predika, vinna (om det vore möjligt) ett ännu högre värde, ett ännu större förtroende, hvarje oundviklig borda med lätthet bäras, och den lyckliga endrägt emellan Konung och Folk som gör Statens första sällhet , Statens enda bestånd, med oupplösliga band för alla tider i Norden fästas.
Lycklige af det lugn vi äga, den säkerhet vi njute under den Konung, som lika genom vapnens ära, Folkets kärlek och lagarnes helgd tiyggat vårt anseende, vårt sjelfbestånd och vår sällhet, tillhör det oss att genom pjigternas trogna upp. fyllande, lugnet i öfverläggningarne, enigheten i medlen, klokheten i besluten göra oss värdige, af den Högstes fortfarande hägn, lätta Regeringens omsorger, och i lydnadens och tacksamhetens skänkta offer, gälda Konungens outtröttliga bemödanden för Fosterlandets val.
Det är af desse tänkesätt Ridderskapet och Adeln lifvas, det är dem de vänta lika af sina MedStander, och med hvilka de innesluta sig i det Högvördige PresteStandets beständiga vänskap och förtroende.
Till Yiilloflige BorgareStåndet:
Högädle Herr Taleman, samtelige Ledamöter af det Vallöf!.
BorgareStåndet!
Den 21 Januari!, 5ä
Det är alltid med sann fägnad
Ridd erska» pet oell Adelil emottager BorgareStåndets hälsning och vänskap, samt till detsamma åferbär uttrycken af den aktning, det förtroende Ridderskapet och Adeln för detsamma hyser, och hvarom oss, devs Deputerade, nu är uppdraget att det Välluf].
Ståndet försäkra.
Nära fem år äro lyckligen tillryggalagde, sedan på detta samma rum Ridderskapet och Adelil efter fulländad! arbete genom en lyckligare talare frambar till det Vallöf].
BorgareStåndet, uttrycken af sin vänskap, sin afskeds hälsning och sine välönskningar Länkar i samma kedja Samfundet — fästade med ett gemensamt band Fosterlandskänslan _ agan de för våra bemödanden samma föremål allmänt väl samlas vi nu åter, att af en älskad Konung emottaga nya bevis af dess outtröttliga omsorger för vårt bästa, af klokheten och rättvisan af dess Styrelse; vi gore det med känslan af den djupaste vördnad och tacksamhet för den Allmag!, som under de allmänna stormarne med en skyddande hand bevarat Fosterjordens lugn, med den sannaste erkänsla för den Konung, som i Folkets kärlek ser sin ljufvaste belöning, med den lifligaste glädje öfver den Furste, vid hvars fasthet och dygder
Försynen tillåtit oss fästa en tryggad säkerhet för fortfarandet af en lika sällhet äfven för den mäst aflägsnade framtid, med den fastaste föresatts, att, åsidosättande all enskild förmån, endast hafva afseende på det Allmännas.
Den Sr Januarii.
Om mången gång förut hotande faror för fosterlandets väl och säkerhet, brydsamma omständigheter i Rikets penningeverk tvungit så till sägandes Regeringarne, att, oagtadt den stora kostnad hvarje Riksmöte oundvikligen med; förer, sammankalla Rikets Ständer, för att inhämta deras underdåniga framställningar, dera* upplysta råd;, deras verksamma biträden, för att afvända eller öfvervinna vådan, om vi sedt som en följd deraf, Urtima Riksdagar tätt följa på hvarandra och Konungens och Folkets gemensamma önskningar endast genom dem kunna uppfyllas, olägenheterne afhjelpa* och refvorne botas, är vår sammankomst nu åter blott en följd af den rättighet Grundlagar^ försäkra Konung och Folk, att på bestämda tider önn sesidigt öfverlägga om medlen till en Ökad styrka, en ökad trefnad, ett (om det vore möjligt) ännu mera ökadt förtroende, och ett närmare sammanbindande af Regentens och Nationens gemensamma bemödanden för allmänt val.
Det är af dessa tänkesätt Ridderskapet och Adeln lifvade, samlats vid detta Riksmöte, det är med en öfvertygelse, grundad lika i våra liäfders vittnesbörd och i dess egen erfarenhet de vänta dem af sine Medständer, och äro försäkrade, att det YällofI, BorgareStåndet, hvars enskifta väl så hufvudsakligen beror af den allmänna välmågan, likasom hitintills med sittopplysta nit, sitt verksamma biträde, skola medarbeta till det gemensamma föremålet Fosterlandets ära, lugn, anseende och välgång, och söka sin belöning, ej allenast i ögonblickets förmåner, i Deri 21 Januarii, 6'J» mängdens bifall; de förra sakna oftast varaktighet, det sednare kan missledas, förvillas Och förändras, men af samvetets än aldrig jäfva de röst, delta helgade vittnesbörd som högt talar för dem, hvilka enligt pligt och öfvertygelse handla.
Det är under tillönskan af den Högste» välsignelse öfver de stora och vigtiga är ender, hvilka under detta Riksmöte kunna blifva föremål för Riksens Ständers öfverläggningar, Ridderskap et och Adeln får genom oss sine Deputerade innesluta sig i det Vällofl.
BorgareStån. dets vänskap, och försäkra om den de för detsamma oupphörligen bära.
Till Hedervärda Bonde-Ståndet: Hedervärde Taleman och samtelige Ledamötet1* af det Hedervärda BondeStåndet!
Ridderskapet och Adeln, som vid öppnandet denna Lagtima Riksdag emottagit försäkran af BondeStåndets tänkesätt och dess första hälsning, få nu genom oss, sine Deputerade till dét Hedervärda Siandet återbära sin, jemte uttrycken af den vänskap, det förtroende Ridderskapet celi Adelli för det samma bär, och hvarom vi alltid önska äga tillfälle j att Eder Redelig#
Danneman försäkra.
Gemensamma deltagare i Fosterjordens od» ling, i personliga försvaret af Fosterlandets ära, frihet och sjelfständighet äro våra pligter, våra 62 Den 2i Januarii> rättigheter oell t ärt interesse på det närmaste förenade; öppnoni tideböckerne, våra häfder sko]a Idea visa oss de menlige följder för bägges val, uraktlåtenheten af denne samdrägt medfört, och fördelarne vidmagthåilandet af dessa hellga band skänkt håda.
Det var denna lyckiign förening, sorn i alla tider afvände Utländskt ok från Nordens fria Innebyggares skuldror _ som i sekler försäkrat friheten och sjel Estan dighetcrl åt Sveriges lycklige söner som höjde Vasars odödlige Stamfar'på Sveriges Thron, och genom ett lika lyckligt val, för närvarande och kommande tidehvarf, tryggat Kran, sällheten, rättvisan och friden åt våra bygder.
Kastom en blick på andra Staters Öden , seen dessa af luftstreck och natur vida mera gynnade länder, tryckte ömsom af väldets ok, eller mångväldets lika förkrossande gissel seen ömsesidiga strider om förmenta rättigheters försvar eller tillkräktade omintetgöra odlarens nedlag de mödor härja lofvande skördar, seen deras jordfärgas ömsom af våldsverkarens brottsliga och den stilla medborgarens oskyldiga blod och de heligaste band sonderslitne för tillfredsställandet af de oheligaste begär, ingifne af villade begrepp, sjelfskapade missnöjen, enskildta afsigter, ilskan och härndén, med ett ord frihetens helgade namn tjena till täckemantel för våhlet och de tygel lösaste begärs tillfredsställande.
Vårt »tidehvarf rikt på händelser af denna art, har lemnat oss lärorika exempel af de ytterligheters följder, dem Försynen i sin godhet än ui afvan dt ifrån oss, begagnom fe läror de oss gifva, glömmom ej att vid åsyn a£ Den 21 Jannar ii. 65 den sällhet vi njuta, knäböjande för den Alsmägtige, helga den Allgode Guden vara tacksamhets offer, och genom vårt uppförande, vår erkänsla och våra gerningar göra värdige af dess fortfarande nåd.
Redlige Danneman, värdige afkomlingar af Thronens, Frihetens och Fosterlandets försvarare, minnens hvad Edre
Fäder voro för Eder, de dyra pligter de
Eder i arf lemnat, det förryade åligg J
Eder påtagit, det ökade ansvar till hvilket J Eder förbundit, hvad J ären i Eder sjelfve, Edra hemmavarande bröder, Eder Efterkommande skyldige, erkännen värdet af de förmåner J agen framför
Edre likar i Europas alla öfriga Länder, att sedan Secler se Edra rättigheter som frie Medborgare grundade och stadgade att deltaga i Fosterlandets lagstiftning i fördelningen af dess bördor i friJ villiga åliggandet af dess försvar, i äran af dess sällhet och dess anseende.
Glömmom ej att rättigheter ännu aldrig gåfvos utan motsva* rande pligter, att säkraste bibehållandet af de förre endast grundas i noggrant uppfyllande af de senare.
M å hädanefter som hitintills vördnad för Religionens heliga sanningar — tillgifvenhet för Regeringen — lydnad för lagarne _ omsorg för Medborgarens ömsesidiga rättigheter kärlek för den lagbundna friheten känsla för sjelfständighetens försvar, blifva föremålen för det Hedervärda BondeStändets bemödanden, stämpla alla dess förehafvande!!.
Den Högstes välsignelse skall då kröna alla våra företag, lugnet oeh sällheten bo i våra hyddor, 64 Dea 21 Januariis trefnad oell välgång spridas till vår omvårdnad erkänsla lemnäs oss af framtiden en elter verl ds tacksamhet hvila öfver vårt kallnade stoft och samvetsfriden öfver redeligen uppfyllda pligter, denna, den störste af alla belöningar, följa ossi tiden, och redan här gifva oss en försmak af den oss väntar i evighetens ljusare rymder.
Må den All magt, som styrer millioner verldars öden, i godhet se på våra företag, skänka lugn, enighet oell vishet åt våra öfverläggningar, och till Konungens, Fosterlandets och Medborgares gemensamma välgång styrka, besluten.
Det är med Iijertats hela upprigliet för sig och sine MedStänder Ridderskapet och Adeln göra desse önskningar det är med lika upp righet de försäkra det Hedervärda BondeStåndet om sine tänkesätt.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf: att som lian hade sig bekant, det K$ngl.
Majd ämnade nästkommande Thorsdag den 20 dennes i Nåder kalla Riksens Ständer på Rikssalen, Andra anteckningen med arne upprop i anledning deraf komme, att enligt i5 § i RiddarhusOrdningen klockan half till io i morgon förmiddag verkställas, Dea 21 Januarii. 65 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan tre qvart till 5 eftermiddagen.
In fidem Protocolli ” O. J, Lagerheim, ' Onsdagen den 22 Januari!.
Plenum klockan 12 på dagen.
Uppå Herr G re feens och Landt Marskalkens anmodan afgick Grefve De La Gardie i Jacob, med Ridderskapets och Adelns bals— ningsDeputation till det Vållollige BorgareStän-; det.
Justerades PleniProtocoliet för den siden» nes.
Fortsaffeg deft sisth Ine gårdag började Uppi låsning af Riksens Siänders Revisorers den 14 December 1820 afgifne Berättelse angåend den, å Riksens Ständers vägnar, veikstållde gransk Ridd. o. Ad.
Prat, I, B, f>- 66
Den 22 Januarii. ning af Allmänna Magazinslnräftningens Räkenskaper iör åren 1816, 1817 och 1818 s mt Inrättningens Förvaltning för åren 1818, 1819 och 1820; hvarunder Herr Grejve De la Gardie, Jacob, kom tillbaka nied Ridderskapets och Adelns hålsningsDoputation, sc>rnt återförde Välloflige BorgareStåndets hälsning till Ridderskapet och Adeln.
Anmåltes och infördes på vanligt *ått tvenne Kongl Maj:ts Öfverste Kammarjunkare Herr Friherre Eric Reinhold Adelsvärd och Herr Grefve Ce rl Gyldenstolpe, af hvilka den förre, å Kongl, Maj.ts Höga vägnar, inviterade Ridderskapet och Adrin, att i morgon Thorsdag den 23 dennes klockan 1 1 förmiddag* n till RiksdagsPredikans afhörande infinna sig i Stor.- kyrkan, och derifrån till Kongl. Majt» rum å Kongl Slottet uppträda, lör att sedan vara Kongl.
Maj:t föl jäktige till Rik.-Salen; hvarjemte Kongl. M >j:t 1 Nåder behagade bjuda 5o af Ridderskapefs och Adelns Ledamöter, RiddarhusSecretersren uti nämnde antal inberåknad, att samina dag spisa middag på Kongl. Slottet.
Herr Grefven och Landt Marskalken anmodade Herrar Öfverste Kammarjunkare, att till Kongl. M«j:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran om efterkommande af Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga befallningar.
Den 22 Januarii. 67 Herr Grefven orh LandtlYTarskalken till. kännagaf, det ett visst antal Billeter till intrå-i de så vål uti Storkyrkan sorn RiksS hjn å morgondagen blifvit till Herr LandtMarskalken, för Ridderskapets och Adelns räkning, öfverlemna, de, samt anmodade de af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, hvilka önskade erhålla sådane Billeler äfvensom dem, hvilka åstundade begagna Kongl. Maj;fs ofvannåmde Nådiga bjudning till middagsmåltid å morgondagen , att derom anmäla sig till anteckning hos RiddarhusFiscalen.
Fortsattes till slut Jäsningen af Riksens Ständers Revisorers ofvanberörde Berättelse, angående Allmänna Magazinslnråttningens Räkenskaper och förvaltning; och beslöt Ridderskapet och Adeln , det skulle samma Berättel-j se med de öfrige RiksStånden communiceras.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj-1 des klockan 2 eftermiddagen.
Thors - 68 Den 2t> Januarii.
Thorsdagen den 23 Januari!* Plenum klockan half till 10 förmiddagen.
Justerades PleniProtocollet för den 22 dennes.
RiddarhusSeoreteraren anmälte, att sedan Ridderskapets och Adelns Andra anteckning sistlidne gårdags eftermiddag blifvit verkställd, hade RiddarhusSeereteraren genast derefter, enligt 21 §, i RiddarhmOrdningen fördelat det närvarande antalet af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter uppå 5o Bånkmansafdelningar, och som de nu antecknades antal utgjorde 4gr personer, hade de första 9 Bånkrnansafdelningarne erhållit
Nio, och de sednare 4l bekommit io personer.
Till upplysning för Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter hade i frågavarande Bänkmansfördelning sedan i dag bittida varit i RiddarhusCancelliet att tillgå, och vore äfven anstalt fogad, att tryckta exemplar af berörde
Bänkmansfördelning antingen klockan 8 i eftermiddag eller åtminstone med all säkerhet klockan 7 i morgon bittida kunde i RiddarhusCancelliet erhållas.
Uppropades de 49 Ledamöter af Ridderskåpet och Adeln, hvilka hos RiddarhusFisca?
Den 23 Januarii. 69 len låtit anteckna sig, att i dag spisa middag på Kongl. Slottet; och tillkännagaf Herr Grefven och Landt Marskalken att enligt från konungens OfversteKammdrherre erhållen unders rättelse, Ridderskapets och Adelns Taffel Konn ine i CourSalen 2:ne trappor upp i Kongl. Slottet på Konungens sida att äga runi.
Upplåstes Riksens Ständers Revisorers den i4 December 1820 afgifne Berättelse om de under Kongl.
CommerceCollegii förvaltning stående fonder och medel; och skulle denna Berättelse nied de öfrige RiksStånden communiceras.
Börjades uppläsning af Riksens Ständers Revisorers den 16
December sist lidit år afgifne Berättelse angående Revisionen af BancoVerkets Räkenskaper för åren 181g och 1820, satnt huru samma Verk, efter senaste Revision blifvit slyrdt och förvaltadt, med hvilken uppläsning fortfors till klockan tre qvart till 11 då. efter ankomsten af de tvånne Härolder, hvilka borde gå framför Ridderskapet och Adeln samt sedan Ridderskapet och Adeln uppå Herr Grefven och Landt Mar skalkens proposition beslutit, att vid nedgången från RiksSalen åtskiljas, Herr Grefven och LandtMarskalken med Ridderskapet och Adeln afgick till Storkyrkan, hvarest RiksdagsPredikan, sora förrättades af Biskoppen öfver Linköpings Stiftj 70 Den 23 Januarii. och Ledamoten af Kongl Nordstjerneorden Herr Doctor M. Wallenberg, afhördes.
Härefter begaf sig Ridderskapet och Adeln till Kongl. Slottet, samt åtföljde Kongl. iVlaj:t till RiksSalen, hvarest Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen upplåste det Tal, hvarmed Kongl. Maj:t i Nåder hålsade Riksens Stånder, hvarefter Huns Excellence HoJCuncelleren m. m.
Herr Grefve of lf etter stedt upplåste Kongl.
Maj:ts Nådiga Beråttelse af denna da r om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag af hvilken Berättelse jemväl ett exemplar till hvarje Riks* Stånd öfverlemnades.
Hfiglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes vid utgången från RiksSalen, klockan 3 eftermiddagen.
Freda* Den 24 Januarii, 71 Fredagen den 24 Januarii* Plenum klockan half till io förmiddagen.
Justerades P!eniPi otocollet för den 25 dennes.
Företogs till öfverläggning Grefve von Schwerins, Fredric Bogislaus, den 20 dennes pä bordet lagde, Memorial, innefattande åtskillige anmärkningar mot RiddarhusOrdningen sunt yrkande att 41 §. i Riksdagsordningen måtte, innan Bånkmansvalet företages, upplåsas, emedan detta Lagbud skulle förmena de i ,det samma uppräknade ansvarige Embetsmån, att i val till UtskottsLedamöter deltaga.
Herr Grefven och Landt Marskalken lierna stålkle, huruvida Ridderskapet och Adeln an„ såg nödigt, alf Grefve von Sthwerins Memorial å nyo upplåstes.
Då många med mig icke känna Grefie von Schwerin* motion annorledes, ån genom berättelse i allmänheten, torde jag lå anhålla att den för oss må upplåsas.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Enligt RiddarhusOrdningen bör, så vida jag 73 Den 24 Januarii, rätt förstår den, hvarje motion som deruti fo_ reslår någon förändring, remitteras till Riddarhusutskott.
Som detta Utskott ännu icke är satt, får jag hemställa huruvida någon discussion öfver den af Herr Grefve von Schwerin väckte håga kan äga rum, och tror att den bör hvila intill dess RiddarhusUtskottet hinner biilva organiserade Friherre Boije:
Då Grefve von Platen grundar sin invändning emot uppläsandet, på sjelfva motionens innehåll, så 5r det också klart, att innan vi kunna afgöra om Herr Grefven bär rått i sin invändning, eiler ej, mäste vi väl höra motionen, för att fatta innehållet.
Af hvad tanka man också år i saken, synes uppläsningen dock vara något som ej kan bestridas.
Motionen ingafs och låstes här innan andra anteckningen , och för oss alia , som först då erhållit intrådes-Poilrtter, år den alltså ny.
Man kan vål icke begära att vi skola förkasta en »notion, som vi ej hört, och Ledamöterne af andra anteckningen måste vdl vara lika berättigade alt höra hvad vi skola afgöra, som Ledamöter af Första anteckningen.
Herr Grefven och LandtMarslalken yttrade, att dä en .Ledamot begärt, att Grefve von Schwerins Memorial måtte upplåsas, Rid. derskapet och Adelil torde tillåta, att uppläsning deraf finge verkställas.
Bifölls, Den 2ri Januarii, Sedan i anledning häraf berörde Memorial LTfvit upplåst yttrade sig Grefve von Platen:
Då jag för en stund sedan tog mig den friheten begära ordet, var det blott i anledning af det tvifvelsmål jag ilger, huruvida nu rätta tiden är inne att diskutera detta ämne.
Då emedlertid en vård Ledamot yHrat, det min mening vore, (om jag ej missminner mig ) att den gjorde motionen borde förkastas, får jag förklara, det jag antingen måtte orätt hafva uttryckt min tanke, eller den vårda Ledamoten orätt fattat den samma.
Jag önskade blott vinna upplysning, huruvida tiden nu var inne alt taga målet under öfverläggning, Jag anhåller att Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta mig upplåsa 5a §. i RiddarhusOrd* ningen, hvilken år grunden för mitt tvifvelsmål och lyder som föijer: Skulle Riddarhus Utskotta t finna någon ändring uti eller tilläggning till denna Riddarhusordning nödig eller väckes fråga derom in plena, hvilken dd alltid till Utskottet remitteras bör, åge Utskottet alt derom öfverlägga, och ined sitt Betänkande till Ridderskapet och Adeln inkomma.
Valtar Ridderskapet och Adeln med anledning deraf, sitt beslut till någon ändring eller tilläggning, öfverlämnäs samma beslut till Konungens stadfästelse, och blijver, derest en sådan vinnes, vid nästföljande Riksdag gällande.
Det är möjligt att jag icke rått förstår denna §, och jag framställer min öfvertygelse således blott som ett tvifvelsmål, hvilket feos mig uppstått, utan att yttra mig öfver sjelf» /4 Den 24 Januarii, va hufvudsaken hvarken med tillstyrkande eller afstyi kande, ån mindre med bifall eller förkastande.
Grefve Hård, Carl Gustaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande:
(Se Bilagan N:o i ) Friherre Sparre, Sixten:
Jag bekänner att jag icke fullkomligt kunnat fatta liela innehållet af Herr Grefve von Schwerin» tal, och om råtta innehållet verkeligen är så vidlyftigt som det vackra talet, fordras visserligen långre lid att uti ett sammanhang kunna omfatta detsamma, ån till få 1 let nu kan medgifva.
Men hvad blott den enkla saken beträffhr rörande Bånkmansvalet, så:
I fall det år fråga om någon förändriug i Grundlagen, kan frågan icke hår upptagas utan bör på sätt, Riksdagsordningen föj reskrifver uti ConstitutionsUfskottet våckas.