Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon har i allmänhet utgått i mindre mån af frälse- än af krono-skatte; men Konung Carl XI förklarade d. 20 Dec. 1693, att frälsehemmanen borde med krono och skatte stå i lilia båtsmanshåll.
Detta är oqkså öfverensstämmande med förhållandet i öfriga delar af riket, hvarest frälset deltager i rotering lika med krono och skatte.
Under krig utgjordes manskap efter utskrifning och i fredstid betaltes i stället utskrifnings-penningar äfven af hemmanen i Halland.
Detta fortfor till och med 1811 under hvarjehanda tvister, serdeles under frihetstiden, om hemmanen skulle utgöra antingen ordinarie rotering eller endast utskrifnings-penningar.
Adelns beslut år 1810 skulle det ypperliga frälset öfver hela riket beläggas med extra rotering, d. v. s. dessa skyldigheter dermed ökas.
Sådant angick ej det allmänna frälset, som antingen var roteradt eller, såsom i Halland, betalte utskrifnings-penningar.
Enl. 1812 års Bevillnings-förordning skulle all oroterad jord, som var af lika beskaffenhet med sådan jord, som dittills dragit ständig rotering, beläggas med en rotefrihetsafgift af 12 R:dr på mantalet.
När författningen derom utkommit, lät Landshöfdrn i Halland, till följd deraf, inställa upbörden af de för år 1812 debiterade utskrifnings-penningarne, utgörande för 1,141 mantal utsockne, 3,964 R:dr.
Halländningarne gjorde invändningar mot afgiftens förhöjning, enl. nämnde Bevillningsförordning.
Under de tvister, som sedermera upstått om hennes rätta belopp, har det händt att Halländningarne från år 1811 intill år 1849 eller under 38 år sluppit betala både utskrifningspenningar och all annan afgift i st. f. sin utskrifnings-skyldighet.
När man beräknar detta efter det belopp, som utskrifnings-penningarne gjorde 1812, eller 3,964 R:dr: så hafva följaktligen utsockne-frälse-hemmanen genom sin gensträfvighet gjort på Staten en vinst af öfver 150,000 R:dr.
Räntan på denna summa efter 5 proc. utgör 7,500 R:dr.
Om de hädanefter årligen betala de 11,000 R:dr, sorn äro i fråga, så kunna de, enär 7,500
R:dr deraf blott utgöra ränta på ett kapital, som de undanhållit Staten, komma ifrån hela sitt roteringsbesvär med blott 3,500 R:dr om året, eller mindre än de före 1812 i utskrifnings-penningar erlade.
Under tiden hade extra rotering först blifvit hemmanen påförd, hvilket Konungen d. 2 Nov. 1833 förklarade vara oriktigt förfaret, ty enär extra rotering ålåg endast det ypperliga frälset, som förut var befriadt både från rotering 29* 452 Den 23 Mars e. ni. och utskrifning, så kunde utsockne-frälse-hemman, som icke tillhörde den privilegierade jorden eller voro utskrifning underkastade, ej helier extra roteras.
Vid 1834 års Riksdag föreslog Konungen och antogo R.
St:r att, i st. f. den år 1812 beslutade rotefrihets-bevillningen af 12 R:dr på m:t:let, skulle för rotefriheten erläggas en vakans-afgift, som var roteringsbesväret fullt motsvarande och som vid markegångssättningarne borde i taxorne årligen utsättas.
Till följd häraf och på grund af K.
Brefvet , d. 24 Okt. år 1837, roterades ifrågavande hemman till båtsmanshåll, med ungefär 4 M:t:l på hvarje rote, hvilka skulle utgöra vakans-afgiften.
Men vid 1840—41 årens Riksdag, då många besynnerligheter inträffade, bedrefvo Hailändningarne sina saker så väl, att R.
St:r förklarade sig vara öfvertygade det de
Halländska hemmanen icke voro skyldiga utgöra ordinarie rotering.
St:r anhöllo alltså att de vidtagne roterings-åtgärderna mätte anses endast såsom förberedande.
Detta föranledde nya betänkligheter och vid 1847—48 årens Riksdag föreslog Konungen d. 18 Nov. 1847 att roterings-skyldigheten måtte, i anseende till de Halländska hemmanens svaghet, men icke i blist på deras skyldighet, nedsättas till f-delar af det rätta beloppet, så att sex m:t:l skulle utgöra en rote, hvilket R.
St:r biföllo.
Ifrån och med år 1849 hafva vakans-afgifter blifvit hemmanen, i enlighet med detta beslut, påförda till ett belopp, som i medeltal för åren 1849—51 på 1,141 hemman utgjorde 11,161 R:dr årligen eller nära 10 R:dr på m:t:l:t.
Vid 1850—51 årens Riksdag yrkade BondeSt:s Halländska
Rikdagsman att utsockne-frälsel måtte befrias från ordinarie och dädanefter endast utgöra extra rotering, hvilket likväl afslogs på den grund naturligtvis att hemmanen, som icke voro säteri eller insockne hemman, icke kunde med extra rotering beläggas.
Nu komma Hailändningarne med förnyade anspråk och begära ytterligare nedsättning till hälften af hvad vakans-afgiften för en båtsman skulle utgöra, nemi. så att åtta m:t:l skulle i st. f. 6 motsvara en rote.
När man nu betänker huru det förhåller sig med roteringen i öfriga delar af riket, så måste man säga att dessa anspråk äro oförsynta.
Haliändningarnes grannar, Småländningarne, som icke hafva bättre jord, måste i allmänhet utgöra en soldat af f m:t:l.
Dermed låta de sig nöja, utan att klaga vid Riksdagarne.
Hailändningarne deremot skulle, enl. 1848 års Riksdags-beslut, ställa en båtsman för sex hela hemman, förljaktligen utgöra blott j-del af den rotering Småländningarne få vidkännas.
Likväl _klaga Hailändningarne ständigt och begära vidare nedsättning.
Ar det billigt att så olika behandla serskilda landskapers innebyggare?
Skall det icke väcka missnöje och upmuntra andra till att genom envishet och öfverdrifna anspråk tilltruga sig eftergifter, hvarigenom indelningsverket slutligen uphäfves.
De, som önska en sådan förändring i Sveriges försvarsverk, hafva nu ett ypperligt tillfälle att arbeta derpå; men jag hoppas att R. o. Ad. motsätter sig det nu som tillförene.
Sedan jag yttrat mig om saken i allmänhet, anhåller jag att Den 23 Mars e. -m. 453 få uptaga några af de serskilda anmärkn:r, som här blifvit gjorda.
Man liar sagt, alt det vore låga taxeringsvärden på hemmanen i Halland och att detta bevisade deras svaghet.
Jag tror mycket litet på taxeringsvärdet i allmänhet, ty jag har sett att t. ex. i Småland utgör taxeringsvärdet visserligen icke mer än ^-del och äfven derunder mot det verkliga värdet.
I Halland lärer det vara lika osäkert att rätta sig efter taxeringsvärdet.
Lewenhaupt har omtalat såsom bevis på landskapets svaghet huru täta och huru betydliga undsättningslån Halländningarne fått.
Behofvet af sådane lån härrör måhända af den ovana vid att hjelpa sig sjelfva som somliga landskaps innevånare hafva jemförelsevis med andra.
Men om jag antager att Halländningarne verkligen heliOlt undsättningslän tili det belopp, som de erhållit, så mäste man anse Halländningarne såsom en börda för Staten, åt hvilka han måste gifva medel, men frän hvilka han får nog ringa tillbaka.
Då är detta landskap ej för riket af serdeles värde.
Gr:n har sagt, att 4 R:dr rgds på hemmanet vore det lätt för R.
St:r att efterskänka, men en betydlig lindring för Halländningarne att erhålla.
Man kan ej genast veta huru mycket de små summor, som hvarje skattdragande erlägger, betyda för Statsverket i det hela.
Brukspatronerna yttrade i går, att om de finge en lindring i hammarskatten af 3 sk. på S/efä, så vore det en stor hjelp för dem, men en obetydlig saknad för riket.
Det gjorde likväl 44,000 R:dr.
Jag önskar att R. o. Ad. icke måtte fortgå i detta af en värd talare denna förmiddag s. k. allmose-system, hvilket i går afton utöfvades.
Gr:n har yttrat sig tro, att om Halländningarne nu lingö hvad de ville, så skulle de aldrig mera komma igen med dylika yrkanden.
Det kan jag för min del icke hoppas.
Den enträgenhet, hvarmed de legat öfver R.
St:r vid föreg:de Riksdagar, sä långt tillbaka jag kan minnas, föranleder mig befara, att de skola göra sammaledes äfven vid följande Riksdagar, intill dess de blifva frän all roteringsafgift. befriade.
Cederström har talat om extra rotering för Halläudningarne.
Jag har redan nämnt att hon icke kan komma i fråga för dem, som förut varit skyldiga erlägga utskrifnings-penningar, hvilka ej utgjordes af det ypperliga frälset, som allena med extra rotering belädes.
Hr Tornerhjelm, Rud.: Sedan Hr von Hartmansdorff genom en lång afhandling och historik öfver denna fråga länge uppehållit R. o. Ad:s tid, så anhåller jag endast att få yttra några ord i anledn. af den vändning frågan har fått genom Hr von Hartraansdorffs och Frih.
Klinckowströms yttranden.
Dessa begge talare hafva icke betraktat frågan ifrån rättsgrunden, utan endast påstått att
Halländningarne genom idkeliga framställningar hos K. M. och R.
St:r sökt att tilltvinga sig eller framkalla eftergift.
Det måtte väl icke vara klandervärdt hos den svage om lian vill försöka att försvara 454 Den 23 Mars e. m. sig, när den starke orättvist vill betvinga honom.
Då de eröfrade provinserna i öfrigt blifvit försatta i samma ställning med öfriga delar af Sverige, så skulle man trott att denna fråga icke bordt komma så mycket å bane som den gjort.
De många data och årtal, som Hr von Hartmansdorff upläst, återfinner man i Utskrs Betänk, för förra Riksdagen.
De stå der att läsa, men jag vill icke uptaga R. o. Ad:s tid dermed, utan endast derom nämna några ord.
Den 7 Sept. 1736 blefvo de Halländska ut-, sockne-frälse-hemmanen tillförsäkrade att blifva bibehållna vid deras urgamla rätt och endast betala vakans-afgift.
Frågan förekom sedan ånyo vid serskilda Riksdagar och ändtligen slutades tvisten vid sista Riksdagen, då rättsfrågan afgjordes sålunda, att dessa hemman skulle beläggas med ordinarie rotering.
Nu är således icke vidare fråga om rättsgrunden; det är blott i tillämpningen af den stadfästäde principen, sorn dessa hemman begära en ganska billig lindring, hvilken af StatsUtsk. blifvit förordad.
Klinckowström har sagt att dessa hemman äro i samma förhållande som det öfriga frälset i Sverige.
De hafva likväl icke varit så behandlade, genom föreg:de Riksdagars beslut.
Skåne »hade alldeles icke någon skyldighet att rotera på annat sätt än att de frivilligt åtogo sig det.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att det skulle framkalla afundsjuka hos de öfriga roterings-skyldiga, om dessa hemman skulle få den ifrågasatta lindringen.
Afundsjuka är icke någonting vackert och dess tillvaro bör aldra minst ligga lill grund för R.
Afven borde jag då vara mycket afundsjuk efter mina egendomar äro roterade, under det att Gyllenstjernas och Mackleans egendomar, som ligga bredvid, icke äro underkastade ordinarie rotering.
Dessa egendomar åtogo sig frivilligt extra rotering, men äro nu befriade.
Det kan visst tyckas vara orättvist, att jag skall betala en afgift, hvarifrån min granne är befriad-, men äfven om sådant skulle kunna framkalla afundsjuka, så måtte väl detta aldrig kunna blifva den rättsgrund, hvarpå en lagstiftande församling bygger sitt beslut om en beskattning.
Jag tror visserligen att då hemman i Skåne icke blifvit roterade, så borde med samma skäl icke de Halländska hemmanen påläggas rotering, men sedan den frågan nu är afgjord, så återstår nu endast att tillse huruvida icke dessa hemman böra få tillgodonjuta en ringa nedsättning uti den rotering, som blifvit dem pålagd.
Då derjemte Landshöfd:n i Hallands län har förklarat, att dessa hemman skulle vara belåtna med den ringa nedsättning, som nu är i fråga, så tror jag att, för att få detta problem löst och för att få lugn för de idkeliga besvär, som Frih. Klinckowström och Hr von Hartmansdorff omnämnt, så skulle det vara skäl att bifalla Utsk:s Betänk, och sålunda på en gång definitivt besluta i frågan och befria oss ifrån alla ytterligare framtida kraf derutinnan.
Jag tror icke lika med Hr von Hartmansdorff att denna fråga vidare skall komma tillbaka men anser att man alldeles icke bör förundra sig öfver att denna provins sökt försvara sin rätt.
Den 23 Slars e. m. 455 Frih.
Klinckowström har sagt, att man bordt bevisa alt de Halländska hemmanen äro svaga.
Det torde hafva varit svårt att göra, men jag tror det vara allmänt kändt, att hemman i Halland i allmänhet taget äro mycket svaga till sin jordmån.
I afseende på jordmånens beskaffenhet kan man väl anse den lika med Småland, men Småland har andra förmåner som Halland saknar, och detta minus för Halland gör att jag tror, att dessa provinser blifva lika lottade om nedsättningen beviljas.
Jag anhåller om bifall till Ulsk:s Betänk.
Hr Kuylenstjerna, Garl Joh.:
Äfven jag får instämma med de talare, som yrkat bifall till detta Betänk.
Jag vill icke ingå i någon historik öfver frågan, som är både lång och vidlyftig, ty det anser jag öfverflödigt, Jag vill blott nämna, att dessa hemman under 200 år värit fria ifrån ordinarie rotering och att den nu blifvit dem ålagd genom votering i förstärkt StatsUtsk.
Detta är troligen den enda ordinarie rotering, som tillkommit på sådant sätt.
Den ordinarie rotering, som har öfvergått den Skånska jorden, var ett frivilligt åtagande.
Detta har också försökts med de Halländska hemmanen.
De tillfrågades om de ville frivilligt åtaga sig denna rotering, men de hafva protesterat deremot, hvilket man icke bör undra på, då de verkligen äro af ganska svag beskaffenhet, på sätt Gr. Lewenhaupt här har vitsordat.
Hr von Hartmansdorff har anfört, att dessa hemman, derigenom att de, sedan år J811 icke betalt utskrifnings-penningar, tagit ett mycket stort kapital ifrån Staten; men dessa utskrifnings-penningar hafva de icke sjeifve fråntagit Staten, utan R.
St:r hafva fritagit dem ifrån denna utbetalning, då dessa hemman år 1812 i st. f. utskrifnings-penningar lingö extra-ordinarie rotering.
Summorna hafva här blifvit nämnda.
Inskrifnings-penningarne, som betaltes, upgingo år 1811 till 3,964 R:dr.
Nu har, genom denna ordinarie rotering, en rote-vakans-afgift af 11,161 R:dr, blifvit dem ålagd; men enl.
StatsUtsk:s förslag, hvaruti jag instämmer, skulle denna summa nedsättas till 8,370 R:dr 36 sk.
Denna nedsättning synes väl vara billig och den är icke obetydlig för dessa hemman, då man betänker att det gör nära 4 R:dr rgds på ett svagt hemman i Halland.
Hr von Hartmansdorff har äfven nämnt, att roterings-verket skulle kunna rubbas genom denna eftergift och att möjligen hemman i andra län skulle komma och begära samma eftergift, men det torde vara skillnad på en ordinarie rotering, som är tillkommen vid föreg:de Riksdag och helt nyligen börjat utgå, och den rotering, som redan utgått i nära 200 år.
Således tror jag denna anmärkn. icke böra något gälla.
Den egentliga orsaken hvarföre
Halländska utsockne-frälsehemmans-egare fästat sig vid att få betala hälften emot kronohemman är den, att ifrån äldre tider hafva dessa hemman betalt utskrifnings-penningar till hälften emot krono.
Då nu den ordinarie rotering tillkommit i st. f. utskrifnings-penningar, så torde 456
Den 23 Mars e. m. också vara billigt, att hemmanen lingö behålla den proportion vid denna roterings utgörande, som förut gällt för utskrifningspenningarne och den ordinarie roteringen således drabba dem endast till hälften emot krono.
Det är detta som de nu hafva begärt.
Jag anhåller således att R. o. Ad. ville bifalla Betänk.
L ewen haupt:
Hr von Hartmansdorff har yttrat, att ntsockne-frälse-hemmanen i Hallands län tagit ifrån Staten 150,000 R:dr deri genom, att. utskrifoings-penningarne icke på längre lid utgått.
Jag skulle för min del tro att ett län icke har någon tagerätt.
Deremot tror jag att om någon har det så är det Staten.
Hade Staten icke funnit skäl att medgifva förhållandet sådant det varit, så hade Staten väl heller icke gjort det.
Hr von Hartmansdorff har jemlört den ordinarie roteringen i Småland med den ordinarie roteringen på dessa utsockne-frälse-hemman i Halland.
Jag tror icke att denna jemförelse håller stånd.
I Halland finnes tvenne olika roteringar.
Der finnes en äldre ordinarie rotering, som icke är så låg, som den ordinarie roteringen på utsockne-frälse-hemmanen.
Den ordinarie roteringen har först nu blifvit utsockne-frälse-hemmanen pålagd.
De voro förut derifrån fria och derföre sattes denna rotering lägre, emedan Statsmakterne icke ansågo billigt . att göra roteringen för dessa hemman så hög som den är för den gamla ordinarie roteringen.
Af samma skäl som Statsmakterna från början satte denna rotering lindrigare, hoppas man äfven nu att Statsmakterna skola bevilja denna ytterligare nedsättning.
Jag vill medgifva Hr von Hartmansdorff att det är olyckligt att Hallands län så många gånger nödgats begära undsättningslån.
Behöfde de icke det, begärde de det naturligtvis icke.
Efter hvad jag sett af egen erfarenhet, så har det alltid varit förhållandet att i den vestra delen af länet, dei‘ jorden -till stor del består af flygsand, så blir det alltid missvext, när det icke kommer tillräckligt med regn före midsommar, hvaremot den östra delen, som består af sank och vattensjuk mark alltid får missvext när det kommer för mycket regn.
Detta är orsaken till missvexlerna i Halland, men det rår icke Halland för.
Likväl har genom Statens mellankomst och äfven, det måste man medgifva, genom Hushålluings-Sällskapet och den enskilda industrien, dessa olägenheter på sednare åren blifvit i betydlig mån afhjelpte.
Genom Statens mellankomst hafva kanaler blifvit uptagne och vattusjuka trakter utdikade och vi skola hoppas att vi komma att fortgå på den banan, samt att Halland icke alltid skall komma att vara en tunga för Staten.
Icke dess mindre bevisar det förhållande, som jag haft äran anföra, alt hemmanen i Halland, vare sig de på flygsand eller på vattensjuka trakter belägne, måste vara svagare, än i de orter, der icke sådana naturförhållanden ega rum, och om de nu få denna lindring uti den rotering, som redan är dem genom lag ålagd, så är det min öfvertygelse, att de skola med tacksamhet emottaga den och icke återkomma med ytterligare pretentioner.
Den 23 Mars e. m.
I afseende på hvad Hr Tornerhjelm yttrat, så instämmer jag fullkomligt med honom derutinnan, att det var alldeles icke någon pligt för de Skånska utsockne-frälsehemmanen att upsätta de trenne Skånska Infanteri-Reg:tena.
Det skedde genom deras eget begifvande.
I detta afseende får jag åberopa en promemoria, sorn jag nyligen erhållit från K.
Landtförsvars-Depart:tet hvilken vitsordar, att de Skånska utsockne-frälse-hemman, som nu äro roterade, åtogo sig det frivilligt, hvaremot flere hemman, hvilka icke åtogo sig roteringen, ännu äro derifrån fria och således hafva ännu större frihet än dessa utsockne-frälse-hemman i Halland.
Då en talare här nära mig varit obelåten öfver den historiska utredning, som en ledamot, som tänkt lika med mig, nyligen gjort, öfver denna fråga, så skall jag icke fortsätta denna historiska utredning.
Likväl tyckes af många yttranden, som här blifvit fällda, som skulle ännu ganska mycket af denna historiska utredning i frågan behöfvas.
Man tyckes nemi. tro, att något beslut blifvit fattadt till förmån för de utsockne-frälse-hemman i Halland derhän, att de icke skulle besväras med någon utskrifning eller ordinarie rotering.
Ar 1756 förklarade K.
M. visserligen att utsockne-frälse-hemmanen i Halland då skulle bibehållas vid utskrifnings-penningar i st. f. att .extra roteras, men R.
St:r hafva icke gillat beslutet.
Dessutom skulle jag tro att, om utsockne-fräfse-hemmunen i Halland fingo, på sätt åtskilliga ledamöter inom detta hus yrkat, att utsockne-frälse-hemmanen skulle få bibehålla utskrifnings-penningarne, så tror jag att de derigenom skulle få vidkännas en beskattning, vida högre än den de f. n. utgöra till Kronan såsom vakans-afgift.
Jag har nemi. roat mig att upgöra en beräkning öfver beloppet af utskrifnings-penningarne, efter den gamla bestämmelsen.
Det var nemi. en afgift bestämd af 2
Daler sunt för hvarje person, spm var emellan 15 och 60 år.
Såsom man finnér i tabellverket öfver Hallands län, så är antalet af dem, som skulle erlägga denna afgift, något öfver 10,000.
Om jag nu multiplicerar detta tal med 2 Daler s:mt, så får jag en summa af något öfver 20,000
Daler s:mt, som skulle utgå ifrån dessa hemman.
Dessa utskrifnings-penningar voro icke ursprungligen lagda på jorden utan på personerna och utgick derföre med ett i förhållande till folkmängdens ökning stigande belopp.
Om jag nu får evalvera dessa
Daler s:mt i spanmäl efter dess värde vid den lid, då utskrifningen bestämdes, så får jag en summa af 17,682 T:r spanmål.
Skulle man återigen vilja värdera
Daler sunt efter det myntvärde, som nu derå är satt, så skulle jag likväl derigenom få en summa af 17,682 R:dr inko, sorn Halland skulle i st. f. utskrifnings-penningar utgöra till Statsverket.
Nu betala de icke mer än 11,000 R:dr.
Således se vi deri en stor besparing för Halland.
Man kan väl billigtvis icke begära någon annan förändring, när man påstår, alt den ordinarie roteringen är orättvis, än att få återgå till det gamla, och detta skulle, så - 458 Den 23 Mars e. m. sorn jag visat, för dessa hemman blifva vida ofördelaktigare än det nuvande, hvaröfver man nu klagar.
Flere talare hafva sagt att de Halländska hemmanen äro svaga och hafva endast högst få T:ld sandblandad mager jordmån.
Om detta är fallet, och om, såsom Landshöfdm i Halland här uplyst, undsättnings-lån ofta förekomma för dessa hemman i anseende till missvexter och emedan innevånane äro i mindre goda omständigheter, så föreställer jag mig att det finnes tvenne sätt att rätta dessa missförhållanden, utan att man behöfver ingå på en så vådlig väg, som den, hvilken här blifvit föreslagen, nemi. en nedsättning i_ rotevakans-afgifterne.
Jag skulle tro att dessa hemman skulle kunna förmedlas eller en rolejemnkning öfvergå Halland, hvarigenom de, sorn voro för svaga att utgöra en rote af sex hemman, skulle få en lindring.
Jag kan icke föreställa mig att om man öfverhufvud taget nu säger att åtta i st. f. sex hemman skola vara inom en rote, någon orättvisa derigenom skulle vara åstadkommen emot de öfriga hemmanen inom riket, ty att äfven i öfriga delar af riket förekomma dels bättre och dels sämre hemman, som i lika rotar äro satta, det karr icke bestridas.
Att dessa hemman blifvit så svaga, kan till en del förklaras äfven ifrån utskrifnings-förhållanderne i Sveriges fordna tider.
Efter år 1639 hände det att, i st. f. att bestämma utskrifning af manskap så beslöts att lägga utskrifningen på jorden, emedan manfolket rymde då utskrifniugs-kommissarierna ankommo, men nu pålades hvarje gård alt utgöra viss utskrifning, och då man kände gårdarnes antal, så kunde härigenom en viss krigsstyrka påräknas, sedan utskrifning blifvit af R.
Sl:r bifallen; men då ville
Regeringen äfven vara billig emot den jordbrukande menigheten och bestämde att de, som hade stort jordbruk att sköta, skulle företrädesvis få vara hemma, hvaremot de, som hade små obetydliga jordlotter, hvilka de kunde med lätthet sköta, skulle företrädesvis så beskaffad utskrifning efter jordlott utgöra.
Hvad gjorde hemmanen väl då?
jo de upgåfvo sig för mycket större jordbruk än de i sjelfva verket hade, för att derigenom undslippa att komma ifråga till att uttagas i krigstjenst, och följden var att när sådane krigsgärder påbjödos, så kunde de icke utgöra dem,och till följd deraf måste de sedermera förmedlas.
Möjligen har del äfven varit förhållandet i Halland.
Härmed må vara hur som helst; jag tror likväl att det icke är rätta sättet alt göra rotejemnkningar eller förmedlingar, d. v. s. att efterskänka hemmanen en del af deras rotering.
Jag får således fortfarande yrka återremiss och hoppas att StatsUtsk. skall vid frågans närmare skärskådande finna det vara med all billighet öfverensstämmande att saken blir såsom den nu är genom två Riksdagars beslut och Regeringens sanction fastställd.
Skulle man åter börja att rifva sönder detta beslut, så blir det aldrig slut med saken, och jag tror för öfrigt att det icke är rätta sättet att. om| de sorn ofta göra påståenden, ofta komma tillbaka med dessa påståenden, man derföre skall gifva efter.
Jag tror tvertom att man bör vara fast i att återvisa dessa påståenden, intill Den 23 Mars e. m. 459 dess de icke vidare komma tillbaka.
Just för att få slut på saken tror jag att det icke är skäl att bevilja denna anhållan, utan detta är ett 'förnyadt skäl att afslå dea.
Då jag vid föreg:de
Riksdag försökte att ur rättssynpunkten visa att den ifrågav:de skatten för Halländska utsockne frälsehemmanen är olaglig, så kunde måhända äfven jag ega anspråk pä att taga frågan i betraktande ifrån denna synpunkt, såsom åtskilliga ledamöter här redan hafva gjort, men då nu frågan angående roteringen redan är afgjord, sä respekterar jag detta beslut i afseende på rättsgrunden.
Jag håller mig således endast till billigheten i frågan, på sätt äfven Utsk. gjort.