Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Tit. den 5 nästlidne April utfärdade , mig tillhandakomne Kungörelse har jag inhämtat, det Tit. kallat samtelige uti det Tit. i Nåder anförtrodda Län varande Delägare uti extra Roteringen af Soldate - och Båtsmanshållet, att den 10 i denna månad å LandsCancell et här i Staden höras öfver de uti Kongl Maj ts Nådiga Skrifvelse den 23 Martii innevarande år föreslagne vilkor till extra Soldat Rotehållarne, att ifrån den 1 Januarii 18I4 och så Den 4 Maji, e. m. länge extra Roteringen utgöres, efter de för närvarande af Kongl. Maj.t och Rikets Ständer stadgade grunder, vara vacante under hvad tillstånd som hellst, hvaruti Riket, i afseende på försvarsverket, kunde komma att sig befinna, emot årligt erläggande till Kongl. Majit och Kronan at fem tunnor Spannmål, hälften Råg och Korn af hvarje hel nummer, samt till extra Båtsmäns - Rotehållarne, att ingå uti beständig
Rotering emot nedsättning af en femtedel i Extra Rote - Båtsmännens nu varande styrka, en derefter skeende proportionerlig Rotejemnkning, och öfrigt iagttagande af lika förhållande med de nu varande extra RoteBåtsmännen , sorn, enligt gällande Contract, med ordinarie Båtsmansbället äger rum; och har Tit. uti berörde dess Kungörelse sluteligen föreskrifvit extra Rotehållarne det äfventyr, att den Rote, sorn ifrån den utlyste Sammankomsten alldeles uteblifver , skall anses derigenom hafva bifallit hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit.
Då Kongl Majit, uti dess ofvan högst åberopade nådiga Skritvelse, sjelf täckts förklara, att i händelse någon extia Rotehållare skulle finnas mindre villig att vacanceafgiften antaga, skulle med en sådan uti dess nuvarande skick, förblifva , och derigenom tydeligen är ådagalagd Kongl.
Majits Nådiga vilja , att endast frivillig öfverenskommelse skali tjena till grund för åtagandet af ifrågavarande .afgift, anser jag Tit. åtgärd i afseende pä Rotehållarnes inställande vid sammankomsten mera praeclusiv än Den 4 Maji, e. m. sorn med Lag och Konungens Nådiga afsigt synes öfverensstämma.
Likmätigt min Embetspligt, har jag ej kunnat lemna detta förhållande utan anmärkning, och får derföre vänligen begära, det ville Tit. uti afgifvande förklaring meddela mig upplysning om anledningarne till det af Tit. i förberörde måtto för extra Rotehållarne stadgade äfventyr af en årlig utskyld, i händelse någon af dem vid den utlyste sammankomsten skulle uteblifva.
Stockholm den 6 Maji 1813- L. A. Mannerheim’. J. Ullberg.
Enligheten med det ut» Riksens Högloflige Ständer» JustitiseOmbudsmans Expedition .förvarade OriginalCon. eept, iniygai Ex officin Carl Ant.
Kock. Afskrift.
Högvälborne Herr Baron , Riksens Ständers Justitieombudsman, Commendeur med Kongb WasaOrdens Stora Kors! Uti ankommet Memorial af den 6 i den-? nåd, har Hetr Baron, Riksens Ständers Justitieombudsman och Commendeuren af Kongl. Maj:ts WasaOrden med Stora Korset, i afseen; de å den af mig den 5 nästledne April utfärdade Kungörelse, hvarigenom, till underdånig åtlydnad af Kongl. Maj:ts Nådiga Befallning , jag kallat de innom detta mig Nådigst anfö?»
Den 4 Maji, e. m. 119 trodda Län varande
Delägare uti extra Roteringen af Soldat- och Bätsmanshållet, att dea 10 i denna månad sig härstädes inställa , för att höras och meddela deras Utlåtande öfver de uti Kongl. Mapts Nådiga Skrifvelse den 23 sistledne Marth föreslagna vilkor af ständig Vacance lör SoldatRoteringen, emot en viss årlig afgift i Spannmål och beständig Rotering af Bätsmanshållet , emot nedsättning uti Roterings - skyldigheten, och derjemte förklarat, att den Rote, som vid omförmälte sammankomst uteblefve, ansåges hafva bifallit hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, äskat, det jag uti afgifvande Förklaring borde lemna Herr Baron, Justitia-Ombudsmannen och Cornmendeuren upplysning om anledningarne till det i berörde måtto för extra Rotehållarne stadgade äfventyr af en årlig utskyld, i händelse af frånvaro vid nämnde sammankomst.
Till fullgörande af denna begäran täcktes Herr Baron, justitiaeOmbudsmannen och Commendeuren tillåta mig att få anföra, det jag tror, att en sådan slutföljd af ifrågasatte min Kungörelse ej kan dragas, som Herr Baron , Justitieombudsmannen och Commendeuren deraf behagat hämta.
Då Kongl. Maj;t i nåder befallt extra RoteringsDelägarnes sammankal-; lande och hörande uti de ämnen, som uti högstberörde Nådiga Skrifvelse äro framställde, lärer det ostridigt blifva desse Delägares underdåniga skyldighet, att å den dag, hvilken enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande af Dess Befallningshafvande:! dertill utsattes, sig
Ben 4 Maji, e. m. inställa, för att tillkännagifva , huruvida de finna sig villige att ingå uti hvad Kongl. Majit dem i Näder föreslagit.
Till lättnad ufi det besvär verkställandet deråt kunde komma att medlöra, enär uti de fleste Extra RoieringsRotar många Delägare finnas, hvilka jemväl för el t mindre betydeligt Hemmantal till Rotering äro indelte, har jag tUl dem öfverlemnat , att utse en af Rotehållame , som å egne och de öfrigas vägnar kunde vid det omför - mälta tillfället afgifva deras yttrande; och för att än mera befrämja denna åsyftade lättnad , h fva Roieringsdelägarne blifvit underrättade, att, om de funno sig nöjde att antaga den af Kongl. Majit dem i Näder föreställde proposition, de kunde undgå att sammankomsten bivista.
Deraf följer således, att det icke är såsom något äfventyr Rotedelägarne förelagdt att uturagtlå en inställelse vid sammankomsten borde såsom bifall tili det föreslagna betraktas, utan har såmedelst endast tillfälle blifvit Roteägariie beredt , att genom stillatigande berörde bifall tillkännagifva; och då, efter det till Kongl. Maj:t i underdånighet blifvit inberättadt hvad vid sammankomsten förelupit , det på Kongl.
Majlis
Nådigste pröfning och godtfinnande ankommer, både i hvad mer eller mindre mohn.
Majit finner skäligt antaga de yttranden, som af de vid sammankomsten närvarande Rotedelägare antingen allmänt , eller serskildt hvar för sig, uti frågan afgifvas, och äfven hvad verkan uteblifvandet från förrättningen må för de Rotar, som sig dervid icke inställt, medföra, förmodar Den 4 Mnji, e. m. 121 jag, det Herr Baron, Justitieombudsmannen och Commendeuren täcktes finna, att så mycket min. dre något af årlig utskyld är af mig för Rotehållarne stadgad, som afgörandet utaf frågan mig icke tillhör, utan jag endast skall verkställa Kongl. Maj:ts Nådiga Befallning om Ro<i teDelägarnes hörande dtiuti, samt det Protocoll, som dervid kornmer att hållas , till Kongl.
Maj:ts Nådigste granskning sedermera insända.
Med högaktning förblifver Högvälborne Herr Barons, JustitiaeOmbuds* mannens och Commendeurcns Ödmjukaste Tjenare Dan.
Edelcréulz. X s. A. R von Sydow.
Stockholm å LandsCancelliet den 8 Maji 1813- Justitia?
- Ombudsmannen, m. m.
Herr Baron Mannerheim.
Enligheten med det uti R.
H. S, JustitixOmbudsmans Expedition förvarade Original, betygar Ex officio Carl Ant.
Kock. I Härefter fortfor Grefve Hamilton munteligen sålunda l Rikets Högloflige Ständer hafva således icke genom deras beslut grundlagt eller gifvit 122 Den 4 Maji, e. m. anledning till de öfverklagade oordningarne , icke heller äro de tillkomna, så vidt mig kunnigt är, genom
Konungamagtens påbud i utan leda förmodeligen deras upprinnelse från visse Herrars åtgärder, som etter gammal plägsedi velat utöfver gränsen af deras verkningskrets, såsom Regeringens Ombud, sträcka deras myndighet.
Rättigheten att stifta Lagar tillkommer ingen utan Konungen och Folket; Kan då någon gifva föreskrifter, dem Nationens Representanter icke väga att ändra och rätta?
Hvar vore väl då den frihet och sjelfständighet, för hvilka Svenska Folket i alla tider nitälskat och med så mycken ståndagtighet för* svarat ?
Genom Beslut hafva väl Rikets Höglofl.
Ständer beviljat
Roterings - skyldighet för den förut oroterade Jorden här i Riket, notabene, då krig inträffar^ men Irågan att äfven i fredstider vidkännas detta besvär, måtte ankomma på en hvars frivilliga åtagande.
De, som icke uttryckligen förklarat sig för det sednare, måtte således få förblifva vid det förra ; emedan deras frånvaro eller stillatigande nogsamt tillkännagaf, det de rättade sig efter Riksens Ständers beslut , och icke efter andra Auctoriteters sjeligjorda föreskrifter.
Sådant är förhållandet med mina och flera andras Hemman och Lägenheter i Malmöhus och Christianstads Höfdingedömen, hvilka perma» Den 4 Maji, e. m. 123 nenta Roteringen blifvit påtrugad med kränkning af vår fria vilja oth beroende af veder» börandes godtycko.
Ehuru för första gången Medlem af RiJ kets Representanter, kari jag likväl icke vid detta tillfälle vara stillatigande , samt neka mig tillfridsställelsen att yttra en billig harm öfver ett slikt förtryck, under öfverlemnande till Rikets Högloflige
Ständer att bedomina , hvad i ämnet blifvit felagtigt tillgjordt
, Och om icke gränsor för dylika åtgärder böra för framtiden bestämmas, på det hvarje Medlem i Staren må vara skyddad vid don frihet och de rättigheter, honom enligt Grundlagarne till-* komma.
Jag hyser ock icke minsta tvifvelsmål, att detta med Nådigt välbehag skall anses af vår milde och frihetsälskande Konung, hvilken, sjelf uppfödd och danad under en fri Regering, anser för den yppersta af sina Konungsliga piigter att upprätthålla sina Undersåtare vid deras lagliga rättigheter , och befordra sällhet och välmåga åt ett lagbundet , men fritt Folk.
Jag vågar derföre ödmjukast föreslå , att Betänkandet må till Utskottet återremitteras, för att undergå nödig rättebe.
Långt ifrån att vilja bestrida det förhållande , som några väjde Talare här uppgifvit, tror jag att 124 Den 4 Ma ji, e. m. åtskilliga, som varit missnöjda med Skånska Roieringen, halt skäl till sin klagan.
Jag utbeder mig endast få visa, att icke StatsUtskottet kan åläggas upptaga oell meddela Utlåtande öfver enskilta Personers kla. gan öfver liden orättvisa
Af sådan beskaffenhet var å väl Grefve Hamiltons som Friherre Wrangels anföranden i detta ämnej men som Friherre Stael vQn Holstein, uti sitt yttrande angående Skånska Roteringen , tillika besvärade sig öfver grunderna , hvarpå Rote ringen blifvit företagen , samt tillämpningen och verkställigheten at de derföre gifna föreskrifter, fann Utskottet denna del af ämnet vara i det skick framställd . och af den allmänna beskaffenhet , att Utskottet ansåg sig dermed kunna och böra taga befattning.
I anledning häraf, har StatsUtskottet förskaffat sig kännedom afK ngl.
Krigs och Kam marCollegiernas samt Rikets allmänna Ärenders Berednings /till Kongl. Maj:t atgifna underdåniga Utlåtande öfver den i Skåne förrättade Roteringen.
KammarCollegium har, i sitt underdåniga Betänkande , så omständeligen ådagalagt felaetigheten i det sätt, hvarpå Roteringen blifvit förrättad, att Utskottet endast ar), sett sig böra åberopa de facta , som nämnde Kongl. Collegium till grund för ett sådant omdöme framställt.
Jag tror således, att Utskottet ej kunnat uti sin befattning med detta Den 4 Maji, e. m. 125
Mål gå längre, och om Ridderskapet och A» deln nu skulle vilja återremittera Betänkandet derföre , att Utskottet ej besvarat de enskilta Personernes klagomål , så nödgas säkerligen Utskottet svara , att sådant ligger utom gränsen för dess åtgärd.
Hvar och en, som lidit orätt, eller tror sig befogad anföra besvär, har bort göra det i laga ordning, och om han slutligen icke anser sig hos Kongl. Maj:t hafva vunnit den rättelse, han skäligen kunnat förvänta, vetjag ingen annan utväg öfrig, än den, att vända sig till ConstitutionsUtskottet med anmärkning mot den Person, som besörjt föredragningen af Målet inför Konungen ; men StatsUcskottet tillhör utredandet af enskiitas Besvärsmål all^ deies icke.
Hvar och en måtte vid första eftersinnande finna, att i ett enskilt Besvärsmål, der Konungen redan gifvit Resolution , någon pröfning af StatsUtskottet icke kan äga rum.
Angående sjelfva saken, har StatsUtskottet funnit det sätt, hvarpå Roteringen blifvit förrättad , så afvikande från gifne stadganden samt med så många och påtagliga felagtigheter förenadt, att Utskottet ansett sin pligt vara, att om förhållandet härmed inför Riksens Ständer göra anmälan.
Jag vill blott såsom exempel i korthet nämna:
Att då Kongl. Maj.t i Dess nådiga Instruction för Roterin g-verket föreskrifvit, att den Lägenhet, som ej kunde svara för och uppginge till Tedels man al, borde från Rotering befrias, hafva Commiiterade 126 Dm 4 Majly e. m. likväl med Rotering belagt sådane Lägenheten hvilka ^endast kunde uppskattas till 5^:dels Mantal:
Att då grunden för Roteringsskyldigheten hade bordt vara hvart och ett Hemmans skattläggning , och Hemmantal efter Jordebok ken, har likväl den behållna afkastningen dervid blifvit följd, hvilken grund är den mäst osäkra, i synnerhet om den skall stödjas på Jordägarens egna uppgifter, utan att uppmätning och Charteläggning af ägorne förutgått och tillika tages i betragtande:
Att sedan behållna afkastningen af ett Roteringsskyldigt Hemman blifvit beräknad, hafva likväl Committerade, under sken af att vinna likhet i jordens behållna afkastning, serskildt ökat inkomsten för hvarje Mantal Säteri med 30 R:dr, hvarje Mantal Insockne Frälse med 15 R.dr, samt hvarje Mantal Utsockne Frälse med 9 R.dr, hvilket förfarande icke allenast saknar grund i de af Kongl. Maj:t meddelte Nådiga föreskrifter, utan är jemväl ett påtagligt öfverträdande af de i Adeliga Privilegierne Säteri- och Råoch RörsHemmans-innehafvarne förunnade friheter och förmåner, samt för obilligt för att ej väcka uppmärksamhet:
Vidare och då de Jordägare, hvilka icke ville ingå uti den permanente Roteringen, blifvit försäkrade att vid den förut åtagne extra Roteringen bibehållas , hafva likväl flera bland dem fått vidkännas en betydlig tillökning i extra Roterings-skyldigheten.
Såsom ett exempel härpå torde tillåtas mig nämna , att en Jordägare, som från första början blifvit åsatt 18 man extra Rotering, men uppå deröfver anförde Besvär fått detta antal
Dtn 4 Maji3 f. ml 127 minskadt till 14 man, nu blifvit förpligtad att ansvara för 28 bela Rotar extra Roteringsmanskap, Allt detta visar tydligen, att RoteringsVerRet i Skåne fordrar den mäst noggranna undersökning, om icke denna skyldighet i längden skall alldeles utblotta en del Rotehållare, och hvad som derjemte bestyrker, att hela Rote» rings-förrättningen mätte hafva varit ett hast* verk, är, att sjelfva Roteringslängden är så klud-' drigt skrifven, ziffror på många ställen radera* de och ändrade samt lappar infästa, att det nästan är oläsligt.
Jag förklarar å nyo, att jag tror, det Stat6Utskottet fullgjort allt hvad man af det* samma med skäl kunnat i denna sak fordra, och Utskottet har varit fullkomligt öfvertygadt derom, att om en sådan framställning göres till Kongl. Majtt af Riksens Ständer, som Ut* skottet i dess Betänkande föreslagit, skall sådant vara tillräckligt att fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på sättet, huru ifråga* varande Rotering blifvit förrättad, hvarigenom Rotehållarne omsider kunna hoppas att i möjligaste måtto vinna likhet i tunga och besvär3 som bör utgöra hu/vudvilkoret för ett så vig» tigt verks framtida bestånd.
Jag får alltså hos Herr Grefven och Landt» Marskalken anhålla om Proposition till bifall af Betänkandet.
Lika med den värde sista Talaren tror jag, att Utskottet ej haft att sysselsätta sig med de speciella kia» 128 Den 4 Majly e. m. gomålen annorledes, än så vidt det allmänna ämnet af dem upplystes 5 men jag tror der* före icke, att Utskottet fullgjort sin pligt, så länge det icke upptagit den hufvudsakiiga frågan , i hvilken ordning, det vill säga, med hvad rätt extra Roteringen blifvit generelt förvandlad ifrån periodisk, till permanent.
Den värda Talaren har likväl ganska rätfr, att KarnmarCoilegium har i sitt Utlåtande äfvenledes lemnat denna fråga ovidrörd.
Jag känner det, emedan jag ansett min skyldighet vara , att , innan jag talade i detta ämne, skaffa mig en för mig tillgängelig upplysning, och jag har således också sökt och fått läsa nyssnämnde Utlåtande.
Jag tror likväl, att då man ser, det KammarCollegium med ett berömligt nit framlagt specialiteternes orättvisa, och jemväl för» klarat sig ingalunda kunna tillstyrka den sed» nare
Roteringsförrätlningens fastställandej så bör man icke förtänka, att ColJegium, bestående af Embetsmän och ägande ingen Riksdagsmannapligt att uppfylla, afhållit sig ifrån att ingå i en- fråga, som till åfventyrs kunde leda till den upplysning , att executiva Magten gått för långt.
Af StatsUtskottet åter, såsom Riksdagsmän, och ifrån alla 4 Stånden utvalde, att handla å Nationens vägnar, hade man deremot, med mera skäl kunnat vänta, att Utskottet frimodigt ingått i frågan; hvilket Utskottet så mycket hellre bordt göra, som det kunnat vara förvissadt, att vår gode
Konung hade med nöje emottagit tillfället att gifva rättelse.
Med den öfvertygelsen vi alla hysa, att i Den 4 Maji, e. m.
Sufc Konungen aldrig velat öfverträdelsen, kun.’ na vi ej tvifla, att frimodigheten i denna del, såsom hörande till uppsåset att undanrödja hvar. je skälig anledning till missnöje, blir af Ko* nungen sä bedömd.
Till hufvudsakliga grunder af andra ordningen hör den omständighet, att Roteringen, som, efter 1809 års RiksdagsBeslut, skulle ske efter Hemmantal, blifvit stadgad utgöras efter Jordens olika afkastning.
Den är likväl ganska vigtig.
Den klagan , som fördes vid 1812 års Riksdag, uppkom egenteligen deraf, att 1811 års förrättning hade ansett svaga Hemman lika med goda; men till jemnkning deri hade blott fordrats att låta flera svaga Hemman svara emot färre goda, och det var således ingalunda nödigt, att öfvergå till ett uppskattningssätt, som lemnat rum åt arhitragen, och alltid var vaQskligare än det gifna af Hemmantalet.
Efter min öfvertygelse kan en fullkomlig rättvisa i detta ärende icke vinnas på annat sätt, ali att hela Roteringsfrågan återsättes i det skick, hvari den var innan den sista Rote* ringsförrättningen tillkom ; så att förändringen till permanent
Rotering ej må åligga andra Jordägare, än de, hvilka sjeifve, såsom fullmyndige och frivilligt, men icke underiåtelsevis, densamma sig åtagit j samt att, äfven i anseende till dem, den ändring göres, att grun-: den af Hemmantal, med jemkning i Hemmantalet, återtages.
Vid ali annan utgång, gifves, efter min tanka, ingen visshet att icke Ridd, 0. Ad.Prot. VI. B. I.
Afd. 17, 18. jDen 4 Maji, e. m. man, i stället för de misstag man nu begått , laller i andra.
Sluteligen skall jag gerna, och med förklarande af min agtning för Statsutskottets möda att nitiskt upptaga ämnets specialiteter, medgifva, att deri, så väl som i omdömet angående dera, har Utskottet på ett berömligt sätt uppfyllt allt, hvad man i den delen haft att begära.
Jag hade tänkt att omständeligen yttra mig i detta ämne, men då flere värde Ledamöter så grundligen omfattat detsamma, vill jag ej upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid , utan endast tillägga, att en Beskattning, som i evardeliga tider skall äga bestånd , bör med noggrannhet åläggas.
För att påskynda denna fråga, hafva Konungens Befallningshafvande egenmägtigt kungjort, att de frånvarande skulle anses såsom jakande.
Orättvisan af detta handlingssätt har till större delen grundlagt det fel; gtiga af permanenta Roteringens tillkomst för sådana Personer, hvilka närvarande, säkerligen varit nekande, men nu, likasom par surprise , blifvit påtrugade ett Onus, från hvilket de trodde sig befriade, med bibehållande af så väl Grundlagens, som äganderättens helgd.
Lika med Herr Påhlman finner jag , att jag kanske bordt vända mig tillkonstitutionsutskottet , och denna väg har ej undfallit mitt minne; men jag har icke velat missbruka dessa dyrbara rätögheter, som vår ConstL Den 4 Maji, e. m. *31 tution Iemnat , att anmärka Rådgifvares förhållande, och har trott, att
Statsötskottet lått tillräckliga anledningar till ett rätt v ist behandlande af denna fråga ; men om jag genom den. na foglighet ådiagit mig förebråelsen af en uragtlåtenhet, hvarigenom Roteringsfrågan ej återiöres i det skick den bör vara , skall jag i en framtid ej underlåta att begagna de rättigheter, hvdka Grundlagen ovilkorligen tillägger Representanten.
Herr Påhlman:
Ehuru ogerna jag borttager tiden med att tala om ett ämne , hvaruti jag redan , så väl här, som i Statsötskot* tet, yttrat allt hvad jag d?rom bordt säga j utbeder jag mig likväl fä besvara några af de senare nu framställda anmätkningar.
En Ledamot har påstått, att Statsötskottet vid denna frågas behandling icke luilgjort sin pligt enligt Grundlagens föreskrift.
Om icke Utskottet hade mer förtroende till sin egen kännedom om sina skyldigheter än till Friherre Boyes tolkning af Lagen , som dä skulle behöfva rådfrågas^ vore sådant verkligen att beklaga.
För min del är jag öfvertyga!
, både att Statsötskottet fullgjort hvad på detsamma i denna del kunnat ankomma, och att det med trygghet kan underkasta sin åtgärd den oväldige granskarens bedömande.
Då vidare har blifvit anmärkt, att Utskottet underlåtit att yttra sig öfver beskaffenheten af de grunder, som vid Roteringen blifvit följda, och endast upptagit specialiteter , får jag till svar derå endast hänvisa till sjelfva Betänkandet, som, 132 Dm 4 Maji, e. *», för elen, som det behagar genomläsa, bevisar rakt motsatsen.
Utskottet har yttrat sig icke kunna anse den grund, som vid Roteringen blifvit följd, af beräkning efter hvarje Hemmans eller Lägenhets behållna ärliga afkastning, för så pålitlig, att ju icke misstag vid Roteringens sät.' tande derefter lätteligen kunnat inträffa , och hvarföre Utskottet tillstyrkt, att underdånig anhållan måtte göras, det Kongl.
Majtt täck*?
stes, efter vederbörande£Landshöfdingars och Collegiers hörande, låta utfärda ny Instruction för Roteringens verkställande i de SkånJ ska Länen.
Då samma Anmärkare äfven påstår, att Utskottet felat uti, att icke hafva upptagit och yttrat sig öfver enskilta Rotehållares klagomål, så får jag hemställa, om icke sådant just vore att ingå s specialiteter, hvilket han äfven medgifvit böra undvikas, eller hvilket han, såsom skäl för sin anmärkning, velat påbörda Utskottet.
Deremot har StatsUtskottet betragtat ämnet i hela dess omfattning, samt öfvervägaC denprincipe, som legat till grund för förrättningen :
Sådan är frågan om tillökning i be-' hållna afkastningen, sorn ägt rum för Säterier, Rå- och RörsHemman m. m.j och då jag 9 liksom förut, omöjligt kan finna, att Utskottet ägt rätt eller kunnat ingå i en partiel p:öfning, om den eiler den Person lidit orätt och Den 4 Maji, e. m. *33 "blifvit för drygt roteradj så kan jag ej inse något ändamål, att för sådan orsak återremittera Betänkandet, om icke det vore för att följa en vid denna Riksdag, om jag så får säga, inrotad vana att återremittera ålit, så snart någon enda tror sig vid ett Betänkande kunna göra någon anmärkning, vore den ock aldrig så orimlig.
Det är icke möjligt att göra alla till viljes, och att icke, då ett Betänkande skall af <500 Personer granskas, enoch annan ju skall finna något, som icke deri öfverensstämmer med hans åsigter.
Om man på detta sätt skall fortfara att ständigt återremit-, tera, utan att Ridderskapet och Adeln begagnar sin rättighet att pröfva, om anmärkningarne äro sådana, att de böra hindra bifall å Betänkandet , kunna Riksdagsgörotnålen sanno-, likt icke slutas till Jul.
Jag lemnar all agtning åt Herr Påhlmans sätt att se saken, men jag förblifver alltid vid den tanka, att den egentligen hufvudsakliga frågan, nemligen den, om sjelfva sättet, hvarigenom den periodiska Roteringen öfvergått till permanent, har, i anseende till alla Roterande , tillkommit i den ordning, som öfverensstämmer med 80. §. i RegeringsFormen; jag förblifver alltid vid den tanka, att denna fråga icke finnes i Betänkandet upptagen, samt att Utskottet bordt och bör öfver samma fråga sig yttra, emedan det just är denna fråga, som ger åt ämnet sin egenskap af Riksdagsämne, som det derförutan icke hade} och med denna öfvertygelse, tror 134 Ben 4 Maji, e. m. jag mig äga rätt att begära återremiss.
I öf. rigt hatva tvänne omständigheter i den värde Tilarens yttrande synts mig vara af natur att behöfva besvaras; och jag utber mig att. få gö<a det, Han har undrat, hvarföre icke någon klagan blifvit förd i Constitution Utskottet , men dervid bör man likväl påminna sig, att med en sådan klagan hade ingen ändring i saken kunnat vinnas, ty ConstitutionsUtskottet tar endast utlåta sig öfver Emhetsmännens förfarande, icke ändra beslutet