Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, såsom officiella handlingar vitsorda, staden Strömstad, hvars folkmängd under sednare åren ökals, derunder jemväl lörkolrat sig i afseende å dess handel och sjöfart, hvad såväl rörelsens beskaffenhet som idkarnes antal beträffar; dä stadens sålunda började förkofran, lill fördel både för kommunen sjelf och det allmänna, bör än mera tilltaga, i läll den företagna hamnanläggningen fullbordas; då en ändamålsenlig hamn vid meranämnde stad mäste vara behöflig och blifva gagnande ej blott för sjöfarten lill och från staden, ulan äfven för (le under sin segling i Nordsjön mot kusten vid Strömstad vinddrilna fartyg; då denna siad förut icke, i likhet med mänga andra släder, åtnjutit något understöd af allmänna medel för der företagna arbeten; och då, utan eli sådant understöd, nu ifrågavarande hamn-anläggnings- och förbättrings-arbeten icke lära kunna af staden ullöras, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bevilja del för delta ändamål begärda, i jeinnlörelse med anläggningskostnadens sammanräknade belopp. mindre betydliga statsbidrag, dock under vilkor, alt hela den beviljade summan varder i löieskrilven ordning återbetald; och hafva Rikets Ständer alltså, under de för dylika statsbidrags åtnjutande stadgade förbehåll och emot de betalningsvilkor, som för andra lån till enahanda föremål varda fastställda, beviljat staden Strömstad ett låneunderstöd af Femton Tusen Riksdaler
Riksmynt för fullbordande af hamnanläggnings arbetena derstädes.
D) lianal- och Slussverks-nnliiggningar samt slröm-rensningnr och andra vatten-korn muni Isa tioner.
Den vid föregående riksdagar väckta fråga om sluts-bidrag till öppnande af en för djupgående fartyg tjenlig farled genom Stockholms skärgård mellan Baggensfjärden och Stora Värtan har äfven blifvit underställd Rikets nu församlade Sländers pröfning; hvarvid erinran förekommit derom, hurusom för sjöfarande frän alla söder 0111 Stockholm befintliga hamnar och utrikes orter segelleden, vid Nämndö-fjärden, |- mil på denna sidan Dalarön, delade sig sålunda, att en farled, hvilken, oaktadt dess längd af ! 1 {■ mil, hittills uteslutande mäst af alla större fartyg begagnas, ginge på yttre sidan om Wermdön och nästan rundt omkring denna ö samt olver Trälhafvet och vidare genom Kodjupel förbi Waxholm, äfvensom genom Tenö-, Höggarns- och Hallkakssuriden.
Den andra, endast 5j mil långa, farleden ginge vester om Ingarön och Wermdön öfver Baggens-Ijärden samt genom sunden vid Bo, Baggens Stake och Skuru.
Vid begagnandet al denna sednare farled kunde seglaren gå med samma vind från öppna hafvet genuin liela Skärgården ända lill Kungshamn, hvarest, i sigle af hufvudsladen, begge lärlederna förenades.
Färden å densamma kunde derföre verkställas under lika många timmar, som dagar fordrades för seglingen å den förra farleden, under hvilken alla vindar sami vissa bland deni mer än en gäng behöfde begagnas.
Den andra eller inre far Bih. till It.
Fröt. 1850—1858. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. 32 250 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skri/velse N:o 211. ledens djup vore ända lil! udden nf Bo kyrkogård tillräckligt för 18 fot djupgående fartyg; men vid sundel derstädes motte grundt valten på en sträcka af 330 fots längd.
Innanför detta grund egde farleden fullt segeldjup på en längd af 1,500 fot lill Knapens hål, hvarest djupet vid vanlig vattenhöjd endast uppginge lill 4j fot, hvilket förhållande derefter
Ibrlfore pä den 3,000 lol länga lä fhalén genom hela sundet förbi Baggens Stäke lill Lennersta-ljärden.
Deremot vore segelleden genom sistnämnde fjärd och Skuru-sundet lill Kungshamn vid Wärtan tillräckligt djup för stora fartyg.
Vigten af denna farleds allmännare begagnande hade varit alltför länge förbisedd.
Hos hvarje seglare måste det vid mänga tillfallen väcka bekymmer, att, då han med fördelaktig vind ankom till Landsort, Danziger-gall eiler Hufvudskär och på sjö-kortet länn en rak, 5j mil kortare, farled genom Skärgården, som med samma vind kunde tillryggaläggas, han likväl, emedan ofvannämnda sund icke vore upprensade och segelbara, nödsakades med större och dyrbarare fartyg samt last göra en lång, besvärlig och lärlig omväg, under det att det mindre fartyget, med begagnande al den genare vägen, hunne ej allenast framkomma till samma destinations-orl, ulan ock, elter verkställd håde lossning, samt ny lasts intagning, blifva ånyo segelfärdig! och möjligen redan åter kunnat afsegla.
Olägenheterna af de hinder, hvilka genom nu anförda förhållande förorsakades för navigationen till och från Slockholm, vore så myckel större, som några timmars tvungna uppehåll kunde för seglande fartyg medföra en tidsförlust af liera månader, den der drabbade ej blott vederbörande rederier, utan äfven lastegare och konsumenter.
I afseende på verkställigheten af de upprerisningsarbelen, som erfordrades för att fartyg med 18 fots segeldjup skulle kunna gå den inre vägen eller öfver Baggens-ljärden genom ofvan uppräknade sund, hade genom Väg- och Valtenbyggnads-Styrelsens försorg, fullständiga mätningar och undersökningar redan år 1847 blifvit verkställda samt både hufvud- och profil-ritningar uppgjorda.
De för utförandet af detta arbets-företag erforderliga kostnader beräknades då uppgå lill minst 200,000 R:dr banko, utom det belopp af 25,000 R:dr samma mynt, hvarmed hron öfver Skuru-sundet måste inlösas.
Men i anseende till dagsverks-prisernas och material-kostnadernas betydliga stegring sedan sagde år, borde, enligt Byrå-chefens vid bemälde Styrelse, i Mars månad 1856 derom algi foa förnyade utlåtande, denna kostnads-beräkning ökas med 50 procent, hvadan lör ifrågavarande företag, som ansetts böra utföras och fullbordas under loppet af 3 år, uti åberopade utlåtande upptagits eli sammanräknadt kostnads-belopp af 333,319 R:dr banko, deruti inbegripen ofvanberörde inlösnings-summa för Skurö bro; och har derföre blifvit föreslaget, all Rikets Ständer måtte lill E. K.
M:ls nådiga disposition anvisa sistnämnda belopp, på det att antingen della arbete mätte genom
Styrelsens för allmänna väg- och vattenbyggnader försorg varda på Statens bekostnad u t förd t samt derefter vårdad! och underhållet, elier veikställigheten deraf, om sådant ansåges lämpligare, kunna öfverlämnäs åt ett bolag, som genom ingånget kontrakt åloge sig all, enini erhållandet af samma anslags-summa och ulan vidare tillskott, ansvara lör arhetets utförande efter vederbörligen uppgjord och af E. K.
M:t gillad arbetsplan, äfvensom för segelledens framtida underhållande, dock med rättighet att, enligt en af E. K.
M:l fastställd taxa, uppbära lämplig, i förhållande till fartygens storlek och djupgående bestämd, afgift för genomfarten, och med förbindelse alt städse bibehålla vattendjupet i farleden vid 18 löt.
Efter inhemtad närmare kännedom om de anförda förhållandena samt de upplysningar angående samma ämne, som under sednare riksdagar vid lörhandlingarne härom blifvit meddelade, hafva Rikets Ständer funnit ali, då genom den förordade farledens öppnande för större, mera djupgående fartyg, sjö-kommunikationen mellan Slockholm ocb hela det södra Sverige, äfvensom utlandet, skulle i betydlig mån underlättas samt Expeditions-Utskottets Forsing lill anderd.
Skrifvelse J\:o 217. 251 vigti"!i fördelar för handeln och sjöfarten sålunda beredas, kan ifrågavarande företag anses vara af det gagn för det allmänna, alt detsamma synes förtjent af understöd frän statens sirla.
Den af de sjöfarande allmänt öfverklagade omvägen omkring Wermdön och några derinvid belägna öar, hvilka alla fartyg af den för seglation i Östersjön erforderliga storlek måste laga, vid genomgåendet af Stockholms skärgård, under sina färder till eller från de söder om denna starl belägna orter, samt den derigenom förorsakade tidsförlust, jemte andra, serdeles vid vissa årstider, betydliga olägenheter, medföra onekligen i (lera hänseenden en menlig inverkan på hufvudstadens sjöfart och handels-rörelse.
Genom beredandet af en kortare och af vind-lörhällanden mindre beroende samt följaktligen lättare och hastigare lillrvggalagd sjöväg mellan meranämnde stad och öppna hafvet, mäste stadens sjö-kommunikation vinna en väsendtlig förbättring, samt alltså kostnaderna för alla sjöledes mellan Imfvudsladen och nämnde orter skeende transporter förminskas, och den för dessa transporter erforderliga tid förkortas.
1 samma mån som hufvudstadens under sednaste åren betydligt ökade rörelse och sjöfart tilltaga, mäste de fördelar, som genom en sådan lämpligare och ändamålsenligare kommunikations led komma alt beredas, blifva af allt större och allmännare vigt lör hela landet.
Då i sednare lider statsbidrag beviljats till förbättrande al de utanför eller invid många andra städer befintliga segelleder och hamnar, synes enahanda understöd icke böra förvägras för en länge ifrågasatt samt i flera hänseenden önskvärd förbättring af hufvudstadens förnämsta sjö-kommunikation, helst, ulan bidrag från det allmännas sida. verkställigheten af detta kostsamma företag på eli sådant sätt som uppfyller dermed åsyftade ändamål och tinder sådana vilkor, att icke den framlida trafiken betungas genom alltför kännbara afgifter, torde vid nuvarande förhållanden icke kunna med någon säkerhet påräknas.
I anseende till viglen och nyttan af den nu ånyo föreslagna kommunikalions-förbältringen för ej allenast hufvudstaden och dess sjöfart, utan äfven för den stora del af riket, hvars produkter afsältas och förnödenhets-artiklar upphandlas i nämnde stad, skulle Rikets Ständer således, om frågan angående denna kommunikalions-förbältrings åstadkommande ondast finge betraktas ur merkantil synpunkt, icke tvekat tilt, genom anvisandet af dertill erforderligt statsbidrag, medverka till sagde företags utförande; men vid behandlingen af förevarande fråga hafva Rikets Ständer icke förbisett en omständighet, hvarå uppmärksamheten blifvit fästad vid alla föregående tillfällen, då samma (Våga varit underställd Rikets Ständers pröfning.
Gpp~ naudel af ett nvlt för större fartyg tillgängligt inlopp till hufvudstaden har nemligen ansetts blifva serdeles äfventvrligt för hufvudstadens försvar vid fiendlliga anfall, derest icke delta iidopp försåges med ändamålsenlig befästning.
Huruvida för denna stads betryggande emot dylikt anfall nya befästnings-arbeten mäste verkställas i sammanhang med nämnde kommunikationsleds beredande, har dock i de rörande ifrågavarande ämne Rikets Stander meddelade handlingar icke blifvit utredl; och någon tillförlitlig upplysning angående beloppet af de kostnader, som befästandet af det föreslagna inloppet möjligen skulle komma alt medföra för det allmänna, hafva Rikets Ständer icke kunnat vinna.
Derjemte förekommer äfven en annan omständighet, som måste tagas i betraktande vid statsbidrags beviljande för tillvägabringandet af denna kommunikationsled, men hvilken likaledes ännu befinner sig i outredt skick.
Så vidt handlingarne utvisa, har den stora och förmögna kommun, som i främsta rummet skulle komma att åtnjuta Ho fördelar, hvilka genom meranämnde företags utförande kunna beredas, hittills icke blifvit hörd och derigenom fått tillfälle förklara på hvad säll och i hvad mån den vill åtaga sig att bidraga lill delsammas verkställighet; kommande efter sill anledning det för detta företag ifrågaställa understöd af allmänna medel att lill både sitt belopp och sin egenskap af lån eller anslog blifva beroende af kommunens förklarande och tillgö - 252 Expedilions-Utsknltrts Förslag till anderd.
N:o 217. rande i sagde hänseende; äfvensom och dä, vid anvisandet af statsbidrag för hamnbyggnader m. fl. företag till förbättrande al vatten-kommunikationerna invid åtskilliga andra städer, i sednare tider såsom allmän grundsats iakttagits, att verkställigheten ai' de med statsbidrag understödda kommunikations-förbättringarna bör, emot åtnjutande af de beviljade statsmedlen, besörjas utaf vederbörande kommuner, Rikets
Ständer icke funnit skäl antaga någotdera af de alternativt framställda förslagen i afseende på utförandet och underhållandet af den förordade kommunikationsleden mellan hufvudstadeu och hafvet, antingen på statens bekostnad och genom dess omedelbara försorg, eller genom eli för sådant ändamål bildad! serskildt bolag.
Rikets Ständer hafva således funnit sig för närvarande icke böra bifalla den gjorda framställningen om en större anslagssummas beviljande och ställande till E. K.
Al:ls nådiga disposition för öppnande af oflanämnde kommunikationsled; men, med afseende å densammas vigt och fördelaktighet för hufvudstadens sjöfart och handelsrörelse, få Rikets Ständer underdånigs! anhålla, alt E. K.
M:t läcktes vid nästa riksdag gifva Rikets Ständer tillkänna, huruvida E. K.
M:t anser några betänkligheter med hänsigt till hufvudstadens försvar vid inträffande krig förekomma emot öppnandet af en segelled al minst 18 fots djup under lägsta vatten Ytan från Baggens-f'järden, genom sunden vid Bo, Baggens Stäke och Skuru, lill saltsjöviken Stora Wärtan, samt derjemte meddela Rikets
Ständer upplysning om kostnaderna för utförandet och underhållandet al de befästningsarbeten, som i anledning af det sålunda öppnade nva inloppet till Stockholm komma alt erfordras, äfvensom att E. K.
M:t. sedan nyssnämnde stad fått tillfälle förklara på hvad sätt och i hvad rnån staden vore villig bidraga till de kostnader, som ifrågavarande kommunikationsleds beredande och framlida underhållande måste medföra, täcktes underrätta Rikets Ständer om Stockholms stads i sådant hänseende afgift)» förklarande saint om hela beloppet ai' de för detta företags fullständiga utförande erforderliga kostnader. 2.0
För sänkningen af de i Östergöthland belägna sjöarna Stora och Lilla Rengen, Jernlunden.
Åsunden, Emmern.
Strien) och Nimmern samt för åstadkommande af båtled genom och mellan förstnämnde 4 sjöar, beviljade Rikets sednast församlade Ständer eli lån å 160,000 R:dr Bauko, under dervid fästadI förbehåll, alt vederbörande läntagare skulle vara ansvarige för såväl den föreslagna bälledens sorn sjösänkningens fullständiga utförande, hvarjemte stadgades, att, i afseende på detta lån samt dess utanordnande och återbetalning rn. m.. de för dylika statsbidrag meddelade allmänna föreskrifter och hetalningsvilkor skulle vederbörligen iakttagas och ti lämpas; dock fiege lånesumman icke lyftas pä en gäng, utan endast successivt, i män af arbetets fortgång, vid de terminer E. K.
Alu lumio lör godt bestämma.
Till följd af dessa föreskrifter skulle låntagaren genom ingånget kontrakt förbinda sig dels alt, i noggrann öfverensstämmelse med den fa (ställda arbetsplanen, inom viss bestämd lid fallbo;da arbetet, ulan att framgent väcka anspråk pä ytterligare bidrag af allmänna medel, och dels att genom egna lil skott utgöra hvad som utöfver statsbidraget kunde erfordras.
Del beviljade länets återbetalning binde verkställas sålunda, all efter fern års förlopp frän slutet af det är, hvarunder lånemedlen frän Riksgäldskontoret ulbekommils, skulle ärligen erläggas 8 procent å hela den lyilade lånesumman. hvaraf ränta komtne all godtgöras efter 2 lör 100 utaf det obetalda kapital-beloppet och del öfriga utgöra efbelalningen derå Sedan de lör sagde läns utbekommande föreskrifna förbindelser och (öfriga handlingar blifvit afleinuade och godkända, har, oaktadt ifrågavarande, under 1855 års sommar påbörjade, sjösänknings m. fl. arbeten, enligt del derom afslulade kontrakt, först den 1 Oktober 1861 behölde vara fullbordade, lånesumman, hvilken, jemlikt olvanberörde i sådant afseende meddelade stadgande, endast successivt och i män af ar - EapedUions-Utskollets Förslag lill lindard.
Skrifvelse No 217.
253 betets fortgång borde få lyftas, redan blifvit med bela sill belopp från Riksgälds-kontorel ulbelald.
Riksdag bar fråga om ytterligare statsbidrag för ofvannämnde sjöars sänkning och beredandet af båtled mellan deni blifvit väckt, under anförande, alt mångå opåräknade hinder och svårigheter hade på ett högst betänkligt sätt förhöjdt kostnaderna lör ifrågavarande förelags utförande utöfver det i kostnadsförslaget upptagna belopp, 168,600 R:dr Banko, hvaraf för sjösänkningarne beräknades 143,600 R:dr och lör den. med hänsigt lill bålleden, erforderliga slussbyggnad m. tn. 25,000 R:dr.
Bland de förhållanden, som löranledt förhöjningen af dessa kostnader, uppgäfvos i första rummel de med mer än 100 procent stegrade arbetslönerna, vidare räknades dertill jordersältningarne, hvilka dels alls icke, dels till ett alltför lågt belopp vore i koslnadslörslaget upptagna, samt slutligen det högt uppdrifna priset på alla slags nialerialier.
Enligt en i början af November 1856 afgifven revisionsberättelse, skulle dä utaf de dessförinnan uppburna lånemedlen 110,000 R:dr, samt derå genom
Direktionens omtanka samlade räntor 1,688 R:dr 45 sk., icke återstå större belopp än 10,000 R:dr Banko, ehuru, efter revisorernes åsigt allenast en tredjedel af hela arbetet fullbordats; hvadan revisorerna antagit, alt kostnaderna för detsamma skulle komma alt öfverstiga förslaget med icke mindre än 170,000 R:dr sagde mvnt.
Under vitsordande af den utsedde
Direktionens egna uppoffringar och osparda möda vid sina åliggandens fullgörande. saint räkenskapernas ordentlighet oell utgifternas behöriga verifieering, hade re\isorerne de många naturhinder, sorn dervid möll, de flera betydliga ersätlnings-anspråk, som mäst lilliredsstäIlas, samt materialiernas och arbetslönernas stegrade pris, luunit den stora kostnaden lätt förklarlig.
Derjemte har åberopats ett utfardudt intyg af DistriklChelen, Majoren Friherre G.
De Geer, att den af honom, viii uppgörandet af förslaget till olxanberörda arbelsföretag år 1853 lill 168.600 R:dr Banko beräknade kostnaden borde i anseende lill prisstegringen, höjas med 60 procent eller till 269,760 R;dr samma mynt.
Vidare har ock blifvit orri förmäld den bekymmersamma ställning, deruti vederbörande strand- och jordegare råkat i afseende på möjligheten alt utföra detta arbelsföretag, helst de fleste bland deni. såsom innehafvare af små hemmansdelar, endast med alkaslningen af dervid uppodlade kärr och mossar vore i tillfälle verkställa de ärliga allietalningarne å det erhållna låneunderstödet och icke kunde uthärda en derutöfver ökad betalningsskyldighet, hvarföre Ytterligare understöd af allmänna medel syntes oundgängligen erfordras, såvida icke del påbörjade företaget skulle öfvergifvas och de derpå använda medlen kunna anses gagnlöst bortkastade.
Meranämnde sjösänkningsföreiag skulle lör öfrigt icke blott medföra uppodling af en vidsträckt jordrymd, ulan utgjorde första vilkoret för beredandet af en sedan längre tid tillbaka påtänkt och flera gånger föreslagen vattenkommunikation ända frän Vimmerhylrakten lill Linköping; och del vore således icke ensamt strandegarne vid ofvannämnda sjöar, som konime alt skörda nytta af delta förelag, ulan komme detsamma att måhända i än större grad blifva gagnande för alla dem, som bodde i granskapet af den blifvande nära 10 mil länga vallenkommunikalioiieii midian nämnde städer, hvilkas sammanbindning på delta säll skulle kunna ske med större fördel och mindre kostnad, än genom en jernvägsaidaggning.
1 betraktande af den gagnande inverkan, som det arbelsföretag, hvarom nu är fråga, bör komma att utöfva på allmänna tillståndet inom en vidsträckt landsbygd, och då Rikets Ständer anse sig, på grund af de meddelade uppgifterna, kunna antaga, att detta företag, åtminstone under nuvarande förhållanden, icke kommer att fortsättas och fullbordas, såvida icke ytterligare bidrag dertill från det allmännas sida erhälles, hafva 254 Expeditions-Utskottets Förslug till underd.
Rikets Ständer funnit siw böra bevilja ett sådant bidrag till det belopp, sorn, enligt vederbörande Distrikt-Chefs intyg, motsvarar den genom prisstegringen förorsakade förhöjning i den summa, koslnadsförslaget upptager.
Rikets Ständer hafva således, för fortsättningen och fullbordandet, enligt derför i nåder fastställd plan, af den efter sednaste riksdag påbörjade sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jerrlunden, Åsunden, Emmern, Striern och Nimmern inom Hanekinds och Kinda härader i Östergöthland, samt anläggningen af en båtled genom och mellan förstnämnde 4 sjöar, beviljat ett ytterligare lån å Etthundra Femtio Tusen Riksdaler Riksmynt, under dervid fästadt förbehåll, att nyssnämnde sjösänkningsarbeten och båtleds-anläggning varda fullbordade vid den i derom afslutadt kontrakt bestämda lid, eller tillden 1 Oktober 18(51, och emot vilkor att för delta lån skola årligen erläggas sex procent af bela den utbekomna länesumman, af hvilka (5 procent den för obetalda kapitalbeloppet, eljer 4 för hundra, upplupna ränta först godtgöres, hvarefter återstoden utgör kapital-afoetalning; kommande, dock någon föreskrift om serskild årlig ränteliqvid icke att i lånlagarnes skuldförbindelse intagas, ulan böra desse endast förbinda sig att under den tid, som åtgår för det erhållna länets fulla återbetalning, före slutet af hvarje år, räknadt från lånets utbetalningsdag, erlägga sex procent å detsaminas ursprungliga belopp; hvarjemte låntagarne, derest denna inbetalning icke å bestämd tid verkställes, böra dessutom för det till liqvid förfallna, oguldna beloppet erlägga fem procent årlig ränta intilldess betalning sker; och skola för öfrigt, i afseende på lånesummans utbekommande och dermed förenade'åligganden, de rörande låne-underslöd för kommunikalions-förbätlringar meddelade och härvid tillämpliga allmänna sladganden iakttagas. 3:o Enligt hvad E. K. M: I, genom skrifvelse af den 13 Februari sistlidne år, för Rikets Ständer lillkännagifvit, har Direktionen för Carlstads hamn- och kanalbolag gjort underdånig framställning angående beholvet af en utvidgad och förbättrad hamnanläggning vid nämnde stad samt om Statens medverkan för detta ändamål, dervid Direktionen anmält följande förhållande:
Efter anläggningen af Carlstads vid Kanikenäset belägna hamn och dess öppnande till allmänt begagnande, hade rörelsen derstädes tilltagit så betydligt, alt hamn- och slussafgiflerna, hvilka under de lem lörsta åren, eller 1839—1843, tillsammans endast utgjorde 18.785
R:dr 11 sk. 8 r-.st., under åren 1851 —1855 uppgingo till ett sammanlagdt belopp af 35,664 R:dr 34 sk. 1 rast.
Denna rörelsens ytterligare tillväxt kunde för framtiden otvifvelaktig! påräkuas, såvida för de trafikerande bereddes beqvämligheler, sorn nuvarande hamnanläggning ej erbjöde, och hvilka bemäld;) bolag saknade förmåga alt åstadkomma.
Vid ifrågavarande, till 10 lots djup anlagda hamn saknades utrymme för upplag af de plankor och bräder, sorn derifrån skulle utskeppas.
1 anseende härtill mäste dessa varor, hvilka år 1855 utgjorde 57,019 lolfter, uppläggas på bankarne vid den från Klarellven till hamnen ledande kanalen och derifrån pä pråmar föras lill fartygen i hamnen, hvilket förorsakade varuegarne en ökad transportkostnad af 8 sk. för tolften.
Emedan fartygen icke kunde uppgå till staden, hvars afstånd från hamnen vore 2,000 alnar, mäste godsegarne, utom tidsförlust, vidkännas dryga transportkostnader, hvarjemte godset stundom skadades, samt flerfaldiga olägenheter tillskyndades det stora antalet passagerare å de ångfartyg, som besökte hamnen och hvilka under åren 1852—1856 utgjort i medeltal 99 stycken ärligen.
Till beredande af förbättring i nu uppgifna förhållanden hade undersökningar på bolagets bekostnad verkställts utaf Distrikts-Chefen, Majoren D. W. Lilliehöök, hvilken derefter algil'il 3:ne alternativa kostnadsförslag, nemligen l:o för anläggning, efter nuvarande pråmkanals yttre bank, afen ny kanal från hamnen vid Kanikenäset, med lika djup sorn denna hamn, till stadens strand vid den så kallade
Näbben samt hamnbassin derstädes, hvilket kostnadsförslag^ slutsumma ut - Ej pedit i o ns-UIs kol le Is Förslag lill anderd.
Skrifvelse N:o 217. 255 gjorde 146,68!
R:dr Banko, deruti dock kostnaden för expropriation åfjord och byggnader icke vore inbegripen; — 2:o för dylik anläggning med kanalens utsträckning till stranden midt för stadens södra torggata samt hainnbassins bildande derstädes, hvarför kostnaden upptagits till 224,592 R:dr samma mynt; och — 3:o för kanals anläggning öfver Tvggårds-vilien och Tingvallaön lill Klarellveus vestra gren, med en bestämmande sluss och 2;ne dragbroar öfver kanalen, lör verkställigheten hvaraf kostnaden skulle uppgä lill icke mindre än 439,518
R:dr sagde mynt.