Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Den under gärdagens Plenum hos Högloflige Ridderstapek och Adeln wäckle fräga, att till de af Srats Ntstokiet bestämda hufwud-titlar, den 9:de mätte läggas med den mockra och pakriotista framsiallmng, att amvändas lill Jordbruket, Handelns och Näringarnes upphjclpande, mä man lemna allt det warde, som densamma förkjenar; men dä jag, jemte flere af Ridderstapet och Adelns wärda Ledamöter, ansägo fragan af y:de punk:en icke böra mot 49 §. i Riksdags - Ordningen, omedelbarligen upptagas och afgöras, och efter min tanka likaledes 62 §. i Regerings-Formen uttryckligen förestrifwer, att Stats - Werkets behof stall af StatsUtstoktet uppgifwas och Bewillning der-efker utgå, som Riksens Ständer aga att pröfma, samt ytter igare, huru färstilta summor stola till särstilia ändamål anwändas, följa pä defla premiffer de helt enkla resultater, att någre öfwerstotts-medel i sädant förewetande likasä litet förmodligen uppkomma, som det icke är consequent, att pä suppositioner grunda hufwud-kitlar i Riks- Staten eller skäligt, att sä tillämpa och behandla Grund-Lagarne.
Detta ar min öfwertygelse, och jag hoppas, att reciten deraf icke mä föranleda till försäng asmin rättmätiga talan.
Emedlertid yttrades under
Discuflionen härom olika tankar, hwarpä votering yrkades, som framflältes och bifölls; Propositionen gjordes, som Protocollet lärer omförmäla, derwiv under pästäende justering, anmärkningar rrv och contra hördes, och vo - Den 2z Februari!.
H35 votering repeterades siere resor, sä af mig som andre, likmäl med förbehåll af redig samt behörig framställning öfwer ^usostio nn, som kill antagande icke stod att erhälla, men att assia fran votering förmärktes icke ester någon Proposition, sa wida omröstning redan war bestulen.
Enär säledes i Zg F. af Riksdags-Ordningen stadgas: ej mä nägol mäl till siuteligt afgörande förecagas, förrän Landtmarskalk eller Taleman först inhämtat, huruwida Stander anser öfwerläggningen fulländad, och yttermera förestrifwes, att der votering af en eller siere begares, och han eller de ej wilja derifrån assia, dä stall vokerings-propositionen, jemte tydlig contra-proposition genast författas, med det mera §. innehåller; mäste häraf också sölja, att del icke star i Landtmarstalkens makt, att innom stranket och närmast derintill med en eller annan deliberera om werkställigheten deri, som owillkorligen stall för sig gä.
Mycket mindre matte det wara Mätit, att utan afseende pä senast aberopade Z.
Landtmarskalk tror fig kunna begagna det tillfälle, dä han wid sitt Bord, omgifwen af en mängd Ledamöter, utan Ständets icke en gäng skenbara hörande wid upprepande af samma Ia-proposition som förut, förklarar frägan för afgjord och åtskiljer Nidderstapet och Adeln, till min och fiereS surpris: sä fant jag förhällandet med gärdagens Plenum.
Likwal om det nägon gäng kan wara billigt, akt alsta frän enstilte fordringar, om den högaktning, som jag städse hyst och hyser för Herr Grefwen och Landtmarstalken, och den- warma tillgiswenhel, ' hwaraf jag oafbrutet uppstswgs för det n z6
Den 2z gebruartt wördade Ständ, hwaraf jag har den äran att wara en medlem, förmär, att hos mig wäcka känslan af sjelfförsakelse, och om den oskrymtade karlek, som jag bär för min Konung och Fosterland dertill för någon del kunde medwerka, borde glömskan ewigt förwara hwad mig enskilt öfwergär; men dä kallet af min befattning fran detta rum, sörpligtelsen a:t heligt försvara medborgerliga rättigheter, a!t befordra ordning och rätkwisa, till nämde förhållande icke får hänivisas, kan jag icke undgå iagttaga, icke förgäta hwad jag är mig sjelf och Samhället stylvig, akt i ödmjukhet yrka och anhälla, det öfwerläggningen om det förleden gärdag upptagna och rist votering sörehafde wigkiga ärende, ma till Constikurionellk stut i dag warda befordradr, hälst four de i min kanka förelupne nullitetcr icke ligga i wägen för lagliga åtgärder." Zert Grefwcn och Landtmarffalken- De tkllmälen Friherre 8tjLrnsieät i detta sitt anförande behagat göra mig, finner jag ej ä min sida förtjena beswaras.
Jag äberopar Höglost.
Ridderskapel och och Adelns eget wittuesbörd om ej mitt förhällande i detta mål war alldeles lagligt, om jag, enligt hwad Friherre 8rjern8testt yttrar, enskilt afgjorde något med wista kring mig samlade Ledamöter, om jag ej flera gänger lät tili justering uppläsa hwarje propcsi ion, och om jag ej omsider sjelf ljudeligen uppläste den sista, hwilken ästadkom, akt Ridderska-pet och Adeln uran votering atnöjdes med bestulet.
Härtill
Hördes bifallsrop.
Fri - Den 23 Sebruarii. nz?
Friherre Ltjernsteät.
Jag utber mig fä erin. dra, att jag icke andragit annat, an som jag fann förloppet uti gärdags Plenum, och önffar endast rättelse deruli. Grefwe Lövenhjelm, Larl ^xcl.
Rioderffapct och Adeln, hurudane följderne ffulle blifwa, om man den ena dagen formligen fattade ett bestut, och den andra ffulle det upprifwa.
Ingen ordning, ingen säkerhet ffulle dä mer existera.
Om förledne gärdag, under justeringen af proposstionerne rörande hufwud-titlarne, någon oordning förmärktes, sä torde Högloft.
Ridderffapet och Adeln erindra sig, att wi sjelfwe dertill wörö ordsaken derigenom, att understundom en del Ledamöter moro samlade inom och omkring ffrankek, att andras uppmärksamhet derigenom betogs, att en del innan saken war till ända brag!, utgingo sör att hämta sig vokerings-sedlar, i ranke att omröstning war desinitift beslutad.
Det är likwäl ostridigt, att saken »verkligen stukades genom förening, i sä mätto, att de Herrar, som hade äftundat votering förklarade sig nöjda att derifrän afstä, dä till jakande delen af volerings-proposikionen blott säsom ett »vilkor tillädes det som förut hade rngjort Lontra-propositioneu: och jag hoppas alitsa, att Herr Grefwen och Landtmarffallen icke tilläter, det ett sä formligen fattadr bestut uppriswes.
Friherre Lo6er8trom, jlacoh. Uti hwad Grefwe Lövenhjelm yttrat fär jag härmed till alla delar instämma, och endast tillägga, att samina Riksdags-Ordning, svin af Friherre Ztjsrn8testt citeras, stad - IIZ8 Den 2Z Zebruani. stadgar, det ett Ständ ej utan sitt samtycke kan af Landkmarskalken eller Taleman ätstiljas; och ait denna formalitet i gär war fullkomligen uppfylld, akt Herr Grefwen och Landtmarstalken gjorde formlig proposition kill Ridderstaper och Adeln, att fliljas ät, att den med Ja beswarades och att Stän-.
Let, utan någons motsägelse ätstiljdes, hwilket be» milar, alt Ridderstaper och Adeln ansäg det förehafda ämnet alldeles afgjordt.
Friherre 8tjern8toclt.
Haruppä får jag smara, det jag wäl känner Riksdags-Ordningens föreskrift, men utan kännedom af besluter, anmälte jag blott lill Herr Grefwen och Landkmarskalken, att jag icke afstätt frän »siering.
Friherre Stael von wolstein, L01M2 I^uäviZ erindrade, att Friherre Stjsrnatellt ej gjort annat än repeterat hwad Riksdags - Ordningen i 4y:de §. förestrifwer, hwilken förestrift ej syntes Friherre Stael hafwa blifwit uppfylld.
Friherre lVkannerlroim, l^ars ^uZust.
Dä 0- lika begrepp inom Högloft.
Ridderstapet och Adeln uppstätt om tillgängen med frägan om hufwud.ritsarnes afgörande, torde sake» bast stiljas, om Herr Grefwen och Landrmarstalken behagar fräga Ridderstapet och Adeln om det uppläste ProkocollsUtdraget anses godkändt.
Ja och Nej Grefwe lAörnor, ^äolplr Loran.
Jag an häl - Den 2z Februarii.
! 139 häller endast, alt i anledning af Friherre 8tjernsteärs nyh gjorde anförande fä den äran göra nagra anmärkningar.
Friherre Ztjernlleflt anför, att frägan om den 9:de Hufwud-Tileln war en ny sräga, att den således först bsrde remitteras.
Jag får i anledning deraf erinra, att den wid granskningen af Utskottets första Betänkande angäende Skars-Regleringen blef wäckt, alt den dä blef remitterad till Utstotret och nu är nämnd uci Betänkandet, ehuru den ej wann Utstorteks bifall.
Formaliteten är säledes i detta afseende iagktagcn och ingen ting lärer kunna hindra Ridderstapet och Adeln, att fatta det beslut öfwer ämnet, som de finna för godt. Hwad den wärda Ledamoten anfört om öfwerflotts-medlen, att nagra sadana ej kunna eller böra uppkomma, lärer också wid nogare eftersinnande förfalla.
Dä en Stat finnes, som (allas Allmänna Jndragnings-Staten och pä hwilken Personer och Löner äro uppförde, som wäl ej ännu genast kunnat indragas, men som efter hand stola upphöra och da medlen äro ämnade att rågås utaf denna Stat, blir der en gifwen tillgång, som fullkomligen pafiar till den Besparings-Titel man föreslagit.
Desiutom är ej Konunaen betagit, att göra förändringar i Embetsmäns Personale och genom en enklare Organisation i flere Embetswerk torde ocksä besparingar kunna iwpkow.ma. Allt sädant wisar, att den y:de Hufwud-Titeln ej grundar stg pä blotta supposilioner och Riksens Ständers Rätt att bestäm - Häo Den 2Z Zebruarii. stämma, huru mänga Hufwuv-Ti lar de behaga, och art för dem ansia wista summor bewisa att dä denna ar kill en wist Summa bestämd, som den ej sär Lswersirida, ar hwarken i Förslaget en incsnsequence eller Grundlagen wrängt behandlad.
Hwad det Friherre Ltjernliosttg yttrande angar, akt discuhionenej warit siutad, när propositionen gjördis, sä kan det sa mycket mindre anses grundadt. som frägan ivar endast om besiaffenheten af proposition och huruwida deröfwer siulle voteras, men ej om någon widare ösiverläggning behöfdes.
Nagoc magkspräk i det afseenvet kunde ej behöiwas och war ej i fräga.
Hwad stukeligen fjelfwa RidderjVapets och Adelns bifall lill Proposition angar, sa tyckes det wara afgjordt, nar de asstodo frän votering, som yrkar den, och bles annu widare ädagalagok, dä Ridder skåpet och Adeln, utan motsägelse, pä Landtrnarfkalkens proposition ä?stiljdes.
Destutom sär jag förklara, a t lill den bänk, där jag satt, hördes gansia wal, nät Landtmarsialkea läste upp propositionen och den bles med Ja besivarad, utan alt jag hörds någon begära votering.
Grefwe Istamilton, .^xal.
Dek ar ej min lanke, alt uppritwa bestuced, hwarmed jag för min del ar alldeles tillfreds; men jag sär blott nämna, att i det upplästa Protocolls - Utdraget saknas det gjorde tillägger, alt Riddersiapet och Aoel» ffulle stga akt öfwerlägga om Si^bdiwisions - Titlarne och deras summor.
Riddarhus-Secreterare» har sagt mig, att han trott det icke böra deruti införas, men jag hemställer likwal, om ej dest upptagande ar af någon wigt.
Ug - Den 2z Zebruarii - H4l Undertecknad RrddarhnS-Gecreterare.
Det ,r ingen twismcl, akt Högloft.
Ridderstapet och Adeln ager sin rakt öppen alt deliberera om SubdivisionsTiklarmr och deras summor: denna rätt ar förwarad i den i gär sist justerade propositionens slutmening.
Men jag har trott, art det kan handa ej wore Ridderstapet och Adeln aldeles pasiande» atk underrätta de öfrige Skantzen om de wilkor, rörande sin enffilta öfwerläggnings-rätt, hwarunder Högloft.
Ridderstapet och Adeln kunde wilja förena sig om fanan» de af ett enstämmigt beslut. Likwäl, om Ridderstapek och Adeln befaller, arr det gjorda tillägget stall i Protvcolls-Utdraact intagas, är sädanl mycket lätt art werkställa genast.
Atstillige önstade tilläggets intagande.
Grefwe I.ovenI^'oIm, ansäg detta tillagg om Snbdivisions-Titlarna, såsom af Ridderstapet och Adeln för sig stadgadt, icke röra de öfriga Ständen.
Andre instämde häruti.
Herr kahlman, Otto krestrik.
Jag hade redan i gar ten äran anmäla min tanke wara, aik be stämmandet af den af Friherre !Vlannorhsim före» slagne 9-de Hufwud-Titeln, ehuru desi ändamål är högst berömligt och wigligi, icke synes mig kunna stä tillsammans med lydelsen af 60 § RegeringsFormen: ätminstone fruktår jag det innefatta en illusion af densamma.
Jag tror, atl Riksens Stän ders rättigheter till betydlig del bero af hwatz i delta mäl stadgas.
Dem stall jag alltid anse mig pligtig att n-r?
Der: 23 Zebruaril att förswara, och tror en God och Nådig Konung, som gifwit tillräckliga wedermälen af renheten as sina afsigler, icke derigenom förnärmas, att jag önskar en inskränktare werlnings-förmäga för de framtida Regcnker wi icke kanna.
För öfrigt fär jag med Grefwe körner intyga, akt frägan om en y:de hufwud titel icke ar ny, den har i Stats - Utskottet formetigen blifwit af Herr Grefwe lckörnor wäckt; men dä öfwerläggning derom i Utstotter uppstod, fann Herr Grefwen siuteligen sjelf, att densamma ej wäl kunde förenas med Regerings-Formens föreskrift i detta mål: om hwilket förhållande jag äberopar alla de Herrar och Man som i Stats-Ulskottet öswerworo denna discusiion.
Grefwe förner.
I anledning af hivad den warda Ledamoten behagat namna, fär jag den äran upprepa hwad jag redan i gar anförde, att mitt i Utskotter wackre Förslag om antagande af den 9:de hufwud- titeln, som stödde sig pä en ifrån det Wällofl.
Borgare- Ständet remitterad anmärkning, derföre i synnerhet kom att förfalla, att jag glömde den formaliteten akt inskränka den till en wist Summa.
Förslaget ifrän det Wällofl.
Borgare-Ständet war desiutom widlöfligare och innehöll, atr Konungen skulle äga rätt förflytta ifrån en hufwud-titel hwad som kunnat blifwa öfverskott pä en annan.
Derigenom hade kan hända oreda och mitzbruk kunnat uppkomma och contrvllen i alla fall blifwit swärare. chku är detta förekommit, dä en wist rubrique för Oswerflotts-medlen är upgifwen, under hwilken de skola hänföras, dä en wist Summa är föreslagen, hwilken för deras anwändande ej fär öfwerskridas.
Herr Den 2z Zebruarir- ri43 Herr LilvtzrlloIpL, 6ullak Abraham.
Om lagligheten af det bestu'» Ridkersfapet och Adeln fattat, rörande den 9:de hufwud-titeln, tror jag ej att någon öfverläggning kan aga rum.
I afseende derpå äberopar jag mig allenast hwad jag i gär deröfwer yttrade.
Jag fäster mig egentligen wid den framställning af denne sak, som skulle Ridderstapet och Adelns fattade beslut leda till c!, instränkning i Riksens Ständers ratt.
Jag kan ej se hwarf denna instränkning skulle bestå, och jag fruktar r detta afseende ej Nationens granskning.
Wara handlingar, som läggas för desi ögon stola sätta henne i tillstånd, art döma, hwilka de warit, som med mästa nit och renaste afsigter förswarat och yrkat Folkets rätt och basta.
För öfrigt är det ej om sjelfwa beslutets beskaffenhet wi nu funna discutera.
Enda frägan här blifwer, huruwida Ridderstapet och Adelns beslut i Protocolls - Utdrager rigtigk är upptaget.
Friherre eecier8tröm, jaeol).
Jag instämmer fullkomligen med Herr Silverstolpe, att någon öfverläggning icke om sjelfwa bestulet, utan blott om Protocolls-Uldragets enlighet dermed, här kan äga runi.
Hwad angar tilläggningen af förbehållet rörande Subdivifions-trtlarne, har jag egentligen ej något emot, att den äfwen i Protocolls Utdraget ma göras, emedan Ridderstapets och Adelns rättighet, att om dem öfverlägga är obestridlig och medgifwen; men torde hända wore det Ridderstapet och Aoeln mindre wärdigt att kungöra de andra Ständen , hwilka för sig enskilt willor de fästa wid sina bestnk.
H44 Den ez Zebruarii.
Friherre Uiljsncrant?
, polian ^Vilhelm.
Utan att ogilla sjelfwa saken, förundrar der mia, att nn höra fräga wara om justerande af ett Beflut, som jag anser aldrig wara i wederbörlig ordning fattadt.
Dä jag förleden gårdag, ester slutade göromål i Riksgälds-Contoiret unot kl. 2 uppkom pä Niddarchuset, war Höglofl.
Ståndet under mycken orolig» het sytzlosakt med justerande af Ja- och Nej prv. position till en redan begärd och besluten votering, och flere Ledamöter sutto redan omkring bordet i af» sigt, att söra volerings-protocollet.
Förd af den motbjudenhet för tidsspillande votering .r, som jaq alltid ägt, sökte jag förgäfwes öswertala Herr Lieutenant LLklman , att ärertaga vest öfwerljuvt fälde yttrande, att onr an hela Ridderskapet och Adeln beflöro att ej votera, wille han ingalunda derifrån asstä.
Jag geck sedan ned till gängen, utanför ffranket, ber största delen af närwarande Ledamöter wörö församlade, för at söka Åstadkomma någon förening, och afböja voteringen, hwarunder en mängd af Ståndets medlemmar inom fkranket fortforo med eontra-propofitionrNs bestämmande.
Men jag lyckades lika litet; flere ropade pä votering ocy Herr Baron L. hamilton förklarade, alt den ofelbart stulie ske.
I samma ögonblick började de, som warit inom stranfct, alt nalkas mok dörren.
Jag och andre / om»
Den 2z Zebruarir.
H45 omkring mig trodde det ste i afsigt, att läsa voterings-propositionen, da nägra röster hördes saga, att Ständet more ätstildt, och pä den frägan, om voteringen eftermiddagen skulle företagas, sivarades, atc saken wore bifallen.
Att sä »verkligen förhöll sig, kunna de af mig äberopade H-rrar och flere andre fullkomligen intyga.
Sä wäl inom, som utom flranket moro öfwerlaggningarne sä bullersamme, akt den proposition som sages wara gjord endast af de närmast kring bordet stående, möjligen kunde höras, och säledes af Ståndets pluralitet hwarker?bifallas eller ogillas.»
Dä jag stod bredewid dem som begärt votering och hörde, att de icke wille derifrån afstä, kunde jag kill min ledsnad ej begripa, att saken dem ohördan wore bifallen.
Härefter hördes åtskilliga orediga rop, de flasta emot hivad Friherre liljencrants yttrat.
Herrar Kloräenstolpo, /rnsters; klingsporr, 6etät och kiunAkiotk, Otto, hördes conformera sig med Friherre liljencrants.
Herr Grefwen och Landtmarskalken- Jag betygar, all propositionen, som utgjorde beflntet, blef med hög röst uppläst, och alt här hördes ej annat än bifall till densamma.
Äler förspordes blandade tänkesätt.
Fri - Den 2z Zebruaru.
Friherre IcäannerlrLim.
Jac; för min del ar fullkomligen öfwerlygad, att dä befturet i gär öfwer delta mä! fattades, skedde det i atl laglig form, och jag ar ej den, sam will styrka till förändrande af eit tagit besiur.
Men jag ar lika östverkygad, art Högloft.
Ridderflapet och Adeln icke frängär sikt i gär fattade bestut om hufwud-tiklarne; och i sadan händelse, pä det ingen ma äga att inwända, det hans rarr blifwik honom förment, äterstallom, mine Herrar, saken i sikt förra flick, lat ost anse detta plenum schom en fortsättning af gärdagens, och afgöra frägan genom votering.
Ja och Nej. Grefwe I^övenlchelm, Larl ^xel.
Min kanka är wisierligen ej art, i fall af Ridderflaper och Adelns bifall härtill, satta mig emot werkställigheren af den unväg Friherre lAannersteim nu föreslagit, hwilken i grunden ej saknar billighet.
Men mitt bifall till densamma kan jag likwal icke lemna, uran ber, att jag kill Prokocollet matte fä reserwera, det jag anser votering om en afgjord sak icke kunna äga rum, af dek flät, akt den flulle förutsätta uprifwande af eti besiur, hwitket ä er wvre stridande mot cill ordning uti ärendernes förande och afgörande.
Herr Grefrverr och Landtmarffalken- Skulle Högloft.
Riddcrffaper och Adeln wilja bifalla Friherre Ickannerlaeim8 motion?
Ncj och Ja!
Herr Den 2Z Februari!- H47 äerr Landtmarskalkcn fortfor: Jag Lastar, ark Högloft.
Ridverstapet och Aveln behagade med mig wittna, dec jag i gär, i afseende oä förewararde fräga icke gjort någon olaglighet.
Jag kan harwid åberopa, an sedan ftere jämkningar i voterings propositionen blifwit gjorda, war det Herr Greiwé lie la 6ar<Zie, som föreftog, akt del förbehåll, som sist proponerades att tilläggas i Lontra-propositirnen mätte blifwa samnianfogadt med Ja propositionen, hwarigenom han trodde, akt Ridder stapet och Adeln säkerligen stnile förena sig om bifall ulan votering.
Detta stedbe.
Jag uppläste sjelf ljudeligen den sa sammansatta propositionen, hwilken bifölls.
Örn nagra Ledamöter, medan detta förehadcs, ulgätt i den tanke, att votering förestode, mätte sädank utan twifwel wara deras fel, och ej kunna aga inflytelse pä besiutet.
Friherre 8tael von wolstein, Loritta ImstviA yttrade sig, att vorerings-propositionen redan war justerad, och att voteringen skulle begynnas.
Herr Grefwen och Landtmarftalken
Sä mycker mindre som propositionen icke war uppslagen, hwilker alltid mäste föregä votering, och det kunde ej wara det, emedan den aldrig war fullt justerad och godkänd.
Grefwe Oe la 6ar6i'L.
Dä Herr Grefwen och Landkmarstalken behagat åberopa, att jag föranledt det beslut, hwaremvt erindringar nu aro gjorda, sär n4ä Den 2z Zebruarli. fär jag härmed upplysa mill förhållande, icke för de imid öswerläggningeu uärwarande Ledamöter, hwilka nogsamt känna förloppet, utan för dem som moro borka när bestulet saltades.
Jag önstade art tids utdrägt mät-e undmi as med ett bestur, som jag gansta wäl säg skulle med en stor pluralitet blifwa sattadr: jag söreflog derföre Höglofl.
Ridderstapet och Adeln, akt alldeles inga i Ja-propositionen och äfwen bifalla den af Friherre ^1-mneriieim förestagne Nionde hufwud-kileln, hwilken jag för min del såsom nyttig ansäg: och dä u:i Lontin-propositionen stuieligen intogs det förbehåll, att Ridderstapet och Adeln skulle aga öppen öfwerläggnings-rätt om Subdiwisions - titlarne, hwilkec af Ridderstapers och Adelns pluralitet ej bestriddes, prsponerade jag, alt delta förbehäll skulle läggas lill veu jakande propositionen, samt förra och sednare delarne, sälunda sammanfogade, framställas till Ridderskapets och Adelns bifall, och votering derigenom undanrödjas.
Propositionen författades derpä enligt milt förslag ; Herr Grefwen och Landtmarstalken llppläste den derpå hel och hällen sjelf, och jag hörde ej annat än bifall till densamma.
Sädant war sörhällandet, och jag för min del är öfwertygad om, akt bestulet war lagligt.
Att Mgra Ledamöter moro okunnige om sakens förlopp, anser jag wara deras fel, esker ve bortgingo innan Plenum war flutadk.
Jag hoppas, alt Herr Grefwen och Landtmarstalken täckes inför Ridderstapet och Adeln göra mig den räktwisa, att intyga, att denna berättelse är med förhällandet enlig.
För öfrigt tror jag ej, alt jag kan bestyllas, att uköfwer behöriga grönför, uköfwer hwad Lag vch räktwisa bjuder, wilja utwidga Konunga-mag ten; - Den 23 Februarii.
H49 ken; men jag är likwäl öfwertygad; atk Riksens Ständer ej kunna, ej böra pröfwa annat, än hufwud-summornas anwändning och jag skulle anse mig brottsligt misskänna Konungens egenskaper, Konungens tänkesätt, om jag ett ögonblick broge i rwifwetsmäl, det Rike s Medel blifwa af Honom till de bästa ändamål disponerade, och äli Fosterlam ets wäl, Rikets upphjelpände är enda mäler för dess önskningar, för werkningen af dess ädla hjerta.
Grefwe l^övLnkjolm, Larl ^xel.
Jag för min del klor ej, akt en Ledamot, svin handlat pä ett lagligt sätt, behöfwer inför Ridderskapet och Ädöln serskild! rättwisas.
Hwad jag här hört näm» Nas, rörande Konunga-magkens och Folleks rätligheter wacker pä satt och wis min förundran, dä det är alldeles främmande för närwarande öfwerläggnings-ämnen och lätt stulle kunna leda till märkande af missnöjen och orm
För öfrigt instämmer jag till alla delar i den berättelse om förloppet i gärdagenS pleno, hwilken Herr Grefwe i)e la Larckie nu behagar aflemna.
Jag sär allenast tillägga, att när efter sista propositionens uppläsande Herr Grefwen och Landtmarskalken föreslog Ridderskapet och Adeln att ärjkiljrs och ingen opponerade sig deremot, är detta e>r ytterligare bewis, att befluker war sattadt och lagligt.
Friherre bjerta, ^xsl.
Jag sär allenast nämna, arr såsom Friherre läljencrantL bestriswit oredan, sadan fann jag densamma.
Fri Z:te Band. s:dra Afd. 77. rizo Den 2Z Februarii Friherre Ltael von I^olllein.
En sanning är, akt mänga borigingo och witzle ej HUrudaNl beflllt hade blifivit saktadk.
Friherre kllamiiton, Larl.
Provocerad af Friherre liljencrants fär jag aran endast nämna, akt jag lill dcn sista propositionen ropade
Nej, emedan jag trodde, att det tillagda förbehället war amnadt att utgöra en tilläggning i den jakande delen af voterings-proposikionen.
Men jag får tillika den äran tillkännagifwa, att jag är fullkomligen nöjd med Propositionen, sädan, som jag sedermera hört, att den blifwit bifallen.
Herr Lock» Lorsitr lmävix.
Dä Friherre liljencrantL behagat citera mig, fär jag nämna, akt, ehuru jag hade begärt votering, afstod jag derifrån, dä jag feck höra, all Riddcrftapet och Adeln medgafs, att fa öfverlägga om fubdiwisionstitlarne och deras summor, hwarester jag ej mera insäg någon orsak, hwarföre wi skulle votera.
Herr käiilmau.
Alt Herr Grefwe I,övenkjelm behagat yttra förundran öfwer mitt utlakande, som äsyftade, an icke öka Konunga-magten, förundrar mig ej.
Om frägan stulle wara, att framställa under, sä skulle kanske ännu andra wara att göra, men jag tror, att här icke personer utan saker böra wara wära föremäl.