Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionen framstäldte klagan öfver en uragtlåtenhet begången af Landshöfdingen Friherre Nieroth.
Härvid torde mig tillåtas anmärka, att Revisorerne äga att granska Directionens åtgärder, men icke Kongl.
Maj-.ts; och då Revisorerne funno det
Directionen genom sin anmälan, fu 11gjordt dess åliggande skyldighet, var, enligt min öfvertygelse, för Revisorerne ingen vidare åtgärd påkallad, hälst Revisorerne inhämtat det Kongl. Majit alfvarligen förehållit Herr Landshöfdingen Nieroth desse begångne försummelser.
Herr Friherren anser StatsUtskottet böra observera det Herrar Revisorer icke anmärkt den förlust inrättningen blifvit tillskyndad genom silfver-inköp och dess hitsändande.
Denna framställning har för mig varit oväntad, enär Revisorerne anmäla, det, i följd af Kongl. Majus nådiga bref, af den 13 September 1822, rörande liqv iden af till Banken ailcfvereradt silf - pen 24 Fchruarii.
Ver, uppå denna transaction en förlust uppkommit af 3,682 R:dr 14 sk. 2 runst.
Banco5 och hvad åter det silfver beträffar, som för den till Neapel sände spannemål influtit, var under Revisionstiden ännu ingen räkning inkommen, som visade hvad det kostade och således omöjligt bestämma om och huruvida någon förlust derå uppkommer.
Då jag nu mera ansett mig besvarat alla gjorde anmärkningar, som röra Magazinslnrättningens revision, får jag vördsammast erindra Ridderskapet och Adeln, det all instrum ction i följd af sednaste Ständers hemställan , ännu saknas för Förvaltningen af Magazinglnrättningen; och då brefvet af den 7 November j8fi nu mera i de flesta delar är otillämpligt, kan man anse detta Verk vara utan ali instruction och där någon föreskrift icke finnes blifver alltid granskningen svår och obestämd, Och grunderne för bedömmandet olika, efter hvarje individs eget sätt att se, hvilket Revisorerne i ingressen af deras berättelse äfven anförts.
Sluteligen torde mig tillåtas möta den a£ Herr Friherren gjorde, men med MagazinsJnrättningen intet sammanhang ägande anmärkning, det Revisorerne icke i sine berättelser omnämnt den uppkomne rättsfrågan, rörande husen å HelgeAnd6 Holmen* hvarifrån grunden till denna anmärkning hämtats, har jag icke varit i tillfälle för mig gör» fattligt.
Instruqtionen för Rikets £iäodere lien 24 Februaru,, 78I Revisorer åf den 10 Junii 1812, elen enda föreskrift mig veterligen förefinnas, innehåller: ”det StatsVefket skulle af Revisoreme granskas;” inen då någon köpeskilling ifrån Stats-' Verket till förenämnde egendoms inköp, aldrig Utgått, kunde Revisorerna, tvärtemot deras inStruction, aldrig taga någon kännedom, af det förevarande ämnet, och af den slutsats Herr Friherren gjordt, deraf att köpeskillingen skolat utgå af den så kallade Rubelfonden, finner jag icke eller någon anledning vara, att förändra min öfvertygelse, enär Rubelfonden ifrån början utgjord! ett, Hans Maj.ts enskildt^ lån, och således berott, uppå Hans Maj:ts Eget höga godtfinnande att efter välbehag disponera.
Åsigter, 1 så vidt omfattande ämnen, kunna vara olika, men att sann fosterlandskänsla ledt Revisorernes åtgärder, derom vågar jag försäkra Ridderskapet och Adeln.
N:0 7: Herr Hjärne, Carl jacobi I anledning af Konungens Befallningshafvandes i Götheborg underdåniga förslag om Inrättning derstädes af ett LåneContoir till förmon för den der aftynande handeln, har Kongl. Maj:t uti Nådig proposition af den 19 Februaris till Riksens nu församlade Ständers pröfning öiverlemnafe detta förslag sorn Kongl. Maj.£ Deri 24 Februarii. med Sitt Nådiga tillstyrkande beledsagat, dervid likväl såsom ett alternatif blifvit uppgifvit utgrening till Götheborgs Stad för någon af Bankens allmänna låne-anstalter.
Då det således tillhör oss, att af tvenne för
Staten nyttige förslag välja det bästa och dessförinnan tillse, hvilket såsom sådant bör äga företräde, så går jag nu att i detta afseende våga yttra mitt omdöme.
Götheborgs handel är uti ett fortfarande aftynande, är obestridligt, och i detta fall fordrar allt det bi,' träde som kan åstadkommas, utan för stor allmän uppoffring» Götheborgs aftagande handel har ganska menligt verkat på de Götheborg omgifvande landsorter och ökat deras förlägenhet; äfven de böra således lifligt önska botemedel, men deras förlägenhet är större än att den ensamt kunnat åstadkommas af Götheborgs, och således icke ensamt afhjelpas genom det Götheborg blir ensamt hulpen.
Det föreslagna LåneContoiret som uteslutande skulle blifva förmonligt för Götheborgs handlande skulle Öka förlägenheten för de omgifvande landsorterne, i samma moa som de derigenom skulle blifva alldeles beroende af Götheborg.
Ett privat
LåneContoir skulle äfven möjeligen kunna komma att hafva FilialDisconternes öde, och den som påminner sig det, lärer icke ingå på ett förslag sorn skulle kunna återföra en oreda som varit så högst skadelig för det allmänna- En BancoDiscont i Götheborg skulle kunna, jemte det den hjelpte Götheborgs alla innevånare-classer, äfven hjelpa landsorternes
Den 24 F einiar ii. 78f, innevånare, utan att hjelpen skulle passera genom Götheborgs handlandes händer eller af dem bero.
Ett sådant skulle vara en ren välgerning för hela orten, och till en ganska betydlig mon lindra ortens penningeförlägenhet, om äfven landtmannens produet kunde belånas likasom bergsmannens.
Den betydeliga handtverks-classen i Götheborg som från det föreslagne LåneContoiret såge sig utesluten, skulle i Disconter äga lika rätt med de handlande, för att afhjelpa ett betryck som ofta är långt större än en handlandes, hvilken oftast i sig sjelf och sitt uppförande får söka orsaken till sitt betryck.
Då det således som jag hoppas visar sig att en BancoDiscont i Götheborg skulle medföra en väsendtlig nytta, icke endast för staden utan jemväl för angränsande orter hvilka deremot genom låneinrättning endast för Staden, förblefvo utan den hjelp, de lika med den, hade rättighet att påräkna; så drager jag icke i betänkande att för min del tillstyrka en BancoDiscont i Götheborg, som äfven, om den lagliga äfvensom öfverräntan skulle nedsättasj (hvarom fråga blifvit väckt) alltid skall bära sig utan Statens eller Bankens förlust, eller det allmännas.
Jag får derföre ödmjukeligen föreslå: 1:0.
Att en BancoDiscont för Bankens räkning i Götheborg må inrättas med 2 millioners fond, tagen från den som hittills lör BancoDisconten i Stockholm varit anslagen, 784 ben 24 Februkrii-, med fästadt afseende på de här föreslagne dela tagare, hvilka icke mera böra* erhålla hya lån i BancoDisconten i Stockholm® 2:0.
Att Westergöthland,Wermland,Dahls* land, Bohuslän och Halland måtte äga rättig» het att jemte Götheborgs Stad, denna inrätts niog begagna. 3:0.
Att för lån derstädessådana varor lingö hypothiceras som brandförsäkrade, ingen förändring kunde undergå, under Magazinerutgen och häribland spannemål förlandtmännen, dä, jemte ansökningen bilades Kotlungens Befallningshafvaodes bevis att den vo* re deponerad antingen i KronoMagazinet eller annat Magazin under Konungens Befallningshafvande» vård, likväl alltsammans brandförsäkradt 1 hvilket fali som helst, och att endast ritorr spannemål belånas* 4
Jag känner och erkännner för väl Herr Grefve Rosens berömvärda nit för sitt
Län, för att tvifla, det icke Herr Grefven sjelf, skall häildre önska etablerandet af en inrättning a£ denna beskaffenhet, hvarigenom alla och icke blott Dm 24 Fehruarii, blott en del af Länets innevånare hade tillfälle att inom dess område söka ett understöd, som nu med omgång, kostnad och tidsutdrägt måste här, på ett aistånd af 50 mil sökas. jag anhåller att detta mitt memorial måtte må medfölja Konungens Nådiga proposition till vederbörligt Utskott.
, N o 8.
Herr Adlercreutz^ Gujlaf; Herr von Becker har i Hpglofl.
Ridderskåpets och Adelns lörra Plenum, med sanna färger tecknat landtmännens förlägenhet i Westergöthland.
Han har äiven uppgifvit medel att afhjelpa den.
Med Herr von Becker delar jag öfvertygelsen, att den af honom föreslagne Magazinsjnrättning är bästa, om icke enda sättet att förebygga den ofärd, som synes hota denna härliga provinceos jordbrukare.
Nya lårretillgångar, de inå HlKkapas hu-, ruisom helst, kunna väl ögonblickligt afhjelpa bryderiet men skola innan kort öka densamma.
Deremot skall troligen den föreslagne Magazinslnrättningen sätta jordbrukaren i stånd att utan svårighet afbörda sig Statsbidragens samt återföra trefnad och välmåga bland vår allmoge.
Bil. tili Ridd. 0. Ad, Pr. I Band. 50 786
Dea 24 Februari i, Men de af Herr von Becker föreslagne sedlar till spajinemålsuppbandlingen, fruktår jag, icke komma att uppfylla det åsyttade ändamålet, nemligen: att i hvar mans hand, blifva en gällande valuta, äfven användbar i Kronans uppbörd, med ett stadgadt förhållande till vårt nu gällande mynt.
Och hvilken authoritet skulle utlärda dessa sedlar, att de kunde vinna ett så önskvärdt förtroende?
Då Banken icke troligen lärer få anlitas i Och för detta vigtiga ändamål, emedan dess nu utelöpande Sedelmassa, hvarken bör ökas eller minskas, så vida Högloft.
Ständer vilja iagttaga en älfvarlig rättvisa mot Bancosedlarnes nu varande innehafvare, så får jag derföre ödmjukeligen föreslå, att i stället för de af Herr von Becker, till spannemålsuppköp proponerade sedlar, RiksgäldsConfoiret må till detta ändamål få utfärda Statsobligationer, löpande med 3 procents ränta, hvilken af Bankens behållning årligen liqvideras.
Detta bidrag, till jordbrukets vidmagthållande och de jordbrukandes förmån, sorn bära öfver tvåtredjedelar af Statsbördan, lära Högloflige Riksens Ständer icke vägra, i synnerhet då hitintills ännu icke något blifvit gjordt, att hindra denna närings produeter, falla i det yttersta vanvärde.
Jag anhåller att detta mitt memorial, jern* te Herr von Beckers, biifver de andre Stån - Den 26 Februarit, 73? den cOmmuniceradt och till Vederbörligt Utskott remitteradt, N.o 9.
Herr Cederschjöld, Per GuJlaJ 1 Det förslag Herr v. Becker uppgifvit till afhjelpande af Landtulannens förlägenhet, medeist inrättandet af allmänna Magaziner, hvar-! est man kunde, mot erhållande af depositionsattester, aflemna sin öfverfiödiga spannemål, Synes mig med vissa förändringar, kunna blif* va ganska välgörande.
Dessa Magaziner böra nemligen blott blifva ett slagg spannemålsBank, hvarest torkad spanmål kan mot d po« sitionåattést insättas, och vid attestens uppvisande utbekommas.
Dessi depositionsattesler må man och man emellan gå och gälla för hvad de kunna, samt begagnas dels såsom pant för penningeförsträckningar, och dels såsom bytes- och betalningsmedel, efter ett för tillfället öfverenskommet penningevärde.
Men dessa Attester borde ej få antagas i Kronans uppbörd; och icke ens äga något heflämdt penningevärde.
Denna Magaz nsinrättning skulle således hvajrken köpa eller sälja: och påspanmålen intet Magazinspris utsättas, hvarken minimi eller maximi.
N.o. 10.
Fördelarne af torkad spannemål vid Ma - 788 Den 24 Fehruarii, gazineringar, jemfördt med oiorkad; later ej bestrida sig.
Men de svårigheter som hittills mött Tiondegifvaren, att kunna lefverera oklandrad spannemål, skulle visserligen ej minskas, om en allmän författning anbefälte tiondens utgörande uti torkad spannemål; ty dels skulle den vid aflämnandet finnas eller tydas vara bränd och för hardt, dels för lindrigt torkad.
Svårligen kan en tiondegifvare, som årligen endast har 5 eller 3 tunna tiondeutgift, för j måj till annan torkinrättning än deras bakugnar.
Jag nödgas derföre framställa betänkligheter emot det gjorda förslaget att tiondegifvare borde erlägga den med torkad spannemål; och anhåller att denna snmärkning måtte åtfölja Friherre Skjöldebrands memorial till behörigt Utskott. till PleniProtocollet för d. 26 Februarii, förmiddagen.
Sedan fråga uti Ridderskapets och Adelns Plenum den 18 i denna månad blifvit väckt, om förändring i reglementet för Dykeri- och N:o 1 Den .? 5 Februarii. 783 BergningsCompagniet, anhåller jag vödsamt, att tå fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid ett ämne, som härmed står i ganska nära sammanhang.
Uti memorial af den 16 Ocfober 18 »8 hade Kongl. Maits Befallningshafvande uti Götheborgs och Bohus Län hos_ Kongl. Maj:t i underdånighet anmält Dykeri-OfveiCommissarien O J.
Westbecks ansökning om belöning och understöd af allmänna medel för stna uppfinningar, i afseende på bergning af i sjön förolyckat gods.
Directionen öfver Dykeri- och Bergnings?
Compapniet samt Förvaltningen af Sjöärersderne häröfver hörde, hade med vitsordande af Westbecks utmärkta förtjenst vid verkställdte bergningar och förbättringars uppfinnande i methoden, hvilket beredt honom en gåfva af 2000 R:dr af Compagniets tillgångar och dess belöningsmédaille, i underdånighet hemställt, om icke då hans uppfinningar i denna del, 6kulle medföra betydlig nytta genom deras allmänna kännedom och personers inöfvande i sättet att dem använda, Kongl.
Majit skulle i nåder täckas, för Westbeck anslå en viss årlig summa att af honom få uppbäras, emot skyldighet, alt ej mindre uppgifva denna bergningsmetbode, än ock i behandlingen deraf undervisa; hvarjemte Förvaltningen af Sjöärenderne förmält sig hafva inhämtat, att Westbeck sjelf uppfunnit nya och af andra ännu i«ke begagnade instrumenter, med hvilka han 79°
Den 26 Februarii, ef'er eget arbetssätt, anställt bergningar på djupet fräta och med 9 och 10 till och med 14 famnar under vattenytan och detta för öppna hafvet samt omväxlande strömå.ag, att ibland de af Westbäck uppgifne bergningar en i synnerhet skedt, sedan fartyget med lasten varit i 8 år af Dykeriet öfvergitvit och ansedt som förloradt, att ett på 10 famnars djup sjua*
Is it Ekfartyg, en ny Engelsk Brigg om 60
Lästers dtägt blifvit genom Westbäcks åtgärd upptagit, att likaledes last och skråf af ett fartyg på 14 famnars djup af Westbäck blifvit bergadt, att han vidare på 12 famnars djup, från en sjunken Galeas uppfiskat ett 115 famnar långt och ti tum tjockt nytt ankartåg, som legat 3 hvarf omkring vindspelet och ändteligen att enligt Westbäcks uppgift omnämnde 5 bergning3r uppgått till ett värde af nära 90,0:10 R:dr Banco utom sjelfva Ankartaget, hvarföre Förvaltningen ansåg Westbäck gjort sig förtjent af något vedermäle, hälst uppfinningen vöre en bland de nyttigare och för det allmänna samt serdeles de trafiquerande gagneligare företag, som blifvit
Yerkstäldte med så beskaffade bergningsredskap och på sådant sätt använde, hvars kännedom ännu vore Westbäck ensamt förbehållen; men borie blifva allmänntiare bekant, på det konsten icke med Westbäcks bortgång till verklig förlust måtte gå förlorad* Förvaltningen af Sjöärendeme hade derjemte i underdånighet hsmstält, om icke utaf allmänna medel ett årligt arfvode af 5 å 600 Den 26 Februftrii. 791 Rdr Banco kunde Westbäck tilläggas i 6 år, med förbindelse att under denna tid icke allenast undervisa
Och behörigen underrätta vissa personer sorn dertill borde af DykeriDirectionen utses, hvilka slags instrumenter borde anskaffas, och huru de skulle inrättas, samt på hvad sätt de kunde med mästa framgång till ändamålets vinnande användas, utan ock. inO.n loppet af nämnde tid, hafva uppfunnit en så beskaffad af horom omnämd vattenlyckta, sorn tunnes vid bergningen vara af en mera äker och hufvudsaklig nytta, än de hittills begagnade Dykeriklockor och vattenkikare, .hvarefter och sedan fördelarne deraf blifvit vederbörligen utrönte och styrkte, det skulle ankomma på Kongl. Maj:ts nådigagodtfinnande om Westbäck till ytterligare belöning, för en så riksgagnelig uppfinning finge för dess återstående lifstid, till underlättande af behofven vid en annalkande ålderdom, ett lika arfvode uppbära.
Förvaltningen af Sjöärenderne hade tillika ansedt det böra blifva DykeriDirectionensåligganden, att öfver verkställigheten hafva noggrannt inseende och med årliga berättelser derom till Förvaltningen inkomma, samt att, 6edan Westbäck, tillärt vissa af Directioneo utsedde personer, foga den anstallt, att lika beskaffade bergningsredskap höllos i ordning på de ställen, der DykeriMagaziner äro anlagde, för att vid påkommande behof tillgå; äfvensom att det af Westbäck uppfundne arbetssätt, vid instrumenternes begagnande, H~ Den 36 Februarii. kaledcs på alla ställen infördes; och för öfrigt skaile, derest Kongl Majit i nåder biföll ett årligt arfvode, Westbäck ovilkorligen åligga att till Förvaltningen af Sjöärendeme ingifva ritningar och beskrifningar på de af honom redan uppfundne bergniDgsinstrumenter.
Sedan Kongl. Commerce-Collegium och Kongl.
StarsContoiret häröfver äfven blifvit hörde, hade Kongl. Majit i nåder ansett frågan om be löning iör Westbäck, icke lämpeligen kunna prölvas förr, än omständigheterne, i anseende till hans uppfinningar och sättet att dem använda blifvit närmare utredde.
Derefter och sedan Förvaltningen af Sjöärenderne till Kongl. Maj
Den 25 Februari i. 793 Styrkt huru han nyligen å ett Danskt forolyckadt tvådäcksskepp, på 34 famnars djup, uppbåtat och söndersågade bagge däcken samt bergat åtskilligt gods och Förvaltningen af Sjöärenderne, som ansedt Westbäck hafva fullgjordt äbggandet u‘i Kongl. Brefvet af den 24 Januarii 18- 1 , således tillstyrkt, att han matte hugnas med en lifstids pension af 500
R;dr årligen och derjemte erhålla 800
R;dr till försöks anställande med vattenlyktan, hade Kongl. Maj;t under deo 29 Augusti ststlidit år, i nåder behagat förklara, att DykeriDirectionen borde yttra sig bestämt angående instrumenterne, och huru mycket Dykeriet ville i premium bestå, innan frågan om pension kunde afgöras, äfvensom att förskottsmedlen till vattenlycktan skulle pröfvas i sammanhang med regleringen af g.de hufvudtiteln.
Hvad sedermera härutinnan blifvit tillgjordt och besiutit är mig obekant, men då af hvad jag nu haft äran anföra finnes tillräckligen upplyst, att så väl DykeriCampagniet som Förvaltningen af Sjöärenderne, hvilka aucthoiiteter säkrast äro i tillfälle att bedomina rätta värdet af Westbecks uppfinningar i denna väg, bägge vitsordat deras nytta och användbarhet och af sådan orsak tillstyrkt deras begagnande, är också all anledning förmoda det Kongl. Majit af allmänna medel i Nåder tillerkänner Westbäck någon deremot svarande belöning; men då Westbäcks uppfinningar att på 6törre djup och på ett vick 794 Deri 26 Februarii. sträcktare omfång, än det förut varit möjligt, att bärga förolyckat gods, redan medfördt sä mycken nytta, är otvifvelaktigt att fördelarne ' skola blifva ännu större, i samma mohn dess insigter binna utvecklas, hvartill torde fordras mera medel än af en enskilt kan väntas, och jag anser derföre ifrågavarande ämne förtjena Riksens Ständerssynnerliga omvårdnad, och får af sådan anledning fästa uppmärksamheten å de utvägar, som kunna finnas tjenligast att till enskilt och allmän nytta för framtiden begag. na dessa i min öfvertygelse vigtiga upptäckter.
J,g hemställer fördenskull om icke Rid— derskapet och Adelnskulle finna för godt, att till O'COiiomie
Utskottet remittera den af mig nu gjorde framställning, med anmodan att detta Utskott, efter inhämtad fullständigare kännedom af ämnet, måtte inkomma med fö slag till grunder för de reglementariska föreskrifter, sorn kun. a finna*, lämpelige till efterlefnad, för den authoritet, hvilken efter nu varande DykeriOctroijs slut , kan komma att emottaga och verkställa de med denna befattning förenade åligganifn. med fästadt afseende pä så väl enskildes som Statens gemensamma fördelar, hvarefter Riksens Ständer blifva i tillfälle, att i underdånighet hos Kongl.
Maj:t anmäla doras önskan i denna tiel.
Friherre Cederström, Jncrb:
Utan systéme för Statshushållningen blif - Den 26 Februarii.
795 va dithörande detailler efter små, ensidiga el. ler tillfälliga anledningar bestämda-
Att parti, ella förluster och förlägenhet derigenom alstra', är naturligt; att ett sådant förhållande till stor del, örn icke helt och hållit, kan anses hafva orsakat närvarande penningeförlägen het, lärer icke kanna bestridas} äfvensom att vi kunna hoppas genom fastställande af ett Statshushållnings-systéme, framdeles undgå de olägenheter, vi erfarit genom brist på ett sådant.
Jag föreslår derföre, att innan partiella frå or af S atsceconomisk natur handläggas, grunderna för det
Statshushållnings-systéme som skall följas må bestämmas och då, så väl Stats- som Banco- och Allmänna Besvärs-Utskotten handlägga sådana frågor, anhåller jag om remiss af denna motion till förenämnde 3'ne Utskott, och hemställer derjemte om icke Flögloff Ridderskapet och Adeln, i enlighet med 44 §- Riksdagsordningen, ville bestämma, det Utskotten inom 14 dagar efter dclfåendet af remissen böra med sitt utlåtande deröfver inkomma.
N.o 3- Friherre Wrangel, Hinning:
Inrättande af allmänna postvagnar, förresandes beqvämlighet och för förskaffande af större och mindre paketer, har vid flere före - 796 Den 2 G Fehr uarii, gående Riksdagar varit ett föremål för Riksens Ständers uppmärksamhet.
Denna inrättning, så väl beräknad för, en ökad cornmunicatioo och ett skyndsammare u!bredande af kunskaper och industrie, har af mångå blifvit till dess verkställbarhet i vårt land bet viflad; emedan några få försök i detta afseende misslyckats.
Jag för min del vågar dock tro, att detta misslyckande endast berott af de lika priserna för postvagnens och den vanliga skjuts-inrättningens begagnande; då man för lika godt köp kan färdas med vanlig skjuts som på postvagn; så är det naturligt, att man i allmänhet föredrager det sätt, som är förenadt med mästa oberoende.
Sjelfva saken har i allt fall för mycken vigt för att lättsinnigt öfvcrgifvas efter första försöket, och hvar och en, hvars yrke eller industrie fordrar en allt mera utvidgad rörelse och sätter honom i gemenskap med allt flera orter och personer, kan ej annat än betragta, en på detta sätt, åstadkommen säkrare och beqvämligare communication, såsom ett bland de nödvändiga vilkor för vårt lands förkofran och för dess industriella och cominerciella utveckling.
Det är af sådan grund som jag icke drager i betänkande, att äfven i detta ämne pröfva Ridderskapets och Adelns tålamod genom framställning af mina tankar och åsigter.
Det är en tanke sorn vittnar örn föga upplysning att bristen på produeter gör communicationens utvidgande öfverflödigt, till dess man afhjelpt denna brist, eller, med andra ord, att man först måste hafva tillgång på en mängd produeter, innan man vänder sin Den 28 Felruarii. 797 omtanka, på utvägarna att öfverflytta dessa producter från ett ställe till ett annat.
Det är tvärtom communicationens möjlighet och lätthet sorn i allmänhet uppmuntra till production.
Sverige är nu fattigt, men det har i sitt sköte en mängd oanvända naturalster och obegagnade kunskaper, som genom förökad communication, lätt nog skulle göra det rikt
Det är hvarken clm. lien eller krajier för produetionen sorn fattas oss: det ar hog och uppmuntrande anledningar att producera, det är bristen på allmänt spridda kunskaper i detta hänseende.
Denna reflexion borde ensam v?ra tillräcklig, att tillintetgöra all liknöjdhet i afseende på utvägarne till en förökad communication inom vårt land.
Fostvagns-inrättningen, en aF de förnämsta utvägar till en förökad communication, rörelse och industrie, är derföre värd den stör-; sta uppmärksamhet.
Denna öfvertygelse skall lända mig tili ursägt, då jag nu täger mig friheten att tram^ ställa ett utkast till hufvudgrunderna för denna inrättnings organisation, jemte den anmärkning, att Postverket, såsom ägande kännedom om detaillerna i detta ämne, och om medlen för verkställigheten, torde böra åläggas, att så snart sig göra låter, till Riksens Ständer inkomma med nödige upplysningar och förslag, åsyftande att vinna ändamålet på det lättaste sätt och med den minsta kostnad. 1:0
Till en början skulle postvagnar en - 798 Den 26 Febr nar ii. däst begagnas emellan Rikets större
Stä-det samt till och från de plaiser, som utgöraföreningspuncter emellan Sverige och det öfriga Europa} såsom från Stockholm öfver Götheborg till Helsingborg, emellan Stockholm och till städerna Ystad, Carlscrona, Gefle, samt poststationen Grisslehamn. 2:0 Mellan dessa städer och platser borde postvagnarna intaga den vanliga postens ställe.
3:0 Å alla de ställen där posterna åtskiljas, bör vara tillgång på serskild postvagn, likaså på de yttersta punctsrne af postgången.
I mån af ökad rörelse mäste flera eller större vagnar hållas i beredskap. 4:0 Tjenligast till postvagnar torde vara så kallade Hollsteinare med 3?ne säten för 4 resande, kusk och skjutsbonde. 5:0
På hvarje häst beräknas 20 Lispundfi tyngd, då man per medium antager 8 Lisp. vigt för hvarje person utom skjutsbonden, som ej ingär i beräkningen.