Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade , med afslag å berörde Utlåtande, instämma i Preste-Stån» dets beslut.
Ja ooh Nej, samt Votering.
Enligt hvad jag nn inhämtat, lärer Betänkandet vara bifallet af Två Stånd, och då det således är likgiltigt i hvad beslut Ridderskapet och Adeln stadnar, torde jag få hemställa, om det icke vor«
Den 90 November f- rn. vöre så godt, att afslå samma Betänkande, dö jag endast begär att få reservera mig mot beslutet.
Herr Uggla, Göran Gustaf, förklarade, det han hade begärt votering.
Herr von Ha r tm a n sd or ff: Enär Två Stånd redan bifallit Betänkandet, så ' skulle, om Ridderskapet och Ådeln afsloge det samma, saken stadna vid hvad den är, och följagleligen ingen Skrifvelse komma att till‘Konungen afgå, med en sådan framställning, som den Utskottet föreslaget, och jag ansett vara Riksens Ständer ovärdig.—•
Votering torde derföre befinnas vara öfverflödig, af dem , som önska bibehållandet af 1778. års författning, och således kunna undvikas.
Den siste vär de Talaren yrkar afslag på Betänkandet, om ej för annat, åtminstone derföre, att, i händelse det bifölles, skulle en allt för olämpclig skrifvelse komma att till Kongl. Maj:t afgå.
— Men då Betänkandet ^afstyrker ert af enskild Riksdagsman gjord motion, så kart jag ej färeslälla mig att 3 Stånds bifall lill detta Betänkande, och således afslag på den väckta motionen möjeligen skulle kunna föranleda till någon slags skrifvelse lill Kongl. Maj:t; och kan således äfven deraf ej se nå Ridd. o. Ad.
Pret. 10 B, g, Afd, 44 D t • n 50 o v e tn h e r f. m got hinder för Ridderskapet och Adelil att tili Betänkandet lemna bifall.
Jag tror li •
Ja med Herr von Hartmansdorff, att det ;'if tillräckligt, om vi, genom ett afslag å Bet 11- kandet, komma derhän, att saken förblifver vid hvad den är, helst i iityänkandet finnas ntti vek, som ej är o passande.—Skulle Ridderskapet och Adeln ej vilja meddela afslag é Betänkandet, anhåller jag om votering.
I anledning af hvad den siste■**yärde Ledamoten anförde, anhåller jag få nämna, att man, genom bifall till Utskottets Utlåtande, äfven vinner samma ändamål, och, om det förnekas, kan jag ej frångå min förr gjorde begäran om Votering, Herr Grefven och L a n d t -
M a rskalken framställde derefter följande voterings-proposilion:
Den som bifaller Lag-Utskottets förnyade Betänkande angående föreslagen ändring i Kongl, Brefvet den 17 Ocloher 1778, rörande barnamord, voterar Ja ; Den d.ot ej vill, voterar Den 20 November f. tn - 347 Vinner Nej, anses Ridderskapel oqh A<ieln hafva afslagit nämnde Betänkande.
Jag anhåller, alt det tillägg, sorn finnes upptagit uti Preste-Ståudels fattade Beslut, måtte i contra propositionen inflyta.
Herr Grefven och L a ii d t -Mar - s k a l k e n hemställde, emi Ridderskapet och Adeln önskade, att, jemte afslag å BagUtskottets Betänkande, instämmande i Br'ésle-Slåndets beslut, skulle, på sätt Herr Ribbing yrkat, uti contra propositionen intagas, Ropades Nej. Herr Cederschjöld:
Innan voteringen börjar, anhåller jag att få göra ett tillägg till milt förra yttrande.
— Om den Författning, som nu är gällande skulle iippbäfvas, och förhållandet återställas i sitt fordna skick, så skulle samma missbruk och oredor återkomma, som till en betydelig del troligen föranledde den senare Författningens vidtagande, nämUgui husbönder och Fiskaler skulle kunna anställa de skandalösaste undersökningar, huruvida den eller den q vinn a u till äfventyrs kan vara hafvande, hvilken undersökning och fiscalicering just skulle rakt kunna leda till det salning sedeförderf, sam man ville förekomma.
Herr v o n H a r t m an s d o r (T: Om Utskottets Betänkande afslåg* blir saken li - Den 2ö No v e mbec f. m. ka sorn elen np är, emedan frågan forlällcr.
Till svar å hvad Herr von Hartmansdorff anfört, anhåller jag få yttra, att då Utskottet e; föreslagit något i stället för 1778 års författning, som det tillstyrkt borde upphäfvas , kali jag ej frångå min förut tillkännagifne öfvertygelse, , att' detjär bäst bibehålla berörde författning.
Herr Grefven och L a n d t - M ä r s k a 1 k e n förnyade den af honom förut gjorde Voterings - Proposition , hvilken af bidderskapet och Adeln bifölls.
Jag anser min skyl dighet vara, att upplysa, att ehvad Ridderskapet och Adeln beslutar, så snart ej Presle-Ståndets tillägg får intagas i Contrajiropositiopen , blifver förhållandet enahanda , emedan, om Betänkandet bi Palles , ingen skrifvelse kommer att lill Konungen afgå, äfveusom om Nej-propositionen vinner och Betänkandet således afslås, ej eller någon skrifvelse kommer att expedieras. —•
Således är det för mig likgiltigt, huru denna Votering slår ut, och jag skall derföre icke med mitt Nej till Betänkandet ve^ka en tidsutdrägt medelst votering, som i verkligheten icke medförer fiågot resultat.
Den 20 November f. m, 349 Herr Uggla:
I den händelse de, som beslridt min mening och yrkat afslag å Utlåtandet, derifrån vilja afstå, samt* bifalla det samma, så faller det af sig sjelft, att jag icke vidare yrkar votering ; men i annor händelse kan jag icke afstå från min en gång derom gjorde begäran.
Uppå derefter af Herr Grefven o c b
Lan dt -Marskalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Lag-Utskottets ifrågavarande Utlåtande gilla.
Föredrogs å nyo Riddarhus-Utskottets den 8 sistlidne Oclober aflåtne, samt den 12 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion oin de Thamiska föreläsninga,rnes hållande i Secreia Utskotts-rummen å Riddarhuset.
Herr von H a r t m a n s d o r ff, Augus!:
Jag instämmer visserligen uti Utskottets tillstyrkan, likväl slår i slutet af dess förslag följande ordalag: dock med lemnad öppen rätt för R i d d a r h u s D i r e c t i o - nen, att, vid något särskildt tillfälle, bevilja fö r el ä s lii n g a r n e s hällande å Riddarhuset, uti något dertill t j e n 1 i g t rum, då anmälan derom i behörig ordning gores.
Och 35q Den q o November f, ra. sorn det nr frugtansvärdt, alt den i Secreta Utskotts - rummet befintlige dyrbara samling af Landt-Marskalkars
Portraitcr skulle blifva skadad, om detta rum icke undantages från begagnande tdl föreläsningar , så iiemstäiler jag till Ridderskapet och Adelil, 0111 icke ett sådant undantag utlryckeligen må göras.
Jag förenar mig fullkomligen med Herr von Hartmansdorff* emedan det gör meningen tydligare ; och jag får förklara , att det äfven varit UtskufleLs tanka , att Secreta Utskotls-rummet ej skulle få begagnas till de Thamis'ke föreläsningarna.
För min del skulle jag anse, att tydligheten vore fullkomligare, om man äfven undantog denna sal.
Jag får hemställa , om det icke ändock vore ännu tydligare , om man bestämde , att intet annat rum inom delta hus får för ifrågavarande föreläsningar begagnas , än t. ex. det rum , som nu begagnas till Riddarhus Cancelli.
Herr von II oben b au sen : Hvad Riddarhus-Salen beträffar, tror jag, att den nu icke behöfver undantagas, emedan Rid:- Den ?o Nnvemlier f. m 35' derskapet och Adeln förut därom Fa!tat Beslut , att elen icke får till någon , eller vid andra tillfällen upplåtas, än då Concertea Långfredagen uppföres för Frimurare-Barnhusets räkning.-—För öfrigt anser jag ej, att vi nu höra bestämma, hvilket rum ;nå upplåtas för de Thamiska föreläsningarne, emedan det ena gången kan passa sig, alt lenina det rum , hvaruti Riddarhus-Gancel- - liet nu är, men en annan gång bättre det rum, som är beläget på nedra bolten, och hvarest eldningen för denna sal sker.
Om Ridderskapet och Adeln ej skulle vilja bestämt utsätta, hvilket runi som flir begagnas för de Thamiska Föreläsningarne, så anhåller jag, alt så viii Riddarhus-Salen sorn Secreta-Utskolls rum
• met uttryckeligen blifva undantagne.
Jag anser mig höra å nyo erinra Ridderskapet och Adeln derom, att Riddarhus-Salen, enligt de stadganden, som redan finnas, iir undantagen från annat begagnande, än af Ridderskapet och Adeln, otem vid det af Herr von Hohenhausen uppgifne enda tillfälle.
Jag tror således, att endast Secreta-Utskolts rummet nu behöfver undantagas.
Då jag förmodar, alt den Läro-Sal, som kommer alt begagnas för föreläsningar å Kongl.
Vettenskaps-Academien, blifver lika stor, som 35* Den 5 o Noverfcberf, m, hvarje af de rum, som här i huset finnas, utom Riddarhus-Salen och Secrela-Utskotts rummet, så tror jag, att vi tryggt kunna afslå Utskottets Memorial.
Då Donationen tvdeligen innehåller, att föreläs* 1/ O ningarne skola ske här å Riddarhuset, synes mig, att vi kunna förneka sådant; och enär Kongl.
Vettenskaps-Academien medgifvit, att de sålunda föreskrifna föreläsningarne få hållas i deras hus å derstädes varande Lärosal, och endast h eg är t, att vid vissa till fä i fen få Begagna någöt utsedt runi här å Riddarhuset, så kan jag icke finna skäf, att afslå memorialet, utan anser tvärtom allt tala för att gå Vetenskaps-Academien till mötes, och således tillåta, att dessa Föreläsningar få å Riddarhuset hållas när sådant af Acådemien påfordras.
Herr Grefven och Landt-Mar s k a 1 k e n hemställde , om Ridderskapet och Adeln Behagade gilla Riddarhus-Utskottets Memorial, med den förändring , att de så kallade Thamiske föreläsningarne icke någonsin må hållas uti Riddarhus-Salen, eller det af Secreta Utskotts-rummen, hvarest Herrar Landt-Marskalkars Portraiter förvaras.
Herr; Den ao Novem berf. ir ; 353 Herr Grefven och La n dt-M arfi kul k en tillkännagaf, att Plenum kcnmie kl. 6 i eftermiddag , att fortsättas.
O 7 Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-Utskoltets den x4 dennes aflåtne, samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan, huruvida Expeditions* Utskottets , under N:o 820 och 321, insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrivelser till Kongl. Maj:t, rörande betalnings-sättet vid skeende försäljningar af persedlar och effecter för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning., samt angående räntas erläggande å iörslsjutne medel från Aiimänna Magazins-Inrättningens fond, må expedieras.
Företogs till pröfning Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskettens den 21 sistlidne October under N:o 5yi afgifne, samt den 3i i berörde månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeklte Betänkande, om upphörande af Krigs-Academien, och inrättande af Professioner i Militair-vetenskaperne vid Rikets Unirersiteter.
Kidd. e, Ad.
Pret. 19 B. ;• Afd, 45 354 Den 20 November ?. m.
Herr von II o h e 11 h a u s e n , Michael:
Det nu upläste Betänkandet är redan af Tre Ständ bifallit, och något beslut, som förändrar verkan deraf, kan således icke nu fattas ; men i detta Betänkande hafva Utskotten älven trott sig besvarat den motion, sorn jag gjort om undersökning af de Civile Läroverken; hvarföre »fgörandet af delta Betänkande torde böra följa efter det särskilda Betänkande som besvarar min motion. 1 ler r von Hart m a n sdorff, Augus t:
Jag vill blott anmärka, att Herr von Hoheiihau-' sens motion är upptagen och behandlad i ett fcätskildt Betänkande.
Leir Grefven och Landtmarskalken yttfade, att då Stats-och Oeconornie-Utskotteii; på sätt Herr von Hohenhausen omnämnt, uti förevarande Utlåtande, ingått i pröfning af det ämne, som innefattas i Herr von Hohénhauséns motion, och sedermera vid besvarandet af Herr von Hohenhauseus motion uti ett annat Utlåtande under N:o 572. åberopat nyssberörde yttrande, alisa och på det man, vid pröfning af Utskottens nu förevarande Utlåtande; icke måtte vidtaga något beslut, hvarigenom mali till äfventyrs kunde binda sig, vid dea sedermera påföljande granskningen af Utlåtandet öfver Herr von Hohenlrausens motion, ansåg Herr LandtMarikalken sig bora hemställa, örn icke sistnämnde Utlåtande nu äfven kunde få upp - I}en 20 Novemi» er f. tn. läsas, samt i ett sammanhang med Utlåtandet N:o 5ti. lill afgörande företagas.
Bifc lis.
Härefter upplästes Slats- samt Allmänna Besvärs- och Oecohomie-Utskottens den 2i sisll.
October under N:o 5^2. afgifne, samt den 3i i berörde månad e. m. på Bordet lagde, Utlåtande, öfver Herr von 11 ohenhauseus, M., motion, om undersökning af de Civile Läroverkens närvarande ]j£t skaffenhet.
Friherre Adlerbeth,'Jacob:
Jag vill icke bestrida den ifrågasatte revisionen af våra Universiteter $ men anhåller, att få framställa några anmärkningar vid den reservation , sorn Herr Hjerta låtit åtfölja Utskottens Betäckande. 1820 Års Scholordning bar nu haft samma missöde , sorn den vid flere föregående tillfällen fått. erfara, — att icke blifva rätt åberopad.
Herr Hjerta har nemligen yttrat, att hvad denna lag stadgar i afseende på revisionep af de lägre läroverken, endast kunde bereda förbättring af detaiilc^- felaktigheter.
För att vederlägga denna uppgift, utber jag mig, att få uppläsa Scliolordi> inge lis 5:te Sections 3 Cap. 3 §» så lydande: ”Af de i föregående §. anviste am inen samrnaufatte Revisionen, och till Kongl. D*n 20 November f. m.
"Maj:t underdånigst afgifve, en allmän berättelse om Läro-Yerkens tillstånd, och bifoge ”derjemte sitt eget underdåniga utlåtande, ”ej allenast öfver hvarje åtgärds verkan på ”det ställe den blifvit anbragt, utan äf”ven öfver alla, både locala och allmänna utvägar, som böra och kun"n a ytterligare vidtagas till vinnande af Läro-verkens fullkomligare inrättning.” Om man , enligt hvad Herr Hjerta påstått , stundom alltför mycket prisat den för Elementar-Läroverken påbudna revision , lärer Högloft.
Ridderskapcfe och Adeln af hvad jag nu anfört, finna, att denna revision blifvit af Herr Hjerta mindre1 prisad, än den förtjenar , då lian med tystnad förbigått ett af dess vigtigaste föremål.
De exempel, som af Herr Hjerta blifvit framställde, för att visa bristerne i våra Universiteters nuvarande inrättning, äro i allmänhet väl valda.
En och annan erinran torda dock derem > kunna göras*
Man har klandrat de Acaderniska sommarferierne såsom alltför långvariga.
Jag tror, att ett annat förhållande härvid bör för Sverige ega runi, än för Tyskland och andra främmande länder, af flera skäl, bland hvilka här torde vara tillräckligt att endast nämna de långa afstånden mellan Universitetet och de studerande ynglingarnes hemorter.
— Den af Herr Hjerta förnyade klagan öfver bristande offentlig undervisning vid Den »o Naveaiber f. rrn 357 UmVersiteterna i våra grundlagar, Sr leie alldeles grundad.
Åtminstone liar vid Upsala Universitet, enligt hvad nian försäkrat mig, Historiarum Professoren opåmint gjort dessa grundlagar lili ämnen Jor sina föreläsningar, och vid examina fordrat reda för deras innehåll.
Ja? nämner O detta förhållande, emedan det bevisar att, ehuru grundlagarnés studium icke blifvit uttryckligen anbefaldt, har det dock icke blifvit uraktlåtit
— Man har anmärkt att de från Åcademierna utexaminerade ynglingar, som i Civila Embets-Verk sökt inträde , ofta visat sig äga otillräckliga kunskaper.
Denna klagan har jag äfven hört; men om den är rättmätig, är en annan fråga.
Jag har från en annan sida hört uttryck af missnöje öfver för stor stränghet hos de Academiska Lärarne mot de studerande, sorn vilja aflägga Civil-exarnina.
Det lärer således icke vara afgjordt > om Professorerne i sina fordringar till nyssnämnde examina äro för stränga, eller lör eftergifna.
Saken är dock af vigt, och j >g anser derföre en undersökning om verkliga förhållandet blifva gagnelig.
— Det är sannt, att vid Lunds Universitet finnes blott en Juridisk Professor; men erfarenheten har visat, att många af honom utbildade ynglingar ägt likaså grundliga kunskaper, som om de afhört föreläsningar från io Juridiska lärostolar.
Hvad Herr Hjera anfört om saknad af lärofrihet vid våra Universiteter , »arnt 353 Den 30 November f. ra. om nyttan af en föreskrift, som ålade
Professorerne att från trycket utgifva vetenskapliga handböcker, ar aldeles öfverens; stämmande med mitt tänkesätt.
Vid sistnämde föreskrift torde likväl böra fästas det vilkor, att förlags-kostnaden vid utgifvandet af sådane Verk borde bestridas af allmänna medel, emedan dessa arbeten inom Sverige icke skulle kunna påräkna en så stor afsättning, som i Tyskland, eller andra länder, der det läsande pubiicum är så mycket talrikare, än hos oss.
Slutligen anser jag mig skyldig förklara, att jag i Herr Hjertås yttrande funnit förnyade bevis af hans varma nit för hvarje ärende, sorn rörer allmänt väl.
Till besvarande af den Motion jag framställt, anföra Utskotten, det de göra sig förvissade , ”att Kongl.
Majrt i den Iuslruction, ”sorn kommer att meddelas dem, livil”ka erhålla uppdrag att verkställa den uti ”Schöl ordningen förordnade Revisionen , an”befaller denna gransknings utsträckning ”äfven lill de högre undervisnings-verken» Om n\t , man nödgas erkänna , att den personal, sorn utgör Revision för de lägre Schol-verken , icke är så sammansatt, att man af densamma kan hoppas en fullt ändamålsenlig Revision af Universiteten, 6å vidt omfattande, sorn ämnets vigt och Den a© November, f, ra - 359 föremålets natur kräfver , lärer man afven Få medgifva , att hvarken motionen blifvit fullständigt besvarad eller nöjaktigt resultat derigenom uppkommit.
De anmärkningar Herr Hjerta framställt mot våra Universiteters härvarande skick , hvilkas vigtighet till större delen utaf Friherre Adlerbeth blifvit erkända, synas hog vigtiga att från Riksens Ständer påkalla ett förnyande af den anhållan de framställde vid 1809 års Riksdag örn Revision af de Civila Läro-Verken, en anhållan, som efter i4 års förlopp ännu icke kunnat ernå den påföljd, att denna Revision sträckt sig till våra Hög Scbolor, de vigtigaste framför alla Utaf våra undervisnings verk.
När Riksens Ständer på Utskottens tillstyrkan hos Kongl. Maj:t gå att anhålla om en Revision af de mililairä läroverken, ehuru de helt nyligen undergått en sådan, samt tillika att Riksens Ständer vid en kommande Riksdag må erhålla underrättelse örn resultatet deraf.
Så enär denna saks bedömaude synts kunna öfverlåtas åt vår Konungs öfveriägsna irisigter , torde det icke eller vara skäl, att undandraga från en dylik anhållan våra Civila Läro-verk , som ännu icke varit så lyckliga , att granskas af en Revision och derigenom ej eller vunnit de föi bättringar, dem tid och omständigheter påkalla.
Jag instämmer i den siste värde Talarens an - 360 Den 50 N • v e m b e r f, m. hällan ora återremiss.
—Då man redan be* , slutat en underdånig anhållan hos Kongl. Majit om revision af de militaira undervisnings-verken , synes det mig nog ensidigt, att icke vilja yrka det samma om Statens öfriga uppfostrings och bildnings anstalter.
Jag försvarar icke ide'en af en Krigs-Academie, der barnet danas lill ett visst yrke, som föräldrar utsett; men så länge de öfrige Läroverken äro i det skick, de nu hafva, tror jag man gör bäst, att icke alltför mycket omtala de brister man trott sig u p täck a i de militaira.
Innan jag vidare yttrar mig häröfver, beder jag att få fästa Ridderskapets 'och Adelns uprpärksarnhet vid det anförande Herr Friherre Adlerbeth nyss före mig afgifvit.
Herr Friherren har väl ej bestridt Herr Hjertås yrkande om en revision af de högre Läro-verkens tillstånd, men han har likväl emot Herr Hjertås reservation anfört åtskilligt, som, om det vöre rigtigt-, skulle lill en del bevisa revisionens obehöflighet.
Sålunda tror t. ex. den ädle Friherren att Herr Hjerta blott i detaille betraektat ämnet, då denne sednare icke i Herr Fri herrens tanka gifvit nog akt på Schol-Ordningens stadgande om locala och allmänna undersökningar.
Den ädle Friherren torde
Den so November f. m, torde doclc härvid läckas erindra sig, att S c hol-0 rd ilin gen, sorn sjelfva Titeln också utvisar, endast angår de lägre Läro-Yerken, och att således Herr Hjerta troligen icke haft så orätt, då han ansett den i samina Författning föreskrifna revision endast innebära en detaillerad föreskrift i ett ämne, där stadgandet om en generel granskning anim saknas.
Adlerbeth anförer till försvar f Ö r de långa Ferier ne , vägens längd emellan Akademien och de Studerandes hemvist.
Jag bekänner helt upprigtig!,•• att jag icke vet något större skäl emot de långa Ferierna.
Om en fattig yngling kommer 5© mils väg till Academien i slutet af September, så synes det mig, sorn det för honom vore mycket förmånligare att, i händelse hans villkor det medgåfv.e, få där förblifva med e»s, än att i början af December, Ater begifva sig derifrån.
Här har vidare af den adle Friherren? blifvit sagdt, att Föreläsningar öfver Grund-' lagarne redan hållas vid Upsala Universitet af Professoren i Historien; det är sant, men utom det att de föreläsningar, som hållas i Upsala, icke böras i Lund, där också ett Universitet finnes , så äro de nu omnämde föreläsningar endast en följd af Ridd, o. Ad,.
Prot. 10 B, 2, Afd. 46
Den 20 Nqveruber f, m. dea nu varande Ilistoriarum Professorens egen goda vilja; ingen makt i Sverige finnes , sorn ålagt honom att hålla deni, och han lian således afbryta dem, når han behagar.
Emot Herr Hjertås anförande om öfverklågad underhaltighet i kunskaper hos ynglingar, sorn från Uuiversitelerna utgått, har Herr Friherren uppställt en efter Herr
Friherrens förmenande likaledes öfverklagad öfverdrift i stränghet vid Academiska examina.
Jag är sanningen skyldig den bekännelse, att jag aldrig hört en sådan klagan.
Anledningarne dertill måtte också vara inträffade antingen mycket längesedan, eller mycket nyligen, Den tiden jag studerade, och äfven förhördes vid Nordens äldsta Lärosäte, voro examina visst icke för stränga.
Jag har genomgått nog af examina för att veta, hvad en examen är värd, måhända har en examinerad sjelf ofta förvånat sig öfver det videtur lian erhållit.
Emot det af Herr Hjerta uppgifna behofvet af flere Professioner i vissa vettenskaper, har den ädle Friherren anfort, att ehuru blott en Juris Professor finnes i Lund, så skola likväl de Juris Studiosi, som nu derifrån utgå, merendels äga företräde framför dem, som daV.as i Upsala: det må va ra: orsaken måtte ligga uti den nuvarande Juris Professurens i Lund ovanliga skicklighet, men han är en dödlig , och det af Friherre Adlerbeth uppgifna förhållande torde efter hans bortgång icke mer äga rum.
Den 20 November f m - 363 Orsaken till det äf Herr Hjerta omförmälte förhållande, att Herrar Academicj i Sverige så litet låta höra af sig i den lärda verlden, anser Herr Friherre Adlerbeth vara den, att Staten icke påkostat tryckningen af deras arbeten uti ett land» der försäljningen icke ersätter förlaget*
Med all den aktning , jag är skyldig Herr Friherre Adlerbeth , och med allt det förtroende jag så gerna hyser fö,” hans uppgifter, så vågar jag dock betvifla, att liknöjdheten för literära arbeten inom vårt Fädernesland är så stor, som Herr Friherren förutsätter: jag har aldrig hört, att en Benjamin Höjers arbeten saknat afsättning, flere andre ännu lefvandes att förtiga.
Jag skulle tro, att det icke finnes någon famille inom Sveriges bildade kretsar, som icke delar Herr Hjertås öfvertygelse om behofvet af en Revision öfver de högre Läro-Verken; och jag grundar denna tro på minnet af den tid jag sjelf tillbragt vid Universitetet.
Man tage sig icke häraf anledning till den förmodan, som skulle jag vilja klandra Universiteterna lill deras grundidee, eller som skulle jag vill ja beskylla någon eller några af Academiens
Lärare för försummelser i utöfningen af deras pligter.
Sådan är ingalunda min afsigt.
Grunden till det onda ligger i det misstag, som man begick för circa 80 år sedan, att anbefalla Academierne verkställandet af Embets-examina I samina
Den 50 No v ember f. m, slund var Universitetens idec skakad, ty det var icke mer en bildnings-anstalt, uteslutande lör den högre lärdomen.
Följden häraf är, att en ofantelig myckenhet ynglingar nu sammanstöta vid Academiernn, sorn endast komma dit lör alt erhålla competence till inträde i Ernbets-Verken, och som således aldrig' borde vara vid en Hög-SchoJa.
Men jemte det man sålunda förändrat Hög-Schoialis verkuings-krets, har man icke vidtagit de åtgärder, som likväl bordt åtfölja en sådan förändring, livar och en Aterkalle i sitt minne den tid man tilibragt vid Academien.