Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Oni Riksens Ständer vid denna Riksdag anslå hvad dertill i alla delar erfordras, finner jag väl intet Vid hvad Utskotten i detina del yttrat varå att erinra; mfen i annat fall yrkar jag att Riksens Ständers förra beslut må an Vidare tjena till efterrättelse; Jag underställer, om icke i följd af dessa thina anmärkningar det förevarande Betättkähdfci må till UtskotteH återremitteras.
Herr Hjerta, Gujiaf; Enligt Högibfligé Öecoriomie- och BesvärsUtskottets medufeldte
Protocolls- Utdrag äf deri 16 iiästl.
Jitniij hade Utskottet instämt i State - 116
Dtn il -Augusti /, rn.
Utskottets Utlåtande, utom i andra punkten, nemligen: 1) Angående tiden hvarifrån Bruks-agarnes skyldighet att skatteköpa sina Recognitionsskogar skulle beräknas; och 2) Rörande sättet för Recognitions-målens behandling.
Dessa punkter vorojalltså föremal för Utskottens åtgärd vid sammanträdet å Ridderhuset och blefvo ineningarne dervid sannnanjemkade, på sätt det justerade Protocollet af den 5o Junii innehåller; hvarvid dock Herr Landshöfdingen Friherre Cederström sig reserverade emot beslutet på det hela.
Men som Oeconomie- och ResvHrsUtskottet, enligt förstnämnde Protocolls-Utdrag, hade tillkännagifvit: ”det Utskottet ansåg sig icke tillkomma, att, rörande frågan om de genom Reeognitions-skogarnes Skatte-försäljning inflytande medels användande, uti pröfning ingå, eller'något hufvudsakligt Utlåtande meddela; så och enär StatsUtskottets tanka i denna del, att desse skatteköps-medel borde till RiksgaldsContoiret aflemnas, för att derstädes disponeras, i samma ordning, som för andra skatte löse-skillingar finnes föreskrifvet, var det beslut, som blifvit fattadt, och hvilket ej någonsin varit i fråga att ändras af föl enade Utskotten, än mindre blifvit det; synes det besynnerligt, att Herr Friherre Cederström vid justeringen af den gemensamma Den II Augusti f/m.
117 expeditionen gjordt den reservation: att StåtsUtskottet i Betänkandet om Recognitions-skogarne tillåtit sig, att enskildt göra tillägg utöfver hvad i Utskottens sammansatta Plenum blef beslutadt, innefattande tillstyrkande af afslag på Konungens Nådiga Proposition, rörande användandet af de för Recognitions-skogarnes försäljande inflytande medel, på sätt Riksens Höglof.
Iige Ständer vid 1818 års Riksdag beviljat. N:0*4.
.Sedan RiddarhusUtskottet, dels till följd af den allmänna föreskrift, som innefattas i 4g §.
RiddarhusOrdningen, dels ock i grund af Högloflige Ridderskapets och Adelns under den 29 sistlidne Januarii meddeldte remiss å Riddarhus* Directionens vid denna Riksdag afgifne RiksdagsBerättelse, företagit sig och jemväl fulländat granskningen så väl af Riddarhus Directionens förda Protocoller för den tid, som förflutit sedan sista Riksdag, som ock af de sista 5 årens afslutade Hufvudböcker öfver RiddarhusCassan och Adeliga CadettScholae-fonden, jemte alla öfrige under Directionens förvaltning ställde Cassör och Medel, samt Utskottet till pröfning förehaft de särskildta ämnen och hemställanden, som i omförmäldte Berättelse förekomma; får Utskottet nu öfver detta allt till Högloflige Ridderskapet och Adeln aflemna sitt vördsamma Utlåtande, dervid Utskottet, i afseende på uppställningen, skall följa den ordning, som 5 Directionens Berättelse n8 Den II Augusti e, m* blifvit iakttagen, helst de, flere anmälanden, sorn, i densamma innefattas, antingen i och för sig sjelfva, äro af den beskaffenhet, att de fordra ett; särskilt yttrande, eller ock gifva en lämplig anledning, , uR i en mera systematisk ordning, genom likartade ämnens sammanförande, framlägga de omständigheter, hvilka vid Protocollernes läsning ådragit sig Utskottets uppmärksamhet.
& U
Uti denna §, har R i dd arhu s U i re c tio n en. anmält den tillväxt, sorn ej mindre RiddarhusGas» san, än Adeliga Cadett'-Schplae-Fo.uden vunnit under d,e sista 5 åren, utgörande för den förra, 7.215 Riksdaler g skill ingar „ 4 runstycken, och för den sednare, 1.0,856 R:dy 24 sk. 8 rtst.
B;co, och Utskottet begagnar med nöje detta tillfälle att förklara, det Utskottet funnit så väl sjelfva Cassornes förvaltning vara med uppmärksamhet och ordning af nu varande, Directionen förd, som ock alla till densamma hovande låne-handlingar uti ett skick, hvarigenom, fond emes. rätt, och säkerhef för framtiden, är behörigen tryggad; äfvensom, att de manga och till. en, del vidlyftiga räkenskaper, hvilka angå dessa fonder, äro med redighet och noggrannhet af Riddarl^u^Kaniereraren fÖrfaOde.
Vid detta tillfälle nödgas, likväl Ufekottet fullgöra en, obehaglig skyldighet, att inför Ridderskapet och Adeln anmäla den förlust, sorn, RiddarhusCässan och Stjernereutzska fonden, se-.
Ven II Augusti e, m. «'9 dan sista Riksdag lidit af tillsammans 5ooo R:d
Råneo i capital utom räntor, härledande sig derifrån, att ett på detta belopp af nu mera aflidne Majoren Axel Printzenskjöld upptagit och uti Frälsehemmanet
Rud intecknadt lån, blifvit, i anseende till inträffande särskildta omständigheter, genom dom uti låntagarens Coneurs frånkänd den företrädesrätt till betalning, som genom berörde inteckning varit åsyftad och för qassorne beredd, hvarigenom, enär andra Printzenskjölds skulder ansetts böra framför ifrågavarande fordran utgå utaf köpeskillingen för Rud, hvarken denna köpeskilling eller- Printzenskjöjds öfriga egendom lemnat något öfverskott, jivaraf Cassorne kunnat utfå sin betalning.
Till närmare utredande af detta förhållande och den Rättegång, som, efter det Concursmålet är vordet hos Kongl-.
Majit slutligen afgjordt, sedermera blifvit af RiddarhusDirectionen anstäld emot Majoren J.
A. von Matern, såsom den der, genom ett af honom utgifvit oriktigt betyg, ansetts hafva varit en orsak dertill, att omförmäldte fonder, på berörde sätt, blifvit i deras rätt lidande, Ivar Utskottet låtit genom RiddarhusFiscalen härom författa en omständlig Berättelse, hvilken härjemte bifogas och hvarpå Utskottet får sig vördsamt åberopa, Då den förlust, som sålunda, drabbat RiddarhusCassan o,ch Stjernereutzska fonden icke kunnat förutses, utan först genom HofRättens
Dom i Concursen och den derpå följde försäljningen utaf Ruds Hemman, blifvit uppenbar; och de Ledamöter, hvilka på den tid lånet be - Ben 11 Au gusti f m.- Yiljades, suttit i RiddarhusDirectionen, ernelfer-- tid till största delen genom döden algått, och i öfrigt för deras förvaltning af Riddarhusets angelägenheter vid 1817 och 1818 årens Riksdag, efter RiddarhnsUtskottets tillstyrkande, erhållitett så beskaffad! förklarande af Ridderskapets och Adelns välbehag, som alltid varit såsom decharge ansedd, återstår för nuvarande RiddarhusUtskottet, i afseende på sjelfva målet, icke något vidare att tillgöra, än att förhållandet hos Ridderskapet och Adeln anmäla.
Härefter har hos Utskottet uppstått fråga* huru med förlusten, sorn härigenom uppkommit* borde förhållas
För den del af lånesununau eller 2000 R:dr jemte ränta, som af Riddarhus— Cassan utgått, anser Utskottet någon ersättning icke kunna komma 1 fråga, enär de öfverskott* sorn genom capitationsafgiften eller annorledes tilläfventyrs framdeles skulle kunna vinnas, och under namn af ersättning för den tirnade förlusten till Ridd arhus Gass an ingå, i allt fall bör komma nämnde cassa till godo; men hvad åter angar den summa af 5ooo R;drs capital, sorn af framledne HofRättsRådet StjerncreutzAs Testamentsfond utgått, har Utskottet funnit det vara en både på rättvisa och hederspligt grundad skyldighet å Ridderskapets och Adelns sida* att så föranstalta, det denna summa blefve fonden g tältgjord.
Förhållandet visar sig väl för det närvarande sådant, att fonden genom räntor, sorn blifvit hopsparde, innan utdelningen af p ensio - Den II Augusti f. m. ner begyrdes, vunnit en tillväxt i dess capitalsumma af i2Öo R:dr Banco utöfver hvad till Riddarhuset blifvit såsom donerad fond först aflenmadt, så att blott en mindre del deraf skulle genom den nu inträffade förlusten vara förlorad; men detta förhållande synes i Utskottets Öfvertygelse icke kunna på något sätt förringa rättmätigheten af den fordran, att fonden bör oförryckt bibehållas vid den förkofran i capital, densamma en gång erhållit.
Hvad åter angår räntans beräknande derå, så enär densamma, under den förflutna tiden icke till fonden ingått, och således ej kunnat enligt testators föreskrift, årligen till pensioner användas, och någon utdelning deraf för detta ändamål ej eller nu mera, med iakttagande af Testamentets föreskrift, kan äga rum, hvarigenom en ersättning af räntan för den förflutna tiden endast skulle blifva en tillökning i sjelfva capitalet, hvartill åter skäl icke synes vara för handen; anser Utskottet sig böra tillstyrka, att den i räkenskaperne hitintills debiterade ränta, utgörande 5-ji R:dr s4 sk.
Banco, måtte afskrifvas, och ränta å ofvanberörde capital icke beräknas annorledes Stjernereutzska fonden till godo, än ifrån den 1 Januari nästkommande år 1824.
Till den således föreslagna ersättningen saknas likväl för det närvarande, tillgång af RiddarhusCassans egna medel, ännu mera förminskade genom den förlust samma Cassa sjelf på ifrågavarande lån lidit, utan nödgas Utskottet 122 jDen II Augusti e. m4 föreslå Ridderskapet och Adeln, att en sådan ersättning må lenmas genom Capitationsafgiften^ på sätt hår nedanföre förmäles, och att Stjernereutzska fondens fordran hos Majoren Printzenskjöld, 3ooo R.dr Banco, med ränta från d. i Januari i824 må öfverföras på Capitations^f giftsfonden, för att i den mån medel dertill inflyta, i likhet med öfrige fondens, skulderbetalas. §,■ 2.
Af a §. har Utskottet inhämtat; att till följd af Ridderskapets och Adelns beslut, samt Rong!.
Maj ts f anledning deraf utfärdade nådiga Kungörelse af den 2.3 fan. 1819, Capitationsafgifter efter 2.4; sk.
Banco för hvarje mantalsskrifven adelig mansperson, som betalar bevillning för förmögenhet eller njuter lön, blifvit för åren 1817, 1818, 1819, 1820 och 1821 ifrån Rikets samtelig® Lån uppburne, och till Riddarhusets Cassa lefyerade, samt undertiden använde till afbetalning å Capital och räntor af Reparationsfondens skulder; att de sedan sista Riksdag till följd af dels hföglofl Ridderskapets, och Adelns då fattade beslut, dels RiddarhusDirectionens förordnanden, vidtagne anstallter, att förgylla Inseriptionerne nedan taket af de 5;ne sjdorneaf Riddarhuset; att långs utmed vestra Riddarhusllygeln anlägga en strandmur af sten, att å nyo ommåla södra och vestra sidorne af Riddarhuset; att anskaffa nya lyektor och lyktpålar samt att anbringa en uppvårmningsanstallt under RiddarhuaSalen, kostat tillsammans 6,847 Den II Augusti e. m.
Rufr t sk. 5 r;st, hvarigenom Reparationsfonden. sorn den \
Maji 1818, häftade för eu skuld, gf tillsammans 5ooo R:dr, jemte derå upplupne obetalte interessen, ragst upptaga nya lån af andie upder Adeliga JungfruStifts Djrectionens, förvaltning stående Ronder, så att Reparationsfondens Skulder vid sistledit års slpt, uppgått till Capital 6,2.33
R:dr t6 sk., samt derå afbetalta räntor 741 R:dr 12 sk., allt i Banco,.
RiddarhusUtskottet har låtit för sig framlägga dea upprättade Hufvudboken öfver de sista 5 årens Capitati.onsttppbörd och vid anstäld; granskning deraf, funnit densamma vijsord.a det; f ofvanberörde måtto uppgifne förhållande, hvarjemte
Utskottet till vidare upplysning får hårhos öfverlemna en af RiddarhusKasTiereraren, särskildt upprättad calcul öfver betalningen, af Reparationsfondens hittills varande skulder.
Vid, derefter inom Utskottet förehafd öfverläggning, fi.uru den skuld Capitationsfonden, på sätt berördt år, iråkadt, dels genom upplånte byggnadsbidrag och dels genom öfvertagandet af Stjernereutzska fondens förlust å Printzenskjöldska lånet, må på det minst kånbara sätt för Ridderskap.et och Adeln, kunna afbetala,», och, hvilka föreskrifter, som till ett mera kraftigt befordrande af detta ändamål, ån hvad hittills, skedt, må vara nödige att för framtiden vidtagas, har Utskottet kommit till den Öfvertygelse, att omförmålte skuld icke kan, annorledes ån genom en af Ståndet åtagen Capitationsafgift godtgöras; men då, i afseende på frågan till Rvad belopp en sådan Capitationsafgift hädan - 124 Den II Augusti e, rn, efter bör erläggas, Utskottet vid betraktande af den tillökning i skuld, som Capitationsfonden, (enligt hvad bär ofvan blifvit föreslagit, skulle få vidkännas, funnit det hittills bestämda beloppet af 24 sk. för hvarje Adelig mansperson, som erlägger Bevillning för egendom eller njuter lön, vara otillräckligt, så framt skulden, på en tid af 5 år, skall kunna afbetalas; och då Utskottet jemväl anser betänkligt, att utsträcka betalningen på längre tid, hvarigenom en betydlig förlust i räntor skulle uppkomma; har Utskottet ej sett någon annan utväg för sig återstå för att vinna detta ändamål, än att till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Capi.tationsafgiften må hädanefter utgå till samma belopp, som den före 1816 utgjorde, och att således hvarje Mantalsskrifven Adelig mansperson som betalar bevillning för lön eller förmögenhet, må ifrån nästa års början intill slutet af det år då nästa Riksdag upphör, såsom Capitationsafgift betala i R:dr Banco, oell bör med uppbörden och redovisningen af dessa medel förhållas på sätt hitintills stadgadt varit.
I sammanhang* härmed och då Utskottet kommit i erfarenhet deraf, att Capitationsafgiften för de Officerare af Adeln, hvilka tillhöra de i Landsorterne förlagda Regementen, och hvilken afgift af Regementsskrifvaren uppbäres, icke alltid af denna sednare blifvit i föreskrifven ordning redovisad, äfvensom i allmänhet anledning förekommit dertill, alt en närmare controll vore af nöden i afseende derpå, att fonden verkligen erhölle hvad som under namn Den II Augustii e. ttt, m af Capitationsafgift i Länen utgår, tror Utskottet sig böra föreslå, att underdånig anhållan måtte hos Kongl. Maj:t göras derom, dels att samtelige Kongl. Majits
Befallninghafvande kunde i Nåder anbefallas, att låta hvarje år i LandsContoiret upprätta ett sammandrag af Capitationsredogörelserne för Länet, som i korthet Upptager de personer, till namn och caracter, hvilka erlagt Capitationsafgiften, hvilket sammandrag sedermera borde i Länets allmänna kungörelser införas med anmaning till vederbörande, som saknade deras namn på denna förteckning, och icke destomindre viste sig hafva afgiften erlagt, att sådant i LandsContoiret till rättelse anmäla, hvarjemte ett exemplar af den. na förteckning alltid borde genom Kongl.
Maj:ts Befallningshafvandes försorg insändas till RiddarhusDirectionen; dels ock, att samtelige RegementsCheferne kunde i Nåder erinras, att va^' ka d eröfver, det RegementsSkrifvaren inom rätter tid lefvererade och redovisade för den Capitationsuppbörd han emottagit.
Slutligen och ehuru de reparationen som på grund af RiddarhusDirectionens särskildta förordnanden under sist förflutna 5 år blifvit verkställde, varit, om ej alldeles oumgänglige, åtminstone såsom behöflige att anse; dock likväl ock som derest slika reparationer allt vidare skola få fortfara, sådant ostridigt skall leda till den följd, att Reparationsfondens skuld årligen tills växer i stället för att minskas; och den förmo» dan nu mera skäligen bör kunna göras, att några betydligare reparationer, efter allt hyadj 1*6 Den u Augusti e, m. redan blifvit tillgjordt, hädanefter under eh längre tid icke skall komma i fråga, samt att såleledes de, genom CapitationsuppbÖrden inflytande meidel kunna helt och hållet till skuldens afbetalandé Unvåndas; hemställer Utskottet, att RiddarhnsDirectioneri måtte erhålla den ovilkorlig» föreskrift, att den årligen inflytande CåpitationsUppbörden, hädanefter endast bör till detta ändamål äfsättas, så framt icke Ridderskapet och Adeln särskildt skulle finna godt deraf anslå thede! till Utförande af någon för Ståndet uppgifven och beslUtad högst angelägen reparation $ och att deremot kostnaderne till ailä mindre förbättringar å Riddarhusets byggnader^ hvilka tkidd arhusDirectionen skulle pröfva ouitigånglige, må bestridas af RiddarhusCassan; dervid Utskottet likväl anser nödigt, att stadga det vilkor; att Riddarhusbirectiönen ickb ina bé. sluta om Verkstålligheteh af någon sådan förbättring, hvilken fördrar utgift af 100 R:dr
Och derutöfver, utan att förut hafva hört RiddarhUsKamereraten örn Cassans tillgångar och bör alltid hans i detta afsfeende afgifvande yttrande bhtståndligetl i Pfötoöollet intagan. §• 3. SedaU RiddarhiisDirectionen i det föregåfende af dfchna §. anthålt: att Directiönen till befrämjande af ofullständiga Genealogiers corn— plettering, låtit genom Kungörelsers införande i Svenska och Utländska Tidningar, till namn och hummer uppgifva de Åtter, hvilkas Stamtaflör fordrade tillägg, samt anmana vedefbörande al
Den ii Augusti e. m. 12 7 dessa Ätter, att en sådan brist afhjelpa, ehuru denna åtgärd icke haft någon synnerlig påföljd; att Riddarhuset sedan sista Riksdag fått såsom Testamente af framlidne JustitiaeRådet Marks von Wurtemberg emottaga dess Genealogiska samlingar; och att 0975 Genealögiska tabeller blifvit renskrifne och collationerade; hur RiddarhUsDirectionen slutligen på anförde hkål hemställt, att Underdånig anhållan matte hos Kongl. Maj:t göras derom, dels att vederbörande Prästerskap kunde anbefallas, att å de Genealogiska förteckningar, sorn jemlikt Kongl. CircUlaibBrefvet af den 4 Juli 1770, årligen böra af detsamma Upprättas och genom UonSistorierneé försorg till RiddarhusOirectioneU insändas; äfven till år och datum uppföra hufvUdmähnens för de sedan 1809 Adlade Åtters alla söner; till deras födelse, giftermål och dödsfall; dels ock; att sedan Directiönen nU mera på omförmåldte sått erhåller underrättelse örn alla de af Riddfefskapet och Adeln söm inom hvarje församling i Ståderne och på Landet varda födde, vigde och döde, Kongl. Rrefvet af den 5i Aug. 1762, hvarigenom det blifvit ÖfverStåthållaren, Kongl Maj:ts Refallningshafvande och Regements.
Cheferne ålagdt; att till Directiönen aflemna Uppgift på de af Adel å Svärdssidan, som blifva födde och döde, kunde till all kraft och verkari upphåfvas.
Och får RiddarhiisUtskottet; soni gillar de skål, hvarpå berörde hemställan sig Stödjer, tillstyrka bifall å densamma, endast med den förändring, att deri Prästerskapet föreslagnö anteckningsskyldighet icke blott må sträcka sig till ifrågavarande Adelsmäns sötler; utan jemväl 12$ toen it Augusti e. mi till deras döttrar, enär de senare, såsom berättigade att i Adeliga JungfruStiftet inskrifvas, synas böra vara vid Riddarhuset kända och derföre på Ättens Genealogie upptagne.
I öfrigt och då erfarenheten visat, huru obetydlig den fördel varit som vunnits, genom de i sednare tider ofta utfärdade Kungörelserna om Genealogiers complettering, i jemförelse med de dryga kostnader som de sarnmss införande i Tidningarne och serdeles i Utländska Dagblad för RiddarhusCassan medfört, tror Utskottet, att Directionen hädanefter kunde anses hafva gjort nog i ert sak, som ehvad utvägar än må vidtagas, likväl ytterst måste bero af hvarje Adelsmans eget välbehag, om han vill complettera sin Genealogie, ell^r underkasta sig den påföljd, som en ofullständig, vid inträffande Riksdag, mÖjeligen kan för honom medföra, om
Directioneil ett år före hvarje Lagtima Riksdag och straxt efter det kallelse till Urtima Riksmöte blifvit utfärdad, låter i Stockholms Post- och InrikesTidningar införa, hvad Författningarne, angående Genealogiers complettering förmå, jemte uppgift på de åtter, hvilkas Stamtaflor finnas ofull* ständige; hvaremot allt sådan kungörande i Utländska Dagblad synes kunna helt och hållet inställas, och det så mycket häldre, som det i allt fall tillhör en utifrån till Sverige inflyttande Adelsman, hvilken vill tillgodonjuta någon sådan förmån, som Svenske Adelsmän hår f Riket tillerkände åro, att sjelf med lagliga bevis styrka de uppgifter, på hvilka hans anspråk i denna del sig grundar. toen II Auguut i t. mi 139
I sammanhang med förevarande ämne, får Utskottet anmäla, att Utskottet vid Protocollernes låsning inhämtat, det RiddarhusDirectionen, i anledning af derom gjord anhållan, genom beslut den 25 Julii 1818, tillåtit f. d. ExpeditionsSecreteraren C. F. Rothlieb, att för Descendencer, hvilka ifrån Riddarhuset kunna utbegära» och af honom, efter derom inför
Directionen gjord anmälan, författas och utskrifvas, uppbära lösen emot förbindelse å hans sida, att vid förefallande tillfällen biträda genom meddelande af de Genealogiske upplysningar han kunde äga; men då Utskottet i afseende på denna omständighet funnit, att ehuru på den tid tillåtelsen lemnades anledning dertill kunnat hämtas från Rothliebs befattning med utgifvandet af en ny HandMatrikel, och hans anställande såsom Extra RiddarhusCanzlist vid den då korrt förut slutade Riksdagen; likväl och då det icke år möjligt för Andra RiddarhusCanzlisten, att enligt sin skyldighet hafva vård om Riddarhusets Genealogiska handlingar, derest någon person, ej tillhörande Riddarhuset, jemväl skall till de samma äga fritt tillträde, samt tillåtelsen, att emot lösen utbekomma Genealogiska Utdrag, in.' refattar ett medgifvande, som verkar på andra RiddarhusCanzlistens rått, anser Utskottet, enär i öfrigt någon anledning nu mera icke syne» förekomma, till den förmodan, att
Riddarhuset skulle kunna i Genealogiskt afseende hafva någon särdeles förmån af Rothlieb att förvänta, sig böra till Ridderskapet och Adeln hemställa, Bil, till Ridd. o. Ad.
Pr. ,Vir. Band. g. Dett II Augusti e. m. om icke den honom i ofvanberörde måtto gifns tillåtelse må för framtiden upphöra. §. 4.
Denna §., som blött innefattar ett uppråknande af utslocknade och tillkomne Ätter på Riddarhuset sedan sista Riksdag* torde icke fordra något särskildt yttrande* §.
Uti denna §. har Directionen anmält, hvilka Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, sont blifvit af Directionen gemensamt med 18520 ård afgående Revisorer Valde i att å Ridderskapets och Adelns vagnar deltaga i 1822 års Revision af Stats- Banco och Riksgälds Verken, samt att Directionen, i anledning äf en Ledamots anmälte förhinder, att berörde förtroende emottaga, genom särskildt inom Directionen anstäldt val, kallat en annad medlem af Ridderskapet och Adeln till Revisor i den afgårignes ställe.
Enär det sätt, hvarpå denna Ledamot blifvit till ifrågavarande befattning utsedd, föranledt* enligt hvad Utskottet haft tillfälle, att af Protocbllerne erfara, till en särskildt cominunication emellan Riksens Ständers år 1822 församlade Revisorer, och RiddarhusDirectionen, dervid å ena sidan upplysning om den grund, på hvilken Directionen ansett sig behörig, att ensarn^ förrätta berörde val, blifvit begärd, och å den andra Directionen ingått i en detaillerad utveckling af de skål, som grundlagt dess åtgärd i den - Den II Augusti e. m. *3* na del, torde Ridderskapet och Adelns icke obenäget anse, om RiddarhusUtskottet ingår i eri närmare granskning af hvad sålrinda i detta amne Förekommit. ' *'• a,? ^ . v-, V*. - t Af Protocollerne inhämtas* att Riksens Ståns ders Herrar Revisorer, linder dert 18 Sept. 1822 af RiddarhusDirectionen begärt underrättelse om de grunder, på hvilka
Directionen ansett sig böra i Herr Majoren Axel Reuterskölds ställej ritan de öfrige Revisoretnes äf Ridderskapet och Adeln medverkan eller deltagande i valet, utse en ny Ledamot i Revisionen, då 47 §. i RiddarhusOrdningen af den i3 October 1810, likväl förmåddej att med val till Revisorer af Ridderskapet och Adeln emellan Riksdagarne borde förhållas, på sätt Kongl Kungörelsen af den 19 Februari 1779 föreskrifver, och något stadgande till förändring i förstnämnde föreskrift icke vöre af Ridderskapets och Adelns Revisorer kändt; att RiddarhusDirectionen samma dag såsom svar härå méddeltlt, att. sora edligt 6g §. i nu gällande Riksdagsordning, de ledigheter bland Riksens Ständers Revisorer, soria emellan Riksdagarnfe rippköniMiä, Borde ersättas genom nya val af dé Stånd der ledigheterne inträffat, på dét sätt
Stånden hvart för sig lämpligast funné, samt 1 Ärt. 4 §. af den till följd af Högloflige Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdags den aS Juni 18a 8 fattade beslut, från sistberörde tid och ännu för närvarande gällande instructiori för RiddarBusDifectionen stadgade, att