Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hyser visserligen den fruktan, att en ombyggnad af Söder Sluss är ett oundvikligt villkor för ett förmonligt resultat af SöderTelje Canal; men jag är äfven öfveilygad, att denna ombyggnad icke be - Den 25 Oclober J. m. ror af Bolaget, utan af Stockholms Stad och dess' handels interesse, och således icke ar så säker att påräkna, om äfven Bolaget bade penningar att sjelf ^låta ombygga den.
Hvad det yrkade tillägget af benämningen låne-anslag beträffar, tillstyrker jag derutinnan Utskottens Betänkande, men om det nödvändigt skall kallas låne-anslag, hemställer jag att, äfvensom för Götha Canal, ingen återbetalning eller ränta må fordras, förr än de ökade inkomsterne det medgifva, Örn roan endast utsätter, att ingen ränta nu genast skall betalas, hjelper det ganska litet, ty Staten har då rättighet att återfordra Capitalet, utan afseende på afkastningen.
Om man icke kan bestrida att SöderTelje Bolag gjort stora uppoffringar, bör man icke eller beröfva dem allt hopp om någon inkomst i framtiden.
Jag tillstyrker derföre, i fall understödet endast såsom låne-anslag beviljas, det uttryckeliga tillägg, att ingen återbetalning kommer att äga rum till Capital och Ränta , förrän Actie-ägarne erhålla 5 procents afkastning å den tecknade Summan, Hevv von Hohenhausen:
Det åf Herr Tham, äfvensom förut af Grefve Cronhjelm, föreslagna tillägget, har jag ingen ting emot.
Det kan lätt innefattas i den första delea af Beslutet, och kommer då att lyda sålunda :
Att det SöderTelje CanalVerk beviljade anslag af Allmänna Medel må utgå under namn af Läneanslag, hvilket likväl icke behöfver åter-, betalas under andra villkor, än de, som för de Oen 23 Octobcr f. m. 233 Götha CanalBolag ineddelte allmänna Lånebiträden blifvit fastställde.
H err Barnh;elm, Axel Otto:
I anledning af det uppkomna raisonnementet otti Södet Telje Canal, får jag äran för Ridderskapet och Adeln tillkännagifva, att år i8iO och 1 l sprängdes sten för ungefär 40,000 R;dr Banco för att stenlägga Canalen.
Detta verkställdes likväl icke, och omkostnaden var således en förfelad speculation.
Dessutom är en sådan Taxa satt på alla genomseglande Fartyg, att Skeppare gjerna undvika, att passera Canalen, om de kunna.
Om Taxan nedsattes, skulle trafiken blifva större, äfvensom inkomsterne.
Jag tilltror mig icke, att på andri grunder tillstyrka det begärda anslaget, än att en sådan nedsättning i taxan kommer att ske.
Herr Grefven och LandtMarJkalken gjor. de Proposition till bifall af Stats1- och BancoUtskottens förevarande Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkcilken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottens Utlåtande med den förändring, att det SöderTelje CanalVerk nu beviljade anslag af allmänna Medel borde utgå under namn af Bäne anslag, hvilket likväl icke behöfde återbetalas under andra villkor, än de, sorn för de Götha CanalBolag meddeldte Allmänna Xiånebiträden blifvit fastställde.
Ja och Nej, 334 Sm 23 §cteler f. m.
Herr Grefven och Landt-Mar&kalken förnyade* derefter
Dess till bifall å Utskottens Utlåtande förut gjorde Proposition.
Ja jemte några Nej. Herr Grefven och Landt Mar falken förklarade. att som, efter hvad Han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Som jag icke finner något skäl vara för handen, hvarföre Ridderskapet och Adeln nu varit befogad att frångå en princip, »om förut alltid varit följd vid beviljandet af dylika anslag, så får jag emot det fattade beslutet anmäla till Protocollet min reservation.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 qvart till 2 eftermiddagen.
Den 23 Octobcr e, m. s5ä '] horsdagen den 23 October.
Plenum kl- half till 6 eftermiddagen.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpediiionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelser till Kongl. Maj:t:
N;o 249.
Med underdånig anhållan att Riksens Ständers beslut, angående CapitationsFyllnads- osli Öfverflöds-afgifterne, måtte genast kungöras.
N;o 250.
Majrts Nådiga Proposition om en årlig Pension till f. d. ^Landshöfdingen m. m.
Maj:ts Nådiga Remiss uppå RiksdagsFullmäktigens för Hernösands
Stad underdåniga ansökning, angående Landshöfdinge-ResidenceHuset derstädes.
I anledning af Kongl. Majlts Nådiga Remiss uppå Befälhafvarens för Konungens Eif- och HusTroupper underdåniga Memorial, rörande anslag till reparationskostnad å Kongl. Svea LilGardets Cassern.
I anledning af verkställd granskning af Wadstena KrigsmanshugCassas Räkenskaper.
256 Den 23 October e, m. N;o 254.
I anledning af den vid inneva* rande Riksdag verkställde granskning af Allmänna Magazinslnrättningens Förvaltning.
Föredrogs å nyo Bevillnings- samt Allmän* na Besvärs- och OeconomieUtskottem den 8 den» nes under N;o 45 afgifne , samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändring i nu gällande prohibitiva Författningar, samt om antagande af ett friare Handels-systeme.
Herr Lefrén, Johan Pehr :
Jag har ansett min pligt, såsom medborgare, att, så ofta tillfälle dertill yppat sig, höja min obetydeliga röst, för att motverka ett förslag till ändring uti Svenska NäringsFörfattningarne af den genomgripande natur, att det häfver grundvalen för dem alla.
Jag har gjort det flere gånger, och jag fruktar, att jag ofta tröttat Ridderskapet och Adeln med min ihärdighet, att försvara hvad jag tror vara rätt, men detta kan ej afskräcka mig den. na gång.
Jag har äfven förklarat, och gör det ännu, att min oryggeliga grundsatts är, att icke söka upprifva beslut, som redan äro fattade, elier att göra uppehåll uti en sak, som så ofta varit före.
När således Ridderskapet och Adeln vid Tui [bevillnings-frågan fattat det beslut som nu, ehuru med variationer är framstälidt i närvarande Betänkande , anser jag det vara min skyldighet , att anhålla om afslag å desse grundsattsers framställande inför Thronet) , emedan Den 53 Oclobcr e. m. 1^7 Konungen ager rätt, att derom besluta efter sitt skön, utan att Riksens Ständer hafva att sig dermed befatta annorlunda, än uti Önsknings väg* Jag hemställer dä, om, på de lösa pia?misser, som blifvit framställde, det är skäl att draga fram inför Thronen Badane patenter af önskningar.
Mig synas Utskotten hafva svalnat i sin ifver, och mera hafva framställt detta för con.; sequencens skull, än af nlgen innerlig öfvertygelse.
Jag hemställer derföre, om icke det är onö. digt , att denna Skrifvelse afgår till Konungen, så mycket»niera, sorn i jBevillningsFörordningeti samma önskan framkommer.
Den mängd af särski 1 te motioner, som i detta ämne inkommit, och som, enligt Betänkandet, blifvit remitterade dels till Bevillning»- och Oeconomie-Utskotten, dels till hvardera Utskottet särskildt, hafva föranledt det sammanträde, hvaraf närvarande Betänkande är ett resultat.
Utskotten hafva, efter ett par dagars discourser, och sedan de genomläst hand— lingarne, uti deras sammansatte Beredning funnit skäl, att förena sig uti samma åsigter, som Be-< villningsUtskottet förut lagt tili grund för TullBevillningtn.
Beredningen ansåg sig ej böra utsväfva uti långa pisernisser, utan upptog helt enkelt, hvad å båda sidor blifvit framställdt, och det må tillåtas mig att uppläsa det korrta yttrande, som Beredningen afgifvit.
Härefter uppläste Herr Tham följande: ”Till den förenade Beredningen af Bevill - 238 Den 23 Octoler e, m. nings- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten hafva blifvit remitterade åtskilliga till de Respective RiksStånden ingifna Motioner, angående de för allmänna handeln nu gällande Författningar; flera af Motionairerna hafva yrk3t ändring dels uti förbuden emot införsel af Utländska varor, dels uti StraffLagarna för Lurendregerier och Tullförsnillning, samt äfven uti ProductPlacater, och de flera i afseende på Seglationen i allmänhet gällande Författningar; hvaremot andra yrkat bibehållande af de flesta Prohibitiven, såsom nödiga för Fabriquernas bestånd, och ett correctif emot Luxens tilltagande.
Dessa Motioner, hvaraf en utförlig Resumé finnes uti Beredningens Protocoll af den 8 Augusti som härvid bilägges och åberopas, har Beredningen genomläst och granskat, samt får nu äran aflämna det förslag, hvarom Beredningen efter öfverläggning öfverenskomma.
Prohibitif-Författningarna, som varit gifna, i afsigt att uppmuntra och skydda Svenska Fabriquerna, att emot skadlig Utländsk täflan freda Svenska Handeln, och att hämma bruket af Utländska öfverflödsvaror, anses ännu af många såsom mer eller mindre oumbärliga till dessa ändamåls vinnande och välgörande i sina följder, samt att deras upphäfvande skulle medföra Fabriquernas fall, göra deras arbetare näringslösa, ordsaka Tullförsnillning och öfverhand tagande Luxe, samt håg för Utländsk Mode-granlåt.
Deremot hafva de flesta andra funnit sig öfvertygade, att nämnde Författningar icke medfört den af dem beräknade förmonliea värkan.
O r hälst de föranledt ett öfverhand tagande Lurendregeri, hvilket tillvägabragt öfverflöd af Utländskt Den 23 October e. m. gods på det för Ilandet mäst stadeliga sätt, dl det föranledt moraliskt förderf, förbrytelser och förakt för gällande lagar, och tillskyndat Lurendrägaren en betydelig vinst, som genom mera lämpeliga Stadgar kunnat tillflyta Staten, samt den redlige Köpmannen; och då Lagbunden frihet är det enda villkor för tillväxt och förkofran uti hvad yrke som hälst, har man dessutom trot, att friare införsel emot lämpelig
Tull, under en val organiserad vaksam Tullbevakning, skulle mera, än förbud, öfverensstämma med så väl Näringarnes, som Handelns förkofran.
Då alla dess* utom förenat sig i den tanka, att förbud emot bruk och nyttjande af vissa articklar aldrig kunna till efterlefnad handhafvas, samt att Hans Maj:t Konungen bäst är i tillfälle, att urskilja, hvad som i dessa Oeconomiska ärender befordrar Fäderneslandets väl, så hafva Beredningens Ledamöter beslutat föreslå: ”Att Riksens Höglofl.
Ständer skulle hos Hans Maj:t
Konungen yttra den underdåniga önskan att de nu gällande allmänna Förbud af införsel emot Tull af mångfalldiga utländska varor antingen måtte upphäfvas, med afseende på af Utländska Makter medgifven reciprocitet, eller ock inskränkas till minsta möjliga antal articlar vid sådane tillfällen, di Hans Maj:t Konungen finner dessa Förbud af allmänt väl nödvändigt påkallade.
Hvarjemte Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj;t låta undersöka, huruvida ProductPlacatet och öfrige Författningar angående mer eller mindre fri Seglation, hel eller half frihet, Skeppsumgälder 24a Dm 2*> Octoher e, nu med mera dermed sammanhängande, kunna tili Landets sanna väl undergå förändring i jemföreli se med de mera gynnande Författningar, rom främmande Makter torde medgifva,” Hvarefter Herr Tham mundtligen fortfor; Detta sista är äfven resultatet af Utskottens Betänkande, Hvad första frågan örn Handels, friheten angår, så står den i fullkomlig förening med hvad Ridderskapet och Adeln förut i TullBetänkandets första punkt antagit, att nemligen principen för Handeln skall vara frihet; men det är ej endast denna fråga, som här ingår, här är äfven fråga om Product Placatet, hel och halffri— het för Svenska Fartyg, m. rn, Desse Författningar torde fordra mycken förbättring.
Jag känner visserligen, att Kongl. Maj:t kan ändra dessa Författningar, utan önskningar derom ifrån Riksens Ständer, men jag har funnit, att Ridderskapet och Adeln ej tvekat, då en sak varit nyttig att derom frambära sin mening inför Thronen.
Frågorne om Klink och Crawel, hel- och half— frihet, äro mycket vigtige.
De Författningar, som äro gifne om CrawelFartyg, äro gifne för att uppmuntra att bygga Fartyg på Crawel.
Nu äro Hamnarne öfverfyilde af Fartyg, sorn vi ej kunna begagna.
KlinkFartygen äro mycket fördelagtigare till Kusthandeln med Bräder och Ved.
Det är nu fråga om, att väcka uppmärksamheten deruppå, huruvida desse Fartyg hädanefter ?om hittills skola vara belagde med högre umgälder, än andre Fartyg.
Desse frågor sammanhänga med Den 23 October e. ni. ined Handelns väl.
Derföre, utan afseende på några långa praemisser, hvilka härleda sig ifrån dem, hvilka äro emot saken, och villa hafva vidlyftiga motiver, tror ]3g, att skrifvelseo kan innehålla nyttiga önskningar} och tillstyrker bifall å Betänkandet.
Det är visserligen, som Herr Lefrén anmärkt} att 89 §•
RegeringSFormfen lemnar Kongl. Maj:t ensam afgörande rätt uti allt, hvad som rörer Rikets allmänna hushållning, men då samina §. lemnar Riksens Ständer rätt, att framställa önskningar, och de hittills gällande Författningar om handeln fordra betydliga förändringar, emedan de medfört de starkaste band på den industrieusa förmågari, öfch gifvit anledning till lagbrott, så tror jag det vara riktigt handladt af Riksens Ständer, att framställa önskningar rörande förändring i detta afseende; nemligen en förändring, som lösSar banden på industrien, utan att derföre qväfva den, som under skydd af nu gällande system uppstått.
Dä den nuvarande höga Tullen å Utländske Fabrikater försvårar dessas crincur— rens med våra egna, så tror jag, att allt blifvit gjordt, sorn Fabriksidkaren billigt kan fordra, j afseende på Pröduct Placatet anhåller jag, att få anföra ett ex tripel.
Jag har i sommar varit iil i en af Rikets fordom blomstrande HandelsStäder} som, då Fröduct Plac*tet h vilade, hade Fartyg till 2 a 3000 Läster, drifvande bland annat en fördelaktig frakthandel på Medelhafvet, då nu Ridd. O. Ali.
Prot, IX. B. And.
Afd. 16 -Den 23 Octobcr c. m. deremot, sedan ProductPlacatet ater är i kraft, och reciprocitetsförhåUanden i följd deraf uppkommit, lästetalet sjunkit till 1200 Läster, och Fartygen anses göra lång resor, när de någon gång kunna expedieras till Flensburg.
Herr Cederfchjold,Pehr
Gujtaf:
Till hvad den siste värde Talaren anfört, såsom bevis för skadligheten af ProductPlacatet, får jag tillägga något, som jag nyligen läst uti en skrift:
Om iällorne till Sveriges vanmakt, utgifven af Rydelius på i/GoUälet.
Deruti bevisas, att samma år, som ProductPiacatet sattes i verkställighet, började jernprisen att falla, och att de inom 3 år efter utfärdandet af den skärpta förklaringen öfver nämnde Placat, redan hade fallit öfver 16 procent.
Herr Manner7i erla, Ulric Emanuel:
Långt ifrån att instämma med Herr Lefrén att Utskottets Betänkande är byggdt på lösliga grunder; tror jag det vara framstäildt på goda skäl, och de enda, hvilka böra vara gällarrde för hvarje Stat, »om önskar att hafva en förmånlig handel.
En grundval till frihet i handeln är väl redan lagd; genom den af Riksens Ständer antagna Tullbevillningen, men jag tror likväl, att, hvad detta Betänkande särskildt innehåller, bör frambäras såsom en Riksens Ständers önskan, fullkomligt värdig tidens anda, som insett skadligheten af det gamla Prohibitiv-systemet.
Dess skadlighet är genom erfarenheten så besannad att, hvad man till dess loford nu derom säger, kommer för sentf Den 2 5 Octo ber e. nt.
Jag tror att tidselementerne äro för fasta i detta hänseende och hafva för mycket utvecklat sig, att något hinder, som man vill lägga i vägen, förmår återhålla deras framgående.
En hvar torde minnas följderna af de många förbud, som inom vårt land ägt rum emot caffe, emot vissa kläders nyttjande m, rn. hvilka alltid varit skad. lige för allmänna industrien och endast gagnat dem, som ej fruktat att för egen vinning sätta sig öfver Lagarne, Jag anhåller således om proposition till bifall å Betänkandet.
a Herr Lefren', Den siste Talaren har sagt att frihet i handeln redan vore stadgad, genom Riksens Ständers beslut, i anledning af BevillningsUtskottets Betänkande, rörande Tullen.
Om så vöre, hvilket jag ej förrän nu hört påstås, emedan punkten derom uti Betänkandet innehåller, att Kongl. Maj:t äger rätt att förbjuda varor, så skulle, om beslutet vore stadgadt, det vara en tämligen besynnerlig sak, att vi nu önskningsvis framträdde till Thronen med detsamma, Då vi nu önskningsvis kunno framgå med denna sak, måtte den ej under en annan form förut vara afgjord.
Hvad åter det angår, att jag med mina grutidsattser framträder för sent, så kan jag alici ti g tro, att man kotnmer för sent, när man efter öfvertygelse ifrar för sattser, som man tror vara öfverensstämmande med Landets väl.
Jag medgifver, att <j:ne system finnas, och jag kommer ej dictatoriskt fram med mitt, och säger det vara det rätta, men jag tror, att man ej utan goda skäl bör gå ifrån ett sysierne, sorn medfött Den 23 Qctober e, m. mycken nytta.
Sällan höres, hvad motparten säger.
Mig synes, att man tämligen allmänt vid denna Riksdag underlåtit alt gå till roten af frågan, och jag får förklara min enskildta öfvertygelse vara den, att den lid »kall komma, och torde komma snart, då Vi skola yttra en annan öfvertygelse, än den, som nu framslälles, och jag anser, att man ej handlöst bör kasta sig in i nyä Systemer, hvilka ej erfarenheten har visat hafva lyckats , men hvarå manga exempel, ehuru ej fullständiga, blifvit framställde, att de misslyckats.
Jag önskar således afslag
I Betänkandet.
Det innefattar väl en mängd frågor, som kunna förtjena att skärskådas, men de äro bisaker, i jemförelse med den egentligen framställda grundsatsen, som är vådlig.
Ofvertygad derom, ätt det goda sällan kan komma för sent, har jag uppmanat TJtskoften, att framkomma med hvad de trott vara Nationens önskan, att få rättadt.
Jag är ofvertygad, att Herr Mannerhjerta ingalunda i den stränga bemärkelse, som Herr Refrén förmodat, ansåg Handels-friheten vara afgjord, men att han, likasom jag, ansåg att frihet i handel vöre den principe, hvarifrån mån borde utgå, och hvilken borde inför Thronen frambäras*
Denna fråga är så afgjord, att den ej nu kan ändras; men i sammanhang med Skrifvelsen derom, hafva Riksens Ständer nu full anledning att framställa Nationens önskan i detta fall, och jag är ofvertygad, att Kongl. Majtt derå skall fästa det afseende, sorn Nationens Väl fordrar, Ren 23 Oclober e, m, 245. och jag kan ej (ro, att saken dä skall inedföra någon fara, ty Konungen lär väl veta att använda sin makt så, att Han afvander den.
Herr von Hohenhausen, Michaeli På del sätt som denna motion blifvit framställd, och Uu inkommit, nemligen i önsknings-väg , tror jag visserligen ej det vara någon fara underkasiadt, att med den till Kongl. Majit ingå, ty j'g är öfvertygad, att Kongl, Maj:t med sin skyddande hand, skall vaka öfver Statens och Medborgares interesse, och tillse, att ingen brytning sker, sorn kan vara skadlig.
Jag vill derföre på intet vis, ehuru ej delande deras öfvertygelse, som. vilja extendera handels-friheten, mot* Bätta mig bifall å Betänkandet, och, derigenom orsaka tids-utdrägt.
Herr Grefven cch LandlMarfkalken gjorde Proposition till bifall af Utskottens förevarande Betänkande, hvilken Proposition med Ja besvarades.
Jag anhåller blott att till ProtocoUet få anmäla min särskildta reservation.
Den sker egenteligen på grund deraf, att detta mål först blifvit behandladt af BevillningsUtskottet , och ej, som det hade vederbort, genast i förening med Oeconom i eUt skotte t.
Derigenom har ett beslut förut blifvit fattadt, sorn nu hindrar öfverläggningen.
Jag tror, att ett sådant sätt , att handlägga ärenden , är att hindra represen - 246 Deri 2 5 Octoöer e. m, tantens rätt att handla, när det rätta Betänkandet kommer i fråga.
LagUtskottets den 6 idennes under N:o 198 afgifne, samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckte frågor om förändringar i BrottsmåisLagstiftningen, Herr von Hartmansdorff, Auguft••
Det är endast vid en punkt i Betänkandet, som jag anhåller att få göra anmärkning.
Det är i frågan om Kyrkoplikt.
Sådant som stadgandet blifvit genom Kongl. Brefvet af den 23 Mars 1807 , är det bestämdt , hvarest Kyrkoplikten skall undergås, nemligen der största brottet blifvit föröfvadt, Detta föranleder till fångars transporterande af och an, rymning och onödige kostnader.
Den andra olägenheten är, att i samma Bref vissa tvangs-medel utsättas, hvarigenom
Fånge skall förmås, att erkänna sin ånger.
Men tvånget leder ofta derhän, att fången förhärdas, och på Prästens förfrågan, om han ångrar sig svarar nej i stället för ja, och sålunda vållar förargelse hos Församlingen, Det förslag, Utskottet afgifvit, afhjelper ej denna olägenhet, ty i fråga om stället, hvarest Kyrkopligten skall unflergås, är ingen ändring tillstyrkt.
Man har blott föreslagit, att förmaning och förbön skola göras i stället för frågan tili brottslingen, innan aflösning meddelas. jMen detta hindrar ej en obotfärdig fånge att ändock genom sitt förhållande i kyrkan 1'jcrt 20 Octo,ber e. ?n. 247 väcka förargelse i Församlingen, sa alt förekommandet deraf icke heller vinnes.
Jag får derföre fäsla uppmärksamheten pä den Reservation, 30m inom Utskottet blifvit gjord, hvaruti föreslås att, till afhjelpa tule af dessa olägenfieter, man hos Kongl- Majit måtte anhålla om upphäfvaride af 1807 års Kongl. Bref, och återställande lill sin kraft och verkan af Kyrkolagens 9 Gapite!, och de Stadgande i allmänna Lagen, som före 1807 voro gällande.
I KyrkoLagens I, 2 och. 3 §.§. omtalas hvarken orten, der Kyrkopligten skall undergås, eller några bestämda tvångsmedel emot en treskande.
Der står blott att, när fängen finnes botfärdig, skali han af Prästen åter upptagas i Församlingen och om fånge treskas, skola Konungens Befallningshafvande räcka Presterskapet handen, och så laga, att hvarken plikten för länge uppskjutes, eller alldeles nederlägges.
Om man återginge till desse Stadganden, voro begge oiägenheterne förekomna.
Jag anhål. ler således, att Ridderskapet och Adeln, med ogiliaride sf Utskottets Betänkande i denna del, ville fatta det beslut, jag nu föreslagit, och sorn innehålles i Herr Ribbings särskildta Reservation.
Herr Grefven och de Proposition till bifall af LagUtskattets föreyarande Utlåtande.
H varefter Herr Grefven och Landt MarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla samma Utlåtande; endast med un - 248 Den 23 Ocloler e. m. dantag af hvad angick den allmänna ky rkoplikfpn, och i denna omstäudighet, i enlighet med deq af Herr Ribbing, A., vid Utskottets Utlåtande fogade särskilta mening, besluta att Kongl. Förklaringen den 23 Martii 1807 borde upphäfva?, i afseende 1 utsättande af viss ort för Kyrkopliktens undergående, tid dertill för Fästningsfånge och sältet att behandla en vid slikt tillfälle motsträfvig, samt att, hvad g Cap. Kyrkoiagen härom bjuder, börtie i stället till full kraft och verkan åter uppUfvae, hvarigenom det skulle dels lemnäs öppet för Själasörjaren, inom hvilkens För. samling brottslingen vistas, att bereda honom till den allmänna Skriftens undergående, dels undvi» kas Fångars onödiga forslande och qvarhållande 1 häckte efter utständen bestraffning j dels, ock fö— rekommas, att ingen derutöfver, genom ytterligare kroppsligt lidande, tvingas betyga bort färdighet, och göra afbön utan mening, eller retas, att till allmän förargelse i Församlingen yttra motsatsen.
Bifölls, Herr von Ilart mati sd o rjjSedan Ridderttkapet och Adeln fattat detta beslut, vigar jag för öfverensstämmelsen deruti hemställa, orri ej inbjudning måtte göras, till de öfrige RiksStånden, att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
Och blef Herr von Hartmansdorff? berörde hemställan, uppi gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. pen 20, Octo ber e. m. 24 9 VM förnyad Föredragning af ConsfitutionsUtskottets den 16 dennes under
Nio 6$ aflåtne, samt den 20 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående ett föreslaget tillägg i 102 §, RegeringsForrnen ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den behandling 56 §.
Föredrogos å nyo och gillades följande f>ån nedannämnde Utskott inkomne, samt den 20 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden; Frän Stats-Utskottet; Af den 16 dennes; Nio 542, öfver gjord Motion o,m nedsättning af Quarantainsafgifterne vid Känsö för Svenske Fartyg.
Fran Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotten:
Af den 10 dennes*. N:o I anledning af gjorde anmärk ningar vid Utskottens, förut meddeldte.Betänkande, angående Communications öppnande med GMfivare JerumaimsBerg i Luleå Lappmark. 2 5 o
Den 33 Oclober e. m-, Från Stats- och BevillnirigsUtjkotten; Af den 16 dennes.
N.'o 544.
Öfver gjorde anmärkningar vid,1 Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition orri exr tia Grufvebjelpen i Stora Kopparbergs
Län, Fran Lag Vtjkottet:
Af den 13 dennes: N.o 199.