Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har äfven deraf funnit, att likasom vid flere af de andra Hospitalerne, serdeles vid de större, den medicinska behandlingen visserligen är nödvändig att använda, enär det förhåller sig med dårar, som med kloka menniskor, att de kunna besväras af kroppsliga lidanden; i hvilket fall, den curativa behandlingen måste tillitas; men man måste äfven tänka sig den behandling, som sinnessvaghet serskildt kräfver och menniskokärleken inser, alt, i möjligaste måtto trefnad åt de sinnesrubbade och själslidande måste beredas, och dertill fordras underhållande af snygghet, lämplig sysselsättning och i allmänhet ett vänligt och humant umgängessätt med dem.
Dessa omsorgers iakttagande, hafva OrdensGillets ledamöter sjelfve vid mera än ett af våra Hospitaler funnit verkan af, bland de der vårdade, och denna så välgörande för dem, man af deras tillstånd kunnat vänta.
Det kan ej förnekas, att Wadstena Hospital framstår i vårt Den 30 April.
203 land såsom en art af modell för de andra; men orättvist vore det om jag icke anförde, att dä jag besökte Upsala Hospital både före och efter den der förfärliga branden, fann jag derstädes den utmärktaste snygghet, ordning och vård om hospitalshjonen.
För mig, som under arens gång äfven användt en del af min tid med så beskaffade verksamhets-grenar der menniskokärlek och hnmanitét framkallats, fann jag en verklig tillfredsställelse af det om dessa böjelsers användande förtjenstfullt talande tillstånd vid sistnämnde hospital.
Påföljden af den verksamhet, som genom Hospitals-direkttna och tillhörande tjenstemän utöfvats vid Hospitalerne har åstadkommit förbättringar i denna förvalltningsgren, som äfven visat sig deruti att ett ej obetydligt antal vansinnige kunnat, dels under en tid, dels för beständigt, återkomma lill samhället såsom återställde.
Att öfverflytta denna styrelse till någon annan, hvarom både förslag och yttrande framkommit, beror naturligtvis på K.
M:s nåd. pröfning och afgörande; hvilka efter föregången pröfning af komiterades i ämnet gjorde förslag, och Seraphimer-ordens-gillets infordrade underd. utlåt, deröfver, sannolikt komma alt ega rum.
För de afträdande, i händelse nuvar.
Ofvcr-styrelse komme att uphöra, vill det synas, åtminstone mig, att ingen saknad för dem bör deraf kunna följa; men livad jag på grund af inhemtad erfarenhet och kännedom af denna förvaltningsgrens natur lärt mig inse är, alt denna förvaltningsgren klöfver en enda concentrerad Styrelse, som omfattar allt hvad den rörer.
Med de göromål och omsorger denna befattning fordrar, lämpar sig icke alt den fördelas på flere myndigheter, ty beslut och verkställighet påkalla här skyndsamhet, och den kan ej vinnas, om flere styrande verk skola kommunicera sig med hvarandra för ändamålens ernående, och de verkställande komma derigenom alt sakna den sammanhållning i deras bemödanden, som är nödig.
Vid Upsala hospital, hvarom jag här förut ordat, återställes den nu af eldsvådan skadade hospitals-byggnaden och försättes i ett sådant stånd och med sådan inre konstruktion, att, äfven om eldsvåda der skulle tima, blir det en möjlighet att utifrån direkte inkomma i linsets öfra våning för alt der släcka branden hvilket förut var nära omöjligt.
Så väl för eldens vårdande som för åtskilliga andra förbättringars ernående, kommer nämnde reparation att motsvara ändamålet, hvilket allt, vid blifvande nya hospitalsbyggnader torde böra observeras.
Komiterade, som i flera år handlagt undersökningar och förslager rörande hospilalsväsendet, och hvilkas underd. betänk, i ämnet åtföljer K.
M:s nåd. skrifvelse, hafva deruti framställt förslag för en större tillökning af byggnader och åtskilliga andra förändringar vid Hospitalerne.
Dessa byggnader, hvilkas behöflighet ej kan förnekas, gå till betydliga summor i och för deras utförande och derpå kan ej undras; men K. M. har i Sin nåd. propos. inskränkt
Sig till förslaget om upbyggande af ett väl behöfligt Hospital i Wexiö, samt tillden förutnämnda nåd. propos. och förordande för det förslags-anslag, som för Hospitals Öfver-styrelsen behöfves och det är således dessa begge 204 Den 30 April. frågor, som synas blifva de egentliga föremålen för SlatsUtskrs pröfning, för alt sedan underställas R.
Beträffande alla de detaljer, som i komiterades förslag förekomma, har, såsom anfördt är, Seraphimer-Ord:s-gillet längesedan afgifvit sitt underd. utlåt, deröfver, med hufvudsakligt instämmande i komiterades förslag, i hvad det rörer byggnaderna; men det är i åtskilliga, egentligen administrativa delar, som Ofver-slyrelsen, på grund af sin öfvertygelse och erfarenhet, trott sig böra hafva en annan mening.
Det torde emedlertid icke vara hehöfligt att nu ingå i närmare utredning deraf och jag har icke heller ämnat göra det.
Jag vill nu ej uppehålla tiden längre med ytterligare anförande i detta ämne, ehuru mycket kunde återstå att säga, ulan anhåller hloll att hvad af mig nu blifvit anfördt mätte få åtfölja remissen till StatsUtsk.
Med afseende på Gr.
Posses yttrande, får jag förklara, att min framställning i delta hänseende icke varit ett infall för ögonblicket, utan jag har för 28 år sedan, i ett från trycket utgifvet förslag till inrättningen af Sveriges statsförvaltning, föreslagit just detsamma som jag nu yttrat.
Ingen af dem, som nu äro ledamöter af Seraphimer-gillet, lärer då befunnit sig der, — icke ens varit Seraphimer-riddare.
Jag hoppas alltså, att man icke misstänker mig göra någon personlig tillämpning vid detta tillfälle.
Men hvad jag då yttrade, det har jag sedan funnit bekräftadt af hvad jag sett i andra länder, i Frankrike, Baden, Österrike och Sachsen.
Jag befarar, att, om icke senare tiders anspråk på inrättningen af dårhus nu gör sig gällande vid byggnaden af det tillämnade i Wexiö och om medlen dertill icke äro beräknade derefter: så varder anläggningen förfelad.
De dårhus som i sednare tider uprättats, äro, såsom man vet, så beskaffade, alt de dels äro beräknade pä obotlige patienters förvaring, dels på beredande af trefliga hem, öfverensstämmande med fordna sysselsättningar för dem, man hoppas kunna vederfås.
Dertill fordras vidsträcktare anläggningar än dem vi förut hafva, ty svårligen kunna våra dårhus, äfven de bästa, anses vara annat än fängelser.
Jag nämner delta, på det att man icke må vid delta tillfälle, förspilla medel, derföre alt man icke tilltager anläggningen så vidsträckt, som vederbör, och£tidens fordringar kräfva.
Den nådiga proposm, som nu utgör föremål för Ståndets öfverläggning, afser alt erhålla medel, dels till upförande af ett nytt Hospital i Wexiö; dels till fyllande af den brist i de ärliga tillgångarne för Hospitalernes underhåll, som enl. af Seraphimer Ord:s-gillet meddelade, på räkenskaper stödde, upgifler, äro följande:
Ett nytt hospitals upförande i Wexiö, utgör en vigtig början till förbättringar i hospitals-väsendet, som R.
St. vid sistförflutna riksdag ansågo nödvändiga, och hvartill de då syntes beredde alt verksamt bidraga, serdeles genom beviljande af medel till lokalernas utvidgande och förbättrande, så att dessa, med hänsyn såväl till utrymme som till inredning och indelning, blefve mot ändamålet svarande.
205 Utom det alt Konungens nåd. propos. i denna del grundar sig pä de enl.
Ständernas begäran, för hospitals-frägans behandling förordnade komiterades underd. förslag, enl. hvilket behofvet af ett nytt Hospitals upförande vid Wexiö blifvit i främsta rummet framställdt, linnas skäl för beviljande af anslag härtill, äfven om en allmän reorganisation af hospitalsväsendet icke vore i fråga.
— Det nu befintliga Hospitalet är nemi., såsom upfördt af trä efter otjenlig plan, så att intet tillfälle till de sinnessjukes klassifikation efter olika sjukdomsformer, eller ens efter kön förefinnes, på god väg, alt ruttna ned och hvarje vinter i fara, att lika med det, i hvars ställe det blifvit upbyggt, jemte sina innevånare blifva lågornas rot', genom ofta inträffade bristfälligheter å den till husets upvärmande anbragta, men icke alltid tillfylleslgörande calorifére, o. s. v. till följe af hvilket allt, detta hospital, hvilket genom sitt läge erbjuder alla önskvärda fördelar för en inrättning af denna art, snart icke torde finnas användbardt ens lill de sinnessjukes inhysande, och utan total ombyggnad, alldrig kan lemna tillfälle till deras ändamålsenliga behandling.
Komiterade afsågo äfven, att det nya, under alla omständigheter erforderliga hospitalet i Wexiö såsom i sin helhet upfördt efter bästa plan skulle kunna tjena till modell för ordnandet, efter nutidens fordringar, af en anstalt lill sinnessjukes vård och behandling, och dc ritningar, som dertill äro upgjorde, äro, enl. min fulla öfvertygelse, med undvikande af allt onödigt prål, till sin ändamålsenlighet fullt jemförlig! med de bäst konstruerade hospitaler i Europa.
Det vore alitsa i högsta måtto önskvärdt att StatsUtsk., såvidt lillgångarne det medgifva, såsom en början till den ifrågasatta och nödvändiga hospitals-reformen, mätte finna utväg för det begärda anslaget.
Enl. de kostnadsförslager, som uprättats för Hospilalernes ordnande, hvarvid ökadt utrymme och planmässig indelning, som åter ej kan vinnas utan nybyggnader, utgör första villkoret, emedan trängsel öfverallt är förhanden och byggnadernes nuvar. beskaffenhet ej medgifver de sinnessjukes behöriga separation, sysselsättning och behandling, upgår det successivt erforderliga anslaget till en summa af 606,666 | r:dr b:co, hvilket belopp komiterade föreställt sig lämpligen kunna utgå med 66,666 r:dr .32 sk. årligen under 10 år, så att på denna tid, de förhanden varande bristerne i Hospitalernes materiella förhållanden, hvilka nu utgöra väsendtliga hinder för all annan förbättring i de sinnessjukes vård, voro afhulpne.
M. icke nu äskat bevilljandet af hela denna summa, utan inskränkt
Sig lill det anslag, som i den nåd. proposm begäres, med öfverlemnande derjemte af planen till reorganisationen i sin helhet, torde, såsom ock i proposm anlydes, bero deraf, att, enl. komiterades underd. förslag, i allt fall, intill nästa riksdag, icke stort mera kunde medhinnas än upförandet af det ifrägavar.
Hospitalet vid Wexiö; men bör icke tydas derhän, att detta anslags beviljande, vore tillfyllestgörande, och att saken, för vinnande af det af R.
St. vid sistledne riksdag afsedda stora ändamålet, en allmän förbättring af hospitalsväsendet så i medicinskt som administrativt hänseende, kan stadna härvid.
Jag är angelägen att göra denna erinran, på det att hvad en 206 Den 30 April. annan talare, som äfven är ledamot af den nuvar.
Hospitals Öfverstyrelsen, nyligen anfört om Hospitalernas närvar, tillstånd, hvilket af honom i en så vacker dager blifvit framställdt, icke måtte bringa Utsk. på den tankan, att föga mera återstår att göra, -— hvilket jag vågar tro, ejheller varit, den tiplysta styrelse-ledamotens mening; — ty ehuru, såsom Frih.
Åkerhjelm sanningsenligt anfört, förbättringar i flera afseenden blifvit gjorda under de sednaste tiotalen af år, återstår dock, såsom komiterades underd. utlåt, nogsamt utvisar, i alla delar mycket att göra, och det vid alla Hospitalerne, icke ens det bästa af dem, eller det vid Wadstena, undantaget; hvilket Utsk. ock kan inhemta af den dervid anställde, af Frih.
Åkerhjelm med rätta berömde hospitals-läkaren Hjertstedts till mig ställda mern., som i sådant ändamål blifvit, såsom bilaga intaget i de lill R.
St. utdelade tryckta handlingarne.
Hvad åter beträffar det anslag, som blifvit begärdt till fyllande af hospitals-fondens behof för löpande utgifters bestridande, så är jag visserligen öfvertygad om tillvaron äfven af detta behof, ehuru jag icke kan grunda denna öfvertygelse på en speciel kännedom derom.
Huru för framtiden enahanda beklagliga förhållande må kunna undvikas, hafva komiterade i sitt underd. betänk, sökt visa.
Beträffande i öfrigt de flere frågor, hvilka, enl. komiterades förslag, stå i sammanhang med reorganisationen af Hospitalerne och utgöra väsendlliga, ehuru icke de första, vilkoren för denna administrationsgrens behöriga ordnande, så är de flesta bland dem af beskaffenhet att helt och hållet bero af K.
M:s egen höga pröfning, hvadan desamma icke behöft i den K. proposin uptagas. •—•
Flötningen har dessutom i flera delar icke, före dennas afgifvande, kunnat medhinnas, så vida R.
St. vid denna riksdag skulle blifva i tillfälle, att å sin sida göra något för hospitalsväsendels förbättrande; hvarförutan reformen, i flera delar, endast i den mån lokalerna hinna fullkomnas, kan i verket sättas.
•— Att Ständerne, såsom tillförene skett, vid beviljandet af anslag, äfven yttra sig om dermed sammanhängande administrativa frågor, kan visserligen hafva god verkan; men i förevarande fall är jag öfvertygad alt bestämmandet af några villkor, såsom en talare yrkat, icke synas vara, för ändamålets vinnande nödvändigt; ty hospilais-frågan har genom den större kännedom, som blifvit spridd, såväl om de vidtagna förbättringarne som om de stora och flerfalldiga brister, hvilka ännu återstå alt afhjelpa för vinnande af en ändamålsenligare vård om sinnessjuke, lyckats att vinna ett deltagande, hvilket gifver full garanti derföre, att de medel, hvilka för detta ändamål varda beviljade, icke blifva det fruktlöst, till följd af åsidosättande af erforderliga bestämmelser med hänsyn till administration, sjukvård, rätt till intagning å hospital, utskrifning derifrån m. m.
Hvad serskildt angår frågan om Ofverstyrelsen undviker jag desto heldre att derom nu yttra mig, som jag, med hänsyn till densamma, ur mera än en synpunkt lärer anses jäfvig, då jag står i embetsmannaförhållanden till den Öfverstyrelse, som nu finnes, är Chef för det embetsverk, hvilket skulle densamma öfvertaga, och har varit Ordf. 1 den komité, som yttrat sig i ämnet, -r- och hvars, i afgifna un - Oen 30 April. 207 dercl. betänk. uttalade, åsigt jag delat.
— Jag skiljer gerna emellan att hafva rätt och alt fä rätt; bemödande mig om det förra, lemnar jag trygg det sednare åt deras pröfning, hvilka äro berättigade att derom bestämma.
Med anledn. af den talares yttrande, som näst efter mig hade ordet, anser jag mig pliktig att öka de af mig lemnade uplysningar med några få ord.
Den värde talaren synes föreställa sig, att, åtminstone i jemförelse med de utländska inrättningar han sett, sysselsättningen och vården skulle vid våra Hospitaler saknas, och att de nära nog skulle likna fängelser.
Hvad sysselsättningen beträffar, får jag uplysa, att icke allenast inomhus vid de flesta llospitaler, alla behofver, vare sig väfnader, spånader, kläder, strumpor, med ett ord allt, som erfordras för hospitalslijonens klädsel, förfärdigas af hjonen sjelfva, så väl karlar som qvinnor, när deras sinnestillstånd det icke förbjuder, och på enahanda vis Erhåller det sig med snickeri- och smides-arbeten, hvarmed, sä långt man kunnat utsträcka det, åtminstone hvad snickeriet beträffar, mankönet är sysselsatt, och under dessa sysselsättningar har jag sjelf sett med stor tillfredsställelse deras upmärksambet endast fästad vid deras göromål, produkten deraf rätt försvarlig, lill och med god, och deras sinneslugn fullkomligt bibehållet.
Hvad åter vidkommer sysselsältningarnes utsträckning äfven utom hus, hvilket, i händelse Ilospitalerne voro fängelser, icke skulle kunna ske, har dessa sednare åren jord inköpts, och tillfälle beredts till ett slags åkerbruk, trädgårdsskötsel och potatesplantering m. m., hvarigenom så väl vid Wadstena, som Upsala och äfven vid Malmö Hospitaler, hjonen fått tillfälle att både vinna helsa, trefnad och nyttig sysselsättning.
Att Hospitalerna i Sverige i afseende på byggnaderne alldeles icke hafva den förbättrade konstruktion, som sednare tiders upfinningar gifva vid handen, erkännes; hvadan äfven någon förbättring i den vägen anses behöfvas.
Ölverstyrelsen har också, på grund af den kännedom densamma kan ega, instämt med komiterade i allt hvad, som rörer ett mera systematiskt byggnadssätt samt andra, till utvidgning af Hospitalerna, föreslagna åtgärder.
Öfverslyrelsen har således icke sökt vederlägga, hvad den efter sin öfvertygelse funnit vara det rätta.
Hvad beträffar instruktionen och sjelfva den administrativa ledningen af saken, så har den förekommit mig, som lagt hand vid åtskilligt sådant, vara skäligen ändamålsenlig.
Hvar och en har sina pligter, sina skyldigheter utstakade, och skäligen no^a kan allt detta kontrolleras; men för att fullkomna detta, har Öfverslyrelsen vid detta tillfälle i sitt underd. utlåt, tillstyrkt såsom en förbättring, nyttig i hvilkens händer denna Öfverstyrelse än må komma, att densamma må genom egna embetsman, när ledamöterna af en eller annan orsak äro förhindrade, årligen göra inspektionsresor till hospitalerne och derunder taga kännedom om allt hvad som tillhör denna förvaltningsgren, både i ekonomiskt, psykiskt och physiskt hänseende, samt derför redogöra inför Öfverslyrelsen, hvilken i följd deraf kan vidtaga alla nödiga mått och steg för goda ändamåls ernående.
Jag tror således icke, att det är något annat, som hufvudsakligen påkallar större 208 Den 30 April. förbättringar ån en nödvändig utvidgning af Hospitalerne, och ett för desamma mera systematiskt byggnadssätt.
Jag har vid början af denna riksdag framställt nödvändigheten deraf, att under Departements-chefen för Ecklesiastikärenden måtte finnas ett förvaltande verk, som beredde och sammanhölie de ärenden, som höra under denna förvalltningsgren samt gjort formenlig motion om huru detta verk under namn af Eklesiastik-colhm skulle organiseras, och, då jag sist uptog denna fråga vid föredragning af utlåt, om 8:de hufvudliteln, förekom egentligen den ena delen af förvaltningsgrenen, nemligen den, som rörer kyrkan och läroverken — den andra rörer dels sjukvården, om hvilken den K. propos:n handlar, dels fattigvården.
Huru nödig deras förvaltning af sakkunnige män är, har denna öfverläggning och sednast hvad Hr Ekströmer anfört visat.
I formelt afseende har nu mera det hinder uphört för StatsUtsk. att taga initiativt till samråd i ämnet med Ekon.Utsk., som StatsUtsk:s Ordf. häromdagen upgaf ligga deruti, att någon K. propos., som rörde de ecklesiastika ärenderne icke blifvit till StatsUtsk. remitterad, hvilket nu skett; och då, såsom jag först anfört, Utsk. i anledn. af K.
M:s nåd. förslag om vissa regleringar under Justitiae-departementet förbehållit sig att derom gifva utlåt, först sedan Utsk. sammanträdt med LagUlsk. till öfverläggning jemväl ang:de enskildtas motioner rörande Hofrätternes förändrade organisation, till vinnande af erforderlig ledning för omdömet, sä lärer af samma skäl, StatsUtsk. väl böra, innan det tager i öfvervägande K.
M:s nåd. propos. om nu ifrågavar. betydliga anslag till en utgift, som hörer under Ecklesiastik-depart:tet, sammanträda med Ekon.Utsk. för alt taga i öfvervägande den enskildta motion om en förändrad organisation af den ecklesiastiska styrelsen innan några summor ytterligare anslås åt denna förvaltningsgren.
Hvilka summor hafva icke i sednare tider redan användts, såsom halfva skyddsafgiften, för elementar-läroverken m. m., utom för folkskole-byggnaders upförande, inredande och skoleböckers inköp, utan att något centralt Styrelseverk under Regeringen vårdat sig om deras nyttiga och ändamålsenliga användande eller tillsett att de icke mera varda till skada, såsom Gr.
Rudensköld i sin nyligen utgifna skrift om Folkskolorne, synes befara.
Hvilken större jordbrukare t. ex. slutar beting om arbetens utförande eller leger 100:detals arbetare till dagsverkens förrättande utan att skaffa sig understyresmän att tillse huru betingen utföras och dagsverkena användas och verkställas.
St. deremot anslå stora summor, lega skolmästare, bygga skolhus, stifta lagar att bringa barnen i skolan och presterne att se efter dem och den vigtigaste delen af deras undervisning, men tillsyn saknas, lagarne åtlydas icke, så säga sjelfve skolmästarena då de komma till enskildta och allmänna läraremöten; också jag har bevistat desse, protrn som dervid blifvit förde och tryckte vitsorda att inspektion ansetts nödig, men saknas.
Man torde invända att vi hafva Biskopar, Consistoriales och Contractsprostar, som enl. gällande kyrkolag äro skyldige alt hålla hand öfver att, hvad som är föreskrifvit, efterlefves: ja visst, men det finnes icke någon, som ser efter desse.
Än Den 30 April.
200 Än Regeringen då?
den består af ett föredragande Statsråd, sorn måste vara när Konungen och knappast hinna med föredragningen af alla dessa ökade ecklesiastika ärenden och således icke har tid att se efter hvad som sker i kyrkligt, pedagogiskt eller sjukvårds-hänseende; således är det nödvändigt att under Regeringen (ill hennes biträde hafva en styrelse öfver kyrkan, skolan och fromma stiftelser.
Någon gång måtte väl de, som bevilja medel, inse behofvet af en förvaltning, som är i stånd att vaka öfver dessas förmånligaste begagnande.
Då skulle icke kunna sägas, såsom mari påstår nu hafva blifvit yttradt till IiondeSt:s ledamöter om ecklesiastik-oolkm, att inga medel borde dertill anslås, emedan det endast blefve bortkastade penningar.
Det har nemi. redan försports, att den organisation af ett ecklesiastik-colkm, som genom motion och R. o. Ad:s remiss blifvit öfverlemnad lill EkonomiUtsk:s pröfning, der icke lärer vinna framgång, och om det går sammaledes hos R.
St., så får jag för detta fall nu i sammanhang med den K. proposm, och med den rätt 56 § Riksd.Ordn. mig lemnar föreslå: att R.
St. endast hos K. M. i underd. målle anhålla alt K.
M. sjelf till Rikets nästa gång församlade
Ständer ville framställa förslag om inrättande af ett förvaltande vei k under
Depart:s-chefen för ecklesiastik-ärenden, som beredde och sammanhöllo de ärenden, som höra under denna styrelse.
Remitterades till SlatsUtsk.
St:r, ang:de provinsen Jemtlands rotering.
.lag tillåter mig anmärka, att så länge de indelta räntorna utgå omedelbart från räntegifvarne till räntetagarne inom de öfriga indelta reg:tena, så bör man låta samma förhållande jemväl ega rum i Jemtland.
Gör man icke del, så är den nya indelningen i detta lanskap, sä att säga, en begynnelse till det gamla indelningsverkets uphäfvande.
Hr Nordenfeldts, Johan Åke, d. 16 dennes f. m. på bordet lagde motion med förslag om nedsättande af en komité för undersökning af Riksbankens samt Riksg:s-konl:s och Prival-bankernes verksamhet och beroende af hvarandra samt för utarbetande af förslag lill förbättrad organisation af nämnde penninge-verk.
Hr Nordenfeldt, anförde skriftligen:
Då sannolikt betänkligheter lära upslå, huruvida min, under d. 16 dennes, i detta
Stånd gjorde framställning om sammansättningen af en komité för upgörande om förslag till Bankens samt Finansverkets reglering i sin helhet, kan uptagas såsom ny motion, under tillämpning af 56 § Riksd.-Ordn., har jag ej velat göra mig saker lill förebråelsen, alt härom hafva väckt en möjligen tidsödande tvist.
Ehuruväl anledn. icke torde saknas till förmodan, att bifall 6 H. 14 210 Den 30 April. borde kunna erhållas, uppå min då gjorde anhållan, om molionens uptagande och behandling, såsom sådan, inskränker jag mig nu vördsammast lill den hemställan, att förenämnde mitt mern. må få, såsom enskilt utlåt, meddelas BankoUtsk., i sammanhang med 32 § af dess betänk.
N:o 24, hvaruti Disk. tillkännagifver, alt Utsk., vid behandling om sättet att fylla Privat-bankernes sedelutgifning, skall taga uti öfvervägande frågan, dels om flere filial—afdelningar af Riksbanken må kunna anses vara behöfliga, äfvensom om den organisation, som bör gifvas sådane afd:r, för att motsvara sin bestämmelse.
BankoUtsk. torde ock finna skälig anledn. till behandling af detta ämne, då Utsk. handlägger 8 § af Hrr Bankofullmäktiges berättelse om Bankens förvaltning.
Då jag väl nu är ordinarie ledamot af BankoUtsk. och sålunda der skulle kunna göra frågan anhängig, men sannolikt af enskildte angelägenheter blifver förhindrad att närvara vid samma ärendes behandling uti detta Stånd, anser jag mig icke böra underlåta, att redogöra för de motiver, hvilka legat till grund för min, uti oftanämnde anförande uttalade åsigter.