Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Justerades ett prot.-utdrag för den 7 och 11 dennes.
Upplästes och godkändes Exped.-EJtsk:ts skrifvelseförslag: N:o 41, ang. anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län, lör beredande af arbetsförtjenst åt den i följd af miss växt nödställda befolkningen; N:o 42, i ani. af K. M:ts Nåd.
Propos. ang. anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missväxt lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län; N:o 43, äng. anvisande af medel till bestridande af kostnaderne för åtgärder till hämmande af boskapspesten, ifall den skulle inom landet utbryta m. m.; N:o 44, ang. utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll; N:o 45, äng. särskild föreskrift i afseende på rättigheten till tångtägt å hafsstränderna i Halland; N:o 46, ang. tilldelande åt vederbörande kommunalstyrelser af ett exemplar utaf Svensk Författnings-samling; N:o 47, Den 14 April f. m. 193 N:o 47, äng. några ändringar i stadgarne för elementarläroverken; och N:o 48, i ani. af K. M:ts Nåd.
Propos. ang. förändrad grund för utgörande af Fjerdingsmans aflöning.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 7 och 11 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 60, ang. regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette Hufvudtitel.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 4:de punkten.
Tvenne af Stats-Utsk:ts ledamöter hafva reserverat sig emot det slut, hvari Utsk:t i denna punkt stadnat; och jag ber att få instämma uti de åsigter, som blifvit af dessa Hrr uttalade: att nemligen Utsk:t bort, på de af K.
M:t uti den till R.
Proposm anförda grunder, tillstyrka ifrågav:de anslags beviljande.
Tillräckliga skäl dertill finnas uti det Stats-Råds-prol., som är den Nåd.
Proposm bilagdt, der det heter: »Förste
Landtmätarne i rikets flesta län hafva uti särskildta, genom
Landtmäteri-styrelsen insända underdåniga ansökningar anhållit, att, med afseende å otillräckligheten af deras nuvarande lön, 1,800 rdr, ökade göromål för K.
M:ts och Kronans räkning medelst karterenovation m. m., samt svårigheten att med förste
Landtmätaretjensten förena landtmäterigöromål åt enskilde, löneförhöjning måtte dem beredas; i hvilket afseende de fleste hemställt om en sådan förhöjning till belopp af 600 rdr, jemte särskild ersättning till inköp af skrifmaterialier och utgifter för Läns-Iandtmäteri-kontoret.»
Uti afgifvet utlåtande har Landtmäteri-styrelsen väl ansett en lön af 2,500 rdr för förste Landtmätarne vara af billigheten påkallad, men, då de fleste af dem endast begärt en löneförhöjning af 600 rdr, hemställt, att lönen måtte bestämmas till 2,400 rdr.
Vid ärendets föredragning inför K. M:t, har emedlertid Chefen för Civil-Departementet icke ansett sig böra tillstyrka K.
M:t att af R.
St:r äska annan löneförhöjning för förste Landtmätarne, än att dem beviljades hvardera 200 rdr för bestridande af nödiga skrif- och ritmaterialiers inköp, äfvensom till bekostande af eldning och städning af Landtmäteri-kontorets rum.
Uti Utsk;ts Betänk, upplyses, att det endast i några få län är en skyldighet för de hos Länsstyrelserna anställda vaktmästare att bestrida uppassningen på Landtmäteri-kontoren, hvilket torde vaia en följd deraf, att nämnda embetslokaler endast undantagsH.
IV. 13 194 Den 14 April f. m. vis äro belägne under samma tak med öfriga embetsrum Utsk:t anför äfven såsom skäl till sitt afstyrkande, att landtmäterilokalen endast två gånger i hvarje månad behöfver hållas öppen.
Vi veta emedlertid, att Landtmätaren dessemellan ganska ofta måste viätas på kontoret för att rådfråga dervarande kartor och skifteshandlingar, och naturligtvis göres honom då behof både af värme och uppassning.
I det län, jag tillhör, åligger förste
Landtmätaren att sjelf bekosta eldning och städning på kontoret; och jag minnes ännu mycket väl, huru man i min ungdom ofta fick se förste Landtmätaren sitta i sitt arbetsrum iklädd vargskinnspels, under en temperatur, föga angenäm för de besökande, och det kom sig deraf, att han, som var begåfvad med hustru och flera barn, icke ansåg sin lilla lön tillräcklig för bekostande af eldning och städning på kontoret, då han, såsom sjelf boende utom staden, ej till uppassning kunde använda egna tjenare.
Afven om den summa af 200 rdr, som blifvit af K.
M:t begärd, möjligen kan synas öfverstiga, hvad till bekostande af eldning och städning på kontoret äfvensom till inköp af skrif- och ritmaterialier kan åtgå, torde dock en hvar inse, att denna lilla förbättring uti lönen för en förste Landtmätare, som har föga tillfälle att på annat håll skaffa sig förtjenst, icke kan anses för hög; och vågar jag på grund häraf hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till hvad K. M:t uti sin Nåd.
Instämmande till alla delar uti den siste värde talarens yttrande, har jag endast föga att tillägga, men ber dock att få fästa uppmärksamheten derpå, att en fortsatt eldning på Landtmäteri-kontoren är påkallad, icke allenast för Landtmätarens och de besökandes räkning, utan jemväl för bibehållandet och vården af der förvarade kartor och handlingar, på det dessa nemligen ej må skadas af fukt.
I Carlskrona har förhållandet varit, att, oaktadt Landtmäterikontoret ständigt eldats, hafva dock handlingarne blifvit angripna af mögel, till följd hvaraf Konungens Befh:de sett sig nödsakad att till detta embetsverk förhyra en annan lokal.
Tillfälligtvis är denna lokal belägen gent emot Landskansliet, hvadan upppassningen der kunnat bestridas af kansli-vaktmästaren; men om denna lokal blir uppsagd, och man blir nödsakad att skaffa en annan, som möjligen är belägen långt ifrån kansliet, och kansli-vaktmästaren således ej kan bestrida uppassningen på kontoret, så måste
Landtmätaren af egna medel aflöna nödigt biträde härtill.
Hvad beträffar den lilla lön, förste Landtmätarne för närvarande åtnjuta, så är förhållandet dermed helt annorlunda nu än för några tiotal af år sedan.
Skiftena äro nemligen nu i allmänhet fullbordade; Landtmäteri-förrättningar förekomma jemförelsevis sällan, och då andra personer dertill finnas att tillgå, är det klart, att förste Landtmätarne icke gerna kunna dertill Den 14 April f. m. 195 förordnas.
Deras inkomster äro i följd häraf betydligt förminskade, och jag anser derför den af K.
M:t föreslagna löneförhöjning i högsta grad billig; hvarför jag instämmer uti det af den siste talaren framställda yrkande.
Enligt hvad R. o. Ad. finner af motiveringen uti Utsk:ts Betänk., föreskrifver den sednaste Landtmäteri-instruktionen, att kostnaden för de vid Landtmäteri-kontoren i länen erforderliga inventariers anskaffande och underhåll samt ved och öfriga utgifter, som af Konungens Reflnde pröfvas nödige, skola af allmänna medel bestridas.
Detta anslag omfattar både kostnader för ved och för städning och upppassning på kontoren.
Hvad ved beträffar, torde det vara obestridligt, att anslag dertill redan förefinnes, och uppassning och städning måste kunna hänföras till de »öfriga utgifter», hvarom uti ofvannämnde instruktion omförmäles.
Hufvudsakligen af dessa skäl har Utsk:t ansett sig böra afstyrka beviljande af det af K.
M:t begärda anslag; och anhåller jag om bifall till Utsk:ts hemställan härutinnan.
Jag hoppas, att R. o. Ad. icke förundrar sig deröfver, att det isynnerhet är Landshöfdingar, som tala för bifall till ifrågav:de anslag; det torde lätteligen kunna förklaras derför, att de företrädesvis äro i tillfälle att veta, hvar skon klämmer.
Det kan icke förnekas, att en lön af 1,800 rdr i närvarande tid måste anses vara allt för liten för en förste Landtmätare, — ett förhållande, som är så mycket mera i ögonen fallande, då man besinnar, att denna lön är den högsta, hvartill en Landtmätare under sin embetsmannatid kan hinna.
Men ännu mera otillräcklig blir denna lön, om dess innehafvare sjelf måste bestrida inköp af nödiga materialier och de öfriga kostnader, som med tjensten äro oundgängligen förenade.
Om också ved till Landtmäteri-kontoret kan erhållas från det förråd, som inköpes till Landtstatens öfriga embetsrum, måste man dock taga i betraktande, att dertill kommer kostnaden för nödigt biträde till städning och uppassning, hvilket ej belöper sig till så obetydligt.
Nödvändigheten att ofta ega tillgång till kontoret ökas nemligen ständigt, i samma mån som behofvet att rådfråga der förvarade kartor och handlingar blir allt större.
Ett faktum är derför, att Landtmäteri-kontoren i länen hållas öppna icke blott den första och sista helgfria dagen i hvarje månad, utan dess emellan ganska ofta, då Landtmätarne naturligtvis, så mycket deras göromål medgifva, vilja gå rådfrågande tillhanda med upplysningar.
Dertill kommer, att de utgifter, som drabba förste Landtmätarne i och för anskaffande af skrif- och ritmaterialier, ingalunda äro så obetydliga, som Utsk:t föreställt sig.
Uti hvarje ärende, som rör Landtmäteriverket, remitterar nemligen Konungens Beflude handlingarne till förste Landtmätaren för att inhemta hans utlåtande.
Dylika remisser, hvilkas antal är ganska stort, vålla honom 190 Den 14 April f. ro. mycket besvär ecb nödga honom att träget vistas på kontoret, emedan han endast der har de för sitt utlåtande nödiga handlingar alt tillgå.
För dylika utlåtanden eger han ej att uppbära någon lösen, och den lösen, som tillfaller honom för kopior af kartor, är ganska ringa.
Som Hrr:ne erinra sig, väcktes vid sista riksdagen af en högst aktad ledamot på detta rum en motion, att ställa förste Landtmätaren som en tredje Departements-chef under Konungens Befh:de, och gifva honom en betydlig löneförhöjning.
Jag bekänner, att jag icke tillstyrkte denna förändring, emedan den vållade en betydlig tillökning i Statsverkets utgifter; men den löneförhöjning för förste Landtmätarne, sorn nu är föreslagen, är i sanning så liten, att jag icke kan föreställa mig, att R. o. Ad. drager i betänkande att bevilja den; serdeles som Konungens Beflnde och Kongl.
Laridtmäteri-kontoret måste vara mycket noga att till dessa tjenster endast befordra ytterst redbara och dertill synnerligen qvalificerade personer.
Till dem öfverlemnas nemligen granskningen och vården af de för de enskildas eganderätt så vigtiga kartor och handlingar; och när någon förrättning för Kronans räkning ifrågakommer, så förordnas vanligen förste Landtmätaren att densamma ombesörja, och enligt Landtmäteritaxan eger han i arfvode härför erhålla endast hälften emot livad han vid enskildta uppdrag eger bekomma.
För min del anser jag det begärda anslaget vara af billigheten högeligen påkalladt; och jag förenar mig derför uti det yrkande, att R. o. Ad., med afslag å Utskrts hemställan, måtte bifalla hvad Iv. M:t uti sin Nåd.
Uti den afdelning af Stats-Utsk:t, som förberedande handlagt denna del af statsregleringen, sökte jag göra den mening gällande, att den af K.
M:t föreslagna aflöningsförhöjning för förste Landtmätarne borde i en eller annan form beviljas.
Visserligen saknar den anmärkning icke befogenhet, att beloppet, såsom ersättning endast för skrif- och ritmaterialier och å vissa ställen för kontorsuppassning, är högre än för vissa behof kan erfordras.
Likaledes kan prejudikatet af en sådan ersättning framkalla skäliga anspråk på enahanda förmån från Landtstats-tjenstemännen, hvilka, såsom bekant är, icke heller åtnjuta någon godtgörelse för skrifmaterialier.
Men ovedersägligt är emedlertid, att bemälde tjenstemäns aflöningsförmåner äro jemförelsevis nog ringa, synnerligast då det betänkes, att utvägarne för dem att förtjena något genom extra förrättningar minskats, på samma gång som lefnadskostnaden stegrats.
Förhållandet härmed är tillräckligen utredt i det Stats-Råds-prot., som åtföljer deri Kongl.
Proposm, och af föregående talare är vidare ådagalagdt.
Helst skulle jag vilja föreslå tillökningsbeloppets anvisande såsom extra tjenstgöringspenningar; men då de föregående talare, som yttrat sig bifallande, antagit K.
M:ts förslag, så, för att undvika förvecking vid frågans afgörande, instämmer jag i den hemställan, a tt Den 14 April f. m. 197 med förkastande af Utsk:ts förslag, R. o. Ad. mätte bifalla K. M:ts Nåd.
Propos. i denna del.
Om fråga varit att begära anslag till löneförhöjning för Landtmätarne i riket, så hade frågan fått ett helt annat utseende; jag har emedlertid fattat K. M:ts Propos. såsom afseende det begärda anslaget till bestridande af vissa med förste Landtmätaretjenster förbundna utgifter.
Som jag emedlertid icke kan finna skäl att bereda bättre vilkor ät tjenstemän, hvilkas göromål äro i ständigt aftagande, och dessutom, såsom jag förut nämnt, dessa utgifter i allmänhet torde vara sådane, som skola af allmänna medel bestridas, yrkar jag fortfarande bifall till Utsk:ts hemställan.
Jemte det jag instäm mer uti det yrkande, som blifvit af Gr.
Posse framstäldt, ber jag att få fästa R. o. Adis uppmärksamhet på en omständighet, som ännu icke blifvit af någon talare berörd, och som enligt min tanke utgör ett skäl att icke bevilja ifrågav:de anslag.
Om man granskar det Stats-Råds-prot., som är bilagdt den Kongl.
Proposm, finnér man, att frågan, huruvida förste Landtmätarne ega rätt att för sina embetslokaler erhålla nödigt vaktmästarebiträde från Landskanslierna, ännu är beroende på K.
Föredraganden för civilärender säger nemligen: »I sammanhang med frågan om ersättning åt förste Landtmätare för icke blott nödiga skrifmaterialier inköp, utan äfven städning och eldning af Landtmäteri-kontorets rum, får jag i underdånighet anmäla, att på Eders K.
Mits Nåd. pröfning ännu är beroende en af Öfver-direktören vid landtmäteriet den 19 September 1862 gjord underdånig framställning, huruvida icke nödig föreskrift kunde vederbörande läns-styrelser meddelas, att låta den vaktbetjening, som är anställd vid Landskanslierna och Landskontoren, jemväl betjena förste Landtmätaren vid städning och eldning i Landtmäteri-kontoren och med annan upppassning, som nämnde tjenstemän i och för tjensten oundgängligen behöfva » Jag kan väl förstå, och erfarenheten har i d3g visat det, då tre Landshöfdingar deruti yttrat sig, att frågan rörer Konungens Refh:de personligen och deras löner, men jag anser det icke vara skäl att uti frågan lätta något beslut, förrän K.
M:t afgifvit sin resolution på den af Ofver-direktören för Landtmäteriet gjorda framställning, hvadan jag yrkar bifall till Utsk:ts hemställan.
På sätt Frih. Klinckowström anmärkt, var vid allåtande af K.
M:ts Propos. den af Landtmäteri-direktören gjorda framställning beroende på K.
Mits pröfning, men af det Propos:n bilagda Stats-Råds-prot. synes derjemte, att de fleste Konungens Befh:de, hvilka blifvit deröfver hörde, förklarat, att de vid Landskansliet anställde vaktbeljenter ej utan olägenhet kunde anvisas att bestrida ilrå - 198 Den 14 April f. m. gavarande sysslor å Landtmäteri-kontoret.
Om således ärendet skulle hafva företagits till pröfning förr, än K. Mits Propos. afläts, skulle det hafva ledt derhän, att ifrågavarande anordning skulle hafva vidtagits uti de få län, der Konungens Befhide ansett den kunna vidtagas, då deremot i de öfriga länen skulle i detta hänseende förblifvit såsom tillförene.
För att emedlertid undvika detta, återstod naturligtvis för K.
M:t intet annat, än att söka bereda medel för bestridande af ifrågavarande kostnader i samtliga länen.
Posse har visserligen uti sitt yttrande påpekat ett annat sätt för Regeringen och Konungens Befhide att bestrida dessa utgifter, i det han gifvit anvisning på andra anslag, men hittills har man, mig veterligen, ej tilltrott sig att kunna gifva anordning å expensmedels anslag för godtgörande af personelt tjenstebiträde.
Stir skulle direkt uttala sig i en sådan rigtning, så måste naturligtvis den betänklighet falla, som man i detta hänseende hyst; men å andra sidan torde det då ej kunna antagas såsom bestämdt, att kostnaden stannar vid det måttliga belopp af 200 rdr för hvarje län, som K.
Mit uti sin Propos. äskat.
En billigare medelväg synes mig deremot ligga uti denna framställning; hvarför jag förenar mig med dem, som till densamma yrka bifall.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utskits förevarande hemställan och dels afslsg derå samt antagande af K.
Mits Nåd. framställning i ämnet; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå och bifall till K.
Mits förslag, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 5:te punkten.
Utskits hemställan bifölls. 6:te punkten.
Moro. a. Utskits hemställan bifölls. Mom. b. Gr. Posse: Hvad det nu föredragna momit beträffar, der uti föreslås, att af det till Rikets ekonomiska kartverk bestämda anslag ett belopp af 20,000 rdr skulle användas till kartarbetena i Norrbottens län, så får jag för min del bestrida en dylik fördelning.
Jag vill såsom skäl härtill lörutskicka den anmärkning, Dea 14 April f. m. 199 att, ehuru det ekonomiska kartverket visserligen ganska betydligt framskridit i nämnda län, så har dock allmänheten hittills ej fått se den minsta produkt af dessa arbeten; och det är troligt, att när kartorna en gång blifva synliga, befinnas de vara för de förändrade förhållandena mindre lämpliga.
Dertill kommer, att den plan, hvarefter arbetet bedrifves, är i min tanke fullkomligt otillfredsställande.
Kartorna uppgöras nemligen uti j00,000 skala; och man kan göra sig en föreställning om huru otillräckligt detta är, då hvarje sida af en jordbit om en qvadratrefs storlek på kartan ej upptager mer än ^ linie.
Det är således uppenbart, att af dessa ouppodlade marker en stor del endast högst ofullständigt och stundom kanske alls ej komma att på kartan utmärkas; och när man besinnar dessa markers ofantliga utsträckning, är det tydligt, att arbetet kommer att blifva ofantligt dyrt, utan att man deraf kan påräkna motsvarande nytta Af dessa skäl anhåller jag, att hela det till ifrågavarande ändamål anslagna belopp 60,000 rdr måtte användas till det kartverk, som i Stockholm förefinnes.
I motsats mot den siste värde talaren får jag yrka bifall till Utsk:ts i denna punkt gjorda hemställan.
Punkten innehåller icke något tillstyrkande till ett nytt anslag, utan endast ett förslag till fördelning af den summa, som i den föreg:de punkten omförmäles.
Enligt min tanke har det stort skäl för sig att under närvide förhållanden skilja de ifrågav:de summorna åt, dels derför att den skala, hvaruti kartorne öfver Norrbottens län uppgöras, icke är öfverensstämmande med den, som uti öfriga delar af landet följes, dels ock derför att tvenne efter hvarandra följande
Landshöfdinger i detta län sjelfve ledt dessa arbeten på ett så högst förtjenstfullt sätt, att det vore att förrycka hela saken, om man sammansloge arbetena.
Af dessa i största korthet anförda skäl vågar jag anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan i denna punkt.
Klinckowström och ber att med honom få instämma.
Jag vill endast fästa R. o. Ad:ns uppmärksamhet på, uti hvilken svår belägenhet kartearbetena uti Norbottens län skulle råka, om man väl bifölle det af K.
M:t begärda anslaget, men deremot underkände den af Utsk:t föreslagna fördelning.
Förhållandet är nemi. att på ordinarie stat finnes för ekonomiska kartverket endast uppfördt ett anslag af 6000 rdr.
Vid förra riksdagen beviljades derutöfver på extra stat 34,000 rdr, deraf 10,750 för kartarbetena i Norrbotten.
.Nu har Utsk:t, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad K M:t äskat, föreslagit i moimtet a, att utom ordinarie anslaget ett extra anslag måtte för ekonomiska kartverket under 1867 beviljas med 60,000 200 Den 14 April f. m. rdr och i mom:tet b., att af sistnämnde belopp 20,000 rdr måtte få användas för Norrbottens kartverk.
Afslås nu mom:tet b, måste deraf tvekan uppstå, om någon del af extra anslaget kan användas för Norrbotten, och kan således kartverket derstädes komma att helt och hållet afstanna.
Jag förenar mig uti det yrkande, som blifvit af Frih.
Klinckowström framstäldt.
Med anledning af den anmärkning, som blifvit af en talare framställd, att man icke borde sammanblanda anslagen till det ekonomiska kartverket, får jag förtydliga mitt förra yttrande derhän, att jag ansett, icke att någon sammanblandning borde ega rum, utan att hela anslaget borde oafkortadt användas till de arbeten, som i landets sydligare delar bedrifvas.
Dessa trakter äro nemi. bebodda och odlade, hvarför man kan hafva gagn af de kartor, som deröfver upprättas, då deremot de nordligare trakterna till stor del utgöras af ödemarker.
Jag yrkar således, att hela det till Rikets ekonomiska kartverk anslagna belopp måtte användas till de arbeten, som i landets sydligare delar bedrifvas.
Då ifråga vide kartearbeten redan i flere år fortgått efter fastställd plan, hemställer jag, huruvida det vore läfnpligt att nu afbryta desamma.
Af de till Statsrådsprotokollet från vederbörande styresman inkornne upplysningar inhemtas, att, om närvarande anslag komma att fortfarande utgå, kunna kartearbetena i Norrbottens län fullbordas om 11 å 12 år.
Om anslaget fördubblas, kan man således emotse, att de skola vara afslutade om 5 å 6 år.
Det är visserligen sannf, att dessa kartor uppgöras i en liten skala, men detta eger sin grund uti dessa trakters särskildta beskaffenhet.
De äro nemi. till stor del ouppodlade och obebodda, och det skulle således medföra en allt för stor kostnad att uppgöra kartorne i en större skala.
Jag får på det varmaste förorda, att ifrågav:de arbeten äfven hädanefter må fortgå.
För min del anser jag nödigt, att arbetena med det ekonomiska kartverket i Norrbottens län fortfarande bedrifvas, så att de vidlyftiga markerna derstädes må blifva uppmätta och å karta lagda, och således en förberedande åtgärd vidtagen, på det Statens skogar må kunna skiljas från dem, sorn tillhöra enskildta personer, och en gräns sättas för den skogssköfling, som uti de norra länen i ganska stor skala bedrifves.
Men å andra sidan torde det ej vara så riktigt att lästläsa en viss summa för ett särskildt ändamål, om den icke kan till detta ändamål användas.
Enligt min tanke vore det lämpligast att öfverlemna till K.
M:t att bestämma, huru stor del af den anslagna summan på den ena eller andra orten bör användas, så att det öfverskott, som möjligen kunde uppstå på det ena stället, kan öfverflyttas till det andra.
— Jag kan icke Den 14 April f. m. 201 biträda Gr.
Posses förslag, att ifrågavarande arbeten i Norrbottens län alldeles skulle upphöra, utan jag anser, att till dem bör anslås så stort belopp, som med fördel kan användas.
Då jag nu hört Hr Lagerstråle säga, att det af Utsk:t föreslagna belopp kan med fördel användas, så anser jag det äfven böra beviljas, på det jemväl af Utsk:t föreslagna sätt, på det ifrågav:de, för afskiljande af Kronans och de enskildtes skogar vigtiga, arbete må snarast möjligt afslutas.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till CJtsk:ts hemställan och dels afslag derå, framställde He Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 7:de punkten.
Frih. Bildt, Didrik Gillis:
Då Utsk:t beträffande tvenne under UnderStåthållaren stående embetsmän tillstyrkt löneförhöjning på stat, synes det ganska inkonseqvent, att Utsk:t i afseende å löneförhöjning för Under-Ståthållaren sjelf hänvisat till stadens medel.
Utsk:t har väl insett, att sistnämda embetsmans ställning och förökade göromål berättiga honom till förökade löneförmåner, men det har förklarat, att staden och icke Staten borde dertill bidraga.
Om denna grundsats skulle hafva följdriktigt genomförts, borde den enligt min tanke hafva blifvit anförd äfven vid de tvenne följande posterna.
Jag lörenar mig uti det yrkande, som blifvit af Frih.
Bildt framstäldt.
I motsats emot de tvenne sista talarne anser jag mig böra vidhålla Utsk:ts i förevarande punkt gjorda framställning, och vill söka, så godt jag förmår, härför anföra skäl, då Utsk:ts ordförande icke ansett sig böra förorda dess hemställan.
För min del tror jag det vara på ganska goda grunder, Utsk:t icke föreslagit den begärda löneförhöjningen, synnerligast derför att frågan härom i allmänhet torde kunna betraktas såsom en kommunens angelägenhet; och att kommunen åtminstone till en del uppfattat den såsom sådan, synes deraf, att kommunen bidrager till ifrågavarande lön, ehuru i en vida mindre proportion än Staten.