Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är nemligen alldeles icke ovanligt, att sedan ett understöd blifvit lernnadt under denna form, anhållan sedermera framstiilles och bifalles om beloppets afskrifning; och då, hvad förevarande lån angår, af Betänk:t inhemtas, att domkapitlet förklarat att byggnadskassan icke har någon tillgång och att motionärerue upgifvit förhållandet vara enahanda med staden, så är utsigten ganska mörk för en framtida återbetalning af lånet.
Jag tror derföre att försigtigheten bjuder, det man något närmare skaffar sig reda på hvilken säkerhet, man kan få för återbekoramande af ifrågavide lån.
Det torde äfven vara riktigt att sjelfva beloppet, som kan behöfvas till byggnaden, blir något närmare kontrolleradt, än som hittills skett.
Betänk:t uplyser icke att någon ritning blifvit upgjord, ännu mindre att den är granskad och att kostnads-förslag är upgjordt och behörigen godkändt.
Motionärerne tyckas på fri hand hafva föreslagit en summa, och med samma hand synes den hafva blifvit af Utsk:t jemkad.
Motionärerne hafva begärt 150,000 rdr och Utsk:t föreslagit 120,000 rdr, men hvilken grund för kostnads-beräkningen, som härvid blifvit följd, derom har jag åtminstone icke fått någon tillförlitlig upplysning.
Vid sådant förhållande anser jag att frågan icke kan vid denna riksdag bifallas, och jag skulle lör min del vilja yrka afslag å punkten.
Mör ner, och anser verkligen, i likhet med honom, att kanske afslag vore rådligast, emedan, på sätt den värde Gr:n påpekat, någon egentlig sannolikhet icke gifves att någon återbetalning af detta lån kan ega rum.
Det synes nemligen ovedersägligt, att den till - I)e n 23 J 111 i.
303 gång, som Hr Nordenfelt förespeglat uti förhöjda termins-afgifter komma att förefinnas, ingalunda kan blifva för bestridande af ifråga vide återbetalning tillräcklig.
Kostnaden för den nya läroverksbyggnaden skulle nemligen, enligt upgjordt, men af vederbörande icke undersökt, kostnadsförslag, upgå till 150,000 rdr. 5 proc. ränta derå är 7,500 rdr.
Om nu terminsafgiften skulle kunna uptagas till 25 rdr årligen, så och vid det förhållande att lärjungarnes antal år 1859 upgick till endast 251 stycken, inbringas sålunda en summa stor 6,275 rdr, eller en brist uti förutnämnde räntebelopp af något öfver 1,000 rdr; och af dessa termins-afgifter måste väl en del användas till undervisningen och likartade utgifter.
Följden af bifall till denna låneansökan skulle således säkerligen blifva en, vid nästkommande riksmöte framstäld begäran om afskrifning af en del af detta lån och vid derpå följande riksdag om afskrifning af den återstående delen af samma lån.
Detta alett ganska vanligt och i långliga tider praktiseradt sätt.
Anledningen hvarför jag likväl icke begär afslag, utan fortfarande vidhåller mitt yrkande om återremiss, är att StatsUtsk.-t erhållit återremiss på åtskilliga öfriga skolhusbyggnader och derföre gerna, i sammanhang dermed, kan ånyo behandla denna fråga.
Jag vill visserligen icke neka att det varit en gammal Svensk vana att icke betala sina skulder och att framställning blifvit gjord af åtskillige kommuner till R.
St:r om afskrifning på lån, men jag hoppas att vi kommit på en vändpunkt i det fallet.
Den nyss föreslagna lagstiftningen i afs:de på kredit och konkurs är upställd i strängare form än de lagar vi förut haft.
Hvad vidkommer möjligheten att betala, så, då förslaget innehåller att skuldförbindelsen skall vara af den natur att den af Riksg:sKont:t godkännes, är det icke sannolikt annat än att, om kommunen icke kan med antagliga handlingar visa sig vara i stånd att betala ränta och amortering å lånet, så kunna icke fullmäktige lemna ut lånet.
Dessutom beror alltid af R.
St:r att framdeles, om framställning göres att få afskrifning, säga nej, när de hafva en klar skuldförbindelse med den säkerhet, som Riksg:sKont:t föreskrifvit, och efter 8 dagars tid skall enligt nya lagen den, som gifvit ut skuldförbindelse, ge iu sin stat, om han icke kan betala
Det skälet finner jag således icke giltigt, utan fortfar i yrkandet på bifall.
Jag får uplysa att ritning öfver den nya skolhusbyggnaden blifvit inför Utsk:t företedd, så att Gr.
Mörners anmärkn. i det fallet icke är fullt befogad, ehuruväl det är sann t att den icke blifvit af Ofver-intendents-embetet granskad.
För konseqvensens skull vågar jag förena mig i den gjorda anhållan om återremiss.
Efter det öfverläggningen förklarats fulländad samt de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till, dels återremiss af och dels afslag å Utsk:ts hemställan blifvit af H.
Exc. Hr Gr o. 304 Den 23 Jnl i.
Landtm, uptagne, framställde H.
Exc. först propos. på bifall till Utsk:ts förslag, dervid svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren ntföllo med många ja och ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
106:te punkten.
Den recit, Utsk:t gjort öfver förhållandet med afs:de på tiilgångarne i Kalmar läroverks byggnadskassa, visar att den har en tillgång af 27,810 rdr 25 öre, och att kostnaden för byggnaden skulle upgå till omkring 64,000 rdr samt staden vara benägen att i någon mindre mån bidraga till byggnads-företagets utförande.
Huruvida detta kostnadsförslag blifvit granskadt och kontrolleradt, derom har jag för min del icke kunnat vinna någon visshet, och då den ifrågav:de kassan har en icke obetydlig tillgång, hvilken för den närmaste framtiden bör vara tillräcklig, synnerligast om stadens bidrag kommer dertill, skulle jag tro att med lemnandet af statsbidrag till Kalmar läroverksbyggnad kunde anstå, intilldess vederbörande hos K.
M:t anmält frågan och It.
St:r fått en Nåd.
Jag anhåller om alslag å punkten.
Propos. å bifall till Utsk:ts förev:de hemställan blef först framställd, men med nej besvarad, hvarefter propos. om afslag derå gjordes och besvarades med ja. 107:de punkten.
Som skolan i Fahlun icke lärer kunna sägas »vara i bättre rätt» än de uti 104:de och 106:te punkterna omhandlade läroverken i Helsingborg och Kalmar; men lt. o. Ad. funnit skäligt afslå de uti nämnde punkter af StatsUtsk:t gjorda förslag, hemställer jag att Höglofi.
Ståndet måtte jemväl i afs:de å den nu föredragne punkten fatta enahanda beslut.
Så mycket mer skäl förefinnes härtill, som icke heller förev:de förslag grundar sig på någon af K.
M:t i ämnet gjord framställning.
Jag var den som först yrkade afslag i fråga om anslag till nytt läroverkshus i Strengnäs, och jag tror, att ett sådant beslut hade varit det rätta; men sedan den nyssomnämnde punkten blifvit återremitterad, hemställer jag huruvida icke äfven denna punkt bör återremitteras.
En reservant emot Utsk:ts förslag i denna punkt har upgifvit att byggnadskassan i Westerås eger en icke obetydlig behållning, som bör tillgodokomma läroverksbyggnaden i Fahlun, och på grund deraf ansett att hela det erforderliga beloppet icke borde utgå af allmänna medel, äfvensom han anmärkt att anledningar förete sig dertill att det verkliga behofvet af en förbättrad - Den 5s3 Juli.
HOS bättrad lokal för skolan kan afhjelpas genom ombyggnad af ett mindre lins, till bestridande af hvilken kostnad byggnadskassan lemnade full tillgång, hvadan anslaget icke torde böra beviljas.
Då de sålunda upgifne förhållanden icke blifvit vederlagde genom den motivering, som Utslct anfört till stöd för sin framställning, synes grundad anleda, finnas för K. o.
Ad. att icke bifalla det äskade anslaget, och förenar jag mig med dem, som yrkat afslag å denna punkt.
Af den siste talarens yttrande vill det synas som i detta förslag vore en särdeles stor ofullständighet just i afs:de på byggnadskassans tillgångar.
Det är nemi. bekant att det ar stiftsbyggnadskassans skyldighet att, så långt den förmår, bestrida dessa ifrågav:de utgifter.
Nu vet man att denna byggnadskassa har en betydlig tillgång, men huru stor den är, tiar varit omöjligt att af tillgänglige handlingar utleta.
Det torde således vara temligen tydligt att frågan blifvit något lösligt behandlad, och jag får derföre förena mig med dem, som yrkat afslag på denna punkt.
Just derföre att denna fråga icke är utredd, bör det val vara skäl till en återrerniss på samma grund som ang:de skolhusen i Strengnäs och örebro.
Här är endast en enskild representant, som helt lösligt framkastat förslaget, och det synes mig i högsta grad olämpligt, att hela det erforderliga beloppet skall utgå af allmänna medel.
Det torde väl vara skäl att
Ståndet linge närmare upiystiingar i detta ämne, hvarföre jag ånyo anhåller om återrerniss.
För att gå tili mötes föreg:de talares önskan, vill icke heller jag motsätta mig återrerniss af denna punkt.
Dertill har jag så mycket mer skäl sorn jag är säkert öfvertygad att StatsUtsk;t, vid förnyad behandling af denna fråga, kommer till ett helt annat resultat och frångår det uti berörde hänseendes hittills följde anslagssystem.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels återrerniss af och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan, gjordes först propos. på bifall till densamma, dervid svarades nej, och sedermera propos. på återrerniss deraf, då svaren utföllo med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
108:de punkten.
Det är endast i afs:de på en af de ifråga v:de skolhusen som jag skulle vilja förorda en återrerniss.
Förhållandet är nemi. att lärjungarne i Lunds skola i proportion tillväxt kanske mer än vid något annat läroverk.
De utgöra nu utH.
VIII. 20 Den 23 Juli. öfver 300.
Lunds still liar icke heller, ehuru det mer fin andra fir forsed t med talrika läroverk, varit i åtnjutande af några betydande statsanslag för detta ändamål.
Dertill kommer att Lunds skola verkligen egde en tillgång tillräcklig i det närmaste för fyllande af detta behof nemi. en besparing af 1 5,968 rdr, som kallades för Lunds katedralskolas löningsfond.
Men Lunds konsistorium gick in til) K.
M. med en anmälan, att det hade en sådan besparing och hemställde huru dermed skulle förfaras, och K.
M. svarade naturligtvis att den skulle ingå till 8:de hufvudtitelns besparingar.
Sålunda mistade det kassan.
Under sådana omständigheter och då det verkligen kan vara någon billighet uti att stiftet får ersättning för denna summa, synes det mig vara skal att åtminstone bevilja ett anslag till samma belopp och då E. o. Ad. i allmänhet, med alside på stiftskolor, ansett skäl för återremiss vara för handen, anhåller jag att äfven denna punkt måtte återremitteras, dock endast i den syftning, att samma belopp måtte återlemna» till Lunds skola som blifvit den beröfvad.
Äfven jag hade trott att bland de mo tioner, som i denna punkt äro behandlade, hade förtjent att tagas i betraktande deri af professor
Sundberg väckta, ronde undervisningslokalen i Lund.
Utskit har såsom skäl för sitt afslag anfort att det icke finnes godkända ritningar och att frågan för öfrigt icke skulle vara fullkomligt utredd.
Det har likvisst vid flere af de töregide punkterna visat sig, att man icke fästat något synnerligt afside vid huruvida kostnadsförslag och ritningar i vederbörlig ordning blifvit granskade, och afdelningen inom Utskit har yttrat, att då det icke vore fråga om någon ny byggnad, utan endast tillbyggnad, skulle det icke ligga någon så stor vigt på en sådan granskning.
Det hufvudsakligaste skälet för bifall till denna punkt är dock det af en talare förut anmärkta förhållande, att en af domkapitlet i Lund gjord besparing, som upgått till icke obetydligt belopp, indragits till statsverket.
Då här blifvit hegardt återremiss i afside på anslag för de andra skolhusen, ber jag att tå instämma med Gr.
Hamilton om återremiss af denna punkt.
Skjöldebrand, Knut:
I afside på frågan om stats bidrag till skolhusbyggnaden i Oscarshamn, anhåller jag att lå fästa upmärksamheten på det helt och hållet exceptionela förhållande, som här eger rum, och hvilket synes vara af beskaffenhet att tala för bifall till detsamma.
Få mindre städer i riket torde i upoffrande ansträngningar kunna mäta sig med Oscarshamn.
Då rikets öfrige städer genom donationer från Staten blifvit försedde med jord, har deremot Oscarshamn, långt från att erhålla en sådan gåfva, varit nödsakad att erlägga lösniugsafgift icke blott för hus- utan äfven murtomter.
Sedan Oscarshamn, som endast för några år sedan var köping, fick stadsrättigheter, har den fått vidkännas ganska stora kostnader för upförande af tullhus, rådhus, aflöning åt sin polis m. m., allt detta utan andra tillgångar än dem, som erhållits genom taxering på stadens innevånare.
Staden har, utan Den 23 Juli. 307 att
Staten någonsin för densamma fått vidkännas några utgifter, nu kommit i den ställning, att den i tullupbörd lemnade år 1856 mellan 12 å 13,000 rdr och 1859 mellan 13 å 17,000.
Det är nu första gången, som denna stad framträder och begär något bidrag, och jag hemställer, huruvida icke billigheten kan påkalla, att ett samhälle, som gjort sådana upoffringar och beredt Staten dylika inkomster, bör komma i åtanke vid detta tillfälle.
En skolhusbyggnad skulle vara af stor vigt, icke allenast för stadens innevånare. utan äfven för den kringliggande traktens befolkning.
Jag anhåller således örn återremiss af punkten, i hvad den rörer anslag till skolhus i Oscarshamn.
Hr Printzencreutz, Bernh. Wilh.:
Jag är hufvudsak ligen förekommen af Frih.
Skjöldebrand och ber blott att få med honom instämma, äfvensom fästa upmärksamheten derpå att af det ganska knapphändiga sätt, hvarpå Utsk:t behandlat denna punkt, möjligen kan synas som något kostnadsförslag icke skulle finnas, men så är dock icke förhållandet,, ty ett sådant finnes verkligen uprättadt och är af Öfverintendentsembetet granskadt, så att icke heller i den delen tillförlitlig grund för bedömande af det ifrågav:de anslagets behöflighet och lämplighet numera saknas.
Som Utsk:t, beträffande anslaget till Oscarshamns skolhusbyggnad, haft sig bekant att nämnde samhälle ingått till K.
M. måtte aflåta Nåd.
Propos. i ämnet; men denna fråga ännu icke måtte hafva vunnit den beredning, som K.
M. för densamma funnit nödig, har Utsk:t icke ansett sig f. n. böra berörde anslag tillstyrka.
Man bör icke heller förbise vådan utaf, att på enskild motion, hvilken likväl icke, hvad kostnadsförslag, ritning m. m. vidkommer, undergått all den granskning, som vederbör, bifalla ett anslag, hvarom man icke en gång vet, huruvida det skall blifva för ändamålet tillräckligt eller icke.
— Dä i öfrigt detta Höglofl.
Stånd redan förut såsom allmän regel godkänn t den af Utsk:t uti 39:de punkten mom. 6 uttalade åsigt, att, vid beviljandet at anslag till inrättande af nya läroverk eller utvidgning af redan befintliga, det förbehåll skall fästas, att lärohusens byggnad och underhållande icke bekostas af statsverket, utan att dessa utgifter böra bestridas af städerna med de bidrag, som kunna erhållas af stiftens byggnadskassör, äfvensom af innevånarne i orten, anser jag de af föreg:de talare (indragna omständigheter icke böra till någon ändring uti Utsk:ts förev:de förslag ang:de Oscarshamn kunna föranleda.
Att deremot, på sätt Gr.
Hamilton föreslagit, återremittera den del af frågan, sora rör byggnaden i Lund, på det denna skola måtte återfå sin besparing, hvilken till 8;de Hufvudtiteln ingått, vill jag icke motsatta mig, ehuru jag tviflar, att StatsUtsk:t, som en gång, i öfverensstämmelse med dess uti 39:de punkten antagne princip, afstyrkt bifall till motionen, nu kommer att nämnde beslut frånträda. 308 Den 23 Juli.
Frih. Creutz, Steffan: Utsk:t har afstyrkt anslag till Askersunds skolhus.
Skolan der är hufvudsakligen en enskild stiftelse.
När nu enskilde gjort så betydlige sammanskott och öfverlemnat det åt Staten, så synes att
Staten bör göra något för att fullborda det verk, som blifvit påbörjad t.
Afven bör alside fästas derå, att lärarne förut varit 3:ne, men att staden icke haft råd underhålla aila dessa, utan minskat antalet till 2, och behofvet i detta fall är så mycket större som lärjungarnes antal är i beständig tillväxt.
Jag anhåller om återremiss i fråga om Askersunds skolhus.
Skjöldebrand:
Till hvad jag nyss yttrade om stats bidrag till Oscarshamns skolhus och yrkandet på återremiss, vill jag lägga, att denna stad ingalunda försummat, att inom bestämd tid ingå till K.
M. med underd. anhållan om Nåd.
St:r i ämnet; men att, staden alldeles oförskyldt, ritningarne blifvit fördröjde, så att de icke kunnat ingå med den underd. skrifvelsen och att det var anlin, att frågan måste väckas i form af motion.
Hr Carleson, Edvard Henrik:
Om å ena sidan med gifves att kommunerne ej hafva någon rättighet att påfordra Statens understöd för deras skolhusbygguader, så bör väl å andra sidan erkännas att tillfällen kunna förekomma, då det kan vara skäl för Staten att lemna kommunerne ett dylikt understöd, och efter mitt förmenande är det ett sådant fall, som Hr Frih.
Skjöldebrand nyss omförmält.
Till hvad Hr
Frilmi anfört är föga att tillägga och jag begärde ordet endast för att, i ani. af Hr Bildts yttrande, anmärka att Oscarshamn kort före riksdagens början ingick till K.
M. med en underd. ansökan om Propos. i ämnet till R.
St:r, men att ritningar och kostnadsförslag för byggnaden då ännu icke hunnit att uprättas och vederbörligen granskas, hvilket sannolikt var orsaken dertill att ansökningen ej kunde bifallas, enär K.
M„ efter hvad bekant är, önskade att redan vid riksdagens början få till Ständerne aflemnade alla Propos:r, som från K. M. kunde ifrågakomma.
Under riksdagens lopp hafva likväl kostnadsförslag och ritningar till skolhusbyggnaden blifvit uprättade och af vederb:de granskade; utvisande Betänk:t att dessa handlingar jemväl varit för StatsUtsk:t tillgänglige och att Utsk:t af dem haft lika goda uplysningar sora i åtskillige andra fall, der Utsk:t på enskilda motionärers förslag tillstyrkt statsanslag för sådana byggnader, hvarom här är fråga.
Till de betydliga allmänna utgifter, som Hr Frih.
Skjöldebrand omnämnt att Oscarshamn fått underkasta sig under de få år, som förflutit efter stadsprivilegiernes meddelande, bör också läggas kostnaden för en kyrka, som staden är i begrepp att nu upföra.
När man tar i betraktande att alla dessa kommunalutgifter hopat sig på den korta tiden af 4 år, eller sedan staden år 1856 erhöll sina privilegier, och att befolkningen i detta nya samhälle visserligen är jemförelsevis talrik, upgående till 2 ä 3,000 personer, men i allmänhet ganska fattig, torde det lätteligen inses att under sådane förhållanden tillägget af en ytterligare utgift, som t)en 23 Juli. 302 ensam skalle i riket3 fiesta småstäder anses högst betungande, måstet äfven om Oscarshamns innevånare förmå att nu bestrida den, blifva så nedtryckande att det kan befaras att derigenom den nvss inrättade stadens organisation och utveckling afbrytes och hämmas, hvilket ofelbart blefve för Staten långt skadligare än den ögonblickliga upoffriugen af den penningesumma, som äskats.
För min del instämmer jag i Frih.
Skjöldebrands yrkande om återremiss.
I afside på nu föredragne puukt, hafva åt skillige anmärkningar blifvit framstälde.
Beträffande skolan i Oscarshamn finnas, enligt mitt förmenande, onekligen skäl, som tala för det väckta förslaget, men då man erinrar sig att afståndet mellan riksdagarne icke är så särdeles långt, att frågan nu lärer vara hos K, M:t anhängig och beroende af Dess Nåd. pröfning, samt att kostnaden för staden att, intilldess en sådan pröfning hunnit försiggå och ärendet kan komma att af K. M:t till R.
St:r hänskjutas, hyra sig en skol-lokal, icke kan blifva så betydlig, äfvensom att, om sjelfva stadeu icke ensam kan bestrida denna kostnad, något bidrag väl bör kunna påräknas af dem, som af skolan skulle draga nytta, tror jag att man f. n. borde låta bero vid det utlåtande, som Utsktt meddelat.
Den andra af de i denna punkt omnämnde skolor, i afs:de på hvilken en återremiss blifvit begärd, är skolan i Lund.
Om Utsk:t skulle med afside på denna skola få en återremiss, deremot Utskits ledamöter icke tyckas hafva något att erinra, skulle jag endast önska att de före återremissens besvarande ville taga kännedom om de tillgångar, hvaröfver domkapitlet i Lund eger att disponera och af hvilka en del torde kunna komma i fråga att användas till godo för nu omnämnda skola.
Jag har icke haft tillfälle genomgå de domkapitlets räkenskaper, hvartill jag skulle kunnat bereda mig tillgång; men hvad jag vet, är, att få domkapitel hafva att disponera öfver så rika belopp, som det i Lund, och att det kan vara ovisst huruvida det för det allmänna blir af någon nytta, om, såsom R.
St:r vid denna riksdag begärt, dessa räkenskaper icke vidare komma att undergå granskning i KammarUätteu.
Det är ett helt olika förhållande med kyrkorne i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, och dem uti det öfriga landet, emedan kyrkorna i nämnda landskap upbära högst betydliga anslag af kronotionde och räntor.
Jag tror således att, om Utskit återfår denna punkt, bör det tillse, huruvida icke i domkapitlets egna kassor kan finnas tillräckliga tillgångar för byggnadskostnadens bestridande.
Med afs:de på den siste talarens yttrande, an ser jag mig böra återupprepa, att frågan om en Nåd.
Propos. till 11.
St:r ang:de anslag till skolhusbyggnaden i Oscarshamn redan blifvit af K. M:t afgjord.
Mörners mening vore, att ifrågasätta riktigheten af denna uppgift, skulle jag åtaga mig att styrka den, om punkten blefve till Utsk:t återremitterad. 310 »en 23 Juli, Gr.
Jag liar egentligen upträdt för att vits orda det förhållande, som här blifvit af Frih.
Skjöldebrand omliämndt, nemi. att Oscarshamn verkligen inom förelagd tid hos K.
M. anmält behofvet af anslag för skolhus och anhållit om Nåd.
St:r, men att ritningarne vid riksdagens början ännu icke voro färdiga och att K.
M:t derföre icke ansåg sig kunna aflåta någon Propos. i ämnet.
Mörner anmärkte i afs:de på Lunds consistorium, nr så tillvida sannt, att detta framför andra hur betydliga tillgångar att disponera; men jag får uplysa att consistorium icke öfver dessa har fri dispositionsrätt, utan äro de afsedde för särskilde ändamål, och hvad stiftsbyggnadskassan beträffar, är den ganska hardt medtagen och som jag tror f. n. nästan tom, emedan med den blifvit betaldte dels nybyggnader dels reparationer i såväl Lund sora Christianstad, Helsingborg och Malmö.
Om R. o. Ad. i afs:de på Oscarshamn beviljar en återrensiss, torde Utsk:t äfven taga i öfvervägande, huruvida icke för en så liten skola något mindre belopp skulle kunna vara tillräckligt, och torde äfven ett mindre anslags beviljande möta mindre motstånd.
Jag måste tillstå att det undfallit min up märksamhet att K.
M:t redan afgjort denna fråga; men detta förbiseende må förlåtas mig, enär jag hållit mig till Utsk:ts ord, hvilka innehålla att »frågan icke vunnit den beredning, som K.
M:t för densamma funnit nödig.»
Jag kunde icke föreställa mig annat, än att Utsk:t noggrannt öfvervägt sina ord, och då det endast är några dagar sedan detta Betänk, kom ut, kunde jag icke förmoda annat än att frågan rör.
Propos. för skolan i Oscarshamn ännu hvilade i Eccles.-Depart:t såsom beroende på K.
M:ts vidare Nåd. åtgärd.
Hr Carleson: I ani. af Gr.
Mörners sista yttrande får jag uplysa, att frågan om statsanslag till skolhusbyggnaden i Oscarshamn var hos K.
M:t afgjord, innan den förekom i Stats-Utsk:t.
Efter hvad jag vill minnas, biet stadens und. framställning derom redan i Oktober 1859 afslagen, hvilken utgång förmodligen var föranledd deraf, att vederbörliga ritningar och kostnadsförslag till byggnaden ej blifvit iugifne och att i följd deraf tillförlitlig grund för bedömande af det ifrågastälda anslagets behöflighet och lämplighet saknades.
Mot beviljande af anslag till skolhus byggnaden i Oscarshamn talar utan tvifvel R. o. Ad:s beslut att afslå det tillstyrkta anslaget för skolan i Helsingborg på den grund, att denna skola icke är ett fullständigt elementarläroverk.
Skolan i Helsingborg är dock vida större än den i Oscarshamn, hvilken är en af de minst fullständiga.
Om således denna sednare skulle erhålla ett anslag, så vore det i följd af det exceptionela förhållande, sorn ligger deri, att staden varit betungad med särdeles många utgifter åt andra håll.
Det är onekligt att i Den 23 Juli. 311 dessa omständigheter finnes ett skäl; men hvarföre man på denna grund skulle anse så stor skyndsamhet, nödvändig, kan jag icke inse; ty örn man frånträder en allmän regel att icke gifva byggnadsanslag åt de minsta läroverken, så bör det ske på väl utredda förhållanden.