Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen förklarats afslutad, yttrade H. Exc. Hr D • u 14 April f. m. 171 Gr:n o. Landtm, att, i afs:de å det förev:de morn., yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag och dels att K. o. Ad., med alsing derå, måtte bifalla K.
M:s framställning angtde dea nya pensioneringen för arméen, för så vidt mom. derå hade afs:de; hvarefter H.
Exe. framställde först propos. å bifall till Utsk:ts förslag, dervid svarades talrika både ja och nej, och sedermera propos. om afslag derå och bifall till den del af K.
M:s ofvanberörde framställning, hvarå mom. hade många ja och nej i blandning; och förklarade II.
Åkerhjelm begärt votering, rrien sedermera förklarat sig vilja derifrån afstå, påyrkades votering af Hr Tornerhjelm.
Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller StatsUtsk:ts iti 44:de punkten Irsta mom. af Utlfit:t N:o 84 gjorda hemställan, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår II. o. Ad. nämnde hemställan och bifaller hvad K. M. i afsrde å denna punkt rörtde den nya pensioneringen för arméen föreslagit».
Nej — 5 9. 2:dra, 3:dje och 4:de mom:n.
Utsk:ts hemställanden bilöllos. 45:te punkten, angtde väckt fråga om utsträckt tillämpning af den nya pensioneringen, till fördel lör de arméens pensionärer, hvilka före år 1858 tagit afsked.
Frih. von Knorring, Axel Wilhelm, anförde skriftligen:
Då jag uti erhållna Betänktt finner, att Högloft.
Utsk:t afstyrkt min motion rörande pensionsförhöjning, anser jag mig likväl pligtig yttra några ord, ehuru om lycklig utgång tyckes föga hopp.
Chefen för LandtförsvarsDepartementet. och Högloft.
StatsUtsk:t synas hafva räckt hvarandra handen på, att utestänga dem af arméens befäl, som gått ur tjenst innan 1858, och af hvilka många deltagit i fälttåg mot rikets fiender, från förmåner beviljade det befäl, som efter nämnde tidpunkt tagit och hädanefter taga afsked, bland hvilka få af erfarenhet veta hvad en campagne vill säga.
Utsk:t finner i denna — om jag så får uttrycka mig — bakfram vända partiskhet ingen orättvisa, hvilket skulle bibringa ett slätt begrepp om dess rättskänsla, så vida ej Högloft.
Utsk:t omedelbart efter uttalandet af denna sats medgåfve, eller, som orden lyda, icke förnekade billigheten deraf, att ifrågav:de äldre pensionärer kunde komma i åtnjutande af någon förhöjning i dem tilldelade pensionsunderstöd.
Logiken mellan rättvisan och obilligheten, som Utsk:t funnit i samma sak, är icke det minst anmärkningsvärda och minst 172 Den 14 April f. m. haltande i utlåtandet rörande punkten om arméens pensionering.
Det är hufvudsakligen fotadt på gagnet för arméens tjenstbarhet af det nya pensioneringssättet, och detta gagn anser Utsk:t bevisadt af Chefens för LandtförsvarsDepart:t yttrande till StatsRåds-protok., att resultaten af detta pensioneringssätts tillämpning i allmänhet skall visat sig tillfredsställande j oberiiknadt att detta uttryck i och för sig sjelft är allt för elastiskt, att derpå bygga beslutet i en statsregleringsfråga af det inflytande och vigt för en hel samhällsklass som denna.
Erfarenheten och resultaten äro också äfven i förev:de fall af helt annan beskaffenhet än den bemälte Hr Departementschef åberopat.
Må den i afseende på ett eller annat Reg:te hafva visat sig tillfredsställande, så finnes dock andra, ja! möjligtvis flertalet, derest alldeles motsatt förhållande eger rum.
Inom Skaraborgs Keg:te, der jag haft äran tjena 33 år, tjenar fortfarande qvar 9 officerare, af hvilka 1 är öfver 60 och de andra 8 närmare 60 än 50 år.
Om Hr Depart.Chefen finner sig dermed tillfredsstäld, bör detta icke vara tillräckligt hvarken för StatsUtsk:t att derpå grunda sitt Utlåtande, eller ännu mindre för B.
St:r att låta dervid bero.
Jag yrkar derföre vördsamt, att den förhöjning i pensionsbeloppen för officerare och underofficerare, som tagit afsked innan 1858, hvilken Högloft.
Utsk:t ansett och förklarat vara billig, också må komma dem till godo, samt att denna punkt af Utlåtandet varder till Utsk:t återremitterad, för att närmare till ziffran bestämma den förhöjning, som bör ega rum; — då detta mitt yttrande i så lall torde få åtfölja till Utskottet.
Då jag nu efter detta mitt anföraude fick höra att 3 Stånd redan afslagit min motion, så får jag endast anhålla att min reservation häremot må antecknas för att i prolok. må blifva införd.
Den siste talaren har, om jag upfattat honom rätt, förebrått StatsUtslct att hafva handlat mot rättvisa och billighet vid förevule frågas behandling.
Detta oaktadt är jag af den åsigt att StatsUtsk:t. härvid rätteligen förfarit; det har handlat rättvist, då det ansett skäligt, att personer, hvilka tagit afsked före 1858, skulle erhålla pensioner efter de grunder, som vid den tiden vore gällande.
Likväl har StatsUlsk;t på samma gång, som Utsk:t uttryckt att deruti förefinnes rättvisa, dock medgifvit, att uti den framställda begäran kunde finnas någon billighet, sedan man nu bestämt att de, som tagit afsked efter 1858, skulle erhålla högre pensioner.
Jag hoppas att äfven motionären skall inse riktigheten af detta Utsk:ts förfaringssätt.
Jag anser mig dock böra fästa hans upmärksamhet deruppå, att, så snart det kommer i fråga att utöfva billighet, så måste man alltid först och främst taga i betraktande möjligheten att kunna denlamma utöfva.
Då vi nu veta, att den för detta ändamål föreslagna förhöjning i pensionsutgifterna, efter all antaglig beräkning, skulle, för den händelse den gjorda framställningen vunne R.
Stirs bifall, komma att upgå till ett belopp af icke mindre än omkring 400,000 rdr, så ansäg StatsUtsk;t sig Den 14 April f. ra. 17S icke kunna eller böra tillstyrka R.
St:r att nu bifalla en så stor utgift.
På dessa skäl får jag yrka bifall till Utsk:ts uti nu föredragna punkt gjorda hemställan.
Utan att inlåta mig uti nå gon vidlyftig diskussion öfver detta ämne, har jag endast velat mot StatsUtsk:ts beslut i frågan nedlägga min reservation.
Fril), von Knorring:
Åkerhjelm har yttrat, att Stats Ut. gk:t ansett min begäran billig, men likväl icke funnit att densamma rättvisligen borde bifallas.
Till följd häraf finner man, att det måste i denna fråga inom StatsUtsk:t vara åsigter, hvilka äro hvarandra alldeles motsatta, ty en annan ledamot af nämnde Utskott har man här hört yttra, att han ansåg nämnde förfaringssätt högst orättvist.
Då jag vid en föregsde riksdag var af den åsigten, att StatsUtsk:t. borde undersöka huruvida StatsKassan kunde medgifva pensiouslörhöjning för de personer, som redan tagit afsked och befunno sig, i anseende till sedermera inträffande förhållanden, i behof af förbättrade pensioner, så har jag naturligtvis icke vid denna riksdag kunnat upträda som reservant mot Utsk:ts nu föredragna punkt.
Jag har ansett att man i frågan om äldre pensionstagares understödjande, icke för närv:de kunnat gå längre än StatsUtsk:ts majoritet.
StatsUtsk:ts åsigt har nemi. varit, att då här var fråga om ett belopp, som synes upgå till icke mindre än något utöfver 400,000 rdr, så medgåfvo SlatsKassans tillgångar icke en sådan utgift, utan att det skedde indragningar på andra håll.
Då man nu icke vet, hvar dessa indragningar kunna ske, och det väl icke lärer kunna bestridas, att man, vid en sådan frågas afgörande, icke allenast bör taga i betraktande pensionärerna och deras förhållanden, utan äfven fästa sig vid denna fråga såsom en statsangelägenhet, så tror jag att, från denna synpunkt sedt, det ligger stor vigt uppå sättet för denna utgifts bestridande.
Härvid måste man noga tillse, huruvida de pensionsberättigade af arméens befäl ega de kroppskrafter, som erfordras för tjenstens behöriga bestridande.
Med afseende härå har Utsk:t sökt en medelväg i denna fråga, och trott sig finna den, då Utsk:t vid behandlingen af 9:de HufvudTiteln skall försöka att bereda förbättrade pensioner åt dessa äldre pensionstagare, som deltagit i de sednaste krigen.
Dessa officerares antal upgifves till 140 personer och beloppet för deras pensionsförbättring blir icke obetydligt.
På sätt jag förut nämnt, är detta det längsta Utsk:t ansett sig kunna gå i denna fråga, och jag anser att, då man, med afseende på de ringa tillgångar, som för närv:de förefinnas, icke har utsigt till något lyckligare resultat, skäligt är att bifalla Utsk:t8 härutinnan gjorda förslag.
Jag hade icke vidare tänkt upträda i Den i 4 April f. lii. denna fråga; men då jag hör att skalet hvarför den siste värde talaren motsätter sig detta förslag är, att summan, hvilken skulle erfordras för att försätta dessa pensionstagare i samma ställning med dem, sorn från och med år 1858 erhålla afsked, komme att upgå till omkr.
400,000 rdr. så vill jag, på samma gång jag icke bestrider, att, på sätt han anfört, detta är ett stort belopp, likväl erinra, att, vid det förhållande, att ifrågav:de äldre personer uphunnit en ålder af omkr. 7 0 år, den tillfälliga utgift, som häraf kommer att orsakas, icke kan beräknas under tidernas lopp blifva så betungande, ty med säkerhet kan man antaga, att den med hvarje dag kommer att minskas.
Då det i öfrigt är fråga om personer, som upofifrat hela sin tid, samt vågat lif och blod för fosterlandet, så anser jag, att till och med en utgift af 400,000 rdr icke bör tagas i betraktande.
De tjenster, som de gjort fäderneslandet. böra icke upskattas efter några rdr mer eller mindre, synnerligast som denna utgift för Staten endast är tillfällig.
Hr Torn er hjel m, Rudolf:
Då jag förra gången hade or det, begagnade jag verkligen det uttrycket, att det vore en orättvisa, att de förtjente militärer, som tagit afsked före den nya regleringen, icke komma i åtnjutande af den högre pensioneringen.
Men om vi ock erkänna detta, så blir den andra frågan:
Kan Staten i närvule stund afhjelpa denna orättvisa?
Om nu Staten icke kan upfylla sina pligter i alla delar, sä som ilen borde, hade det ju varit fåfängt, äfven för deni, som ifra för saken, att. med någon utsigt att lyckas, arbeta för det begärda anslaget.
Det hade i öfrigt icke varit nog med dessa 400,000 rdr.
Man har nemi. icke annat än ungefärligen kunnat beräkna denna utgift.
Dä man i StatsUtsk:t icke kunnat, utverka det större, har man måst nöja sig med det mindre; och ehuru jag helst önskat se denna fråga förekomma vid 4:de Hufvudtitelns behandling, så och vid det förhållande att man ansett det lämpligare att densamma företages i sammanhang med den 9:de Hufvudtiteln, hafva vi häruti oss fogat, när öfrige ledamöter inom LJtsk:t utlofvat, att då icke motsätta sig förslaget.
På sätt jag förut nämnt, vill jag hoppas och förmoda, att utgången af den votering, vi nyss haft, icke skall rubba någon af Utsk:ts ledamöter uti deras förut i ämnet fattade åsigter.
Efter härmed fulländad öfverläggning framställdes propos. å bifall lill Utsk;ts ifrågavide hemställan och besvarades med ja.
46:te punkten, angående väckt fråga om ett extra anslag af 2,000 rdr bko årligen, att fördelas emellan åtskillige sedan Sveriges sednaste krig qvarlefvande Officerare.
Utsk:ts näst efter sistberörde punkt förekommande yttrande i afseende å pensioneringen för de vid Arméen auställde Läkare.
De ii 14 April f. m. lTf> 47:de punkten, angående anslag för Officerares anställande i utländsk krigstjenst.
Utskottets hemställan bifölls. 48:de punkten, angående anslag för upskattning af Indelta Arméens boställen.
M. vid föredragningen tog i öfvervägande det ännie, sorn egentligen ligger till grund för den nu föredragna 48:de punkten, nemi. det af II.
St:r fattade beslut i afseende å regleringen af arméens löner, utvisade närande beslut, att R.
St:r vid förra riksdagen godkänt, hvad Iv.
M. uti berörde hänseende framställt, rörande upskattning af arméens boställen, eller, med andra ord, att R.
St:r ausågo en sådan upskattning önskvärd och lämplig. II.
St:r hafva derjemte anfört, att de funno ilrågav:de lönereglering böra blifva allmän och omfattande.
För att nu bereda framgång åt denna af II.
Sur uttryckta önskan, hafva ock, på K. M:s befallning, Krigs- och Kammar Collegierna inkommit med Betänk., huru den för en allmän reglering af befälets aflöningsförhållanden nödig befunna upskattningen af indelta armeens boställen kunde på tillförlitligaste sätt verkställas.
Derefter har ock Utlåt, blifvit inlördradt från OfverDirektören vid Landtrriäteriet rörande de kostnader, sorn skulle föranledas, för den händelse de af arrnéens boställen, som saknade kartor, skulle blifva dermed försedda.
Sedan dessa handlingar inkommit, har tagits i öfvervägande, huru och på hvad sätt ilrågav:de upskattning af arrnéens boställen lämpligast borde verkställas; ty en hvar måste inse, att åtskilliga åtgärder måste föregå, innan frågan kan komma till slutligt utförande, äfvensom att dessa åtgöranden icke kunna ske så synnerligen hastigt, enär det här ifrågaställda innefattar en ganska väsendtlig och betydlig förändring, att nemi. upskatta Statens jordegendom uti olika län och dervid hafva till ögonmärke, att upskattningen, oaktadt mängden af olikartade förhållanden å olika orter, likväl kommer att ske efter en och samma plan.
För möjligheten af att kunna upgöra ett dylikt förslag och detsaromas verkställande, synes mig ovilkorligen nödigt, att man fullständigt känner dessa jordrymder samt deraf ingående särskilda jordinkomster.
Detta har ock varit orsaken, hvarföre ett förslag blifvit inför K.
M. framstäldt om kartläggning af arméens boställen.
Dervid har man dock sökt, att, så mycket möjligt varit, inskränka denna kartläggning, enär den skillnad, som kunde upkomma genom att icke kartlägga de mindre jordlotterna, ej kunde i någon väsendtligare mån inverka på det hela.
Till följd häraf omfattar förslaget endast de arméens boställen, som utgöra ett hemman eller derutöfver samt icke redan hafva kartor.
Den erfarenhet och säkrare kännedom, man genom dessa mått och steg kunde ernå rörande tillgångarne af arméens boställen, vore så mycket mer önskvärd, som allmänheten eger de mest olika föreställningar i afseende å verkliga tillståndet uti berörde hänseende.
En del anser, att af arméens boställen kan be - 17B Den 14 April i. m. redas icke allenast rikliga förmåner för regementerna, utan att jemväl betydliga öfverskott derutöfver skulle kunna, sedan ifrågav:de upskattning egt runi, erhållas.
För min egen del tillhör jag icke deras antal, som hylla denna öfvertygelse; och vill i korthet upgifva skälen derför.
Om nemi. dessa indelningar vore så fördelaktiga, hvad är då orsaken, att de af arméens officerare, som icke ega enskild förmögenhet, nära nog äro fattige?
Skulle icke arméens officerare, för den händelse de egde tillgång på sådana egodelar samt deraf, förr eller senare, kommit i åtnjutande, slutligen folifv» behållna eller åtminstone, som man säger, burgna personer?
Man ser dock beklagligen mer ofta exempel på motsatsen.
Vanligen befinna de sig, då de blifva gamla och orkeslösa, uti brydsam ekonomisk belägenhet.
Likväl har Utsk:t undanskjuta hela denna fråga och afstyrkt bifall dertill, emedan, heter det., denna lönereglering borde omfatta icke allenast hvarje regemente, utan hela arméen, sålunda, att alla befintliga tillgångar skulle sammansmältas och arméen derefter aflönas.
Denna åsigt af frågans behandling synes mig, jag kan icke neka derför, något öfverraskande.
Emellertid och för den händelse detta varit Utsk:ts mening, tyckes mig hafva varit lämpligare, att Utskrt för sin del tillkännagifva, att det. ansett skäligt förorda denna åsigt.
Då hade E.
St:r kunnat deröfver sig yttra, och man hade då kunnat blifva förvissad om, huruvida den gamla, fasta och beundransvärda institutionen af indelningsverket högt eller ringa af representationen aktades.
Utsk:t har vidare yttrat eller anmärkt, att, då, jemlikt hvad af K. M:s Nåd.
Propos. inhemtas, meningen icke varit att företaga en så genomgripande omstörtning af arméens nuv:de förhållanden, man ansåg, det hvarje regemente kunde på egen bekostnad låta sin löneregleriug verkställa.
Man måste erkänna, att det förefaller svårt att fatta, huru sådana fordringar kunna framställas, som jag nyss omnämnt, eller att ett regtte skall sjelft bekosta de utgifter, hvilka blifva en följd af en lönereglering, — de åtgärder, som erfordras för att reglera åtskilliga löneförhållanden.
Hvad vi känna är, att åtminstone sådant icke egt rum, då fråga varit om enahanda förhållanden inom andra institutioner och korpser; och jag kan, med afseende härå, icke inse, hvarföre ensamt arméen skulle betungas med så beskaffade kostnader.
Då jag, på sätt af mig förut blifvit yttradt, anser för frågans utredning af vigt att dessa medel för det afsedda ändamålet beviljas, får jag hos Hr Grin o. Landtm, anhålla om propos. derpå, att StatsUtskds Utlåt, i denna del måtte afslås, samt att S. o. Ad. måtte bifalla, hvad K. M. uti Dess Nåd.
Propos. föreslagit, eller en summa af 100,000 rdr, att, i mån af behof, under nästa statsregleringsperiod, för ifrågav:de ändamål utgå.
Hr Lilliehöök, Erik Gustaf: Då StatsUtsk:t förehade denna fråga, gjorde sig visserligen der den åsigten gällande, att det af K.
M. för ifrågav:de ändamål äskade anslag icke borde beviljas ; men jag är af den öfvertygeiseu, att den egentliga orsaken härtill t>«ii 14 Ap r il 1. m. IT7 härtill vaT, att tillgångar derför för det närvarande saknades.
En sanning är, att den åsigt af en och annan ledamot af Utsk:t uttalades, att arméens «ruv?de löne fördrå i la uden ieke gillades samt att en genomgripande lindring deri borde företagas; tnen jag tror mig ock med lika mveken säkerhet kunna upgifva, att denna mening icke delades af det öfvervägande antal, sorn den siste värde talaren, Hr Björnstjerna, synes antaga.
Likväl och då Utskit för dess beslut i frågan anfört motiver, hvilka jag, för min del, icke kunnat gilla, liar jag, jemlikt den Ut idet bifogade reservation, förklarat mig uti nämnde motiver ingalunda kunna instämma.
Afven jag bade, i likhet med Hr Björnstjerna, önskat att bifall till K. M:s Nåd.
Propus, i ämnet kunnat vinnas; men då ram åsigt är, att någon hufvudsaklig löneförhöjning för arméen icke kan åvägabringas, utan att en allmän bostälisnpskattning skett samt att densamma, i stället för att fördröjas, underlättas genom det löregiöe iandtiHiUeriarbetet, så anser jag mig böra hos Hr firm o. Landtm, anhålla om framställning på gillande af Utskrts beslut, med underkännande af raotiverna derför, dag anser mig hafva så mycket mer skill härtill, som jag försport att de öfriga 3:ne Stånden redan fattat sitt beslut i denria fråga och gillat Utskrts i afseende derå gjorda hemställan.
Harald, anförde dels skriftligen, dels mundtligenr
Då jag hade ämnat, att i afseende å denna del af Uthdet yrka återremiss, så hilde jag, redan innan något af de öfrige Stånden fattat beslut i frågan, skriftligen upsatt hvad jag ämnade yttra, för att sålunda uttrycka mina åsigter i möjligaste korta och tydliga form, och anhåller nu att hl detta mitt skriftliga anförande upläsa; Ändamålet med Riksd.Ordnms föreskrift, att alla frågor skola, innan de förekomma till afgörande inora IIiksStånden, behandlas af vederbörligt UtsL, afser naturligtvis att, isynnerhet frågor af mera invecklad beskaffenhet, der skola erhålla en sådan utredning, sorn erfordras för »tt sätta B.
St:r i tillfälle att, med fullständig sakkännedom, öfver frågan besluta.
Att, på grund af en sådan utredning, föreslå det beslut, som il.
St:r böra fatta, tillhör äfven Utskrt.
Men det måste alltid anses som ett missförstånd eller missbruk »f ett Utskrs åligganden, arn dess Uti. i en fråga grundar sig, antingen endast på en tillfällig majoritets subjektiva tycke, eller på sådana skäl, sam ådagalägga antingen bristande sakkännedom eller stödja sig på oriktiga faktiska upgifter.
Jag föränledes att inleda mitt yttrande öfver deri nu föredragna punkten med denna anmärkning af det summariska sätt,' hvarpå Stats Utsk; t afstyrker det af K.
M. begärda anslaget till ny upskattuing af indelta arméens boställen.
Denna fråga är en af de aldra vigtigaste som förekomma på denna hufvudtitel, emedan deraf är lieroende en lönereglering lör indelta arméens befäl, hvars nödvändighet ingen, icke eu gång nuvarande StatsUtsk., förnekar och hvars upskjutaude ©tvifvelaktigt II. V. 12 178 Den 14 April f. m. måste, förr eller sednare, föranleda brist på bildade oell dugliga officersämnen vid den del af arméen, sorn med skäl kallas arméens kärna.
Vid flera föreg:de riksdagar oell äfven vid denna har behofvet af löneförbättring för indelta arméens befäl blifvit af K.
St:r erkändt.
Det vittnar således i sanning om föga'konseqvens alt, sedan lt.
Sl:r vid sistförfiutne riksdag anvisade cirka 280,000 rdrs ökadt anslag till lönetillökning för den värfvade arméens befäl, hvilket nuvarande StatsUtsk. tillstyrkt att upföras på ord.
Stat, samma Utsk. nu afstyrker det anslag, som begäres till verkställande af just den åtgärd, som 11.
St:r alltid ansett nödvändig, innan den lönereglering för indelta arméeus befäl, som man anser afbeliofvet påkallad, kan företagas.
Sitt afstyrkande har Utsk:t, utan att anse sig behöfva egna någon omsorg åt den vigtiga frågans vidare utredande, uteslutande grundat på ett af K.
M. gilladt och i Betänk, uprepadt yttrande af Dep.Chefen, så lydande: »att genom boställsupskattningen ieke åsyftades — — — Kongl. Brefvet den 2 Febr. 1833 tillförsäkrade» (pag. 65) Denna grundsats anser Utsk:t i sin tillämpning föranleda det resultat af en blifvande lönereglering, att samma ojemnhet i lönevilkor inom samma grader i arméen, som nu eger rum, skulle komma att fortfara, enär — såsom åtskilliga reservanter emot lBte punkten i Betänk, uttrycka sig — »följden af åtgärden måste blifva en oskälig tillökning i lönerne vid vissa regementen»
Detta yttrande grundar sig åter på den förutsättning, som tid efter annan blifvit framkastad, ehuru aldrig på annat sätt än gissningsvis, och som StatsUtsk:t äfven nu antar till utgångspunkt, nemi. »att genom en riktig upskattning af boställen och en lämplig fördelning af nuvarande tillgångar, tillräckliga medel lör befälets aflöning redan förefinnas.»
När man anväder ett sådant påstående för att afstyrka ett så vigtig! anslag, som det ifrågavarande, så borde man äfven känna sig förpligtad att framlägga för B.
St:r någon, om än endast aproximativ kalkyl, hvarpå detta påstående grundar sig, och icke blindt antaga en från föregående Riksdagar lånad fras, som aldrig blifvit använd i annan bestämdare form än hvarje annan förmodan, som i dagligt tal gripes ur luften.
Då StatsUtsk:t icke ansett nödigt att granska tillförlitligheten af detta ofta uprepade påstående, har jag likväl funnit mig upmanad af den närvarande frågans stora vigt, att söka åstadkomma en så fullständig utredning af det sanna eller falska i nämnde påstående, som på grund af officiella räkenskaper och handlingar kan erhållas.
Om Utsk:t rådfrågat denna säkra ledning för omdömet, skulle, jag är viss derom, det åberopade skälet icke blifvit användt, emedan resultatet af bestämda summors jeinförande med hvarandra icke kan utfalla på mera än ett sätt; och huru den utfaller, erfar man af följande summariska kalkyl.
Nu gällande upskattuingsvärde af alla arméens boställen ( å väl bostads- som utarrenderade) upgår till rmt rdr 570,44 1: 1) b ii 11 April f. m. 170 Hernmansräntor och kronotionde, efter i 1833 års
Stat antagen beräkning, upgår i kontant till 57-1,072:
Kontant Statsanslag m. fl. mindre tillskott, till fyllnad i 1833 års Lönestat, utgör . 332.07 2: 1833 års normalstat upgår således för ar méens beläl till rdr rint
För att kunna utröna huru stort tillskott utöfver dessa beräknade tillgångar skulle erfordras, för att åstadkomma den lönereglering, sorn anses af behotvet påkallad, måste man förslagsvis upföra en ny aflöningss‘at, hvilken naturligtvis bör uptaga hvarje grads lönebelopp i billigt förhållande till de löner, sorn nu äro fastställda för den värfvade arméen.
Få denna grund har jag, i denna kalkyl, antagit följande aflöningsstat för ett lufanteri - lleg:te af 1,200 rotehåilsnummer. 1 15eg:tsChef 6,000 Olv.Löjfn. och Uste Major 4,500 2:dre Major 3,500 3:dje dito 3,0 00 lleg:tsQv*rtermästare 2,200 l.ste Adjutant 1,200 2:dre dito 1,000 Auditör 1,000 Ileg:ts-pastor 7 00 llegits-Iäkare 1,600 l:ste Bat.-läkare 000 2:dre dito 7 00 Reg:ts Skrifvare 1,600 Mönster- dito 550 2:ne Bataljons-adjutanter å 550. . , . 1,100 Reg.ts-Väbel 550 Dito Trumslagare 700 S:ma för Staben Komp.-Befälet ; 8 Komp.-Chefer å 2,200 17,600: 4 2:dre Kapit.