Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då någon summa, icke i likhet med hvad för Norrköping år föreslagit, blifvit disponerad till Stadens publike byggnader, så anhåller jag att z4,ooo R:dr Banco för detta ändamål må blifva af totala lånesumman bestämd, för hvilken Magistraten och Stadens äldste gifva sin förbindelse, intecknad i de fastigheter Staden åger, hvilken inteckning, sedan byggnaderne åro fullbordade och brandförsåkrade till det belopp som erfordras för att göra full säkerhet för samman, får på dem Öfverflyttas. 3:0 Utskotten föreslå att Magistraten och Stadens äldste i Borås skola besörja fördelningen of lånesumman, och blifva serskildt ansvarige för fullgörandet af hvad Utskotten i Betänkandets 6:te punkt föreskrifvit.
Jag har äfven trott mig vid detta tillfälle böra vördsamt fästa uppmärksamhet dervid, att det icke år Borås innevånare allena, som draga fördel af Stadens återupprättande; Skaraborgs, Hallands- och Elfsborgs
Lån , äfvensom Den SJ Auguat i f. m. en del af Skåne och Småland, skulle i synnerhet lida stora förluster, om denna Stad ej snart åter kommer i tillfälle och fortfarande vara en lönande afsättningsort för alla Landtmanna producter och en föreningspunkt för dessa Landsorters industiie.
Jag anhåller om återremiss af Betänkandet, och att dessa anmärkningar få densamma åtfölja’ Bilagor till Pleni-Protocollet for den 27 Augusti, eftermiddagen.
N:o l. Grefve Speris, Carl Guftaf: Då Stats- och Oeconomie-Utskotten i deras Betänkande, i anledning af flere särskildte memorialer, om ändringar i militair UndervisningsVerket endast tillstyrkt en anhållan hos Kongl. Maj;t om noga granskning af ämnet i hela sin vidd, till framställning för nästa Riksdags - Den S7 Augut!i t. wi, 369 dags Ständer, är det på visst sätt öfverflödigt att orda 0111 sjelfva saken här, eftersom den kommer att afhandlas af mera sakkunnige män, på mera afpassadt sätt, och med mera tillräck lif» tid, således i alla afseenden till mera båtnad för saken.
Jag torde således egenteligen böra inskränka rnig till frågan om, hvilken utsträckning den tillstyrkta undersökningen bör hafva, hvilken fråga är den, som med mästa ifvern debatterades och som egenteligen gaf anledning till återremiss.
Men 0111 jag dervid i förbigående skulle komma att yttra min tanka om den egenteliga hufvudfrågan och om hvilket resultat, elter min tanka, den föreslagne granskningen kommer att ge, torde ett sådant fafsteg förlåtas, i anseende till bägge frågornes ^nära sammanhang.
Utskottet liar föreslagit, att Militaire-Verlet i hela de/s omfattning /kulle under/ökas af Jakkännare, som derefter skulle yttra sig örn befajfenheten af den till Militairens egenteliga yrke Jörberedande undervisningen, om lämpligheten af militair-lärares an/iällande vid Academien, (eller som jag förmodar meningen vara, Academierna) behofvet af Applications- Skolor för Scientifiqva Corpferney de/Je Laro-Verhs organifation till fär/kildta Skolor, eller till en Central-inrattning m. rn. samt sedan särskildt afstyrkt utsträckandet af denna revision så vidt, som Friherre Bjönstjerna anmärkt.
Bind. 24. SjO Den 37 Augutli «, m.
Vid en del af anmärkningarne häremot, synes man ha öfversett att Utskottets förstnämnda tillstyrkande om hela MilitairVerkets undersökning , mera har afseende på Grefve
Cronhjelms förslag om sammanslåendet af de högre Militairunder-visnings-yerken och Herr Franc Sparres, med flere, dervid gjorda anmärkningar och nya förslag, angående den högst vigtiga frågan, om en anstalt, i likhet med den Franska Ecole Polytechnique, än på den andra frågan om borttagandet af serskildta Elementar-undervisnings-verk för det militaira yrket.
Vid frågan om den högre militaira-undervisningen, är det i mitt tycke solklart, att militair-verket i hela dess vidd bör tagas i betraktande, och jag kan således på intet sätt, efter förnyadt genomläsande af betänkandet förena mig med de Herrar, som trott ordet militairverket vara genom en misskrifning tillkommit, i stället för militair-läroverket.
Att uttrycket å ena sidan kunnat få en större bestämdhet till undvikande af det inkast som gjordes här vid debatten den a5, att nemligen MilitairVerkets material-sidas alla detailler på intet vis behöfde undersökas, vill jag visst icke bestrida, äfvensom ej heller att flera andra uttryck i meningen kunnat vara ändamålsenligare, men då hela detta mål, är ett önskningsinål, och det på Konungen ankommer att utfärda instructionen för de begärda sakkunnige granskare, måste jag fortfara i min tanka , att bifall till Utskottets Betänkande ganska lämpeligen kunnat lemnäs.
Hen första och mest omfattande frågan här, Den S7 Auguat t. m.\ 371 är den, om undervisnings-verk i allmänhet och huruvida samhällenas och samhällslifvets närvarande skick tillåter, eller redan anbefaller, det som jag för min del anser böra vara idealet, att ynglingens undervisande sker med generelt afseende på odling, såsom erkändt, lika nödvändig i de serskildta medborgare-classerna, och att det speciella bildandet sedan öfverlemnas , äfven för mängden af menniskor, dels åt lifvet sjelf, sedan hågen för bildning blifvit väckt och möjligheten deraf förberedd, dels åt serskilte, med hvarje yrke i sammanhang ställde inrättningar.
Besvarandet af denna fråga fordrar en behörig generel åsigt af uppfostran och af det närvarande tidehvarfvets kraf och den kan så mycket mindre innebäras vid hvad slags revision af undervisningsverk som hälst, som det är just dennabe höriga åsigt, som framför allt qvalificerar den ifrågavarande Revisions-Comittéens Ledamöter att kunna kallas sakkunnige.
Skulle det vid denna förnyade granskning blifva utredt, som jag för min del tror, att serskildte undervisningsverk för vissa yrken, ännu äro nödvändige, eller åtminstone i vissa fall nödvåndige, afven för Elementar undervisningen , så förekommer sedan vid pröfningen af ämnet, den andra frågan om nuvarande Militair-undervisningsverk.
Då dessa här utgöra sjelfva det egentiiga föremålet, är det klart, att undersökningen här måste ingå i detaille och innefatta serskilt MilitaireVerkets alla grenar, men revisionen en detaille af Elementar undervisningen i allmänhet inom Riket, synes inig så mycket Vin Sy Augustt t. m,. min/öre nödig, som , så snart den första frågan fullständigt har blifvit besvarad, är ämnet redan inskränkt till ett yrke, och kan ej utan förbiand, ning utsträckas till de öfrige.
Dock, Statens undervisningsanstalt omfattar icke ensamt det serskilta danandet för ett visst yrke.
Staternas närvarande skick, och jag vågar säga det, det skick som de hafva haft, och skola bibehålla ännu, men der en lång följd af tider» har medfört erkändt oumbärlighet af en anstalt inom samhället, vanligen benämnd Universitet , och der, med hvad afsteg från principen man än emellanåt gjordt, åtminstone alltid ett hufvudsakligt afseende förekommit, på behofvet af allmän odling utan serskild bestämd rigtning, på behofvet af en vettenskapelig progression, uppfyllande det ena och vigtigaste af Samhällets ändamål, att leda menniskor, icke endast till årets eller generationens trefnad, utan till ett fort ■ skridande, ej blott på den ena Statens, utan på hela menniskoslägtets bana, att med ett ord, icke blott underhålla urets alla machinerier, och förse de tröga hjulen emellanåt med smörja , utan att verkligen visa, hvad timma utaf tiden som har slagit, eller skall slå.
Mer eller mindre klart, men alltid dock något som jag vågar hoppas, erkännes behofvet af Univessiteter; häp och där har jag hört nekas, hvad som likväl är sanning, att då icke all undervisning i landet bibehåller en relation till den universela bildningen, förfelar så väl den ena som den andra ofta sitt ändamål.
Dervid uppstår då den tre, Ven Sy Augusti «. m, J7S dje af de frågor, med hvilka efter min tanka , hvarje granskare af undervisnings-anstalter för ett serskilt yrke bör vara sysselsatt, huruvida nemligen det är lämpligt och nödvändigt att dessa anstalter för den större bildningen skola sättas i sammanhang med bildningsverken för serskilta yrken.
Sedan denna fråga är afgjord, förekommer och måste förekomma, den 4:de frågan, som åter ingår i detailler, huru för det ifrågavarande yrket, de anstalter böra vara beskaffade , hvarigenom det sökta sammanhanget åstadkommes.
Betraktar jag nu hvar och en af dessa frågor serskilt, så finnér jag den första icke böra vara serdeles debatt underkastad.
Den som lugnt betraktar den närvarande tiden, som icke ledes öfver höfvan af idealer, skall medge mig hvad häröfver är antydt, att samhällslifvet ännu ej på långt när har hunnit den punkt der mängden af de medborgare, hvars framtid är ämnad att inskränkas inom ett viss. yrke, icke skulle mer ändamålsenligt, redan under sjelfva elementar-undervisningen väckas till ett afseende på detta yrke; än mindre hafva vi uppnått den, i tiden sednare om och i ideen förutgående stationen’, dår de serskildta yrkena skola så sammanflyta, att ynglingens fram - 374 Ben 27 Augusti e, m, tid icke behöfver vara ämnad att inskränkas till en bestämd dass medborgare-förhållanden.
De olägenheter, som med ett 6ådant framdeles troligen blifvande, fulländadt municipal-system följa, åro till en viss grad omöjliga att förutse; men att den närvarande ställningen medför åtskilliga skadliga följder, kan icke eller nekas; att den ensidighet som Herr von Hartmansdorff omtalt, ofta uppstår häraf, vore fåfängt att bestrida; dock denna ensidighets hufvudsakliga orsak ligger i det egna ensidiga, som vidlådar tidehvarfvets samhållsinrättning ännu , det ligger i det för konstkännarens öga visserligen falska maneret, men som dock är allmänt rådande, att föremålen på taflan ännu hållas hvar och en i förmyeket serskilt dager; det ligger med ett ord, i det man måste betrakta och genomstudera , men icke ens för principer skull springa förbi.
Så hafva, för att återkomma till den serskilta frågan om militair-yrket, uppkomst af stående hårar skiljt krigaren till en viss grad från de Öfrige medborgarne; denna uppkomst var ett steg med ena foten visserligen på sidan om den stora bildningsbanan, men hvar och en som noga betraktar den tiden , skall medgifva mig, att det med andra foten då var ett stort steg framåt.
Ilan skall medgifva, som jag hoppas , likaledes, att afsteget åanu är för tidigt att återtaga.
Der stående hårar hafva uppstått under en eller annan form, der krigare-ståndet har bildat sig, har, enligt hvad historien visat, serskilta 1 ?, •
Den 27 Augusti e, m. 375 skolor för krigare-yrket, i mer eller mindre utveckling, alltid uppstått; frågan om det yrket har alltid interesserat de magtågande och dess besvarande tillika säkert legat inom deras fattnings-spehr, ty de stående hårarnes behof uppstod alltid samtidigt med behofvet på jorden utaf magtågande.
Men fastän nu har börjat visa sig en allmän känsla utaf lämpligheten, att amalgamera serskilta stånd med hvarannan fast revolutioner och constitutioner för tidehvarfvets betraktare utvisa en önskan att innesluta alla medborgare-pligter och medborgare-förmögenheter, inom det allmänna ordet medborgare , år det icke derföre sagt, att tiden år inne, att ändra på en gång hvad som förut har funnits.
Det år så mycket mindre sagt, sorn det år oafgjordt ännu, och torde blifva i generationer oafgjordt, om på den konstiga byggnad af samhällen, som genom skiljandet af yrken, af classer och af skyldigheter, i stort och en detaille, uppstod inom Europa, det önskade templet af mensklighet med dess enkelt rena architecture ens år möjlig att uppföra.
Det år till dess jag skulle kunna få se , om jag lefde öfver en menniskoålder, sammansmältandet af de ofvannåmnde yrken, stånd och skyldigheter mera fulländadt ån det nu år, som jag icke kan undgå att yrka bibehållandet tills vidare af serskilda undervisnings-verk för vissa yrken, i den mon de visa sig för mina Ögon, i tidens närvarande skick vara mer eller mindre afskiljda från de öfriga.
Det år på denna grund äfven, som jag serskilt tror en anstalt för unga 27» Hen 27 Augusti e. m.
Krigares bildning, med afseende på det blifyande yrket, redan under elementar-undervisningen, vara nu nödvändig, fastän jag inser möjligheten af en kommande tid, då samma anstalt är onödig.
Men nödvändigt år för fortgången småningom, ehuru ej våldsamt, till det ideal man åsyftar, att, då mängden af det enskilta yrkets idkare ännu i visst afseende skarpare ån man önskar, måste vara afskiljda från de andra , man likväl bibehåller äfven inom denna mängd, det afseende på vettenskaplig odling, den känsla och den egtning för en sådan, och de berörningspunkter dermed, som skola tillåta vettenskaperna, att på sått samhället till sin trefnad fordrar , oafbrutet inverka på hela menniskolifvet.
Den ena methoden härtill år ett ändamålsenligt organiserande af den enskilta undervisnings-anstalten för det bestämda yrket, att så val inrättningens lagar, som framför allt personalen, af lärare och styresmän, hänvisar lärjungen till den egenteligen vettenskapliga odlingen, såsom något mer omfattande ån det hvartill hau sjelf atråfvar och såsom det medel hvarigenom det behof af allsidighet han icke kan undgå att mellanåt kånna, skulle kunna blifva uppfyldt.
Mer ån en undervisnings inrättning har derföre hufvudsakligen varit god, att lärjungen i lärarens person sett grundlig kunskap visa sitt hela värde ; jag har med egna ögon sett, hvad personalen i detta afseende inom låro-anstalterne för serskilt» yrken kan uträtta; jag har naturligtvis mest erfarit dét i afseende på militaira un - Dcn 27 Augusti e, m. 377 dervisnings-anstalter, efter som jag sjelf har idkat, och idkar ännu, det militaira yrket vid en scientifique corps; jag har sett hvad verkeliga jättesteg som man har gjordt i det sednare decennium till erkännande af vettenskapernesj aldrig ostraffadt missförstådda vigt; jag har äfven sett att mycket återstår.
Det år klart att vid den nu löreslagna undersökningen om militaira undervisningen blir granskandet af personalen i detta afseende, och af den ton som råder inom dessa läroverk, en del af sysselsåttningarne; jag tror mig kunna påstå med full visshet, att denna granskning of det närvarande skall utfalla till granskarnes tillfredsställelse.
Men dessa inrättningars lagar, kunna och böra vara uppgjorde med sträfvande till samma ändamål, på det att brister i personalen måtte kunna motvågas; det år i detta afseende som en stor fast någongång förbisedd visshet låg uti de gamla anstalterne till elementar-undervisning för serskilda yrken, der ynglingen, ehuru förnämligast sysselsatt att förskaffa sig( de kunskaper, han synbart skulle komma att behöfva, likväl tillika generades, utan tydlig så kallad nytta, med elementerna till flera kunskaper, som gåfvo honom begrepp om den mer omfattande odlingens ämnen och syftemål.
De militaira undervisnings-anstalterne hos oss utmärka sig, sådana de nu åro, icke ofördelagtigt i detta afseende, och jag hoppas med full tillförsigt, att det beständiga fordrandet af omedelbar användbarhet hos alla kunskaper, som mer ån en gång förefallit mig bekymrande, då jag hört det göras af i samhällets vigliga re angelägenheter deltagande män, icke 378 Den Vf Augusti <. m. skall åtminstone så snart lyckas att uttränga sysselsättningen med dessa för yrket någongång främmande kunskaper ur dessa undervisningsverk.
Det ståndigt framträdande behofvet af mathematikens application, i hela ordets vid. sträckta betydelse, år i detta afseende en stor och glädjande borgen.
Hvad de gamla språken angår, har jag enskilt och offentligt hört åtskilliga påståenden, såsom voro de egenteligen tillhöriga blott seminarier för lärda; kanhända torde det visa sig en gång, om man utan orsak förr ansåg allmännare ån nu, någon teinture af sessa kunskaper böra vara ett villkor vid ali undervisning.
Jag tror således åf. ven i detta afseende, att genom den ifrågava.' rande revisionen af undervisningsverken med afseende på krigsmanna-yrket, skola de närvarande anstalterne befinnas mera ändamålsenliga, ån som å ena sidan mången kanske tror, och som å den andra mången har blifvit ansedd tro och påstå, endast derföre att han yrkat, eller icke bestridt yrkandet af den revision, som år i fråga.
Att smärre rättelser kunna befinnas nödvändiga, ligger i naturen af ali menniskoinrättnings ofullkomlighet och jag förmodar då med lika såkerket att de blifva rättade.
Lika vigtig som detta för lårjungarne antydda behof af universel bildning, äfven vid den isolerade undervisningsanstalten, hvilket antydande jag kai. lade denenamethoden att åstadkomma nödig berö3 Dm 27 Augusti a, m. 379 * ring emellan dessa enskilda undervisnings-anstalter och den allmänna vidsträcktare vettenskapliga odlingen, år vidare den’omståndigheten, att samtidigt med inhämtandet af vettenskaplig odling, ynglingen skall kunna vid Universitetet få, så vidt hans böjelse dertill frivilligt föranleder, inhämta den theorie, som fordras i hans blifvande yrke.
Det hör till den allsidighet, som år första vilkoret för Universitets-bildning, att all theoretisk kunskap dår på ett ställe, under uppfostringsåren skall kunna vinnas, och just derföre, att skillnaden emellan den nu varande och den fordna tid, då våra Universiteter och de mönster hvarefter de bildats, uppstodo, ligger i ett nu allmänt erkåndt behof af theori inom lifvets nästan alla yrken; just derföre år det klart, att flera kunskapsgrenar nu ån förr måste kunna läras vid Universiteterne.
Det är således med full öfvertygelse jag biträder Utskottets åsigt, att äfven tillfällen böra föranstaltas att vid Academierna inhämta de militaira kunskaperne, likasom af samma orsak äfven de öfriga som kunna sågas tillhöra serskilta yrken.
Det år således alldeles åndamålsvidrigt, qtt genom lå - Den \"J Augusti c, n. rare vid Universitetet, försöka ersätta en tillda— ningsanstalt för enskilt yrke, ännu mer ändamåls; vidrigt, att gifva dessa lärare en instruction lika utsträckt till praktiken, som vid den serskilta inrättningen.
Jag inlåter mig härvid alldeles icke i frågan , huruvida det praktiska af det eria eller andra yrket kan vid Universiteterna möjeligen läras, det har blifvit i detta afseende mycket taladt, som i min tanka icke hör till ämnet; men också om det praktiska kunde inhämtas , sorn jag tror det kan, är det efter min tanka icke ändamålet att der inhämta det.
Den mera allsidigt bildade, bör och kan finna sin praktiska riktning genom sjelfva praktiserandet; skulle i en Universitets-stad en praktisk inrättning för ett yrke bilda sig sjelf, då kan den visserligen bli ganska nyttig, men icke behöfver Staten befatta sig dermed.
Man har omrört härvid äfven frågan om gymnastik och till och med simning, man har velat uppdraga en jemförelse emell. in KrigsAcademien och Universiteten i afseende derpå ; allt sådant hör alldeles icke hit, gymnastik år för en undervisningsort helt enkelt nödvändig, likasom ett Apothek år det för Dt B 37 Augusti t. m. en större
Stad, men det skulle åtminstone förefalla mig bra underligt, om man påstod Eskilstuna vara mer lämplig till Fabriksinråttning ån Wedevåg, på den grund att i Eskilstuna fanns ett Apothek; det högsta som derigenom kunde bevisas vore, att den oumbärliga inrättningen borde finnas på bägge desse ställen, men utslaget i afseende på Fabriksstads anläggningens lämplighet bör ögonskenligen grundas på helt annat.
Långt ifrån således, att jag skulle kunna tro de militaira lärarne vid Universiteten kunna ersätta KrigsAcademien, tror jag dem icke ens kunna ersätta de särskildta {undervisningsverken inom de scientifiqua MilitairCorpserne.
Enligt sitt ändamål uppfylla dessa, hvardera i sin spher, det behof af ständigt successivt sysselsättande med theorie, som alltid menniskan erfår, sedan hon har inträdt i det pracliska lifvet.
Kanhända ock troligen kommer begreppet om sådana corps-anstalter då först rätt att utveckla sig, när en gång det blir lag och mod, att så väl för civila som militairer, alla eller nästan alla inträdes-examina tagas, icke vid Acadernier), utan inom corpserna; göres en gång detta stora steg, kunna Universiteterne rätt uppfylla sitt stora ändamål och då blir det, ehuru skenbart motsägande sådant synes vara, först nödvändigt att vid Universiteterne öppna tillfällen att förvärfva kunskaper i alla möjliga grenar.
Jag tror i denna framställning äfven vara innesluten min tanka om den föreslagna EcolePolytechenique; den ersätter ej de anstalter 382 Den *7 Augusti e, m» Sora böi’a finnas iilom hvarje scientifique corps, att bibehålla dess medlemmar vid scientifiqua sysselsättningar.
Och sammandragandet af all läroanstalt till inhämtande af de applicerade vettenskaper, ne, på ett enda ställe, kunde i synnerhet om det blefve isoleradt från Universiteten, blifva af ett menligt inflytande på den egentliga vetenskapliga odlingen, som jag åtminstone för min del anser för den mäst hufvudsakliga.
Det kan nemligen sättas i fråga, om icke här i landet personalen af de vetenskapligt bildade och än mer personalen af dem, hvars ögon följa vetenskapens idkare, är för liten, att man bär skulle kunna våga, hvad som i Frankrike möjligen kunde gå an, eller som kanske blott troddes gå an, och ej hunnit ännu visa sina följder, att man nemligen sammandrog de applicerade vetenskaperna på ett ställe, och lät den framstå i en glans, som i närvarande, i alla fall på application nog lystna tider, nödvändigt skulle bli stor i mängdens ögon.
Detta inkast är efter min tanka det betydligaste emot förslaget, att inrätta en slags EcolePolytechnique i Sverige, och synes mig vara vida vigtigare än det, som ofta har blifvit sagt om denna anstalts dyrhet, i större proportion här än annorstädes, hvilken förmodan också är grundad på den hos oss varande mindre personal af dem sorn studera.
För att således på ett ställe sammandraga Den 17 Augusti t, 383 hvad jag nu har anfördt, delar jag Utskottets tanka, att militairlärares anställande vid Academierne icke skulle vara skadligt, men tror dessa personer icke kunna ersätta den plats som genom Krigs-Academiens och Corpsinstiternes borttagande kunde blifva ledigt.
Icke eller kan jag, som Utskottet synes anse, för min del finna KrigsAcademiens plats kunna ersättas af deläg-; re undervisningsverken, Gymnasier och Trivialskolor, utan tror en särskilt bildningsanstalt för den unga militairen, likasom för några andra corpser, ännu länga nog blifva nödig att bibehålla, ehuru på grund af förhållanden, som jag förutser och hoppas skola en gång upphöra.
Men då Utskottets förslag icke går ut på att stadga någon princip för framtiden, utan blott att äska en framställning härom efter förutgående undersökning, har jag ansett och yrkat att Utskottets Betänkande borde hafva antagits sådant det var, och får härmed hos Utskotten,- till hvilka jag anhåller att detta anförande må remitteras, ödmjukligen anhålla, att de icke i någon hufvudsak ändra sitt förslag om nämnde undersökning; kunnandes jag så mycket mindre ingå på den föreslagna och af Utskotten afstyrkta utsträckningen af denna revision till afla undervisningsverk, både civila och militaira, sorn jag tror, att första resultatet af de sammanträdande sakkunniges öfverläggningar bör blifva just förklarandet, att särskildta Elementarundervisningsanstalter för militaira Ståndet, ännu äro i afla händelser oumbärliga; hvarefter, för det ändamål som här afses, det icke kan bli frågan om de öfriga Elementarundervisnings verken in - 354 Dtn ij Augusti e, m. om Riket, utan endast om Universiteterne, med hvilkas spher icke blott hvarje enskilt yrkesskola , utan äfven hvarje yrke, bör sättas i sammanhang, N.o 2.
Herr Liljeftråle, Guftaf:
Emot förslaget om PortoFranco-frihet för Staden Wisby på Gottland med mera, begår jag få göra följande anmärkningar.
Jag anser PortoFranco eller Frihamnsinråttningar på Gottland, stridande emot Rikets fördel och nytta i trenne hufvudsakliga afseenden, nemligen, Pulilijkt, Statsoeconomijkt och slutligen commercielt.
Jag säger vidare StatsceconomiJlU.
Till Stats - Ven 2j Augustii e. m. 385 Statsoeconomien hörer efter mitt begrepp, äfven och synnerligen den ordning, den lag, en Regering visligen uppfattar och antager, att få begagna ett lands naturliga fördelar, att dess producter blifva i möjligaste måtto begärliga för utlänningen, utan att prisen kunna blifva för låga.
Limpar man nu detta på Frihamnsinrättningen, der alla utländska varor emot ganska lindrig tull, kunna till stor mängd uppläggas, hvad skulle följden blifva annan, ån undervigt i handel, importens förfärliga höjd emot exportens, och Rikets försvagande genom våra egna oförsigtiga förhållanden.
Härmed följer tydligen föi lust och skada i commercielt afseende.