Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. fått tillfälle att ännu en gång deröfver yttra sig.
Efter så mångå stridiga beslut, trodde K. M.
Sig komma rättvisan närmast, då Han vid sista riksdag föreslog R.
St., att gå en billig medelväg.
M:s förslag, skulle i st. f. 4 hemman, som roteringsverket uptager för hållande, af en båtsman i Halland, 6 hemman sammanslås till utgörande af en sådan skyldighet, d. v. s,, att detta onus blef nedsatt med A eller att tiel hädanefter endast skulle utgöra utaf hvad det ordinarie roteringsverket bestämmer.
Ytterligare föreslog K.
M. den lättnad att denna rotering icke skulle behöfva effektift upsät - Den 22 Februari 63 tas, utan hemmanen få med penningar afbörda sig detta åliggande.
M. vid sista riksdagen, att de redan utdebiterade afgifterna, upgående till ett sammanräknadt belopp af 57 å 58,000 r:dr b:co, skulle provinsen Halland efterskänkas och under sakens dittills lvisliga natur synes det som om en sådan propos. ifrån konungamaktens sida hade bort mötas med välvilja frän alla häll.
De båda motsatta åsigterna såväl de, som yrkade ordinarie roterings påläggande, som de, hvilka ansågo att de utsockne frälsehemmanen endast borde extra roteras, bade i det nådiga förslaget kunnat se en jemkning, om hvilken de båda hade kunnat förena sig.
Då frågan behandlades i sammansatt Stats- o. Ekon.Utsk., så ansåg man till en början, just på grund af alla dessa tvistiga förhållanden, att det måhända skulle vara, lämpligt att föreslå att utsockne frälse-hemmanen skulle hädanefter såsom hittills vara extra roterade ; men då man icke kunde se någon giltig anledn. hvarföre de sedan 1812 hade undgått ali betala utskrifnings-penningar, så föreslog Ulsk. i sitt första betänk, vid sista riksdagen, alt utsockne frälse-hemmanen skulle åläggas att betala extra rotering, men derjemte åläggas att för framtiden, likasom före 1812 betala utskrifnings-penningar.
Delta betänk, bifölls af BondeSt., men återremitterades af 3:nc RiksSt.
Då saken ånyo förekom på afd:n i Stalso. Ekon.Utsk., så tillstyrkte afd:n bifall till K. M:s nåd. propos.
Inom det synnerligen talrika Utsk., der saken sedermera in pleno förekom, lyckades likväl en 3:dje åsigt att göra sig gällande, framkastad af en af ortens riksdagsmän, Hr Malmstedt.
I det sednare betänk, föreslogo, till följd deraf, Stats- o. Ekon.Utsk:n, alt utsockne frälse-hemmanen skulle anses endast såsom extra roterade, men alt deremot, i st. f. utskrifnings-penningar, 4 r:drs skatt skulle påläggas hvarje hemmnn.
Samtlige ortens riksdagsmän vid den riksdagen förklarade sig synnerligen belåtne antingen utskrifnings-penningar blefvo åter införda eller Hr Malmstedts förslag, som sista gången hade blifvit af Utsk:n framställd!, vunnit R.
För min del ansåg jag likväl att detta sednare upslag i saken vore i alla afseenden det minst rätta och ändamålsenliga af alla dem, som hittills blifvit föreslagna.
Jag sökte utveckla motiverna för denna åsigt uti en reservation, som åtföljde sista betänk., och på grund af hvilken jag föreslog R.
St. att såsom en lämplig och billig medelväg bifalla hvad K. M. i det afseendet hade afgjort.
Min reservation bifölls af Preste- och BorgareSt:n, och jag beklagar att jag icke hade tillfälle alt vara närvar, på Riddarhuset, då frågan här andra gången förekom.
Jag skulle då hafva gjort allt mitt till för att äfven få detta hus att. ingå på dessa billiga vilkor.
I det stället ville man drifva saken till det yttersta och med underkännande af den billiga medelväg, som K. M. hade föreslagit, beslöt R. o. Ad. att det för Halländska utsockne frälse-hemmanen upgjorde roteringsverk skulle i sin helhet åter införas samt att således den lindring, som af K.
M. blifvit föreslagen icke skulle beviljas.
Följaktligen var frågan i 4 RiksSt:n olika afgjord.
BondeSt. hade bifallit Utskrs första betänk.
Preste- och BorgarcSt:n hade bifallit min reservation och R. o. Ad. hade, med afslående af K. M. nåd. propos., 64 Den 22 Februari. förklarat att utsockne frälsehemmanen borile underkastas ordinarie rotering efter 4 mantal om en båtsman.
På grund häraf förekom frågan i förstärkt StatUtsk.
I detta Utsk. segrade den åsigt, som jag i min reservation uttalat, eller bifall till K. M:s nåd. propos.
Sedan frågan fått denna utgång, hvilken — enligt hvad jag nu tagit mig friheten förklara — synes mig vara så hillig och rättvis sorn möjligt, så hade jag hoppats, alt man skulle slippa allt vidare ordande i detta hänseende; men nu hafva Riksdagsfullmäktige ifrån Halland inkommit med nya förslager i ämnet, och, långt ifrån att nu vara belåtna med hvad de vid förra riksdagen ansågo synnerligen fördelaktigt, nemi. extra rotering och inskrifningspenningar, eller motsvarande penningeskatts erläggande, så begära dessa Riksdagsfullmägtige helt enkelt att den roteringsafgift, som vid sisla riksdagen pålades, skall ulstrykas ur inkomst-betänkandet, och att provinsens utsockne frälsehemman skola extra roteras.
Uti en fråga sådan som den förevar., der såsom jag nyss tog mig friheten nämna, det är oändligen lätt att åberopa skäl för och skäl mot, lili en sådan fråga tillkommer det II.
St. att visa hvad rätt och billighet kräfva.
Den afgift, som vid sista riksdagen ålades, är i min tanka så lindrig och så billig att jag skulle på det högsta beklaga om R.
St. nu, genom uprifvande af deras då fattade beslut, skulle ånyo bringa denna kinkiga fråga å bane.
De utsockne frälsehemmanens antal i Halland npgå till 11 å 1200 och inkomsten utgör omkring 10,000 r:dr, hvarigenom den afgift, som de Halländska hemmanen enl. sista riksdagens beslut skola draga blifver omkring 9 r:dr b:co per mantal.
Jag vill väl fråga om någon annan provins i Sverige är i detta afseende mera lyckligt lottad.
Då Statsmakterna nu hafva förenat sig om ett billigt och såsom mig synes, fullt rättvist beslut, så skulle jag tro, att det vore synnerligen olyckligt om det kom att uprifvas och, utan att ingå i någon juridisk bevisning, får jag, endast på det skäl jag nu haft äran anföra, anhålla att II. o. Ad. läcktes lemna sitt bifall till hvad StatsUlsk. i detta hänseende har framställt och derigenom göra slut på denna långvariga tvistefråga.
Y7are sig att de Halländska utsockne frälsehemmanen varit från början af den jordnatur, att de bordt roteras eller icke, vare sig alt efter 1809 års statsskick desse hemman skulle ordinarie eller extra roteras, alltnog R.
St. hafva vid föreg:de riksdag fattat det beslut, att dessa hemman skola rote ras, ehuru lindrigare än öfriga hemman i provinsen åro roterade.
Ar det väl då skäl att R.
St. vid en följande riksdag uphäfva det beslut, som de vid en föreg:de riksdag fattat?
Sådant är ej öfver ensstämmelse med den konseqvens, som bör räda i en lagstiftande församlings förhandlingar och en sådan åtgärd kan ej försvaras, så vida icke det förra beslutet varit helt och hållet stridande emot rättvisans och billighetens fordringar.
Latona oss då tillse hvad billigheten och rättvisan i delta afseende fordrar.
Hr von Troil har förut visat, att dessa hemman, i st. f. rotering, tillförene betalt - Den 22 Februari. 65 latt s. k. inskrifningspenningar.
Dessa utskrifningspengar utgjordes i st. f. rotering ända lill beväringsskyldighelens införande.
Som beväringsupsältande icke är annat än utskrifning, och som Halländska frälsehemmanen nu presterade beväring ansägo de sig böra slippa utskrifningspengarne.
Desse utskrifningspengar hafva de äfven lyckats att närmare fyrtio är undgå erlägga.
Ulen Sverges öfriga hemman skulle på samma grund hafva mist sitt knecklehåll, ilhy alt de just åtagit sig detsamma för att undgå utskrifning, och då beväring infördes borde rotehållet egentligen hafva uphörl.
Men Sverges hemman fortforo med rotehållet jemte beväringsskyldighelen; således hade äfven efter samma grundsats de Halländske utsockne frälsehemmanen bort fortsätta att betala utskrifningspengar.
Detta hafva de ej gjort.
Nu hafva deremot R.
St. ålagt dem en rotering, för hvilken de få betala rotevakans-afgift, ungefär motsvarande utskrifningspengarnas primitiva summa, och då kan det hvarken vara rättvist eller billigt, att de Halländska utsockne frälsehemmanen, hvilka åtagit sig utskrifningspenningarne i st. att upsälla knekt, för det alt de en mängd af år sluppit dessa utskrifningspenningar, äfven framdeles skola derifrån befrias, utan böra de, i min tanka hädanefter utgöra denna rotering, som ungefärligen svarar emot dessa ulskrifningspenningars värde.
Det förhåller sig visserligen med denna fråga så som de 2:ne förste lalarne tillkännagifvet, att den omkring 200 års tid utgjort föremål för R.
St:s och Regeringens åtgöranden och olika beslut, och att den har varit en af de mest intrasslade.
Jag vill icke nu, sedan frågan redan har blifvit ur sådan synpunkt utredd, trötta med alt gifva någon historik öfver hvad som har passerat.
Jag vill betrakta den ur den enkla synpunkten, sådan den för dagen befinnes.
Det är ett faktum, att vid sisfa- riksdagen beslöts af 3:ne Stånd, att antaga K.
M:s nådiga propos, att de
Halländska utsockne frälsehemmanen skulle roteras.
Det är således obestridligt, saken må vara mer eller mindre billig, att dessa hemman f. n. åro lagligen underkastade rotering.
Vid delta förhållande har nu en motionär vid denna riksdag yrkat att R.
St. mätte uphäfva denna rotering, dervid motionären begagnat följande ordalag för sin anhållan: ”att R.
St., efter förnyad pröfning af förhållandet med de utsockne frälsel i Halland, af ålder tillerkände, rättigheter och skyldigheter, i fråga om jords roterande, ytterligare måtte förklara hvad de i deras underd. skrifvelse d. 13 Februari 1841 förklarat, nemi. att dessa utsockne frälsehemman icke äro skyldige att utgöra ordi narie rotering; samt i följd deraf besluta, att den, dessa hemman vid sisla riksdag ålagda, vakansafgift, till § af det belopp, hvartill vakansafgiften för en Båtsman efter gällande beräkningsgrunder i länet upgår, må från och med år 1851 uphöra, samt dessa hemman hädanefter endast anses skyldiga att extra rotering utgöra.”
På denna motion har StatsUtsk. svarat att frågan blifvit vid sista 4 H. 5 68 Den 22 F e b r u a r i. riksdagen fullständigt utredd i Stats- och Ekon.-Utsk:ns hetänk:n N:ris 22 och 63, och på grund af denna utredning finner StatUtsk. sig f. n. icke böra tillstyrka någon åtgärd i följd af motionen.
Ser man nu vidare efter hvad dessa Stats- och Ekon.- Utsk:ns utlåt:n vid sista riksdagen innehålla, så erfar man, alt de tillstyrka aldeles motsatsen af hvad, som närvarande SlatsUtsk. tillstyrker, och att de anföra sådana skäl, som skulle helt och hållet tala för bifall till motionärens vid denna riksdag framställda förslag.
Om således Ulsk. ansett sig böra afslå motionen så äro dock Ulskrns motiver alldeles motsatta dem, som skulle föranleda detta resultat.
Jag föreställer mig att vid den ståndpunkt frågan nu har, — sedan hon vid sisth riksdag blifvit genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut afgjord — ingen annan åtgärd kunnat vidtagas, än att tillse, huruvida billigheten fordrade att söka åstadkomma någon lindring i den tunga, som blifvit lagd på dessa hemman genom beslutet om deras rotering.
I detta afseende bar jag sökt göra mig underrättad både om frågans förra behandling och om förhållandet med de i Halland roterade hemmanen, samt derigenom kommit till den åsigten att dessa hemman verkligen böra hafva lindring och till stöd för denna åsigt anhåller jag att fä åberopa den omständigheten, att allmänna omdömet i Halland — icke det omdöme jag hämtar ur motionen, eller reservationerne, utan det sammanstämmande omdöme jag hört af flere aktade män ifrån orten, af hvilka jag kan nämna den, som sitter närmast på bänken bakom mig, — allmänna omdömet i Halland, säger jag, är att en stor obillighet öfvergått den Halländska provinsen uti förevar, fall.
Jag ber att också få fästa upmärksamheten derpå, alt i Sverige icke finnas svagare hemman, än just de Halländska, hvilket äfven visar sig af sjelfva taxaringsvärdel i Halland, som är det lägsta pä hemman i Sveriges rike näst Jemtland.
Vidare ber jag alt få fästa upmärksamhelen på en jemförelse emellan den behandling, sorn de utsockne frälsehemman i Halland och hemman af samma natur i Skåne fått röna.
Egarne af de Skånska utsockne frälehemmanen likasom af insockne-frälset i Skäne biefvo, på K. M:s nåd. befallning, tillfrågade, huruvida de emot g förminskning af antalet kallar, skulle heldre vilja åtaga sig ordinarie än extra rotering.
Större delen af de Skånska frälsehemmansegarne ingingo i ett sådant åtagande, hvarigenom Norra och Södra Skånska Infanteri-Regttene upkommo; men alla de hemmansegare i Skäne, hvilka nekade att åtaga sig en sådan fortfarande ordinarie rotering, biefvo icke heller en sådan pålagde, hvilket man känner vara förhållandet med de Macleanska godsen och flera andra gods och hemman i Skåne.
Likasom egarne (ill dessa sistnämnde hafva ock ägarne till de Halländska utsockne frälsehemmanen alltid nekat att åtaga sig den ordinarie roteringen.
Skåningarnes rätt liar blifvit respekterad, men Halländningarne hafva, oaktadt sin fortsatta protest, dock slutligen blifvit denna rotering ålagde genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut.
Dessa omständigheter sammanlagda tala, enl. min öfvertygelse, för den åsigten att någon lindring bör ur billighetens synpunkt tillerkännas de Halländska hemmanen och för den orsaken, och med afseende på det besynnerliga
Den 22 Februari. 67 sätt, hvarpå ärendet blifvit i StatsUtsk. behandladt, instämmer jag med Hr Bildt i anhållan om återremiss af hetänk.
I anledn. af Hr von Troils yttrande, anhåller jag alt få meddela några uplysnin gar i en fråga, som under (lere riksdagar utgjort föremål för stridiga äsigter.
Hr von Troi! liar sagt, att genom 1064 års riksdagsbeslut alla utsockne frälsehemman i Halland blifvit underkastade rotering.
Jag får dock fästa upmärksamheten derpå, alt, enl. den föreg:de af Svenska Regeringen stadfäslade Malmö Recess af är 1602 ”utsockne Godsen” både i Skåne och Halland skulle bibehållits vid ”sina för”ra skatter och vanliga manér ang. rustljenslen och knecktehållet,” och detta blef ej ändradt genom 1664 års riksdags beslut, hviklet rörde frälset i allmänhet och icke den genom traktaten serskildt privilegierade jorden i de conqueterade provinserna.
Hr von Troil har vidare sagt, alt, enl. 1683 års riksdagsbeslut, frälsehemmanen icke blifvit nndanlagne från rotering utan tvertom en sådan dem ålagd; men detta likaledes generella stadgande afsåg desto mindre, hvad Halland och Skäne beträffar, del ständiga knecktehåll. som år 1689, då indelningen lill ständigt knecktehåll skedde för Kronooch Krono-Skallehemmanen i Halland till Enke-Droltningens s. k.
Lif-Reg:te, de utsockne frälsehemmanen alldeles icke indelades till någon sådan rotering; och dä år 1720 nyssberörde indelning öfvergick til! hutsmanhåll ingick ej heller utsockne frälset deri, utan förklarade Krigs- och Kammar-colbne, om jag icke missminner mig, att hemmansegarnes vägran alt ingå på ordinarie rotering vore grundad på Regeringsformen.
Ytterligare bör icke lemnäs obemärkt, i ani. af Hr von Troils förmenande att dessa hemman redan 1689 blifvit förklarade skyldiga till ordinarie rotering, att det just var Carl d. XI, som år 1692 tillät nämnde hemman att, i stället för ständigt knektehåll, utgöra inskrifningspenningar, hvilka bestämdes lill 2 D:r S.
M. för hvarje ulskrifnings-gilld person.
Hr Bildt, har redan uplyst, alt ehuru under 1700-talet vid flera tillfällen fråga var om att belägga det Halländska utsockne frälset med ordinarie rotering, sådanf likväl aldrig kom lill stånd, och när försöket att få denna jord indelad till Båtsmanshåll slutligen vid 1756 års riksdag förnyades, beslölo R.
St. alt så icke skulle ske, utan att dessa hemman då och för framtiden skulle bibehållas vid utskrifningsnenningarne, hvilket beslut också af Konungen gillades, och på grund hvaraf ifrägavar. hemman icke heller sedermera förrän vid förra riksdagen varit en sådan rotering underkastade.
Omkring dessa äldre förhållanden har likväl tvisten icke hufvudsakligen vändt sig vid de tillfällen då man yrkat utsockne frälsets ordinarie rotering, utan hafva de som drifvit denna sals förnämligast fästat sig vid de förhållanden, hvilka inlrädt efter 1809.
De hafva således i främsta rummet grundat sig på ett misstag om 5* 68 Den 22 Fcbrua rf. R.
St:s beslut vid 1810 års riksdag, hvilket npgifvits innefatta, alt all oroterad jord skalle roteras, i st. f. ”extra” roteras.
Hr Bildt har redan förut utvecklat, huru dermed förhåller sig, men Ilr Bildt har i sitt referat uteglömt ett beslut, som våra vedersakare jemt och ständigt gjort sig till godo, men hvilket blifvit af dem uppenbarligen misstydt.
Det är 1823 års riksdagsbeslut, hvaribland annat dessa ord förekomma, ”att alla sädane hemman, ”sorn, enl. författningarne äro underkastade ständig rotering skulle ”från extra rotering uteslutas.” Detta R.
St:s beslut blef nemi. af Regeringen tillämpad.! på det sätt, att all annan jord än det s. k. ypperliga frälset förmentes vara af R.
St. fdagd ordinarie rotering, men sådan var pä intet sätt R.
Sirs mening.
Se här i korthet förhållandet.
St. lingö år 1823 från K.
M. emottaga ett af Krigs- och Kåmmar-colhne år 1822 afgifvit betänk, i frågan om grunderna för extra voteringen, hvarom vid flera föregtde riksdagar från 1810 varit tvistadt.
Detta betänk, remitterades till Ekon.-Utsk., och frågan behandlades också ensamt af delta Utsk., utan någon StatsUtskrs biträde.
Ekon.Ulsk. afgaf då sitt betänk.
N:o 136, innehållande följande yttrande: Sedan Utsk. öfver vägat, att, en i. äldre stadgar och författningar, ali jord af Kronoskatte och Frälse natur der vara unerkastad ständig rotering, har Utsk. trott sig finna, att bland undantagen af en extra rotering all så beskaffad jord borde innefattas, hvarföre Utsk. förestår, att all sudan oroterad jord, mätte underkastas ständig Knekte- och Båtsmanshåll emot vakans-afgift.”
Detta l)tsk:s tillstyrkande om den oroterade jordens ordinarie rotering, blef likväl af lie RiksStånd ogil/adt och betänk, återremitterades, hvarefter och sedan IJtsk. i sitt förnyade betänk.
N:o 188 frånträdt delta tillstyrkande, men likväl ansett nyssnämnde slags jord böra uteslutas från extra rotering; samt alla fyra RiksSt:n bifallit Utsk:s sednaste betänk., Exp.Utsk. på följande sätt upfattade R.
St. beslut: att i betraktande deraf, ”att efter hvad ge”nom R.
Sl:s år 1810 fattade beslut varit åsyftadt, extra roterin”gen endast borde träffa s. k. privilegierad jord samt alt derifrån ”således äfven borde skiljas alla hemman och lägenheter af krono-, ”skatte- och frälse-nalur, hvilka enligt författningarne, äro,” (d. v. s. såvida de äro) ”underkastade ständig rotering, R.
St. anse, ”att vid de blifvande rotejemknings-förröttningarne dessa hemman ”böra frän nptagande i extra roteringen uteslutas etc.”
Det var detta uti en meltanmenfng af R.
St:r afgifna yttrande, sorn gifvit anleda, till det påstående, alt utsockne frälsehemmanen, redan enl.
Sl:s beslut vid 1823 års riksdag, voro förklarade skyldiga till ordinarie rotering; men då, i enlighet med en sådan upfaltning, de år 1825 förordnade rolerings-kommissionerna crhöllo instruktion att med ordinarie rotering belägga all jord, som var från extra rotering undantagen, så protesterade R.
St. vid följande riksdag emot en sådan tydning af 1823 års beslut och anhöllo, på sätt här redan blifvit nämndt, att någon ny rotering ej mätte åläggas jorden i annan ordning än 73 och 80 §§ R.F. Den 22 Februari. 09 stadga, hvarföre äfven Konungen, vid förra riksdagen i afseende på Halländska insockne frälset framställde en serskild propos., hvilken, efter votering i förstärkt StatsUtsk. af R.
Genom denna historik tror jag mig hafva ådagalagt, att utsockne frälsehemmanen i Halland icke varit lagligen ålagda rotering förr, än genom Konungens och Ständernas beslut vid sista riksdagen.
Delta är likväl ett faktum, hvilket icke kan bestridas, och jag är långt ifrån att instämma med reservanterne emot betänk, derutinnan, att delta beslut är sä beskaffadt, att R.
St:r skulle kunna uphäfva detsamma utan Konungamaktens instämmande deruti.
Jag anser visserligen beslutet orättvist; men finner det icke fattadt i olaglig form, då nemligen det icke kan bestridas, alt irenne Riksstånd vid sista riksdag varit af den åsigten, alt dessa hemman borde åläggas role-vakans-afgift, men jag tror, alt då uti hiskias betänka! vid sista riksdagen, samt af den i dag här förde diskussion, det är ljusligen ådagalagdt, alt dessa hemman, sedan de kommit under Svensk ägo, vari t i tvåhundra år från rotering fria, under hvilken tid de galt man ifrån man i arf, skifte och köp efter högre värde, enär de varit fria ifrån roteringeus tunga onus, samt då oftanämnde hemman derjemte slå i fullkomligt lika förhållanden med dem i grannprovinsen Skåne, men man icke ifrågasatt, att de Skånska sä mycket bördigare hemmanen skulle mot sin vilja åläggas någon ny rotering, derest de icke velat frivilligt derpå ingå, så anser jag ock med all rättvisa och billighet öfverensstämmande, att de Halländska hemmanen få tillgodonjuta samma förmån.
Pä denna grund förenar jag mig med Hr Bildt och Frih.
Raab i begäran om ålerremiss, på det alt sedan man fått frågan riktigt utredd, (hvilken den icke blifvit i delta betänk.), R.
St. må besluta åtminstone någon lindring i den dryga rote-vakansafgift, som vid förra riksdagen blef de så ytterst svaga Halländska utsockne frälsehemmanen ålagd.
Den siste värde talaren slutade dermed, alt denna fråga icke vore tillbörligen utredd.
Jag lior deremot att det knappast lärer vara någon sak af invecklad beskaffenhet, hvilken blifvit fullständigare utredd än denna.
De ledamöter af R. o. Ad., sorn deltagit i förra riksdagen, känna det nogsamt; men åtskilliga äro otvifvelaktigt här tillstädes, hvilka förut icke hört detta ärende genomgås.
Som talare nu upstålt, för att bestrida riktigheten af Utskis betänk., oaktadt den utredning, Hr von Troil gjordt, och enär jag derjemte hört Frih.
Palmstjena anmäla sig, hvilken vid förra riksdagen varit af annan tanka än den Ulsk. nu yttrat, så förmodar jag alt han understödjer Hr Dalman.
Då tror jag det också vara nödigt att för Ståndet fullständigare utreda sakens sammanhang.
Hr Dalman har börjat sin framställning med är 16S3, jag skall börja min med år 1602, för att icke stå honom efter i fullständighet; men jag tror mig minst belasta R. o. Ad. prot. och minst pröfva Ståndets tålamod om jag upläser det yttrande, jag i denna fråga afgaf vid förliden riksdag den 22 Juni 1848.
Det lyder som följer: 70 Den 22 Februari.
Hr von Hartmansdorff upläsle derefter en del af nyssnämnde yttrande oell begärde, afl återstoden matie i anseende lill hans ögons svaghet, af en Riddarhns-Kanslist upläsas.
Sä skedde, hvarefter Hr von Hartmansdorff afbröt fortsättningen at della föredrag nied följande anförande:
Jag tror icke alt de flesla höra hvad som läses och då är det bättre att dermed uphöra, än att frugtlöst uptaga tiden.
Jag an håller att i stället få korteligen säga några ord, för alt meddela R. o. Ad. min åsigt af saken.
Förhållandet att dessa hemman ifrån det de blifvit
Svensk tillhörighet icke fullgjort lika roteringsskyldighet, som andra hemman af samma natur ålegat, och att de alltsedan 1812, om jag rätt minnes hvarken betalt ulskrifnings-penningar eller någon annan afgift till ersättning för roteringen, anser jag icke utgöra skäl för R.
St. att för ali framlid befria dem ifrån nämnde utskyld.
När nn des sa hemman vid sista riksdag ålades att utgöra vakans-afgiften efter elt bestämdt roterings-verk huru gick det då?
Jo, i st. f. alt betala henne efter den indelning vederb. embetsmyndigheter upgjort oell Konungen stadfästat, så nedsaltes deras roterings-skyldighet till f- deraf.
Följden är, att då Halländningarnes grannar Småländningarne i Jönköpings och Kronobers län utgöra en Soldat af |:delar så utgöra Halländningarne rote-vakans-afgift för en båtsman af 6 mantal.
Om Frih. Raab, som sjelf är Småländning anser det billigt alt Halländningarne få nedsättning, ehuru de blott utgöra 1 man af 6 mantal, sä mätte han väl anse ännu billigare alt
Småländningarne Ja nedsättning, som utgöra en man af f.
Om vi sålunda fortfara öfver hela riket, så kan jag icke inse annat, än alt vi fä hela indelningsverket uphäfvel.
Jag befarar lill och med alt i bolten på denna sak ligger elt bemödande alt rifva indelningsverket omkull, hvari jag icke kan instämma.
Här har blifvit sagdt, all allmänna omdömet i Halland är det, att
Halländningarne hafva blifvit för bardt beskattade.