Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I förslaget har Utskotten nämnt,' hvad ränte» och capital-afbetalningen beträfFar, att densamma borde blifva alldeles lika, som hittills för BancoHiscontverket i Stockholm blifvit beslutadt.
Jag har äfven dervid en anmärkning att göra, icke i afseende å ränte- eller capital-afbetalningsrbelop» pet, xnen rörande tiden, för lånens återbetalning och de så kallade respit-inånaderne.
Jag anser för min del förlängda terminer i allmänhet, till beredande af uppskof med en redan förfallen betalning, alldeles icke nyttiga.
Jag tror, på grund häraf, att respit-ipånaderne kunde inskränkas ifrån två till en, ty jag anser hvar och en , som, gör lån, böra, bereda sig att i rätter tid och ordning betala det, och att fördelen för låntagaren af en längre tid att rangera sig till betalningen icke är någon..
Deri förmån åter, som man trott dessa respitmånader medföra för Cautionisten, som derunder linge rådrum att underrätta sig, om låntagaren fullgjoit sin bstalnings-skyldigbet, kunde lättare och bättre erhållas, om anmanitigsbref afginge till Cautionisten vid samma tillfälle, som till låntagaren, på lika satt sorn nu är öfiigt i JemContoiret.
Med denna inskränkning af respit-månader - Den a 6 September /. m- 13 öe , vill jag deremot tillstyrka en förlängd betalningstid från sex till nie månader.
Med sex månader är köpmannen belåten, men sällan landtrnannen.
Denne kan icke realisera sina varor, så fort som den förre : behöfver således en mera utsträckt omsättningstid för sitt förlags-capital ; och jag skulle äfven tro, att enär respit-månaderne minskas, och lagsökningarne fermt verkställas både
DånContoirens säkerhet skall vara bevarad och låntagaren vara bättre belåten.
I afseende å Utskottets förslag angående
DiseontDirectionernes till- och afsättande, kan jag ej afhålla mig från en anmärkning.
Directeurerne skola nemligen väljas af Riksens Ständer , men kunna endtledigas af Banco* och RiksgäldsContoirets Fullmägtige.
Med allt förtroende för Fullmägtige, hemställer jag dock, om icke det innefattar en contradiction , att de lunna afsätta den Riksens Ständer förordna.
Det går visst an, om Riksens Ständer så säga , men det blir i alla fall ett ganska besynnerligt förhållande, dag öfverlemnar derföre till BancoUtskottets bedömmande, om den säkerhet som fordras, icke må kunna vara bevarad på annat sätt, t. e. derigenom, att då Fullmägtige funno någon oordning vid DiscontContoiren hafva fö. relupit, de anmodade DiscontRevisorerne inom districtet, att derom anställa undersökning, samt i följd af de dervid befundna omständigheter, samfäldt med desse Revisorer suspenderade
DiscontDirecteurerne ifrån deras befattning intill Riksens Ständer nästa gång sammanträdde^ och uridet 14 Den 16 September f. m tiden läto suppleantetne inträda i de afgång» nes ställe.
Det förslag Utskottet gjort, i afseende på Contoirs-betjenirigens till» och afsättande genom BancoFullmägtige , Ifan ej eller undgå uppmärk» samhet.
Om Directionerne vid JJiscontContoiren skola kunna svara emot det dem lemnadé förtroende, måste de ovilkorligen ega befallande rätt öfver betjeningen, jag tror således, att i fall Biksens Ständer icke uppdraga åt
DiscontDirectionerna, att oberoende af andre tillsätta Contoirsbetjeningen, hvilket jag anser Vara det rätta, åtminstone bör stadgas, att af de personer, sorn Directio» nerne uppföra å förslag, skall ovillkorligen den ene eller andre antagas af BancoFulimägtige, ty annars och om personer nedsändas, sorn icke kan» na verket, och icke 'äfo af DIscontDirectionen be* pröfvade, kan verket icke styras med den ordj ning, som är nödig på elt ställe; der lydnad och förtroende äro oundgängeliga.
Hvad betjeningen afsättande vidkommer, så tillstyrker jag, att detta ina helt och hållet få bero af DiscontDire' ctionerne sjelfva, ty de äro de ende, sora kunna bedöma, onj Betjeningen fullgjort dess skyldig' heter eller icke; och tror jag i öfrigt, att denna betjening bör, lika som i de förra FilialDisconterne, förses med ConstitUtorial och kunna af DiscontDirectionerne suspenderas, till dess ordentelig undersökning försiggått; ty om betjeningen endast kunde af Fullmägtige i Banken skiljas från sin befattning, skulle stridigheter lätteligen upp-* stå emellan Directionerne och Betjeningen, och Deri 16 September f. m. 15 •Jenna, sorn trodde sig ega ett försvar att påräkna, möjeiigen vägra att lyda.
Hvad assignationsrätien beträffar, bar Hére Morath redan Utförligen derom yttrat sig.
Jag ian lika med honom icke tro, att den farhåga, som de förra FilialBisconternes asSignationsrätt möjligen qvarlemnat, hu bör verka.
Man bör nem» ligen påminna sig, att denna assignationsrätt vac grundad på Tre procentslån.
Hen nu ifrågavarande åter blir endast grundad på en gifven fix summa, och det torde icke vara omöjligt, att med de Controller, Herr Morath omnämnt, förekomma, att den ej öfverskrides.
Het är väl möjligt, att fördom emot assignationec ännu kan hos en och annan existera, men den skall småningom försvinna, Ått på annat sätt Verkställa Biscontliqvider, i synnerhet då enligt Utskottets förslag HiscontContoiret i Götheborg äfven kommer att meddela Bancolån å exportabla effecter, anser jag alldeles orimligt, och medförande den största oreda.
Mycken kostnad skulle ock följa af nödvändigheten, at{ beständigt upp- och nedföra penningar emellan Stockholm och LånContoiren.
Beremot och i fall Assignationer dervid begagnades, Skulle icke någon annan kostnad erfordras, än den för utfärdandet af assignationerne, hvilka kunde nedsändas till Contoiren, då sådana småsedlar, som ej längre kunna gå i rörelsen, till Stockholm uppskickades, skall åter hela BiscontFunctionen bedrifvas med Bancosedlar, serdeles om beläningsrätt å exportabla effecter dermed kommer att åtfölja, så frågar jag, huru härmed skall tillgå.
Sistnämda beläning kan ensam sti. 16 "Den 16 September f. m. ga till en million; och hurn långt forslår då en Gassa af 150,000 R:dr ehuru den är stor nog, att vara högst obehaglig att vårda, samt retande till stöld, och utsatt för flera vådor, hvilka helt och hållet kunde undvikas genom assignationers begagnande.
Att erhålla
Directeurer, som kunna i allo motsvara Riksens Ständers . förtroende, torde icke vara så lätt.
Desse Directeurer borde derföre ic~ ke rent af misshandlas.
De äro det i BancoUtskottets Betänkande.
Jag vill ej nämna om det föreslagne arfvodet.
Det är så ringa, att ingen lärer för detsamma åtaga sig Directeurs’ befattningen.
Det är visserligen orätt att ett sådant åtagande icke bör bestämmas af penninge-vedergäll. ningen, men denna tyckes dock böra blifva i nå» gon mon motsvarande det offer man gör, nar man mottager en så besvärlig
Och ansvarsfull post.
Jag hemställer om 333 R-'dr 16 sk. då är rimligt, eller ens passande, att i arfvode erbjuda.
Torr hända borde summan fördubblas, men åtminsto», ne förhöjas till 500 R;dr.
Men en annan sak förefaller mig ock besyri* nerlig.
Utskottet vill nemligen Förneka desse
Di» recteuret all lån tätt i DiscontContoiren.
Att Directeurerne så val som Betjeningen icke böra gå i Caution för låntagare uti Disconteu är en sak, som jag tillstyrker mätte stadgas,, icke blott föC säkerheten, utan äfven för att befria Directeurer» ne och DiscontBetjeningen från den obehagliga ställningen, att behöfva ikläda sig Cautioner.
Meri tält
Den 16 Septejnber f. m*1 *7 att förneka dem att låna, och att, för det deni lemnäs ett förtroende, nödga dam att Inbetala deras redan egande Discontlån, anser jag alldeles oriktigt och högeligen att klandra} men hoppa* dock att Riksens Ständer skola ändra detta för* slag, så vida de eljest önska att få någre Directeurer; ty i annan händelse lärer ingen annan än dert rike Capitalisten kunna åtaga sig förtroendet, och denne torde icke dertill vara så alldeles benägen.
I afseende å Belåningen, har Utskottet gjort ett stadgande, som jag icke kan för min del god' känna; det nemligen, att Cautionister skola ovilkorligen vara boende inom samma destrict, som det DiscontGontoir, der lånet upptages.
Detta tyckes vaca för långt gånget i försigtighet.
Då Cautionisten har vederhäftighets-betyg, tror jag det böra stå Låntagaren fritt, att anskaffa Cautionist hvarifrån som helst han behagar, i synnerhet sorn DiscontDirectionen kan afslå lånet, om den ej känner Cautionisten.
Jag skulle således tro, att detta tvång, att nödvändigt taga Cautionist på ett visst ställe, icke bör existera, ty det kan ju äfven hända, att de personer, som bäst känna mig och mina affairer, bo uti ett annat Län utom Ländistrictet; och de synas för denna orsak icke böra utestängas från möjligheten att tjena mig med en Caution.
Huruvida lånrätten i öfrigt bör ovilkorligen inskränkas till ett visst DiscontContoir, lemnar jag ock derhän.
För mig tyckes det vara orig - Ridd. och Ad.
Prot. VIII Band. * i 8, Den 16 September f. m. tigt.
Det kan handa att en person, sorn bor i Wermland, och i följd deraf enligt
Utskottets förslag skall upptaga lån i Stockholm, har alla sinä affairer i Götheborg*
Han skulle genom en sådatl omväg mycket generas.
Jag tror således, att hvar och en Låntagare är bäst belåten, att få begagna lånrätt i hvad
Dis* contContoir som helst, och att sådant derföre må tillåtas; men att han må vara skyldig, enär han vänder sig till ett DiscontContoir utom Districtet, att med bevis ifrån Disconten inom detta set nare styrka, att han icke är derstädes skuldsatt.
DiscontBetjeningehä aflöning, så får jag anmärka, att efter min öfver» tygelse Kikäens Ständer Svårligen kunna rigtigt afgöra denna sak.
Jag hemställer således, att den må öfverlem» nas till DiscontDirectionerne; och att, om någon controll dervid anses af nöden, BancoFullmägti» ge då må ega, att fastställa de blifvande lönebeloppen; •— men Directiönerne äro i alla fall i bättre tillfälle än någon annan, att dertill uppgöra förslag, ty om Hiksens Ständer sjelfve vilja befatta sig dermed, kunde det möjligen hända, ätt de antingen anslogo för mycket eller för litet.
— Om man vill hafva ordning,' så måste aflöningert. vara sådan, att betjeningen icke rent af tvingas, att söka andra än lofliga utvägar till förtjenst.
Jag anser derföre det böra ankomma på DiscontDirectionerne att föreslå, om icke att ensamme bestämma, den blifvande aflöningen.
Den 16 September f. rri.
Huruvida det kan vara nödvändigt att för feh Cassakista hafva, såsom Utskottet föreslagit, feni lås och fem nycklar lemnar, jag derhän.
Det förhtsätter åtminstone, att alla fyra DiScontDirecteu» terne jemte BancoOmbudet skola beständigt vära närvarande.
Jag skulle dock tro, att tre lås ■Vöre för ändamålet tillräckligt* I 16 §. förekommer ett ordj sorn torde borå ändras, eller förses med ett tillägg.
Der stårnem4 ligen:
Ingen person—får såsom låntagare pä kitt blötta hamn MC.
Det bör lörmödeligert vara namn med.
Caution Och. detlä tillägg tötdö Således införas* Orsaken, hvarföre Directionen ej ina utlerrt} ha iån till mindre belopp, än reversalet innehål, ler, kan jag icke inse.
Öm Directionen skulle hnna Sig böra utlåna én mindre summa, än det begärda, så ser jag éj något hinder derföre ; ty Säkerheten för Öiscönten är densamma, och Låntagaren, soth eljest genom tidsutdrägt kunde för* lora, risqverar ej eller något genom nämnde afbetalning, då anteckning derom sker i böckerne.
Sådaha händelser hafva Ofta förut inträffat, men jag har éj höri omtalas någon olägenhet deraf; öch tror Således hyssberördä föreskrift vara alldeles öfverflödig.
* "Vid stadgandet, angående
Discont-révisionerha, får jag anmärka den del deraf, som innehåller att de af Riksens Ständer valde Revisorer Skulle kunna, emellan de årliga ordinarie Revisionerne, resa ned tvä och tvä till Disconhorternej jö Dén 16 September /. ni. och der anställa injprovisoriska revisioner, Dq må gerna revidera så ofta som helst, men jag kari ej gilla, att blott två Revisorer kunna göra det, utan tror för min del, att alla fyra böra vid så* dane tillfällen vara närvarande.
Det blir annars en fiscalisation — icke en revision, så mycket mer, onödig, som Fullmäktige i Banken ega rätt, att låta hålla extra revisioner, örn de af sitt Ombuds anmälan finna sig dertill föranlåtne; och jag skufij le vid sådant förhållande förmoda, att det obehagliga af den förenämnda improvisoriska revisionen kunde undvikas.
Det har här inom Ridderskapet och Adeln blsfh vit fråga väckt om beläningsrätt å' import-artik* lar.
Denna beläningsrätt har af BancoUtskottet blifvit afstyrkt; men jag ville dock hemställa till Utskottet, om icke den kunde medgifvas för sådana varor, som directe införas i Riket, och här mäst consumeras, samt under förutsättning att sådant kunde ske utan skada för Landtmannen och öfrige Näringsidkare.
Det vill säga, att i fall uti Disconterne låg en större summa obegagnad, Köpmän, söm egde goda och specificerade varor att prestera såsom säkerhet, då kunde få beläna dem på korrt tid och ovilkorlig återbetalning, med en större summa af t. ex, 10 å 12,000 R:dr.
Jag har åtminstone den erfarenhet af Götha CanalDiscont, der dylike lån utgåfvos ända till be^ lopp af 18,000 R:dr å hvarje låntagare, att desamma medförde största förmån för Verket, för handeln, och äfven för Landet i allmänhet.
Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar Dpi 16 September f. ni räkning och förlaster, jemte en dryg
Jcpstnafl vid transporterne af alla de sedelmassor, sorn k°n|* ina at* begagnas i lånrörejsen, Det är sagdt, att Oassan skulle förvaras inont 5 lås; men man har svårt att få en så stor Ca§-s sakista, att millioner i större och mindre sedlar kunna der förvaras, och till en sådan kan mata knapt öppna locket.
Dessutom skulle tjufyar alltid yara att befara.
När Riksens Ständer funnit, att 8* millioner böra i Discontväg utgå, så lärer ock meningen vara, att dessa millioner skola circulera; mera då den större delen deraf blifvit antagen för (Stockholms Discont, så tyckes billigheten fordra, att, om här yppades öfverskott, rpen i Dandsor* ternö åter brist på lånmedel, deras lånsökande då fingo adressera sig hit; eller rättare sagdt, att örn ett minimum bestämdes för de båda DiscontContoiren, de^uppdroges åt BancoFuIlmägtige, att i. fall öfverskott här vid Stockholms Discont uppstod, detsamma då nedsända till DiscontContoirens disposition, i mon af den säkerhet, sorn kunde pras steras.
I öfrigt får jag blott yid hvad Herr Tham yttrat rörande beläning af yar°r, vördsamt anmärka, att, i händelse denna beläning bifalles, tiden för lånens begagnande aldrig bör få gå öfver 6 månader med 14 dagars respif.
Friherre Cederström, Jacob - I afseende på organisationen af ifrågavarande låncontoir, finner ;Dera i G September f. m: ina få åtfölja återremissen af Betänkandet, i fall den, såsom jag förmodar, varder beslutad.
Jag är till det me sta förekommen, i livad jag ämnade anmärka vid jBancoUtskottets förevarande Betänkande, och jag instämmer således fullkomligen med de värde Talare, som redan derom yttrat sig.
Jag anhåller dock, att få tillägga en och annan anmärkning.
Delande de värde Talares tankar, i afseende å de för DiscontDirecteurerne föreslagna arfvoden, tror jag för min del, att Kamererarelönen borde vara lika vid båda Contoiren, så att den blefve för Kamereraren vid Götheborgs Contoir nedsatt till 666 R:dr 32 sk.
Denna Tjensteman får visserligen mera ar* bete, än hans vederlike vid Malmö DiscontContoir, men har deremot den största ersättning i provisions- och commissions-arfvoden; så att hans löninkomst på det hela alldeles icke blifv#r minskad.
I 6 §. af det föreslagna reglementet står, att en Ledamot af Ridderskapet och Adeln skall vara Ordförande i DiscontDirectionen.
Jag hem» ställer dock, om icke redactionen borde vara den, att Första Ledamoten inom JJirectionen förer Ordet.
Jag instämmer med de Herrar, sora förut yttrat sig, afven deri, att assignatii.msrätt är af högsta nödvändighet för ifrågavarande DiscontContoir.
Jag kan icke göra mig hegripeligt, huru det skulle i annat fall vara möjligt, att förekomma miss-; T)en i6 September f. mi 33^ jag det vara en högst besynnerlig åtgärd, att Riksens Ständer skola välja Directeurerne vid dessty Contoir, och i sådant fall en lika olämplig åtgärd, att Riksens Ständers Fullmäglige skola ega rätt att afsätta dem.
Jag skulle för min del förmoda, att det är Riksens Ständers Fullmägtige i Ranken, sorn ensamme böra ansvara för öfversigten af det hela, och således icke mindre för Bancopisconten, än dess utgreningar, Det är följaktpligen BancoFullmägtige, sorn böra tillsätta en Chef för hvarje utgrening, och denna Chef bör det tillhöra, att inom gtationsorten utse sig till biträde en Magistratsperson och en Handlande.
Jag finnér icke något skäl, hvarföre man skall mångdubbla personalen i styrelsen, när den derförutän kan blifva ordentelig.
Detta är hvad jag har &tf anmärka i afseende å organisationen! Af Herr Morath är redan åtskilligt yftradf,' angående assignationsrätt för Discont-Contoiren, i stället för den föreslagna sedelcassan.
Till hans anförande behöfverföga tilläggas; men jag tycken det vara naturligt, att nästan ingen säkerhet skulle finnas, om transporter af betydliga penningégummor oupphörligt måste gå imellan aflägsna orter, och en Gassa af 150,000
R:dr i sedlar förvarades i hus, der ej någon serskild, och i alla fall icke någon fullkomlig, säkerhet vöre att påräkna; tyx om ock Cassän nedsattes i Landtränte* rierqe, vöre den ej ens tillräcklig; erfarenheten har nogsamt- bevittnat det.
Deremot vöre det ganska lätt att införa^en controll å assignafions-rättens begagnande.
Den skulle bestå deruti, att
Discontpirectionerne månadtligen uppsände till Öfver - toen a 6 September f. rrii •tyfelsen i Stockholm en förteckning på alla under <Jen förflutna månaden ifrå Contoiret utgifna assignationer till innehåll och numertal, hvarjemte siSta numertalet på hvarje serskild valeur af assignationen infördes i allmänna tidningarne. t)et har blifvit yttradt af Herr Tham, att Halland borde tillhöra Skånska Låndistricter, ernedgn Halland skulle lyda under Christianstads Hof Rätt»
Men sådant är ett misstag.
Halland hörer till Götha HofRätt, och ligger, hvad lånerörelsen beträffar, vida bättre till att räknas till Götheborgs district, än något annat.
I afseende å Malmö, sorn blifvit föreslagit till station f»r det södra LånContoiret, skulle jag underställa, om det icke vore mera förmånligt för Landets interesse, att, genom Contoirets etablerande i Landscrona, söka leda handeln dit, hvarest tillfälle finnes för eri fördelagtig rörelse, och der en verkelig hamn redan är att tillgå, då deremot Malmö blott eger en eländigt byggd hamn med en ganska farlig redd.
Het har ock blifvit af Herr Tham omförmäldt, att, i händelse Riksens Ständer skulle vilja sjelfve utvälja HiscontHirecteurer, BancoFulImägtige samfäldt med DiscontRe' isorerne borde ega att, på sig företeende skäl, suspendera nyssnämnde Hirecteurer, i stället att, såsom BancoUtskottet föreslagit, rent af afsätta dem.
Jag skulle för min del tro dessa båda åtgärder vara lika felaktige.
Hela organisationen af ifrågavarande (eyisioner måste efter inin tanka blifva enahanda^'
Hen 16 Sepiemier f. rri: $5 som den Regeringsformen stadgar, i afseende å Banco- och RiksgäldsContoirens Fullrhägtiges förvaltning.
Revisorertie hafva nemligen vid dessa tillfällen val rätt att anmärka, hvad sorn kan finnas anmärkningsvärd!, men alldeles icke att afsätta Riksens Ständers Fuilmägtige.
Jag anhåller, att hvad j3g nu anfört, må få åtfölja deri blifvande återremissen af BancoUtskottets Betänkande.
Jag har tillförene inom de sammansätta Stats- och BancoUtskotten yttrat den öfvertygelse, att man borde göra
Dis. contrörelsen så litet skadlig, sorn möjligt, och, i afseende å ränteberäkningen, så brukbar för Randtmannen, att han utan men kunde deraf sig begagna.
Men jag har ock i följe häraf trott, att man borde tillvägagå med mycken försigtighet vid inrättandet af de båda Discont-utgreningarne, dem jag icke annorlunda gillat, än att de skulle utgöra egenteliga DocumeritContoir.
Man har hufvudsakeligen ansett det vara svårt för lånbehöfvande i aflägsne orter, att i Stockholm kunna undfå lån, derföre att deras namn oftast icke voro der kände.
Jag hade förestält mig, att ändamålet kunde vinnas, om säkerheten vid slika tillfällen pröfvades af en a-uetoritet inom den sökan, des ort, och Fånemedlen .sedermera utassignerades i Stockholm.
Nu har jag väl. hört talas om vådan, att sän^ da pengar fram och åter mellan DiscontContoiren och BancoDisconten i Stockholm, och såsom en. 26 JDen 16 September f. hjelp deremot, har man föreslagit assignationer, Jag medgifver fullkomligen, att svårigheter m,öta vid transporten af Bancosedjar; röen jag tror af* ven det vara lika olämpligt, om icke olämpeli* gare, att.å nya lemna de blifvande FilialDisconterne assignationsrätt.
Det. vöre ett nytt tillska* pande af sedlar, som blifva gångbara man och man emellan, och allmänheten skulle snart tro den gamla oredan vara återställd.
Jag önskar derföre, att blotta DocumemContqir i Landsorternp anätte inrättas.
Jag anser visserligen, att tidsutdrägt derigenom skall uppstå för lånsökanden, och möjligen äfven kostnad vid lagsökningar m, m-; pren då räntan blifvit nedsatt, torde det i alla fall hära sig; och på samma gång jag anser Discontens Gäldenärer böra underlättas, i afseende å ränteberäkniqgen, tror jag dock att lånevilkoren icke böra göras så lätta, att personer, som glömt den förra oredan, blifva inlockade att skuldsätta sig, så alt vi vid en kommande Riksdag nödgas för deras sk tild utgifva ännu mera penningar.
Jag är i liufvudsaken förekommen af Herrar Mo• rath och Tham, Friherre Cederström och Gref* ve yon Rosen ; men det må tillåtas mig att tillägga ett pär anmärkningar till hvad desse Värde .Ledamöter i ämnet yttrat.
Jag tror nemligen att, utom de skäl sorn blifvit nämnde för nödvändigheten att betaga Riksens Ständers Fullmägtige en godtycklig' rättighet att afsätta de blifvande HiscontHirecteurerne, äfven bör tagas i betraktande det, att man m|. ftP söka få tili dessa befattningar väl kända Deri 16 September f. m. 27 och ansedde män i Staten , och detta bllfver |>anska svårt, örn icke alldeles omöjligt, i händelse då lönerne tillika ära högst små, desse jnän icke blifva försäkrade mot all godtycklig behandling, hvilken ej kan förekommas om DiscontDirecteurerne skulle af Fulhnägtige i Banken och RiksgäldsflontQiret kunna afsättas.
Med den erfarenhet jag äger om förhållandet i Malmö f. d. Discbqt kan jag intyga, att det var vida förmonligare att innehafva Camereyare-tjensten än att vara Directepr, Man liar sett, att ur nämnde
Discontverk afgingo de sista Directeurerne medellöse , men Camerera* ien ganska rik.
Då man jemförer rörelsen och folkmängden i Stockholms föreslagna Discont Jjåne-district med dem i Götheborgs och Malmö Dåne-district, skall man genast finna, att de för dessa senare district anslagna Discont Rånesummor äro alldeles för små, i synnerhet när man besinnar, att penningebristen derstädes äc vida större än i Stockholm, hvarest någon klagan i denna del mindre eger rum, och desto, mindre bör ega rum, sorn, i fall man ville lik-, na penninge-circuladonen med blodens omlopp i menniskans kropp, man skulle kunna säga att det är för mycket blod i hufvudet, men för litet i de öfriga lemmatne.
Öm således icke någon större fond ärr den föreslagna kunde anvisas för Götheborgs och för Malmö
Disconter , skulle jag furesl|8 *8 Den 16 September f. m. så framt en större summa längre tid lage har i Stockholms Discont outlånad , densamma då för lånsökande inom ProvinceDisconfernes districker anordnas.
Den fria assignationsrätten, som så mycket underlättar penninge-transactioner, begagnas dessutom mera i Stockholms lane district än i de öfriga, och torde således göra den föreslagna
Discont-fonden för densamma mer än tillräcklig.
Jag förenar mig ock med de ' värde Ledamöter, som ansett DiscontGontoiren böra ega rätt, att assignera å Banken, helst det vore besynnerligt, om icke Biksens Ständers egna
Verk skulle tillgodonjuta samma assignationsrätt, som enskilde personer få utöfva.
Man har inom BancoUtskbttet föreslagit , att Christianstad skulle blifva station för den södra Disconten, i stället för Malmö, sorn Utskottets pluralitet dertill utsett; men hvaremot Friherre Cederström trott Landscrona vara för ändamålet tjenligare.
Om man vill jemföra Landahöfdingarnes femårs-berättelser örn tillståndet i de bada Skånska Länen, skallman nogsamt finna, huru obetydlig handeln i Landscrona och Christianstad är, i förhållande till Malmös.