Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nils Rudolf Munck af Rosenschöld från Universitetet för alltid relegera”.
Gå vi nu till 23 kap. 28 mom. som icke blott uptager sjelfva straffet, hvartill han blifvit fälld, utan äfven det brott, sorn har detta straff lill påföljd, så står der: ”Ingen må om någon utsprida ärerörigt rykte eller med updiktade beskyllningar, falska angifvelse:' eller smädeskrifter angripa hederligt och oskyldigt folk; de sorn befinnas hafva häremot brutit, skola strängeligen straffas och med vanära uteslutas från Akademien och alla embeten i Riket”.
Jag anser det vara nesligt att med ärerörigt ryckte och falska beskyllningar angripa oskyldigt folk, och derföre anser jag Hr Munck af Rosenschöld böra från säte och stämma på Riddarhuset uteslutas.
Jag har blott begärt ordet för att fästa Hr Printzenskölds upmärksamhet derpå, att med samma rätt, som Consist.
Acad:m i Lund relegerat mig såsom boktryckare för en tidning, den jag icke utgaf, med samma rätt kunde Consist.
Acad:m i Lund relegera Hr Printzensköld såsom Advokat-Fiskal i KammarR:n för den Gyllenhoffska affären eller någon annan.
Gyldenstoipes anmärkn. att jag H. I. 8 114 Den 6 December. skulle gjort mig skyldig till äreröriga beskyllningar, så har jag aldrig gjort det, och Consist. har aldrig aktat nödigt att det bevisa.
Då slutligen
Hr Printzensköld velat erinra oss om forntida Riddersmäns heder och ära, så skall jag åt honom sjelf öfverlemna att eftersinna, huruvida han tror att någon med en forntida ädlings känsla för rätt och ära, samt med kännedom om Consiståi sätt att mot mig tillvägagå, skulle hafva väckt en sådan motion, som Hr Printzensköld?
Man har här mycket tvistat om hvad med behörigt utslag skall förstås.
I min tanke är denna tvist ganska lätt att afgöra.
Vid frågans bedömande behöfver man ej afse något annat, än att utslaget är meddeladt af en auktoritet, som inom landet är känd och erkänd såsom domstol.
Skulle man deremot t.
ex. uti en sockenstämma eller annan samling af enskilda personer sälta sig till doms, vore visserligen ett så tillkommet utslag obehörigt, men detta är icke nu förhållandet.
Jag har åter begärt ordet i denna fråga för att fästa upmärksamheten deruppå, att jag endast yttrat mig i afseende å formen och alldeles icke uti saken.
Jag har ingalunda bestridt behörigheten af Hr Printzenskölds förslag.
Jag får tvertom tillkännagifva, att jag under den tid frågan varit hvilande på bordet icke hunnit stadga min öfvertygelse deruti, hvarföre jag ock ansett mig böra yrka remiss till gans utredande.
Man har under discussionen yttrat, dels att det skulle bero på R. o. Ad. att sjelf bestämma om Hr Munck af Rosenschölds förbrytelse hemfaller under kategorien af nesligt brott, dels att sådant kunde ankomma på individuell upfattuing.
Jag för min del tror det vara farligt att sålunda vädja till känslorna.
Jag värderar den känsla, som här kanske för mycket blifvit tagen i anspråk, men jag tror att man vid fällande af domslut h. o. h. måste frigöra sig från känslans inflytelse.
Vi hafva här i afton hört af en ledamot upläsas några lagrum, som bestämdt skulle leda oss till det resultat, att relegations-straffet kan tillämpas på andra förseelser, än sådana, som äro af neslig beskaffenhet, men, sådant oaktadt, liar Gr.
Gyldenstolpe yrkat, att vi nu genast, så att säga, stante pede, skola afgöra denna ömtåliga fråga.
Jag hemställer till Eder M.
Hrr, om vi utaf denna discussion kommit till en så bestämd öfvertygelse ang:de det rätta i saken, att någon vidare utredning deraf blefve öfverflödig.
Hr Cederschiöld har hufvudsakligen med mig instämt, men har derjemte framställt ett serskildt förslag, som i någon mån afviker från mitt och öfriga ledamöters yrkande af remiss till Riddarh.Ulsk.
Jag hemställer till Hr Cederschiöld, huruvida han icke skulle vilja afstå från sitt enskildta förslag, hvarigenom man skulle undvika att vid frågans afgörande flere propos:r komme att framställas, än rörande bifall till förslaget eller detsammas remitterande till Riddarh.Utsk. Gr. Löwenhjelm, Carl Gust.:
Då för några dagar sedan denna för hvarje ledamot af R. o. Ad. så smärtsamma fråga Den 6 December. 115 väcktes, förenade jag mig med de ledamöter, hvilka sökte att. bereda den anklagade tillfälle till ett försvar, som, att döma efter första intrycket, tycktes föga vara uti R. o. Ad:s smak, och jag gjorde det på grund af den rättskänsla som, fastän under olika former, lifvar oss en hvar.
Jag bekänner upriktigt, att jag gjorde det i hopp att det rådrum, som lemnades, skulle bereda den anklagade tillfälle alt utveckla ett försvar, som kunde förminska den culpabilitet, som hvilar öfver honom, och jag tror mig med berådt mod kunna erkänna, att R. o. Ad. med mycket lugn, tålamod och£rättskänsla afliört hvad llr Munck af Rosenschöld haft att andraga.
Vi hafva tåligt afhört dokumenter, hvilkas upläsande ingen bestridt, sedan llr Gr. o. Landtm, ansett en sådan upläsning böra ske, ehuru jag tror att den kanske kunnat sparas, enär deruti intet domslut innehölls, utan blott en akt, emanerad från en auktoritet, som står alldeles utom nu förev:de fråga.
Hvad som skulle kunna vinnas med den af några ledamöter yrkade remissen till Riddarh.Utsk. kan jag icke inse, och det är mig icke eller rätt klart hvad af detta Utsk. skulle kunna utrönas.
Det säges visserligen alt några lagrum och §§ finnas, af hvilka de ena synas på ett sätt tyda sjelfva delictum, och de andra pä ett annat, men, M.
Hrr, jag tror att vi alla misstaga oss härutinnan, och jag tror att vi endast hafva att öfverlägga derom, huruvida den 7 § Riddarh.Ordn. som så ofta blifvit citerad, verkligen är tillämplig på den dom, som i original blifvit oss föreläst.
Ett annat sätt att förfara skulle leda oss till en fullkomlig rättegång med thy åtföljande process, men om min mening är den rätta, och jag är långt ifrån att vilja inlåta mig i någon juridisk undersökning derom, så skulle vi endast hafva alt bedöma om tillämpning af 7 § Riddarh.Ordn. bör ske eller icke, och jag tror då med Gr.
Gyldenstolpe att saken bör kunna genast afgöras.
Det synes mig, som med mycken upmärksamhet följt hela denna fråga, ingalunda hafva varit någon passion, som talat å någondera sidan, utan det har varit rättskänslan, som förestafvat de ord som uttalats, om ock åsigterna varit olika, och jag tror att målet nu kan till slutligt afgörande företagas, utan att någon behöfver förebrå sig att med partiskhet eller passion hafva behandlat denna fråga.
Jag skulle visserligen icke hafva ånyo begärt ordet och tröttat R. o.
Ad:s tålamod om icke en värd talare hade till mig hemställt, huruvida jag icke ville afstå frän det af mig framställda förslag och utan vidare tillägg förena mig med dem, .sorn önska remiss till Riddarh.Utsk.
Jag får då förklara att' jag är serdeles villig att ingå derpå, såvida man icke derigenom kan befara att pluralitet snarare vinnes för Hr Printzenskölds förslag, än genom antagande af mitt.
Jag har framställt detta förslag för alt hindra hvad som i min tanka vore det vär - 116
Den 6 December sta, nemi. om R. o. Ad. nu genast skulle definitivt besluta Hr Munck af Rosenschölds uteslutande, emedan, såsom jag förut anfört, ett sådant beslut icke kunde anses vara tillkommet efter noggran pröfning och fullständig kännedom om sakförhållanderne.
Men skulle Hr Gr. o. Landtm, såsom jag fått anledning att tro, anse sig förhindrad att framställa propos. på mitt förslag, sä instämmer jag med de Hrr, som begärt remiss till Riddarh.
I annat fall önskar jag bifall till mitt förslag emedan jag tror att det har mera hopp om att kunna vinna bifall af deni, sorn i åsigter stå Hr Printzensköld närmast.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr Cederschiölds sista yttrande och då numera icke (lere ledamöter begärt ordet, fann sig skyldig afgifva den förklaring, att han icke ansåg Hr Cederschiölds förslag fullt öfverensstämmande' med Riksd. och Riddarh.Ordn :nes föreskrifter.
Dertill hade Hr Gr. o. Landtm, visserligen icke full anledning af 21 § Riksd.Ordn., der del stadgades, att då en Riksdagsmans rätt är tvistig, den under pröfning stälde ledamoten bör bibehålla sin riksdagsmannarätt, tills saken kan blifva afgjord, ty detta stadgande vore efter ordalydelsen egentligen tillämpligt endast pä andra Stånds ledamöter, ehuru det enl. analogien äfven kunde tillämpas i afseende på ledamöter af R. o. Ad.; men då en ledamot erhållit inträdespollet af Riddarh.Direkt, vore han berättigad, att begagna den till Ståndet förklarat honom böra vara från säte och stämma å Riddarhuset utesluten, hvarföre och då hvarken Riksd. eller Riddarh.Ordn.. innehöiie något stadgande, som berättigade att på viss tid eller tills man genom en utredning blefve öfvertygad om sakens rätta beskaffenhet, beröfva någon sin riksdagsmannarätt, Hr Gr. o. Landtm, ansäge sig skyldig att skydda denna rätt, tills Ståndet afgjort frågan.
Hr Cederschiölds förslag hade deremot till föremål, att låta undersöka om Hr Munck af Rosenschöld vore berättigad att fortfarande få begagna sin inträdespollet och att han under tiden skulle beröfvas riksdagsmannarätt, hvilket förhållande icke vore afsedt i Riddarh.Ordn. och derföre syntes vara olagligt.
Ehuru jag visserligen icke kan instämma i de åsigter Hr Gr. o. Landtm, behagat yttra, anser jag mig dock böra ställa mig dem till efterrättelse, dä i annat fall en ytterligare inveckling af frågan och en obehaglig tidsutdrägt torde upkomma.
Jag instämmer med de ledamöter som yrkat frågans remitterande till Riddarh.Utsk.
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framstäld propos. förklarades öfverläggningen fulländad, hvarpå Hr Cederschiöld anmälde sig och yttrade:
Det är uti Riksd.Ordn:s 41 §. föreskrifvet, ali i mål, som personligen röra någon ledamot af ett Riksstånd, han Väl må i öfverläggningen deltaga men ej beslutet öfvervara.
Dä nu öfverläggningen är slutad, får jag hemställa, huruvida icke Hr Gr.' ' o. Landtm, behagade anmoda Hr Munck af Rosenschöld att sig aflägsna.
Den 0 D c c em b e i'. 11/ Hr Gr. o. Landtm, svarade, det lian, da Hr Cederschiöld hegärde ordet, redan hade upslagit 41 §. lliksd.Ordn. hvaruti stadgades: ”hörande för öfrigt och i allmänhet iakttagas att i ”mål, som personligen röra en ledamot af något Riksstånd, må ”lian väl i Plena eller Utsk:s öfverlägjrningarne, men ej beslu”ten öfvervara”; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, till följd deraf nu anmodade Hr Munck af Rosenschöld att afträda tills R. o. Ad. fattat sitt beslut i förevrde ämne.
Jag känner fullkomligt denna § och ämnade sjelf ställa mig den till efterrättelse så snart discussionen blifvit förklarad slutad.
Hr Munck af Rosenschöld Iemnal Riddarhussalen, framställde Hr Gr. o. Landtm., att under öfveriäggningen hade, sedan Hr Cederschiöld afstått från det af honom framstälda serskildta förslag, endast 2:ne olika meningar sökt göra sig gällande, af hvilka den ena afsåg bifall till Hr Printzenskölds motion att Hr Munck af Rosenschöld måtte på grund af 7 § lliksd.Ordn. förklaras oberättigad lill säte och stämma på Riddarhuset, och den andra att denna motion måtte remitteras till Riddarli.Ulsk.; hvarjemte Hr Gr. o.
Landtm., med förklarande att han i öfverensstämmelse med Riksd.Ordms föreskrift, ansåg sig böra först framställa propos. till bifall, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla den 1111 föredragna motionen.
Ja, blandade med Nej, hvarjemte Hr Flach, Johan Fredr.
Philip anmälde sig och yttrade:
Jag får hemställa, örn icke ja-propos:n borde blifva den, huruvida R. 0.
Ad. vill till definilift afgörande företaga denna fråga, och nej-propos:n innehålla remiss till Riddarh.Utsk.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att sedan R. 0.
Ad. redan förklarat öfverläggningen slutad, kunde icke andra proposn- framställas, än de som under discussionen blifvit begärde, nemi. antingen bifall till motionen eller dess remitterande till Riddarh.Utsk.
Sedan Hr Munck af Rosenschöld nu afträdt, torde det ursäktas mig, om jag tager mig friheten erinra, att han under öfverläggningen yrkat afslag å Hr Printzenskölds motion.
Denna propos. är således en af de begärda, och det är endast Hr Munck af Rosenschölds frånvaro, som förmått mig att göra denna vördsamma anmälan.
Jag tager mig friheten anhålla, det Hr Gr. o. Landtm behagade förklara, huru han upfaltat svaret å proposm.
Hr Gr. 0. Landtm, förklarade det han ansåg sin framstälda propos. till bifall å Hr Printzenskölds motion vara besvarad med öfvervägande Ja. 118 Den 6 December.
Gr. von Platen begärde votering, hvarefter till justering uplästes följande förslag till votens-propos.:
Den, sorn bifaller Hr Priotzenskölds motion, alt Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, måtte förklaras skyldig att återställa sin inträdes-pollett å Riddarhuset, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; .. vinner
Nej, kommer berörde motion att remitteras till Riddarh.Ulsk.
Då afslag å Hr Printzenskölds motion blifvit hegardt, anser jag att contraproposm borde blifva i öfverensstämmelse med detta yrkande uprättad.
Då nu Hr Gr. o. Landtm., med (illkannagifvande, att han ej kunnat rätt höra det af Hr Roos afgifna yttrande, förfrågade sig, om det var bans önskan att afslag å Hr Printzenskölds motion mätte blifva contrapropos. vid den begärda voteringen, yttrade Hr Roos:
Min begäran afser att först måtte afgöras, huruvida contra-propos:n må innehålla afslag eller remiss af Hr Printzenskölds motion.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att om, såsom lian förmodade, Hr Roos vore af skiljaktig mening om contrapropos., det vore Hr Roos obetaget att begära votering, i händelse R. o. Ad:s svar i afseende på den föreslagna voter:spropos:n utfölle emot hans åsigt.
Jag inser icke huru någon annan contrapropos. kan komma i fråga, än remiss till Riddarli.Utsk.
Afslag har ej yrkats af någon annan än af Hr Munck af Rosenschöld, som icke är berättigad att i beslutet deltaga och följaktligen ej ägt befogenhet att yrka någon propos.
Först efter det discussionen blifvit förklarad slutad, har man yrkat att contrapropos. måtte innehålla afslag å motionen, men å detta yrkande, såsom för sent väckt, torde något afseende ej kunna fästas.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade att lian icke, på grund af Hr Munck af Rosenschölds yrkande ifrågaställt en propos. till afslag å motionen, utan att det endast varit, efter det Hr Bråkenhjelm uptagit och Hr Roos linderstedt densamma, som Hr Gr. o. Landtm, ansett den kunna underställas R. o. Ad:s pröfning.
I anseende till Hr Munck af B°
' Den f» December. 119 Or Cederschiöld:
Jag tror icke ali, sedan discussionen är afslutad, någon annan än den, som derunder yrkat någon propos.
, är berättigad, att framkomma med förslag lill en sådan.
Afslag liar under öfverläggningen icke blifvit yrkadt af någon annan än Hr Munck af Rosenschöld, men lian har, enl. min tanke, icke varit berättigad att göra något förslag, på hvilket R. o. Ad. vöre skyldig fästa afseende, utan endast att deltaga i disscusSionen.
Under densamma har han obestridligen haft rättighet att söka ådagalägga oriktigheten af hvarje förslag, sorn af någon annan- blifvit framstäldt, men icke att göra något eget förslag gällande.
Då nu ingen annan under öfverläggningen yrkat afslag, samt Hrr Bråkenhjelm och Roos först efter slutad discussioti framkommit dermed, kan deras yrkande ej uptagas.
För öfrigt tror jag alt nämnde
Hrr ingalunda göra Hr Munck af Rosenschöld någon tjenst med begäran derom, ty någon utsigt att en sådan propos. kunde vinna framgång, tyckes mig icke vara för handen.
Deremot torde yrkandet om frågans förvisande till Utsk. måhända hafva mera utsig för sig, hvarföre jag för min del anhåller att R. o. Ad. måtte godkänna den framstälda conlra-propos:n. Hr Gr o. Landtm, tillkännagaf, att lian nu från prot. inhemta!, att Hr Bråkenhjelm gjort sin framställning efter det öfverläggningen förklarats fulländad, hvilket Hr Gr. o.
Landtm, under sina yttranden i den väckta frågan, alt afslag' måtte antagas till contrapropos., icke hade erinrat sig.
Jag får härmed äran tillkännagifva att jag antingen måtte hafva uttryckt mig oriktigt eller också blifvit missförstådd af de Hrr, som sedermera uptagit mitt yttrande.
Det var blott grannlagenhet mot en frånvarande, som jag önskat iakttaga, men jag bar aldrig begärt, och ämnar aldrig begära den propos., som Hr Munck af Rosenschöld framställt.
Ofvanstående förslag till votens propos. blef nu, efter förnyad upläsning, af R. o.
Ad. godkändt; hvarefter Hr Roos yttrade:
I likhet med den siste värde talaren får jag förklara, att afsigten med den af mig förut gjorda hemställan endast varit att söka bevara den frånvarandes rätt.
Efter den nu företagna voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja — 160.
Hr Roos: Enär voteringen utfallit sålunda, att 160 röstat Ja, och 92 icke bifallit
Hr Printzenskölds förslag, men Riksd.- Ordn. bestämmer, att minst | af ett
Stånds ledamöter skola instämma i väckt yrkande om en ledamots uteslutande från det Stånd, till hvilket han hörer, hemställer jag, att, då en sådan 120 Den 6 December. pluralitet icke hår förefinnes, Hr Gr. o.
Landtm, ville förklara Hr Printzenskölds förslag hafva förfallit.
Jag anhåller att få i prot. inlaget, det jag röstat nej.
Emot det beslut R. o. Ad. nu fattat får jag anmäla min reservation, och tillika beklaga att R. o. Ad. icke genom remiss till vederbörl.
Utskott, gått tillväga på ett sätt, sorn, enl. min tanke, hade öfverensstämt med, såväl Grundlagens uttryckliga föreskrift, som R. o. Ad:s egen värdighet.
I afseende på den åsigt Hr Roos framställt, att det skulle erfordras en pluralitet af § för Hr Munck af Rosenschölds uteslutande, får jag förklara att denna åsigt grundar sig på ett fullkomligt misstag, och att endast enkel pluralitet är tillräcklig att bestämma en sådan utgång, sorn denna fråga nu fått.
Jag anhåller att få i prot. antecknadt, det jag med min röst icke bidragit till det af R. o. Ad. nu fattade beslut.
I rak motsats till Hr Cederschiöld, som beklagat utgången af denna fråga, får jag betyga R. o. Ad. min lilliga tillfredsställelse med det prof af ridderlig anda, som R. o. Ad:s pluralitet nu aflagt, och jag förenar härmed den högtidliga förklaring, att jag önskar det hvar och en af oss, som möjligen kan komma att hemfalla under en så beskaffad dom, som denna ifrågakomne, måtte drabbas af samma påföljd, som nu träffat Hr Munck af Rosenschöld.
Hr af Donner, Gust. Wilh.: Emot det af R. o. Ad. nu fattade beslut, får jag härmed anmäla min reservation.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af den utaf Hr Roos gjorda framställning, finge fästa upmärksamheten derpå, att 78 § Riksd.Ordn., som omtalade sådane beslut, hvilka icke blifva gällande utan att |-delar af Ståndets vid omröstningen in pleno närvarande ledamöter deruti instämt, handlade om Riksdagsmän, som anklagas för gerningar eller yttranden i RiksSt:n eller något R.
St:rs Utskott, och icke anginge ett sådant förhållande, som uti den nu afgjorda frågan förekommit.
Som jag icke kan dela den åsigt, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, grundat sin tolkning af 78 § Riksd.Ordn. så får jag härmed mig deremot reservera. H. R. o.
Den 7 December. m Onsdagen »len 7 December 1853.
Justerades pleni-prot:n för d. 23, 24 och 25 sisll.
JVov., samt ett prot.utdr. för gårdagen.
Hrr Bänkmäns Lista vid val af Elektorer efter nedannämnde Hrr, nemi.:
Gyldenstolpe, A. G. Härd, Fullm.
Sparre, E. Lagerbjelke, G. Björnstjerna, C. M.
Lybecker, Fullm. lfr Bergenstråle, C. von Köhler, Fullm.
Hr Tornerhjelm, R.
Lagerfelt, J. C. A. De Geer till Finspång, G. G.
Stjernstedt, A. VV. von Rehausen, Fullm.
Manderström, C. Lagerstråle, Fullm.
Frih. Cederström, C. E. Skjöldebrand, K. E. af Schmidt, C. J. G.
Bildt, D. G. Leijonancker, F. W. E. C.
Monlgommerie, R. N. G. Stjerngranat, G. G. H. Rosensvärd, J. H. Burenstam, Fullin.
Hr Björnstjerna, J. M. af Wirsén, C. Th.
Hrr hafva till Elektorer blifvit utsedde:
Mörner, Carl. Liljencrantz, Gustaf Fredrik.
Åkerhjelm af Blombacka, Claes.
Toll, Gustaf Philip Adam. Lagerheim, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Eric August.
Fock, Frans Wilhelm Reinhold.
Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik.
Gjös, Fullm.
Hr Stjerngranat, Claes, von Krusenstjerna, Salomon Mauritz.
Rudebeck, Edvard Ulric.
Leijonmarck, Evald Gustaf, von Celsing, Lars Gustaf. JW 55. Gr. — 78. 77 — 115. 77 — 140. 77 — 119.
Frih. — 1(57. 77 — 245. ?7 — 312. 77 — 330. 77 — 351. 77 ■— 309. 77 — 373. 77 — 393. 77 — 678.
Hr — 778. 77 — 1960. A. „ — 1506. 77 — 2144. 77 — 2156. 77 — 2221. 77
Och befunnos M 60.
Gr. — 120. 77 — 124. 77 — 145.
Frih. — 232. 77 .— 314. 77 — 341. 77 354. 77 — 391.
V) 279.
Hr — 460. 77 — 872. 77 — 1092. 77 — 1560.
C. „ 122 Den 7 December.
JYi 1600.
Hr Braunerhjelm, Ferdinand. — 1947. sr Odencrantz, Gustaf. — 2074.
Kjerrulff von Wolffen, Fullm.
Hr Westfelt, Ludvig Henrik Benjamin. — 2160.
Munck af Rosenschöld, Thomas. — 2227. v dorchimont, Wilhelm Albrecht. — 2292.
V) af Edholm, Fullm.
Hr Mörner, Christopher Hampus.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr
Elektorer att sammanträda för att utse en ledamot i Bevilln.Ulsk. efter Hr Leijonmark, Evald Gustaf, en ledamot i BankoUlsk. efter Hr Akerman, Fredrik, samt 3:ne ledamöter i Riddarh.Utsk., efter Gr.
Piper, Claes Gust. Fritz, Gr. von Bosén, Fredr.
Carl, och Frih. Stjerncrona, David Erik, hvilka den 3 dennes afsagt sig sina befattningar såsom Utskotts ledamöter.
M:s d. 3 dennes på bordet lagda Nåd.
St., ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling.
Propos. har ännu jcke blifvit i tryck utdelad, och dä således svårighet torde upstå för något hvar att nu i remissen derom fälla något yttrande, så vågar jag vördsamt förbehålla mig rätt ätt, sedan propos:n blifvit tryckt och utdelad, få deröfver afgifva yttrande, samt att detsamma måtte till vederbörligt Utsk. öfverlemnas.
Samma förbehåll anhåller jag äfven att fä göra i afseende på öfrige K.
Propos:r, som härifrån blifva till Utskott remitterade.
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framstäld propos. remitterades förev:de nådiga propos. till StatsUtsk.
Ibland de på R. o. Ad:s bord nu befintliga K.
Propos:r finnes äfven den ronde grunderna för bevillning på tillverkning och försäljning af bränvin. R. o. Ad. torde påminna sig, att R. o. Ad. förut fattat beslut 0111 nedsättande af serskildt Utsk. för denna frågas behandling; men att de öfriga RiksStm ännu icke i ämnet beslutat, sä att man icke vet, huruvida ett sådant Utsk. blifver tillsatt eller icke.
Jag anhåller derföre vördsamt, att denna K.
Propos. måtte få hvila på bordet intill dess sig visat, huruvida ett serskildt
Utsk. för frågans behandling kommer att tillsättas eller icke.
Hr Gr. o. Landtm, hemstälde i anledn. häraf om R. o. Ad. bifölle, att med föredragning af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de grunderne för rättigheten att tillverka bränvin samt beskattningen derför, må upskjutas till R.
St. fattat deras beslut om tillsättande af ett serskildt Utsk. för behandling af frågor, ronde bränvins tillverkning och försäljning.
Den 7 December. 123 Hr Cederschiöld: Rob.
Jag vet icke om jag misstager mig, men, sä vidt jag kan erinra mig, föreskrifver Riksd.Ordn. att endast en bordläggning får ske och att i nästa plenum derefter remiss till vederb.
Utsk. ovilkorligen bör ega rum.
Gr. o. Landtm, förklarade, att Hr Cederschiölds anmärkn. vore fullkomligt riklig om ärendet hade blifvit ånyo föredraget, i hvilket fall remiss borde ske; men att Gr.
Lagerbjelke nu gjort sin framställning, innan ärendet föredrogs, och fördenskull R. b. Ad. vore oförhindrad att fatta det beslut han föreslagit.
Hr Cederschiöld: .lag ber om ursäkt för den gjorda anmärkn:n derest jag misstagit mig, men jag hade icke fattat annat, än att Hr Gr. o. Landtm, hade föredragit K. M:s ifrågav:de Nåd.
Uppå härefter framstäld förnyad propos. beslöts, att med föredragning af K. M:s- Nåd.
Propos., ang:de grunderne för rättigheten att tillverka bränvin och beskattningen derför, skulle upskjutas, tills R.
St:r fattat sitt beslut om tillsättande af ett serskildt Utsk. för behandlig af frågor, ronde bränvins tillverkning och försäljning.
Hr Edenhjelm, Gillis: 1 anseende till fortfarande sjuklighet, vågar jag anhålla, alt blifva entledigad ifrån befattningen att vara Bänkman för 19:de Bänkm:s-afdeln. under anhållan derjemte att vid min Riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o.
Föredrogos ånyo och remitterades till StatsUtsk. K.
M:s nedannämnde d. 3 dennes på bordet lagde Nåd.
Propos:r lill R.
St:r: l:o.
Ang:de uphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet alt utgöra dagsverken in natura till kungsgårdar och andra kronolägenheter;. 2:o.