Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är af sådan anleda., som jag till R. o. Ad. hemställer, att detta mern. måtte få sättas främst på föredragningslistan för nästa plenum.
Det är angeläget att den gynnsamma tidpunkten icke går förlorad, hvarigenom man sedan skulle komma att fä sämre villkor vid silfverköpet.
Jemte det jag instämmer uti den anhållan, Hr von Hohenhausen framställt, får jag likaledes hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att Hr Landtm, täcktes, så fort sig göra låter, sammankalla plenum till företagande af denna fråga.
Tiden för verkställande af de åtgärder Utsk. föreslagit, att på en gång öka silfverfonden oell minska penningebristen, är så kort, emedan den heror af öppet vatten, att hvarje dag, som R.
St. dermed dröja är en verklig förlust för Banken. R. o. Ad. biföll, uppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., alt, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, BancoUtsk:s mern.
N:o 18 skulle uppföras först ä föredragningslistan till nästa plenum; hvarefter H. Ex. tillkännagaf, att den af Hr Rosenblad nu gjorda framställning skulle blifva föremål för öfverläggning i Talmansconfereneen, som i dag på eftermiddagen kotnme att äga rum.
Lades på bordet nedannämnda, denne dag inkomna betänkm, från Lag-Utskottet:
N:o 10, i anledn. af väckta motioner, ang:de dels förändrad lydelse af 19 cap.
Arfdabm, dels ock förklaring öfver 4 § i samma capitel; N:o 11, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjanderätts inteckning; och N:o 12, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de intecknande af ej mindre lifslidsslädja och undantagsaflal, än äfven all annan afhandling om nyttjanderätt till fast egendom å landet; Den 5 October. 31 Allm.
Besvärs- och Ekonomi -U t sk o 11 et:
N:o 27, i anleda, af väckt motion om nödvändigheten att tillintetgöra det intrång, som genom correctionisters och fästningsfångars sysselsättning med borgerliga näringar förorsakas städernes handtverkare; N:o 28, i anledn. af väckt motion om sättet för lumpsam1 ingen; N:o 29, i anledn. af väckt motion, att fullmakter å namn, heder och värdighet, utan verklig tjenstbefattning, icke måtte meddelas; N:o 30, i anledn. af väckt motion, att förslags upprättande och vals anställande till regala pastorat måtte upphöra; N:o 31, i anledn. af väckt motion om ändring af 16 § i 1836 års militieboställs-ordning; samt N:o 32, i anledn. af väckt motion om förändring af föreskrificrne, rör-.de militiehoställens utarrendering.
Äfvenledes lades på bordet följande från Ridd.Utsk. inkomna Hörsa mste Memorial.
Sedan från 11. R. o. Ad. blifvit lill Ridd.Utsk. återremilteradt Ulsk» mern. af d. 22 nasti. Aug., angrde utväljande, i vissa fall, af suppleanter till R.
Slas Ulsk., har delta ärende hos Utsk. till pröfning ånyo förevarit; dervid de hos R. o. Ad. under discussioncn i ämnet yttrade anmärkmr, — så vidt desamma icke redan, såsom förut framställde, äro i förra mern. lill vederläggning upptagne, eller, vid följdriktig tillämpning af de åsigler, som grundat
Utslcs deruti gjorde tillstyrkande af sig sjelf förfalla, — föranledt Ulsk. att, fastän vidblifvande i hufvudsaken sitt förra gången framställda förslag, dock i vissa delar deraf, på sätt här nedanföre sig visar, tillstyrka någon jemkning och smärre förändringar i uppställningen.
Dä Utsk. således, med vördsam hänvisning lill innehållet af ofvan åberopade mern., anser utan ändamål att, till bemötande af åtskilliga anmärkmr, bär åter upprepa de uti mern. upptagne grunder, har emedlertid, i afseende på en af de framställde aumärkmrne, nemi. den om oskäligen ökade göromål för Landtm., i händelse förslaget komme att antagas, Utsk. trott sig kunna uttala den åsigt, att på de uppoffringar af egen beqvämlighet för allmänt väl, som hvarje Landtm, i och för utöfningen af denna befattning sig underkastar, R. o. Ad. med tillförsigt jemväl torde kunna grunda den förhoppning att, oansedt för nu ifrågakomne åtgärder, någon del af Landtnäs tid tages i anspråk, framställningen i ämnet likväl ej skall mötas med obenägenhet, enär den tid som erfordras synes blifva särdeles ringa, i jemförelse med den som af Landtnäs öfrige, vida mera betungande göromål upptages.
Utsk., som, derest fråga nu vöre om tillägg eller förändring uti Ridd.Ordn., för sin del skulle anse ett förslag i detta hänseende böra vara af mera omfattande art, än det förevar., hvilket synes kunna, utan rubbning af gällande föreskrifter i Ridd.Ordn. 32 Den 5 Octo ber. bringas till verkställighet, får på grund af redan anförde skäl föreslå, att R. o. Ad. må fatta följande beslut: ”Efter anmodan af Landm. in plcno, väljes af R. o.
Ad:s Eleclorer, suppleanter till R.
St:s nedannåmnde Utsk., nemi. till hvardera al Const,-, Stats-. Bevilln.-, Banco- samt Besv.- o. Ekon.Utsk.-n 2:ne oell till Lag- samt Exp.Ulsk:n en för hvardera Utsk.” ”Den R. o. Ad:s ledamot af något bland förrberörde Utsk., som af förfall hindras att sammankomst derstädes bevista, anmäle det, så tidigt ske kan, hos Ulsk:s ordf., äfvensom hos Landtm., hvarefter lill vederb. suppleant, från Ridd.cancelliet genast utfärdas kallelse, ådagaläggande alt han, enligt behörigt val och i anledn. af yppadt förfall för viss Ulsk:s-ledamot, äger att uti sådan egenskap för tillfället i Utsk. inträda.” ”Af suppleanterna till de Utsk., för hvilka mer än en sådan utses, inträde först den, som vid valet erhållit de Hesta röster.
Mellan dem som fått lika antal röster skiljes genom lottning.” ”Vill suppleant sig denna befattning afsäga, gore sådant in pleno, i hvilket fall, äfvensom när suppleant erhållit ledighet, som ända till tre veckor kan af Landtm, beviljas, Electorerna efter behörig anmodan, skrida lill val af annan suppleant.” ”Inträffar för suppleant tillfälligt förfall, anmäle sådant hos Landtm., pä det att, i händelse af behof, kallelse må kunna till annan behörig suppleant, der sådan finnes, varda utfärdad.” Hvilket dock allt till H. R. o.
Ad:s egen pröfning vördsamt öfverlemnas.
Trenne af Utsk:s ledamöter Rrr Stråle, Sköldebrand och af Wirsen åberopa sin vid Utsk:s förra betänk, bifogade reservation.
Stockholm d. 1 Oct. 1844.
På Riddarhus-Utskoltets vägnar: A. /!.
Sandels. W. F. Dalman.
Hörsamste Memorial.
Sedan, till följd af föreskriften uti 1G § af den för II.
Ridd.- Direct. d. 2 Febr. 1835 utfärdade inslruction, Direcl. till Ridd.- Utsk. aflcmnat sin till II. R. o. Ad. ställde berättelse öfver hvad som vid Riddarhus- och Stiftsärendenas styrelse och förvaltning, sedan sista riksdag, sig i allmänhet tilldragit; så och efter det Utsk. icke allenast till pröfning förehaft de särskilda ämnen och hemslällanden, som i ofvannämnde berättelse förekomma, utan ock fulländat granskningen så väl af Ridd.Direct:s prot. ifrån 1840 års början till och med 1843 års slut, som ock af 1839, 1840, 1841, 1842, 1843 årens afslutade hufvudböcker öfver Ridd.cassan, Wadstena adliga Jungfrustifts-cassan och adliga Cadelt-skolc fon - D c n 5 O c t o b e r. 33 fonden, jemte alla öfriga under Direct:s styrelse ställde cassör, donationer och legater, får Ulsk. nu, till följd af 36 § Ridd.Orda., med öfverlemnande af Direehs omförmälde berättelse, sitt utlåt, i anleda, deraf till II. R. o. Ad. vördsamt afgifva, dervid Utsk. ansett sig böra, i afseende ä uppställningen följa den ordning, sorn 1 Direehs lieris Heise blifvit iakttagen, samt beträffande de uppgifter, sorn icke synts lill någon åtgärd föranleda endast i korthet sammanföra hvad berättelsen derom innehåller.
§ I Af berättelsens 1 § inhemtas, bland annat, i afseende å de under Ridd.Direct:s förvaltning ställda cassors och testamentsfonders närvar, tillstånd: att Ridd.cassans tillgångar och fordringar, hvilka vid 1838 års slut utgjorde 160,721 ndr 38 sk. 2 r:st. b-.co, uppginge vid 1843 års slut till 169,769 r:dr 47 sk. 6 r:st., samt således under dessa fem år ökats nied 9,048 r:dr 9 sk. 4 r:st. b:co: alt adliga Cadetlskole-fonden under samma tid blifvit ökad med 1,869 r:dr 19 sk. 3 r:st. samt vid sisth årsslut utgjorde ett belopp af 71,657 r:dr 8 sk. 10 r:st: alt Wennersljernska fonden är bokförd till 11,078 r:dr 46 sk. 5 r:st. b:eo: att öfriga under Ridd.Direehs förvaltning före sista riksdagen ställde 11 särskilda testamentsfonder, pä sätt i berättelsen närmare speciticeras, vid 1843 års bokslut uppgingo till ett sammanräknadt belopp af 171,770 ndr 35 sk. 9 r:st b:co: att oaktadt räntanför en del af dessa capilaler sedan sisla riksdag, särdeles i de fall dä de blifvit inbetalte oell ånyo ultänte, måst nedsättas från 6 till 5 proc., ingen fond likväl lill capitalet förminskats, utan snarare vunnit någon förkofran, för tillvägabringande af hvilket resultat oell för att ieke äfventyra något afbrott i fullgörandet af pensioneringsskyldigheten, i händelse de ännu återstående 6 proc.lånen äfven skulle nedsättas till 5 proc., Direct. vid några fä tillfällen begagnat den utväg att, vid inträffande ledigbeter, dröja med återbesättande af pensionerna: alt Wadstena adliga Jungfrustiftscassan med de fonder, hvilka tillsammans med denna cassa bokföras, pä de sednaste 5 åren vunnit en tillvext af 3,135 ndr 30 sk. 11 r:st. samt vid 1843 års slut utgjorde den betydliga summan af 171,777 r:dr 3 sk. 1 r:st., samt slutligen att grefliga Schefferska stiftningens fond under nämnde tid förkofra! sig frän 25,549 r:dr 2 sk. 3 r:st. till 25,961 ndr 42 sk. 9 r:st. allt b:co. Utsk., som till granskning förehaft räkenskaperne öfver alla omförmälda, före sista riksdag tillkomne cassör och fonder, bar, sedan några få dervid anmärkta smärre och oväsendtliga sifferfel blifvit af Ridd.kamereraren rättade samt några anmärkmr i öfrigt af mindre betydenhet äro vordne nöjaktigt förklarade, ansett sig äga fullt skäl vitsorda den berömliga noggrannhet och ordning, hvarmed nämnda räkenskaper blifvit förda; äfvensom Utsk., vid anställd inventering af länehandlingarne,
funnit dessa i fullständigt skick, samt beträffande medlens förvaltning, efter tagen kännedom om hvad dervid förekommit, fått grundad anledn. till det förklarande, att densamma öfverensstämt med de i Ridd.Direehs 3 H. 5 34 Den 5 October. instruction samt särskildt gällande reglementen och donations-samt teslamentsförordnanden meddelte föreskrifter.
I sammanhang härmed har Utsk. emedlertid ansett sig böra, i afseende å bokföringen af YVennerstjernska fonden, anmäla ett förhållande, hvilket väl, såsom ursprungligen hänförande sig lill ett år, hvars räkenskaper Utsk:s granskning icke omfattar, nu ej kan blifva föremål för anmärkn., i vidsträcktare mån, än som erfordras för åvägabringande af en lätt verkställd rättelse.
Detta förhållande består deruti, att, ehuru det af Bancocommisarien Wennerstjerna testamenterade capital, enligt anteckning i räkenskaperne, ursprungligen utgjort 12,077 r:dr 42 sk. 11 r:st., samma capital likväl icke finnes i 1843 års räkenskap utfördt till högre belopp än 11,078 r:dr 46 sk. 5 r:st.; varande den upplysning meddelad, att denna minskning i capitalet härleder sig ifrån den omständighet, att, då vid 1836 års slut ett outlånt belopp af 1,000 ndr b:co å denna fond funnits i Banken innestående, detsamma blifvit i 1837 års räkenskap öfverfördt å adliga Cadettskole-fonden, af den anledn., ali hela den, efter vissa bestämda afdrag, vid hvarje års slut varande behållning ä Wennerstjernska fonden förmeuts, enligt testators förordnande, böra läggas till adliga Cadettskole-fonden uch för enahanda ändamål, som inkomsterna deraf, användas; dock som, med närmare lemnad uppmärksamhet åt ordalydelsen i Bancocommissarien Wennerstjernas donationsbref, deri förekommer, att, sedan vissa af testator bestämda slägtpensioner och utgifter afgått, ”revenuen af capitalet,” såsom orden lyda, ”skulle läggas till och öka underhålls- och undervisningstiligåugarne af fattige af R. o. Ad:s söner;” men tillika stadgas, alt capitalet borde blifva "ständigt orubbadisä och ehuru nämnde slägtpensioner numera upphört, med undantag af en enda å 150 r:dr b:co årligen, och derigenom i sjelfva verket ett årligt ränteöfverskott tillfaller adeliga Cadettskole-fonden, har Utsk. likväl ansett capitalet böra oförryckt qvarstå under benämningen Wennerstjernska testamentsfonden, hvarföre Utsk. hemställer: alt de till adliga Cadettskole-fondens capitalconto från Wennerstjernska fonden år 1837 öfverförda 1,000 ndr b:co må från 1845 års början till sistnämnde fonds capitalconto återflyttas.
Vidare har Direct. i denna § anmält, att den genom framlidne Krigsrådet Frih.
Anton von Liewens testamente stiftade pensionsfond, — i afseende hvarå af II. II. o. Ad. vid sista riksdag beslöts, att de i 4 punkten af testamentet omförmälde 10 pensioner icke borde bortgifvas förr, än capitalet, som utgjorde 26,000 ndr, genom besparda räntor uppgått lill 31,200 ndr, — väl under tiden ökat sig lill 29,053 ndr 43 sk. 9 nst, men att, enär det bestämda minkni-capitalbeloppet således hitintills icke erhållits, pensionsutdelningen ej eller ännu tagit sin början.
Utsk. har väl icke funnit anledn. tillstyrka någon förändring i det beslut, ang:de förökning af von Liewenska fondens capital, sorn R. o. Ad. vid sista riksdag fattat; men, enär Frih. von Liewens testamente i 4 punkten bestämmer, att tvenne pensioner all - Ben 5 0 c t o b e r. 35 tid skola vara förbehållna tvenne fattiga och ärbara Fröknar von Liewen, samt denna testators föreskrift lill förmån för sådane behöfvande, hvilkas understöd synas företrädesvis hafva varit igenom stiftelsen afsedd, enligt Utsk:s åsigt, icke bör lemnäs utan verkställighet längre än oundgängligen är nödigt, har Utsk. ansett sig böra föreslå: att tillsättningen af dessa tvenne slägtpensioner må med 1845 års början vidtaga, ulan afseende derå, att fonden icke uppnått det stadgade minimibeloppet, hvilket i allt fall snart nog lärer kunna erhållas, derigenom att fondens ränteinkomster i öfrigt besparas och läggas till capitalet.
Uti påföljande mora. af samma § gifver Direct. vid handen, att sedan II.
Ex. Hr Ofverstekaramarjunkaren m. m.
Frih. Germund Ludvig Cederhjelm i lifstiden, genom lagligen fastställda testamentariska dispositioner, förordnat, %t efter Hans Excellens’ död, från de H. Ex. tillhöriga Säby och Westerby godsen i Östergöthland, en ränta årligen skulle utgå af tillsammans 150 t:r spanmål, hvilka Consistorium i Linköpings stift ägde uppbära och redovisa, samt hvaraf 21 årliga pensioner af högst 10 och minst 4 t:r äro bestämde att likaledes genom bemälde Consistorium utdelas tili fattiga adliga enkor och ogifta fruntimmer i nämnde stift; så hade efter H. Ex. Frih.
Cederhjelms d. 8 Febr. 1841 inträffade död, hans ofvanberörde testamentariska förordnande trädt i verkställighet, i afseende hvarå Direct. dock icke fått sig annan befattning uppdragen, än att, efter förslag, som Consistorium äger afgifva, utnämna pensionärerna samt besluta, huruvida de sedermera möjligen förverkat rättigheten att vid pensionen bibehållas, äfvensom att låta granska den ärligen af Consistorium uppgjorda räkenskapen öfver stiftelsens förvaltning.
Jemte anmälan, att första utnämningen till pensionerna å nämnde fond skett den 2 Febr. 1843, samt att första årets förvaltning är vorden af Ridd kamereraren granskad, har Utsk. för sin del, icke funnit denna Direct:s anmälan till någon åtgärd å R. o. A.d:s sida föranleda.
Slutligen har Direct. i denna § omförmält innehållet af det testamente d. 27 Maj 1829, hvarigenom Öfversten och Ridd.
Ambrosius
Magnus Berghman af sin efterlemnade egendom, bestående af l:o frälsesäteriet Mälby samt frälsehemmanen Norra och Södra Sjöle m. 11. i Bro socken och Näs härad af Wermlands län, hvilka fastigheter äro dels på 50 dels på 100 år utarrenderade, emot ett årligt arrende af tillsammans 171 t:r spanmål, 2:o frälseränta» af hemmanet
Lund i Gladhammars socken Tjust härad af Kalmar län, samt 3:o numera realiserad lösegendom, utgörande, tillsammans med sterbhusets fordringar, 7,018 r:dr 47 sk. 1 r:st., gjort disposition till stipendier och pensioner, samt åt Ridd.- Direct. anförtrodt att vaka öfver den fasta egendomens ordentliga skötsel och vidmakthållande samt afkastningen så väl deraf som af de contanta medlen, enligt gifna föreskrifter, använda; men då dessa Öfverste Berghmans dispositioner blifvit af en hans närmaste arfvin - 36 en 5 Octo 1>er. ge, Capitaine!) vid K. M:s flotta («■ C. von Schantz genom anställd rättegång inför K. Svea Hofrätt klandrade, och tvisten derom än nu icke är afgjord, har pensions- elier stipendiiutdeluingen ännu ej kunnat ske i vidsträcktare män, än att Dtirect. tillåtit 3 af testator sjelf utnämnde pensionärer att emot borgen sine pensioner lyfta; och livad för öfrigt angår förvaltningen utaf arrendeafgif terna och frälseräntan samt de contanta medel som influtit, har Direct., i saknad af någon särskild föreskrift af K. o. Ad., trott sig kunna hemta närmaste ledning af de grunder, som B. o. Ad. vid sista riksdag bestämt för utlåning af det utaf frami.
Krigsrådet Frih. von Liewen donerade capital, och hafva, i följd deraf, de å Berghmanska fonden influtne medel, i brist på tillfälle lill deras placering mot inteckningssäkerhet, jemväl blifvit utlånade mot namn och borgen, hvarvid iakttagits, likasom i fråga om utlåning af Liewenska medlen, alt Directis samtlige ledamöter bort. vara om beslutet ense, hvaremot Direct. ansett den i 3 § 4 mom. låncreglementet stadgade personliga ansvarighet hos de i beslutet deltagande
Direcleurerne för lånets återbetalande ej äga rum.
Dä 18 cap. 3 § Älfdalen stadgar, att den, som testamente fått häfver, äger, oaktadt testamentet klandras, behålla det honom gifvet är, så framt han borgen för sig ställer, har Utsk. funnit Direct. rätteligen hafva medgifvit de testamentstagare, som af Ofverste Berghman erhållit vissa pensioner sig anslagna, att emot borgen desamma lyfta, hvarföre Utsk. föreslår : att denna Directis åtgärd må godkännas.
Men emedan innan Ofverste Berghmans testamente är laga kraftvunnet, Direct. icke kan anses innehafva det testamenterade godset med ovillkorlig skyldighet att göra inkomsterna deraf, eller de contanta medlen fruktbärande, hvaremot Direct. är förpligtad att, i händelse den anställda klandertalan skulle föranleda testamentets upphäfvande, hålla vederbör, arfvinge Ofverste Berghmans hela, af Direct. emoltagna qvarlåtenskap i lösören, och genom arrenden m. m. influtne medel oafkortadt till handa, ty finner Utsk. alt, till undvikande af all förlust genom medlens utlåning, stadgas hör, att de Berghmanska testamentsmedlen hädanefter, oSh intill dess testamenlstvisten är genom laga kraftvunnen dom slutligen afgjord, icke må utlånas, utan mot fullgod inteckningssäkerhet eller mot namn och borgen med de i atla— ningsbeslutet deltagande
Directeurers personliga ansvarighet för återbetalningen, eller ock emot hypothek af de i 3 § 4 mom. länereglem., med det dervid vid sista riksdag beslutade tillägg, omförmälde räntebärande papper.
I sammanhang härmed har, jemte anmälan att numera Capitaincn vid K.
M:s flotta E. M. Hallström och Doctor C. Westring varit af Öfverste Berghman förordnade lill utredningsmän i ()fverstens bo, för hvilken befattning testamentet till dem hvardera anslår en summa af 100 r:dr b:co, Direct. till R. o. Adis bedöramande öfverlemnat en af Capitaine Hallström gjord framställning att, i anseende till den vidsträcktare befattning han haft vid Bergh - Den 5 Octo b er. 37 manska boets utredning, erhålla en förhöjning i sitt arfvode af 133 r:dr 16 sk. b:co, å hvilken begäran Direct. icke ansett sig kunna fästa afseende, innan testamentstvisten blifvit afgjord.
Och då den befattning med utredning af Ofverste Berghmans bo Capitaine Hallström haft sig anförtrodd, i afseende dels å indi ifning af sterbhusets fordringar, dels i och för Capitaine von Schantz klandertalan m. m., erfordrat en tid af omkring 3 år och således ostridigt varit vidsträcktare och besvärligare än testator kunnat beräkna, bar Utsk., i öfverensstämmelse med hvad Direct. härutinnan tillstyrkt, ansett sig böra hemställa: att den äskade arfvodesförhöjningen af 133 r:dr 16 sk. b:co må Capitaine Hallström tilldelas, derest den mot Ofverste Berghmans testamenten anställda klandertalan varder af domstol slutligen ogillad. § 2’ Direct. afgifver i denna § en kort redovisning för den s. k.
Riddarhusreparationsfondens tillstånd och behof.
Inkomsterna af deu Riddarhuscapitationsafgift, hvilken bildar denna fond, hade under år 1S39 —1842 utgjort tillsammans 9,653 r:dr 4 sk. b:co.
Vid 1843 års slut ägde fonden en behållning af 10,000 r:dr, emot ränta ullånta, och 1,857 r:dr 6 sk. 4 r:st. i Banken insatte medel; men då från denna behållning afdragas de belopp, som äro afsedde alt nästa år användas för sådana reparationer, hvilka vid en af sakkunniga personer i Augusti månad 1S43 å Riddarhuset hållen allmän besigtning befunnits högst nödiga och för hvilka kostnaden uppgår till nära 8000 r:dr h:co, sä och enär de innevar. är verkställde reparationerne kunna beräknas hafva medtagit hela så väl ränteinkomsten, som den inflytande capitationsafgiften för 1843, återstår af reparationsfonden endast omkring 3,800 r:dr, hvartill kan läggas den afgift, som, enligt R. o. Ad:s beslut vid sisla riksdag, för år 1844 utgår, och hvilken kan upptagas till omkring 2,200 r:dr b:co.
Denna sammanlagda behållning af 6000 r:dr motsvarar således ej ens utgiften för i en framtid nödig omläggning af Riddarhusets tak, hvilken kostnad vid föreg:de riksdag beräknades till 9,000 r:dr b:co: ännu mindre kan dermed tillika bestridas de öfriga utgifter för Riddarhusets underhåll, som troligen blifva nödiga till afhjelpande af årligen uppkommande större och mindre brist fälligheler.
Vid sådant förhållande och då R. o. Ad:s vid sista riksdag fattade beslut, att capitationsafgiften fortfarande skulle utgå till och med det år, den derpå följande riksdagen komme att slutas, ej allenast afsåg att åt Riddarhuscassan bereda en sådan capitalförstärkning, att denna cassa skulle för framtiden kunna bestrida alla utgifter för Riddarhusets underhåll, utan jemväl syntes förutsätta, att då nästa lagtima riksmöte icke borde inträffa förr än år 1845 och således sannolikt icke komme att slutas förr än år 1S46, capitationsafgiften borde intill sistnämnde års slut fortfara, har Direct. på dessa m. fl. anförda skäl hemställt, att capitationsafgiften må fortfarande utgå äfven för åren 1845 och 1846.
Jemte det Utsk. får anmäla, att Utsk., vid granskning af re - 38 Den 5 October. parationsfondens förvaltning och räkenskaper för arén 1839 —1941 icke funnit något att anmärka, har Utsk. skolat yttra, att Utsk., lika med Direct., inser angelägenheten deraf, att en fond för Riddarhusets underhåll varder samlad till det belopp, att Riddarliuscassan ej må, vid större reparationer, allt för kännbart anlitas; och som i öfrigt förlängning af tiden för den ifrågavar. afgiftens fortfarande intill dess fonden uppnått en mot behof och ändamål svarande förstärkning, i Utsk:s tanka är en vida riktigare och med mindre obehag förknippad åtgärd, än om afgiften, en gång afskaffad, skulle efter någon tid åter införas; alltså har Utsk. för sin del ansett sig böra vördsamt tillstyrka: att Riddarhuscapitations-afgiften må, intill slutet af det år, dä nästa riksdag upphör, fortfarande utgöras med 1 r:dr b:co af hvarje mantalsskrifven adlig mansperson, som betalar bevillning för lön eller förmögenhet; i hvilket afseende R. o. Ad. lärer hos K. M. i und. anhålla, att R. o.
Ad:s blifvande beslut derom varder allmänneligen kun gjordt, äfvensom att med uppbörden och redovisningen af dessa medel må förhållas på sätt, som hittills stadgadt varit. § 3.
Uti denna § har Direct. anmält, att ehuru Riddarhusets genealogiska tabeller genom upplysningar, erhållne under och efter sista riksdag, vunnit en ökad fullständighet, likväl åtskilliga stamtaftor finnas i så måtto incompletta, att de icke utvisa afla till' ätten hörande personers ättledning, och har Direct. i anledn. deraf anhållit, att R. o. Ad:s vid riksdagen närvar, ledamöter måtte i Ridd.cancelliet taga kännedom om beskaffenheten af sina ätters stamtaflor, samt derefter i möjligaste mån desamma complettera Utsk. har desto hellre bort instämma i denna af Direct. framställda önskan, som Utsk. till fyllest inhemtat, att ett stort antal stamtaflor, särdeles öfver de äldre ätterna, befinna sig i ofullständigt skick; och föreslår Utsk. derföre, att det R. o. Ad:s beslut, hvarigenom Ståndets medlemmar uppmanas, att sine genealogier complettera, må, för att blifva destomer kändt af Ståndets vid riksdagen närvar, medlemmar, i Riddarhus-salen anslås. § 4.
Här uppräknas de sedan 1840 års början tillkomne eller utslocknade ätter.