Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kansli-biträde ; 1 Sekreterare (n. v. KanslersSekreteraren), hvars lön är på Kadettskolans stat anvisad.
ArtilleriMaterielen och Vapnen.
Chef:
GeneralFältTygmästaren, som upbär sin lön å Generalitetets stat.
SousChef:
FältTygmästaren, om hvars aflönande är serskildt i Nåder förordnadt.
Militär Kontoret : 1 Adjutant, utom lön vid något af ArtilleriReg:tena, arfvode ....
KammarKontoret : i Kamererare 1 Bokhållare 1 Bokhållar 1 Kammarskrifvare 1 Kammarskrifvare . . . . 533: 16. 800 .
. lön 2,333: 16. 3,500 pen) » 1,466: 32. 2,200 kapen) » 1,466: 32. 2,200 • » 666: 32. 1,000 666:32. 1.000 Transport 7,133: 16. 10,700 Den 4 December t. m. 267 Transport 7,133: 16.
Befästnings- och Byggnads-arbeten.
FortifikationsGeneralen (Chefen för IngeniörCorpsen), som på Generalitetets stat är till lön upförd.
SousChcf:
Öfversten vid IngeniörCorpsen, som upbär lön på denna Corps stat. i-.sta Byrån.
Befästnings-arbeten: 1 Adjutant, med lön på IngeniörCorpsens stat.
1 Kamererare lön 1 Bokhållare, tillika Revisor, ... » 1 Kammarskrifvare » 2:dra Byrån.
Kronans hus och byggnader: 1 Intendent, utom lön såsom Major eller Kapten å IngeniörCorpsens stat, arfvode Erhåller derjemte skjuts och traktamente under årliga inspektions- och besigtningsresor.
1 Kammarskrifvare, tillika Kanslist, honom till biträde lön Fjerde Afdelningen.
Chefen för Topografiska Corpsen, som upbär lön å denna Corps stat.
SousChef: ÖverstLöjtnanten vid Topografiska Corpsen, som på denna Corps stat lön åtnjuter.
Byrån : 1 Adjutant, hvartill utses en Officer vid Topografiska Corpsen, med lön på dess stat.
Femte Afdelningen.
GeneralKrigsKommissariatet.
Den 12 Februari.
301 ringa aflönar tjenster med sä stora och sä olikartade vetenskapliga skyldigheter.
En annan minskning, som bland andra blifvit gjord af StatsUtsk.
, är indragningen af en ritare.
Enligt Utslcs förslag skulle vid embelsverket endast finnas tvenne ritare, hvardera med 400 r:dr.
De mångfaldiga, stora och noggranna ritningar, hvilka fordras för så vigtiga arbeten, som här förekomma, kunna icke utan tvenne personer utföras, hvilket lätteligen torde inses af hvar och en, som varit i tillfälle att derom taga någon kännedom.
Pä alla dessa skäl måste jag föreslå, att R. o. Ad. ville återremittera denna punkt, med förklarande, det R. o. Ad. anser, alt för Slyrelsen öfver väg- och vattenbyggnader bör beviljas den summa, som K. M. i Dess nåd. propos. har föreslagit.
Jag är förekommen af den siste värde talaren, så att jag vid denna punkt icke har någonting egentligen att tillägga, ulan instämmer med honom i hans anhållan om äterremiss.
När jag nu har ordet, anhåller jag emedlertid att få fästa uppmärksamheten särskildt på den del af frågan, som rörer arfvodet lill district-cheferna.
Det är väl nogsamt bekant, att dessa district-chefer under sina arbeten hafva haft ganska mycken möda ospard, för alt lemna den Svenska jordbrukaren upplysningar, rör:de mångfaldiga odlingsföretag inom landet.
Detta har skett till jordbrukarnes stora tillfredsställelse, men skall man begära, att dessa embetsman skola fortfarande med nit fullgöra sina åligganden, så fordrar billigheten att de äfven af Staten erhålla något arfvode, motsvarande deras möda, hvilken icke är ringa.
De nödgas för att kunna uppgöra fullständiga kostnadsförslag vanligen hafva en person till sitt biträde, samt anställa en mängd locala undersökningar, och det är just på dessa locala undersökningar, som värdet af kostnadsförslagen beror.
Man har vid många tillfällen sett huru olika kostnadsförslagen kunna uppgöras, och om nu dessa skulle af ifrågavar. personer med mindre noggrannhet utföras, så skulle förtroendet lill dem komma att försvinna.
Jag anser således af vigt att man fäster synnerlig uppmärksamhet på dislriclchefernas arfvoden och kan för min del icke finna alt (100 r:dr är för högt tilltaget för dessa embetsmän.
Jag anhåller om ålerremiss af denna punkt.
Jag är förekommen af de tvenne värde talare, som redan hafva yttrat sig ronde denna puukt och instämmer med dem.
Med åberopande af den reservation jag anfört emot denna punkt af betänk, och på de skäl, som Hr Silfverstolpe redan framställt, får äfven jag förena mig i begäran om återremiss, med den önskan, att R. o. Ad. ville förklara sin tanka vara, att den K. proposm i delta ämne bör bifallas.
Då, såsom jag förmodar, StatsUtsk. återfår denna fråga till ny handläggning, genom 302 Den 12 Februari.
Ståndets åter rem iss af densamma, tager jag mig friheten yttra den önskan, alt Utsk. behagade taga kännedom om och vid de punkter, der sådant låter sig göra, jemföra dylika inrättningar i andra länder med de hos oss varande och hvad som nu blifvit för desamma föreslagit.
Dervid skall jag anhålla att särskildt få fästa uppmärksamheten på den embetsmannacorps i Frankrike, som står i spetsen för de publica arbetenas verkställande.
Der visar det sig, att denna embetsmannacorps icke blott behöfver den mest solida vetenskapliga underbyggnad, som i något praktiskt yrke kail förekomma, utan att den äfven af nationen är ansedd, för industriens och näringarnas allmänna förkofran, vara högst maktpåliggande.
Alt på detta sätt affärda begynnelsen lill denna embetsmannacorps hos oss sjelfva, Styrelsen för väg-, valten- och brobyggnader, skulle visa icke allenast en mindre aktning för yrket, ulan i min tanka en fullkomlig okunnighet om de, icke allenast grundliga, ulan äfven lång lid upptagande studier, sem erfordras, för alt i detta yrke vinnna någon skicklighet.
Detta är i min tanka en ibland de svåraste och dyraste lärocurser, till hvilka en yngling kan egna sig för sin framtid, och icke en gäng deruti öfverträffas af läkarecursen, som hittills varit ansedd för att vara den kostsammaste, när man besinnar att efter slutet af de egentligen theoretiska studierna förekommer en lika vidlyftig, om icke vidlyftigare praktisk undervisning, innan ynglingen ännu kan anställas såsom tjensteman.
Jag förenar mig med de talare, som hafva yttrat sig för bifall lill K. M:s nåd. propos. i ämnet, och anser den deruti upptagna anslagssumma sannerligen såsom ett minimum.
Äfven jag anhåller alt få förena mig med de talare, som yrkat återremiss af ifråga var. punkt, öfvertygad om, alt, i händelse StatsUtsk:s pluralitet hade varit i tillfälle att taga kännedom om den gagneliga verksamhet och det nit, hvarmed ifrågavar. styrelse framgår på den för densamma utstakade bana, Disk. icke skulle tvekat att bifalla den K. proposrn.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade återremittera denna punkt, med förklarande, att R. o. Ad. ausäg det af Iv.
M. till aflöning för den personal, som erfordras för Styrelsen öfver allmänna väg- och vattenbyggnader, äskade anslag af 9,766 r:dr 32 sk. årligen, böra beviljas.
Ropades ja. 38:de punkten, ang:de anslag till arfvode för lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som specielt tillhöra civil-ingenieurer, samt ett särskildt anslag till stipendier för elever, sorn vid nämnde läroverk genomgå den för civil-ingenieurer bestämda curs.
Ridd.secret. tillkännagaf, att BorgareSt. återremitterat delina punkt.
Då StatsUtsk. sjelf förkla - Den 12 Februari. 303 rat, att Utsk. anser allt skäl förefinnas att föreslå ett fortfarande beviljande af det anslag af 1,000 r:dr årligen, som vid sednasle riksdag beviljades för artilleriläroverkets utvidgning, för att lemna della läroverk utväg all bereda tillfälle till undervisning och bildande af civilingenieurer, anser jag Utsk. sjelf äfven derigenom hafva erkänt vigten och nödvändigheten deraf, att läroverket får en sådan utvidgad verksamhet.
Jag vill derföre endast anhålla att få upplysa hvad erfarenheten gifvit vid handen ang:de möjligheten för läroverket att med det omnämnda anslaget kunna bidraga lill det afsedda ändamålet, utan alt det begärda årliga anslaget af 1,000 r.dr till stipendier för civilingenieurer äfven beviljas.
Det var redan, såsom bekant är,' vid förra riksdagen, som detta anslag gjordes.
Det är nu fyra år sedan läroverket sattes i det tillstånd, att civilingenieurer der kunde emoltagas, och det tillfälle, sorn derigenom blifvit beredi för ynglingar, som vilja egna sig åt detla yrke, att inhemta dertill nödiga kunskaper har varit tillkännagifvet på sådant sätt att ingen kan vara i okunnighet om detta tillfälles tillvaro.
Icke dessmindre har hittills icke mer än en person i detta hänseende kunnat begagna sig af läroverket; och denna person har endast kommit i tillfälle dertill genom den omständigheten att besparingar pä en för andra ändamål afsedd, af K.
M:s egna medel bildad fond, undantagsvis fått af befälhafvaren för läroverket användas till anslag för hans underhåll.
Innan detta ägde runi, tillkännagåfvo flera personer, hvilka ansågos fullt qvalificerade att söka inträde vid läroverket, sin önskan att der få inträda, men förklarade, att deras egna tillgångar på intet sätt tilläto dem att vid läroverket ingå, så vida icke något anslag för deras underhåll kunde beredas.
Chefen för Styrelsen öfver all manna väg- och vattenbyggnader, som äfven insåg nödvändigheten af att något anslag gjordes i detta afseende, ingick då till K.
M. med en nild. ansökan derom, hvarpå resolution gafs, att inga medel funnos för alt bestrida ett sådant anslag.
1’å grund häraf blefvo alla dessa personer försatta ur stånd att begagna cursen.
Jag finner äfven pä apriorisliska grunder det vara ganska sanno likt, att läroverket icke utan ett sådant anslag kan uppfylla det ändamål, som är afsedt med dess utvidgning, emedan det icke är troligt, att de personer, sorn vilja egna sig åt civilingenieursyrket, i allmänhet äga tillräckliga egna tillgångar, för sitt underhåll vid läroverket.
Jag anhåller, alt den ifrägavar. punkten måtte åter remitteras samt alt dessa upplysningar måtte få åtfölja remissen lill Utsk.
Jag anhåller att få tillägga några ord till hvad Frih. Wrede yttrat, under yrkande af återremiss af denna punkt uti betänk.
Hvar och en, som bar något sett göromälen vid allmänna arbeten och canaler, bar säkerligen funnit, att det sätt, hvarpå i allmänhet elever för civilingenieur-eller mechaniska-corpsen bildas, i längden icke kan blifva ändamålsenligt för landet.
Förhållandet är vanligen sådant, alt någon af föreståndarne för arbetet, någon af
Districtcheferna emottager hos sig yng - 304 Den 12 Februari. lingar vid 14 eller 15 års ålder, som icke vela till hvad yrke de skola vända sig, men som äro af naturen raska och qvicka ynglingar; de få biträda honom med att springa med kedjan och dylika handtlangningsarbeten, samt om vintrarna öfva sig vid ritningar, deltaga uti det praktiska af arbetena och dessemellan fortsätta sina studier, hvilka vanligen icke äro grundade på någon annan allmän bildning än hvad de möjligen kunnat erhålla uti 3:dje eller 4:de classen i en skola.
Sedermera fortgå de, blifva ganska dugliga såsom praktiska män, men icke må man vänta, alt om de skola uppgöra några förslag till nya arbeten, eller om de framdeles skola användas såsom arbetschefer, de skola kunna utföra dessa uppdrag på ett sådant sätt, alt icke man får plikta genom de misstag de begå, i följd af brist på theoretiska kunskaper.
Det blir således af största vigt, att personer, hvilka hafva en högre föregående bildning, kunna egna sig åt detta yrke, eller också att dessa personer, som hafva börjat på den rent praktiska banan, erhålla tillfälle att äfven inhemta theoretiska kunskaper i det yrke de valt.
Detta har säkerligen varit ändamålet, hvarföre de stipendier blifvit föreslagna, som uti denna punkt äro i fråga, och jag skulle tro det vara af högsta vigt, om man för framtiden vill erhålla skickliga personer i detta yrke, att det af K.
M. här sökta anslag måtte beviljas.
Jag får således föreslå, att R. o. Ad. ville återremittera denna punkt, med förklarande, att R. o. Ad., utom det anslag af 1,000 r:dr årligen, som SlatsUtsk. föreslagit för en lärare vid Mariebergs läroverk till bildning af civilingenieurer, anser, i likhet med hvad K. M. föreslagit, 1,000 r:dr om året böra beviljas till stipendier för elever i detta yrke.
Om stipendiers nytta förkunskapers vinnande af fattiga studerande ynglingar, kan svårligen varå stridiga meningar.
De hafva gagnat fäderneslandet i alla grenar; hvarföre skulle de då icke vara af stor vigt för civilingenieurers bildande?
Härigenom skulle beredas praktisk och ekonomisk nytta, hvarigenom dessa personer hastigt skulle gifva fäderneslandet ersättning för hvad Staten förskjutit under tiden af deras undervisning.
Således är det af behofvet högeligen påkalladt att bifalla hvad K.
M. har begärt till stipendier för underslöd åt civilingenieurs-elever vid genomgående af cursen vid Marieberg.
Jag instämmer följaktligen med dem som yrkat återremiss pä betänk, med förklarande, att R. o. Ad. önskar bifall lill K. M:s nåd. propos.
Det är icke länge sedan här föredrogs ett betänk, ifrån Ekon.Ctsk. ang:de R.
St:s und. ansökan om en generel förbättring af de allmänna läroverken.
Jag deltog visserligen i sjelfva öfverläggningen, men icke i beslutet om denna fråga, derföre att densamma hade urartat till en partifråga, hvartill en sådan fråga som denna minst lämpar sig.
St. hafva till K.
M. ställt en und. ansökan af det innehåll, som beslutet utvisar, så skulle det vara högst inconseqvent af samma R.
Den 12 Februari. 305 R.
St. att icke vilja befordra just sådana ändamål, som vore att anse såsom sjelfva slutstenen af den plan för undervisningen, som R.
M. sjelfva hafva begärt.
Det är nemi. begärdt uti den und. skrifvelsen, att undervisningen måtte ordnas så, att icke blott den gamla classiska bildningen, utan äfven den s. k. moderna, d. v. s. physik, mathemalik, moderna språk o. s. v. måtte meddelas.
Hvartill gagnar allt detta, om man icke fortsätter serien af den undervisning, hvarpå man sålunda inleder barnen.
Om man icke visar dem för deras framtid någon annan fördel, än den enstaka plats vid ett publikt läroverk, der de kunna fortsätta sina studier.
Utsk. måtte göra sig särdeles besynnerliga begrepp om officerarne i första subalterngraden, då det säger, att de äro försedde med löner och kunna på dem underhålla sig sjelfva, hvarföre de icke behöfva något understöd för sitt vistande vid Marieberg.
Det borde icke vara Utsk. obekant, alt desse officerare under den tid de vistas vid Marieberg, i och för sina studier, vanligen äro lönlösa, och jag kan upplysa Utsk. derom, att jag känner officerare, som hafva med heder genomgått Marieberg för två år sedan och ännu i denna stund äro lönlösa.
Dessutom är det icke här fråga om anslag för officerare, utan förde civila eleverna vid Marieberg, hvarom Utsk. så mycket mindre bade bort taga miste, som de kallas civil-ingenieurer.
Ifrån publik tjenst går man i vårt land icke så lätt till det privata yrke, som civil ingenienrerna tillhöra.
Detta yrke har under loppet af (lera år varit odladt hos oss, och likväl finnes knappt här någon enda individ, som är på samma gång enskild man och civil-ingenieur.
Förhållandet är icke här som i Norra America, der den allmänna rörelsen i landet gör så stora jettesteg, att alla skickliga män derigenom dragas ifrån Regeringens till de enskildes tjenst.
Der bildas desse personer på det sätt, att de Förenta Staterna underhålla en militärskola i New York för ett ganska betydligt statsbidrag, om jag minnes rätt 700,000 dollars, och i de öfre classerna i denna skola bekostas undervisningen för elever lill ingenieur-officerare.
Sedan har denna embetsman knappast tjenat staten i tvenne är förr än han begär afsked, emedan han finner sin utkomst bättre genom privat sysselsättning, såsom civil-ingenieur.
Erfarenheten hos oss har ådagalagt ett annat förhållande, och den privata civil-ingenieuren längtar efter den lilla brödkakan i Statens tjenst, men icke tvertom.
Man har således icke att vänta, att officerare skola med särdeles ifver söka dessa s. k. lönande yrken.
De som nödgats förvärfva sig någon liten erfarenhet om tjenstgöringen i privat väg hos oss, se sig gerna om efter någon liten lön i Statens tjenst, emedan tillgången på förtjenst i privat väg hos oss är ganska obetydlig.
Jag tillstyrker således, att den K. propos. måtte bifallas, och lägger mycken vigt på hvad R.
St. i detta fall gör.
Det är icke nog att yttra und. önskningar, att tillfälle till en sådan undervisning, som den ifrågavar., mätte beredas, man måste äfven skaffa tillgång till de medel, hvarförutan ändamålet icke kan vinnas, och man får icke tro, att fattiga yng7 II. 39 306
Den 12 Februari. lingar, som komma ifrån Universiteterna för alt inträda i Statens tjenst, i stället lägga sig och studera vid Marieberg för att blifva civil-ingenieurer.
Jag är förekommen af föreg:de talare och inskränker mig lill att vördsamt anhålla om återremiss af denna punkt*
Då nu öfverläggningen förklarades vara slutad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att någon anmärkn. ej blifvit gjord emot den del af förevar, punkt, sorn afsåg anslag till arfvode ät ifråga var. lärare vid Marieberg, utan endast emot Utsk:s afstyrkande af anslag till stipendier för civil-ingeuieurs-elever; hvadan H. Ex. finge hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s tillstyrkande i fråga om anslag lill arfvode åt nämnde lärare, men återremittera den del af 3S:de punkten, som angår anslaget till stipendier för dem, hvilka vid Marieberg genomgå civil-ingenieurscurs, med förklarande, att R. o. Ad. ansåg det af K.
M. för sistnämnda ändamål äskade särskilda anslag af 1,000 r:dr ärligen jemväl böra beviljas.
Ropades ja. 3!hde punkten, star af utländsk ädel race för Strömsholms och Ottenby stuterier.
Ridd.secret. upplyste, att BorgareSt. godkänt denna punkt.
Då vi nu åro vid sista punkten af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 156, kan jag icke underlåta att framställa en allmän öfversigt af detsamma.
Jag beklagar, att Utsk. i detta betänk, funnit sig böra afpruta icke mindre än 249,000 r:dr, eller nära % af de 822,000 r:dr, som K. M., med stöd af auctoriteters och corporalioners undersökningar oell tillstyrkanden, funnit för godt att begära, till ändamål, hvilka kunna anses såsom allmänt nyttiga.
Uti förutnämnde summor äro icke inberäknade 300,000 r:dr till Järle canal, hvilken K.
M. förordat, endast i händelse af tillgångar.
Af reservationerne finner man, att de fleste af R. o. Ad:s ledamöter reserverat sig emot Utsk:s afstyrkanden att bifalla de K. propositionerne.
Man kan således antaga, att det är inom de andra RiksSt:n, sora protcsterne existerat.
Men när man finner, att utaf 1,587.000 r:dr, som enligt ifrågavar. utlåt, blifvit fordrade, såsom anslag och lån, hafva 577,000 r:dr blifvft begärde ensamt af Vällofl. BorgareSt. lill snart sagdt enskilda locala föremål för hvarje motionärs stad eller hemort, så kan man icke falla på den tanken, att ledamöterne af nämnde
Stånd ansett någon brist på penningetillgångar vara för handen.
När härtill kommer, alt inom Hederv.
BondeSt. motioner blifvit väckte om erhållande af circa 100,000 r:dr till lika beskaffade ändamål, kan jag icke undertrycka min förundran deröfver, att bestridande af K. propos:s till det allmännas fördel kunnat inom Utsk. erhålla pluralitet.
De n 12 Febr ua ri. 307 Frågan är nu om ett anslag af 10,000 i':c!r, som K- M. begärt lill en allmänt gagnande åtgärd, och StasUtsk. afstyrkt på ett skäl, som icke synes mig gilltigt, nemi. att det begärda an slaget är för litet för ändamålet.
Jag skulle tro, att det varit bättre om Utsk. gjort en början med tillstyrkande af den begärda summan, hvilken framdeles kunde ökas om så erfordrades.
Vi hafva i flera är erfarit nyttan deraf, att Staten utlånar hingstar till begagnande i landsorterne, ej allenast genom hästracernes förbättring, ulan ock genom minskning af hästars import från utrikes orter, och det vore en verklig skada, om R.
St. icke understödde denna för hela landet nyttiga åtgärd.
Jag är af den tanken alt inora vårt backiga land oell med våra starka vintrar, det icke är ändamålsenligt alt söka förbättra hästracen endast genom fullblodiga kapplöpare-hästar.
Det finnes mångfaldiga andra racer, som äro
Ijenliga för vårt land; och för att göra början med anskaffande af hingstar af sådane racer, tror jag att 10,000 r:dr skulle för närvarande vara lillräcklige.
Jag kan således icke annat än ogilla Utsk:s afstyrkaude och auliada, alt denna puukt mätte återremitteras, jemte förklarande af R. o. Ad:s gemensamma lanke, att K.
M;s nåd. propos. i della afseende bör bifallas.
Hr von Troil, Samuel Gustafi Att det af K.
M. begärda anslaget af 10,000 r:dr till inköpaf hästar blifvit af StatsUtsk. afstyrkt, förundrar mig visserligen icke; då man af de föreg:de delarne af betänk, funnit, att så många anslag för vigtiga ändamål fått röna samma öde; men hvad sorn, jag måste öppet erkänna det, mest utgör ett föremål för min förvåning är, att ingen af StatsUtsk:s ledamöter reserverat sig emot det beslut, som i detta afseende blifvit af Utsk. fattadt, och tillika att Utsk. såsom skäl för sitt afstyrkande anfört, att den begärda summan af endast 10,000 r-.dr vore allt för inskränkt för att kunna erhålla hingstar af särdeles värde.
Hvad summans ringhet beträffar, tager jag mig friheten anmärka, att Stuteristyrelsen bar i detta fall, såsom i alla andra delar, hvilka tillhöra dess förvaltning, trott sig böra lillvägagå med den utmärkta hushållning, hvarföre denna styrelse gjort sig känd.
Den har således icke velat begära mer än den summa, som varit oundgängligen nödig för ändamålet, och har derföre icke hos K. BI. anhållit om större anslag än ifrågavar. 10,000 r:dr.
Att för öfrigt en summa af 10,000 i-dr äfven skulle kunna vara, ora icke till alla delar, åtminstone i någon män till ändamålet ledande, derom torde jag kunna upplysa, ty år 1831, då de sisla Engelska hästarna genom styrelsens försorg till fäderneslandet införskrefvos, hade man lyckats att genom god hushållning vid Strömsholms stuteri samla en summa af ungefär 14,000 r:dr, för hvilka man lyckades att i England uppköpa en fullblodshingst, fem ston och ett stoföl.
Samma är uppköptes för Ottenby räkning med 10,300 r:dr icke mindre än en hingst, 3 ston och 2 stoföl.
Alla dessa hästar voro af i England särdeles väl kända fullblodsracer.
Från dessa härstamma för närvarande alla de ädla hästar af denna race, som inom fäderneslandet finnas, eller åtminstone större de - 308 Den 12 Februari. len af dera.
En och annan enskild landtbrukare har visserligen införskrifvit några fullblodshästar, men i allmänhet härstamma de i landet spridda ädlare hästarna ifrån de på ofvan anförde sätt tili stuterierna införskrifna.
Om man icke kan bestrida, att i allmänhet dessa hästar äro af särdeles god beskaffenhet, så är det likväl naturligt, att dä afkomman genom flera leder härstammar från samma föräldrar, blifva de möjliga brister i byggnaden man hos förfädren kunnat upptäcka så inrotade hos deras afkomma, att man sedermera icke utan största svårighet och största uppmärksamhet vid parningen kan förekomma, att de blifva bestämda kännetecken hos de följande generationerna.
Det är på grund deraf och för att kunna införskaffa ytterligare några ädla hästar, som i afseende på sin construction ägde just de delar företrädesvis väl byggda, vid hvilka man hos några af våra nuvarande liästracer har anmärkningar att göra, som
Stuteristyrelsen ansåg det vara af vigt att föreslå detta anslag.
Om man vill efterse huru tillståndet med hästafveln nu är i jemförelse med hvad den var för 20 ä 30 år tillbaka, så linner man, alt under'de 5 åren 1820 och 1824 införtullades, enligt Generaltullstyrelsens specialer, ifrån främmande orter, tillsammans 12,813 hästar, upptagne, enligt då åsatte medelvärde af 76 r:dr 32 sk. stycket, till ett sammanlagt belopp af 983,060 r:dr, eller för hvarje år i medeltal 2,563 hästar, värderade till 196,612 r:dr.
Deremot utgjorde den sammanlagda importen under de 16 åren 1826—1841 endast 3,698 hästar, efter ett medelvärde af 50 r:dr, upptagne till 184,146 r:dr,oeller för hvarje år öfverhufvud 231 hästar, värda 11,509 r:dr.
År 1828 var antalet publika hingstar 143, nu 195.
Dä funnos vid Rikets stuterier 302 hästar, nu 430.
Då försåldes ifrån stuterierna 34 hästar för cn sammanlagd summa af 6080 r:dr, och ett medelpris af 179 r:dr.
Är 1842 afyttrades derifrån 59 hästar för tillsammans 14,534 r:dr, eller öfver hufvud 246 r:dr för hvardera.
Då betäcktes omkring 4,500 ston årligen af Statens hingstar; nu omkring 6000.
Då uppgick den kända fölafkastningen efter dessa betäckningar till omkring 1500; nu utgör den ungefärligen 1800 föl.