Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BondeSt. med svar å återremiss af Utskrs memorial N:o 6, ang:de anslag i och för correcturläsning, m. m.; JNT:o 8. lill H. R. o. Ad., i anledn. af väckt motion, rör:de verkställigheten af tryckningen utaf hillänget till RiksSt:s protocoll samt utskrifningen af manuscriptet dertill. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 1 om morgonen d. 3 Maj.
Särskildt protocoll, hållet hos II. R. o.
Ad. d. 2 Maj 1834 e
Då under pröfning af Ridd.-Utskrs d. i4 sisth April afgifna och d. 21 isamma månad på bordet lagda memorial, angrde Ridd.-Directts aflemnade riksdagsberättelse och förvaltningen af riddarhusärenderna sedan sista riksdagen, nu i ordning förekom 7 hemställde H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., som i stället för Ii. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, förde klubban, örn icke R. o. Ad., enär tillförordnade Ridd.-Secret. i denna fråga var jäfvig, behagade tillåta, att han under öfverfäggningen fick afträda och protrsföringen uppdragas åt undertecknad Ridd.-notarie; hvilket bifölls. Sedan Ridd.-Secret. härefter afträdt och undertecknad emottagit protocolls-föringen, föredrogs 7 §. af Ridd.-Utsk:s ofvanberörde memorial, rörtde de förändringar, som sedan sista riksdagen ägt rum bland Riddarhusets tjenstemän, jemte TJtskts i sammanhang dermed gjorda hemställan, att, sedan Ridd.-Secret., Kammarh. 111. m., O. J.
Lagerheim, i anseende dertill, att han af K. M. i nåder blifvit utnämnd till Justitieråd, begärt och under d. 11 Febr. i832 erhållit afsked från Den i Maj c. ra.
Ridd.-Sécret.-tjensten, samt Ridd.-Direct., i enlighet med föreskrifterna i i art. i3 §. af Ridd.-Direct:s instruction, constituerat och intill denna riksdag i Ridd.-Secret.-sysslan insatt Ryttmästaren i Gen.-Staben, Lieuten. v. K. Skånska Dragon-reg:tet, Fredr.
Otto Silfverstolpe, R. o. Ad. måtte detta JDirectrs val af Ridd.-Secret. gilla och fastställa.
Då jag deltagit i valet af vår Secret., torde det vara mig tillåtet att, enär mitt skriftliga yttrande i Direct. icke finnes • bilagd t, nu få i korthet redogöra för de motiver, hvarefter jag bestämt mig i frågan, så mycket hellre som jag önskar, att de Hrr, hvilka varit medsökande till tjensten, må finna, hvarföre jag förbigått dem.
Jag ber då R. o. Ad. draga sig till minnes, att Landtm, vid en öfverläggning under i8i5 års riksdag väckte fråga, huruvida icke R. o. Ad. kunde finna för godt att constituera dåvar. Ridd.-Secret:s son, den nuvar.
Secret, till estra Ridd - Secret.
Detta bifölls då och Ridd.-Secret. inträdde derefter och förde med sig sin unga son, presenterade honora för R. o. Ad. samt inneslöt honom i R. o.
Ad:s välvilja; och den unga mannen blef sålunda formligen utsedd till vice Ridd.- Secret.
Han har sedermera, och allt från 1812 års riksdag, under riksdagarna tjenstgjort vid R. o. Ad:s cancelli och alltid på ett tillfredsställande sätt fullgjort sina åligganden.
Jag ansåg mig af sådana skäl icke kunna välja någon annan än Ryttmäst.
Silfverstolpe till Ridd.-Secret., så mycket mera sorn R. o. Ad. redan sjelfva in pleno gjort ett sådant val, och delta altså endast var en fastställelse af ett redan fattadt beslut.
Hr Riben, Carl Willi.: R. o. Ad. känner, att motion är väckt om löneförhöjning för Ridd.-Secret.; och jag hemställer, om det icke vore nödigt afbida afgörandet af nämnde fråga, innan man företog confirmationen af Ridd.-Direct:s val af Secret.
Förhållandet är nemi., såsom vi veta, att Secret. för närvar, innehar en statens tjenst och det synes väl vara för mycket begärdt, att han skulle afsäga sig den emot en befattning, som ännu icke försäkrar om mer än 600 r:drs lön.
Ad. fattat beslut i anledn. af löneförhöjnings-motionen, vet Secret., hvilka vilkor han har att påräkna och hvarefter han kan fatta sitt beslut, huruvida han emottager den confirmation, R. o. Ad., såsom jag hoppas, kommer att lemna.
Jag hemställer altså, huruvida icke afgörandet af nu föredragna punkt må uppskjutas, tilldess beslut om löneförhöjningen blifvit fattadt.
Då det kommit i fråga att redogöra för de motiver, som legat till grund för beslut inom Ridd.-Direct. vid tillsättande af den ena eller andra tjensten, ber jag att såsom en allmän förklaring få tillkännagifva, att jag dervid gifvit min röst åt den, hvilken jag ansett, till följd af en längre tjenstgöring vid Riddarhu - Den i Maj e. m. set samt ådagalagd skicklighet och pålitlighet, vara mest berättigad.
Hvad beträffar sjelfva frågan, förenar jag mig med Hr Itiben deruti, att det är bäst uppskjuta pröfningen deraf, tilldess motionen om löneförhöjningen blifvit afgjord, enär det åligger Secret. att, så snart han blifvit confirinerad isin tjenst, taga afsked från den, han på stat innehar; och det vore då en obehaglig ovisshet att icke bestämdt veta, huruvida de påräknade löneförmånerna erhölles eller icke.
Jag tror således, att det är bäst för Ridd.-Secret., att frågan livilar, tilldess motionen om löneförhöjning blifvit afgjord, och hvartill jag med säkerhet emotser bifall, enär ingen yttrat sig deremot samt R. o. Ad. numera beslutat, att capitationsafgiften kommer att fortfara.
Då jag tror mig känna, att den af Hr Riben gjorda hemställan öfverensstämmer med t. f. 5ecret:s Önskan, biträder jag densamma äfven; men jag kan icke godkänna de anförda motiverna för det begärda uppskofvet.
Jag tror nemi., att Secret. sökt tjensten under sådana vilkor och förutsättningar, som instructionen för Ridd.-Direct. innefattar.
Skulle man sålunda hafva gått strängt till väga, så tror jag, att den utsedde Secret. gegenast bort ställa sig föreskriften till efterrättelse, så framt lian velat emottaga tjensten.
Jag instämmer emedlertid nu deruti, att frågan må hvila.
Jag får endast upplysa, att det bör anses för ganska möjligt, att den t. f. Secret. sökt tjensten under förutsättning, att löneförhöjning kornme att äga rum, emedan, då det beslöts vid 1823 års riksdag, att, då nuvarande Just.-rådet Lagerheim från Ridd.-Secret.-tjensten afgick, hans efterträdare icke skulle få innehafva någon tjenst på stat, väcktes jemväl i sammanhang dermed fråga om löneförhöjning, men hvaröfver, enär en sådan då icke behöfdes, något beslut icke fattades.
Uppå gjord framställning af H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. beslöt lt. o. Ad. att uppskjuta med pröfningen af 7 §. i Ridd.-Utsk:s memorial, intilldess den väckta frågan om löneförhöjning för Ridd.-Secret. blifvit afgjord.
Sedan Ridd.-Secret., Ryttmästaren Silfverstolpe härefter blifvit inkallad och fått del af R. o. Ad:s nyss fattade beslut, emottog han åter prot:sföringen. lii fidem protocolli, C. E. Gunther.
Måll - Den 5 Maj f. m. 97 Måndagen den 5 Maj i834.
Justerades a:ne prot.-utdr. för förmiddagen och 4 prot.- utdr. för eftermiddagen d. 2 dennes.
Justerades pleni-prot. för d. i5 sisth April f. och e. in. Hr Gunther, Garl:
Vid det heslut, R. o.
Ad. i sisth plenum fattade, hvarigenom Piidd.-Utsk:s förslag förkastades med antagande af en pä Gr.
Cronhjelms begäran framställd contraproposition 0111 bestämmande af 5o,ooo r:dr såsom maximum för utlåning på namn af de under Ridd.- DirecUs vård stående fonder, får jag vördsamt begagna min reservationsrätt, för att inför R. o. Ad. redogöra för de skäl, hvilka förmådde mig att, oaktadt förnyade uppmaningar utaf 2:ne allmänt högaktade och i affärernas behandling erfarna män, likväl yrka en votering vid ett kanhända mindre lämpligt tillfälle, hvilket yrkande så mycket mera skulle kunna tydas hafva härrört af obetänkt envishet, då jag icke deltog uti discussionen öfver ämnet; hvadan denna handling af mig påkallar en förklaring, som jag anhåller få till prot. afgifva* Redan under läsningen af Ridd.-TJtskts memorial föreföll det mig vara ganska riktigt och med sanna principer Öfverensstämmande, att allmänna medel, samlade för välgörande ändamål, ej borde behandlas på ett så äfventyrligt sätt, som en discontering, eller utlåning på namn, innebär.
Denna mening styrktes hos mig vid ett uppmärksamt åhörande af discussionen deröfver, hvarigenom min öfvertygelse derom orubbligen stadgades.
Sedan en ledamot af Ridd.- TJtsk., Hr Printzenskjöld, hade erinrat om omöjligheten alt, med ali försigtighet och all skicklighet hos Direct., kunna skåda in uti framtidens mångfaldiga förändringar, och att, oaktadt all noggrannhet hos R. o. Ad. såväl vid bestämmande afDirectrs ansvarighet, som ock uti dess stränga tillämpning, förluster likväl under tidens längd på sådant sätt ej kunna förekommas, utan måste någon gång till större eller mindre del inträffa; sedan Frih.
Ehrenborgh, med sin vanliga delicatesse, på ett öfvertygande sätt hade antydt, huru svårt det framdeles torde blifva att finna personer, som vilja emottaga befattningen i Ridd.-Direct., då ett så obehagligt och risquabelt ansvar dermed vore förenadt, samt slutligen, sedan Hr v. Hartmansdorff' oemotsägligen bevisat, att de orsaker vore afhjelpta, hvilka hittills hade förmått, jag vill nästan säga tvingat, Direct. att öfverskrida föreskrifterna om maximibeloppet för namnbelåningar, nemi. svårigheten att 6 H. i3 Den 5 Maj f. ra. göra medlen räntebärande, så länge de antingen skulle placeras, fördelade i mindre summor, uti fastigheter mot 6 proc:s ränta och första inteckning, eller ock emot otillräcklig ränta insättas i Banken, hvilka svårigheter numera skulle upphöra genom Ridd.-Utskts förslag att placera medlen i räntebärande statspapper samt i större summor hos fastighetsägare, hvarigenom all risk försvunne och minskningen i ränteheloppet ersattes genom flerfaldiga besparingar i omkostningar; så ansåg jag allt detta tydligen bevisa olämpligheten af att genom discontering på namn disponera de under Ridd.-
Direct:s vård stående fonder, och det syntes för mig öfverflödigt att deltaga i en discussion, som var till fullo utredd; hvadan jag endast afvaktade att få deltaga i bifall till Ridd.- Utsk:s förslag.
Vid Hr Gr. o. Ordförts derom framställda propos. tycktes mig äfven de dervid yttrade ja betydligt öfverväga de dermed blandade nej.
JNfär derefter den af Gr.
Cronhjelm begärda contraproposition framställdes och äfven besvarades med blandade ja och nej, yrkade jag votering, i den säkra öfvertygelsen, att Ridd.-Utskts förslag dervid skulle bifallas, hvarigenom min begäran om votering i och med detsamma hade varit rättfärdigad.
Men utgången har visat med en röst’s pluralitet, att jag häruti misstagit mig; och derföre har jag varit skyldig såväl mig som än mera aktningen för R. o.
Ad. att bär redogöra för min åsigt af saken och tillika för de motiver, hvilka föranledde mig att ej afstå från en votering, som, i motsatt fall, Gr.
Cronhjelm hade förklarat sig skola yrka.
Saken är obetydlig, då man endast betraktar skillnaden emellan 3o,ooo och 5o,ooo r:dr, isynnerhet under nuvar.
Direct.; men för mig synes det alltid vara af stor vigt att ej afvika från sanna principer, derföre att steget är obetydligt, emedan man eljest då småningom och oförmärkt kommer in i en labynnth, ur hvilken man ofta sedan får ganska svårt att återgå.
Jag får derföre härmed vördsamt reservera mig emot majoritetens ofvannämnda beslut.
Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Constit.-Utsk. efter Hr Nordenfeldt, Olof, och af en ledamot i Bevilln.-Utsk. efter Gr. Hamilton, Jac.; och befunnos hafva blifvit utsedda, till ledamot i Constitutions-Uts kottet: N:o 1372.
Hr Silfverstråle, Gustaf; Bevillnings-Utskottet: N:o 1848.
Hr Virgin, Claes.
Då jag inom ganska kort tid måste återresa till mitt län, kan jag ej emottaga det förtroende, som blifvit mig lemnadt.
1 Den 5 Maj f. ra. 99 H. Ex.
Hr G r. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse ny ledamot såväl i Bevilln.-Utsk. efter Hr Virgin, som i Ridd.-Utsk. efter Hr Svedenborg, Carl, hvilken, i anseende till förestående tingsförrättningar, till hemorten återvända Föredrogs ånyo BancoUtskrs d. 24 sisth April på hordet lagda hetänk.
N:o 6, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. beli agade låta discussionen öfver detta betänk, punktvis fortgå, ehuru propos. endast kunde framställas rör:de betänk, i sin helhet.
Hr Rosenblad, Bernh.: Såsom R. o.
Ad. väl erinrar sig, är anledningen för R.
St:s nuvar. sammankomst att bestämma, huruvida hinder förekomma för Bankens öppnande till utvexling af silfver i anseende till det ringa, som ännu återstår af hvad enligt sednaste Ständers föreskrift borde ske, innan hos K.
M. finge anmälas, att allt är färdigt för utvexlingen.
Detta är hufvudsakliga föremålet för vår sammankomst, och derom har Utsk. utlåtit sig i betänk.
Jag får derföre hemställa, huruvida icke i öfverensstämmelse med den tanke, som R. o.
Ad. tycktes hysa, då BancoUtsk:s evasiva utlåt, i denna fråga förevar, R. o. Ad. skulle anse lämpligt att först företaga betänk.
N:o 8 och sedan återkomma lill Utskrs öfriga betänk:n, som angå särskilda ämnen, hvarom tankarna troligen äro mera delade, och sålunda återremiss svårligen kan undvikas.
För min del kan jag icke begifva mig till, att R. o. Ad. afviken från den ordning, TJtsk. följt i sina framställningar till R.
St.; och då dessutom fråga nu icke lärer kunna blifva om annat än återremiss af betänk., ser jag icke, hvartill denna afvikelse skulle tjena.
Ehuru jag och R. o. Ad:s pluralitet kunde vara färdiga att bifalla betänk., är det icke att förmoda, alt de öfriga Stånden skola göra det, och då torde det vara bäst, att betänk, äfven af R. o.
Ad. blir återremitteradt.
Jag yrkar således, att Utskrs hetänk.
N:o 6 i första rummet må förekomma till öfverläggning.
I likhet med den siste värde talaren bestrider äfven jag Hr Rosenblads förslag alt börja med hetänk.
Jag anser nemi. betänkligt att besluta om realisationens verkställande på utsatt dag, innan man förut fått bestämdt veta, huru den skall verkställas.
Jag skall, när betänk.
N:o 6 förekommer, visa, huru ofantliga de vådor skulle vara, som vore att befara, i fall det förslaget skulle gå igenom.
Jag skulle nemi., ehuru jag ali - 100 Den 5 M a jk f. m. tid varit en varm vän af realisationen, anse den såsom en riksolycka, om den skulle så utföras, sorn Utsk. föreslagit.
Jag anhåller derföre, att betänk.
Jf:o 6 må först blifva föredraget.
Jag har varit en bland dem, som yrkat, att utvexlingen ovilkorligen borde ske d. i Juli, eller den termin, K. M. föreslagit.
Då jag gjorde detta, var det kanske af grundad farhåga, att hela realisationen kunde förfalla, i fall man icke ofördröjligen derom fattade beslut; men då jag nu har lika mycken anledning att frångå denna farhåga, yrkar äfven jag, att föredragningen må ske i den ordning, som af BancoUtsk. blifvit följd. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att uti grundlagarna intet hinder mötte att bestämma, hvilket af de 3:ne från BancoUtsk. inkomna betänk:n i myntbestämningsfrågan
Ståndet önskade först låta sig föredragas.
I anledn. häraf hemställde H. Ex., om B., o. Ad. biföll, att betänk.
JN:o 6 först föredroges.
Hr Rosenblad: Sedan R. o. Ad. nu beslutat, att betänk. N. 6, omfattande den reglering af Bankens rörelse m. ro., som vid hvarje riksdag kan förändras, skall först komma under öfverläggning, och således tyckes vilja af de fattande besluten i beslutet om dessa frågor göra sitt beslut beroende i den stora sak, som skall afgöra, huruvida Konungs och Ständers förenade löften skola betyda något eller ej; så får jag reservera mig mot detta beslut och frikalla mig från allt ansvar för dess möjligen vådliga följder.
Det är visserligen sannt, att ett klokt ordnande af Bankens rörelse äger ett vigtigt inflytande på dess credit och realisationens bestånd; men oberäknadt, att jag hoppas, att åtminstone hjelpligt goda beslut i detta hänseende komma att fattas, så om den sats vore riktig, att ingen utvexling bor de ske, utan full visshet i detta fall, komme den aldrig att äga rum; ty ehvad kloka beslut vi möjligen vid denna riksdag fatta, kunna de dock alltid vid den nästa tillintetgöras, och ehvad skyddande former vi än gåfve dessa beslut, är dock förtankan ingen omöjlighet, att, äfven med deras iakttagande, de tillintetgörande besluten kunde tillkomma.
Vi måste sålunda anförtro något åt lyckan eller, rättare, åt det inflytande, som sanning, upplysning och förstånd i längden icke kunna undgå att utöfva.
I en fråga, som är så vigtig som denna, skulle jag tro det vara högst angeläget, att man börjar öfverläggningen med lugn och fortsätter den på samma sätt; att man icke, så lill sägandes, sätter frågan på toppen, utan att man vill gå lill grunden af densamma.
Jag tror för min del, alt då man följer den ordning, sorn Den 5 Maj f. m. 101 nu är bestämd, skola många, sorn icke kunnat göra sig fullt reda för saken, blifva realisationen mera tillgifna än förut, oell många, ifrån att vara realisationens fiender, öfverföras på dess sida.
Skulle man åter behandla frågan enligt den ultra-åsigt, som här velat göra sig gällande, att man klippte af öfverläggningsrättigheten, fruktar jag, alt realisationens vänner komme att beklaga sig öfver ett sådant förfarande.
Jag hoppas, att lugna discussioner skola återföra sinnena till ordning i en fråga om ordning i myntväsendet och aflägsnde farhågor, sorn kunna existera i afseende på behandlingen af denna fråga.
Jag har velat nämna detta till svar på den siste talarens reservation.
Jag instämmer i den af Hr Rosenblad gjorda reservation pä den grund, att ehvad beslut R.
St. fatta ang:de Bankens förvaltning och lånerörelsen, antingen det af Utsk. föreslagna eller något annat, så måste denna förvaltning och lånerörelse likväl alltid blifva sadan, att den kan stå tillsammans med B.
Sl:s pligt alt uppfylla Bankens förbindelse att verkställa silfverutvexlingen.
Då föredragningen nu punktvis skulle företagas, yttrade Hr Rosenblad:
Betänkandets föredragande punktvis i sin bokstalliga bemärkelse blefve ganska svårt; ty många punkter stå i så nära sammanhang, att de ej kunna behandlas annorlunda än jemte hvarandra, såsom t. ex. alla de punkter i Utsk:s förslag, sorn angå metalliska cassan, hvilka stå i så oskiljaktigt sammanhang, att den, som vill den första, vill äfven alla de andra.
Man kan således svårligen yttra sig öfver den ena, utan att vidröra de öfriga.
Jag skulle derföre önska den inskränkning i det föreslagna föredragningssättet, att icke hvarje punkt, utan hvarje hufvudsak må särskildt behandlas.
Jag vill icke förneka någon att yttra sig i den ordning, punkterna förekomma; men då jag föresatt mig att yttra mig öfver alla punkterna, anhåller jag att få yttra mig först öfver betänk, i sin helhet och sedan punkt för punkt.
Derigenom vinnes tid, emedan man eljest nödgades begära ordet för hvarje punkt.
I fall Hr Gr. o. Jjandtm. nu tillåter uppläsandet af de anmärkningar viddetta betänk., som af mig blifvit sammanfattade, önskar jag dermed göra början.
Såsom jag fattat ärendets gång, har R. o. Ad. redan bifallit Hr Gr. o. Landtnäs propos., att betänk, må punktvis företagas.
Huru denna föredragning punktvis skall tillgå, bör icke vara något tvifvelsmål underkastadt, då man erinrar sig, huru andra betänka, om'hvilka man fattat samma beslut, blifvit föredragna.
BaucoUtsk. har visat lika ordentlighet som StatsUtsk. och numererat punkterna.
Om således en n:r uppläses för 102 Den 5 Maj 1'. m. hvarje gång, ser man bestämdt, huru mycket som blifver föremål för öfverläggningen.
Skulle någon finna för sig behöfligt att i ett sammanhang tala om flera punkter eller öfver hela betänk., lärer sådant lika litet vara någon betaget vid detta tillfälle, som då StatsUtskts inkomstbetänk. förevar.
Jag tror således, att oaktadt betänk, punktvis föredrages, är hvar och en obehindrad att göra sin framställning så vidsträckt, som honom godt synes.
Lika med Hr v. Hartmansdorff har jag fattat beslutet vara, att betänk, bör punktvis föredragas; men dä Utskrs deri yttrade meningar äro af synnerligen 2:ne olika slag, somliga absoluta, grundade i sakens natur, andra relativa, fotade på supponerade förhållanden, så synes önskvärdt, om man nu, till Utskrs rättelse vid ärendets förnyade behandling, kunde gifva åt de särskilda punkterna en sådan hållning, hvarigenom Utsk. lättare kunde urskilja de afdelningar, som egentligen vore föremål för återremiss, från dem, som icke, utan endast i sammanhang med det hela, vore att så anse.
Om sådant nu kunde låta sig göra, tror jag, att derigenom skulle beredas en icke ringa ledning för Utsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att några beslut öfver särskilda punkter icke kunde komma i fråga, enär någon återremiss i ämnet ej förut ägt rum; utan måste detta betänk, nu antingen af R. o. Ad. bifallas, afslås eller, hvad troligast vore, återremitteras.
Jag är af samma tanka som Hr Lefre'n, att nemi., då troligen betänk, kommer att återremitteras, jag skulle anse, att, ehvad vissa punkter antagas eller icke, sådant icke blir bindande vid hufvudfrågans afgörande i sin helhet, så att man då må kunna ändra, hvad man nu punktvis föredragit.
Hr Gunther, Carl: R. o. Ad. har visserligen beslutat, att RancoUtsk:s betänk.
N:o 6 skall punktvis pröfvas; men det oaktadt, och då jag anhåller att få framställa några allmänna åsigter af ämnet, anhåller jag att få yttra mig öfver betänk, i sin helhet.
Ehuru det föga gagnar att uppträda för att orda om folkets behof och dess derpå grundade fordringar på en tid, då R. St.'s
Utsk. vid behandlingen af de vigtigaste ämnen, såsom det synes mig, ej fästa något afseende, hvarken uppå K.
M:ts nåd. skrifvelser till R.
St. eller på de inom RiksSt. yttrade opinioner, hvarpå ytterligare bevis tydligen skönjes i BancoUtsk:s betänktn H:o6 och lN:o 8, hvilka för närvar, ligga på Ständernas bord, och. ehuru det är för känslan nedslående att således finna, det alla bemödanden äro fruktlösa; anser jag dock för en ovilkorlig pligt, åliggande isynnerhet hvar och en, som, lill följd af medfödd rättighet, frivilligt deltager i Representa - Den 5 Maj f. m. io3 tionens öfverläggningar, att ju flera hinder möta, destomera fördubbla sina bemödanden för hvarje till allmänt bästa enhändt nyttig och nödvändig sak, såsom förhållandet är med ordnandet af ett bättre och ändamålsenligare creditsystem, än det som hittills existerar, hvars utvecklande, i sammanhang med beslutets fattande om silfverutvexlingens början, är ytterst magtpåliggande, alldenstund realisationens nytta och bestånd hufvudsakligast derpå hero, och följaktligen folkets välfärd dermed är oskiljaktigt förenad; hvadan denna nyttiga och nödvändiga sak påkallar båda Statsmagternas gemensamma och allvarliga omsorg samt erfordrar en riktig uppfattning i sammanhang med myntväsendets reglerande.
Till vinnande af delta ändamål, i den ringa mån mina bemödanden kunna bidraga, har jag nu begärt ordet medförlitande på Ii. R. o. Ad:s tålamod.
Sedan nu snart ett fjerdedels sekel är förflutet under ostadighet och rubbningar i myntvärdet, som, jemte flera förut inträffade dylika perioder, bibringat
Svenska folket en smärtsam erfarenhet och en derpå grundad öfvertygelse om nödvändigheten att på en fastare och orubbligare grund, än hittills, återställa stadga i myntvärdet och dermed göra slut på en nog långvarig oreda i allmänna penningeställningen, som lagt hinder för all verklig förkofran; så är numera den sanning allmänt erkänd, att realisationen bör fullbordas och att derpå väsendtligen beror samhällets utveckling till framsteg i välstånd, bildning och sjelfständighet.
Svenska folket väntar derföre med största tillförsigt, att realisationen nu skall fullbordas, sedan förra Ständer beslutat, ej allenast att realisationen bär och skall ske, utan äfven bestämt grunderna för dess verkställande, hvilka blifvit, i form af lag, sanctionerade af H. M. Konungen, och sedan förra Ständer tillika öfverlemnat åt fl. M.
Konungen att bestämma tiden, när silfverutvexlingen kan börja och realisationen sålunda fullbordas.
M:s nåd. skrifvelse till R. St., angrde
Bankens öppnande till utvexling af silfver, gifven d. 8 sisth Fehr., tillkännagifves, att intet hinder förekommer för Bankens öppnande till utvexling af silfver sednast d. i nästk.
Juli, n.b. efter det lag för Banken fastställd blifvit, hvilka sednare ord säkerligen innefatta en ganska vigtig och magtpåliggande betydelse, ehuru en oförklarlig blindhet tyckes förhindra många så inom som utom Representationen att observera dem, och än flera att uppfatta dem.
BancoUtsk. har väl erkänt, att dessa betydelsefulla ord finnas i K.
M:s nåd. skrifvelse; men Utsk. har likväl ej derpå fästat något afseende.
Derföre anser jag, att det skulle vara ett uppenbart missförstående af K. M:s nåd. afsigter med R.
St:s sammankallande, om R.