Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan åter tiden för utgifterne till ända lupit, kunna de medel, som från Banquen ingå, odeladt användas till obligationerne* inlösande; Men då Riksens Ständer, innan denna tidepunkt inträffar, ånyo skola vara till Riksdag samlade, anse Utskotten det vara utan ändamål, atf^nu i detta afseende föreslå någre föreskrifter.
Stats- och Banko-Utskottens Utlåtanden. ixiy låka förhållande, som i afseende på anslagen för allmänna arbeten och företag förefinnes, inträffar äfven i den händelse de, till fyllande af det uti 63 §.
Regeringsformen omtalade mindre Creditiv påräknade, fonder ej skulle vid möjligen inträffande behof lemna full tillgång; och Utskotten hafva således ansett enahanda utväg härvid böra begagnas.
Till Riksens Ständers bifall hemstälies således i:mo Att för så stor summa, som de af Riksens Ständer till utbetalning från Riksgälds - Contoiret fastställande anslag kunna komma att öfverstiga den tillgång, som öfverskottet af Banquens inkomster kan lemna; äfvensom för hvad, som uti betalningstillgångar hos Riksgälds-Contoiret kan brista, då Kongl.
Maj:t äskar att lyfta medel af det så kallade mindre Creditivet, Riksgälds-Contoiret mi ega, att utställa Obligationer till Sedelhafvare, uppå valeurer af 500, 250 och 125 Rulr Banco, ställde att af Riksgälds-Contoiret betalas uti Banco-sedlar vid anfordran, jemte ränta efter 3 proc. örn året; med förbehållen rättighet för Riksgälds-Contoiret, att genom Allmän Kungörelse uppsäga Obligationerne till betalning å viss dag 3 månader derefter, ifrån hvilken tids förlopp ränteberäkningea upphörer.
2:do Att i fall större belopp Obligationer någon gång skulle till betalning uppvisas, än att de samma med Riksghlds-Contoirets tillgångar kunna infrias, Riksgälds-Contoiret må xxxvi Statt- oeh Banco-Utskottens Utlåtanden] ega, att af den under Banco-Discontens administration ställde fond för beläning af publika papper upptaga län till den summa , som för ändamålet erfordras, emot vanlig ränta; med rättighet för Contoiret, att så fort, och i den mån medel inflyta, Lånet återbetala; Ägande Fullrnägtige att i stället för de Obligationer, som blifvit inlöste, utan att hafva varit å Contoiret» sida uppsagde, upptaga nya lån på samma villkor, intill dess den summa, som för året är bestämd , blifvit fylld.
Hvilket till Rikets Höglofl.
Ständers ompröfvande, tillika med de särskildt därom yttrade tankar, vördsamligen hemställes.
Stockholm den ax Junii 1823.
(N:o 26.)
Bil. Litt.
F. Stats- oeh Banco-Utskottens Utlåtande angående Banco-Discontens Lånerörelse, och de omständigheter rörande densamma, hvilka ansetts ega sammanhang med allmänna
Fi« nance-regleringen.
I följe af den Öfvertygelse Utskotten för deras del hysa, och vid flere tillfällen ansett sig böra inför Rikets Höglofl.
Ständer framlägga, att all Lånerörelse lämpeligast med enskildes Capitaler bedrifves, och borde, så vidt möjligt kunde vara, från Rikets allmänna penningeverk afskiljas; skulle det visserligen närmast hafva med Utskottens önskningar instämt, om Utskotten nu kunnat föreslå Rikets Stats- och Banco-Utskottetts Utlåtanden', xxxvi* Höglofl.
Ständer, att åt den enskilda omtankan och förvaltningen öfverlåta Disconteringsrörelsen i Riket; Men Utskotten hafva, under närvarande förhållanden af ett så betydligen rubbadt och nästan försvunnit enskildt förtroende, ej på förhand vågat hoppas, eller ens såsom möjelig förutsätta, en så snar verkan af de anstallter, hvilka kunde föreslås till beredande af denna vigtiga förändring för framtiden, att Utskotten kunnat tilltro sig att, med afseende å motsvarande ersättning i Linetillgångar hos enskilda, redan nu, för den närmast påföljande tid, som Riksdags-Besluten afse, tillstyrka inskränkning uti den hittills vanliga utlåningen efter Discont-method af de Banquen tillhörige fonder; hvilka vid 1818 års
Riksdag beräknades att oförändrado bibehållas vid hvad de då utgjorde; eller genom Banco-Disconten utlånte 6,724,000 R:dr B:co, med tillägg af 1,400,000 of Filial-Disconternes Creditiver tillika med de 700,000, hvilka beräknades att åtgå till inlösen af Filial-Disconternes assignalioner; tillsammans 8,824,000 R:dr; Och anse Utskotten sig alltså böra till Rikets Höglofh Ständers bifall föreslå; att, i närmaste likhet med sistnämnde förhållande, en summa, af Atta Millioner Riksdaler Banco nu äfvenledes må blifva bestämd, att, förutan ett särskildt anslag af 500,000 R-dr samma mynt för beläning af Puhlique papper, af Banquens fonder användas till fortsättning af Banco-Disconteus utlåningar, efter de hittills vanlige grunder, eller med iakttagande af de förändringar xxxviii Stats- och Banko-Utskottens Utlatanden. deruti, hvilka vid denna Riksdag kunna föreskrifvas, sedan Banco-Utskottet ensamt, uti dessa, egenteligen Reglementariska, afseenden, utlåtit sig öfver de särskilde förslag till ändringar, som uti flere inom Riks-Stånden gjorde Motioner blifvit framställde.
Utskotten hafva likväl ansett tvänne hu fvudsak liga omständigheter, ehuru egentligen hörande lill Disconteringens verkställighet, ega så nära sammanhang med allmänna Finance-Regleringen , att Utskotten trott sig böra särskildt till Rikets Högloft.
Ständers bepröfvande hemställa sina åsigter och förslag derom ; hälst då flere remisser, dem Utskotten fått samfälldt emottaga, äfven dertill föranleds.
Den ena af dessa omständigheter, sorn fästat Utskottens uppmärksamhet, är bestämmandet af Räntan, hvilken hittills vid utlåningar från Banco-Discouten beräknats, i likhet med högsta lagliga ränta, till l för hundradet i månaden, eller 6 procent för året} samt godtgjordts genom afdrag å jLånesumman vid dess meddelande» och särskild inbetalning på förhand vid omsättningarj hvarförutan, vid fördröjd inbetalning utöfver förfallotiden, en särskilld straffprocent varit stadgad, och med dubbel ränta, eller efter 12 procent för året, utgått från förfailodagen till dess betalning följt.
Utskotten hafva härvid trott särdeles afseenda böra hafvas å de enskilda penningeförhällandernes närvarande ställning inom Ri - Stats- och Banco-Utskottens Utldtanden.
xxxn ket, enligt hvilken den ena medborgaren* skuldsättning till den andra nu mera är snart sagdt det vigtigaste, och till sina följder mest afsedda, af deras inbördes samhällsförhållanden j och man i allmänhet kan antaga, att bedrifvandet af hvarje företag, hvartill större eller mindre penningeförlager erfordras , till vida större del sker, genom användande af anskaffade lånetillgångar, än med Näringsidkarne* egne samlade Capitaler.
Vid ett sådant allmänneligen erkändt förhållande, hafva Utskotten funnit det vara af högsta vigt, att de vilkor af betingad säker Capital-afkastning, hvilka utgöra grunden för hvarje utlåning af penninge-tillgångar åt andre, till beredande af ömsesidig förkofran, icke må vara sådane, att afkastningen af Capitalet öfverstiger eller ens uppgår till fulla beloppet af den högsta afkomst, som sjelfva näringarnes bedrifvande med säkerhet kan anses lemna.
— Anledningar för Capitalegare , att låta sina fonder af andre användas, kunna, vid en för öfrigt rätt ordnad penningeställning, alldrig saknas, men anledningarne flir den idoge, men Capital-saknande, att till nyttigt användande emottaga en fremmande tillgång, böra sorgfälligt bevaras; och sådant hafva icke Utskotten ansett kunna ske med bibehållande af deri nu vanliga räntan till sex för hundradet årligen.
Alt i detta afseende direct något verka på aftalen enskillde emellan, hafva Utskotten likväl, med bibehållet afseende å alla öfrige »tatsförhållanden, ansett fordra ett gan» ki, Slats- och Banco-ZTtshottens Utläiandenl ska noga eftersinnande; och de väckta frågorne derom äro bland de ämnen, dem Utskotten gemensamt med Lag-Utskottet behandlat* samt rörande hvilka de gemensamma åsigterne komma att, uti ett med nämnde Utskott samfälldt afgifvande ^Betänkande, framdeles redovisas; Men utvägen att, dels genom exemplet, dels genom en sammanstötande täflan från den Låneanstalt, hvarigenom JBanquen så betydligt deltager uti de egenteligen till näringarnes bedrifvande ämnade lånens omsättningsrörelse, medverka till nedsättning af räntefoten i allmänhet, har emedlertid funnits så mycket mera lämpelig, och ingalunda hora försummas.
— Då nu ytterligare härtill kommer, att den hittills vanliga Diseonträntan, såsom erlagd på förhand och utan tiilgodonjutet afdrag för Bevillningsafgiften, verkeligen uppgått till G* procent för året, de kostnader oberäknade, hvilka för Låntagare i Disconten* särdeles för dem, hvilka uti Landsorierne hafva sina hemvist, aro merendels oundvikelige; anse Utskotten sig af allt, hvad sorn nu blifvit a n ford t, ega mer än tillräcklig anledning, alt till Dikets Ständer framställa det förslagj att räntan vid J3anso-Disconteris uitånirigar hurde, frän oell med början af nästa är, beräknas: endast efter
Fem för hundradet örn äret.
Den öfverränta, sorn varit bestämd för dröjsmål öfver stadgad tid med inbetalningar af Discont-lån, kan val icke betraktas utur fyllest enahanda synpunkt,enär undvikandet deraf endast beror på ett noggrann t iakttagande af ingångna för - Stais- och Banco-Utsiottens Utlåtanden.
xr.i bind elser; och hafva Utskotten, af denna anledningej heller funnit skäl att tillstyrka antagandet af de gjorde förslager rörande afskaffandet af sfadganderne derom, hvilka måste anses utgöra vilkor af särdeles vigt för en låneinrättning, hvars ändamål är att befordra liflig capital-rörelse och omsättning; men , då å andra sidan blifvit öfvervägade de ökade anledningar till enskilda försummelser i detta hänseende, som, under en ännu icke återvunnen ordning inom det allmänna penningeväsendet, ofta utan gäldenärens eget förvållande, kunna anses uppkomma, samt särskildt de svåra följderna för löftesmän, för hvilka anledning att besörja betalningen först uppstår, ela låntagaren underlåtit den; hafva Utskotten ansett sig jemväl böra hemställa; alt räntan för den tid ett
Disconi-lån efter förf allo-da gen förhlifver olelaldt må bestämmas att utgå efter 8 procent för ett helt år, eller |Ulels procent i månaden.
Frågan om fördelning af den anslagne
Discont-fonden, att på flere olika ställen i landet vara till utlåning tillgänglig, väckt och innefattad, dels uti Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till BiketsStänder om inrättande af ett Handels-låneContoir i Götheborg, dels uti åtskilliga enskilde Riksdagsmäns memorialer och anföranden, rörande dylika inrättningar, så vali Götheborg, som uti de södra landsorterne; utgör den andra af de till sjelfva sattet för bedrifvandet af Banquens
Disconterings-rörelse hörande omständigheter, hvaruppå Utskotten ansett sig böra hafva särskildt afseende.
Betänkande är ock af Utskotten vordet under denna dag afgif - xxii Stuts- oell Banko-Utskottens Utlåtanden vet till Rikets Högloft.
Ständer , i anledning af Högstberörde Nådiga Skrifvelse.
Men uti det nu förevarande Utlåtandet hafva Utskotten ansett den egenteliga platsen böra vara för uppgiften af de grunder, hvilka föranledt Utskottens förslag örn fördelningen af Disconteringens verkställighet, att, under en gemensam ölverstyrelse och efter enahanda föreskrifter, ega rum,'utom här i Hufvudstaden, äfven uti Götheborg och uti Sveriges södra landskaper.
Det har, vid ett närmare eftersinnande af
Discont-låne-rörelsens särskilda beskaffenhet ej kunnat undfalla Utskottens uppmärksamhet,likasom det, efter hvad Utskotten förmoda, äfvenledes lärer af hvar och en, som å samma ämnen fäster nödig eftertanka, klarligen inses, att den allmänna lane-anstalt, som är ämnad att, genom utlåning af allmänna medel, efter den så kallade Discont-methoden, sorn gör hela säkerheten för de utlånade summ orne beroende af enskildes personliga ansvarighet, tillhandahålla landets särskilda näringsgrenar en lätt och säker tillgäng af erforderligt förlag till begagnande å kortare tider, skall i flera afseenden förfela sine välgörande ändamål, om uti sjelfva sättet för anstaltens inrättning och förvaltning anledningar finnas därtill, att begagnandet af de fördelar, den erbjuder, icke, i anseende till rr,edborgares olika tillfälliga ställningar, kati med lika lätthet och förmånlighet vara öppet för alla, sorn skulle nyttigt kunna använda de dem meddelade biträden.
Utt sådant förhållande hafva Utskotten ansett lika obestridligen inträffa ge - Stats och Banko-Utskottens Utlätanden.
xtnr nom Banco-Discontens, endast till ett utlånings-contoir här i Hufvudstaden fästade verksamhet; hvarigenom näringsidkare uti Rikets vidt aflägsné landskaper, särdeles de vestra och södra, der en större folkmängd , fullkomligare natur-odling, och till betydligare företag utsträckt näringsdrift, gör en större och lifligare penninge-rörelse nödvändigare än i de norra, och i visst afseende alldeles oumbärlig, hittills måst vidkännas flere svårigheter för erhållandet, och olägenheter vid begagnandet, af erforderlige
Discont-biträden, hvarilrån de af deras likar, hvilka haft sin an vista eller sjelfvalda plats för* nyttig verksamhet i samhället närmare sjelfva niedelpuncten för det allmänna penningeväsendet, varit i de flesta hänseenden befriade.
Sjelfva den större tidsutdrägt, som vid en längre aflägsenhet emellan utlåningsstället och den persons hemvist, hvilken önskar sig lånebiträdet, måste afbidas, innan han kan det erhålla, och under hvilken tid ofta anledningarne till medlens nyttiga användande kunna försvinna, utgör redan, jemte den större behöfligheten, för en sådan lånesökande, att besörja sine angelägenheter genom ombud, en betydlig åtskillnad emellan olika medborgares belägenhet i detta afseende ; och ers lika väsendtlig uppstår af den oundvikliga nödvändigheten för de personer, hvilka hafva sig uppdragit att pröfva de erbudna säkerheterne, sorn icke bestå uti annat än personliga ansvarigheter, att ej, utan en fullständig egen personlig kännedom, på sitt ansvar kunna au - xliv Stats■ och Bancö-Uisiottens Utlät anden'. laga och godkänna några sådana, tillika metl ilen afgjorda omöjligheten för samme personer, att kunna ega en sadan kännedom af alla de lånesökandes förmögenhets-tillstånd, hvilkas öfriga ställning ej satt dem i förhallanden till, antingen de pröfvande sjelfve, eller andre å den ort, der utlåningen verkställes, vistande, som med handels- eller penningerörelsen hafva någon befattning, och i ämnen, som dermed ega gemenskap, anses kunna lemna en för dera personliga kännedomen mera tillfredsställande upplysning än den, som genom de vanliga vederhäftighets-betygen i allmänhet anses åstadkommen.
Dessa olägenheter hafva Utskottera deremot trott kunna lätteligen afbjelpas, genom förflyttande af särskilde afdelningar utaf Danco-Disconten• till Götheborg, der ett det förmånligaste läge inom Sverige för deltagandet i verldshandel!! och sambandet med de vestra landsorterne, såsom afsättningsställe för ali deras production, gör en större penningetiilgång oumbärlig, ock till någon stad uti Rikets södra landskaper, der en i sednare åren betydligt ökad production af Rikets första nödvändighets- vara, eller spannemålen, samt ett i många afseenden förändradt skick af sjelfva jordbruks-näringen, äfven fordrar användandet i allmänna rörelsen af större capital-ti Ilga ragar, hvilka ock för icke länge sedan å samma ställen varit, genom särskilde inrättningar, bibehållne i omlopp och fur den, som af deras användande kunde draga fördel, tillgänglige.
De omständigheter, hvilka grundlagt Stats- och Banco-Utshottens Utlåtanden xt.v nämnde äldre inrättningars förfall, och sluteligen orsakat nödvändigheten af deras upphäfvande, hafva Utskotten åter icke kunnat föreställa sig annorlunda, än såsom möjlige att förekomma, det de icke ännu en gång skola störa den allmänna och enskilda välfärden; enär, dels den upplåning af enskilda capitaler till samfäld återutlåning jemte de allmänna medeln, som ti 11 h Ört beskaffenheten af dessa fordna anstalter, af hvilka ännu så många obehagliga minnen återstå, vid de nu föreslagne ingalunda kan komma i fråga, dels genom reglementariske föreskrifter, enlige med de för Banco-Discontens utlåningar förut gällande, och med tillökning af de i anseende till aflägsenheten från den egenteliga Banco-styrelsen nödige, all säkerhet för en fullkomligt lika samvetsgrann och ändamålsenlig förvaltning af dessa Contoir, som af hufvud-contoiret i Stockholm, hör kunna anses vunnen.
Utskotten föreslå, på grund af hvad sorn nu blifvit anfördt, att särskilde af delningar af Banco-Disconten må inrättas uti Staden Götheborg, samt inom Rikets södra landskaper, hvild ka särskilda Discont-Contoir komma att förvaltas under Bcricostyrelsens öfverinseende och ansvar, efter samma grunder, som för Banco-Discontens låne-rörelse i öfrigt äro, eller blifva, föreskrifne, samt de särskilda Reglementen, hvilka Banco-Utskottet framdeles, i händelse Rikets Ständer till denna framställning lemna bifall, tord de fä föreslå. XI.vx Stats- och Banko-Utskottens XJtlåtanden.
i Dock varder allt detta Rikets Höglofl.
Ständers pröfning vördsamligen underställdt; hvarjemte åtskillige Ledamöters särskilde tankar bifogas.
Stockholm d. 21 Junii 1823.
(N:o 27.)
Bil. Litt. G. Stats, och Banco-Utskottens Utlåtande angående Banquens utlåningar å Guld och Silfver, metaller eller andra varor.
Då Utskotten företagit sig till skärskådande den del af Banquens utlåningar , hvarigenom Banquen, på ett, ömsom mera utsträckt, ömsom mera inskränkt, sätt, lemnat lånebiträden emot lös pant , och dervid genomgått de särskilda arter af lösa panter, hvilka dels tillförene varit till beläning antagne, dels uti nu gjorde motioner blifvit dertill föreslagne, hafva Utskotten ansett sig böra särskildt betrakta de panter, som till omedelbar förvaring i Ba rignen kunna inlemnas, och dem, som under pantsättningstiden måste förblifva åt någon annan offentlig vård anförtrodde.
Adla Metaller och de skulldbevis, som Banquen sjelf utgifvit, eller de så väl äldre sorn nyare attesterne öfver insatte Läne-Banco-Capifaler tillhöra bestämdt classen af de pariter, som i Banquens egen vård kunna öfverlemnas.
De hafva dssutom alltid ett bestämdt förhållande till det räknevärde, som för Banquens penningeröielse blifvit lagdt till grund ; och deras värde, såsom panter, är således alltid säkert och för Banquen fortfarande.
Lån på Guld- och Silfverpant hänföras snarast till Stati- och Banko- Utskottens Utlåtanden, xt.vii likhet med invexling af lika mycket ädel Metall; och lånen på Läne-Banco-Capitaler konna på sin höjd leda lill utbyte af en Banquens skulldsort emot en annan, till och med så vida fördelagtigare, söm den löper utan ränta. —- På dessa grunder tveka Utskotten icke att tillstyrka: det allt hvad hittills varit sadgadt, rörande oinskränkt rättighet lill beläning af Quldoch Silf verpant, samt af Lane Banco Capitaler, rnä fortfara att vara gällande, dock med de ändringar deruti, hvilka Banco-Uiskottet, tillf öije, rf Rikets Ständers beslut om myntvärdet, framdeles vid denna Riksdag kari komma att föreslå.
Under offentlig vård förvarade hafva hittills fått belänas följande varor: Alun, Bly, Brännstål, Garfstål, jern af många slag, såsom Ankaren, Bandjern, Bultjern, Jernbleck, Jernmanufactur smiden, Jernplåtar, Knipjern, Sal 11 - panneplåtar, Sänksmide, Skyfflar, Skärjern, Spik och Stångjern, Koppar, såväl gårad sorn smidd, jLattun-Mässing, Gjutrnässing, Mässingstråd och Tenn.
Fortfarandet af denna Beläningsrätt kunna Utskotten icke annat än tillstyrka Belåningen af dessa egentliga exportvaror kan icke på något sätt anses menlig för Banquens Credit, och för Producenten beredes derigenom, vid en tillfällig conjunctur af hämmad afsättning, en art af ersättning derföre, som åtetlemnar honom en del af dess nedlagd; Capital, och gör detta sednares återanvändande till ny p oduetion möjligt.
I betraktande af de be ty d l iga svårigheter, som möta förvarandet under xlviii Stats« och Banco-Utskottens Utlåtanden'. säker Controll af andre Exportvaror, än de nyssnämnde, och deras värdes tryggade bibehållande utan ali tillfällig försämring, anse l/tskotten likväl någon ytterligare utsträckning af varubeläningen genom Banquens medel icke böra ega rum.
Vid Exportvarors beläning är det endast producentens fördel , som afses.
Skulle åter nödvändighetsvaror för inrikes consumtionen belärias, kunde ofta inträffa, att tvänne serskildta och rakt motsatta interessen behöfde bevaras.
Allt hvad som stadgades till lättande af varu.upplag, och som i det afseendet kunde verka fördelagtigt, skulle å en annan sida gifva consumenten skälig anledning att klaga, och hela Classen af köpare skulle mellanåt betydligt lida genom en sådan författning.
Vid ett så beskaffadt förhållande af motsatta , lika vigtiga, interessen, återstår ingen annan utväg att vidtaga, än att lemna allt åt sin egen nar turliga gång och utveckling.
JEmot pant af varor, hvilkas egentliga förbrukning utgör landets behof, de vare sig för öfrigt inländske eller utländske, afstyrka alitsa.
Utskotten all utlåning af Banquens särskilda lånefonder.
Under öfverläggningarne härom har till särskildt betraktande förekommit frågan om beläning af tackjern; ehuru en derom väckt motion endast till Banco-Utskottet blifvit remitterad.
Förenade Utskotten hafva dervid funnit, att exportaf denna vara blott till en mindre del är tillåten till Finland, genom freds tracta - Stats- och Banco-Vtskottens Utlatanderu xlix tractaten med Ryssland , och att denna exporträttighet är grundad på närings-förhillanden under den tid, da Finland med Sverige var förenadt, och då i följd deraf dessa i ett helt betraktades.
Ty allt ifrån den tid, då stångjerns-tillverkningen och jerri-förädlingen utgjort en af Rikets hufvudnäringar, och under en lång följd af år frambragt dess förnämsta export-artikel, har tackjerns-tillverkningen i Ri. kets Bergslager varit att anse såsom en af de säkraste grundvalarne för dess bestånd och dess utveckling.
Man har derföre ansett densamma såsom en rudimaterie, hvilken borde vara att lätt och ständigt tillgå, och en beläning deraf motverka detta ändamål, utan att medföra någon stor båtnad för Bergsmannen, utur hvars händer producten vanligen genast går att förflyttas uti förläggarens eller köpmannens hand.
Ett stegrande i pris af denna vara till skada för stångjernstillverkningen, hvars för-, kofran, såsom beredande en exportvara, bör, så vidt ske kan, befrämjas, skulle derigenom uppkomma; och det synes omöjligt att förlika uppmumringarne för den näringsdrift, som sysselsattes af förädlingen, med lättade utvägar för rudimateriens uppläggande i dess oförädlade skick.
Försäljningen vid bristande betalning skulle dessutom alltid finnas förknippad med atsltillige svårigheter, då panten icke kunde till hvem som helst töryttras, så länge köpe-tackjerns-rättigheten finues inskränkt till vissa bruk.
Bihang till Rikt-Standcns Prat. tSi3, 6tte Sami, Bilag, till Minior, N:o lo. IV x, Statt- och JBanco-Utskottens Utlåtanden.
Vigten af sjelfva saken, och mängden af de motioner, hvaruti beläning af spannemål blifvit yrkad, gör det äfvenledes till en pligt för Utskotten att särskildt framställa detta ämne.
Förutan de med hvarje nödvändighetsvara för den inrikes consumtionen gemensamma, förekomma äfven i afseende på spannemålen flere märkbara omständigheter, som ännu ytterligare synas förhindra , att antaga den samma såsom pant för allmänna Uånebiträden.
Spannemål af alla sorter , äfven då den är torkad, behöfver alltid någon ej så obetydlig vård, åtminstone då den i större upplag, med bibehållet värde, skall förvaras ; då deremot metall-producter, tagne under allmän vård, sällan utan tillkomst af vådliga händelser undergå förstöring, eller fordra någon särsärskild omtanka och arbete för att bibehållas vid sitt värde.
Men till bildandet af full säkerhet för pantsatt magazinerad spannemål fordras det dubbla förtroendet till administrationen, att varan oförändrad bibehålles, och att den tillbörligen vårdas , utan att någon möjeiig
Controll för någondera af dessa fordringars uppfyllande kan upptänkas, eller att man ens kunde försäkra den, sorn redligen uppfyller sina pligter, att icke blifva misskänd eller åtminstone genom andras omdömen förfördelad.
Spannemåls-Lager upptaga vidare, i förhållande till sitt värde, ett betydligt större ut. rymme än de öfrige till beläning föreslagne Stats- och Banco-Utskottelis Utlåtanden, ir varorne , sorn behöfva- under tak förvaras.
Kostnaden vid Magaziners anläggande, äfvensom nödige Ämbetsmäns aflöning, skulle alltid falla inrättningen eller Låntagaren drygt till last.