Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
At andre Ämbetsmän äro illa lönta, är icke et skäl at illa bemöta dessa, som et sä wigtigt förtroende är updraget.
Wäre penninge.löntagare, moro ej illa betaldte, dä Staten reglerades är 1696.
Spanmäl betaltes dä med 12 til 15 daler kopparmynt, och beräknas ännu i Statsförflagen Len indelade Spannemälen til 36 och den Kronan behällna til 1 - R.dr tunnan.
At penningewärdet nedfallit, och waruPriset sä oformeligen upstigit, är en ting som för det närwarande ej kan afhjelpas; men utrväg torde en gäng finnas at öka Kronans Spannemals-intrader, och at förse de wanllottade penninge-löntagare med indelta löner, dä andre författningar med Kungsgärdar m. m. wisligen blifwa widtagne.
At i en större proportion än 1000 R:dr Banco nedsätta Justitiä-Rädens löner, more efter min öfwertygelse obilligt; ffillnaden i wärdighet emellan en General och General-Lieutenant är icke betydlig.
Domstolen föreställer den för detta warande Iustitiä-Divisionen i Kongl. Rädkammaren, och dä Justitiä-mäl i Stats-Rädet förekomma tilkallas äf wen - Den 16 Iulii. 179 iven Justitiä-Räd.
Jag tilstyrker säledes wördsammast bifall uppä Högloft.
Stats -- Utffottets Betänkande.
Friherre kc>88e, darl kUnärm, anförde ffrifteligen följande til Protocollet: Högwälborne Herr Grefwe och Landtmarskalk, Högloft.
Ridderskapet och Adeln! Högloft.
Stats-Utffottets projecterade LZnings-Stat för de tillkomne nya Ämbeten, föranläter mig derwid göra följande anmärkningar, hwilka jag anhällerom Ridderffapets och Adelns benägna tålamod at afhöra.
Jag medgifwer at en Ämbetsman bör wara sä lönt at han utan oeconomifft bekymmer har sin säkra utkomst; men wid bestämmandet häraf bör ock göras afseende pä hwar och ens representations-skyldighet, jämte at lönerna bibehälla sitt sanna wärde efter föränderligheten af warupriser.
Mig synes derföre at Taffelpengarne för Jutitiä- och Stats-Ministrarne böra blifwa enligt Stats - Utffottets Förffag'; men de öfrige Stats-Rädens, säsom betydligt mindre representerande , nedsättas
Lil 1000 Rd.
Banco och Justitiä-Rädens til soo Ro.
Banco, efter de snart sagt hafwa ingen dylik pligt; och pä det Lönerna i en framtid mä medföra innehafwarne en lika fördel, anser jag nödigt at de bestämmas uti Spänne - LL0 Dcn 15 Irilir. mål, dä Räg, såsom dcn minstumbärliga nödwändigfcts-waran bör tagas til grund, som lrkwäl ej in natura utbekommes, uran i contant efter dcn för Stockholms Län ärligen hljfrvante Markegäng.
Til uvlpstares pröfning bemställcs til hwad pris
Rågen bör uptagas för at kunna amina mpuenheten motswarig til de förut i Contant föreflagne Löner.
Jag tror 6 Ro. ZL §.
Banco per tunna för närvarande wara lämpcligt, hwaraf upkommer följande Lönings-Stat: j
Lön - 450 r Justiriä-Minister 1 til Laffelpgr zoo b 7Zv T.r
RZz eller Zvao Lid.
Baner. r Stats-Minister f'rj Lön - 45^ Utrikes örendcrne r til Taffelpr 4Z0 ^ 9S2 dito eller 622» RlN Banco. r Lön - zos -i Stats-NZd 1 til Laffelxr 152 f 452 dito eller ivo-» Rd. Banco. e
Lön - 225 i Justitia-Md >/ til Taffclpgr 75 , Zoo dito eller Loos Rd. Banco.
Jag wäaar ytterligare Ridderstapets och Adelns uplysning underställa, om ej billigheicn fordrade at
Lönerne för öfrige penningeLöntagare förändrades efter tidernas stick, och enligt förenämnde grund faststäldes i Svanne äml - Den 15 Jul-'.
131 mål efter hwarje orts Markegång.
Harwid mäter mig det endast, at Staten bertil är oförmögen, hwartil swaras, tiden lärer nu wara inne at indraga mindre behöflige tjensier, dä nya tilstapas, och Rikets behof är ar göra alla möjliga indragningar.
Min ringa uplysning tilläter ej upgifwa en fullkomlig indragningsplan, jag lemnar det ät den kunnigare, men wägar likwäl nreddela Nidderskapet och Adeln följande. 1:0 Kammar-Rätten kunde införlifwas med Kongl.
Kammar-Collegium och flera betydande Löner derigenom besparas, i synnerhet svnl nya Bcwillningen troligen bestämmes uti fä articlar; och om min önffan möjeligen kan werkställas, at de äldre orubblige Krono-Utlagorne, under namn af Iordeboks-och Hemmantalsränta, med flere rubriqver frän forntiden, sammansmältas under en rubriqvr; gammal Grundränta, stipulerad för hwarje Hemman efter hwarje orts tilgäng, antingen i Spannemäl eller Smör, tror jag at hwarken Kronan dller Räntegifwaren blefwe lidande, men Upbördsmäns och Rewisvrcrs beswär betydligt lindradt och framtiden gifwa ytterligare tilfälle minsta Ämbetsmän. 8:0 Magazins-Dircetion, som förr, under Stats-Contoiret, och Stats-Contoiret, säsom r forntiden et Departement unczx Kongl.
Kammar-Collegium. Z:o i?
Den ig Iulii. z:o
Med mera frihet i handel och näringar blifwer troligen Commerce-Collegium mindre behöflig!.
Deras i denna händelse inffränktg göromäl tror jag Kongl. Kammar- Collegium kunde nu som tillförene bestrida. 4:o Riksgälds-Conkoiret uplösasoch arenderne sipras af Banco Fullmägtige.
GöromäIcn förmindffas om Riksens Ständer sä föranstalta at det blifwer blott et Sedelmynt. 5:o Lagmans-Sytzlorne hafwa redan af uplpste medborgare blifwit ansedde onödige. 6:0
Af trenne indelte Öfwerste- beställningar twänne indragas, och den Z:dje och bästa blifwa Brigad-Chefs-lön, Öfwerste- Lieutenants beställningarne helt och hällit indragas, men deras Capitaines-löner tilläggas Andra Majorerne, dä hädanefter ArmLen under BrigadeChefer commenderas af Bataillons - Chefs; Regements-Presterne minst til hälften, och Profotzerne wid indelta Armeen helt och hällit. 7:0 Om Krono - Parker och Krono - Allmänningar försäldes til den mestbjudande, tror jag de blifwa bättre wärdade, och Kronan samt den behöfwande- ändä genom köp fournerade sitt behof; men derigenom wore Jägeri - Betjeningen umbärlig.
EL annat förhällande är med Recognitions-skogar, ä hwilka Bruk äro fonderade.
Deras wärdande kostar Kronan intet
Den 15 Julli. 183 intet och de kunna utr Bewillningar taxeras.
Dems försäljning rörde äfwen nog nära ägendoms-rätten.
För at ssyndsamt werkställa detza indragningar, borde hwar och en indragen tjensteman njuta halfwa lönen i sin lifstid eller til desi han finge annan tjenst.
Ingen borde anse sig förfördelad, dä han njöt halflönmed tjenstfrihet. 8:0 Det Högwördiga Preste-Ståndet, igenom Religionen älagde sjelfförsakelse, igenom den och en utmärkt förstånds - odling , i hjertat böjdt för allmän och enstild wälgörenhet, såsom hufwudgrund för den lära de predika, och detzutom redan wid detta Riksmöte wisat genom stera upoffringar sit ömma deltagande i den allmänna nöden, förmodar och hoppas jag bifalla, at wid afgång
BissoppapnMIndragas til den grad ak högst 9:ne bibehollos, en för Swea och en för Götha Rike, hwaraf den förstnämde ägde tikul af Nrke-Bissop. —.
I sädan händelse förde Domprostarne presidium uti Confistorierna med den lön de innehafwa.
Likaledes torde tillätas indragning af all wederlagsSpannemäl, synnerligast nu, sedan Prestegärdarne genom ökad odling gifwa större revenue än tilförene, och gästningen bestrides af gästgifwaregärdarne. Wär Nädige Konung, som med sä faderlig omwärdnad och wälwilja omfattat Fosterlandet, lärer ej underläta billiga all möjlig indragning
- Den 15 äHulii. dragning uti Hofwets kostnader, och ti!
StatsUtffottets uplysnina har jag det förtroende, at de utröna det werkställbara; mä det likwäl tillätas mig fasta deras upmärksamhet pä de mänga fria Eqvipager och Hoflifwericr som af privata begagnas.
Detta mitt pä öfwertpaslse grundade anförande underkastar jag ödmjukt Högwälborne Herr Grefwens och Landtmarffalkens samt Höglosi.
Ridderffayets och Adelns uplysta Pröfning, och hemstäder om ä mitt förestagne lönings-sätt för Le nya Ämbetsmännm mä göras proposition , samt anhäller at Memorialet i det bela mä införas uti Ridderffapet och Adelns Protocoller, och Stats-dltffottet meddelas Friherre Kurk.
Kuut, uoropad at Lala, utlät sig, at som det den wärde Ledamoten nysi yttrat sig, torde blifwa et längre öfwerlaaaningsämns, utbad han sig, at fä ännu nägot inställa med sitt anförande.
Grefwe ^.torner, chclolph Ooran, Det utaf Herr Majoren Friherre ?038S npb upläsia
Dictamen innebäller mänga goda uplysningar.
Jag torde likwäl derwid fä anmärka, at frägan om lönernas bestämmande i waror eller Spannemäl förewarit i Stats - Utffottet; men swärrgheten derwid har warit, dels at
Räntor til lönernas indelning ej finnas, dels at en sädan Ränte-indelning ffulle i det hela LlifwK Den 15 Julik.
185 blifwa drygare för Staten och fordra desiutom en omwäg, som hade dragit nt pä tiden wid lönernas stadgande.
Hwad äter de föreslagna indragningar angar, sä kunna de til en del wara gansta lämpeliga, och fräga derom har warit, och lär äfnen widare förekomma, r Statö-Utstottet.
Men för at de stulle genast blifwa en tilgäng för Staten, skulle denna indragning genast runna werkställas, dä deremot den princip ej lär kunna undgä at anta. gas, at Ämbetsmannen ej kan beröfwas den lön, han lagligen innehar och ej förwerkat, och De flesta sädane indragningar således mäste ställas pä tid och ej kunna genast gifwa Staten nägon betydlig besparing.
Friherre liljencrants, joban Willielm, anförde i afseende pä hwad Friherre rosse yttrat sig om lönernas utsättande i spannemäl, at denna fräga äfwen förewarit under Stats-Utstottets öfwerläggningar, dä äfwen ULffottet, nästan unanimt, warit af den lankan, at denna princip borde för hela Rikets löningsstat följas, enär densamma en gäng kunde bringas i werkställighet; mell at Utskottet icke funnit Rikets närwarande belägenhet kunna sädant medgifwa.
Friherre rilljencrants tilläde widare, at han witzerligen ej ansäge de af Stats-Utstottet föreflagne löner i en framtid för stora; men at orsaken hwarföre han nu önstat dem lägre wore, at de af Stats-Utstottets pluralite förestagne, kunde i et relativt Andra Band. t7il:o 24. för - 18S Den 15 Iulil. förhållande til Rikets öfriga penning-löningsstat anses öfwerdrifne.
Friherre k088Si Larl Henric, swaradt pä Friherre I.ilijLNLniit2'8 och Grefwe törners anföranden, det han ej föreflagit lönerna in natura utan efter markegång; at ban derutom ej proponerat det de genast skulle efter den af honom upgifna princip anfläs, Utan allenast hemställt frägan til utredning af en committé mas Stats-Utstottet, hwilken säkerligen ffulle äga i detta ämne mera uplysning, än han hade sätt tilfälle at inhämta.
Friherre Kurk- Knur, upläste til Protocollet följandet
Da jag har den äran at wara Ledamot af Stats-Utstottet, torde det äfwen wara mig tillätit, at söka förswara de steg, rättfärdiga Le .besiut der tagas, och wederlägga de anmärkningar, som kunna härleda sig ifrän en prisvärd w-älmening, grundad i rättigheten at gransta.
Det har intet undfallit Utskottets upmärksamhet, at under betraktande af Statswerkets tilständ, de päräknade tilgängarne befunnits wara mer än otilräckelige, at dermed bestrida utgifterne.
Icke eller har det kunnat werka annat än yttersta bekymmer och oro hos Utskottet, at finna Stats- och Riksgäldö-Contoiren uti et högst utblottadt tilständ.
Men Den 15 Julis. , 187
Men äterigen ä en annan sida, enär med tilförsigt och förtröstan pä den styrelse, som denna Regementsförändring medfört, och den antagna grundlagen befästa!, Riksens
Ständer för at sä mycket mer stadga landets lycka och sjelfständighet, hos Stats-Rädet nedlagt et det heligaste förtroende, det nemligen: at i nationens namn inför thronen framlägga de räd och underrättelser, som
Regenten af kärlek och omwärdnad för sitt folk anser sig böra inhämta ; och dä Stats-Rädet derigenom har sig updragit et
Ämbete af största wigt, et kall af största answariqhet: har Utskottet wid betraktande häraf ansett sig för detsamma böra bestämma sädane lönings-förmäner, som med. afseende pä Ledamöternes wärdighet, kunna sätta dem i tilständ, at frie frän omsorger, som saknaden och behof medföra, utan oro och enffilta bekymmer agna sin tid ät utöfningen af det dyra och wigtiga kall, hvarigenom Ritets lugn och allmän säkerhet mä kunna skyd» das och befrämjas, Samma grunder har ock Utskottet följt i afseende pä Iustitiä-Rädet, genom utöfningen af hvars Ämbeten rättwisans owäldiga skipande mäste förwäntas.
Utskottet har betraktat huru som pä et samwetchgrant och noga upfyllande af desia Ämbeten medborgares werkeliga säkerhet til person, ära och ägendom beror; at til desie Ämbetens beklädande fordras de mest tilförlätlige, pröfwade och kunnige män; och 183 Den 15
I,il iis och at til desie tjenster, redan blifwit antagne och förmodeligen äfwen framdeles torde befordras personer frän innehafwande ämbeten, förenade med inkomster, swarande emot och tiläfwentyrs öfwerstigande det af Ukffottet förcflagne löningsbelopp; hwarföre man ock ansett sig icke böra antaga det til mindre, i synnerhet dä lefnaden i hufwndstaden alltid medför en drygare kostnad.
Dcsiutom och dä meningarne i allmänhet synas deruti instämma, och med skäl ej lärer kunna bestridas, at de flesta Ämbetsmanna-löner äro för knappa; kan ej eller af de nu föreflagne löners jämnförelse med sädane de der inuebafwas af andre Ämbetsmän i lika rang, något wcrkeligt stät hämtas til felaktighet i hwad nu är föreslagit.
Skulle fluteligen Stats-Mstottet finnas hafwa med tillämpningen af desia grunder icke rätteligen följt den hushällnings-prrncip, som öfwerensstämmer med den wanliga calculen, at Debet och Credit stall gä ihop, sä anser Utskottet sig härwid böra erindra, at Stats bristen förut upgar til omkring 600,000 R:dr; at stillnaden, som upkommer igenom et nogare och knappare beräkningssätt i anseende til berörde löner, icke ändä i betydlig mon stulle mindsta ziffertalet, och at Utstottet af sin werkeliga önstan, at kunna mindsta Statens utgifter ej derföre kunnat läta desi principer i detta ämne förändras.
Herr Den 1Z Julik. 139 Herr k stillman, Otto I^reäric, Den första grundprincip i hushållning, jag funnit private män böra iakttaga, är at innan credit utsättes, debet mäste wara calculeradt.
Den det ej iakttager bör i perspectlv städa fria husrum pä et eller annat säkert ställe.
Förhällandet emellan Statens och privata mäns hushällnmgs-melhode kan wisterligcn wara mycket afffiljd.
Men nägon gemenskap mätte likwäl deruti wara.
Jag tror pä den grund at innan lönerna böra bestämmas för de förtjente män, som nu äro och stola blifwa Rikets stöd, böra ätmindstone tilgängarne wara sä wida upgjorde, at man kan afgöra, om icke andra Ämbetsmän, hwilka ocksä äga answarighet, hwilka jämwäl i en mödosam systlas bestridande mäste upoffra all fin tid, i proportion mot högberen och wigten af sit Ämbete, mot den nytta De göra Staten, ätmindstone böra fä hälften af den summa som Statens Lilgängar kunna medgifwa at Lildela ve nya Ämbetsmännen.
Jag kan wisierligen icke finna de projecterade lönerne för Rikets högste twänne Ämbetsmän och Stats-Räderne wara öfwerdrifna — twärtom; men jag kan omöjeligen inse grunden til de Taffelpenningar som förestäs ät Justitiä-Räden, hwilka jag förmodar behöfwa hälla taffel endast för fin famille, och pä stn höjd för stna wänner; och detzes antal mäste wäl icke blifwa sä grufweligen talrikt.
Min önstan är derföre at Ständerne först mätte kunna upgöra tilgängarna sä, at de ej behöfwa - 190 Dm 15 iIuli!. hofwa fordras af Rikets arbetande medbovga» re pä et sätt, at detze icke blifwa nödsakade neka sig en del af lifwets nödwändigaste behof til de förras utgörande.
Herr Grefwen och Landt marskalken trodde saken, enligt 56 §. i Regeringsformen , hwilken nu upläsies, ej kunna widare upstjutas, sedan den en gäng blifwit til afgörande uptagen, utan gjorde Ridderstapet och Adeln proposition til bifall pä Stats Utskottets betänkande, hwilken beswarades med Ja och Nej Friherre lull jsncrant?, fohan uulhelni trodde at dä betänkandet innehölle flera delar, kunde proposition öfwer hwardera af dem göras Herr ?Lulman yttrade sig, at sedan betänkandet ej blifwit bifallit, borde, om han ej orätt fattat Regeringsformens lydelse, betänkandet äterrem-teras, och de deremot gjorda anmärkningar medsändas.
Herr Grefwen och Landtmarstalken frägade Ridderstapet och Adeln, hwilka af de gjorda anmärkningar borde ätfölja remitzen, och om det ej egentligen wore de som Friherre lsosse framstäldt.
Herr Silverstolpe, Gustak Abraham, trodde meningen af den uplästa §. wara at alla DeN 15 Julli.
I91
Älla de gjorda anmärkningarna borde remisien medfölja.
Grefwe ve la (iLrclie, flscod, ansägmeningen wara, at när et Betänkande innehöll blott en enda fräga; sä wore en enda proposition deröfwer "tilräcklig; men at om det innehölle flera, hwilket fall med det nu upläste inträffade, som innefattade irenne delar, nemligen om Stats-Minisirarnes, Stats - Räden'6 och Iustitiä-Rädens särffildta löner, sä kunde hwardera as de§a delar genom et särskildt beslut afgöras.
Hans E)fellence Herr Grefwe Uuutb, klric, Stats-Utstottets
Betänkande rörer blott lönerna för de nya Ämbetsmännen. Hwad Statö-Ministrarne angär, kan jag ej finna at deras löner böra anses för höga, i anseende til de utgifter den deras platser ätföljande representation nödwändigt mäste medföra.
Ännu mindre kunna de för wäl lönte anses, när man jämnför dem med wära Ministrar wid Utrikes Hof, ät hwilka witzerligen högre löner äro anflagne.
För öfrigt synes mig, de här gjorde anmärkningar mest gä ut pä, at lönerna skulle wara för högt tiltagne.
Det är gansta rigtigt som af en wärd Ledamot blifwit anmärkt, at kännedomen af Debet bör föregä Credit; jag fär härpä allenast swara, at Statö-Utffottet företagit detta mål pä Kongh Maj:ts lyD Den 13 Majtts särskildta Nädiga befallning, hwarförutan detsamma i en sednare ordning kvmmit.
I det stick saken nu hos Ridderstaper och Adeln är, spnes mig Regeringsforrnens fö.estrift, enligt den uplästa Z. tpdiig: at
Betänkandet först framställes til bifall eller afjlag.
Beswaras propositionen med Ja och Nej fär ' bifallet genom votering utrönas. i fall densamma prkas: och bifalles ej Betänkandet, bär det, jämte de gjorda anmärkningar, äler remitteras.
Herr Greswen och Lan dt marstal ken gjorde änyo proposition til bifall pä Betänkandet; hwilken äter med Ja och Nej beswarades.
Herr Silfverhjelm, fean, trodde at Stats - Ulstottet äfwcn bordt förcflä lön för Justitiä - Ombudsmannen.
Friherre kurck, knut, förmälde at ingen befallning derom ifrän Konungen til Stats - Utstottet ankommit.
Herr kotbileb.
Larl krsclrlc.
Regeringsformens
S6 §. innehäller at Utskottens förslag stola först i Ständens Plena framställas til antagande eller förkastande, utan förändringar eller tilsattser.
Göras derwid l Ständens Plena sädana anmärkningar, som Wldxa antagandet, erhälle Utstottet del af detza Den 15 Julik.
192 vesta anmärkningar, för at derefter förslagen ytterligare gransta och jämnka m. m.
Nu har uppä twänne särstildte propositioner om antagande af Stats-Utstottets förstag til löner för Ve nya Ämbetsmannen, blifwit swaravt bäde Ja och Nej.
Frägan kan säledes icke afgöras utan genom votering.
Om Ja winner, är Utskottets förstag naturligtwis bifallit: winner Nej, bör detsamma til Utskottet äterförwisas med ve nu gjorde anmärkningar.
Ropades I a. Herr ?Lblman, bemsiällde ä npo om icks detta mål kunde fä upstjutas til vest Statsutskottet med sit förslag för hela lönings-stateu hunnit inkomma.
Herr Grefwen och Landtmarstalken swarade at sedan votering en gäng wore besluten, kunde mälet ej widare upstjutas.
Herr 8iIver8tolpe, 6u8tak ^braliam, understalde huruwida votering nu kunde äga rum.
Den första propositionen wore i hans tanka med Nej beswarad.
Sä hade den. äfwen af Herr Grefwen och Landtmarstalken blifwit uptagcn, när han frägade hwilka anmärkningar borde ätfölja äterremisten til Stats-Utstottet, hwilken äterremist säledes efter hans mening af sig sjelf borde följa.
Andra Band. V1l:o 2S.
Hans 194 Den 1Z Iulii.
Hans Excellenee Herr Grefwe lduutll, Lric, inwättde häremot, at propositionen blist wit med bäve Ja och Nej beswarad, och at i sädant fall borde votering äga rum.
Herr Grefwen och Lanvtmarffalken hade emedlertid författat och upläste nu til justering följande voterings-propositivn.
Den som bifaller Stats-Utffoltets Betänkande rörande löner för Stats-Ministrarne, Stats - och Justitiä.Räden, strifwer
Den det ej will ssrifwer Nej. Winner Nej återremitteras Betänkandet tillika med de deremot til Ridderffapets och Adelns Protocoll gjorda anmärkningar.
Hwilken voterings-proposition af Ridderffapet och Adeln gillades.
Hans Excellenee Herr Grefwe k rabe, ^2§NU8 ^reäric, som Högloft.
Ridderfkapet och Adeln nu beflutit votering, får )ag ödmjukeligen hemställa, om ej, för ordningens skull, Herr Vrefwen och Landtmarffalken ffulle behaga til kän - Den i5 ^ulik.
196 kännagifwa tiden dä andra upropet toge sin början, pä det de, svin under det första warit fränwarande, mätte med säkerhet weta när de kunde sig infinna.
Äfwcnwal torde enligt förra manligheten böra iakttagas, at voteringssedlarne aflemnades hoprullade och ej wikla, och uppä et pappersark mottogos af en af dem som sitta wid bordet, som sedermera skulle inlägga dem i tädan.
Widare at wid sedlarnas öpnande de borde kring bordet cireulera, för at af Bordsherrarna päses, samt ändteligen, at alla dubbla, skrifna eller märkta sedlar borde förkastas, och i räkningen icke uptagas.
Uppä gjord proposition af Herr Grefwen och Landtmarskalken blcfwo desta Hans Epcellence Herr Grefwe lwalws hemställningar bifallne.
Som jag äger underrättelse, at Hof-Cantzlerens ankomst ej torde mänga ögonblick dröja, sär jag föreflä Riddcrffapct och Adeln om de skulle behaga upsrjuta med voteringens företagande intil dest Hof-Cantzlcren äter afträdt.
Hwarefter Herr Grefwen och Landtmarskalkcn tilkännagaf, at det andra upropet skulle taga sin början klockan 4 i eftermiddag, hwarefter Plenum widare komme at fortfara.
Före - 196
Föredrogs ä npo Bancv-Utffottets den 8 Julli upläste och pä bordet lagda ProtocollsUtdrag af den 4 Julli, rörande utlåning pä jern och andra epportabla cffecter.
Herr 8i1vsr8tolye, kreäric, Upläste til Protocollet följande:
Riddcrffapet och Adeln nödgas jag ivid handen gifwa de stal och omständigheter, hwilka hindra mig at kunna bifalla Banco-Utssottets angäende län ä epportable effecter afgifne Protocolls-Utdrag.
När i den första puneten hemställes för de redan utgängne länen, en förlängd äterbetalningstid til den sista Maj i8io, under förbehällen inbetalning af all til den sista nästkommande Augusti uplupcn ränta, och at läntagare som det försummade, skulle förlora at af prolongationen sig begagna, synes wäl nuwarande författning at
Desse län böra 8 mänader tidigare eller til den r October wara äterbetalte, mera instämma med Bankens interesse.
Och när i andra puncLen tilsiprkes, at stike län, (hittils tillätne i, frän den i November hwarje är til
Maj mäuads utgång det följande äret) mätte efter förut faststäldt beläningswärde, fortfara ännu längre, och i stället för den sista
Maj til den sista nästkommande October, samt lika med de äldre ej Lterbetalas förr än den i Junii 1310, sä förete sig deremot siere betänkligheter.
Om Den 15 Julik. 197
Om det rykte är sant, at jernet nu mera fallit sä i warde, at det ej til mer än 1 R:dr 16 st skall öfwerstiga Bankens utlåning ä hwarje LÄ, huru kan det dä wara nog säkert för Banken, at prolongera de äldre länens äterbetalning hela 8 mänader utöfwer den manliga tiden, under frugtan at det emedlertid kunde falla än lägre: och wänne ej en wäg-attest pä likasom bestämd tid at inom den wara utlöst, är mera saker, än pä en deremot förlängd, dä Banken ej är utan erfarenhet, at pä origtige wäg-attester hafwa kommit nog mycket til korta.
Det blefwe säledcs en naturlig följd, at om den önskade prolongationen skutte kunna bcwiljas, den omöjeligen kunde winnås pa annät sätt än 1:0 genom cn emot jernets eller de sä kallade exportable cffectcrs til äfwcntyrs nedfallne pris swarande inbetalning ä länen, och s:o emot förnyade wäg-attester; hwilka omständigheters iakttagande wore efter min tan. ka nödwändige wilkor, om eljest Bankens säkerhet för desta län stall bibehallas.
Widkommande äter en continuerad utläning ifrån den 1 November 1809 til den 1 Junii 1810, sä wägar jag den i närwarande omständigheter sä mycket mindre tilstyrka, som sedelstockens i sä mätto tilökning blefwe för Banken högst menlig.
Redan förledit är hafwa de til Engelska subsidiernes indragande Herrar Committerade uti deras den ,6 Julii til Konungen afgifne och nu mera tryckte Promemoria - 198 Den 1Z Irr!ri. memoria tämmeligen tydeligen föreställt BancoWerkets dä warcmde stick "efter si q ä lagen ,5 millioner Niksgäldssedlars realisation emot dertil erhällne 82 million i silfwer samt Zoo.ooo R:drs ärlig amortisiements-fond i 15 är; at