Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jjandtm., att Hr Bildt hade yrkat, att föredragningen af de uti Konst.Utsk:ts förev:de Mern. under punkterna N:ris 12 och 13 uptagua; grundlagsförslag måtte upskjutas, så att förslaget under punkten N:o 12 om representationsrätt för lärare vid Elementar-läroverken skulle företagas till afgörande först sedan PresteSt:t pröfvat detsamma, och förslaget under punkten N:o 13, om hemmansegares representationsrätt ej förekomma förr än BondeSt:t om samma förslag beslutat.
I anledning häraf ville H.
Exc. förklara, det han ej ansåg, sig kunna framställa en i fullkomlig öfverensstämmelse med detta yrkande affattad propos., enär det upskof med ifrågav:de grundlagsförslags afgörande, som skulle blifva en följd utaf antagandet af Hr Bildts förslag, möjligen kunde komma att ega rum under en längre tid än den, som erfordrades för behandlingen af alla de öfriga grundlagsförslagen uti Konst.- Utsk:ts Mern.
N:o 2, samt upskofsbeslutet i sådant fall skulle komma i strid med R. o.
Ad:ns redan fattade beslut, att nämnde 2 gånger bordlagde Mern. skulle sättas främst å föredragningslistan för sist hällne plenum, af hvilket sednare beslut naturligtvis följde, att merauämnde Mein. måste i dess helhet vara föredraget och afgjordt, innan något annat; å-föredragningslista» uptaget ärende, komme att af K. o. Ad. behandlas.
I betraktande häraf kunde H. Exc., med anledn. af Hr Bildts yrkande, ej framställa någon annan propos., än att föredragningen utaf förslagen under 12:te och 13:de punkterna skulle ega rum först sedan det under den sista eller 20:de punkten förekommande förslag blifvit af Ståndet behandladt.
Efter den förklaring, som H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, nu afgifvit ang:de det af mig framställda förslaget, är jag med föredragningssnttet alldeles tillfredsställd, och detta så mycket mera, som det af mig åsyftade ändamålet derigenom vinnes, emedan dessa ifrågavide punkter troligen ännu på f. m. afgöras inom de andra Stånden.
Härefter framställde H.
Hr Gr. o. Landtm, propos. först fi bifall tilt och sedermera å afslag af Hr Bildts förslag, sådant detsamma nu sednast blifvit af honom framstäf dt, samt efter det svaren dervid utfallit med ja och nej i sådan blandning, att, enl. hvad IL Exc. förklarade, pluralitetens mening ej kunnat af honom ur - 332 Dbii 14 December f. m. skiljas, gjordes förnyad propos. å förslagets antagande oell besvarades med särdeles starka både ja och nej; hvaruppå H.
Exc. tillkännagaf, att han nu trott sig finna, det ja öfverröstat nej.
Hr Stjernsvärd begärde votering.
Uplästes och godkändes följande voteringspropos.
Den, som Dita 1 ler Hr Bildts, D. G., förslag, att föredragningen utaf de uti Konst.Utskits Mern.
N:o 2, under punkterna N:ris 12 och 13 framställda grundlagsändrings-förslag skall ega rum först sedan det i 20:de punkten förekommande förslag blifvit af E. o. Ad. behandladt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afs får R. o. Ad.
Hr Bildts förenämnde förslag.
Ja —■41.
Nej — 77. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. l/t 3 e. m.
Onsdagen den 14 December 1859.
Plenum kl. 6 e. m. Just. ett prot.-utdr. för f. rms plenum.
Gr. Posse, Gösta, hade inlemnat en så lydande skrift:
Af sjukdom hindrad att f. n. återvända till Stockholm, får jag vördsamt anhålla att, med bibehållande af min Riksdagsmannarätt, blifva entledigad från förtroendet att vara Bänkman inom lista Bänkmansa fdel ningen.
Sedan denna anhållan blifvit af R. o. Ad. bifallen, anmodade H.
Landtm, de till lista BänkmisAfdelnm hörande Ledamöter att vid i början af nästa plenum blifvande val utse en Bänkman efter Gr. Posse.
Den 14 December e. m. 338 Anmäldes och lades på bordet nedannämnde Utslcs Memoria! och Utlåtrn, nemi.
SlalsUlskollels Memorial, N:o 5, med återlemnande af den från BorgarSt:t till StatsUt. sk:t remitterade K.
Proposm, ang:de grunderne för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning; N:o 6, ang:de Riksdagskostnadernas bestridande; N:o 7, ang:de godtgörande af Hr Landtm:s och Hrr Talmäns ökade Kiksdagskostnader; N:o 8, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksSt:n och Utskm anställda betjening; och Utlåtanden, N:o 9, i ani. af K.
M;s nåd.
Propos. om användande af en del utaf de till fångars vård och underhåll anslagna medel för nödiga nybyggnader vid fästningsfängelset i Landskrona; N:o 10, i ani. af K. M:s nåd.
Propos. om ersättning till Kronofogden Anders Rhodin för kontante medel till ett belopp af 1,971 rdr 71 öre rmt, som blifvit en kronobrefbärare genom rån fråntagne och derefter måst af Rhodin återgäldas; N:o 11, i ani. af K. M:s nåd.
Propos. ang:de användandet af de på anslagen för Nockeby- och Drottningholms-broarnes ombyggnad upkomna öfverskott; N:o 12, ang:de väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar af landets kyrkliga, judiciella och administrativa indelning; samt JjevillningsUlskollels Memorial, N:o 6, om återlemnande af en af Ola Lasson från Christianstads Län inom BondeStrt väckt motion; N:o 7, om återlemnande af en utaf Måns Månsson från Kal mar Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 8, om återlemnande af en utaf C. A. Larsson från Östergöthlands
Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 9, om återlemnande af en utaf N. Fr.
Andersson från Östergöthlands
Län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 10, med återlemnande af en utaf Anders August
Andersson från östergöthlands
Län väckt motion.
Uplästes en inom BondeSt:t af Nils Larsson från Jemtlands Län väckt, till Bevilln.Utsk:t remitterad och MedSt:n kommunicerad motion om den s. k. tolagens utgående på sätt som före sisth Riksdag stadgadt varit; och ansågs denna motion ej f. n. erfordra någon åtgärd från II. o.
Ad.s sida.
Fortsattes föredragningen af Konst.Utsk:ts Mern.
N:o 2, med upgift på de från sisth Riksdag hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, dervid nu i ordningen förekom 12:te punkten, innehållande förslag till ändring i 13, 16, 19 334 Den 14 December e. m. och 22 §§ R.O., arigule representationsrätt-lör Lärarne vid Elementar-läroverken.
Den erfarenhet, vi hafva om svårigheten att tolka den förändring i afs:de på BorgareSuts representationsrätt, som vid senaste Riksdag beslöts, ådagalägger nödvändigheten af att fästa mera upmärksamhet vid redaktionen af ifrågakommande förslag till grundlagsförändringar.
Beträffande nu förev:de förslag, så synes detsamma i detta hänseende ega flera brister.
Den första anm., jag vill göra, är den att i grundlagen föreslås de valdistrikter, inom hvilka de personer, som nu skulle inrymmas i representationen, böra väljas.
I allmänhet har man i grundlagen lemnat temligen stor frihet åt valkorporationerne att sjelf ve bestämma om valsättet och äfven distrikterne; men här är ett alldeles motsatt förfarande följdt, enär man i sjelfva grundlagen på förhand bestämt huru de väljande skola indelas i distrikter — en indelning, som i sanning synes föga lämplig.
Detta faller i ögonen, då man genomgår de föreslagna distrikterne och finner på hvad sätt fördelningen skett.
Första distriktet utgöres af Upsala och Hernösands stift.
Det är dock föga sannolikt att alla de skollärare, som finnas från Haparanda ner till Stockholm, skola känna hvarandra så väl, att de med säkerhet och kännedom om personen kunna bestämma sig om valen, då de äro bundne vid val inom sig.
Men ännu olämpligare blir fördelningen i det tredje distriktet, som innefattar Linköpings, Strengnäs’ och Gottlands stift.
Jag frågar er, Mine Hrr, om, med afs:de på distanserne mellan dessa olika orter, skollärarne inom Strengnäs’ stift kunna hafva någon särdeles kännedom om lärarne på Gottland eller lärarne på Gottland om de i Strengnäs’ stift?
Dessa båda stift utgöra nu integrerande delar i tredje valdistriktet, och vid hvar tredje Riksdag är det iidor Konsistorium på Gottland, som valet skall förrättas för lärare i Strengnäs’ stift d. v. s. Södermanland och Nerike.
Denna method synes mig i sanning så vidunderlig, att något mera icke behöfver, eft^r mitt omdöme, anföras för afslag.
Jag tror att detta skollärarnes intagande i PresteSt:t bör kunna ske på ett lämpligare och ändamålsenligare sätt; och att frågan om valsättet, om det icke vore i grundlagen konstateradt, skall, med tillhjelp af erfarenheten, lättare regleras.
Som det kommit till min kännedom att förev:de punkt redan blifvit afslagen i 3:ne Stånd, vill jag fatta mig helt kort.
Densamma innehåller bland annat, att endast de lärare, som hafva presterlig befordringsrätt, kunna inom sig utse 5 Riksdagsmän i PresteSt:t.
Jag anser detta vara tillräckligt för afslag.
Hade det varit fråga om alt upspäda PresteSt:t på ett sätt, som gjort det mera mottagligt för allt hvad som går ut på en representationsförändring, skulle jag velat rösta för bifall, men då jag anser ifrågav:de förslag icke leda till något sådant ändamål, är det ani. nog för mig att derå yrka afslag.
Den 14 December e. m. 835 Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
En del af de betänkligheter mot upställningen af detta förslag, hvilka blifvit af föreg:de talare anförde, gjordes äfven inom LTtsk:t.
Man kan dessutom dertill lägga, att man är så mycket mindre säker att en sådan bestämd distriktindelning behöfde i grundlagen intagas i afs:de på elementarlärare, som den ej förefinnes i afs:de på de egentliga prés terna.
Det är nemi. bekant att i grundlagen står föreskrifvet huru många Riksdagsmän PresteSt:t i hvarje stift må utse, men sedan eger stiftens presterskap att sinsemellan afgöra, huru valen skola ske.
Det vanligaste är visserligen att valen inom stiften förrättas med så många namn på hvarje vallista, som stiften ega sända representanter, men det har funnits och finnes stift fördelade i distrikter, hvilka distrikter utgöras af kontrakterna i stiftet; så att stiftet visserligen sänder det antal representanter, som i grundlagen föreskrifves, men inom stiftet välja kontrakterna hvart och ett sin fullmäktig.
Emellertid, oaktadt detta framställdes i Utsk:t, så var det just de presterliga ledamöterne, som yrkade på att få i grundlagen infördt, huru distrikttördeluingen skulle ske, och Utsk:t ansåg då att det vore rättast att gå det
Stånds bestämda önskan till mötes, hvilket skulle uptaga de nya elementerna inom sig.
Af dessa skäl inkom distriktfördelningen i grundlagen, och då man icke kunde för denna klass gifva representation åt mer än 5 ledamöter, måste naturligtvis distrikten blifva mycket stora, och detta var orsaken att Gottlands elementarlärare måste rösta tillsammans med något stift aflägset från Gottland.
För att kunna få denna distriktindelning, lät Utsk:t upgöra tabeller, som utvisade såväl elementarlärarues antal inom stiften, som deras löneinkomster, och med afs.-de härpå upgjordes fördelningen så, att hvarje distrikt skulle innehålla ungefärligen lika många valberättigade och lika stora inkomster, hvarjemte man sökte att få distrikternas läge så nära koncentreradt som möjligt, och jag tror att man svårligen skulle kunnat i sådant hänseende ordna bättre, än som skett i detta förslag.
En värd talare har äfven yttrat att han ansåg 5 elementarlärare i PresteSt:t vara för litet; men då man besinnar att detta Stånds hela antal icke är betydligt, samt att representanterna för de högre vetenskaperna vid akademierne kunna vara 4, ehuru de nästan alltid endast sända 2, samt att VetenskapsAkademien insätter 2, så finner man, att likväl den klass, som representerar undervisning och vetenskap, kan i PresteSt:t insätta 11 personer, hvilket är ett jemförelsevis ganska högt antal.
Af dessa skäl föreställer jag mig att de gjorda anm:ne icke äro af den beskaffenhet att de böra föranleda förslagets förkastande, utan vågar jag vördsammast anhålla om bifall tdl detsamma, till stöd hvarför jag tror mig kunna uplysa att PresteSt-.t redan dertill lemnat sitt samtycke.
Att det varit lämpligasf; att icke intaga di striktfördelningen i grundlagen, synes den siste värde talaren sjelf medge, och den omständigheten att det önskades af PresteSt:ts ledamöter inom Utsk:t, är för mig icke skäl att i grundlagen införa Den 14 December e. m. hvad som uppenbarligen icke hörer densamma till.
Men iifven med antagande deraf att (1 ist.rik terne borde intagas i grundlagen, så och då jag med den siste talaren erkänner, att d ist ri k terne måste vara stora, så att man måste göra lärare på Gottland och lärare i Nerike och Södermanland till ett valkollegium, hade det val varit lämpligare att icke binda dem att välja en representant inom sig.
DA valdistrikterna äro temligen stora, anses det såsom eu allmänt erkänd sats, att man bör lemna de väljande fria händer.
Det är mycket sannolikare att lärarne på Gottland och lärarne i Nerike, eller lärarne i Piteå och Luleå samt de i Gefle skulle kunna förena sig om en person, som vore dem alla känd, men icke tillhörde det distriktet.
Hvad sjelfva distriktindelningen angår, så vill jag öppet bekänna att lärarnes löneinkomster synes mig varn en föga lämplig måttstock.
Vid mitt förra anförande glömde jag att framställa ännu en anm. mot §:ns ordalydelse.
Der står: »De vid Rikets allm. elementarläroverk på ordinarie stat anställda lärare etc. etc.»
Att elementarläroverk icke skulle vara allm., det är någonting som jag icke förstår; jag har åtminstone aldrig hört talas om enskilda elementarläroverk; åtminstone kunna de aldrig kallas för Rikets.
Således ligger äfven deri ett fel.
Då jag .nu hört att förslaget i de andra Stånden nr förkastadt, lönar det ej mödan att tala derom, men i alla fall synes mig att R. o.
Ad icke bör gifva sitt bifall till ett förslag, som är i flera hänseenden ofullständigt, hvarföre jag förnyar min anhållan om afslag.
Jag har begärt ordet i ani. af ett yt trande af Gr.
Hr Gr:n har nemi. i sin egenskap af Ordf:de i Konst.(Jt.sk:t vid sisth Riksdag redogjort för skälen, hvarföre i förslaget blifvit intordt om distriktcrna; men det skulle vara ganska intressant orri Gr:n velat utsträcka sin redogörelse derhän att omtala, huruvida det varit det Hörr v. Ståndet, som önskat att valrätten skulle tillerkännas endast dem, sorn ega presterlig befordringsrätt.
Gr:n har vidare sagt att presterskapet f. n. representerar de högre vetenskaperna.
Jag måste opponera mig mot denna alltför uråldriga åsigt, som Gr.n sökt inför R. o.
Ad. framställa.
Äfven jag med ger att denna §. hvarigenom Lärare vid Eletnentar-liuoverken skulle få representationsrätt, är bristfällig.
Men detta oaktadt, är jag likväl villig att bifalla densamma, hufvudsakligen af det skäl, att derigenom en stor klass medborgare, sorn genom sin samhällsställning och bildning äro så qvalificerade att de böra tillhöra representationen, i densamma inkomma.
Om således i sjelfva redaktionen skulle finnas ett eller annat mindre fel, som först efter tvenne Riksdagar skulle kunna rättas, sfi riskerar jag heldre detta, än art till en oviss framtid upskjuta medgifvande af representationsrätt åt nämnde samhällsklass. Gr. 1) eii t t [)ef,*mber e. ni.
Ehuru det förslag, sorn nu utgör föremål för R. o. Adis öfverläggning, enligt upgift, skulle vara af 3 Stånd afslaget, anser jag likväl icke utan vigt att (iröfva, huruvida detsamma är förkastligt eller icke, emedan, på sätt den siste talaren anfört, det icke kan vara likgiltigt, om en klass af den bildning, som Lärare vid Elemeutar-läroverken, erhåller representationsrätt; och då detta förr eller sednare mäste ske, sä är naturligt att Konst.Utskit kommer att framdeles afgifva ett nytt förslag, hvarigenom samma ändamål skall vinnas.
Det är derföre som, oaktadt förslaget redan fallit, det kan vara skäl att undersöka, om det ej förtjenst ett annat öde, och att yttra några ord rör:de de deremot gjorda anmärknir.
Den första anmärkmn gäller lista raden: »de vid rikets allmänna Eleinentar-liiroverk» etc.
En talare har sagt. att han icke kände andra än allmänna sådana.
Det finnes likväl enskilda, organiserade i fullkomlig likhet med de allmänna, eller åtminstone så, att undervisningen derstädes meddelas efter samma method och till samma utsträckning, så att derifrån utgående lärjungar kunna dimitteras till akademien.
Sådant är Lyceum i Upsala, här och i Norrköping, och jag tror att det finues flerfaldiga dylika i riket.
Det torde väl icke falla någon in att sådana enskilda anstalters lärare skulle erhålla representationsrätt.
Jag vill visserligen medge att ordet »allmänna» kan vara öfverflödigt, men att denna distinktion der finnes, anser jag icke så farlig, att det skulle ge anledning till förslagets förkastande.
Den anmärkning, som derefter följer i ordningen är, att de lärare, sorn i och för sin befattning ega presterlig befordringsrätt, skulle endast vara de, som inom PresteStit borde komma i åtnjutande af valrätt.
Jag kan visserligen förstå, att man icke åt Elemeutar-läroverkens lärares rätt till befordran inom kyrkan vill gifva helgdeu af Grundlag, men dermed förhåller sig icke så farligt, ty denna rätt till befordran består endast i en möjlighet, och att vid ansökan om sådan befordran få räkna sig till godo tjenstgöringen såsom skollärare.
Att likväl, så länge vissa af elemeutar-läroverkens lärare, nemi. lärare i gymnastik, ritning och musik, icke ega en sådan befordringsrätt, en dylik distinktion blifvit gjord, anser jag ganska lämpligt, ty, ehuru det vore önskligt, att de sköna konsterna hade sina målsmän inom representationen, tror jag dock icke att dessa böra sökas bland lärarne vid clemen tar-läroverken.
~ Vidare har anmärkts att distriktsindelningen vore olämplig och alt vår grundlag icke kände till densamma.
En sådan indelning eger likväl rum för bergsbruksidkare, som få inträde i BorgareSt.
, och suliana särskilda valklasser hafva vi förut i PresteSt., nemi. för vetenskapsakademien och universiteten.
Det hade måhända varit önskligt om lärarne vid elementar-läroverken kunnat välja gemensamt med presterskapet, men deremot möter åtskilliga svårigheter.
Lagerbjelke har redan anfört, och jag vill dertill ytterligare lägga, att i allmänhet kyrkoherdarne välja per capita, men som detta valsätt beror på öfverenskommelse inom. stiften, så finH. II. 22 3.-t8
Den 14 December e. m. rias sådane der icke.
Så är förh.det t. ex. inom Gottlands stift, och det skulle möta ganska stora hinder, att inpassa lärare vid elementar-läroverken i det valsätt, som för presterskapets ledamöter der är gällande.
Detta torde halva varit ett af skälen till en sådan distriktindelning, uti hvilken jag icke heller finner något särdeles ondt.
Att distrikterne skola vara stora, då ledamöterne, som bör» väljas, äro få, är helt naturligt.
Den förste talaren, som gjorde anmärkn. deremot, riktade den egentligen mot förh:det inom 2:ne af dessa distrikter, Upsala och Hernösand, hvilka visserligen äro de mest vidsträckta af alla, men fruktan i detta afs:t försvinner, då man besinnar att man otvifvelaktigt kommer att välja de mest framstående skollärare, och att de gjort sina studier vid samma universitet och der tagit magistergraden.
Ofta hafva de varit akademiska lärare, och följaktligen icke för hvarandra främmande.
Om också någon redaktionsförändring varit önsklig, kan jag på dessa skäl icke finna att det bör föranleda §;ns förkastande, synnerligen då den afser ett ändamål, som jag tror att B. o. Ad. lika med mig finner önskligt, nemi. att bereda elemementar-läroverkens lärare representationsrätt, som de nu sakna, såvida de icke ega någon annan qvalifikation, som kan berättiga dem till inträde i BorgareSt:t.
Hr Palmcrantz, Johan Mauritz:
Lika med de 2:ne sista talarne kan jag icke inse hvarföre förslaget skall förkastas.
Det är otvifvelaktigt att genom detsamma i PresteSt:t inrymmas en mängd elementer, som förtjena att ega representationsrätt.
Man har här anmärkt mycket mot vald istri k terne och det är verkligen en sak, som kan omtvistas, men jag anser att den’ kommer nog att blifva föremål för en framtida representations pröfning och beslut, när PresteSt. fått åt sig inrymdt dessa élementer.
Mig svnes, att om man vill förbättra vår nämde representation, är det ganska oegentligt att alla förslag, som gå ut på ett sådant mål, skota förkastas.
En total omstöpning tror jag att hvar och en inser vara omöjlig, partiela förändringar är det riktiga sättet att förfara.
För min del anhåller jag således att få förena mig med de 2:ne sista talarne.
Jag ber att få fästa upmärksamheten på, att jag börjat med att erkänna lämpligheten af ifrågav:de lärares inrymmande i representationen.
Det är blott mot realiserandet på detta sätt, som jag opponerat mig, och då det redan är uplyst att förslaget fallit och det sålunda kan blifva fråga om att Konst.Utsk:t vid en kommande Biksdag, då förslaget otvifvelaktigt ånyo bringas å bane, blir upmärksamt på att meningarne ang:de lämpligheten af denna method för inrymmande af nämnde lärare i PresteSt. äro delade, kan jag icke finna något hinder för sjelfva idéens genomförande deri, att R. o. Ad. förklarar att den nu föreslagne utvägen är icke lämplig.
Då man redan vid antagandet af ett Grundlagsförslag hänvisar derpå att det skall ändras, så är det i sanning sjukt.
Jag har åtminstone icke det begreppet om grundlagsförändringar, att man skall antaga sådana, som äro af beskaf - Den 14 December e. m. fenhet att snart behöfva ändras.
Isynnerhet då ett förslag fallit, synes mig icke vara ur vägen att göra dem, som ånyo komma att handlägga detsamma, upmärksamma på att det är behäftadt med fel.
Det kan ej undgå att förundra mig att en ledamot af Konungens konselj, som otvifvelaktigt sedan sista Riksdagen har sä stor erfarenhet om svårigheten att tillämpa den nya 14 §:n R.O., icke hyser någon tvekan mot antagandet af ett förslag, sorn, jag är säker derom, snart kommer att göra lika mycket omak.
Den erfarenhet, vi haft om olämpligheten af nämnde 14 g, torde berättiga den åsigt, jag förfäktar, att detta Stånd icke ånyo här utan tillräcklig granskning lemnar sitt bifall till ifrågav:de från samma källa u'gångna förslag.
Lagerbjelke; Till hvad en värd talare här nyss Vttrat såsom försvar för stadgandet, att endast de elementarlärare som innehafva tjenst på stat, hvilken gifver dem presterlig befordringsrätt, böra få inträde i representationen, ber jag att få lägga att i 13 ,§:ns 2:dra mom. säges: »Universiteten i Upsala och Lund skola, genom deras samtlige professorer och adjunkter, ordinarie eller extra-ordinarie, samt docenter, akademiernas räntmästare och sekreterare jemte alla öfrige akademiska tjenstemän, som i och för sina befattningar ega presterlig befordringsrätt etc.» Nu ansåg Konst.Utsk:t det icke gå an, att då en exercis-mästare, en danseller sång-mästare icke för denne sin befattning eger att välja riksdagsman för akdemierna, han skulle få göra det för elementarläroverken, utan borde det stadgande, som gällde för de förra, äfven rätteligen gälla för de sednare.
Hvad ytterligare vidkommer den anmärkmn att löneinkomsterue, hvilka jag upgifvit såsom en af de grunder, Utsk:t följt i och för distrikt-indelningen, skulle vara en olämplig måttstock, så ber jag att få i minnet återkalla, att om också Ulsk:t, som verkligen var förludet, hufvudsakligen vid distriktindelningen fästade afseende på elementar-lärarnes antal, så hade det dock rätt uti att äfven göra afs:de på dessas löninkomster, elter det just är elementar-lärarne, som skola betala riksdagsarfvodet, och det skulle då blifva ganska betungande, om man icke vid distriktjndeiningen gjorde afsale på deras inkomster.
Det har ytterligare blifvit såsom ett skäl mot detta förslags antagande anmärkt, att man förut efter ändring af 14 g
ILO. varit så illa fast för den dåliga redaktionen.
Eftersom denna § nu blifvit nämnd, ber jag att få nämna att den egentliga svårigheten lör §:ns tillämpning upkom icke genom den redaktion, som det Konst.- Utsk., hvilket då beredde förslaget, framställde, utan derföre att Utsk:t bibehöll den gamla grundlags-texteu så inycket möjligt var, just för att icke inveckla sig i andra svårigheter.
Så är deremot icke förludet med nu förelagde förslag, eftersom hela monutet är nytt, och då man genomläser detsamma, tror jag man skall finna att texten verkligen är klar och att svårligen något missförstånd af densamma kan upkomma.
Jag fortfar i min anhållan.
I> e n I i Doc ernber e. rn.
Hr S t jern sv ä r d :
Att af anförde skäl Gr.
Hamilton, Cheferv och Föredraganden för EcklesiastikDep:tet, förordat den förändring, som skulle hafva till föremål utvidgning af det presterliga elementet i vår representation, finner jag icke underligt, men det hindrar mig icke att stå fast vid hvad jag redan yttrat.
Anledningen härtill torde sökas i vår olika utgångs-punkt.