Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde motion på enahanda grunder, som jag i min motion anfört.
Stats-Utsk:t anförde då ett ganska sällsamt skäl till afslag å motionen.
Det förklarade att som den af Frih.
Bonde väckta motion i förev:de ämne innefattade ett rättsanspråk, som rörde R.
St:r, kunde det ej tillkomma dem att derom besluta.
Detta skäl har Utsk:t vid den - 436 Ben 28 September e. m. na riksdag äfven tagit för godt och derpå grundat sitt afstyrkande å motionen.
Mar har älven sagt, att icke några förändrade omständigheter inträffat sedan sista riksdagen, som tala lör bifall till mitt förslag.
Jag får dock erinra, att denna person blifvit äldre och alt hon ej gjort några rättsanspråk gällande, derföre att man i doinstolsväg ej kan vända sig mot R.
För min del anser jag att R. o.
Ad. borde bevilja denna pension, och anhåller jag derföre om afslag å Utskrts hemställan och bilall till den af mig väckta motionen.
För min del kan jag icke finna att några nya förhållanden inträffat, som kunna föranleda R.
Sl:r att vid denna riksdag frångå det beslut, som vid en föregående riksdag med anledning af samma motion fattades.
Jag kan icke heller se, att några skäl förefinnas att bevilja Mamsell Stenborg pension.
Icke är det något skäl att hon vid 15 års ålder fick privilegium att anställa spektakel i landsorten.
I motsats mot den siste värde talaren, finner jag det vara ganska giltiga skäl för R. o. Ad. att frångå sitt vid en löreg:de riksdag lättade beslut.
En talare har nemi. ådagalagt, alt detta beslut ej var så särdeles väl grundad!, hvarigenom R.
St:r förklarade att anhållan om pension åt Carolina Stenborg innefattade rättsanspråk, som det ej tillhörde 11.
St:r att profva.
— Något hinder synes mig ej heller derigenom vara lagdt för R.
St:r alt nu tillägga henne något understöd.
Skulle man kunna säga att hon eger något rättsanspråk, synes mig att R.
St:r borde tillfredsställa detta anspråk, som i min tanke eger sin fullkomliga riktighet.
Visserligen hade hon icke någon annan rättighet än alt, såsom en talare skämtsamt yttrade, anställa spektakel i landsorten; men då man förbjudit henne att begagna denna sin rättighet, borde man lemna henne någon ersättning derför.
Jag förenar mig i Hr Dalmans yrkande.
I Hr Fahnehjplms yttrande inflöt ett misstag.
Hr Fahnehjelm påstod nend. att det skulle hafva blifvit familjen Stenborg förbjudet att uppföra skådespel i landsorten.
Detta är dock icke enligt med verkliga förhållandet.
Det blef visserligen medgifvet andra att äfven kunna uppföra skådespel i landsorten, men något förbud stadgades icke för nämnde familj, utan förblef den fortfarande i besittning af tillåtelse dertill.
Jag förenar mig med dem, som yrka bifall till Utsk:ts Betänk.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Ut - Den 28 September e. m. 437 sk:ts förevide hemställan och dels af Hr Dalman, aft R. o.
Ad,, med afslag derå, skulle för sin del bevilja framlidne Hof-sekreteraren Carl Stenborgs dotter, Carolina Stenborg, en årlig pension af 300 rdr, att ålnjutas så länge hon lefde ogift; Iramställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere ja och nej i blandning, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Hr
Dalmans ofvanberörde förslag, då svaren likaledes utlöllo med blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 104:de punkten af Utlåtit N:o 153, röstar Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och tillägger Hofsekreteraren Stenborgs dotter, Carolina Stenborg, en årlig pension af 300 rdr rmt, att af henne åtnjutas så länge hon lefver ogift.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej — 11. 105:te och 106:te punkterna.
Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Stats- och LagUtsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 43, i aid. af väckta motioner om förändrade föreskrilter i afseende på böters fördelning och om bötesmedlens användande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. m. den det ej vill, röstar Fn fidem, O. Brakel.
438 Den 29 September.
Tisdagen den 29 September 1863.
Justerades 5 prot.-utdrag för d. 28 dennes samt prot:t för den 29 s.stl. Maj e. m.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Ut>k:t efter N:o 1956 Hr Clementcoff, hillin. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, och en suppleant derstädes elter N:o 2080 Hr von Konow, fullm.
Hr Paijkull, Lars Gustaf; och belanns hafva blifvit utsedd till Ledamot: N:o 1961 Hr Ehrenstråle, fullm.
Bennet, Otto Reinhold; samt till Suppleant: N:o 267 Frih. Ehrensvärd, fullm.
Hr Fahnehjelm, Gustaf. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Särskilda Ulsk:t elter N:o 1788 Hr Psilanderhjelm, fullm.
Gr Cronstedt, Olto Casimir; och belänns dertill hafva blifvit utsedd N:o 2063 Hr Nordenfalk, Carl.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Mein.
N:u 55, i ani. af erhållen återreniiss af åtskillica punkter i Meni:t N:o 44, med lörslag till förändrade föreskrifter i lista, 2:dra och 3:dje artiklarne af Banko-reglementet. l:sfa—17:de punkterna biföllos och den 18:de punkten lades till handlingarne.
Vid ånyo skedd föredragning af Banko-Utsk:ts den 19 och 26 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 56, i ani. af erhållen återremiss å åtskilliga delar af Betäuk:t N:o 45, lades den första Den 29 September.
439 punkten till handlingarne och blef den sednare punkten af R. o. Ad. bifallen.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Mein. och Utlåtm: N:o 154, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Utlåtit N:o 150, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader; N:o 155, i ani af väckt motion ang:de förändring i vilkoren för ett till (örbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn beviljadt lån; N:o 156, i ani. af väckt motion om förändring i vilkoren för det vid sistförflutna riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg från Borås till Herrljunga.
Föredrogs, och bifölls sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-lJtsk:ts d. 26 dennes bordlagde Betänk.
N:o 44, i fråga om upphörande af de så kallade Apotheks-privilegierna, och om beredande af ersättning åt nuv:de innehafvare deraf.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Stats- samt Allm.
Besv.- o. fikon.-Ulskits den 26 dennes bordlagde Meni.
N:o 45. med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utlåtit N:o 40, i fråga om skjutsnings-besvärets ordnande.
Föredrogos och biföllos Banko-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde U11åt:n och Mem:r:
N-.o 57, i ani. af väckt motion om inhemtande af upplysning, huruvida stadgandet i 6:te §:n af Benko-reglementet angående årlig inventering i Bankens kassor blifvit iakttaget; N:o 58, ang:de ersättning till Konsuln L. W. Olde flir kostnader i och för prof å ett af honom uppfunnet sedelpapper; N:o 59, angide föreskrifterna i 7:de artikeln af Bankoreglementet; N:o 60, i ani. af ett. utaf förre Bryggaren N. Boberg och förre Kryddkramhandlaren J. C. Nording gjordt ackords-anbud; samt N:o 61, med förslag till ändring af åtskilliga föreskifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet.
Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänk.
N:o 57, i ani. af motion om förändring af K. Förord - 440 Den 29 September. ningen ang:de vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande den 4 Maj 1855.
Föredrogs Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 58, i ani. al väckt motion om upphörande af den ännu gällande undantags-lagstiftning i afseende å brott, begångna af de vid universiteterna studerande.
St:r i underdånig skrifvelse vid 1850—51 års riksdag hos K.
M. anhöllo om upphälvande af den universiteterna tillkommande domsrätt, uttryckte de tilllika en önskan, att den disciplinära myndigheten öfver de studerande måtte åt universiteterna bibehållas.
I öfverensstämmelse med de åsigter, som i den nämnde underd. skrifvolsen blifvit uttalade, utfärdades sedermera K. Förordningen d. 2 April 1852, hvarest ibland annat stadgas, att studerande ej må för brott, begånget i universitetsstaden eller inom en mil deromkring, tilltalas vid domstol, innan saken blifvit dit utaf vederbörande konsistorium öfverlemnad; och det är detta undantag, som man genom det föreliggande förslaget afser att få upphäfdt.
För min del är jag af den mening, att de studerande, som vid universiteterna sakna den närmare tillsyn af föräldrar eller målsmän, hvilken de så väl behöfva, böra ställas under en annan disciplinär myndighet och icke genast för hvarje obetydlig förseelse hemfalla under strafflagens stränghet.
Det är icke något annat, som åsyftas med det ifrågav.de stadgandet i 1852 års förordning, och jag förmodar att R. o. Ad. icke skall ogilla bibehållandet af denna efter min öfvertygelse gagneliga lag.
Jag vågar således anhålla, att det Höglofl.
Ståndet, i motsats till Utsk:t, måtte afstå motionen.
På sätt Betänlct utvisar, var jag icke närv:de i Utsk:t, då detta beslut fattades, utan anhåller derföre att till alla delar få instämma i det af Gr.
Sparre algifna yttrande.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till lörev:de Utlåt., hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Ulsk:ts den 26 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 59, i ani. af motioner om dels upphäfvande, dels ock inskränkning af rättigheten att börda jord å landet, så ock att lösa fräseskattejord samt frälseränta.
Den J9 September. 441 Föredrogos och biföllos Lag-Utsk:ts den 26 dennes på bordet lagde Betanien: N:o 60, i ani. af väckt motion om ändring af K.
Förordningen ang:de städsel och lego af jord på landet den 13 Juni 1800; N:o 61, i ani. af motion om ändring i nu gällande föreskrifter ang:de anmälan af missnöje emot sådana domstols i invändnings-lrågor meddelade beslut, hvaremot klagan icke får annorledes än i sammanhang med bufvudsaken fullföljas; N:o 62, i ani. af motioner om ändring i K.
Förordningen ang:de inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänk.
Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Mem:r: N:o 64, i ani. af återremiss af Utsk:ts Utlåt.
N:o 38, öfver motioner om ändring af 12:te kap. 2:dra §:n Rättegångsbalken ; N:o 63, i ani. af återremiss af Utsk:ts Utlåt.
N:o 44, öfver motion angtde tillåtelse för enskilde att anställa särskild prestman för gudstjenstens upprätthållande i orter, aflägsna från församlingens kyrka; och N:o 66, i aid. af återremiss af Utsk:ts Utlåt.
N:o 47, öfver motioner ang:de dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Götha Holrätters fördelning i flera mindre Holrätter.
Föredrogos och biföllos sammansatta Lag-samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänkm: N:o 22, i ani. af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på tiden, hvarifrån utfärdade allmänna författningar skola vara gällande; N:o 23, i ani. af väckta motioner om förändring af föreskrifterna ang:de tjenstemanna-eder och läkares edsförpligtelse; N:o 24, i ani. af väckta motioner om ordnande af lekmannaverksamheten inom kyrkan; och N:o 25, i ani. af väckta motioner om förändrad röstberäkningsgrund vid prestval samt tillsättande af klockare, orgelnister och folkskolelärare.
Föredrogs sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-
Ulsk:ts den 26 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 26, i aid. af väckt motion om rättighet lör församlingen i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant. 442 Den 29 September.
Utslots ifrägav:He Betänk, har någon reservation icke blifvit afgifven, men delta hindrar likväl icke att nära nog öfvervägande antalet af Utsk:ts, vid beslutets fattande, närv:de ledamöter, ehuru de icke velat belasta Betänk:t med reservationer, haft för afsigt att, hvar och en i sitt Stånd, göra allt hvad pä dem berodde för att åt Belänk:t bereda en lämplig undergång.
Afven jag är ibland dem och detta hufvudsakligen af det skäl, att jag anser alla pastorat böra vara s. k. regala.
Med lika skäl, som det är K.
M. förbehållet att till sätta en domare, bör det äfven vara honom förbehållet att utse lärare inom församlingarne, så länge nemi. det finnes en statskyrka, som atlönar sina tjenstemän.
Det synes mig naturligtvis, med den åsigt jag förklarat mig i detta afseende hysa, icke vara rätt lämpligt att lappa och laga författningar och föreskrifter ang:de huru förtäras skall vid val, dem jag önskar ju förr desto hellre se helt och hållet afskaffade.
Jag anhåller således att motionen och det derpå grundade Betänk:t måtte af R. o. Ad. alslås.
Afven jag anhåller om afslag på denna punkt.
Den innehåller i största korthet, att sedan för tillsättning af kyrkoherde i ett konsistorielt pastorat 3 personer blifvit efter i lag stadgade grunder upplöida på förslaget, skulle församlingen tillfrågas, om den vore nöjd med dessa, och om »lerpå icke svarades ja, skulle domkapitlet såsom 4:de profpredikant på förslaget uppföra en prestman, som med afseende å under tjenstgöringpn ådagalagd skicklighet och nit ansågs bäst kunna motsvara församlingens behof, utan att emot denna domkapitlets åtgärd besvär skulle få anföras.
Detta skulle då uti vårt fädernesland vara den enda åtgärd af underordnad myndighet, hvaröfver besvär icke finge anföras, fastän det just i afseende å detta fall så mycket hellre borde tillåtas, som författningen medgifver domkapitlet att på förslaget uppföra hvilken prestman som helst, blott han är kompetent att siika pastorat.
Om man åsyftar att vid tillsättande af prestembeten lemna församlingarne utvidgad valrätt, och derför låter dem sjelfva tillkalla 4:de profpredikant, så kunde det vara någon mening i delta förslag, men att öfverlemna åt domkapitlet, som, vid upprättandet af det första förslaget på 3 personer, är bundet af i lag gifna föreskrifter, att ytterligare efter egen smak och utan att vara bundet af någon lag uppföra en 4:de person på förslaget och utesluta all klagorätt öfver denna åtgärd, det synes mig vara en så beskaffad mésure att den icke bör i ett laghundet samhälle tillåtas, hvarföre jag instämmer med Frih.
Armfelt i hans yrkande.
Jag är glad öfver det understöd, som blifvit lemnadt min begäran, men jag anhåller få fästa uppmärksamheten derpå, att skälet, hvarför Utsk:t ansett domkapitlets val af 4:de profpredikant icke böra få öfverklagas, var det att Den 29 September. någon berättigad klagande icke kunde finnas, såvida man icke såsom sådan ville godkänna hvarje till befordran inom stiltet kompetent prestman.
Detta förändrar likväl ingalunda min tanke om sjelfva saken, utan fortfar jag att yrka alslag å Betänk:t.
För min del är jag af alldeles olika tanke med Frih.
Armfelt och kan icke inse, alt l'tsk:ts förslag är så alldeles utan skäl.
Jag skulle tro, att ju mera en församling gör sig reda för behofvet af en nitisk och skicklig själasörjare, desto mera skall den finska att fä yttra sig ang:de tillsättandet af denna själasörjare, .lag kan således icke instämma i den värde Friluns finskan, alt alla pastoraler måtte förvandlas till regala.
Men—för att återkomma till ämnet — om jag icke misstar mig alltför mycket, skola |>å förslag till de konsistoriel pastoraterna uppsättas endast de sökande, som hafva största antalet tjenstår, och det är derför man i så många pastorater kallar gamla utlelvade personer, sorn ingalunda hafva tillräckliga krafter att sköta sitt ansvarsfulla kall.
Detta har förorsakat domkapitlens önskan alt utom de 3:ne personer, som måste uppföras på förslaget efter ofvannämnde grund, äfven, då församlingen önskade det, kunna på förslaget uppföra en 4:de person, som af domkapitlet ansågs bäst svara mot församlingens behof.
Jag kan icke inse att detta förslag skulle vara så olämpligt, och anhåller derföre om bifall.
Jag har endast begärt ordet för att rätta ett misstag i den siste värde talarens anförande.
Det är icke så som han yttrade, att domkapitlen vid upprättande af förslag äro ovilkorligen bundna af årsberäkningen.
En vidlyftig författning är utlardad ang:de de grunder, som böra följas vid dessa förslag, oell den föreskrifver att afseende skall fästas håde på tjensteår och meriter.
Således äro konsistorierna icke så bundna som man förut sagt, men, äfven om så vore och klagomål öfver dessa förslag förspordes, så vore det ett skäl att ändra den nyssnämnda författningen; men deri låge icke det ringaste skäl att låta konsistorierna först, i öfverensstämmelse med författningen, uppsatta 3 personer på förslaget och sedan sälla till en 4:de, dervid konsistorium skulle kunna ledas af ett tillfälligt intresse för en prestman, utan alt dess åtgärd finge af någon myndighet pröfvas.
Hvad den siste talaren yttrade om att församlingen skulle ega att sjelf välja pastor, vill jag icke motsätta mig, men derom är ju här ej fråga; det är domkapitlet som efter egen smak skulle tillkalla den 4:de profpredikant, utan att emot dess åtgärd klagan skulle få anlöras, och detta lägger i domkapitlets händer en makt, som icke står rätt tillsammans med de grunder, efter hvilka i ett konstitutionel samhälle emhetsmyndigheterna böra handla.
Vid upprätlandet af ett förslag bör alltid den myndighet, som har befattning dermed, vara bunden af vissa föreskrifter, men här säges uttryck - 444 Den 29 September. ligen att domkapitlet icke skulle vara bundet af någon annan inskränkning ärt den att prestmannen vore kompetent att söka den ifrSgav:«le tjensten, och man kan derför tänka att missbruk af denna makt ganska lätt skulle kunna ske.
Cirkulärbrefvet den 21 Augusti 1786 stadgas, att vid befordran till första klassens pastorater skall den sökandes skicklighet utrönas genom examina, disputationer och utgifna skrifter, till 2:dra klassens pastorater både genom dessa meriter och Ijensteålder, och till 3:dje klassens genom tjensteåren.
Det kan således hända, att när förslag skall upprättas till ett konsistoriel påstorat af 3:dje klassen, domkapitlet måste på förslaget uppsätta de Irenne sökande, som hafva största antalet tjensteår, utan att någon af dem är lämplig eller lyckas tillvinna sig församlingens sympatier.
Ar det icke då nyttigt, att församligen skulle hafva rätt att begära en 4:de profpredikant, i stället lör att den nu måste låta sig nöjas med en af de tre på förslaget uppförda?
Domkapitlet finner sig säkert föranlåtet att rätta sig efter församlingens önskningar, och sålunda skulle det för en lörsamling finnas någon möjlighet att såsom den 4:de få uppförd på förslaget just den person deri önskar, fastän han möjligen, om meriter och tjensteår beräknades, skulle blifva alla de öfriga sökande underlägsen.
För min del kan jag derför icke fatta annat än att det är en verklig förbättring, som här är föreslagen — den erbjuder åtminstone en dylik liten församling någon möjlighet att få en person, som kan fylla sitt ansvarsfulla kall.
Det förefaller mig alldeles klart, att om konsistorium vid tillsättandet af de trenne förslagsrummen är bundet af vissa replor, så bör det äfven vara bundet af samma reglor vid tillkallandet af fjerde profpredikant.
Vore det åter konsistorierna medgifvet att efter eget godtfinnande utan bestämda reglor uppföra 3 personer på förslag, då vore det fullkomligt konseqvent att vid tillkallandet af 4:de profpredikant låta domkapitlet hafva fritt val.
För min del tror jag att den af Utsk:t föreslagna författning skulle medföra den verkan att pastoraterna endast komme att besättas af sådana prestman, som visste att tvinga sina åsigter till fullkomligaste öfverensstämmelse med konsistoriernas, då deremot med nu gällande befordringslagar man likväl kan hafva något hopp om sjelfständighet i lära och åsigter hos församlingarnas själasörjare.
Jag fortfar derför i mitt yrkande.
Sparre: 1 hufvudsaken är jag af samma mening som den föreg:de värde talaren och vill endast tillägga hvad jag förut nämnt, att om författningen ang:de upprättande af förslag till presterliga tjenster är felaktig, bör den rättas, men att bibehålla denna författning och stadga att utom de trenne personer, Den 29 September.
445 sorn skalle på förslaget uppföras, egde konsistorium att efter eget val tillkalla en fjerde; det vore ju det absurdaste man kan tänka sig, ty icke ens vid upprättandet af förslag lill 3:dje klassens pastorater äro konsistorierna, såsom Gr.
Björnstjerna jtlrat, h. o. h. bundna vid tjensteårs-beräkningen.
Författningen sauer nemi., alt förslagen skola upprättas efter de sökandes skicklighet och förtjenst; i afseende hvarå jag erkänner att en oriktig tydning gjort sig gällande, så att förslagsrummen besatts endast med dem af de sökande, sorn baft flesta tjensteåren, men denna tydning kan rättas, och en dylik utväg synes mig vara att vida föredraga framför den af Utsk:t föreslagna.
Sedan öfverläggningen förklarats härefter fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels aislag å förevaie Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propus, på bifall till detsamma, hvarvid svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren »itfolio med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Föredrogs och bifölls Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänk.
N:o 27, i ani. af väckta motioner om afskaflande af prest- och pastoralexamen inför konsistorierne, m. m. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e. m.
In fidem, 0. Brakel. 446 Oen 30 September.
Justerades 4 prot.-utdrag för den 29 dennes samt protokollet för den 30 sisllidue Maj.
Företogs val af 21 ledamöter oell 9 suppleanter i förstärkt Banko-Utsk.; och befunnos, efter vallörrättningens slut, hafva blifvit utsedde till:
Ledamöter: N:o 26.
Frih. Leijonhufvud, Axel Gabriel, med 41 » 62. » Mörner, fullm.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, » 41 » 167. » von Köhler, fullm.
Hr Ceder- schiöld, Roh. Teolr., » 41 » 213. » Armfelt, Magnus, » 41 » 228.
Ce- derström, Carl Rud. Henr., » 41 » 297. » Liljencrantz, Johan, » 41 » 311. » af Ugglas, Curt Gustaf, » 41 » 391. » Hochschild, fullm.
Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik, » 41 » 394. » Nordenskjöld, Adolf Otto, » 40 » 1.
Hr Lilliehöök, Johan, » 41 » 98.
» Stålhanske, fullm.
Hr Silfver- stolpe, David Ang. Leon., » 41 » 678. » Bildt, Didrik Gillis, » 41 » 776. » Gyllenhammar, fullm.
Leijonhufvud, Carl Viktor, » 41 » 1960.
A.» Montgomery, Rob. Nils Ger- mund, » 41 » 1053. » Hammarberg, fullm.
Gr. Mör- ner, Carl Robert Stellan, » 41 » 1255. » von Schantz, Malcolm Guslaf, » 41 1477.
» Jägerhjelm, hillin.
Hr Carle- son, Fredrik, » 41 » 1636. » Reuterskjöld, Carl Leonard, » 41 » 2075. » aT Huss, rullin.
Hr Törnebladh, Carl Ottomar, » 41 Den 30 September. 447 M:o 2183.
Hr Gripensvärd, Jakob Olof, med 41 röste » 2331. » Ros, Anders Emanuel, » 41 ).> samt till Suppleanter: o 49.
Frih. Fleetwood, Georg Wilhelm, » 40 )) » 372. » Nieroth, fullm.
Åker- hjelm, Knut, » 40 » » 145. » Stjernstedt, Johan Wilhelm, » 32 » » 478.
Hr Printzensköld, Axel, » 24 » » 1787, » von Yhlen, Gerhard Adolf, » 24 » » 272.
Frih. Hermelin, Carl Samuel, » 24 » » 313.
Hr Drakenberg, Sten Johan, » 24 » » 393.
Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg, » 24 » » 817.
Hr Tigerhjelm, fullm.
Gr. Lager- berg, Carl Sven Axel, » 17 » sedan särskilda lottningar tilifvit verkställda, dels emellan dem, sorn erhållit 40 röster, för att bestämma, hvilkendera skulle ingå såsom ordinarie ledamot och i hvilken ordning de öfriga skulle inträda såsom suppleanter, dels emellan dem, som bekommit 24 röster, för bestämmande af deras ordning såsom suppleanter, och dels emellan 6 ledamöter, som erhållit 17 röster, för att utröna, hvilken af dem skulle ingå såsom den 9:de suppleanten.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis tili afgörande StatsUtsk:ts den 26 och 29 dennes på bordet lagde Mein.
N:o 154, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande Utlåtit N:o 150, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader.
Utskits å sid. 1 afgifna inbjudning.
Jag anhåller, att R. o. Ad., med alslag å den gjorda inbjudningen, ville vidblifva sitt redan i ämnet lättade beslut.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på antagande af Utskits ifrågavide inbjudning, hvartill svarades nej, och sedermera propus, på afslag derå, som med ja besvarades.