Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så säger l. ex. 44 §:n Riksd.Ordn.: ”att med allmänna frågor ”förstås sådana, som kunna eller böra komma undejr samti II. 35 374 Den 5 Februari. ”lige RiksSt:ns öfverläggning och pröfning;” och att sådana frågor ”skola öfverlemnas till utredande af behöriga ”Utskott;” och 4d §:n 1 samma grundlag innehåller, att föredragningsämnen äro dessa och inga andra.
4:’co ”Motioner, gjorde i plena af någon vid riksdagen närvar, ledamot.’’
Så vida nu, enl. denna §, en motion är ett föredragningsämne, och när den angår ett allmänt ämne, äfven i allmänhet kan och bör komma under samtlige RiksStms öfverläggning, samt skall och bör remitteras till Utsk.; så kan denna regel icke frångås för andra tillfällen än dem, hvarom grundlagen särskildt bokstafligen stadgar.
Dessa stadganden finnas ock ganska tydligen utsatta.
De omfatta endast två fall; det ena, om förslaget eller motionen skulle angå en grundlagsförändring, hvarom 8i §:n Reg.F. i 2 morn. bjuder: ”Ej må frågor derom i R.
St:s plena väckas, utan ”skall ärendet till Const.Utsk. förvisas.”
Det andra fallet är förutsedt i go §:n Reg.F.: ”Under R.
St:s eller deras Utsk:s ”öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall, ”eller på något annat sätt, än denna grundlag bokstafligen ”föreskrifter, komma frågor om embets- och tjenstemän» ”till- och afsättande, Regerings- och domare-makternas beslut, resolutioner och utslag, enskilde medborgares och cor”porationers förhållanden, eller verkställigheten af någon ”lag, författning eller inrättning.”
Denna § åsyftar, sorn bekant är, endast att hindra Ständerna att någonsin intränga på den verkställande maktens område, eller taga något välde öfver enskilda i samhället.
Om det nu icke kan påstås, att Gr.
Anckarsvärds motioner åsyfta någon grundlagsförändring; om öfverläggningen denna förmiddag tillräckligt visat, att de frågor, sorn de innehålla, kunnat väckas, och Hr Landtnäs propos. på remiss, såsom ena alternativet, samt det yttrande Hr Landtm, dessutom hade, att en vägran af remiss vore något ovanligt, ehuru Hr Landtm, ansett sig ej kunna vägra den begärda contrapropos:n, tydligen visar, att Hr Landtm, sjelf ansett motionen innefatta en fråga, som både kan och bör komma under samtlige RiksStms öfverläggning och pröfning; om alla de tre förut anförda grundlagsställena i oförtydbara ordalag innehålla, alt på sådana frågor, remiss bör, skall och måste ske; 0111 deremot, å andra sidan, icke kan visas ett enda positivt stadgande, som vederlägger de af mig nu anförda — då vågar jag tro, att Hr Landtm., genom den tillåtna proposm, och Ståndet, genom det fattade beslutet, begått ett misstag.
Det kunde visserligen vara öfverflödigt för mig, som protesterat mot den skedda voteringen, att nu, sedan den för sig gått, nedlägga min reservation; men som jag älskar tro, att R. o. Ad. icke med fullt allvar och uppsåt att afskärä remiss för någon motion, utan ge - Den 5 Februari. nora en förvillelse ifrån början, kommit till det — hvad man verkligen skulle kunna säga, om det vore i saken — olyckliga resultat, men som jag för min del anser vara likgiltigt; så anhåller jag att, efter mitt begrepp, få göra en kort resumé', huru man kunnat komma till ett sådant resultat.
Det skadar aldrig, mine herrar! att efter en handling kasta en blick, huru man kunnat blifva förledd dertill..
Eftersom jag uppfattat fortgången af denna sak, så, sedan flere talare yttrat sig emot motionens tendens, hade en ledamot framställt någonting, som jag väl icke förstod, men som ungefär föreföll mig, som ville den värde ledamoten utröna, huruvida Hr Frih. o. Landtm, skulle vara hugad att vägra propos., på det man på detta sätt skulle förqväfva saken, och hvilket jag anser hafva varit mycket bättre, att nemi. propos. blifvit vägrad; ty det hade dä funnits dtt remedium hos Const.Utsk., då deremot ett sådant remedium nu icke finnes.
Sedan en sådan framställning var gjord, och Hr Frih* o. Landtm, yttrat sig på ett så otvetydigt sätt, att han icke kunde vägra propos. till remiss; så framställde samme ledamot, hvars namn jag här icke vill nämna, den förfrågan, huruvida icke, då propos. till remiss gjordes och votering derom begärdes, contrapropos. skulle blifva, att motionen skulle remitteras, sedan nota bene, motionären blifvit tvungen att utstryka vissa anstötliga termer deruti.
För att uppfinna ett sådant förslag, fordras icke synnerlig vishet; men som det finnes gradationer deruti, som i allt annat, så inträffade också, att en annan värd ledamot framkom med förslaget att i contrapropostn i stället intaga, att frågan om remiss skulle förfalla.
På detta sätt anser jag, att ej mindre Hr Frih. o. Landtm., än de som understödde det sista förslaget till contrapropos., blefvo om sakens beskaffenhet missledde, under det att den verkligt positiva saken , som var att afskala motionen från remiss, blef dold.
För öfrigt har jag framställt detta, på det att, örn, som en och annan ledamot befarat, snart eller under denna riksdag något likt detta åter inträffade, hvad som skett i dag, icke må blifva ansett som ett praejudicat.
PROTOKOLL, HÅLLNA nos IIÖGLOFLIGE aillö3DiSasaÅ®31 ®®aj ÅffiSlLSts, VID Iflgtinm Utliölmgeit t ^töfhljulm tKlä.V 1850—1857.
VJmitli- Häftet.
♦—:»!» flon—— STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1858.
Don 3 Juli 3 Fruhagen den 3 Juli 1857.
Plenum kl. 6 e. m. Just. 1 prot.-utdr. för d. 29 sistl.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Expd.- Utsk. inkomne förslag till R.
M. N:o 80, ang:de gjordt anbud af ett utländskt amorterings-lån till Svenska Statsverket; N:o 81, ang:de uplåtelse af jord till Strömsholms Kanal-bolags disposition; N:o 82, ang:de afsöndring af jord från Ryttmästarebostället Sandby att användas till ny kyrkogård för Sandby församling; N:o 83, ang:de afsöndring af jord från f. d.
Sergeantsbostället
Lerdals Stom, för utvidgning af Lerdals församlings kyrkogård ; N:o 84, ang:de uplåtande till Upsala läns Hushållningssällskap af en Kronan tillhörig vid Upsala stad belägen jordrymd; N:o 85, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de utbetalning af innehållen och till
Statsverket indragen aflöning för de under kriget 1806—1810 fångne ogifte Officerare, Underofficerare m. fl. N:o 86, ang:de den för R.
Stms Bank faststälda nya Exped:s taxans utfärdande genom allmän kungörelse; N:o 87, i ani. af K, M:s Nåd.
Propos. om antagande afen författning ang:de sammanläggning af straff; N:o 88, ang:de förändring i sättet för utgörandet af Presterskapets aflöning; samt N:o 89, ang:de skyddande af landets fornlemningar.
Med ani. af en förestående utrikes resa för vårdandet af min helsa, är jag nödsakad att afsäga mig det mig af R. o. Ad. tilldelade förtroende att vara ledamot af innev:de års Statsrevision.
I ani. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm, att han, då R. o. Ad. snart komme att företaga pröfningen af StatsUtsk:s Utlåtui ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens 4 och 5 Huf - * Den 3 Juli. vudTitlar, samt förmodligen derigenom Ståndets plena komme att blifva en längre tid uptagne, torde, sedan dessa Utlåt:n blifvit afgjorde, få göra hemställan om bestämmande af dag för val af en StatsRevisor efter Frih.
Uplästes ett af Hr Oxehufvud, Tönne, inlemnadt så lydande Mern.
I anseende till förestående bortresa ifrån hufvudstaden får jag vördsamt afsäga mig förtroendet, att vara Bänkman vid 9:de bänkmans afdehn; med ödmjuk anhållan att få bibehålla min Riksdagsmannarätt.
Uplästes följande af Frih. Beckfriis, Joachim Tavast, inlemnade Mern.:
Hos Högloft. R. o.
Åd. får jag anhålla att, med bibehållande af min Riksdagsmannarätt få afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Riddarh.Utsk. R. o.
Uplästes ett af Hr Burenstam, Carl, inlemnadt så lydande Mern.:
I anseende till min snart förestående afresa från hufvudstaden, är jag nödsakad afsäga mig förtroendet att vara Suppleant i BevillmsUtslc. under vördsam anhållan att varda vid min Riksdagsmannarätt bibehållen.
Uplästes jemväl följande af Gr. von Schwerin, Fritz, inlemnade Mern.:
Då jag i anseende till enskilda angelägenheter nödgas för en tid lemna Riksdagsorten, anhåller jag vördsamt hos Högloft. R. a Ad. att med bibehållande af min Riksdagsmannarätt, få afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Högloft.
Riddarh.Utsk.
Ad. lemnadt bifall, och med anledning äfven deraf, att Hr Bogeman Joh. Ludv. blifvit vald till ledamot i Const.Utsk., der han förut varit Suppleant, och att Frih. von Dyben, Aug.
Gust. Henr., inlemnat den pollet, han innehaft såsom fullmäktig för adliga ätten Palmstruch, samt derigenom upliört att vara suppleant i BevillmsUtsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Elektorer att sammanträda till val af en Suppleant i Const.- Utsk. efter Iir Bogeman 2:ne Suppleanter i BevillmsUtsk. efter Frih. von
Duben oell Hr Burenstam samt 2:ne ledamöter i Riddarh.- Utsk. efter Frih. Beckfriis och Gr. von Schwerin.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk. d. 22 och 25. sistl.
Juni på bordet lagda Utlåtande N:o 71, D eu 3 Juli. ang:de reglering af utgifterne under RiksStntens Fjerde HufvudTitel. l:sta punkten, angrie Ivnefärliöjning för LandlförsvarsDeparl:t Chef. Bifölls.
2:dra punkten, angrie löneförhöjning för embels- och tjenstemän jemte vaktbetjenle inom LandlförsvatsDcparl:s K ansii•expedition.
Härvid företogs först mom. litt. a. angrie Exped.Sehrel.s •aflöning.
Hr af Klint, Erik, anförde skriftligen: StatsUtsk. har, med afseende, såsom det heter, »å göromåiens beskaffenhet», ansett Exped.Sekret:s aflöning kunna nedsättas från föreslagna 4,500 Rdr till 4,000 Bdr Ernt, eller enahanda belopp, som för äldste Assessorerne i HofR:ne blifvit tillstyrkt.
I)et tyckes häraf, som det varit Utsk:s mening att efter göromåiens komparativa beskaffenhet eller vigt bestämma de nya lönebeloppen.
Men då göromålen för Hof-Rätts-Råd och för Assessorer i HofR:na äro alldeles enahanda, hade Utslc., efter samma beräkningsgrund och med större skäl kunnat föreslå Exped.Sekretm till erhållande af enahanda lönebelopp, som äldste HofRättsRåd.
Lika med dessas embeten upnås Exped.Sekret.graden icke förr, än vid mera framskriden ålder, då anspråken på någorlunda bekymmerfri utkomst äro så billiga som naturliga; och denna lönegrad utgör i allmänhet det mål på tjensteman nabanan, hvaröfver K.
Kansliets personal sällan hinner.
Också hafva, ända intill embetsverkens under senare tiden efter hand skedda lönförbättring, hvilken dock ännu icke kommit K.
Kansli till godo, Exped.Sekret, alltid varit i löneväg lika lottade med sina vederlikar, Eåderne i HofRätter och Kollegier, och till och med derutöfver.
På Exped.Sekret:s ansvar hvilar redaktionen af alla från Regeringsmakten utgående författningar, propos. till R.
St:r och beslut i särskilda mål; hvarvid mer än vanlig omsorg erfordras, emedan ett förbiseende, begånget i ett StatsDepart., icke kan hjelpas genom anlitande af högre instans.
Målens antal i LandtförsvarsDepart:s KansliExped. har, sedan Depart:talstyrelsens införande år 1840, varit i ständigt stigande, från 11 å 120*0 till 15 å 1600, hvilka numera handläggas af endast 2:ne Exped.Sekret., ehuru i fordna KrigsExpedm ett vida större antal för samma göromåls bestridande var anstäldt; derföre ock Exped.Sekreterarne numera icke, såsom Embetsmännen i HotRätterna och en del andra verk, kunna åtnjuta någon semester eller några ferier, utan mäste, året om, vara i oafbruten tjenstgöring.
På grund af dessa förhållanden anser jag, för min del, med billighet och rättvisa och med möjligheten att för de maktpåliggande äreudernas bestridande framgent kunna påräkna nitiske och skicklige embetsman vara alldeles oförenligt att i någon mån nedsätta Den 3 Juli den för Exped.Sekret. i LandtförsvarsDepart. af K.
M. äskade aflöning; helst Exped.Sekret. komma att, såsom AfdelningsChefer, handlägga hvar sin anvisade del af Depart:s ärenden, hvarigenom både göromålen och ansvaret för dem i betydlig mån ökas.
Vid behandlingen af 2:dra HufvudTiteln förekom en tjenstegrad, som efter min tanke står i närmaste förhållande med den nu förev:de nemi.
ByråChefen eller Exped.Sekret:n inom Just.StatsDepart., och åt denna embetsman förvägrades ieke det högre anslag af 4,500 Rdr som af K.
M. var hegardt.
Här deremot har Utsk. ansett sig kunna stanna vid en mindre summa; den öfverstiger visserligen det lönebelopp som ifrågav:de tjensteman för närv:de åtnjuter och ur sådan synpunkt bör man vara StatsUtsk. tack skyldig för dess välvilja, men jag tror i likhet med den talare som näst före mig haft ordet att R.
St:r ega skäl att i detta hänseende bifalla K. M:s Propos.
Man bör taga i betraktande att ifrågav-.de syssla ingalunda är af underordnad eller ringa beskaffenhet, hvarförutan äfven med befolkningens tillvext och rättsförhållandernas mera invecklade skick, omkretsen för dessa tjenstemäns rättsverksamhet blir mera utvidgad.
Den föreg:de talaren fästade upmärksamheten derpå att Kansli-tjen stemän icke förrän vid en mera framskriden ålder kunna påräkna detta det yttersta målet för sina sträfvanden, (ty Chefsplatserne kunna i anseende till sin fåtalighet icke vara föremål för tjenstemännens förhoppningar, utan är det endast undantagsvis som en eller annan blir med ett så maktpåliggande värf hedrad) och på dessa skäl tror jag att R. o. Ad. eger anledning att bestämma ifrågav:de tjenstemäns aflöning till 4,500
Rdr och anhåller derå om Hr Gr. o. Landttms propos.
Till hvad som blifvit af Hr Klint anfördt för afslag å StatstJtsk:s framställning och bifall till K. M:s Propos. finnes icke något att tillägga, och jag skulle således onödigtvis uptaga R. o. Ad:s tid genom att uprepa de af honom anförde skäl, hvarföre jag endast vill åberopa dessa, tilläggandes den erinran att sedan tjenstemannen inom en StatsExped. vunnit Exped.Sekret.grad, kan han också dermed i allmänhet an ses hafva nått målet för sin fortkomst på tjenstemannabanan, och det synes då icke vara mer än billigt och rättvist att denna grad förses med en aflöning, som jemt oell nätt räcker till för att underhålla tjenstemannen och en visserligen icke talrik familj, på det alldra tarfligaste sätt.
Jag anhåller således om bifall till hvad K. M. i sin Propos. föreslagit.
Jag har inom StatsUtsk. sökt göra gällande K. M:s Nådiga Förslag i denna punkt, ehuru utan framgång.
Det ligger, såsom mig synes, en villfarelse uti Utsk:s antagande, att beskaffenheten af Exped.Sekret:s göromål skäligen kan gifva anledning till bestämmande af en lägre aflöning för dessa tjenstemän än för Rådsplatserna i Rikets Kollegier.
En D en 3 J uii. 7 hvar torda medgifva, att arbetet inom StatsDepart:ne är af den jemförelsevis stora vigt, att det med all den fullkomlighet, som ske kan, bör utföras, om ej hela den underordnade förvaltningen deraf skall lida.
— På det att detta ändamål må kunna vinnas, måste derföre
Depart:sChefen vara understödd af biträden i de närmaste tjcnstegraderna, som ega den skicklighet ©cili -embetsmannaerfarenliet, att de till deras befattning hörande ärenden kunna med fullt förtroende till dem öfverlemnas.
Genom Exped.Sekret.-lönens bestämmande lägre än Kollegiiltådernas, skall det komma att inträffa, att Exped.Sekret., sedan de någon tid innehaft sina embeten, söka förflyttning till ledamotsplats i något Kollegium.
Det vore dock, efter iniu tanka, illa beställdt, om Depart.Cheferne skulle oftare gå i mistning af dessa biträden just då de genom samlade insigteroch erfarenhet förvärfvat större förmåga att gagna.
Sådant skulle oundgängligen medföra menliga verkningar för göromålen inom Departma, hvarigenom Depart.Chefernes beskattning, tung nog ändå, skulle blifva ännu tyngre..
Exped.Sekret, lönen har tillförene varit lika med Kollegiiltådens, med hvilka Exped.Sekret. äro vederlikar; men som någon förändrad lönereglering tor K.
Kansliet på längre tid icke egt rum, hvaremot Kollegierne i allmänhet på seduare åren, i sammanhang med företagen organisationsförändring fått förbättrade löner, så har deraf blifvit en följd, att Exped.Sekretme, lör att i löneförmåner åter blifva likställde med Råderna, skulle få en procentvis högre tillökning än dessa.
Detta sistnämnda har ot vifvel a k tigt utgjort ett doldt motiv för Utskottsmajoritetens tillstyrkande att bestämma Exped.Sekret. lönen till lägre belopp; men på grund af det omförmälda torde detta skäl icke kunna tilläggas någon giltighet.
Med afseende å dessa omständigheter, som jag tror vara af särdeles vigt, oell med åberopande i öfrigt af de skäl, som föregående talare anfört, instämmer jag i deras yrkande om propos. å bifall till hvad K.
M. rörande denna punkt i Nåder föreslagit.
Erih. Tersmeden, Wilh.
StatsUtsk. har haft något skäl till den nedsättning som det föreslaget för Exped.Sekret. jemförelsevis mot Kollegiiltåderna, hvilket torde medgifvas om man betraktar deras nuvarande aflöning.
En Exped.Sekret. har för närvarande i lön 2,767 Rdr 50 öre, hvaremot ett Krigsltåd har 3,900, således öfver 1,000 Rdr skillnad.
Att befattningen visserligen kan vara ganska kinkig medger jag, likväl har den icke varit af beskaffenhet att kunna jemföras med KollegiiRådens.
Jag vill dock icke motsätta mig en förhöjning; jag liar af tidningarne sett att redan en förändring uti organisationen företagits inom OivilDepart., och kommer en sådan att ske inom de öfriga Departma, så tror jag att dessa befattningar äfven blifva sådana att de förtjena en aflöning jemlik KollegiiRådernas.
Det är ett misstag af Frih.
Tersmeden att tro det Exped.Sekretis göromål inom K. M:s Kansli icke skulle till deras beskaffenhet kunna jemföras med Radernas inom Kollegi - 8 D e 11 3 Juli. erne.
Hvad de sednares göromål beträffar så kanner jag dem ganska val och saknar icke heller erfarenheten i afseende på de förras, och jag kan försäkra, att så vida en Exped.Sekret. skall som sig bör fullgöra sina skyldigheter, d. v. s. med sakkännedom och urskiljning författa de från K.
M. utgående expeditionerne, fordras dertill större skarpsinnighet och försigtighet och större kännedom af språket än som erfordras för en Kollegii ledamot för att upsätta ett understundom ganska tarfligt beslut.
Niir man vill hafva tjenstemän som äro dugliga så bör man icke aflöna dem på ett »Imussligt» sätt; och det- är nog knussel ändå med flera af de löner som StatsUtsk. föreslagit. K. M. bar af undseende för Ständerne begärt löner, hvilka i jemförelse med nu giingse priser på alla lilsförnödenheter och äfven hushyror äro ganska knappt tilltagna, och då synes rättvisa och billighet fordra att man icke nedsätter dessa, hvarföre jag också förblifver vid min anhållan om bifall till K. M:s Propos.
Propos. till bifall å förev:de mom. blef härefter framstäld och besvarad med starka
Nej jemte några Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, liemstälde om 11. o. Ad. behagade, i öfverensstämmelse med K.
M.-s Propos., bestämma nflöningen för Exped.Sekret.-ne till 4,500 Edr Ernt; samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Vidare förekom mom. litt. b., ang:de löneförhöjning arne för Kanslister och Kopister.
Redan vid öfverläggningen rörande 2:dra HufvudTiteln beslöt It. o. Ad. att icke bifalla hvad Utsk. i enahanda hänseende tillstyrkt.
It. o. Ad. hade till detta beslut fullkomligt giltiga skäl, för såvidt man åsyftar att befrämja KansliVerkens fördel och så ordna förhfillanderne, att platserne inom Kanslien måtte blifva väl tillsatte och man icke äfventyra dessa maktpåliggande embetsverks framtid.
Om man, på sätt StatsUtsk. tillstyrkt endast skulle öfverlemna till K.
M:s förfogande en viss summa, visserligen temligen nära upgående till det belopp som K. M. begärt, men icke för att såsom K.
M. hemställt användas till förbättrande af lönerna för de ordinarie tjenstemännen, utan för att ställas till K.
M:s disposition för befrämjandet af ärendenas gång inom de.-sa lönegrader, så har man icke efter min tro betryggat tjenstemännens ställning.
Utsk. har redan uttalat den öfvertygelsen att Kopist- och Kanslistgraderna borde försvinna, om så skedde blefve Prot.Sekret.graden den första ordinarie tjenstegrad som tjenstemännen inom K. M.-s Kansli skulle hafva att förbida, men denna grad hinner man i allmänhet icke förrän vid 40 års ålder.
När man nu tillika besinnar att ordinarie fullmakt utgör det »terminus a quo», från hvilket beräknas tiden för erhållande af pension, så torde E. o. Ad. finna att den ålder, då tjenstemännen inom Kanslierne skulle kunna påräkna pension blefve vid upfyllde 70 å 80 lefnadsår.
Huru många menniskor upnå väl denna ålder?
D e n 3 J ul i.
9 Sannt är att författningarne medgifva att man med erläggande af retroaktiva afgifter från den tid då man inskrifves som extra ordinarie tjensteman får beräkna denna terminus från den dag då man i Verket inskrifves; men i samma mån som tiden för den ordinarie tjensten fördröjes, blifva de retroaktiva afgifterna så ackumulerade oell till sitt belopp så betungande, att det icke är allom gifvet att dertill samla erforderliga medel inom den termin som är utsatt för att deraf sig begagna.
Man kan visserligen säga att genom arfvodets ställande till K.
M:s disposition bör ])epart:sChefen på det mest noggranna sätt tillse att medlen användas för befrämjande af dermed afsedde ändamål, men mig synes detta vara ett nog handtverksmessigt siitt att upfatta deras åligganden.
Det meehaniska arbetet kan väl på en viss tid blifva utfördt, men det finnes någonting som är af mera värde än detta mekaniska arbetes ändamålsenliga fullgörande och det är alt den svenska embetsmannakorpsen vårdas af ltegering och representation på ett sådant sätt att till detta yrke måtte egna sig personer af sann och djup bildning, samt att sådana personer icke måtte finna med sin fördel mera förenligt att vända sig åt något annat yrke, heldre lin att ingå uti Statens tjenst.
StatsUtsk. har ansett aflöningsbeloppet för Kanslister kunna nedsättas från 2,000 Kdr till 1,800.
Jag skulle mindre hafva fästat mig vid denna omständighet derest StatsUtsk. behagat tillstyrka att dessa 1,800 Kdr blifvit
Kanslisterne anslagne såsom årlig lön; men så har Utsk. icke förfarit, utan Utsk. har sammanslagit denna summa med den som blifvit Kopistgraden tillagd samt ej heller velat tillägga Kopistgraden någon fix lönetillökning, alltid utgående från den högst felaktiga grundsats att Kopist- och Kanslistgraderna skulle försvinna.
Granskar man förhållandet med lefnadskostnaden i hufvudstaden, skall man finna att för en tjensteman hvilken vanligen först efter fyllda 30 år upnår Kanslistgraden äro lefnadsbehofven ingalunda understigande en summa af 2,000 Kdr. Jag tror således att K.
M. har visligen och rättmätigt förfarit då han för dessa tjenstemän föreslagit denna summa och att K. o.
Ad. har full anledning att gilla detta K. M:s Körslag.
Vid den likartade frågan om Kopist- och Kanslistgraderna inom Justitieverken har K. o.
Ad. icke lemnat sitt bifall till Utsk:s förslag; Ståndet återremitterade då såväl denna frågan som alla till samma HufvudTitel hörande, hvilka rörde dessa lönegrader; men jag kan icke inse hvarföre ej ett enkelt bifall till K.
M:s Propos. är att föredraga framför en återremiss, hvarigenom man vinner att
Kansliet icke belastas med utskrifvande af våra anföranden och StatsUtsk således förr kommer i erfarenhet af hvad, K. o.
Ad. anser tjenligt och rättvist.
Jag anhåller om afslag å Utsk:s hemställan samt bifall till K. M:s Propos.
Krih.
Det har länge varit öfverklagadt att unga tjenstemän, när de slutat sin akademiska kurs och kommit in i Statens verk, under loppet af många år hufvudsakligen blifvit använda till renskrifuing, hvilket haft till följd att personer med bättre anlag vid en mera framskriden ålder icke innehaft den skick - lö
Den 3 Juli. ligbet och duglighet, man annars af dem kunnat påräkna.
Utsk. har äfven utgått från denna synpunkt samt ansett Kopist- och Kanslistgraderna vara af en sådan beskaffenhet, att en förändring af deras tjensteåligganden borde åstadkommas, och med afseende härå har Utsk. tillstyrkt att de nu föreslagna tillökningarne skulle ställas till K.
M:s disposition för befrämjande af ärendenas gång inom dessa tjenstegrader.
Bet är gifvet att de som för närv:de äro i tjenst och befinnas dugliga, komma i åtnjutande af de föreslagna löneförhöjningarne, men man har ansett tjenstgöringen inom Expedrne lättare genom denna åtgärd kunna organiseras, än om ett anslag såsom fix lön åt de nuvrde tjenstemännen beviljades.
Det är detta förhållande som ligger till grund för StatsUtsk. tillstyrkande.
Cederströms yttrande rörande dessa tjenstemäns pensionsrätt, så kan jag ieke finna att den är förändrad, då man icke fråntagit de nuvrde innehafvarne de löner de f. n. åtnjuta.