Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconornieUtskottets den 6:te dennes under N:o 192 afgifne, samt den ri derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om vidsträcktare frihet i afseende på Tackjernstiilverkningen och Tackjernshandeln ; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit.af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas lill Handlingarne, 433 Ven 15 Octobcr e. m.
Upplästes och lades pl bordet följande frari nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUiskotten:
Af den 24 sistledne September: N:o 527.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket.
N:o 528* Öfver åtskillige motioner, dels om all jords lika beskattning) dels om förändring i sättet för skatternes utgörande.
Af den 10 dennes: N:o 530.
I anledning af gjorde anmärka ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om Skånska Roteringen.
Nto 532.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut aflåtne Betänkande i frågan om Greflige Gyllenstjernska Famillens påstådde fordran hos Staten.
N:o 533.
I anledning af gjorde anmärk-’ sen 15 Oclober e, ml ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver väckt motion om uppgift öfver hvad Staten påkostat Götha Canal.
Nto 535.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkan] de, angående väckt fråga om revision af Läst;] afgiftsfondens förvaltning.
Frän Bevillningsutskottet:
Af den 8 dennes: N:o 46.
I anledning af gjorde anmärkning gar vid Utskottets förslag till en förändrad Tariff för Husbehofs-Brännvinsbränningsafgiften.
Nto 47.
Angående aflöning för tvänne E?] tra Canzlister.
Frän LagUt[kottet'.
Af den 29 sistledne September^ N:o 194.
I anledning af gjorde anmärk-] ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkan] de, om upphäfvande af de författningar, sorn hindra Sakägares fria val af Rättegångsombud.
Af den 6 dennes t N;o 195.
I anledning af gjorde anmärk - 432 Den 15 October e. m. ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande utmätning och försäljning af fast egendom.
Af den 29 sistledne September: N:o 196.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående mildring i straffiagarne.
I anledning af gjorde anmärk ningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående åtskillige föreslagna Lagförändringar.
Frän Allmänna B ef vars- och OeconomieUtfottet
Af den 6 dennes: N:o 195.
I anledning af väckt fråga om Allmänna Författningars utgifvande ifrån Trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt, N;o 196.
I anledning af gjorde anmärk ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om yrkad rättighet till utvidgande af Stångjerns- och Ämnessmidet i Riket.
N:o I9J.
I anledning af gjorde anmärk, ningar vid Utskottets förut aflåtne Betänkande, öfver väckt fråga, angående förändring i allmänna Skjuttsningsanstalterne, Postvagnars inrättande och Skjutslegans nedsättning.
J usterades Ben 15 October c, m; 433 Justerades följande:
Eidderskapet och Adeln vid Lagtima Eiksdagen i Stockholm eftermiddagen' den 15 October 1823. S. D.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 6 och 10 dennes under N:ris 516 och 517 afgifne , samt den 11 derpåföljde efter-! middagen pl bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1 :o Om ytterligare anslag för Tredje HufvudTitelns behof j 2:0 Angående Kronans Fisken ; Fann Eidderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Eidderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 6 dennes under N:o 192 afgifne, samt den ) I derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , om vidsträcktare frihet i afseende på Tackjernstill verkningen och Tackjernshandeln; fann Eidderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Eidderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne.
Ridd, o. Ad, Fröt, IX Band. lista Afdt 28. t . ~ - • - *— - 434 Ven l5 Octobei c, w„ S. D. Remitterades til!
BancoUtskoitei:
Friherre Cederströma, Jacob, den 16 sist— ledne September eftermiddagen pi bordet iagde Motion, angående förslag till en sådan förändring i myntnsngen, att kostnaden för den samma eller den s§ kallade slagskatten må uti sjelfva myntet in beräknas; jemte de af Herr Hjerta, Gustaf, och Friherre Gederström, i anledning deraf, afgifne yttranden.
S, D. Vid förnyad föredragning af Stats, och BancoUtskottens den 6 dennes under N.o 15a3 afgifne, samt den Ii derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut med. deldte Betänkande, rörande väckte frågor om anstalter till understöd och uppmuntran för Sparbanksjnrättningarne i Riket; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne; Ut supra.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till to om aftonen.
In fidem Prolocolli O. J, Lagerheim.
P r o t o c o 11, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823.
Nionde Bandett Andra Afdelningen, STOCKHOLM; Tryckte hos Olof Grahn, i8ai.
Freclagen den 17 October.
Plenum klockan 9 förmiddagen; Justerades följande:
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft.'
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 15 October 1823. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats- oell BancoUtskottens den 2 dennes under N:o 515 afgifne, samt den 7 derpå följde på bordet lagdej Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Ut-' skottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl.
Majlts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Ca-? nal, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Utlåtande gilla, likväl med iakttagande af följande förändringar: 1:0
Att det af Utskotten i afseende å Gö3 tha Canals fullbordande tillstyrkte anslag endast i egenskap af Låne-anslag utaf Ridderskapet och Adeln beviljades. s:o Att, utom den af Utskotten Canalfiolaget tUligde utdelning af hvad yestgötha Canal - 4 Ven 17
Oc toler f. m. linien möjligen kunde inbringa, inkomsten af den färdigblifvande Östgötha Canal-linien äfven må af Bolaget tillgodonjutas och begagnas.
Uti hvilka tvänne omständigheter de - öfrige RiksStånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
Herr Dalman, Lars Jolian, anförde •krifteligen : (Se Bilagan N:o I.) Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottels den 6 dennes afgifne, samt den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden:
Nio 520.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Lieutenanten O. M. von Fieandts underdåniga ansökning om ersättning för liden förlust å dess Boställe Fullstad.
Nio 521.
I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1822 afgifne Berättelse rörande förvaltningen af de till Strömrensningar anslagne medel.
Vid förnyad föredragning af Stats- och BancoUtskottens den 6 dennes under Nio 522 afgifne) samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på Den 17 October /. /«, 5 bordet lagde utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af förekommen fråga om låne-biträde af allmänna medel för Trollhätte CanalVerfc m. m.; fann Ridderskapet och Adeln att, enär senare alternativet uti sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlir.garne.
Företogs till pröfning Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 20 sist— lidne September under N:o 51 1 afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagde utlåtande, i anledning af Kongl. MajU Nådiga Proposition, rörande KronoSkogarne, samt öfver åtskilliga dermed gemenskap ägande motioner.
Grefve von Rojen, Robert, anförde skrift teligen:
(Se Bilagan N:o a).
På sätt de förenade Utskottens betänkande innehåller, hafva Utskotten i det bufvudsakligaste tillstyrkt antagandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i förevarande ämne.
Likväl hafva Utskotten föreslagit åtskillige modificationer deruti och det är vid 2:ne af dem, jag anhåller att få göra några anmärkningar. 1 Kongl. Majus Nådiga pro. position är deri allmänna grund lagd för dispositionen af de Xronoparker, hvilka icke borde för Deri 17 October f. rn.
Kronans räkning bibehållas, att sedan nödig mark för Skogs- och mulbetes-rättigheten blifvit afsatt åt de hemman, som dertill ägde laglig rätt, återstoden skulle fördelas i lotter af från »5 till I40 tunneland hvardera, och med åsatt ränta i Spannemål derefter å offentlig Auction försäljas åt den, som derföre erbjöd den högsta Skatteköpeskillingen.
Nu hafva väl Utskotten tillstyrkt denna grund, men tillika dervid föreslagit, ”att, s,såsom det lämpligaste sättet för upplåtelsen vid •”de tillfällen, då största delen af en Park skulle ■”åtgå till ersättning åt de hemman, som derå ■”åtnjutit mulbetes- eller utsynings-rätt, icke nå”got af Parken skulle föryttras, utan densamma ”helt och hållit fördelas emellan berörde herneman, emot åsatt skattläggning, hvarigenom skogens bibehållande och vård sannolikt skuFle me*’n befordras , än om nya lägenheter medelst ”försäljningen tilldanades med behof af utrymme ”till odling samt af virke och vedbrand.” Jag
Iean icke för min del anse de anförde skälen för ett sådant afvikande från den stadgade allmänna principen giltige, då det icke kan tagas för gifvet att de Lotter, som försåldes, i stället att såsom Skogsmark bibehållas , uppodlas och bebyggas ; »en isynnerhet fäster jag mig vid orden:
JtörJia delen af en Parle, hvilka, efter mitt begrepp, äro alltför obestämde och skulle leda till en vida utsträckt arbitrage vid tillämpningen.
Om till exempel en Park bestode af 400 tunneland, deraf vid skeende undersökning 201 tunneland, som ostridigt utgjorde största delen af Parken, ansågs åtgå till ersättning för hemxnans-ägares mulbetes och utsynings-rätt, skulle Den 17 Octoler /, m, 9 ]Uj efter den conclusion , hvartill Utskottens Förslag ger anledning, hela Parken kunna komma att emellan hemmans-ägarne fördelas.
Ifrågavarande tillägg anser jag derföre icke lämpligt; Kronan skulle derpå förlora hela Skatteköpsskillingen, ty säkert blifver ingen mark öfrig för försäljning; och jag tillstyrker således för min del att detsamma må förfalla.
Dernäst hafva Utskotten föreslagit något, som egenteligen icke hörer till saken, det nemligen, att då flere enskilde per» soners de sednare åren till Kongh Maj:t ingifna ännu oafgjorda ansökningar om tillstånd att upptaga odlingslägenheter å Kronoparker och Allmänningar skulle, före verkställigheten af de nu tillstyrkte anstalterne med desse skogar, enligt nu gällande Författningar afgöras.
Jag får i anledning häraf upplysa, att jemlikt nuvarande skogsordning är enskilde tillåtit, att å Kronoparker och Allmänningar emot frihets år och ränta samt under laglig besittning i odlings ändamål erhålla upplåtelse af oländiga och i deras närvande skick till skogsväxt och bete oduglige kärr och mossar, och att alla ansökningar, angående dylika odlingar å Härads-Alltnänningar blifvit behörigen afgjorda; men redan år 1814 fann man, att å Kronoparkerne för mycken mark, genom beviljandet af dessa ansökningar bortgår, helst understundom äfven fastare och till skogsväxt duglig mark under namn af kärr blef i odlingarne inbegripen; att dessa i allmänhet små lägenheter icke af sig sjelfve kunde bestå utan att deras innehafvare hämtade till en del sin Näring af den kringliggande skogen och såmedelst bidrogo alt Öka antalet af skogstjufvar.
Detta gaf ock anledning till det beslut Kongl. Den 17 Öctoler /. m.
Majit nämnde ar fattade, att någre odlingar å Kronoparkerne icke skulle tills vidare beviljas; och i följe häraf hvila oafgjorde 278 serskildta sedan den tiden inkomne ansökningar om odling af 5278 Tunneland å 14 Kroooparker i Skaraborgs, Elfsborgs, Calmare och Upsala Län.
Likaledes har, sedan Riksens Ständer vid sista Riksdagen beslöto, att Kronoparkerne och Allmänningarne skulle försäljas, Kongl.
Majtt ^ansett sig icke kun. na bifalla de redan begärde odlingar å de så Itallade KronoAllmänningame inom Skaraborgsoch Elfsborgs Län, emedan deras natur af Kro« nopark eller Allmänning och om de tillhört Kronan eller enskildte icke förr än nu varit utredd; och på detta skäl hvila jemväl 77 serskildte efter 1818 års Riksdag inkomna ansökningar om odling af 2581 Tunneland å 13 Allmänningar i dessa Län.
Att nu såsom Utskotten tillstyrka alla dessa hvilande ansökningar skola före den nya regleringen med skogarne afgöra*, och i följd deraf jemväl, enligt Författningarne bifallas, kan jag icke finna lämpligt.
Sant är väl, att sökanderne bekostat lägenheternes afmätning, men derföre må de icke anses vara ovillkorligen berättigade att dem erhålla, sedan Kongl. Majlts och Riksens Ständers ofvan, nämnde beslut mellankomma; och skulle någon vara, som redan odlat och bebyggt en sådan lägenhet, är ingen fråga att Kongl. Maj:t ju icke bibehåller honom dervid.
Genom desse ansökningars bifallande skulle deremot ytterligare mark skogarne frångå, ytterligare små lägenheter uppkomma, allt ledande att ännu mera försvåra verk; Den 17 Octo ber J. ni. 9 ställigheten af den nya anstalten med skogarne.
För att sätta de redan varande odlingslägenheternes innehafvare i tillfälle att kunna bestå, kommer nödig mark af skogarne att till dem anslås; och enahanda åtgärd blefve äfven nödvändig för de lägenheter, som ytterligare tillkommo, hvarigenom på sådant sätt ännu mera mark af AIImänningarna skulle medtagas.
Hvad serskildt beträffar de sökte odlingarne å Almänningarne i Skaraborgs- och Elfsborgs Län, så synes nu mera, sedan de blifvit för Härad Allmänningar och således för enskildt Egendom förklarade, så mycket mindre skäl vara att desse odlingar bifalla, som man derigenom fråntoge vederbörande Jord. ägare hvad dem tillhörer.
Af desse skäl tillstyrker jag derföre att jemväl Utskottens hemställan i det.a ämne må förfalla, och öfverlemnar jag till Ridderskapets och Adelns bepröfvande, huruvida icke de af mig gjorda anmärkningar' må leda till återremiss af Betänkandet.
Jag hade icke arnat yttra mig öfver förevarande fråga, men då redan anmärkningar blifvit gjorde, sorn torde föranleda återremiss af de förenade Utskottens betänkande, anhåller äfven jag att dervid få framställa ett par omständigheter.
Det är så väl i Kongl.
Maj:ts Nådiga proposition, som i Utskottens afgifne betänkande föreslagit, att hvad som af Kronans Parker blifver öfver, sedan afsatt blifvit, hvad som för Kronans behof erfordrades, eller enskilde till— korn me a skulle, fördeladt i lotter af vissa tunne-- 1« Den 17 Octoler /. m„ land, till den mästbjudande försäljas.
Men jag fruktar, att en omission i detta fall linnes både i Betänkandet och i den Kongl, propositionen.
Det är nemligen icke någonstädes utsatt, hvad slags tunneland, som menas : antingen det skall vara i uppskattad jord, eller efter arealen.
Jag skulle således önska, att detta blefve rättadt, sä att det bestämdt utmärktes, antingen ett geometriskt tunneland, eller ett tunneland uppskattad fullgod mark är i fråga.
Ty det senare kan ofta hafva mera värde än 10 å 12 tunneland oländig mark., och det är således af vigt, att häruti förekomma misstag. __
Dernäst tror jag mig böra nämna, att det, efter min öfvertygelse, icke går an, att till Kronobetjeningen öfverlemna vården af Kronans skogar.
Denna betjening medhinner omöjeligen, att behörigen fullgöra ett sådant uppdrag och är för öfrigt i allmänhet så illa lönad, att fruktansvärdt vore, att dess befattning med Kronoskogame snarare skulle leda till dessas förstöring, än till någon verksam vård deraf.
Deremot skulle jag tro , att de medel som inflyta vid Allmänningsskogarnes försäljning bäst användas, om de, framför allt annat, anslås för att ordentligen och väl löna den Jägeribetjening, som redan finnes, så att densamma icke behöfde lefva af skogen.
I sådant fall voro dessa medel ändamålsenligast disponerade, och först då kunde man vänta sig en säker skogsvård.
Sluteligen får jag äfven instämma i de anmärkningar Herr Danckwardt framställt.
De intägter å Kronoskogarne, som hittills beviljats, hafva, långt ifrån att gagna, snarare skadat det Den 17 öet ober /. nu 11 allmänna.
Sådana nemligen, som iclce äro af den vidd, att de kunna föda innehafvarne, medföra största förfång för skogen, ty desse innehafvare äro , såsom lössläppte Getter, blott förstörare af den kringliggande skogstrakten.
Skola de blifva mera oskadlige, måste de nödvändigt hafva så mycken mark, att de kunna lefva deraf.
Men dessa backstugulägenheter leda i allmänhet endast dertill, att lösdrifvare gifta sig, och af nöd eller fallenhet blifva verkliga skadedjur
För orten, i stället för att, som man föreställer sig, varda nyttige medborgare.
Erfarenheten har åtminstone i Skaraborgs
Eän tillräckligen vitsordat detta, der mångfaldiga sådane lägenheter blifvit upptagne, och det är ganska väl betänkt af Regeringen, att den inställt fullföljden af detta odlingssystem.
Jag öfverlernnar emedlertid till vidare pröfning, om icke det må stadgas, att lägenheter af omförmälde beskaffenhet icke få bebyggas, så vida de ej kunna till minst ett sextondedels mantal uppskattas, utan bör3, i alla andra fall, då odling tillätes, tilläggas något närbeläget hemman, emot utgörande af den åsätta räntan.
Dessa mina anmärkningar torde få åtfölja betänkandet , i fall detsamma till Utskotten återremitteras.
I anledning af den sist talande Ledamotens hemställan, huruvida meningen är, att tunnelandtalet af de skogslotter, som skulle försäljas', bör utsättas efteruppskattad jord eller arealen, torde jag få upplysa, att dermed så mycket mera menas det senare,^som i Kongl. 12 Den 17 Octoler J. ni.
Majds Nådiga proposition dervid står : ”Och bors’de hvarje lott utsättas från 15 till 40 tunne.
'Mand, allt efter markens mer och mindre godhet, härifrån likväl undantagne, så väl impedimen”ter, hvarmed förstås sjöar, kala berg och de i ”deras närvarande skick oduglige kärr och rnos”sar , som ock sådane kärr och mossar, som äro ”till odling tjenlige 8Cc.”
Och vidare att'dea årliga räntan af den sålunda i lotter uppsatta jorden skall, efter markens godhet och skogens beskaffenhet bestämmas från en half till 3 kappar spannemål för tunnelandet.
Herr Grefven och LandtMarskalfcen hen% Ställde , om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats, och OeconomieUtskottens förevarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
Upplästes PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 3 dennes, hvaraf inhämtades, att sedan Riksens Ständer genom Förstärkta StatsUtskottet redan den 24 sistledne Julii afgjort: ilo att Capitationsafgiften ej erlägges förr än efter fyllda 17 år, och upphörer vid fyllda 60 år för alla, som icke af Egendom, Tjenst eller Rörelse äga en inkomst af 50 R;dr; eller icke efter 2 Art. utgöra Bevillning af Lön, Egendoin elier Rörelse.
Den 17 October f. m. 2:0 att Fyllnadsafgiften eller ersättningen för Landttullarne ml försvinna. 3:0.
Att all Bevillning för bruk och nyttjande af vissa öfverflödsvaror ml upphöra; Pre-* gteStåmlet beslutat, det borde Riksens Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl.
Majit så väl anmäla detta förhållande, som i anledning deraf i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit till samtlige Dess Befallningshafvande i Nåder låta utfärda en skrifvelse derom, med förständigande, att detta Riksens Ständers beslut må genast inom hvarje Län blifva allmänt gjordt, till upplysning och rättelse vid förestående Maritalsskrifningar, heldst den nya BevillningsFörordningen, som för år 1824 kommer att blifva gällande, ej hinner till Mantalsskrifningen blifva känd, och mycken tidsspillan för Förrättningsmännen, samt mycken oreda och ovisshet för de skattskyldige härigenom undvikas: uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med PresteStåndet förena.
Herr Gr ufven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade uti PresteStåndets nyssnämnde beslut instämma, hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Stats- och Bevillnings-Utskottens den 20 sistlidne September under N:o 488 afgifne, samt den 27 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af M Deri i7 Octo lier /". m. väckt fråga om alla Tullumgälders liqviderande i Svenskt mynt.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetter-t stedt, Gustaf:
Jag kan ej annat, än instämma i den reservation, som Herr Eckhoff afgifvit, rcH rande Tullmedlens öfverflyttande på RiksgäldsContoiret.
Jag tror med honom, att det skall^leda till onödig omgång och snarare medföra oordning i räkenskaperna, än någon lättad controll.
Jag tror ock, att ett sådant beslut är i rak strid med beslutet om Rikshufvudboken, att nemligen alla inkomster böra centraliseras och synas på ett ställe ingående.
Ständer hafva ock beslutat, att Tullstaten skall aflönas å Statsverkets Stat.
Efter detta beslut hemställer jag, om det icke är rättast, att StatsContoiret eller det Verk, som uppbär och fördelar medlen, äfven redovisar dem, och öfverlemnar afverskogen till RiksgäldsContoiret.
Jag tror ock att, då 66 §. i Regeringsformen omtalar RiksgäldsContoirets befattningar, och der ej finnes upptaget, att det skall hafva att göra med Tullverkets medel, så bör äfven i framtiden förblifva vid hvad hittills varit brukligt.
Det är på dessa skäl samt de, hvilka blifvit anförde uti Herr Eckhoffs reservation, att nemligen med samma anledning ChariseSigillatas— och Postmedlen äfven borde till RiksgäldsContoiret ingå, som jag anhåller om återremiss.
Då det un der närvarande tid har varit af yttersta vigt, att sätta RiksgäldsContoiret i den ställning, att man genom en klok Statsfinance kunde bespara ökade; Den 17 O et ober f. mi 1? räntor, och da ett Statslånesystem är börjadf, vid hvilket räntebesparing är af mycken vigt , hafva Utskotten trott sig böra tillstyrka, att Tullmedlen må ingi till RiksgäldsContoiret.
Utskotten ej tillstyrkt, att de öfrige Bevillningsmedlen äfven skola dit ingå, är att öfverskotten derå icke äro så betydliga.
Tullmedlen åter gifva ansen-: liga öfverskott, och Utskotten hafva trott att der» igenom, att desse genast ingingo till RiksgäldsContoiret, och ej såsom hittills, först efter 2'.ne års förlopp, dit öfverlemnades, skulle man sättas i tillfälle att bespara räntor.
Det är visserligen sannt, som Grefve af Wetterstedt yttrat, att vid beslutet om Rikshufvudboken var meningen den, att få alla intrader på ett ställe, men något direct hinder derföre finnes ej, ty de kunna i alla fall upptagas i Boken, och i öfrigt står det i samband med beslutet om Allmänna Bevillningen.
Afven får jag nämna, a*tt det ej lärer vara någonting olagligt i Förslaget, då 3 Stånd redan gillat Setänkandet.
Jag tror således, att Ridderskapet och Adeln äfven bör bifalla det; till en stor del är 3 procentslåningen grundad deruppå , att de penningar, som måste finnas i Cassorne, skola anländas, och räntor derigenom besparas.
Herr Thami Wollrath:
Fullkomligt förenande mig med hvad Herr Hjerta yttrat, anhåli' ler jag upplysningsvis få nämna, att öfverskotten å Tullmedlen för åren 1816, 1817 och 1818 ej förr än 1820 blefvo till RiksgäldsContoiret från StatsContoiret uppgifne till belopp och icke förr än I821 RiksgäldsContoiret ersatte med 66,000 R:dr.
1819 års öfverskott blefvo ej eller aflemnade förr
Den 17 October f. m. jin 1821.
Enligt de underrättelser, jag inhäm* tat, var åtminstone den 5 Maji innevarande år ingen uppgift eller redovisning lemnad till Riks» gäldsContoiret i afseende å de öfverskott, som uppkommit sedan år 1820.
Jag medgifver, att detta hittills icke orsakat Slaten någon skada, då RiksgäldsContoiret ej varit i behof af att begagna öfverskotten; men då, på sätt Herr Hjerta yttrat, RiksgäldsContoiret får stort behof deraf, när mindre creditivet äfven skall utgå från RiksgäldsContoiret och då det är angeläget att i minsta möjliga måtto söka begagna 3 procentssedlar, så hemställer jag, om det ej är nyttigast, att Tullmedlen i första hand blifva att tillgå för RiksgäldsContoiret, så att någon besparing derigenom kan äga rum.