Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefwen och Landtmarffalken > utbad sig fä göra följande Proposition: Anser icke Högloft.
Ridderffapet och Adeln Konungens Nädiga Proposition om Prins ON87-8 af Augustenburg utwäljande genast til Sweriqes Kron-Prins bifallen, med förbehäll för de Herrar som ärv af en skiljaktig mening at fä til Protocollet anteckna sig stafwa warit emot tiden til detta wal, icke emot Personen som wäljes; at de för öfrigt conformerade sig med den af Herr H fwerste 8Kjullleni-Lna utur dest
Dictamen nyst fullständigt upläste mening; och at de med denna i Protocollet forwarade reserwation sig ätnöjt i afseende pä de irenne öfrige Ständens redan gifna bifall til Konungens Nädiga Proposition, och i afseende pä den'för densamma s 364 Dea ig Ju!"- mas bifallande innom Nidderffapet och Adeln afgjorda pluralitet.
De af Ridderffapets och Adelns Ledamöter som anmält och anmälte sig at instämma uti denna sä wäl pä Grefwe ve la 6arclie8 och Friherre ^.äevvärcv, som Herr 8kjö1iZekranä8 serffilta yttranden stödda reformation, moro följande: Hans Epcellence Herr Grefwe krake; Hans Excellence Herr Grefwe linutk; Hans Ez/cellence Herr Friherre ^Vacktmei8ter; Grefwe ve la 6ar«lie; Herr Ikam, VVolratk; Friherre koncis.
Larl; Friherre burell, Knut; Herr vilje, Lionie ; Herr 8ilkverkjelm, sean; Herr konäs, ?kilix; Friherre äiltversLkjölcl, Xil8; Friherre VZ» Ala, vric Lonracl; Grefwe 8tenkock., lvla§nu8; Grefwe vokna, ^UAU8t; Herr Venter8kölä, /cclam viclric; Herr Vsnter8kölcl, Larl; Grefwe Ltsnkock, 6u8tak; Friherre vjerta, l^xsl; Herr kecklin, sokan ^.clol;ik; Herr von 8ckul2enksim, vavicl; Grefwe 8tackelksrA, ksinkolcl; Friherre ^clsl8värcl, jokan Larl; Herr ksrAk.- rnan, ^mki'08in8; Grefwe Ko88e, t^put; Herr vanvvarclt Viljs8tröm, jacok iVlalcom; Herr Veven8tröm, jokan jacob; Friherre 8ack, sokan Lakris!; Friherre v^mel, Otto; Friherre 6^lleN8tjerna, Larl Lkri8topksr; Herr 2snAerlein, jacok; Herr kleijksn8kölä, Larl kreclric; Friherre koncis, Larl Larl880n; Herr 8tjernkoi?, OeorA; Friherre lviackiean, vntAsr; Grefwe vsvenkaupt, 6u8tak; Grefwe valicenksrA, Klinclric; Herr Ikre, Albreckt; Herr von ^Vakrenäorlk.
Larl; Grefwe kalkenkerA, welker; Fri - Den 18 Julli. 365 herre Klarks von ^VurtenderA, klric ViLIlrelnn Herr ^minotk, Laogor; Friherre Legerström, t. ven; Friherre Kosenliane, Sellerin!;; Herr valman, Lars folian; Herr von Stockenström, Salomon; Friherre vonSava, Lustak; Grefwe Hamilton, Lustak; Friherre linnck, ^golpll; Herr von Kackreif, vkure; Friherre Stael vor» lllolstein, Lorlltx Lugvig.
Följande Herrar Conformerade sig serskilt med Herr SKMgebrang, nemligen:
Herr kotlllieb, Larl Willielm; Herr^Lrungelstzerna, julius; Grefwe ?iper, Larl Lias; Herr Lripenvalclt, sacol) Lric; Herr Lripenvalat, Loran; Herr V^Ala, Larl; Friherre Wrangel, venning; Friherre WranZel, lregric ^n> ton; Herr Korgens tolpe, ingers.
Ridderffapet och Adeln ätskiljdes klockan Z til 2 eftermiddagen.
In krgem ?rotocolli 6.
Silverstolpe. 266 Den 21 Fredagen den 21 Julii. klenum klockan 9 formiddagen.
Utdrag af Protocollet, hältet r Högloft.
Ridderffapets och Adelns Plenum den 18 Julii 1809. S. D Företogs til fluteligt afgörande Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition til Riksens Stander rörande mål af en Efterträdare til Sweriges Krona; och sedan Ridderftapet och Adeln ingätt i noga och omständeiigt öfwerwägande af de mängahanda och wigtiga skäl, som i ett ämne af denna angelägenhet sig ä bada sidor til ftärftädande framställa, beftöt Ridderftapet och Adeln at til Swea Rikes Kron-Prins utwälja Hans Kongl. Majus Frände, Hans Fursteliga Höghet Prins af Schles wig Hollstein, Sonderburg-Augustenburg:
Om hwilket Ridderftapet och Adelns beslut de öfrige respective Ständen ftulle genom Utdrag af Protocollet wänligen underrättas.
Med bwilket Utdrag af Protocollet en Deputation til de andra Ständen, sä fort de hunne samlas, ftulle afsändas.
Herr Grefwen och Landtmarft alten trlkännagaf at Hans Kongl. MajU i Räder befallt - Den 21 Iulrl. 36? fällt honom för Högloft.
Ridderffapet och Adeln förklara Konungens Nädiga wälbehag öfwer Ständets bifall Lil Hans Maj.ts Proposition rörande walet af en Tronföljare: en förklaring hwilken de öfrige Talemännerne äfwen haft sig älagdt at hwar och en sina Ständ meddela.
Justerades Pleni Protocollen för den 8, i4, 15 och i8 Julii.
I anledning af Protocollet för den 14Julli tilkannagaf Friherre Iv08enkiLne, -LcberinF, sin önskan , at Riddarehufets Tjenstemän i allt hwad som rörer Riddarehusets angelägenheter mätte wara förbundna at iagttaga den'strängaste neutralitet.
- Grefwe lvtör ner, ^.(lolpli Loran, eriudrade, at om desie Tjenstemän wore tillika röstägande pä Riddarehufet, borde dem icke kunna förnekas utöfningen af deras Riksdagsmanna-rätt, at obehindradt yttra sig öfwer alla ämnen, hwarom öfwerläggning i Ständer förehades.
Friherre bjerta, ^xei, frägade, r anledning af Protocollet för eftermiddagen den ig Julii, om icke hanö dä och i det föregäende Plenum uplästa Memorialer til afgörande snart finge företagas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken erindrade at den saken de anginge, redan i an led« Andra Band. 47/ 48. Z63 Den 21 Julik. ledning af Herr källmans derom först inlemnade
Diktamen, more genom beslutet öfwer berörde Diktamen, hos Ridderffapet och Adeln afgjord.
I anledning af hwad i Protokollet för den i5 Julii förmäles om hwad sig tildragit emellan Friherre Stael voll wolstein, Loriitx I^ucivi§, och Herr Grefwe» och Landtmarffalken, yttrade sig Friherre Stael: Dä Herr Grefwe» och Landtmarffalken icke wille tilläta mig fä tala, af det skäl, at saken redan wore afgjord, änskönt jag anmälte, at jag under sjelfwa bifallsropet begärt fä tala, men dä Herr Baron slltverscNölcl intygade at det sä förhölle sig, ändteligen medgaf at iag kunde fä yttra min mening; lä, jämte det jag fär för.
Baron 8iNver8cNöia betyga min tacksamhet för det prof af wänffap han wisade mig, kan jag ej underläta anmärka, at ehuru jag wäl icke kan anse det förettegenteligt förolämpande af Herr Grefwen och Landtmarffalken at min anmalan ansägs mindre trowärdig än Baron Silfversköld intygande, sä war det likwäl en mindre delicatesie mig wid detta tilfället wisades, hwarföre jaganhällerat den omständigheten mätte ur Protokollet utgä, säsom eqenteligen icke hörande til saken, och sä mycket häldre, som?
Herr Grefwen och Landtmarffalken sjelf snart fann at jag hade rätt.
Herr Grefwen och Landtmarffalken:
Jag tror mig ej hafwa gjordt Friherre Stael nägon orätt.
När Herr Baron blef förment at tala, hade jag ej hört at han sig i rätta» tid anmält - Dcn 2l Z69 anmält.
Af mig blef ej Friherre Silsverschölös wittnesmäl til Herr Baronens förmän, päkalladt, utan lemnade han det alldeles sjelfmant, för at uplysa sakens förhällande.
Stael fullföljde, enligt den synpunckt, hwarukur han denna sak ansett, sin gjorda hemställan om icke Herr Landtmarffalken ffulle finna lämpeligast at densamma ur det uplästa Protokollet förswunne; men Herr Grefwen och Landtmarffalken förblef wid sitt yttrande, tilläggandes at hwad i Protokollet funnes antecknadt, finge stä qwar för hans räkning.
Stael anhöll at i sädant fall det yttrande han nu haft mätte i denna dags Protokoll införas.
Härunder hade
Deputationen Lil de andra Ständen blifwit upropad, och under anförande af Friherre ?o88e, cearl Hinric, Qfwerste, afgätt, samt äterkom nu, förmälande de öfriga 'Ständens hälsningar, samt yttrade tillfredsställelse, at Riksens Ständer öfwer den wigtiga frägan om Thronföljden i likstämmigt bestut med dem hade stannat. §7» De» 21 Hekk kerFliiNLn, Ambrosius lVlas^ius^ hade inlemnat ett Memorial, hwilket uplästes M lydande:
Admjukt Memorial.
Sedan den bäde til sine anledningar oH päföljder för Riket sä olycklige SäkerhcsisAkten nu blifwit afffaffad, synes wäl intet wara billigare , än at de Nationen betungande författningar och nyheter, hwilka under berörde Akts autoritL äro införde äfwen med densamma fä deras slut.
Af desie kan det onus at underhäffa tjenstKörande Wargern-ngsmanffap, samt twärt emot Kneckte kontrakter och flere Konungars beswurne försäkringar, blifwit Rust och Rothällare älagt, räknas för mest tryckande.
B efwet af den io Januarii 1790, som päbjuder denna inrättning, äberopar til stöd deraf författningarne af är 1741, den 9 Mars 1749 och den 15 September 17S2 med anförande, at denne sednare inffränker de förra.
Men lätom otz efterse om desie Författningar fkäligen kunnat föranleda til det beslut man a dem grundat.
Den af är i?4i är ett Riksdagsbeslut, i Hwilket Riksens Högloft.
Ständer/i anseende
Lil förestäende kriget, ätagit sig at upsätta WarZeringsmanskap; men detta'blef kort derefter och innan krigets flut uphäfwit igenom Kongl. Brefwet den 3 Mars 1743, som innehäller: at Kongl. Maj:t med Riksens Ständer beslutat, ak elim Den LL Julli. A?r emedan Rust - och Rothällare af fri wilja och Deras egen beqwämlighet wid 1741 ärs Riksdag , igenom ett dä ffedt begifvande sig hafva utfäst at anskaffa Wargerningskarlar, med hwilka de edermera ersatt sina wacancer, men icke sig ätagit, sedan deras Wargerningskarlar säledes til numrernes komplettering äro antagne > Reservekarlar äter ä npo i deras ställen anffaffa; ty sinner Kongl Maj:t skäligt at, efter deras Åstundan befria dem ifrän Wcwgerningskarlars widare prästerande.
Detta Bref förtigeS, jag wet ej af hwad ordsak, i 1790 ärs Kongl. Bref. Kongl.
Brefvet af den 9 Mars r?4-<, som i stället äberopas, kan icke anses päbjudanDe Margernings upsättande, utan synes snarare wara en föreställning om nödwändigheten deraf at hafwa en sädan til hands, för at ersatta timande wacancer, och ehwad mening man än mä gifva denne författning, uphäfwes den dock igenom Kongl. Brefvet den 16 September 1762,' der ordalydelsen är den: at det lemnäs til hwar och en Rust- och Rothällares egen frihet och beqwämlighet at anskaffa Wargerningskarlar.
Ingen af de äberopade Författningar' stadgar at Wargerningen skulle gä i fällt och derunder rekryteras, utan endast wara i beredskap til ersättande af ständiga Rothäklet.
Dborde derföre icke kunnat tjena til grund för Den i 1790 ärs Kongl. Bref anbefalte Wargerrnngens upsättande, och saknar alltsä denna bs- > fällning all annan än Konungens nädiga wilja, understödd af Säkerhetsakten, och hwilken fördristade sig wäl at deremot äberopa stäende kontrakter och deras helgd?
Likwäl blef i Konung III.8 tid Wargerningen ej upbudad, vm icke i de orter, som sades hafwa godwilligt 372 Den 2!
Iulii. sig den ätagit; men när kriget utbrast om wären förledit ar, bcfalte däwarande Konungen, at Wargerningen stulle upsättas och gä i fällt.
Kronan, sades det, skulle bekläda den; men Rotarne, ätminstone de fleste, singö äfwen witt-ninas denne kostnad.
Härigenom blef Roteringsbeswäret ökadt med mera an hälften öfwer lvanligheten.
Och som Rust och Rothällare säledes, utan minsta laglig grund och emot gällande kontrakter blifwit twungne at upsätta, utrusta och i fällt rekrytera B argerningen, fär jag ödmjukeligen förestå, at Högloft Ridderstapct och Adeln frikallar dem ifrån denna o st al ig a tunga och sätter denna mk i det stick den war innan 1790 ärs Kongl.
Bref utkom
Men min tanka är alldeles icke at Wargcrnkngen stall genast indragas: jag önstar twärtom at den blir stående til desi Riket fär fred, och will under tiden för min del rekrytera den.
Häremot wäntar jag mig det betydeliga inkast: at om Finland wid en ffeende fred, 'mäste afträdas, blir Swensta Armeen otilräckelig til Rikets förswar och Wargerningen säledes oumbärlig.
Bertil swaras: at som ett Rikes folkmängd lärer wara rätta mättstockcn för desi Krigsmakt, bör wal Swerige'med allenast magol öfwer twä mrllioner mennistor, icke underHälla en större
Arnu e än den af cirka 7o,^oo man wi nu äga.
Sjelfwa Frankrike, nästan ständigt i krig, torde ej hafwa en talrikare krigsmaqt, i proportion af desi folknummer.
Jag häller före at man icke bör anwända sä mycket til sitt förswar, at man fluteligen ej har något ar Den 21 Iulii. Z75 at förswara.
Historien wittnar at flere Riken blifwit olycklige igenom för mycket, än igenom för litet talrika Arin er.
Men om Kongl. Maj t med Riksens Stander skulle anse nödigt at föröka krigsmakten, bör det wäl icke ste pä Rustoch Rothällares bekostnad ensamt, utan alla andra Näringar i proportion med Jordbruket, äfwen dertil bidraga; och will jag i det sall upgifwa ett förflag huru sädant mä kunna ske med den aldraminsta kostnad
I följd af allt detta fär jag ödmjukeligen anställa, at sedan detta Memorial blifwit lagdt pä bordet til nasta eller andra Plenum härefter, Högwalborne Herr Grcfwen och Landtmarstalken dä täckes lata det komma under öfwerläggning och derefter göra Högloft.
Ridderstam och Adeln den proposition: at Wargerningen efter slutad fred stall uphöra och det lemnäs til bwar och en Rust- och Rothällares frihet at anskaffa Margerningskarl, om han sä för godt sinner.
Sedan, säsom jag förmodar, Högloft.
Ridderstam pet och Adeln härtill gifwit bifall, kunna respektive Med-Ständerne derom underrättas, dä de helt witzt sig med Ridderstam och Adeln häruti förena.
Stockholm den 8 Julii 1302.
Remitterades til allmänna Beswärs och O-> econorniä Utstottet.
Herr Grefwen och Landtmarstalken föreflog wid detta tillfälle, at, om Högloft.
Ridderstam och Adeln sä behagade, den författning mätte widtaqas, at när ett mäl til wederbörligt Utstött remitteras, de andra Ständen hädanefter - Z?
Den 2i I«kii. ter genast genom Utdrag af Protokollet mätte sa wäl om sjelfwa mälel, som om Remissen, pä ett summariskt sätt underrättas.
Herr Ler^bm.in, anmälde sin önskan, at, dä den fräga han wäckt, wore af stor wigt, och det wore wäl om den snart afgjordes, Utskottet matte äläggas at skyndesamt, eller inom en bestämd
Lid med sitt betänkande deröfwer inkomma.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken erindrade, det han ej trodde detta wara af nöden, men frägade likwäl om Ridderskapet och Adeln behagade nägot sädant besluta.
Hans Exellence Herr Grefwe Uuutb, Lric, påminde, at da ätskillige af Ulffottets Ledamöter här wore narwarande, kände desie redan Ridderffapets och Adelns önssan, i följe hwaraf han ej ansäg nödigt, at nägon bestämd tid Utskottet förelädes, at med sitt betänkande inkomma.
Ridderskapet och Adeln syntes häri instämma.
Herr I§oi-66N8tc>1p6, ^n6er3, För ett par Pleni-dagar sedan hade jag äran anmäla twänne rätt wigtiga arender, som Ridderskapet och Adeln äfwen behagade med wälbehag anse; men som dessa ärender, oagtadt jag det uti mitt Diktamen ödmjukt framstälde, icke blefwo de öfrige - Den 21 ^rrl-k. §75 rigo Ständcn meddelade, utan genast förwistes til Ockoncnniä-Utskottet, tyckes mig at nog mycken olikhet eristerar i eppeditionssättet af de här förekommande ärender Jag fär derföre i ödmjukhet andraga, om icke atla här i Plena wäckta frägor borde bade de öfriga Ständen meddelas och remitteras til wederöörliga Utskotts hemställande derföre lika ödmjukt hos Ridderffapet och Adeln om ej mina i förre Plena wäckta ärender nu genast äfwen kunde meb de öfrige respektive Ständen kommuniceras, hälst sorn dede ej annars kunna om dem fä nägon uplysning, förr än Oekonomiä-Utskottet det meddelar genom sitt Betänkande.
Jag tycker at icke ett Ständ allena, utan alla böra besluta hwad mål och ärender deras ombud uti ett eller annat
Utskott böra til granskning och utarbetning företaga, emedan annars olikhet uti remittering til Utskotten hända kunde, i fall samma ämnen skulle pä en gäng förekomma i deras Plena.
Härjemte supplicerar jag fä uppläsa mitt Diktamen uti öfwerstnämnde ämne, hwilket i anseende til at tiden lärer tyckts warit wid sista Plenum nog längt liden, icke dä medhans at företagas.
Friherre hamilton, Larl, Utbad sig, at säsom Ordförande för Beswärö och Oekonm miä-Utskottets Berednings-Utskott fä nämna, at Herr til Utskottet remitterade Memorial, redan genomgått denna Berednings pröfning, och kommer nästa gäng Utskottet in Pleno samlas, at der föredragas, hwarefter Utskottet utan twifwel snart skall finna sig i ständ, at med sitt Betänkande til Riksens Stander inkomma.
Här - Z76 Den 21 Julik.
Härefter upläste Herr ^'oräenstolpL, följande anförande til Protokollet:
Dä, i följd af det rättmätiga, oinskränkta förtroende Ridderskapet och Adeln bordt äga til wär nuwarande Konung, som allt frän födseln warit en redlig och pälitelig Swensk, det Han ock sedermera ofta i farans stund, med risque af sitt lif och lugn, bewisat, Ridderskapet och Adeln genom bifall beswarat den af Kongl. Mast til ett förnpadt, men til
Sin origine ömande wedermäle af Desi Landsfaderlig» omsorg för Swea Rikes samtelige inbyggare och til befästande af deras framtida sällhet samt Rikets sjelfständighet, framställde Nädiga Proposition rörande Suecesiionen, som Kongl.
Majk efter förutgängen öfwcrläggning med Riksens Ständers Ombud uti Hemliga Utskottet, förleden Lördag i Räder strikteligen behagade genom
Desi Hof-Canzlcr, Riksens Ständer meddela , tror jag det wara rätta momentet at i ödmjukhet erindra Nidderflapet och Adeln samt de öfrige Respective Med-Ständcn om något, hwilket jag, för min del / såsom gansta betydande genast anmärkte, wara troligen förgätit uti formaliteten wid Eppeditions-sättet af Konungens npsinämnde proposition, men hwilket jag ansett mig af fullkomlig, underdänig oskrymtad tillit til Kongl.
Majus Person, böra ända til nu förtiga, pä det Kongl. Maj:t
Sjelf mä godkänna at min afsigt warit och är redelig, Den 21 Julik. 377 lig, samt at mina anmärkningar icke skulle ästadkomma uppehäll uti detta angelägna ärendets skyndsamma afgörande enligt med Kongl. Majcks och troligen hwarje för Fäderneslandets säkerhet ömt tänkande medborgares önskan, såsom ock pä det lycksökaren och den illa sinnade icke skulle fä tilfälle at med swartå färgor beskugga mina wain enta , fastän nu med största enfald framställde tankar.
Dä jag jämför 54 §. uti' wär antagna Regeringsform, synes mig som den sednare gäft me full anledning, at, dä de mä! sorn förewarit uti et eller annat Utskott, til afgörande uti Plena skola förekomma, de§e icke pä annat sätt kunna Plena föreläggas än ge norn Utskottens skrifteliga Betänkanden; ty 56 §. lyder lälunda :
Utskottens fönst«g stola först i Ständcns plena framställas til antagande eiler förkastande m. m.
Jag tycker wäl at, hwad de ärender angär, som uti Hemliga Utskottet förekomma, Riksens Ständer, i-anseende til dessa sakers wigt och dermed förenade hemlighet, wist icke ba rättighet at fordra en fullständig uplysning om stäk och ordsakerna hwarföre
Utskottet i underdänigbet tilstyrker det ena eller andra; men at Riksens Ständer uti alla mäl, som frän Hemliga Utskottet meddelas Plena , csiridigt böra erhälla en af dem alla underskrift wen handling, som innehölls at uppä dcn af Kongl.
Maj t i Näder framställde fräga rörande det eller det, har Utskottets pluralitet i under - Z73 Den derdantghet tilstyrkt det eller det.
Ty dä det är Riksens Ständers rättighet at hafwa medlemmar eif hwartdera Ståndet uti Hemliga Utskottet, samt destas owillkorliga skyldighet at efter samwetc, heber och deras bästa förstånd räda Kongl Maj.t uti förekommande frågor, sa är ock billigt at Rikets Ständer utaf desta sina Representanter erhälla uplysning, ja! enligt nied sakens wanliga natur, a t ingen annan än dests Riks-Ständens Ombud kunna gifwa nägot ffrifteligt utlåtande, hwaruppä Riksens Ständer rätteligen och egenteligen böra grunda sina beslut uti alla sä hemlighetsfulla mender.
För det närwarande och under denna wär Konung hafwa wi alls intet at frukta; men Lä wi hafwa erfarenhet af hwad Magten eller intriguen, ehuru olaglig och förwänande ben warit, förut werkat pä den ädelsinta och bcrökuwärdt fogliga Swensta Nationen, hwarom Ridderstapets och Adelns Protocoller wid förra Riksdagar och synnerligen af ben 27 April 1739, nogsamt bcwittna; sä lätom ost, mine Herrar, icke uraktläta at gifwa wär nyst erhällan
Regeringsform fran början sin lagliga och rätta tillämpning, och för en framtid förebygga ost för dylika försök, som efwan äro äberopade, samt medan wi äga en rättsint, öm och wältänkande Konung, som wist icke will tilkräkta sig rättigheter, hälst sädane, de der uti en framtid kunna blifwa wädeliga, säsom at ären - Den 21.
Julik. Z79 ärcnder, som förewarit uti Hemliga Utstottct kunte Lil Ständerne, Pä sätt denna gäng stedt, blott frän Konungen emanera.
Hwav är som försäkrar Riksens Ständer at wäre efterkommande frän detta sä magtpäliggande UtfrolL icke ktinde fä et lika sä emot Utstötts Ledamöterncs tanka stridande Protocolls Utdrag, som det hwilket ststnämde dag wid i?89, ja wid flere Riksdagar afgätt frän Ridderstapet och Adeln ti! de andra Ständen och hwilka procedurer attdrig gä utur mitt minne, som ockgifwit mig full anledning hemställa hos Riddcrstapet och Adeln om ej hädanefter, pä sätt framföre jag haft äran nämna, icke alltid, jämte Konungens Proposition bör följa Hemliga Utstötts Ledamöternes serskildta, fast i generela termer aflemnade yttrande til tilstprkande eller afrädande uti de af Konungen i Nåd er gifns propositioner, och med tilkännagifwande, i händelse saken meddelst votering blifvit afgjord til hwad belopp de jäsande eller nekande warit innom hela Utskottet samt detta med alla Ledamöternes egne underskrifter försedt och icke genom manligt Protocolls-Utdrag, Ständen mage fä detza underrättelser.
Jag fär nu stuteligen öfverlemna detta til Ridderstapets och Adelns mogna bedömmande, säsom ock huruwida dessa mina tankar icke böra de öfrige Respective Ständen meddelas: ! anhällandes jag i ödmjukhet at Herr Grefven och Landtmarskalken derom wille nu göra RidHerskapet och Adeln Proposition.
Begär - Z80 Den 21 Begärdes pä bordet; men Herr Grefwcn och Landtm arstalken, erindrade at, dä enligt 56 §. i Regeringsformen, alla mäl böra lil behörigt Utstött remitteras, innan de i Ständernas Plena pröfwas och afgöras, och betz läggande pä bordet destförinnan, endast stulle medföra tidens utdrägt, anlag han lämpeligast at detta Memorial genast til Constitutions-Utskottet remitterades.
Ridderstapet och Adeln instämde häri.
Herr ^lalmskjölcl, Lenjamm NIKANUS, anförde til Protoeollet följande:
Sedan Riksens Ständer samfält öfwerenskommit om ett län af dest Banque af Twä millioner Riksdaler til Stats-Castan för dest högst nödwändiga behof til besörjandet af Armeen och Flottorne samt Rikets förswarswerk, och äterbetalningen af denna samma blifwit af Riksens Stander garanterad och fasistäld, underställer jag ödmjukast Herr Grefwen och Landtmarstalken samt Högloft.
Ridderstapet och Adeln, om icke detta län af Banquen stulle kunna ste, utan beräknande af nägot intereste, som eljest för et är, allenast L z procents ränta, utgör en nog betydlig summa 6v,ooo Rd. L 4 procent 80,000 Rd. och sä widare.
— Jag hoppas at Banquen är i det goda tilständ, at den kan umbära förenämnde winst, i hwilket fall det nä got - Der, 21 Julli. 331 got skulle lätta den förestäcnde Bcwillningen, som ändä lärer blifwa nog känbar för något bwar.
Banquen har tilförene wid fiera tilfällen, igenom Riksens Ständer, eftergifwit fordringar hos Kronan, skulle den intet nu, dä Riket är i sä betryckta omständigheter kunna göra denna upoffring, häldst härigenom ej blifiver nägon förlust för Banquens egen fond.
Riks-Discontens rätt til 6 procents interesie för de kemnade Soo,ooo Rd. i weckan, hwarutaf större delen tilfaller Banquen, är redan bewiljad och faststald.
— Jag hemställer detta Herr Grefwens och Landtmarffalkens, samt Högloft.
Ridderssapets och Adelns pröfning och godtfinnande, samt anhaller ödmjukast at detta Memorial mätte blifwa comuniceradt med de öfrige Respective Ständen och Banco-Utskottet, som derefter aflemnar sitt yttrande härZfwer.
Begärdes af ätskilliga pä bordet, hwaribland äfwen af Herr Lilverstolpe, I^reclric, som tillika förklarade, det han trodde sig kunna bewisa omöjligheten för Banquen at ingä i Herr lAalm8kjöl6s gjorda förslag.
Friherre 8ti<?rr>8te6c, Larl Lustaf, yrkade äfwen at denna Proposition, innan skeende remisi, mätte blifwa hwilande pä bor, det.
Herr 382 Den 2!
Herr Grefwen och Lan dtmarstalken: crindrade, det Regeringsformen tydeligen förestrefwe, at alla allmänna frägor, som i Riksens Ständers Plena wäckas, böra, innan be i Ständen til afgörande företagas, til wederbörligt Utstött remitteras, och at, när i följe deraf intet wunnes, om mälet nu lades pä bordet, spntes det honom lämpeligast at Herr iVlkUmsKjölllL forsing genast til Banco-Utstottet remitterades.
Efter nägra inwändningar blef ändteligen denna remist besluten.