Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer då, huruvida det är billigt, att ägare till egendom, som finnes i annans hand, sålunda genom 3:dje man inledes i rättegångar, som tillskynda honom gifven förlust.
Min anhållan om Betänkandets återremitterande får jag derföre förnya.
För min del kan jag ej fatta, att de gjorde anmärkningarne äro grundade på rigtiga skäl, utan endast på origtig tydning af det i LagUtskottets förslag förekommande uttrycket: stämme harij hvilket afser den uppgifne godsägaren , men icke borgenären.
Jag kan ej finna, alt 2:dra momentet af delta förslag bör undergå någon förändring.
Annars skulle det vara tillräckligt för gäldenären att angifva en frånvarande ägare till godset, och derigenom bestämdt tvinga fordringsägaren att blifva den, som måste stämma den uppgifne ägaren.
Detta skulle vara ett det oformligaste stadgande, och det finnes ej nu i vår Lag, icke eller har Utskottet föreslagit något sådant.
Utskottets förslag innehåller: ”Anmäler, vid utmälningstillfället, gäldenä”ren, att godset hörer annan till; varde det ”ock med qvarstad belagdt: borgenären un”derrätte härom den uppgifne ägaren; och Den 3 Februarii e. m. 171 ”stämme han” (ägaren således) ”inom den ”lid ofvan sagd är.”
Det är ju klart, att det är den, hvilken påslår sig vara gödsels ägare, som skall stämma och ikläda sig rättegångskostnaden.
Tydligen synes, att det nya förslaget endast går ut på att förtydliga det gamla Lagstadgandet; och det är äfven så vida bättre, alt här uttryckligen stadgas, att godset bör vid utmätningstillfället med qvarstad beläggas.
För det närvarande är en sådan qvarstadsåtgärd, der den äger rum, mera en följd af häfd, än af bestämdt stadgande i Lag.
Det är visserligen sannt, att detta iakttages på många ställen; men det sker ej alltid.
Enligt LagUtskottets förslag åter är det gifvet, att executorn är skyldig genast med qvarstad belägga det gods, som gäldenären vid utmätningen uppgifver vara annan person tillhörigt; och således innefattar förslagets 2:dra moment också i denna omständighet en förbättring af det gamla.
— Jag vill ej tillerkänna mig, att hafva fullkomligt uppfattat och bedömt Grefve Spens’s något vidlöftiga anmärkningar emot Betänkandet.
Kanske skulle det ej vara onyttigt att återremittera det, för att, sedan frågan derefter kommit till Ståndet tillbaka, kunna fritt företaga granskningen af de olika momenterne i förslaget, till förkastande eller antagande med eller utan ändring.
Men jag anser icke någon förändring deruti nödig, åtminstone tror jag att sådan bör komma Den 3 Febr ua lii e. m. i fråga blott i afseende å det 3:dje momentet.
Jag är, såsom jag nämnt, just icke emot återremiss, men anhåller att, i sådant fall, detta mitt yttrande måtte dervid få åtfölja till Utskottet.
Om jag ej orätt förstått Herr Hjerta, har han yttrat den mening, att, i sådane fall som 2:dra momentet af Utskottets Lagförslag angår, det nu skall bero endast på häfd att få qvarstad å gods, som uppgifves höra annan till.
Det står likväl redan i 7 Cap. 3 §.
UtsökningsBalken, att när tvist yppas om det som undantagas bör, "förvise då-Konungens Befallningshafvande saken till Domaren och "sätte emedlertid godset i qvarstad."
Således grundar det sig på bestämd
Lag, att qvarstad å godset skall äga rum, så snart tvist om dess undantagande uppslår.
Till hvad Grefve Spens sist yttrade vill jag endast tillägga ett svar på Herr Hjertås påstående, "att det är rättvist, att godsägaren skall "stämma, emedan han uppgifvit sig äga god"set.
Jag vill nemligen erinra, att Lagförslaget om godsägarens stämningsskyldighet afser äfven den händelse, att icke ägaren sjelf påstått godset vara sig tillhörigt, utan gäldenären uppgifvit ett sådant förhållande; och sålunda skälle gäldenärs uppgift om godsägaren, tvinga denne, ehuru « Den 3 Fe bni ar i i e. m. iy3 3:dje man, till ntt hörja en kostsam Vättegång, för hvilken han ej kunde få någon ersättning, hvarken för rättegång eller den förlust qvarstaden honom tillskyndat, hvilket är en oformlighet.
För mig synes det vara klart, att den uppgifne godsägaren ej stämmer, om icke godset verkligen är hans.
Äger han ej godset, så är han ej tvungen alt stämma.
I anledning åter af hvad Grefve Spens sednast anfört, vill jag blott nämna, att i vår gamla Lag står endast, att Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande äger att sätta gods i qvarstad när tvist uppstår oin dess undantagande, hvaremot enligt det nya förslaget executorn blifver skyldig att vid utmätningstillfället genast belägga med qvarstad det gods, som gäldenären uppgifver höra annan till; och något sådant finues icke i vår nu gällande
Lag så heslämdt, att det öfverallt lika behandlas.
Jag utbeder mig att få fästa uppmärksamheten derpå, örn icke i Grefve
Spens’s anförande är gjord en väsendtlig skillnad från LagUtskoltets förslag deruti, att qvarstad å gods, som vid utmätningstillfälle finnes hos gäldenären, men af honom uppgifves höra annan till, icke skulle få äga rum förr, än tvist om rättigheten till godset börjat.
Jag tror, lika med Herr Hjerta, att det är för räll - 174 Den 3 Februarii e. m. visan af högsta vigt, att, då vid utmätning gäldenären säger hos honom befintligt gods tillhöra tredje man, qvarstad derå genast lägges, utan ansökning derom hos Konungens Befallningshafvande, emedan i annat fall skulle blifva tillfälle, att under tiden bortskaffa godset.
Jag bestrider dock icke återremiss af Betänkandet, utan instämmer i hvad Herr Hjerta derom yttrat.
Till följd af desse anmärkningar blef, uppå Herr Grefvens och Ordförandens derom gjorde proposition, LagUtskottets ifrågavarande Betänkande till Utskottet återremitteradt.
Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets den 3i sistlidne December under N:o 5 afgifne, samt den 21 sistlidne Januarii på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt förslag till ändring i 26 Cap. 1 §.
ByggningaBalken.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden:
Af den 16 sistlidne Januarii: N:o 34.
Angående Sörforss KronoLaxfiskes Arrendatorers ansökning om eftergift i Taxan för tre år m. m.
Den 3 Februarii e. m. 175 N:o 35.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Mjölnaren Eric Wässells underdåniga ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustafs Stads KronoTullqvarn.
Af den 19 i samma månad: N:o 36.
Öfver väckt motion angående utskylder till Staden Nyköping af LandsliöfdingeResidencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar.
Om fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, som Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit, samt om tillökning deri.
Angående den Förste KammarMusicus Berndt Crusell lillagde pension.
N:o 40.
Om inrättande af en allmän Klubb för alla fyra RiksStåndens Ledamöter.
Af den 24 sistlidne Januarii: N:o 43.
I anledning af väckte motioner om förändring af stadgandet uti Kongl. Placatet den 27 Augusti 1723, angående vilkoren för Bergsbruks anläggande. N:o 44* Rörande ifrågaställd förändring i tiden för lefvereringen af Kronoarrenden.
N:o 45* Angående understöd af allmänna medel för Arvika Köping.
Den 3 Februarii e. m. N:o 46.
I fråga om uppresande af en minnesvård vid Lutzen, der Konung Gustaf II Adolph stupade.
N:o 47- I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå underdåniga ansökningar om nedsättning i arrendet för hemmanen Rörby och Barkarby.
Af den 28 sistlidne Januarii: N:o 49> Angående uppförande af ett KronoMagazin vid Mörby Långa Köping på Öland.
N:o 5o.
Rörande inrättandet af ett Rikets Ständers Archiv.
N:o 5r.
Angående uppförande af ett Lazarettshus på Gottland.
N:o 5a.
Om anslag af allmänna medel till åtskillige Vägars förbättrande, anläggning och underhåll: N:o 53.
Rörande låneänslag till en brobyggnad öfver Tranarps Å. Ifrån Lagutskottet:
Af den 14 sistlidne Januarii: N:o 12.
Öfver väckt motion, att UnderRätts
Utslag i mål, der någon blifvit tilltalad eller dömd för brott, hvarå fästningsstraff med eller utan arbete bör följa, hädanefter må HofRätts pröfning underställas.
N:o Den 3 Februarii e. m. 177 N:o i3.
I anledning af gjord motion om närmare bestämmande af HofRätts pröfningsrätt i underställde brottmål.
Af den 16 sistlidne Januarii: N:o 17.
Öfver väckt fråga om afskaffande af den i och 49 Capitlen MissgerningsBalken föreskrifne urtjufva-ed.
Ifrån Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet:
Af den 17 sistlidne Januarii, N:o 27.
Rörande åtgärders vidtagande tili spridda rote-andelars sammandragande i möjligaste mon.
I anledning af väckt hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnadshjelpens utgörande.
Om en Köpings anläggande i Bohus Läns Skärgård.
N:o 3o. öfver väckte motioner om förändradt fångföringssätt.
Af den 19 sistlidne Januarii: N:o 3i.
Angående väckt fråga om Arbetscommenderingars upphörande m. m. N:o 32.
Om begärd undersökning i afseende på möjlig nedsättning af Skeppsumgälder för Svenska fartyg.
I anledning af gjorde motioner otn Landsfiskals-tjensternes upphörande. 11 H. 12 Den 3 Fe br ua r i i e. ni. N:o 34.
Rörande motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands HussarRegemente niåtte få afsitta, dels alt Generalmönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra mönstringar deremellan, och dels att håde Ryttare och Soldater måtte få beklädas med vadmal.
Om registrering af åtskillige otryckta Riksdagshandlingar.
Rörande ifrågasatt rättighet, att lefverera räntehö och halm in natura för Kongl. HofStallets behof.
Om yrkadt upphörande af NationalBeväringen på Gottland.
Rörande väckt fråga om förbud mot otillåtna Landtmarknader, samt om MilitaireMarknads-vakter och inställande af en Marknad i Borås. N:o 46.
Angående Helsinge Buldans stämplande.
Af den 28 i samma månad: N:o 3g.
I anledning af väckt fråga om upphäfvande af en inom Upsala Län fastställd Byordning.
Angående klagan deröfver, att Bergsmännen inom Nerikes och Westmanlands Bergslager blifvit ålagde vid Masugnarne begagna malmvågar i stället för skoflar, samt att till deras Hyttarbetare ovilkorligen lemna kostpenningar, m. m.
Den 3 Februarii e. m. 179 N:o 4i« I fråga om uppbud lill skallgång och om disposition af Jagtmedlen i Östergöthlands Län. N:o 42> Om yrkad lindring i skjutsningsbesväret vid Ekevirkes forslande.
N:o 43- I anledning af väckt fråga om förklaring och tillägg vid Kongl. Kungörelsen den 17 Mars 1824, rörande ekonomiska besigtningar å Kyrkoherdeboställen, m. m. N:o 44* I anledning af väckt fråga om rättighet för enskilde Jordägare, Byalag och Städers Borgerskap, att, utan hittills brukliga omgångar, anlägga begrafningsplatsen N:o 45.
Om förvaltningen af enskilde Bolags eller Socknars Spannemålsmagaziner.
N:o 47* I anledning af väckt fråga om nya Evangeliiboks-förslagets antagande samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade Bönerne.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan en quart till 10 om aftonen.
Lagerheim. n H. i Bo Den 6 F cbruarii f. ra.
Fredagen den 6 Februari i 1829.
Upplästes en frän Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken till undertecknad RiddarhusSecreterare aflåten skrifvelse af denna dag, deruti Hans Excellence tillkännagifvit sig vara hindrad, att vid Ridderskapets och Adelns sammanträde i dag sig infinna; i följd hvaraf Grefve Brahe, Magnus, såsom äldsta Grefven, log klubban.
Öppnades Herrar Electorers lista till val af en Ledamot i RiddarhusUtskottet efter N:o >33.
Grefve Snoilsky, Nils; Och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 7Q.
Friherre Sjöblad; Fullmäktig Friherre Taube, Carl Ewert.
Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUlskottets under N:o insände förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Riksdagens förlängande på en månad.
Den 6 F e b r u a r i i f. ra.
Upplästes till justering följande:
Utdrag af Protocollet, hållit hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 3 Februarii 182g.
S. D. Sedan hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln motion blifvit väckt angående offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar; och RiddarhusUtskottet, efter erhållen remiss af berörde motion, uti deröfver afgifvit utlåtande, tillstyrkt, att offentlighet vid nämnde öfverläggningar må kunna äga rum, men ansett några andra bestämmelser eller vilkor i afseende å tillåtelsen för främmande personers tillträde såsom åhörare vid dessa öfverläggningar för närvarande icke vara nödige, än sådane, som, enligt 46 §.
RiddarhusOrdningen, lämpligen tillhörde Ridderskapets och Adelns OrdningsStadga, hvaraf följde, att RiddarhusUtskottet funnit något stadgande, i afseende å offentligheten, icke böra i RiddarhusOrdningen intagas; samt Herr Grefve Brahe, Magnus, såsom Ridderskapets och Adelns för tillfället varande Ordförande förklarat, att enär frågan om offentlighet vid Ståndets öfverläggningar efter Herr Grefvens omdöme åsyftade uti 17 och 18 §§.
RiddarhusOrdningen, ändringar och tillägg, hvilka icke kunde på annat än det i 5i §.
RiddarhusOrdningen stadgade sätt, lagligen i8i Den 6 Februari i f, m. tillvägabringas; och den uti 23 §.
Riksdagsordningen omförmälte af nuvarande LandtMarskalk inför Kbngl.
Maj:t aflagde LandtMarskalksEd, hvilken enligt samma §. äfven gällde för Herr Grefven och Ordföranden, som företrädde LandtMarskalkens ställe, innehöll bland annat, att Ordföranden borde ställa sig till ovilkorlig efterlefnad den antagne RiddarliusOrdningen, samt 45 §.
Riksdagsordningen stadgade att RiksStåndens Ordförande icke ägde att föreslå något annat, än hvad som fordrades till verkställighet af det Grundlagarne, RiddarhusOrdningen eller Ståndens Ordningar och Beslut föreskrifva; Herr Grefven och Ordföranden, som fann, att, i händelse offentligheten skulle af Ridderskapet och Adeln medgifvas, ett stadgande derom ovilkorligen borde i RiddarliusOrdningen inlagas, följaktligen på grund af 23 och 45 §§.
Riksdagsordningen, samt i<7 och 18 §§.
RiddarliusOrdningen, ansett sig icke kunna meddela den af flere Ledamöter begärde propositionen, att offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar måtte äga rum, under förbehåll att, efter särskild pröfning, få framdeles bestämma sättet och verkställigheten af berörde offentlighet; men en slik proposition likväl blifvit af Ridderskapet och Adeln yrkad; så förklarade Herr Grefven och Ordföranden, jemlikt 55 §.
Riksdagsordningen, öfverläggningen hvilande; och blef frågan förvisad till Constitutions - Den 6 Februarii f. m. iSS Utskottet, sorn borde, inom åtta dagar efter deraf erhållen del, öfver densammas stridighet eller enlighet med Grundlagen sig utlåta.
Herr Ribbing> Arvid:
Rädd att i någon den ringaste man öka den vidlyftighet, hvarmed detta ämne under förflutne och närvarande
Riksmöte blifvit behandladt, skulle jag iakttagit tystnad, om någon af dem, hvilka härtaladt, yttrat eller närmat sig en åsigt af saken, som jag tror vara den enda rätta.
Vid förra Riksdagen, då man fordrade mitt ringa biträde till stiftande af en Lag för publiciteten, tillkännagaf jag denna min mening uti ett särskildt yttrande vid LagUtskottets Betänkande.
Den var och är ännu: att frågan är af Grundlags-natur.
Här från detta rum får jag nu, enligt 58 §.
Riksdagsordningen yttra sådant ansvarsfritt, som icke utan ansvar offentligen får framställas.
Ett ansvarsfullt uttryck, en brottslig deliberation får med Ståndets bifall utur protocollerne uteslutas, och jag är derföre icke underkastad allmän
Lag eller allman Domstol, emedan det beter i Riksdagsordningen 78 §: ”Ej må Riksdagsman nå”gon tid kunna under tilltal ställas för dess ”yttranden uti RiksSlånden, ulan att sådant, ”genom uttryckligt beslut af fem sjettede”lar af hans Stånd lillåtes.” — Jag frågar nu: 184 Den 6 Februari i ('. ra. om, å en sida af rummet, en dörr för publiken öppnas, slår då min rättighet qvar, att här offentligen yttra, det som jag inom slutet
Stånd eljest ansvarsfritt kunnat få framställa?
Om t. ex. jag uppgifver ett missbruk, som väl är kändt, men ej lagligen kan bevisas, så är jag brottslig, det säger Sveriges Lagbok.
Och efter den drages således Riksdagsmannen, sedan offentligheten blifvit införd, till ansvar inför Domstol; och Grundlags-§:n, att detta ej får ske utom fem sjettedelar af Ståndets uttryckligen beslutade medgifvande, är i och med detsamma förbi.
Vill man låta honom stå qvar för att emotbrytas; vill man hafva bort honom och in publiciteten, hvarföre då icke följa Grundlaglige vägar?
Opinionen i sjelfva saken bör icke ens stadgas, förrän denna sak blifver rätteligen frambafd.
Och efter de grundsatser jag framställt, får den icke ens här nu yttras; men det må mig dock tillåtas, att nu likna publiciteten vid ett olycksbarn, hvilkens fall man på förhand bereder.
Ärlighet varar dock längst.
Ville man hafva henne, så skulle man begära henne på rätt väg.
Ville man det icke, så skulle man ock öppet motsäga hennes införande, och icke snärjande släppa henne in på en sidoväg.
Jag menar i RiddarhusOrdningen.
Då vore det i sanning mindre Grundlagsvidrigt, att tyst medgifva publiciteten, hvarunder hvilken Riksdagsman som hälst ägde att, genom på - Den 6 Febr ua rii f. m. i85 yrkande att iakttaga Grundlagen, utesluta henne från Ståndets Samlingsrum.
Så lärer ock tillgå i England.
Hennes eget uppförande komrae då att bestämma hennes öde, liksom nu det tyst medgifna offentliggörandet i tryck af våra förhandlingar drabbar Tidningsutgifvare!!, om t. ex. han anför något ansvarigt, som sedan kan komma att icke i Protocollerne återfinnas.
Emedlertid synes mig att de, som önska publiciteten, icke borde gifva till skäl emot sig att hafva sökt den på orätt väg; och de, som icke vilja hafva henne, ej eller borde lemna henne ett misstänkt bifall.
Den Lag man stiftar på ett laglöst sätt, retar sjelf till öfverträdelse!' och motverkar all Lags ändamål— laglydnad; och ett blindt nit förutsätter brist på upplysning eller god vilja; och visar mera en barnslig önskan än mognad att emottaga denna önskans uppfyllelse.
Friherre Anckarswärd_, Carl Henrik:
Jag hemställer, huruvida någon discussion om sättet att antaga publiciteten nu kan vara i fråga.
Jag tror, att för närvarande något annat icke kan komma i fråga, än huruvida ProtocollsUtdraget rätteligen uppfattat den proposition, som Herr Grefven och Ordföranden vägrat att till Ridderskapet och Adeln framställa, och i hvilken jag icke kunde finna, att det på något sätt ingår, 186 Dan 6 Februari i f. jn. huru publiciteten skail tillvägabringas, utan endast huruvida Ridderskapet och Adelil önskar proposition derå eller icke.
Jag anhåller derföre, att Herr RiddarhusSecreteraren behagade ännu en gång uppläsa den del af ProtocollsUtdraget, hvaröfver egentligen ConstitutionsUtskottets yttrande kommer att begäras.
I anledning häraf upplästes å nyo sednare delen af ifrågavarande ProtocollsUtdrag.
Friherre Sparre, Sixten:
Jag är af den tro, att Herr Ribbing haft fullkomlig rätt, att här afgifva sitt yttrande, äfvensom att det bör få åtfölja frågan till ConstitutionsUtskottet; och jag begagnar detta tillfälle, att nämna, det jag betraktar detta ämne ur samma synpunkt sorn han, nemligen: att frågan öm publiciteten är en Grundlagsfråga, och hade bordt såsom sådan behandlas.
Herr Ribbing:
Som jag visserligen icke är nog förmäten, att tro, det min tanka skall kunna inverka på ConstitutionsUtskottets upplysta bepröfvande, får jag vördsamt underställa Herr Grefvens och Ordförandens samt Ridderskapets och Adelns godtycke huruvida den må få åtfölja ProtocollsUtdraget, eller icke; nöjd för egen del, att, i annat fall, få den såsom min enskilta reservation i Prctocollet upptagen.
Den 6 Fe br uar ii f. m. 187 Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Lika med Friherre Anckarswärd tror jag, att enda föremålet för denna öfverläggning är justeringen af det ProtocollsUtdrag, som kommer att afgå till ConstitutionsUtskottet, och jag hemställer, om det är med någon form förenligt, att jemte detta ProtocollsUtdrag, som angår en vägrad proposition, remittera en Ledamots serskildta tanka, hvilken omfattar hela ämnet, i afseende på frågan om dess Grundlags-natur.
Som Herr Ribbing likväl sjelf hemställt, att dess tanka må såsom hans reservation anses, hemställer äfven jag, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga medgifva detta.
Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till godkännande af ofvanberörde ProtocollsUtdrag, hvilken proposition med Ja besvarades.
Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att Herr Ribbings nyss afgifne yttrande komme endast, såsom dess enskilta reservation, att i Protocollet upptagas.
Justerades 5 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 3 dennes e. m. fattade beslut. 188 Den 6 Februari i f. ro. Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, att PieniProtocollet för den 28 November f. ru. sistlidet år, nu komme att inför Ridderskapet och Adeln justeras.
Herr Hjerta , Gustaf: Jag underställer Herr Grefven och Ordföranden, om icke
Protocollernes justering hädanefter kunde komma att företagas i serskildta Plena; ty annars tror jag, att, då redan finnas ojusterade Protocoller för två a tre månader, justeringarne ensamme skola så borttaga tiden, att vi komma att blifva vida efter de öfrige Stånden med målens afgörande; hvarigenom en Ledamot af Ridderskapet och Adeln slutligen kunde blifva blottställd, serdeles vid återremisser, derföre att hans tanka icke hunne till Utskottets kännedom, förr, än Utskottet redan handlagt saken.
På denna grund får jag vördsamt anhålla, att vi nu måtte få skrida till de mål, hvilka finnas på föredragnings-listan.
Grefve Frölich, David, förenade sig med Herr Hjerta; dock med det tillägg, såsom Grefvens enskildta önskan, att justeringen af Protocollet för den 28 sistlidne November f. ra. måtte nu företagas.
Herr Ribbing, Arvid:
Jag anhåller att, för samma ändamål som Herr Hjerta omnämnt, få med hans förena den önskan, att vi måtte erhålla Plena något tätare eller längre.
De öfriga Stånden gå eljest fram - Den 6 Februarii f. m. om oss, och här ligga för närvarande frågor på hordet, sorn jag bestämdt känner redan hos BondeSlåndet äro afgjorde.
Grefve Horn, Claes Fredrikj förenade sig med Herr Ribbing.
Hvarefter upplästes till justering och godkändes PleniProtocollet för den 28 November f. m. Grefve Frölich: Sedan Protocollet för den 28 sistlidne November f. m., hvaruti frågan om RiddarhusOrdningen förekom, nu är justeradt, får, jemlikt föreskriften i 29 §.
Riksdagsordningen, jag anmäla, att det är anledning till anmärkning emot Qontrasignanten af 1823 års Riddarhusordning Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, hvarom remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarue skola uppgifvas.
Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att berörde anledning till anmärkning lomme, jemlikt föreskriften i 29 §.
Riksdagsordningen , att, jemte ProtocollsUtdrag derom till ConstitutionsUtskottet öfverlemnas.
Jag anhåller, att härtill få lägga den begäran, att ett ProtocollsUtdrag innefattande hela den nu justerade discussionen, mätte få åtfölja remissen. jgo Den 6 Februarii f. m.
Herr Grefven och Ordföranden erindrade, att som 29 §.
Riksdagsordningen i bestämda ordalag föreskref det sätt, på hvilket anledningar till anmärkningar skola framställas, ansåg Herr Grefven och Ordföranden sig icke kunna meddela proposition derå, att den hos Ridderskapet och Adelil, i afseende å RiddarhusOrdningen, förefallne discussion, skulle, till följd af Ståndets beslut, åtfölja remissen af Grefve Frölichs anmärkning till ConstitutionsUtskottet; Grefve Frölich likväl obetaget, att enskildt erhålla afskrift af ifrågavarande discussion, för att deraf göra det bruk honom godt syntes.
Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel:
Då Herr Grefve Frölich redan genom trycket låtit till Allmänhetens kunskap komma att han, sedan Protocollet hos Ridderskapet och Adeln för den 28 November 1828 Idifvit justeradt, ämnade hos ConstitutionsUtskottet väcka åtal emot Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, och derjemte låtit trycka de anledningar, hvilka han (mutatis mutandis) ärnade att för sådant ändamål till nämnde Utskott uppgifva, så anhåller jag att till Protocollet få yttra, att jag anser ett sådant förfarande strida om ej mot ordalydelsen, åtminstone helt och hållet mot andan och meningen af Riksdagsordningens 29 §. 2 mom.