Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De underdåniga yttranden, som, pä nådig befallning, blifvit genom Kommerskollegium infordrade dels från Fullmäktige för sidenfabriksidkarne bär i hufvudstaden och dels från Stadens Handels- och Ekonomi-kollegium samt dess för besigtning och värdering af egendomen utsedde Deputerade, utvisa: alt sidenfabriksidkarnes Fullmäktige på anförde grunder tillstyrkt nådigt bifall till den underdåniga ansökningen såvida fabriksidkarne, såsom ersättning för sin eftergift af de dem med appreteringsverket tillförsäkrade förmåner, tillätes att uppbära bela den erbjudna lösningssumman för att derigenom sällas i tillfälle alt, med tillskott af enskilda medel, i bufvudstaden inrätta ett fullständigt, tidens fordringar motsvarande appreleringsverk, hvilket det skulle åligga nämnde fabriksidkare att för sin räkning framgent underhålla; — att Handels- och Ekonomi-kollegii Deputerade ansett egendomen icke kunna under nuvarande förhållanden uppskattas lill högre värde än 25,000 R:dr Banko; — att Handels- och Ekonomikollegium, som funnit den erbjudna löseskillingen vara nog låg, hemställt att densamma mätte bestämmas till 25,000 R:dr Banko, äfvensom att Sidenfabriks-socielelen åtminstone i någon mån linge njuta ersättning för hvad den förlorade genom appreteringsverkets nedläggande; samt slutligen att Kommers-kollegium, jemte anmälan det Kollegium icke hade något alt erinra dervid, att den blifvande löseskillingen för Odelska egendomen med appreleringsverk, i händelse den kornme att lill nuvarande innehafvare öfverlåtas, finge disponeras såsom bidrag till inrättande af det fullständigare appreleringsverk. hvarom sidenfabriksidkarne uppgifvit sig vilja gå i författning, i fråga om anlagligheten al del erbjudna köpeskillingsbeloppet, förklarat alt, enär ifrågavarande egendoms öfverlåtelse lill Direktören Odel och hans efterkommande egt ruin med Expeditions-Etsk o 11 els Förslag till unden!.
Skrifvelse J\':o 45. 81 med väsendtligt afseende å de af
Odel ådagalagda förtjensler om den inhemska sidenappreleringskonsten samt härtill komme att sökanderne i och för de lill följd af föreskriften i 1840 års Kongl. Bref vidtagne väsendtligt förbättringar å appreteringsverket, nedlagt betydliga kostnader, för hvilka de hvarken genom erlagd betalning lör det obetydliga appreteringsarbele, hvarom de varit anlitade, kunde anses hafva fått ersättning eller, i händelse af verkets nedläggande, genom en blifvande försäljning af inventarier kunde påräkna godlgöreise, så fann Kollegium, med afseende härå, sig sakna anledning att frångå sitt förut gjorda tillstyrkande, att den af bemälde sökande för egendomen erbjudna löseskilling, 10,000 R:dr B:mt, måtto antagas, oaktadt egendomen år 1830 blifvit af Ofver-intendenis-embetet med biträde af sakkunnige personer värderad till en summa af 13,333 R:dr 16 sk.
Banko, och 15,000 R:dr Banko vore det belopp hvartill densamma i och för beviilnings erläggande blifvit taxerad; och har E. K. Maj:t ansett del icke vara ändamålsenligt att ifrågavarande appreteringsverk vidare vidmagthölles, och med afseende å de vilkor, under hvilka den för verket, enligt Bikels Ständers beslut, inköpta fastighet blifvit till nuvarande iunehafvarnes moderfader, Direktören Odel, upplåten, äfven funnit det vara billigt, att samma fastighet af dem komme att bibehållas och hädanefter under full eganderäll öfverlagas emot skälig löseskilling, hvadan och enär det af dem i sådant hänseende erbjudna belopp, 10,000
R:dr ll:mt, syntes, vid betraktande af hvad Kommers-kollegium derom särskildt anfört, kunna antagas, E. K. Maj:t i nåder föreslagit Rikets Ständer att medgifva det Expeditions-sekreteraren Westberg och Majoren Westberg, med befrielse från skyldigheten att vidare underhålla det s. k.
Odelska appreteringsverket, måtte tilläggas egande- och fri dispositionsrätt till ifrågavarande lästa egendom med dertill hörande inrättningar oell inventarier, mot det att de derför erlägga en löseskilling af 10,000 R:dr R:mt, hvilken summa Kommers-kollegium skulle ega alt å Statens vägnar uppbära och qvittera, emot utfärdande till Expeditions-sekreteraren Westberg och Majoren Westberg af så beskaffad handling, som, för erhållande af lagfart och fasta, kan vara erforderlig, samt alt nämnde löseskilling, hvars öfverlemnande till sidenfabriksidkarne i hufvudsladen, på sätt desse begärt, lör inrättande och underhållande al eli annat appreteringsverk, Kongl.
Majit icke funne lämplig!, måtte få ingå och redovisas bland de under bemälde
Kollegii förvaltning ställda allmänna medel lill manufakturernas befrämjande.
Vid öfvervägande af detta ärende samt hvad handlingarne derom innehålla, har hos Rikets Ständer icke någon tvekan uppstått örn olämpligheten alt vidare bibehålla en inrättning sådan som den ifrågavarande, hvilken, för öfver ett århundrade sedan tillkommen, med afseende å sidenfabrikshandteringens dåvarande ståndpunkt och de då rådande föreslällningarne om lämpligaste sältet alt befrämja näringarne i allmänhet, numera alldeles icke uppfyller sitt ursprungliga ändamål.
Grundsatsen att Slaten icke bör inblanda sig uti i ii cl lis t liela förelag, har äfven, enligt Rikets Ständers tanke, vunnit sä allmänt erkännande, alt nutidens åsigter om ändamålsenligasle sältet alt befrämja industriens utveckling, kunna anses vara i fullkomlig motsats lill de föreställningar i Irågan, som hystes vid den lid nämnde inrättning kom till stånd.
1 fråga åter om bestämmande af beloppet utaf den löseskilling, som nuvarande innehafvarne af nämnde egendom skäligen böra till Statsverket erlägga, för att erhålla egande- och fri dispositionsrätt deraf, visa sig deremot flerfaldigt omständigheter, som kunna gifva anledning til! olika meningar.
Å ena sidan bör väl icke förgätas alt nämnde egendom blifvit lill
Odel och hans efterkommande upplåten med afseende å de af honom ådagalagde förtjensler orri den inhemska sidenfabrikationen i de delar, som tillhörde hans yrke, samt alt hans efterkommande å verkets förbättrande nedlagt kostnader, för hvilka Bih. till Ii.
Brot. 1859 $■ 1860. 10 Sami. 1 Afd. 11 82 Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 45. de, genom erlagd betalning för det obetydliga appreteringsarbele, hvarom de varit anlitade, måhända blott i ganska obetydlig män hittills erhållit godtgörelse.
Å andra sidan svnes, med afseende å de vilkor, hvilka vid såväl den ursprungliga upplåtelsen, som sedermera blifvit föreskrifne och äfventyrel för uraktlåtenhet deraf å innehafvarens sida, som skulle berörde upplåtelse icke så mycket åsyfta beredandet af en förmån för den Odelska familjen, som icke mera afse sidenfabrikationens understödjande på det sätt, man då ansåg lämpligast, hvilken åsigt jemväl vinner stöd deraf, att, enligt stadgandet i 2 § af 1739 års manufaktur privilegier, uti de städer, der sådane hus och byggnader funnes, hvilka kunde umbäras, desamma skulle ölverlåtas till dem, som der ville inrätta nyttiga fabriker och af deni, barn och efterkommande egas, nyttjas och bibehållas, så länge de fortsatte att drifva de derstädes inrättade verken, hvadan enahanda förmån, sorn blifvit Odel och hans efterkommande tillförsäkrad, förunnades hvarje annan person, som inrättade nyttiga fabriker.
Antagligt är således att upplåtelsen gällde mera saken än personen.
Med hänsyn härtill och enär nuvarande innehafvarne redan är 1839, då fastigheten var värderad till endast 13,333 Ridr 16 sk.
Banko, erbjudit enahanda löseskilling, som nu, efter det densamma af Handels- och Ekonomi-kollegium blifvit uppskattad lill 25,000 R:dr nämnde mynt, har den erbjudna löseskillingen synts Rikets Ständer, under närvarande förhållanden allt för låg för att böra af Statsverket antagas, och hafva Rikets Ständer föreställt sig, att dä ifrågavarande tomt, enligt hvad sistnämnde Kollegium upplyst, på annat sätt disponerad och bebyggd, skulle, i anseende lill sitt utrymme och fördelaktiga läge, vara af högt värde, det borde äfven med innehafvarnes fördel öfverensstämma att desse inginge på ulgifvandet af en löseskilling, bestämd lill det belopp, hvartill fastigheten blifvit af Bevillningstaxerings-kommiltéen uppskattad, eller 22,500 R:dr Runt, då bemälde innehafvare i allt full höra anses vara nöjaktigt godtgjorde för deras vil korliga besittningsrätt till egendomen.
Rikets Ständer hafva fördenskull, med hufvudsakligt bifall till hvad E. K.
Majit i förevarande hänseende behagat i nåder föreslå, funnit sig böra för sin del medgifva det.
Expeditions-sekreteraren Westberg och Majoren Westberg må, med befrielse från skyldigheten att vidare underhålladel s. k.
Odelska appreteringsverket, tilläggas egandeoch fri dispositionsrätt till ifrågavarande fasta egendom med dertill hörande inrättningar och inventarier, såvida de inom 1861 års utgång derföre erlägga en löseskilling af Tjugutvåtusen Femhundra Riksdaler Riksmynt, hvilken summa Kommers-kollegium i sådant fall eger att å Statens vägnar uppbära och qvittera mot utfärdande till dem af sä beskaffad handling, som, för erhållande af lagfart och fasta, kan vara erforderlig, samt att nämnde löseskilling må få ingå och redovisas bland de under nyssbemälde
Kollegii förvaltning ställde allmänna medel till manufakturernas befrämjande.
Hvilket beslut Rikets Ständer, för besvarande af E. K. Majlis nådiga framställning i ämnet, få härigenom i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc.
Slockholm den 17 Mars 1860.
Exp edil i o n s- Ut s ko Itel s
Förn tu g lill under d. Skrifvelse, N: o 40. 83 H:o 4«.
Uppläst och god kändt hos Kidd. och Adeln den 17 Mars 1860.
Preste-Ståndet den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Ståndet den 17 — — Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående utbyte af Skogvaktarebostället Nytorp mot Kronofjerdingsmansbostiittet Lilla Tjärbruket i Wester-Rekarne hårad och Södermanlands Län. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 65.) 8. A. K.
Uti nådig Proposition den 10 sistlidne Januari har E. K.
Majit behagat meddela Rikets Ständer hurusom det i Lista socken af Wester-Rekarne härad och Södermanlands län befintliga skogvaktarebostället Nytorp, hvilket, genom nådiga Brefvet den 2 Juni 1837 angående reglering af skogs- och jägeri-staten i länet, sednast blifvit anvisadt lill bohemnian åt skogvaktaren å nämnde härads allmänning, vore beläget vid ena ändan af samma allmänning, hvarigenom det befunnits för den vid Nytorp boende skogvaktaren vara med stor svårighet förenadt eller nästan omöjligt att behörigen efterse och vårda allmänningen, som hade en utsträckning af en och en half mil, men att ett åttondedels mantal Lilla Tjärbruket i Oija socken, hvilket blifvit lill boställe åt kronofjerdingsman anslaget, med åliggande för innehafvaren att jemväl vid allmänningens bevakning biträda, deremot hade sitt läge invid midten af allmänningen och således bättre lämpade sig för fullgörande af en skogvaktares åligganden, i anledning hvaraf Wester-Rekarne-häradsboer, genom Bruksegaren Carl Zethelius och Friherre David Hermelin, hos E, K.
Majit i underdånighet anhållit om nådig framställning till Rikets Ständer att skogvaktarebostället
Nytorp måtte vid nuvarande Kronofjerdingsmannen Johan 84 Expeditions-Utskotlels Förslag lill underd.
Skrifvelse JS':o 46.
Olssons afgång få utbytas mot dennes ofvanberörde boställe Lilla Tjärbruket, om hvilket nu vore genom nådiga Brefvet den 11 Oktober 1843 föreskrifvet att samma bohemman, när det blefve ledigt, borde för Statsverkets räkning utarrenderas, såvida det icke för annat behof kornme att användas.
Sedan upplyst blifvit dels att areal-innehållet af den till Lilla Tjärbruket börande jord, med förbiseende af vissa obetydliga skiljaktigheter mellan de under olika tider deröfver upprättade kartor och beskrilningar, utgjorde 26 tunnland 6,9 kappland och jordrymden vid Nytorp uppginge till 28 tunnland 2,3 kappland, hvaraf dock endast 8 tunnland utgjordes af åker och äng, då deremot Lilla Tjärbruket hade nära 14 tunnland sådan jord; dels alt Nytorp blifvit åsatt en jordeboksränta i kronovärde af 39 sk. lij- r:st.
Banko samt kronotionde 12 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, och Lilla Tjärbruket fått sin ränta bestämd till En R:dr 26 sk. 4 r.st. och kronobonden till 13 kappar spanmål; dels ock att i (axeringslängderne för år 1857 Nytorp upptages till värde af 114 R:dr och Lilla Tjärbruket lill 204 R:dr Banko; samt Kammarkollegium äfvensom öfrige vederbörande, i frågan hörde, embetsverk och myndigheter, till ofvanberörde underdåniga ansökning tillstyrkt nådigt bifall, E. K. Maj:ts Befallningshafvande på den grund alt en noggrannare bevakning af allmänningen skulle genom det sökta utbytet vinnas och att Nytorp, ehuru mindre til! åker och äng än Lilla Tjärbruket, eger större area! och, enligt hvad t. f'.
Öfverjägmästaren i länet upplyst, bättre jordmån än det sednare, hvarföre Kronan, enligt É. K. Majlis Befallningshafvandes åsigt, icke skulle lida någon förlust genom Nytorps emottagande i stället för Lilla Tjärbruket; så har E. K. Maj:!, som med afseende derå att ej allenast räntan och taxeringsvärdet å Lilla Tjärbruket vore nära dubbelt så stora som å Nytorp, utan äfven åker- och ängs-arealen uppgifvits vara ej obetydligt större vid det lörra än vid det sednare, visserligen funnit Kronan komma att förlora något på bytet i lägenheternas nuvarande skick och ännu mera om en Lilla Tjärbruket förr tillhörig mindre jordrymd tvä tunnland, två och ett åttondedels kappland, som ulan känd anledning blifvit från den år 1859 öfver hemmanet upprättade karta utesluten, skulle till detsamma återställas, likväl med hänsyn dertill att sistnämnda hemman, som ännu ej tillfallit
Kronans omedelbara disposition, finnes för allmänningen® bevakning erforderligt, uti högstberörde nådiga Proposition behagat föreslå Rikets Ständer att skogvaktarebostället Nytorp måtte emot fjerdingsmansboställe!
Lilla Tjärbruket vid dettas nuvarande innehafvares, Joban Olsson, afgång, efter laga fardagstid utbytas, dock med vilkor att Kronan frikallas från allt ersättningsansvar både för nyssnämnde Lilla Tjärbruket förr tillhörande jordrymd, såvida den ej kan nuvarande jordinnehafvaren frånvinnas, och för den husröta som å Lilla Tjärbruket kan vid afträdestiden förefinnas och ej af vederbörande godtgöras, men att deremot Nytorp borde i fullbygdt skick och väl bäfdadl, af allmänningsintressenterna aflrädas lill Kronan.
Vid öfvervägande häraf och efter tagen kännedom af de detta ärende rörande handlingar hafva Rikets Ständer med afseende å de i den nådiga Propositionen anförde förhållanden funnit skäligt bifalla hvad E. K.
Majit i omförmälda hänseende i nåder föreslagit.
Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande etc.
Expeditions-Utskottets Forsing till underd.
Skrifvelse N:o 47. 85 i\;o 47.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 17 Mars 1860.
Presle-Ståndel den 17 — — Borgare-Ståndet den 17 — — Bonde-Slåndel den 17 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om anvisande af boställe åt Länsmannen i södra distriktet af Faurås härad i Hallands Lån af det till Kronan indragna f. d. Förste Landtm,ätare-bostället, två tredjedels mantal N:o 5 Kärreberg Sven Andersgård, i Alfshögs socken af nämnde härad, i stället för nuvarande Liinsrnans-bostället tre åttondedels mantal N:o t Thorsjö Henrik i Gunnarps socken.
(Slats-Ulsk:s Utlåtande N:o 66.) S. A. K.
Sedan i anledning af numera aflidne Länsmannen i södra distriktet af Faurås härad i Hallands län F.
Ringbloms i lifstiden gjorda underdåniga ansökning, att det berörde länsmanstjenst på lön anslagna boställe, tre åtlondedels mantal N:o 1 Thorsjö Henrik, i Gu nnarps socken af nämnde härad, hvilket boställe vore särdeles obeqvämt beläget och derföre icke kunde af Länsmannen bebos, mätte få utbytas emot det till Kronan indragna f. d. förste landtmätarebostället, två tredjedels mantal N:o 3 Kärreberg Sven Andersgård, i Alfshögs socken af samma härad, E. K.
Befallningshafvande i länet uti infordradt underdånigt utlåtande på anförde skäl berörde ansökning tillstyrkt med underdånig hemställan derjemte att, enär uti den nu bestämda kronolänsmanslönen bostället Thorsjös afkastning vore upptagen till 61 R:dr och i minimi-arrende för Kärreberg, vid detta boställes lillämnade utarrendering, föreslagits 86 Exp e di tio ns-Ulskotlels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 47.
283 kubikfot 9 kannor spanmål, hälften råg oell hälften korn, utgörande i penningar efter 1858 års medelmarkegångspris 601 R:dr 87 öre R:mt, detta sistnämnda penningebelopp mätte i stället för 61 R:dr i länsmanslönen ingå med en jemnad summa af Sexhundra R:dr R:mt; samt Kammar-kollegium och Stats-kontoret sedermera i ämnet underdånigt yttrande afgifvit, hvarvid dessa Kollegier äfven tillstyrkt nådigt bifall till det begärda utbytet, likväl på del sätt att Länsmannens lön, 700 R:dr, skulle i staten upptagas att bestå endast af bostället Kärrebergs ränta och afkastning; så har E. K.
Majit uti nådig Proposition af den 5 nästlidne Januari behagat föreslå Rikets Ständer att i utbyte emot nuvarande länsmansboställe N.o 1 Thorsjö måtte till boställe ål Länsmannen i Faurås härads södra distrikt från midfastan året efter det, hvarunder bytet kunde vara medgifvet, anvisas ofvanberörda till Statsverket indragna f. d. förste landtmätareboställe två tredjedels mantal N:o 3 Kärreberg, med föreskrift att i staten för länsmannen boställets årliga afkastning skulle tillsvidare och intilldess ny allmän uppskattning af landtstatens boställen kunde varda fastställd, upptagas till det af E. K. Maj.ts Refallningshafvande föreslagna belopp af 600 R:dr samt att, i följd häraf, den förut väckta frågan om utarrendering af bostället Kärreberg för Statsverkets räkning mätte förfalla, men sådan åtgärd deremot vidtagas med Thorsjö från midfastan det år, då detta hemman utaf aflidne Länsmannen Ringbloms sterbhusdelegare komme alt afträdas.
Ständer hafva tagit i öfvervägande hvad de detta ärende rörande handlingar innehålla; men i betraktande deraf, att ifrågavarande f. d. förste landtmälareboställe Kärreberg, enligt hvad handlingarne utvisa, är af den storlek och beskaffenhet att Kammar-kollegii andra Provinskontor vid i frågaställd utarrendering deraf på tretio år föreslagit derför ett årligt minimi-arrende, motsvarande i penningar 634 R:dr 6 öre och ett maximi-arrende af 740
R:dr 37 öre; — att bemälde Kollegium, i anledning af ifrågavarande utbyte ansett att berörde länsmanslön, som i nu gällande Riks-stat är bestämd till 700 R:dr R:mt, skulle, såvida den vid nämnde belopp bibehölles, hädanefter upptagas att bestå endast af boställets ränta och afkastning; — att med antagande af sistnämnde belopp såsom boställets nuvarande verkliga afkastning, det förhållande framdeles kunde inträffa att, i händelse nämnde länsmanslön komme att undergå nedsättning eller afkomsten af bostället vid den allmänna uppskattning af landtstatens boställen, som blifvit ifrågaställd, kan varda bestämd lill högre belopp än det af Kammar-kollegium nu föreslagna, icke blott nämnde länsmans hela lön skulle bestå af boställets ränta och afkastning, utan boställs-innehafvaren jemväl nödgas inbetala någon del af berörde afkastning lill Kronan, ett förhållande, desto mindre lämpligt, som, eldigt Rikets Ständers tanke, åtminstone någon del af de Statens embels- och tjenstemän anslagna löner bör i penningar utgå; och att omförmälde boställe, med hänsyn till alla dessa omständigheter, synes vara förmånligare än för en tjenstebefattning af förevarande beskaffenhet, skäligen böra af Slaten anslås, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra till ifrågavarande nådiga framställning lemna bifall : hvilket Rikets Ständer skolat härmed i underdånighet anmäla: och framhärda etc.
Expedition s - U Isko Hels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 4-8. 87 M:o 48.
Uppläst och godkändl hos Kidd. och Adeln den 24 Mars 1860.
Preste- Slåndet den 24 — — Borgare-Ståndet den 24 — — Bonde-Ståndet den 24 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om anslags beviljande åt Adjunkten, Mag.
O. Torell för en vetenskaplig resa till norra Ishafvet.
(Stats-Ulsk:s Utlåtande N:o 75.) S. A. K.
Hos Rikets Ständer liar blifvit a n förd t hurusom en Svensk vetenskapsidkare, Filosofie Magistern, Medicine Kandidaten O.
Torell under de sednare åren egnat sig åt forskningar, sorn genom deras omfattning, vetenskapliga betydelse och dermed förbundna svårigheter och mödor syntes väl förtjenla af Rikets Ständers uppmärksamhet.
Magister Torell hade nemligen företagit sig att, så fullständigt som möjligt, undersöka den hafslauna, som bebor den högre och högsta nordens haf äfvensom vissa af dessa trakters märkliga geologiska företeelser, samt i sådant ändamål, på egen bekostnad, dels år 1857 begifvit sig till Island, der han berest så väl kusterna som det inre landet i flera riglningar, dels år 1858 besökt Spitsbergen, dels ändtligen sistlidne sommar med högst tillfredsställande framgång befarit vestra kusten al' Grönland.
Och då Magister Torell, som från dessa länder hemfört i hög grad värderika samlingar och iakttagelser i zoologiskt, botaniskt och geologiskt hänseende, ansett sig böra under de närmaste åren än vidare fortsätta sina vetenskapliga forskningar, för hvilket ändamål han ämnade ytterligare besöka Spitsbergen, om möjligt redan innevarande år, äfvensom anställa jemförande undersökningar af det nordiiga Norrige och i öfrigt genomgå och ordna sina samlingar; sä har hos Rikets Ständer förslag blifvit väckt alt, till befrämjande af Magister Torells oegennyttiga och för fäderneslandet hedrande verksamhet, Rikets Ständer måtte till E. K.
Maj;ts disposition ställa en summa af Åttatusen 88 Expeditions- lils k o lid s Förslag till under d. Skrifvelse IS: o 49.
R:dr Rirnt att, i den mån E. K.
Majit pröfvade nödigt, utbetalas till Magister Torell för fortsättande af hans forskningsresor i de nordliga trakterna af Atlantiska hafvet och lshafvel samt ordnande af derunder tillvägabragta samlingar och iakttagelser.
Rikets Ständer, som inhemtat att den expedition, derför understöd nu blifvit hegardt och å hvilken flera naturforskare skulle komma att medfölja, vore ämnad att börja redan under nästinstundande
April och derefter flera månader fortsättas, hafva ansett detta förelag och dermed åsyftade vetenskapliga ändamål vara förtjent af upp märksamhet och deltagande samt i betraktande så väl häraf som af den omständigheten att, enligt hvad upplyst blifvit, de af Magister Torell under hans resor gjorda samlingar kommit Universiteternas och Vetenskaps-akademiens museer tillgodo, funnit skäligt att, för befrämjande af den vetenskapliga expedition till Ishalvel, sorn Magister Torell, med biträde af andra naturforskare, ämnar under instundande vår och sommar företaga, bevilja och på Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 8,000 R:dr R:mt att under innevarande år utbetalas på sätt E. K.
Majit behagar i nåder förordna; och få Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhålla alt, i händelse E. K.
Majit anser bemälde naturforskare böra åläggas att om denna expedition afgifva underdånig berättelse eller till Staten öfverlemna derunder gjorda samlingar, E. K.
Maijt täcktes i sådant hänseende meddela lämpliga föreskrifter.
Slockholm den 24 Mars 1860.
Mio m.
IJppliist oell goilkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1860.
Presle-Ståndet den 30 Mars — Borgare-Ståndet den 31 — — Bonde-Ståndet den 2 April — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Sveriges och Norges ömsesidiga förhållanden.
(Ekon.-Utskis Utlåtande Nio 37.) S. A. K.
Under den tidrymd af nära ett halft århundrade, som förflutit, sedan föreningen stiftades emellan den Skandinaviska halföns tvänne folk, och under det, genom denna för - Expedilions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 49. 89 förening och den deraf uppkomna fastheten i deras yttre politiska ställning, tillfälle blifvit dem beredt, att, i ostördt lugn hvart för sig, fullfölja arbetet för sin inre utveckling, har tillika ett närmare bestämmande af de förhållanden, hvilka äro för de begge rikena gemensamma, visat sig allt mera nödvändigt för uppnåendet af det med föreningen afsedda ändamål: alt åt tvänne slambeslägtade, af naturen genom ländernas läge förenade folk, de der ega så mycket gemensamt i religion, seder, språk och andra förhållanden, gifva trygghet mot yttre faror, under det de, med bevarad full rätt att sjelfständigt hvart för sig besluta öfver egna angelägenheter, i inbördes endrägt och förtroende verka för befordrande af gemensam styrka och förkofran.