Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får dessutom nämna, att det ganska riktigt blifvit anmärkt, att flera tryckerier kunna på samma gång behöfva anlitas; stundom kunna 5, 6 ä 8 vara nödiga.
Men det torde vara svårt för Utsk, att contrahera med så många boktryckare; och då den, jag uppgifvit, velat åtaga sig att ansvara för tryckningen, blir det ju hans sak att uppgöra med andra, så att han kan uppfylla sitt åtagande.
Jag skulle således tro det vara bäst att uppgöra med en; och jag anhåller, att jemväl detta yttrande må bordläggas.
Företogs till remitterande K.
M:s d. 4 och 8 dennes på bordet lagda Nåd.
Skrifvelse med förslag till lag för banken m. m.
Gr. von Schwerin, Fredr.
B o g is laus, hade inlemnat ett så lydande anförande:
I afseende på verkställigheten af de beslut, som vid 182g och i83o årens Riksdag fattades, att nemligen det moratorium, som d. 18 Mars 1818 utfärdades för R.
St:s Bank, skulle upphäfvas samt Banken tillförbindas att på dag, af K.
M. genom allmän kungörelse dertill bestämd, sina sedlar och förbindelser med Svenskt silfvermynt inlösa efter 128 sk. eller 2| R:dr specie i sådana sedlar för 1 R:dr i silfver, efter den, med afseende på slagskattens beräkning i myntet, af K. M. och R.
St. förändrade 1664 års myntfot, hafva R.
St. under loppet af detta Riksmöte redan inhändigat 3:ne Nåd. Skrifvelse!-, nemligen: 1:0 Nåd.
Skrifvelsen af d. 8 Febr. 1834» hvaruti K.
M. förklarat, det K.
M. ansett nyttigt och nödigt, att de vid sista Riksdag föreslagna förändringar uti redactionen af 63 och 72 §5. af Reg.F. måtte till slutligt afgörande, så snart som möjligt, företagas; 2:0 Nåd.
Skrifvelsen af d. 8 Febr. 1834 7 hvaruti K.
St. sin åsigt tillkänna, att ytterligare silfverköp icke är at nöden, för att i verkställighet sätta myntbestämningslagen af d. 1 Mars r83o, samt att i K.
M:s tanka således intet hinder förekommer för Bankens öppnande till utvexling af silfver sednast d. 1 näst.
Juli; 3:o Nåd.
Skrifvelsen af d. 3 Mars i834, hvaruti K. M. i nåder meddelar R.
Dess förslag till lag för Banken.
Den ii Mars e. va.
Direct ledande till målet, nemligen till verkställigheten af en för 4 år sedan redan besluten lag, synes mig vara, om R.
St. skulle behaga instämma uti den af K.M., uti den andra af Dess till R.
St. aflåtna Skrifvelse!', framställda tanka om Bankens öppnande till vexling d. i instund.
Juli; och jag underställer R. o. Ad:s bepröfvande, att till BancoUtsk. låta afgå dess anmaning: att, med förbigående tills vidare af alla öfriga, Bankens blifvande organisation rörande frågor, skyndsamligen inkomma med utlåtande och proposition till R.
St. till bifall åt K. M:s förslag, att Banken varder d. i Juli i834 öppnad till utvexling af silfver.
Uti ofvan åberopade andra Nåd.
Skrifvelse lyda orden sålunda: ”Bankens öppnande till utvexling af silfver, sednast d. 1 nästk.
Juli, efter det lag för Banken fastställd blifvit.”
Lag för Banken stiftades redan d. 1 Mars i83o; ingen yttrade då, att denna lag icke erbjöd garanti tillfyllest för en bättre tingens ordning, än som tillförne ägt rum. 7 §. af berörde lag åsyftar endast stadgars och reglementens bringande i öfverensstämmelse med de i denna lag fastställda grunder, icke en ny, än icke föreslagen, än icke fastställd lag.
Konungens här närvarande Rådgifvare torde finna nödigt, för tillvägabringandet af det förtroende, som fordrats, att här förklara, huruvida K.
M:s afgifna yttrande om Bankens öppnande till vexling d. 1 Juli är vilkorligt gifvet, d. v. s. än ytterligare beroende af den nu af Konungen föreslagna banklags antagande.
I sådan händelse måste jag fästa R. o. Ad:s och samtliga Ståndens uppmärksamhet på ordalydelsen uti förklarandet af d. 18 Mars 1818, enligt hvilket återkallandet af 1818 års moratorium är R.
St:s ensak, äfvensom derå, att, då det tillhörde R.
St. allena alt lofva och försäkra, löftets fyllande ej numera bör kunna möta något binder från annan sida.
Hvad som uti insigt och vishet kan finnas mera bos nuvarande lagstiftare, än hos 1829 års män, synes mig kunna göras gällande mera säkert, efter det att viljan att fylla gifven lofven och försäkran blifvit ställd undan vådan att rubbas, än om hvad som en gång förklarats vara allmän vilja skulle längre lemnäs en lekboll i egennyttans hand.
Sjukdom och ålder neka mig att verksamt deltaga uti en strid, som synes mig börja under ogynnsamma auspicier.
Men kunde jag det, jag vill det ej.
Att samvetsgrant fylla sjclfgifven lofven och försäkran är i mina ögon mera maktpåliggande, än att förmyndra för kommande tider, de der bättre än vi torde förstå hvad deras väl klöfver.
Gillas min känsla och åsigt, torde R. o. Ad. instämma ti ti min anmaning till BancoUtsk. att skyndsamligen inkomma med utlåtande, angående vexlingstidens utsättande till d. 1 instOnd.
Juli; oell torde R. o. Ad. jemväl finna lämpligt att i sådant fall derom underrätta sina Medständer. >58 Den 11 Mars c. m. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.:
Jag anhåller vördsamt, att vi måtte få fullfölja den marche i frågan, som vi anträdde under sista plenum.
Jag önskar nemligen, att vi först må afgöra formfrågan, eller om och hvart remitteras hör; och jag anhåller, att, sedan R. o. Ad. heviljat remissen, Hr Gr. o. Landtm, täcktes lemna mig ordet i hufvudsaken.
I formfrågan anhåller jag att nu få föreslå ett tillägg till proposition på remiss, något förändradt mot hvad jag i sista plenum hade äran framställa.
Jag föreslog då, att man skulle i propositionen inrycka, att oin 72 §:s nya redaction blefve i något Stånd afslagen, skulle de §§., som grunda sig påförutsättningen af bifall till sagde redaction, förfalla.
Deremot gjorde åtskilliga talare invändningar, och jag har nu så för,- ändrat mitt förslag, att ordet förfalla icke deruti finnes begagnadt, eller dertill, att It. o. Ad. måtte bifalla remissen med den förklaring, att om det förändrade redactionsförslaget blifvit i något Stånd afslaget, de §§. af banklagen, som då blefve stridande mot grundlagen, icke erfordra någon åtgärd.
I sista plenum yrkade jag remiss till BancoUtsk., men jag bestred då det särskilda tillägg, den-siste talaren ville föreslå uti remisspropositionen, och som jag tror på goda skäl.
Men sedan han nu ändrat det, finner jag tillägget fullkomligen lämpligt, och tillstyrker jag, att det måtte intagas i propositionen till remiss.
Jag skall också utbedja mig att, sedan formfrågan blifvit afgjord, få framställa anmärkningar vid lagförslaget.
Sedan R. o. Ad. genom sitt i dag fattade beslut om antagande af den nya redactionen till Reg.F. 72 §. kunnat närma sig till något slags form i den stora oformlighet, förevarande ämne företer, kan jag icke annat än instämma deruti, att remiss af den i Nåd. föreslagna banklagen må äga rum; och anser jag ganska lämpligt, att den åtföljes af den reservation, Gr.
Cronhjelm nu dicterat till px-otocollet.
Jag får anhålla om upplysning, huruvida underrättelse ankommit från de öfriga Stånden , om och på hvad sätt frågan angående förändring af 72 §, Reg.F. blifvit hos dem afgjord, och anhåller att sedermera få yttra mig i förevarande fråga.
Undertecknad Ridd.Secreter are:
I anledning af den begäran, som blifvit gjord om upplysning, huruvida underrättelse inkommit, om och på hvad sätt frågan om Reg.F:s 72 §. i de andra Stånden blifvit afgjord, får jag äran tillkännagifva, att ännu ingen officiel underrättelse derom till Riddarhuset ankommit.
Det är i anledning af förslaget, att ett tillägg eller, rättare, ett R. o. Ad. beslut skulle Den ii Mars e. m. affölja remissen, som jag anhåller få fasta Ståndets uppmärksamhet på innehållet af 44 §•
Der står: "Konungens Propositioner, äfvensom allmänna frågor, hvar"med förstås sådana, som kunna och höra komma under "samtliga RiksSl:s öfverläggning och pröfning, må ej i R.
"St:s plena till omedelbart afgörande upptagas, utan skola "öfverlemnas till utredande af behöriga Utskott."
I händelse det af Gr.
Cronhjelm föreslagna tillägg blefve bifallet, hade dock R. o. Ad. till omedelbar pröfning upptagit den frågan, huruvida någon del af K. M:s Fropos. skall handläggas.
Det vore olagligt; ty Konungens Propos. måste till Utskott öfverlemnas i det skick, den är, utan något undantag; hvaremot det, sedan Proposrn från Utskott återkommit, står RiksSt. öppet att deröfver utlåta sig.
Jag anhåller jemväl att, sedan remissen blifvit bilällen, få yttra mig i hufvudsaken, och tror icke, att denna remiss kan ske endast till BancoUtsk., utan derjemte måste afgå till LagUtsk.
Jag kan meddela den underrättelse, som jag inhemtat deraf, att jag sett voteringsprotocollen hos Borgare- och Bonde.Stm, att nemi. 72 §:s nya redaction af dessa Stånd blifvit afslagen.
Jag hemställer således, hvartill det skulle tjena att remittera Konungens ifrågavarande Propos., enär den till flera eller alla. hufvudsakliga delar stödjer sig på den förutsättningen, att sagda redaction skulle blifva bifallen och sedermera af Konungen sanctionerad.
Jag vill likväl icke, då jag tror det vara mindre grannlaga att vägra remissen, helt och hållet bestrida den; men jag får förnya min i sista plenum gjorda hemställan, att R. o. Ad. måtte remittera detta lagförslag till Constit.-, Banco- och LagUtsk:n, hvarigenom dessa Utsk. erhålla tillfälle att, hvart för sig, urskilja de stadganden och ärender i banklagen, sorn kunna med det ena eller andra Utsk:t hafva mer eller mindre gemenskap.
Jag anhåller således, att, om remiss bifalles, den må afgå till Constit.-, Banco- och LagUtsktn.
Jag har sökt uppgöra ett förslag till proposition å remiss, som, om icke de olika opinionerna älskade att strängt hålla sig till en förut fattad princip, skulle kunna sammanjemnka dem och genom en remiss leda till slut i denna fråga.
Cederström sagt, att nemligen 44§•
Riksd.Ordn. förbjuder att, utan remiss, till omedelbar pröfning upptaga någon Konungens Propos. är ganska riktigt; men jag hemställer till den värde Frih. sjelf samt R. o. Ad., om den proposition till remiss, jag föreslagit, innefattar ett omedelbart afgörande af Konungens Propos.
Jag tror, att deri icke finnes ett enda ord, som kan kallas afgörande, och jag åsyftar blott, att det betänkande, BancoUtsk. kommer att afgifva, måtte komma att stå i öfverensstämmelse med grundlagen, d. v. s. att BancoUtsk. icke genom den höga titeln af en Konungens Propos. måtte förle - i6o Den ii Mars e. m. das att inkomma med något betänkande, som strider emot grundlagen.
Den siste värde talaren får jag hänvisa till grundlagen, som säger, att remiss å en Konungens Propos. till Constit.- Utsk. icke kan äga rum, så framt icke den innehåller ett grundlagsförslag, som uti Gonstit.Utsk. skall beredas och sedermera hvila till nästa Riksdag.
Jag instämmer med denne talare deruti, att det vore ändamålsenligast att remittera detta förslag icke allenast till BancoUtsk., utan jemväl till LagUtsk.; men jag qvarstår vid den mening, att remiss bölske endast till BancoUtsk., emedan R. o. Ad. redan vid denna Riksdag fattat det beslut, att alla sådana frågor, som röra BancoUtsk. tillika med annat Utsk., böra remitteras endast till BancoUtsk., och att detta Utsk. sedermera får öfverlemna till de andra, hvad det finner röra dem.
På denna grund och då jag tror, att det tillägg, jag föreslagit, icke strider emot Riksd.Ordn., får jag ytterligare anhålla, att det måtte intagas i propositionen å remiss till BancoUtsk.
Genom en värd ledamot i detta Stånd har blifvit upplyst, att tvenne Stånd afslagit det hvilande förslaget till förändrad redaction af 72 §.
Reg.F. Jag begagnar detta tillfälle för att öppet förklara, det jag hoppas, att detta deras beslut varit grundadt på en sann öfvertygelse örn, att något verkligt godt skulle af ett sådant beslut härflyta.
För den nya redactionen har jag icke haft några farhågor; snarare hafva farhågor hos mig uppstått genom det beslut, dessa 2:ne
Stånd sägas i dag hafva fattat.
Men om vi än, på grund af hvad Hr Dalman sagt, skulle antaga, hvad vi icke oflicielt veta, att dessa Stånd alslagit den nya redactionen, anser jag det likväl icke vara R. o. Ad. förnekadt att remittera förslaget till Banco- och LagUtsk:n. Hr
Dalman har framställt förslag, att denna Proposition skulle remitteras till Gonstit.-, Lag-och BancoUtskm.
Jag har visserligen icke varit närvarande vid R. o.
Ad:s öfverläggningar vid mera än en Riksdag före denna; men jag vågar likväl yttra den öfvertygelse, att dessa Utsk. sällan varit sysselsatta med en och samma motion.
Synnerligen med hänseende till nu förevarande sak får jag fästa den värde ledamotens uppmärksamhet på 81 §.
Reg.F., der det heter: ”Vill Konungen hos R.
St. föreslå någon ändring i grundlagarna, höre han StatsRådet och öfverlernne sedan
Sin proposition, jemte StatsRådets tankar deröfver, till R.
St., som ”genast, utan att om denna proposition förut öfverlägga” etc.
Jag stadnar vid detta, emedan öfver denna Proposition blifvit öfverlagd! och sådant tillräckligen bevisar, att den icke bör kunna föras under samma kathegori med de mål, som till Constil.Utsk. skola remitteras.
På denna grund torde äfven remiss till Gonstit.Utsk. svårligen kunna äga rum, utan förenar jag mig med den ledamot, som Den il Mars e. m. 161 som ansett remissen till Lag- oell BancoUtsk:n böra ske.
Visserligen har jag äfven hört omförmälas, att under nu varande Riksdag den praxis blifvit antagen, att endast remittera till ett Utsk.; men jag är öfvertygad, att ärendernas gång ingalunda derigenom underlättas.
Detta blir måhända endast min öfvertygelse; men jag vågar likväl på grund deraf tillstyrka, att de mål, som tillhöra tvenne Utsk., måtte hädanefter remitteras till dem bägge, emedan, om Utsk:n vilja fullgöra sin skyldighet, målen derigenom kunna lättare behandlas, än när det ena Utsk. skall begära sammanträde med det andra.
Jag får derföre hos Hr Gr. o. Landtm, förnya min anhållan om proposition på remiss till Lag- och BaneoUtsk:n. Hvad det af Gr.
Cronhjelm föreslagna tillägget till propositionen vidkommer, anser jag detsamma öfverflödigt, emedan jag hyser den fullkomliga öfvertygelse, att någon grundlagsvidrighet i det betänkande, dessa Utsk. skola afgifva, i alla fall icke kommer att äga rum, utan alt Utsk:n, likaväl som R. o. Ad., ställa sig grundlagen till efterrättelse.
Jag har i förra plenum tagit mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att K. M:s Nåd.
Skrifvelse tydligen tillkännagifver, att det blott är ad notitiam, som detta lagförslag blifvit meddeladt.
Orden lyda nemligen så: ”Då till K.
M:s kunskap kommit, ”att man torde önska kännedom af detsammas innehåll, ”för att samtidigt med öfverläggningarna rörande Reg.F:s 72 ”§.
, har K.
M. härmedelst i Nåder velat meddela R.
St. ”sagda lagförslag.”
Det är således blott meddeladt till Ständernas kännedom.
Jag får derföre förnya min hemställan, att detta förslag, sedan det nu uppfyllt sitt ändamål, må läggas till handlingarna.
Att utan särskild instruetion remittera det till Utsk. vore vådligt; ty om Utsk. tillstyrkte dess antagande, blottställde man sig för möjligheten att på civil lagstiftningsväg erhålla en lag, som vore stridande emot grundlag:
Och följden kunde blifva alldeles densamma, äfven om Utsk. afstyrkte lagförslaget; ty Stånden hade ju då full rätt att afslå Utsk:s betänkande.
RiksStånden böra aldrig få sättas i tillfälle att kunna antaga en lag, som vore stridande mot grundlag.
Hvem svarar för, hurudan pluraliteten i Stånden kan blifva?
Det tillhör Landtm, och Talmännen att aldrig blottställa Stånden för möjligheten att fatta ett grundlagsvidrigt beslut.
Hvilken annan utgång saken kan få, än den jag föreslagit, får jag till protocollet på förhand anmäla min i'eservation deremot.
Jag mötes, då jag uppträder för att tala i detta ämne, af den, om jag så får säga, invändning, den reservation, som den siste talaren framställt.
Jag kan icke dela bans tanke.
Jag tror, att den härrör deraf, att den värde 4 H. 21 Den ii Mars e. ra. ledamoten icke för sig sjelf tillräckligen afskiljt tvänne frän hvarandra likväl ganska skiljaktiga omständigheter af grundlagen.
Genom den underrättelse, vi äga och till hvilken, ehuru den icke är oflicielt gifven, jag dock icke sätter något tvifvel; genom underrättelse derom, att den nya redactionen till 72 §. är af två Stånd afslagen, genom denna kunskap är de facto allt, som innefattar grundlagsfråga i lagförslaget, undanröjdt; men detta förslag innehåller liera andra delar, som icke stå i sammanhang med grundlagen, och dessa hafva kommit till oss på ett ganska grundlagsenlig! sätt. K. M:t har till oss skickat Högsta
Domstolens yttrande jemte motiverna till lagförslaget.
Jag tror vi icke kunna stå till ansvar för, om vi lägga till handlingarna en sådan communication från Konungen.
Jag tror vår pligt är att remittera till handläggning denna, likasom alla andra lill oss ankommande K. M:s Propositioner, angående civil lagstiftning.
När jag således frigjort mig från denna invändning, öfvergår jag till en annan, som blifvit gjord af Hr Dalman.
Jag är honom förbunden, för det han sjelf gifvit mig ett skäl att bestrida hans begäran; han har nemligen underrättat oss, att grundlagsfrågan är förfallen.
Från denna organiska lag ar således lätt att afskilja, hvad som angår grundlagen.
Jag önskade väl veta, på hvad grund Hr Dalman vill, att Constit.Utsk. skall yttra sig öfver en fråga, sorn förfallit.
Jag anser derföre icke rimligt, att sådant remitteras till Constit.Utsk.; men jag emottager gerna rättelse, isynnerhet då det nu utgör en genväg lill ändamålet.
Cederström för den upplysning, han gifvit mig, och jag tviflar icke, att ju Banco- och LagUtskm, när de altså få remissen, skola sjelfmant underlåta att handlägga de delar, som angå grundlagsfrågan.
Jag tror numera, att det tillägg, Gr.
Cronhjelm föreslagit, hr onödigt.
När remissfrågan är afgjord, reserverar jag mig rättighet att yttra mig i liufvudsaken.
Jag skulle visserligen allrahelst förena mig med Hr Cederschjöld i dess önskan, att K. åhs Förslag måtte läggas till handlingarna; men jag förutser, att remiss icke kan undvikas, och vill derföre, att den skall ske åtminstone till behöriga Utsk.
Många skiljaktiga meningar hafva blifvit yttrade, i fråga om hvart remiss borde afgå.
I det fallet torde 2,g §.
Riksd.Ordn. 3 mom. lemna någon ledning.
Der står: ”Då hos RiksSt. olika meningar uppstå, ”angående nya Utskrs tillsättande, eller till hvilket Utsk. ”uppkomna frågor och ämnen böra remitteras, och Stånden ”ej genom bestämd pluralitet kunna skiljaktigheterna afgöra, ”äge då Constit.Utsk. att med lt.
St:s rätt och i deras ställe ”derom besluta.”
Jag skulle således tro, att om en votering här lomme i fråga, borde den först anställas deröfver, om icke målet måste hänvisas till Constit.Utsk., för att afgöra lill t
Den ii Mars e. m. i63 hvilket Utsk. remiss bör liga rum.
Om Constit.Utsk., vid prof ningen af denna fråga, ansåge Konungens förslag stridande emot grundlagen, torde Utsk. icke underlåta att derom göra framställning till It.
När Konungens förslag tydligen involverar en förändring af den nu gällande 72 §.
Rcg.F., och när detta förslag, enligt hvad Konungens Rådgifvare sjclfve yttrat, blifvit uppgjordt under förutsättning af cn annan redaction, än den vi nu fått behålla till följd af två Stånds derom fattade beslut
;så hemställer jag, huruvida det kan vara öfverensstämmande med grundlag, att öfverlemna målet lill något annat Utsk. än Constit.Utsk., för att afgöra hvad som i förslaget strider eller icke strider emot grundlagen.
Jag linner icke i grundlagen någon annan auetoritet än ordföranderna i Stånden och Constit.Utsk., som kunna bestämdt afgöra, om ett ämne, en proposition, är stridande mot grundlagen eller icke.
När således Hr Gr. o. Landtm, icke finner sig förhindrad att meddela proposition på remiss af delta förslag, skulle jag tro, att ingen annan utväg finnes, för att få afskiljdt livad som är stridande emot grundlagen, än att remittera frågan till den andra auetoriteten, som äger att bedöma en sådan fråga, nemligen Constit.Utsk.; men sorn jag icke så noga granskat förslaget, att jag vet, om alla dess stadganden, eller endast första afdelningen deraf, äro grundlagsstridiga, tror jag, att man kan begagna samma method, som förut varit använd, nemligen att remittera till alla de Utsk., hvilkas befattning målet kan tillhöra.
Jag påminner 111ig, att vid sista Riksdagen Konungens Proposition om prestval, ehuru icke bestämdt åsyftande förändring af grundlagen, blef remitterad till Constit.-och LagUtsk:n.
När således remiss kunnat ske till Constit.- o. LagfJtskm, vet jag icke, hvarföre den icke nu kan ske till Constit.-, Lag- och 15ancoUtsk:n.
Jag kan följaktligen icke frångå den hemställan, jag gjort, under den reservation, att jag likväl helst önskade, att detta förslag, såsom formstridig!;, sedan det nu är kändt, att den föreslagna förändringen i 72 §.
Reg.F. förfallit, lades till handlingarna; men som jag icke har något hopp, att denna önskan skall realiseras, vill jag, som sagdt är, att remissen skall blifva lagenlig.
I händelse R. o.
Ad. hade afslagit 72 §:s nya redaction, skulle jag måhända varit villig att, på grund af de af Hr Cederschjöld anförda verba formalia i K. J\I:s Skrifvelse, billiga hans förslag; men sedan R. o. Ad. bifallit nya redactionen af 72 §., kan jag för ingen del instämma deruti, att förslaget lägges till handlingarna.
Här har väl af en värd ledamot blifvit upplyst, att samma redaction i andra RiksSt. blifvit afslagen; men ingen officiel underrättelse derom har hit ankommit, och jag äger således icke någon annan anledning än min enskilda öfvertygelse örn den värde ledamotens sannfärdighet för att antaga, att sådant verkligen skett.
På denna grund var det ock, jag nyss i64 Den ii Mars c. m. yttrade, att remiss borde ske till Banco-och LagUtsk:n. Hr Dalman har vidhållit sitt yrkande om remiss till Constit. - Utsk. och förklarat, att mindre kännedom af förslagets detailler gifvit honom anledning dertill.
Jag skulle förmoda, att förslaget icke ur främmande för Hr Dalman.
Då det föredrogs, voro de anmärkningar, han aflemnade, de utförligaste, som gjordes, och jag påminner mig, att de till och med upptogo åtskilliga redactionsfel.
Jag är derföre öfvertygad, att Hr Dalman tillräckligt känner förslaget, för att kunna yttra sig och fatta sin öfvertygelse, till hvilket Utsk. det bör remitteras.
Han har såsom stöd för en remiss till Constit.Utsk. åberopat 3 mom. af Riksd.Ordn:s 29 §.
"Då hos RiksSt. olika meningar uppstå ang:de nya Utskts "tillsättande”.
Men de af Hr Dalman föreslagna äro icke nya Utsk.; de äro alla upptagna i grundlagen och kunna således icke komma under kathegori af nya Utsk.
Icke heller synes slutet af morn. vinna i detta fall någon tillämpning för Hr Dalmans yrkande.
Jag fortfar derföre att bestrida remiss till Constit.Utsk., under förklarande, att jag är fullt öfvertygad, att icke någon ordförande eller ledamot i de Utsk., jag föreslagit, skall underlåta att iakttaga grundlagens stadganden, och att den civillag, som kommer att föreslås, skall stå i parite' med grundlagen.
Hvad prestvalsförordn. angår, har jag mig ej bekant, huruvida den blef remitterad till Constit.- och LagUtsktn, och anhåller jag att derom af Ridd.Secreteraren erhålla upplysning; men om också förhållandet varit sådant, anser jag detta icke utgöra någon grund, hvarför banklagen nu skulle remitteras till Const.Utsk., utan tror jag Banco- och LagUtskm vara fullt qvalificerade att kunna behandla denna fråga.
Undertecknad Ridd.
Seer et er ar e:
I anledning af den upplysning, som blifvit begärd af Gr. von Fersen, huruvida den vid sista Riksdag till R.
St. öfverlemnade prestvalsförordn. blef remitterad till Constit.- och LagUtskm, får jag
Uran tillkännagifva, att med denna K. M:s Proposition öfverlemnades 2:ne alternativa förslag; det eria förslaget med förutsättning, att ingen förändring i grundlagen skulle ske; det andra med fråga örn en sådan förändring.
Det var af sådan anledning, som förslaget, på sätt en ledamot af H.
Ståndet uppgifvit, remitterades till Constit.- och LagUtskm, Hr Cederschjöld:
Några värda ledamöter hafva nu i detta plenum, likasom en af Konungens Rådgifvare i det föregående, velat lugna mig med den försäkran, att det vore omöjligt för något Utsk, att uppgifva ett förslag till banklag, som vore stridande mot grundlagen, och att således, om nya redactionen till 72 §. verkligen skulle finnas vara af något Stånd afslagen, det också vore omöjligt, att något af det, som i banklagen finnes intaget af den nya redactionen till sagde skulle kunna framläggas för Stånden såsom för - Den ii Mars c. ni. i65 slag lill banklag; men jag får fasta uppmärksamhet på de K. M:s Nåd.