Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträfF. r det öfvade folk, som Kronan får genom denna fördubbling, sä får jag, genom den erfarenhet jag haft uti sista förflutna krig, gifva tillkänna, att de Campagner som Fördubbling varit nyttjad på ÖrlogsSkeppen, så var det Manskapet det dåligaste, det mindst befarna och mest sammanrafsade af Besättningarna, dä deremot den sista Förstärkningen, som var på Flottan, var ett ungt, raskt, lifligt och väl beklädt Folk, som inom kort tid blefvo Sjövane.
Att Riket ej förlorar uti antalet af folk genom indragningen af Fördubblingen, Den 14 Juli. f. m.
Jiai förut af en värd Ledamot blifvit be* vist. ' ■ Herr Pahlman:
Såsom LandtOfficer '.ägar jag icke bestämt afgöra antingen Beväringsmanskapet eller
Fördubblingen kan anses vara iner eller mindre brukbar till sjöss; men den säkra erfarenheten har jag, att i allmänhet äro äldre Karlar mindre underkastade sjukdomar och kunna lättare fördraga fångner än ungdomen.
Mig synes också helt naturligt, att Fördubblingen, sorn lika som den Ordinarie Båtsmannen vanligen är antagen för en längre tid, skall i (leia afseenden äga företiäde för Bevärings-. manskap, som vid sitt 25 år är fri från försvarsskyldigheten, och hvarvid dessutom jätt ofta kan inträffa att sådane ynglingar måste göra,tjenst till sjöss, som fur detta eJement hvarken hafva den inindsta håg eller fallenhet.
Att upphörande af Fördubbling lofvades såsom ett vilkor för att få en del Båtsm.in »Rotehållare att antaga Conscriptionsförslaget, anser jag ganska troligt; men finner icke dess mindre en sådan -partiel förmon orättvis,.
Orsaken, hvarföre ett sådant vilkor lein» nades, skulle efter Herr Amiral Cederslröms uppgift vara den, att efter införande af Conscriptionen blef det en omöjlighet kuny. 9 anskaffa Fördubblingsmanskap.
Jag åter 654 Dm 14 Juli» f. m. anser en sådan complettering af
För dubb» lingsmanskapet vara mycket lättad genom Conscriptionen; ty da det lika så litet är betaget för BåtsmansRotärne som öfriga
Ro terin gss k yldi ga, att lega af det manskap som är inom, Gonscriptionsåren; så synes deraf följa, att mången heldre tager lega för att utgå sorn Fördubbling än han såsom Beväringskarl utgår utan betalning.
Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde, efter hvarandra, propositioner först till bifall, sedermera till afslag å Betänkandet, och slutligen till dess återförvisande; men alla dessa propositioner blefvo med starka Ja och Nej besvarade.
Herr Berghman yttrade sig derefter heldst önska återremiss.
Herr Påhlman yrkade på votering.
Herr LandtMarskalken föreslog derefter voteringspropositionen sålunda:
Den som bifaller Allmänna Besvärs-och OeconomieUtskottets Betänkande rörande BåtsmansFördubblingens återställande, skrifver Ja den det ej vill, skrifver f Nej.
Din 14 JgH. /. v,u 685 Vinner Nej, återremitteras Utskottets Betänkande ined de dervid gjorda anmärkningar.
Efter någon koft ventilation, dels öm contra pr opositionen icke borde ställas pä afslag af Betänkandet,^tlels huruvida i den jakande propositionen undantag från EåtsmansFördubbling icke borde göras för Gothland; och sedan uppå fleras önskan att undvika votering, Herr Grefven och LandtMarskalken frågat Herr Påhlman om han icke behagade afstå fran sitt yrkande, att votering mätte äga rum, men Herr Påhlman förklarat sig det icke göra; uppläste Herr LandtMarskalken å nyo den ofvan upptagna voteringspropositionen, hvilken godkändes.
Voteringen börjades klockan ■§• till 10 och slutades klockan ^ till i2,.då rösterna befunnos hafva utfallit som föJjer:
Ja - - - - 77.
Nej - - - 91.
I anledning hvaraf Betänkandet befanns vara återremitteradt.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 11 Juli på Bordet lagda Betänkande i anled - 6
Den 14 Juli f. m. ning af Kans Excelleoces ÖfverStåthålla* rens m. m.
Herr Grefve Carl
Mor ners till Kongl. M ij:t ingifna och till Utskottet öf\örlemnade underdåniga skrifvelse ilen io Mars 1815, tile.» underdånig anhållan, att Stockholms StadsCassa matte befria» fiån den Stadens Krono de ordinarie aflöning, och denna varda på Kronans Stat öfverförtL Grefve Gyllenborg, Johan Hennimg, anförde skriftligen till Protocollet följande:
Vid StatsUtskotfccts Betänkande, med ‘tillstyrkande att Stockholms StadsCassa måtte befrias från den Stadens Krono Uppbörds verk åtföljande Betjening och på Rikets Stat blifva öfverförd, får jig följande vördsamt anföra.
Da alla Städer i Riket, utan Statens kostnad, besörja all befattning i anseende till KronoUppbörden, och förhållandet, varit sådarrt ifrån äldre tider, anser jag så mycket mera betänkligt tillstyrka, att sådant på Statens bekostnad verkställes, sorn det kunde till Staters ytterligare betungande, genom dylika yrkanden för andra Städer, framdeles föranleda; men då likväl särskildta för Stockholm anförda skäl kunna gifva anledning att tillstyrka något deltagande å Statens sida, vill jag till rågon del medgifva hvad StatsUtskotttt föreslagit i sä måtto, att hälften af Den ’ 1 Juli. f. nt. / J f denna Summa, 7648 R:dr, som är föreslagen att i Stat uppföras, eller, 5824 bestämmes sorn årligen, iohe i Stät, utan sorn ett lania gsbiträde 11t a till nästa -Riksdag årligen O ,o _ C> O, utgå, antingen fran RiksgäldsContoiret eller på 8:de HufvudT^teln af extra utgifts-medel, hörandes i följd deraf en inskränkning i anseende till Stockholm iakttagas i den procent, sorn af Bevillningen till Mantalsskrifvarne och Uppbördsman i Stockholm torde föreskrifva*.
Jag har af StatsBeredningens Betänkande funnit, att den afstyrkt ett så utsträckt biträde som StatsUtskottet nu föreslagit, och förmodar, att StatsUtskottet, under varsamhet i tillstyrkande af anslag, som beständigt och oförändrade skola fordra allmänna bidrag, i ett förändradt Betänkande medgifva, att i RiksStaten den nu föreslagna 'utgift hvarken bör upptagas, eller ti il föreslaget belopp utgå.
Jag anhåller vördsamligen att Betänkandet med denna anmärkning må återremitteras.
Ilans Excellence, Herr Grefvert och LandtMarskalhen:
Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta ÖfverStåthållareu att få lemna upplysningar i detta ämne.
När jag emottog Öfverståthållareembetet, ägde
Uppbördsmännen rättighet till uppbärande af 3 skillingar på Riksdalern för hvarje taxerad, som öfver tiden uteblef med fullgörandet af sina utlagor.
Natur - 633 Den r ] Juli f. m, ligtvis var 5a deras interesse förbundet med fördröjandet af betalningen.
Dröjsmålen blefvo ofta ganska långa, mariga taxerade undanföllo, flyttade från orten, gjorde Banemerootte, och högst betydande afskrifningav måste således uppkomma.
Man vet, att före denna tid gjordes en gång en af* skrifning på fem, och en annan gång på nio tunnor Guld, i förlorade Taxeringssummor.
Nu hafva dessa förluster och dessa afskrifningar upphört.
UppbörusCommissarierna, emottaga nu mera inga penningar, undantagandes de smärre Summor, som gå under fem Riksdaler, de skattskvldige deponera dem sjelfva i Banken: och nu har för första gången det exempel inträffat, att Bevillningen varit inbetald på dagen.
Ridderskapet och Adeln torde 'lätt finna, att sådant är ■en följd af ett förändradt löningssält; en hvar inser lätt, att UppbördsCommissarier, särdeles så oupphörligen sysselsatte som sådana Tjenstemän äro, omöjligen kunna lefva med en lön af 500 R:dr.
När inkomsten af 5 skillingar pä
Riksdalern tydligen borde tipphöra, i anseende tili de skadliga följderna deraf, fordrade rättvisan, att jag för dem borde föreslå en tillökning, med hvilken de kunna hafva sin utkomst.
Jag tror att denna tillökning blir en Statens vinning, jag hoppas att alla interesse-förluster och ali» betyd - V. Ben 14 Jul'1 /•
m - 639 betydliga afskrifningar skola hädanefter upphöra och det skulle på dessa skäl vara mig mycket kärt om Ridderskapet och Adela skulla behaga godkänna hvad StatsUtskottet i sitt Betänkande tillstyrkt.
Härvid ropades af flera om proposition, hvilken Herr Landt Marskalken genast gjorde, och StatsUtskottets Betänkande biet af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Företogs till afgörande StatsUtskottets den 11 Juli på Bordet lagda Betänkande, a afseende på en i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den i Mars till afskrifning i JåiksStateh föreslagen summa af 5285 R.dr g sk. 5 rst.
Banco, som af Statsverket blifvit
RiksgäldsContoiret ersatt för de till ett lika belopp utaf BevillningsUppbörden i Stockholms Stad skedda afdrag till aflöning ät Uppbörds- och Mantals-Commissarier.
Herr Gyllenborg, Johan Henning uppläste följande:
Om, vid en flygtig läsning jag rätteligen fattat StatsUtskottets Betänkande om afskrifning jemte löneersättning för Uppbördsman och Mantalsskrifvare i Stockholm, Ridd. 0. Ad.
Prot. 87. 88.
Den 14 Juli f. m, ager detta ämne så nära sammanhang med det föreslagna Statsanslaget för deras aflonande ifrän denna tid, att ett Yttrande i sistnämnda afseende till någon del torde hafva inflytande pä tillstyrkandet i förevarande fråga.
Och, då 1 a g icke medgifvit hvad StatsUtsfeottet derom föreslagit, så kan jag så mycket mindre nu medgifva en föreslagen beräkning på en sådan grimd för flera förflutna år, som i alla fall ett prejudicat af en retroactiv verkan för en längre förfluten tid, af ett nu förut föreslaget stadgande, vore hvarken rättvist, försigtigt eller lämpligt.
Jag tillstyrker derföre att Utskottet i ett förandradt Betänkande måtte, med iakttagande deraf, icke föreslå annat hvarken till afskrifning eller ersättning, än hvad som grundar sig på gällande Författningar, utan att i sådant afseende anledning till tillämpningFnu tages af hvad nu i en sådan väg kan tillstyrkas,äfvensom jag önskar, att i händelse Utskottet icke förändrar dess Beslut, Utskottet ville närmare utreda innehållet af Författningen som bör åberopas, forn föranledt till Utskottets nu afgifna « tillstyrkande, men hvarom närmare känne dom saknas.
Jag anhåller att Betänkandet med denna anmärkning må återremitteras* Herr Grefven och Landt lUar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln pröfva - Den 14 Juli. f. m. ^ de den gjorda anmärkningen hindra antagandet.
/ Ropades Nej, hvarefter Betänkandet bifölls.
Upplästes a nvo och bifölls OeconomieUtskoitets den li Juli första gången upplästa Betänkande, angående befrielse för Skeppare och Forbönder att vid Tullkamrarne uttaga förpassningar å landets egna varor, Som från Uppstäderna försändas.
Upplästes å nyo ConstitutionsUtskottets den ix Juli på Bordet lagda Memorial, angående förändringar i följande §. §. af Grundlagarna: 1:0. I 5(5 $. RegeringsFörmen. 2:0 I 28 §.
RegeringsFörmen. 3:0 i 37 §.
RegeringsFörmen. 4:0 I 14 §•
Riksdagsordningen. 5:0 t 38 §.
Riksdagsordningen, röran de omröstning inom Utskotten per Capita, 6ga Den 14 Jul". J. m. 6:0 I 58 $. Riksdagsordningen, i fall nästföregående förslag ej af Riksens Ständer samt Kongl. Maj:t skulle antagas.
D / P 7:0 I 58 §■ Regeringsformen. 8:0 I 29 §.
Riksdagsordningen; och blefvo de uti dessa Memorial upptagna förslag af Ridderskapet och Adeln godkända till den kraft och verkan, som §6 §.
Regeringsformen innehåller.
Likaledes upplästas å nyo ConstitutionsUtskottets, sedan den 11 Juli på Bordet hvilande, Memorial, angående en förändring i 4 §•
Grefve Mörner, Carl Stellan, ansåg Ridderskapet och Adeln böra återremittera Memorialet och ej antaga förslaget om Frälse och Ofrälse.
När samma förslag för någon tid sedan till afgörande förevar/ fann Ridderskapet och Adeln saken vara så beskaffad, att man enligt grundsats ej borde binda Konungen inom någon dass Frälse eller Ofrälse vid valet af sina rådgifvare.
Ridderskapet och Adeln fattade derföre sitt beslut, i enlighet med hvad Konungens då på Bordet hvilanda Dsn 14 Juli f. m, <593 förslag, innehöll i detuttrycket: infödda SvenskajMän.
Sannolikt har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ännu samma rigtiga öfvertygelse.
Då j ig ej kan föreställa mig, att någon särdeles tids utdrägt kan deraf följa, torde det tillåtas mig föreslå, att Ridderskapet och Adelr. såsom Ståndets tanka ville fastställa uttrycket infödda Svenska Män, och Betänkandet till ConstitutionsUtskottet återremittera, hvilket sedermera enligt 56 §, Regeringsformen bör förfara.
Ridderskapet och Adeln ansåg Memorialet, med denna anmärkning, såsom af Ståndet godkänd, böra till Utskottet återförvisas.
Vid förnyad föredragning blefvo bifall- " na följande tvänne den 11 Juli på Bordet lagda Betänkanderu 1:0
OeconomieUtskottets om en fri Tackjernshandel. 2:0 SärskildtaUtskottets om förbud *» mot bruk af öfverflödigt Silfver.
Upptogs å nyo
OeconomieTftskottets den ij dennes först* gången uppläst* Utlå <59$ Den 14 Juli f, m. tande, öfver anmärkningarna vid Utskott-ts den 9 Maj afgifna Betänkande, angående ändring af Tjenstehjons flyttningstid.
Den proposition, som gjordes till antagande, af detta Betänkande, blef af Ridderskapet och Adeln bifallen, JHerr Danckwardt, Carl (rustaf, ansåg särskild proposition behöfva göras å Betänkandets slutmening, som innefattade ett öfverlemnande till Ridderskapets och Adelns eget godtfinnande huruvida Ridderskapet och Adeln skulle villja inbjuda de trenne öcriga Stånden, hvilka redan tillförene bade antagit Utskottets första Betänkande, att bifalla den i det sednare föreslagna förändring.
Grefve Gyllenborg, Johan Henninge uppläste ett Dictamen, så lydande: Sedan Ridderskapet och Adeln med anmärkningar återremitterat Oeconomi eUtskot-. tets Betänkande om flyttningstiden, bär Utskottet, med tillkännagifvaude att Betänkandet blifvit af 5;ne Ständ bifallet, hvartill Ridderskapet och Adeln anmält den tanka, *lt flyttningstiden icke olämpligen kunde framflyttas till medlet af October månad.
Med afseende derpå, och med den allmänna Landtmanna erfarenhet, att det är högst skadligt för Jordbruket, att för en flytt - Deu 14 Juli. /. m. ningsvecka de angelägna Landtmannagöromålen skola sakna handläggning vid den tid då Potatesskörden infaller och ofta, vid inträffande våta höstar, vårsäd annitär dels oskuren dels icke inbergad, och da deremot icke hufvudsakligt afseende bör lemnäs åt Städer eller särskilda mindre näringars större eller mindre ba^vämlighetj i anseende till flyttningstiden, utan Jordbrukets fordran bör äga första rummet, hemställer jag vördsamligen om icke i öfverensstämmelse med den allmänna öfvertygelse, att nuvarande flyttningstid vid förändrade
Oe* conomiska förhållanden icke nu mera är lämplig, i afseende hvarpå äfven genast, efter Finlands afsondrande från Sverige, detta land förändrade flyttningstiden till den 1 November, Högloft.
Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt att, med antagande af Utskottets förslag, eller det jag held^tönskade, med bestämmande af flyttningstid till den 1 November, inbjuda de öfriga RiksStånden att med Ridderskapets och Adelns vidtagande beslut sig förena.
Grefve Lantingshausen, Albrecht, ansåg den af Utskottet hemställda inbjudning till de andra Stånden redan vara bifallen genom det allmänna antagandet af Betankandet.
Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham; Om jag ej bedrager mig, innehåller Utskot* 696 jDea/i4 Juli. f. ra. tets Betänkande förslag till den inbjudning Herr Danckwardt yrkat.
Om sa är, måste ju den äfven vara bifallen genom det allmänna gillandet af Betänkandet, och då återstår ju allenast att denna inbjudning i ProtocollsUtdraget iakttaga.
Herr Grefven och LnndtMar skalken hemställde, om icke, när Betänkandet i hela sin vidd blifvit bifallet, inbjudningen äfven vore det.
Anmältes och emottogs Konungens HofCanzler m. m.
Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken å Kongl.
Maj:ts vägnar af2emnade en Kongl.
Proposition och en Nådig Skrifvelse, hvilka, sedan HofCanzleren afträdt, upplästes, nämligen: Kongl. Majrts Nådiga Proposition af den 12 Juli, angående betalningen af de, i anledning af Högstsalig Hennes Maj:t EnieDrottningens arf, uppkommande skulder.
Kongl Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer af den 28 Juni, angående Deras vid 1812 års
Riksdag i underdånighet gjorda hemställan om stiftande af en Den 14 Juli. f.\ ra. 697
Lag, som förpligtade ägare af sådana Wattenverk, hvilka genom uppdämning hindra landets uppodling, att derföre taga Lösen.
Konungens Nådiga Proposition remitterades till StatsUtskottet, och den Kongl. Skrifvelsen lades till Handlingarna.
Upplästes å nyo'!
ConstitutionsUtskottets den 11 Juli på Bordet lagda Memorial, i anledning af den till Utskottet remitterade frågan om en förbättrad Nationalrepresentation.
Friherre Boye, Ludvig, uppläste föl. jande:
När strax efter den sista Regementsförändringen, ett icke obetydligt antal
O» frälse Possessionater och BruksPatroner gjorde hos Riksens Ständer”föreställning om obilligheten af deras uteslutande från ali Representationsrätt; och , när vid samma tiden aktningsvärd Ledamot inom detta Stånd här gjorde motion om Representationssättets förändring, emottogs underrättelsen derom af nationen med hänryckning och glädje.
Ifrån den tiden har denna förändring hört till Nationens ifrigaste önskningar och hört till hennes käraste förhoppningar.
Hvarje gång Ständerna, då och sedermera, yttrat Den *4 Juli. /.' ru - sig uti denna fråga» har det skett på ett sätt, som berättigat
Nationen att deri sc ett löfte: och hon har också, ifrån Riksdag o ' 1
Opinionen om (elaktigheten af närvarande Representationssätt, och om nödvändigheten att antaga ett annat, är så allmän, så stadgad, att jag visserligen ej behöfver rnj bevisa huru.
Fullkomligen den också är grundad..
Matte likväl den tillfredsställelse förunnas mig att förklara, det jag anser omöjligt, att i Sverige någonsin kunna äga. runi, en verklig och alltid lika natioualanda, eller någon stor och enhällig kraft till förbättring i nationens öde, förr, än alla de många särskilda interes»en, som tillhöra närvarande representationssätt, sammansmälta tili ett helt, genom förändringen deri, ifrån fyra parLiella liufvudinstantier, åtföljde af hundradetals individuella, till ett enda stort nationalinteresse.
Representationssätt visar för forskarens och menniskokännarens öga blott fyra nationaldejar; men sällan något helt: och Patrioter synas då berättigade, att önska den tid, då allt hvad Nationens välfärd röyer, icke mera mötes af delade åsigter.
När jag, med sådana tänkesätt, betraktar det betänkande ConstitutionsUtskottet nu i denna fråga afgifvit; och när jag eftersinnar hvad Riksens Ständer af samma Den- l/j Juli./. m £*99 Utskott begärt, och hvad de deruti .rf detsamma fatt, så mäste jag» med ali den myckna aktning jag hyser för Gonstitutions-- Utskotteis Ledamöter, likväl yttra dtn öfvertygelse, att samma 'Utskott icke, på sätt sorn man tilläfventyrs kunnat vänta, fullgjort Ständernas begäran., ConstitutionsUtskottet börjar sitt Betänkande • med vipptagande af |Ständernas åläggande för Utskottet, alt a nyo företaga utarbetningen af förslag till en förbättrad Representation, och derpå öfvergår Utskottet till framläggande af de grundsatser, hvilka borde tjena till ledning af företaget.
Utskottet anser då, att först borde en nogare undersökning och pröfning anställas, huruvida de fördelar, som åtfölja en ny organisation af representationssättet, motvägas af de olägenheter, som kunna uppkomma genom upphäfvandet af den gamla.
Utskottet uppgifver derpå de fördelar, sorn borde sökas; och förklarar derefter, att om ock grunderna vunna Nationens Röst, foidrades dock till Systemets uppgörande erfarenhet och kännedom af flera locala omständigheter.
Det vore, i Utskottets tanka, ett Onyttigt arbete, att sammanfatta och förete ett förslag, som ej stödde sig på säkra beräkningar; och Utskottet tillkännagifver derpå, att det befinner sig i tam.cna belägenhet, som dess företrädare Den 14 Juli. f. m. vid 1309 och 1810 årens Riksdag, att sakna erforderliga Statistiska upplysningar; hvadan ock Utskottet ansett sig böra ännu ytterligare lemna åt framtiden ett arbete, sorn det gerna hade fulländat, om det trott sig kunna gifva detsamma mognad och fullständighet.
Utskottet inskränker sig alltså nu att blott tillstyrka det Ständerna ville hos Kongl. Majit anhålla om samlandet af dessa upplysningar, dem Utskottet uppgifver.
Må det tillåtas mig, att härvid anmärka, huruledes sjelfva Remissen till Utskottet, det vill saga Ständernas begäran, att erhålla ett förslag till ny Representation, redan utmärkte att den préalabla frågan angående nödvändigheten af ett sådant förslag, var afgjord.
Skälen för och emot Representationssättets förändring hörde , som mig synes, icke nu mera till ConstitutionsUtskottets pröfning.
Det var icke •quaestio an; det var quaestio quo modo, som var till Utskottet öfverlemnäd: och om Utskottets mening åter varit, att pröfva följderna , så torde dervid kunna erinras, att så länge förslaget icke var ännu gifvet, så stodo följderna icke heller att 'förutses.
Kanske felar jag i detta omdöme; men så synes det åtmindstone mig.
Lika med Utskottet, tror jag erfarenhet och kännedom om locala omständigheter vara nödig för för - Den 14 Juli./, m. 701 slagets upprättande; men då här icke kan vara fråga om annan erfarenhet än den vi äga angående nu varande Representations* satts felaktigheter, och omöjligen om den erfarenhet skulle förestå af det nya; så synes mig, att derest Utskottet skulle anse sig ännu sakna den förra erfarenheten, så hade likväl
Ständernas redan förklarade villja bort vara tillräcklig för att öfvertyga Utskottet, att erfarenheten talar förförändringen; och må hända hade samma förklarade villja äfven bort ligga till hinder för Utskottets yttrande, att det begärdta förslaget var onyttigt, då det icke grundade sig pä säker bevisning.
Jag värderar sanskyldigt det goda uppsåt, som ligger till grund för Utskottets beslut, att heldre gifva intet förslag, än ett, ät. hvilket icke kunde gifvas mognad och fullständighet; men om denna välmening blir ett skäl för ändamålet att fullgöra Ständernas begäran, så skulle också kunna hända, att alla föräijdringar blefve onyttiga att någonsin vinnas , då Utskotten, som hade att uppgöra förslagen, finge i deras välmening en befrielse ifrån förbindelsen att förslagen uppgifva.
Framför allt bekymrar det mig, att då man närmare granskar den uppgift
Utskottet gör på de Statistiska upplysningar, hvilkas inhämtande Utskottet anser böra föregå, innan förslag till ny Representation kan uppgöras, så befinnas de vara af en sådan vidsträckthst, och al 702 Den 14 Juli /. m. ilerfaldigä slasr, att, till deras samlande, en mansålder ännu torde fordras, under hviln lid nya förändringar skulle kunna föranleda till behof af nya Upplvsningar, Samt också allt mer och iner för oSs aflägsna ändamålet, Da, enligt Utskottets tillstyrkande, upplysningarnes införskaffande skulle ankomma på den Executiva Magiens försorg» så synes det vara utan tvifvel, att på den nu varande ministérens, och kan hända, pa efterkommande ministdrers mer elier mindre beredvillighet, om icke godtycke, skall ankomma om eller här Sländerna kunna erhålla ett förslag till Representationssättets förändrin®, eller komma i tillfälle att “ 7 ämnet slutligen afgöra: och möjligtvis skulle då också kunna hända, att det bifall Vi» i dag, lottina de l il! detta Betänkande, i påföljden befanns hafva Vant ett verkligt hedläggande af äfnhet, och således Också ett . r afskärande af allt vidare hopp om förändring, som likväl utgör vilkoret för Nationens framtida förkofran och lycka.
Jag tror icke att det är menniskan tillåtet att genast fordra, för sina nya företag» mognad och fullkomlighet; egenskaper, sorn blott kunna väntas af tiden och eifarenheten; men af hvilka- den förtida saknaden, 0111 den skulle bär såsom skäl antagas, också då skulle everldeligen hindra alla företa®, och således qvarhålla verlden vid alla dess ägande bristfälligheter.
Vi håfve sett alf
Den 14 Juli. f. rii. 703 xåra Bröder, Norrmännen, hvilka på 300 år icke a'gt någon Representation, icke behöft mera, än några veckor, för att uppföra en sådan, hvilken kan hända icke är fullkomlig, men dock visserligen är. bättre än vår.
Vi hafva sett att Tyska Stater, som länge saknat Representation, likaledes, inom kort tid, upp^foit och antagit sådana Representationssätt, som äfven äga förtroende framför vår: och det mäste då förefalla smärtsamt, att erfara, det svårigheterna till en blott förändring skola för oss medtaga ert tid, om hvars slut man icke ens kan göra sig någofc^ bestämdt hopp.