Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste härvid i hvarje fall erinra, att de afgifter, som här äro i fråga, icke äro räntor eller tomtören, ntan arrenden; och med undantag af en enda mindre lägenhet, hvars arrendeinnehafvare, för att icke lemna till spillo en å lägenheten anlagd dyrbar repslageri-inrättning, sjelf erbjöd en efter arrendet beräknad skatteköpskilling, känner jag icke att något skatteköp blifvit på arrende-beloppet grundadt, och skulle i synnerhet i ifrågav:de fall en sådan beräkningsgrund sakna ens skenet af rimlighet.
Jag vidhåller mitt yrkande af bifall till Utsk:ts Betänk.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förev:de Utlåt, utan förändring och dels af Gr.
Mörner bifall till detsamma med förhöjning af summan 12,000 rdr till 16,000 rdr, framställde Hr Gr. och Landtm, först propos. på bifall till Utlåtit utan förändring och sedermera propos. på bifall dertill med summans förhöjning till 16,000 rdr, hvilka båda proposir med blandade ja och nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till merberörde Utlåt, oförändradt blifvit förnyad samt likaledes med ja och nej i blandning besvarad, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Uppsattes och justerades följ:de voterings-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts Utlåt.
Nio 73, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner nej, bifaller R. o. Ad.
Utlåtit med förhöjning af summan 12,000 rdr till 16,000 rdr.» 72 Den 2 Maj.
Preste-St. ankommet prot.-utdrag N:o 190, med inbjudning till II. o. Ad. att förena sig i Preste-St:s beslut öfver mom. b, i 73:dje punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 66, ang:de regleringen af utgifterna under Piks-Statens Åttonde Hufvudtitel.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., i enlighet med hvad Riks-Ståndens Hrr Talmän öfverenskommit föreslå, behagade besluta, att sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 5, i ani. af K. M:ts Nåd.
Propos. ang:de förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm, skulle företagas till afgörande i det första plenum, som komme att hållas under nästa vecka, så vida den gemensamma öfverläggningen i ämnet då vore afslutad; hvilket bifölls.
~Utsk:ts Mein. N:o 14, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern.
N:o 10 framställda förslag till ändring i 28:de §:n R. F., så att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än dhn rena evangeliska; samt Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 74, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens 9:de Hufvudtitel. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. } 3 e. m.
Den 5 Maj. 73 Lördagen den 5 Maj 1866.
Upplästes ett af Hr von Geijer, Bror Bengt Gustaf, inlemnat mern. af följ:de lydelse:
Vördsamt får jag anhålla om tillstånd att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, afgå från innehafvande befattning såsom ledamot i Banko-Utsk:t.
Till denna anhållan lemnade B. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall.
Vidare upplästes ett af Frih. Rappe, Axel Emil, ingifvet mern. af följ:de innehåll:
Hindrad af tjenstgöring annorstädes, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom suppleant i Allm.
Besv-. o. Ekon.- Utsk:t.
Jemväl denna begäran bifölls.
Slutligen föredrogs ett af Gr.
Taube, August, inlemnadt mern., som lydde sålunda:
Hos Högl.
Ståndet får jag härmed ödmjukeligen anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot af Riddarh.-Utsk:t.
Sedan R. o. Ad. äfven härtill lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Elektorer, att sammanträda för val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter Hr von Geijer, en Suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t efter Frih.
Rappe, samt en ledamot i Riddarh.-Utsk:t efter Gr. Taube. 74 Den 5
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida K. o. Ad., i enlighet med hvad Eiks-Ståndens Hrr Talmän öfverenskommit föreslå, behagade besluta att nästa Lördag d. 12 dennes företaga val af ledamöter i förstärkt Konst.
Vidare föreslog Hr Gr. o. Landtm., att vid detta val, i likhet med hvad under föreg:de riksdagar iakttagits, jemte de 14 ordinarie ledmöterna skulle utses 6 suppleanter, så att hvarje vallista komme att upptaga namnen på 20 personer; hvilket jemväl bifölls.
Företogs val af 21 ledamöter och 9 suppleanter i förstärkt Stats-Utsk.; och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordinarie ledamöter:
JYs 46.
Gr. Piper, Claes Gustaf Fritz, med 317 röster; » 66. » Sparre, Erik, med 180 röster; » 108. » Kuuth, fullm.
Cederström, Carl Ema nuel, med 180 röster; » 20.
Frih. Bonde, Carl Jedvard, med 180 röster; » 26. » Leijonhufvud, Axel Gabriel, med 180 röster; » 62. » Mörner, fullm.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, med 179 röster; » 140. » Leuhusen, Frans Oscar, med 180 röster; » 331. » Adlercreutz, Carl Gustaf, med 180 röster; » 401. » Braunerhjelm, Ferdinand, med 180 röster; » 25.
Hr Walkendorff, fullm.
Leijonhufvud, Carl Viktor, med 180 röster; » 137. » Eketrä, fullm.
Hr Tersmeden, Nils, med 180 röster; » 559. » Peresvetoff-Morath, fullm.
Gr. Piper, Char les Emil, med 180 röster; » 661. » Klingstedt, fullm. H.
Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf, med 180 röster; » 1035. » Wästfelt, Fredrik Filip, med 180 röster; » 1582. » Steuch, Mathias, med 308 röster; » 1634. » von Bahr, Eobert, med 180 röster; » 1939. » Silfverstolpe, David Ludvig, med 180 röster; » 1956. » Clementcoff, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, med 180 röster; » 1987.
» Lilliestråle, fullm.
Hr Björnstjerna, Oscar, med 180 röster; Den 5 Maj. 75 JV2 2156.
Hr Burenstam, fullm. Gr. von Rosen, Robert
Axel, med 180 röster; » 2330. » af Kleen, Johan, med 180 röster.
Suppleanter: » 1952.
Hr von Plomgren, Anders Erland, med 179 röster; » 120.
Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 179 röster; » 223.
Frih. von Nolcken, fullm. Gr. von Rosen, Axel August Gustaf, med 179 röster; » 1053.
Hr von Hofsten, Carl August, med 179 röster; » 404.
Bildt, Didrik Gillis, med 172 röster; » 75.
Lagerberg, Carl Sven Axel, med 172 röster; » 1885.
Hr Arnell, fullm.
Hr Gyllenram, Henrik Wil helm, med 172 röster; » 213.
Frih. Armfelt, Magnus, med 171 röster; » 36.
Hr Trolle, Carl Axel, med 171 röster; Sedan särskilde lottningar blifvit anställde dels emellan de 5 ledamöter, som erhållit 179 röster, för att afgöra, hvilken som skulle ingå såsom ordinarie ledamot och i hvilken ordning de öfrige borde såsom suppleanter inträda, dels emellan dem, sorn erhållit 172 röster och dels emellan dem, som erhållit 171 röster till bestämmande af den ordning, i hvilken de skulle såsom suppleanter inträda.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Högvörd.
Preste-St:s d. 2 dennes bordlagda prot.- utdrag N:o 190, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att förena sig i Preste-St:s beslut öfver mom. b, i 73:dje punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 66, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens åttonde Hufvudtitel.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet: Konst.-Utsk:ts d. 2 dennes bordlagda Mern.
N:o 14, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern.
N:o 10 framställda förslag till ändring i 28:de §:n R. F., så att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska; samt Stats-Utsk:ts sistnämnde dag bordlagda Utlåt.
N:o 74, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens nionde Hufvudtitel. 76 Den 5 Maj.
Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomne Mem:r, Utlåt:n och Betanien, nemi. från Konstitutions-Utskottet: N:o 15, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern.
N:o 13 framställda förslag till ändring i åtsldliga delar af Tryckfrihets-förordningen, för vinnande af större frihet att anlägga boktryckerier; Stats-Utskottet: N:o 75, i ani. af väckt motion om uppförande af ett nytt representanthus samt om anvisande af dertill erforderliga medel; N:o 76, ang:de utvidgning af det inom R.
Stms hus inrättade arkiv och bibliothek samt anvisande af dertill erforderliga medel; N:o 77, i ani. af K.
M:ts till R.
St:r aflåtna Nåd.
Skrifvelse, i fråga om upplåtelse åt Stockholms stad af vissa tomtdelar å Riddarholmen; Sammansatta Stats-samt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottet:
N:o 8, i ani. af erhållen återremiss å Betänk:tN:o 5, ang:de väckta motioner om skjuts väsendets ordnande och öfvertagande af Staten m. m.; Sammansatta Stats-, Bevillnings-samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
N:o 9, i ani. af väckt fråga om restitution af bränvins-tillverknings-afgift vid export till utrikes ort; Sammansatta Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskotet: N:o 2, i ani. af väckt motion om åtgärder i afseende på tillämpningen af vissa stadganden ang:de landväga varuförseln mellan Sverige och Norge; Sammansatta Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
N:o 7, i ani. af väckta motioner om rättighet för röstegande i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant; Den 5 Maj. 77 N:o 8. i ani. af väckt motion om upphäfvande af den s. k. indigenats-rätten samt af konsistoriernas missiverings-rätt; Rid dar lius-Utskottet: N:o 9, i ani. af återremiss å det af Utsk:t afgifna förslag till ny Riddarh.-Ordning.
Cederström, Rudolf: Jag får hos R. o. Ad:n vördsamt anhålla, att samtlige af Hr Gr. och Landtm, nyss till bordläggning anmälda och hos Ståndet bordlagda mål och Betanien måtte på fördragningslistan uppföras näst före Stats-Utsk:ts Betänk.
Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 8 e. m.
In fidem, 0. Brakel. 78 Den 7 Maj f. m.
Måndagen den 7 Maj 1866.
Anmäldes och bordlädes Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 1, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning.
Preste-St:s den 2 och 5 dennes bordlagda Prot.-utdrag N:o 190, innehållande inbjudning till B. o. Ad. att förena sig i Preste-St:s beslut öfver morn. b, i 73 punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt.
Jag hemställer att R. o. Ad., med afslag å Preste-St:s inbjudning, måtte vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut.
I likhet med den siste värde talaren får jag anhålla, att R. o. Ad. ville afslå Preste-Ståndets inbjudning och vidhålla sitt förra beslut.
Efter härmed slutad öfverläggning, och uppå framställd propos., vidblef R. o. Ad. sitt förut i frågan fattade beslut och lade inbjudningen till handlingarne.
Föredrogs ånyo sammansatta Lag-samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 25 sistl.
Vid föredragningen af detta Utlåt., hvars slut-resultat linnes å pag. 29, anhåller jag att Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra framställning derom, att diskussionen må få omfatta alla Utlåt:ts punkter på en gång och att anmärkningar mot alla niomina få framställas, och att Den 7 Maj f. m. 79
Ståndet förbehåller eig att efter slutad diskussion bestämma, om propos. må framställas å hvarje punkt särskildt eller å alla tillsammans.
Jag instämmer med den siste värde talaren; men ber derjemte få hemställa, om icke under de punkter, hvarom beslut skall fattas, äfven bör innehållas det å sid. 28 af Utsk:ts Utlåt, uttalade godkännande af alla öfrige punkter i K. Mits Nåd. förslag.
Jag anser hvarje ledamot oförhindrad att framställa förslag till förändringar i hvilken del som helst af Utlåt:t, utan att särskildt beslut om en sådan rättighet behöfver fattas.
Sparre, och anser att, om det af honom föreslagna föredragnings-sättet antages, hvar och en är oförhindrad att framställa förslag till förändringar i hvilken del af Utlåt:t som helst.
Med den uppställning detta Utlåt, har, skulle, om Frih.
Klinckowströms förslag icke antoges, R. o. Ad. icke hafva rätt att yttra sig om de punkter af K.
M:ts förslag, som icke äro i Utsk:ts sista hemställan vidrörda.
Jag instämmer derför i Frih. Klinckowströms yrkande, att den punkt, hvari tillstyrkes godkännande af öfriga mom:r i det Kongl, förslaget, äfven måtte föredragas.
Det är klart, att, fastän Utsk:t i sin slutliga hemställan yttrat sig endast om vissa delar af förslaget, hvar och en ledamot eger rättighet att framställa förslag om ändringar i dessa delar, äfvensom om tillägg, hvarigenom andra delar af förslaget eller detsamma i dess helhet ändras eller icke godkännes, liksom att begära det hela frågan måtte uppskjutas.
På sätt jag nu framställt, anser jag derför att, enligt min hemställan, så väl förslaget i dess helhet, som särskilda delar deraf kunna komma under pröfning.
Sedan öfverläggningen ang:de sättet för Utlåt:ts föredragning härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att Gr.
Sparre hade föreslagit, att Utsk:ts i ani. af den Kongl. Propos:n afgifna yttranden och förslag, för så vidt de rörde bevärings-inrättningen, skulle göras till föremål för en gemensam föredragning, dock med R. o. Ad. förbehållen rätt att, derest det skulle finnas behöfligt, till särskild öfverläggning och afgörande företaga 80 Den 7
Maj f. m. hvarje särskild del af förslaget; och hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. ville härtill lemna bifall.
Härefter föredrogos i ett sammanhang:
Utsk:ts å sid. 28 afgifna yttrande, börjande med orden: »öfriga i det nådiga förslaget», äfvensom Utsk:ts samtliga å sidan 29 framställda förslag.
Det kan synas underligt att jag vågar yttra mig i en fråga, deruti jag icke har detaljkännedom och således borde tiga; men saken har 2:ne sidor, och det är endast om huruvida frågan är på den ståndpunkt, att det vore önskligt att den vid denna riksdag afgöres, jag ber att få göra framställning.
Jag hyser den meningen, att det vore bäst, om saken blefve uppskjuten och K.
M:ts förslag för närv:de icke antoges.
De skäl, som hos mig tala för denna åsigt, äro i främsta rummet de anmärkningar mot förslaget, vi på detta rum hört framställas, i synnerhet af Frihrne Klinckowström och Raab, och hvilka synas mig så allvarsamma, att man väl behöfver rådrum för att noga öfverväga saken.
Jag fäster mig dervid minst vid den så illa utropade s. 1c. »blodslottningen;» ty jag tror att om blott något friköpande icke egde rum och skyldigheten att draga lott blefve allmän för alla landets söner, så kunde någon rättvisare grund, för hvilka som skulle uttagas, icke gifvas; men andra omständigheter, såsom styrkans otillräcklighet, förhållandet att de, som frivilligt åtaga sig tjenstgöring, skulle bli högre betalta än soldaterna och att denna betalning skulle utgå blott i fredstid, men icke under krig, gifva anledning till större betänkligheter.
Deremot kan icke nekas, att en varm opinion finnes i landet mot detta förslag, synnerligast i afseende på lottningen; hvarföre det vore önskligt att Regeringen finge tillfälle att vid en kommande riksdag närmare upplysa om förhållandet.
Jag anser mig derför icke gå någon för när, eller brista i den vördnad jag hyser för Konungen och Hans Rådgifvare, dåjag anhåller, att R. o. Ad. ville besluta, att frågan måtte få hvila till nästa riksdag, hvarom jag hemställer att Hr Gr. och Landtm, ville framställa propos.
Det kan synas ovän tadt, att en person, som icke tillhör krigareyrket, vågar yttra sig i denna fråga; men äfven för den, som icke egnat sig åt n,ämnde yrke, kunna betänkligheter framstå af den art, att han måste önska att de blifva underkastade en närmare utredning.
Dun 7 Mai f. m. 81 Det, som i första rummet synes mig vara att erinra mot förslaget, är en sammanblandning af olika principer, som svårligen kan leda till annat än en otillfredsställande organisation.
Man bibehåller den indelta anméen och värfvade trupper och inympar derpå en bit af det Franska konskriptions-systemet genom införandet af lottning emellan de bevärings-skyldige och försöket att utbilda de genom lottningen uttagne tili ett slags stam för de öfrige.
Att en sådan, på tre olika grunder fotad organisation icke kan få nödigt inre sammanhang, synes mig vara tydligt.
Den, som vid ordnandet af sin enskilda hushållning vill utgå från allt för många olika principer, skall bestämdt förlora i inkomster; och så blir förhållandet äfven för Staten i nu förev:de fall.
Det är lätt att tänka sig, att den ena principen blir skötebarn hos en departements-clief, då deremot hans efterträdare mera hyllar en annan.
Yi hafva sett exempel derpå just i afseende på beväringen, som, sedan den länge stått på samma punkt med kort och otillräcklig öfning, omsider fick öfningstiden utsträckt och fördelad på 2 år; men knappt hade denna förbättring blifvit genomdrifven, förr än man, under en annan departements-chef, fann det bättre att, genom införande af friköpningsrättigheten, förskaffa sig penningar, i ändamål att genom dem förvärfva s. k. bevärings-eliter; och nu förklarar man denna institution såsom förfelad och påyrkar frångående af elitsystemet, för att få ett förslag antaget, som går ut på att utsträcka öfningstiden för en del hevärings-skyldige till 4 år och att för alla sådane införa en 10:åria; be värings . ^ ..
Ö. o pligt.
På samma gång man således ökar tiden, under hvilken landets manliga befolkning skall vara till krigstjenst förbunden, minskar man antalet af dem, som för sådan tjenst skola erhålla undervisning, så att blott ddel skall öfvas, men de öfriga pdelarne icke få någon öfning, fastän äfven de skola vara skyldiga att deltaga i försvaret af fosterlandet.
Resultatet af förändringen skulle blifva, att vi skulle få ett mindre antal krigare, än som nu finnes, emedan hela styrkan skulle komma att uppgå till 70,000 man, i stället för att det hittills beräknats att stam och beväring skulle utgöra tillsammans åtminstone 100,000 man.
Det synes mig häraf följa att någon större styrka för försvaret icke genom denna förändring är att vänta, men att densamma skall förorsaka stor osäkerhet och ett svårt tvång för dem, som under den förlängda tiden, derunder de blifva underkastade bevärings-pligten, icke kunna med någon visshet beräkna sin blifvande ställning, och således menligt inverka på landets industriella utveckling.
Sättet att erhålla det antal bevärings-soldater, H. V. 6 82 Den 7 Maj f. in. sorn skall öfvas, grundar sig på den i full konseqvens med tidens uppskattning af penningens stora värde stående regel, att man först tillåter dem, som vilja friköpa sig, att sådant göra, och sedan dessa tillgodonjutit sin företrädes-rättighet, blir det fråga om de frivilliga, som vilja till tjenstgöring anmäla sig, oell om dessa icke uppgå till fulla antalet af den bestämda fjerdedelen, så tillgripes ultima ratio eller lottningen.
Mig synes, att först borde de frivillige få anmäla sig och derefter lottning verkställas emellan alla de öfrige, samt att friköpnmgen borde ställas i sista rummet.
En annan punkt, 0111 hvars riktighet jag icke är öfvertygad, är den, som stadgar beväringsålderns framflyttning ett år eller från 20 till 21 år.
Man säger visserligen detta vara nödvändigt, på det ynglingarnes fysiska krafter måtte hafva vunnit tillräcklig utveckling, men man borde då hafva varit konseqvent och äfven framflyttat åldern för landtstormen, och icke föreslagit densamma att börja vid 20 år.
Om det vore meningen att första beväringsklassen skulle genast användas mot fienden, kunde förändringen kanske vara behöflig, med sådan tyckes icke meningen vara enligt det Kongl, förslagets innehåll; utan att första årets öfningar äro att anse såsom en rekryt-skola, och jag tror derför att dessa öfningar ganska väl kunna försiggå vid den hittills stadgade åldern, då de medföra god verkan, just på ungdomens fysiska utveckling, såsom vi kunna se af den fördelaktiga förändring allmogens söner på denna tid oftast undergå, så väl till hållning som sätt att skicka sig.
Det måste äfven vara en ej ringa fördel att bevärings-tiden slutar vid 30 år i stället för vid 31 års ålder.
Efter förslaget skola bevärings-ynglingarne exercera 62 dagar första året.
Här ser man en af följderne af de olika principerna.
I andra länder, der man genomfört ett sådant system, behåller man ynglingen i tjenstgöring hela året om, då han på sådant sätt har sin bergning.
Här uppfördrar man honom till tjenstgöring under den tid, då han är för landtbruket mest behöflig, och vill sedan vara honom qvitt.
Man söker hjelpa detta genom en lag, att husbonden skall vara skyldig att åter emottaga honom, om han icke varit borta mer än tre månader.
Men man kan icke tvinga någon husbonde att taga en sådan person i sin tjenst, och i vårt klimat, der man icke kan arbeta i jorden hela året om, och de mindre jordbrukarne på landet allt mer börja antaga arbetare för endast halfva året, från våren till hösten, kunna dessa ynglingar, efter öfningstidens slut blifva utan sysselsättning, och en klass lätt bildas, som blir allt utom arbetsam och nyttig.
För min del tror jag de anmärkninga; ara fullt rigtiga, som vid föregående öfverläggningar hlifvit framställda derom, Den 7
Maj f. in. 83 att det vore mera betryggande och af större gagn för armén att hafva bättre tillgång på kunnigt befäl till ledning, för förstärkningen, än att påkosta allt för mycket på en under lång tid fortsatt undervisning åt ynglingar, hvilka snart derefter äro ur åldren att såsom försvarare tjena fäderneslandet.
Det är icke nog att en organisation har utseende af en viss styrka; den måste äfven hafva verklig kärna, för att uppfylla sitt ändamål.
Det. har för ej längesedan varit fråga om anslag till skarpskytte-föreningarne; hvarvid sådane anslag varmt förordades af många bland dem, som nu ifra för det nya armé-organisations-förslaget, men detta sednare förslag, som nu är under öfverläggning, synes mig stå i skarpaste kontrast mot de åsigter, som då yttrades.
På samma gång man vill kasta ut penningar för att uppmuntra förenämnda frivilliga föreningar, vill man införa en institution, hvarigenom de skulle kringskäras och slutligen utträngas.
Det är denna brist på plan, som hos mig väckt stora betänkligheter och farhågor.
Mycket mera kunde vara att tillägga, menjagöfverlemnar detta åt andra mera sakkunniga.
Uti hvad jag nu anmärkt, har jag sökt vidröra sådane delar af förslaget, som äfven den icke krigskunnige kan fatta.
Såsom ett supplement till beväringen förekommer landtstormen, och ehuru denna fråga nu icke är föremål för öfverläggningen, kan jag dock icke, medan jag har ordet, helt och hållet med tystnad förbigå detta förslag, der man ifrågasatt tilläpning af det i Amerika försökta, men odugligt befunna sättet att manskapet sjelf kan välja sitt befäl.
Huru kan man tro att en bataljon, hvars medlemmar icke känna hvarandra, ännu mindre de befälsämnen, som kunna finnas att tillgå, skall sjelf kunna utse sitt befäl.
Jag bugar mig för denna djerfva tanke att i dess största vidsträckthet tillämpa den allmänna rösträtten; men jag tror icke att den kommer att medföra god varkan.
För min del anser jag det framställda förslaget om förändring i bevärings-inrättningen vara behäftadt med så stora brister, att jag icke med min röst vågar biträda det, och anhåller att K,, o. Ad. ville detsamma afslå.
Då jag nu uppträder för att mot åtskillga anmärkningar försvara Utslcts yttrande — eller landtförsvars-komiténs, med hvilket Utsk:ts i allt väsendtligt öfverensstämmer — skall jag söka att endast belysa hufvudgrunderna och att lemna åsido de inkast, som icke närmare beröra dem.
Först dock några ord till svar på en af Gr.
Mörner framstäld åsigt. 84 Den 7 Maj f. m.
Mörner har sagt att ett grundfel mäste vidlåda detta förslag derföre att det icke bygger på en enda princip, utan sammansätter armén dels af indelda, dels af värfvada stammar och dels gei.om konskription.
Ilan har stödt denna sin tanke på hvad enskild ekonomi kunde intyga och, såsom exempel, anfört, att om en landtbrukare skulle efter olika systemer sköta sin jord, hans handlingssätt vore oriktigt och måste medföra förlust.
Låtom oss pröfva detta.
Jag förutsätter att Hr Gr:n på sin egendom eger mindre afskiljda jordlappar, dem han icke med fördel sjelf kan bruka.
Han indelar då dem, ganska förståndigt, till torp.
Torpens antal gifva honom dock ej tillräcklig arbetskraft; han nödgas då skaffa sig statdrängar.
Med god hushållning vore likväl icke förenligt att antaga så många sådane, att de, under bråd tid och för tillfälliga arbeten, kunde i förening med torparne lemna tillräcklig arbetskraft.
För sådana tillfällen anskaffar han folk genom lega.
Handlar han icke i allt detta klokt?
Tillämpningen härutaf på hvad nu är föreslaget, på arméns sammansättning af stam, bevänngs-soldater och bevärings-reserv, torde Hr Gr:n lätt sjelf kunna göra.