Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om uttrycket å min sida kanske ej varit det mest passande, tror jag dock, att så kan hända, och att instruetioner måste gifvas, t}"- då Landshöfdingarne i sina kungörelser kalla de Deputerade, lära de väl fråga sig före, hvad de skola göra.
Att det imponeras på dem, har jag ej velat säga, men jag fruktar att det viskas dem i örat: låt bli att gå in på afgiften.
Detta är en vanlig försigtighet, då penninge-afgifter äro i fråga.
I detta fall tror jag ej, att jag misstager mig.
I afseende på Herr Hjertås yttrande, att Seraphimer-Gillets bidrag kunde vara tillräcklige, för att utgöra Lazaretternes behof, får jag nämna, att 1818 anslogos 90a Riksdaler åt Jönköpings Lazarett af de medel, hvilka SeraphimerGillet äger att disponera.
Kort derefter togos, genom Nådigt Bref från Kongl. Maj:t, 5oo Riksdaler ifrån Lazarettet, samt tilldelades Gottland och Bohus Län, så att Jönköping nu ej har mera än 4oo Riksdaler.
Nu frågar jag, huru en Lazarettslnrättning kan bära sig, då den blott har 4oo Riksdaler.
Man kan med en så otillräcklig summa knappast vårda 4 å 5 sjuka öfver året.
Herr Uggla, Gåran Guftaf:
I afseende på den af Friherre Hjerta gjorda anmärkning, instämmer jag i hvad Herr Tham yttrat, och för.' modar denna anmärkning derigenom vara till— räckeligen besvarad och vederlagd.
För öfrigt och dåj på sätt min Betänkandet bilagde reser^ Den g September t, mi 367 ration innehåller, jag ansett 5 skillingar böra utgöra maximum för ifrågavarande afgifts bestämmande, får jag nu samma reservation åberopa.
Jag har hvarken af Utskottens Betänkande, eller af hvad hår till dess försvar i denna del blifvit anfördt, funnit skål att frångå denna min tanka, vid hvilken att förblifva jag håmtar ytterligare stöd af hvad Herr Hjerta, Gustaf, hufvudsakeligen andragit.
Herr Grefven och LandtMarjlialken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsoch Bevillningsutskottens förevarande Betänkan* de böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkalhen gjorde proposition till bifall af berörde Betänkande.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt-, Marskalken förnyad proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Utskottens Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återförvisa.
Upplästes och lades på bordet följande från 568 Deri 5 September t, rn. ttedannåmnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden : Från StatsUtsJcottet:
Af den 4 dennes: N:o 454.
Maj-.ts Nådiga skrivelse, angående Tredje HufvudTiteln» behof.
Af den 5 dennes: N:o 455.
Angående verkställigheten af Rikäi HufvudBoken.
I anledning af gjord ansökning om liqvid för Grefliga Gyllenstjernska Famillens påstådde fordran, i stöd af arfsrätt efter Konung Carl VIII.
Knutson, N:o 457. öfver våckt motion, om ändring i tiden till redovisningen för Statens inkomster.
N:o 458.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om yrkad ränta för fordringar hos Kronan, enligt General-KrigsCommissariatets vid f. d, Arméen emot Norrige åren 1815 och 1816 utställde fordringsbevis.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande, i fråga Den 9 September e, m. 36g frågan om hyra för LandsHöfdingeResidencet i Hernösand.
Från Slats- och BevillningsUtskotten:
Af den 6 dennes; , N:o 46o.
I anledning af återremiss uti frågan om tryckning af handlingarne i Bevillningsfrågan vid i8i5 års Riksdag.
Af den 6 dennes: N:o 57.
Med voterings-proposition, i afseende på vårderingsgrunden till Bevillningens utgörande af brandförsåkrade hus i Ståderne.
Med voterings-proposition, rörande den af Ståderne utgående salu-accissen.
Från BanlcoUtJkoltet:
Af den 5 dennes: N:o 5i.
Öfver den uti 1822 års Revisionsi berättelse §.
1 gjorde framställning, i fråga om prägling af runstycken.
Öfver StatsUtskottets Utlåtande, angående anslag till kostnaderne för MyntVerkets iståndsättande.
Ridd, 0, Ad, Pr, VIII.
Band. 2 4, 37® Den 9 September e, m. Frän Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie Utjkotten:
Af den 39 sistlidne Augusti: N:o 172.
Angående yrbad skärpning i ansvaret för skogs åvårkan.
I anledning af yrkadt utvidgande a! de så kallade privilegia exclusiva.
Öfver gjord anmärkning vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af våckte förslag, dels i afseende på grunden för Hemmans skyldighet, att deltaga i Kyrko- och Prestgårds-byggnad, samt dels att sådane Kronobeten, eller andre dylike Kronans odisponerade lågenheter, som uti extra roteringen ingått, borde få vidkännas berörde skyldighet, och utgörandet af KyrkoTionde, N:0 176.
Angående yrkadt åläggande för Landtmätare, att vid vite inom viss tid fullgöra de dem uppdragne Enskiftes Förrättningar.
I anledning af väckt fråga om lämpelige medel till ett allmännare spridande af Rikets Grundlagar, och andra Författningar.
Af den 26 sistlidne Augusti: N:o 173.
I anledning af gjorde anmårknin$*r vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, Ben 9 September e, m. angående befrielse för Rådmän och Kåmnerer, att deltaga uti ansvaret för försummelse, att till ÖfverDomaren insända Rådstugu- och KåmnersRåttens
Domböcker och Protocoller m. m. Frän Allmänna Befvärs- och OeconomieUtJkottet\
Af den 5 dennes: N:o 175.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt fråga om förbud mot införsel af Danska hästar.
J. anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående fond till understöd för jordbrukare, som genom frost eller hagelskada förlora växande gröda.
I anledning af RiksStåndens sårskilte Beslut Öfver föreslagne ändringar uti För* fattningarne, rörande Husbehofs brån vins-bränningen och dermed gemenskap ägande ämnen.
N.o 178.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckte frågor, om ett föråndradt Skolväsende uti LandtFörsaudingarne till Barns fullständigare och tidiga undervisande uti låsa, skrifva och råkna. 372 Den 9 September e. m.
Upplästes ett från Riddarhusutskott inkommit, så lydande, Memorial:
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 9 September 1820. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, StatsUtskottets den 28 sistlidne Augusti under N:o 447 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckt frå. ga angående revision af Lästafgifts-fondens förvaltning.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Oeconorr.ieUtskottens den 28 sistlidne Augusti under N:o 36 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner om inskränkning i Finnska handeln; blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 9 September i8a3.
Den 9 September e. m. 373 S.
D, F öredrogos å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, LagUtskottets den i5 sistlidne Augusti afgifne, samt den 527 och 5o derpå följde eftermiddagarne på bordet lagde, tvånne Betånkanden: N:o i52.
Angående föreslagne ändringar uti ConcursLagen af den i5 Julii 1818.
Angående föreslagen ändring uti Kongl.
Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord.
S. D Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskot.; tets den 26 sistl Augusti under N:o i5g afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt fråga om befrielse för Riksens Ständers Bonk från skyldigheten att i Concurser och ArsProclama bevaka sine emot lös pant ägande fordringar.
Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottets den 23 sistlidne Augusti under N:o 172 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om nedsättning af Lotsoch Båk-afgifterne för Ångfartyg i allmänhet, samt andre Inrikes orter emellan seglande Fartyg under 6 fots djup gående; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera , med anmodan derjemte, att, enär förevarande fråga innefattade 374 Den g September e, ni. förslag till minskning af en bland StatsVerkets inkomster, Utskottet, vid ärendets förnyade handläggning, måtte med StatsUtskottet sammanträda samt gemensamt med nämnde Utskott, öfver de nu gjerde anmärkningar, Utlåtande afgifva.
S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den a5 sistlidne Augusti under N:o 173 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af föreslagne medel till förekommande af äfskillige förmente missbruk vid Prestval; blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
S. D Föredrogs å nyo och gillades Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets den 25 sistlidne Augusti under N;o 174 afgifne, samt den r dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om medel till sedlighetens befordrande hos de lägre folkclasserne.
Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens den ar sistlidne Augusti under N:o 437 afgifne, samt den 3o derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående en af hvarje mantalsskrifven person årligen intill nästa Riksdag utgående afgift till veneriska smittans hämmande; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt.
Den io September. 375 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan half till 11 om aftonen.
In fidem Protocolli O. jf. Lagerheim, Onsdagen den IO September.
Plenum kl. i eftermiddagen.
Sedan de Härolder ankommit, hvilka borde gå framför Ridderskapet och Adeln, afgick Herr Grefven och LandtMarskalken med Ridderskapet och Adeln klockan half till 2 eftermiddagen till Plenum Plenorum å RiksSalen, hvarest Hans Excellence Hof-Canzleren m. m.
Herr Grefve G. af Wetterstedt, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, uppläste trenne Kongl. Maj:ts Nådiga Tal, innefattande svar uppå åtskilliga Grund-; lags- och Lagfrågor, Sedan Ridderskapet och Adeln från Rikssalen till Riddarhuset återkommit, upplästes, 37® £>en 13 September, uppå derom af Herr Grefven och Landf Mara skalken gjord framställning, Kongl. Maj.ts Högstberörde Nådige Tal, så lydande: Välborne, Ädle oell Välbördige, Ärevördige, Vördige och Vällärde, Äreborne, Förståndige och Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske
Sedan J, Gode Herrar och Svenske Män, under den j i sistlidne Junii, till vinnande af Mitt Nådiga bifall, öfverlemnat de lagligen beredda, och från 1817 och 1818 årens Riksdag hvilande, samt vid innevarande af
Eder gillade och antagne förslag till förändringar i Rikets Grundlagar, har Jag, efter att hafva inhämtat Mitt StatsRåds underdåniga tankar, stadnat i följande beslut:
Jag har icke funnit skäl att gilla och antaga de af Eder föreslagne förändringar uti 9 §. sista punkten och 107 §. usta momentet af RegeringsFormen, samt uti 2g §.
6:te punkten af Riksdagsordningen.
Jag anser, att det ej varit af glömska, men af en allmän öfversigt af Grundlagens syftning och anda, som den ifrån sin upprinnelse icke ställer StatsRådets Ledamöters ansvarighet inför RiksRätt i bredd med det, af tidens intryck och en rådande känsla beroende, allmänna omdöme öfver deras handlingar, som af Rikets Ständer efter 107 §.
RegeringsFormen, kah fällas, samt att det ej heller kunnat vara Lagstiftarens ursprungliga ine - Den io September. 377 ning, att underkasta denna Riksens Ständers pröfningsrätt Konungens Rådgifvare i Commandomål, hvilkas tjenste-befattningar och dervid åliggande, i Grundlagen tydeligen utstakade, skyldigheter
Mro af helt annan art än StatsRådets Ledamöters och StatsSecreterares.
Deremot har Jag härmed velat lemna Mitt Nådiga bifall till de‘af Eder, Gode Herrar och Svenske Män, föreslagne förändringar i 61 och 97 §. §.
RegeringsFormen, i i3 2 momentet Riksdags-Ordningen, emedan derigenom Mig ett tillfälle beredes, som af Mig aldrig skall åsidosättas, att åt hittills i Lagstiftningen icke deltagande Svenska Medborgare meddela representations-rättighet; äfvensom i i4 §. 5 och 4 momenterne, eller 6, 7, 8, 9 och io punkterne, i 58 i 44 §. 3 punkten, i 61 och 62 §. §. i 65 §. 3 punkten, samt i 65 §. 2 punkten uti samma Riksdagsordning.
Likaledes har Jag velat antaga och gilla den af Eder uti Riksdagsordningen föreslagne fördelning i numererade moment af denna Grundlags 11, i4, 17, s5, 24, 27, 29, 3o, 5i, 55,54, 56, 37, 44, 4g, 67, 65 och 70 §. §. 388 Den lo September, Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske
Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse Välbevågen.
CARL JOHAN. ■Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, och Vållårde, Äreborne, Förståndige och Vålaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Mån!
Uti underdånig skrifvelse af den 12 sistlidne Maj, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, andragit, huruledes, vid pröfningen af våckt fråga om upphåfvande af Lagens föreskrift uti 4 Cap. 2 §.
JordaBalken, att fastebref i Sta. den ej må utgifvas förr, ån Säljaren sjelf eller genom Fullmågtig inför Rätten gjort handstråckning och tillstått köpeskillingen betald vara, hos Eder förekommit dels att för verkställigheten af Lagens stadgande, att fasta å lagfaren Egendom alltid skall tagas, hinder ofta möter, då Såljarne åro boende på aflägsen ort, och icke kunna per. sonligen infinna sig vid handstråckningen, samt försumma, att för sig ställa Fullmågtig, dels ock att handstråckningen år blott en formalitet, utan allt ändamål; och håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, på desse samt i Öfrigt ^iförde grunder, i underdånighet föreslagit, att hvad sålunda i 4 Cap, 2 §.
JordaBalken blifvit stadgadt, Ben io September» 379 rörande handstråckningen, bör hädanefter upphöra.
Sedan Jag häröfver infordrat Min Högste Domstols och Mitt StatsRåds underdåniga yttranden, har jag funnit godt i Nåder bifalla och antaga den Lagföråndring J, Gode Herrar och Svenske Mån, på sätt omförmåldt år, i underdå. nighet föreslagit, hvarom Jag velat Eder i Nåder underrätta, och låter Jag allmän förordning nu derom utfärda.
Jag har ock i Nåder låtit
Mig föredragas den underdåniga skrifvelse, J, Gode Herrar och Svenske Mån, den 12 sistlidne
Maj afgifvit, och hvarutinnan J, uppå anförde grunder, i underdånighet föreslagit upphåfvande af de uti 5 och 7 §. §. af 24 Cap. RåttegårigsBalken stadgade Böter för Parter, hvilka vid HolRåtter och UnderDomstolar icke inställa sig till Utslags eller Doms afhörande eller emottagande, eller ock försumma att sådane Expeditioner, ehvad de blifvit begärde eller eljest uttagas bordt, i råtter tid utlösa.
Hvad J, Gode Herrar och Svenske Män, sålunda hemställt, har Jag, efter inhämtande af Min Högsta Domstols och Mitt Stats-Råds yttrande, funnit godt i Nåder gilla och antaga, och låter Jag om denna Lagföråndring Allmän Förordning nu utfärda; hvarom Jag velat Eder i Nåder underrätta. 38a Ven ro September, Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Mån, med ali Kongl.
Nåd och Ynnest stådse välbevågen.
Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige och Vällärde, Åreborne, Förståndige och Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske
Uti Skrifvelse af den 11 sistlidne Junii håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, i underdånighet andragit, att som de uti KyrkoLagen eller särskilta Författningar gifne föreskrifter emot öfverflödiga och kostsamma begrafningar, syntes hafva haft för ändamål, att förekomma enskildta Personers misshushållning, och således, ehuru för en förfluten tid lämpeliga, likväl nu mera både till deras grund och i afseende på den inskränkning de göra i hvarje medborgares rättighet, att efter behag använda välfången egendom, ej kunde, i Eder tanka, förenas med närvarande tids fordringar; samt då härtill lomme att den allmännare böjelse för öfverflöd och pragt vid begrafningar, hvilken troligtvis föranledt berörde stadganden, i senare tider märkeligen aftagit, J ansett Eder äga anledning i underdånighet föreslå utfärdandet af en allmän Författning, som upphäfver hvad i KyrkoLageu och dermed gemenskap ägande För'- De/i Io September. fattningar emot kostsamma begrafningar finnes stadgadt.
Öfver detta Edert förslag har Min Högsta
Domstol afgifvit underdånigt yttrande, hvarefter Jag i Mitt StatsRåd tagit ämnet i öfvervägande , hvarvid förekommit, att uti 18 Cap. 2 §:n KyrkoLagen$, Kongl. Resolutionen den 18 November i6g3, Kongl. Förklaringen den 7 Junii 1728 samt hufvudsakligen uti Kongl.
Förordningen den 8 November 1731 med den deröfver den i5 Mars 1732 utfärdade Förklaring, hvilka Författningar genom Kongl. Brefvet den lg
December 1748 äro ytterligare upplifvode, åtskillige föreskrifter blifvit meddelade emot öfverflödigt antal BegrafningsGäster , begagnande af dyrbara kistor och svepningar, samt utdelande af förtäring vid begrafningar, för öfverträdelsen af hvilka stadganden böter af Etthundrade till Femhundrade Daler Silfvermynt finnas stadgade; och ehuru sparsamhet och tarflighet vid begrafningar påkallas af den anständighet, som från en förrättning af så alfvarsam egenskap bör vara oskiljaktig; likväl och då ett af Lagstiftaren stadgadt ansvar för missbruk i dessa delar, icke är förenligt med nuvarande tids tänkesätt, utan förenämnde Författningar småningom kommit ur bruk, så att de nu mera äro till sitt innehåll föga kände, och alldeles icke oftare efterlefvas, än då den fria viljan instämmer med Författningarnes bud, har Jag, lika med hvad J, gode Herrar och Svenske
Män, i underdånighet föreslagit, funnit lämpligt att genom utfärdande allmän Kungörelse förordna, att 382 flen ro September', de i berörde Författningar meddeldte sfadganden, angående ansvar för öfverflöd vid begrafningar, komma att till all kraft och verkan upphöra.
Uti skrifvelse af den 11 sistlidne Junii håfven J, Gode Herrar och Svenske Mån, i underdånighet anmält, det Eder uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, ehuru genom kungörelsen den 8 Julii 1818, belöningar för upptäckten af efterapare och förfalskare af Bankens och RiksgåldsContoirets Sedlar, eller af dem som utprånglat de efterapade eller förfalskade Sedlarne, blifvit fastställde till lika belop, skiljaktighet likväl i bestraffningen af sjelfva förbrytelserna ännu äger rum, enär uti förordningen af den 10 December 11741 stadgas, dels att den, som utprånglar en förändrad eller eftergjord BancoSedel, hvilken han vet vara falsk, samt derföre emottager penningar eller varor, skall vara ärelös, stå tvä timmar utanföre BancoHuset vid en påle i halsjern, samt derefter straffas med 4o par spö och sedan arbeta tre eller fyra år vid någon Kronans Fästning eller Smedja, dels ock att den som låter bruka sig att utprångla en sådan Sedel, hvilken han vet vara falsk, men bedrägeriet varder yppadt, innan någon derigenom blifvit skadad, skall ändock vara ärelös, och stå en timma vid en påle i halsjern utanför BancoHuset, samt sedan slita trettio par spö eller sitta 24 dagar i häckte vid vatten och bröd; hvaremot, i brist af särskild Författning, rörande an - Ben jo September'.
383 svaret för verkställd eller försökt utprångling af veterligen falska RiksgåldsSedlar, 2 §:n i 7 Cap. MissgerningsBalken blifvit å ett sådant brott tillämpad; och då, enligt förordningen den 5 .Tunii 1792, den som eftergör eller förfalskar RiksgåldsContoirets Sedlar, straffas lika med ef. terapare eller förfälskare af Bankens, håfven J,' Gode Herrar och Svenske
Män, ansett någon skillnad i straffet för utprånglingen af dess Yerks eftergjorde eller förfalskade
Sedlar icke heller böra förefinnas; I följd hvaraf och som bestämd
Lag saknas, i afseende på ansvaret för utprångling af falska RiksgåldsSedlar, J således i underdånighet föreslagit; att enahanda ansvar, som uti förordningen den 10 December 1741 är faststålldt för utprångling af efterapade eller förfalskade BancoSedlar, må genom allmän För-i fattning jemväl stadgas för utprångling af Riksgälds - Contoirets eftergjorde eller förfalskade Sedlar.
Sedan Jag häröfver hört Högste Domstolen, har Jag i Mitt StatsRåd tagit detta ämne i öfvervägande, och funnit godt i Nåder bifalla Edert i berörde måtto gjorde förslag; hvarom förordning kommer att till allmän efterlefnad utfärdas.
Jemväl håfven J, gode Herrar och Svenske
Män, uti skrifvelse den 11 sistlidne Junii i underdånighet andragit, hurusom framställning hos Eder blifvit gjord, det tydelig och bestämd 384 7)<:h io September, föreskrift saknas, huruvida förordnandet uti 12 Cap. 2 §. 2 mom.
RättegångsBalken : ”kommer hvarken kärande elier svarande före Tingets slut, bote dubbelt,” äfven må gälla för part, som vid StadsRätt, innan Rättegångstiinmans förlopp, sig icke infinner; och då nyssnämnde moment i berörde Lag§, äger sammanhang med det föregående i samma §., der både Landt- och StadsDomstolar äro uttryckligen nämnde, håfven J väl funnit, det Lagstiftaren, med stadgandet af dubbla böter för kärande eller svarande, som ej kommer tillstädes innan Tinget slutadt är, tillika afsett enahanda tillökning i böter för den part, hvilken vid StatsRätt sig icke inställer före Rättegångstiinmans slut; men som i Eder tanka detta stadgande icke innefattade den tj^dlighet och bestämdhet, att ju olika tillämpning deraf vid StatsDomstolarne kunde äga rum, håfven J, gode Herrar och Svenske Män, med fästadt afseende å nödvändigheten af enhet i Lagskipningen, i underdånighet föreslagit, att genom förklaring öfver 12 Cap. 2 §.
RättegångsBalken, utfärdad till allmän efterrättelse, andra momentet i nyssnämnde §. må erhålla följande lydelse: ”Kommer hvarken kårande eller f varande å Landet innan Tingets flut, eller i Stad innan
Råtte gångstimman ute år, bote hvardera dubbelt Efter det Min Högsta
Domstol afgifvit yttrande öfver Edert berörde förslag, har Jag i Mitt Stats
Råd tagit detta ämne i öfvervägande, hvarvid Jag funnit Lagens mening i ofvannämn de - j}en la Septemberl 385 de §. af RättegångsBalken vara den, som J uti Eder underdåniga skrifvelse åsyftat att få förklarad; och ehuru jag icke, utan i vigtigare fall och allmännare interessen, anser nödigt att med nya öka mängden af redan varande lag-förklaringar, vill Jag dock, enär möjligen det nu ifrågasatte lag-stadgande olika tillämpas, i Nåder; lemna bifall till
Eder underdåniga hemställan} hvarom Nådig Kungörelse kommer att utfärdas.
Genom underdånig skrifvelse af den 29 sistlidne Julii, håfven J, gode Herrar och Svenske
Män, förmält, det Eder uppmärksamhet blifvit fästad derå, att Lagens stadgande i 20 Cap. 5 § RättegångsBalken, det fångspillnings- och hustjufnads-mål skola underställas ÖfverDomarens pröfning, leder till omgångar och onödigt uppehåll;, hvarföre J, på de skäl och grunder, som samma skrifvelse närmare upptager, i underdånighet föreslagit, att, genom utfärdande allmän Författning, den enligt nyssnämnde lagrum UnderDomstolarne hittills åliggande skyldighet att underställa deras Utslag uti dessa tvänne slags mål ÖfverDomarens pröfning innan Utslagen få gå i fullbordan, må förklaras hädanefter böra upphöra.
Efter Högsta Domstolens och StatsRådets hörande har Jag i Nåder funnit godt berörde Edert underdåniga förslag antaga, och kommer Ridd, v. Ad, Prot, VIII.
Band. ä'51 Den io September, således en härmed öfverensstämmande Författa ning att till allmän efterrättelse utfärdas.
Likaledes håfven J, gode Herrar och Svenske
Män, uti underdånig skrifvelse af förenämnde dag, anfort, hurusom bland föremålen för Edra öfverläggningar förekommit den hemställan, att 3 och 4 §. §. af 21 Cap. RättegångsBalken måtte desto hellre förändras, som parters rätt der göres beroende af Domstolars misstag vid den så kallade quittningen af Rättegångskostnad, och tillämpningen af berörde §. verkar derhän, att en part, hvilken orättvist hos en Domstol förlorat, skall än ytterligare lida för de misstag
Domaren begått; och som J, med antagande af den grund, på hvilken berörde hemställan vore byggd, ansett förändring af nu gällande lagrum om rättegångskostnad och skadestånd vara nödvändig, samt derjemte äger den öfvertygelse, att det af LagCommittéen i dessa frågor upprättade och på nyssnämnde grund hvilande förslag skulle i verkställigheten leda till de nyttigaste följder; alltså håfven J föreslagit, att detsamma med en af Eder nödig funnen obetydlig förändring i redaetionen vid slutet af 7 §. deraf, må blifva såsom Lag gilladt och godkändt.