Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med hvad jag yttrat, anser jag det icke gå an alt på ifråga var. sätt lägga till handlingarna ett betänk., sorn grundar sig på remiss från R. o. Ad.
Hr L agergren:
Jag anser Ståndet bäst komma ifrån frågan genom att vidblifva den af Hr Bråkenhjelm framställda propos.; och då Ståndet tyckes hafva förklarat att contra-propostn skall blifva på återremiss, så vill jag gerna förena mig med Hr Bråkenhjelm uti anhållan om votering om contra-propos:n. Jag kan icke med Gr.
Horn finna , att en propos. att lägga betänk, till handlingarna skulle vara olaglig; ty då hela betänk, till sin grund och utveckling är olagligt, så måste det vara lagligt af Ståndet att söka återföra en olaglighet till laglighet.
Landtm, yttrade, alt då flere talare anmält sig, ansåg lian sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att tiden mycket förginge ined tal om dessa propostr, och alt i Hr Landtmts tanke blefve, på sätt flere talare yllrat sig önska, ganska riktigt, om R. o. Ad. voterade öfver de försl framställda propos:na, nemi. med förkastande af betänk, i ja-propos:n och återremiss i nej-propostn.
Skulle då Ståndets pluralitet anse, att denna fråga icke mera borde förekomma till pröfning, torde pluraliteten votera ja, 133 D c il 5 September f. in. skulle ilen önska att ilen återkomme, loide pluralileten votera liej; hemställande lii Landtm., om ieke detta vore en utväg att vinna tiden på ett riktigt sätt.
För min de! biträder jag Hr Frih. o. Landlmts mening och motsätter mig Hr Brfikcnhjelms förslag, emedan ja- och nej-propos:n leder till samma resultat.
Till hvad Hr Ribbing anfört vill jag blott tillägga, att jag icke finnér i grundlagarna omtalndt, att ett betänk, kan läggas lill handlingarna.
Det är icke ovanligt att på misstag följer misstag; men jag frågar, om del är någon fördel att fortsätta deni.
Det första misstaget begicks, då motionen remitterades. Utslita hafva, efter mitt begrepp, också begått ett misstag, då Utsk:n togo upp motionen, ehuru mycket ursägtligt, enär Ståndet beslutat, ali motionen skulle remitteras; mea att återremittera betänk, är endast en fortsättning af misstagets misstag.
Jag tror att vi komma lättast ifrån saken, om vi antaga Hr Bråkenh jelms förslag till contra-proposition.
Om Hr Frill. o. Landtm, ej lager illa upp, så skulle jag vilja säga, att del sista af alla misstagen ligger uti Hr Frih. o.
Landtnäs propos.; ty efter min åsigt hade det varit rättast att icke gifva någon propos, i ämnet.
För alt öka Frih.
Boyes lista på misstag, anser jag mig böra erinra, att Hr Frih:n sjelf begått ett misstag, då han trott att man kunde framställa såsom contrn-propos., alt betänk, skulle läggas lill handlingarna.
Frih. Cederström, Jacob: Sedan Hr Lagngren begärt votering om contra-propos. och till contra-propos. uti denna votering begärt Hr Bråkenhjelms förslag; så anser jag all vidare öfverläggning vara öfverflödig, och anhåller derföre att vi måtte komma till denna votering.
Jag vill för ingen del vara envis, utan skall för min del gerna afstå från votering om contraproposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan Hr Lagergren afstått från sin begäran om votering rör:de coutrapropos:n, och ingen annan numera vrkat en sådan votering, contra-proposm, i enlighet med hvad Hr Landtm, förut yttrat sig finna vara pluralitetens tanke, komtne att innehålla åter remiss.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposilion :
Den som förkastar Stats- samt Allm, Besvärs-och Ekon.- Utsk:ns betänk.
N:o 21, voterar Den 5 September f. m. elen del ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. de vid ofvannämnda btläuk. gjorda anmärknir Idranleda dess återremitterande.
Elter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 70.
I3ancoUtsk:s den 19 sisth Aug. på bordet lagda utlåt.
N:o 65, öfver de erinringar, som blifvit framställda vid Ulsk:s betänk.
Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på Hr af Zelle'ns reservation, uti hvilken flere af BancoUtskls ledamöter instämt.
Han säger nemi : ”Du tre Riks.St. bifallit första punkten i BancoUlskls betänk.
N:o *21 och R.
Si. således beslutat att bankens sedlar å 16, 12 och 8 sk. fortfarande skola till nasta riksdag utgifvas, anser jag BaneoUtsk. hafva bort, såsom en följd af detta R.
St:s beslut, nu hemställa, att jemväl det i banken nuvarande förråd af färdiga sedlar å 14 och 10 sk. kopparmynt må under ofvannämnda tid få i allmänna rörelsen utlemnas.” Enligt BancoUlskls betänk.
N:o 21 uppgingo, vid sista årets slut, de ifrågavar. sedlarna å 10 och i4 sk. kopparmlt endast till >3,027 i:^1' 24 s'1.
Behållningen är följaktligen icke särdeles betydlig; men 0111 dessa sedlar finge begagnas lika länge sorn 8, 12 och 16 skena, så medförde de naturligtvis gagn för allmänheten,-emedan liqviderna i allmänna rörelsen lättas i samma mån som det gifves flera slags små sedelvalörer.
St. besluta, i likhet med hvad BaneoUtsk. tillstyrkt, att 10 och 14 sk Issed
I a nia icke finge utgifvas längre än till 1841 års slut; så skulle behållningen komma alt förbrännas och följaktligen hvarken banken eller allmänheten hafva godt af den kostnad, som på dessa sedlar är använd.
Jag anhåller derföre att R. o. Ad mätte bifalla Hr af Zellens reservation.
Jäg kan icke finna annat, än alt Hr af Zelleiis reservation stödjer sig på ett misstag.
Om BaneoUtsk. uti dess betänk.
N:o 21 föreslagit, att alla bankens småsedlar skulle indragas, och delta betänk, blifvit ogilladt, så hade BaneoUtsk. möjligtvis haft något skäl att frångå sitt tillstyrkande i afseende på i4 och 10 skls-sedlarnes särskilda indragning; men då BaneoUtsk., oaktadt Utskis pluralitet ansett att 16, 12 och 8 sk:s-sedlarne borde fortfarande utgifvas intill nästa riksdag, likväl funnit att 14 och 10 skls-sedtarne böra med nästa års slut upphöra, och denna åsigt är af Borgare- och BondeStm gillad samt R. o. Ad. återremitterat Utsk:s betänk., egentligen på den grund, att Den 5 September f. ra.
Utsk. icke l i t istyr k t afskaffande af samtliga skillings-sedlnrna ; så har Utsk. saknat all anledn. att, på sätt reservanten antydt, frångå sitt förslag ang:de 10 och 1.4 sk:s-sedlarna.
Den åsigt, som inom R. o. Ad. gjorde sig gällande, då betänk.
!N:o2i förevar, nemi. att det vore högst olämpligt och oriktigt, att äga sedlar på så små valörer som 8, 12 och 16 sk., måtte väl äfven nu råda inom delta Stånd.
De fördelar, som dessa flerfalldiga smärre sedelsorter skola, enl. den siste värde talarens åsigt, medföra, anser jag ingalunda uppväga de stora olägenheter, som deraf onekligen uppkomma.
Uuder ett så ampelt godkännande af grundsatsen att många sedelsorter bidraga till reda och lättnad i penningerörelsen, vore det verkligen coriseqvent att yrka, det särskilda sedlar måtte utgifvas för hvarje skillingtal.
— I afseende på de nu ifrågavar.
\\ och 1 o-sk:s-sedlarna, får jag upplysa, att, före sista riksdag, fanns i banco-reglementet föreskrifvet, alt bankens casseurer skulle söka att, så vidt ske kunde, vid utbetalningar använda dessa sedlar.
Derigenom lyckades det också alt af desamma få på en gång något öfver 70,000 r:dr utelöpande bland allmänheten; men då man ansåg oriktigt, att bankens betjening skulle äga en föreskrift att företrädesvis utsprida någon viss föga begärlig sedelsort, så ändrades detta stadgande vid sista riksdag, hvaraf följden äfven blifvit, att utelöpande beloppet af oflanämnda sedlar nedgått från 70,000 till 33,000 r:dr.
Dessa sedlars mindre begärlighet för allmänheten är härigenom tillräckligt ådagalagd , ehuru till det minskade omloppet häraf jemväl bidragit den omständighet, att den kungörelse, sorn, lill följd af R.
St:s anhållan vid iBloårs riksdag, utfärdades angtde prsescriptionstid för gångbarheten af sedlar, lydande å daler kopparmynt, uti åtskilliga landsorter ansetts äfven angå kopparskiljemynts-sedlarna.
En ny kungörelse till upplysning om rätta förhållandet torde derföre blifva af nöden, i händelse sådana sedlar än vidare skola utgifvas.
Derjemte anser jag mig böra fästa uppmärksamheten på den stridighet, som linnes emellan dessa 10 och >4-sk:s-sedlar och den myntenhet R.
St. vid denna riksdag beslutat, hvilken myntenhet icke står i något jemnt commensurabelt förhållande lill desamma; hvarförutan och då kopparmyntet, jemlikt delta inyntsysleme, skall hädanefter utpreglas enl. kurant-beräkning, omförmälda kopparskillingssedlar, motsvarande baneovärdet, komma att blifva högst förvillande för allmänheten.
Delta förhållande innefattar således en ökad anledn. för sedlarnes borttagande ur rörelsen.
Den förlust, som uppstår deraf att detta snart 4o år gamla sedelförråd uppbrännes, måste i alla fall förr eller sednare inträffa, emedan det icke är tänkbart, att kopparsedlarne kunna bibehållas i rörelsen, till dess hela förrådet deraf utgått.
Jag anser således R. o. Ad. böra bifalla BancoUtskts betänk., så vidt det afser ifrågavar, sedlars försvinnande ur rörelsen.
Den 5 September f. ra. *4* Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.:
Jag har inom BancoUtsk. tillhört minoriteten samt förenat mig uti Hr af Zelleiis reservation.
Jag har trott att Ulsk. hort af 3;ne Stånds sammanstämmande beslut hemta någon ledning för sitt omdöme; oell på den grund har jag ansett reservationen behöflig.
För öfrigt tror jag, att man icke från det förhållande, att io och i/j. skill.sedlarna under sistförflutna året i landsorterna varit mindre begärliga eller till mindre belopp reqvirerade, får sluta dertill, att allmänheten icke gerna vill hafva dessa sedlar, enär de många olika besluten angtde dessa sedlar, så väl som den af den sista värda talaren omnämnda kungörelsen, ang:de praescriptionstid för daler kopparmyntssedlarnes gångbarhet, föranledt det misstag, som skulle R.
St. hafva beslutat, alt sediarne å skilling kopparm:t icke vidare skulle utgifvas, så alt det vore fruktlöst att i banken anmäla sig till utvexling deraf.
Detta förhållande känner jag så mycket säkrare, som jag sjelf, vid reqvisitioner från landsorterna af sådana sedlar, erhållit förfrågan huru i nämnda hänseende sig f ör höl le.
I afseende på hufvudfrågan, eller huruvida det kan vara ändamålsenligt att uppbränna den massa af dessa skillingssedlar, som för närvar, finnes i bankens hvalf; så tillstår jag, att jag icke kan begripa hvarföre icke redan färdiga sedlar må lill allmänheten utlemnas, när bunken derigenom kunde bespara kostnaden för tillverkningen af det belopp andra småsedlar, som motsvarade den summa, hvilken uti ifrågavar. sedelsorter utleinnades.
Antalet af dessa sedlar, som uti r:dr-tal belöper sig lill circa 33,ooo r:dr, kommer att i stycketal utgöra omkring iao,ooo.
Att förfärdiga, trycka, skära och skrifva denna sedelmassa, medtager icke sä obetydlig omkostnad; och hvarföre skall den helt oell hållet gå förlorad?
Jag anhåller om bifall lill Ur af Zelleåis reservation.
Förekommen af den sista värda talaren, förenar jag mig med honom och Hr von Hartmansdorff uti anhållan om bifall till Hr af Zellens reservation.
Ändamålet med småsedlarna på to och i4 sk. är otvifvelaktig!, att resande och andre må slippa att betunga sig med en massa af kopparpenningar.
De bereda således för allmänheten en beqvämlighet, för hvars borttagande jag icke kan finna någon gill tig orsak.
Jag ber om ursägt att jag upp träder för alt ersätta en glömska.
Det har blifvit anmärkt, att io och 14-sk.- valörei ne icke äro commenstirabla med nya myntenheten.
Detta är ett misstag, ty hvarje mångfalld är coinmensuiabel med sin enhet, io sk. b:co gör i5 sk. r:gds, och i5 sk. har samma enhet som 48 sk., nemi. skiilingen.
Ett går upp i 15 så väl som i 4&
Den uppgifna beqvämlighet, som ifrågavar. sedlar för allmänheten skulle medföra, anser jag numera Den 5 September f- m. vara högst obetydlig, då man äger ett för rörelsen så lämpligt koppar-skiljemynt som vårt nuvarande.
Så lange kopparmyntet var pregladt efter en lägre utmyntuingsgruml, och så lange 2 sk:s kopparstycken saknades, är det möjligt att dessa sedlar kunde medföra någon fördel; men då kopparslantar finnas ä 2 sk. samt sedlar a 8 oell 12 sk., så torde 10 och 14-sk:s-sedlarne vara föga behöfliga, helst vid vexling samma summa uppkommer af en 2-sk:s-sIant samt en sedel på 8 eller 12 sk.
Härtill kommer ytterligare den omständigheten. såsom talande för de gamla kopparsedlarnes borttagande, att nuvar. generation i flera landsorter är obekant med dessa sedlar, hvarföre också deras emottagande icke sällan skall vägras.
Med anledn. af Hr Bråkenhjelms yttrande, anser jag mig böra hemställa till den värda ledamoten sjelf, luiru lämpligt det kan vara, alt vid en myntenhet å 48 sk. hafva särskilda underafdelningar deraf å 21 och i5 sk.
Jag hade hoppats att man vid innevar. riksdag skulle gått till mötes önskningarna i detta fall hos större delen af den bildade allmänheten, genom afskaffande af 8, 12 och 16-sk:s-sedIarna.
Men ehuru denna förhoppning blifvit tillintetgjord, har jag likväl icke föreställt mig, att talare, åtminstone icke inom detta Stånd, skulle uppträda, för att försvara ett fortsatt lifgifvande af sedlar på en myntsort, sorn icke finnes, och som, efter antagandet af det utaf R.
St. godkända nya myntsysteine, måste blifva 'mycket förvillande.
Jag får derföre förnya min anhållan 0111 bifall till BancoUlskts betänk, uti nu ifrågavar. hänseende.
Den siste värde talaren har för sett sig med ett nytt skäl för sin anhållan ont bifall till betänk.
, då han nemi. väckt uppmärksamheten derpå, att-10 och i4-sk:s-sedlarne kunde bidraga till en lättare vexling, som eljest skulle åstadkommas med kopparmyntet, och dessa to och 14 sk:s utgifvande skulle således åstadkomma besparing, icke blott af de öfriga småsedlarna, utan äfven af kopparmyntet, som är temmeligen dy 11.
Jag får hembära honom min tacksamhet för det han vackt Ståndets uppmärksamhet derpå.
Den compliment, som de 3:ne Stånd, hvilka beslutat att småsedlarna fortfarande skola u (gifvas, i så måtto, fått uppbära, som de skola afvikit från den bildade allmänhetens önskningar, kunna dessa 3:ne
Stånd naturligtvis icke besvara; men jag behöfver likväl icke uppträda som deras ombud.
Det är emedlertid icke från detta rum, som sådant borde vankas.
Hr Stuart har sagt att Utsk. saknat anledn. att tillstyrka annat än hvad det gjort.
Disk. må gerna göra sina tillstyrkanden med eller utan anledning.
Jag har icke talat om Utsk:s bevekelsegrunder; men dess sätt att förhålla sig är icke någon regel för detta Stånd, till hvilket jag gjort min framställning om ett annat Den 5 September f. m. >43 beslut.
Farhågan för de sedlar, på hvilka det står kopparmynt, härleder sig utan tvifvel derifrån, att en K. kungörelse utgått om daler koppnrmynts-sedlnrnes afskaffande.
Sådana svårigheter hafva likväl icke mött dessa sedlars utlemnande till allmänheten, att en ny kungörelse synes behöflig.
Men om så skulle vara, lärer K.
M. nog derom föranstalta, i händelse sedlarne bibehållas.
Samme talare har klagat öfver den stora massa olika sedelslag, som finnes i rörelsen.
Vill man förminska deras antal, så tror jag att början snarare borde göras med prival-baokernes än med Stats* bankens Sedlar.
Derom torde likväl mycken tvist uppstå, och för min del vill jag icke väcka fråga derom.
Man har anmärkt mot 10 och 14 sk:s-sedlarna, att de icke ingå i den nya myntenheten.
Detta anser jag vara temmeligen likgiltigt för allmänna rörelsen, såvida sedlarne befinnas vara nyttiga i vexling och Iiqvidei’.
Sådant är efter ruin förmening förhållandet särskildt med 1 o-sk:s-sedlarna; ty om en sådan begagnas tillika med en 8 sk ,hvarigenom summa 18 sk. uppkommer, så är denna särdeles beqväm till liq viderande af skjutspenningar för en mil med en häst och drickspenningar dertill.
För resor äro dessa sedlar särdeles användbara, emedan man slipper att medföra slantpåsar, och emedan de både för en sjelf och ens förbud äro lättare all förvara än löspenningar.
Men det är icke blott till respenningar utan äfven till postpenningar, som dessa sedlar äro särdeles beqväma, isynnerhet som man icke alltid bar löspenningar till hands och en eller annan slant lätteligen kan borttappas af budet.
Uti Hr Bråkenhjelms anmärka, alt så länge dessa sedlar finnas, kunna kopparpenningarne, hvilkas tillverkning är ganska dyr, lill en viss mån undvaras, instämmer jag således fullkomligt.
På grund af hvad jag således baft äran anföra, anhåller jag att R. o. Ad. mätte, på sätt jag från början yrkat, bifalla Hr af Zellens reservation.
Pehr: (^tvifvelaktigt lärer vara, att det icke är förenligt med sunda grnndsatser alt hafva den mängd af olika småsedlar som vi äga, dels utgörande delar af r:dr b:co såsom enhet, och dels commensurabla blott med 48:dedelen deraf och icke stycke för stycke commensurabla med enheten; men denna oreda mäste väl en gång vika.
Jag hoppas alt vi vid nästa riksdag skola blifva af med dessa sk i 11 i n gs-sed lar; ju flera sorterna emedlertid äro och ju mera compliquerade, desto bättre; ty jag har förmnrkt att
Svenska allmänheten i många frågor icke låter upplysa sig genom andra motiver än erfarenheten om svårigheterna, som omsider föranleda förändringen.
Må vi köra i sand äfven i denna fråga, till dess vi lara oss äfven det systemet att hafva skiljemynt i stället för skiljemynts-sedlar.
Jag tillstyrker bifall till betänk.; och antingen den ena eller den andra åsigten segrar, förblifver förhållandet likväl uti Den 5 September f. ni. det dåliga skick, hvaruti någon egentlig förbättring icke är att påräkna, förrän vid nästa riksdag.
Den fråga, som nu är under öfverläggning, är visserligen af mycket underordnad vigt, sedan man numera förlorat möjligheten att vid denna riksdag få skillingssedlarna helt oell hållet afskaffade.
Jag skulle dock tro, att det vore lämpligt, att nu åtminstone borttaga dem, som äro ställda på kopparskillingar, dels emedan de äro ganska litel begärliga, derom man kan förvissa sig, då man ser hvad som årligen blifvit utvexladt från banken, hvilket utgör ett ganska ringa belopp, och dels emedan den stora allmänheten är osäker om huruvida dessa sedlar äro gångbara eller icke, och saken icke är af den vigt, att det lönar mödan att besvära K.
M. med anhållan om utfärdande af en ny K. förorda., för att öfvertyga allmänheten att de ännu äro gångbara.
Jag har visserligen hört en person, som utöfvar ett embete i landsorten, försäkra att han aldrig försport någon villrådighet om dessa sedlars gångbarhet; men jag kan åberopa min egen erfarenhet i della fall, och jag erinrar mig då, huruledes jag under en resa för icke lång tid sedan uti en af Rikets södra provinser, då jag ville betala skjutspenningar med dessa sedlar, möttes al’ den skjutsandes vägran att emottaga penningarna, hvilken vägran bekräftades af den kringstående allmogen och af hållkarlen.
Landtm, yl trade, alt detta mål egentligen innehölle två tillstyrkanden af BancoUtsk., det ena ang:de sedlarna af 16, 12 och 8 sk:s-valörer, det andra angrde sedlarna af i4 och io sk:s-valörer.
Då ingen af R. o.
Ad:s ledamöter i dag gjort någon erinran vid det förra tillstyrkandet, men åtskilliga erinringar blifvit gjorda vid det sednare, ansåg Hr Landtm, lämpligast att framställa särskild propos. å hvartdera tillstyrkandet; hemställandes alltså nu först om R. o. Ad. behagade bifalla BancoUtskts betänk, i förra delen rör:de sedlarna ä 16, 12 och 8 sk.
Om jag icke missminner mig, så upplästes oell föredrogs blott den delen af betänk., som handlar om 10 och 14 sk:s-sedlarna.
Hr Frih. o. Landtm, uppläste Utsk:s förslag rör:de sedlarna ä 16, 12 och 8 sk., samt hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag.
Hr Landtm, uppläste derefter BancoUtsk:s förslag, rör:de sedlarna å i4 och 10 sk.
Jag anhåller blott att få fästa uppmärksamheten derpå, att Hr af Zelle'ns reservation åsyftar att lifgifvande! af sedlar å 10 och 14 sk. icke skulle upp - Den 5 September f. m. i45 upphöra med 184*> utan fortfara intill nasta riksdag lika med de öfriga småsedlarna.
Jag har icke fattat
Hr af Zellens reservation, annorlunda än alt det förråd af ifrågavar. sedlar, som nu linnes i hanken, skulle få utgifvas intill nästa riksdag; men alt, derest förrådet före nästa riksdag utginge, nya dylika sedlar icke skulle få utgifvas.
Hr Bråkenhjelms anmärkn. är ganska riktig.
Min anhållan är icke heller vidsträcktare, än att det förråd af dessa sedlar, som för närvar, finnes i banken, måtte få utgifvas intill nästa riksdag; roen det kan möjligtvis hända, att nästa riksdag inträffar så snart, att hela förrådet dessförinnan då icke utgått i rörelsen.
Oin derför propos. framställes till bifall å Hr af Zelle'ns reservation, tror jag att det ändamål vinnes, som vi åsyftat.
Hr Frih. o. Landtm, uppläste så väl Utsk:s förslag rör:de sedlarne ä 14 och 10 sk., som Hr af Zellens förslag i samma ämne, och hemställde derefter om lt. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag.
Hr Landtm, framställde derefter propos. å Hr af Zellens förslag.
Då Ilr Landtm, af svaren å proposma icke kunnat finna någon af meningarna öfvervägande, förnyade lian sin propos. till bifall å Utsk:s förslag.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna nej hafva varit öfvervägande.
Stjernstedt, Theodor, begärde votering.
Den som bifaller BancoUlsk:s förslag ang:de lifgifvande af sedlar å 14 och 10 skillingar, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad.
Hr af Zelle'ns förslag rör:de ofvannämnda sedlars lifgifvande.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 26.
Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtsk:s den 29 sistl.
Aug. på bordel lagda mein.
N:o 66, i anleda, af gjord liemi3 H. 19 Dtu 5 September f. m. ställan i afseende på tiden för discontvinstens öfverfly Ilning tili bankens disposition under innevar. år.
Tili pröfning företogs LagUtsk:s den 22 sisth Aug, oell den 2 dennes på bordel lagda betänk.
N:o 106, i anleda, af väckt fråga om upphörande af frälsemäns rättighet alt i vissa inål dömmas af tiof räll såsom första domstol.
För min del kan jag icke finna, alt någon fördel skulle vinnas genom bifall till LagUtsk;* förslag, emedan hofrällens göromål korinne att obetydligen minskas, derigenom att frälsemans eoncurser öfverflyttade* på underdomstolarna, enär de flesta af dessa mål ulan tvifvel blefvo underkastade pröfning af hofrätten i andra instansen; deremot skulle häradsrättens redan ganska dryga göromål blifva betydligen ökade; roen äfven en annan omständighet gör att jag måste yrka afslag å betänk.
LagUtsk. bar nemi. icke observerat, att enl. 9 inom. uti 2 §:n af 8 cap.
Ratleg b:n, skall hofrätt domina öfver sådana brott, der frälseman förverkar äran, och dä Utsk. icke tillstyrkt att concurs-domstolen äfven finge domina i detta fall, så skulle 2:ne domstolar komma att handläsaa och domina i concursmålet, nemi. hofrätten öfver ees no _ ' sionantens crlminella ansvar, och limh rdomslolen uti sjelfva concurslvisten; delta kan icke vara förenligt med laga rättegångsordning, och detta enda skäl anser jag vara tillräckligt för att begära afslag å betänkandet.
Jag lager mig fri heten erinra derom, att när frågan sista gången förevar, utvecklade jag fullständigt de skiil, på grund hvaraf jag anhöll om afslag å betänkandet.
Jag hör icke upprepa desamma, utan förnyar blott mitt påstående i samma syftning som Hr Cederschjöld yttrat sig.
Den af Hr Ce derschjöld gjorda anmärkn:n synes mig böra föranleda till återremiss och icke till afslag.
Jag skulle önska att R. o. Åd. afstod från alla så beskaffade rättigheter, som för dem iiro uteslutande.
Ju mera R. o.
Ad. närmar sig i alla f rliållanden till resten af Svenska folkel, desto lyckligare blir det både för R. o. Ad. och för Sverige.
Jag är icke jurist och kan således icke bedomina i hvad mån det af Hr Cederschjöld anmärkta sammanhanget bör äga rum emellan i fråga var. lagstadgande och ett annat; men jag anser likväl amnärkntn vara af sådan beskaffenhet, all LagUtsk. bör lemnäs tillfälle alt deröfver yttra sig, och anhåller på sådan arund om återremiss af betänkandet.
O Hr Stuart, Carl Gust.:
Jag instämmer i den prin cip, sorn den siste värde talaren yttrat, och anser att R. o.
Ad " hör, när omständigheterna sådant medgifva, begagna De ii 5 September f. m. >47 hvarje tillfälle att afsäga sig sina återstående företrädesrättigheter, hvilkas egentliga vigt och värde för Ståndet torde vara svårt att inse, helst de i allmänhet synas medföra större olägenheter än förmåner.
Hvad nu ifrågavar företrädesrätt helrälFar, så lärer det icke kunna nekas, att det för fordringsägare måste vara besvärligt att vid särskilda från deras bostad långt aflägsna domstolar bevaka sina fordringar i adelsmäns concurser.