Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt vore väl afven den önskan hos hvar och en, som här upträder såsom talare, ganska naturlig, att hvad han yttrar, måtte blifva så troget som möjligt återgifvet.
For detta ändamål har jag ej kunnat finna någon annan utväg, och de värde talare, som motsatt sig såväl mitt som de öfriga förslagen, hafva icke heller varit lyckligare.
Att en skicklig prot.förande icke skulle kunna, om han finge förbigå en mängd mellarimeningar, som endast omhölja tankan, i sammandrag upfatta våra yttranden, är en åsigt, som jag ingalunda kan biträda.
Om anteckningarna förås med stenografi, och Notarien icke skrifver upp annat, än hvad som för saken är af betydelse, samt han sedermera på upsättninge» anväuder all den flit och skyndsamhet, som hans intelligens medgifver, så tror jag, att han skall ganska väl kunna, med ledning af dels sitt memorialprot. dels det särskildt förda verbalprot., åstadkomma ett prot., hvarmed man får ani. att vara belåten.
Jag har trott denna utväg vara den enda, för att komma till något annat och bättre än det närv:de, och öfverlemna!- frågan för öfrigt till 11. o. Ad:s uplysta bedömande.
Den nu föredragna punkten innehåller frågan om ett föräudradt sätt för prot.föringen; den följande åter angår deras tryckning.
Dessa båda punkter stå med hvarandra i så nära sammanhang, att de torde böra gemensamt föredragas och behandlas.
Om sådant vinner bifall, får jag hos H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, anhålla att derefter ånyo få ordet.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, i ani häraf förklarat, att det ej vore något hinder emot den yrkade föredragningen af jemväl den näst följande punkten, men att särskilda propos:r å de båda punkterue måste framställas, blef deu 4:de punkten föredragen, hvarefter upropades och xttrade Frih.
För min del tror jag. att det af Hr Cederschiöld åsyftade ändamål skulle till stor del vinnas genom antagande af Frih.
Sprengtportens förslag, särdeles så förändradt och modifierade som han nyss framställt detsamma.
Jag erinrar mig mycket väl det af Hr Printzensköld citerade förhållandet vid 1840 års Riksdag, då R. o.
Ad. beslöt att på Riddarh.kassans bekostnad hålla en särskild Kanslist, som vid sidan af verbalprot. gjorde anteckningar, för att så koncist som möjligt återgifva förhandlingarna på Riddarhuset.
Anledmn, hvarföre härmed ej fortfors, var, att man tyckte detta med - Den 1?
375 föra en betydlig utgift för Riddarhusets kassa.
Om emellertid, så som föreslaget är, prot. korame att i sin största fullständighet endast här förvaras till tjenst för den historiska forskningen och blott i sammandrag trycktes, skulle derigenom upkomma tillräckligt stor besparing, för att lemna mede! till sådana personers aflänande.
Då borde äfven så anordnas, att dessa sammandragsprot. blefve, snarare än nu är fallet, tillgängliga för allmänheten, ty det är icke allenast billigt, att talarne få sina åsigter och fälda yttranden kända, utan det måste vara en folkets rättighet att få veta, hvad dess representanter vid Riksdagen till- eller afstyrka.
Då, som nu är förhållandet, prot. utkomma först ett är efter, sedau Riksdagen är afslutad, är intresset förloradt, och ingen vill läsa dem; det är då icke underligt, om de, som Hr Printzensköld sagt, gå till viktualiebodarne.
Min åsigt är, såsom jag förut på detta rum uttalat den, att en Riksdags-tiduing borde uprättas, som uptoge ett sammandrag af förhandlingarna inom alla 4 Stånden, och, om denna min åsigt vinner något understöd, är jag sinnad att begiira återremiss af nu förev:de fråga till Riddarh.Utskit, på det att detsamma må komma i tillfälle att taga ämnet i närmare öfvervägande.
Skulle deremot ingen understödja min åsigt, har jag ingenting vidare att tillägga.
Med ani. af Riddarb.Utsk:ts anm. att mitt förslag skulle stå i strid med § 59 R.O., får jag nämna, det jag icke trott denna § lägga något hinder i vägen för R. o. Ad. att besluta om sättet för prot.föringen vid Ståndets sammanträden.
Grundlagens föreskrift torde vara alldeles tillräckligt up fyld, om i Arkivet förvaras ett verbalprot., men deremot endast ett sammandrag trycktes.
Härigenom skulle också upstå så stor besparing, att den eller de personer, som utöfver det nuv:de antalet tjenstemän erfordrades för prot.föringen, ganska väl kunde aflönas dermed.
Såvida jag rätt fattat Frih.
Sprengtportens mening, kan jag icke finna, hvad fördel haus förslag skulle medföra.
Till en början finge vi derigenom dubbelt antal notarier, med deraf förorsakad högst betydlig utgift.
Någon tidsvinst gifver det deremot icke; man har ju redan medgifvit, att ett prot. i sammandrag fordrar lika läng, om ej mera tid, äu om det, lördt med snabbskrift, fullständigt upsättes.
Då nu 59 § R.O. säger, att prot. skola till deras fullständiga innehåll at trycket utgifvas, torde vara klart, att ett blott sammandrag icke gör tillfyllest.
Raabs förslag om en Riksdags-tiduing beträffar, är det nu första gången jag hör talas derom vid denna Riksdag, och torde det således vara för tidigt, att nu derom yttra sig.
Jag tillstyrker fortfarande bifall till Betänkrt.
I afs:de å frågan om g 59 R.O., tror jag att ett prot., för att vara fullständigt, ej behöfver återgifva hvarje talares anförande med precist samma ord och uttryck, som han be - 316 Den 17 December. gagnat.
Hvad åter beträffar kostnaden, skulle den rikligen betäc-. kas derigenom, att de vidlyftiga verbal prof ;na ej trycktes.
Afven om en Riksdagstidning icke kotnme till stånd, är jag öfvertygad, att de dagliga tidningarna skulle med tacksamhet införa de ifrågav:de sammandragsprotma; och då jag vid en föreg:de
Riksdag väckte en motion i denna syftning, omfattades densamma med så mycket intresse af de stora tidningarna, att de t. o. m. erbjödo sig att deltaga i kostnaden.
Jag kan för min del icke biträda det af Frih.
Raab framställda lörslaget.
Följden deraf skulle blifva, att hvar och en, som här yttrade sig, finge 2 gånger justera sina anföranden; ty jag åtminstone får förklara, att jag tillåter ingen kanslist eller notarie, huru skicklig han än må vara, att på eget bevåg sammandraga mina yttranden och utgifva dem i tryck, med mindre jag förut fått genomse dem.
Ett sådant arbete med dubbel justering torde icke de ledamöter, som pläga oftare yttra sig, vilja underkasta sig.
Ensamt detta skäl anser jag tillräckligt för alf afslå det framställda förslaget.
Sedan öfverläggningen om de båda föredragne punkterne härefter förklarats afslutad, yttrade H. Exc Hr Gr:n o. Landtm., att i afs:de å den 3:dje punkten blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:ts hemställan dels punktens återremitterande; oeh finge H.
Exc. först framställa propus, å bifall till Utsk:ts hemställan.
Sedan denna propos besvarats med ja, jemte ett och aunåt nej, samt H.
Exc. förklarat sig hafva funnit ja öfvervägande, hemställde H. Exc., att, till följd af det nu fattade beslutet, den i:de punkten, innefattande frågan om det föreslagna sammandragets tryckning, måtte anses hafva förfallit; hvartill svarades ja. H.
Exc. Hr Grin o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o. Ad. nyss emottagit K. M:s nåd, inbjudning att genom deputerade bevista den nyfödde K. prinsens döpelseakt, finge H.
Exc. tillkännagifva, det han ifrån K. M:s Ofverste-Kammarherre erhållit meddelande, att, i ans:de till det inskränkta utrymmet i den lokal, der akten komme att försiggå, R. o. Ad:s deputation skulle utgöras af Landtm, och den främste vid Riksdagen närvide ledamoten jemte 4 andra medlemmar af Ståndet; och hemställde H. Exc., huruledes R. o. Ad. ville utse de 4 deputerade, och att, derest sådant skulle ske genom val, detta val finge ega rum i början af det till e. m. utsätta plenum.
Jag vågar hemställa, om det icke vore lämpligt, att vid detta tillfälle, såsom vid åtskilliga föreg:de varit fallet, det öfverlemnades åt H.
Landtm, att utse de deputerade, hvilka böra på R. o. Ad:s vägnar öfvervara den ifrågav:de högtidligheten.
Den 17 December. 377 Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå gjord framställning, sitt bifall.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde mern.
N:o 5, med återlemnande af K. M:s utaf BorgareSt:t till Utsk:t remitterade nåd.
Propos, ang:de grunderne för en förändring i sättet för utgörande af presterskapets aflöning.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde mern.
N:o G, ang:de Riksdagskostnadernes bestridande.
Exc. Hr Gr.-n o.
Landtm, tillkännagifvit, att det mål, som nu enl. föredragningslistan borde förekomma, var af den beskaffenhet, att detsamma ej lämpligen kunde af H.
Exc. föredragas, samt öfverlemnat klubban åt den främste uärv:de ledamoten.
Gr. Lewenhaupt, Erik August, och afträdt, föredrogs StatsUtsk:t.s d. 14 dennes bordlagde meni.
N:o 7, ang:de godtgörande af Pir Landtm-.s och Hrr Talrnäns ökade Riksdägskostnader.
Detta mern begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälde sig och yttrade Hr von Knorring, Erik Oscar: Såvida detta Betänk, står i oskiljaktigt sammanhang med det följande, så skulle jag önska att det icke lades på bordet, emedan det följande är af natur att både kunna och böra genast afgöras.
I ani. häraf förklarade Hr Gr:n o.
Ord liden, att det nästföljande mem:t icke stod i sammanhang med det nu föredragna och ånyo bordlagda.
Härefter återkom H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm, och föredrog StatsUtskrts mern.
N:o 8, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksStm och Utsk:n anställda betjening.
Sedan ytterligare bordläggning af detta mern. blifvit begärd af Frih.
Cederström, Anders, och Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, anmälde sig och yttrade Hr von Knorring, Erik Oskar:
Jag vågar hemställa till de båda Hrr, som begärt detta Betänk, på bordet, huruvida de icke ville derifrån afstå.
De som äro vid Riksdagen antagna till tjenstgöring, kunna nemi. icke utfå något arfvode förr, an detta Betänk, blifvit afgjordt; och om det endast vore fråga om tjenstemännen, så kunde det väl gå an, men detsamma gäller äfven för vaktbetjeningen, hvars belägenhet torde vara mera ömmande, då den nu varit i Ståndets tjenst 2 hela månader, och det ej kan anses lämpligt att låta vaktmästare längre vänta på hvad dem till kommer.
t 378 Deri 17 I> e c e m b « r.
Äfven jag anhåller, att de Hrr, som begärt detta Betiink. pä bordet, ville från sin begäran afstå.
Då deruti icke är fråga om att definitift bestämma aflöningen för kanslipersonalen och vaktbetjeningen, utan blott, att de må bekomma förskottsvis en del af det arfvode, som framdeles kommer att för dem bestämmas, synes mig, att man ej behöfde genom Betänk:t,s bordläggning skaffa sig närmare uplvsning om ärendet.
Jag vågar således, särskildt med afs:de å vaktbetjeninsen, för hvilken behofvet torde vara mest trängande, anhålla att Betänk:t måtte få genast föred rågås.
Då jag begärde detta Betänk, på bordet, skedde det med ani. af Hr von Knorrings yttrande.
Efter den förklaring, han nu afgifvit, afstår jag från min begäran.
Jag anhåller blott att få taga fasta på dessa Hr Stjernsvärds ord.
Han kan väl också komma att misstaga sig någon gång, och jag skall då icke underlåta att gifva honom repressalier.
Jag hade icke ämnat begära detta Betänk, på bordet, men gjorde det, sedan jag trott mig höra Hr von Knorring förklara, att det stod i oskiljaktigt sammanhang med det föreg;de, och emedan jag ansåg mig för sådant fall böra göra det, dä jag redan vidtagit samma åtgärd med det förra.
Efter den nu lemnade förklaringen, afstår jag emedlertid med nöje från min begäran.
Då den förut gjorda begäran om förnyad bordläggning af mern. sålunda blifvit återkallad, företogs detsamma till afgörande och blef af R. o.
Föredrogs, men biet', på flere Ledamöters begäran, ånyo bordlagdt Stat.sUtsk:ts d. 14 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 9, i ani. af K M:s nåd.
Propos. om användande af en del utaf de till fångars vård 'och underhåll anslagna medel för nödiga nybyggnader vid fästningsfäntrelset i Landskrona.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts d. 14 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 10, i ani. af K. M:s nåd.
Propos. om ersättning till Kronofogden Anders Rhodin för kontante medel till ett belopp af 1.971 rdr 71 öre rmt, som blifvit en kronobrefbärare genom rån fråntagne och derefter måst af Rhodin återgäldas.
Föredrogs, men blef, på flere Ledamöters begäran, ånyo bordlagdt StatsUtsk.-ts d. 14 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 11, i atil. af K. M:s nåd.
Propos., ang:de användandet af de på anslagen Den 17 December. 3T9 för Nockeby- och Drottningbolms-broarnes ombyggnad upkomna öfverskott.
Föredrogs oell bifölls StatsUtsk:ts d. 14 dennes bordiagde Utlåt.
N:o 12. ang:de väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar af landets kyrkliga, jndiciella och administrativa indelning.
Efter föredragning af Bevill».Utsk:ts d. 14 dennes bordiagde mern.
N:o 6, om återlemnande af en af Ola Lasson från Christianstads län inom BondeSut väckt motion, lades detta mern. till handlingarne, med förklarande att B. o. Ad. ansåg motionens behandling tillkomma LagUtskit.
Föredrogos Bevilln.Utsk:ts nedannämnde d. 14 dennes bordiagde mern., nemi.
N:o 7, om återlemnande af en utaf Måns Månsson från Kalmar län inom BondeSt:t väckt motion: N:o 8, om återlemnande af en utaf C. A. Larsson från Östergötlands län inom BondeSt:t väckt motion; och N:o 9, om återlemnande af en utaf N. Fr.
Andersson från Ostergötlands län inom BondeSt:t väckt motion.
Dessa mern. lades till handlingarne och de deri omförmälda motioner förklarades tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts behandling.
Föredrogs, men blef, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagdt Bevillu.Utsk:ts d.
14 dennes på bordet lagde mern.
N:o 10, om återlemnande af en utaf Anders August Andersson från Ostergötlands län väckt motion.
Föredrogs lliddarh.Utsk:ts d. 10 dennes bordiagde Utlåt.
N:o 4, i ani. af Hr Brakels motion om utseende medelst omedelbara val af R. o. Ad:s Elektorer.
Många ledamöter begärde ytterligare bordläggning af detta Utlåt, hvarjemte anmälde sig och yttrade Hr Brakel:
Jag får hos H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm, anhålla om framställande af propos. derå, att detta Riddarh.Utsk:ts Betänk, måtte å föredragningslistan till nästa plenum upföras näst efter de Betänk., som redan äro 2 gånger bordlagda, så att detsamma då må kunna afgöras.
Uppå i ani. häraf gjord propos., beslöt 11. o. Ad., att ifrågB v:de Utlåt, skulle å föredragningslistan för nästa plenum upföras näst efter de i dag för 2:dra gången bordiagde mål. 380 Den 21 December.
Anmäldes och lades på bordet StatsUtsk:ts Utlåt, N:o 13, i ani. af R.
St:rs åren 1857 och 1858 församlade Revisorers berättelser, angrde nämnde år verkställde granskningar af StatsVerkets samt andra af allmänna medel bestående Ponders styrelse och förvaltning åren 1854, 1855 och 1856.
Just. ett prot.-utdr. rör-.de StatsUtskits under dagens plenum afgjorda mern.
N:ris 6 och 8.
Hr Grin o. Jjandtm, tillkännagifvit, att som numera ej något ärende återstod för R. o. Ad.-s handläggning denne dag, det till fortsättande af plenum å e. m. utfärdade anslag komme att nedtagas, åtskiljdes R. o.
Ad. kl. */2 2 e. m.
In fidem, O ISrakcl.
Onsdagen den 21 December 1859- Plenum kl. 10 f. m.
Just. 7 prot.utdrag för d. 17 dennes.
Öpnades Hrr Bänkmäns lista vid val af en Elektor efter N:o 220 Erih.
Palmstjerna, Carl Otto; och befanns dertill hafva blifvit Utsedd:
N:o 678 Hr Bildt, Didrik Gillis.
Landtm, tillkännagifvit, att det först å föredragningslistan upförda mål vore af beskaffenhet att ej böra af honom föredragas, samt anmodat den främsta närvide LeRamoten, Grefve Gyldenstolpe, Adoff Predrik Nils, att intaga Ordfideplatsen; så och efter det H.
Exc. afträdt, föredrogs StatsUtskits den 14 och 17 dennes bordlagda mern.
N:o 7, ang:de godtgörande af Hr Landtm:s och Hrr Talmäns ökade riksdagskostnader, äfven - Deri 21 1) ecember. gom, i sammanhang dermed, ett från Hederv.
BondeSt. ankommet prot.utdrag med inbjudning till R. o. Ad. samt PresteSt. att förena sig i BondeSt:ts beslut, att det månadtliga anslaget till Hr Landtm, och hvardera af Hrr Talmän skulle bestämmas till 750 R:dr R:mt, Frill.
Jag anser mig böra för klara, att jag fortfarande, likasom da denna fråga förekom till behandling inom StatsUtskottet. anser det löreslagua månadtliga arfvodet åt Hr Landtm, och Hrr Talmän icke vara för högt tilltaget, utan att det borde vid denna, likasom vid sistförflutna Riksdag, bestämmas till 900 R:dr R:mt i månaden; men då dels dea händelsen inträffat, som ieke torde vara obekant för R. o. Ad., att 2:ne RiksSt., nemi.
Borgare- och BondeStm, beslutat att bestämma detta månadtliga arfvode till 750 R:dr Runt, och då dels H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, för mig enskildt gifvit tillkänna, att han för sin del önskade, att denna fråga icke måtte komma att bringas till afgörande inom Förstärkt StatsUtsk,, samt bemyndigat mig att inför R. o. Ad. uttala denna haus önskan, så anser jag mig böra hos R. o. Ad. göra hemställan derom, att det af StatsUtsk:t föreslagna månadtliga arfvode måtte äfven inom detta Stånd nedsättas till 750 R:dr Runt.
Dock anser jag mig ännu en gång böra förklara, att jag bibehåller den öfvertygelse, att det af SlatsUtsk:t föreslagna, lika med det vid föregule Riksdag till Hr Landtm, och Hrr Talmän utgångna månadtliga arfvodet af 900 R:mt R:mt, vore det lämpligaste.
Som jag för min del icke kan inse, att denna fråga, som endast rörer ett mänadtligt arfvode, kan hafva något sammanhang med en efterföljande vigtig statsregleringsfråga, nemi. om löneregleringen, så lår jag, lill följe af hvad jag nu yttrat, vördsammeligen anhålla, det Hr Gr. o. Ordfni behagade framställa propos. om bifall till hvad StatsUtsk:t i sitt mern.
N:o 7 föreslagit, med den förändring, att de deri föreslagna 900 R:dr R:mt måtte nedsättas till 7 50 R:dr s. m.
Sedan, uppå begäran af Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, Riksd.- fullmm J.
Anderssons från Östergöthlands
Län vid StatsUtskrts förev:de Utlåt, lögade reservation blifvit upläst, yttrade Hr Stjernsvärd:
Om jag ej missminner mig, så vidtogos vid 1840 års
Riksdag åtgärder till det stora statslotteriets uphäfvande; jag för min del anser, att det skulle lända till allmän båtnad, om vid' denna Riksdag man började gå i författning om afskaffaudet af det stora Stånds-lotteriet; att så ännu ej skett, det bevisar det för handen varande Betänk., hvilket, alldenstund det deri föreslagna månadtliga arfvodet åt Hrr Talmän troligtvis icke skall antagas, utan tvifvel kommer att blifva föremål för öfverläggning inom Förstärkt StatsUtsk.
Hvad beträffar det föreslagna arfvodet, så reserverar jag mig deremot, och detta af samma skiil, som den reservant, hvars reser - 382 Den 21 December. vation vi nyss hörde upläsas.
Jag anser mig dock till stöd för detta mitt tillvägagående böra anföra följande:
Undersöker man förhållandena, så finner man i de flesta fall, att de personer, som hafva det höga förtroende af att leda Ståndens Öfverlägguingar, oftast äro innehafvare af andra embeten, med dermed åtföljande löneförmåner.
Då dessutom dessa befattningar åro. ansedda sorn de mest hedrande och vigtiga inom samhiillet, så tror jag, att man mindre vid dessa, ån vid andra tjensters tillsättande, bör fästa så stort afseende på motsvarande löneersättning.
Kasta vi en blick på de personers samhällsställning, som vid innevarande Riksdag leda RiksShns öfverläggningar, så finna vi till en början, att Ord liden inom detta Stånd, nemi.
Landtm., bekläder ett annat ganska indrägtigt embete, Presidentskapet i Rikets Svea HofRätt; gå vi till PresteStrt, så finna vi, att den person, som enl. grundlagen skall vara Ordfide inom detta Stånd, nemi.
Erkebiskopen, i följd af detta sitt embete, har sig anslaget en ganska betydande inkomst; öfvergå vi till BorgareSt :t, så finna vi äfven, att ledaren af detta Stånds öfverläggningar innehafver annan befattning med dertill åtföljande ej obetydliga lönevilkor; återstår således blott BondeStit; med lästadt afs:de på de jemförelsevis ringa behof, som inom denna klass göra sig gällande frågar jag Eder, Mine Hrr, om ej en aflöning af ungefär 7,000 R:dr R:mt bör kunna anses mer än tillräcklig för Ordbden inom detta Stånd.
Se vi saken från en annan synpunkt och taga vi i betraktande R.
St:rs rättmätiga fordringar på Regeringen, att den nemi. skall iakttaga sparsamhet i alla sina åtgärder, så anser jag det vara vår ovilkoriiga skyldighet att föregå densamma med godt exempel och ej sjelfva börja med ett obehörigt slösande med Statsmedlen.
Det egentliga skälet, som talar för den nedsättning,jag påyrkar, är nemi. det, att ifrån 1834—1857 Talmännens arfvode var bestämdt just till den summa, som reservanten inom BondeSht föreslagit eller 600 R:dr R:int i månaden.
Huru med förhöjningen af detta arfvode vid sednaste Riksdagen tillgick, veta vi alla, att den upgjordes samtidigt med Civile och Militäre Embetsmäns tillfälliga löneförhöjning, för hvilket allt vi haika att tacka dem. som så skönt utmålade landets finansiela ställning.
Om man nu oförskräckt skulle gifva sitt bifall till det förslag rörande anslag, som det första Betänk. afgifvit eller, rättare sagdt, som (lett förseglade sedeln åtgjort, så anser jag, att man i och med detsamma på förhand uttryckt sitt godkännande af det system, som vid förra Riksdagen gjort sig gällande, men hvilket enl. mitt förmenande ingalunda är efterlöljansvärdt.
Sedan man nu i följd af BondeSt:ts inbjudning tyckes hafva kommit till det resultatet, att det månsdt liga arfvodet för Hrr Talmän borde höjas, utöfver hvad det vid flere föregående Riksdagar nemi. från 1834—1857 varit., till 750 R:dr R:mt i månaden, så vill jag icke motsätta mig den allmänna opinionen i detta afs:de, men anhåller jag, att hvad jag i det föregrde yttrat mätte få plats i prot.
Den 21 December. 383 Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman:
Då Landtm., till följe af sin höga befattning, kan anses innehafva Rikets högsta värdighet, och då lian är Ord fale ej blott för sitt eget
Stånd, utan äfven för de andra MedStrn och för deras Talmän i den s. k.
Talmanskonklaven, så kan jag ingalunda inse, att det för honom och de öfrige Talmännen af StatsUtsk.-t föreslagna måuadtliga arfvode af 900 R:dr R:mt är för högt tilltaget.
Visserligen förefaller det mig förundransvärd^ att Landtm, skall vara lika aflönad som andra Talmän, men då detta blifvit en vedertagen sed och några förändringar deri ej nu kunna åstadkommas, och då dessutom Landtm, redan förklarat sig nöjd med det af 2:ne
Stånd redan beslutade månadtliga arfvode af 7 50 R:dr R:mt, så ber jag att få förena mig med Frih.
Åkerhjelm och yrka, det R. o. Ad. måtte i denna fråga instämma i det beslut, som blifvit af de 2:iie MedStrn fattadt..
Tersmeden, Wilhelm Fredrik:
Jag för min del kan ingalunda anse det af StatsUtsk:t föreslagna månadtliga arfvode för Hrr Talmän vara på minsta sätt öfverdrifvet.
Jag var sjelf ledamot af förra Riksdagens StatsUtsk., som föreslog detsamma, och sedan dess är förhållandet i afs:de på lefnadskostnaderna, hvartill dessa medel äro anslagna, icke i väsendtlig mån förändradt.
Att ett anslag af 600 R:dr Runt i månaden var tillräckligt år 1834, bevisar just, att det nu måste vara otillräckligt, alldenstund lefnadskostnaderna sedan dess äro betydligt ökade.
Gå vi ännu längre tillbaka än till 1834 års Riksdag, så skola vi finna, att Landtmilis och Talmännens arfvode då var betydligt högre, lin det nu föreslagna, utom vid de Riksdagar, väl föreslåendes, då Landtm, afsade sig anspråk på alla löneförmåner.
Vi hafva af den förste värde talaren, Frih. Äherhjelm, hört Landtrms önskan Uttalad, det hans arfvode ej måtte bestämmas till högre belopp, än hvad det blifvit i tvenne andra RiksSt. föreslaget.
Till följe häraf anser jag det vara R. o. Ad:s pligt, att, i en fråga af denna beskaffenhet, ställa sig hans önskan till efterrättelse; jag för min del instämmer således i den af den förste värde talaren gjorda framställning.
En annan värd talare har, dels genom att önska upläsning af en ledamots af BondeStit i ämnet afgifna reservation, dels genom en sednare gjord framställning, tillkännagifvit, att den egentliga anledmn, hvarföre en nedsättning i arfvodet nu borde ske, vore den, att det i -en framtid skulle lända till stor fördel att hafva något bestämdt afgjordt i alside på denna aflöningsfråga, enär beslutet härom ovilkorligen skulle komma att stå i sammanhang med den förestående löneregleringsfrågan.
Emot en sådan upfattning af frågan får jag i allo protestera och förklara, att en nedsättning i arfvodet för Taimännen på intet vis kan åberopas som prejudikat vid bestämmande af lönerna för erabets- och tjenstemän.
Jag har ej begärt ordet, för att på något sätt motsätta mig det af StatsUtsk:t föreslagna arfvodet för Landtm.