Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då Frih. Boye säger, att controllen skulle vara lättare med förbud, måste jag förklara, att sådant alldeles strider emot min erfarenhet; ty om frågan är att införa varor på kusten, är det lättare att lurendreja, än att tullförsnilla dem, ty man har opinionen för sig.
Det återstår således blott att förutsätta, att tullförsnillningen skulle ske på tullkammaren derigenom, att större quanlilet varor afslämplades, än som förtullades; men härvid får jag fästa den värde ledamotens uppmärksamhet derå, att det är egentligen väfnadsartiklar, som för närvarande äro förbjudna tili införsel; att om deras införanS de blefve tillåtet, skulle de på tullkammaren förses med s. k. placatsedel; att dessa sedlar tillräknas hvarje tullkammare och redovisas inför revisionscontoret, och att således tullkammaren icke kan använda en sådan sedel eller afstämpla dermed ett stycke tyg, utan atti tulljournalen upptaga motsvarig tull, helst hvarje placatsedel innehåller styckets nummer i tulljournalen samt längden eller tyngden deraf, så att hvar och en har öppet att controllera, om tull till riktigt belopp blifvit erlagd.
Samma inkast gjordes i Tullcommitte^n och samma svar erhölls, utan att kunna vederläggas; men man qvarstod ändock vid systemet.
Jag ber derföre, att man en gång må taga riktig kännedom om saken, som är af högsta vigt; ty det är icke fråga blott om inkomsterna, utan ännu mer om näringarnas framgång och förkofran, som aldrig vinnes genom bibehållande af förbudssysternet, ty det insöfver fabriksidkarne i en för dem och för Iliket skadlig — om jag så får kalla det — syndasäkerhet.
För min del har jag icke instämt i Utskrs betänk.; men jag har likväl ej bifogat någon reservation, emedan, då tvenne hufvudsakligen olika meningar funnos, nemi. skydds-och prohibitivsystemets förfäktares, ansåg jag det icke löna mödan att ingå i strid om detaillerna och reservera mig vid hvarje särskild artikel i tulltaxan.
Annorlunda vore förhållandet, om fråga varit att uppgöra ett helt system; men sådant är, efter min tanka, alldeles omöjligt med en personal af 48 ledamöter, som genom votering afgöra hvarje fråga för sig.
Så vill jag blott nämna, att sedan man först underkastat liufvudgrundern» votering, har Utsk. vidare voterat om nästan hvarje artikel Den iS?
Octokcr. i taxan, oell hurudant sammanhang i ärendets behandling på sådant sätt skall uppkomma inses lätteligen af en hvar och kan äfven af sjelfva taxan inhemtas, der det t. ex. befinnes, att alun icke är förbjuden, men väl rödfärg.
En helt annan sak är att hylla den ena eller andra opinionen.
Utsk. har emedlertid uttryckt sin, ehuru endast så vida, att intet hinder blifvit lagdt för Regeringen att antaga hvilket system som helst.
Men i följd af hvad jag nu haft äran nämna, kan jag icke ingå i något försvar af betänk., hvad de klandrade särskilda punkterna angår, och skall derföre endast inskränka mig till meddelandet af några upplysningar.
Posse har gjort anmärkning emot redactionen af underrättelserna och ansett Tullcommitte'ens förslag i denna del böra oförändradt antagas.
Jag får i anledn. häraf nämna, att med undantag af i5 §, rörtde creditupplag, finnes ingen skillnad, så vidt jag kan minnas, emellan Tullcommitteens och Utskts förslag till underrättelser.
Hvad åter Utskts beräkning af tullinkomsterna beträffar, får jag upplysa, att Utskts plenum kom till de 3 millionerna, efter en orimlig förhöjning i taxan å vissa artiklar; tv afdelningen bade endast upptagit en inkomst af 2,800.000 r:dr, och denna summa tror jag för min del alltid skulle kunna med säkerhet inbringas, om Regeringen så ville, enär det, i händelse någon brist uppstod, blott behöfdes, att Regeringen upphäfde förbudet för en eller annan artikel.
Bland dessa för högt uppsatta artiklar har Gr.
Posse redan fästat uppmärksamheten på artikeln vin, och jag instämmer med honom, att den föreslagna tullen derå är för hög; men denna artikel ensam verkar en betydlig skillnad i beräkningen af inkomsterna.
Jag är emedlertid, såsom sagdt är, nöjd dermed, att någon nedsättning sker i de förhöjda artiklarna, och att inkomsterna i förhållande derefter beräknas endast till 2,800,000 r:dr; dock bör jag tillägga, att
Utskts skäl till förhöjningen på vin var, att denna beskattning endast skulle drabba consumenter af de förmögnare classerna, och att såsom motskäl blott blifvit anförd farhågan för större tullförsnillning och minskade inkomster.
Posse har vidare anmärkt, att Utsk. vid inkomsternas beräkning icke skall hafva observerat alla afdrag för sådana artiklar, hvarå tullen blifvit nedsatt eller alldeles borttagen.
Jag liar likväl sökt med möjligaste noggrannhet upptaga alla dessa afdrag, men medgifver, att det icke blifvit iakttaget för en artikel, nemi. sill från Norrige.
Detta gör ett belopp af circa 4o,ooo rtdr, hvarå jag icke skall underlåta att fästa Utskts uppmärksamhet, när betänk, återkommer.
Cederström har klandrat
Utsk. för det hela tulltaxan blifvit aftryckt i betänk.
Jag får i anledn. häraf nämna, att vid sista riksdagen ingick väl taxan till RiksSttn i68 Den iS Oetobcr. blott i manuscript; men detta sätt befanns då Förenadt med svårigheter i anseende dertill, alt saken icke blef för hvar och en så lätt öfverskådlig; hvaremot jag skulle tro, attén hvar, som gjort sig besvär att taga kännedom af nu ifragavar. betänk., bör finna, att då Utsk. från pag. 3o till 45 upptagit alla förändringar i Tullcommitte'ens förslag, hvilket derjemte i sin helhet ingått i manuscript, och då olla förändringar mot nu gällande taxa igenfinnas i contéxten af Utskrs förslag till taxa, som af hvar och en kan jenmföras med den nu gällande, samt Utsk. derjemte bifogat tabeller öfver förhöjningen ä hvarje artikel, lärer ingen med skäl kunna klaga, att nödiga upplysningar saknas.
Utsk. har tvärt* om haft för afsigt att så tydligt som möjligt framställa alla gjorda förändringar.
Boye anfort har redan till en del blifvit besvaradt af Gr.
Posse och Hr af Billbergh.
Jag instämmer i denna del med Gr.
Posse och får blott tillägga i anledn. af det practiska bevis, Frih.
Boye herntat från artikeln kläde, då han sagt, att med en tull af 4 rtdr ingen skulle finna det löna mödan att införa kläde, och att stadgandet vore således detsamma som förbud, — jag får, säger jag, i anledn. häraf erinra, att raisonnementet visserligen låter ganska logiskt, men att för dess vederläggning blott behofves den invändning, att om bristen på inhemskt kläde blefve så stor, att en tull af 4 r;dr icke verkar detsamma som förbud, måtte det väl vara bättre att kunna få klädet för dessa 4 r:dr, än att gå utan eller betala till luréndrejaren.
Hr af Billbergh har gjort en framställning om hvad sista riksdagens Bevilln.Utsk. yttrade i detta ämne, förmodligen i afsigt att förebrå nuvar.
Bevilln.Utsk. att icke hafva tagit kännedom häraf.
Jag bör då förklara, att sista Bevilln.
Utskrs arbeten ofta i nuvar.
Utsk. blifvit upplästa, och alt jag för min del merendels instämt i dess åsjgter, isynnerhet på den grund, att jag ansett en vackling emellan systemer skadligare än allting annat, och emedan jag är af den öfvertygelsen, att då erfarenheten visat, att näringarna icke obetydligt utvidgat sig under det sednast följda systemet, skulle, i händelse B..
St. nu återginge till ett motsatt, näringarna snart komma alt åter inslumra.
Hr af Billbergh bar vidare anmärkt emot första hufvudgntnden, att den der förekommande meningen: utom i de fall, der B.
St. uttrycka en motsatt Önskan, skulle innebära en motsägelse och icke kunna ståx tillsammans med conclusionen om
Konungens rätt att utfärda eller upphäfva förbud.
Jag får härvid nämna, att det hade varit mig kärast, om Utsk, icke uttryckt någon önskan om förbud; men jag har trott, att det enda möjliga sältet att vända detta Utskrs beslut till godo för saken, vore att derjemte bestämdt uttrycka Konungens rätt att ändock upphäfva förbuden.
Jag skulle derföre tro, Den iS Octobcr. tvo, att för- och eftersats rätt väl kunna stå tillsammans 1 denna, jag medger det, för Öfrigt hoplappade punkt.
Hvad förslaget om flottans användande till kustbevakning beträffar, har Gr.
Posse anmärkt, att den skulle blifva kostsam.
Utsk. har dock trott, att kostnaderna skulle betäckas genom inkomsterna af en noggrannare bevakning; men ingalunda har Utsk. haft för afsigt att försvaga den nuvar. tullbevakningen.
Utsk. har tvärtom åsyftat en ökad control! i förening med möjligheten att bereda utväg till flottans öfning utan särskilda statsutgifter för sådana ändamål, och jag skulle för min del tro, att man af förslaget, om det icke medför för stora uppoffringar å Tullverkets sida, kunde få mycken nytta.
För att en gång komma till slut i det alltid återkommande themat om Bevilln.Utskrs långsamhet, skall jag äfven utbedja mig att få upptaga, hvad Hr af Billbergh iden delen anfört.
Den värde ledamoten har från en utplockad mening i betänk., der Utsk. uttryckt sin aktning för Tullcommitte'en, ledt sig till den slutföljd, att Utsk. bort sträcka denna aktning derhän att med ett enda klubbslag godkänna hela committe'ens förslag.
Detta bade visserligen varit en enkel method; men Utsk. har icke ansett sig böra gå så slumpvis till väga, och dröjsmålet med betänk, torde således ursägtas, särdeles om man jemnför den tid, andra riksdagars Bevilln.Utsk. användt på detta ämne, med den tid, nuvar.
Utsk. haft för sig, sedan Tullcommitte'ens förslag inkom, hvilket Utsk. borde invänta.
Jag behofver dessutom icke erinra den ledamoten, som gjort anmärkningen, om den betydliga lid, som erfordras för uppgörandet af alla hithörande tabeller, enär jag är Öfvertygad, att han redan förut har detta förhållande sig väl bekant; men här har nu den omständigheten tillkommit, att tabellerna måst omgöras, sedan afdelningens förslag blef kullkastadt i Utskts plenum, och härmed tror jag mig hafva besvarat förebråelsen om Utsk:s långsamhet samt får blott tillägga, att jag tror, det Utskts åtgärder stå ganska väl tillsammans med den uttryckta aktningen för Tullcommitte'en, enär Utsk. 1 de flesta fall med committe'en instämt, I anleda, utaf Hr af Billberghs särskilda anmärkning om Contradictionen deri, att smaltz fått låg införseltull och fri Utförsel, bör jag nämna, att införseltullen blifvit låg, emedan pioductionen inom landet ej är tillräcklig för behofvet; och hvad den fria utförseln angår, har orsaken dertill varit, att då smaltz finlies inom landet, har man velat uppmuntra tili vidare production deraf, utan att binda den ensamt vid inhemska fabrikernas behof.
Beträffande den promemoria, sorn Hr af Billbergh till mig enskildt aflemnat, vill jag icke här upptaga den till granskning, men skall ej underlåta att föredraga deu i Utsk.; och jag är öfvertygad, att der Utsk. af i5 H, 33 iyo Den 18 Octobcr. denna promemoria får upplysning om några motsägelser eller andra felaktigheter i redactionen, skola de blifva rättade.
CJtskts förslag är emedlertid icke första exemplet på sådana motsägelser; ty dylika kunna äfven framvisas ur nuvar. tulltaxa.
I afseende på drawbacken å socker tror jag ej, att Hr af Billberghs anmärkning är enlig med Utsk:s betänk.; ty drawbacken å socker är nu uppförd till lika belopp med införseltullen, och man bar frångått den i nuvar.
taxan följda grunden att höja drawbacken något derutöfver, hvartill orsaken lärer varit den afkortning i varans quantitet, som vid förädlingen äger rum.
Hr af Billbergh har slutat med anmärkning derom, att han ej funnit något i betänk, nämndt om tolagen, uq -§ af underrättelserna har emedlertid ej undergått någon förändring hvarken af Tullcommitteen eller Utsk., och för hvar och en, som erinrar sig de vidlyftiga discussioner, hvilka under riksdagens lopp öfver detta ämne blifvit förda, lärer det icke vara obekant, att Bevilln.Utsk. väl fått emottaga en motion om tolagen, men att Constit.Ulsk. slutligen hänvisat den till behandling af Oecon.Utsk. Jag skulle således i alla h ändelser hafva bestridi, att någonting om tolagen Blifvit infördt i detta betänk., men finner häruti ingen motsägelse med nu gällande tulltaxa; ty detta betänk, innehåller blott ett förslag till tullbestämmelser, och jag skall för min del ej vara emot, om man framdeles, sedan det i behörig ordning blifvit afgjordt hvilka artiklar böra vara fria från tolag, intager föreskrifterna härom i sjelfva taxan.
Till Bevilln.Utskrs förslag höra de icke, helst det numera lärer få anses sorn gifvet, att frågan om tolagen ej är något be\illn:smål.
Jag liar uppträdt som motionär i detta ämne, emedan jag tyckt mig finna, att i naturen af ett lands tullsystem ligger möjligheten för detta land att draga fördel af vissa förhållanden, och alt Sverige således borde draga någon fördel af det förhållande, som nu äger rum, att införseln af landtmannaproducter är betydlig.
Som motionär har jag äfven tillåtit mig den önskan, att man vid inträdet på banan af ett nytt myntsystem måtte försäkra sig om dess fortfarande, och jag har derföre yrkat högre tull på vissa landtmannavaror, såsom motvigt emot en import deraf, som uppgått till mer än 3 millioner.
Jag skall i korthet upprepa dessa varor: de äro fläsk, hampa, oberedda hudar, humla, kött, lin, talgljus, ost, smör, talg, ull, väfnader af ylle och halfylle, blaggarn och bolstervar.
Jag har äfven i min motion åberopat flera fördelar af en sådan högre tull å dessa varor och föreslagit ett ökande småningom för att sluta med en dylik eftergift efter ett visst antal år, emedan jag icke haft för afsigt att införa ett prohibitivsystem annorlunda, än för en Den 18 O c t o l> c r. viss tid eller under öfvergången till ett tillstånd af ökad industri, då våra producenter kunna tåla täflan.
Jag har härvid hemtat stöd från det förhållande., som med jernet ägt rum i England, der man i detta afseende redan genomgått sin cykel och derigenom i jerntillverkningen, äfven med en numera nedsatt tull, fått ett herravälde, som svårligen någonsin kan rubbas.
Det är detta exempel, som jag följt i mitt förslag, och Utsk. synes äfven hafva funnit nyttan deraf, men ändock icke fästat afseende å motionen af det skäl, alt, såsom Utsk. säger, någon bestämd grund icke igen finnes i förslaget, som tillräckligt förvissar ernåendet af de af motionären såsom slutsats d.eraf dragna lyckliga resulta ter.
Må det således tillåtas mig att ännu en gång återkomma till dessa af mig förväntade lyckliga resultater.
De äro: 1:0 minskning i spannmålsproductionen under jordens fördela kt i g a r e användande, hvaraf ovilkorligen skulle följa någon förhöjning i spannmålsprisen, hvilket åter väl behöfdes både för landt m annen och löntagaren; 2:0 ökning af kreaturens antal, hvaraf åkerjorden skulle tilltaga i bördighet; 3:o spridande af penningar t i 11 de orter, som sakna fördelen af när belägen het till stora städel-, hvarest ladugårdsskötsel lättast kan utvidgas, och hvaraf flera sakna bergsbruk och hemta förnämsta delen a f s i n bergning från landtbruket, som i Sverige är i behof af binäringars stöd; 4:o m ö j~ lighet att lägga högre skatt på husbehofsbrännvinshränningen eller alldeles borttaga den, i det man öppnar nya utvägar för jordbrukarn att vända jordens alster i penningar; 5:o att kronoutlagorna bättre utgå från vissa orter, och 6:0 en fördelaktigare liandelsställning med frä inni a n d e folkslag.
På dessa fördelar synes väl Utsk. äfven hafva satt något värde, men icke vidtagit någon åtgärd till deras bringande i verkställighet på den af mig anvisade vägen, under förutsättning af en fördelaktigare verkan utaf den väg.
Utsk. föreslagit, såsom mera bestämd och enkel samt, efter Utsk:s tanka, tillräckligt skyddande; hvarjemte Utsk. slutligen tillagt det skäl, att R.
St. svårligen torde kunna utsträcka beskattningsrätten a de ifrågavar. varum— tiklarna utöfver den tid, som grundlagen utstakat för Pi.
Sits ordinarie sammanträden.
Då det låg i mitt förslag, att tullen småningom skulle höjas, förutsatte jag naturligtvis, att nuvar.
Ständers beskattningsrätt kan sträckas öfver fem ar; men om man någonsin kan hoppas bibehållande af samma system för en längre tid, synes man isynnerhet här höra kunna påräkna det, ty om man genom förslagets verkställighet kan åstadkomma en minskad import af^ 3 millioner, en minskad spaunmålsproduction 5 172 Pen 18 Octobcr. till förhöjning i spannmålsprisen i förening med ett fördelaktigare användande af jorden samt penningars spridande i Jandet och ett närmare samband emellan jordbruket och andra näringar, så synes man för en afsigt af sådan vigt i främsta rummet kunna påräkna kommande Ständers biträde.
Utskjs skal i denna del förfaller således helt och hållet: och hvad förslagets verkställbarhet beträffar, eller Utsk:s inkast, att inga bestämda grunder deri finnas, sorn förvissa om ändamålets ernående, lieböfVer jag blott erinra, att ingen enklare grund kan finnas än den ovedersägliga slutledningen, att om landlmannavarors produetion nu är i lägervall till följd af ett vanpris, som icke ens vedergäller transportkostnaden, måste genom högre pris produetionen uppmuntras.
Det är väl sannt, att priset på hufvudstadens förnödenheter härigenom skulle höjas; men då man vill ett stort ändamål, måste man underkasta sig sådana smärre olägenheter.
Den tull, man i England begagnade under en dylik period, uppgick ända till 60 å 80 proc. afvarans värde.
Detta är således min första anmärkning emot Utsk:s betänk., nemi. att Utsk. kunnat och bort vidtaga åtgärder till Rikets styrka i framtiden, men icke gjort det.
Min andra anmärkning gäller den brist på stabilitet, som finnes i IJtskis förslag.
Jag nyttjar härvid ordet stabilitet och undviker att ingå i frågan om det fria eller prohibitiva systemets företräde; ty min mening är endast, att då Konung och Ständer utfärdat en lag, som dragit capital och specuJation åt ett visst håll, bör åtminstone sådan oföränderlighet deråt gifvas, att speculanten kan beräkna annorlunda, än som en dåre, d. v. s. grunda sina företag på säkra calculer.
Men huru många år fordras icke dertill?
Vill man således uppmuntra speeulationer, måste man vä! medgifva, att tiderymden från den ena riksdagen till den andra dertill icke är tillräcklig, och jag räknar för min del isynnerhet på stabilitet i åtgärderna.
Men såsom exempel vill jag nu nämna, att Utsk. föreslagit tillåtelse till utförsel af tackjern af samma skäl, som Bevilln.Utsk. vid sista riksdagen, d. v. s. för systemets och consequensens skull, under det man rnedgifver, att man i sjelfva verket ej har för afsigt alt tillåta någon utförsel, utan sätter så hög lull, att man anser ingen utförsel kunna äga rum.
I afseende på omvägen att på detta sätt gå tillväga, åberopar jag, hvad Frih.
Boye redan anfört, och finner besynnerligt, att man sålunda vill sätta systemet endast på papperet Titan tillämpning.
Men dernäst förekommer äfven, att den utförseltull af 4 r:dr, som Utsk. föreslagit å tackjern, alldeles icke är mägtig att förekomma export deraf, oberäbnadt hvad som kommer att. olofligen utgå, sedan det icke mera blifver ett brott, om tackjern finnes i fartyg; ty Svenska tack jernet, som är beredt med träkol, har derigenom ett företräde, hvarpå Svenska bruksidkarne ej velat att sätta värde, men väl ulländningen.
Otu Den iS Octo b er. man således bunde vara saker, att den bestämda utförseltullen vore tillräcklig att hindra exporten, skulle det vara mindre att härom saga; men äfven med antagande deraf, att det åsätta nominalbeloppet af lackjernets värde inom lancTet är det rätta, begriper jag icke, huru Utsk. kunnat vara så litet hemma i jerntillverkningen för att icke veta, att en tull af 4 r:dr ej utgör tredjedelen af hvad som erfordras för att hindra utförsel med stor vinst lill Amerika, Frankrike och Tyskland.
Är det i följd af Gustaf I:s författningar, sorn tvungo Svenska bruksidkarne att sjelfva förädla sitt jern, som man nu vidtager sådana åtgärder till förmån för sina rivaler.
Jag beundrar denna stabilitet, ty man måste jemnföra den dag, sorn finnes,'med den, som kommer; men stabiliteten fordrar ej en absolut oföränderlighet.
Jag skulle anse som eit fel, om man nu ville pålägga nya prohibitiva band, sedan man redan öfvergålt lill det motsatta systemet, och jag skulle derföre endast vilja föreslå en fatalietid af fem till tio år vid hvarje ny öfvergång på samma bana.
Man säger mig, att livar och en redan bort väckas af föregående riksdagars discussioner, hvaraf man bort lära sig vänta en tid, då alla band skulle upplösas; och detta är sannt, om man vill fästa sig vid enskilda talares yttranden och icke vid hvad Konung och Ständer beslutat.
Jag tror således, att man icke utan skäl yrkar, att det måtte stadgas någon lid för näringsidkarne att vänja sig vid de förhållanden, hvari man vill intvinga dem.
Men äfven i ett annat för den oeconomiska lagstiftningen vigtigt hänseende anser jag TJtskts förslag 0111 tillåtelse till export af tackjern vara felaktigt, nemi. i afseende på tidpunkten för öfvergången, som icke är särdeles lyckligt vald, då flera upptäckter nyligen skett i jernberedningen, som sannolikt komma att hafva ett stort inflytande på helabruksnäringen.
Äfven om man för öfrigt har i sin magt att fritt bestämma sig för hvilketdera systemet, man vill följa, måste man ålägga sig sjelf att eftertänka, om perioden för antagande af det ena eller det andra är den råtta; och detta har Utsk. icke heller iakttagit.
— Hvad slutligen detaillerna af tulltaxan angår, vill jag inskränka mig till en enda anmärkning.
Utsk. har vid artikeln porcellaine gjort den förändring, att tvenne särskilda stadganden blifvit sammanförda till ett, så att, då platt gods nu har en tull af 2 sk. och kupigt gods af 6 sk., har Utsk. för hegge slagen föreslagit en gemensam tull af 3 sk.
Härvid är nu det förhållandet, att det flata godset leronar den ringaste vinsten, så att om Utsk:s förslag vunne tillämpning, skulle följden blifva den, att den sorten, hvarå vinsten är liten, icke kunde införas i anseende till den ökade tullen derå, men att, tillförseln af den mera lönande sorlen blefve desto större, sedan tullen derå blifvit nedsatt.
Utländningen skulle således förbjudas att införa, hvad som knappt lönar sig alt här fabricera, men *74 Den iS October. uppmuntras alt täfla med den inhemska industrien, der denna är mera lönande.
— Jag anhåller, alt dessa anmärkningar få åtfölja till Utsk. vid återremissen af betänk,, som jag förmodar kommer att beviljas.
Hr Cederschiöld, Pehr Gust.:
Jag utber mig att få framställa några få anmärkningar uti förevar, ämne.
Hvarken min insigt deruti eller tiden medgifva någon utförligare granskning deraf.
Jag vill då först fasta mig vid några i betänk, framställda principer.
Pag. 19 under mom. 2 säger Utsk.: ”att alla råämnen, hvarå erforderlig tillgång inom landet saknas, och hvilka äro föremål för inhemsk förädling, må införas emot låg tullafgift.”
Detta är ganska riktigt; men uti påföljande mom. yttrar Utsk.: ”att sådana råämnen, sorn äro föremål för landets egen production, beläggas med en, relativt till de i föregående punkter omnämnda råämnen, högre införseltull.”
Jag mägtar verkligen icke inse skillnaden emellan dessa båda kategorier.
Uti det förra mom. talas om sådana ämnen, hvarå erforderlig tillgång saknas; uti det sednare talas om sådana, som äro föremål för landets egen pro du clio 11.
Att de i förra punkten afsedda jemväl utgöra ett dylikt föremål antydes i ordet erforderlig, hvaraf följer, att de ifrågavar. ämnena, lill en dei i landet produceras, såsom t. ex. ull.
Deraf produceras visserligen inom landet, fast icke till erforderlig myckenhet.
Ull kan sålunda hänföras under båda kategorierna.
Då man uppgifver allmänna grunder, är det angeläget, att de så skarpt och noga som möjligt begränsas.
Uti tolde punkten står: ”att vid de tillfällen, då eu bättre vara kan förblandas med en sämre af samma slag, eller då icke erforderlig controll står att vinna, det förtullningen svarar mot varan verkliga egenskap af finare eller gröfre, en medeltull ma bestämmas, som skyddar mot införsel af den gröfre varan, och är lämplig för det slag, som beli öfver införskrifvas.”
Jag har vid en föregående riksdag gjort anmärkning vid en sådan princip, och jag upprepar nu, att jag tror det vara lätt att åtkomma en tull, som svarar emot det verkliga värdet, derigenom nemi., att tullen erlägges in natura, då importören, om lian så behagar, kan på auction återköpa tullprocenten; eller ock att hela partiet sättes på auction, då ägaren, om han så vill, kan inropa detsamma samt utgöra tullafgiften, beräknad efter auetionspriset.
Så tillgick åtminstone for några år sedan i Köpenhamn.