Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Barn erhålla de till deras uppfosstran biträde.—Den som sett fattig Inrättningarlie i Berlin och Potsdam, finner alt Statens intresse mera är förenadt med fattig-vården för de uppväxande Soldat Barnen , än med underhållandet af fattiga och orklöse personer.
Det straff Utskotten föreslaget för dem som gå omkring och tigga, anser jag vara olämpligt.
— Sluteligen får jag föreslå, att Ridderskapet och Adeln må vidtaga det Beslut, att uppskjuta pröfningen af ärendet intill nästa Riksdag.
Efter de grundeliga anföranden, som af både Grefve Gyllenborg och Herr von Hartmansdorff blifvit gjorde, väntade jag mig icke få höra yrkas, alt ifrågavarande Betänhande borje bifallas.
— Detta är likväl gjordt af Friherre Cederström af det skäl, att, fastän nu gäl lande föreskrifter i detta ämne ålägga hvarje Församling, att vårda och underhålla sine fattige , Församiingarne icke fullgöra denna dem foreskrifne skyldighet, och att således den af Utskotten nu föreslagne åtgärd vore ett correctif mot en sådan underlåtenhet att efterlefva gällande föreskrifter. ■—■ Visserligen tror jag, att tpakter finnas där försum *ncl - Den a7 November rr m. 8.9 mel.se efterlefvas, men jag tror ock, alt den af Utskotten föreslagne kan få samma öde.
.Tåg hemställer tili Ridderskapets och Adelns pröfning, om det år mÖjjigt .att uppgöra en Fattigförsörjnings
Lag passande på en gång för Skåne och Norhotten, för Slockholm och Sigtuna.
Jag har sjelf i Landsorter sett personer, som vägrat att emottaga en arbets förtjenst som varit dem erbjuden och i stället gifvit sig ut att tigga; när sådant kunnat inträffa hittils, hvad skall då ej hända , sedan tiggeri näringen blifvit bragt i System.
Jag tror altså att Betänkandet för tjenar ett afslag och jag skulle g-erna finna mig med dem som det samma yrkat; men härvid förekommer ett förhållande hvarå jag vågar fästa det HÖglofiige Ståndets uppmärksamhet.
Ständer hafva i underdånighet begärt utarbetande af ett förslag till fattigvårds Lag.
Hans Maj:t har varit nog
Nådig att uppfylla Ständernas underdåniga önskan, och nedsatt en Comité' till ändamålets vinnande .
Comitteens arbete har sedan det, som jag tror, varit föredraget i Stats Rådet, blivit öfverlämnadt till Ständerna* granskning.
Jag hemställer vördsamt, om icke Ridderskapet och Adeln häraf skulla hämta anledning, att icke rent af afslå hela frågan: ett annat Riks-Slånd har redan beslutat dess livilande till nästa Riksdag, och för min del Ridd, o Ad, Prot. 10 B. s, Afd, it Den i) November £. m. tillstyrker jag Ridderskapet och Adeln att sig deruti lorena.
Herr ron Hyne:
Det är verkeligén för mig obekant, att någon
Lag finnes i denna fråga, som generelt stadgar, alt hvarje Församling skall underhålla sina fattige; men det är mig bekant, ej blott i de orter, hvarest jag bodt utan äfven, där jag uppehållit mig en kortare tid, att föreskrifter i detta afseende finnas; och således är jag öfvertygad derom; att någon sådan Författning äger rum,— Skulle nu emot förmodan eh sådan
Lag ej finnas, så borde uti den underdåniga Skrifvelse, som i detta amne kommer att afgå till Kongl. Majit, anhållan göras, att en sådan Lag utfärdades, som ålade hvarje Socken att draga försorg för sine fattige, men finnes åter en sådan lag, fastän den icke efterlefves, så kan jag ej annat än för* ena mig med Herr Riben deruti, alt den af Utskotten nu föreslagné äfven kan vara öfverflödig.
— Jag förnyar således min anhållan om afslag å Betänkandet, samt begär på förhand , i händelse ej Ridderskapet och Adela skulle vilja derpå ingå, votering.
Herr Rosenblad; Det var visserligen enmväntad nyhet, att här få höra, det orsaken , hvarföre Englands fattig-taxor stigit så högt, varit den, att derigenom vinna nedsättning i arbets-lönerne, men om $å skulle vara, det jag ej xnedgifver, tror De n i 7 November * m< P jag det likväl ej vara billigt, att de skola bidraga lill arbetsföre menniskors underhåll, som icke begagna deras arbete.
— En annan Ledamot har anmärkt, att samma författningar ej äro lämplige för alla länder; men som ett exempel derpå, att lika författningar under lika förhållanden verka lika äfven i olika länder, skall jag utbe mig, att få anföra följande: för att befria Stockholms Stads innebyggare derifrån, att icke få underhålla andre fattige än Stadens egne, äro starka band lagde, så att personer af arbetsklassen, sorn äro gifte och vilja flytta in till Staden, icke ega rätt dertill, förrän de kunna förete säker borgen derom, att, i händelse mannen dör, hustrun och deras barn, om sådane finnas , utan stadens betungande skola blifva försörjde.
Såsom en följd af detta stadgande, har också ofta våra nyttigaste härvarande manufacturer haft svårighet anskafFa skickliga arbetare, och har särskildt den allmänt kände Owen beklagat sig öfver det hinder , nämde förbud lagger i vägen för hans vidsträckta och allmänt nyttiga inrättningar.
— Jag skulle gerna instämma med dem, som hegärt att denna fråga må uppskjutas till afgörande vid nästkommande Riksdag, så vida dermed någon ting kunde vinnas.
Men enär då sorn nu, en allman fattigvårds-princip vore lika oanvänd-» bar, så anser jag det enklaste vara att rent afslå Betänkandet, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit, och att| således öfver - 92 Den November e. m. lemna till hvarje' församling, att likasom biltills sjelf reglera sin fattigvård, på sätt locala förhållanden gör mest ändamåls-enligt.
Du Herr Ribbing oriktigt uppfattat hvad jag yttrat, vili jag ej upptaga tiden med ett upprepande af hvad jag förut sagt, för att nu besvara Herr Ribbing; men då åtskilbge andra Ledamöter tyckas ej hafva rätt begrepp om Betänkandets innehåll, skall jag utbedja mig fä detsamma upplysa.
— I afseende på Herr Riben» yttrande, att, då en Lag finnes, fastän den icke efterlefves, någon annan icke behöfde göras, enär det lika väl kunde bända, att de samma ej eller efterlefdes, torde jag fa anföra, att orsaken, hvarföre författningarna i denne del ieke efterlefvas, är den, att författningärne nu stadga, alt församlingarne skola ingå öfverenskommelse om vården af sine fattiga, men icke, orri en sådan öfverenskommelse ej ian träffas, på hvad sätt fattig-hjelpen bör utgöras, och hvaraf händer, att från åtskillig® Socknar personer stryka land och rike om^ kring.
— Detta bör för ek om mas, och derföre hafva Utskotten ansett att den af deni tillstyrkte åtgärd vöre lämplig.
Jag tror det är en stor skillnad emellan de i England varande fattig-taxor, och dfe af Utskotten tillstyrkte afgift er, medan dessa afgifter hvarken tillskapa lättja, eller äro ojemnt förde - Den i 7 - N o v ernber e. m. 9:S lade på Svenska folket, utön medföra den fördel, alt hvarje person bestämdt vet, huru mycket han skall betala.
Anses frågan vara af vigt, och vill nian häruti äga ordliihg, tror jag' det är nödvändigt att eorrectif finnes för den församling, som ej vill Vårda Sine fattige.
— Det är äfven yttrat af Herr Ribbing, att då det lemnäs'utväg genom Bevillning att afdskudda sig skyldigheten till de fattige, skulle det hända att öfverenskommelser på få ställen uti dessa frågor kunna träffas , emedan tjenstehjonet gärna skulle undandraga sig att ingå uti någon sådan; men då husbonden är den som skall ansvara för tjenstehjonets utskylder, så väl till Kongl. Maj:t och Kronan sorn fattigvården, hvarföre han får göra sig betald af tjenstehjonets lön, tror jag ej, att man behöfver frukta något i denna del.
Det är ej utan förundran, soni jag tyckt mig finna, att, sedan man tröttat ut sig med afgörande af i5 a 1600 enskilte motioner, man ger så föga akt på hvad förra Ständer uti nu ifrågavarande ärende beslutat.
— Jag tror fordna Ständer haft rätt, som begärt förbättrade stadganden, rörande fattigvården, och jag kan ej anse förslaget härtill, såsom annat, än öppnande af den väg, hvarpå en församling på ett mera ordentligt sätt än hittills kati öfverenskomma om sine fattiges underhåll, och dessutom ledande dertill, att ingen person kan undandraga sig 91 Ders 17 November é. mö skyldigheten ntt bidraga till faltig-försörjningea, emedan afgifterne äro bestämde , i händelse Öfverenskommelse ej träffas.
Det iir således rätt, stt göra afseende på hvad fordna Ständer begärt, eller ett reglemente för fattigvården; men jag tror att ett sådant hör vara grundligt, och derföre bör man vara försigtig och noga öfverväga, innan något sådant antagas.
På dessa grunder, oaktadt jag har ett stort förtroende för PresteStåndet, kati jag ej annat än yttra det jag anser Borgare-Ståndets beslut böra föredragas, ehuru detta ämne närmare rorer PresteStåndet, och man således borde taga för fast att det af dem uppgifne förslag vore det rättaste.
För min del kan jag ej anse frågan vara så öfverflödig, som mångå yttrat, emedan man i annat fäll skulle gifva dernentie åt fordna Ständers åtgärd, hvadan jag tror att Borgare-Ståndets beslut, att frågan skall hvila lill nästa Riksdag, och att handlingarne härom böra tryckas, för att komma till Allmänhetens kännedom, är det rättaste.
Om endast en del af de uppgifne vådor mot förslagets antagande voro sanna, så är det ju nödvändigt, att ej hasta med dess antagande, och derföre får jag föreslå, att Riddérskapet och Adeln ville förena sig i det beslut Borgare-Ståndet fattat.
Jag förenar mig med den siste värde Talaren , uti den anhållan, att detta ärende må blifva Ben 17 November e, m. 95 livilande lill nästa Riksdag, och att således Borgare-Ståndets beslut må gillas; men i afseende på hvad en annan värd Ledamot yttrat, skall jag endast anhålla att få anmärka , det jag visserligen icke försvarat fattigvården i England, utan blott faramställt den sådan den är.
För min del kan jag ej tro alt den längre tid, under hvilken ett mål blifvit bebandladt, innebär något skäl att antaga hvad som föreslås cm det ej i sig sjelft vöre rigtigt.
Yet man, att
Inrättningar för ifrågavarande ändamål redan finnas, så tror jag föremålet böra vara att förbättra dem, men ej att derderföre stöpa alt i en form.
Man har anfört att hufvud ändamålet med den af Utskotten föreslagne Författning vore att bestämma huru och på livad sätt én Församling, när öfverenskommelse ej kan träffas om fattigvården, skall förmås underhålla sina fattige.
Men Kyrkolagen 28 Cap. 5 § stadgar re dan, att hvart Härad och Socken skall föda sina fattiga.
Huru de skela derom förlikas blifver deras egen eller polisens sak att afgöra; utan alt man hehöfver eller kail på förhand, bestämma de särskilda omständigheter , som dervid kunna förekomma.
Att han icke bringas under den allmänna lagens former, och hvartill tjenade väl Regeringens Police magt, om icke sådane olika förhållande^ fkulle genom den samma kurn* 96
Den 17 November e, in - nu ordnas och biläggas inom de särskilda Länen och Soknarne?
Sker det, så försvinner äfven den farhåga man yttrat, att fattiga från de orter, hvarest godvilliga öfverenskommelser om deras underhåll ej kunnat träffas skola falla angränsande
Län eller Socknar lill last, ‘ Klagan öfver bristande fattigvård torde, när den förspörjes, ofta 110g vara Öfverdrifven och till bevis derpå, torde det tillåtas mig uppgifva' ett förhållande, som jag sjelf erfarit.
Jag såg ofta här i Staden vid en trappa en vattusigtig gosse som tiggde.
Då jag fått veta till hvillken fösamling hon hårde, omtalade jag händelsen för Pastor, med begäran, att han ville låta draga försorg om barnet.
Men då det skulle intsgas på sjukhuset för att botas och sedermera hållas i skola sökte både gossen och hans moder att undandraga den erbjudna hjelpen ; emedan han fann det roligare att i sin frihet och syslolöshet gå omkring på gatorna och tigga samt hon fann det förmonligare atti sådant ändamål utskicka barnet, som dermed icke allenast födde sig sjelf, ulan äfven om aftnarne hemförde något i posen åt sin mor ; ändra exempel alt förliga.
Är Utskottens Förslag, såsom flere med mig sökt bevisa, origtigt i sin grund och i bemödandet att vilja stifta en allmän
Lag för fattigvården i ett land af så olika beskaffenhet som vårt, så måtte det äfven vara origtigt att uppskju - ta Den i) November e. m» 97 ta målets profning till nästa Riksdag, emedan det ej lärer såsom man säger ligga lili sig -under tiden och emedan vårt Land ej så J[»a stigt lärer förändra sina gamla inrättningar.
Jag tror derföre om Ständerna ej skulle antaga förslaget, åligger dem blott att med uppgifvande Jaf. skälen dertill förklara Kongl. Maj:t deras underdåniga tacksamhet för Dess omsorg alt uppfylla deras önskan, röra’nde ämnets utredning.
Jag får,således anhålla om proposition på afslag å betänkandet i likhet med hvad Grefve Gyllenborg och Herr Ribbing begärt.
Efter nu gällande författningar för fattig-vården, anser jag att Kongl. Majcts.
Befallnings-hafvande inom hvarje
Län ega magt att tillhålla alla församlingar att underhålla sine fattige. —•
Lika med flere Ledamöter, som här yttrat sig, finnér jag, alt en allmän författning i delta ämne icke kan för hela Riket vara lämplig; men likväl torde här böra bestämmas visse principer, som skola vara allmänna; Och då frågan är af nytta och vigt för fäderneslandet, synes mig, att den samma hör varsamt behandlas, destomera som locala omständigheter här böra komma i betracktande; hvarföre jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln ville instämma uti det af Borgare-Ståndet fattade beslut.
Bidd. e. Ad, Prot. 10 B, 2.
Afd. 13 98 Den J7 November e. m. Herr Grefven och Land t-Marshalk en frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggoingen fullbordad.
Herr Grefven och Lan dt-Marskalken »jorde, proposition till bifall af Bevillnings, Lag- och Oeconomie-Utskotlens förevarande Utlåtanden.
Hvarefter H e r r Gr efven ock LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med afslag å berörde Utlåtanden, gilla det af Herr von Hart* mänsdorff framställde förslag.
I anledning hvaraf IIei'r Grefven och Lan dt-Mar skal ken frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma ' i Borgare Ståndets beslut.
H Ropades äfven Ja och Nej.
Hå Riksens Stän der vid en af de föregående Riksdagar ho» Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om en Committés nedsättande för undersökning af föresiriflerne lör fattig vården i Riket, Den November e, m . 99 oell Kongl. Maj:tcn Comité' i detta ändamål för , ordnat, samt denna Comité' afgifvit ett förslag, som Ständerneansett sig icke kunna antaga; äf~ vensom Utskottens härpå grundade Utlåtande ej eller kan godkännas; Så kan jag ej inse något skal, hvarföre detta ärende bör uppskjutas; utan hemställer alt, enär förslaget är olämpligt, Utskottens Utlåtande må afslus, på sätt Herr von Hartmansdorff begärt, och i händelse denna min hemställan ej vinner bifall, anhåller jag ånyo om vo < tering.
När nu votering blif" vit liegård, tror jag alt contra-propositionen bör blifva det af Borgare-Ståndet fattade beslut, med det tillägg, att tryckning af Comiiens förslag äfven bör ske.
Herr Munck afä Rosenskjöld:
Jag anhåller vördsamt om förnyad proposition till bifall å Borgare-Ståndets beslut.
Herr Lefren, Jojhan Pehr:
Jag har med mycken uppimärksamhet afhört discussionen, och ej kunnat fatta annat, än att man å ena sidan anser olämpligt och origtigt, att stifta en författning för fattig-vården, till efterrättelse i egenskap af allmän lag öfver hela Riket; å den andra, att man därom icke är fullt öfvertygad.
— Jag hemställer derföre, om det icke är mindre värdigt, alt Vara rädd för framtidens dom, och tror, för 100 Den 17 November e. *rr. min del att detta ärende bör hvila tillen annan lid, hvadan jagänhåller om instämmande i borgare Ståndets beslut, samt. att den, som begärt votering, måtte derifrån afstå, på det att man derigenom icke borttager en lid, som kan bättre användas Herr von Hartmansdorff.
För min del kan jag visserligen medgifva, om man nödvändigt så vill, alt denna fråga skall hvila till nästa Riksdag, emedan jag anser det vara likgiltigt.
Men åslundar man att denna fråga skall på alla sidor betraktas, iftnan den till afgörande företages, så torde det rara nödigt, att icke blott Utskottens Förslag, utan äfven alt hvad sorn deremot blifvit anfördt, må tryckas och meddelas allmänRåten, Framställningen varder i annat fall ensidig.
Jag anhåller derföre att detta tillägg göres, så framt Frågan skall hvila. i:
Herr Grefven och Län dt-Marsk al ken förnyade dess, till instämmande i Borga re-Ståndets beslut, förut gjorde proposition.
Uti den af Herr'Grefven och Landt-Marskalken nu framställde proposition, fattas såsom mig synes andra sidan af saken.
Den 17 November e, m. 101 nämligen att deras tankar, sora yttrade sig mot Utskottens förslag, äfven böra tryckas.
Elium det ligger en hög grad af billighet uti Herr von Hart-' mansdorffs begäran, hemställer jag likväl om icke ändamålet ändå vinnes, då flere af Utskottens Ledamöter sig emot Förslaget reserverat, hälst hvad här blifvit anfört egenteligen icke innefattar annat, än ett upprepande af Herr Ribbings särskildta yttrande i Utskotten, och hvilket åtföljer förslaget i denna fråga, som är vordet tryckt.
Jag anser mig böra erinlra den värde Talaren, alt då detta mål förra gången förevar, yttrades mycket emot Utskottens förslag, som ej af Utskottet blifvit besvarat, ej heller nu af de anmärkande upprepadt.
Då ibland deras antal finnes en man med så lång erfarenhet och så stor sakkännedom af förhållanderna på landet, som Grefve Gyllenborg, så tror jag det vara af vigt, i händelse målet skall hvila, att allmänheten äfven får veta hvad som är sasdt emot Utskottens förslag.
Jag tror det ej vara af någon nödvändighet, att i mål som detta, trycka enskildte Representanters meningar.
Då Utskottens förslag eller resujlatcrue biif - 10?
Den 17 November e. m. va trvt:lite, lärer hvarje Svensk medborgare icke underlåta, alt efterforska hvad sorn blifvit tillgjordt uii ett ärende af så mycken vigt, hvadan jag anser att man icke bör uppfylla stora voJumer rned enskildta discussioner, utun anhåller om bifall å Borgagare-Slåndets beslut.
Till hvad den siste värde Talaren yttrat, skall jag endast tillägga, alt våra härstädes afgifne yttranden blifva tryckte, och således tillgänglige för hvar och en, och i händelse denna tryckning skulle komma att dröja något längre, torde stimma förhållande äfven kunna komma att inträffa med Utskottens förslag.
Då äf~ ven det som synes vara det billigaste, bestrides mig, kan jag ej annat fin anhålla om votering till rent afslag å Utskottens Betänkande.
Då tryckning blifvit äskad af allt hvad sorn blifvit anfört så väl emot som för Utskottens förslag, tror jag mig böra upplysa, att Committerades förslag redan är -tryckt, och att våra yttranden i alla fall blifva det.
Herr Grefven och Landt-Märska! k en hemställde ånyo, om icke Ridder - Den 17 November e m, 103 skåpet och Adeln behagade instämma' i Borgare-Ståndets Beslut.
Ja och N«j samt votering.
Jag hemställer, om icke, till undvikande af votering, Ridderskapet oell Adeln behagade tillåta, att discussioncn i förevarande ämne äfven må, på sätt Herr von Hartmansdorff begärt, särskildt tryckas.
För min del tycker jag det vara fullkomlig latitud lemliad, att få bestämda lagar för deni sorn ej vilja vidtaga Fattig-försörjningis anstalter, då man går med en underdånig anhållan derom till Kongl. Maj:t.
Jag ville gerna tillstyrka att Konungens Befallningshafvande skulle äga rätt ålägga den församling att försörja och vårda sine fattige, sorn sådant undandroge sig, och jag förnyar min anhållan om afslag å Betänkandet, eller örn votering.
Som Herr Ribbings reservation'*åtföljer, TJlskottens-Belänkande, anhåller jag, att den må läggas till grund för ja propositionen.
Herr Grefven och Landt-Marsltalk-en frågade, om Ridderskapet ochA* Den 17 November e. rn, deln önskade, att Kerr Ribbing» reservation, sorn afven inneliöll föreskrifter angående MantnlsSkrifningars verkställande skulle hel och hållen i Ja propositionen intagas.
Jag hemställer om icke en person, som varit på sjö resa uti 6 år, och om hvilken under den tiden rycktet medfört den origtiga underrättelse, att han vore med döden åtgången, alldeles vore utur stånd att, efter Herr Eibbings förslag, åter blifva medlem af någon Svensk Församling och om man ej då kan säga af denna anledning, att han vore så godt som Landsförvist.
Grefve von Schverin.
Jag är för min del öfvertygad, att de författningar, som redan finnas äro tillräckelige för ändamålet, om de efterlefvas, samt att i motsatt fall en erinran till de autoriteter torde göra tillfyllest, som dem åligger att tillhålla församlingarne, att underhålla sina fattige.
Men här finnas andra brister som borde afhjelpas.
Den lmfvudsakeligaste består uti hönhas-jagten eller Jagtcn efter Menniskor som vissa folkklasser vilje anse sig berättigade till.
Såsom förhållandet nu är, blir det svårt för den, som icke ärft jord, eller annan förmögenhet, att kunna föda sig och de sina, och under mynt för - Den 17 November e. m. förhållanden sådane, som de, hvaraf det!a folk vanligen funnit sig hemsökt, blir det svårt, att sammanspara något till underhåll på ålderdomen.
Det är från dessa brister som det onda, hvaröfver man klagar, egentligen härleder sig; och då Utskotten i deras förslag dem förbisett, anser jag mig böra' instämma uti Borgare-Ståndets beslut.
Jag förmodar att, om ärendet får hvila till nästa Riksdag, torde opinionerna justera sig sjelfva, i synnerhet sedan sparbanker blifvit inrättade, som utgöra en af de säkraste utvägar för arbetaren, alt sjelf bereda sig understöd till en orklös lid.
Jag anhåller derföre, alt Borgare-Ståndets beslut måtte antagas till Contra proposition.
I händelse votering ej kan undvikas, anhåller jag att ert’ del af Herr
Ribbings förslag må uteslutas från propositionen, och endast så mj eket deraf blifva qvar, som instämmer med Herr von Hartmansdorffs afgifne yttrande.
Det är ogärna som jag förlänger discussionen, men då man Kidd* o
Ad, Prot. 10 B, 2, Afd. 14 ■5 ID t n 17 N g ve ta ber e. m. begagnar sig af löjliga uppgifter, för att borlgy, citla alfvarsam ma saker, kan jag ej nied stillatigande sådant afhöra, helst dessa uppgifter sakna all grund, emedan de ej igenfinnas uti mitt anförande elle!- reservation.
Jag Ilar icke föreslagit. någon skärpning af de lagar',' sein finnas, för personer, liviika inflytta till en församling från en annan, utan jag har endast, i grund af framställda motioner, för min del ansett, att cn framställning till Kongl. Majrt bordel underdånighet göras derom, alt du redan stadgande är gifvit, att ingen person får uti en Församling inflytta och' der ManFds-skrifvas, utan Församlingens vettskap och samtycke.
Så Loide ej elier frågor om såda'ii'é tillåtelser företagas utanvid de tillfällen, då de personer, hvilkas vetskap och bifall blifvit förutsatt såsom nödig, uro tillstädes.
I afseende på den klagan, sorn äfven uti åtskilii;;e motioner blifvit förd deröfver, att Sol» dater från Carlscrona och Götheborg blifva permitterade, har jag deremot trott mig finna ett correclif i de af mig föseslagne åtgärder.
I större delen af de gröfre stölder, sorn i Södra orter ne förofvats, hafva sådane dels afskedade och dels permitterade värfvade Volontairer och Sjö-ar til leri Sfer , eller hvad meia de kallas, varit inblandade; Och jag tror, att någon åtgärd till förekommande af ett sådant ondt som det ifrågavarande icke bör underlåtas; hvarföre jag yrkar, att livad jag uti min reservation anfort så väl om Mantals-skrifning sorn rö - Den 17- November e. rrn 107 rande uermitlerade So
Ida i er, må tili JaProptisitionen intagas.
Herr Grefven och Land t-Marsk a ! ke n yttrade, alt då, efter Herr LandtMarskalkens omdöme, endast förra delen af Herr Ribbings reservation egenteligcn angick förevarande ämne , ansåg fjorr .
.LandtMarskalken sig böra benJ-släda , pia, icke blott berörde del kunde i Ju-Propoaiiionen inlagas» , . Ropades Ja.
Herr Grefven och Landt-Marsk al ken framställde derefter följande Volerings-Proposition:
Den som afslur Bevillnings, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oecönomie - Utskottens Utlåtanden, i fråga o.m en allmän stadga för fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, med tillägg, att Riksens Ständer böra hos Kongl.