Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle åter nu meningen vara; att Justitieombudsmannen, uti insigter och förmåga, borde seqvivalcra Comitéen öfver författandet af en ny civil och criminal-lag; Comitéerne till revision af författningarne rörande näringarne och öfver de administrativa verkens organisation i Den 13 Martiin 749 ”att han” (för att nyttja författarens ord) ”bor”de under sina resor hafva funnit någon eller ”några hufvudsattser till den förlägenhet och ”vanmagt,” hvilkas tillvarelse flere anmält, andre bestridt; ”att han, under representationens 5 åriga overksamhet, skall vara en all. ”tid lefvande och städse tillvarande laglig or”gan för en i sjelfva Statsförfattningen grundad opposition; att sila föremålen för Rik-, ”sens Ständers hela verksamhet äro till Justi”tiacOmbudsmannens omvårdnad ölverlemnade "under mellantiden af Representationens sammanträden; att
Justitieombudsmannen skulle ”fylla den så kallade luckan af Riksens Stan» ”ders 5 åriga overksamhet;” om ändteligen me-; ningen vore, att Justitieombudsmannen skulle befatta sig med ämnen af så mångsidig beskaffenhet, af så vidsträckt och magtpåliggande omfattning; då bekänner jag upprigtigt, att jag dertill saknar erforderlig clairvoyance.
Efter 25 års obemärkt lefnad, utan publik tjenst återförde mig kända händelser till deltagande i Fäderneslandets angelägenheter, hvilkas förändrandrade skick började med denna dagen för 14 år sedan och vid 1809 års
Riksdags slut öfverlemnades mig det högsta förtroende Riksens Ständer till enskildt man kunna anförto.
Normen för mitt handlingssätt i Embete! blef och borde blifva:
Nec vultus principis, nec Civium ardor.
Jag har ock hvarken provocerat Konungens misshag, eller sökt folkets gunst.
Jag har aldrig nedlagdt 750 Den i5 Martu. klagomål som förtjent åtgärd.
I mina Eiri - betsberäitelser och i remisser till åtal har jag sorgfälligt undvikit att inblanda förolämpande omdömen, ty jag vet, att jag är skyldig, vördnad för min Öfverhet, aktning för medborgares rättmätiga fordringar.
Trogen den regeln: att den som hafvet ett Embete, han akte derpå, har jag icke någon tid, icke under hvad förevändning som hälst, undandragit mig vården af ett vigtigt och ansvarigt kall ^ förbehållande mig endast det lucrativa deraf.
Man vill sakna Riksens Ständers bifall till mitt sätt att förvalta erabetet; ett oafbrutit förtroende under 4 infallne Riksdagar sedan mitt första inväljande, utmärker det då ett ogillande?
Under medvetande af efter förmåga mot Fäderneslandet uppfyllda pligter, skall jag nu, vid en ålder, som påminner om hvila, med tillfredsställelse emotse den stund då till en annan öfverlemnas
Embetet med detsamma åtföljande anseende, öfvertygad att ett godt samvete och ett obefläckadt namn icke äro i behof af en lysande yta.
Jag öfverlemnar nu mitt handlingssätt till bedömmande af Höglofiige Ridderskapet och AdeLn; af det Stånd, hvars offentliga förklarande af välvilja och bifall jag haft den oskattbara lyckan att på detta rum emottaga, Den i5 Martil, ?5i genom dess då varande organ, LandtMarskalken, Friherre Anckarsvärd Herr Fader.
Bilagor till PleniProtoeollet för den i5 Martii.
N:0 H Herr Trafvenfelt) Carli Till hvad jag förut, rörande indragningen af medico>theologiska Stipendiifonden haft äran anföra, anhåller jag vördsamt att få til-i lägga följande, som, i sammanhang med det förra, torde kunna till Högloft.
StatsUtskottet remittteras.
I händelse denna föreslagna indragning skulle beslutas, anser jag, för min del, det va; ra af högsta vigt, att densamma icke sker för hastigt och på en gång, att derigenom fattige ynglingar, som på det anslagna understödet grundat möjligheten att kunna fullborda sina studier, icke måtte blifva lidande och bedragi ioa uti de anstalter de redan vidtagit och pi 75- Den l5 Martti. de förmoner de sned säkerhet räknat enligt Kongl. Reglementet för' dessa Stipendier, hvilket i visst afseende är att betragta sorn ett kontrakt med Staten sorn icke bör elier kan brytas förr än de, sorn deri ingått erhållit det understöd dem blifvit lofvadt, så framt de fortfara att uppfylla de förbindelser dem derföre åiiggga.
Således hafva, i anledning af nämnde Reglemente, flere, som varit stipendiater men icke hunnit prestvigas, fått löfte att, så snart de ingått i Andliga Ståndet, få uppbära
Sti* pendiimedlen för sista terminen; andra, sorti gjort sig förtjenta af praemium, böra vid sam. ma vilkor dertill anmälas; de som redan börjat sin medicotheologiska lärocurs under förlitande på detta understöd, kunna icke utan olägenhet lemna det samma före Stipendiitidens slut, hvartill de, liksom hvarje annar» .Stipendiat, äro berättigade att detsamma behålla; flera prester äro äfven ifrån stiften ankomna, att begagna sig af denna förmån, o. s. v. Af hvilket allt lätteligen inses, att indragningen af mera nämde Stipendii medel, om den beslutes, ingalunda kan ske brådstörtande och på en gång utan successivt och med den försigtighet^ som sakens beskaffenhet fordrar.
Nto 3« Den i5 Martti, N:0 2.
Herr Elgenjljsrna, Johan: Vid Herr Friherre Rehbänders Memorial sorn i plenum den 5, dennes eftermiddagen remitterades till ÖeconomieUtsköttet anhåller jag få göra några tillägg.
Jag har hört berättas att ett dylikt ämne redan varit under beredning i Utskottet och att pluraliteten varit af den tanke att tjenstebjonsflyttningstiden borde åter flyttas till Michaelis som den förut varit.
Om detta så förhåller sig, kan med skäl sägas det Utskottet i denna sak följt det system att gå tillbai lia; och jag får högtidligt förklara att efter min oförgripliga tanke, denna förändring af fiyttningstiden var för alla Landtman ikring Stocholm högst olycklig, emedan oberäknadt alla Ny-odlingar å sank marks bergning, sorn sällan ej inträffar för än michelitiden, ingår uti ett väl inrättadt åkerbruk potatis culturen till en stor del, och denna jordfrukts upptagande bör nödvändigt ske innan medio af October månad då vanligtvis starka frostnätter tillstöta.
Jag frågar billigt?
huru detta kan skje om fiyttningstiden återkommer till den i;sta Öctober då minst 8-ta dagars dagsverken gä Bil. till Ridd. o. Jd.
Pr. II Band.
Den i 5 Martil. förlorade, och tror jag att förmånen få den tiden begagna dessa dagsverken till potaters upptagning fullkomligen öfverväger det af andre värda Ledamöter framkastade skäl till flyttningstidens förändrande, nemligen att med fodret skall af de afflyttade tjenstehjonen misshushållas under den sista månaden de äro qvar i tjersten.
Hvad åter sorn jag hört sägas de af PresteStåndet framkastade skäl angår, det de ej hinna förrätta de vanliga husförhören innan mantalsskrifningen börjar, tror jag att ej just det är någon nödvändighet att dessa förhör slutas innan Mantalsskrifningarne börjas, emedan om något fel vid densamma skulle begås, detta ganska lätt kan förändras när mantals förteckn ningarne enligt Föriattningarne ifrån Häradsskrifvarne återkomma till Socknarnes granskning och genomseende, och vid hvilken tid troligen alla husförhör äro gjorda.
Min ödmjuka anhållan är derföre att den nu varande fly ttningsf i den måtte få blifva befiåndande, , och tror jag att OeconomieUtskottet vid sistlidne Riksdag denna sak då så noga genomsedde innan Utskottet tillstyrkte den nu varande flyttningstiden.
Dessa mina tankar anhåller jag ödmjukast få åtfölja Friherre Rehbinders Memorial idetia ämne.
Den i5 Martill 755 N:o 3.
Herr Hamnar [Kjöld, Lorenzo'.
Enligt den anhållan och det förbehåll jag inför Höglofl Ridderskapet och Adeln haft ärån anmäla, torde det nu tillåtas mig att anföra de skäl, som förmått mig att vid denna Riksdag förnya det Förslag som Riksens Standersij särskildta Utskott vid sista Riksdag, föredrog om upphäfvandet af den så kallade CanzliStyrelsen.
Efter det fordna CanzliColIegii upplösande, fortsattes, under flere sr behandlingen a£ alla Canzliärender af de särskilldte Verk och Bu reauer, mellan hvilka de till Collegium förut hörande mål blifvit fördelade, och erfarenheten öfvertygade också alla, hvilken större ordentlighet och skyndsamhet derigenom blifvit vunnen.
En sådan öfvertygelse tyckes äfven hafva ledt Rikets Lagstiftare, under uppgörandet af Constitutionen, i hvilken väl de fyra StatsSecreterarnes och i och med detsamma, de under dem lydande Expeditionernes göromål bestämdes, men ingen anledning förekommer, att Lagstiftarne tänkt på någon CanzliStyrelse, ännu mindre, att de ansett den nödig eller nyttig.
Af hvad orsak den blifvit stiftad är mig obekant, men påtagligt är det, att man dermed laskat en gammal lapp på en ny klädning i i thy att man härmed velat åter framskaffa en slags skugga af det gamla J/j6 Den 15 Martti, CanzliCollegium, som med ds, utan hänseende eller tanke på något sådant, sednare Constitma nelle förshållanden Icke rätt ville passa.
Det är också i ögonen fallande, huru denna Canzli-* Styrelse Omöjligen kunnat få några bestämda göromål för sig säkert begränsade.
En granskning af Föreskrifterna i Kongl. Majus Nådiga Ordning för Dess och Rikets Canzii, af den 2 5 October 1809, så vidt de röra CanziiStyrelsee, skall ljusligen ådagalägga sannfärdigheten af detta påstående.
Canzliordningen 2 §. handlar om Canzii-Styrelsens göromål och dessa angifvas vara: i:o. 55Att uti åtskilliga utrikes ärender* enär Kongl. Majit det äskar, underdånige Betankanden afgifva; sådane ärender äro:
Frå gor rörande Kongl.
Maj-.t och Rikets fördel, Höghet, Interesse, Titulaturer och rättigheter» Stridigheter,. afhandlingar och förbund med främmande Makter, Manifester och Publika skrifter rörande orsaker till Krig, Stilleståndssamt Fredstractater med Rikets Fiender, jemväl frågor rörande Tractamenten, Resepenningar och extra utgifter m. m. för alla vid utrikes beskickningar nyttjade personer, Anmärkning.
Visserligen är denna Rikedom 1 uppräknandet af föremålen för CanzliStyrelsens handläggning imponerande och blir det ännu meta genom den klingande Pleonasmen i bruket
Den 15 Martii, 75?
af tvenne liklydige ord:
Fördel och Intresse.
Men ser man närmare lill, måste man finna, att alla dessa amsen afgiva Ministeriella mål, och huru de skola behandlas, har Coostitutionen, utan att taga connoissance om någon Canzlistyrelse, i 1 > §. föregkrifvit.
Endast på Cabinettsväg slutes Förbund med främande makter; endast på densamma, under åberopandet af Rikets väpr-ade styrka, afgQras stridigheter med fremmande magter eller UtRräfvas
Rikets rättigheter, till hvilka äfven hörer bibehållandet af erkände och öflige Titulaturer.
Då dessa mäst grunda sig på gammal häfd, upplyses förhållandet med dem endast och allenast af Rikets gamla documenter, hvilka förvaras i RiksArchivet och icke af CanzliStyrelsen, som således med detta ärende icke heller gerna kan hafva annat att upplysa, än det som grundar sig på underrättelser af ArchivChefen.
Lika litet med bestämmandet af Tractamenten &c. för (diplomatiske Embetsmän, då alla dithörande frågor numera afgöras utan ali Collegialöfverläggning, sedan Kongl. Maj:t har en bestämd summa för MinisterStatens aflöning sig anslagen.
2:0. ’’Canzli-Styreisen har:, att jemt© Kongl.
Majus och Rikets CommerceCollegium, med iagttagande af hvad ConsulsReglemen - tet föreskrifver, upprätta Förslag till alle ledige Consuls, Agents- och HandelsComissariebeställningar, äfvensom att för dem föreslå IfrStructioner, hvilka befattningar förut, enligt Kongl, kungörelsen ensamt tillhört Commerce - 758 Dm i 5 Martii, Collegium.
Den utfärdar Fullmakter för alla Copister inom Canziiet och lör CanzliBokhållaren, Constitutorialer lör Postlnspectorerne i Riket samt later genom utdrag af Protocoliet antaga Extra Ordinarie Canzlister och Canzlivaktmästare eller Poster.
I öfrigt eger den att hålla hand öfver iagttagandet af alla Tjensten rörande föreskrifter i alla till Canziiet hörande Expeditioner och verk, samt dervarande betjeningsrättigheter och skyldigheter.’* Anmärkning.
Vid utnämnandet af alla desse, i §:n uppräknade Tjenstemän måste CanzliStyrelsens åtgärd befinnas högst öfverflödig.
HandelsCommissarier tillsättas nu mera icke, och således behöfvas för deras skull ingen CanzliSiyrelse.
Agenter, såom ett slags diplomatiske personer, utnämnas alltid af Kongl. Maj.t utan någons hörande och så är äfven fallet med Postlnspectorerne, enligt Kongl. Brefvet af den 24 April 1820.
Då allt sedan år 1801 till i8to, CommerceCollegium ensamt upprättade Förslag till ledige Consulsbeställningar utan att någon olägenhet deraf förspordes, skulle, man kanske hafva fog att hoppas ett lika förhållande äfven hädanefter.
Visst är åtminstone att intet öfversvängeligt Riksgagn, veterligen härflutet deraf att dessa mål skola ytterligare handläggas af en ny authoritet, isynnerhet, som, enligt det åberopade Consuls-Regr lementet, äfven GrosshandelsSocieteten och Den 15 Martil. 759 Skeppsrederiernes
Deputerade först skola höras öfver alla ansökningar till nämnde Beställningar: hvilket äfven, då Consulerne hafva att vårda de Handlandes angelägenheter, med ali billighet tyckes vara öfverensstämmande.
Hvad åter Copister och så kallade CanzliPoster beträffa, så tillsättas de på ExpeditionsChefernes anmälan, sä att hvad de förra angår, CanzliStyrelsen icke har vidare bssvär än att teckna namnen på Fullmakterna, för hvilket Riksvårdande värf ett helt Collegium nästan skul, le kunna tyckas mindre angeiäget.
Fordom erhöllo Copisterne, utan att derföre vara mindre skicklige i tjensten, sine Fullmagter af CanzliPresidenten, hvilken äfven, efter föregående Examen i Vitterhets-, Historie- och Antiquitets-Academien, antog Extra ordinarieCanzlister.
Skulle detta icke äfven hädanefter med lika nit, noggrannhet och fördel kunna verkställas af StatsMinistern för utiikesärenderne, 6åsom hela Canzliets högsta Chef?
Tillsyn ”öfver iagttagandet af alla tjensten rörande föreskrifter i alla till Canzliet hörande Expeditioner” utöfvades fordom af HofCanzleren ensamt, och de till Canzliet hörande Expeditionerne funno sig väl deraf.
Nu mera skall det, enligt gällande Canzliordnings 4 §. i mom. äfven tillhöra HofCanzleren: ”att vid hvarje års slut infordra af SlatsSecreterarne en lista på oafgjorda mål, med anteckning när de inkommit och af hvad orsak de hvila, samt att efter anstäld granskning af dessa listor, öfverlemna dem jemt^ sitt yttrande deröfver till CanzlieStyrelsen, hvilken dem, tillika med 76o Den 15 Martii, dess Betänkande till Kongl, Maj:fs Nådigt Skärskådande framlägger,’’ Om HofCanzleren möjligen af denna befattning kan hemta något agrement eller Expeditionerne oeh ärendernes gång af denna omväg kunni hemta någon fördel, står ej mig att döms, ehuru föga lik ligt det mig förekommer.
Slut ligen beträffande Betjeningens rättigheter och skyldigheter afgöras de säkrast, billigast och bäst af förståndige, driftige och rättskaffens Expeditionschefer, och skulle tvist någon gång derom uppkomma , ordentligast genom CanzUeRätten, om detta Forum Privikgiatum, af vår tids enhetssökande JurisCopsuler, längre får lof att fortfara. 3:0. ”Eger CanzliStyrelsen öfverinseendet pfver Postverket i hela Riket.
ÖfverPostDirecteurers andrtganden i alla Postväsendet beträffande ämnen, anmälas hos Kongl. Maj:t af CanzliStyrelsen, med bifogade underdåniga yttrande deröfver.” Anmärkning.
/r, io. mi Kiddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 1. 1 ’ A >.!• as' c v, S N:o 1.
Utlåtande angående tryckningen af Ridd. o. Adelns Protokoll vid innevarande Riksdag.
Jemnlikt föreskriften i 10 § af den för Riddarhus-Direktionen utfärdade instruktion, har Direktionen uti bifogade till Riddarhus-Utskottet ingifne Memorial i afseende å tryckningen af Höglofliga Ridd. o. Adelns protokoll under innevarande Riksdag framställt det förslag, att, likasom under de sednare riksdagarne egt rum, dessa protokoll må uti en upplaga af 500 exemplar tryckas med täta stilar samt fördelas uti häften af 30 ark hvardera, med iakttagande deraf, att intet pleniprotokoll stympas, utan till slut införes i häftet.
Och har Direktionen tillika anmält, att, i likhet med hvad förut blifvit af Höglofl.
Ståndet godkändt, Direktionen redan afslutat kontrakt om ifrågavarande tryckning mot betalning af 19 Rdr
Rmt för hvarje tryckt ark, med förbindelse af boktryckaren, att, så vidt erforderligt manuscript honom tillhandahåiles, hvarje vecka aflemna 6 färdigtryckta ark, då tvenne häften samtidigt äro under tryckning samt 4 ark, då tryckningen är inskränkt till l häfte.
Vidkommande åter tryckningen af Riddarkus-Utskottets utlåtanden, har
Direktionen ansett den lämpligast kunna försiggå, om, såsom hitintills egt rum, åt
Utskottet öfverlemnas att för verkställigheten deraf vidtaga de anordningar, som för tillfället kunna vara de mest ändamålsenliga; Och har Direktionen genom ett i ofvanomförmälde contrakt infördt förbehåll, träffat aftal derom, att i händelse detta tryckningsarbete anförtros åt samme boktryckare, som åtagit sig tryckning af Ridd. o. Adelns protokoll, honom åligger att, emot samma betalning som för dessa sistnämnde blifvit betingad, jemväl besörja tryckningen af Riddarhus-Utskottets utlåtanden.
2 RidcUrhui-Utskottets Utlåtande N:o 1.
Utskottet, som för sin del finner de af Riddarhus-Direktiouen, beträffande tryckningen af Höglofl. Ridd. o. Adelns protokoll, afgifna förslag och anmälda förfoganden ändamålsenliga samt jemväl anser lämpligast, att, i likhet med hvad de tre sednare Riksdagarne iakttagits, tryckningen af Utskottets utlåtanden med bilagor verkställes i den mån hvarje utlåtande blir färdigt till expedition, med lika typer, uti enahanda format och till lika antal exemplar som i afseende å Höglofl.
Ridd. o. Adelns protokoll är stadgadt, äfvensom öfvertages af samma boktryckare, med hvilken kontrakt angående sistnämnde tryckning redan är afslutadt, får för den skull vördsamt tillstyrka: att Höglofl. Ridd. o. Adeln måtte godkänna de af Riddarhus-Direktionen, såsom ofvan är förmäldt, framställda förslag och vidtagna åtgärder.
Stockholm den 1 Nov. 1865.
På Riddarhus-Utskottets vägnar.
OXENSTIERNA. W. F. Dalman.
Enär det jemnlikt 10 § i den för Riddarhus-Direktionen gällande Instruktion, åligger Direktionen att vid början af hvarje Riksdag genom Riddarhus-Utskottet till Ridd. och Adeln inkomma med förslag, huru tryckningen af Ståndets protokoll jemte Utskottets utlåtanden må lämpligast och med största skyndsamhet kunna verkställas, får Direktionen, hvad först beträffar Ridd. o. Adelns protokoll, vördsamt föreslå, att samma protokoll måtte få, på sätt vid de sednare Riksdagarne varit stadgadt, i en upplaga af 500 exemplar tryckas med täta stilar och förkortningar af ofta förekommande ord samt fördelas i häften af omkring 30 ark, med iakttagande deraf, att något pleniprotokoll ej får stympas, utan skall till dess slut införas i häftet; hvarjemte Direktionen skolat anmäla, att i det kontrakt om protokollens tryckning, som, i likhet med hvad tillförene både skett och lemnats utan anmärkning, redan blifvit afslutadt, kostnaden för hvarje tryckt ark betingats till 19 R:dr R:mt och boktryckaren förbundit sig att, så vidt erforderligt manuscript ho nom tillhandahålles, hvarje vecka aflemna sex färdigtryckta ark, då tryckning å två häften samtidigt verkställes, eller fyra ark, om endast ett häfte är under tryckning.
Vidkommande åter tryckningen af Riddarhus-Utskottets Utlåtanden, anser Direktionen, att densamma lämpligast och skyndgammast kan försiggå, om, på sätt under de sednare Riksda - Riddarhos-Utskottets Utlåtande N:o 2. s garne egt rum, åt Utskottet öfverlemnas att i afseende derå vidtaga de anordningar, som rörande detta vanligen föga vidlyftiga tryckningsarbete kunna vara de lämpligaste; Och har Direktionen genom ett i det omnämnda kontraktet intaget förbehåll träffat aftal derom, att i händelse ifrågavarande tryckningsarbete komme att anförtros åt samma boktryckare, som förbundit sig att verkställa tryckningen af Ridd. o. Adelns protokoll, han skall för samma betalning, som i afseende derå blifvit betingad, öfvertaga tryckningen af Utskottets Utlåtanden.
Stockholm den 10 Oktober 1865. G. A. SPARRE. C. Leijonhufvud. Carl Bennet. R.
Leijonancker.
J. A. Tornerhjelm.
O. Brakel.
Utlåtande i anledning af Hr Friherre Raabs, A. C., motion angående åtgärder för skyndsammare uppsättning och offentliggörande af Ridd. o. Adelns discussions-protokoll.
Uti en hos Höglofl. Ridd. o. Adeln väckt, till RiddarhusUtskottet remitterad motion, har Herr Friherre Raab, A. C, anfört:
Att det sätt hvarpå med protokolls-föringen hos Ridd. o. Adeln nu tillgår är ändamålsvidrigt, enär protokollen icke blifva färdigtryckta förr än flera månader — ja till och med är — efter det discussionerna hållits, hvaraf följden blir, att resp. talare, som endast genom tidningsreferaten få sina anföranden meddeldta åt allmänheten, nödgas tidt och ofta göra reklamationer mot tidningarnes uppfattning: 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2. att i alla andra konstitutionella länder, det anses vara en oeftergiflig rättighet för såväl talaren att skyndsamligen få återgifvet sitt anförande, som för allmänheten att få kännedom om hvad dess representanter yttrat.
1 England uppsättas protokollen ögonblickligen och talaren har knappt hunnit sluta sitt anförande förr än det är tryckt.
I Frankrike läsas i Monitören på morgonen de anföranden som föregående afton blifvit i lagstiftande församlingen afgifna.
I Tysklands småstater lärer förhållandet vara enahanda.
I Norge har Storthinget fattat beslut att innan 24 timmar sedan Protokollet blifvit hållet, det skall vara aflemnadt till tryckning.
Fördenskull syntes det motionären, som tiden väl vore inne för Svenska Riks-Stånden och främst bland dessa Riddarhuset, hvilket står så högt i bildning, att söka komma ifrån en senfärdighet, exempellös inom någon annan rådslående församling.
Motionären hade således varit betänkt på ett förslag, hvars antagande, utan att betunga hvarken Statens eller Riddarhusets kassa, förmentes leda till det åsyftade målet.
Motionären har derefter antydt de grunder, hvarpå detta förslag hvitar.
Då Riddarhusets Notarier hitintills haft tjenstgöringen så fördelad, att samma stenografer föra protokollet under ett helt plenum, hvilket ofta varar i 6 timmar och derutöfver, kan man icke begära, att de skola ådagalägga en alltjemt fortfarande skärpa i uppfattningen under detta på en gång lika själs som kroppsansträngande arbete.
Af denna anledning låter man i vissa länder Stenograferna skrifva blott 2:ne minuter i sender, hvarefter ombyte sker; i andra åter t. ex.
Danmark sker ombyte hvar fjerdedels timma.
Mellantiderna användas för att genast uppsätta det antecknade.
Om det för närvarande hos Ridd. och Adeln anställda antalet af 6 Notarier ökades med ytterligare 2 eller 4, och arbetsordningen förändrades i likhet med hvad i andra representativa församlingar egde rum, skulle discussionerna genast kunna uppsättas och tryckningen omedelbart derefter kunna försiggå.
Om nu den sednare öfver lemnades åt en särskild tidning förmodade motionären denna tidning icke blott böra blifva oumbärlig för snart sagdt hvarje Riddarhus-ledamot, utan derutöfver få en ganska stor publik.
Riddarhusets ledamöter behöfde tidningen för att erfara, huru deras yttranden blifvit uppfattade och kunna vid blifvande justering deri äska nödiga rättelser; allmänheten ansåges böra med intresse omfatta en tidning, som återgåfve
Riddarhusets förhandlingar färska och correkta.
I ett påföljande plenum skulle protokollet öfver discussionerna i det föregående justeras, och sedan de af talaren begärda rättelser iakttagits, hvarvid tidningen skulle tjena såsom correktur-ark, kunde det vanliga antalet exemplar af det justerade discussionsprotokollet afdragas för att aflemnas till Riddarhus-Canzliet.
Genom den inkomst tidningen beredde, ansågs kostnaden för det Ökade antalet Notarier blifva ersatt och måhända till och med en vinst kunna uppstå i följd af nedsatt kostnad för protokollets tryckning.
Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2.
Man kunde visserltgen invända, att det icke skulle vara skäl att i berörda afseende vidtaga någon åtgärd i början af en Riksdag, vid hvilken man väntar sig en möjlig förändring af hela vårt representativa system, utan att man borde härmed uppskjuta till framtiden.
Motionären trodde likväl, att ju vigtigare frågor vid Riksdagen förekomma, desto angelägnare vore det äfven, att hvad som hos Ridd. o. Adeln förhandlas skyndsamt och rätt öfverbringas till allmänheten; och förmentes isynnerhet de herrar, som vilja vidblifva det nuvarande representationssättet, böra låta sig angeläget vara, att deras motiver återgifvas så noggrannt som möjligt.