Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag fruktar, att häruti ligger någon irring, och att motionären endast haft afseende på soldatens directa underhåll med proviant, men icke tagit i beräkning sjukvårds- och transportkostnader m. m.
Jag har ansett mig böra nämna detta, på det att Utsk. dervid må fästa sin uppmärksamhet.
Jag tror, alt den siste yärde talaren har orätt deruti, att någon missräkning ägt rum; jag skulle snarare tro, att motionären räknat nog högt, då lian trott, att den afgift, som skulle tillkomma rotarna, skul4 H. 12 Den ii Mars c. m.
Je stiga stort öfver 4 r:dr.
Men jag tror, att lian än mera missräknat sig uti att göra denna fråga till ett vidlyftigt öfverläggningsämne; ty i händelse det skulle uppstå fråga om upprättande af nya contracter, så skulle måhända derigenom mindre fördelar uppkomma för armeen i och för det ändamål den siste talaren afsett, än om hela frågan för närvar, undertryckes.
Till StatsUtsk. remitterades Gr.
Sparres, Carl, den 7 dennes e. in. på bordet lagda motion, om afskrifning af undsältningsfordringar i Norr- och Westerbotten, m. in. Ånyo föredrogs Gr. Spens’s, Carl Gustaf, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förändringar i uppbördsför fattningarna.
Ilr Frih. o. Landtm, yttrade sig böra fästa motionärens uppmärksamhet derpå, att hans skrift innehölle mål af olika beskaffenhet, hvilket vore stridande emot 5i §:n Riksd.Ordn.
Ändamålet med min motion är förkortande af den långa tid, som i Sverige åtgår från och med mantalsskrifningen om hösten i83g för uppbördsåret 1840 och lill dess landsböckerna den 1 Juli 1842 öfverlemnas till K.
Kammarrätten; — och minskning i det myckna embetsmanna-besväret, utan motsvarande större controller.
I en motion, som på detta sätt försöker omfatta hela vårt uppbördsverk, måste förekomma flera särskildta mål.
Jag har trott, att de, genom sitt gemensamma förhållande till uppbördsverket, skulle äga tillräckligt samband för att kunna i ett sammanhang remitteras till Stats- o. Bevilln.- Ulsktn och slippa splittras; men jag erkänner gerna, att detsamma kan vinnas, om R. o.
Ad. tillåter mig att omskrifva mitt anförande, på det sätt, att jag i en hufvudmotion upptager de egentliga skälen, och sedan afskrifver hvar §. för sig på ett särskildt ark såsom bilagor.
Om detta är mera enligt med saken eller conslitutionens bokstaf lemnar jag derhän»
Denna säger, att flera mål af olika beskaffenhet icke få förenas.
Delta är ett så mångtydigt ord, att jag icke vill upptaga R. o. Ad:s tid med att söka försvara mig i delta afseende, utan anhåller blott, att sjelf få tid, för att, så fort sig göra låter, inkomma med motionen i ett annat skick. R. o. Ad. biföll, att Gr.
Spens må i den föredragna motionen göra de rättelser, lian förklarat sig villig att göra.
Piemitterades till StatsUtsk. nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Ur von Gerdtens, Gustaf, cm indragning af några sysslor vid Tullverket; Den ti Ulan e. m.
Hr af Forsells, Carl, om anslag till inköp af instrumentm1 för anställandet af systematiskt ordnade meteorologiska observationer öfver hela Riket; Hr von Moltzers, Anders Joli. Fredr., om ökade löner för Högsta Domstolens ledamöter; Densammes, om förändring i stadgaudena om uppbörden inom Stockholms stad; Hr Rosenblads, Bernh., om medel till den fina ullcullurens upphjelpande.
Ånyo föredrogs Hr Rosenblads, Bernh., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion rörtde städernas tolag.
Jag kan icke erinra mig från föregående riksdagar, huruvida detta mål varit beliandladt i StatsUtsk. eller Ekon.Utsk., eller måhända i beggedera.
Jag tror svårligen, att det kan höra till SlatsUtsk. egentligen, måhända snarare till Bevilln.Utsk. och Ekon.Utskottet.
Jag tror säkerligen, att denna sak är afhandlad i Konungens propos., ang:de förslag till ny tulltaxa, och lärer motionen sålunda böra remitteras till Be villo.
Jag får biträda Hr Ribbings yttrande, att i den remiss, som blifvit gjord af förslaget till ny tulltaxa, är denna sak upptagen, och kommer således att behandlas af Bevilln.Utsk. Jag tror derföre, att denna motion äfven borde remitteras dit.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då motionären föreslagit, att städerna af statsmedel skulle erhålla ersättning för tolagen, Hr Landtm, trott målet tillhöra StatsUtskottet.
Uppå derefter framställd propos., blef Hr Rosenblads nu föredragna motion till StatsUtsk. remitterad.
Remitterades till StatsUtsk. nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr Dahlfeldts, Carl Ludv., att de 124tunnor domkyrkospanmål, som hittills från Hernösands stift lill Upsala domkyrka utgått, måtte för framtiden få komma stiftet tillgodo; Ur Rosenqvists, Fredr.
Leonh., om upphafvande af det s. k. hofveriet till vissa, boställen; Densammes, om sammanslående af K.
Svea och 2:dra Lifgardes-regtterna, m. m.
Föredrogs ånyo Hr Rosenqvists, Fredr.
Leonh., motion om Lifbevärings-reg:tets upphörande, samt deraf följande åtgärder. 91 Den ii Mari e. m. Gr. Lewenhaupt, Mauritz:
Jag skall ej upptaga en dyrbar tid med att nu ingå uti en speciel undersökning af Hr Piosenqvists föredragna motion.
Jag gör det så mycket mindre, som jag har någon anledn. tro, att ämnet för densamma, på annan väg derstädes väckt, redan lärer vara eller redan varit under bearbetning inom StatsUtskrs utgiftsafdelning.
Jag anser mig derföre handla rättast, då jag uppskjuter allt utförligare ordande i saken , till dess Sagda Utsk:sbetänk. öfver densamma till Ståndet inkommer.
Jag inskränker mig således för närvar, endast lill den önskan och anhållan hos Vällofl. Utsk., att det, vid pröfvahdet af Hr Rosenqvists nu ifrågavar. motion, i förening med möjligen andra utaf samma syfte, benäget ville taga kännedom af de yttranden, som under sist förlidna riksdag, då ett med sagda motion nära beslägtadt project af en ledamot inom detta Stånd väcktes, af flere värde talare afgåfvos, bland hvilka jag får äran nämna Gr. C. F. Horn, Hr Dalman och numera aflidne Gr. O. Cronhjelm.
Huru desse herrar ansågo saken, inhemtas af deras yttranden, som igenfinnas: Grefvarne Horns och Cronhjelms, uti R. o. Ad:s prot. sagde riksmöte, delen 2, pag. 267 och 268; samt Hr Dalmans och ytterligare Gr.
Cronhjelms, i u:te delen, pag. 3g3 och 3g4.
Motionären har indelat sin motion i fyra punkter.
Iden i:a föreslår lian, att Lifbevärings-reg:tet skall indragas och oflicerarne ställas på indragningsstat; deruti kan jag naturligtvis ej yttra mig.
I den 2ta, att beväringsmanskapet skall exerceras af gnrdesreg:ternas officerare, uti denna punkten åsidosätter jag äfven mitt omdöme; men i den 3:dje, att de indragna Lifbevärings-ofiicerarne skulle biträda vid beväringens exercerande.
Denna punkt tror jag står i strid med den första, deruti föreslås, att reg:tet skulle upphäfvas, och likväl skulle oflicerarne, sedan de mistat måhända någon del af sina inkomster, göra samma tjenst, som förut.
I samma punkt föreslår motionären, att beväringen från norra delen af Stockholms län samt Roslagen skulle exerceras i Norrtelje, och den från den södra i Södertelje.
Härigenom tror jag ingalunda motionären skulle vinna sitt ändamål att bespara något för Staten.
Jag har gjort mig underrättad, att marschkostnaden till och ifrån mötet år i83g för hela beväringen af Stockholms län uppgick till 1080 r:dr.
Efter motionärens förslag skulle följande utgifter erfordras:
Anslag för en gång: 2lne trossbodar vid Norr- och Södertelje å 5ooo r:dr 10,000. transport af nuvar. effecter lill nämnde bodar 100. fo iQo Den ii Ma rs c. m.
?.:ne förrådsförvaltare, hvardera h 400 .
. biträde vid klädernas piskning och vä - Årliga anslag: 800. drande från nial . underhåll af trossbodarna 100.
100. transport af tält in. m., som årligen måste upptagas från stora förrådet, fram och åter 66: 32. rese-ersältning åt en generalsperson för brödmönstringar 66: 32. beviiringens marschkostnad till nämnde mötesplatser, minst hälften af den nuvar.
5oo. t ggg utom ersättning lill de personer, som uppläto sina ägor till exercis-platser.
På detta sätt skulle, enligt Hr Rosenqvists förslag , Staten få vidkännas en ökad uppgift af circa 600 r:dr.
I 4-'de punkten föreslås, att i mån af Lifbevärings-officerarnes afgång skulle beväringen norr om Stockholm och i Roslagen exerceras af officerare vid Uplands reg:te, och Södertörns beväring af Södermanlands reg:ts officerare.
(Hvar eller hvilka, som skulle exercera beväringsmanskapet från vestra delen af Stockholms län eller Eckerö och Svartsjölandet, omnämner ej den värde motionären).
— Ehuru detta visserligen icke är ogörligt, skulle flera olägenheter derigenom uppstå; det kunde således hända, att befälet vid ett compagni utgjordes af en capitaine vid f. d. Lifbeväringsieg:let med subalterner af Uplands; och vid ett annat af en capitaine af Södermanlands med f. d. Lifbevärings reg:tets subalterner; samt slutligen cn major vid gardet, hvilken, såsom befälhafvare för Stockholms stads beväringsmanskap, måhända äfven linge befälet öfver dessa från hvarandra så aflägsna compagnier.
Af dessa skäl får jag vördsamt afstyrka Hr Rosenqvists ifrågavar. motion, så vidt den rörer de i densamma upptagna 3:dje och 4;de punkterna.
Vid förnyad föredragning, blefvo nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner remitterade till StatsUlsk. nemi.
Leonhard, örn rättighet för Ilofmästaren Meunier att återfå och under hans återstående lefnad bibehålla den lön, som han hade år 180g; Gr.
Mörners, Carl Göran, 0111 nedsättning uti afgiftCrna, som utur sterbhus utgå; Densammes, om bergsfogde-tjensternas afskaffande; Hr d’Orchimonts, Willi.
Albrecht, om förbättrade lönevillkor för en del af Landtstatens tjenstemän.
Hr von Stnhls, Emil, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang, förändrad reglering af Den ii Mars c. ra. consulad-distrieterna, samt consulad-afgifternas upphörande m. m.
Hr von Stahls motion afser en betydlig lättnad för Svenska sjöfarten, och jag instämmer så mycket hellre i hans åsigt, sorn jag i den motion jag hade äran i ett föregående plenum väcka, föreslog en dylik åtgärd, utan att derföre kunna uppgifva någ9t förslag för verkställigheten, enär jag blott behandlade princip-frågan i min motion.
Hr von Stahl har i sin motion anfört som skäl för en förändrad organisation, bland annat, alt ordinarie consulat-platser å utrikes orter ofta blifvit besatta med mindre väl kände personer, som innehaft sådana platser i det samhälle, der de skulle bevaka Sveriges intresse, att de knappast blifvit af dessa samhällen erkände.
Delta är jag skyldig att vitsorda såsom en obestridlig sanning, likasom att fästa Utskts uppmärksamhet å detta förhållandes menliga inflytande på vår sjöfart.
Då ett fartyg ankommer till främmande hamn, anlitas i första rummet den auctoritet, som af dess lands regering är ditsatt för att bevaka handelsintresset.
Örn nu denna person icke har något anseende på stället, eller älvi så knappa omständigheter, att han behöfver anlita skepparen för att kunna lefva; så torde lätt inses, huru litet biträde skepparen kan vänta sig, då någon tvist uppstår med mäktiga handelshus på stället.
Deremot, är denne consul en aktad pjerson, en förmögen handlande, vare sig Svensk eller af hvilken nation som helst; så har skepparen ett mäktigt biträde att förvänta.
Den nya organisation, Hr von Stahl föreslagit, är ganska enkel, åsyftande att, i stället för det vi nu hafva 72 consuler, skulle vi ej behöfva mer än något öfver 20.
Han har dervid gjort åtskilliga indragningar, hvilka jag för min del gillar, blott med ett undantag, nemi. indragningen af generalconsulatet i Monte Video.
Jag tror ej, att tiden är väl vald för denna indragning, just då Svenske handlande för första gången börja att mer och mer rikta uppmärksamheten ditåt.
Sannt är, att en general-consu! der under flera år varit tillsatt, efter att icke hafva blifvit erkänd i Buenos Ayres, och derföre flyttade till Monte Video med betydlig aflöning, ehuru visserligen icke till mycken nytta för Svenska handeln; men anledn. är att förmoda, det han kommer aLt vara nyttig just derigenom, att han riktat köpmännens uppmärksamhet på de fördelar, som Svenske handlande kunde finna på stället; och jag tror mig känna, att flera fartyg, till följe af dessa upplysningar, gått dit från Götheborg.
Af sådan anledn. tror jag icke, att lätta tiden är inne för denna indragning.
För öfrigt skulle jag bedja få fästa Utskrs uppmärksamhet derpå, huruvida det icke skulle vara lämpligare att ställa alia våra consuler under Statsministern för utrikes Den u Mars c. m. ärendena, i stället för att de nu lyda under Commercecolltm.
Skälet härtill är, att jag förmodar, att Svenska diplomatiens, likasom många andra länders, sedan den allmänna freden inträffat, hufvudsakliga göromål borde vara riktade att befrämja det lands handels-intresse, som de representera.
Jag tror således, att consulernes ställande under Statsministern för utrikes ärendena icke vore olämpligt; och icke heller skulle jag tro, att man derigenom ålägger våra ministrar ett för dem främmande göromål, emedan jag håller före, att den hufvudsakliga delen af diplomatien bör vara att befrämja handelsintresset.
Ytterligare skulle jag bedja Utsk. att förskaffa sig upplysningar, huru det förhåller sig med Svenska och Norrska consulad-afgifterna.
Då torde Utsk. få erfara, att de Svenske handlanderne betala högre afgifter än de Norrska, och att den Norrska sjöfarten i allmänhet har större fördelar, än den Svenska.
Jag tror deremot, att om det förslag, som Olvon Stahl afgifvit, skulle vinna Ständernes bifall, och consulerne komma att aflönas af handels- och sjöfartsfonden, med den indragning, som tillika är föreslagen, skulle stor lättnad beredas för Svenska handeln, och att
Norrska nationen skulle gerna dela samma afgifter, som den Svenska, eller aflöna consulerne till hälften, enär deras sjöfartsvinst är större än den Svenska, så snart de slippa de tryckande direcla consulsafgifterna och de dermed förenade olägenheter för en befälhafvare i främmande hamnar.
Jag anhåller, att detta mitt anförande må få åtfölja remissen till Utskottet.
Jag för ordar Hr von Stahls förslag.
Consulad-tjenster äro af vigt för vår handel.
Visserligen förhåller sig dermed, som med mycket annat, att de handlande och navigerande, då de icke äro i betryck, icke beakta värdet af consulat-biträde, men ropa dess högre derpå, när nöden tränger.
Den af Hr von Stahl föreslagna organisation är ganska ändamålsenlig.
Correspondancen med 70 å 80 i Europa spridda consulater, betungar onödigtvis det styrande verket; och i mån af centralisation, blir ali öfverstyrelse mera systematisk.
Consulernes aflönande af handels- och sjöfartsfonden, är bättre än det nuvar.
Uppbärandet af consulad-afgiften leder stundom till ett otjenligt förhållande mellan skepparen och consuln.
— Jag af viker från Hr von Stahl deruti, att desse generalconsuler skulle förmenas att drifva handel; delta bör, som jag tror, bero af den auetoritet, under hvilken de komma alt stå.
Vi äga för närvar, i Europas hamnar Svenske consuler af stor förmögenhet och af den högsta respectabilitet, men hvilka icke skulle behålla consulsbefaltningen, om de skulle frångå sina handels-affärer.
Hvad åter angår vice-consulerne, så har Hr von Stahl alldeles rätt deruti, att de böra exelusive väljas bland 96
Den ii Mars c. m. landets infödingar, som eftersträfva sådana befattningar.
Det är en heder för dem att representera Svenska flaggan på sin ort, och bestrida derföre gerna sysslan, utan annan retribution, an cancelligebulir för vissa underskrifter.
— Huruvida consulaterna böra lyda under Utrikes- eller Finance-departementet, är en fråga, som i andra stater är olika ansedd, och hvars afgörande vi böra åt Regeringen öfverlemna.
— Visst är, att consulerne böra taga ledning af missionerna.
Vid min åt dem städse cgnade verksammaste omsorg har jag alltid funnit dem högst belåtne med sådan ledning.
Jag afviken ytterligare från Hr von Stahl deri, att 3:ne general-consulater synas mig nödiga i Frankrike, nemi. en för Canalen, en för Vesterhafvet och en för Medelhafvet.
Jag tror att En gelska Regeringen på tvä sätt betalar sina Consuler; de sorn icke handla, hafva större lön, än de söm idka handel.
Detta är det rätta.
I allmänhet tror jag det vara bättre att hafva consuler, som uppbära lön, men icke handla; ty derigenom blir man qvitt många tracasserier.
Jag ber, att detta yttrande må till Utsk. åtfölja.
Hr von Stahl, Emil:
Då jag haft den lyckan finna min motion understödd af tvänne värde ledamöter af Huset, skall jag icke längre uppehålla tiden med att orda deröfver, men ber att få upptaga ett par anmärkningar.
Hr Oxehufvud har icke rätt. uppfattat mitt förslag, i afseende på consulatet i Monte Video; jag har endast hemställt möjligheten af en sådan indragning.
Hvad consuladafgifternas erläggande beträffar, får jag nämna, att både Svenska och Norrska fartyg betala ^ specie per läst, men alt de Svenska betala derjemte lösen efter en särskild expeditions-taxa.
Jag har föreslagit, att general-consulerne borde vara nationelle, och att de icke skulle befatta sig med handel, men alt de, endast för det fall, att de icke drefvo handel, skulle bekomma lön.
Hr Nordensköld har upplyst om Englands exempel, och jag medgifver, att efterföljd af detsamma skulle, åtminstone å några ställen, kunna med fördel användas vid den föreslagna nya organisationen af consularväsendet.
Till StatsUtsk. remitterades nedannämnda den j dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr Påhlmans, Carl Gustaf, om införande i Sverige af ett ordnadt statsskulds-systeme; Frih. Kanlzous, Johan Albert, ang. vexelcontrolleursbefatlningarnas indragande; Hr Grundelstjernas, Axel Willi,, om särskildt anslag för telegraf-inrättningarna i Riket, m. in.; Hr Den ■■ Mari e. m. qj Hr Sabelfelts, Carl Oscar, ang:de inqvarlerings- och bellädnadshjelp för flottans underofficerare; Hr von Möltzers, Anders Joh. Fredr., om en nationalbelöning för Öfverste Klingstedt; Gr Anckarsvärds, Carl Henr., om en årlig pension • för numera aflidne Engelske Agronomen Hr Steffens’ efterlemnade enka ; Hr Hjertås, Lars, om utdelning af Lag-comitéens förslag till ny civillag; Frih.
Hermelins, Carl, om föreskrift, att den spanmål, som lör statsverkets räkning upphandlas, skall levereras efter vigt.
Ånyo föredrogs Hr af Robsabms, Carl Reinh., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om nya Hofrätten och förändrad indelning af Hofrätternas districter.
Hr F rih. o.
Landtm, föreslog remiss af denna motion till StatsUtskottet.
Hr von Hartmansdorff, Aug., ansåg nödvändigt, att motionen äfven remitterades till Lagutskottet.
I anledn. häraf blef Hr af Robsabms nu föredragna motion remitterad till Stats- samt LagUtskotten.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då nu alla de väckta frågor, hvilka han trott sig böra föreslå till remiss till StatsUtsk. vore genomgångna, han ville för R. o. Ad. föredraga dem, som han för sin del ansett böra remitteras till Beviiln Utskottet.
Som anslag lärer vara utfärdadt till plenum i morgon e. m., och kl. nu är % till 10; så hemställer jag, om icke vidare föredragning nu kunde uppskjutas, och Ståndet liemförlofvas.
Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig böra fästa uppmärksamheten derpå, att de på bordet hvilande målen utgjorde en stor mängd och deribland från Utsk. ankomna utlåt:n, och att ett snart företagande och remitterande af på bordet hvilande motioner vore så mycket angelägnare, som Utsk:n eljest Liefve uppehållna i sina göromål.
Det beror visserligen af Hr Frih. o. Landtm, och Ståndet att fortsätta öfverläggningarna så länge sorn helst.
Jag har medgifvit en annan ordning för målens föredragning, än listan upptager, och följden deraf har blifvit, att jag och andre varit oberedde att yttra oss öfver ett och annat mål.
Enär vi derföre reserverat vår rätt att framdeles få anföra hvad vi finna nödigt, så varda remisserna för närvar, ofullständiga.
Jag vet då icke hvad man vinner genom brådskan. 4 H. i3 98 Den if Miirt e. m.
Föredrogs ånyo Hr Sandelhjelm*, Paul, den 29 sist?.
Febr. e. m. på bordet lagda motion, om ändring i i:sta art. samt 2:dra art. 17, 26 och 3i §§. bevilln.-förordningen.
Hr Bogeman, Carl: Denna Hr Sandell)jelms motion anser äfven jag mig böra på det högsta tillstyrka.
Den fattigare classen, som mestadels utgöres af dagakarlar, backstugusittare och s. k. löst folk, bör tvifvelsutan företrädesvis befrias från den efter 2 art.
1 7, 26 och 3 1 §§. beviiln.förordn. dem ålagda beskattning ; en beskattning, sorn, ålagd i största välmening att förminska och förekomma lösdrifveri och försvarslöshet, fått erfarenheten emot sig att icke i någon mån hafva lyckats vinna sitt ändamål, utan endast riktat Staten med inkomster, utpressade hos de utaf fattigdom och elände mest tryckta medborga)eclasser.
Hemställande frågan till Utsk:s ömma, af behof, omständigheter och rättvisa lika högt påkallade behjertande, anhåller jag vördsammast, att detta milt yttrande må få åtfölja motionen vid remissen till Utskottet.
Jag är af motsatt tanke med den siste talaren, och vidhåller den grundsats, att genom någon skatt, huru lindrig som helst, erinra s. k. lösdrifvare deras skyldighet att genom arbete förtjena sitt uppehälle och något bidrag till det samhälles bestånd, hvilket af dem lider så mycken skada.
Då det genom tidningarna är mig bekant, att Bevilln.Utsk. redan föreslagit nedsättning i bevillningen efter 1 art., trodde jag icke alt förevar. motion skulle föranleda till någon discussion; men då en ledamot motsatt sig motionen, får jag deremot på det lifligaste understödja densamma.
Hvar och en, som har landtegendom, känner nogsamt, huru mycket detta slags folk är i behof af lindring.
Man betänke blott, att mannen icke kan förtjena mer än 24 ä 28 sk. r:gs om dagen, och hustrun hälften så mycket, ifall hon nemi. icke hindras ifrån arbete genom tillsynen öfver sina små barn och det lilla hushållet.
Huru skall ett sådant hjonelag kunna spara något, i händelse sjukdomar och dylika svårigheter hindra dem alt albeta, än mindre till gäldande af kronontlagor?
Jag får understödja motionen, och önskar att den måtte bifallas.
Frölicbs, David, den 29 sisth Febr. e. m. på bordet lagda motion, om upphörande af stämpelafgiflen å tidningar.
Enligt de upplysningar jag erhållit från Postverket, lärer vigten af de tid. ningar, som försändas med posterna för året, uppgå till 4°° Den ii Meri e, ra. 9a Sflf. Beräknas portoafgiften för (lern i medeltal till 5 sk. lodet, eller, efter s. k. moderation, blott med sk.; så uppgården afgift, som derföre skulle tillfalla statsverket, till 266,666 r:dr 32 sk.
Om nu, för all säkerhets skull, 66,666 r:dr 32 sk. afdrages från den förra summan, i anseende till tidningarnas försändande med lösväskor; så återstår dock 200,000 r:dr, sorn Staten borde få, om tidningarna betalade det porto de borde.
I stället uppgår stämpelafgiften till 9 å 10,000 r:dr årligen.
Frågas då, om det ej är skäl, att tidningarna åtminstone utgöra den ringa afgift, som de nu betala.
Man anser sig böra beskatta brännvinet, såsom en skadlig vara.
Jag skulle tro, att tidningarna borde gifva något bidrag för den dryga andel smädelse de innehålla; och att, 0111 både samhället och enskilde oroas och skadas deraf, Staten åtminstone linge någon inkomst för sina utgifter till postföringen.
Jag begärde ordet i början af Hr von Hartmansdorffs anförande, då jag trodde mig linna, att han på fullt allvar argumenterade mot mitt förslag, i anseende till den betydliga tyngden i papperstransporten.
Motiverna i min motion innefatta ganska klart, att jag ansett det vara orimligt att lägga en taxa på kunskap.
Vi måste ihogkomma, att kunskap i alla möjliga ämnen och äfven i allmänna ämnen är något som måste väckas med Statens utveckling.
Det är således naturligt, att de lägre, de talrikare classerna måste allt mer och mer sträfva efter upplysning, för att kunna fylla den plats i samhället, grundlagen dem anvisat, och från hvilken, trotts alla bemödanden, de icke lära komma att vika.
Det är alltså nyttigt, att kunskap sprides, och då bör icke kunskapen fördyras, utan tvertom göras så lätt åtkomlig som möjligt.
Sednare delen af Hr von Hartmansdorffs yttrande har varit ett skämt, och jag vill derföre icke inlåta mig i något svaromål derå, enär jag med min motion haft fullt allvar; men jag begagnar upplysningen, alt hela dea affär, Staten gör på tidningsstäinpiingen, är 9 h 10,000 r:dr, för att, i anledning deraf, förklara, att jag anser den princip, jag sökt etablera, vara 10 gånger mera värd.
Det var, som jag vill minnas, sent örn aftonen i föregående plenum, sedan större delen af R. o. Ad:s ledamöter allägsnat sig, som Gr.