Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dian häri sednare tider yrkat, att denna Näringsfrihet bör utsträckas äfven till fullkomlig frihet i afseende pä både Export- och Importhandel, och att derigenom skulle Nationens råtta och naturliga Fabriker bäst uppmuntras, med de åfriges nyttiga förfall, hvilka ledi till förspillande af både tiel, arbetsförmåga och capitaler, samt således mera skadat ä/t gagnat det allmänna.
Denna erf arenhet skulle likväl k a ri h ä n d a blifva för Sverige i vår närvarande ställning alltför dyrköpt.
I följe af denna conclnsion och i följe af olägenheterna af lurendrägeri Den 2 S Juni. 603 och tullförsnillning, ingeck
Utskottet uti förslaget om husvisitationers tillåtande i alla öppna salubodar, magaziner, å upplagsställen i skärgårdar eller vid vägar, samt i alla rum der salu hålles, och tilläde dessutom några andra försigtighetsmått emot införande af förbudet gods; men föreslog derjemte: att alla varor, som till förbrukning liro tillåtna och icke inom landet kunna tillverkas böra icke till införsel förbjudas, utan emot erläggande af Tullaf gift obehindradt i Riket inkomma.
Detta gäller ännu mera om de kläder och prydnader som till bruk är o ani) efallie.
Motsatser i Laga Stadguiden vänja och nästan tvinga Nationen till lurendrägeri. 5:o
De varor, som icke kunna •umbäras och af våra fabriker icke kunna nu eller inom en någorlunda snar framtid, till nödig mängd och godhet tillverkas , böra få emot tullaf gift införas.
Hit lärer kunna räknas bomullstillverkningar med flera dylika, och bland yllevaror gröfre kläden.
När sedermera Regeringen föreslog upplifvandet af Landttulls-afgiften, dels för att dermed fylla en del af Bevillningen, dels för att hafva en fullkomligare controll emot lurendrägeri och tullförsnillning, anmärkte Rikets Ständers sammansatta Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUrskott, atfc utom det uppbörden vöre högst kostsam, ledande till grof försnillning och till förlust af en- mängd personer, sorn med fördel i andra yrken kunde begagnas, skulle
Landitullarne dessutom bjuda det svciga motstånd ät luren-' 604 Dm 28 Juni. dragaren, som föder Lagforakt och lockar till öfv erträd elser; att ger sedie e
xtracter utan trovärdighet mindre upplysa än förvilla begreppen om landets varutillgångar och den inre rörelsens loenia förändringar, samt anhöllo i följe af dessa och flera förenade skäl, att förordningen om Landttullamas upphäfvande må framgent äga bestånd, och att, till skydd för Fabrikerna och till hämmande af ett oförsynt lurendrägeri, Tullbetje— ningen från Stadshammar na förflyttas till s jokusten och gränsen, samt att en del af de medel och dea personal, som vid Landt-tullarnas bevakning gagnas, måtte till resbevakning användas.
För regleringen åter af Sjötulls» afgifterna, beslöto Riksens Ständer att i un» derdånighet åt Kongl. Majit uppdraga, att genom en Comité af kunniga Embetsman och erfarna handlande, låta urarbeta en ny Sjötulls-Stadga, på en gång afseende handelns och näringarnes förkofran och Stats-intradernas bestånd, derigenom att de förändringar , Hvilka, genom förändrade tider, i den gamla Taxan och Stadgan erfordras, hufvudsakligen måge leda, dels till uppmuntran för export af inrikes produeter och förädlingar, medelst nedsättning af tullen, ej mindre å utförseln deraf, ån införsel af de till förädling inkommande rå ämnen, dels till öfverflödets hämmande genom en skålig förhöjning af dertill hörande artiklar; dock till ett så afvågdt förhållande, att förhöjningen ej md
Öka hågen för tullförsnillning; samt att dessutom föreslå i hvad måtto förtiill/iingsfri/iet, Den 28 Juni, 605 i öfverensstämmelse med Riksens Ständers vid denna Riksdag redan framf örda underdåniga önskan, måtte. medgifvas å edla de varor, hvilka, till nyttjande tillåtna eller anbefallda, följaktligen åro nödvändiga sd långe de hvarken till full godhet eller erforderligt belopp kunna i.
Riket tillverkas; men genom hvilkas förbudna införsel smyghandel ansenligen blifvit gynnad-, hvarjemte Comitéen, i sammanhang härmed, skulle äga att öfverse alla hittills gällande Tull-Författningar och, pd sått Rikets Ständer vid 1809 och 1810 års Riksdag i underdånighet hemställt, till Kongl. Majds nådiga pröfning och afgörande föreslå de förändringar derå i allmänhet, som kunde finnas af nöden.
Uti det åberopade utlåtandet, angående
Förtullningsfriheten af alla till nyttjande tillåtna utländska fabriks- och manufacturvaror, hade Riksens Ständer väl icke stadgat sin öfvertygelse och derföre nöjt sig med att framställa skälen mot och med, och hänskjutit frågan till Kongl.
Majits pröfning, men deruti förekommer ibland annat, att den yrkade förtullnings-f riheten onekligen, igenom täflan med vära egna Fabrikanter och andra handlande Nationer, skulle förvissa Sveriges inbyggare om Fabrikater och Manufacturvaror af den båsta beskaffenhet och för lindrigaste pris, till uppfyllande af våra behof.
Sjelfva väre Fabriksidkare skulle med större säkerhet kunna beräkna det pris, hvartill deras tillverkningar kunna med förmon hållas och försäljas under denna täflan, hvilken beräkning alltid är osäker, når lurendrågude god - Den 28 Juni. set försäljes till ett pris, hvaruti ingen tulla fgift ingär, och det coufscerade ofta kan köpas utan all mät/stock af rudimateriens eller det nedlagda arbetets värde: ofullkomliga Tullstadgar, hvilka genom absoluta förbud nästan tvinga till lurendrägeri, hafva någon gäng gjort lurendrågaren till en skenbart nyttig person för mänga, som mera betrakta sitt enskildta interesse och sina behof, än Statens allmänna.
Ilan har fått till fiende nästan Fcibriksidkaren ensam, och mot dennes lagliga klagan vunnit biträde och stöd af de festa öfriga Statens medlemmar, dä deremot Tull— för snillar fin, som undandragit sig en lagligen stadgad skatt, af alla, hvilka till Statens inkomster bidraga, skall anses såsom en skadlig och läg bedragare.
Till dessa allmänna principer bör slutligen tilläggas Riksens Ständers under den 11 Juli 1812, i anledning af förnyad ansökning om nederlagsrätt för flisby Stad, upprepade underdåniga anhållan, att Kongl. Majit, i enlighet med hvad uti Riksdagsbeslutet af den 2 Maj 18x0 42. mom. 54.
§. redan i underdånighet blifvit tillstyrkt, mätte täckas fästa Dess Nådiga uppmärksamhet pä hvad Riksens Ständer sålunda i underdånighet önskatr
Sådan var den rigtning Nationens tänkesätt, uttryckte igenom dess Representanter, under Perioden ifrån 1S09 till och med 18'2, syntes hafva tagit.
Under tiden fortgick
Regeringen uti den med sakens natur, äfven sorn med Nationens önskningar, lika öfverensstäm - Den 28 Juni. 607 mandeplan, att gynna dun handelsrörelse om'ständigheterna tillskapat, och att begagna den för att underhålla och småningom närmare sammanknyia förbindelserna med en Magt, hvilken var den enda, som kunde och ville låna oss ett nog kraftigt stöd, för ^tt sätta oss i tillfälle att begagna den förmåga vi hade vunnit igenom den Furste, som skulle blifva härens Anförare.
Jag kan med så mycket mera skäl göra rättvisa åt visheten af de rådslag, som då ledde styielsen, som jag då endast var i tysthet åskådare af händelsernas gång.
Men jag vet, att om någon den tiden hade sagt åt Nationen: alla de fördelar, som visas eder uti de handelsutbyten, hvilka gå genom edra händer, äro blott bedrägliga frestelser, den vinst ni gör igenom commissionsarfvoden, igenom hyror, igenom frakt förtjenster, ändtligen igenom tilltälliga speculationer, allt detta är blott ett bländverk, sorn framdeles skall skada Eder; Edra nederlag böra rensas för allt hvad som ej är tillåtet gods, för att hindra edra. medborgare att köpa sig fattiga på det förbudna; afgifterne böra ifrån ett ögonblick till ett annat förhöjas, för att betaga köpmannen ali säker beräkningsgrund , och edra hamnar skola stängas för den Nation, som vill påföra Er en så öfverflödig mängd af sina Fabrikater och Colonial produeter, emedan vanan att se dem kunde förmå
Er att starkare förbruka den- Hvad som i sådant fall må hända med er Exporthandel, det är lika mycket.
Transito rörelsen är afgjordt skadlig och vådlig.
Det är 6o8 Den 28 Juni, blott Export-handeln som skall uuppmntras, och om nu edra exporter icke äro begärliga, sa måsten J vänta tills de blifva det Emedlertid blott Ni ingenting köpt af utländningen, har Ni ingenting förlorat.
Om, säger jag, man hållit ett sådant eller ett ungefär dylikt tal till någon af dem, som sett Götheborg, nyss uppstiget ur askan, täfla med Hamburg och Köpenhamn i rörelse och handels företag, som sett Carlshamn, ifrån en snart sagdt obetydlig Köping , förvandlad till eil betydande Handelsplats, som sett de kringliggande provinserna finna på dessa ställen en lätt och förmonlig afsästning för sina varor och mång* falldiga tillfällen till arbetsförtjenst, som insett, att denna h2ndels-rörelse var nästan den enda vi kunde hafva och det enda vilkoret för möjligheten af Exporthandeln ; visserligen hade denne man (och jag vågar säga, att större delen a,f Nationen hade med honom deruti instämt ), ansett förslaget antingen icke vara af en förnuftig man, eller icke böra utan ovilja emottaga?.
Jag vet likväl icke, hvilka andra slutsatser skulle kunna dragas af det ogillande man yttrat öfver den fortsätta Nederlags- och Transito-rörelsen.
Men, säger man, det är isynnerhet sedan 18i2, som deu visat sitt skadliga inflytande, det är sedan den tiden, som den tungt återfallit på Jordbruket och Näringarna.
Låtom oss likväl undersöka hvad som sedan denna tiden blifvit åtgjordt för denna Nederlags-rörelse.
Strax efter , sedan de nya förbindelserna med England - IV. ■Den 28 Juni, land vöro ingångna och våra hamnar utan förbehåll öppnade för alla Nationers fartyg, Upplifvades Författningen emot lurendrägeri och tullförsnillning, husvisitationerna efter förbudet gods tillätos och Product-placatet blef, i anseende till import af främmande varor, åter gällande.
Allt detta hade icke till föremål att gynna, men att förekomma, en för Stark import af främmande varor.
I följe af dessa Författningar blefvo också öfverlefvorna af Engelsmännens Magasinet vid Vinga och i Bohus Läns Skärgård seqvestrerade, när de ej hillmo inom den utsatta tiden till förtullning angifvas, och de blefvo sedermera icke frigifne , utan emot en afgtft af 25, 30 å 40 procent af varans, icke efter TullTaxan, men efter FaCturor bestämda värde.
Den af Riksens Ständer begärdgi Comitfeetl till TullFörfattningarnes öfverseende tillförordnades. och NederlagsFörfattningen blef eil följd af dess arbete.
Lättnad i Handels rörelsen igenom en ordentligare och hastigare expedition, men säkerhet och bestämdhet i con* trollér till förekommande af lurendrägeri och tullförsnillning , voro denna Författnings föremål, och jag har ännu icke hört, att den Varit dertill otillräcklig.
De försök till underslef man omtalat, hafva just derigenom bevisat svårigheten att verkställa dem, och det gifves föröfrigt ingen Författning, sorn förmår förekomma sådant.
Säkert ar det åtmindstone, att den nya Författningen icke befordrade, men försvårade missbruken.
Nederlags rätten, sou» Ridd, 0. AA, Prat, N;e 77. 7g, Den 28 Juni. försigtigheten ej tillät att lemna Wigby , och om hvars erhållande ansökningar inkommit ifrån större delen af Rikets, Stapelstäder, blef likväl ej, utom dem, som ägde den förut, beviljad till andra än Landskrona, i anseende till dess förträffliga hamn och lyckliga läge; men NedeilngsResolutioner beviljades åt åtskilliga orter, för att utröna på hvad ställen handelsrörelsen heidst skulle samla sig, samt derefter kunna lätta de friheter, som kunde en sådan ort beviljas
— Den så mycket klandrade tillåtelsen , hvilken om hösten 1812 blef Götheborg gifven, att förtulla manufacturerade born ulls -varor, var, som vi håfve sett, en följd af Rikets Ständers uttryckligen i detta ämne bestämda önskan, och var^tvifvelaktigt ett försök, att utröna verkan af denna allmännare För-' tullningsfrihet, hvarom hos Riksens Ständer fråga äfvenledes uppstått.
Afsigten är tydligt uppgifven, att vidare utsträcka denna tillåtelse, sorn dessulym, i ögnablicket då den gafs, hade särskilta både politiska och commer cielia anledningar, och sorn icke medgaf Förtullninc gen, utan med 20 proceit af varans värde efter factura.
TullTaxorna omarbetades och förslag dertill uppgjordes; men osäkerheten både i anseende till den politiska och den commerciella ställningen; dessa årens krigiska företag; de mångfalldiga behof, som derutaf uppkotnmo, och isynnerhet den stora angelägenheten, att icke göra något som 1 dåvarande ögonblick kunde synas mindre vänligt emot en af våra förnämsta allierade, gjorde att dessa Taxor icke blefvo utfärdade.
Det hade ock-1 Den 2 8 Juni. så, måhända, varit vida mindre båtande, än man föreställt sig.
Det är lätt art göra upp en calcul, då man antar en gifven qvantitet varor och en gifven Taxa; men det är ej lika säkert, att
Utslaget i verkligheten svarar emot en sådan uträkning.
Det är i sådana fall, som
Sunjt längesedan anmärkt, att två gånger två icke alltid göra fyra, och Sveriges, under nämnde period, ganska invecklade ställning, gör mer än troligt, att den till större delen oförändrade TullTariffen varit snarare till förmån än förlust för Stats-intraderna.
Dems belopp, sorn aldrig i denna del varit högre, synes ätmindstone bestyrka denna förmodan, och måttligheten utaf afgiften har gjort, att man funnit mera sin räkning vid att angifva och förtulla varan, än att insmyga den.
Man har lagt mycken vigt vid att erinra, att i mqn som exporten af Nederlags-gods tilltagit, har under-balancen i handeln ökats, att i nion samma export aftagit, har handelsbalancen blifvit förmonligare, och man har, till anställande af denna undersökning, valt tidepunkten ifrån 1803 till och med 1812.
Men har man då glömt, att under nästan hela denna tiderymd var Europa uti ett tillstånd af tvång och osa-,' kerhet; att det är vid de tillfällen Nederlagsrörelsen ökats, som handeln varit mer eller mindre tvungen eller afbruten, att England, som heidst kringför sina varor och producter sjelf, endast i de fall valt omvägen till våra hamnar, när fasta landets i mer eller mindre mån varit för dess fartyg tillstängda elle* osäkra, att ett sådant handelstvång äfven måc
Den 28 ofuni. ste verka på andra Nationers belägenhet, på deras vilja och förmåga att köpa, på vår, att till dem utföra
Våra producter, och att följaktligen, ehuru vi fått ett tillfälle till förtjenst genom utförandet af andras tillverkningar, kan detta ej ersätta den mindskade afsättningen på våra egna, hvilken är vållad af samma orsaker som föranlåtit den ökade transitorörelsen.
Dessa bägge händelser äro således ofta samtidiga, utan att derföre nederlagsrörelsen kan till sin natur sägas vara ett hinder för exporthandeln.
Den förra har för Sverige under de sednare åren ofta varit en ersättning för den sednare j men det är helt naturligt, att ehunr förmonligt det kan vara, att vara commissionairer för andra, kan det likväl aldrig medföra samma förmoner, sorn då man för egen räkning säljer sin egen vara.
Detta besvarar också helt enkelt, hvad man trovärdigt på siffran anfört, om den öfverXlagade under balancen.
REGISTER ÖFVER HÖGLOFLIGE ufiui aa>iJLii PKOTOCOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1853 och 1854.
Hörberg sk a Boktryckeriet, 1 8 5 6. R. betyder Remiss. B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver äterremiss inkommit. A. — Äterremiss. A. — Afgjordt. E. — Expedition.
A. /lccis, Salu- af städerne.
Se BevillningsUtskottets Belänkanden N:ris 13, 19 och 31. — af städerna, angående beräkning deraf.
Se Sjötullsmedel.
Ackords-amorterings-afdrag för Landshöfdingen i Calmar Län. I. 49. B. 127. III. B. 216. A. 388.
IV. E. 170.
Ackords-anbud.
Aclorals-arfvode, för Kammar-Rättens tjenstemän.
Se KammarRätten. ■— för Advokat-Fiskalen Printzensköld.
Se Printzensköld.
Adelborg, 0.
Kapten; angående af honom gjordt ackords-anbud.
Adelborg, Anders Otto, yttranden. I. 160. II. 56, 101. III. 53, 57, 92, 190, 203, 206, 269, 270, 291, 334, 383, 476.
IV. 18, 133, 134, 136, 141, 152, 259, 323, 334, 354, 356. V. 34, 50, 88, 94, 96, 97, 105, 120, 124, 140, 145, 155,168, 169, 191, 196, 199, 202, 316, 338, 426, 484, 494, 495, 510. VI. 12, 30. 40, 45, 46, 81, 117, 118, 135, 141, 220, 234, 247, 258, 283, 296, 303, 322, 323, 347, 352, 356. VII. 118, 127, 128, 259, 265, 281, 286, 509. VIII. 16, 23, 146, 150, 350, 508, 523, 536, 537, 542, 557, 563,. 596, 612.
IX. 75, 250, 260, 269, 288, 289, 291, 331, 340, 346, 391, 434, 435, 441, 443. X. 24, 28, 33, 34, 42, 69, 79, 102, 112, 150, 156, 169, 176, 179, 188, 196, 211, 343, 346, 379, 394, 407, 416, 421, 423, 426. XI. 7, 10, 48, 50, 54, 67, 68, 71, 74, 79, 161, 171, 178, 181, 184, 223, 236, 242, 255, 269, 275, 278. XII. 345, 356, 400, 402, 407, 413.
XIII 59, 63, 88. XIV. 49.
Adlercreutz, Friherre Carl Gustaf, yttranden.
V. 332. VI. 503. VIII. 157.
Adlercreutz, Axel, yttranden. VI. 93. VII. 59.
Affall, om ansvar för den som förleder Luthersk trosbekännare till affall från Statskyrkan eller sjelf derifrån affaller. VIII. B. 132, 156, 160. A. 220. XI. U, 286. A. 314. E. 283.
Afgift, folkskole.
Se Folkskole-afgift. — tullstämpel-, nedsättning eller uphörande deraf.
Se Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 72. ( 4 ) Aflöning för Komraendanterne å Rikets fästningar, angående förhöjning i I. 215. R. 233.
Se vidare Stats-Utskottels Utlåtande N:o 69. — för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda kansli- och vaktbetjening, angående bestämmande af.
Se Stats-Utskottels Utlåtanden N:ris 8 och 101. — angående förhöjd sådan för Ingenieur-Corpsen. II. 287. III. 59. R. 69, 78.
Se vidare Fjerde Hiifvudtiteln.
•— angående förhöjd sådan för Jnstitie-Kansleren. II. 364. III. R. 78.
VI. B. 21, 25, 47, 53. A. 58. — angående förhöjd sådan för Jiistitiae-Råden. II. 364. III. R. 78. VI.
B. 21, 25, 47. A, 53.
—. om förhöjning i sådan för Provincial-Läkare. I. 219. R. 222. II. 373. III.
R. 79.
VI. B. 28, 113, 116, 287, 325.
A. 327. — om d:o d:o för Provincial-Läkaren inom Jemtlands Län.
Se StatsUtskotlets Utlåtande N:o 73.
Aflönings- och Pensions-Staterne för Riksgälds-Kontoret.
Se Riksgälds-Kontoret.
Aflöningssättet för Häradshöfdingarne, angående förändring uti.
Se Häradshöfdingnr.
Afrads-spannmålen : om dess beräkning bland Statsverkets inkomster.
Se StatsUtskottets Utlåtande N:o 64.
Afskrifning af Bankens fordringar hos Riksgälds-konlorel, för lemnade förskott till niredningen af Götha kanalbolags och Malmö f. d. Diskontverk. III.
B. 187.
A. 201. — af åtskilliga från Lånekontoret i Götheborg nlgifna Diskont-lån, äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån. III. B. 478.
IV. 161. A. 168.
•— af 4 st. från Låne-kontoret i Malmö ulgifna. diskont-lån.
Se Banko-Utskottets Utlåtande N:o 23. — af byggnads-lån, beviljade Öjaby och Härlöfs församlingar.
Se Öjaby. — af Wederslöfs församling beviljadt byggnadslån.
Se Wederslöf. — af ett valtenaftappningslän, beviljadt Expedilions-Fogden Moritz.
IV. B. 339.
A. 38. — af ett för aftappning af kärrtrakten Mören beviljadt lån.
Se Mören. — af undsällningsmedel till Norr- och Westerbottens
Se undsättningsmedel. — af ett till gårdsegaren J. E. Borin utgifvet lån från Banko-di skonten.
Se Banko-Utskottets Utlåtande N:o 16. — af P. C. Dihlströms skuld till Banko-diskonten.
Se Banko-Ut skottets Utlåtande N:o 58. — af elfva odlings-län, utgifna från Banken.
Se Banko-Utskottets Memorial N:o 27. — af åtskilliga inom linien förda lån vid Diskont-verket i Stockholm.
Se Banko-Utskottets Memorial N:o 53.
Afsägelser att vara Bänkman. I. 123. III. 99. VI. 11, 24. VII. 87, 467. VIII. 366.
IX. 233, 447. X. 3. XIV. 170. ( 5 ) Afsägelser alt vara EleHtor. I. 161. VII. 205, 435. VIII. 132, 454.
IX. 44, 127. — alt vara Ledamöter i Utskott. I. 76, 160, 222, 272. II. 89. III. 99, 215. IV. 164, 216.'V. 3, 37, 171, 329, 369, 370, 497. 499. VI. 3, 12, 13, 24, 29, 92, 121, 254, 356, 560. VII. 45, 48, 59, 64, 102, 107, 163, 204, 245, 277, 435, 467. VIII. 39, 78, 157, 226, 325, 366, 413, 454.
IX. 43, 126, 127, 233, 277, 279, 348, 400, 409, 413, 447. X. 3. XI. 150, 184, 293. XII. 64, 65, 166, 361. XIII. 4, 142. XIV. 170. 350. — att vara Suppleant i Utskott. I. 160, 200. III. 497.
IV. 263. V. 221, 285, 286, 413. VI. 3, 24. VII. 46, 54, 107, 245. VIII. 132.
IX. 127, 253, 257. XI. 185, 220. XII. 65. XIV. 269, 349.
Afsöndring: om sådan af jord från f. d. korporals-bostället Husie, lill utvidgande af Husie församlings kyrkogård i Malmöhus Län. VIII. 82. R. lil. X. B. 14, 243. A. 381. XI. E. 3. — af jord, om ändringar i och tillägg till derom gällande före skrifter.
Se Lag-, samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 33. —oom sådan af jord från Ulltuna kungsladugård och kronoparken Asen till utvidgning af Upsala Central-Hospitals område.
Se StåtsUtskottets Utlåtande N:o 269. — angående sådan från Carlbergs kungsgård lill utvidgande af Stockholms stads nya kyrkogård, samt plats för ett dödgräfvare-boställe derstädes.- IX. R. 477. XI. B. 140. A. 148. E. 245. — om dylik från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Forss församlingars begrafningsplats.
IX. R. 477. XI. B. 140. A. 148. E. 245.
Aftappningar och utdikningar af sanka trakter, om Statsbidrag till.
Se SlatS-Utskotlets Utlåtande N:o 158.
Afvittringar i Norra Länen, om anslag till forlskyodande af.
Se Stats-Utskottels Utlåtanden N:ris 71, 158 och 342. — angående ändring i Rikets Ständers beslut i denna fråga. XIV. 3. R. 6. XV. B. lil. A. 114.
Afviltrings-Landtmätare i Norrland, angående rättighet till pension för. VI. 644.
Se vidare Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 210.
Agronomer, om anställande af en sådan för Norrbottens Län.
Se Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 62. — om anslag till arfvoden och resekostnader oi.
Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71.
Akademien i Upsala och Lund, angående indragning deraf och förflyttning till Stockholm.
Se Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotlels Betänkande N:o 45. — i Upsala: förändringar af den ekonomiska förvaltningen derstädes.
Se Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ulskollets Betänkande.
— Krigs.
Se Krigs-Akademien. ( 6 ) Akademien, Musikaliska: om ökadt anslag lill.
Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 73.
— Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets- om anslag till.
Se StatsUlskottets Utlåtande N:o 160.
Akademi-hemman i Skåne: om ändring i sättet för utarrendering af dem.
VI. B. 28. A. 114. U. 645. VII. A. 161.
Akademierna, angående en förändrad sammansättning af Taxeringskomiteerna för.
Se Bevillnings-Utskottets Belänkanden N:ris 4 och 21.
Akademiska Föreningen i Land, om låneunderstöd till.
Se StatsUtskoltets Utlåtande N:o 91 och Memorial N:o 199.
Alhin, Förste Landtmätare, om gratifikation ål honom för en karta öfver Jemtland.
Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 179.
Alfort, A. F., Med.
Doctor, angående pension åt.
Se Pension.
Allbo härad af Kronobergs
Län, om anslag till aflöning åt en Provincial-läkare derstädes.
Allmoge inom vissa trakter af Stora Kopparbergs
Län: om upphörande af dess skyldighet att till Stora Kopparbergs bergslag in natura lefverera hemmans-ränte- och mantals eller qvarnlullskol. I. 48. R. 123.
V. B- 2.58, 326, 362. A. 369.
E. tl. — angående missbruk af dess rättighet att försälja sina tillverkningar.
Se Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkanden N:ris 38 och 96. — angående rättighet för densamma att till Rikets städer få lill försäljning afföra den afvel och de varor, dess hemman af sig kasta.
Se Lag- och Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 18 och Mern.
Allmänna Arbeten, om anslag till rese- och undersökningskostnader för.
Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 158. — stadganden för utbekommande af statsbidrag till.
Se Slats-Utskottets Utlåtande N:o 157. — angående en förändring af föreskrifterne rörande statsbidrag till.
Se StalsUtskotlets Utlåtande N:o 362. — angående förmånsrätt för lån beviljade lill. Se Förmånsrätt.
Allmänna Barnhuset.
Se Barnhuset.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Ledamöter.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkan den och Utlåtanden.
— N:o 1, angående tillökning af Utskottets Kansli-personal. I. B. 158. A. 193. — N:o 2, med återlemnande af en utaf Riksdagsmannen E. J. Rutberg väckt motion. II. B. 171, 240. lil. A. 23. — N:o 3, i anledning af väckt motion om vilkorlig inskränkning "i rättigheten alt försälja brände och distilerade drycker. III. B. 160. A. 161.
— N:o 4, i anledning af väckt motion om indragning af tio Biskopsembeten. III. B. 160. A. 162.
— N:o 5, i anledning af väckt motion om förändrad fördelning af slämmo-böterna.
III- B. 160. A. 162.