Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer gillas, dä fä inkomma med serskilt Betänkande, angäende organisationen af den för dessa inrättningar tillförordnade
Dircction, betz styrelse, förwaltning, redowisning, m. m.
Men dä Utskottet finner icke allenast, att Allmänna Magazins-inrätiningen hittills dragit dest största inkomst af de med den samma förenade KronoBrännerierne, och att
Riket i betz nu warande swärn belägenhet i anseende till sitt Drätsclwerk ej förmär att lemna nya och i förhällande till bchofwet nödige förskott till Sädens inköp, m. m,, utan ock, sä wida Bränwins-bränningen uti Rikets största Städer skulle ät dem sjelfum uplätas, wore deraf en nästan oundtvikelig följd, att corporationer kunde styra Allmänna SädeS - Z94 Den 14 September.
Sädes- och Bränwinsprisen uti hela Riket, och atk Allmänna Magazincrne, som i brist af tillgängar saknade all utwäg att omsätta sitt Lager, mäste »vidkännas sä stora förluster genom förlegad och skämd Span, nemäl, att de, sä snart nägre päföljandc goda är infillo , nbdwändigt skulle gä omkull och ändamälet med deras inrättning förfelas; sä fär Utskottet hemställa, om icke Bränwins-bränningen uti Stockholm och Götheborg , samt äfwen, sedan tiden för det ingängna arrendet till ända lupit, uti Carlscrona, hwaräst för E>rllogs-Flottans behof mycket Bränwin -rfordras, mätte hädanefter för Allmänna Magazins - DirectioncnS räk, ning och under betz styrelse förrättas.
De ytterligare skäl, som werkat detta tillstyrkande, fär Utskottet här nedanföre anföra, men will j förhand nämna, att denna Bränningsrättighet, bibehällcn i Allmänna Magajins-Oirectionens hand, har efter Utskottets tanka förlorat sin egenskap af Monopolium, och är sälcdeS icke stridande emot den nyligen antagna Regerings, Formens 6o §.
Denna grundlag, sä wäl som alla goda Lagar, är byggd pä ben oswikliga satts, att allmänt wäl är högsta
Lag, och dä wid denna fräga walet blott ligger emellan hwilketdera som är bättre, antingen om Allmänna Sädes - och Bränwinspriserne skola styras af en Allmän Inrättning, hwilken stär under Konungens styrelse, och för sin förwaltning bör wara skyldig Riksens Ständer redo och räkning, eller af enskilte oberoende, och sälcdes ingen redowisning skyldige corporationcr; sä hyser Utskottet den säkra Lfwertygelse, att den anförde Z icke kan för denna allmänt nyttiga anstalt lägga nägot hinder i wägen.
Städerne Stockholm, Götheborg och Carlscrona , i synnerhet de bägge förstnämnde, äro i afseende pä denna fräga, lika som i de fläste andre Ekonomiska - Den 14 September. 395 ska fall cj att jämföra med Rikets öfrige Städer, e, medan de förres Inbyggare endast äro sysselsatte med Stadsmanna-näring, den till desse Städer hörande Jord, är till större delen bebyggd eller ock anwänd till plantagcr.
Ingen Skog, intet Äkcrbruk, ingen Boskapsskötsel utgör deras näringsfäng, dä twärtom ettdera, eller alla desse ingä j de mindre Städernas yrken.
I be förra, hwilka ej befatta sig med Produelion af Spannemäl, är sälcdcs fräga, om Spanncmälens förädling till Bränncwin, ett främmande ämne, men deremot uti de mindre, hwars Jnncwänare säsom ägare af Jord äfwcn böra betragtas som Landtbrukare , k'n denna fbrädlings-rätt anses förenad med deras Landlmanna yrken.
DS enligt denna principe hwarken Stockholm och Götheborg eller Carlscrona kunna anses äga nägon stags naturlig rättighet till Bränwins-bränning, bör det än mindre kallas ett orättwist bcröfwandc af rättigheter lika med andre Rikets Städer, om de sörre ej fä sjelfwa anstalta om Bränwins-bräiiningcn.
Den kan uti ingen af desse Städer förrättas af enskilt» hushäll, emedan upköp af Spannemäl i mindre partie, bränslets anskaffande och inrättningen af käril m. m. skulle oändeligen stegra det sälunda - tilwcrkade Bränwinet, i synnerhet som i desse Städer fä Jnnewänare hafwa kreatur hwilka kunde förtära dranken.
Bränningsrättcn mäste säledes nödwändigt uplätas ät flere eller färre personer inom Staden, af dylika uplätandcn hafwa sällan Stadsboerne kjelfwe haft nägon fördel.
Städerne Söderköpings och Linköpings till Wällofl. Borgare, Ständet ingifne Memorlaler innehälla klagomäl deremot, och erfarenheten bewisar samma förhällande - 396
Den 14 September. lande i flere Städer, där de blifwit gjorde.
Städer, nas Castor kunna icke eller genom bestå Conkrahentcrs tilstott fä nägon särdeles winst; ty att hälla Kronan skadeslös, blir wäl en sä betydlig punct, att föga^mer kan af dem begäras.
Men af destc Conlrahcntcr, som fä stg updragit att hälla Bränwin till sä stora och folkrika Städe's behof, hwarest ätgängen för Götheborg och Stockholm lär tilsammans utgöra en och en half million kannor Bränwin, skola oundwikcligcn up, stä enskilte korporation»-.
Och deste corporationrr fä i och med detsamma eller förskaffa sig framdeles genom styrkan af ett samband den öfwcrwigt, att de medelst 1 tid anlagde och wäl uttänkte speculationer, samt Span, nemälens upköp Inrikes eller ä Utrikes ort till lägt pris, innan korrt skulle kunna styra allmänna Bränwins-prisen och med detsamma Spannemälcns.
Genom en dylik inrättning kunde, enligt Utskottets tanka, ej allenast Landets wäl, utan äfwen deras, som äro Inbyggare i nämnde Städer, äfwentyras under nägre fä knffiltas förmodeligen blott pä winningslystnad riktade speculationer.
Hwab Bryggarc-Embeteks!
Stockholm öfwer, klagade lidande angär, finner Utskottet lika med wällofl.
Borgare Ständcts Bcswärs - Utstött det samma wara ett aldeles enskildt ärende, som aldeles icke hörer till Utskottets ätgjärd, äfwensom den af Götheborg rrhällna Kongl, försäkran och Linköpings samt öfriga Städernas anmälanden.
Beträffande äter frägan: om en allmän Brän, wins-brännings - frihet pä Landet och uti de mindre Städerna, sä anser Utskottet det uti ett wäl inrättadk samhälle böra wara en gällande regel, att hwar och rn medlem deraf, som producerar nägot, mä till sin nytta Den 14 September.
397 nytta och efter sikt egit behag fritt fä förädla, fbrwandla, sdra och afsätta dessa sina productcr, sä framt icke det allmänna eller hela samfundet deraf skulle lida.
Och dä en allmän hungersnöd, brist eller obillig stegring pä säd, efter Utskottets öfwertygelse är förekommit genom wäl inrättade och utwidgade magaziner, har Utskottet wclat föreflä. 1:0
Att en fri BränwknS-bränning pä hwad Lrstid som hälst, mä allmänt tillätas, sä för Husägare i Städerna som för Hemmansbrukare och större skatt» »agde lägenheter eller utjordar pä Landet, dock attpan» ncrymden mä förblifwa hädanefter enligt Kongl. Förordningen af den is Juni! 1800, men med den än» bring, att ingea panna i Städerna, likasom pä Landet mä blifwa af större rymd, än högst 90 kannor, men nägra kannors öfwermäl dcrutöfwer mä ej anser eller kunna ätalas som brott.
Och bör det wara ägaren tillätet att pä sin BränwinS - redskap hafwa den skapnad och form, som honom förmonligast spneS. 2:0 Att Bränwln mä fritt och obehindradt öfwer allt Inrikes, med tillwerkarens forsedel, föras; dock att derföre wänlig Tull erlägges i den Stad där LandtTull finnes. ' z:o Att Bränwins-fbrsälgning af tillverkaren ej fär ske till mindre qvantum än cn kanna; sä wida han icke erhällit serskild Krögeri-rättighet, men i öfrigt med samma frihet som nu.
Hwaremot till ökande af Kronans inkomster, Magistraterne i Städerne och ärliga Taxerings-Comminöcrne ä Landet, mä äga, att pä förut utsatt afständ frän Kpekor och Gästgifwerier tilläta - L98 Den 14 September. täta wipa mknuteringS-ställen hwilka i behörig ordning böra Taxeras. 4:0
Att all kontroll wid Bränwins-tilwerkning eller fbrsälgning af Fiscalcr och Krono-Betjente mä uphöra, men att för alla förbrytelser emot den föreskrifva pannerpmden eller wid försälgningen i minut, plikten och redskapen bör blifwa angifwarcns ensak. 5:0
Att ifrän benna allmänna BränningS-frihek undantagas, Städcrne, Stockholm, Götheborg och Carlscrona, äfwensom, att icke nägot Bränwin mä derifrän, utom frän Götheborg till Sillfiskcrierna i Bohus-Läns Skjärgärd, fä förpassas ät Landet eller till de mindre Städerne, men wäl till nämnde Städer fä införas.
Utskottet, som instämmer med hwad i alla Menwrialerne innefattas, om omöjligheten att handhafwa förbud och skadclighcten af de samma pä Allmänhetens Moralite, har äfwen dcrpä grundat sitt yrkande af en oinskränkt frihet.
Och dä Utskottet tror, att hwar och en hushällar bäst för stg, är Utskottet äfwen dfwcrkygadt, akt förmedelst denna frihet, den derigenom upkomne tilgäng pä Bränncwin just bör sätta de bästa skrankor för stor-brännaren; men enär Utskottet tillstyrkt, att hwar och en mä fä nyttja den mäst förmonlliga skapnad pä redskap, har Utskottet trott det wara nyttigt att pannerpmden inskränkcs till nägot wihk kan« mtal, emedan annars hwar och en som ägde förmi, genhet och egennytta dertill kunde anställa en sä stor tillverkning, att han derigenom worc i ständ att undersälja alla andra och ästaokomma ett sädant ondt, som om corpvrationcr nänmdt är.
Att Utskottet yrkat, Den 14 September.. 399 kat, dek B"änwin mä fritt föras och afykkras äfwen till de Städer, där Krono--Bränneriet blifwit fbrestag» ne, bcwisar sä mycket mer, att Utskottet ej anser denna sednare inrättning säsom ett Monopolium, utan säsom rn Economisk anstalt i sammanhang med Magazinsinrättningen och för betz deständ.
Utskottet har tillstyrkt krogar icke utan öfwerwägande.
Utskottet wet hwad swära följder för seder och hälsa, som ett öfwer» drifwit nyttjande af Bränwin medför; men det är äf» »ren kändt, att oagtadt alla förbud emot minutering, den likwäl ä de flesta ställen wid Landswägarne utöfweis, utan att Kronan deraf har nägon winst: och fastän Utskottet i allmänhet anser Bränwin för en nöd, wändighets-wahra i detta Land, är det endast pä krogar en öfwcrflöds.wahra, som med allt skäl bör särskilt bidraga till Statens förmohn och inkomster.
Utskottets hemställan att angifwaren bör fä bchälla plikten och redskapen i händelse af beslag, är föranledt af den erfarenhet, att detta wcrkar kraftigare än andre utwägar.
I anseende till Lcdamöterncs af Hedcrwärda Bonde,Ständct klagan öfwer ojämnhet i Taxeringen för Husbehofsbränning, önskar Utskottet, som ansett sig icke tilständigt att benna fräga uptaga, det Riksens Högloft.
StänderS BcwillningS»Utskott kunde anmodaatt sä fördela denna afgift, att den för de swagare och mindre hemmantal, som endast fbrmä hälla smä pannor, mätte i mohn deraf nedsättas och i stället pä Hemman med större pannerpmd upflyttas.
Hwilket allt, jemte flere Ledamöters under öfwcrläggningen af denna fräga deruti yttrade serskilt» tankar, till Riksens högloft.
StänderS egen granskning wbrdsammcligcn öfwerlännäs, anhällanbes Utskottet, at om de grunder, somt detta betänkande upgifwas, skulle - 400 Den 14 September. le af Riksens Ständer gillas och antagas, sedermera fä aflemna ett projekt till en allmän Författning i detta ämne.
Stockholm den zorde Augusti 1809.
Prcste-Stän» Adclns wägnar, dets wägnar, Zob. 6.
Oxenstgsrna. kl^n.
LtLLneli^s.
Pä Wällofl. Borgare-Stän- Pä Hederwärda Bondedets wägnar, Ständcts wägnar, 0. Lckiönberr. kekr. vnnielslon. k. is. Kletxel.
LadcS pä kordct jemte följande bilagor:
Transumk af Protokollet hällek hos Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswärs - och Ekonomie-Utskott in kleno d. Zo Augusti 1809.
Dä nu till granskning skulle företagas det projekt till Betänkande, som Utskottets Beredning lätit författa i anledning af de flere ifrän samteligc Respektive RiksStänden till Utskottet remitterade Mmiorjalcr och Hand, lingar, angäendc Bränwins-brännings-räitighetcn i Riket och den dermed gemenskap ägande frägan om en allmän Magajins-inrättning; sä begärde ätskillige af Utffottets Herrar Ledamöter att dessförinnan fä till Pro« Den 14 September. 401.
Protokollet afgifwa deras uti ämnet fattade särskilt» meningar, hwilket bifölls och yttrade stg dc§e Ledamöter i nedan upptagne ordning: Herr Prosten bflvvin uppläste följande: ödmjukt anförande:
Dä nu Högloflig!
Utskottet sytzclsättcs
Med stut» l!gt afgörande uti den genom flere inkomna Memorialer wäckte frägan om Spannemäls - Magazins - In» rättningenS bibchällandc och upphjelpandc, den dermed förenade Krono-Bränneri-Jnrättningen, och om Hus» behofs-Bränwins-bränningen i allmänhet, torde mig til» lätaS härtrid fä ödmjukast pktra mina tankar.
Hhglofl.
Utskottets Beredning har uti sttt af» Kifna Betänkande, sä fullständigt dekaillcrat detze äm» nen, och med sä gällande skäl styrkt stna tankar, att intet tyckes härwid kunna tilläggas.
Men ehuru jag med öfrige har orsak respektera den möda härwid bltf» wit anwänd, torde mig tillätas göra ttägon.erinran, 1 fall Högloft.
Utskottet skulle finna den anmärkningSwärd.
Jag kan e) föreställa mig att nägon af Ne» spective Utskottet skulle wid ett noga och opartiskt ef» terstnnande bestrida Allmänna Magazins - och äfwm Krono-Bränneri-Jnrättningen uti de nämde Städer, Stockholm, Götheborg och Carlscrona, dä de för all» mänt wäl äro sä högst nyttiga och nbdwändiga, bäde att underhälla Spannemäls-pnsen och förekomna hungersnöd.
Men wid en fri och allmän Bränwins-brätt» ning, torde jag fä göra en erinran: skall BränwittS» bränningen kallas fri och allmän, bör ingen underläkt, Tredje Band.
S2, S3. ak 402 Den 14 September. af hwad ständ och yrke dm wara mä, kunna ukestutaS» utan hwar och en, som ästundar, anmäler sig och skattar» dör dertill hofwa rättighet.
Alla utskylder till Kronan, ärv för att underhälla Staten, de wä sä namn af B^änwinsskatt eller annat.
Ju flere som bidraga, ju bättre afhjelpcs Kronans behof.
Jag kan ock icke fima, hwarföre icke uti en Fri Stat, hwar och cn s''i undcrsätare ej skulle fä äga rätt, pä hwad sätt son, hälst, att rcdligen >bka sin förkofran.
Undersätens winst är Statens winst.
Säledes bör ju Brän« wins-bränningen och fö'sälgningen kunna wara fri öfwer heta Riket för alla Medborgare alla Årstider, u, ton skillnad emellan Stads- och Landtboer, emot en witz afpatzad ärlig afgift till Kronan och intet annat undantag, än att pannerymdcn, som efter förra Författningar är afpatzad efter skatten, ej mä öfwcrstiga yo kannor, och inga co^porationer eller stora Bränne i-Jnrättningar tillätas, fbrsälgningen, lika fri för Stad och Land, att till hwarandra afyttra denna wara ; dock icke under en kanna, af andra än dem, som ätagit stg minuteringcn, och derföre särskilt böra skatta till Kronan.
Härigenom fär Kronan inkomster af Handtwä^kare, Mjölnare, Torpare, Soldater, Dragoner, B nksägare, sä wäl som af Posscsstonaker, Bönder och andre Jordbrukare.
Dä inga corporatiouer tillätas, inga stora Bränneri - Inrättningar, mer än Kronans i de t>c nämnde Städer, och ingen Bränwinspanna större än yo ka> nor, kan jag ej finna , Hwa-ken att Sädksprisema skadaS eller Monopol'er befordras ; men K onanS inkomster ök's Och hwarföre skola witze Medborgare utestängas frän cn Hibet, som andra sä beaaana, och tom r'kännes ny'tia bäde för Kronans Inkomster och för Undcrsätarcs husliga för mo ner.
Ver; Den 14 September. 40Z Dea hufwud, princip? att Bränwitts-bränningen är en Spanmäls-förädluig och endast bör tillhöra Jordbrukaren, bewisar ftraxt, att Torparen, Soldaten och alla som bruka Jord, ehuru deras Torp ej äro annorlunda skattlagdt, än att de betala ärligen Äbo-afgift böra äfwcn fä bränna och skatta, tp de hafwa ock kreatur, för bwilkaS underhällande de ofta längt bättre än Possessionaten och Bonden behöfwa bränna, och genom flera kreaturs framfödande kan alltid Jordbruket förbättras till Jordägarens förmän.
Den inwändning möte', att de ej hafwa egen Jord, (ehuru ganska manga hafwaförpantadeoskattlagdeTorp) och böra derföre icke utan med Jordägarens särskilta tillständ, som skattar för garden, kunna fä bränna.
Men kan nägon sädan Husbonde, pä sädant sätt tilläta sin Torpare bränna, utan att äsamka sig den billiga mitztankan af egennytta, att han för witz betalning af sin Torpare till hjelp att betala Bränwinsr skatten för gärden, hwilkcn betalning han höjer efter behag, för att sjelf bli skattfri, och derigenom undangär Kronan en inkomst, den han under sin ägande rätt behäller, kanske under namn af wedpenningar r kunde intet Torparen, der han fär weden af Husbonden, genom dagswerke eller pä annat sätt godtgöra för den lilla wcd som kan ätgä, eller staffa sig sjelf tved härtill, dä pä mänga ställen Torpare mäste staffa sig sjelfwe wed.
Husbonden kan intet stäppa till mera än wed.
Säd, redskap, allt öfrigt mäste Torparen och Soldaten sjelf staffa sig.
Oetzutom burit mänga andra Embetsman stola icke uteslutas, blott för det de icke hafwa Jordbruk.
Huru mänga Capcllaner, Länsmän, Krono - Bckjenter, Under - Officerare, Officerare och Civile Embeismäa finnas icke i Riket, som ej äga Boställen eller hafwa Jordbruk.
Skola desse wara stängde frän en frihet, som man kallar all - 404 Den 14 September. allmän, och som sä märkcligen ökar Kronans inkomster?
Om desse finna bättre fin räkning att köpa Dränwin, än sjetfwe bränna, upphör en sädan bränning af fig sjelf; men desse hakwa ock kreatur att underhälla » och äro i behof af denna wahra.
Utom detta gifwas mänga Bruk, mänga Qwarn-ägare och Mölnare, som icke hafwa Jordbruk.
Skall Kronan derföre af dem förlora sin inkomst, och de ej aga frihet bränna?
B ukSrörclscn fordrar nödwändigt denna wahran, och Mölnaren mä ju äga rätt förädla fin Säd, sä wäl som Jordbrukaren.
Ett Bruk eller Factorie, som har wänga Arbetare, Smeder, Kohlare re.; men kanske blott 4 dels mantal Jord, skall det dä blott skatta för denna lilla Jord och bränna iner än mänga hela Hemman ?
Disse Bruks- och Qwarnegare böra som fria undersätare äga rättighet bränna och skatta i den mohn de äro skattlagdt efter Hemmansränta , esser som de äga rösträtt wid Prästwahl, där Härdar, Hamrar, Masugnar, Qwarnar ha ett wisst hemmantal och tyckas derefter böra fä bränna och skatta.
Jag ser ock ingen förlust, utan twärtom en winst för Kronan, om alla Städers Jnwänare, äfwen !
Stockholm, Götheborg och Carlscrona, äga frihet bränna till sitt behof, dä blott inga korporationer eller enssiltas stora Bränneri-Jnrättningar tillära-.
Finna Stadsboer bättre uträkning wid att köpa Bränwin, dä den wahran blir sä fri, att alla kunna bränna och sälja; sä upphör den af fig sjelf, utan att skada Krono - Brännericrna eller förhöja priserna pä Sädén. Och hwad widkomrr Kroginrättningar, är rättwist, att de betala ärlig afgift till Kronan; men för sedligheten böra de, dct sparsamaste som ske kan, tillä. taS , att ofdrständet ej mä förstöra egendomen, eller wanarten sedligheten.
Och att 1786 ärS RikSdagSBesluk» som förbjuder alla Krogar och Bränwint Minu - Den 14 September. 405 Minuteringsställcn närmare Kyrkor pä landet än 4 mil ej mä glömmas utan efterföljas.
I synnerhet bör Tränwinsfbrsälgning inställas pä Helgedagar, dä wäng» der af menniffor, frie frän manligt arbete, tillbringa sin tid pä Krogarne, hwarigenom ungdom och tjenstefolk alldeles borrtskämmas och förderfwas.
Säledes förenar jag mig gerna med de wärda Ledamöter af Utskottet, som tillstyrkt Magajins - Inrättningens utvidgande, Krono-Bränncrierncs bibchällande i Stockholm, Götheborg och Carlscrona: för Städer och Landet lika frihet, dä de anmäla sig och skatta; men med uteslutande af alla Bräntvins-Fiscaler och Uppsyning-- män; utan hwar och en mä angifwa den, som bränner utan att skatta, och den som nyttjar större BräntvinSpanna , än 90 kannor eller anlägger större Bränneri, Inrättningar , dä Angifvare» mä ätnjuta ensam sin Dcflagare-andcl.
— För öfrigt tyckes för hwar och en undersäte, af hvad Ständ och villkor, som anmäler sig till skatt, bör denna frihet ej vägra-, dä alla de, som ej äro Jordägare eller Hemmansbrukare, kunna vid Mantalsskrifningarne läta anteckna sig för att vid päföljande Taxering blifva skattlagdt efter hvars och enS omständigheter, till en witz ärlig afgift till Kronan.
Utskottet finna nägon af desse anmärkningar förtjena betz uppmärksamhet, torde den billigas, i annat fall torde de fä ätfölja Högloft.
Utskottets Betänkande till Respective StändenS granskning och utlätande. luivm. Herr 4vS Den 14 September.
Herr Professoren Doctor kaxe upläste lika, lebes; "Dä jag fhr öfrigt instämmer i bet föreslagna yttrande i förcwarande mäl, torde det dock tillätas mig, ödmjukeligen anhälla, att fä fästa Högloft.
Utskottets upmärksamhrt pä ett enda ämne j detta Betänkande, det som angär flere Krogars inrättande.
Jag omfattar till alla delar ben grmidsatt» Hbglofl. Berednings-Utskottet antagit, att sedligheten olyckligt förderfwas af krogar och sä kallade närings, ställen, man skulle ock derföre gerna önska, att aldrig mätte yppas eller wcrkstäilas det förslag, som här är upgifwit om förökande af dessa för dygd och Christen, dom sä högst skadlige inrättningar.
Det enda skäl, som grundlagt denna tanka, tyckes wara, att dä, ge, nom en utwidgad Bränwins-brännings,frihet, tillgän, gen pä denna wahra blir ymnigare, och smyghandel deraf att befrukta, men hwaraf Staten ingen förmän kan tilskyndas, skulle dock of Taxerade krogar, tilfalla det allmänna en winst, som sä ganska wäl bchöfweS.
Men skulle man wid närmare granskning af denna wigtiga sak wäl kunna anse detta skäl för nog gällande.
Skulle man wilja tilskynda Staten en winst pä dygdens och sedernas bekostnad.
Erfarenheten gifi wer ju dagligen de ohyggligaste bewis, att bär offent, liga krogställen finnas, har anständigheten och ärbar, heten sä godt som aldeles flycktat; dä supare där insin, na sig; anse de sig liksom berättigade att fortsätta en liderlig lefnad, men icke sä i rnskiltas hus.
Jämfbrom de Byar, där Gästgifwaregärbar och krogar träffas — och där inga äro.
Ä de förra stäl, len Den 14 September. 40?
ten ser mein de närmaste grannar tidt och ofta och isynnerhet
Söndags-eftermiddagarne göra ganska flikigt besök, ofta med tilställanbe af de mest wedcrstyggeliga upträden
Äter där krogställcii icke äro uprättadc, är lcfnadssättet mera anständigt och tyst.
Wäl kan dct hända, att de wilja förse sig med Brännewin och äkwen nägon gäng öfwerflöda, men aldrig med den bestämda fräckhet och öfwcrdäd, som ä krogar.
Ungdomen, hwars seder sä ömt böra bewakas, har hwarken dek dagliga exemplet eller det förrädiska lockandet sä lysande för ögonen, som där krögeri finnes.
Päminnom osi tilständct vndcr det Bränneriet wörö Regale — man mö,tes af krogar pä alla häll, och man säg med grämelse ett tiltagande sede-fördcrf.
En mild Regent, samma ädle Furste, som nu förer Swensta spiran, hörde deras böner, som till honom framburo Religionens och dygdens suckar.
Krögericrne inskränktes först genom Kongl. Författningen den 26 Februarii 179Z och widare genom Kongl.
Förordningen den 24 September iZor.
Författningar, som haft den sanna werkön att supandet hwarken warit sä allmänt, eller medfört sä uppenbara förarg.lscr, som dä de Regale Krögericrne wörö tillätne.
Skolom wi wäl drista att för samma Furste framföra cn önskan, rakt stridande emot det han af -mhet för dygd och Christendom sjelf widtagit!
Skulle wi kunna förena dct med wära Samwets-förbindelser, att medwerka till ett beslut, som möjligtwis ja säkert skulle bereda siere tusende af wära dygdiga Medborgare till laftbare, oduglige och föragtanswärde människor.
Skulle wi kunna förswara det för wära Medborgare?
Kunna wi förswara det för den, som opartiskt bcdömmer wära afsigkcr. 408 Den 14 September.
Förekomma- wäl
Lönnc-krögericr genom de of, fcntlige?
Alldeles icke — bewakas de förra rätt och med passande bestraffning beläggas, äro dess Idkare nödsakade att med dem innehälla — eller ätminstone icke genom offentliga samlingar förnämligast blottställa sig ^ sjelfrve.
Nägot behof af förökadt antal näringsställen och krogar kan nu sä mycket mindre wara för handen, som dä hwarje fär fritt bränna, kan under resor ingen brist pä denna wahra bljfwa att befrukta.
Statens winst af taxerade krögerier skulle wäl blifwa nägon, men med wisshet tilskyndadcS winst ät sädana personer, som altid äro tjenstfärdig? akt biträda Allmogen med ansökningar i dylika ämnen och förgäta icke att kräfwa belöning för sitt beswär.
Ca säker förmän blcfwe denna inrättning för desse, men huru som hälst ben blefive för Stats-Cassan, medförde den mycket ondf för Statens medlemmar.
Jag skulle häldre ödmjukast tillstyrka förhöjning pä Bränwins-af, gisten, än nägonsin, se flere krogar än de hwilka redan i wärt land befinnas, och wisserligen icke äro ibland dr medel, som medföra nägon wälsignelse.
Skulle desse mine wälmmte och ödmjuka erindringar icke winna Höglofl.
Utskottets bifall, fär jag -dmjukast utbedja mig, att detta mitt yttrande mä meds följa Expeditionen till de respective Ständen. Wilk. kaxe.
Herr Muks-Patronen IMntzer inlemnade rtk sä lydande Littainen:
DS Den 14 September. 409