Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under-löjtnanten nu inlemnade en skrift, hufvudsakligen så lydande: »Efter anmälan hos Hr Landtm, afreste jag den 23 sisth December till Göteborg, der jag uppehöll mig £ timma, hvarefter resan fortsattes till mina föräldrar i Halland, hvarest jag var betänkt på att uppehålla mig 14 dagar, för att derefter åter infinna mig vid riksdagen.
Den 26
December mottog jag avis 160 Den 24 Januari. om rekommenderadt bref från Göteborg, och den 31 i samma månad afhemtade jag nyssnämnda rekommenderade bref, hvilket befanns innehålla en skrifvelse från chefen af den 25 December, med ordres, att dagen efter emottagandet infinna mig i Göteborg, för att afgifva förklaring deröfver, att jag, utan hans tillstånd och utan att uppgifva förändrad adress, lemnat riksdagsortcn.
Den 1 Januari alreste jag från mitt hem, och inlänn mig den 2 samma månad hos Kegements-chefen.
På tillfrågan af chefen, hvarföre jag lemnat riksdagsorten utan hans tillstånd och utan att uppgifva förändrad adress, anlörde jag, att jag på grund af Hr Landtmis tillstånd lemnat riksdagsorten, för att efter 14 dagar till densamma återvända.
Beträffande att jag ej uppgifvit förändrad adress, afgaf jag icke någon förklaring.
På befallning af chefen nedgick jag i vakten för. att afvakta resultatet.
Eiler en stund infann sig derstädes Ofverstelöjtnant Mörner, då jag af honom på chefens befallning anbefalldes 8 dagars arrest på eget rum, utan rättighet att mottaga besök.
Dagen..elter, eller den 3 Januari kl. omkring 1, infunno sig hos mig Ofverstelöjtnant Mörner i sällskap med Major Lindgren, då Öfverstelöjtnant Mörner förklarade, alt jag hade rättighet att mottaga besök.
Den 4 Januari aflat jag en skrifvelse till Chefen, med begäran, att det återstående af tiden måtte få anstå, intilldess min riksdagsmannarätt upphört.
Härpå erhöll jag nekande resolution på grund deraf, att jag skulle hafva förklarat mig oförhindrad den ådömda arresten undergå, hvarom jag dock icke afgifvit något yttrande.
Och beslöts:
Att skrifvelse skulle under .denna dag aflåtas till Chefen för Göta Artilleri-regemente, Hr Öfversten m. m. C. N. Berg, med infordrande af bans utlåtande i ämnet.
Stockholm som ofvan.
Rätteligen utdraget, intygar ex officio, M. Westmark, t. f. Registrator.»
Sedermera yttrade Frih. af Ugglas:
På samma gång, som jag anhåller att få till R. o. Ad:ns prot. öfverlemna denna officiella handling, vågar jag till Ståndet hemställa, huruvida icke, då det ändamål, som Hr von Francken genom sin motion afsett, redan är genom Just.-Ombudsmannens åtgärd vunnet, R. o.
Ad. skulle finna lämpligt att låta bero vid de lemnade upplysningarne.
Detta bevisar icke, enligt min åsigt, någon liknöjdhet hos R. o. Ad. för frågan; vi böra komma ihåg, att det icke är på grund af någon anmälan från Löjtnant Muhl, som Just.-Ombudsmannen från Öfverste Berg infordrat förklaring, ulau att Just.-Ombudsmannen proprio motu tagit saken om hand, och anmodat Löjtnant Muhl att om densamma afgifva berättelse.
Vid sådant förhållande torde R. o. Ad. tryggt kunna öfver - Dea 24 Januari.
161 öfverlemna saken till Just.-Ombudsmannen, och för det närv:de låta vid de af honom vidtagna åtgärder bero.
Frih. Cederström, Rodolf:
Jag vill börja med det, hvarmed Frih. af Ugglas slutade, eller med uttalande af den tillförsigt, att R. o. Ad. kan visserligen med full trygghet öfverlemna fullföljden af denna sak åt R.
St:rs högt värderade, nyss ånyo till detta kall utsedde Just.-Ombudsman; men jag anser R. o. Ad. böra på ett mera uttryckligt sätt gifva denna sin tillförsigt tillkänna, medelst att, i enlighet med Hr von Francken» hemställan, genom prot.-utdrag meddela R.
St:rs Just-Ombudsman R. o. Adois önskan att detta mål af honom utföres och fnllföljes enligt hvad omständigheterna lagligen må föranleda.
Frih. af Ugglas har visserligen antagit, att ett förklarande, det R. o. Ad. läte vid saken bero, icke borde tydas såsom bevis på likgiltighet.
Man kan alldeles icke betvifla, att Hr Frihm, med den känsla lör det ridderliga, ädla och rätta, som bor inom hans bröst, med varmt och lifligt intresse följer denna frågas utveckling och önskar framgång åt det, som befinnes vara af rättvisan påkalladt; men jag hemställer, om icke hos allmänheten den tanke sannolikt vunne insteg, när den finge höra ärendet vara hos R.o. Ad. nedlagdt, att dess lagliga fullföljande låge R. o. Ad. mindre om hjertat, än som verkligen är och bör vara händelsen.
Derföre, och ur synpunkten af riksdagsmannakallets hållande i helgd, såsom en synnerligen vigtig samhällsangelägenhet, kan jag icke underlåta påyrka att ett ingrepp i en till deltagelse i riksmötets förhandlingar lagligen befogad riddersmans fri- och rättigheter också varder vederbörligen beifradt.
Det är med tillfredsställelse vi förnimma, att handlingarne i målet blifvit af Just.-Ombudsmannen infordrade och förklaring äskad, hvilket är allt, som hitintills kunnat hinna af honom åtgöras, men hans åtgärd må icke stadna härvid, utan fullföljas i den mån »omständigheterna påkalla», och det är just hvad motionen åsyftar.
Erinrom oss huruledes,, i det gamla Roms dagar, hvarje Romare, som blef, vare sig till sin person lör nära trädd, eller förnärmad till någon af sina rättigheter, behöfde endast säga: »Jag är Romersk medborgare», — »civis Romanus sum», och han var säker derom att, i hvilken del af den då civiliserade kända verlden han än befann sig, Roms senat och folk ej lemnade en sådan appell obesvarad; han var säker om en snar upprättelse.
En sådan appell bör icke här, när det gäller en ledamot af Sveriges Ridd. och Adel., vara gjord förgäfves.
Muhl har visserligen icke sjelf påkallat någon R. o. Ad:ns åtgärd i denna fråga, och det torde ur den militära diciplinens synpunkt lända honom, en ung man, som fortfarande är i tjenst, till beröm, att han icke velat göra en angifvelse, som kunde med ansvar drabba hans chef; men oss andra, som stå utom, eller, rättare sagdt, stå höjda öfver denna fråga, tillhör det, — när genom en i målet personligen ointresserad, men för dess allH. II. 11 1 162 Den 24 Januari. manna betydelse nitälskande riddersmans anmälan, förhållandet är uppmärksammadt inför oss, — att visa, det R. o. Ad. med varmt deltagande och uppmärksamhet följer utgången af denna sak.
Ren åtgärd, Hr von Francken föreslagit, får jag derföre hos R. o. Ad. vördsamt förorda.
Jag tror icke att någon finnes inom detta hus, som icke efter de upplysningar, som nu erhållits, anser att Löjtnant Muhl verkligen blifvit mer eller mindre förorättad, men jag kan dock för närv:de icke annat än instämma med Frih. af Ugglas, af de skäl att här har blifvit officielt upplyst, att Just.-Ombudsmannen redan vidtagit de åtgärder, som Hr von Francken med sin motion åsyftat, och att således ett bifall till denna motion skulle från R. o.
Ad:ns sida innebära en påminnelse till R.
St:rs nyvalde Jnst.-Ombudsman att han skulle med kraft fullfölja ett åtal, som han redan påbörjat.
Jag förenar mig med Frih. af Ugglas.
I den embetsställning jag innehar skulle jag visserligen ej begärt ordet, så vida ej ett yttrande af den siste värde talaren uppkallat mig.
Han började nemi. med att förklara, det han trodde att hvar och en af FL o.
Ad:ns ledamöter efter numera vunna upplysningar ansåge att Löjtnant Muhl blifvit i mer eller mindre mån förorättad.
Såsom jurist och, i händelse af åtal, åklagare i detta mål, vill jag dock erinra att man icke har rättighet att anse Löjtnant Muhl såsom förorättad, innan man fått veta hvad den person, af hvilken han skulle blifvit förorättad, kan till sitt försvar andraga.
Ingenting är så vådligt, som att på detta sätt döma på förhand, innan vederparten blifvit hörd.
Efter jag en gång fått ordet, tillåter jag mig hemställa, huruvida icke vid det af Frih. af Ugglas upplysta och med officiella handlingar styikta förhållande att Just.-Ombudsmannen, hvars embetsåtgärd just med Hr von Franckens motion åsyftas, redan tagit saken om hand, det är öfverflödigt att R. o. Ad. vidtager några åtgärder för sakens beifrande.
Motionären yttrade visserligen, att han ej ville afstå från sin motion, bland annat derföre att, om Löjtnant Muhl underläte. att afgifva möjligen infordrade påminnelser öfver den från Ofverste Berg inkomna förklaring, Just.-Ombudsmannen vore förhindrad att vidare fullfölja målet, hvilket motionären förmenade icke skulle vara fallet, derest Just.-Ombudsmannen hade att stödja sig jemväl vid en från R. o. Ad. till honom inkommen anmälan.
Häremot får jag invända, att, i fall Just.-Ombudsmannen anser att, efter det förklaring från Ofverste Berg inkommit, Löjtnant Muhls yttrande deröfver erfordras, det ligger inom Just.-Ombudsmannens befogenhet att ålägga Löjtnant Muhl att dylikt ingifva, vid så beskafTadt äfventyr, att hörsamhet med säkerhet kan påräknas.
Skulle åter detta yttrande, då det inkommer, innehålla ’ ett förklarande att Löjtnanten Muhl i ett eller annat hänseende Den 24 Januari.
163 misstagit sig och derföre afstode från sin talan, eger dock enligt min uppfattning, och jag tror att den icke kan af någon vederläggas, Just.-Ombudsmannen full rätt att, ett sådant förklarande oaktadt, med detta mål förfara så som han anser med lag och samvete förenligt, och detta, ehvad R. o. Ad., genom till honom aflåten skrifvelse, på förhållandet påkallat hans uppmärksamhet eller icke.
Då nu Just.-Ombudsmannen redan tagit saken om hand, samt en anmälan af densamma från R. o. Ad:ns sida, efter hvad jag sökt visa, vore både opåkallad och utan gagn, hemställer jag till motionären, huruvida han icke vill återtaga sin motion; skulle han åter icke vilja detta, får jag förena mig i Frih. af Ugglas’ yrkande.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats] fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Hr von Franckens motion med den förändring, att den föreslagna framställningen hos Just.-Ombudsmannen skulle ske medelst prot.-utdrag i stället för skrifvelse, dels ock af Frih. af Ugglas, alt R. o. Ad. måtte för närv:de låta bero vid den erhållna upplysningen, att den ifråga vide saken redan är hos Just.- Ombudsmannen anhängig; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till motionen med olvannämnde förändring, hvartill svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på antagande af Frih. af Ugglas’ förslag, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja; hvarefter, sedan propos. på bifall till motionen med meronmämnde förändring blifvit förnyad samt besvarad med talrika och starka ja, blandade med många nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följide voterings-propos.: »Den som vill, att R. o.
Ad. skall medelst prot.-utdrag hos R.
St:rs Just-Ombudsman begära, att sedan Just.-Ombudsmannen tagit del af de bos R. o. Ad. utaf Hr von Francken, August Alfred, företedda handlingar rörande en af R. o.
Ad:ns ledamöter, Under-löjtnanten August Gerhard Muhl ådömdt arreststraff, Just.-Ombudsmannen måtte vidtaga de åtgärder, som omständigheterna påkalla, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, låter R. o. Ad. för närv:de bero vid den lemnade upplysningen, att saken redan är hos Just.-Ombudsmannen anhängig.»
Ja — 122.
Nej— 47. 164 Den 24 Januari.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlåtm: N:o 22, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 22, litt. A, i ani. af väckt motion om tackjernstiondes upphörande inom bergslag; N:o 22, litt. B, i ani. af väckta motioner om npphörande af tionde för tillverkning af metaller m. m.; N:o 31, i ani. af gjorda framställningar om eftergift af Kronans rätt til! dana-arf, fallna efter åtskilliga personer; äfvensom Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 36, i ani. af väckta motioner rörande ej mindre Norrmäns och Danskars, än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk eller andra yrken.
Anmäldes och inbeledsagades Hr Stats-Rådet m. m. Carl Johan Malmsten, hvilken till R. o. Ad. öfverlemnade nedannämnde K.
M:ts Nåd. Propos:r och Skrifvelser till R.
Propositioner: l-.o, om anvisande af mede! till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö, och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader; 2:o, ang:de förhöjdt årsanslag för slöjdskolan i Stockholm; 3-.o, ang:de beviljande af anslag till ny reglering af torg, gator och tomter i Carlstad efter den staden i Juli månad sisth år öfvergångna brand; 4:o, med ytterligare framställning i fråga om Bergsskolans i Fahlnn flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet; 5:o, ang:de anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missväxt lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län; 6:o, i fråga om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk; samt Skrifvelser: 7:o, i fråga ont upplåtelse åt
Stockholms stad af vissa tomtdelar å Riddarholmen; 8:o, ang:de ändring i planen för sänkning af Solgen med flere sjöar i Jönköpings län med bibehållande af dertill beviljadt låneunderstöd; och 9:o, ang:de väckt fråga om Sala silfververks återgång till statens disposition.
Den 27 Januari. 165 Sedan Hr Stats-Rådet utbeledsagats, blefvo de Kongl. Propos:ne och Skrifvelserna föredragne och bordlagde. R. o. Ad. åtskiljdes kl. } 2 e. m.
Lördagen den 27 Januari 1866.
Justerades 6 prot.-utdrag för den 24 dennes och profit för den 16 sist!.
Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:ts d. 24 dennes bordlagda Nåd.
St:r om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader.
M:ts d. 24 dennes på bordet lagda Nåd.
Sfir, ang. förhöjdt års-anslag för Slöjdskolan i Stockholm.
Hr Pauli, Carl Gustaf, hade inlemnat ett skriftligt anförande, som nu upplästes och lydde sålunda:
Det är i allmänhet vanskligt att söka förmå R.
Sfir att höja ett anslag, som af K.
M:t blifvit äskadt till något visst ändamål, isynnerhet som försök ofta och icke utan en viss framgång blifvit gjorda i motsatt rigtning, eller att söka åstadkomma en nedsättning i ett af Regeringen begärdt anslag.
Dylika nedsättningar hafva dock endast sällan förekommit, då R.
Sfir behandlat frågor rörande den allmänna undervisningen.
I dessa fall har tvärtom en synnerlig frikostighet varit rådande.
Detta ömmande förSvenska folkets upplysning, hvilken, till följe af det nya representationssättets antagande, måste blifva desto 166
Den 27 Januari. mer maktpåliggande, låter mig hoppas att R.
St:r behagade uppmärksamma de skäl, som jag nu går att anföra för förhöjning i det af K. M:t för Slöjdskolan i Stockholm äskade anslag.
I K. M:ts Nåd.
Propos. angående förhöjdt statsanslag till Slöjdskolan i Stockholm äskas bland annat till arfvode för öfverlärare 27,000 rdr, för underlärare 6,200 rdr och för biträdande lärare 5,500 rdr.
Styrelsen för nämnda skola har deremot uti sin underd. anhållan om Nåd.
St:r om förhöjdt statsanslag till skolan begärt för öfverlärare, sedan 3000 rdr, afsedda för föredrag, blifvit afdragna, en summa af 35,400 rdr, för underlärare 7,600 rdr och för biträdande lärare 7000 rdr.
K. M:t har således nedsatt de af styrelsen begärda beloppen för öfverlärare (oberäknadt dem som hålla föredrag) med 8,400-, rdr, för underlärare med 1,400 rdr och för biträdande lärare med 1,500 rdr, eller tillsammans med 11,300 rdr.
Denna nedsättning synes vara föranledd af K.
KommersGollegii utlåtande i ämnet, hvaruti Collegium anser sig böra föreslå: 1) en nedsättning af undervisningstimmarnas antal per lärogrupp från föreslagna 5i till 4 A timmar i veckan; 2) uteslutning af Franska och Engelska språken från skolans stat, samt 3) sänkning af beräkningsgrunden för iärarnes arvode från för öfverlärare föreslagne 2: 72 öre per timme till 2: 50 och för underlärare från 1: 36 öre till 1: 25 öre per timme.
Det torde knappt kunna förnekas, att den föreslagna beräkningsgrunden för öfverlärarnes arvode icke är för hög, då detta vid Eskilstuna Tekniska Söndags- och Aftonskola kan beräknas i_t medeltal till ett timvärde af omkring 3 rdr 78 öre, samt vid Orebro Tekniska Elementarskola till omkring 2 rdr 75 öre, liksom det torde vara billigt att, andra exempel att förtiga, för underlärare, som äro skyldiga att vid inträffande laga förfall för öfverläraren dennes tjenst förrätta, arvodets beräkningsgrund ej sänkes under hälften af öfverlärarnes, hvilket för öfrigt synes vara Kongl.
Kommers-Collegii åsigt, hvarföre äfven underlärarnes timvärde, 1 rdr 36 öre, icke kan anses för högt tilltaget.
Mindre förklarligt förefaller äfven Kongl.
Kommers-Collegii gifna alstyrkande mot Franska och Engelska språkens uppförande på stat, då det åligger nämnde Collegium att årligen såsom resestipendier utdela till skickliga Svenska arbetare ett visserligen ringa belopp, men just derföre med afseende å tillgodogörandet så mycket svårare att på ett fruktbärande sätt disponera; och föga förhoppning lär väl förefinnas, att resestipendier till Frankrike och England åt Svenska arbetare skulle kunna blifva lika fruktbringande, om dessa arbetare äro utan kännedom om ifrågavarande länders språk, som om de genom statens egen mellankomst hafva blifvit satte i besittning deraf.
Lemnande emellertid å sido den besparing, som uppkommer genom nyssnämnda minskning i timvärdet och genom indragning af Franska och Engelska språkens undervisning, såsom af staten bekostad, fäster jag mig blott vid den för sko - Den 27 Januari. lans ändamålsenliga verksamhet högst ofördelaktiga åtgärd, att minska undervisningstiden per vecka från 5jf till 4£ timme för hvarje lärogrupp.
Till följe häraf samt i någon mån äfven genom uteslutning af Franska och Engelska, nedgår nemi. den årliga undervisningstiden för öfverlärare från 13,000 till 10,800 timmar, för underlärare från 5,600 till 4,960 och för biträdande lärare från 10.500 till 8,088 timmar.
Jag anhåller nu att i korthet få anföra de skäl, som påtagligen ligga till grund för den gjorda beräkningen af 5^ timmes undervisningstid i veckan för hvarje lärogrupp.
Det första och hufvudsakligaste skälet torde väl vara, att lärjunge, som genomgått de flesta af skolans förberedande läroämnen, blott genom en rikligare tillgång på undervisningstid i tillämpningsämnena kan i skolan vinna behöflig sysselsättning och utbildning.
Sålunda hafva 24 timmar i veckan per lärogrupp ansetts böra anslås för ornamentsmålning, 16 för porslinsmålning, 14 för gravyr, 12 för byggnadsritning o. s. v. A de undervisningsämnen, som hafva ett färre antal lärotimmar i veckan per grupp, är någon inskränkning i undervisningstiden icke tänkbar.
Den måste således drabba ofvannämnda ämnen, derest R.
St:r blott bevilja de af K.
M:t äskade anslagen.
Men långt ifrån att vara för stora, äro undervisningstiderna i dessa ämnen snarare för knappt tilltagna, hvilket man finner, om man vågar sig in på en jemnförelse med undervisningstider vid likadana skolor i andra länder. »Ecole Impériale et spéciale de dessin et de mathematique appliqués aux arts et å l’industrie» t. ex. har anslagit icke mindre än 48 timmars undervisningstid i veckan för en grupp i xylograf! och 24 timmars undervisningstid i den för denna konstgren högst vigtiga pennritningen för samma elever.
Men äfven andra skäl finnas, som tala för behöfligheten af en åtminstone så pass utsträckt undervisningstid i vissa ämnen, som den, hvilken af skolstyrelsen synes blifvit föreslagen.
Dessa äro dels den vida större tid, som erfordras, för att i nyssnämnda och dylika brancher bibringa eleven erforderlig skicklighet, dels äfven den vigtiga, af mångårig erfarenhet bestyrkta omständigheten, att eleven, som i de aldra flesta fall icke sjelf disponerar öfver sin tid, utan är beroende af den, hos hvilken han är i lära, ofta förhindras att reguliert bevista alla de lektioner, som äro anslagna för den grupp, hvilken han tillhör.
Och om äfven elevens praktiska yrkesverksamhet skulle medgifva honom att besöka skolan på alla de tider, då undervisningen i ett visst ämne pågår, så händer dock ej sällan, att han måste uppoffra en större eller mindre del deraf för att äfven kunna draga nytta af undervisningen i ett annat ämne, som han också kan anse sig behöfva, men som meddelas till en del samtidigt med det förra.
Öfverväger man noga dessa omständigheter, så torde den beräknade 5^ timmes undervisningstid i medeltal per grupp ej synas öfverdrifven, isynnerhet om härtill lägges att undervis - 168 Den 27 Januari. ningstiden i den fullständigt organiseradeTekniska elementarskolan i Orebro har lått sig anslaget icke mindre än i medeltal något öfver 7 timmar i veckan per ämne eller grupp, hvilket här är detsamma, ty elevernas inskränkta antal har icke erfordrat någon gruppindelning.
På dessa grunder och då jag anser det vara af största vigt, att den i hufvudstaden upprättade, nu ifrågavarande slöjdskola lemnar eleven tillfälle att så fullständigt som möjligt förkofra sig uti de undervisningsämnen, som höra under de olika yrkena, vågar jag vördsamt föreslå, att R.
St:r vid upprättandet af ifrågav:de skolas stat måtte, utgående från antagandet al fem och en half timmes undervisningstid i veckan för hvarje af de återstående vid pass 80 grupperna, anslå: för öfverlärare (hvilka, sedan från det här ofvannämnda, af skolstyrelsen beräknade 13,000 undervisningstimmar, de för språkundervisningen afsedda 350 timmar blifvit afdragna, skulle ega att bestrida en undervisningstid af 12,650 timmar å 2 rdr 50 öre) ett belopp af rdr 31,600; för underlärare (enär dessa icke äro påräknade i de uteslutna språkämnena) med oafkortadt 5,600 timmars tjenstgöring å 1 rdr 25 öre. . . » 7,000; för biträdande lärare med, af samma skäl, oafkortadt antal undervisningstimmar eller 10,500 timmar å 67 öre » 7,000.
På grund af den motivering, som af skolstyrelsens ordförande blifvit åvägabragd rörande behöfligheten al ordningsmannen, samt då, såsom en följd af mitt vördsamma förslag rörande undervisningstiden, någon synnerlig inskränkning i deras tjenstgöring icke skulle ifrågakomma, får jag föreslå, det R.
St:r måtte förhöja det af K.
M:t till deras aflöning begärda anslag, 4000 rdr, till ungefärlig likhet med hvad af skolstyrelsen blifvit föreslaget eller 5000 rdr.
K. M:t bar vidare till bestridande af omkostnaderna för tillfälliga föreläsningars hållande vid ifrågav:de skola, hvilket styrelsen ansett böra beräknas till minst 1,500 rdr, förmodligen på grund af Kongl. Kommers-Collegii underd. utlåtande i ämnet, i nåder äskat den obetydliga summan af 400 rdr; hvarjemte antagligen af samma skäl de enligt Kommers-Collegii uppgift för regelbundna föredrag afsedda och i skolstyrelsens utförda belopp för öfverlärares aflöning, 38,400 rdr, ingående 3000 rdr blifvit helt och hållet uteslutna.
De ämnen, i hvilka, enligt af föreståndaren för skolan inhemtad uppgift, föreläsningar och föredrag företrädesvis ansetts böra hållas, äro följande, nemi.: föreläsningar i sundhetslära, handels- och näringsförfattningarna samt industrien rörande delar af Byggninga-balken, i den Industriela Kkonomien, Konsthistoria och Konst-anatomi.
Föredrag deremot i Naturhistoria.
Mineralogi, Botanik och Zoologi, i ren Naturlära, i Fysik, Kemi och Mekanik, i tillämpad Fysik samt i kemisk och mekanisk Teknologi.
Den 27 Januari.
Tillfölje af skolans högst inskränkta tillgångar skulle föreläsningar och föredrag hitintills knappt hafva kunnat hållas i några af de nu uppräknade ämnena, om icke den enskilda, oegennyttiga välviljan i stor mån bidragit dertill.
Sålunda hafva enskilda personers intresse för skolan sträckt sig derhän, att dessa föreläsningar tidtals af dem blifvit hållna kostnadsfritt.
Att sådant förhållande dock i längden ej kan ega bestånd, är uppenbart, liksom det å andra sidan torde vara mindre välbetänkt att i en teknisk skola helt och hållet såsom obehöfliga från undervisningen utesluta både föreläsningar och föredrag i ämnen af så påfallande vigt för idustriens arbetare, som naturkunnigheten, helsans vård och arbetets organisation m. m.; ty de, som kunna erhållas för 400 rdr, torde väl knappt behöfva omnämnas.
Till stöd för min åsigt, att föreläsningar och föredrag, långt ifrån att vara obehöfliga, tvärtom äro af behofvet påkallade, anhåller jag att få nämna huru dessa af sjelfva näringsidkaren här i landet och i utlandet betraktas.