Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skall äter detta sättaS pä räkningen af Kongl.
Näd, sä torde dock sjelfwa Näde-summan böra flyttas pä en annan Stat.
Säsom Minister af tredje rangen, ftär jag ensam pä listan, och jag bekänner att det hjelteligen gläder mig, att wara ensam; ty jag känner Gud ske lof! emot ingen min like, en sä hatfull owilja, att zag skulle önska honom, att ber hafwa ett rum brede wid - Den 6 September. 117 tvid mig, med 200
R:drs pension!
I fbrbigäenbe torde jag allenast fä nämna, bet jag af Konung 6vben !II:dje redan är 178Z blifwit utnämnd til!
Minister af andra rangen, och säledes kanssje pä Staten e) borde stä upförd för tredje rangen.
Denna anmärkning är dock wida skiljd ifrän allt flagS klander.
Jag finner för wäl, att allt hwad mig angär, hör till en altför aflägsen tid,, att af den nya och unga Generation som upkommit, wara kändt eller wärderadt.
Lksr§ö8 fiss hwilka äro egentligen sädane Commistions-Sccrctcrare, som under Ministrarnes fränwaro njuta en del af Vestas tracta» mente, äro upfbrde för samma pension, som CommiSsions-Sccreterare, nemligen för 66 Rrdr.
Z2 st.
Efter deste authcntiffe upgifter torde jag fä ifwerlemna till Högloft.
Ridderskapets och Adelns egit uplysta omdöme, om de finna, att bcste för alla rap. pellerade Ministrar stadgade wilker, utan allt afseende pä Personernas serskildta fbrtjenstcr eller behof, swara mot deste Tjcnstemäns rätt? emot Nationens för. bindelse till rättwisa och tacksamhet?
Har nägon till Minister-Staten hörande person brustit i sina pligter, ware det längt ifrän mig, att äska för honom förskoning!
Är han rent af oduglig, sä rätte man, ju förr dest häldre, misttaget med dest tilsättande, genom rappells utfärdande!
Har han uti nägot enkelt fall warit försumlig, sä tiltales han med erforderligt alfwar.
Skulle han till ock med blifwa brottslig, sä warde han dömd och straffad, med all laglig stränghet.
Men uti allt annat fall kan det wara billigt ä ena, kan det wara drägligt ä andra sida», att gifwa och emottaga för kanskje mänga ärs brydsam, ofta wlgtlg, alfid kostsam tjenstgöring, kanske wid astonen af ett mödosamt lif, säkert efter tilryggaläggandet af den bästa äldern !l8 Den 6 September. äldcrn, och dä man således hwarken mera har kraft eller hog, att börja en ,iy tjcnstcb na, att dä emottaga, säger jag, cil försörguing af högst 2ZO, 2OO, till och med blott af 66 R:dr. g2 H.7 och sä beskaffade wilkor har Staten icke dragit i betänkande, att ytterligare förknappa medelst utomordcnteliga Bewillningars, K igsgärdcrs, med mera, päläggandc; utom hwad i Stats-Contoiret wanligen afdrages i Centonal - och dylika ordinarie afgiftcr.
.Skulle häremot anmä kas, att sädana utomordenteliga afdrag ej kunna utgöra nägon betydlig summa, sä rattwisas sädant wihcrligcn genom Fondens obetydlighet, hwarifrän afdragct sker; men huruwida till och med ben mlativa proportionen härwid blifwit iakttagen, torde jag fä uplysa med mitt eget exempel, dä jag, som äger 2OO R:drs pension och ingen förmögenhet, blifwit älagd, medelst de sednast utkomne, men till deras kraft sedermera suspenderade Debetsedlar, ä detta ärs Krigsgärd, till erläggande af R:dr 109 Banco.
Skulle ett sädant behandlingssätt ännu längre uti mitt Fädernesland fortfara, och säledcs gillas, fär jag ätminstone försäkra, att sädant e) har stn like uti nägot annat civiliscradt land.
För att ej gifwa ät bcwiskt häraf för mycken widd, skall jag endast nämna att uti Danmark, ett land, som ingalunda är rikare än Swerige, och det wi sä gerna anse ost wida underlägset, (skulle rättwisan eller ädelmodet endast dcrifrän wara undantag, n?)
Uti Danmark fät en Minister, som fbrestätt endast en Beskickning, och det ej särdeles länge, ett Ainbt, som swarar emot wära Landshöfdingedöme»:
Har han bestrjdt flera BestiFningar uti en längre räcka »f är, blir ha» Stifts-Ambtman, som swarar emot Geiicral-Gouyerireurer hos oh; och dä sädana Embeten ej genast äry lediga, fä de rappelleradr Ministrarne sä kallade Den 6 September.
1:9 kilade wänte-pcnningar af 12 eller isoo, ända kill LvQO R:dr. ärligen.
Oär är dä belöning och upmuntran, medelst säkerhet emot nöd och brist pä äldcrdomen.
Är det sä hos otz?
Kan en man af witz upfosiran, jag will ej säga, man wid etl witzk lefnadssätt och kommen till en älder, der man werkeligen har swärk att ändra smak och wanor, kan han anses wara lif, närd med 66—200, högst 2soR:dr om äret?
Förafskcdar Konungen, pä sädana wilkor, någon af den ringare betjeningen wid sin person?
Hwilken privat man, nog förmögen att hälla kammartjenare, skulle tro sig affunncn emot en sädan, efter en längre och trogen tjenstetid, med en ringare försörjning för betz äkerstäcnde dagar?
Om häremot illwändcs:
"Ni sär skylla
Er sjelfhwarsöre ingick Ni friwilligt uti c» bana, hwarS ömkcliga utgäng
Eder ej war obekant?" -hwarsöre?
Denna fräga kunde snart sträckås till alla Rikets Embets - och Tjenstemän ; och männe Riket wore belätit, om alla detz Jnncwänare, som förutsett möjelighctcn, endast sytzclsatte sig med den enskilda idoghctens utwecklande, innom de sä kallade näringarnc?
Wära anlag, wära böjelser, wära färdigheter äro olika: alla skola begagnas till Fäderneslandets nytta: och 0- lyckligt det land, der Rikets gagn uti de sä kallade Embeten , ej utgör ett hufwud-föremäl för det upwäpande siägtets ärelystnad och täflan uti alla dertill erforderliga egenskaper!
Hwad ben
Diplomatiska tjenstcn i synnerhet beträffar, sä, om det medgifwes, att den, ätminstonc i afseende pä Pension, är den aldrasämst lottade, sä har just deraf följt, att hwar och cn,som deruti inträdt, af ett, som mig tyckes, bcrömwärdt förtroende, bädc till Styrelsens rätkwisa och till sig sjelf, ansett' för omöjligt, att icke antingen en sädan LZtz Den 6 September." författning uti det bela skulle ändras och förbättra^, eller att ätminstone han sjelf skulle blikwa dcrifrän un» pantagen.
Deremot tillstär jag upriktigt, att, om samma författning ännu bibehälles, nödgas jag ifrön denna dag anse den Fader, som upfödcr sin Son till detta yrke, eller den yngling , som otwungit wäljer det den förre för en pligt förgäter, den sednare för en flags sjelfspilling.
Styrelsen har emedlertid den ut» tväg, att till Ministrar Utnämna de Rike bland Nationen, som ej behöfwa göra afseende pä penninge, tvillkoren.
Om mänge af desse wcrkeligcn skulle afstä jfrän detta afseende?
om alla skulle äga de eljest erforderlig? egenskaper?
torde ätminstone wara pro» blematiskt, Men jag antager, att Ministrarne äro tillsatte.
Behöfwa desse nya Commissions»Sccretera» re.
Intet lära de rike wilja wara det.
Här fä dä de fattige anlitas:
Deras wilkor böra dä ätminfto» ne förbättras — och jag skall redan skatta mig lycklig, om jag ock endast dertill skulle vägot kunna bi» draga.
Ctk inkast emot nödwändigheten af Minister» Pensions - Statens förbättrande, torde af nägon mjn« pre underrättad hämtas as ben i dess föreställning rädande yppighetcn uti sjelfwa Ministerns Aflönings» Stat, 6 , 7 till 8,oyQ Riksdalers ärlig
Lön tpckeZ Wara ett rent öfwerflöd i deras ögyn, som mäter alk med sitt närmaste mätt, till och med i dcnS, som följer Scakan af Rikets allmänna Lönings» Stat, ända till wara dagar Är 1766, dä, som sagt är, MinisterReglementet sednast blef öfwersedt, wory Rikets Högste E,»betsmän de sä kallade Herrar Riksens Räd, hwilke, utan att nägot förspilla för det utmärkta, jag törs nästan säga, det ojämförliga anseende, de njöto, sä utom som inom Riket, likwäl ej hade större Lön än Den 6 September. 121- af 2000 R:dr och i Pension 666 R:dr Z2 A.
Detta oaktadt stadgade Reglementet dä redan, för Rikets Ministrar wld främmande Hof, dr löningSwilkor, son; pfwanföre blifwit upgifne:
De lära säledes funnitS nidige, relatift till de Länders dä warandr dyrhet, dit dcste män skulle afgä.
Männe denna dyrhet ej sedan tilltagit?
Och, om wi allenast wilje stuta efter egit exempel, enär Riksens Ständer nyligen sett sig fbranlätne, att för de i wär nya Regerings - Form tillsatte nya Embeten, utsätta wida högre Löner, än dem de fordna Riksens Räd ätnjöto, hwilka, om ock Uti alt annat, ötminstone icke i rang och wärdighet eftergäfwo Ledamöterne af nu warandc Stats-Rädetr sä torde till och med denna erfarenhet, pä nära häll, kunna tjena till rättesnöre wid bcdömmandet af tillräckcllghrken utaf de tractamenten, som enligt 1766 är§ Stat, ännu i denna dag tillfalla wära Ministrar.
Skall jag ännu behöfwa nämna, huru som det gifwcS intet enda exempel pä en Swensk Minister, som blifwit rik, eller förmögen, eller endast behällcn, genom sjelfum löningS-wilkvrcn?
Beskickningen i Constantinopel är den enda, hwarest wära Ministrar stundom samlat förmögenhet.
Den har dock ingalunda upkommit af besparingar pä traktamentet, utan af wista fbrmoner, Turkiska Regeringen länge tillagt Utländske Sändebuden , men som nu senast blifwit betydligt minskade, om ej aldeles indragne.
Har det eljest funnits Swcnska Ministrar med förmögenhet, sä har den blifwit ärfd eller genom gifte förwärfwad.
Jag skulle sära Högloft.
Riddcrskapets och Adelns ömtälighet, om jag deremot wille upräkna cxemplcr pä Swerigcs Mini, strax, som lefwat och bödi gäld- ofta nödbundne.
En granskare torde wilja sätta sädant pä en oklok hushällnings-räkning.
Jag medgifwer, att detta fall kunnat 122 Den 6 Gepleiirber. kunnat inträffat mcn, utom dct, att jag af full öfwertygclsc wägar pästä, att dct är rcnt af omöjligt, att, gcnom besparingar pä Minister - Tractamcntc, samla rikedom eller förmögenhet, sä wägar jag äfwcn tillägga, att, om det i allmänhet ej kan wara afstgtcn med de af Staten ät betz Embctsniän tillagdt Löner, att de derpä skola rikta sig, sä skulle blotta upsätct rllcr böjelsen till denna winning wara minst fdrcnli, ge med den anständighet och den wärdighet, som ett Rikets Sändebud hoS en främmande Magt aldrig kan äsidosätta. Finner, hwilkcn Embetsman svin hälst, uti de med Embckct förenade wilkor, tillräckligt, ej öfwcrflödigt underhäll för sig sjelf, och — dä han är, hwad jag tror, ait alla Medborgare borde wara, jag menar gift och har barn — att gifwa ät dessa rn passande upfostran, dä har SkSten upfyllt alt hwad af ben bör fordras, och alt hwad Lmbetsmannen dcrutöfwer wäntar eller söker, är obilligt, jag törö säga, nesligt.
Sat, der alt worc bragdt till den ordning, som jag anser för den bästa, skulle Lönen blott bchöfwa wara tillräckelig för Jnnehafwarcns egit behof, hans hustru dock inbcräknad till och med barnen ; dock endast under dessas aldraförsta är, dä barnen ännu icke kunna, och ej borde wara undan modrens wärd.
Deras egcnteliga upfostran borde wara national, och sälcdcS af Nationen bestridas.
Mcn denna tanka, sä owilkorlig jag anser dess wcrkställighct, oni nägoi.sin en äkta Patriotismc, med alla de stora fördelar, den bäde förutsätter och sjelf danar, hos oss skall llifwa radande:
Denna tanke fordrar rn sä stor reform af wära bruk, fördomar, till och nied Lagar, att jag nästan häpnar, att hafwa uttryckt den 7— men, sedan den mig en gäng undfallit, mä den äfwcn förbkifwa tecknad pä detta papper, säsom ktt af mina äesiäarnt för ett kärt Fosterland, Den 6 September. 12Z land, tom kampe cn dag deruti skall erkänna min wälmcning: hälst sedan den olifant satt i werkställighct.
Sluteligen bör jag kanske wördsamt framlägga nägot försteg till den af mig yrkade förbättringen af Pension för rapycllcrade Diplomater.
Det är k» gcntcligcn cndast"en stags allmän prineip ivid denna förbättring, som jag skall wäga förcstä; mig tyckes nemligen, att, om alt efter sjclfwa Lönens större eller mindre belopp, Penstonen blcfwe determinerad utaf de högsta Lönerna till -Zadel, af de mindre till Zadel, af de ringaste till j, skulle alla blifwa nägvrlunda bclätne, ätminstone säkert mycket förbättrade; enär nemligen, säsom jag med fullt förtroende förutsätter, de blifwa fritagnc frän alla utomordenteliga beskattningar.
Hwarifrän detta tilskott uti Statens utgifter skall tagas, är cn fräga, som lärer tilkomma Högloft. Stats-Utskottct att utreda; hwarföre jag ock i ödmjukhet anhäller, att detta Memorial mätte blifwa dit remitteradt; sedan nemligen samtcligc Skänden deraf sätt del.
Jag torde nu allenast fä tillägga, åtkom Riksens Ständer sjclfwa anse min motion för wäl grundad och billig, dä lärer deras Stats-Utskott ej böra tweka, att derefter lämpa sjclfwa Staten: och pä det Högloft.
Utskottet ej mätte misströsta om möjligheten, att sädant i werket sätta, täcktes det allenast ihågkomma, att om härefter inga Ambassadeurer bestäs, 'upkommer deraf cn besparing, som rikcligen ersätter hivad de förbättrade pcnstonerne kunna medtaga; hälst icke gerna mänga rappeller pä cn gäng äga ruin, flere af de rappellerade sändebuden flyttas till ledige Embeten pä Inrikes Staten, och andre säsom rike eller förmögne friwilligt och ädelmodigt lära försaka cn för dem sä obetydlig förmon, som dä pä en behöfwandr kan dfwerflyktas.
Stockholm den 5 September 1309.
Q. O'^!beä^lrU. 124 Den 6 September.
Remitterades till Stats - Utskottek.
Uplästes följande af Herr l^ertmeZeNz ^scob, inlemnade Memorial.
Hela Nationen winkar med rättwist hopp up-L fred, och jag tror detta hopp icke wara förgäfwcs; »en den winkar lika billigt, att ben inre Riks - huS» hällningen utaf
Rikets nu församlade Ständer, (dem -bet tycke- organiserat för goda reformer), noga dfwerseS samt gifwas den rigtning, som med Rikels krafter och beställd är förenlig.
Dä landet genom sednare tiders händelser samt ett högst olyckligt krig, blifwik utarmadt och blottadt pä tillgängar, skall nödwän» digt straxt efter Styrelse-formens reglering, all möjeklg hushällning med Statens intrader beredas, och indragning af mindre nödiga eller öfwerflödiga utgifter Utgöra Nationens önskan, samt en allmän kunskap om htvad derutinnan tilgöres, blifwa betz fordran.
Ganska mänga, kanske mindre uplyste, dela med mig den öfwertygelscn, att ätskllliga ej obetydliga indragningar äro möjclige, uti den mängd af tid efter annan under Oespotisme och Favoritskap tilkomne Embeten, tjcnster, Pensioner, enkla och dubbla löner, samt fortfarande lön, sedan tjcnstc-befattningen uphört, tilökade löner pä extra Stat och uppä till andra än» damäl destinerade Castor med flere upblandningar, hwilka draga sä betydliga summor af Nationen; min mening är Ukwäl icke, att Tjenste - och Embetsmän äga för Den 6 September.
125 för stora penninge-löncr, ty större delen af dem äga icke tarfwelig och nödig bergning för stna enikilte per» söner, än mindre för Maka och barn, utan nödga- för utkomst bestrida andra bigöromäl, men deremot äro ister wista Embeten tillagdt stora, öfwer behofwet höga löner, ofta där Tjcnste-göromälen äro fä.
Dcste tjenster äro lättast umbärlige i Slaten och kunna indra» ga-, men göromälen bestrids:- af andre Tjenstemän invin samma Corpser, som nödwändigt böra blbehällaS.
Wid dcste högre torde
HZg till fäfänga och representation sökt stn ersättning uti högre wärdlghct medelst Fullmagt, och eftcrträdarne, som högt accorderat stg tjenstcn, sökt högre inkomst efter wärdighct samt lågt tjenstc-beswäret vppä närmaste man i corpsen; sämc» delst kunna en del tilkommit, men hwarwid wana och häfd äro swäre att nu bryta: äfwcn af de mindre lön» te tjenster kunna säkerligen flere sammanstär, där göromälen icke gifwa full sp-flosättning, hwllket synederaf bewisa-, att mänga EmbctSmän hafwa flere updrag och commi-sioncr uti olika dircction dem de nödga- för utkomsten emottaga; oaktadt tjenste-gbromä» len pä Stat derwid lider.
Oswikeligt är, akt en förminskad Stat kill Land, Folk och inkomster kräfwcr färre EmbetSmän än förut, att skickeligaste EmbetSmän dana- bär gbro» mälen äro trägne, att flkälig utkomst medför redbar, het, ätminstone ho- denna Nation och med dest nakio» nal-caractrre; säledeS är jag öfwertygad derom att wiste bfwcrflödigc tjenster, sä uti Civile som 'Militaire och Ecclestastikecorpscr kunna aldeles indraga- och förswin» na, somlige äter stäs tildopa med andre; och en ytter» ligare möjclighet för sädana indragningar upkommer äfwen genom den enkelhet, den redighet som wid den» »a Riksdag är föreslagen att gifwat ät de mängfal» bigr 126 Den 6 September. dige' tid efter annan utkomna sä Juridiffe som Teonomiskc Författningar.
Nödwändighctcn äter af desse indragningar inses lättlligcn, dä man besinnar Riket wara styckadt, Folkstockcn sä wäl som inkomsterna i mohn derefter förminskade, och de ätcrstäcndc Hdclar af Riket answarige, till hela gamla samt för krigets skull vmätteligt ökade och ännu tillgörande skulder, hwars flut icke seS, under aftynade näringar och handel, hwarejll kommer, att npa löner äro faststäldc ät flere nya högre Embetsmän, och lika nödwändigt, att i de äldre tjenstcr där arbetet är älagdt till sysflos^ttning för hela dagen ända till trälagtigt, att desse Tjenstemän icke afglömmas, utan efter tidens och warupriscns kraf, fä, uti sina smä pcnningelöncr, den nödiga tilökning, att Innehafwarne af bibehöllne tjenstcr äro deraf födde och kunna anständigt lefwa, samt göra fluteligcn hwar man rätt, som är menskllghetens billiga fordran, dä deremot
Staten kan fordra nit och drift uti timsten af dem som äga tilräckeligt nödig bergning.
Och genom indragningar af öfwerflödiga tjenstcr, med sammanstämde af andra samt jämkning uti löner, skola säkerligen de för EmbctL, och Tjenstcmanna-Corpserncs aflöning redan anslagna medel ej allenast blifwa tilräckelige för nödig tilökning i Löne-wilkvren för de som bibchällas, utan ock blifwa att päräkna en till äfwcntyrs icke obctxdlig besparing för Staten. / ' '
Oä Riksens Högloft.
Ständer redan emoktagik flere Memorialcr i detta ämne af dess Ledamöter, som äga wida mera insigter och kunskaper än jag, wägae jag icke upgifwa nägot fbrflag, huru sädana indragningar och sammanfläenden af tjenstcr mäge wcrkställas, bwilket bäst torde af Högloft.
Stats utskottet, dik Mc - Den 6 September. 127 Memorialcrne blifwa remitterade, kunna reglerar.
Jag wct ock, det Stats-Utffottet redan skall till nägon dek med dem sysslosatt sig; men dä detta blir ett ganska widlöftigt arbete och kanske nytt Systeme som icke bör sä till stigande; styckewis företaga;, efter de i hwarje Memorial propsncrade särstilte indragningar, utan öfwersigten torde böra göras ä det hela, efter en om alla tjensters beskaffenhet, nödwändlghet och ätsöljande Lbne-wilkor, fattad kännedom, för att kunna > sammanhang med hwart annat regleras till et nytt helt och jag likwäl misitror tiden wara dertill för Högloft.
Stats-Utikottet tilräckclig, som dessutom har oändligt mänga andre befattningar, lika nödiga, som nyttiga för det allmänna sig npdragnc; sä fär jag till Högloft.
Ridderskapcts och Adelns iiplysta pröfning hemställa, om icke Stats-Uiskottct mätte höras, huruwida det tror sig kunna företaga och fullända detta arbete i hela dess widd, för att sedan under denna Riksdags fortfarande, kunna uti Stäudens klena förekomma, eller om i annat fall Stats-Utskottet skulle ästunda att fä nägrc flere Ledamöter frän hwarje Ständ sig adjungerade, hwilka dä komma att utgöra en beredning i Utskottet utan annan befattning än med detta ämne och hwartill Utskottet torde kunna lemna nägrc af sine mäst sakkunnige medlemmar, som med de i ämnet inkomnc Mcmorialcr redan torde haft nägon befattning.
Emedan endast nägon del af della arbete, som mäste föredragas utan hinder af äldre stadganden, hinner akt under pästäcndc Riksdag regleras, kanske endast plan dertill formeras, utan lemnar en ätcrstod af arbetet, som hwarkcn nu modhinncs att bereda eller kan uvpä flere är wcrkställas, sä hemställer jag ödmjukast, om icke till detta arbetes fortsättande Riksens Högloft.
Ständer wille anförtro ät sina blifvande Full - 128 Den 6 September.
Fullmägtige öfwer tryckfriheten och uti Banken och Riksgälds-Contoiret, att till nästa Riksdag utarbeta ett fullständigt indragnings-fbrstag, att dä underställa Riksens Högloft.
Ständers granskning och bcstut.
Winner denna min af nit för Statens bcständ wäckte motion, Högloft.
Riddcrffapcts och A^lns bl» fall, torde de öfrige respcctivc Med-Ständen äfwen der» vm böra »vänligen underrättas. ^accrb bl. lerkmesten.
Remitterades till Stats - Utskottet.
Herr blorstengtolpe, buster?, för» »nadr stg med Herr 1"er8meci^n med den förändring, att om nägon nytta af detta fö stag skulle ästadkom» mot, sä borde det redan wid denna Riksdag bringas tilt ivrrkställighet.
Friherre 8 tsöi, Lo-stt? b.u6viZ, yttrade stg hafwa ärnat säga det samma, som Herr bloist N8n,lp>-; förslaget till ind>agningarna borde förmoceligcu ännu wid denna Riksdag kunna Medhinnas.
Wl borde känna ej blott Utgifterna, utan äf» wcn tillgängarna och Utwägarna att fylla bchofwen.
Hawen anhöll Friherre Ll^el, att en ^»biesu mätte lipgöras öfwer alla de Embeten och tjenster, som tillkommit sedan fastställandet af 1696 ärs
Stat, samt en lista med namn och caraccere pä alla de personer, som af Skaten ätnjuta pension.
Grefwe bl Örner, Göran, till» kännagaf, att detta ämne redan hos Stats - Mskottet förewarit, och att Utskottet föreslagit sä mängs indragningar det möjeligcn ansett sig kunna fbrestä t och hwad anglnge extra löntagare af Pensionairer, hade - Den 6 September. 129 de Utskottet upfört dem pä en allmän indragningsStat, hwaröfwcr Utskottet ärnadc till Riksens Sköns der inkomma med upgift, sä fort möjligen medhinnas kunde.
Friherre 8taLI von v! Iste ! n önskade, att benna upgift mätte komma snart.
Herr IkerkMelian, ^facob ^ upläste kill Prokotollet följande: Akt hoS Höglofl.
Rlddcrskapet och Ädcln närs
Make förklara llödwälldighcten af mlN motion, äberopär jag Hans Kongl. Majus egit hjertås smärkosammL uttryck vM Staten? wäda, pä g:djc och 4:de sidorne af dkH Nädiga Proposition till S atS e Utskotket.
Dä den fattige och utblottade mäste beröfwa sig det Nödwälldiga för att öfwer förwäga kunna fylla Stålens behof, Hellom större bewillning af dell största och starkaste Folk - Clahcll ; katt Nägot tänkas angelägnare, än att Med nödig försigtighet förekomma dennas för» twisiatt
Med sine oordentekige fblgder! eller skall man säsom hitintills, endast lappa och bota eller straffa dek onda- Utbrott När grundwalcn har felat!
Om till exempel det skulle finnas
Mätt, solli efter i allo fiutad eller pä nägon tid hwilande tjenstebefattning , ändock i allmänna nödenS tid opatrivttskk behälla en stok aflöning
Utan dertill hörande ljenstcr beswär, sädan, att ioo:de tjenstemän utr lägre grader more tillhopa hjelpte att fä dela den förstas lön, »medan de sednares manligt icke förstär till kläder för äret » än mindre till Uppehälle; kan man Neka, arr öfwer nägot dylikt fallande obserwationcr ju more bähr billige och rättwise!
Det skulle ju wäcka allmän Tredje Band.
N:o 17, L8> up - IM Den 6 September. upmärksamhct, och de mindre ClastcrnaS afundsamma mistnöje, ända till den wanligc rcftcxion, att de stora, (dermed menas ju personer innom detta Ständ) endast de fä lcfwa i bfwcrflöd pä Statens, det äro wi Skattdragandes, bekostnad , sä ömma de icke ost och Staten, som luta öfwer ett bräddjup af uselhet. ädmjukast beder jag om ett blidt omdöme, ehuru jag nyttjat ett sällsynt och nästan omdjeligt exempel , till att föra Högloft.
Riddcrskapcts och Adelns upmärksamhct till bchofwct och nyttan af min föreslagna motion, för Statens beställd, som eljest är nära, att utan kraftigaste reform snart falla.
Herr I^ordanstolpe, Mosters, instämde häruti.
Herr ler^meäens
Oictamen remitterades till Stats - Utskottet.
Friherre 8 t ae ! von lstoilstein, Lorsitr: , begärde proposition pä sin motion, att Tabellen öfwer de tillkomne ämbeten och tjcnster mätte skyndsamt till Riksens Ständer öfwerlcmnas. Grefwe IVl örner, Astolf 6örsn , utbad sig fä ge tillkänna, att om meningen more, att rrhälla underrättelse om werkcliga tillständet med tjcnster och pensioner, sä borde terminen tagas ifrän 1778, dä Staten blef reglerad.
Friherre 8 t 3 öi von blolistein utlät sig, att hans mening more, att blott uplySningswiS upgift borde inlemnas, sä wäl öfwer den gamla, som nya Staten.
Herr Den 6 September. izi Herr Silfverstolpe, krestrie, yttrade sig cj inse hwartill det kunde gagna att erhälla Lpgifter om den gamla Staten.
Under den tid dea samma följdes, existerade mänga syflvr, som nu mera icke finnas, säsom till exempel, Riksens Räd, hwit, ka den tiden moro mänga.
Wille man känna det werkeliga nu warande förhällandct, sä wvre, säsom Grefwe dlörner nämt, 1778 den termin, hwarifrän Npgjften borde göras.
StneI vor>ksto!l8tsin trodde, att Staten hade undcrgätk förändringar ej allenast sedan 1696, utan äfwm emellan 1772 och 1778.
Grefwe körner, st 0 1 p k, 6ö» rsn, föreslog, akt Friherre Stael mätte upgifwa, hwilka npa Embeten tillkommit imellan dcfa är.