Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wördsamt Memorial!
Bland de mänga »nera som den lärande delen af allmänheten mast »vidkännas, lärer med säkerhet kunna räknas den mängd af illa uträknade och ogrundade projecter hwilka dageligen författare lärn, na, der de uran afseende pä sin ringa kännedom bedöma alla högmäl och under korrllänkta phrascr «f allmänt wal dölja egennytta».
Det lämnas till Högloft.
Ridderstapet och Adeln samt de öfrige Respektive Stättden att skärsta - Den 28 November- 1793 skäda, om lili äfwentyrs det memorial, som angar Westgökha Dragons Regementes afstttande, ingifwlt of Grefwe frölick kan till alla delar eller blott till någon del räknas bland ofwannämude förpäg.
Emedlerlid har jag, ehuru del egentligen ej blott rörer mig, efter någon lwekan funnit att det borde be* swaras.
Mänga skäl lycktelS wäl göra det onödigt, men om äfwen blott detta swar skulle kjena att smickra författaren till omnämnde memorial, sa är det tillräckligt ty ändamälet är art till intet göra de swaga skäl som understödja projeccet men ej alt förolämpa en mistlyckad Auckor.
Hwad först widkommcr den klagan som göres art sedan Weftgörha Cavallerie blifwit till Dragoner förändrade hafwa kapporna äfwen förbylts till kapotter, sa utom akt vesta kappor moro öfwer 20 ar gamla mac denna förändring lika sä nödwändig som hälsosam.
Hwarje Cavallerist medgifwer ber, och jag pästar att Rusthällarne i allmänhet wunna derpå.
Alen den flursalkö
Författaren sedan gör, alt nemligen desta kapotter skulle kill äfwentyrs wara underkastade ett lika öde, blifwer ett ojäfaktig bewis, att författaren ej känner elementerna af förslaqockonsten, som onekeligen är alt kunna draga slukföljdcr.
Skulle någon (utom Författaren) kunna tro art ny förändring blifwer en nödwändig och snar följd as den som föregått!
Om man får utan sakernas undersökning dragör as alla ändringar sädane slutsatser, och om desta sedan anwändas såsom skäl sä är det äfwen ostridig! alt äfwen Herr Grefwen skulle kunnat öka till en förundranswärdr/ama! de sä 1794 Den 28 November. fä han gistvik.
Som ett förslags wärde dömes af desi grundlighet sä har man nu blott welat genom delta exempel wisa huru lillförläieligt ett memorial kan wara, hwars första rader ej rala den ringaste granskning.
De gamla sadlarne haswa blifwit casterade och andre obrukbara fadda i stället.
Bet medgifwes till näston del; men hwad kan ett sädaut fel af Leveranteurer eller af Besigtningsman, dä den af Kongl. Krigs Collegio derä fastställde modell blifwit följd, haswa för inflytelse pa Rusttjensten i allmänhet och är det ett skäl akt begära det ett Cavallerie-Regemenre skall afsitta och till Infanteri förwandlas?
Om dylika klagomal som endast genom protest med »vederbörande Levecantcurer och Besigtningsmän ä ena och Rusthällare ä andra sidan kunna afgöras, blefwo inför Riksens Ständer såsom orsaker till Regementets förändringar upkagne sä wägar jag gista att project ull hela armeens totala indragning snart skulle inkomma.
Tror Herr Grefwe» att om emot all förmodan, bans anhällan blefwe bifallen, Westgötha Dragone-Regemenke ej da såsom Infanteri skulle finna sin existgnce angripen af nägon Notställare Hwars skäl wörö stödde pä de uti dest memorial anförde grunder.
Afrver kaskarnes ändrande klagar den wärde Lcdamoren utan myckel skäl, emedan mästingen pä Veste och hästswansarne tillföll» Rusthällarena och hela ändrings-omkostiiaden blott upgick kill l ö st.Riksg. Hwad nu ater Herr Grefwe» menar med jämna och ärliga ombyten kan sä mycker mindre sörstäS, som han sjelf Den 28 November. 179?
siclf säger att nägra ärförbigingo innan kasksrnc ändrades, och Utom dest tror lag att alt är en klok ändring underkastadt.
Jag will ej förswara ark of» ra ändringar böra ike, men blott wisa huru osammanhängande Herr Grefwe» skrifwit om saker som röra urgamla inrullningar och sjelfwa Statens inkommande wäl.
— Hwad widare säges att desta odrägliga kostnader (som ej äro bewiste) och desta ärliga ombyten (som man tyckes befara) ästadkomma osämja och oafbruten strid, sä bewisar det endera wederbörandes cfrerlätenhet i tillsyn eller illwilliga Rusthållare eller också akt Rusttjenst lagarne äro felaktige.
I hwilket fall som hälft lärer sadan! ej särskildt kunna apliceras pä Westgötha Dra» gone-Regemenre; och minst bewisa uödrvändigheken af dest förwanvling.
Herr Grefwen klagar att de hästar som pä stättmarkerna mfläppas i brist af tillsyn förfaras och att
Dragonerne af hat 06) hämdlystnad under fälktäg skada Rusthällarens hästar.
Med sädane allmänna beskyllningar kunde författaren lättare bewisa att
Man aldrig borde hafwa hästar, och att hat och Hämdlystnad aldrig borde gifwas, än att derifrän leda nödwändightten af ett Cavalleries, afsittande.
Hwem rär för akt i Skaraborgs
Län finnes slättmarker ? och hwem kan hjelpa om Rusthällarena updrifwa den manligen hederliga Ryttaren till wäldsamheter, swarande mor deras illwilja och skadande deras egennytta?
Detta sednare kan jag dock försäkra blifwer utan följd dä skicklige Officerare föra Troup - 1796 Den 2 8 November.
Teonppen.
Westgöthe»
Dragoner lära aktiv med tacksamhet emottaga den godhet Herr Grefwen har att ej wilja sara denna Corps; men dä han tyckes fiona akt Regementet mäste, om det stkall likna LifRegementckS Husarer, undergå cn total reform, sä anhäller jag ä Regementets wägnar att Herr Grefwen mätte förskona alia »vederbörande frän ett storstag kill denna reform, som hwarken kan byggas pä de grunder Herr Gre swen i sitt memorial upgifwit, eller pä det smicker hwarmed han sä otjänligtwis sö?t uphöja andra Regemenker.
I alla fall får jag anmärka att dä indeldrc Cavallerie-Regementer jämföras, böra äswen Rusthältarne a bada sidor komma i betraktande, emedan de mer än mycket bidraga kil dcsie Regementets duglighet, och emedan Officerarns blott kunna göra af hwad som Lr —. men Rusthäliarena deremot äro slkyldige att anskaffa tjenlig» ämnen.
Utan alt inga i denna jämförelse som Herr Grefwen af en stump inkastat i filt memorial, och som säkert hade patzat i hwad annan, skrift som hälst, will jag blott bedja honom, wid de stunder han sä nyttigt offrar ät militära yrken, äswen jämföra Rusthållaren» wid detza bäda omnämda Regementes, för att sedan finna, det skillnaden är ojämförligt mindre, emellan LifRegemcnts Husarer och Westgökha
Dragoner äntt emellan besia bäda Cavalleriers Rusthållare.
Sä längt har jag punkt frän punkt följt den warde Ledamoten.
Alt hwad jag hittils beswarat, har blott wisat saker lika obetydliga i sig sjelfwa som cförenlige med hwad s»m tyckes wara desi ämne.
- Desi Den-28 November. 1797 Dest Memorial är nemligen ingifwel för akt afskaffa Rusttjensten i Westergöthland, men sä lamik jag hittills följt honom tror jag mig hafwa bewist alt hwad han sagt, ej som annat an klagomål knnna anses, och icke säsom orsaker art uphäfwa ett Cavallerie-Regementk. kanffe war det blott ett företal til de 2.ne punkter som nu hastigast skola besivaras.
— Localen (sager Herr Grcfwen widare) de länder der ett rättmätigt och med SwerigeS sanna intereffe öfwerenSftämmande krig HL'danefter kan komma att föraS, är derjamte af den beffaftenhet att en E »vallerie troupp sällan kan nvttjaS med någon wärkelig fördel- I deste ord ger Herr Grefwe,, en definition pä SivengcS politiska tillstånd, som omöjeligeu med mera dristighet af den största kännare kunnat cstswas.
Wörö alla Rusthållare kil den grad uplyfte som Herr Greswen här tror stg wara, sa undwekos wist alla twister, hwilka man wet oftast aljiras af okunnighet.
Emedlertid finner, man med förundran att omöjeligen ett rättmätigt krig enligt med.Sweriges inrereste kan föras i Skäne eller i wära östra och södra Grannars provincer man blott i wäster.
Denna nya upräckt som endera stöder sig pä cn djup politik, eller astrologisk! förespående, är som jag redan anmärkt tvid något annat ställe af memorialet, i min tanka behäftad med den ofullkomlighet, akt dek warit mera skäl att säga twärtom.
Bewiset häraf lärer ej behöswas, ulan will jag i stället gä till ämnet för att Upgifwa de skäl, Ason, efter min ranka - Den 28 November. ?a torde göra Cavalleriet nyttigt i Wästergötland och nödwändigr för Swerige. 1:0. bltgör Swenjka Cavalleriet ej mera äu si8o man, hwilka, dä jag ej antager författarens princip, äro af största behof endera i Skäne eller i händelse af Landstigning i öster, hwarest marken ej förbjuder Cavalleriers manenvrer; och da der med mycken förmän kan nyttjas wid de hastiga rörelser som fordras att genast, i början hindra fiendens fastande pä wära kuster. 2:0.
Är Wästergötland i allmänhet' i ständ att mera än de Bergiga Provinserne i Riket föda och underhålla ett Cavallerie. z:o. Wid hwarje Campagne kan man räkna ztdel minst af Cavailericr obrukbar!
Recnncr kunna ej ersätta denna förlust man mäste således snarare hafwa för mycket än för litet Cavalle» rie, aldramäst dä dest mängd more en saker fördel wid war södra grans. 4:0.
Utom dest lärer ingen weka i hwad KrigsThearer Sweriges sanna eller falska intereste kun» na föra Sweriges rättmätiga eller orätlMäkiga wapen.
Sadan! kan blott tiden wisa, men en Cavallerie-Troupps danande fordrar siere är och kan ej lika lätt up- som afsitta. Z:o.
Lärer änkeligen blifwa fräga om Westgöthe, Dragonc Regemente ej med skäl borde bibe . häl - Den 28 November.'
1799 hallas såsom midt i Riket belägii, och i ständ att hastigare än alla andra bispringa de z:ne af wära gränssidor som skulle behöfwa det. 6:0.
Om de 7000 tunnor spannemäl som författaren läfwar, kunde också för Kronan erhalkas, rorde fräga upsla om ej cn kroupp i hwilkcn bade riik häst och för kan tjena, bliswer i wista ögonblick wida mera nyttig än denna spannemäl för Skaten indragen.
Det sättes aldrig i fräga att ej förstaget af 7LOO tunnor spannemäls winst för Kronan är lika godt ssm »välment; men deremot finnes ett hinder att nemligen det militairiska mäste med det oekonomiska förenas, emedan det enås öfwerwigt skulle blifwa det andras undergång, ty Staten kan ej äga penningar utan Armöcr och ej Armöer utan penningar.
I följd häraf har jag tror! mig böra underställa Högloft.
Ridderskaper vch^
Adeln om ej innan en sadan ändring förerages en Comnö sä wäl af Milttairer som Oecouomer, af Riksens Högloft.
Ständer mätte hwar för sig granska ett Cavalleries afsittande, htvars bibehållande kanske kunde wara Riket af större nytta än man hittills förmodat.
Jag wägar ej begära att de ofullständiga in>- kast jag gjort skola upkagas, iwärtom Zr jag fullkomligen öfwerkygad att hwarken Herr Grefwe I?rölicks eller mitt memorial lärer kunna »vägleda de afgörande yttranden som gifwas af män, hwilka ägg i8oo Den 28 November. äga alla lil sakens afdömande erforderliga egenskaper.
Jag wagar emedlertid försäkra att Westgötha Dragon-Regementes ömaste sorgfällighet är blott ark tjena fosterländer, Utan afseende nar och hurri det sker, men akt jag som en medlem af denna Corps ej bordt med stillatigande afhöra ett memorial hwars otydlighet, hos dem som ej känna Vesta saker, kunde fraiuaga författaren den allmänna opinionen, om hwilken jag -förmodar hans arbete för framliden gjort honom försäkrad.
Aaq anhaller att detta memorial mätte de öfrige Respecrive Ständen meddelas.
Herr Ljörnsijmna.
Sedan Konungen nedsatt en Comitöe af Generaler och kunnige Militaire-Persöner för att uprätta förslag till Defensionswerket, torde den bäst kunna döma öfwer denna sräga.
Skulle Riksens Ständer ventilera öfwer alla de smäsaker, som till sädane ämnen kunna höra, skulle Riks- dagen uran twifwel bliswa permanent.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde derefter proposition om bifall til Betänkandet, hwilken med Nej, beswarades, hwarefter den förnyade propositionen om arerremist jämte de nu gjorde anmärkningar af Ridderskapel och Adeln Bifölls.
Friherre von Duben.
Om det skulle blifwa bewiljadr att hwart Compagnie singe 2:ne Compagnie-hingstar, skulle wisterligen alla Rusihällare göra sitt Den 28 November- i8or sitt bästa att fä sina ston drägtig», för akt derigenom undandraga dom akt kunna t tjenstgöring nyttjas.
Föredrogs ä nyo Slats-Utskotters den 23 November pä bordet lagde Betänkande, rörande Armeens indelning i Brigader. ^ Bifölls.
Föredrogs ä nys Allmänna Besvärs- och Oceonomiä-Ukffottcrs Betänkande i anledning af Kongl. Majits till »Riksens Ständer algifne nädiqa Proposition, angående Åtskilliga af Allmänna Magazins Direktion upgifne behof och omständigheter m. m.
Friherre hamilton, Larl, utbad .sig fä anmäla, aik detta more blott ett vreliminaik betänkande, som blifwik afqiswit, i tanka att tiden skyndade med nödigt'upköp af spannemal för Kronobrännerierne; tiden more nu förliden dä Magazins-Dirce» tion deraf kunnat draga nägon nntta och O"onomiä-Utskottet more sysielsatk att samfält med StatsUtslkotter utarbeta, ert fullständia.k sw^r pa Konungens afgifne nädiga proposition.
Friherre ^amilton anhöll derföre, att detta Betänkande tili afgörande Zjerde Band. is7> mät - 1802 Den 28 November. mätte fä hwila intill dest de förenade Utskottens samfälöta utlakande hinner inkomma.
Herr Grefwen oH Landtmarffalken gjorde proposition pä detta Friherre Hamiltons yttrande, hwilken Bifölls.
Riddcrffapet och Adeln åtskildes klockan Z2.
In kclem kroto colli ^1. 6. kalkenberZ, Tisdagen den 28 November.
Företogs till Justering Utdraget af Prorscoller körande Ridverfkapet och Adelns beslut om Instruktion för Riksens Sranders Instiria-Ombudsmanhwari efter gjord anmälan af Herr UotbllekiA Larl krestric, Ridderskap?? sch Adeln samiyckle, art der af honom föreflagne
Den 28 November. r8oz och af Ridderfkapek och Adeln gillade tillägg Lil! i Z. skulle i Instruktionen såsom en särskild och den s Z. upkagas.
I sölje hwaraf efter behörig justering godkändes följande:
Utdrag af Protokollet hailit i HögloftRidderskapet och ZjdelnS Plenum den 24 och 28 November 1829.
S. D- Föredrogs ä >ii)o der af ConstitukionsUtskottet omarbetade och den r8 November uplästa forsing till en Jnstcucrion för Riksens SkanderS Jusiiiiä-Ombudsman, hwilkel af Högl.
Ridderfkaper och Adeln gillades, med följande förändringar näml.z
Akt esker ilsta en ny §. införes af innehåll: att Jttstitiä-Ombudsmanncn bör lämna Justis riä-Cancollercn underrättelse on-. de mål loin genom honom bliswa anhängige gjorde; hwarjämke Ridderfkapcr och Adeln besiök, der skulle hos Hans Kongl» Maj:r en underdånig anhållan göras, att lamma skyldighet l afseende pä Justitia-Ombudsmannen mätte Jnstitiä-Caneclieren alaggaS. s:dra g:dje och yrde §. §. skulle aldeles utgå.
IO Z. bifölls, med den förändring, akt orden: eller efter Iustitiä-DmbudömannenS hänwisning/ skulle utgå.
I 11 §. gjordes den förändring, art i stallet för orden: lVarder den af Nongl Maj t anbZ^ fald, I8L4 Den 28 November. fald/ sättes:
Sedan den af Longi- Majt blifwit anbefald. 17 §. bifölls, med den förändring att hela momentet: — hwarjännc sä beskaffade fanglistor, som de, hwilka Konungens Justitiä Canceller tillställas, äfwen till Justitiä-Ombuvsmannen af wederbörande fiola insändas, utgör.
Likaledes gillades och bifölls hwad Constitutions-Utskottet i Dest detta förflag äkföljande Betänkande förcstagir, rörande bestämmande af tiben, ? warifrän Justitiä-Ombudsmannens befattning borde taga fin början, till den 6 ststledne Junii dä RegeringSFormen antogs; och dä Nidderffapet och Adeln äfwen biföll att Justitiä-Ombudsmannen kommer att erhälla en Expeditions-Stat, efter det af ConstitUkions-Utffoktct först upgifne förslag, med tillökning af en Waktmästare, beslöts art sragan om denna Stars aflöning, jämte öfrige för denna Expedition nödiga medels anslående lil.'
Siats-Utskor.'et skulle remitteras.
Föredrogs ä nyo Banco-Urffotters den 18
No. damber pä bordet lagde Proroevlls Urdrag afven ,0 Ncv., rörande rättighct för Diöcoiucrne i Götheborg och Malmö att i R:ks>DiSconren wid förer fallande hastiga behof fä uptaqa större län.
1805 Friherre 8t»el von Holstein, Lorsttr Im6- vi§- Jag har ej tillräcklig kännedom om berra ärenbe och begär således endast uplysning.
Arv
Discomerne grundade endast derpå, arr af Vanqven erhälla penninge-snmmor för lindrig ränta och sedan lana
M dem för io ä 12 procent, kan jag ej ' anse ert sädant förfarande under annat namn an oc» ker.
Det synes mig fsm samma penningar bättre kunde anwändas till Naringarnes understöd och Landtbrnkets uphjclpande.
Widare kan jag ej inläta mig i någon pröfning af Banco-NtjkoltetS afgifne förstag.
Herr Silverstolpe, 6ust»k I an ledning as denna Friherre Staelg anmärkning, får jag den aran »plysa, att i delta ifrån Banco-Utfkottet meddelade Protocvlls-Utdrag, ej är fraga om inrältadel af någon ny
Discont eller meddelande af Län för någon lägre ränta.
Dek angar twärt om att Götheborgs och Malmö Discomer skulle emot »vanliga Discont wilkor näml. 6 procent, hwilka förut afdragas wid infallande trängande behof fä upläna större summa i Riks-Disconren.
Jag tror således att när detta lans bewiljande i alla fall beror as DirectionenS pröfning, del ej bör »nöta nägon swärighet för Ridderskapet och Adeln akt bifalla Banco-Utffottelö fsrflag.
Grefwe I^antlntzskauten, Albreckt.
Efter de nn meddelade uplysningar fär jag anhälla om pr»» posuion pä Banco-Ulffokters ProtocollS-Utdrag.
Herr Zl8o6 Den 2 8 November. Zerr c^refwcn och LandtmarffalVen gjerde derefter proposition n!i vifall af hwav Banco Utskottet föresiagit, h.aitken med Ja befrvarqdes.
Föredrogs ä nyo L«g Atskotiets den 4 November pa bordel lagde betänkande om Sjö- och Gränse Tall? jamc Accis Rätters uxhäftvande.
Herr ak XlinteherA, >Vst!re!m, uplaste kill Prokocolles följande; Al simma skal Lag-Utffokkek tillstyrkt, att sähaue ma! och arendes som »11 höra under Tull- och Accis Nätter, böra, dä de inträffa i Städerne, uptagas wid Ordinarie
Domstolen derstädes, anser jag aspen enahanda mai, som lyda under GränseTull Nätter och hwilka ä L mdcr sig tilldraga, kun« na företagas wid Landt?Domstolcn, i stället förden Domstol af compouerade Ledamöter, som Lag-Utfkorter tillstyrkt.
Derigenom winnes icke blott den förman, att sävare Ledamöter undwikes till Domare, hwilka i maler och af desi utgång äga egit inleresie, uran äfwcn den, att anraler af obehöflig-Domstolar och Rättegångs ställen minffas.
Den kostnad sparas jamwäl, som kill Veu compouerade Domstolens Ledamöters aflöning annars skulle ätgä af Tnllmedlen, hwilkas anwändande till elt sädanr ändamål torde möra flere hinder, osäkert kunde dctznkvm wara, om Wid Gcäiife-orkerng fä beffaffade personer, utom man, Den 28 November.
1807 »vanliga Embetsmanncn wore art tillgå, hwilka edligt Jörsatkningarne fä nyttjas i Domare-wärf, och öga erforderlig förmåga arr handtera de dertill hörande ärendet, hwarurider bcgripes, ej allenast Tullförsnillning sch confiscationer, uran äfwen walds? och flagsmäk, son? wid sift nain »de tillfällen inträffa, kill hwilkas handterande desto heldre fordras hvs
Domaren ku effa p och erfarenhet, som de samma aiigä bade lif och mäliärd, hwarsöre ock, innan senare Förff.ttningar åstadkommit förändring, sa b effe. ffa de wäldsmäl förut lydt under Ordinarie DomstolarneS befattning, äfwen som ds, i Venna stund, fränk Gränse-TuldRätkernc, höra under Hof Ralternes widare granskning.
Del kan wäl anmärkas otc Häradshöfdingarne, eiler Ordinarie Domare ä Lander i första Jnstantien tillräckligen förut är lystlsiatk, och att de nu i fragg warande mai gemenlmen fordra skyndsamhet, uröfwer hwad öfrige Embeks-göromäl kunde medgifwa; men dels inträffa dylcka ärcnder ej sa ofta, att deraf kan mällas synnerlig tillökning i arbetet, i synnerhet dä de wid Ordinarie Tingen kunna förekomma, dels ock, dä, i afseende pa hacktade personers ffyndesamma afdömande, förur är särskildt tillstyrkt, att en Extra Domare mä förordnas till en sädan befattning wid Ordinarie
Domarens förhinder af andra Embers mål, sä kunde äfwen honom hlisma lilläkit, att i,lika händel» se, dä ständiga Domhafwanden rbore förhindrad, lägga hand wid omförmäldte Tttll-mäl ä ursäitands Urtima Ting» i hwilker enda fall, Tull-m.,'dleg behöfde anlitas tilt hans aflöning, Om i8o8 Den 28 November» Oni defia mina tankar mä winna något afseende, heinställer jag »vördsammast om icke Lag Ukstkottets betänkande kunde bifallas i den del, som angär Stats - Domstolarnes framgena befattning, med sädane mål, som nn tillhöra Tull- och AccisRatterne, med den förändring, hwad Gränsc-TnllRätterne rörer, att deras i lika fall hafde äkgärd mä stickas under Tings-Ränerne i de orter, der brottet eller den ätalade gerningen rimm, hwilker äfrven instämmer med allmänna lagens stadgande i 10 Tap. 2i §.
Rättegängs-Balken, som bjuder, art brott och mihgernings-mäl ffola ransakas och dömas der gerningen gjord är.
Herr Grefwen och Lcrndtmarstalken- Da nu delta betänkande första gängen till pröfning förewarit och anmärkningar derwid blifrvit gjerde, fär jag proponera att detsamma, atföljdr af detza anmärkningar, mätte till Lag-Urfkottet arerreniilleras.
Bisölss.
Föredrogs ä uyo Lag<UlffottetS den 4 November pä Bordet lagde betänkande, rörande fardag ä Fidei-kommister.
Herr LerZenlkMst, kria hostan, anförde till Protokollet följande; Af Högloft.
Lag-Ulffottets betänkande om fardag ä Fidci-Commrst egendom, finner jag a!k, pä den Den 28 November.
1809 den grund, der larens generel!? stadganden bordr följaö i de fall, dä de as någre specielle ej bestämdt emorsades, och att fardagsär more uri lö Cep.Jor-- da-Balken tillätit för Hyresmän och Landtbönder, har Lag-Utskottet föreslagit fardags är pä FideiCommifi egendom i likhet med allmänna lageno stadgande, alt efter egendomens särskilda läge i Stad eller pä Land.
Grunden för detta förslag beror således, ester min kanka, derpå, om Fidei-Commisi Inne hafware, i afseende pa sin egendom, bör anses i lika förhållande med Hyresmän och Landtbo.
De bägge senare bereda stg förmänen af att bebo och bruka den innehafwande egendomen, emot e» wist utfäst afgift, och da upsäqning sfer är dem en wist lid tillåtit art emot fortfarande hy a eller arrende begagna sig af egendomen, hwilken lid är lika nödwändig för Hyresmän att för sig anskaffa annan boplats, som 'för Jord- eller Husägaren att genom antagande äbo bereda sig en, derförman, ofra icke möjlig inkomst, hwaremot en Fidei-Commistarie, sou, tvid den afgäendes död nästan altid är gifwen, och för hwilken ett lika stadgande skulle wara ensidigt betungande, tillträder egendomen med en ej förr än nied döden uphörande nyktjo-rätk, och grunden för detta hans innehafwande är antingen en förenad Arfö och Tcstaments--rätt, eller ock endast den senare.
Jag tror således att om något lagligt skäl för bewiljande af fardags-är skall hämtas bör sädank finnas i la gens stadgande om ars» och testaments tagare, med hwilka jag anser en Fidci.Commist-innehafware i i8ro Dsn 23 November. samma förhållande.
Och tvid granskning af sakens förordnanden i nämnde fall, somt den ssprit som deri rader finnes rui , i Cap. 2 §.
Gifrermäls-Balken 5 Cap. 2 Z.
Ärfda-.B.illvn och,8Cap. z Ärfda Balken wara icke okydeligeu stadgadt, alt arf- och testamcntS-tagareS rakt börjas tvid den Persons dödskima hwariqenom förmänerne dem tillkomma.
Al hmad således är anfördt kan jag ej tillstyrka bifall ä Lag-Uljkottcts betänkande pä deri np tagne ffal, men finner deni Uir billigheten.
Fidei Commist-stiftelser bibehålla cn tvist förmögenhet inom Slägren och betaga derigenom lika närlVylde, ja ofta närmare bcflägkade, blott genom forstfödflo-rätt och könskillnad den andel deri, som efter wär lag annars bordt dem tillfalla.
Och hwem kan wal ttveka att förestå ändring deri, dä obilkigheten deraf minffaS och flere personers oblida öde mildras?
Detta tror jag böra blifwa grunden till bifall af Lag-Utffottcts project, hwilket om det ändä torde böra äterremitteras dit för alt erhälla
Dest utlärande huruwida afkomsten af en sadan egendom under fardags-aret bör tillfalla Sterbhusdelägariic, eller kunna anwändas till gäldande af den afgängne iunehafwarens skulder.
Om Fidei-Commist innchaswaren mä äga att genom testamente till sin hustru eller annan borrtgifwa denna afkastning och hustrun äga andel deri efter lag.
Herr as klintsberg, VVilbelm, uplaste följande :
Den Den 28 November. i8n