Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs, och lades till handlingarne StalsUtsk:s den 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 352, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
N:o 332.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s den 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 353, med förslag till votens-propos., i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, ang:de väckt fråga om anslag till Lazarettet i Lund.
Föredrogs och lades till handlingarne S(atsUtsk:s den 17 dennes på bordet lagda Meni. iN:o 354, i fråga om medels anvisade för bestridande af erforderliga kostnader vid kontrollen för bränviustillverkningeu.
Vid föredragning af SlatsUlsk:s den 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 358, med förslag till votens-propos., i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:de Statsbidrag för en jernvägsanläggning från Dalarne, blef den föreslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd.
Föredrogs StatsUtsk:s den 17 dennes på bordet lagda Mera.
N:o 359, med förslag till sammanjemkuingar eller votens-propos:r. i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut om medels uplåning emot fonderade Stats-obligationer.
Detta Mera. företogs punktvis till afgörande.
Usta punkten, (ing:de de delar af Ulsk:s i ämnet afgifna 8 * 116
Den 18 November. förslag, sorn genom tre Slunds sammanstämmande beslut blifvit af gjorde.
2:dra punkten, angtde sednare punkten af det i Utlät.
N:o 340 föreslagtia 4:de morn.
I gårdagens plenum alslog R. o. Ad. en inbjudning Från BorgareSt. alt antaga dess beslut i denna fråga.
Ad. äfven nu vidblifver silt beslut oell godkänner voler:s-propos:n. R. o.
Ad. fann för godt att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkänna den derom föreslagna votensproposm N:o 1.
3:dje punkten, an g: de utsättande af obligalionernes valörer i både sedel- och silfverrnynt, eller ock i både R:dr Riksmynt och Silfver-specie.
Den härom föreslagna voter:s-propos:n N:o 2 godkändes.
4:de punkten, an g: de den lägsta obligations-valören.
Jag anhåller att Ståndet matte vidblifva sitt förra beslut och godkänna voter:s-propos:n. R. o.
Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut och godkände den föreslagna voter:s-propos:n N:o 3.
5:le punkten, ang:de anslaget lill ränteliqviderne samt kapital-amorteringen.
Denna punkt är den vigtigaste i hela Mern. och jag hoppas derföre, att R. o. Ad., i likhet med hvad
Ståndet beslutat i afseende å de förra punkterna, måtte, med vidblifvande af sitt förra beslut, godkänna voter:s-propos:n.
Lagerbjelke anser jag denna punkt vara den vigtigaste; men, i motsats till honom, önskar jag att inbjudningen måtte af R. o.
Ad. antagas.
Det var efter en ganska utförlig diskussion som R. o. Ad. i denna fråga fattade sitt beslut.
Ståndet har sedermera i gårdagens plenum, dä en inbjudning i frågan från BorgareSt. förevar, vidblifvit sitt förra beslut och afslagit inbjudningen.
Jag kan vid sådant förhållande icke föreställa mig, att R. o.
Ad., då frågan för 3:dje gången återkommit, skall frångå ett beslut, som R. o. Ad. en gång fattat och sedermera vidblifvit, utan anhåller fortfarande om inbjudningens afsläende och voter:s-propos:ns godkännande.
Efter först till antagande af Utsk:s inbjudning framstäld propos.
, som besvarades med starka Nej, jemte några Ja, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkänna den föreslagna voter:s-propos:n N:o 4.
Den 18 November. 117 6:te punkten, med hemställan alt R. o. Ad. måtte godkänna det i 2:dra punkten af 7:de §:n intagna ordet ”bestämmelser”, som af R. o. Ad. blifvit utbytt emot ordet ’föreskrifter”.
I forraelt hänseende är R. o.
Ad:s beslut bättre än Utsk:s; i sak är det likgiltigt, hvilket beslut blifver del gällande, hvarföre och då Utsk. tyckes hafva tagit för gifvet, att R. o. Ad. skulle bifalla Utsk:s hemställan, enär ingen voter:s-propos. i frågan blifvit upgjord, äfven jag tager för afgjord!, att R. o. Ad. i denna endast formella fråga gifver efter.
I motsatt fall måste Utsk. anmodas att upgöra voter:s-propos. , hvilket torde vara en onödig omgång, hvarföre jag anhåller om bifall till punkten.
Lagerbjelke sjelf erkänt, alt R. o. Ad:s beslut är bättre, än Utsk:s, anser jag oss böra äfven nu följa samma grundsats, som Gr.
Lagerbjelke nyss förfäktat, nemi. att vidblifva Ståndets förra beslut.
Jag redogjorde i milt förra yttrande ganska lydligt för skälet, hvarföre jag hemställde, att R. o. Ad. skulle frångå sitt förra beslut i denna fråga, nemi. att, då just detsamma blefve i sak afgjordt genom anlagande af Utsk:s förslag, det vore otjenligt att, blott för en obetydlig förbättring i redaktionen af stadgandet, uppehålla hela frågans afslutande.
Hade votens-propos. redan varit upställd, skulle jag ansett det hafva varit likgiltigt, om R. o. Ad. vidblefve eller frånginge sitt förra beslut, men då någon votens-propos. icke finnes och ett uppehåll skulle genom dess framställande upkomma, har jag ansett det vara bättre alt frånträda vårt förra beslut, hvarigenom vi vunne att få frågan med det snaraste afgjord, utan att förlora något annat än en föga vigtig redaktjonsförbättring.
Jag vidblifver derföre min vördsamma begäran om bifall till punkten.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å Utsk:s förevande hemställan, ropades starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit
Ja öfvervägande. 7:de punkten, äng:de den nådiga fastställelse å R.
Sl:rs beslut, ang:de ifrågavar:de uplåning, sorn hos K.
M. bär begäras.
Lagerbjelke^
Den båga, som afhandlas i denna punkt, är, i motsats till den förra, af ganska stor vigt.
Jag vågar derföre vördsamt hemställa, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förra beslut, ville godkänna voter:s-propos:n. R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut och godkände den derom föreslagna voter:s-propos:n N:o 5.
Föredrogs oc,h bifölls Sats- och LagUtsk:ns den 17 dennes på bordel lagda Utlåt.
N:o 22, i anledn. af väckt fråga om stä - 118 Den 18 November. dernes befriande från skyldighet att bekosta fångars underhåll och forslande.
Vid föredragning af Stats- och LagUtsk:ns den 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 23, i anledn. af väckt fråga om förändring i Häradshöfdingarnes aflöningssätt, yttrade Hr von Hartmansdorff, Äng.:
Jag anser motionären hafva rätt, men jag tror tillika det vara fruktlöst, att vid detta tillfälle försöka skaffa honom rätt.
Jag betviflar att saken vinner framgång förr, än Regeringen tager sig henne an, hvilket förr eller sednare väl måste inträffa. R. o. Ad. biföll Utsk:ns förevaride Utlåt.
Föredrogos och biföllos Stats- och LagUtsk:ns den 17 dennes på bordet lagde Utlåt:n: N:o 24, i anledn. af väckt fråga om ersättning åt
Domare, som besväras med längre resor för ransakning med häktade personer; N:o 25, i anledn. af väckt fråga om förändrade föreskrifter, ang:de antalet och valet af Nämndemän samt deras aflönande; samt N:o 26, i anledn. af väckt motion ang:de förändring uti brottmåls-lagsklpningen och fängelse-systemet.
Föredrogs Stats- och LagUtsk:ns den 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 27, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. om allmänt stadgande huru förhållas bör med en för obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning.
Den i nu föredragne Utlåt, besvarade Kongl. Proposm är föranledd, såsom det synes af reciten, utaf framställningar, gjorda från embetsmyndigheter i anledn. deraf, att tjenstemän i den kathegori, här omförmäles, qvarstå i Rikets tjenst, utan att man kan skilja dem derifrån.
En sinnessvag tjensteman kan naturligtvis icke sjelf framställa begäran om afsked och ingen annan kan under närvar:de förhållanden göra det i hans ställe, hvarföre det äfven blifver ogjordt.
Staten måste således aflöna tjenstemän, som sitta på Dårhus, och låta deras åligganden fullgöras af andra, utan att några medel finnas anvisade för dessa seduares godtgörande.
Kan sådant vara rimligt?
Ar det skäligt, att en otjenslbar person, om hvars återställande till hälsan intet hopp förefinnes, skall för lifstiden fortfarande upbära hela den hans tjenstebefattning åtföljande lön, under det att en annan får, tilläfventyrs utan någon ersättning, förrätta hans tjenst.
Den 18 November. 119 Utsk:n synas hufvudsakligen hafva fästat sig dervid, att sådana oljenstbara erabelsmän icke skola utgöra något betydligt antal.
Jag vill i afseende häruppå blott omnämna, att uti den i K. M:s Propos. uptagna första kathegorien finnas flera tillhörande arméen, några tillhörande flottan och några som tillhöra de civila tjenstemannakorpserna.
Antalet är således icke så ringa, att saken bör helt och hållet lemnäs utan upmärksanihet, i synnerhet som medel till de tjenstförrättande personernas aflöning icke finnas anslagna.
Jag för min del anhåller således, att detta Betänk, måtte varda till Utsk:n återremitteradt, på det att saken måtagas under förnyad pröfning och möjligen ett annat resultat vinnas, än det som innefattas i Utskms Betänk.
Jag kan icke annat än beklaga, att Utsk:n kommit till ett sådant resultat, som detta Betänk, utvisar.
Frågan är onekligen af större vigt än Utsk:n tyckas hafva trott.
Jag förenar mig således till alla delar med Gr.
Mörner i hans begäran om återremiss, och vill endast, såsom ett exempel, huru menligt del nuvaride förhållandet kan inverka på vissa embetsmanna-korpser, omnämna, att vid ett regemente finnas icke mindre än 2:ne officerare, hvilka äro vansinniga.
De stå likväl qvar vid regementet, taga bort 2:ne platser och det är under nuvarande förhållanden icke möjligt att blifva af4 med dem, emedan de icke kunna afskedas annat än på egen begäran.
Af den Betänk, bifogade reservation täckes B. o. Ad. finna, att jag icke med min röst bidragit till det beslut, de förenade Utsk:n i ämnet fattat.
Lika med de talare, som redan yttrat sig, har jag ansett det vara af högsta vigt, att en tjensteman, som under 3:ne på hvarandra följande år varit af vansinne, lamhet eller blindhet urståndsalt att ^köta sin tjenst, utan att anledn. förefinnes, det sjukdomen skall upliöra, må kunna ur tjensten förafskedas, och då K. M. i den Nåd.
Propos:n föreslagit 1L St:r, att en sålunda afskedad tjensteman skulle tilläggas hälften af hans innehafvande lön, samt K.
M. derjemte föreslagit, att, ifall ett högre belopp till tjenstemannens och hans familjs bergning erfordrades, detta kunde, med B.
Stms begifvande, honom tilläggas, så anser jag alt K. M. i detta fall gjort allt hvad som kunde och borde göras för sådana olyckliga tjensteman.
Då inom de förenade Utskm betänklighet att antaga den Nåd.
Propos:n upstått, i anledn. af innehållet utaf 36:te §:n Reg.F., det der omförmälde embetsman icke kunna ”ulan ransakning och dom” förafskedas, och hvarå K.
M. jemväl fästat upmärksanihet, hade jag trott, att, äfven om denna betänklighet, beroende af olika upfattning utaf nämnde §, hade ansetts utgöra hinder för ett obetingadt bifall till Proposm, detta likväl icke bordt förhindra Utskm att bifalla densamma så till vida, att det skulle genom en serskild lag förklaras, det sådana tjenstemän kunde efter ransakning och dom förafskedas, dervid likväl alla de förmåner, som i den K.
Proposm ulfästes, skulle^dem tillerkännas.
Vid sakens föredragning 120
Den 18 November. j Utsk:n uttalade sig en så bestämd åsigt för förkastande af den Nåd. Propos:n, att det icke var möjligt att söka bibringa majoriteten en annan öfvertygelse; men om Betänk, återremitteras, torde Utsk:n finna sig befogade att taga saken i närmare öfvervägande, hvarföre jag förenar mig i det redan gjorda .yrkandet om ålerremiss.
O Gr. Lagerbjelke, Gust.:
A ena sidan vore det visserligen obilligt emot en tjensteman, om han, då lian träffas af en obotlig sjukdom, skulle kunna från tjensten afskedas och, såsom man säger, ställas på bar backe, och det vore äfven oklokt af Staten alt sålunda förfara, emedan mången för embelsmanna-banan högst passande person skulle från beträdandet af denna bana afhållas utaf fruktan för en slik behandling; "Vien å andra sidan måste äfven erkännas, att det är i högsta grad orimligt, att Slaten måste i sin tjenst bibehålla en person, hvilken till följd af .sjukdomsfall blifvit för hela sin lifstid oförmögen att den honom anförtrodda tjensten förrätta.
Jag för min del anser således, att Utskin bordt fästa afseende å den i ämnet aflåtne K. Propos., men jag medgifver, alt en betänklighet emot dess antagande i oförändradt skick ligger uti 36:te §:n Reg.F., som säger, att åtskilliga tjenstemän icke kunna förafskedas ulan efter laga ransakning och dora.
Denna betänklighet, långt ifrån att föranleda till den Nåd.
Proposms afstyrkande, bade dock endast bort utöfva den verkan, alt man funnit sig upmanad föreslå betänklighetens undanrödjande genom att meddela ett stadgande, att en tjensteman, som råkat i den olyckliga belägenhet, K. M:s Propos. omtalar, skulle kunna, (ill följe af laga ransakning och dom, icke genom en administratif åtgärd, från embetet afskedas, utan att dock derigenom gå i mistning af medel för sin tarfliga bergning.
Jag anhåller således äfven för min del om ålerremiss å Betänk.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle förevaride Utlåt., ropades Nej; hvarefter detsamma, på grund af de deremot gjorde anmärkmr, af R. o. Ad. återremitterades.
Föredrogs och bifölls BevillnsiUtskis d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
Nio 34, angide de lill den blifvande nya Bevilimsstadgan hörande formulär.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde d. 17 dennes första gången på bordet lagde Mern. och Betänkin, nemi. från Banko-Utskottet!
JM 81, med förslag lill vissa nya eller förändrade föreskrifter i 5:te Ari. lista afdeln. af Banko-reglementet, angide Bankens vexlings- och kassa-rörelse; Lag-Utskottet:
•Af 5(5, i anledn. af väckte motioner, angide förändring i lagstiftningen om preskription af fordringar; och Den 18 November. 121 JVa 58, i anledn. af väckle motioner, ang:de dels förhöjning af det i 24 Kap. 8:de §:n Missg:B:n och K.
Förordnm den 19 Augusti 1845 stadgade ansvar för begagnande af lifsfarligt vapen, dels förklaring af berörde K. Förordn., dels ock ändring af 20 Kap. 6;te §:n nämnde Balk.
Föredrogos och lades till handlingarne LagUtsk:s den 17 dennes på bordet lagde Mera.:
JVa 59, i anledn. af ålerremiss af Betänk.
JVa 22, i fråga om bestämmande af en summa appellabilis för fullföljd af talan i Hof-Rätt emot Under-llätls beslut i tvistemål; och JVa 60, i anledn. af återremiss å Betänk.
JVa 20, i fråga om den varning, som oeniga makar skola undergå, innan de för oenigheten vid verldslig rätt tilltalas.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Serskildta Utslcs den 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
JVa 24, om användande af en del utaf den för bränvins tillverkning inflytande
Skatt lill kontroll och tillsyn å efterlefnad af författnme, ang:de vilkoreu för bränvins tillverkning och försäljning m. m.
Justerades ett prot.-utdr., innehållande R. o. Ad:s i dag vid pröfningen af Serskildta Utsk:s Mern.
JVa 25 fattade beslut.
Anmäldes och lades på hordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., Utlåt:n och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet:
JVa 346, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt.
N:o 308, ang:de dels ett byggnadslån åt staden Jönköping, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes; JVa 347, med förslag till stadganden i reglementet för RiksgäldsKont.
, ang:de de under innevande Riksdag beviljade och till utgående från delta verk anvisade Stats-utgifter; Banko-Utskottet:
M 84, med förslag till föreskrifter, motsvarande 2:dra Art. samt 3:dje Art. l:sta afdeln. af Banko-reglementet; JVa 85, med hemställan alt begrafningshjelps aftjenande i R.
St:rs Bank må upliöra; JVå 86, i anledn. af ett utaf Magnus Svensson i Grimslöf gjordt ackords-anbud; JJ2 87, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af Mern.
JVa 66, ang:de Diskont-verkens organisation; 122 Den 20 November.
Bes v.- o. Ekon.-Utskottel: A? 139, i anledn. af väckt motion att å Postkontoren inlösbara anvisningar på lägre penningcbelopp måtte allmänheten tillhandahållas.
Det sist bordlagda Betänk, angar införandet af s. k. postvexlar.
Denna sak står i sammanhang med frågan om sedel-valörerna, hvaröfver BankoUtsk. afgifvit ett Betänk., som i dag blifvit för andra gången bordlagdt.
På det att denna vigtiga fråga måtte så fort som möjligt blifva afgjord, anhållar jag, att förstberörde Betänk, måtte upföras främst på föredragnings-lislan till nästa plenum.
Häruti instämde Frih. Tersmeden, Wilh.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts, att Allm.
Ekon.Utsk:s nu bordlagda Betänk.
JVs 139 skulle upföras främst å föredragnings-listan för nästa plenum. R, o.
Ad. åtskiljdes kl. £ lill 12 på dagen.
In fidem proloeolti.
Måndagen den 20 November 1S54.
Justerades 10 prot.-uldr. för den 18 dennes. Uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde förslag till R.
Skrifvelser till K. M.: 185, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. med förslag lill Grufve-stadga; och M 186, ang:de ändring i broltmåls-Iagstiftningen.
Enär de af LagUtsk. i dess Utlåt.
M 51, ang:de straff för skogsåverkan, framställda förslag och tillstyrkta underd. skrifvelse blifvit af R. o. Ad. samt BondeSt. till Den 20 November. 123 alla delar gillade, men af BorgareSt. blott i vissa afseenden, får jag, för att förekomma den tidsutdrägt, som skulle föranledas af ett sammanjemknings-förslag, vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade besluta en inbjudning till Preste- och BorgareSt:n att uti R. o. Ad:s beslut sig förena.
Uppå af Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos. , beslöts, att Preste- och BorgareStin genom utdrag af prot. skulle vänligeli inbjudas att instämma i R. o. Adis d. 14 dennes fattade beslut att bifalla LagUtskis Betänk.
Nio 51, i anledn. af väckta motioner, angide straffet för åverkan.
/ Föredrogs och bifölls Allm.
Besvärs- o. Ekon.Utskis d. 18 dennes på bordet lagda Betänk.
Nio 139, i anledn. af väckt motion att å Postkontoren inlösbara anvisningar på lägre penningebelopp måtte allmänheten tillhandahållas.
Föredrogs ånyo StatsUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern.
Nio 345, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om förhöjning i kreditivet för Arméens Pensions-kassa.
Härvid tillkännagaf
Hr Gr. o. Landtm, att Vällofl. BorgareSt.
, enl. ankommet prot.-ntdr., antagit den af Utsk. i förevaride Mern. till nämnda RiksStånd ställda inbjudning; Och fann R. o. Ad. i anledn. deraf att delta Mern. ej erfordrade annan åtgärd, än att läggas till händlingarne.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s_d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern.
Nio 351, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om anslag till Baggens-Stäkets uprensning.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda' Mern.
Nio 353, med förslag till voterispropos. , i anledn. af RiksStåndens skiljaktigå beslut, angide väckt fråga om anslag till Lazarettet i Lund, blef den af Utsk. föreslagna voteris-propos. af R. o. Ad. godkänd.
Justerades 2:ne prot.-utdr., innehållande R. o. Adis denna dag fattade beslut, angide dels den af Gr.
Sparre föreslagna inbjudning, och dels StatsUtskis Mern.
Nio 353.
Föredrogs ånyo BankoUtskis d. 17 och 18 dennes på bordet lagda Mern.
Nio 81, med förslag till vissa nya eller förändrade föreskrifter i 5:te Art. lista afdeln. af BankoReglementet, angide Bankens vexlings- och kassa-rörelse.
Utskjs förslag företogs punktvis till afgörande. lista punkten.
Palmstjerna, Carl Ottoi Jag kan icke inse orsaken, hvarföre man uteslutit de i parenthesen intagna och så ly - 124 14 e n 20 N o v e m b e r. dande orden: ”eni. det af K. M. och R.
St:r antagna nya räknesätt:
Riksdaler fyra”.
Till följd af de utaf R.
St:r vid denna Riksdag fattade beslut, synes det mig vara ganska lämpligt, att parenthesen inflyter i BankoReglementet, dock med den förändring all, i st. f. ”Riksdaler fyra”, sättes fyra Riksdaler Riksmynt.
Naturligtvis kan jag icke veta hvarföre Utsk. uteslutit den af Frih.
Palmstjerna omnämnda parenthes, men jag föreställer mig, att då densamma blifvit — om jag icke alltför mycket misstager mig — uti reglementet införd med anledn. af R.
S(:rs vid 1844 och 1845 årens Riksdag fattade beslut rörande en ny myntenhet, hvilken icke blef satt i verket, synes det mig vara ganska riktigt att ifrågavande parenthes nu blifvit utesluten.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fred r.:
St:r vid innevarande
Riksdag beslutit att mynt-enheten fortfarande skall utgöra en R:dr Silfver Specie, kan jag icke finna något skäl, hvarföre ifrågavar:de mellanmening skall qvarstå.
Lagerbjelke ganska riktigt, anmärkt, torde den härleda sig från ett föregående R.
Stms beslut, hvilket förfallit.
Hvad denna § beträffar, så, då den endast rörer silfvermyntet samt stadgar att 128 sk. eiler 2| R:dr i bankosedlar gälla lika med en R:dr i silfver, anser jag för min del att R. o. Ad. kan bifalla hvad Utsk. föreslagit.
Då nu öfverläggningen förklarades fulländad, samt Hr Gr. o.
Landtm, framställde, alt, i afseende på denna punkt, blifvit yrkadt, att deri borde införas de i det nu gällande Reglementet förekommande orden : ”enl. det af K. M. och R.
Riksdaler fyra”, yttrade Frih.
Det var icke något yrkande jag framställde, utan endast en uplysning jag önskade erhålla, och ehuru den, som blifvit lemnad, icke är fullt tillfredsställande, så, enär förevar:de punkt icke är af någon serdeles vigt, godkänner jag det af Utsk. afgifna förslag.
Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad. förevaride punkt af Utsk:s förslag.
2:dra till och med 7:de punklerne.
Biföllos utan diskussion. 8:de punkten.
Uti denna 8:de punkt, hvilken oförändrad blifvit bibehållen, är föreskrifvet att ”i Banken emottages ej mindre kontrolleradt verksilfver efter ett pris af 1 R:dr 5 sk. 4 rst. b:ko per lod” o. s. v. Då nu R.
St:r, på grund af R.
Propos., beslutat att räkning i banko skall uphöra, samt en ny nemi.
Riksmynt införas, kan jag icke inse hvarföre icke förevar:de stadgande blifvit lämpadt derefter.
Enär det nya myntet Riksmynt icke Den 20 November.
125 kommer att inträda förr än vid början af år 1850, torde det vara nödvändigt att det nu gällande myntet antages såsom grund för invexlingen.
Om det nya myntet skall inträda 1856 och under loppet af det året inlösning med det nya myntet kommer att ega rum, finnes icke af detsamma någon myntsort, sora svarar emot 1: 5, 4, ulan då blifva Fullm:ge nödsakade att betala med det gamla myntet och icke med det, som är påbjudet att vara gångbart.
Propos. till bifall å förevartde punkt blef härefter framställd och besvarad med Ja. 9:de till och med 2S:le yunk terne.
Biföllos utan diskussion. %6:le punkten.
Emedan Litt. a) handlar om de valörer, hvarå de nya sedlarna skola utgifvas, samt Litt. b) innefattar huru texten på sedlarne bör lyda, skall jag, dä dessa punkter icke ega ett oskiljaktigt sammanhang, anhålla, att de måtte blifva serskildt behandlade.
I fall detta medgifves, ber jag att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet deruppå, att Utsk. föreslagit att den minsta sedelvalören skulle utgöra 1 R:dr Riksmynt.
Det är icke länge sedan, (jag tror år 1848) som R.
St:r beslöto, att smäsedlarne skulle borttagas, och, i full konseqvens med detta beslut, får jag vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade besluta, att, efter införandet af det nya systemet, någon sedel, motsvarande 1 R:dr rgds, icke vidare måtte utgifvas.
Skälen härtill äro flere.
Förförelsens-betryggande är det af vigt, att silfver finnes ute i rörelsen samt i allmänhetens fickor.
Så länge vi hafva så små sedlar som 1 R:dr rgds, lärer allmänheten sig icke upskatta myntets värde.
De förstå icke skillnaden emellan silfver och sedlar; de vela icke att sedlarne endast representera silfver.
Dessutom bör väl i ett land, der silfver är myntfoten, silfvermynt äfven finnas ute i rörelsen.
— Bland de skäl, som man anförer emot borttagandet af R:drs-sedeln, är den svårighet, som upstår vid penninge-remissers afsändande med posten.
Dä R. o. A. bifallit ett af Exped.Utsk. afgifvet förslag, att penningesummor å mindre belopp än 5 R:dr skulle å posten afsändas genom införande af post-vexlar, synes mig denna olägenhet vara fullkomligt afhjelpt.
Hvad de andra olägenheterne beträffar, anser jag dem icke en gång böra tagas i betraktande, enär de blott bestå deruti att man bär pä sig några R:dr i silfver, hvilka äro tyngre än några i papper, samt man dessutom icke behöfver, när man har sedlar på ett-så lågt belopp som 5 R:dr, belasta sig med mycket sil/ver.
På alla dessa skäl skulle jag för min del tro, det vara serdeles önskligt, att R. o.