Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I 13:de punkten, angående Vetenskaps-akadernien, af den Nådiga Propositionen har Kongl. Maj 11, med anledning häraf, föreslagit att för dessa ändamål och til! den fördelning mellan Akademiens zoologiska, botaniska och mineralogiska afdelningar, sorn uppå vederbörandes förslag af Kongl. Maj:! bestämmes, mätte anvisas, utöfver de å stat redan uppförda belopp, en summa af 6,O0O R:dr nämnde mynt.
Stats-Ulskottels Utlåtande IS:o j-iS. 87 Rörande förhöjning af dessa anslag lill det belopp Vetenskaps-akademien begärt, hafva motioner blifvit väckte dels hos Preste-ständet af Professor Selander, dels ock i Borgare-ståndet af Herr Hrinck. hvilka till Utskottet remitterade motioner blifvit i sammanhang med ofvanberörde
Nådiga framställning af Utskottet behandlade.
I den förra af dessa motioner yttras, att, ehuru det Naturhistoriska Riksmuseum vunnit sin nuvarande omfattning hufvudsakligen genom de stora och värderika .samlingar Slaten för detsamma inlöst, skulle det icke. så som sig borde, kunna i sina särskilda delar fullständigas, derest icke
Iniendenterne visste begagna hvarje tillfälle alt fylla deri befintliga luckor.
Sedan naturaliehandein blifvit sä utbildad, att dess rika förråder, stundom jemförliga med de största museer, innehölle ett urval natur-lbreinäl af alla slag och värden, erbjödo sig ständigt dylika tillfällen.
Men dessas begagnande vore. oaktadt Intendenternas egna uppoffringar, endast i inskränkt mån möjligt tili följd af Musei nuvarande ringa tillgångar, hvilka dessutom inedlogOs af utgifter för malenelen, som vid ett museum vore så mänglaidig och icke utan skada för snrnlingarne kunde försummas, och delta i desto högre grad ju starkare samiingarne yexle.
Dessa samlingar skulle äfven framgent, såsom hittills, elter hand af Iniendenterne ordnas och genom utgifna skrifter för vetenskapen tillgodogöras.
Men dä Musei förråder redan innehölle och alltjemt riktades nied många föremål, sorn snart borde af svenska författare behandlas och till sina resultater offentliggöras, innan förtjensten af den första vetenskapliga bearbetningen be t oges fäderneslandet genom utländska vetenskapsmän, vöre det nödvändigt, att tillfälle bereddes unge män med håg och fallenhet för naturvetenskaperna att i Museum, under ledning af dess intendenter, med begagnande af Akademiens bibliolhek, i dessa ämnen det rikaste inom fäderneslandet, bearbeta vissa aldelningar, pä samma gäng de biträdde vid föremålens systematiska uppställning.
Enär häri genom icke allenast samlingarnes mödosamma och af naturliga skäl långsamt framskridande ordnande skulle iorlskyndas. utan äfven ett vigtig! medel till bildande af skickliga ämnen till lärare i naturalhistoria vid Rikets undervisningsverk beredas, har motionären, för uppnående af dessa båda vigtiga ändamål, föreslagit, att, på sätt Akademien begärt, tillsammans 2,(501) R:dr Raul malte anslås till arfvoden för dylika temporära biträden, samt sammanlagda beloppet af nu ifrågavarande ytterligare anslag, enligt Akademiens hemställan, höjas till 9,000 R:dr Runt ärligen. lili den sednare motionen har Herr Brinck fästat uppmärksamheten å de naturhistoriska samlingarnes i Riksmuseum betydliga inflytande ä samhällets vetenskapliga utveckling i allmänhet och i praktisk riktning isynnerhet, samt å nutidens fordringar i dessa hänseenden och å de anslag, som för nämnde ändamål af allmänna medel beviljades äfven i mindre stater än Sverige; anhållande, med afseende härö, att det af Vetenskaps-akademien begärda förhöjda anslag malte beviljas, Pä grund af de utaf molionärerne sålunda anförda skäl och i öfverensstämmelse med Vetenskaps-akademiens framställning, anser sig Utskottet böra hemställa, alt lill malerielen, till inköp af sällsynta föremål samt lill vetenskapligt biträde vid de. naturhistoriska samlingarnes ordnande, inom rikets Naturhistoriska Museum, ina. utöfver redan anvisade belopp, beviljas en summa af 9,000 R:dr Runt ärligen under nu ingående slatsregleriugs-period, till den fördelning, som af Kongl. Majit i Nåder bestämmes.
(>3:0- Dä de vid naturhistoriska Riksmuseum anställde 5 Intendenter, nemligen 3 för den zoologiska.
1 för den botaniska och ! för den mineralogiska afdelningen, hvilka åtnjuta i lön, den äldste zoologiska Intendenten 1,600 R;dr och de fyra öfriga Iniendenterne 1,000 R:dr R.ko hvardera, hade sig anförtrodd vården om Statens natur - 88 Ståls-Utskottets Utlåtande N:o 'US. historiska samlingar och, i loijrl af (lossa samlingars numera vunna betydliga tillväxt, innehade särdeles trägna befattningar, samt då desse tjenstemän derjemte mäste ega hög vetenskaplig hildning, och det hufvudsakligen vore genom dom, som samlingarna kunde och borde göras för vetenskapen fruktbärande, hafva de för nämnde tjenstemän bestämda allöningsbelopp. ansetts icke siå i rättvist förhållande till de fordringar, sorn ä dem gjordes, hvarföre Kongl. Maj:! i den Nådiga Propositionen äskat, att lönerna för de 2 äldste Snlendenterne vid berörde Museum mätte bestämmas lill 3,000 R.dr och för de 3 öfrige lill *2,500 R:dr K:ml hvardera.
Uti särskilda, inom Preste-sländet af Professor Selander och inom Borga re-ståudet af Herr /{rinck, väckta och till Utskottet remitterade motioner äro dessa löner föreslagna: för 2 äldre Intendenter till 4,000 födr och för 3 vngre till 3,500 R:dr Runt hvardera.
Motionärerne hafva såsom skäl härför hufvudsakligen anfört, hurusom det naturhistoriska Riksmuseum vore ämnadt att vara Sveriges Central-rnuseum för zoologi, botanik, palmontologi, geologi och mineralogi samt således ett institut för den vetenskapliga forskningen i dessa ämnen af samma slag, som den naturhistoriska delen af "Britisk
Museum” vore för England, "Jardin des plantes” för Frankrike och de talrika Central-museer, sorn funnes i hvarje bildad siat af Europa och Amerika, vöre för dessa stater; alt i en lid, dä naturvetenskaperna gjorde sä hastiga framsteg, sorn i vår, då ej allenast talrika, förut okända, naturalster al' den största mångfald upptäcktes, utan äfven undersökningen af desamma fordrade både vidsträcktare och djupare forskningsförmåga än fördom, dä, i följd deraf, litteraturen till vext i omfång och betydenhet på ett hittills okändt sätt, fordrades tili Intendenter vid Museum män med i deras väg fullständig vetenskaplig bildning och erkänd förmåga, som ät ett museum af dylik omfattning och ät de studier, det påkallade, mäste egna sina bästa krafter, om de vetenskapliga frukter, sorn man al institutionen och af dem kunde förvänta, skulle fortfarande häfda den ära, sorn pä denna bana redan tillerkändes varl fädernesland: att intendenterne dessutom skulle icke allenast vårda, efterhand vetenskapligen ordna, samt. så vidt tiligångarne medgäfvo, föröka samiingarne, utan ock på eget ansvar hålla dem tillhanda och meddela upplysningar i öfrigt ät personer, som egde vilja och förmåga att utföra egna undersökningar; att det vore dessa tjenstemän icke tillåtet att hafva egna samlingar, hvadan frukterna af deras nit icke liiiiölle dem, utan skördades af det allmänna; att Yetenskaps-akademien företrädesvis vände sig till dem, när regeringen af henne infordrade vetenskapliga utredningar af naturhistorisk syftning, eller när korporationer sådana af henne begärde : samt slutligen alt del vore bland dem som nämnde Akademi i loista hand sökte de män, som skulle besörja redaktionen af de vetenskapliga veik. som på allmän bekostnad af henne ulgifvas.
Utskottet har tagit Kongl. Maj:ts Nådiga framställning och desse motioner i behörigt öfvervägande; och dä i betraktande tages, att dessa tjenstemän kunna jern förås med motsvarande vid museer af förnlemningar och historiska minnesmärken samt archiver m. m.; att de, likasom desse, hafva att vårda och ordna en dyrbar Statens egendom, som oupphörligt och högst betydligt tillvexer; att man af män i deras ställning har anspråk pä författareverksamhet, och att någon befordran till iudrägtigare platser för deni endast undantagsvis kan ega rum; samt att också desse tjenstemän, i dea män de längre egnal sina krafter ät vetenskapen och det allmänna, böra kunna påräkna en förhöjd inkomst, anser sig Utskottet böra tillstyrka de af motionärerne yrkade högre aflönings-beloppen, samt får derföre hemställa, att afiöningen för naturhistoriska Riksmusei Intendenter mätte bestämmas för hvardera af de 2 äldre til! 4,000 R:dr och för hvarje af de 3 yngste till 3,500 R.dr R:mt (se tabellen N:o 9). 64:o. Ståls-Utskottets Utlåtande N:o 468. 89 64:o. För Konservatorn vid Naturhistoriska.
Riks-museum, hvars nuvarande lön, 500 R:dr B:ko, ansetts vara allt för låg, är aflöningen i den Kongl.
Propositionen föreslagen till 1,200 R:dr Runt, hvaremot professor Selander och Herr Brinck i ofvan om förmälde motioner yrkat, att densamme måtte hestämmas till 1,500
R:dr sistnämnde mynt, samt till stöd för denna framställning hufvudsakligen anfört, att denna befattning fordrade hos sin innehafvare särskilda anlag, sorn, efter livad erfarenheten visat, voro temligen sällsynta; att denne tjensteman, jemte någon skicklighet i ritning, borde ega allmän skolunderbyggnad samt någon kunskap i latin, god insigt i åtskilliga delar af naturhistorien, kännedom af osteoiogien för alt kunna preparera och sammansätta skeletter och af naturläran för att kunna gifva djuren deras naturliga utseende; att Museets förråder och de tillökningar, som ständigt inkommo, gåfvo honom daglig sysselsättning, hvadan hans biförtjenster endast kunde blifva obetydliga, helst det vore honom förbjudet att handla med inaleriolier; hvartill komme, att han dagligen mäste vistas i en luft, sorn genom arsenik-ångor vöre skadlig för helsan och att han icke kunde vänta sig någon befordran lili indrägtigare tjenst på den af honom beträdda bana, der ingen sådan vidare funnes.
Då sistnämnde belopp, elier 1,500 R:dr, blifvit äskadt för konservatorn vid Universilels-museet i Upsala, med hvilken konservatorn vid Riks-museum har alldeles enahanda tjenstebefattning, men derjemte vida mer omfattande samlingar att tillse och behandla, än denne, hemställer Utskottet, pä de här ofvan anförda skäl, att aflöningen för konservatorn vid naturhistoriska Riks-museum mätte ökas til! 1,500 R:dr R:mt. 65:o.
Enär del för biträden, eller s. k. clever, ä Musei stat uppförda anslag al 300 R:dr B:ko jemväl visat sig vara otillräckligt, har Kongl.
Maj:l äskat, att berörda anslag mätte höjas till 800 R:dr R:mt, uti hvilket förslag professor Selander i sin motion instämt, hvaremot Herr Brinck yrkat, alt beloppet måtte bestämmas till 1,00!)
R:dr nämnde mynt.
Vid den brist, som, efter hvad för Utskottet blifvit upplyst, ofta förspörjes på personer, skicklige att lörrätta de konservatorn tillhörande göromål, är det, i Utskottets tanke, af synnerlig vigt att lämpliga elever härtill bildas; hvarföre
Utskottet anser sig böra för det afsedda ändamålet tillstyrka lörökadt anslag, hvilket likväl, då den af Kongl. Maj: t äskade förhöjning synes vara tillräcklig, Utskottet tillstyrker må bestämmas till 800 R:dr Hant. 66:o.
Då emellertid, tili bestridande al de hittills utgående aflöningarne, användls inkomsten af försålda inträdesbiljetter till Musei samlingar, har Utskottet, sorn anser att ifrågavarande, Staten tillhöriga, Museum med dess rika och bildande skatter bör, för att blifva lör alia tillgängligt, vissa tider hållas öppet ulan ringaste afgift af hvad namn och beskaffenhet som helst, trott sig böra föreslå det vilkor för åtnjutandet af de nu föreslagna löneförhöjningarne, att
Museum hvarje vecka å vissa timmar hålles öppet emot erläggande af en låg inträdes-afgift, å andra åter får fullkomligt kostnadsfritt beses, under iakttagande af de ordnings-stadgar, som i sådant afseende anses böra bestämmas.
Institutet för Blinda och Dofs tumma 67:o.
Uti tvänne från Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet till Utskottet remitterade motioner hafva grefve Snoilskij, N, och Herr Bäckström anfört, huru Bih. lill 11.
Prut. 4856 & 4857. 4 Sami. 4 Afd. 5 Band. 2 Haft. 12 90 Stals-Ulskoltels Utlåtande N:o 148. som, tili följd af bristande tillgångar, Direktionen för nämnde institut hade att kämpa med ständigt ökade svårigheter, hvilka hotade att omintetgöra aila Direktionens bemödanden, derest Staten icke med sin hjelp meilankomme, samt af sådan anledning, jemte förmälan, att utgifterna för institutet, hvars nuvarande stats-anslag utgör 22,333 R:dr 16 sk.
B:ko, uppgått år 1855 till 29,618 R:dr 36 sk. 7 rst. och sedermera ytterligare ökats samt för innevarande år beräknades till 36,000 R:dr. begärt, att, då institutets inkomster af räntemedel, kollektör och afgifter al' betalande elever icke kunde antagas utgöra mer än 6,000 R:dr, anslags-summan för institutet mätte förhöjas till 30,000 R:dr nämnde mynt.
Utskottet, som inhemta!, att, enligt nästlidct års afslutade räkenskaper, utgifterna för institutet under samma år uppgått till 31,973 li:dr 10 sk. 2 rst.
B:ko samt alt inflytande räntor ä inrättningens kapital-tillgångar jemte kollekl-medlen ungefärligen motsvara egendomarnes underhålls-kostnad och de från vissa tili institutet gjorda donationer utgående s. k. lifräntor, anser vid sådant förhållande af högsta vigt. att årsanslagel ökas så att stiftelsen må kunna upprätthållas och uppfylla del med densamma afsedda gagneliga och välgörande ändamål; och då den af motionärerne föreslagna tillökning i anslaget med 7,666 R:dr 32 sk.
B.ko, eller 11,500 R:dr Raul, synes icke vara högre än behofvet verkligen klafver, tvekar ej Utskottet att tillstyrka, det årsansiaget för ifrågavarande institut må med nyssnämnde belopp lill 45,000 R:dr R:mt förhöjas.
Och anser sig Utskottet härigenom jemväl hafva besvarat den framställning, som Guslaf Bjerkander från Skaraborgs län uti en hos Bonde-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion gjort om förhöjning af omförmälda anslag för beredandet af tillfälle för institutet att emottaga ett ökadt antal fri-elever. 68:o.
I sammanhang härmed lår Utskottet äfven anmäla tvänne genom remiss från Ridderskapet och Adelil samt Bonde-ståndet till Utskottet ankomna motioner af Hofpredikanten Tham och Guslaf Jonsson frän Kalmar län, hvilka äskat anslag till förhöjning af aflöningen för lärare, lärarinnor oell vårdare vid ofvannämnda institut, och den förre dessutom anvisande af lön för en särskild religionslärare derstädes.
Dä, i händelse Rikets Ständer bevilja den af Utskottet här ofvan tillstyrkta betydliga förhöjning af institutets års-anslag, medel sålunda torde blifva att tillgå äfven för bestridande af de utgifter, som i omförmälda hänseenden må finnas oundgängligen nödige, hemställer Utskottet, att förevarande båda motioner må få förfalla. 69:o.
För öfrigt, och då Utskottet af Rikets Ständers år 1855 församlade revisorers berättelse angående statsverket erfarit, att under revisions-åren frielevs-platser vid ineranämnde institut stätt längre eller kortare tid lediga, hvilket revisorerne ansett böra, så vidt möjligt vore, för framtiden undvikas, har Utskottet tagit del af institutets
Direktions i anledning af revisionsberättelsen afgifna underdåniga utlåtande, al' hvilket Utskottet, i afseende ä förevarande ämne, inhemta!, att det anmärkta förhållandet visserligen, särdeles vid institutets afdelning för blinda, stundom egt rum, men att, då det, enligt 17 g i Kongl. Majäs för institutet den 19 Juni 1846 utfärdade förnyade reglemente, vore åt vederbörande konsistorier uteslutande öfverlemnadt att, hvar för sitt stift, utse, antaga och låta inställa de gratister, som på statsverkets bekostnad skola vid institutet vårdas och underhållas, sedan behöriga intyg i afseende å deras ålder, kropps- och själsförmögenher m. m. blifvit afgifna och
Direktionen endast ålåge alt om den inträffade ledigheten på förhand meddela vederbörande konsistorium underrättelse, hvilket icke heller blifvit af Direktionen uraktlåtet, Direktionen vanligen förfarit sålunda, att, om ledigheten en längre tid fortfarit, Direktionen ansett sig, till be - Sta Is-Utskottets Utlåtande N:o 148. 91 främjande af ändamålet med de gifna stats-anslagen och under reservation af vederbörande stifts rättighet att alltid få begagna det lediga rummet, då sådant äskats, vara oförhindrad att interimsvis upplåta plats för ett eller annat värdigt subjekt ’ bland de flere från orterne särskildt bos
Direktionen anmälda, fullt qvalificerade sökande, dock så, att desse elever sedermera, när konsistorium fordrade plats å institutet för något af samma myndighet anmäldt barn, kunde öiverflyttas på institutets egen tond.
Med anledning af hvad sålunda förekommit, har Utskottet trott sig böra föreslå, alt Rikets Ständer hos Kongl. Ma:jt i underdånighet anhålla, att, utan upphäfvande af den konsistorierna hittills medgifna rätt att, hvar för sitt stift, till intagande å institutet anmäla fri-elever, Kongl.
Majit läcktes i nåder bestämma att, derest, oaktadt erhållen underrättelse om inträffad ledighet af frielevs-plats, en dylik anmälan ej inom någon viss kortare termin sker, den lediga platsen må af institutets
Direktion ät någon från annat stift till intagande å institutet anmäld person upplåtas.
Fattigvården i allmänhet. 70:o.
Uti en genom remiss från Preste-ståndet till Utskottet ankommen motion har Biskop Bergman begärt, att, då del understöd, hvilket, i anledning af Rikets Ständers vid de två sednaste riksdagarne gjorda underdåniga framställningar, Kongl.
Majit under de (j år, som då beslutade stats-regleringar omfattat, behagat anvisa till utfattige Lappars försörjning, fortfarande vore behöfligt och sannolikt äfven lör framtiden komma alt erfordras, detta understöd, som utgått med 1,200 Ridr
Biko årligen, kunde fä blifva ett stående anslag eller åtminstone för ytterligare tre år beviljas.
Redan uti skrifvelse den 26 Augusti 1851 anhöllo Rikets Ständer, att af förslags-anslaget till fattigvården i allmänhet något understöd måtte, efter Kongl. Majits
Nådiga bepröfvande, kunna blifva till utfattige Lappars försörjning ändamålsenligt användt; hvarförutan sednast församlade Ständer hiföllo 22:dra punkten i Stats-Utskottets don 2 Juni 1854 afgifna Betänkande Nio 160, deruti hemställdes, att fortfarande understöd kunde i dylikt, ändamål utgå.
I anledning häraf äro också utbetalningar verkställda till nödlidande af Lapp-allmogen inom Jemtland samt Wester- och Norrbottens län efter stadgad fördelning; och dä enahanda skäl för sådana understöds meddelande ännu sig förete, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit behagade af berörda anslag tilldela utfattige Loppar det understöd, som under nästa statsreglerings-period kan i Nåder pröfvas lämpligt.
Ser afimer - Or den s-Lasar elle t i Stockholm.
Tlio.
Af Kongl. Majit är äskadt, att, då det anslag af 4,500 Ridr Banko, eller 6,750 Bidr Riksmynt, nämnda inrättning, i stället för förloradt bidrag af Finska tolagsmedlen, under de tre sednast förflutna riksdagarne fått sig för tiden af då uppgjorda stats-regleringar tillagdt, fortfarande är för densamma behöfligt och anledning icke fö - 92 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 448. rekommer att omständigheterna i detta afseende förändras, berörda anskog må på ordinarie stat uppföras med 6,750 R:dr Riksmynt årligen.
Utom denna nådiga framställning har Utskottet fått emottaga följande rörande Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet inom Riks-stånden väckta motioner, nemligen : a) af Herr Ekströmer, C. och Doktor Nordlander, hvilka, efter en kort framställning af lasarettets uppkomst, utveckling och verksamhet, hufvudsakligen anfört, ali berörda sjukvårds-anstait, öppnad år 1752 med 8 sjuksängar, nu räknade 308 sådana; att det der vårdade sjukantalet, som under de första 30 åren af inrättningens tillvaro i medeltal årligen uppgick till omkring 350, de sednare åren stigit lil!
3,000 personer årligen, af hvilka omkring Judel erlagt den mot underbålls-kostnaden ingalunda svarande afgift, som varit bestämd för betalande i allmänt eller enskildt rum, men omkring fudelar åtnjutit i allo kostnadsfri vård; att denna jemt ökade välgörenhet varit möjlig, så väl genom Statens och kommunala bidrag, som isynnerhet genom frikostiga gåfvor af enskilda, hvarigenom lasarettet kunnat samla en kapital-fond af nära 400,000 R:dr, samt att de årliga inkomsterna intill de sednaste åren motsvarat utgifterna.
Ett förändradt förhållande hade nemligen åren 1854 och 1855 inträdt, ty de för samma år afgifna års-redogörelserna utvisade, att, oaktadt den strängaste hushållning, som möjligen varit förenlig med uppfyllandet af inrättningens bestämmelse, och ehuru det lyckats lasarettets styrelse att betinga de förnämsta varuärtiklar til! icke obetydligt lägre priser, än de i allmänhet gällande, utgifterna öfverstigit inkomsterna år 1854 med 4,483 R:dr 26 sk. 6 rst. och år 1855 med 4,222: 28. 2 rist., och vore, enligt approximativ beräkning, för år 1856 en brist af 12,000 R:dr att emotse, så att, med afdrag af en besparad tillgäng å 3,000
R:dr, den verkliga bristen vid sistnämnda års utgång utgjorde omkring 18,000 R:dr, allt banko.
Och då hvarken denna blist kunde betäckas genom ytterligare anlitande a! lasarettets kapital-fond, enär en slik åtgärd icke allenast skulle förvärra inrättningens bekymmersamma ställning, utan ock stå i strid med testatorers vid gåfvorna fästade förbehåll, eller den ökade underhålls-kostnad, som gifvit anledning till detta betänkliga förhållande, kunde anses beroende endast af tillfälliga och snart öfvergående omständigheter, måste följaktligen, sä vida inrättningens bestånd icke ohjelpligen skulle undergräfvas, verksamma åtgärder vidtagas för dess upprätthållande.
Att tillvägabringa en minskning i lasarettets utgifter genom nedsättning af det befintliga sängantalet, syntes desto mindre välbetänkt, som tilloppet af sjuka dagligen snarare ökades än minskades.
Att åter söka bereda ökade tillgångar genom höjandet af afgifterna lör betalande sjuke, hade visserligen blifvit ifrågasatt, men då erfarenheten redan förut lärt, att lasarettet derigenom icke bereddes en, i förhållande till den högre afgiflen, ökad inkomst, hafva molionärerne ansett enda utvägen vara att påkalla Rikets
Ständers välvilja för denna för samhället vigtiga välgörenhets-inrättning.
Med förmälan att det understöd, hvarmed Staten för närvarande bidrager till Kongl.
Serafimer-lasarettets underhåll, utgör 10,000 R:dr B:ko, har uppmärksamheten fästats derå, att i denna summa jemväl ingår ett belopp af 5,000 R:dr, som, jemlikt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 168. 93 Kongl. Brefvet den 7 Ajmi 1783, tilldelats lasarettet i ersättning lör den berörda sjukvårds-anslalt förut beviljade andelen i tullen ä lill riket inkommande tobak, hvilken inkomst tillkommit på det sätt, att, sedan konung Gustaf HJ år 1781 till lasarettets underhåll anslagit en tull—afgift af 3 rst.
B:ko för hvarje skålpund tobak, sorn till riket infördes, men den deraf härflylande liqvid med tullverket och uppbördens kontrollerande redan första året befunnos förknippade med stora svårigheter, stadgades genom ofvan åberopade Kongl.
Bref att beloppet al ifrågavarande algilt, gemensamt med öfriga tullmedel, skulle ingå till Kongl, ränte-kammaren, hvaremot på samma års stat ”förslagsvis” skulle uppföras en rund summa af 5,000 R.dr att till lasarettet utgå, dock att, i den händelse hvad uti berörde algilt för inkommande tobak vid arets slut finnes hafva influtit, skulle öfverstiga den således i slaten upptagna summan, ett sådant öfverskott uti följande årets stal borde till ersättning för lasaretts-fonden upptagas”.
Något tillskott utöfver nyssnämnda summa bade emellertid aldrig, så vidt räkenskaperna visade, utbetalts till lasarettet för den beviljade tullen å tobak, och motionärerne hafva, lill bevis på den betydliga minskning 1 inkomst denna sjukvårds anstalt lätt vidkännas i följd af detta summariska liqvidationssätt, erinrat, att, utom den förlust, som uppkommit genom lörändradt myntvärde, lasarettet, om del vore i åtnjutande al merberörda tullafgift, numera, då importen af tobak kan antagas uppgå lill omkring 4,500,000 skalp, årligen, haft att under denna litel påräkna en årlig inkomst at omkring 23,000 R:dr K:ko eller 18,000 R:dr mera än det stats-anslag, som nu till godtgörelse derför utgår.