Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit har säkerligen beräknat tidens kraf, och Ridderskapet och Adeln bör åtminstone ej vara det Stånd, som ej tillåter en allmän opinion i denna vigtiga angelägenhet att, redan vid nästa Riksdag, göra sig gällande.
Jag vädiar till enoch hvar, om det är rätt att medelst bifall till CoDstitutionsötskottets Betänkande, blottställa oss för att blifva öfverröstade af de tre, eller till och med de 2:ne öfrige Stånden, och att derigenom tvingas, att nästa gång fatta ett nytt beslut i en sak, hvarom man vid denna hade förklarat sig ej vilja öfverlägga.
Herr von Hohenhaufem
Den fiiste värde Talarens yttrande har icke rubbat min vördsamt framställda öfvertygelse, och som
Riksdagsman tror jag mig pligtig att endast följa den , andra considerationer ingå ej vid mitt handlingssätt i beräkning.
Jag har aldrig föreställt mig ConstitutionsUtskotu-ts
Utlåtande gåsom ett Delphiskt Orakelspråk, hvaraf intet resultat skulle uppkommaj men af Grefve von
Af sådan orsak tror jag ej eller, att Proportionell kan vid en kommando Riksdag bifallas, och afstår derföre, för att ej borttaga en angelägen tid, från den votering, hvaiorn jag förut anhållit.
Herr von Stahl, Samue/:
Jag skulle med serdeles nöje biträda Grefve von Schwerins och Friherre Anckarsvärds tillstyrkande, att detta ärende måtte få hvila till nästa Riksdag, ont jag icke gillade de välgrundade skäl, Friherre Wrangel uppgifvit.
För min del anser jag Kongl.
Maj t ej böra afsäga sig sina två röster i Högste Domstolen.
Så länge den är sammansatt of så upplyste och skicklige personer, som nu, synes det vara likgiltigt, shvad Kongl. Maj:t utöfvar sin höga rätt eller ej.
Ett annat förhållande kunde dock i framtiden inträffa, och då bör Kongl.
Majit hafva denna rättighet sig förbehållen.
Med all möjlig vördnad för Kongl. Majits ädla öfvertygelse, har jag ansett mig böra tillkännagifva mina enskilda åsigter och skälet, hvarföre jag för min del bifaller ConstitutionsUlskottets Betänkande.
Den åbe ropade 56 §. är korrt, mön den 8i afhandlar mera omständligt, huru förhållas skal! med Kongl. Majit Propositioner.
Det är således den siste, som nu bör tjena till efterrättelse.
Den 5 September f, m. 245 tror för öfrigt visserligen att Riksens Ständer äga fullkomlig räit, att genast alsia Propositionen, och att Herr Grefven och LandtMarskalken är obehindrad, att derom göra framställning.
Hvad åter angar, att Ridderskapet och Ådeln ej skulle kunna vid nästa Riksdag bifalla Propositionen, emedan Ståndet icke vid denna till Utskottet remitterat de emot Beränkandet gjorde anmärkningar, får jag blott erinra, det jag vid detta tillfälle hört andra anmärkningar, än ett genereit bifall eller afslag, yrkas.
Om dessutom piuraliteten bifaller målets hvilande, och detta utan serskild anmärkning eller förslag tili ändring , är detta bifall Ståndets gemensamma tanka, och någon jemkning be b öls då icke.
Korrteligen, jag tror att, nät målet blifver hvilande, äga kommande Riksens
Ständer rättighet att taga ett definitift beslut: och. jag förnyar derföre min anhållan om en ilere$äd proposition i detta afseende.
Herr Grefven och Landt-Marskalkcn yttrade, att enär ConstitutionslJtskoUct , som vore den suetoritet, hvilken ensam agde tolka Grundhagarne , just uti dess förevarande Memorial, föreslagit Riksens Ständer, att behandla detta inål, enligt 81 §.
Regeringsformen, hvilken åter lemnar Riksens Ständer rättighet , att deröfver först vid nästföljande Riksdag besluta., samt flere af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, på grund af ämnets vigt, unde' discussiemen yrkat, u 11 plöjningen af målet matte: a4ö Den 5 September /. in. till nästa Riksdag uppskjutas, hade Herr Grefven och Landt Mar/kalken, i anledning häraf, desto häldre ansett sig böra framställa den af honom nyss gjorde proposition, som deD emellan 56 och 81 §§• •
Regeringsformen anmärkte stridighet derigenom äfven bäst syntes kunna undanrödjasj och finge Herr Landt-Marskalken således nu ytterligare förnya berörde hemställan, eller att Ridderskapet och Adeln matte öfver KoDgl.
Majus ifrågavarande
Nådig» proposition vid nästföljande Riksdag besluta.
Anmältes och emottogs Hans Excdlence HofCanzleren Herr Grefve af Wetterjledt, hvilken å Kongl. Majus
Höga vägnar , a denina de Dess den 2 dennes till Ridderskapet och Adeln aflåtne Nådiga skrifvelse, angående val af Revisorer.
Herr Grefven och Landt Mar [kalken anmodade Hans Excelience Herr HofCanzleren , att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Majus
Nådiga skrifvelse skulle med första virda till handläggning företagen.
Sedan Hans Excelience Herr Grefven och HofCanzleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes Kongl. Majus Högstberördt; Nådig» skrifvelse.
Deri 5 September f. m. 24 7 Grefve von Schwerin, Fredric
Då de fl^ra vigtig» Betänkanden , som för närvarande ligga på bordat, neka Ridderskapet och Adeln rådrum, att ännu på någon tid företaga projectet till Riddarhusordning under öfverläggning; hemställer jag, om icke Kongl. Maj;ts nu uppläste Nådiga Skrifvelse borde till RiddarhuslJtskouet remitteras , och Utskottet anmodas, att skyndsamligen med utlåtande in^ komma , på dst, i händelse 47 §. i anledning häraf tarfvar omarbetning, densamma då genast må kunna vidtagas Herr von Hohenhaufen, Michael:
Jag får vördsamt anhålla, att ilrågavarande §. i dess nu tillstyrkta skick må varda ur förslaget till Riddarhusordning uppläst, då man bäst lär kunna bedöma om icke redan blifvit fullgjordt, hvad Kongl. Maj:t i Nåder äskat.
Herr Grejven och Lan dt Mar [kaiken hemställde, om icke Kongl. Maj;ts ifrågavarsnde
Nådiga skrifvelse kunde rm genast till RiddarhusUtskottet remitteras, med anmodan till Utskottet, att gkyndsammeligen inkomma så väl m ed Utlåtande deröfver, sorn med förslag till Riddcrskapets och Adelns underdåniga svar derå till Kongl. Maj:t, Bifölls.
Företogs till pröfning Statsutskottets den T) en 5 September /. m. 2,1, sistledne Julii under N o 343 afgifne, sam-gj den 29 i. berörde månad eftermiddagen pH bordet lagde, Utlåtanda öfver gjorde anmärkningar, vid Utskottets förut tneddeldte Betänkande i frågan om lindring uti Inqvarterings-, besvätet för Städerne.
Herr Hjerta, Gnfia/:
Jag skulle anhå!las atfc derest icke denna fråga är af BorgareStuodet afgjord, och ProtocollsUtdraget, innefattande dess beslut i ämnet, ankommit,, saken dåmå få hvila; i annat fall torde ProtocollsUtdraget varda uppläst.
Jag anser Rodderska pet. och Adeln i detta mål böra gå BorgareStåndets, cpskningar till mötes , af det skäl , att detta.
Stånd-icke genom 1810. års Concessioner kommit i åtnjutande af den lindring i inq.varterings». besväret, sorn blifvit detsamma lofvad, utan ännu på mångå ställen deraf hardt tryckes.
Härefter upplästes Borgsre-Ståndets ProtqcollsUfdrag af den 2 sistledne Augusti , hvar-, af inhämtades, att bemälte Stånd beslutat : 1:0
Aff en underdånig framställning till; Kongl. Maj:t angående inqyarferingen för Städerne i allmänhet och de fgr densamma vid, 1809 och 1810 arens Riksdag la,gde grunder , samt, om verkställighet å det då fattade beslut; borde göras uti de ordalag , Utskottets fprsta, Betänkande innehåller. 2:0 Att Malmö Stad:, intill desssndra, utvägar till lindring i irqvarteringsbesväret för Beit 5 September f, m. 249 Staden blifvå vidtagne, må ifrån och med Innevarande år 1823 och intill nästa Riksdag befrias från den stadgade årliga 2 procents afbetalningen, på dess till Cassern och Stallbyggnaders uppförande från RiksgäldsContoiret ei;- bållne lån 50,000 Riksdaler Banco samt ifrå.r» och med »824. års början och intill nästa Rikadag , njuta befrielse fråtn räpteb.etalningen å samma lån , med förbehåll , att , om Kongl,.
Majit i Nåder skulle täckas innan nästa Riksdag mildra Stadens inqva.rterinRStunga , genom förflyttande af minst en Sqvadron utaf de derstädes förhgde Trupper till annan ort , räntebetalningsskyldighetei) då genast å nyo vidla g©C* 3:0
Att Wadstena Stad , må ifrån den tid,, då det öfyerk.lagade inqvarteringsbesväret för Staden vidtagit , och allt framgent så länge detta besvär i och. för Corrcctionslnrättningen fortfar , af nnslsget för samma Inrättnings underhåll tillgodonjuta 200 R:dr Banco årligen till ersättning för inkvarteringen. 4:0 Alt Staden Warberg må ifrån och med 1824 års början så länge Staden får vidkännas servicen till det å Warbergs Fästning förlagdabefäl och manskap utaf Statsmedlen erhålla 200 R:dr Banco årligen till ersättning för deqqa inqvartering. 5:0
Att hval angår Götheborgs Stads inqvartering , saint användandet af de Kronans byggnader , som blifva öfverflödige , genom 250 Den 5 September '/. rn. det garnizonerade Troupper från en Stad till en annan iörläggas , Utskottets , i dess första Betänkande , afgifne yttrande gillades.
Uti hvilket beslut de öfrige RiksStåndea blifvit inbjudne, att sig med JBorgareStändet förena.
Herr Munck af Rufenjkjnld, Eberhard,', Jag anhåller få yttra några ord angående Malmö, emedan jag känner den orten.
Sedan sista eldsvådan öfvergick Cimbritshamn , blef den der förut förlagde Esquadron af KronPrinsens HussarRegemente flyttad till Malmö Cimbritshamn
Stad har derefter fått så betydliga understöd , äfven genom Konungens enskilda frikostighet , att man skulle med skäl kunna sätta i fråga , om icke Malmö förlorat mera på eldsvådan , än Cimbritshamn.
Det är åtminstone i Skåne allmänt kändt» att Malmös förmögenhet blifvit reducerad till hälften mindre än den var , innan Discontens fall.
Nu har Malmö inqvartering af en betydlig del af Konungens eget värfvade Regemente , samt 300 man af Kronprinsens Hussarer , eller nära så stor inqvartering af Cavallen , som Stockholm, hvilken på Statens bekostnad har sina stsllar och Casserner, hvaremot Malmö till understöd endast erhållit lån af ett räntebärande capi tal.
Sättet för inqvarteringens utgörande tillkommer väl icke Riksens Ständer att pröfva; men på det den af inqvartering betungade staden må komma i åtnjutande af någon lindring , kunde man endast till nästa Riksdag Deri 5 September J. m. 251 lemna Staden anstånd med alla cspital-afbetal» ningar och från nästa års början äfven befria den från räntas erläggande.
Härvid torde likväl det vilkor böra stadgas, att denna förmån skall upphöra , i händelse den nu varande betydliga inqvsrteringen upphör , eller ock varder minskad med roode man.
I följd häraf tillstyrker jag Ridderskapet och Adeln att instämma i BorgareStåndets beslut, hvarom ProtocollsUtdrag nyss blifvit uppläst.
Herr Hjerta, Gustaf i ]ag är tillen del förekommen af den siste värde Talaren. jag ville äfven föreslå Ridderskapet Och Adeln att instämma i BorgareStåndets bes'ut. jag beder få fästa uppmärksamheten på , hurudant beslutet om inqvarteringen var år 1810.
Deruti uttryckes bestämdt , att
Städerna skulle efter hand befrias från detta besvär på det sätt , att Staten skulle uppbygga Casserner.
Detta har likväl sedermera ej blifvit verkstäldt, och hvad Malmö serskildt angår, hegärde dess Riksdagsman vid 1812 års Riksdag genom en illa framställd önskan blott ett lån titan ränta.
Detta misstag begagnades, och Malmö fick ett lån , till uppbyggande af Gademer , som Staten boide bygga, och till och med fick det ej utan mot ränta.
Sådant synes böra rättas.
BorgareStåndet har äfven yrkat ersättning för några fattiga Städer, som äro fnycket betungade genom deras granskap med fästningtrne.
Man lofvade l&io, att tänka på dem, mtn 25,2 Dea 5 September f. nr '. de hafva sedermera blifvit forglömde , eller ock har brist på medel vållat, att de ej kunnat hjelpas.
Äfven i detta afseende synes mig den ersättning BorgareStåndet hegart, vara billig.
Herr Munck af Rofénfkjöld:
I anledning af den upplysning , den siste värde Talaren meddelat i afseende derpå , att Fullmägtigen från Malmö Stad icke skall vid 1&12 års Riksdag bevakat sine Commitenters rätt , får jag nanina , att misstaget härledde sig deraf, att Malmö Discont då var i- sitt ftor ; och att innevå - narne i den staden då ännu icke förstodo , att 1,ättheten att utgifva penningesummor uppköra »f lättheten att få Lån biträden.
Hvad sjelfva saken beträffar, skulle jag önska att få noggrant utredt , hvad orsaken kan vara , att de mindre och fattigare
Städerna nödgas sjelfva bekosta uppbyggandet af Stal 1 ar och Casserner , under det de större och, förmögnare dertill undfå biträde af Staten.
Friherre R/:">rnJ?]erita, Magnus'.
Ehuru jag med den siste värde Talaren instämmer i den Önskan, att räntan för det lån Malmö al Staten innehar må upphöra , kan jag dock icke dela hans åsigt , att inqvartering är ett onus för Staden, hvilken tvertom , deraf hämtar en betydlig v'nxt.
Kronprinsens Hussar Regemente kostar till exempel i underhåll 120,000 R:dr Banco, hvaraf ungefärligen Öu^ooo qvaistad - fren ,5 September f. ml «53 na i Malmö.
Denna ort skulle förmodligen ogerna vilja derom gå miste.
Herr Munck af Rosenjkjnld:
Må det tillå tas mig > att i anledning af hvad Friherre Björnstjerna nyss anfort, få anmärka, det större delen af den summa , sorn blifvit anslagen till det inqvarterade Manskapets underhåll , förtäres icke i Malmö , emedan större de-- len af Manskapet ständigt är permitterad.
Jag har i Öfrigt ej föreställt mig inqvarteringen va ra betungande , om ej stallarna skolat af Staden uppbyggas.
Herr von Hartmansdorff, Augufi: få dé Skäl, som af flere värde Talare» blifvit anförde, tror äfven jag mig böra instämma i tillstyrkandet att antaga hvad BorgareStåndet 5 2, 3 och 4 punkterne besluta; men hvad den första punkten angår, får jag åberopa det första Betänkandet i ämnet och de beslut , Riksens Ständer i anledning deraf redan fattat.
Jag skulle önska , att detta Betänkande blefve för Rid— derskapet och Adeln ånyo Uppläst, emedan BorgareStåudet åberopat sig ordalagen deruti.
Sedan, i anledning häraf, StatsUtskotets i ämnet först afgifne Betänkande blifvit uppläst , fortfor Herr Von Hartmansdorff: jag är af dott mening , att förläggandet af en Garnizon I Staden ej bär anses för en börds , utan snarare såsom en fördel, hvadan det ock är skäl, 254 Den 5 September f. m. att Staden deltager med Staten i omkostnaderne för inqvarteringen.
Jag har ej af Betänkandet funnit denna satt6 vederlagd , och finner ingen betänklighet vid att bifalla Utskottets Betänkande , på sätt BorgareStåndet gjort.
Skulle åter ordalagen vara bindande, derhän att Städerne ej böra deltaga i besväret ; så kan jag icke instämma deruti.
Herr Hjerta' Jag får upplysa, att i Betankandet ej finneg ett enda ordalag , som förbinder Staten att ensam besörja inqvarteringgbesväret, utan framställning har endast blifvit gjord, att, enligt i 810 års beslut, af Statsmedlen i mon af tillgång uppbygga Casserner.
Man fann då, att detta onus nog tungt föll på några städers innevånare , och derföré gjordes oek en underdånig hemställan till Kongl.
Majit om en undersökning i detta afseende.
Frågan är icke om att på en gång upphäfva hela in» qvarteringsskyldigheten , hvilken dessutom vis. serligen motsvaras af fördelar för några näringsidkare, ehuru
Städernas innevånare i allmän* het lida deraf genom förhöjda priser.
Utskottets åsigt synes mig derföre vara den rätta, och när nu äfven BorgareStåndet instämt i beslutet, att en underdånig framställning rörande detta ämne skall till Konungen göras , kan jag ej finna, hvarföre Ridderskapet och Adeln, sorn redan förut gillat Betänkandet, nu skulle ändra sin mening.
Herr Munck af Rofenfkjöld; Sedan discussionen nu öfvergått till en allmän •ben 2 September f, tn, fråga, h aruvida inqvartering är nyttig eller icke, får jag erinra, att ehvad man än härom tror, besannar dock erfarenheten, alt den af Cavallen åtminstone är betungande, så snart den åtföljes af skyldigheten att uppbygga stallar.
En stor del af inqvarterings-summan åtgår till uppköp af fourage, hvilket dock upphandlas utom Städerna.
Om inqvarteringen således kan vara nyttig i periodeD af en allmän penningebrist, medför den likväl sina 6tora olägenheter, då till och med spillingen efter hästame måste af innevånarne i Städerna köpas, om de vilja begagna den samma.
Herr Grefven och Landt-Mar/kalken tillkännagaf, att Ridderskapet och Adeln redan bifallit StatsUtskottets första Betänkande samt hemställde om Ridderskapet och Adeln , i anledning af BorgareStåndets inbjudning, skulle behaga uti bemälte
Siånds i detta ämne fattade ofvannämnde beslut instämma.
Herr von Törne , Michael, anförde skriftligen : fSe Bilagan N:o i ) Grefve von Schwerin, Fredric Brgidaur] Jag kan ej annat än instämma uti den af Herr von Törne framställde åsigt, att Jämtland bör bi - 2 SS T>en 5 September f, m. behållas vid egen Länsstyrelse.
Den som kark' ner de norra provincerne, lärer det icke hafvä undfallit, att landet emellan fjällen och deri bergshöjd, sorn i vester begränsar Ångermanland och Medelpad, har en hel annan karakter* än ofvannämnde kustprovinsen
Inom desse finnas få slåtter, och endast här och der längs kusten, samt i Ådalarna.
Då deremot Jemtland Samt Lappmarkerne nordost om Jemtland innehålla vidsträckta ländiga trakter, der det är mycket att göra.
Det är icke möjligt för ert Ljsndshöfdinge, sorn residerar ända ner vid kusten, att åt dessa aflägsna länder lämna dita uppmärksamhet , som de tarfva.
Man får ej glömma, att Jemtland länge varit en kastboll emellan Norrige och Sverige; och att större delen af landets innevånare ännu föra ett Nomad^ lif.
Carl XI fattade fordom mot landet och folket, då man på tillsägelse att smörja vagnen, strök smörja kring skenorna; också sadé han, då han från Klöfsjö fjäll, såg tillbaka på det landet som harl genomrest: ”bär är intet ätt göra.”
Landet förbiet utan eftersyn intill dess att Baron Örnsköld fick Vesternorrlands
Han civiliserade Jemtarne, och nyttjade dervid medel, som omständigheterne kunde uiS sägta, men som nu mera ej skulle gillas.
Jag är öfvertygad, att Jemtland, hvartill i eh fram - tid ofelbart Åsele Lappmark kommer att läggas, bör utgöra ett serskildt län.
Detta mitt yttrande anhåller jag mätte lå åtfölja retnisseri af Herr von Törnes anförande.
Herr Den 5 September f, m, 2^7 Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde , att Herr von Törnee Memorial, som innefattade svar å Herr Montgommeries, Gustaf, anmärkningar vid Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 22 sist— ledne Augusti eftermiddagen återremitterade Utlåtande, i anledning af väckte Motioner om återläggande af Härjeådalen till Gefleborgs och af Jemtland till Vesternorrlands
Län, måtte tillika med det af Grefve von Schwerin, rörande gamma ämne, nu afgifne yttrande; till bemälte Utskott förvisas.
Herr Frauc Sparre , Bengt Erland, anförde skriftligen:
Herr Grefven och Landt- Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till Sex i eftermiddag att fortsättas.
Herr Hammarjkötd, Lorenzo:
Det anförande som Ridderskapet och Adeln nyss hört upläsas är att anse som ett vidare bidrag för stadgandet af den antagonisme emellan så kallad näring och töring, som förut här blifvit framståld , och som man med en egen dialectik sökt att utveckla.
Jag finner denna antago - Ridd 0. Ad.
Band. 17 Den 5 September f. rn. nisme alldeles öfverensstämmande med den riktning och det egna skaplynne , som den Europeiska culturen nu tagit, då allt skall sättas emot hvartannat.
Jag, som är ställd alldeles utom detta cultur-tillstånd, är ej rätt i tillfälle att förstå systemet, och aldraminst begriper jag meningen af yrkandet, att man skall tillvägabringa Scholasinrättningar och lärostiftelser , för att förmå de så kallade tärande att blifva närande.
Hela detta närings - väsendet skulle, efter hvad jag fattat, bestå uti utöfningen af praktiske yrken och handtverk.
För att förvärfva denna praktik skulle inrättas skolor , der man skulle lära icke att veta, utan att göra , således der man theoretice finge lära, att icke vara theoretisk.
Det vill säga, der man skulle lära, att vara olärd.
Om ej detta leder till en besynnerlig cirkel af för-i villelser, lemnar jag åt Ridderskapst och Adeln att bedömma.
Hvad åter det projectct angår, att inrätta Stipendier, för att förmå folk ur de så kallade tärande Classerne , äfven Ridderskapeis och Adelns Söner , att blifva skräddare och skomakare, så är det för mig dunkelt, hvartill det skulle tjena.
Det bästa handtverkeri-stipendium är, om man ser det eller det handtverket öfverträffa allt annat i inkomst, och gifva största fördel och oberoende.
Men om något af desse yrken ej möjeligerf leder till en lycklig ställning , så tror jag ej att man synnerligen stort uträttat , om man genom Stipiender lockar menniskor , alt öka antalet af tiggande Skomakare-Gesällen t)en 5 September f. m, *59 Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric:
Då jag; i anseende till hufvudprincipen, fullkomligen delar Herr Sparres åsigt, har jag trott mig böra understödja hans Motion.
Jag tror att det goda som åsyftas , endast kan bestå deruti , att man gåfve en hyllning åt den libera-; lare opinion , att det ej mera är skam för en Adelsman , att till utkomst-utväg välja hvad borgerligt yrke som helst.
Det är under sådan förutsättning, som jag anser stipendierne nyitige, och vida nyttigare än alla skolaeinrättningar i samma ändamål.
Beträffande hvad Herr Hammarsköld anfört mot inrättningar, der man skulle lära att blifva olärd, och att Theoretice lära att icke theoreticera, sä fruktar jag, att sådane inrättningar särdeles i den praktiska landthushållningen redan åro för handen, hvarom hvar och en, som vill göra ett besök pä Landtbrus Akademiens experimentalfält , kan förvissa sig.
Jag tror att man derifrån skall hämta bevis , att en syste matisk kunskap om , huru
Landtbruk bör drifva* , åtminstone ännu icke utgjort föremål för Styresmännens verksamhet; äfvensom icke heller något tillfälle gifves , att i allmän väg inhämta sådane kunskaper
Man bör enligt min tanka derföre inskränka Herr Sparres motion helt enkelt till recommendstion af ett par sti— piender för sådane meddellöse adelige ynglingar , som egna sig åt fabriks- eller handtverks* yrket.
Grefve von Schwerin, Predrik Bogislaus: Herr Sparres Motion har för afsigt att mot - s6<3 Den 5 September f, m. arbeta den fordom, som hindrar medlemmar af Adelsståndet, att ingå uti näringarne.
Huruvida premier kunna vara ett medel dertill, leinin ar jag derhän, då prsemieme inskränkas till tvenne.
Jag tror, att en fördom bör botas på »amma sätt, sorn den tillkommit.
Flere af oss torde erinra sig, huru för io år sedan man uti förnäma hus såg fullkomliga skomakareverkstäder etablerade-
Ej allenast fruntimmerna tillverkade skor, utan jag minnes mig afven hafva sett gamla stadiga embetsmän icke blott göra nya slöflor och skor åt sina barn , utan och halfsula sina egna; och jag tror , att om en sådan ideé åter föll på folket, skulle fördomen snart häfvas.
Jag vill dock ej motsäga , hvad Herr Sparre yrkat, eller bestrida remissen.
Men om ändamålet skall vinnas, så är det icke till näringsidkaren allena , som våra önskningar böra inskränkas.
Herr Sparre säger: ”När Sverige köper Kött, Talg, Smör, ”Ost från främmande länder, så synes ännu ”något uti en vigtig gren af Landthushållnin"gen vara att lära."
Jag skulle vilja tillägga , att, då sådant till en stor del beror af de tractater , som slutas med främmande magter , synes äfven i denna del vara något att lära.
Herr Sparre säger: ”När man ser våra stora ”odlingsbara ödemarker, hvem finner ej hvad ”i detta afseende ännu är att göra och att lära.”
När man ser huru det gått 'dem, som odlat, hvem ser ej då behofvet , att Statens financer måtte ställas på en annan fot.
Och med Friherre Anckarsvärd säger jag, att när man ser LandtbruksAkademiens experimental - Den § September /, m. fält, så synes genom uppdragandet åt LandtbruksAkademien , icke stort kunna förväntas till fördomarnas häfvande.
Friherre Björnftjerna, Magnus:
Den af Herr Sparre väckts Motion är af för mycken vigt, för att öfverlemna verkställigheten deraf ät tvänne stipendier , hvartill fond ej finnes.
Jag tror , att rätta sättet vore , att inrätta en jordbruksskola sådan sorn i Schweitz , hvarifrån Inspectorer kunde utgå och sprida nytt ljus öfver landthushållningen.
Jag har , i anledning af Herr Montgomeries motion om Carlberg, föreslagit, att en revision skulle företagas öfver alla undervisningsverk.
Min afsigt dermed var , att derigenom kunde utrönas, om icke man möjligen kunde förvandla något Gymnasium eller annan skola till en sådan skola, som den nu omtalte.
Utskottet har afslagit detta, och reducerat sig till hemställan om reviderande af militärskolorne.