Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskylder efter matlag röra icke blott presträttigheter och fattigvård, utan äfven sådana bidrag af myndigheter, hvilka utgöras efter allmän lag. 26 cap. 1 § Byggn.B:n säger, i fråga om kyrkobyggnad: ”Byggningsvirke, körslor och annor kostnad, utgöres härtill efter hemmantalet, och dagsverken efter matlagen.”
Jag vet exempel på en församling i Östergöthland, der matlagen voro 60, toen der vid fråga om kyrkobyggnad, 32 befunnos utgöra blott 8 matlag.
Om nu dagsverkena utfordrats efter matlagsberäkningen, hade denna utskyld blifvit förstörande för de fattigare församlingsboerne, enär hvarje torpare med sitt hushåll ansvarade för ett matlag.
Man fann della obilligt och man träffade öfverenskommelse om lagens förbigående.
Men om öfverenskommelse icke uppgöres, utan man måste göra lagen gällande, der kan det t.
ex. hända att en sätesgård bestående af 3 eller 4 mantal, hvilken innehafves af någon, som sköter honom under eget bruk, med ett enda matlag, ej ansvarar för större dagsverksskyldighet än ett torp.
Hvad preslers och klockares aflöning beträffar, så bl ifver samma betalningsgi und lika obillig.
De s. k. konventionerne kunna visserligen afhjelpa dessa olägenheter, men der sädane ej äro tillvägabragta, utan författningarne skola tillämpas, der råkar man i stort bryderi, hvilket jag, under den tid statssekreterare-embetet för ecklesiastikärenderne var mig anförtrodt, nogsamt fick erfara.
Om Utskrns förslag skulle antagas, så visste man alldeles icke hvarken huru långt uppåt mantalen finge sammanslås eller nedåt fördelas, för att utgöra ett matlag eller en rök.
Vill man pä begreppet matlag söka en definition i fattigvårdsstadgan, så finner man der uti 10 §:ns 2 mom. följande föreskrift: ”Förekommer inom fattigvårdssamhälle pä landet jordbruk, fabriks-, bruks- eller grufve-röretse af den art och utsträckning, alt dervid begagnas utom jordtorpare och tjenstehjon i ägarens bröd, ett större antal andra arbetare, hvilka vid stället äro betalte och utgöra egna matlag såsom statfolk, inhysesfolk, fabriksarbeterare, hammarsmeder och grufvehjon etc.” R. o. Ad. torde således nogsamt inse att med det förslag Utsk:n framställt kan man icke vara belåten.
Det är icke eller lätt att uppgöra ett tillfredsställande eller fullständigt i delta hänseende.
Jag ser således icke någon annan utväg, än att R. o. Ad. återremitterar betänk, till Utkm pä det att R.
St. må kunna sättas i tillfälle att hos K. M. i und. anhålla om undersökning till utrönande i hvilka och huru många fall utskylder nu erläggas efter matlag och att K. M. derefter ville föreslå R.
St. en författning, hvarigenom begreppet matlag eller rök närmare bestämdes, eller ock denna grund för ulskylders utgörande alldeles afskaffades och ersattes genom beräkning efter hemmantal, taxering eller hvilken annan grund man funné lämplig.
Derigenom kunde man hoppas på fullständig rättelse för framtiden.
Den 10 Augusti. 183 Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.:
Att behandla ärendet i den vidsträckta syftning
Hr von Hartmansdorff föreslagit, dertill hade Utsk:o icke någon anledn. till följd af den väckta motionen.
Och Utsk:n hade kanske äfven icke dertill ansetts berättigade.
Motionen, den nemi. sora ansågs höra föranleda till en åtgärd af R.
St., inskränker sig till begäran af rättelse uti hvad som genom K. brefvet d. 19 Juni 1830 och K. kammarcollegii derpå grundade kungörelse af d. 20 Juli samma år blifvit föreskrifvet, innefattande att hemmansdelar under olika nummer i ett och samma skifteslag, må kunna sammanläggas och ägaren deraf, då han skötte dem sjelf, icke behöfva svara för mer än ett matlag, så vida nemi. de sammanlagda delarne tillhopa icke utgjorde mera än ett fjerdedels mantal.
Motionären har visat att personer, som äga hela eller halfva delar i samma hemmans nummer, äfven om de skulle uppgå öfver ett helt mantal, likväl icke betala för mer än ett matlag.
Denna beräkningsgrund af matlag har utom för vissa mindre utgifter oell natura prestationer, hufvudsakligen varit grunden för utgörande af den numera upphäfna s. k. lagmans- och häradshöfdinge-räntan.
Det var en rättelse härutinnan motionären sökt tillvägabringa och som Utsk:ns förslag äfven afser.
Men för den händelse R. o. Ad. skulle vilja med anledn. af delta förslag upptaga frågan i den vidsträcktare syftning
Hr von Hartmansdorff gjort (hvilket måhända något närmade sig till en ny motion) samt till följd deraf beslutar en återremiss, vill jag visserligen icke sätta mig deremot.
Jag anhåller att Ståndet ville fästa sin uppmärksamhet derå att Utsk:n haft 2:ne motioner att behandla.
Den ena är väckt af prosten Melin, som fästat uppmärksamhet på behofvet af en förordning, som nogare bestämmer hvad med ett matlag rätteligen bör förstås.
Denna motion synes mig vara så vidsträckt att om den begärda bestämningen af matlag fullständigt meddelas i alla hänseenden der hon behöfves, skall man komma lill den uppfattning af saken, jag tagit mig friheten föreslå.
Jag tror mig således icke hafva i detta fall öfverskridit gränsen för de motioner, som redan äro i ämnet väckte.
Om del å ena sidan icke kan bestridas att vissa afgifter och prestationer äro af beskaffenhet att de böra efter matlag beräknas och utgå, så är det å andra sidan lika obestridligt, alt sådana afgifter finnas, som väl hittills efter denna grund blifvit utgjorde, men som dock tillföljd af förändrade förhållanden numera icke böra på det sättet utgå.
Då således nu fråga blifvit väckt om hvad med ett matlag bör förstås, synes derunder jemväl böra inbegripas frågan, hvilka ulskylder och prestationer, som böra efter matlag erläggas; och följaktligen måste motionerne kunna anses föranleda till en sådan begäran, som den Hr von Hartmansdorff nu föreslagit.
Jag finner åtminstone för min del icke något binder derföre.
Då den föreslagna undersökningen dessutom skulle komma att omfatta icke allenast redogörelse för beskaffenheten af de ulskylder, 1S4 Den 10 Augusti. sora för det närvar:de utgöres efter matlag, utan äfven gifva ledning för bedömande utaf, hvilka afgifter fortfarande borde efter den grunden utgå och hvilka som borde förändras, så anser jag den gjorda framställningen vara af behofvet påkallad för alt i en framtid sätta R.
St. i tillfälle att gemensamt med K. M. i ämnet besluta.
Jag tillstyrker således återremiss. R. o.
Ad. ansåg de emot förevar:de betänk, gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Printzensköld, Carl, ånyo på bordet Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ns i gårdagens plenum bordlagda utlåt.
N:o 63, i anledn. af återremiss å Utsk:ns betänk.
N:o 22, ang.-de väckt fråga om den ulsockne-frälseherumanen i Halland åliggande roteringsskyldighet m. m.
N:o 35, i anledn. af väckte frågor om upphäfvande af eller ändringar och tillägg uti de ang:de fattigvården i riket gällande bestämmelser, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt på begäran af Hr Printzensköld, Carl, Gr.
Lagerbjelke, Gust., m. fl. ledamöter.
Äfvenledes föredrogs, men lades, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., och Gr. Ridderstolpe, Fredrik, ånyo på bordet Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 36, i anledn. af återremiss utaf och anmärkmr vid vissa punkter af sammansatta Utsk:ns betänk.
N:o 19, öfver väckta frågor om ändring uti nu gällande bestämmelser, rör:de stämpel-skyldigheten.
Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 37, i anledn. af erhällen återremiss af Utsk:ns betänk.
N:o 27, i fråga om ändringar uti nu gällande expeditionstaxan.
Anmäldes och lades på bordet följande från LagUtsk. inkomne mern. och betänk.:
N:o 59, i anledn. af återremiss af Utsk;s betänk.
N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag emot uppror och olagliga folksamlingar; N:o 60, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af författningarne, ang:de tiondepennings erläggande af arf, som föres Utur stad; IV:o 61, i anledn. af återremiss utaf Utskrs betänk.
N:o 48, öfver väpkt motion om förändring af vitlneseden ; samt Den 10 Augusti. 185 N:o 62, i anledn. af återremiss utaf 2:ne punkter uti det af Utsk., i dess betänk.
N:o 57, framställda förslag till förordning, ang:de inteckning i fast egendom. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. \ till 9 om aftonen.
Lördagen den 12 Augusti 1848.
Justerades 3 prot.utdr. för d. 10 dennes.
Upplästes ett af Hr Söderhjelm, Gust.
Au g., inleranadt sålydande mern.:
Den af H. R. o. Ad:s Hrr Electorer mig anförtrodde befattning, att numera vara ledamot i R.
St:s BankoUtsk. vid innevande riksdag, får jag, för sjuklighet och trägna tjenstegöromål, mig härmed vördsammast afsäga.
Jemte det Hr Gr. o. Landtm, i sammanhang härmed tillkännagaf, att Gr.
Sparre, Johan Alexander Artemis, inlemnal sin pollet, samt att följaktligen den Hr Lindroth, Garl Joh. Gust., uppdragna befattning att under Gr.
Sparre beviljad ledighet inträda i Bevilln.Utsk., hade upphört, aumodade Hr Landtm.
Hrr Electorer, att utse en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Söderhjelm samt en ledamot i Bevilln.Utsk. efter Gr. Sparre.
Upplästes följande af Frih. Ehrensvärd, Fredr., inlemnade mern.:
Af enskilde angelägenheter föranlåten, att under en längre tid vistas på landet, får jag vördsammast afsäga mig Bänkm:sbefattningen inom 6:te afd:n, under ödmjuk anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Ekon.Utskms d. 9 och 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 22, ang:de väckt fråga om den utsockne-frälsehemmanen i Halland åliggande skyldighet m. m. 1SG Den 12 Augusti f. m.
Hr von Troils vid detta utlåt, fogade reservation upplästes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., sora derefter yttrade:
Då detta ämne förra gången här förevar, yttrade jag mig så omständligt i frågan, alt jag nu icke bör trötta R. o. Ad. med upprepande deraf.
Då Utsk:n likväl ej i allo, eller i hufvudsaken, frångått den i min tanke oriktiga beskattning, som de nu åter föreslagit att påföra de ifrågavande hemmanen; så måste jag dock åter nämna några få ord derom.
Konungens och R.
St:s beslut åligger för närvande all jord i Sverige att utgöra rotering, antingen extra eller ordinarie.
Derjemte är allt ungt manskap, oberoende af jord, skyldigt att utgöra beväringstjenst.
Från dessa allmänna stadganden vilja nu Utsk:n göra ett undantag för utsockne frälsehemmanen i Halland och ålägga dem en enskild beskattning af 4 r:dr på mantal.
Om ett sådant undantag frän den allmänna försvarsskyldigheten i riket beviljades, skulle det utan tvifvel, så väl inom samma landskap som inom de öfriga, föranleda till anspråk på eftergifter och förändringar och med detsamma till indelningsverkets rubbande och till den skada, som deraf skulle uppkomma för rikets försvar.
Förslaget är sålunda i grundsatsen vida farligare och vådligare än det är skadligt, med afseende å sin tillämpning i Halland; ty ett något större eller mindre antal båtsmän betyder ej så mycket som rubbning af sjelfva grunden för vårt försvarsverk.
Jag anser den föreslagna afvikelsen vara så menlig, att R. o. Ad. bör genom dess afslående framförallt upprätthålla den gamla grunden.
Hr von Troil, i hvars reservation flere ledamöter af åtskilliga Stånd sig förenat, har föreslagit att R.
St. måtte antaga K. M:s nåd. propos., enl. hvilken roleringen för desse Halländska hemman skulle nedsättas med Då, enl. det redan godkända roteringsverket 4 mantal, öfver hufvud taget, skulle utgöra en båtsmansrote, har K. M. föreslagit R.
St., att 6 mantal af desse Halländske hemman mätte tillsammans få utgöra blott en båtsmansrote; samt att de derjemte skulle slippa utgöra sin rotering in natura, utan få, så i krigs- som fredstid, betala vakanceafgift derför, efter det pris som i länet år gällande, enl. de föreskrifter och beräkningar som nu följas eller framdeles kunna varda bestämda.
Slutligen skulle R.
St. för deras del efterskänka de rotevakancemedel, hvilka hittills blifvit Hallänningarne debiterade, men af dem ej erlagda.
Af betänk, synes, att för åren 1841—43 hafva dessa medel utgjort 57,000 r:dr.
Sedan år 1843 äro snart 5 år förflutna.
Således utestår dubbelt mer än nämnda summa.
Lägger man nu härtill utskrifnings-penningarne, hvilka sedan 1813 ej blifvit utbetalade; så finner man huru stora summor på detta sätt gått förlorade för statsverket och blifvit behållna af de utsockne frälse-hemmans-ägarne i Halland, hvilka följaktligen hafva, hvad försvarsskyldigheten beträffar, varit skattfria under hela den långa tiden.
Under sådana förhållan - Den 12 Augusti f. m. 187 den vore det, i min tanke visserligen rättast, att låta dem få vidkännas det roteringsbesvär, som åligger dem i öfverensstämmelse med de utskylder, öfrige innehafvare af frälsejord i riket, få i detta hänseende utgöra; Om K.
St. i detta fall antaga hvad K. M. föreslagit och Hr von Troil i sin reservation tillstyrkt, så skulle det kunna föranleda öfrige roterade hemmansegarne i Halland att säga: hvarföre skola vi utgöra full rotering, då de der 1000 mantalena utgöra blott \ deraf?
Vi begära ock nedsättning till likhet med dem.
Och om Konungen och R.
St. samtyckt dertill, hvarföre skulle icke då alla andra landskap med samma skäl begära nedsättning o. s. v.?
Dessutom då det visat sig lyckas för Halländningarne att tredskas med Regeringen vid utgörandet af sina utskylder och att derigenom slippa betala ^ million, hvarföre skulle man ej göra på samma sätt i alla öfriga landskap och söka att vinna hvad besparas kan?
Ehuru min öfvertygelse sålunda är, att man gjorde rättast och klokast, att vidhålla hvad jemlikheten för hela landet fordrar; likväl, och som det förra betänk, redan lärer vara bifallet af BondeSt., och det skulle kunna hända att ett annat Stånd bifölle det sednare betänk., hvarigenom göres än större nedsättning och skada för riket, än om man antoge K. M:s nåd. propos. hvilken af Hr von Troil är understödd och som saken då förmodligen lärer komma till omröstning i förstärkt StatsUtsk. samt enär del skulle kunna hända alt man dervid förlorade ändå mera, än om man nu genast antoge den K. proposm, så tror jag mig böra hemställa att R. o. Ad. på sått Hr von Troil föreslagit, måtte antaga K. M:s nåd. propos.
Det är en för vår lid sorglig erfarenhet, alt ju oblygare anspråk man gör, ju lättare vinner man hvad man åslundar, och får befrielse frän onera, hvarifrån man ej möjligen kunnat frikallas, om sanningen blifvit framförd, eller den bordt framföras, hos Konungen och R.
Emedlertid är det ett obestridligt faktum, att provinsen Halland aldrig varit frikaliad från ordinarie rotering; ty den har under en längre tid betalat inskrifningspenningar i st. f. roteringen, raeu som R.
St. anslogo dem till amiralitets-collegium, så blef roteringens verkställande uppskjuten, hvarförutan provinsen redan hade varit i verkligheten roterad.
Allt hvad man till fördel för dessa Halländske utsockne frälse-hemmans-egare anfört med afseende å de sednare besluten från 1809 och 1812 årens riksdagar, utgör lika så mänga förbiseenden af sanna förhållandet.
Det var icke den extra roteringen som befriade dem frän utskrifningspenningarnes utgörande, ulan de blefvo derifrån frikaliad»; derföre att de skulle utgöra förstärkningsmanskap, som år 1812 förändrades till conscription.
Hvad har nu detta att göra med deras rotering?
Det är ett rent missförstånd, att förhållandet blifvit sä framställd! hos K.
M. likasom att tro dessa hemman vara svagare, än de öfriga inom provinsen, som redan äro roterade.
De äro af alldeles enahanda beskaffenhet, hvilket ock roteringsverket nogsamt utvisar.
Då ärendet här sist förevar vitsordade jag äfven detta roleringsverkets 188 Den 12 Augusti f. m. riktighet, och jag trotsade Statslltsk. alt uppgifva eu enda rote som vore orätt roterad; men Utsk:n har icke ens upptagit denna anmärkn.
Det tyckes dock vara en billig fordran att Utskm skola, då man säger deras uppgifter vara orätta, söka att styrka sanningen af hvad de sagt.
Nu år emedlertid förhållandet, att intet roteringsverk i riket har blifvit upprättadt med mera noggranhet än detta; ty alla besvären hafva af K. M. i sista hand blifvit pröfvade och ogillade på grund af tydliga och klara skäl. K. M. har af dessa förhållanden varit tvungen att godkänna roteringsverket.
Det oaktadt vill man föreslå motsatsen!
Man har satt dessa Halländske hemman i likhet med de Skånska hemmanen, som likväl alldeles ej stå i samma kategori som de; enär de Skånska hemmanen, som vore säteri och insockne frälse, på possessionaternes egen begäran lingö sin extra rotering nedsatt med mot vilkor, att den skulle blifva permanent eller ordinarie.
Det är en mycket stor skillnad deremellan och med det utsockne frälset i Halland.
Hade säterierna och det insockne frälset i Halland kommit in med begäran att få 4. nedsättning i sin rotering, så hade Konung och R.
St. med allt skäl kunnat säga: allt för gerna, men mot villkor att den extra roteringen förvandlas till ordinarie.
Men att verkligen ordinarie roterings-skyldige hemman skulle på detta sätt blifva befriade från utgörandet af de onera, som hela Sveriges alla öfriga hemman utgöra, det må icke tillåtas, så framt man ej vill förstöra det Svenska roterings-verket.
Nu hafva dessa hemman först på allt möjligt sätt sökt att fördröja roterings-koramissionen i flera år, och sedermera, då ändlligen hela roteringen blifvit färdig och vakansafgiften dem debiterad, hafva de deröfver i besvärsväg klagat hos K. M., som likväl på grund af de giltiga skälen beslöt att roteringen ej skulle nedsättas.
Hit hörer nu icke, att tala om de K. besluten; men hvad som tillhörer oss, är att säga, att det icke är rätt, med Svensk mannarätt förenligt, alt medborgare i provinsen Halland blifva för all framtid efterskänkte de onera, som dem lagligen åligga.
Jag protesterar mot ett sådant förfarande, och yrkar afslag såväl å Utskms betänk, som å K.
M:s propos. och anhåller alt R. 0. Ad. mätte besluta, alt den af K.
M. fastställda roteringen i Halland måtte blifva gillad, eftersom den ej är befunnen med något fel eller någon enda oriktighet.
Det var visserligen icke för mig förvånande alt i denna fråga igenfinna gamla motståndare, men jag kan dock icke neka, att den siste värde talaren gått längre än jag föreställt mig, dä han icke ens åtnöjt sig med bifall till K. M:s propos.
Emedlertid och då saken är af stor vigt för en hel provins, der den rörer omkring 1100 hemman och eu ökad grundbeskattning af 12 till 13,000 r:dr årligen, så torde det tillåtas mig att något mindre fragmentariskt än de föreg:de begge talarne redogöra för ärendet.
Hvad som skall undersökas är:
Den 12 Augusti f. m. 189 l:o Huruvida utsockne-frälsehemmannen i Halland före antagande o/1809 arv Reg.F. varit ordinarie roterade eller enligt författningar ne ständig rotering underkastade?
Uti denna fråga inhemtas af äldre handlingar, bland annat: att under Hallands förpantning till Sverige något kontrakt om utskrifning icke träffades med det adliga frälse!, hvaremot genom Roskildska freden 1658 och freden i Köpenhamn 1660 bekräftades, alt adeln i Halland skulle vara ”K. M. och Sveriges krona obligerade såsom Ilie till Danmarks Konung för t hetta skyldiga varit hafva”; hvilket ytterligare stadfästades genom K.
M:s resolution d. 26 November 1660, hvarefter Malmö recess 1662 stadgades, alt adeln förblefve vid ”sitt vanliga rätt och maner ang:de rusttjensten och kneklehållet”.
Detta blef uti handfästningen af d. 18 September 1662 på det sätt förklaradt, att ”utsockne-godsen skulle vid sina ärliga skatter mainleneras, och när något vidare skulle dem påläggas, ville K. M. med R. o.
Ad. cornmunicera”.
1683 års riksdags beslut förklarar visserligen äfven frälhehemman vara utskrifning och roteringar underkastade, ehuru ”ingen knekt finge tagas ur gården”, men deremot afsågs deslomindre indelning till ständigt knektehåll, åtminstone hvad angick ulsockne-frälsel i Halland och Skäne, som när roteindelningen år 1689 skedde för krono- och kronoskattehemman i Halland till f. d. Enkedrottningens lif-regemente, utsockne-frälsehemmanen dervid icke kommo i fråga, likasom då år 1720 beslut fattades att nyssberörde indelning borde öfvergå till båtsmanshåll, utsockne-frälset icke deruti ingick, utan förklarades hemmansegarnes vägran dertill, uti krigs- och kammar-collegiernas samt statskontorets bref d. 15 November 1720, vara grundad pä Reg.- F:n; väl finnes i 9 § af 1723 års adliga privilegier icke uttryckligen nämndt, att utsockne-frälsehemmanen i Halland äro fritagne från rotering, men uti 10 § af samma privilegier stadgas dock, alt ”Adelns landtbonden och utsockne-frälsehemman icke skola något påläggas utan menige R. o. Ad:s goda ja och samtycke”, dervid proportionen, att frälset borde utgöra hälften mot krono, skulle iakttagas så väl i sådana hjelper, ”sorn ock om någon utskrifning hos allmogen beviljad varder”.
Det var ock under åberopande af dessa uråldriga privilegier och förklaringar, som alla försök vid påföljande riksdagar, att förmå utsockne-frälsehemmanen i Halland att ingå på rotering, misslyckades, så att då båtsmans-roteringsverket för provinsen Halland d. 16 Januari 1739 af Konung Fredrik faststäldes, utsockne-frälset icke var deri inbegripet.
Väl gjorde arairalitets-collegium år 1756 ånyo hemställan om sistnämnde hemmans rotering, men Konungen förklarade uti bref d. 7 September 1756 sig ”icke kunna bifalla att till den åsyftade förstärkningen af butsmanshållet låta Hallands utsocknefrälse inroteras, utan pröfvade K.
M. skäligt, att utsockne-frälset skulle efter förra vanligheten vid utskrifnings-penningars utgörande, i. st. f. rotering, för då och framtiden bibehållas”.
Af ofvanstående lärer det ovedersägligen följa, att de
Halländska utsockne-frälsehemmanen icke någonsin före 1809, under 190 Den 12 Augusti f. m.
Danska eller Svenska väldet, eller sedan Indelningsverket af Konung Carl XI grundlädes, varit till ständig rotering indelade eller en sådan rotering, i laga ordning, d. v. s. genom behörigen upprättade kontrakt, såsom i det gamla Sverige, sig åtagit.
Ej heller har någon författning, som ålägger ifrågavar:de frälsehemman rotering, varit ens åberopad, än mindre företedd, utan bafva de kronans embetsmyndigheter, som ansett ulsocknefrälset vara rotering underkastad!, stödl sig dels dervid, att adliga privilegierna af 1723 icke i 9 §:n uttryckligen nämna, att dessa hemman äro från rotering befriade, dels vid den omständigheten, att uti 1683 års riksdagsbeslut och ett K. bref af 1693, iler frälsehemmanen förklarades skyldige att ingå i knektehället, undantag icke finnes gjort för utsockne-frälset i de konqveterade provinserna.
Härvid har raan dock förgätit, dels att R. o. Ad. för sin jord i dessa provinser, enl. hvad ofvan är visadt, hade serskilda privilegier, hvilka voro genom fredsslut och Konungsliga handfästningar försäkrade, dels att de adliga privilegierna i 10 § förutsätta R. o. Ad:s ja och samtycke äfven för tillökta hjelper och utskrifningar, dels ock att ett undantag, hvad angick det Halländska utsockne-frälset, är vordet både stadgadt och de facto gjordt, ej mindre vid Hallands rotering till båtsmanshåll år 1726 — 1739, då utsockne-frälset derifrån uteslöts, ån äfven medelst Konung Fredriks ofvan citerade beslut af år 1756; hvartill bör fogas det vigtiga tillägg, att då utsockne-frälsehemmanen icke deu tiden, 1809 års Reg.F. utfärdades, voro ständig rotering ålagde eller dertill indeldta, deras rotering efter denna lid måste anses såsom ny och tillökt, hvartill åter ovillkorligen erfordras Konungs och Ständers sammanstämmande beslut.
Fråga blir således: 2:o
Huruvida efter antagande af 1809 års Beg.F. nugot beslut, i enlighet med 73 och 80 §§:ne Reg.F.-n, är vordet af Konung och Ständer sammanstämmande fattadt, i följd hvaraf utsockne-frälsehemmanen i Halland kunna anses lagligen skyldiga att ingå i den ständiga roteringen?
Jag torde i detta hänseende få genomgå de riksdags- och regerings-handlingar efter 1809, som röra denna fråga.
Vid 1810 års riksdag fattade R.
St. det beslut, att «//inom rikets gränser varande oroterad jord, af hvad namn och beskaffenhet den vara mande (med undantag endast af militieboställen) skulle extra roteras, d. v. s. ega skyldighet att, så snart riket med krig hotades eller oroades, uppsätta och bekläda emot jorden svarande försvarsmanskap, dock att denna extra rotering skulle vid krigets slut alldeles upphöra.
Och förbehöllo sig R.
St., att sedan regeringen, efter af R.
St. jemväl föreslagna grunder, provisionelt reglerat denna extra rotering, få, enl. 80 § Reg.- F:n, deröfver besluta.