Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag tror, att det wore med principc mera enligt, att sä wäl af dcn orotcrade jorden, som all annan förmögenhet, som icke widkänncs Notering?»skyldighet, en Krigsgärd utgjordes till det belopp, som för hwar och en kunde smara mot den projecterade Noteringen; ty utom det hinder, som Lagstiftare alltid böra sinna wid att älägga nägon skyldighet, som kan blifwa omöjlig att uppfylla, äro till utförande af ett krig, Penningar oftast lika sä nödwändige som krigsfolk.
DeHutom tror jag, att man snarare bör begagna alla utwägar som kunna bereda Indelnings - mcrkcts förändrande , hwarigenom Riket en gäng kan befrias frän en börda, som nästan är oberäknelig, än att widare utwidga en inrättning, som pä långt när icke i närwarande tid siva, 4g4 Den 13 April. swarar emot dest egentliga ändamål.
— Men lag förmodar dock, att den föreslagna Roterings-styldighctcn meden eller annan förändring, blifwer af Riksens Ständer bifallen, och dä tror jag, atr om tillika de ofwan föreslagna 4002 man Jägare blifwa anwärfde, utskrifningen icke stall Lehöfwa ste till större belopp, an hwad Wargeringcn utgjort, eller allrabögst till lika antal som wär Indelta Ar möe.
Och om deste äfwen under, fredstid, eller ätminstone da Kongl.
Maju sä nödige pröfwar, finge öfwas pä sätt som i Finland stedde med Reserven, wid Michaeli-tiden, sä agde Riket'härigenom en Armide fastän mindre än den nn föresiagnc, dock brukbar, icke allenast pä papperet, utan att werkligen uti behofrvets stund kunna anmanda DL - Jemte oet jag anser den af Oecoiromie,Utskottet till-, styrkta und-rdaniga anmälan om nödiga förändrin» dringar af Krige-Lagarne och Tjcnstgöringe-Neglemcntet m. m-, kunna medföra största nytta, sär jag tillika wörofammast underställa, om icke i förenng dermed, hos Kongl Mast äfwcn kunde i underdånighet nnhällas, att Konungen AucrN'digst täcktes rvidtaga sädane anstalter, som ku:Oe undanrödja den högst 0- rimliga ffillnad, som i Militairen äfwen utom tjnistcn, är gansta synbar mellan Öfwer - och Uuder-Befäk.
— Eifwes nägon ting orimligare, än att Swensta Underofficerare pä hwilkas duglighet oftast gansta mycket beror, och pä hwilla tyngden af den Mckitairista Tjenstgöringen egentligen hwilar, äro ansedde icke stort bättre än cn liderlig, eller Åtminstone onyttig Herrskaps- Betjent. --
Den fordran torde icke wara för wida utsträckt, att uti ett wäl inrättadt Samhälle, hwar Medlem bör äga anseende efter dest personliga wärde, dest uppfostran och conduite, samt den större eller mindre'nytta han gör det allmänna.
Kamman dä utan harm tänka derpä, att en Under-Officerare, hwilka förtjmster han ocksä mä äga, icke stall kunna wisa sig i bättre sällskap, fastän en Csntoirs-Btjcnte
Dä wi med allt stal söka att uti smätt följa den Stora Monarks efterdöme» i krigskonsten, som nu i det närmaste förcstrifwer Europa Lagar, torde wi ej heller böra förgäta hwilka förbättringar inom Fransta Armsen, som i sednare tider bliswit wi tage, och wi kunna dä idtt förbigä, att grunden för bi fordringar der icke warit Börd — utan Skicklighet och Förtjenst.
— Mätte aldrig namnet blifwa det ei da wm stall bestämma BefäletöfwerSwen, Arniccr!
Mätte wi aldrig sakna bepröfwade skicklige Härförare till Högste Befälhafvare!
.Och dä sädane ägas» mätte de blifwa anwände pä sitt ställe!
Med förtroende till allt detta, och med den ljufwasie förhoppning, att mitt Fädernesland genom en nu börjad Folkbcwäring, under en kraftfull och klok Styrelse, stall erna det lugn, dtt anseende och den styrka, som man af desi naturliga förmåner, Znwänarncs medfödda krigiska dygder, mättlighet och arbctsfönnäga bör kunna förwanta, wägar jag yttra den innerliga önskan, att Riksens Ständer under dessa wigtiga öfwerläggningar, som möjligtwis stola afgöra, antingen wära Förfäders multnade
Ben stola fä hwila i fri Swensk jord, eller wära Barn och Varnbärn i flafweri under tyranniske Förtryckare stola sucka öfwer sine Fäders Stoft, och med wederwilja äterkalla deras minne, som genom okloka företag berndt den boja de bordt förekomma, och hwars krossande tyngd ingen Swensk ännu bliswit född alt fördraga.
Jag önskar Mine Herrar! att hwar och en as eller sändana som nyss börjat strö pä sand ät dem, sorn skris a sina namn, der med all fördel blifwa emottagnc.
Männe icke det stadgande att hädanefter :n en fär blifwa Officer med mindre han ätminstone twcnne är gjort werklig Under-Officers tjenst i detta som flera andra afseende», skulle medföra betydlig nytta.
— (Detta som wrd uppläsningen pä Riddcrhuset blef uteglömt, har derföre i serskild Note bliswit upptagit.)
Den lo April. af Riksens Ständer, wid betraktande häraf, mätte landtz, förrvisa alla enffilta afsigter, allt Ständs-intrcsie, Privilegier ach andre förmaner, hwilkas bibehällandc äro bländwerk utan öfwertygelse om framtida frihet och Rikets sjelfbestånd . för att häruti kunna fatta ett bcflitt, wärdigt att kröna ett Riksmöte det markwärdigaste Swensta Historien kan framte, och pä det hela werlden mä kunna se att Sweriges Inbyggare ej glömt de cfterdömcn förfabren lemlytt, att hellre förakta tusende dödar, än underkasta sig
Len förödmjukande wanära att blifwa besegrad.
— Länge har jag undwikit att tala i ett ämne hwarz kloka utför -nde, jag har trott att tiden närmare borde mogna, och ewaruti mänga med säkrare kännedom långt för detta yttrat sig.
Min öfnnrtygclse och känsla har grundet mine uttryck.
Jag högaktar ett yrke hwartill händelserna b> stämt mitt mål; men säsom det ärofullaste mål för mina önstningar anser jag- att wid gränsen af min Lefnad förtjena det omdöme att hafwa warit kika Redlig Medborgare som Soldat Friherr- (legerström, ^uäolxli.
I-o Sedan ProtrocollsUtdragct af en 2 April uttryckt Riddcrstapets och Adelns wilja, att intet undandraga sig nägyn uppoffring för att bidraga till Fosterlandtts forsivar, sä kunna alla de anmärkningar, svin röra Roterigen i Krigs-tid ej anses som Ständcts. 2:0
Denna fräga är ej constitutionel, som Baron Stjernstedt med siere yttradt, utan efter 80 §. i Regeringsformen ett mäl, som Riksens Ständer jemte Konungen afgöra.
Om den som Privitegie »fräga betraktas, är den ibland de saker, som 114 §. tilläter till jemkning och öswerläggning denna Riksdag. 5:0
Den iZ April. 457 3:0
Alla de anmärkningar, som äro gjorda öfwer de öfrlge punkter uti Utskottets bettänkande, äro af den beskaffenhet, att de mycket bättre kunna hjelpas af wcrkstältande makten, enligt sista punktren af samma betänkande.
I anledning af allt detta sar jag begära proposition pä.
Utskottets betänkande uti hela sin widd och erkänner intet de gjorda anmärkningar för Ständets.
Herr dtarckkNLtolps anförde muntligen:
Jag hwarkcn bchvfwer eller bör trötta Ridderstapct och Adeln med något widlöftigt anförande, sedan Lfwerste-Lieutnaneen von Lcbsteät och Lieutnant ULblmsn sä grundeligen detaillerat nästan allt, hwaruti jag derföre och mig hufwudsakligen förenar.
Jag önffar blott: r:o Att innan nägon uppfordring af manskap sker, Staten matte owedersägeligen wara försedd med Magaziner till alla erforderliga behof, samt flere skicklige och wäne L fficerare och Fältskärer, sä att de, som ryckas frän de flere nyttiga handtwerk ej mä» säsom hitintills, ds af elände och wanskötsel. 2:0
Att ej numeraire utflrifningen af Förswarsmanflap blifwer ös" wer zo,ooo man oL emellan 20 och Z5 ärs äldcr.s ZroAtt enar nägra as dem uppfordras, dä mä äfwen kungöras huru mänga öfwer hela Riket blifwit beordrade att marchera.
Härigenom kan dä hwarje
Stad eller ort sjelf bedömma rcpartitionens riktighet. 4:0
Att pä samma gäng som desie anbesa cs till afmarche äfwen Riksdagskallelse mätte owedersägeligen publiceras, emedan jag anser af mera wigt, att landets medlemmar uppbädas till krigiskt bruk, än hwad Regeringsformen dicterar rörande det stora Creditivets aflcmnande utur Banque» till Kongl. Majck§ och som fö utsätter, att Riksdagskallelse skall föregätt. 5:0 Att för Collegierne med flere Werk söreflrifwes, hurrr mänga Waktmästare de fä hafrva, pä det ej alla Herr-tjenarc, derigenom mä flyddas, helst säsom de sä betraktade, äro de onyttigaste Medborgare i Staten. 453 Den 1Z April.
Herr lleäsrstecll, ^'!>n, rippläste till Protocollet följande: dek nu i fräga warande betänkande äger kanhän' da manga widlädande brister, men dä man opartiskt ef* tLrsinnar den korta tid pä hwilken det uppsattes, den stallning wi nu äro uti, i anseende till Utrikes Makter och slutligen wart egit bcflut att förkorta Riksdagen, tror jag näppeligen, nägot bättre och mer patzande nu kunnat för Riksens Högloft.
Stander framläggas.
De jemkningar en del af Högloft.
Riddcrflapct och Ndeln, nu wilja göra härlvid och hwarföre äterrcmitteran* de äflas , aro kanhända wid werkställigheten obrukbare, mey lemnom äfwen att en del af dem more lämplige, förhalas icke alltid en dyrbar tid derigenom?
Och wänne det ej more bättre, att sjelfum betänkandet i alla fall förLlefwelorubbadt.
Pä intet ställe i wära Regcrings-Lagar finner jag heller förbjudit, att ett Ständ ju kan med pluralitet genast afgöra clt lltffotts betänkande utan ätcrremisi, oaktadt en eller flere Ledamöter det skulle afla.
Hrcjudicater härpä hafwa wi wid denna Riksdag flera.
I förmägo häraf wägar jag i ödmjukhet, hoS Lit. anhalla om proposition lill bifall pä Utflottetö betänkande i hela desi widd och ifrän denna min ödmjuka petition kan jag ej begifwa mig utan votering, Herr blerwenbselin, llsrl, hade inlcmnat följande, som Upplästes:
Dä en W!s och om sitt Rikes anseende och sjelfbefländ omtänksam Konung, till Riksens Ständers ömma behjertande öfwerlemnat mädan af otillräcklig förswarssiyrka, och nödwändighctcn att öka den till det stora ändamålets winnande, kraftigt motständ, wid mäktiga sien* ders försök, att med mäld öfwerändakasta wär frihet och sjelfständighet, sä har wal knappt nägot bättre medel kunnat utses, som mera rättwist fördelat den allmänna korran, och gjort den för hwarje enflitd mindre tryckande, än Den iz April. 459 än hwad Högloft.
Occonomie - och Beswäks'-Utstottet i denna dcl föreslagit, hwarförc jag ock gör mig ett säkert hopp, att Högloft.
Nidderskapct ock
Adeln med högsta bifall antager Utskottets afgifne betänkande.
Men ju nödwändigare det ar att medelst en snar algard, befrämja det äsyftadc stora ändamälct, ju angelägnare blifwer det ock, att i tid ur wägen rödja de hinder, som pä ett eller annat ställe skulle kunna möta widwcrkstallig» heten, och det ar i delta afseende som jag wagar framställa mina tankar, rörande den i Högloft.
Utskottets betänkande uppgifne grundsats, att alla Jordbrukare, som äga egen gärd skulle frikallaS frän skyldigheten att till Försiärkningsm nistap enrolleras.
Jag skutte önsta, att nägok mera bestämdt i den delen blefwo antagit och det af följande skäl:
Det gifwes en Landsort ibland de folkrikare inomSweriges gränsor som sälcdes knnde utgöra en stor mängd , fanste ock de bäst gvalifiecrade Fäderneslandets förswararc, och der likwäl, om förberkrde grundsattS stulle följas, gansta fä tunke blifwa att påräkna; jag menar Dalarne eller Stora Kopparbergs Höfdingedöme.
Den plägsed eller snarare osed ar der, ifrän längre tid widtagen och bibehällen/att föräldrar knappast hinna öfwer eller till §o ärs alder, dä de bfwerlemna till sina, ofta ej ännu till myndiga är komna barn sitt Hemman att det sins emellan dela, emot förbindelse att antingen stiftewis förse dem med föda och husrum, eller lemna dem nägon liten del af afkasiningen.
Dcsia blifwa dä i nog unga är egna hushållare, gifta sig, malja sig egna bostäder, ditflytta de Hu8 dem blifwit tilldelte och dem de med sine hustrur erhällit och blifwa sälcdes, sä kallade Jordbrukare, fastan mängrr genom en progresiiv delning af förfädrens jord, pä sine smä Hemmans-dela r knappt kunna föda en ko, längt mindre - 46o Dm 13 Äpril. dre en hast, hwarföre ock - denna provins namnet Lösdrifware ar nästan okändt, och kan ej länivas pä andra än sädane soln genoni misthushällning blist.vit nödsakade att bortfalla fin jord, hwilkct alltid fler styckewis, sa att äfwen cn sädan i dct tängsta bibchäller namn af Hcmmans-ägare.
Herr Grefwen och Höglofl.
Ridderflapet och Adeln lärer således upplyst finna, huru nödvändigt- det är, att åtminstone för dnr pryvinsen bestämma nägon wist Hemmansdel, som frilallar frän ffyldighctcn, att bland Förstärkningsmanflapct läta sig inflrifwas, och jag sär dä föreflä en scrtondedel af ett helt Hemman, en klyfningtgrad, ftin i de flesta Socknar ar tilläten, ehuru den tick oandligheter öswerflrides, men som inga sammanhängande Hemman gifwas eller nägon wist jprd till hwarje Hemman är anflagen, utan det endast beräknas j efter grundräntan, som utgär i kol till 26 stigar, sä borde den, som r flätt för sin jord icke utgör stig icke frikallas säsom Hemmans-ägare fran utflrifning.
I anledning härafhcmfläller jag till Herr Grefwens och Högloft.
Nidderffapets och Adelns högsiupplysta ompröfwande, om icke blott till denna saks reglerande betänkandet kunde blifwa till Höglofl.
Oeconomie - och Bcswars-Utskottet aterförwist, att i anledning af besia utaf mig kemnade upplysningar, göra den ändring det finner nödigt.
Friherre sk ^Vetterstedt, Oustsk, anförde munteligcn:
Det är endast wigten af den fräga, som nu utgör ämnet kör Höglofl.
Ridderflapets och Adelns öfwerläggningar, som föranleder mig att äfwen wid detta tillfälle höja ruin röst, utan annat anspråk dertill, efter de flera wärda Ledamöter, som redan yttrat sine tankar, än dct jag hoppas hämta, Mine Herrar! af eder öfwerseende godhet.
Jag har under fortgången af denna märkwärdiga öfwerläggning hört fosterlandskänslan högt yttrad, sett alla de la - Den 13 April. 46 L la dcn allwarliga Lfwcrtygelse jag ager, atk allt-hwad hittills blifwit gjordt, under loppet af detta Riksmöte, för Fäderneslandets räddning eller upprätthällande, för StatsWerketS frikostiga upphjelpande, för befästandet af en Regeringsform , som försäkrar hwarje Swensk mans lagligs frihet, more utan allt ändamål, om ej dermed tillika förs bundits nog kraftiga förswarsmedel, att bereda ett säkert, skygd för waraktighctcn af desta anstalter, och ej ät framtidens wägspcl öfwerlcmna wära ater förwärfwade rättigbeter.
— Mä dcn som smägtar under en Despotisk styrelse, wara likgiltig för sitt Fostcrlands-förswar, och sjelfständighet, mä han med liknöjdhet anse, om dest beherrskare talar hans sprak, eller om de bud hwars werkningar harr erfår, tolkas honom frän ett främmande tungomäl; merr mä deremot ej dcn fria Medborgsmannen dela den förres köld, mä han lifligen känna sin formans-rätt, sine högre pligttr, sine heligare förbindelser, och) närmare wara fästad wid den jord och wid dcn Stadsförfattning, som gemensamt ar ett wittne och en borgen af dest rättigheter»
Det har wid ett föregående tillfälle under denna Riksdag warit sagt frän Throncn, att i ingen tidepunkt Sweriges tillkommande Statskonst synts af händclscrne wara merg, i sörwäg bestämd eller ligga i mera öppen dager, än i dcn närwarande.
Krigslystnadens tidssifte ar till ända rupik; en för Riket nyttigare ara har antagit dest rum, den att öppna nya farleder att i odlade falt förbyta wärdslössde ödemarker, att med ett ord bärja spillrorng af ett till branten af afgrunden fördt Fädernesland.
Dtt ar sälcdes ej för nya krig, som Riksens Stänkers Åtgärder pakallas tilt beredande af en ökad härsmakt!
Mä den olyckliga händelse ej inträffa, da den nu förestagna behöfde anlitasl
Nej här är endast fräga om en stor öfwertpgelse, att bibringa at främmande Makter en ofwertygelfe, som endast genom dej mr i fräga wgrande bestut kan heredaö, den, att Swensta Folksk - 462 Den 1Z April.
Eet ännu i hela desi ursprungliga helgd bibehäller desi fordna aldrig wacklande FosterlandSkänfla, och att Swerige tiger frast nog, akt sig förfwara, om det af främmande härar angripes.
Att detta stora ändamål ej utan stora uppoffringar kan winnås, är owedersägeligt; men intet stort företag pä jorden har funnits eller kan möjligen winnås dessförutan.
Sjelfum inträdet i Samhället ar en uppoffring.
Jag asträdcr min cnstilta frihet, för att under Eamhälls-Ordningcn och Lagen njuta skydd för urin person, min egendoist, ock alarig blottställas för en starkares förtryck.
Samilia willkor, som bildade Samhället bör äfiven, dä fräga upp si är om desi förswar och upprätthällanLe, anwäpdas.
Det.war ej utan uppoffringar, som Schweitz grundade sin frihet, som Holland, efter en läng och tweksam strid, undandrog sig det Spanska oket, som Amerikanska Collonierne beredde sig ett aktadt rum bland antalet af Sjelfstandiga Stater, och som det mäktigaste Folk pä fasta landet, under det mäktigaste Krigssnillc, som nägonstn jorden burit, framgätt pä sin lagcrhöljda bana.
Om jnom desia murar, som wittna om Swensta wapnens ära; om, i granstapet af dcn odödlige KonungS bildstod, som befriade Swea land frän ett främmande ok, och först skapade en National-anda hos desi inbyggare, nägra ytterligare cinmaningar behöfdes, för att kraftigare tala till deras hjertan, som jag nu har den äran att hafwa till mina Lhörarc, sä äkallar jag
Eder, I helige wälnader af fallna Swensta Krigare, I som följden LIiic880dl3 fana, som under ocsim II /MOll-klll striddcn för Tystlands frihet och befastade den sanna upplysningens seger; I, som med cH.m X trotsanden alla faror pä BälrenS hölja, som under c^HI, XI styddaden en dyrbar, och oesttadt alla Rikets sednare olyckor, ännu bibehällen eröfring, som under dcn Tolfte c/em troget buro lyckans och mot, oängcns stag, bäde i Ukraines ödemarker och pä Norges fjäl - Dm 13 April. 463 fjällar — och I, ost ännu närmare, som med Edert bl0h färgat samma berg, eller Höglands och Swcnstsuns wägor, eller Walkiala stättcr, eller falten ivid Sikajoki, Lappo, Revolax och Idensalmi kommen förenen Eder alla, gjuten öfwer Edra Söner den anda, som lifwade Edert mod, som i Fäderneslandets mest hotandellvägor aldrig fann Eder misströstande om dess räddning, och som gjorde till enda snftemalet för Sdra handlingar, att strida och falla, som sjelfständig,: Swenffe man.
Jag anhäller wördsammast om proposition till bifall pä Allmänna Beswars- och Lcconomie, Utskottets betänkande i hela dess widd.
Hatill yttradcS ett gansta högljudt bifall, och gansta manga yrkade pä proposition till bifall af Utskottets hetänkande.
Herr Grefwen och Ordföranden tillkännagaf, att annu åtskilliga Ledamöter äterstode af dem, som an, malt sig att tala.
Grefwe löwenksselm, Esri afstod ifrän sin rättighet att tala i fall Herr Grefwe» och Ordföranden behagade göra proposition.
Likaledes afstodo Herr Illttinzboff, Otto, Grefwe körner ^llolpk Oöisn och Herr kLblmsn.
Grefwe O^Uenborg, Joban Ikennlnz, begärde att betänkandet, jemte alla derwid gjorde anmärkningar, mätts till Utskottet äterförwisas.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde propoposition till bifall pä Allmänna Bcswärs - och Oecsnomie, Utstottets betänkande i hela dess widd.
Ro, 465 Den zZ April.
Ia, blandat med Nej och yrkan, he af Dotering.
Herr ldeutsrrliLI-ft (leil vusteft underställde, om icke H6 §. af Regeringsformen , förestrefwe, att efter gjorda anmärkningar, ätcrrcmisi nvdwäntigt borde äga rum Herr Grefwe» och Ordföranden erindrade, att Votering wore begärd och att densanrma icke kunde förwägras. Z likhet härmed yttrade sig Grefwe b.äl>vcr>!stelm, LAll Lxel.
Herr flarlkelin, Ozcklenzllölkl Lsri.
Da enligt Nege^ ringsform och Riksdags - Ordning, hwar och en äger fri opinions-rätt, hwarken kan eller witt jag bestrida den dermed ätföljande rättighet att begära Votering, men dä närwarande amne pä det närmaste rörer Statens wäl och tvärt Ständs heder, anmanar jag de fä , som kunna wara emot soken att anteckna.sig derföre.
Under nägot harwid uppkommit sorl yttrade sig Herr Vrinleenskölcl, Lsrl krellrlc: utan behof af hot , anmäler jag mig blifwa antecknad.
Herr O^llensvsbn, liicäiic Oconbercl, begärde blifwa antecknad för att hafwa yrkat votering.
Herr Grefw en och Ordföranden föreslog, att Is propositionen mätte blifwa till bifall pä betänkandet i hexa dest widd, samt contra propositionen blifwa ställd till äterremist tillika med hänwisning af de i dag gjorda ari* märkningar.
Herr Lilkverlljelm, ls»n yttrade sig förmena, att en;igt io §. af Adelige Privilegierne, borde ingen annan An den, som sjelf agde jord, fä utöfwa Voterings,ratten.
Herr Den i3 April. 46I Herr Grefwen och Ordförande» swarade, att Votering wore beslutad- att förrättas i wänlig ordning.
Herr ^ understödde Herr LUlvsrbselmz ni olion.
Derefter författades, upplästes och godkändes följande Voterings-proposition.
Den som bifaller allmänna Beswärs - och Oeconom ieUtffottes betänkande, i anledning af Konungens Nädiga sivar till Riksens Ständer pä deras undcrdäniga ffrif welse, rörande Wargeringen, i hela desi widd, ffrifwer Ia; Len det ej will, ffrifwer Nej. Winner Nej blifwer detta betänkande, ätföjldt af de dcrwid gjorde anmärkningar, ätcrremitteradt.
Voteringen företogs genast kl. ^ till 4 och ffutabcs kl. L titt 7, samt befants sedan enligt 53 Riksdags-Ordningen, en Voterings-ftdel blifwit uttagen och förseglad, efter vösterncs räknande hafwa Munda utfallit.
Ja — — '210.
Nej — — ny
I anledning hwakaf OecoNomie - och Bcswärs-Utffot^ets betänkande war till alla delar bifallit.
Friherre von l?l2ten, l3.i!t?Ar.
Ehuku jag känner, att öfwer ämnen as wänlig wigt underrättelser endast genom Protocolls-Utdrag till de öfrige Riks-Standen eppedicras, får jag likwäl hemställa, om icke det nu fattade för hela
Riket särdeles maktpåliggande beslut mätte fä genom Deputation genast wära Med - Ständer cemmuniceras; äfwen wät får jag förestä, att Friherre ^lllorbetbL och VVetteisU-äts anföranden, som pa sa utmärkt satt hedra dem Ridd och Äd.
Prof. 6:te Land. o dra AfS. r?,o zo. 466
Lem och wärk Ständ, mätte tik Allmänhetens upplysning blifwa befordrade till trycket.
Uppä gjord proposition af Herr Grcfwcn och Ordföranden blefwo defe Friherre klLtens motioner bifallne.
I anledning af gjord motion af Grefwe Oöwenlljslm, (lsrl r^xel, beflöt Ridderflapet och Aeeln likaledes, att Herr OyllenskLIcZz yttrande stulle till trycket befordras.
Efter en kort stund tillkannagaf Herr Grcfwen och Ordföranden det han efter gjord anstalt inhämtar den underrättelse, att de öfrige Riks-Ständen more äkflilde, hwarföre Deputationens affandande. mäste till i morgon uppskjutas.
Niddcrlstapet och Adeln ätffiljdes kl. 7 e. m.
In llllem protocolli O. 8iivLr§toI^>e.
Plenum kl. half 10 förmiddagen Ordförande Herr Grefwe Lustsk illevenbsuxt.
Ridderstam pets och Adelns Plenum den iZ April iLro. S. D. Beflöt Högloft.
Ridderstapet och Adeln, i anledning af Stats-Utstottets hemställan i Memorial afförledne gärdås, hwilket i dag uplästes, att likmätigt 69 §.
Rr, Dm 14 Apris.' 46?
Regeringsformen och Zo F Zciksdags-Lrdningen, till de^ förstärkte Stats-Utskottets decision med Riksens Ständers ratt, hänmisa den af o:ne Riks-Ständ skiljaktigt motsrne andra afgjörda fräga, huruwida Hof-Stallmästa-en Grefwe kräUcd mä wid Arrendet af Fly nge och Dahlby Kongsgärdar tilt nasta Lagtima Riksdag bibehällas m. m. hwarom underrättelse skulle de öfrige Respeetive Ständen genom Protocvlls-Utdrag manligen meddelas- Dt supra.
Ridderskåpets och Adelns Plenum den iZ April agio. S. D.
Företogs ä nyo Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utffottets deir n dennes va bordet lagda Betänkande af den 10 nästföregående, i anledning af Kongl. Majus Nädiga swar till Riksens Stander pä deras unherdäniga ffrifwelse rörande Wargeringcn; Ochblefberörde Betänkande i hela dest widd af Ridderskapet och Adel,, bifallit: Hwarom de Respective Med-Ständen skulle g^« nom Utdrag af Protocollet manligen underrättas.
Dt suxrs.
I anseende till beslutne Tryckning af Friherre "Wet. terstcgts munleliga anförande till Protycollet förlednegär, dag, blef detsamma nu, skriftligen författadt, Iusteradt.
Den förledne gärdag beftutne
Deputation till de andre Ständen uppropades och afgeck under anförande af Grefwe ULrll, Fullmagtig Friherre lll-minZ, Lise?.
Uplästes och godkändes följande undcrdäniga ffrifmelse till Kongl. Majll.
Stormägtlgste AllerNädrgste Konung!