Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. har stadnat i detta beslut ej blott på grund afen theoretisk, utan äfven practisk åsigt; i theoretiskt hänseende af det skal, att Utsk. ansett oriktigt att till målens beredning i Statsrådet hafva en institution ulan någon constitutionel ansvarighet, helst då institutionen är sådan, att man ej till den kan få män, sorn egna hela sin verksamhet deråt, ulan blott är alt betrakta sora en sinecurs-inrättning.
Helt annat var förhållandet på den tid, solliden siste talaren omnämnt.
Det fanns då tvenne afdelningar af Rådet med den grad af ansvarighet, att de ofta afsattes af Ständerna hvart tredje är; men jag tror ej, att man bör återgå dit, och säkert är, att med nu gällande grundlag finnes ingen ansvarighet för Allm.
Dessa hafva varit Utsk:s theoretiska skäl, och det må vara Frih.
Boye förbehållet att vederlägga derom, om han kan.
De practiska skälen för Utsk. hafva åter varit den klagan, sora ofta förspörjes öfver slapphet och långsamhet i reg.ärendernas gång.
Äfven jag har funnit någon anledning till denna klagan och trott orsaken ligga i formerna.
Med den erfarenhet, jag har från den tid, jag deltog 1 administrationen, har jag funnit någon gång t. o. m. nödvändigt alt kringgå dessa förmer, och fröet härtill ligger i sjelfva grundlagen; ty när grundlagen säger, att alla mål skola till föredragning bendas i Allm.
Beredn., men detta befunnits vara en physisk omöjlighet, enär man på detta sätt, och då hvarje ledamot i Beredn.
Ilar rätt att begära besinningstid, skulle komma derhän, att mål, sorn borde afgöras på dagen, ut— droges en hel månad inom Beredn., eller innan de ens hunne till Statsrådet, så hemställer jag, 0111 icke säkerheten här blifvit sökt på statens och det allmännas bekostnad, och om det icke biel- nödvändigt alt förbigå denna inrättning, sådan 180g års grundlagsstiftare tänkt sig den under andra förhållanden.
Jag vet, att personer finnas, som tillvitat mig att först hafva förbigått Allm.
Beredn,, och jag erkänner, att jag ofta förbigick den för att påskynda ärendernas gång, särdeles som det ej är möjligt att tänka sig, det personer skulle finnas, som för ett arfvode af 666-f rfdr skulle kunna påräknas för en så trägen befattning som en fullständig beredning af alla i Conseillen förekommande mål, utan man Den g O c t o 1) c r f. m. endast i Beredn. har att vänta personer, som tillika hafva andra tjenster eller redan äro pensionerade.
Jag sager icke derföre, att de ärender, som gatt genom Beredd., ej få en god liandläggning; men jag påstår, att denna handläggning är alldeles öfverflödig.
Jag har nu redogjort för anledningarna till Utskts förslag, och om någon ytterligare beredning af ärenderna skulle anses behöflig utom den, som sker af Konungens ansvariga rådgifvare, tror jag, att den bör sökas i Colltna; ty der är rälta stället för ärendernas beredning.
Någon våda för tredje mans ratt lärer icke heller kunna befaras, då man besinnar, att alla sådana mål, som angå enskilda personer, först skola förevarit i Collina och att man derjemte har tryckfriheten alt tillgå.
Under Gustaf lills tid, som den siste talaren åberopade, fanns ingen tryckfrihet; men jag hemställer, om det väl är möjligt, att en föredragande numera skulle kunna tillåta sig ett. förbiseende af tredje mans rätt, då han kan controlleras icke blott af andra rådgifvare och Konungen sjelf, utan äfven af hela allmänheten.
De skäl, Frih. ]3oye anfört, vågar jag således säga bortfalla af sig sjelf vid minsta granskning, och då Frih.
Boye yrkat propos. pä afslag å Utskls förslag, mäste jag förklara, att jag anser ett sådant förfarande icke allenast för sjelfva saken oriktigt, utan äfven i formen olagligt; ty väl är det tillåtet att såsom anmärkning uppgöra ett contraförslag emot Utskls, men att nu vrka afslag å Utskls betänk, är stridande mot grundlagen.
För min del anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, tyckes i enlighet med grundlagen framställa den proposln, så vida ingen bestämd anmärkn. blifver gjord emot förslaget, att detsamma må hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Dialectik och phraseologi äro mägtiga ting; men det är angeläget att närmare undersöka deras halt, och om, såsom jag hoppas, jag får räkna på Ståndets uppmärksamhet vid denna undersökning, skall Frih.
Ehrenborghs sjuka sak icke hafva vunnit mycket på hans vackra phraser.
Ganska skickligt har Frill kastat sig in på tvenne ord, som lofva honom biträde från den s. k. liberala sidan: det ena af dessa ord är kraftlöshet och långsamhet i Regeringens åtgärder; det andra är nyttan af tryckfriheten, och genom dessa kraftord har Frih. tillegnat sig den liberala sidans sätt att argumentera, som utesluter all pröfning.
Jag ber emedlertid om tillstånd att återföra frågan till hvad den är, nemi.: huruvida Allm.
Beredn. innebär en garanti för folket, eller ej.
Den siste talaren har väl sagt, att den blott är en beredningsanstalt för målens föredragning i Statsrådet; men ändamålet är, efter min tanka, någonting helt annat, nemi. att Allm.
Beredn. skall, såsom auetoritet, yttra sig öfver hvarje mål, så att, sedan statssecret. föredragit sin tanka, skola Beredn:s ledamöter säga sin.
När 1111 dessa ledamöter, som vanligen äro tagna bland personer, hvilka ge - Pen 9 Odel)er f. tji. nomvandrat embetsma n nas trä ten och känna lagarna, — när nn dessa, säger jag, lusi Ivo tera statssecret. och visa, atl han glömt författningarnas föreskrift, kan man då neka, att härigenom en annan mening, än den mägtige statssecretts, får tillfälle att framkomma tili Konungen på en väg, sorn tillhör folkets sida (ty statssecret. kan stundom hafva sin egen sida, i motsats mot folket); och jag frågar ytterligare, om man då kan neka, alt Allin.
Beredn. är en garanti för lolli e t ?
— Ali följer i ordningen att upptaga de motskäl, sorn här blifvit framställda af Frih.
Ehrenborgh, hvars åsigt jag bemödat mig att uppfatta så noggrannt som möjligt, och för hvilken uppfattning jag nu går alt redogöra.
Ehrenborgh har sagt, att sättet för reg.ärendernas beredning ej borde föriskrifvas, ulan öfverlemnas till Konungen, och att Uisk. derföre inskränkt sig till stadgandet, att upplysningar skola infordras från vederbörande embetsverk; men när jag eftersinna!', att constitutionen sjelf är en controll emellan folk och Regering, har jag ej särdeles skäl att tacka för TJlsk:s uteslutande af den här i fråga v ar conlrollen ur grundlagen och jag skulle äfven, med Frih.
Ehrenborghs tillårtelse vilja sätta i tvifvelsmål, huruvida Utskrs mening någonsin varit att till Konungen öfverlemna, om någon Allra.
Ärcndernas
Beredning skall linnas e|ler icke; ty då borde en sådan mening hafva varit uttryckt.
Hvad nu vidare kraftlösheten angår, torde det blifva nödigt att undersöka, om Regeringen verkligen blir stark derföre, att Beredningen borttages?
Å ja, jag vill medgifva det, men tillika, att man öppnar vägen för despotismen.
Beträffande derefter tryckfrihet ten, som äfven blifvit åberopad, har den värde talaren härvid så der temligen huggit yxan i sten, som man säger; ty jag behöfver blott erinra, att det finnes förbjudet att trycka Statsrådets prot., och om således föredraganden endast har att nedlägga skälen för sitt tillstyrkande i dessa prot., huru skall då tryckfriheten kunna verka, der den icke finnes.
Det har äfven blifvit sagdt, att målens föredragning i Beredningen föranleder till tidsutdrägt, och den värde talaren har med en sjelfförsakelse, sorn bör värderas, erkänt, att lian, såsom statssecreterare, ofta förbigått Beredningen.
Om så ar, kan jag blott beklaga det, emedan jag anser det vara illa gjort; men jag ser emedlertid häruti ett skäl för den värde talarens ifriga försvar af Utsk:s förslag.
Jag skulle dock tro, att Nationen slädnät i större förbindelse hos Utsk., om det i stället föreslagit en förbättring af den befintliga inrättningen.
— Slutligen har jag blifvit upplyst derom, att jag icke får begära afslag på Utsk:s betänk., och jag skall rätta mig derefter; men om jag får säga ja, måtte jag val äfven få säga nej, och jag inskränker mig derföre till den begäran att få säga delta nej ju förr, ju hellre.
Grundlagens uppfattning af Ailm.
Arendernas Beredn, synes hafva bort gifva vid han - Den 9 O elonér f. m. >97 den, hvad meningen med denna inrättning varit, nemi. att vid föredragning i Statsrådet alla handlingarna i hvarje mål icke skulle behöfva uppläsas, utan att de på förhand vore genomgångna och en promemoria öfver innehållet upprättad på sida om och således till controll på statssecreteraren.
Så enkel är denna inrättning, och det är ett missförstånd, tilläfventyrs härrörande från dess collegiala form, om man tror, att den hos sig innebär något af domstol med omröstnings-- rätt.
Den hade blott att uppfatta handlingarnas innehåll i möjligaste korthet och att deröfver upprätta skriftliga promemorier, som borde till riktigheten vara bestyrkta af flera, till controll emot föredraganden, om hans uppfattning vore missledande.
Efter denna uppfattning tror jag, att Allm.
, långt ifrån att förorsaka långsamhet, skulle bidraga till skyndsamhet i statssecreter:s göromål, enär han aldrig skulle behöfva alt genomgå handlingarna hemma, utan kunde göra det i Beredn.
Jag medger dock, att Berednrs ledamöter på detta sätt skulle komma att få en ganska stark sysselsättning, och att de således behöfva en annan löningsstat, än den närvar.
— Hvad jag nu anfört gäller sjelfva institutionen; men efter mitt sätt att tyda grundlagen kan jag ej bestrida, att då ConstitUtsk. nu föreslagit Allm.
Berednts borttagande, bör detta förslag blifva livilande till nästa riksdag.
Jag har också egentligen begärt ordet endast för att göra en anmärkning emot Utsk:s redaction uti io §, hvilken jag tror mera lämpligt borde lyda sålunda:
Innan ärenderna hos Konungen i Statsrådet föredragas, sk <3 la de, genom nödiga upplysningars in hem tande från vederbörande embetsverk, dertill beredas.
Jag anser nemi., att orden: af den föredragande, kunna utgå, såsom obehöfliga.
Ej utan en viss förundran har jag hört en talare nu yttra sig med så mycken ömtålighet för folkets garantier, oaktadt samme talare i sista plenum, då direct fråga var om dessa garantier, förklarade dem öfverflödiga och ansåg de moraliska garantierna vara de hufvudsakliga.
Han tyckes nu fusta mycken vigt vid bibehållandet af Allm.
Ärendernas Beredn.
Hvar och en, som är något närmare bekant med göromälen derstädes, skall likväl, såsom jag hoppas, snart inse öfyerflödigheten af denna inrättning.
I allmänhet kar. jag cj gilia, att stadgandes) linnas i grundlagen, som aldrig efteriefvas eller kunna efterlefvas, och detta är händelsen med stadgandet i nu gällande io § Iteg.F., att aba mål skola till föredragning inför Konungen beredas af 8 dertill utsedda- personer jemte föredraganden; ly om detta efter ordalydelsen skulle iakttagas, förmodar jag, att statsmachinen innan kort skulle afstadna, enär det är intet tvifvel, att om denna omgång ansågs såsom en conditio sine qua lion för hvarje inål, skulle intet ärende på mindre än en månad kunna afgöras, Man har anfört såsom hwf* Pen g O c toker f. m. vudsakligt sk lil för Allin.
Berednts bibehållande, att hvar och en äger trycka dess prot., och jag fäsler visserligen lika mycken vigt vid tryckfriheten som någon annan, sä att, om någon verklig garanti läge uti denna rättighet att trycka Berednts prot., skulle jag tveka att tillstyrka inrättningens upphäfvande; men då erfarenheten visat, att intet enda i Beredn. hållet prot. blifvit från trycket utgifvet, synes detta tillräckligen ådagalägga, att ingenting säideles upplysande der står att upphemta.
Det är för öfrigt allmänt bekant, att inga andra mål föredragas i Beredn., än besvärsmålen eller enskilda personers klagomål öfver embetsverkens beslut; och dessa, ehuru de kunna vara af mycken vigt folden enskilde, äro likväl af mindre vigt för det allmänna i jemnförelse med öfriga reg.ärenden.
Då således ingen föreskrift finnes, som hindrar föredraganden att omedelbarligen i Statsrådet föredraga de mål, deri han ej vill att allmänheten skall känna hans tillstyrkanden, visar allt detta, hvarföre
Berednts prot ej äro särdeles eftersökta af allmänheten.
Det har blifvit sagdt, att Beredn:s personal tages från embetsmannaclassen, och det är väl sannt, att dessa personer förut varit begagnade i allm. värf; men merendels hafva de ej varit anställda på sådana platser, der de kunnat inhemta de kunskaper, som talaren förutsatt.
Erinrar man sig, hvilka personer ej blott för närvar., utan äfven tillförne utgjort ledamöterna af Alim. Beredn., linner man, att största delen lillbragt sin tid på utländsk ort, der de kunnat inhemta föga kännedom om våra kamerala och ceconomiska förhållanden, så att om icke större kännedom lunnes hos Statsrådets egna ledamöter, alltför litet vore vunnet med de upplysningar, som af Alim.
Beredn. meddelas.
Man har vidare sagt, att Berednts indragning skulle öka Regeringens magt; men detta kan jag ej finna, och ännu mindre, att dess bibehållande påskyndar ärendernas gång, hvilket för mig är alldeles ofattligt.
På dessa skäl, och då jag anser sådana pensionsplatser, som jedamotskapet i Allm.
Beredn. för närvar, är, så litet som möjligt böra finnas och allramjnst böra upptagas i grundlagen, tillstyrker jag antagandet af Utskts förslag.
Jag hemställer likväl, om icke ett tillägg dervid är af nöden.
Det är bekant, att nästan alla mål nu förekomma i en sä kallad Statsrådsberedning, innan de föredragas i Conseillen, och nödvändigheten påkallar det för vidlyftigare mål; men då jag anser nuvar.
Statsrådsberedningen stridande mot hittills gällande grundlag, synes det ej vaja ur vägen, att ett särskildt stadgande derom intages.
Jag vågar derföre föreslå, att R. o Ad. må såsom sin geniensamjna tanka antaga följande tillagg i io § Reg.F.: (kland Statsrådets ledamöter nämne Konungen en prdförande, hvilken, så ofta ärendernas beskaffenhet sådant fordrar, jemväl äger sammankalla (Statsrådet till en särskild Statsrådsberedning.
Den 9 Octo b er f. m. ■99 I anledn. af Frih. Cederströms förslag att ur Coust ii.- TJtsk:s redaction utesluta orden: af den föredragande, får jag förklara, att jag är af stridig tanka och anser nödvändigt, alt dessa ord qvarstå, emedan det annars skulle kunna blifva en skyldighet för embetsverken att i stället för föredraganden bereda målen, hvilket jag ingalunda anser lämpligt.
Jag anhåller altså om Hr Gr. o. Landtmrs propos. på det förslag, jag tagit mig friheten framställa.
J?ig skall ej ingå i den controvers, som uppkommit emellan tvenne varda ledamöter, desto helhe som hegge synas mig hafva inblandat åtskilliga nersonalileter, som icke höra hit; men angående sjelfva hufvudfrågan anhåller jag att få yttra några ord.
Jag har redan vid ett föregående tillfälle framställt skälen, hvarföre jag, med erkännande af Allm. beredn:s nytta i öfrigt, anser den, såsom utgörande en tillökning i instansernas antal, hafva ett menligt inflytande på arendernas skyndsamma gång; och jag får nu blott tillägga, att den s. k.
Statsrådsberedningen icke heller är annat än ett sätt att bereda målen till föredragning i Conseilien.
De anmärkningar, som der göras och godkännas, intagas i ett prot., deri ofta förekommer detsamma som i Beredn:s prot., flera upplysningar infordras o. s. v., hvadan jag icke med den siste talaren kan finna, alt denna Statsrådsberedning ar grundlagsvidrig, utan blott en sammankomst af Statsrådets ledamöter för målens beredning, hvilken, efter min tanka, bör kunna göra Allm, Biredn. öfverflödig.
Ehrenborgh har, på grund af egen erfarenhet såsom statssecret., gjort den riktiga anmärkningen, att grundlagen val bjuder, att aila mål skola, innan de föredragas inför Konungen, förekomma i Bereda., men att 25 års erfarenhet visat detta vara omöjligt.
Den har också visat, att statssecret:nes tid hittills icke medgifvit dem att personligen föredraga i Allm.
Beredn., och nu tillkommer ännu en annan ganska vigtig omständighet, sorn jag, då jag kanner förhållandet, ej tvekar att uttala, nemi. att göromälens mängd hädanefter skulle göra det ännu svårare att iakttaga föreskrifter 0111 målens föredragning först i Allm. Beredn.; ty då Statsrådets ledamöter hädanefter skola blifva föredragande, med skyldighet derjemte att alltid deltaga i Conseilien, frågar jag, huru det väl skall blifva möjligt för dem att dessutom medhinna föredragning i Allm.
Detta anser jag vara ett ganska vigtigt skäl för Berednts borttagande, och jag biträder således för min del Utsk:s förslag i afseende på den nu förevar. 10 §.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum lomme att forisättas i eftermiddag kl. 5.
Boye synes hafva ined sm vanliga skicklighet sökt afleda ämnet från allvar lill skämt; jag skulle likväl ej tro, att saken vinner derpå, äfven med 300'
Den 9 October i. ni. den största skick!igliet.
Hvarken lynne eller förmåga gör mig lysten att här prunka med ord i stället för sak; jag är dessutom öfvertygad, att det icke är med orden, som man hänför detta inis, ty erfarenheten har visat mig, att det ej är phraserna, som här verka, utan verkliga skäl
Utan att sålunda tro mig med de ord, sorn Frih.
Boye behagat åter upprepa, kunna hänföra hvarken det
Stånd, inför hvilket jag talar, eller den publik, som åhör oss, måste jag ånyo upprepa, hvad jag nyss anfört.
Jag har sagt, att Regeringen genom detta stadgande örn alla måls föredragning i Allm.
Beredn. blifver kraftlös, och jag stödjer mig derpå, att institutionen alldeles icke varit ämnad till hvad Frih.
Cederström antydt, ehuru han tilläfventyrs, likasom jag, ansåg §, då den antogs, syfta derhän.
Till föredragning hos Konungen i Statsrådet skola ärenderna, sedan nödigaupplysningar deröfver från v ed e r b ör a n d e C o 1 legi er ach embetsman blifvit infordrade och inkommit, beredas af den föredragande statsse cr eter a ren eller den, hans tjenst förrättar, samt 8 skickliga och oväldiga mäll, 4 af frälse och 4 af ofrälse stånd.
Ilade § stadnat der, så hade man blott angifvit detsamma, som Uisk. nu haft för afsigt, att nemi. låta det bero på Konungen att bereda ärenderna på sätt honom godt syntes.
Men nu tillädes i §; dem förord ne Konungen att utgöra Rikets Allm.
Är enders Beredn.; bibehållande dervid de, som i tjenst äro, sina i n n eli afva rfd e embeten och beställningar.
Till det pr o t., som uti denna Al lm.
Ber ed n. föres, afgifve uti alla der förekommande mål den föredragande och de öfriga ledamöterna sina yttranden, hvilka sedermera hos Konungen i Statsrådet komma alt anmälas.
Detta tillägg har af Beredn. gjort ett fullständigt Coll:m, men med högst inskränkta löneförmåner, emedan de ledamöter, sorn äro i tjenst, derjemte få behålla sina andra embeten.
Men sä länge ett så beskaffadt Coll:m linnes, med rättighet för ledamöterna att nedskrifva hvar sina tankar öfver hvarje inål, och med rätt derjemte att betänka sig, så ofta de behaga, hemställer jag till Frih. Boye sjelf, som så länge varit embetsman och äger förmåga att bedöma förhållandet, om ej kraftlöshet skall inträda i behandlingen af mål, som ofta fordra expedition på dagen.
Detta är också anledningen, hvarföre det ej varit möjligt att sätta stadgandet i verkställighet; och jag vädjar till hvem som helst att säga, om detta grundlagsbud någonsin blifvit i all sin stränghet fullgjordt.
För min del har jag förklarat, att jag icke såsom statssecret. fullgjorde det, och jng mäste förblifva vid den tankan, att det är oriktigt att hafva ett grundlagsbud, som är omöjligt att verkställa.
Boye har nu, såsom vid sista riksdagen, framkommit med Dcu 9 O c t oljer f. m. 201 med det argument, att säkerheten skulle ligga i tryckningen af Berednls prot.
För min del anser jag ej farligt, om grundlagen skulle medgifva tryckning äfven af Stätsrådsprohn, och jag går ännu längre, då jag anser, att några prot. i Statsrådet kanske alldeles icke beliöfdes, helst man nu står på den punkt, att publiken i allt fall vet nästan allt, sorn skef i Statsrådet; och under sådana förhållanden lärer man lätt inse, att tryckningen af Berednrs prot. icke utgör någon ytterligare säkerhet af någon särdeles kraftig beskaffenhet, hvartill jemväl kommer erfarenhetens vittnesbörd, att, så vidt jag vet, intet Berednrs-prot. annu blifvit tryckt.
— Men att, såsom I3r Stuart tillstyrkt, föreskrifva en särskild Statsrådsberedning linner jag ej heller ändamålsenligt, åtminstone i den nu förevar. § af grundlagen.
Må den nu existerande Statsrådsberedningen förblifva i sin r.uvar. form under nuvar.
Regering, då Konungen, ej känner språket; men i framtiden tviflar jag, att en Statsrådsberedning skall behöfvas, och då jag ej vill hafva en styrande Minister-conseil, anser jag ej heller rätt att bilda en på förhand öfverenskommen tanka lill prot. inför Konungen.
Jag skall emedlertid ej upptaga tiden längre, men hoppas, att grundlagen måtte följas i afseende på den propos., som kommer att framställas, och att Frih.
Boye således, i fall han vill göra anmärkning mot Utsk:s förslag, måtte framställa den i sådan form, att grundlagsenlig propos. derå kan ske.
Jag medgifver gerna, att föreskriften i io § hittills icke kunnat i allo verkställas för reg.ärendernas mängd; och jag skulle hafva svårt att begripa, huru 1809 års lagstiftare kunde vidtaga ett sådant stadgande som det ifrågavar., om jag ej föreställde mig, att de, genom fördubblingen af statssecreterarnes antal, trott sig desto säkrare bereda en möjlighet till alla reg.- ärenders föredragning i Beredn., sorn de ej kunde förmoda, att dessa ärenden skulle växa till en sådan ofantlig mängd, som nu skett.
För min del har jag länge umgåtts med hoppet, att något medel skulle kunna utfinnas till förminskande af reg.bestyrens mängd; och jag har härvid förnämligast satt mitt hopp pä landtdagarna, hvilka jag föreställt mig skulle kunna upptaga provinsernas enskilda ceconomiska mål och, i förbindelse med en verkställande committé' under landshöfdingarnas inseende, befria Regeringen kanhända från T9^:delar af den mängd små mål, som nu måste afgöras i Statsrådet.
Då emedlertid det nu endast ar besvärsmål, sorn föredragas i Beredn., finner jag betänkligt att borttaga den, emedan den utgör en säkerhet för rättssökanden, att han enl.
Tryckfrihetslagen kan få se, huru ärendet blifvit boredt för att framläggas för Konungen.
Det har väl blifvit sagdt, att denna inrättning skulle medföra för långt uppehåll i målens afgörande; men jag har funnit mål, som, efter att i4 H. aS aoa Den 9 Oclobcr f. m. hafva blifvit fullt utagerade i Beredn., ändock ej blifvit föredragna i Statsrådet på 4 ända till 6 eller ännu flera månader.
Långsarnheten ligger således icke i Beredn., utan i brist på verksamhet hos de föredragande; och kraftlösheten tror jag icke kan öfvervinnas blott genom arbetets förökning.
Det har äfven blifvit sagdt, att den säkerhet, Beredn. medför, ej skulle behöfvas, så länge tryckfrihet finnes.
Men jag frågar: livar skulle väl, utom Beredn., tillgång finnas till de handlingar, som skola tryckas?
Det förekommer mig för öfrigt oväntadt att nu höra tryckfriheten prisas såsom en garanti för Svenska folkets frihet från det håll, hvarest man ifrigast arbetat på dess inskränkning.
Jag finner således betänkligt alt biträda Utsk:s förslag i denna del, desto hellre som jag tror, att Beredn. kan i framtiden blifva ännu bättre, än den tilläfventyrs nu är, och i samma mån då medföra mera nytta.
Äfven med äfventyr att föröka Hr Stuarls förundran skall jag upptaga den del af hans yttrande, som innefattar denna förundran, och förklara, att orsaken, hvarföre jag bestridde det förslag, som förevar i sista plenum, var den, att jag ansåg detta förslag icke innebära någon garanti för folket; och jag förmodar, att jag äfven är berättigad att hafva min öfvertygelse.
De, som då förfäktade förslaget, ansågo sig visserligen vinna stor popularitet och ådagalägga stor benägenhet att försvara folkets sak; men jag önskar, att folket ej på dem må tillämpa den gamla regeln: qui prouvent trop, ne prouvent lien. — Frih.
Ehrenborgh har sagt, att Beredningen ej uppfyller sitt ändamål, d. v. s. att den icke uppfyller allt, hvad deraf kunde väntas; men jag skulle tro, att man derför icke bör försaka, hvad man har.
Frih. har derjemte framställt ett skäl, som Hr Cederschjöld, efter min tanka, nog hastigt antagit, nemi. att målen nu för tiden skola vara för många.
Jag skulle härtill kunna säga, att om ej alla mål kunna föredragas i Beredn., be visar det intet emot nyttan deraf, att åtminstone några blifva föredragna; men målen äro i sjelfva verket icke för många, om ej magtbegäret hos statssecret. ökade dem.