Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ar det lämpligt eller icke, att, sedan ett grundlagsändrings-förslag blifvit hvilande, hvilket bestämmer, att vissa besvärsmål skola afsöndras från Regeringen, för att öfverlemnas till en serskild RegeringsRätt, men att genom en af K. M. och R.
St:r gemensamt stiftad lag skall bestämmas, hvilka af dessa besvärsmål böra afsöndras, är det då lämpligt att hos K. M. anhålla, att han täcktes fram - Den 18 Oktober f- m - 317 ställa förslag till en sådan lag, alt han ville säga, hvilka raal K.
M. vill behålla och hvilka sorn skola öfverflyttas?
Ar det lämpligt att göra en sådan begäran eller icke?
För min del tror jag det vara lämpligt och hoppas äfven, att R. o. Ad. är af sådan tanka, så mycket mer som R. o. Ad., när fråga var om det föregrde grundlagsförslaget, ansåg lämpligt, att hos K.
M. begära utarbetande af ett förslag till civil-lag i ämnet.
Propos. till bifall å förevandé Mern. blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande.
Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld begärde votering.
Uplästes lill justering och godkändes följande votens-propos.:
Den, som bifaller Coust.Utsk:s Mern.
N:o 56, löstalja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde Mern. af R. o.
Vid den sedermera anställda voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med 27 Ja emot 18 Nej.
Jag anhåller att få reservera mig mot det Högh Ståndets beslut, emedan det innefattar R.
Sf:rs anhållan, för den händelsen de vid nästa Riksdag antaga ett grundlagsförslag, att Konungen täcktes låta utarbeta en stadga, med R.
St:r likväl förbehållen rätt, alt slutligen afslå alltsammans.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 11 och 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 311, i anledn. af erhållen ålerremiss å Utlåt.
Dä StatsUtsk. i denna fråga först afgaf Alem., förevar hos R. o. Ad. en öfverläggning, med anledn. deraf, som visade, alt det anslag, hvarom nu är fråga, vore af nödvändigheten päkalladt, såvida icke man vill att ett samladt kapital för en välgörande inrättning och pensionskassa skall förminskas och tillgångarne för pensioneringen derigenom blifva otillräckliga.
Det torde vara öfverflödigt, att nu uprepa alla de omständigheter, som då togos i öfvervägande.
Det yrkades då af flera, att Utsk. skulle, vid målets återförvisande dit, vidgå en Utsk:s Mern. bifogad reservation, innehållande att 5000
R:dr borde anslås, såsom eli årligt bidrag till Tullverkets pensionskassa, utgörande den brist, som man under hvarje af de nästkommande åren kunde förutse eljest skulle upkomma vid pensioneringen.
Derigenom vore likväl icke pensionskassan försatt i det tillstånd, alt hon framgent skulle med detta anslag kunna 318 Den 18 Oktober f. m. upfylla åtagna förbindelser, hvartill fordades sådant anslag, som K. M. i sin Nåd.
Propos. har äskat, och visserligen vöre det det riktigaste, att ett sådant anslag beviljades, som K.
Derigenom först vore kassan, genom ökning af kapitalet, försatt i det tillstånd, att man kunde med säkerhet motse, att inrättninken kunde ega bestånd utan något vidare tillskott, men då detta högre anslag först hos StatsUtsk. och sedan hos RiksStm i allmänhet mött motstånd och betänkligheter, derföre att det hvilade på beräkningar för en framtid, som icke kunde så noga förutses, och att detta anslag upgick lill ett större belopp, så anser jag mig böra inskränka mig till yrkande af beviljandet af ett anslag af 5000 R:dr b:ko, som förmodas böra betäcka den brist, hvilken under de Irenne näslpåföljande åren kunde upsla i pensioneringen.
Hr Bildt, Didrik Gillis: Vid StatsUtskrs Utlåt.
JVZ 188, i hvilket StatsUtsk. afstyrkt R.
St:s bifall till understöd för ifrågavar:de pensionsinrättning, var bifogad en reservation, hvilken jag med flere af Ulsk:s ledamöter afgåfvo, och hvilken innehöll det förslag, som utgifts-afdelningen vid frågans första behandling hade ansett sig böra upgöra, eller att 5000 R:dr skulle årligen utgå af tullmedlen, till understödjande af tullstatens utgifter för pensioner till embetsmäns efterlemnade enkor och barn.
Palmstjerna funnit denna summa lämplig', anhåller jag, att R. o. Ad. ville, såsom Frih.
Palmstjerna yrkat, bifalla det förslag, som i denna reservation finnes intaget, af innehåll, att R.
St:r måtte bevilja, åt tullstatens enskildta pensionsinrättning för enkor och barn, en summa af 5000 R:dr för hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857, att af tullmedlen utgå.
Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville göra propos. på dessa ordalag, emedan jag förmodar, att, då flere ledamöter af PresteSt. instämt i denna reservation, nämnde Stånd kommer att fatta enahanda beslut, helst PresteSt., i likhet med R. o. Ad., tillförene återremitterat Utlåt.
JV2 188.
Efter först till bifall å förevar:de Mern. framstäld, men med Nej besvarad propos., beslöt R. o. Ad., i öfverensstämmelse med hvad i en, StatsUtsk:s Utlåt.
JYa 188 bifogad, reservation blifvit tillstyrkt, att, till betäckande af den i tullstatens enskilda pensionsinrättning för enkor och barn efter embets- och tjenstemän samt betjente vid tullverket upkommande brist, bevilja -en summa af högst 5000
R:dr att för hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857 af tullmedlen utgå.
Hr Tersmeden, Péhr Reinh.:
Jag får vördsamt anhålla, att det Betänk, ifrån StatsUtsk., som nu förekommer, måtte få upskjutas intilldess R. o. Ad. fått taga i betraktande den inbjudning, som, efter hvad jag har mig bekant, lärer vara att förvänta ifrån BorgareSt.
Den 18 Oktober f. m. 319 Häruti instämde Frih. Tersmeden, Wilh.
Fredr, och Frih. Raab, Adam Christian.
Hr Bildt, Didrik Gillis: Då R. o. Ad. redan bifallit hvad Utsk. föreslagit i Utlåt.
JY2 262, som innebar ett afstyrkande af Hr Rydins motion, så kan jag icke finna det nu vara lämpligt att upskjuta frågan, så vida icke den af den siste värde talaren, Hr Tersmeden, lemnade upgift stödjer sig på kännedomen om ett inträffadt positivt och faktiskt förhållande.
Hr Tersmeden yttrade nami., så vida jag upfattade hans ord, att en inbjudning i della ämne lärer vara, att ifrån RorgareSt. förvänta.
Ar detta verkligen förhållandet, är verkligen en inbjudning i BorgareSt. beslutad, så vill jag icke motsätta mig Hr Tersmedens förslag; men om den värde talarens yttrande endast stödjer sig på en förmodan, att en inbjudning möjligen kan komma att aflåtas, så torde detta vara ett ovanligt skäl att icke definitift handlägga en af R. o. Ad. afgjord fråga.
Hr Gr. o. Landtm, uplyste, att den inbjudning, Hr Tersmeden omnämnt, redan bade ankommit, och ytlradexderjemte, att han, i händelse R. o. Ad. i dag företoge StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 313, dervid ämnade anmäla densamma, men att, derest upskof dermed egde rum, inbjudningen torde få hvila tills närande Utlåt, förekomme.
Då den inbjudning, för hvars skuld Hr Tersmeden önskat upskof, redan inkommit och till följd af Hr Gr. o.
Landtnäs yttrande derom nu får förekomma, tyckes mig, att Hr Tersmedens yttrande bör förfalla jemte hela den fråga, som Hr Tersmeden här räckt, men deremot så väl Utsk:s förslag, som BorgareSl:s inbjudning föredragas, hvarigenom Hr Tersmeden får sin vilja fram.
Jag hemställer derföre att \ förslaget mätte föredragas.
Just derföre att inbjudningen är nyss kommen och Ståndet icke fått taga kännedom om densamma, men Betänk, är två gånger bordlagdt, så, för att den, som vill taga kännedom om inbjudningen, må kunna få tillfälle dertill, äfvensom att framställa de yrkanden, lian i ani. deraf kan önska att göra, så synes mig lämpligt att bifalla hvad Hr Tersmeden har begärt, eller alt Betänk, blir upskjutet till nästa plenum och då får i sammanhang med inbjudningen framställas.
Landtnäs propos. härpå.
Raab: Hr Bildt önskade ett positivt skäl, näml. att en inbjudning från BorgareSt. verkligen ankommit, i hvilket fall lian icke hade någonting emot ett upskof.
Nu har ifrån BorgareSt. ankommit en inbjudning, 'att fatta samma beslut, som det Ståndet.
Vid sådant förhållande, och då det alltid kan vara af vigt, i en fråga, sådan som denna, att taga närmare kännedom om innehållet af inbjudningen och hvad som kan vara beslutadt i andra Stånd, så kan jag icke annat än instämma i deras ön. skan, som begärt att få frågan upskjuten till nästa plenum. 320 Ben 18 Oktober f. m.
Jag anser det vara formvidrigt att förutsätta alt frågan skulle förekomma i nästa plenum, ty om Hr Gr. o. Landtm, föredrager den begärda inbjudningen och ingen begär den på bordet, så behöfver den icke upskjutas, men efter de yttranden, som bär nu blifvit afgifna, så är det anledning förmoda, ali samma personer, som yrkat upskof, ämna att begära inbjudningen på bordet, och det är i sådant afseende, som jag hemställer att det föredragna ärendet 1111 måtte förekomma i sammanhang med inbjudningen, enär den ännu icke är föredragen.
Jag tror derföre all denna diskussion lämpligast kunde upskjutas, intill dess Hr Gr. o. Landtm, föredrager inbjudningen.
Hr Tersmeden: 1 ani. af Gr.
Lagerbjelkes och den siste värde talarens yttrande, får jag tillkännagifva, att jag ganska väl insett, att då H. 0.
Ad. en gång bifallit SlatsUtsk:s första Utlåt, i ämnet, sä kunde icke heller någon annan åtgärd vidtagas, när Betänk, föredrogs enbart, än att lägga detsamma till handlingarue, men som jag hade mig med full visshet bekant, att en inbjudning ifrån BorgareSl. redan vore ankommen och jag tänkt begagna mig af min rätt, att begära densamma pä bordel, så var det på grund häraf som jag anhåll om upskof med S(alsUtsk:s Utlåt.
Hr Tersmedens begäran är sä billig, att jag hoppas det
Ståndet icke sätter sig deremot.
Om någon begär bordläggning lill nästa plenum-: sä bör det icke föranleda till någon öfverläggning, utan blott till beslut att saken må hvila intill dess inbjudningen af Hr Gr. o. Landtm, föredrages.
Jag kunde visserligen anse mig förekommen af Hr v.
Hartmansdorff, men ber dock att mera bestämt fä framställa den vördsamma anhållan, att R. 0. Ad. måtte besluta, att ifrågavande Betäk. må upskjutas för att företagas i sammanhang med den från BorgareSl. ankomna inbjdningen.
Jag gör detta så mycket heldre, som inbjudningen kan begäras på bordet, och man då icke finge samtidigt med sjelfva Betänk, handlägga densamma, hvilket alltid förut varit vanligt.
Jag hemställer derföre att föredragningen af Betänk. mätte få upskjutas för att få företagas i sammanhang med den skedda inbjudningen, hvilken jag anhåller måtte fä hvila på bordet.
Landtm, yttrade, att Hr Tersmeden begärt, att StatsUtsk:s nu främst å föredragnings-listan förekommande Utlåt.
N:o 313 måtte blifva hvilande, för att företagas i sammanhang med BorgareSt:s inbjudning i ämnet; men att, vid propos:ns framställande, Hr Gr. 0. Landtm, likväl torde få hemställa, att med behandlingen af ifrågavande Utlåt, må upskjutas lill nästa plenum, af det skäl, att om R. o. Ad. nu skulle besluta, att samma Den IS Oktober f. m. 3?] samma Utlåt, skall företagas i sammanhang mecl inbjudningen, och denna nu första gången blefve lagd på bordet, ett sådant beslut blefve stridande deremot, att det redau 2:ne gånger bordlagda Utlåt, måste afgöras nästa gång det föredrages, men deremot inbjudningen kunde då bordläggas andra gången, hvaremot, derest Utlåt.
N:o 313 blef upskjutet till nästa plenum, deltet Utlåt., som i och för sig icke kunde förauleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne, kunde först afgöras, och R. o. Ad. sedan vore oförhindrad att besluta i afseende på inbjudningen.
Då jag nyss anhöll, att frågan om upskof med förevande Betänk, måtte förfalla, var det, såsom jag uttryckte mig, derföre att på detta sätt skulle Hr Tersmeden och de med honom liktänkande få frågan nu afgjord.
Som jag emedlertid nu hört, att dessa Herrar önskat få begagna sin rätt, att bordlägga BorgareSt:s inbjudning och ytterligare tänka på saken, så har jag ingenting emot att frågan må behandlas i öfverensstämmelse med Hr Gr. o. Landtm:s framställning.
På sätt jag i mitt förra yttrande nämnde, vill jag icke motsätta mig frågans upskjutande, då det är positivt ådagalagdt, att en inbjudning till R. o. Ad. ankommit; men för de ledamöter, sora tro sig i denna inbjudning filina några nya skäl förebragla, som skulle kunna göra R. o. Ad. tvekande i afseende på vidhållandet af det beslut, som R. o. Ad. förut här fattat, ber jag likväl få nämna, del ett sådant upskof synes vara öfverflödigt; ty detta Protocolls-utdrag innehåller ronde denna fråga intet, sorn ej redan varit föremål för R. o. Ad:s kännedom och pröfning.
I hvad mohn någon ny orsak således deruti kan företes till föranledande af upskof, torde vara mindre lätt att utreda.
Men som jag redan förklarat, och helst som jag anser frågan af så ringa vigt, att det icke är värdi, mycket orda derom, så afstår jag heldre från att vidare motsätta mig det begärda anståndet med ärendets handläggning.
Uppå härefter framstäld propos. beslöts, att med behandlingen af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 311 skulle upskjutas till nästa plenum.
Vid förnyad föredragning af BankoUtsk:s d. 11 och 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 65, med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om decimalsystemets tillämpning på Rikets mynt, biföljs såväl 3:dje punkten af Utsk:s i detta Mern. aflemnade förslag, som ock Utsk:s hemställan, att den af 3 Stånd beslutade underd. anhållan, rör:de prägeln å det nya 10-öre-stycket, må intagas uti den underd. skrifvelse, hvarigenom R.
St:s i ämnet fattade beslut anmäles; och ansågs förevande Mern. i öfriga delar icke hos R. o. Ad. förauleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 13 H. 21 322 Den 18 Oklobe r f. m.
Företogs till pröfning StatsUtskis d. 14 och 17 dennes på bordet lagda Meni.
N:o 317, med öfverlemnande af förslag lill de 3:ne första Afdelningarne af Reglementet för RiksgäldsKont.
Landtm, hemstälde, att vid föredragningen af della Mern. mätte få tillgå sä, all först de i sjelfva Meni. före kommande 2:ne tillstyrkanden och sedermera förslaget lill Reglementet §:vis blefve föremål för pröfning.
Ropades Ja, hvarjemte Gr.
Lagerbjelke, Gust., yttrade:
Det föredragningssätt, som Hr Gr. o. Landtm, framställt, torde vara rigtigast, men jag hemställer om någon upläsning af §§:na behöfver ske, så framt icke någon sådant begär.
Jag nödgas, ehuru okärt, att begära upläsning af §§:na, emedan jag icke hunnit genom gå Retänk.
Jag hemställer om icke Hr v. Hartmansdorff skulle vilja begagna sig af det föredragnings-sätt, som nu af Gr.
Lagerbjelke föreslagits, eller att nämna de §§, som Hr v. Hartmansdorff önskar att få uplästa, emedan det är en mängd §§, sorn äro oförändrade och hvilkas upläsning torde vara öfverflödig.
De finnas särskildt tipgifna från och med sidan 2 t. o. ni. sidan 8, så att enhvar, sorn benäget följer upgiften å dessa §§, vet äfven hvilka som äro oförändrade.
Jag begär icke upläsningen af de oförändrade §§:na, utan blott af de öfriga.
Härefter föredrogos först och biföllos de i förevaride Mern. pag. 8 och 14 gjorde tillstyrkanden.
Då härefter förslaget till Reglemente förekom, yttrade Hr Gr. o. Lamdtm., att, enär Hr von Hartmansdorff endast begärt upläsning af de § §: r, Iivari någon förändring blifvit föreslagen, de öfrige §§:ne torde få nu blott upnäranas, för att, i händelse de lemnades utan anmäkn., efter alla §§:rs genomgående blifva föremål för gemensam propos., hvaremot de förändrade §§:ne borde upläsas, för att hvar för sig blifva föremål för pröfning.
Ja; hvarefter, jemte det de oförändrade §§:ne upnämndes och lemnades utan anmärkn., nedannämnde §§ blefvo upläsle. §§ 4, 5, fi, 8, 9, 13, 14 och 15.
Dessa §§ biföllos utan anmärkning. § 1«.
Jag förmodar, att det måtte vara preskription för denna rättighet.
Hon sträcker sig väl icke längre än 10 år.
Något sådant är här dock icke sagdt.
För att utfå dessa medel, skola veder - Den 18 Oktober f. m. 323 bönde hafva styrkt sin rätt.
Om nu preskription är åkommen, kunna vederbönde icke styrka någon rätt, som alltså är förfallen genom preskriptionen.
Således är det stadgande, som i detta afseende kunde behöfvas, redan inneliggande i hvad här är föreslaget.
Den förevande 16:de §:n blef uppå härefter framstäld propos. bifallen. §§ 19, 20, 22, 24, 38, 50, 51, 52, 55 och 59.
Dessa §§ lemnades utan anmärkn. och biföllos.
Utsk:s härefter förekommande yttrande om §:n 60, lades till handlingarne. §§ 74 och 80.
Dessa §§ biföllos utan anmärkning. § 81.
Sä vidt jag kan finna af denna §, så hänför den sig, ej såsom här står, till 42:dra §:n i Reglementet, utan till den, som rörer de allmänna föreskrifterne för lånemedlens lyftande och räntans betalning; ty 42:dra §:n rörer Christianstads nya tomtreglering, och det är den 4l:sta, som rörer låneunderstöden till nedbrunna städer.
Här är således ett tryckfel influtet, hvarföre jag tror denna siffra böra förändras ifrån 42 till 41, så att icke hänvisningen må leda lill någon tvetydighet vid Reglementets tillämpning.
Uppå härefter framstäld propos. bifölls § 81, med den förändring, att, i st. f. den deri felaktigt citerade § 42, infördes § 41.
Hr Gr. o. Landtm, hemstälde sedermera om R. o.
Ad. bifölle de delar af förevande Mern., som icke redan varit föremål för beslut.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum kl. 8 e. m.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Const.Utsk:s d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 57, med förslag till tillägg i 109:de §:n Reg.F. och 80:de §:n Riksd.- Ordn., ang:de upskof i Riksdag.
Vid föredragning af Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskms d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 27, i ani. af RiksSt:ns beslut, i fråga dels om uphäfvande af all stängselskyldighet, dels ock om ändring i nu gällande stadgauden, ronde 21 * 324 Den 18 Oktober f. m. samma skyldighet, deröfver Utsk:n i deras under Nio 24 afgifna Betänk, sig utlåtit, blef äfven detta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
Föredrogs ånyo RiddarhusUtskis d. 4 och 11 dennes på bordet lagda Förslag till R. o. Adis anderd, skrifvelse till K. M., angide ändring i redaktionen af 33:dje och 37:de §§:na RiddarhusOrdnin.
Jag har ingenting alt invända mot den ordalydelse, som är föreslagen.
Men då R. o. Ad. ingår till Konungen med underd. skrifvelse röride ett så ringa föremål, som det förevaride, så hemställer jag, att ett annat vigtigare ämne jemväl måtte tagas i öfvervägande, samt alt den ifrågavande skrifvelsen icke måtte afsändas, förr än R. o. Ad. pröfvat den motion, jag nu vill göra.
Jag anser nemi. det förbud, som finnes i 20:de §in Ridd.- Ordn. mot föreningen af befatlningarne, att vara Elektor och Utskis-ledaraot, hvarken lända till Ståndets eller det allmännas bästa, utan tvertom vara menligt i båda hänseenden.
Följden af detta stadgande är, att 25 af Ståndets medlemmar hindras från inträde i Utsk.
Då Riddarhuset är så glest besatt, som det nu i flere månader varit, så har denna föreskrift vållat en större brist på Utskis-ledamöter, än händelsen eljest varit.
Detta förbud härrörer icke från Riksd.Ordn., och är ej heller enligt med hvad som eger rum i de öfriga Stånden.
Jag tror altså stadgandet bör undanrödjas och tillfälle lemnäs detta Stånds medlemmar att jemväl på en gång vara Elektorer och Utskis-ledamöter.
Jag anhåller att hvad jag nu yttrat måtte remitteras till Ridd.Utsk., som torde tillse om rättelse i några andra §§, än den 20ide, behöfver vidtagas, hvilket jag dock icke tror.
Hr Bildt, Didrik Gillisi Jag lager mig friheten göra en erinran vid Hr v. Hartmansdorffs anförande.
Han yttrade nemi. i början deraf, att R. o. Ad. skulle dröja med afsändandet af skrifvelsen, intilldess R. o. Ad. pröfvat Hr v.
Hartmansdorffs motion.
Då det är så nära slutet af Riksdagen, så kan man tänka sig, att Hr v. Hartmansdorffs motion möjligen icke kunde medhinnas, och för sådan händelse skulle då icke heller det beslut, hvarom ifrågavande skrifvelse handlar, blifva expedieradt.
Jag tror det derföre vara lämpligt, att någon förändring göres i Hr v. Hartmansdorffs förslag; men jag har blott velat fästa upmärksamheten derpå, öfverlemnande åt motionären, att vidtaga den erforderliga åtgärden.
Jag hemställer lill den siste värde talaren, och till Ståndet i allmänhet, om det vore lämpligt för R. o. Ad., att, vid samma Riksdag, till Konungen ingifva 2ine särskilda skrifvelser ronde Riddarh.Ordmns förändring, t fall Ståndet skulle göra afseende på min motion.
Finner man deremot icke skäl, att dervid fästa någon upmärksamheti så för - Den 18 Oktober f. m. 325 faller min framställning snart nog, och då kan man likväl medhinna den underd. 'skrifvelsens expedierande.
Med afseende på hvad den siste värde talaren yttrat, ber jag att få nämna, det jag gerna instämmer med honom derutinnan, att det icke kan vara skäl, att afskicka denna skrifvelse ensamt och sedan en annan, i samma ämne.
Den anmärkn. jag gjort, gäller således endast formen för motionens behandling.
Och för att lösa denna forrafråga på det enklaste sättet och för att undvika all tidsutdrägt, vore det aldra bäst att återremittera den här skrifvelsen, på det att Utsk. måtte taga frågan i betraktande.
Hinner då Utsk. icke med motionen, så är icke något som hindrar att skrifvelsen ändock expedieras.
Medhinnes åter båda delarne, så är det så mycket bättre, men alt nu på förhand fatta beslut, att skrifvelsen icke skall expedieras, förr än Hr v. Hartmansdorffs motion är afgjord, skulle kunna leda dertill, att den redan beslutade skrifvelsen icke kom att afgå.
Jag anhåller derföre om återremiss på det nu föredragna skrifvelse-förslaget.
Min mening är icke att lägga något hinder i vägen för de beslut, som äro fattade.
Jag är således nöjd med hvad Hr Bildt föreslagit, så vida Hr Gr. o. Landtm, gillar det.
Hr Gr. o. Landtm, framstälde nu, att sedan Hr v. Hartmansdorff instämt med Hr Bildt, endast återremiss å ifrågavande skrifvelse-förslag blifvit yrkad, och uppå sedermera framstälde propos:r bifölls såväl återremiss af sagde förslag som remiss till Riddarh.Utsk. af Hr v. Hartmansdorffs nu väckta motion.
Föredrogs ånyo Riddarh.Utsk:s d. 4 och 11 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 12, med betänk, i ani. af Hr Thams, Aug. Wilh., motion om anslag från Riddarh.Kassan till tryckning af R. o. Ad:s äldre Riksdags-protocoller.
Riddarh.Utsk:s i dess första hemställan gjorda afstyrkande på det deri åsyftade förslag af Hr Tham, anser jag gagneligt att biträda; men jag hyser betänkligheter emot Utsk:s sednare lemnade tillstyrkande af ett årligt bidrag från Riddarh.-kassan för de ändamål, som i Betänk, uptages.
För det första är jag öfvertygad att utgifvande af sådana materialier, som här äro i fråga, icke skulle bereda någon läsning för den större allmänheten.
Häfdaforskaren har visserligen af dem mycken ledning; de äro derföre högst dyrbara och böra väl -vårdas.
Utsk. yttrar, att en eldsvåda på Riddarhuset skulle kunna göra verlden förlustig af dessa materialier; men denna farhåga kan undanrödjas, utan att åsamka R. o. Ad. den högre utgift, som Utsk. föreslagit.
Det vore i min tanka fullt tillräckligt om ifrågavar:de handlingar afskrefvos i två exemplar, hvaraf det ena t. ex. finge förvaras i Upsala Universitets-Bibliothek och det andra i Lunds.
Dessa begge städer äro så vidt från 326
Den 18 Oktober f. m. hvarandra belägna, att man torde kunna föreställa sig, att de tillfälliga olyckor, eldsfaror, plundringar m. m., som kunna hota den ena staden, kunna af den andra undgås.
Genom 2:ne sådane afskrifter oell öfverlemnande! deraf till förvaring i de båda Bibliothekerne tror jag både att man erforderligen betryggat existencen af nu ifrågavartde litterära skatter, och att man gjort dem tillgänglige för de häfdaforskare, som torde vilja dem studera, och som i de flesta fall säkerligen mäste söka förkofran för sitt kunskapsförråd hos Universiteterne, bland dervartde vetenskapsmän och vetenskapliga samlingar.
Utsk. har för öfrigt ansett Riddarh.Direkhns betänkligheter i afseende å kostnaden mindre grundade, med hänseende nemi. till den fortfarande inkomsten af byggnaderna på Riddarhusgården, ronde hvilkas borttagande, oaktadt dervid upkommande minskning i R. o.
Adis nu inflytande hyresmedel, förslag varit väckt, som likväl af R. o. Ad. blifvit afslaget.
Detta afslag torde likväl, att döma efter den i ämnet förda diskussionen, endast afse den aldra närmaste framtiden.
Deremot afser Utskis förslag en årligen fortgående utgift af 400 R:dr B:ko.
Likaledes säger Utsk., att kapitations-afgiften kommer helt säkert att framgent fortfara, och således kunde man med all trygghet derå anordna en utgift af ifrågavande beskaffenhet.