Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det bevises, att sedelmyntets värde relatift till varor i allmänhet nu åger ett högre värde än då, men att coursen icke desto mindre nu år högre, så lärer det vara påtagligt, att coursen, såsom endast ägande relatif gemenskap med utländska myntsorter, år ett fictiskt ting, beroende af fluctuationerne i handelsförhållanderne, utan något direct inflytande på credit-myntets värde inom landet, hvilket ensamt bestämmes genom dess relativa värde till varor i allmänhet.
Månne man icke har skålig anledning att förmoda, det ju, med den ökade varu-production och folkmängd, som nu råder inom Sverige, penningens värde, så framt den icke ökas i en större progression, ån den tillökade varu-tillverkningen, skall årligen stiga i värde?
Och månne icke denna ökade varu-production, skall oafbrutit fortgå, om den, genom indragningar af mynt, beredda förlägenhet blifver afhulpen?
Månne det icke såsom en naturlig följd kan antagas, att, i den mon varorna ökas, creditmyntet successive vinner stadga och förbättras.
Jag vill ytterligare fästa uppmärksamheten vid några yttranden af Herr Rosenblad, hufvudsakeligen i afseende på hans med fleres förmodan, sorn skulle Sverige möjligen kunna förlora Den 26 Februarii, genom en realisation, beredd genom vårt creditrnynts succeccive stigande i värde, ehuru i naturlig väg tillvågabragdt, genom en ökad production.
Jag förmodar, att alla försök att fixera myntet på en annan våg och genom magtspråk, skulle medföra sådane förluster, som dem, för hvilka Herr Rosenblad och Grefve von Platen önskat att vi måtte bevaras.
Ett i öfrigt kraftigt medel att befordra Bancosedelns värde, år att lemna allmänheten kunskap om BancoVerkets tillstånd och verkliga soliditet.
Jag känner detta Verk; jag har varit bland dess Styresmän på Ridderskapets och Adelns vägnar, och kan heligt försäkra, att BancoUtskottet gerna kan tillstyrka Bankens publicitet, såsom ett bland de kraftigaste medel att bekräfta dess credit.
Men må det tillåtas mig, att, vid detta tillfälle åberopa Ridderskapets och Adelns nu varande äldsta Ledamot, Hr Presidenten m. m. von Schultzenheims auctoritet.
Denna man känner till skillingen och run: stycket Bankens tillgångar och skulder, och han har redan för tvånne Riksdagar sedan uppgifvit förhållandet hår på Riddarhuset och förklarat dess öfvertygelse vara, att, så vål Bankens sora Statens interesse fordrar Bankens publicitet.
I anledning af det Grefve von Plåtens yttrande, att, i händelse Bancosedlarne skulle stiga i värde, capitalister underfull overksamhet, så till sågandes sofvande, kunde se sin egendom förkofras, då näringsidkaren deremot genom samma förhållande, genom sin industrie och ar - Den 26 Februarii, 795 betsamhet skulle se sig arbeta till en oundviklig undergång, får jag anmärka, att den vinst en capitalist sofvande kan göra, derigenom att dess i kistor förvarade capitaler, genom allmänna välståndets ökande stiga i värde, ej kan lampeligen sättas i paritet med den vinst, näringsidkare af alla slag med visshet kunna påräkna, då de äga frihet att vånda sin industri till alstring af alla slags effecter och dymedelst mångdubbla det capital, som den overksamma capitalisten, under samma tid, till några procent ser förbåttradt, och det år ej i mensklig förmåga att beräkna, hvad som i productif väg kan vinnas, genom ett idoge näringsidkares förnuftsenligt användande af capitaler.
Den grundsatsen står fast, att capitalen säkert flyttas till det land, der frihet för deras användande åger rum och der de således lätteligen mångdubblas, samt fly från det, der tvångslagar sätta grånsor för den individuella verksamheten.
Yi hafva sett hvad myntbestämningar vill säga äfven i metalliskt mynt, och Historien vittnar, att de städse inneburit ett sjelfbedrägeri.
I Frankrike har den så kallade Livern från att utgöra en lödig mark silfver, successive genom maktspråk blifvit nedsatt till ett tredjedels lod.
Hvad var väl vid hvarje sådant tillfälle följden af desse bedräglige stadganden?
Man decreterade städse, sedan uppbörden för året var verkställd och innan utgifterne anordnades, man vänn, det är sannt, en Activ större numeraire till >7^6 Den J6 Februarii, utgifter»es bestridande; inen då nästa årets skatt efter den nya myntfoten ingick, befanns Staten hafva förlorat uti verkelig inkomst, jemt lika stort belopp i silfver, som nedsättningen i Liverns vigt.
Derigenom blefvo inkomsterna efter hvarje sådan mynt-bestämning otillräckligare, och så går det äfven med oss, om vi, i afseende på vårt credit-mynt, följa samma bedrägliga grundsattser.
Jag kan ingalunda frångå den tankan, att ett pappersmynt, som ej har ett stadgadt värde och således är underkastadt fluctuation måste hafva ett skadligt inflytande på allmänna rörelsen.
Denna fluctuation kan icke upphöra förr, än Banken har en realisations-fond och papperet genom dess inlösen bringas till stadga.
Ett pappers-mynt som Banken vägrar att emottaga, kan icke anses hafva något egenteligt värde.
Banken har en nedgrafven fond, med hvilken den ej rör sig, kan jag ej annat finna, än att pappers-myntet skall hafva ett vacklande bestånd, Fåfängt åberopar man fordna realisationer.
Jag har nu ej talat om sattet, huru en realisation skall tillgå och verkställas, det vore förliastadt; men jag har blott trott, att Sverige har en möjlighet, att efter 7 års fred göra en realisation och att denna åtgärd är lätt under våra närvarande förhållanden.
Om en myntfot fastställdes efter papperets nuvarande ungefärliga värde, gäller den så väl för de betalande, som för borgenärerne eller de betalte, och man kan ej säga det vara en banque - Den 56 Februarii, ?97 routte, då alla dela lika; Man har här åberopat 1776 års realisation.
Om den ej lyckades, var hufvudskälet det, att Banken ej fick handla endast som Bank och oberoende af Staten samt dess behof.
Man bör således ej skylla på realisations-planen, att det dermed åsyftade ändamål genom helt andra orsaker, nemligen 1789 års krigsbehof i3 år efter, förfelades.
Jag äger den fasta öfyertygelsen, att så länge Staten fritt kan använda Banken och Statsbehofven anvisas att utgå af Bankens medel, så länge är Bankens credit: förtroendet till den ej att påräkna.
Jag erkänner att denna förklaring är för tidig, och att jag borde innehålla dermed, till dess vi få se en ordentlig finance-plan uppgjord.
Denna hafva vi rätt att vänta af Styrelsen , och vi veta att en Comité länge arbetat för detta ändamål, men just derföre har jag trott vi ej böra i förväg fästa oss vid en viss grundsatts, förrän alla skälen äro öfvervägade, fördelarne jemförda med olägenheterne, då jag väl kan finna, att under vissa förhållanden fördelen af ett stadgadt myntväsende kan tillvägabringas utan Statens uppoffring; men under andra ej, utan utländskt lån, eller utsläppande af Bankens Silfverfond, åtgärder, hvilka ej skulle skrämma mig, om jag vore öfvertygad, att tid och omständigheter påkallade dem.
Ett stadgadt mynt förenadt med frihet i handel och näringar, skulle alstra en verksamhet och en kraft hos Nationen, $ora vida öf - 798 TJen 26 Februarii, vervägde hvarje i förenämnde afseende befarad olägenhet.
Hvad sorn nu ej kan göras efter en 7-årig fred, kan aldrig blifva gjordt, och jag kan ej begripa huru vi kunna vara rigtigt tillfreds med oss sjelfva, om vi skiljas åt med samina vacklande mynt.
Att assignera på framtiden , tror jag vara ganska osäkert.
Det är en bräcklig grund för vårt hopp om bättre tider, att vi suponera det främmande Nationer göra krig och lemna oss i fred.
Jag har nu utan anspråk yttrat min öfvertygelse, men jag har ej nog djupt inträngt i dessa saker, för att påstå den vara ofelbar.
Jag tror dock, att en Finance-plan ej kan vara byggd på en fastare basis, än på det närvarande, att vi således nu göra rättast uti att noga besinna vår ställning och icke bygga luftslott i det tillkommande.
Jag skall blott med få ord öka den redan långa discussionen.
Man har nämnt, att man för iramtiden skulle sakna garantier mot inträffandet af samma händelser, som vållat den förra villervallan i myntväsendet.
Jag tror deremot att vår constitution lemnar tillfälle till vinnande af en fullkomlig garanti, om man upprättade sådana föreskrifter för Banken, som undanröjde alla missbruk och införde dessa stadganden i Grundlagen.
Man har gjordt jemförelse emellan förändrade spannemåls- och myn t-värden.
Emellan arne så olika varor, kan ingen jemförelse äga rum.
Begge grunda sitt värde på förhållandet emel - Den 26 Februarii.
799 lan tillgång och efterfrågan; men dessa undergå ej lika förändring i afseende på spannemäl och penningar.
Årsväxt, folkstock, krig m. m. bestämma förändringarne för den förra varan, rörelsens storlek och liflighet för den sednare.
Obestridligt lärer val också vara, att spannemålens pris hos oss till en del rättar sig efter förhållandet utrikes, att det der i klingande mynt betydligen fallit de 5 sista åren, och att om coursen nu hos oss vore högre eller lägre, än den är, skulle spannemålens pris i Bancosedlar, nu också vara högre eller lägre, ehuru dess verkeliga värde vöre alldeles detsamma.
Eftersinnandet af vår be lägenhet är en pligt, men hos mig förer den till ett annat eftersinnande, nemligen äf vår belägenhet efter det realisationen fortfarit i några år och troligen ramlat, samt dragit med sig större intressen.
I min pligt att allt detta eftersinna, skall jag icke brista; och jag skall framför allt, taga mig väl till vara, att låta förvilla mig af löften, om verkelige slott i luften.
I striden härom .gifves ett skäl , af, som jag hoppas, förträffelig verkan; och jag skall visserligen icke underlåta att, i sinom tid, använda det; jag menar voteringen.
Herr Grefven och LnndtMarskalken föreslog, att så väl Herr Stråles ofvannäinnde Memorial, som de af atskillige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, måtte till Stats- och Banco-Utskotten remitteras; hvilket bifölls.
Soo Den 36 Februarii, Herr af Ekenstam, Israel, hade inlemnat 2:ne Memorial, hvilka upplästes, så lydande; (Se Bilagorne N:ris 10 och 11.)
Dessa arne Memorial lades på bordet.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och utlåtanden; Frän] Stats- Utskottet:
Af den 22 dennes; Angående Allmogens i åtskillige Härader af Malmöhus Län dagsverks-skyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. 2) I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående de så kallade Schlegelska Köpegodsen i Halland. 5) I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga pro~ position, angående framtida dispositionen af Wendtholms Hof-StallÅng. 4) I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss uppå MinisterResidenten i Frankfurt Hjorts underdåniga ansökning om utbekommande af aflidne Abbé Voglers pension. 5)
I Den 26 Februarii, 801 5) I anledning af Kongl.
Majds Nådiga remiss uppå KyrkoRådets i Calmar underdåniga ansökning om medels anslående för reparation af kyrkobyggnaden derstädes. 6) Om tillåtelse för StatsUtskottet, att, i anseende till mängden och beskaffenheten af de StatsUtskottet tillhörande ärender få, utom de förut antagne irenne, ytterligare antaga tvänne Canzlister.
Från Allmänna Besvärs- och OeconomiUlskotten:
Af den 18 dennes, om utskrifvande af särskildte exemplar utaf remissacter i de mål, som till sammansatta Utskott remitteras.
Justerades följande 5 Utdrag af Protocollet hållet hos H<5gloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 26 Febr. 1820.
S. D. Vid föredragning af Stats-Utskotn tets den 22 dennes allåtne 4 serskilte Memorial, innefattande anledningar till anmärkningar mot föredraganderne af Krigs-Ärenderne och föredraganden af Handels- och Fi - Ridd, 9, Ad, Prof. I. B, 3o 2 Den 26 Februarii, naneeÄrenderne, hvarom Remiss begärdes till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle; blefvo berörde anledningar till anmärkningar enligt 29 §. i Riksdags-Ordningen af Ridderskapet < :h Adeln till sistnämnde Utskott remitterade.
Remitterades till Stats-Utskottet; 1) Herr Montgommeries, Gustaf, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående upphåfvande af NummerLotteriet och GeneralAssistanceContoiret; jemte Friherre Boijes, Ludyig, i anledning deraf afgifne yttrande. 2) Herr Gripensvärd*, Fredric Adolph, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, om in köp af Kongl. Maj:ts och Kronans andel i uppbörden vid det så kallade södra Stäket. 3) Herr af Bornemans, Johan Aron, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om in qvarterings ersättning till Warfs-Staterne vid ÖrlogsFlottan i Carlscrona samt Escadrerne i Stockholm och Götheborg. 4) Herr von Hartmansdorff!?, August,.den 21 dennes på bordet lagde Memorial, om in fordrande af upplysningar, hvilka och huru många byggnader Kronan eller Staten äger; huru och af hvem de begagnas; med hvad rätt de till Den 26 Fehruarii, ett eller annat ändamål användas och om de dertill åro oumbärlige; jemte Friherre Ehrenborgs, Casper Vilhelm, och Herr von Hartmans.* dorffs, rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden. 5:o Herr von Hartmansdorff, August, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om anslag å Stat till inköp af Astronomiska Instrumenter för det här i Stockholm befintelige Observatorii räkning. 6:0 Herr Treffenbergs, Curry Gabriel, den 21 dennes på bordet lagde Memorial om inköp af åtskillige Trädhus i Götheborg, som aro belägne nära Kronans Förrådshus. 7:0 Herr Tigerskölds, Carl Wickman, den 24 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående anslag å Stat till befordrande af Wexel-Undervisningen.
Herr Stråles, Nils Vilhelm, den 24 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande ett finance-project; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf denne dag afgifna yttranden. Bevillnings-Utskottet: ilo Herr Bruncronas, Nils, den 21 denne» Den 26 Februariig på bordet Iagde Memorial, om befrielse för Lotsar från bevillnings erläggande. 2:0 Herr Liljestråles, Gustaf, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial angående nedsättning af Bevillningen för fastighete-värden.
Lag- Utskottet: 1:0 HerrjReuters värds, Pehr Adam, den 17 (dennes förmiddagen på bordet Iagde Memorial angående fångars sysslosättning; jemte Herr Reutersvärds i samma ämne denne dag afgifne yttrande. 2:0 Grefve Grönstedts, Claes, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial angående deportation af lifstids-fångar. 3;o Herr Tigerskjölds, Carl Vickman, den 24 dennes förmiddagen på bordet Iagde Memorial, angående inrättande af FörlikningsDom» stolar. ^ Allmänna Besvärs- och OeconomigUtskottet: i:o Herr Gripenstedts, Jacob, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial, angående inrättande af SockneMagaziner. 2:0 Herr Lövenströms, Johan, den 21 demi nes på bordet Iagde Memorial, angående ut - Ben 26 Februarii. 3o5 färdande af en Kläd-Förordning m. m.
Högloft Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. tre qvart till 9 örn aftonen.
In fidem Protocolli O. J. Lagerheim Fredagen den 28 Februarii*’ Plenum klockan i till 10 förmiddagen.
Upplästes till justering och godkändes Expeditions-Utskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl» Maj:t: i)
Med uppgift af utsedde Ledamöter i Hemliga Utskottet* 806
Den 28 Februarii. 2) Rörande anslag till bestridande af Riksdags-utgifterne.
Upplästes och lades på bordet Constitutions-Utskottets den 25 dennes afgifne Memorial, innehållande, att, vid pröfning af den, ge. norn RiksStåndens beslut, till Constitutions-Utskottets afgörande hånskjutne fråga om tillsät-i tande af ett Särskilt Riksens Ständers Utskott, för att utreda orsakerne till och föreslå botemedlen emot den, i flera delar af Riket, synnerligast för jordbruksnäringen öfverklagade förlägenhet, ConstitutionsUtskottets pluralitet, utrönt medelst omröstning Ståndsvis, funnit ofvannämnda Utskotts tillsättande icke vara af nöden, Herr Rothlieb, Axel, anförde skriftligen:
(Se Bilagan N:o 1/) Herr Rothlieb aflemnade derefter till Protocollet en så lydande uppgift på de inkomster nu mera aflidne Öfver-Directeuren Kihlström, hvilken af Kongl. Majit och Kronan arrenderat Ädelforss Guld Verk med underliggande Bruk, Hemman och Lagenheter, ägt af samma egendom, hvilken han till särskilta personer bortarrenderat.
Den 2 B Februarii, ' tö Banco. 3 £13a 0 5T B cl . \ qq •“S a 05 2* CL • R:d.
Ik. r. T.r. T.r.
T:r.
Af en enbladig
Såg, 2 5 tolfter bräder 35 16 — - -- Af en Mjölqvarn 26 32 - IO 10 10 Af Brukslnråttnin- garne - 66 32 —r— . 5J Hemman Kro- no-, Kronoskatte Frälse och Rust- håll betala 728 20 8 3i| Sol — Pauliströms Bruk jemte en Mjöl- qvarn, samt i| mantal derunder. och en Sågqvarn, bortarrenderad för 466 32 — — — —•
Summa i3io 28 ~8 ~4i| 4o| 10 Anmärkning.
De af Ådelforss Sågqvarn lemnade bråder uppföras ej i värde, såsom behöfliga på stället.
De utförde arrende-beloppen sågas vara så höga att de svårligen kunna utgå, hvarigenom egendomen blir till byggnad och häfd försatt i ett förfallit och bristfälligt tillstånd.
8^8 Den 28 Februarii.
Utom uppgifne hemman och lägenheter, lyder äfven fern åttondedel^ mantal Repperda under Ädelforss, men som är öfverlåtit till lön för Bergmästaren Jacobson.
Äfven Kibbe Mjölnqvarn lyder under
Ä» Selforss, men gamla och vanföre Grufarbetare hafva den samina sig anslagen, som pen^ sioner.
Alla under Ädelforss lydande Hemman skola vara knappa lill utrymme och små, utom Germunderyd, hvilket såges vara godt.
Herr Franc Sparre, Bengt Erland, upp. låste följande:
(Se Bilagan N:o 2 )
Många yttrade härtill deras bifalh Lades på bordet.
Herr Montgommerie, Gufta/; Den af Hr Franc Sparre nu väckte -motion, anser jag vara sa vigtig samt så väl och grundligt utförd, att jag, på det allmänheten snart deraf må erhålla kännedom, vågar anhålla^, det Ridderskapet och Adeln Den 28 Februarii. 809 täcktes anmoda Herr Franc Sparre att detsamma särskilt af trycket utgifva; och får jag härå utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Herr Grefven och LctndtMarslcalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Herr Montgommerie föreslagit, anmoda Herr Franc Sparre, att serskildt af trycket utgifva dess nyss uppläste anförande.
Herr Lagerhjelm, Pehr, anförde skrifteligen:
Förenämde åtta motioner lades på bordet.
Friherre Rehbinder, Johan Fredric, upp.' läste följande fyra serskildte Memorial.
(Se Bilagorne N:ris 4, 5, 6 och 7.)
Förenämnde fyra Memorial lades på bordet.'
Grefve Levenhaupt, Claes, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o S).
Herr Cock, Axel, anförde skrifteligen:
(Se Bilagan N:o g.) Lades på bordet.
Om författningar finnas, som uti sjelfva lagbudet medföra fröet till deras brytande, om dessa lagbrott föranleda menliga följder för Religion och moral, förenjngsbanden emellan medborgare, örn förändrandet af så illa beräknade författningar icke allenast kan ske utan svårighet, men äfven verkställas på sådant sätt att det onda förekommes, som man vill utrota, att ingen enskilt förnärmas eller förlorar, och att
Staten vinner genom en ökad inkomst, som frivilligt utgår, hvarigenom anledning blifver att lätta andra allmänna bördor, då förmodar jag att sådane författningars ändringar är ett värdigt föremål för lagstiftande magten.
Den nu gällande författningen om brännvinsbränningen innehåller efter min öfvertygelse ett skadligt lagbud, den innehåller äfven prohibitiva förordnanden, som med obilliga afgifter, liknande böter, belägger sådana nyttiga förändringar vid denna närings drifvande, h vilka åstadkomma ökad tillverkning med åtgång af mindre säd, tid och ved, eller lika tillverkning med mycket mindre åtgång deraf, förordnanden, som illa öfverensstämma med inrättandet af LandtbruksAcademier och LandthushållningsSällskaper, för att uti alla näringsgrenar sprida upplysning, och utdelandet af belöningar för att uppmuntra nyttiga företag.'
Den 28 Februarii. 811 anhåller vördsamt få fåsta Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid dessa felaktigheter uti BrånnvinsbrånningsFörfattningen, samt vid de förändringar jag deruti vågar föreslå.
Brännvinsbränning på landet år endast tillåten Hemmansägare och Hemmansbrukare; om man derstädes åger jord till mer eller mindre vidd, får man för den samma ej bränna, då jorden icke år belagd med Hemmantal; Brånvinsbrånning är hela året tillåten för ägaren af den allraminsta Hemmansdel, om han ej kan så mer ån 4 eller 8 kappar, och ej föda mer ån en Ko, men deremot förbuden alla Torpare, utan afseende på deras större eller mindre jordbruk, till hvars upprätthållande dock denna näring nu så hufvudsakligen bidrager.
Uti de orter der Hemmansågarne för deras skogshushållning finna nödigt förbjuda sina Torpare att bränna; der efterlefves författningen, ty Husbonden år den enda som deröfver kan vaka med framgång; uti skogsbygder åter, der ägaren gerna unnar och såleder icke sjelf förbjuder sina Torpare bränna; der brytes Författningen dagligen.
Ifrån den olyckliga tidpunkt, då Kronobrånnerierne gjorde det till en i Regeringens åsigter för tillfället patriotisk dygd, att supa och onaturliga straff ålades den som förvandlade sin egen säd till brännvin, hafva förbrytelser emot Brännvins-Författningarne i Allmänhetens ögon så förlorat anseende af brott, att endast fiendskap, hat och afund föranleder deras angifvande, och att falska eder i dessa mål förlorat allt det vederstyggliga, de förut allmänt Sl2 Den 28 FebrUarii, ägde.
Kronobetjeningen nu för tiden, beifrar derföre sällan dessa förbrytelse oftare, än angifvelse dertill tvingar dem; uselt och illa lönt emottager den hellre en årlig genant af de Torpare sorn vilja bränna, än ådrager sig allmänt hat, och uppbär således, om ej alltid och på alla ställen, dock ganska ofta en afgift, den Torparen mycket hellre betalte till Staten, ty derigenom vunne han en laglig tillåtelse till hvad han i smyg och med räddhåga, men lika flitigt idkar.
Jag föreslår derföre den förändring, eller det tillägg uti Brånnvinsbrännings-författningen, ”att hvarje Hemmanselter Gods-ägare, sorn finner att dess Torpare med nytta för dem och utan skada för ägaren kunna tillverka bränvin , må äga rättighet vid Mantalsskrifningen till denna frihet anmäla alla af dem som han sjelf för godt finner och hvilka åtminstone böra hafva 16 kappars årligt råg-utsäde hvardera i de sålunda anmälte Torpare skulle vid Berednings- Comit t éerna taxeras till afgift efter deras jordrymd i likhet med deremot svarande hemman och pannerymden jemte afgiften för den, afven i samma propotion stadgas.
Jugen annan ån agaren sjelf, således icke
Arrendator borde vara berättigad göra en sådan anmälan.
Ingen annan Torpare, än den Hemmansägaren sålunda anmält borde vara tillåtet att idka Brännvinsbränning.
Agaren borde det vara förbehållit, att i händelse han funné missbruk äga rum, vid nästa mantalsskrifning återkalla den sina Torpare lem.' nade 11 rännings frihet} dä äfven alla af gifter Den 28 Filmar ii. 813 derföre upphörde.
Genom en sådan förändring af Författningen om Brännvinsbränning, år ägarens rätt icke förnärmad, utan fullkomligen bevarad, Jordbruk och Boskapsskötsel vinner, och Staten får en förökad inkomst; brott, menederi och deraf följande omoralitet förminskas, endast BrånnvinsFiscaler förlora, BrånnvinsFörordningen tillåter den ågare som inom en mils afstånd med egen afvel brukar tvenne Hemman, att för båda bränna på ett ställe, då pannan ej öfvergår viss storlek, inen stadgar en högst obillig förhöjning uti af> giften, om till exempel han vill bränna med en panna om 4o kannors rymd för det ena, och med en om 5o kannor för det andra Hemmanet.
Han får betala 8 sk.
Banco per kanna, eller i5 R;dr Banco för båda pannorne, om han nyttjar en på hvardera stället af sina Hemman, men sätter han dem på ettdera Hemmanet, så får han betala 1 R:dr Banco per kanna eller 90 R:dr Banco, således plikta 70 R.dr Banco årligen för det han genom en förnuftig inrättning besparar husrum, ved och folk.
På lika sätt ålågges den som låter göra sin brännvinspanna efter båsta möjliga modell, utan att förändra kannerymden, en högre afgift ån den, som nyttjar en sämre form; båda dessa stadgander lägga oskäliga band på en förnuftig näringsfrihet, de belöna den mindre omtänksamme hushållaren och den deremot som söker förbättra sina hushållsinrättningar, straffas och motverkas, under det man allmänt talar och skrifver huru hushållning och industri skola upp - 8i4 Den 28 Februarii. hjelpas.