Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo GonstitutionsUtskottets den i5 sisth April under N:o 20 afgifne, och den 24 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, rörande Herr Hallenbergs, Carl Joban, anmärknings-anledning, i afseende på Mötespassevolancen vid Skånska Infanterien.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att enär ConstitutionsUtskottet, i afseende på dess Utlåtande öfver ifrågavarande mål, hänvisat till det generella Decharge-Betänkandet, i sammanhang hvarmed frågan alltså komme under Ridderskapets och Adelns pröfning, detta Memorial kunde få läggas till handlingarne.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 2 sistl.
Maji under N:o a3 afgifne, och den 8 derpåföljde på hordet lagde, Memorial, rörande Grefve Horns, Claes Fredrik, anledning till anmärkning emot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen, Grefve Horn, Claés Fredrik, anförde skrifteligen:
ConstitutionsUtskottets sätt att tolka Grundlagen synes mig det anmärkningsvärdaste vid ifrågavarande ämnes behandling.
Ut - Den 17 J u 1 i i e. m.
Utskottet finnér General-Ordren under N:o 522 förlidet ar icke vara i strid med Grundlagen, emedan dess föreskrift nästan ordagrant deri åberopas.
— Om det vore nog för att vara laglydig, att från perm till perm afskrifva Lagboken, så (skulle denna sats vara riktig, men som laglydnaden ligger i sjelfva tillämpningen och rätta förståndet af Lagen, synes mig
ConstitutionsUtskottet hafva bordt nogare granska, huruvida den nästan ordagrant åberopade föreskriften i 79 §.
Riksdagsordningen blifvit rätt förstådd och tillämpad uti ifrågavarande General-Ordm ConstitutionsUtskottet skulle, som det vill synas mig, hafva insett först det öfverflödiga uti att på en Ordre anbefalla denna eller någon annan Grundlags §:s åtlydnad, och för det andra, att den nu ifrågavarande befallningen innehåller ett villkor för åtlydnaden, som innebär en otillåten tydning af Grundlagen. 79 §.
Riksdagsordningen säger uttryckligen, att "ingen "af Ridderskapet och Adeln, som enligt Rid”darhusOrdningen till säte och stämma berättigad är, må kunna af hvad anledning "som hälst förmenas att Riksdagen bivista; '''dock gälle under krigstider undantag härutinnan för Militaire personer, dä dé i ”Rikets tjenst af Konungen beordras.”
Hvad säger nu åter RiddarhusOrdningen om rättighet till
Säte och stämma?
Jo! att från denna rättighet uteslutas endast de perso33 H, { »3 * 194 Den 17 Julii e. m. ner, som enligt 18 §. i Riksdagsordningen icke kunna såsom Riksdagsmän i något Stånd godkännas; eller Bysatte personer; eller sådane, som äro tilltalade för neslige brott och med mer än halfva skäl besvärade, eller också, då Fullmagt ej godkännes; och enär RiddarhtisOrdningen i öfrigt bestämmer den ordning * hvari Ättemän (sålunda hvarje Adelsman af Introducerad ätt i Riket), äger att intaga säte och stämma, antingen såsom hufvudman, ättemän eller fullmågtig, linnes ingen rimlig anledning ätt så tyda Grundlagen och RiddarhtisOrdningen söm skulle, under fredstid, någDh Militair Tjensteman af hvad anledning Söni halst kuimä förmenas att Riksdagen bivista, för att der bevaka sitt inträde på Riddarhuset i den ordning Stadgad är; hvarföre eli Generäl-Ordre, som i något fall inskränker de Militäire Tjenstemännens af Ådel rättighet, att obehindrade afresa till Riksdagsorten, är i strid mot Grundlagen.
Ett helt annat förhållande inträffar med de Militäire Tjenstemän af Adel, sorn vilja sig å Riksdagsort uppehålla, utan att äga säte och stämmaj enär deras rum inom egna ätter äro redan upptagne, eller då de icke innehafva fullmagt för ännan ätt.
Något besynnerligt uppfattar
ConstitUtionsUtskottet frågan om Ätts representerande genom fullmagt, som Utskottet tycker i allmänhet ej kunna uppstå, innan Riksdag inträffat.
Derom tvistar jag icke; men säkert är, att en Den 17 Julii e. m.
Adelsman, försedd med behörig fullmagt, är vid Ridderskapets och Adelns andra anteckning lika berättigad till säte och stämma på grund äf fullmagteil, sorn. han är det, i egenskap äf ättemän för sin egen att.
Jag har fästat min uppmärksamhet vid den anmärkte General-Ordren * icke derföre att den egenteligen innehöll något bestämdt Grundlagsvidrigt, men derföre att den fullkomliga omening, som uti densamma röjer sig från början till slut, lätteligen skulle kunna förvilla någon om Grundlagarnas tillämpning mindre säker Militaire Befälhafvare, Som vore pligtig att i deii erhållna Ordten finna någon mening; och enda sättet att tillvägabringa uppmärksamheten på en nödig ändring i Förttiuläiret för framtiden, var att genom ConstitutiönsUtskottet få frågan vackt, sedan min enskiltä anmälan derom hos GeneralAdjutäilteil för Arméen misslyckats* Jag hade ämnat begära återretniss af Memorialet, på det ConsiitiitionsUtskottet mätte komma i tillfälle ätt rätta deli misstydning Utkottet gifvit 79 §.
Riksdagsordningen jemte t och 6 §§.
RiddarhusOrdningeii, eller ock om Ridderskapet och Adeln lägger Utskottets Memorial'till häiidlingäriie* att Ridderskapet och Adelil i följd deraf mätte besluta en underdånig skrifvelse till 33 11; Den 17 J u I i i e. m.
Maj:t, som fästade Kongl. Maj:ts
Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten att anbefalla sin Generaladjutant för Armeen, att uti de GeneralOrdres, som på Nådig befallning utfärdas, med yttersta aktsamhet behandla de Constitutionella bestämmelser, som deri kunna komma att vidröras.
Då ett Kongl. Maj:ts nådiga bref, som redan under de förra Riksdagstideriie utfärdades, af den a5 Maji 1766, och hvarvid Ridderskapet och Adeln hvarken då eller sedermera ansett något Vara att anmärka, oaktadt detsamma vid hvarje Riksdag allt sedan den tiden blifvit iakttagit, stadgar att ”fullmågtigskap på Riddarhuset för an”dra familier icke bör eller kan tjena för ”en Officerare till befrielse ifrån tjenstgöring, eller att vara närvarande vid deså ”post, utan att hafva erhållit permission;” och då nuvarande Grundlagar ingenting stadga, sorn i min tanka kan anses upphäfva detta i mer än 70 år tillämpade förordnande, anser jag för min del någpn anmärkning mot GeneralAdjutantehs Circulaire i detta ämne ej kunna äga rum; utan tillstyrker vördsamt, att Utskottets Memorial må läggas till hand-lihgarne.
Hans Excellénce Herr Grefve De la Gardie, Jacob:
Då jag förmodar, att detta Den i Julii c. m. *97 Memorial, likasom de öfrige med samma resultat, kommer att läggas till handlingarne, vill jag endast nämna, att jag icke delar de åsigter Grefve Horn nyss härom yttrat.
Tvertom anser jag Utskottet deri hafva med största noggranhet motiverat sitt beslut.
Jag tror det vara ett gammalt bruk, att från GeneralAdjutants-Expeditionen utfärdas vid Riksdags början så beskaffadt circulair, som det nu klandrade.
Utskottet synes mig också hafva fullkomligt rätt i sitt yttrande, alt då fullmagt lill säte och stämma på Riddarhuset ej kan begagnas förrän efter andra uppropet och i händelse ättemän ej anmält sig, äger icke en Adlig Tjensteman, sorn icke sjelf är hufvudman, utan grundar sin representationsrätt på blott fullmagt, ovilkorlig rätt att erhålla tjenstledighet för alt bivista Riksdagen.
Utskottets utlåtande finnér jag således väl grundadt, och anhåller, att det måtte läggas lill handlingarne.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LamltMarskalken framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, alt ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial skulle läggas till handlingarne.
ConstitutionsUtskottets den 5 sistlidne
Maj under N:o 24 afgifne, och den i4 i samma månad på bordet lugde, Memorial angående Riksdagsfull - ig8 Den 17 Julii e. m. mäktigen Petter Anderssons anmärkningsanledning vid behandlingen af ett mål, rörande så kallade Kyrkohemman i Halland, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erindrade, att
ConstitutionsUtskottet öfver ifrågavarande ämne utlåtit sig i det generella decliarge-Betänkande; och som frågan altså i sammanhang dermed komme att af Ridderskapet och Adeln pröfvas, hemslälde Hans Excellence, att detta Memorial måtte läggas till handlingarne, Ropades Ja, Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskot-. tets den 8 sistlidne Maji under N:o 26 afgifne, och den 14 i samma månad på hor-^ det lagde, Memorial, angående Herr Rosenquists, Fredrik Leonhard, anmärkningsanledning, i afseende pade, Mechaniska verk-^ staden vid Motala, beviljade låneunderstöd, Herr Rosenquist j Fredrik Leonhard, hade inlemnat följande, som upplästes:
ConstitutionsUtskottet, troget sin föresats, att ogilla och borrt-raisonnera äfven de mest lagliga och giltiga anmärkningsanledningar emot Konungens Rådgifvare, och emot de inför Konungen i SlatsRådet föredragande, har på samma vanliga sätt behandlat den af mig gjorde anmärkning emot Herr StatsSecreteraren m. m. af Skogman, Den 17 Julli c. m.
•99 alt lian icke vägrat sin contrasignation under de af Kongl. Maj:t den 12 October 1826, och 5 December 1827 till Kongl.
ComnierceCollegiuni aflåtne Nådiga skrifvelser med befallning, att till Götha Canal-Direction för Motala verkstads anläggande utgifva 100,000 R:dr, eller jemt halfva beloppet af den summa på 200,000 R:dr Banco, som Rikets Ständer anslagit, att såsom lånebidrag i föreskrifven ordning användas till fabrikernas och slöjdernas upphjelpande, Skälet för anmärkningens ogillande bar Utskottet uppgifvit vara det, att medlen icke dragits från deras rätta ändamål.
Det fordras verkeligen mer än menskligt förstånd för att kunna fatta och göra gällande den tanka, att en smedja, en verkstad, uti hvilken icke kan produceras eller lill verkas någon enda annan pjes, än sorn antingen i en vanlig smeds-verkstad, eller ock uti de redan gamla och väl accreditergde Gjuterierne vid Bergsund, på Kungsholmen hos Owen, och vid Åkers Bruk, m. fl. åstadkommes, kan hänföras till classen af Fabriker och Slöjd-Inrättningar; och lika litet låter det förslå sig, att smedjan vid Motala är en egen och ny uppfinning, då, som sagt är, alt detsamma, som derstädes kan göras, kan lika så lätt förfärdigas annorstädes i Riket.
Skola sådane grundsatser få genomdrifvas och göras gällande; och skall sådan förklaring öfver orden Fabrik, Slöjdinrättning och 200
Den 17 Julii e. ih. ny Manufactur fö antagas för nöjaktig, sfi. skall ock ingen gräns mera finnas för anspråk och rättighet till lån utur ManufacturDiscontfonden, och ett anslag af flera miLlioner R:dr skall då blifva lika otillräckeligt och lika ändamålslöst, som 200,000 R:dr.
Jag hade trott och kanske äfven haft rättighet att vänta, att, då Utskottet nyttjat det uttryck, alt medlen icke blifvit dragne från deras ändamål, Utskottet skulle, efter sine egne åsigter, åtminstone bjudit till att utveckla samma åsigter och utreda hvad ändamål som menas; men en sådan möda liar Utskottet besparat sig, påtagligen af ingen, annap orsak, än att det omöjligt stått i Utskottets förmåga, att bevisa och försvara sin ^ats.
Det är emedlertid högst eftertänkligt att erfara, hurp
ConstitutiopsUtskottet adrvocerar borrt den ena anmärknings-anledningen efter den andra, merendels utan föregången undersökning och Ständerna meddelad detaillerad uppgift, 0111 undersökningens netto provenu.
Generella termer och ytliga vidröringar är allt hvad Utskottet ipeddelar, och dermed vill Utskottet, att man skall låta sig nöja. ■■é Jag hade eljest förmodat, att
Utskottet skulle fästat någon uppmärksamhet vid sjelfva storleken af den summa, som till Motala-smedjan blifvit dragen från ManufacturDisconten.
Men äfven det är af Utskottet ansedt för en bagatell.
Hvad skall då fä - Den 17 Julii e. m. sta ett så aktningsvärdt Utskotts uppmärkt samhet, då icke ens denna fråga kunnat göra det??
Ständer, i synnerhet det Vä Hofi. Borgare-Ståndet, torde emedlertid se saken ifrån en helt annan synpunkt. *— Jag skulle anhålla om återremiss, och att dessa anmärkningar måtte åtfölja; men förmiddagens beslut befaller mig, alt förändra denna begäran till den, att mina anmärkningar må, likasom Utskottets Memorial, läggas till handlingarne.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att ConstitutionsUtskottets
Memorial skulle läggas till handlingarne.
Företogs till pröfning Constitutions.- Utskottets den 18 sistlidne Maji under N:q 28 afgifne, och den 23 i samma månad på bordet lagde, Memorial, angående Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, anmärkningsanledning, i afseende på grunden för en sökandes uteslutande från förslaget till ett Pastorat.
Friherre Boije_, Ludvig: Till Ridderskapets och Adelns rättsinniga eftertanka gifver denna anmärkning ett förtjent föremål.
Den upplyser, huru långt man kan gå, då nian vill anmärka.
Herr Rosenquist får se en Expedition, contrasignerad af Stats - Den ty Julii e. m.
Sekreteraren af Kullberg, och läser den, men så olyckligt, att när StatsSekreteraren i reciten talar om Wisby Consistorii yttrande, att, i brist af lagliga bevis, Consistorium på sin Embetsed förklarade, att af alla Stiftets Prester ingen vore mindre skicklig till det lediga Embetet, än klaganden, så tror Herr Rosenquist olyckligtvis, att dessa orden: ”i brist af lagliga bevis,” innefatta StatsSecreterarens motiv till beslutet, som i vanliga termer innehöll, att Kongl. Maj:t ej funnit skäl till ändring i Consistorii öfverklagade åtgärd; och det är detta missförstånd ensamt, som föranledt anmärkningen.
Det tyckes gå nästan för långt i anmärkningsväg mot Konungens Rådgifvare, då man begär deras endtledigande till och med på den grund, att man läser Expeditionerne rasande.
Ehuru det kan vara onödigt , att yttra något vidare i detta ämne, torde jag dock böra upplysningsvis nämna, att när handlingarne i målet hos Rikets Allmänna Ärenders Beredning föredrogos, saknades der ingalunda bevis om Presten Ekmans oduglighet till det sökta Embetet; och hvilket .större bevis i sådant afseende kan man dessutom fordra, än att ett helt Consistorium tager på sin aflagda Embetsed, att Sökanden är oskicklig att Embetet förrätta.
Den 17 Julli e. ra.
Herr RosenquistFredrik Leonhard4 hade inlemna! följande, sorn upplästes: Sveriges Grundlag är yngre, än kyrkor lagen.
Den förra befaller i 28 §., att för-, tjenst och skicklighet skola respecteras, och den senare tillåter icke ett Consistorium, att obestyrkt och ensidigt frånkänna en präst-! man de egenskaper sorn dugelig, hvarpå han genom sjelfva utöfningen af prästerliga uppi drag gifvit tillräckeliga prof.
Sådant är för-! hållandet här; och resultatet måste således blifva, att icke hag, utan godtycke dicterat beslutet.
Jag anhåller att detta yttrande må få dela Memorialets ödg.
Jag är skyldig att, till bestyrkande af Wisby Consistorii intygande om presten Ekman, vits-; orda, att Ekman under den tid han före-; stod pastoralvärdigheten i Endre pastorat för Kyrkoherden Eyth, var ett åtlöje för För-; samlingen, och med hvilken ungdomen vid flere tillfällen drifvit gäck, såsom att sätta honom baklänges på hästen m. m, Att en sådan person icke bör kunna komma i frå^ ga, att befordras till KyrkoherdeEmbetet, ehuru i öfrigt icke brottslig, synes vara naturligt.
Haris Ex cell en ce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att CoiistitutionsUlskottets förevarande Memorial måtte läggas till handlingarne, hvilket bifölls.
Den 17 Ju lii e. m.
Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 27 sistl.
Maji under N:o 32 afgifne, samt den 4 derpå följde Junii, e. m. på bordet lagde, Memorial, rörande StatsUtskottets anmärkningsanledning, ifråga om behandlingen af anmaldte anledningar till åtal emot f. d. Magazins-Directionen.
Grefve Horn j Claes Fredrikj anförde skrifteligen; Om ConstitutionsUtskottet, enligt dess Memorial N:o 32, anser det vara med Ribets Ständers värdighet förenligt, att ett af denna Statsmagt yrkadt lagligt ansvar emot de Tjenstemän, som redovisa för Statsmedlen, af den andra Statsmagten förklaras icke böra föranleda till lagligt åtal mot samme Statens Tjenstemän; så måste jag med helt andra begrepp, än ConstitutionsUtskottet om lielgden af Lagstiftare-kallet, och den aktning
Representationen hör kunna fordra af Regeringen, yrka den moraliska ansvarspåföljd för den Föredragande och de Rådgifvare, hvilka tillstyrkt ett så rättskränkande och oädelt missbruk af verkställande mag-, ten, som förklarandet under den 10 'Augusti 1826, att undandraga f. d. Allmänna MagazinsDirectionens Ledamöter det åtal, som skulle hero af laglig undersökning.
Uppå af Hems Excellence Herr Gref-, ven och LandlMar skalken framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Den 17 Ju lii e. rti.
Constitutions-Utskottets berörde Memorial borde läggas till handlingarne.
Föredrogs å nyo och lädes till handlingarne ConstitutionsUtskottéts den 2n sist— lidné Junii under N:o 37 afgifne, samt den g dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, Förande Riksdagsfullmäktigen Casper Wijkmans anmärknings-anledning i afseende på inkomst-öfverskottenS disposition.
Justerades 6 FrotocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 16 dennes f. m. fattade beslut.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan i o om aftonen.
Lördagen den 18 Julii 1829, Plenum klockan g Förmiddagen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Herr Bruncrona, Gustaf Adolph, anmält sig Vara hindrad, att fortfara med sin befattning såsom r 20Ö
Den 18 J n 1 i i f. m.
Ledamot i Riddarhus-Utskottet; äfvensom Herr von Hartmansdorff, August, hvilken blifvit vald till Ridderskapets och Adelns Fullmäktig i Rikets Ständers Bank» derigenom upphört ätt Vara Ledamot i BancoUtskottet; och som i öfrigt, på Sätt Hans Excellence redan förut tillkännagifvit, följande vacancer i nedaltnämnde Utskott uppkommit, hemligen 1 BevillningsUtskottet: Efter Friherre Wrangel af Adinal, Henning.
EkonomiUtskottet: Efter Herr äf Robson, Carl Magnus, och — Herr af Forsell, Carl.
Riddar husUtskottet: Efter Herr Nordensköld, Carl Reinhold, Och — »— von Troil, Knut.
Alltså anmodade nu Hans ExcelletiCé Herr Grefven och LandtMarskalken Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer, att å nästa hiåndag den 20 dennes Sammanträda, för att berörde Vacancer tillsätta* Företogs tili pröfning
ConstitutiotisUtSkottets den 23 sistiidne Maji under N:o äcj afgifne, och den 4 derpå följde Juni e. m* på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver framställde AnmärkningSatiledllingar, i afseende på den så kallade Skeppshandels affairelt.
Den 18 Julfl. f. ni. zof Friherre Anckarswärd, Carl Henrik , .anförde skrifteligen:
Utlåtande öfver framställde anmärknings-anledningar, i afseende på den så kallade Skeppsbandels-affairen, visar sig i full öfverensstämmelse med den åsigt CoiiStitUtionsUtskottet ådagalagt, i anseende till förvaltningsåtgärderne i. allmänhet, och tvånget att isåsom mötionair nödgas afven emöt sjelfva ConstitutionsUtskofctet försvara afgifnä anmärkningars rättvisa och billighet, ökar obehaget äf Represen tänt-källets uppfyllande, inom en sådan Representation sorn
Vår; men ehuru ringa utsigterne kunna vara, att genom någon de afgifrte anhiärkningarnes ytterligare Utveckling klinna åstadkomma Uppfyllandet af samhällets kraf, ätt finna GrundLagärnes kraft äfven sträcka sig till ansvarigheten i anseende till verkställande maktens förbiseende äf lagell » eller misstag om
Rikets sannskyldiga nytta> anser jag mig likväl af mitt samvete förbunden» att, i de delar jag förstå!* » Söka fästa allmänna uppmärksamheten å dert hotahde sämhällsvådan, att ansvaret för den mäktigares lagöfverträdelser blifver ingen, om 1829 års CohstitUtiönsUtskott förmår att göra sine åsigter i anseende till samhällsskickets fordringar gällande.
Uti Samma ordning, som ColistitutionsUtskottet till besvarande upptagit de anmäldte anmärkningsanledningarne, skall jag
Den 18 J u 1 i i f. m. äfven soia följa de slutsatser, hvaruti Utskottet stadnat.
Utskottet anser den anmärkning, att någon instruction för Herr General-Amiralen, till efterrättelse vid af handlingen om Skeppshandeln, icke Varit utfärdad, desto mindre kunna godkännas, som én bestämd instruction verkeligen innehålles i Kongl.
Maj:ts Herr Generalåmiralen officielt meddeldta nådiga föreskrifter, och i de gillade, Statsråds-Protocollet bilagde, Normal-Contvacten Härvid torde det tillåtas mig göra deri erindran, att anmärkningen icke allenast afsedt behof af instruction för sjelfva köpslutet, utan fastmer för nödige iakttagelser, till förekommande äf de ersättningsanspråk, hvilka uti sjelfva Conträctet voro föresedde såsom en möjlighet, och hvilkas belopp omöjligt kunnat stiga till en sådan höjd, i fall den minsta omtanka ägt rum, att i tid förekomma en misshushållning, i anseende till trdctamenten och öfrige ifrån köparens hushållning uppkomna oerhörda kostnåder, hvilka till betydlig del kunnat förekommas, så framt man icke alldeles förglömt all tanka å det ersättningsäfventyr, Contractets 4;de punkt i sjelfva verket innebar.
Det är ifrån en sådan Synpunkt; sedt, jag tror, att Rikets sannskyldiga nytta ä£* ven Den 18 J u l i i f. m. 209 ven i denna del af Stats-Secreteraren för Krigsärenderne blifvit förbisedd, då jag föreställer mig, att försvarets ekonomiska deta il i första rummet tillhör honom, och att det varit dess pligt, att fästa Kongl.
Majrts uppmärksamhet å vådan af den Statsförlust, hvarmed man hotades, då ingen utväg vidtogs, att för köparnes slösande i anseende till utredningskostnaderne ställa någon behörig gräns, och det är i anledning häraf jag emot Föredraganden för Krigsä rend erne kommer att yrka tillämpning af Regeringsformens 107 §. för bristande nit, skicklighet och drift.
Utskottets slutsats i anseende till framstäldt tvifvel om Regeringsmaktens rättighet, att, med analogien ifrån Regeringsformens 77 §, utan Rikets Ständers medverkan, på sätt som skedt, förskingra en så betydlig del af Flottans materiel, innefattar samma uppställning, som Utskottets slutsatser i allmänhet; och man skulle här kunna tro, att Utskottet upptäckt, att något stadgande för försäljning utaf Svenska Örlogsflottan verkeligen förefinnes, då Utskottet yttrar, att Konungens dispositionsrätt öfver Statens lösa egendom är enahanda med dess höga rätt att använda Statsmedlen, då det, efter Utskottets egna ord, ej sker annorlunda än stadgadt blifvit; men i följd häraf kommer jag till den mot Utskottets 33 H, 14 210 Den 18 Julii f. ni. åsigt stridiga tankeyttring, att Regeringsmakten icke äger rätt, att godtyckligt disponera Statens lösa egendom, der ingenting blifvit stadgadt i sådant afseende, hvadan jag äfven tror, att eli åtgärd) som tillfogat
Staten så betydlig skada) mäste påkalla tillämpningen af Regeringsformens 107 §. emot de rådgifvare, hvilka tillstyrkt och befrämjat åtgärden) hvarföre jag i anseende till saknad uppgift å de personer, hvilka härvid komma uti fråga, ansett mig behöfva begära återremiss utaf Memorialet i denna del, i fall denna utväg till Opplysnings vin-» hände icke vore stängd» Huru Constitutions-Utskottet med något Stöd af Grundlagen kommit till deli slutsats, att anmärkniilgsänledrtingar, som 1-igtats mot förmenta politiska missräkningar och felsteg, knappt kunna upptagas, ännu mindre pröfvas, och aldraminst fastställas, blefve svårt att begripa) om man ej redan egde så många bevis, ätt Utskottet för sitt omdöme sällan trott sig behöfva någon annan vägledning, än föresatsen, att åt Maktens alla möjliga misstag lemna en hyllning utan undantag» Grundlagen antyder bestämdt, att ConstitutionsUtskottet må kunna fordra de uti StatsRådet förda Protocoll, som angå ministeriella ärenden och commandomål, i hvad som rörer allmänt kända, och af Utskottet uppgifna, händelser.
Den 18 Julii f. ni. 21 r
Det vill således synas, sorn'
ConstitutionsUtskottet, långt ifrån att äga fog, att afvisa anledningar till anmärkning i denna del, hade i motsatts bordt uppfylla lagens kraf, medelst bemödande, att åt denna vigtiga del, af Skeppshandels-affären , gifva ali den utveckling, och ali den offentlighet, som ämnet påkallan
Det visar sig otvifvelaktig^ att upp-“ täckten af det felaktiga i anseende till rådslagen vid de ministeriella ärendernes behandling är Constitutions-Utskottet allena uppdragit, då StatsrådsProtocollen för ingen annan äro tillgängelige, och det skall således förundra livar och en, att finna Utskottet neka att ingå i den minsta pröfning af den del af frågan, som, af enskild inotionair antydd, ålegat Utskottet, att i ftiöjligaste måtto utveckla* Jag tviflar, att mångå finna sig tillfredsställde af Utskottets reflexioner, att CabinettsPolitiken är en probabilitets-lura, icke en på1 absoluta vissheter bygd kunskap.