Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uhr anfört, att kol upptagningen de sednare åren endast utgjort 07,000 tunnor, får jag blott upplysa, att detta är ej summan af hvad som blifvit hvarje år brutit, utan endast af hvad som blifvit hvarje år försåldt, och att detta belopp de öfriga åren varit större, äfvensom jag torde böra tillägga, att om ej så mycket kol blifvit brutet de sednare åren som förut, orsaken till betydlig del bör tillskrifvas så väl de höjda Tullomkostnader, hvilka märklig en försvårat, eller nästan gjort omöjlig, den större afsättning till Danmark för. ut varit, som ock att Allmänna MagazinsDirection, hvilken 1S20 tagit 20,000 tunnor, 1821 ej behöft mera än 5ooo.
Då nu härtill kommer, att Stenkolsverket årligen sysselsatt förut 800, nu 600 arbetare, samt drifves med revenuen af kol, som verket sjelf producerar, lärer hvarken något annat
Bo. lag kunna sägas hafva gjort mera skäl för sin bestämmelse, eller detta Bolag nu anses gå för långt, då det påkallar samma biträde af Riksens Ständer, som det redan 1815 ansågs berättigadt att erhålla.
Hvad jag nu å Bolagets vägnar vågat inför Ridderskapet och Adeln anföra, är äfven allt Styrkt genom de Bilagor, som jag förut haft
Den 12 Februarii, den äran åberopa, och Herr af Uhr skall der finna större delen af de upplysningar han begärt, om han täcks genomse acten, uti hvilken han äfven skall igenkänna en uppsats af honom sjelf.
De uppgifter Herr af Uhr, utom de, hvilka redan finnas bland Bilagorna, äskat, medger jag äro lika nödvändiga som upplysande; Jag får betyga honom min uppriktiga erkänsla för den ledning han deruti gifvit Bolaget; jag har väl en del af dem redan här, men skall efterskrifva de öfriga ifrån Grufvan, för att kunna få ingifva dem noggrant uppfattade ocji lagligen bestyrkte, inom kort tid till Högloflige Ridderskapet och Adeln, om sådant benäget tillätes, hvarefter de torde få till de Utskott, till hvilka sjelfva hufvudacten blifvit remitterad, afgå.
Friherre Ehrenborgh, Casper Vilhelm: Sedan Herr af Uhr, som så noga känner Skånska Stenkolsverket, lemnat ett så fördelaktigt yttrande om de rika koltillgångar och öfriga resourser detsamma kan lemna, om det med tillräckligt förlag kan bedrifvas, torde det tillåta» mig att ej mindre som Embetsman i Provinsen, än som
Egendomsinnehafvare derstädes vitsorda den stora nytta Provinsen har af detta Verks bibehållande och driftiga bearbetande.
Såsom nära granne till Verket och ägare af ej obetydliga skogar, talar jag till en del emot mitt eget interesse, då jag ber att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid nödvändigheten att utfinna utvägar att bistå det - 46a Den 12 Februarii. ta högst vigtiga verk; men jag kan ej tänka så kort att jag skulle vilja tala emot detta verk, för att öka värdet af skogar, som ganska snart skulle vara medtagne, om stenkol ej mera vöre alt tillgå.
Ett ytterligare skäl torde tillåtas mig att tillägga till styrka för den mening jag hyser att Stenkolsverkets nedläggande skulle hafva de menligaste följder för den Provins hvaruti det är beläget.
Den stora förlägenheten, som, jag vågar försäkra det, äfven sträcker sig till Malmöhus Län, skulle nu mera ökas, om genom Stenkolsverkets upphörande, äfven denna tillfälliga afsättningslägenhet försvunne för hela den ort som nu der finner tillfälle att med fördel afyttra större delen af sina landtmannaprodukter för underhållet af 800 arbetare, hvilka i samma stund Verket upphörde, skulle komma att öka skaran af lösdrifvare och brottslingar, som re dan till öfverflöd finnas i Skåne.
På dessa grunder förenar jag mig med Grefve De la Gardie och Herr af Uhr, samt anhåller om remiss af den förres Memorial till vederbörligt Utskott.
Med anledning af hvad Herr Grefve De la Gardie anfört, får jag blott yttra, att de åberopade Bilagorne endast upptaga kolens försäljning för de 4 sista arén, hvilken såsom minst utgjordt nära 47,000
Den r2 Februarii.
465 och som högst något öfver 62,000 tunnor, eller öfver hufvud de af mig omnämnde 57,587 tunnor per medium för hvart år.
Deraf vill synas att brytningen varit ganska inskränkt, eller ock att betydliga inventarier under tiden blifvit samlade.
Man känner således icke den effectiva brytningen, och de dermed förenade omständigheter, som på ett eller annat sätt kunnat medverka till vinst eller förlust.
En sådan kännedom är likväl i min tanka ganska nödig för den som kommer att behandla frågan; och för att kunna meddela något fullständigt bedömande, bör granskningen af Verkets tillstånd icke stanna vid de 4 sista åren, utan äfven sträcka sig till förhållanderne från Verkets första början.
Och är detta orsaken hvarföre jag föreslagit, att de af mig såsom nödige ansedde upplysningar, af Bolaget borde anskaffas, hvarförutan en fullständigare kännedom af Verkets rätta ställning, orsakerne till närvarande förlägenhet samt den utsigt som för framtiden kan blifva att påräkna, af Utskottet svårligen lärer kunna inses eller uppgifvas.
Grefve De la Gardie'.
Jag ber Herr af Uhr icke ett ögonblick misskänna afsigten med min framställning.
De kohl Herr af Uhr nu åberopat, äro endast sådane, hvilka varit till salu.
Vill man härtill lägga de öfrige, hvilka antingen åtgått på stället för Verkets drift, machineriernes gång eller folkets behof, uppgår beloppet af hvad hvarje år blifvit uppbrutit till 464 Den 12 Februarii, ett mångdubbelt belopp emot hvad anfört blifvit.
Herr Grefven och Landt Mar shalken före^ slog, att så väl Grefve De la Gardies ifrågavarande Memorial, som de af åtskillige Ledamöter i samma ämne nu afgifne yttranden, måtte till Stats- samt Allmänna Besvärs- oell OeconomieUtskotten remitteras, samt Grefve De la Gardies Memorial med de öfrige RiksStåndea communiceras.
Föredrogs å nyo Herr Hammarskjölds, Lorenzo, den 10 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial om afskaffande af Bysättnings påföljd.
Grefve Lövenhjelm, Carl Axel, anförde skrifteligen:
Grefve Lövenhjelm anhöll att dess anförande måtte få åtfölja Herr Hammarskjölds Memorial till vederbörligt Utskott.
I anledning af Herr Hammarskjölds väckte motion, angående Bysättningslagens upphäfvande, tror jag mig böra - Den 12 Februarii, 465 ra yttra de betänkligheter som emot ett sådant förslag förekomma, särdeles i en tid, då man hellre bör söka att genom kraftige, bestämda och till Borgenärernes snara godtgörande ledande ExecutionsFörfattningar, stärka, än att genom sådanes undanrödjande försvaga den allmänna crediten och försvåra penningetransactionerne.
Man ser dagligen huru Gäldenärer genom fingerade köp, pantförskrifningar eller andra afhandlingar, söka att undanhålla sin egendom från utmätning för Borgenärers fordringar, emot hvilka försök det enda och vanligen verkande correctivet, är bysättning.
Då en allmän förändring uti lagen snart är att vänta, vöre det för öfrigt i min tanka, jemväl i detta afseende, olämpligt att nu vidtaga några partiella.
Jag tror ej heller Herr Hammarskjölds satts vara formlig efter rätts-princip, ty den som brutit sitt löfte att återställa en annans låntagne tillhörighet, som ej har löst eller fast eller lön att betala med, eller kan öfverenskomma med Borgenären om hans godtgörande med sådant arbete, som denne kan begagna och Gäldenäfen förmår utgöra , måste anses närmast i likhet med en lös person, och träda i häckte.
Det beror af den bysatte, att genom sitt försättande i Cessionstillstånd, påkalla Domarens pröfning huruvida han må anses berättigad att ifrån detta häckte endtledigas; emellertid instämmer jag dock fullkomligt med Gref. ye Lövenhjelm och är af honom förekommen i tankan derom, att häcktandet ej borde räcka Ridd.' o. Ad, Prot. I.
B. 3o. 466 Den 12 Februarii, Öfver en viss tid, eller oek ett vidsträcktare utrymme lemnäs för nämnde pröfning, än det ConcursLagen nu medgifver; men sådane modificationer torde ej vara af den angelägenhet, att icke med deras vidtagande kan anstå tills den nya lagen utfärdas, då de lämpligast ske i sammanhang med och behörigen iakttaget förhållande till de Öfrige lag-bestämmelserne.
Då jag i Sista Plenum hade den äran att framställa min motion, vågade jag ej ens hoppas att den skul. le blifva på ett så utmärkt sätt understödd, som Herr Grefve Lövenhjelm nu behagat göra.
Jag har således uppsatt några tillägg till hvad jag sist yttrat, i anledning af de anmärkningar emot min motion, som blifvit mig i privat väg meddelade.
Dessa tillägg anhåller jag att få för Ridderskapet och Adeln uppläsa* Herr Hammarskjöld uppläste derefter följande; (Se Bilagan N:o 6.)
Hvarefter Herr Hammarskjöld mundtligen yttrade:
Jag får blott tillägga, att sedan jag hört hvad Herr Grefve Lövenhjelm i ämnet anfört, finner jag skäl återtaga en del af mitt förra yrkande; och hoppas för öfrigt att min motion må gifva anledning att närmare utveckla ämnet Den 12 Februarii, 46?
till någon nytta både för långifvare och låntagare.
Herr Tham, Ifolrath:
Vid Herr Hammarskjölds motion om förändrande af lagens stadgande angående bysättning, anhåller jag få anmärka, att dess grunder dertill tyckas ensamt
Vara hämtade af förhållandet inom Stockholm.
Jag känner icke, men finner mycket beklagansvärd t, om procenteri der tagit så Öfverhand, som Herr Hammarskjöld förutsätter; Landsorterne äro då i detta afseende mycket lyckligare, ty detta onda är der, oagtadt verklig penningebrist, föga kändt mera än till namnet; creditert och allmänna förtroendet äro dock på landet likasom i Stockholm nog allmänt förstörde, och upphäfvande af lagens bud om bysättning skulle än mer skada dem; jag känner af flera händeldelser att bysättningstvånget ar ganska nyttigt, och skulle kunna skaffa bevis derpå, att oredeliga Gäldenärer, för att undvika utmätning, för Kronobetjeningen uppgifvit, att deras egendom varit såld, bortskänkt eller borttestamenterad, och på sådana skäl erhållit
Kronobetjeningens bevis öfver bristande tillgång, men ej långt derefter, genom verkställd bysättning, kunnat förmås betala den skuld, hvartill ej tillgångar men redlig vilja felade.
Jag för min del anser der-r före högst nödigt, att detta lagbud bibehålles, ehuru jag vet högakta och värdera de tänkesätt, hvilka grundlagt de modificationer Herr Grefve Lövenhjelm deruti föreslagit, och får för öfrigt till aila delar förena mig med hvad Herr Ehrenborg i ämnet anfördt. 468 Den 12 Februarii, Herr von Francken, August:
I hvad Hr Tham yttrat emot Herr Hammarskjölds anförande, får jag till alla delar instämma, samt derjemte förklara, att i en tid, då allmänt klagas öfver mindre förmånlig credit, anser jag Herr Hammarskjölds annars välmenande project ej tjenligt; ty hvar skall den, som ej kan lemna annan säkerhet
Un sin person, kunna få låna penningar om bysättningstvånget upphör, och då accorder nu äro mera i till Un aftagande, skulle många tjenstemän, hvilka äro nödsakade att accordera, derigenom få stanna vid de platser de innehafva.
Jag önskar derföre att Herr Hammarskjölds project ej måtte sättas i verkställighet förr, än den allmänna crediten mera hunnit stadga sig.
Mintanka har visserligen icke varit, att bysättningstvånget skulle helt och hållet ur vår Lagstiftning försvinna.
Jag har blott föreslagit att någon viss tid måtte bestämmas såsom den längsta, utöfver hvilken ingen borde kunna i bysättningshäckte qvarhållas.
Genom ett sådant stadgande skulle rättvisans fordringar kunna förenas med menskligh etens.
För öfrigt har jag för min del icke något att invända deremot, om denna fråga, på sätt Herr Ehrenborg hemställt, blifver hvilande, till dess nya Lagförslaget kan i ett sammanhang blifva till Riksens Ständers granskning öfverlemnadt.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landtb Marskalken framställd proposition, fann Rid - Den 12 Februari!, 46g derskapet och Adeln för godt, att så val Herr Hammarskjölds ofvannämnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, till Lagutskottet remittera.
Föredrogs å nyo Friherre Anckarsvärds, Carl Henric, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, om rättighet för Riksens Ständer, att genom deras Statsutskott eller Revisorer granska Militiae Boställs- Vadstena Krigsmanshusoch PassevolanceCassorne samt de under SeraphimerOrdensGillets styrelse ställde Hospitalsoch Lazarettsräkenskaper, äfvensom redogörelsen för Tullmedlen.
Med Friherre Anckarsvärd instämmer jag fullkomligen, uti hans mening om Riksens Ständers Revisorers rätt, att granska förvaltningen af de Cassör Herr Friherren uti sitt Memorial upptagit.
Jag anhåller blott att få öka förteckningen med några flera, hvilkas räkenskaper, så vidt jag vet, icke af Revisorerna öfverses, ehuru deras granskningsrätt enligt Grundlagen bör sträcka sig öfver alla medel som för Statens räkning inflyta och användas.
Dessa ytterligare Cassör äro Convoy- Commissariatets, som enligt Granbergs Statistik haft i medeltal för flera år öfver 558,000 R:drs årlig inkomst.
Lappska Ecclesiastik-Fondin, under Kongl.
CantzlieStyrelsens vård, hvilken utgör omkring 47,000 R:drj VäganlåggningsComitlcens an - 470 Den 13 Februarii% slag på gide hufvudtiteln, 20,000 R:dr ■ JnvalidInrättningéns medel, hvilkens utgifter lära årligen belöpa-sig till omkring 12,000 R:dr; den summa som blifvit anslagen till nybyggnad af Helsingborgs, Strandbrygga med flere smärre Fonder, anslagna för tillfälliga behof, och som för grundsatsens skull icke böra vara undan-’ tagne.
Då jag har den äran vara Ordförande i ConvoyCommissariatet, tror jag mig böra, i anledning af hvad Herr von Hartmansdorff nu anfört, ödmjukast upplysa, att ConvoyCommissariatets
Ordinarie fond som utgådt af Tull-medlen, och bestod af 4 Tunnor Guld Banco, blef till förmån för tredje hufvudtiteln vid sista Riksdag, af Riksens Ständer indragen, emot det, att Commissariatet beviljades ett creditif på RiksgäldsContoiret, på hela summan, men hvilket hittills blifvit obegagnadt.
Commissariatets förenämnde fond består uti en afgift, som helt och hållet och allenast utgår af handeln och skeppsrederierne, samt utgör omkring 15 procent af den tull som erlägges för inkommande och utgående varor.
För öfrigt kan jag för min enskilta del icke hafva något att erinra emot en revision, som jag hoppas ej skall finna något anmärkningsvärdt.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Friherre Anckarsvärds ofvan»' närande Memoria^ som de i anledning deraf af.
471 gifna yttranden måtte till Stats-Utskottet re_ mitteras.
ExpeditionsUtskottets den 5 dennes afgifne och följande dagen på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan om tillåtelse för Utskottet, att utom den i 24 §.
Riksdagsordningen stadgade Cantzliebetjening, få antaga en Cantzlist, samt att det honom tillkommande arfvode, eller tractamente kunde från antagningsdagen beräknas.
Herr von Hartmansdorff, Augusti Då Ridderskapet och Adeln i förmiddags ej behagade göra afseende på en lika beskaffad anmärkning, som den jag nu ämnar förnya, an_ gående öfverflödig
Utskotts betjening, så skulle jag afskräckas ifrån att framföra den, om dylik motgång kunde modfälla mig.
Men endast för sitt uppsåt år Riksdagsmannen ansvarig.
Utgången på de föreställningar, han finner sig befogad att göra, beror på andra om. ständigheter, som han ej har i sin magt; och han måste derföre lemna den derhän.
För egen del skall jag således aldrig underlåta, att göra de anmärkningar, hvartill min pligt uppfordrar mig, ehvad de af Ridderskapet och Adeln godkännas eller ej.
I afseende på förevarande begäran af ExpeditionsUtskottet, att genast få antaga ännu en Cantzlist, anser jag mig ej böra 4)2
Den 12 FebrUarii. lemna obemärkt, att detta Utskotts göromål icke egentligen börjas förr än i den nion, de öfriga Utskottens slutas, eiler då deras Betänkanden blifvit i RiksStånden afgjorda, och skola expedieras.
Det vore således först mot slutet af Riksdagen, som ExpeditionsUtskottet skulle behöfva någon tillökt betjening.
Från Utskottet hafva hittills endast ankommit förslagen till de tvenne JLyckönskningsadresseme, hvaixlera på ett ark, som tillsammans för do. 4 Stånden gör 45 ark, under de 14 dagar eller något mera, som Riksdagen hittills varat; för hvilket arbete aflöningen åt den redan antagna Secreteraren och Cantzlisten synes vara en mer än tillräcklig vedergällning.
Förr än motionstiden är tillända, kan man ej vänta manga Betänkanden från Utskotten, emedan de flerfaldiga från Stånden ankommande motioner, i likartade ämnen, måste i ett sammanhang behandlas; och förr än det sker, kan, enligt det föregående, Expeditions* Xhtskottet ej få särdeles att göra.
Jag hemställer derföre hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln att tills vidare uppskjuta afgörandet af Utskottets begäran.
Undertecknad RiddarlmsSeCreterare:
Med fullkomlig kännedom deraf, att det icke är min rättighet blanda mig uti Höglofl.
Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, och utan att på något sätt vilja försöka öfverskrida gränsen af mina rättigheter, anhåller jag likväl, att mig må tillåtas anföra några ord för att gifva en ytterligare, oell, söm mig synes, högst nödig full - Den 12 Februarii. standJghet åt Herr von Hartmansdorffs ytt-: rande.
Herr von Hartmansdorff har anfört, att Expedition sUtskottets göromål egentligen icke kunnat sägas börja förr an de öfrige Utskotten nalkas slutet af deras arbeten.
Jag instämmer till en del deruti, men får dock nämna, att Ex-i peditionsUtskottet utom uppsättandet af förslagen till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl, Maj:t, och desannnas expedierande sedan de blifvit godkände, äfven har en annan ganska maktpåliggande befattning.
Denna befattning består i redigerandet af Bihanget till samtelige RiksStåndens Protocoll, indeladt uti 10 samlingar, hvaraf tryckningen under sista Riksdag fortgick på 7 särskilta Boktryckerier.
Redactionen af detta Bihang, jemte dertill hörande Correctursläsning m. m. gifver mer än tillräcklig sysslosättning åt en person, isynnerhet om tryckningen skall fortskyndas på samma sätt som vid förra Riksdagen skedde; och vid sådant förhållande hemståller jag, huruvida det kan anses billigt eller lämpligt, att Utskottets Secre-, terare, som för närvarande icke har mer än blott en Cantzlist, sjelf skulle ensam både uppsätta och renskrifva de blifvande expeditionerne.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial.
Ja, jemte några Nej. 47‘J
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landti Marskalken förklarade, att som, efter livad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Justerades följande; Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 12 Februarii i8a3. S. D. Remitterades till Lagutskottet, Friherre Skjöldebrands, Pehr Eric och Herr Gri* penstedts, Johan, den 6 dennes på bordet lagde Memoria], det förra angående deportation af till lifstidsfängelse dömde missdådare, samt det sednare rörande skärpande af straffen för vissa brott, såsom tjufnad, rån m. m., jemte de af åtskillige Ledamöter i samma ämne denna dag afgifna yttranden.
S* D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 2 dennes afgifne och den 6 derpå följde på bor. det lagde Memorial, angående tillåtelse för Utskottet, att, utöfver den i 24 §.
Riksdagsordningen stadgade Cantzliebetjening, få antaga fyra Cantzlister med deremot svarande arfvode, hvilka äga att Secreteraren och Notarierne i renskrifningsgöromålen tillhandagå.
Den 12 Februarii, Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 12 Februari 1823. 9 S. D. Remitterades till StatsUtskottet: 1) Herrar Hallenborgs, Carl Johan och Rothliebs, Axel, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, angående Allmänna Magazins-Directionen. 2) Herr Wulfraths, Cari Gustaf, den Io dennes förmiddagen på bordet lagde, Memorial, angående anslag å Stat för en ProvincialLäkare inom Norra delen af Halland. 3) Friherre Anckarsvärds, Carl Henric, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, om rättighet för Riksens Ständer; att, genom deras Statsutskott eller Revisorer', granska Militiae-, Boställs-, Wadstena Krigsmanshus- och PassevolanceCassorne, samt de under SeraphimerOrdens Gillets styrelse ställde Hospitals- och Lazarettsräkenskaper, äfvensom redogörelsen för Tull_ medlen; jemte de af Herr von Hartmansdorff, August, och Friherre Lagerbjelke, Johan, rörande samma ämne denne dag afgrfne yttranden.
Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomi- Utskotten; Grefve De la Gardies, Jacob, den 10 dennes_ förmiddagen, på bordet lagde, Memorial, 4rs Den 12 Februarii, angående understöd för Skånska Stenkolsverket, jemte de af åtskillige Ledamöter rörande samma ämne denna dag afgifna yttranden, Stats- och Bevillnings- Utskotten: Herr Montgommeries, Fabian, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, angående rättighets erhållande, att med spannemål utgöra en del Kronoutskylder.
Banco- Utskottet: i) Herr Hjertås, Johan Gustaf, den 6j deni nes på bordet lagde Memorial, angående publicitet af Bankens angelägenheter. 2) Herr Berghmans, Ambrosius Magnus, den 6 denne«6 på bordet lagde Memorial, om afskaflknde af den vid Disconterne brukliga öfver-ränta m, m.} jemte Herr af Malmborgs, A* braham, i samma ämne afgifne yttrande.
Lag- Utskottet: i) Herr von Strokirchs, Johan Herman, den io dennes förmiddagen på bordet lagde tvänne Memorial, dels angående ändring i 21> Cap. 5 §.
RättegångsBalken, samt dels om Rådmäns och Kämnerers befrielse från allt deltagande i ansvar för försummelse vid Domböckers och Lagfarts med de flere Protocollers och Jdahsakningars insändande till ÖfverRätterne.
Den i2 F einiar ii* 2} Herr Hammarskjölds, Lorenzo, den io dennes förmiddagen på bordet lagde- Memorial om afskaffande af Bysättnings påföljd, jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma am-j ne denne dag afgifne yttranden.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconumie- Utskotten: Friherre Cederströms, Jacob, den 10 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående allmän näringsfrihet, jemte Herr Hammarskjölds, Lorenzo, yttrande i samma ämne.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskottet: 1) Herr Montgommeries, Gustaf Adolph, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, angående anläggande af en väg emellan ÖfverTorneå och Kengis. 2) Friherre Falkenbergs, Carl Axel, den 6 dennes på bordet lagde, Memorial, angående åtskillige medel till lättad afsättning af landttnanna producter.
Statsutskottets den 5 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående den lill
Riksdags-kostnademes bestridande vid innevarande Riksdag erforderliga tillgång.
S. D. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 5 dennes aflåtne, och föl-s 473 Den 12 Februarii. jande dagen på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan, att Utskottet måtte tillåtas, att öfver den i 24 §.
Riksdagsordningen stadgade Canzlibetjening, få antaga en Canzlist, samt att det honom tillkommande arfvode eller tractamente må från antagnings-dagen beräknas; blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till g om aftonen.
Lördagen den 15 Februarii.
Plenum klockan 10 formiddagem
Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 7 dennes afgifne, och den 12 derpå följde förmiddagen på bordet lagde, Memorial, angående tryckning af en uppgift på de hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, som Den i5 Februarii. vid denna Riksdag till afgörande förekomma, blef samma Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Herr Stjernfiam, Ludvig, uppläste följande; (Se Bilagan N;o t.) Herr TVuljrath, Carl Guftaf:
I anled ning af den station för en ProvincialLäkare i Norra Halland, som Herr Stjernstam nu föreslagit, ber jag blott att få nämna, det jag' ingalunda kan med honom dela öfvertygelsén, att Kungsbacka dertill vore den tjenligaste ort, ty denna stad ligger nära Bohus Läns gräns, då deremot alla som behaga kasta en blick på Hallands charta, skola med mig instämma, att Warbergs belägenhet i medelpuncten af provincens norra del, och der den är bredast, måste göra sistnämnde stad lämpligast för den projecteEade Läkarens stationerande.
Herr af Dar elli, Jfaac, anförde skrifte! igen :
(Se Bilagan N:o 2*) Herr Rofenblad, Bernhard:
Med full komligt erkännande af det förtjenstfuila i Herr 4§o Den 15 Febriuirii, af Darellis i dag för Högloflige Ridderskäpet och Adela uppläste motion, tror jag mig likväl böra framställa de anmärkningar, hvartill de i denna motion ranförde satser och förslag, så vidt jag fattat dem, föranleda.