Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
>T mån af tillgång äger delägare att hos föreningen belåna hela beloppet af den beviljade inteckningen; men olia, på sätt i 4;de punkten är nämndt, i panten finnas andra inteckningar med förmånsrätt framför hypotheksföreningens, skall denna, då delägare sådant önskar eller då sådana äldre inteckningar utsökas, inlösa densamma så fort, som sig göra låter, Frih. af Nordin: Sedan R. ö. Ad. ftu äntagit 5:te punkten, hemställer jag, om icke äfven den följande 6:te punkten af BondeSt:s beslut må antagas, enär Utskis förslag numera icke kan det» 2i ii. 4° Den April e. m. E. o.
Ad. instämde i BondeStrs rör:de 6:te punkten fattade beslut. 7:de punkten.
BondeSt. hade gifvit följande lydelse åt denna punkt:
"Egendomsvärdet bestämmes efter de grunder, hvarje hypoteksförening särskildt för sig uppgör och som, vid pröfningen af reglementet, K. M., sedan Fullmägtige i Riksg.eont. i denna del blifvit hörde, finner för godt att till efterrättelse i nåder stadga."
Den grund, Utsk. lagt för egendomarnas värde, nemi. taxeringarna, är så obillig, att jag icke kan godkänna den.
Då man känner, huru olika taxeringarna ske i särskilda län, och då jag är öfvertygad, att det är af högt interesse för föreningarna sjelfva, att de uppgifna värdena äro sanna, samt tror, att K.
M. skall härtill lemna nåd. bifall, får jag yrka antagande af BondeSt:s beslut jemväl i denna punkt. R. o. Ad. antog samma redaction af 7lde punkten, som BondeSt. beslutat. 8:de punkten.
BondeSt. hade beslutat, att denna punkt skulle lyda sålunda:
"Hypoteksförening må ej träda i verksamhet, förrän de egendomar, som i densamma sökt delaktighet, uppgå till ett värde af minst 5oo,ooo r:dr silfver eller 2,000,000 r:dr riksgrs.
Jag tror, att det af Utsk. föreslagna minimibelopp, hvartill i föreningen delaktiga egendomar skola uppgå, innan föreningen får träda i verksamhet, kunde vara tillämplig för våra södra och medlersta provinser; men del är för högt för de norra, och då jag önskar, alt fördelarna må blifva gemensamma för liela Riket, mäste jag yrka antagande af BondeStts beslut i denna del.
Vill man åter göra den distinction att bestämma minimisumman till 750.000 r:dr silfver för provinserna söder om Dalelfven och 500.000 r:dr för dem, som ligga norr om densamma, så har jag icke något deremot; men på det icke skiljaktigheter må uppstå i mindre vigtiga punkter, anser jag det vara bäst att antaga BondeStts beslut jemväl i denna.
Den af R. o. Ad. i detta plenum ådagalagda ovanliga benägenhet att i alla frågor förena sig med Hederv.
BondeSt. uti dess beslut hade kanske bort afhålla mig från allt vidare försök att göra en åsigt gällande, som icke öfverensstämmer med det af bemälda RiksSt. fattade beslut; men jag har ansett mig, oaktadt den ringa framgång jag hitintills rönt, böra ännu en gång uppträda för att yrka bifall till Uiskts förslag, såsom äfven i denna del, efter min öfvertygelse, vida ändamälsenligare, än hvad BondeSt.
Den 27 April e. m. beslutat.
Frih. af Nordin har t. o. m. nyss sjelf medgifvit, att det af Utsk. föreslagna minsta egendomsvärdet för organiserandet af en särskild hypoteksförening ej vore för högt i södra delarna af Paket; men om det föreslagna beloppet således utgör en lämplig minimisumma i de södra provinserna, synes den icke heller böra vara för stor i de norra, hvarest ett högre taxeringsvärde i allmänhet är åsatt den odlade jorden.
Några undantag från de allm. stadgandena torde det för öfrigt ej vara i sin ordning att medgifva.
I sådana landsorter, der hypotheksföreningar af den storlek, Utsk. föreslagit, icke kunna åstadkommas, förefaller det åtminstone mig mindre välbetänkt att genom den erbjudna garantien framlocka dylika föreningar i en mindre scala.
Det torde verkligen på goda skäl kunna med någon säkerhet förutsägas, att dessa hypotheksföreningar, inom en icke aflägsen framtid, skola komma att förorsaka lika många olägenheter för de särskilda orter, der de blifvit inrättade, som förluster och uppoffringar för hela samhället, hvilket garanterat desamma.
Den omständigheten synes icke heller böra helt och hållet förbises, att små hypotheksföreningar icke, utan alltför betydliga bidrag af delägarne, kunna bestrida de från deras ändamålsenliga verksamhet oskiljaktiga omkostnader.
Enahanda skäl, som förekomma emot inrättandet af små privatbanker, de der, i följd af sin svaga natur, icke kunna äga någon fördelaktig verkan eller något varaktigt bestånd, äro lika, om icke ännu mera, gällande i afseende på hypotheksföreningarna.
De, som lifligt och verksamt nitälska för ifrågavar. creditanstalters frambringande, borde väl icke lemna alldeles ur sigte nödvändigheten, att sådana grunder varda för desamma stadgade, att icke både dessa personer och hela allmänheten få skäl att ångra de bemödanden, som blifvit använda för dessa inrättningars åstadkommande.
Jag anhåller om proposition å bifall till 8:de punkten i Utsk:s sednare utlåtande.
Jag understödjer Frih. af Nordins förslag desto hellre, som jag i Utsk. drifvit samma sats.
Jag tror, att provinser finnas jemväl i södra Sverige, der den af Utsk. föreslagna summa är för hög.
Jag tillstyrker altsä BondeSt:s beslut, att 5oo,ooo r:dr silfver må utgöra minimisumman för hela Riket.
BondeSt:s redaction af denna punkt blef äfven af R. o. Ad. antagen.
9:de punkten:
BondeSt. hade bifallit denna punkt, med uteslutande endast af de i första och andra raderna förekommande orden: utom reservfonden.
Jag yrkar bifall, med uteslutande derifrån endast af orden: utom reservfonden.
Den 27 April e. m. R. o. Ad. beslutat, att icke någon reservfond skall finnas, kunna nämnda ord icke qvarstå. R. o.
Ad. fattade enahanda beslut som BondeSt. 10:de punkten.
BondeSt. hade åt denna punkt gifvit följande lydelse; ”De lån, hvarför Riksg.contrs garanti kan erhållas, få ej ställas på längre förfallotid än 4' är, ej vara förskrifna med högre ränta än fem procent, och böra vara uppsägbara å hypotheksföreningens, men ej å fordringsägarnes sida.” Frih. af Nordin: B. o. Ad. torde finna, att skillnaden emellan BondeSt:s beslut och Utsk:s förslag i denna punkt icke är någon annan än den, att det förra upptager 41 år såsom tiden, under hvilken statens garanti skall fortfara, då deremot i det sednare denna tid föreslås till 38 år.
Orsaken till det förra beslutet förmodar jag vara, att lån mot 4 proc:s ränta och 1 proc:s amortissement medtaga nära 4i år, eller 40 år och 1 g3 dagar, och man har naturligtvis ansett, att garantien borde äga rum lika länge, som länen existerade.
Jag yrkar instämmande i BondeSt:s beslut.
Jag får blott fästa uppmärksamheten derå, att tiden, inom hvilken Riksg.cont. kommer att blifva fri från dess garanti, icke beror på tiden, inom hvilken de iqiptagna lånen skola vara inbetalda, utan på de vilkor, under hvilka dessa lån åter utlemnas.
Lånen kunna alltid vara uppsägningsbara på hypotheksföreningens sida och kunna alltid återbetalas, när de dertill finna sig äga tillgång.
Om man upptager lån emot 4 proc., så kan nian icke derifrån utgå med sin beräkning; men om man lånar ut emot summa 6 proc. årlig inbetalning och deri inberäknad 5 proc:s ränta på det obetalda capitalet, så blir hela skulden inbetald på 38 år.
För öfrigt är det af föga vigt, om man bestämmer några år mer eller mindre; men jag har endast velat uppgifva orsaken till förslaget.
Utsk:s förslag till io:de punkten blef af R. o. Ad. bifallet. u:te, I2;te och t3:de punkterna biföllos, sådana de i TJtsk:s utlåt.
N:o 447 blifvit föreslagna, i4:de punkten, BondeSt. hade gifvit följande lydelse åt denna punkt: 5’SkulIe hypoteksförening ej uppfylla de förbindelser, hvilka i dessa fiufvudgrunder desamma åläggas, samt Riksg.- cont:s styrelse för Cont:s säkerhet skulle finna nödvändigt, att någon del af den meddelade garantien återtaga, äger Riksg.- cont. ålägga hypoteksföreningen att större eller mindre del af garanterade lånen betala, och att, för den händelse sådant på annat sätt icke låter sig verkställa, härtill använda af Den 37 April e. m. de, enligt 5:tc punkten, till Cent. inbetalade uiedel; och kommer från samma tid all vidare räntebetalning å de utgifna förbindelserna att upphöra.”
I följd af R, o. Ad:s beslut ang:de reservfonden är det nödvändigt att bifalla den af BondeSt. i denna punkt beslutade ändring, derå jag altså anhåller om propostn. R. o.
Ad. antog samma redaetion af i^fde punkten, som BondeSt. antagit. i5:de punkten.
Åt denna punkt hade BondeSt. gifvit följande lydelse:
"Vill någon delägare uti hypoteksförening skilja sig derifrån, så åligger honom att i den ordning, här förut föreskrifves, betala alla de skulder, hvarför han hos hypoteksföreningen häftar, samt derefter i fem år fortfarande ansyara för alla de förluster, hypoteksföreningen under nämnde tid kan få vidkännas; och skall det altså åligga den afgående att härför ställa nöjaktig säkerhet, innan afgåendet utur hypotheksinrätlningen får bifallas.”
Jag får tillkännagifva, att jag icke förstår BondeSt:s mening i denna punkt.
Enligt Utsk:s för*- slag skulle det ansvaras med reservfondsinteckningarna; men då nu BondeSt. beslutat, att ingen reservfond och ingen solidarisk ansvarighet skall finnas, så vet jag icke, hvad det menat med sitt beslut i denna del.
Om jag icke orätt fattat BondeStts beslut, skall en utgående delägare i hypoteksförening ställa säkerhet för föreningens möjliga förluster under påföljande fem år.
Huru denna säkerhet skall ställas, kommer att tillhöra det reglementariska.
Jag fick icke den upplysning, jag önskade.
Jag finner väl, att den, som utgår ur föreningen, skall ansvara för dess förluster i fem år; men då han icke har någon ansvarighet, under det lian är inncstaende, sa finner jag det obilligt, att han, till straff för det han lemnar föreningen, skall under fem år ansvara för densammas möjliga förluster.
Frih. af Nordin: BondeSt:s beslut innehåller, att den, som utgår ur hypoteksförening, skall ställa nöjaktig säkerhet för föreningens möjliga förluster under kommande fem år.
Det är altså klart, att föreningen blir Riksg.cont. gemensam ansvarig för alla förluster, och reglementet kommer att bestämma, i hvad ordning godtgörelsen kommer att fördelas emellan de ansvariga. R. o. Ad. antog samma redaetion af j.5:de punkten, sorn BondeSt. beslutat, 3i8 Den 27 April e. ra.
Jag reserverar mig emot R. o. Ad:s heslut om större ansvarighet för den, som gått ur, än den, som står qvar i en hypoteksförening. i6:de punkten.
BondeSt. hade gifvit följande lydelse åt denna punkt: ”Då så manga egendomar blifvit anmälda till afskiljande från liypotheksförening, att de återståendes sammanräknade värde icke uppgår till f:delar af det i 8:de punkten utsatta minimibelopp för liypotheksförenings trädande i verksamhet, anses föreningen vara under utredning och bör, så fort utan skada ske kan, afsluta alla liquider och derefter upplösas.” R. o.
Ad. antog samma redaction af denna punkt, som BondeSt. beslutat.
Mom. lit. C. 1 :sta punkten.
BondeSt. hade ansett denna punkt böra alldeles förfalla.
Genom R. o. Ad:s beslut rör:de y:de punkten, ang:de grunden för egendomsvärdens bestämmande, har det blifvit omöjligt att antaga denna punkt oförändrad, enär andra värderingsgrunder än taxeringsverket kunna komma att blifva gällande.
Men utan afseende derå anser jag den återstående delen af punkten, innefattande, att icke någon får garanti för högre än en tiondedel af egendomens värde, icke kunna antagas; ty i sådan händelse fordrades en teckning af 53 millioner, i fall den beviljade lånesumman skulle kunna utgå.
Nu är det kändt, att i den provins, der ifrågavar. föreningar lättast bilda sig, äro endast 2 millioner tecknade; och att erhålla en teckning af 53 millioner öfverstiger, hvad på längre tid kan väntas.
Men då orsaken för statens mellankomst just är den, att föreningarna icke på annat sätt kunna få lån, och det är klart, att om de af staten erhålla sådana till motsvarighet endast af en tiondedel af deras egendomsvärde, så kunde de sjelfva hafva skaffat sig så mycket.
Fördelen ligger icke i sådana förhållanden, utan deri, att 2 millioner silfver kunna indragas i föreningarna vid deras första uppkomst, hvarigenom åter andra 8 millioner sedlar blifva lediga, deraf den följd måste uppstå, att räntan nedsättes och tillgången på lån blifver lättare.
Jag tillstyrker, i likhet med BondeSt.
, att liela denna punkt må utgå.
Jag fruktar, att det icke gåran att borttaga hela punkten, utan att sätta något annat i stället.
Lånesumman skulle icke då kunna fördelas efter någon bestämd grund.
Jag föreslår, att i stället för en tjugondedel må införas en tiondedel, och i stället för ^gtdel, -J:del.
Det kan visst anses redigare, att Riksg.cont. efter en viss lid skulle kunna fördela beloppet i mån af föreningens ca - Den 27 Ap r i I e. ra. 3ig pitalbelpp; men jag är nu icke beredd att uppgifva redaction i detta afseende, och tror, efter den utgång denna punkt liaft i PresteSt., att det är bäst bifalla Utsk:s förslag med den ändring jag uppgifvit.
Frölichs förslag är icke verkställbart, utan att tillintetgöra förut fattade beslut; ty länens egendomsvärde skall ligga till grund, och ett annat taxeringsvärde mäste äga rum för hypotheksföreningarna än för öfriga egendomar.
Jag erinrar mig icke ordalagen i sjelfva beslutet om lånets utgifvande; men der är bestämdt, i hvad ordning fördelningen skall ske.
Hr Ridd.- sccret. behagade upplysa förhållandet härmed.
Undeteckn.
Jag har icke det ifrågaställda prot.utdr. för närvar, till hands; men om så önskas, skall jag efterskicka det.
Jag har icke kunnat fatta Hr Rosenblads framställning, och i osäkerhet derom hemställer jag till antagande följande redaction:
Ingen hypotheksförening må erhålla garanti för högre skuldbelopp, än motsvarande |:del af de uti hypoteksföreningen ingångna egendomars sammanlagda värden, beräknade efter medium af de 10 sednaste årens taxeringar.
Utan att upprepa, hvad jag redan anfört ang:de tvetydigheten af taxeringsvärdet, skulle likväl fordras en teckning af 26 millioner; och ehuru
Ständerna visserligen kunnat taga mindre lån än 2 millioner silfver, kunner likväl hvar och en, att detta är det minsta belopp, som med fördel kan erhållas.
Jag tror, att Hr Rosenblad vinner sin önskan, i händelse en sådan redaction antages, att i stället för Jgldel af hela districtets värde sättes ytjldel af dess taxeringsvärde.
Malmöhus och Christiantads län äro taxerade till 4° millioner; de skulle altså få 4, och det synes vara ganska tillräckligt.
Jag vill icke motsätta mig antagandet af Gr.
Gyldenstolpcs förslag, såsom högst oskyldigt, då intet tillägg göres ronde värdet af de i föreningen ingångna egendomar.
Hr Pioscnblads hufvudskål emot mitt förslag är, att han anser teckningen af 26 millioner erfordras, innan hela lånet finge employeras.
Dä hela Svenska folket skulle bidraga till denna teckning, så tror jag icke, att den är svår att åstadkomma; och oaktadt jag tror, att inllytandet af understödet blir detsamma på penningerörelsen, om understödet går till en eller liera provinser, anser jag dock, då begreppet i financiella frågor endast genom erfarenheten låter rätt utreda sig hos allmänheten, att man 320 Den 2j April c. m. bör göra afseende på dess önskan, att sådana föreskrifter må uppställas, att icke en eller två provinser kunna få hela länet.
Jag tror dessutom, att antagandet af Hr Rosenblads och Gr.
Gyldenstolpes förslag hos mången skulle kunna verka till afslag.
Jag erkänner riktigheten af deras princip; men man mäste ställa så till, att hvar och en provins ser sig kunna få del i lånet. R. o. Ad. biföll, på sätt Frih. af Nordin föreslagit, att irsta punkten skulle erhålla följande lydelse:
"Ingen hypotheksförening må erhålla garanti för högre skuldbelopp, än motsvarande ^ af de uti hypoteksföreningen ingångna egendomars sammanlagda värden, beräknade efter medium af dc sednaste io årens taxeringar.”
Jag skall icke falla besvärlig med votering, ehuru vigtig denna fråga är, enär jag är öfvertygad, att jag skulle tappa densamma; men jag reserverar mig för påföljderna af beslutet.
Då i de största länen teckningarna för hypotheksföreningars bildande endast uppgått till två millioner, skulle fem sådana teckningar och litet till fordras, för att erhålla hela lånet; och det är mer, än jag tror mig våga hoppas.
Jag förutser altså, att intet blir utaf hela saken, och får reservera mig deremot. 2:dra punkten.
BondeSt. hade åt denna punkt gifvit följande lydelse! ”Ilypotheksföreningar, som blifvit organiserade enligt de af R.
St. stadgade hufvudgrunder, äga att, i den ordning de sig hos Fullmägtige i Riksg.cont. derom anmäla, erhålla garanti, intilldess Riksg.cont.
Jemnat sådan garanti å obligationer, uppgående till ett sammanräknad t belopp af 2,000,000 r:dr specie eller 8,000,000 r:dr riksg:ssedlar.” Frih. af Nordin: R. o. Ad. torde finna, attBondeSt:s beslutade ändring uti denna punkt endast är en följd af beslutet öfver 5:te punkten; hvadan det torde vara lämpligt, att densamma jemväl af R. o. Ad. bifalles.
BondeSt:s beslut i denna punkt står väl tillsammans med detta Stånds föregående; men då R. o.
Ad. för sin del uti lit.
C, i:sta punkten beslutat bestämmande af en viss summa, är det nödigt att äfven här införa densamma.
BondeSt. har icke bestämt något minimibelopp; men i consequens med det beslut, vi i nyssnämnde punkt fattat, måste det tillägg till BorideSt:s beslut antagas! med iakttagande af nyssnämnda insluänkn.T.
Frih. af Nordin: Gr.
Gyldenstolpes anmärkn. är riktig, endast med den skillnad, att det i stället för "inskränkningar” bör heta inskränkning. R. o. Ad. beslöt, att 2:dra punkten skulle erhålla föl— jan - Den 27 April e. m. jande lydelse: ”Med iakttagande af nyssnämnda inskränkn. äga de hypolheksföreningar, sorn blifvit enligt de af R.
St. stadgade hufvudgrunder organiserade, att, i den ordning de sig hos fullmägtige i Riksg.cont. derom anmäla, erhålla garanti, intilldess Riksg.cont lemnat sådan garanti åt obligationer, uppgående lill ett sammanräknadt belopp af 2,000,000 r:dr specie eller 8,000,000 r:dr riksgtssedlar.
BondeSt. hade, med uteslutande af orden: eller courant, antagit denna punkt. R. o. Ad. fattade enahanda beslut som BondeSt.
4:de punkten bifölls.
Jag reserverar mig mot alla de af R. o. Ad. nu fattade beslut, hvarigenom R. o. Ad., med afslag till hvad StatsUtsk. tillstyrkt och föreslagit, instämt i BondeSt:s yttranden.
Jag hade önskat och hoppats, alt Utsk:s utlåt, i dess helhet blifvit antaget, hvarigenom de betydliga förluster och olägenheter för statsverket, som ifrågavar. borgensbiträde kan komma att medföra, sannolikt skulle helt och hållet varit förekomna.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:* d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 448 i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 42^ i fråga derom, att Utsk. måtte inkomma med förslag til formulär för den förbindelse, som skall af hypotheksföreningar afgifvas.
Jag får endast anmärka, att några ord här måste vara uteglömda.
Jag förmodar, att uti förskrifningsformuläret böra införas orden en för alla och alla för en.
Jag hemställer, att denna rättelse må blifva iakttagen.
Då den gemensamma ansvarigheten icke blifvit i hufvudgrunderna antagen, är det ifrågaställda tillägget olämpligt, såsom medförande rubbning i berörde grunder.
Hr von Troil, Emil: Gr.
Gyldenstolpes anmärkn.,att Utsk:s förslag icke är bygdt på den gemensamma ansvarigheten, utan på en reservfond, är riktig; men sedan R. o. Ad. frångått Utsk:s tillstyrkande i denna del, ar <^et nödvändigt, att det ifrågaställda tillägget bifalles. R. o. Ad. biföll Utsk:s utlåt.
N:o 448 med den förändring, att orden en för alla och alia för en skulle införas emellan de på io:de raden förekommande orden: förbinde vi oss samt: att vid anfordran. 21 H. 322 Den 27 April t. m. Gr. Gyldenstolpe, Carl, hade inlemnat följande:
Som exercistiden nu instundar, och trägnare göromål deraf blifvit en följd för mig, får jag vördsamligen anhålla hos H. R. o. Ad. att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den plats i BancoUtsk., jag i följd af H. R. o. Ad:s förtroende innehaft.
Bifölls. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ny ledamot i BancoUtsk. efter Gr.
Upplästes och lades på bordet ett prot.utdr. från BorgareSt. af d. 23 dennes, innehållande Ståndets beslut i anledn. af BancoUtskrs utlåt.
N:o 61, samt inbjudn. till Medstånden att instämma i BorgareSt:s beslut rör:de 14, 39 och 4° §§:na- Likaledes upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna utlåt:n och memor. från BevillningsUtskottet: N:o 62. i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de föreslagna förändringar i 1 och 2 art:na af bevillnrsförordn.; N:o 63. i anledn. af BondeStts återremiss å Bevilln.Utsk. ’s betänk.
A:o 56, med förslag till bevilln:ssummans fördelning; Banco- och LagUtskotten:
N:o 5. i anledn. af Riksd.fullm.
Peter Perssons motion om upphörande af Bankens forum privilegiatum; N:o 6. med förslag till sammanjemnkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ns under N:o 4 afgifna utlåt, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk.
Wto 2 med förslag till lag för offentliga holagsbanker; Lag- samt Allm.
Besvärs- och Oecon.Utsk:n: N:o 5y. med anmälan af RiksStrns beslut, rörtde Utskms memor.
N:o 52. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. £ till 11 på aftonen.
Thorsdagen den 3o April 1835.
Upplästes till justering 1 prot.utdr. för d. 27 dennes e. m.
Den 3o April f. m. 3^3 Hr Oxehufvud, Gör.
Ad. fattat sina beslut i anledn. af StatsUtsk:s betänk, om grunderna för hypotheksföreningar, och då dessa beslut äro, med undantag af 2:ne punkter af mindre väsendtlig art, i allo öfverensstämmande med BondeSt:s beslut; så får jag hos H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, anhålla, det H. Ex. täcktes till R. o. Ad. framställa den propos., att R. o. Ad. måtte inbjuda PresteSt. att sig med R. o. Ad. förena, äfvensom inbjuda BondeSt. att i de a:ne punkter, hvaruti någon olikhet förekommer, sig med R. o. Ad. förena.
Ad. skulle bifalla detta, torde BondeSt. i samma prot.utdr., sorn kommer att innehålla inbjudn., böra underrättas, att R. o. Ad. fattat lika beslut med BondeSt., undantagandes rörrde de 2:ne punkter, hvaruti BondeSt. blefve inbjudet att sig roed R. o. Ad. förena.
Man skulle derigenom undvika den tidsutdrägt, som skulle uppkomma, i händelse StatsUtsk. nödgades inkomma med jemnkn:sförslag, och jag betviflar icke, alt PresteSt. skall antaga denna inbjudn., då PresteSt. i allo bifallit StatsUtskrs sednare betänk.
För att få tillfälle att taga närmare kännedom om R. o. Ad:s i sista plenum fattade beslut, anhåller jag, att den af Hr Oxehufvud nu väckta fråga om inbjudn. till de andra RiksSt:n att deruti instämma mätte få hvila på bordet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den begärda bordläggningen icke kunde förvägras.
N:o 326. ang:de flera till löneregleringen vid Rikets elementarläroverk hörande frågor; N:o 327. ang:de af Kammarrättsrådet S.
Lindberg och Häradsskrifvaren O.
Halldin sökt eftergift af dem ålagd betalningsskyldighet för förre Kronofogden J. H.
Hoflings uppbördsbrist; N:o 328. rör:de uppsigten och controllen öfver vården af Götha canalverk.
Likaledes upplästes till justering och godkändes från Exped.Utsk. inkomna förslag till nedannämnda §5 i riksd.- beslutet, nemi.: 1:0 ang:de tullbevillningens bestämmande; 2:0 ang:de stämplade pappersafgiften och sportlerna inom K. M:s Cancelli; 3:o ang:de tjenstårsberäkningen för lärarebefattningar vid Rikets undervisningsverk. 3j4 Den 3o April t. 111.
Hrr Electorers lista till val af 2:ne ledamöter i Banco- och i ledamot uti Oecon.Utsk., och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i BancoUtskottet: efter N:o i5o.
Frih. von Otter, fullmi Frih.
Stjernstedt, Jac. Th., och ,, N:o 1789 Hr Ridderhjerta, fullm.
Gyldenstolpe, Alb. Carl Philip, jN:o 814.
Hr Gyllenhaal, Lars Herrman, ,, 1372.
„ Silfverstråle, Gust.; Allmänna Besvärs- och Oecon.Utskottet: efter N:o 262.
Frih. Klinckowström, fullm.
Gr. Piper, Erik Carl, N:o 706.
Hr Rosenmiiller, Jean Michael. H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade:
Då den tid, vid hvilken Konungen ämnat och önskat, att riksdagen skulle vara slutad, eller d. 3o April, nära var för handen, sammankommo förliden gårdag Ståndens Talmän samt öfverenskommo att till Konungen framställa begäi-an, det Konungen ville förlänga riksdagen till d. 20 instundande Maj, emedan ett betydligt antal mål i annat fall ej kunde blifva afgjorda, H.
M. behagade på e. m. lemna Talmänrien företräde.
På min, å egna och öfriga Talmäns vägnar, i detta afseende framställda begäran täcktes K.
M. gifva ett svar, som i Svensk öfversättning af H K. H.