Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maji 1-79; hädanefter för alla iandsorter bliswa gällande, med der tillägg, at den som salunda med grännars deltagande sätt sin utmark instängd, men sedermera densamma til Zker ellet äng upodlat, icke härigenom mä underkastas någon tilöknjng i stänZstl-skyldrghctxn, ulan hwae stänga efter den fördes" ing, som förut sk ee: li'kn''l pä der genom en javan odling graynarnaS ä.lft-arigher föröen-kilfälliq ohägnan, den Le ocka, i anseende til utmål kenS asiägsrnhet, icke j lid förekom ina och bena, ej mätte ökas. skulle Odlaren rvaea förbunden, ar sa widr lägenheten medgaftve, taga. sin andel i gärdesgården närmast inlck den odlade marken.
Det undantag torde derjamte nödwändrgr, ae om en eller annan
By skulle uiaf ceitagav-et u-i siäugstln emellan utniarkec finna fia mncket b kurgad, dä raaangs -> sträckningen emot den By, som stängseln äskar, utgör en half mils längd eller dermsjwer, det fia ma ankcmma pä
Domstolens noga bcpröfmande, huruvida den til stängniktg obenägna
Byn saligen bör ukj större eller mindre man deltaga, eller ock, i anseende kil sa beiydellga orsaker, soiia skulle dest un, dergang kunna walla, fran allt deltagande frikallas.
U.slotter, ftm i vrd^ikngen härefter bort trlse, huru som med hägnads skyldiuheten emellan oran-ae i samma By, dels dä alla Byamäns ägor aro sammanblandade, dels dä någon tagit fin lott deruti, pä et ställe eller mi ec skftle, bör sorhoUas, har harwid icke funnit någon lämvejigare föreskrift kunna erga rum, än hwad Lagen uti l. Lä mn. a! 2. 8r s. Cap» Byggninga ^ Balken, stmt Kongl» Brefvet af den >9 Ockober 1798 innehålla; likwäl, sorn wid de sä kallade enskift n o ta u flyttningen icke utan skada och beiydelig kostnad, den ber med mera mura kil jördens förbättring de första arén skulle anwäudas, genast werkställas kan, hwilket i fidstnämnva Kongl. MajttS Nödiga Bref synes sö.u statt, säsmr et nödwandigk wilkor för grannarnas deltagande i hägnader, hemställer Utskottet, om icke den, som wid Lmidunä, V 7Z« ES--S teri-förrättningen fö'b hall derom gör, ma med ritflyttningen njuta anstånd, dock e> längre än rolf ar, iftän den tid sörrariningeii bljswic lagligen stadfästad; äfmensom, at da Högsiberörda Bref endast an-ar engifte a inägor, efter de» grund U,stöttet förut antagit, den som tagit sm andel af utägor i ei skifte, matte jämwäl anses berättigad, ac genom staa grannars deltagande njlira lindring i hägnaden.
I bägge desta fall da en i enskifte laggd ägolott, ware sig aker, äng eller urmark, stol! inhägnas, ma« ste, efter Uistorreis hemställan, särdeles i afseende pa stangfel-frägor, hwilka emot angränsande
Byar kun, na upsta, ofelbart iakttagas, at de» yttre eller Rågångs-hägnaden omkring hela Byns område, blir sär samtftiga grannarna inom Byn gemensam; dock sa, at hwar och en sar siv andel a ber ställe, för honom lägligast är, eller ock at han densamma utbyter för molstvarcmde belopp i stilijsgaedeu, om öfrige delägarns i Byn intet försäng derigenom tilskyndas; warandes gemensamma answarigheten för räganasstäng. sein äfiven utur dec skal nödig, at när ä en eller flera sidor af Byens område, strömmar, aar eller annät, af naturen anlaggdt wärn, göra hägnaden öfverflödig, bör icke skäligen någon graune i Byn draga deraf enstilld förmän, utan sickt dem samkeltga til godo komma.
Med stangselsktKigheten för utjordar och urftallar torde häldst wid hwad i l^warjL Landsort manligt warit sa förblifwa; men i anseende cil algärda Byö ägors utestängande, hemställer Utskottet, at der. med salunda mätte förhallas, ak om Bsibyn icke lätit 7zy fin utmark i storskifte läggas, utan afgärda dGa nsu ker gemensam' med Bolbyn nödigt bele med mera, skal! afgärda sa wäl som Nolbyn upstänga hwad til fullo pä dess öre- eller hemmantal eller ock annat wid anställande storskifte derstädes antaget Byamäl kan belöpa; men är stogen och utmarken skiftad, hwarwid afgärda Byll endast matil hälften efter Byamal, at da elter samma beräkning, stängseln emellan afgärda» och bolby uprärlaS.
Pctcrligare har der icke undgått Ibstottets up. marksamhct, huruledes ofta wid fördelningen af stängsel», sä mai Byar emellan, som Grannar i samma By, twist om grunderna derföre upkommit, lamt äf, men hos Domstolarna olika begrep i detta amne wisst sig.
Er närmare bestämmande af Lagens rätta mening i 5. Lä^,. 2. §.
Byggninga-Balken torde der. söre wara angeläget, och Utskottet får, af denna an, ledning, hemställa, om icke den förklaring, bade med Lagens innehall och billigheten ar mest ofwerensstämmande, ar när By skall emot By hägna, hwarders uti Rägangshägnaden efter Byarnas oförmedlade hemmantal deltog; men ak grannar emellan i samma By, skyldigheten fördelaö efter hwad byamal eller delnchgsgrund, soin i Byn gäller.
Hwad sedermera beträffar stängsel^ emellan Stadsmark och angränsande By, sa hemställer Utskottet, at densamma mätte utgöras pä lika sätt, angående häg» noden Byar emellan, förut blifwit förestaget; men at om fördelningen deraf Stadens innewänare inbördes emelian, ds äga sielswa öfwerenskomma, samt, k hän» deist af stridighet, det mä ankomma pä HLsM-rstsxNL ar härom förordna.
Ssi;tklrgen anseende cil den a manga orter i Riker waran ve skogsb,iff, kror Ulffottet sia, böra h-mstalla, om iäö til ^Jordägarens^ eger gcdksinnaude ma vfwerlemnäs, ar häldre, särdeles Byarnas yttre rägän-iar med sten, jordwallar, dckcn, samt i Fm land hch sstorra delen af Swerige d-t der brukeliga riskster stäcklag upstänga, allt efter örtens och agornaS brbaffenhek, dock at stängseln blifwer sa inrattad som s Cay. z. §.
Byggninga - Balken föreffriswer; äf. wenfom när manligt gärdselfång nyttjas, derwid borde efrerlrfwas, hwad Kongl.
Påbudet den 26.
Ocwber 17^0, jämm flera, til förekommande af obehörig Ikegodning Utkomna Författmngar innehålla.
Och hwad andkeligm widkommer an snaret för den, som r r aar>'< af o-wannämnda delar, sm hägnads skyldighet ciu-rsarker?
ra enär dei uti 4. §. af uyst obo '00. d Eapii-l och Balk Utsatta Borum för ncder!iggar. 'de Led .och Grind samt bwar/e par Skör, i e >ör ».aewsrande tid synes lämpeli.gk, sa tar Urskot, --t härigenom hemställa, om icke den, som med försummelse häruti beträd e, ma, Utom den deraf trn-ade stadans fullkvn liga npraktelse, böta En Riksdaler, til lika fördelning emelian den, som ätas dera gör, 'ann Socknens ever Stadens fattiga.
Alwen som Ustottrk tro, sig böra föreslå den (didring uti b- örda §., gr GäedeSgard 0 nkring den aker som är b. fadd, och sa kallade arristoella ängar, böra alka tider as äret tvid enahanda bor, hällas i fredligt stand.
H vilket dock allt, fäm'e åtskilliga Ledamöters, uti wista delar afgifna chnskillda yttranden, warder tik -Riksens HoglofUgg Ständers widare, granskning och bepröfwande öfwcrlcmnadt.
Norrköping dcir 20.
Maji iLOv.
Ä Ridderstapels och Adelns Ä Preste-StändeLS wägnar magnar lilarl Ztsllan öelörned. 2acli. Ä Borgare-Ståndets Ä Bonde-Ständets magnar wägnar borelius. äers ll, Lrsson.
Widare uplästes^ och kades pa bordet följande derjämre inlemnade förställda yttranden.
Irankumt af ?rot2Lo1Iet, hallek utr Rikstens ^oglcfl Ständers Osconomis-fftskott wid RiksdaZcn i k77orrköpmg ar i8vo.
Gen igwe Maji.
Ilse ^rlzion ifrån Christ anstads
Län yttrade, ak da dek alltid är en förman, ar äga Utjord eller Urfjäll/ fann inga särdeles oaer-a aro dermed förknippade, sä synns honom billigast, at ingen ägare ns Utjord eller U fjäl! ma kunna förbinda delägarna i den B», ber U jorden elbr Urfjäll-'» ligger, at i hägnaden omkring densamma deltaga, rtti hwilket yt- ^ leande Herr Prosten UunäborZ instämde; hwaremot Herr F iherre ^uäboelr, til befordrande af Uljordars eller Ursjällars bättre odling, ansag billigt, at när sick mark ligger un en Bys Gärde, bör den, som deraf är -ägare, jä hjelp lil stängsel, men är 74- den pä
Byns utägor beläte», ma ägaren ensam hägna. ?okr jänsson ifrän Wästerbotten trodde at Pillnad bör göras emellan de Un orvar och Urfjällar, som erlägga någon större eller mindre skatt, samt dem som aro derifrån alldeles fria.
I förra fallet wills han ival icke bestrida, at ägaren singe hjelp ti!
Scangfelns uprättanve af delägarna i deli By, der Utjorden ligger, men uri del sednare synes h». vom billigast, at agaren ensam hägnar.
Km 0,elsson ifrån Cristianstads Län upgaf, at i Skane sianas U jordar, de,n ägarne endast nyttja ril Höbergning, men äboerne i den By, der Utjord?, ligger, hofwa rättighet, at der bera sina kreatur, hwilken s?ulle blinva dem betagen, om ägare» bleswe tillätet, ak densamma instänga; hwaremoc ^nclsrs Kerston fran Upsala Län anmälte, at i Upland äro, efter den kännedom han har, äganderätten och betes-rättigheten alltid förenade, saar, utom ägarens samtycke, ingen får a hans Utjord eller Urfjäll, när den är instängd, beta sina kreatur; äfwenfom knäres Karsina förmodade med billigheten öswerensstammande, ak om någon ensam will instängs sin Utjord, sä bör han wara alldeles fri fran del t-igands i Byns Gärdesgardar emot angränsande Byar.
Ester upläsandet af Herr Grefwe Leclrkriis skrisieligen: Til Höglpflige Utskottet får jag hemställa, huruwida Hemmantalet kan bliswa anfeldt som rätta grun. den til stängselskyldigheten, da derigenom skulle hän - La, ak et större H mmanrak, da det kilgränsar flera mindre H minan, skulle fä cc mängdubbelk siäilgselde sivär.
Som crcmpel får jag anföra: er halft
Hem, man, hwars Agar moro i ojuiärec, tilgränsar jjer, dedcls Heiiiinaii af en lika amictrolisk 6-ur as drraö ägor, uci hwiiken händelse det hcka Hemmanet erhäl. ter fyra ganger mera stäugstl, befwär, än alla deZ älta Ge annar, och detta oaltadr sknlle ofta kunna hailda, det nyttan blcfwe mindre för del hela Hem, manck. jagens allmänna och sä wisligen stadgade för, ordnande i Cam 2. § VygHniuga-Ballen skulle härigenom warda uphafiver.
Jag singe i del stället förest', om icke della Lagens rum singe sNrwda för slas, dec den för Mera ligger, hwars tilstökande.Agogrund är större, än desi Grannes, ock i följd deraf, desi Stängsel, skyldighet bl> wa större eller mindre.
Harwid möra kwänne swärighcrer: i:o Skulle del kunna pä ena Grannen ankomma, al ttlföebiuda den andra mera Stängsel, när han funne för sig tjenlig! al pä små Agor göra nya och mindre instängningar. 2:0 Skulle osca sadana instangnlngar til widd och storlek icke wara afmatta och följakreligen deraförhållande lii Stängsel - skyldigheten icke kunna bestämmas.
I förra händelsen finge jag förestå, om icke en wist tid af ;o ar borde föreläggas, pä hwilken en redan erhållen och fördelad Stängsel icke singe för. andras Grannar emellan, och i den sednare händelsen, da ägogrunden icke more bestämd, Gram,ar da borve deltaga hälften hwardera i Slängs-! - stlyldlgheten.
Loest 2 L. Liwstsriis. li^e rislan ifrån Christianstads
Län förenade sig uti detta yttrande. krojeAsis 9:de up^östes: HLrwld erinrade Herr Friherre Laniingxstliufen, at han osta funnit sa kallad Trind-stöL nytrjaS t Gärvcsgärdar, hwilkrr är i högsta mät. ro skogödande, da derigenom unga träd i förtid nedfällas, lil känbar saknad af byggnirgs-kimmcr wid er Hemman, i anseende Hwanil Herr Friherren hem. ställe, om icke
Trindäö-cs nykstanoe maire utiryckelige» förbjudas af ladana Trädslag, svin ti!
Byggnings, werke äro kjenliga.
Herr Prosten trodde et flikt förbud til manga prter wara olamveligr, der intet annar ämne t,l gärdesgards-störar ar ac lilga och dcstutom de trän, som häriii anwaudas, äro af den beffaffenhct, at de ti! byggningS.-kimmcr aldrig blifwa kjenliga.
Herr Prosten I.,mollborg instämde desto haldre uli hvad Herr Friherre LsnkinZslisusen yttrat, som ti! gärdcsgäids- störar kuima nyttjas stora grenar af Tall och Gran.
Herr Friherre Rullstock förmodade, i anseende til Orternas olika beskaffenhet, wara bäst, ak Utffottet i sit afgifwande Betäukarde, rörande stängftlffyldighkton, tilstyrkcr, det Herrar LandshöfdingMne, hmar je - fe i sik !än, söka sötma Jnstewanarne, ak nyttja sädana stängnings - ämnen, som w.io nödig sparsamhet rned stogsnlaaligarna kunna wara de tjenligaste, dadé sä kalla e elistöckligar af icke wäpte-ig skog ma lil deli bättre jstogens besparing argvändas.
Herr Ålderman I^i ulgrsn.
U der öfwerläggnjiigar>'a i alia de delar, stm anga stängsel stnldigh ten, hade han funnit H rrar Ledamöterna olca hyla helt olika mepmgar, ehuru de ölwifwelakcigt alla syfta til befrämjande- af Kongl. Majtts höga afsigt med dest härom afräkna Nådiga krSpoliiinn; stum mäste, således härleda sig derifrån, ak hwah för en or» arlsén' lige Sr icke lil kn annan lämpeligu Herr Nidermannea trodde derföre stängsel.jkyidighcMl säkra;! och bast kunna bestämmas on; Herrar Landshöfdingarne blef. ine updraäet, ak häröfwer höl a jandfts Jr, »vänort öc!) derefter med unberdäuiga Berättelser nl Kongl. ?."astk inkomma, som da lärer i Nadcr gifwa en för hwar)e Landsort lämpclig föreskrift» Hur Posten ^annwrus erinrade, at om sa k slade Trindstören förbfudeö til nytt) nide tvid gardes» gärdar, marte lik-oäl icke stikt sä sträcka sig ki!
Pihl, Ahl, och andra sada:>a trädslag.
H rr (lontra - Amiral Lnokstolcl: Samma swa» tigheccr, som under förrgaeuds öfwerlaggliing'kna infunnit sig, wero nu a swen för handen, da fkiiifaktlgk bes? stade P.ter sördra et olika förhållande»
I ans steude härst! trodd r
Herr ^miralsn rätta och bösta nkwagcu paist kaS, oin det ti!
Laudnhäfftns garna öfnnetlemriaS, at höra h>var;e sik !ä„S
Ju nst, stare och derwid ömma för dc swarighecer, som dllp 94 746 wa upgifna, samt sedermera lil Kongl. Maj:t i underdånighet insända deras utlätanden om hwad för hwar/e ort ar gagneligast Herr Grefwe Lsclrsriis fann högst billigt, at tvid de kjlfällen, stängningsämnen skola hämtas pä samfälld skog, ingen sär taga sädana wa,rande tran, som til byggninas-wirke kunna med tiden biiswa nyttiga; men da någon har enskilld skog, om hwars bibehållande en hwar lärer wara sjelf angelägen, torde pa hans eget godtfinnande fa ankomma, hivad han lil gärdeSgärdars uprätkande skall anmanda.
Herr Friherre I^nrinZslrguscn wille rvifierligen icke bestrida någon Jordägare at nyttja sin enffillda skog, såsom han finner tjenligast, dock wore angeläget, at i möjeligaste matto förekomma, der icke de mindre omtänksamt
Hushållare påskynda den allmänt i Riket riltagande skogsbristen; hwarföre ock det skulle blifwa ganska nyttigt, om Herrar Lundshöfdingar, hwar i sin ort, kundgöra, at der annan lilga,,g kan finnas, ingen får betjena sig af trindstor, utan häl. dre nyttja kluswen stör af Tall, hwjlket kunde i ?rojeQsr införas.
Herr Friherre kkjsrt-, ansag det onekligen wara af största betydenhet at förekomma Skegsödning, men i mänga skogar iko sä kallade Snar, hwilka med förman kunna anwändas kil Stör, da de til större eiler mindre byggnads-behof aldrig blifwa duglige, och destucom för at befordra den öfriga Skogens tilwäxt, samt Markens nyttjande til bete, chora borr tre» sas; och bör wal derföre tillataS, at nyttja sä beskaffad Trindstor» 747.
Härom sörenke sig Herr Mstoe l.!>Zercrznk2 och Herr Ryilinästarcn ldolonstjsrns jämte älstillige andre Hcrrar Ledamöier. ^näers Iarsson ifrån Upsala Län hemställde, om icke derstädes skutte fa bibehällas det hittiis wanllga fäkret at nyttja Trindstör, einedan i annat fatt Rttmogen blifwer utur ständ satt, at upstänga sina gardesgärdar.
Herr Friherre I^amingrllaakcn förbehöll sig, at hwad han, rörande Trindstören anmält/ mätte fa Ulskottcts Betänkande åtfölja.
Ester ffedd prox-ostiion, blcf y:de sadan den ulr krojeALi är införd, allmänt antagen.
Lx Lrotocollc» ^lex. äViäell. af?iotoco//et, havet uti Riksens Hoglofl.
Ständers Oeco^onire- Utskott wid Riksdagen i LTlorrköping ar 1820.
Den ro. Maji.
Herr Grefwe Loclrckriis ------ widare yttrade Herr Grefweii/ at han förmodade den Delägare i By, stan tagit enskifte/ böra anses alldeles lika med enstaka Hemman eller särskilld Bolby / i anseende hwartil / Herr Grefwen hemställde/ om icke nämnde
Delägare bör befrias frän deltagande uti Byns Gardesgärdar emot angränsande Byar/ samt deremot wara ensam ansmarig för den RagÄigs-Gärdesgärd/ som kan blifva emellan hans 74Y -—eer--?
enffistade ägolott och den eller de Byar, som Mg denmil, Itsc Carlsson i frän Chritianstads
Lin förmente all annan föreskrift om enjkiftade Hemmalls stäugselstyldigdet wara ösverllodig, än den, sorn i allmanna Lag-a, jämferd'med Kongl. Swea Hos-, M itts Circulaire den r/ Oetober 1798 gifwcs.
H'rx Gestre Lecstsrii8 trodde, at sa wäl för de' en Made, som öfriga H -mman i Byn, skulle blist wa aldraredigast m Herr Grenvens hemst Ulan antoges, enredan eljest, nio hwarje nilsalie nägon.stäng». selfraga med nästa Byar unstod, döde de enskiftade och öfriga Hemmanen skulle deras blifva beswärade, hwilket more af mycken betydenhet i stora byelag. - - - - - Herr Grefwe LocMllis erinrade, at det wid tilfälle as enstisten och utstyttningar sillan handt, at icke delögarne i Byn öst werenskommit, wio hwad tid utflyttningen bort wara werkst Hlld, i anseende hrvartil Herr Grestven li a med'
Herr kllHoren lllaAsrcranrL, ansäg icke yödigt, at ilagon wlg tio venal söreskristves. §x kluracollci ^!.x. XVillolst Hans klxcsllsncs Herr G''ekwen och Landr Marskalken tilkännagaf, at
Herr tllsnsralon G estre von 8clravsrin och He r krobeslor von 8o'iu1tx,niinini, mea Hrns Majtts Na riga tilstcm^ asfagr s-.g at wara ^Ledamöter af Hnnligq
V st.tw ; afwenwäl hade Oscerste - Illeutenantem Istamm.archers; afsagt sig stt rum i Be^illuings skotte'; tonledning b-varaf Hrns loxcellencs anmodade Herrar kilsätorerne af Första och Tredje Claserna, al i ej mrrmobag sarnmanträda, för at genom wal upsylla deras rum och skulle Ridderstapet och Adeln t morgon klockan 9 i Ittenum sänZrS pä en sjerdedelS timma, lil WallijtornaS upbrytande.
FlredrogS ä nvo Oc-conomie - Utskottets Betänkande af den iz.
Man rörande en förbättrad G-stgisoare - Ordning , hwilket den 16.
Maji ivar laggdt pä Bordet, och företogs til en början sjelfva IttochÄm lil afgörande punkte ois; hwarjämte uplä-. steS soljanoe P -este- och Bonde-StändenS i fanuna ämne utfärdade iäxcrnäm ?rooco1Ii: lltdrag af protvcoller, haltet i det ^0Zwordiga preste Ståndets Itteno wid Riksdagen r Malmköping den 2g.
Maji 1302.
S. D. UoläsieS Oaconomis - ulVotte's, i anledning as Konungens Nådiga Ickopolnion, asgifna Betänkande, angående en förbättrad G stgifvareOrdning, jämte bisogadt projeÄ, och fleraS särskilldta utlätanden.
Ester deras anställd upmärksam granskniirg, har Presie-Ständet Utskottets ?rojeU i detta ämne sr jin del bifallit och antagit, med det enda tillägg uti 12. §., at hwad skjutsen uti Stä? berna angar, vernad mä efter förra wariligheten och r förenlighet med hwarje Stånds ?rivileFisr sörblchva.
Dock som Ståndet funnit flera un förrberörda särskilldta Betänkanden anförda g.unärliringar, rörande Hallsk-utsens afskaffanoe - 758 -!
Formagnars inrättning, Skjutsningsffyldighetens uplatande ät läntrepreneurer M. m. sä wigiiga och grundeligen utredda, at Ständet ansett dem förtjena största upmärkfanchet; sä astar Ständet, för sin Let, at Vesta särfkilldta yttranden jämwäl nratte bifogas det underdäniga utlätande Riksens Ständer i L»etta amne komma at afgifva til Kongl.
Majtt, som i Sin wishet tacktes nädigst pröfma, huruwida Lesia förbättringar, som ofelbart skulle leda til Allmogens stora lindring och Landtbrukets basta, efter olika locala omständigheter, nu eller framdeles, ätmindstone pä de allmännaste wägarna, kunna widtagas och werkstallas.
Och skulle de öfriga Uefpsckiva Med - Standen om detta beslut, genom Utdrag as krotooollot, manligen underrättas.
Tx ?rc>rocol!c> k. lieimsll.
Utdrag af krowcolisr, hållet hos -et He» derwärda Bonde-Standet, wid Riksdagen i tTlorrköping den 26.
Maji igoo. ytterligare förekom hos Bonde-Ständet til granstning Osconomie - Utstottets Betänkande och kroseök, i anledning af Kongl. Majtts
Nådiga kropolirion, angående en förbättrad 'GästgiswareOrdning, hwarmid, utom de enstilldta erinringar, nägre Fullmagtige, ester Orternas olika beskaffenhet, deremot gjort, Bonde-Ständet samMdt sig förenade om följande punkter:
Dä Kongl. Majtts
Nädiga kropolckion. i denna staga äsyftar Landtbrukets uphjelpande, för - modas en sadan hjelp säkrast och allmännast winnås, derest de Resandes fortställande Leke bleswe någon stridighet, som följer Hemmanen ät ä Landet-, hwilket kunde winnås genom sädana inrättningar, at Skjutsen här, såsom i andra Länder, af kmörexreliaurer bejbrjdes, utan någon Iordägarnes känning eller utgift; til befrämjande hwaraf nödigt wore, at betalningen sä lämpas och hösts , at Skjutsningen matte anses såsom en förmän och icke fortfara at wara en tunga, och i hwilken således förändrade ställning Skjutsen skulle kunna af Gästgifwarne bestridas, antingen enstilldt eller gemensamt med andra, som derwid funno sin utkomst.
Til denna inrättning fordras dock
Lid och rådrum, derföre i den nu warande ställningen widare snmarkes:
Som Hällstjuts-beswärct ar för Landet och de Hällffjuts-styldiga mest stadeligt, sa önstas, at der Hallstjutsen redan är afstaffad, den ej widare ma komina i staga, och at, der den annu finnes, den ma asstaffas, sä widt utrönt b lif,ver, at de Resande ända fortställas kunna, hwttket pa undersökning i hwar Landsort lärer genom Landshöfdingarnes försorg fä ankomma; dock utan at de Hallfljuts-styldige med någon utgift för en sädan befrielse beswaras, häldst tilökning i Skjutslega^ förmodas kunna ersatta ^alervL-stjutslagets och Gästgifwarens derigenom förökade SkjutsningSbeswär.
Wid krojeölet til stelfwa G fttgisware-Ordningen 7. §. hwari namnes, at Wagar böra fyllas »ned sand och grus, der sädant pä utägor är at lilga, anmärkes, at tjenliga ämnen böra til syll - ning L allmän wig fa tagas, icke allenast ä utt mark, utan äfoen i hagar, och, der sadant förr wanligt warit, äfwen i i någor, dä det ej fker aker eller äng til skada; hwarföre ock sädana stallen cj -kulle fä afhägnas eller fredlyfas. Wid 9. §.
Ut Gästgifware astren bör njuta af Resande betalning för Stallrum och Wagnshus, da han sig deraf begagnar.
Wiv ro. §. som bjuder at Gästgifware genast bör i taka händer utgifwa de böter, hivar/il han stig förfallen gör, om ban förwägrar de Resande nödigt benrfoder ester laxa, och ät han bor böta dubbelt, om han undandrager sig Böternas erlägs gande, vä den Resande, i iwa goda Mins närwaro, wisar sig wara för nära stedt, anmärkes, at Gästgifware ej kan, mer än andre, wara skyldig plikta, innan han blifvit af Vederbörlig
Domstol lagligen dömd, och at detta bör föregå, urnan bestraffningen werkställes. Wid t 2. §. at Städerna sjelfva böra bestrida Skjuts derstädes utan at njuta något understöd derwid af Landet. Wid 14. §. angående Srjutsuingen; at da kt Drängs-Dag swerke i alia Orser, efter Markegång/ wanligen gäller 12, 14 ä 15 still, och der öfoer samt Köre-Dags.oe-rken, dubbelt och ända mer; och dä försummelsen med H hst och Folk särstiildt bör komma i beräkning, sä störruenes, at icke ens någon af de Summor, hwilka Bonde-Ständets Levander upgifwit til Uste' eks fastställande i Skjutslega', kan fullt ut ers nlta S rjutsmng söeswä re t.
För För ät icke fyllas obilligt, will Ståndet ock ej yrka den fullkomliga '.vedergällning, det kunde hafva st ll at östa såsom en naturlig rättighet, utan blott hemta grunden nl betalningen af tidernas förhållande, nu och är 1789, da laxan först för Landet och sebermsra för Staden til
Ä ta ^stilling fastställdes, och r jämförelfe med snart sagdt älla prisers fördubbling efter nämnda lids förlopp, förmodar Bonde-Stäudek, at Sexton stilling milen för hwar häst icke wore för mycket föreslaget, samt at, i allt fall, en mindre betalning vä Landet än i Staden, der den gf U stottet til Tolf stilling milen blrfwit prossökLlaä, icke kan förenas med det besvär, som me a för Landlmannen än Stadsboen medförce olägenhet.
U i 21. hwarest i de g första Nom. afhandlas, om Resande eller G ästgifware hwarandra öfverfalla med mera/ förekommer i 4.
For drar Hållkarl drickspenningar eller den Resande 0- qwädcr, plikte Tre Riksdaler 16 still., och öfwerfaller han Resande med hot i ord eller äthäswor, som til wälvfamhet leda kan, umgälle fädant brott med Sex pär spö: tilkommer wald, ehuru af mindre beskaffenhet, eller Hållkarl Resande för annan gäng öfwerfaller, ökes straffet med Tolf pär spöt om sa hända skulle, at Gästgifware» tredje gängen blifwer lagligen förwunnen at hafva öfverfallit Resande sc. äge Landshöfdingen dä rättighet tilfättct annan man.