Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag torde nu få leda mitt yttrande från samma skäl, som Friherre Anckarswärd, nemligen skyldigheten att tillkännagifva min mening, och jag får då nämna, att jag anser allt upphörande af de ordinarie inkomsterna erfordra Konungens sanction.
Jag stöder mig t6
Den 18 April f. m. härvid* under åberopande för öfrigt af de af andra Talare redan anförde Grundlags§§.
, på orden i 61 §.
RegeringsFormen, som säger: ”Alla afgifter, som Riksens Stän”der under de i föregående §. nämnde ”Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, Under hvars lopp den nya ”Bevillningen af Riksens Ständer fastställd ”blifver;” hvilket tydeligen tyckes förutsätta att de öfriga ordinarie räntorna äro permanenta, eller åtminstone, att för en ändring deruti Konungs och Ständers sammanstämmande beslut behöfves.
Friherre Anckarswärd yttrar, att Lagmans- och Häradshöfdinge-räntati icke kan qvalificeras såsom ordinarie ränta.
Grundlagen caracleriserar Statsbidragen endast under tvänne caracterer, nemligen Ordinarie inkomster och Bevillningar.
Då denUa ränta utgör en ordinarie inkomst, så tillhör den ju det slag, som icke ensamt af Rikets Ständer ian upphäfvas.
Herr Hjerta har äfven yttrat, att flere Ordinarie SkatteTitlar sedan år 1809 blifvit upphäfna.
Deruti har han rätt, och jag tror de utgöra till antalet 8, ' som successive utgått; men det har icke skett med någon enda, utan att det varit föranledt utaf en Kongl. Proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då discussionen nu öfvergått till den principfråga, huruvida - Den 28 April f. ra. '7 vida Rikets Ständer ägde rättighet «tt borttaga någon af StatsVerkets Ordinarie InkomstTitlar, utan att beslutet derom behöfde Kongl. Maj:ts
Nådiga pröfning och sanction hemställas, fann Hans Excellenee sig nödsakad att uti denna ganska vigtiga formfråga gifva Ridderskapet och Adeln dess öfvertygelse tillkänna; Och sorn icke allenast 5p §.
RegeringsFormen innehåller, "att Konungen skall, efter Rikets och Statsverkets tillstånd och behof, låta till Statsutskottets öfverläggning framställa hvad ”Staten kan tarfva, utöfver de Ordinarie "Inkomster, och hvilka behof genom Be”viliningar böra fyllas;” än ock 64 §.
RegeringsFormen stadgar, ”att Rikets Ordinarie Statsmedel och Inkomster skola vara ”under Konungens disposition, att, till de ”af Rikets Ständer pröfvade behof, och "efter den upprättade Staten, anordnas;” samt den i 69 §.
RegeringsFormen omfÖrmäldte StatsReglering, i hvad den angår Statens Ordinarie Inkomster, icke kunde hafva annat lill föremål, än en beräkning af deras förmodade belopp, och bestämmandet af de behof, till hvilka de borde användas, men berörde StatsReglering icke kunde utsträckas derhän, att den äfven skulle berättiga Rikets Ständer, att ensamme de Ordinarie InkomstTitlarne alldeles afskaffa, eller i Bevillningar förvandla; alltså och då den i 57 §.
RegeringsFormen Rikets Stän22 Ht 2 |8 Den a8 April f. ra. der tillagde rättighet, att, vid allmän Riksdag, allena utöfva Svenska Folkets urgamla rätt, att sig beskatta, icke afsåg annat, än den Rikets Ständer enligt 62 §.
RegeringsFormen tillkommande åtgärd, att icke allenast pröfva de af StatsUtskottet uppgifne StatsVerkets behof, och en deremot svarande Bevillning sig åtaga, än ock att alla de i 60 §.
RegeringsFormen uppräknade serskilte Bevillningars grunder och fördelning, efter Rikets Ständers godtfinnande, bestämma, ansåg Hans Excellence af alla nu åberopade Grundlngs-stadganden ostridigt följa, att till afskaffande af Rikets, vare sig alla eller vissa, Ordinarie Inkomster, ovillkorligen erfordrades icke blott Rikets Ständers, utan ock Kongl.
Maj:ts sammanstämmande beslut.
Sedan Hans Excellence sålunda tillkännagifvit dess åsigt, förklarade Hans Excellence, att hart i öfrigt, så väl i frågan angående Mantalspenrtingarne varit, som äfven nu i afseende å Lagmans- och Häradsliöfdinge-Räntan vore af den tanka, alt Ridderskapet och Adeln kunde, i egenskap af Riks-Stånd, fatta sitt beslut uti ett dylikt allmänt ärende, utan några serskilta vid detta lika litet som vid andra tillfällen uttryckta vilkor eller förbehåll, rörande sättet att bringa ett sådant beslut till verkställighet, hvilken verkställighet naturligtvis
Den 58 April f. m. ig icke eller annorlunda än i grundlagsenlig form kunde tillvägabringas.
Den framställning Herr Grefven och LandtMarskalken nu gjort, finnér jag icke kunna hindra den proposition, hvilken jag begärt, emedan Konungens sanction alltid måste komma i fråga först vid öfverläggningen om, huru Rikets Ständers beslut skall expedieras.
Vi må då komma till det öppna erkännande, att det icke mera är Rikets Ständer, som enligt RegeringsFormens 57 §. allena utöfva Svenska folkets rätt att sig beskatta, utan att det är Konung och Ständer gemensamt; och för min del får jag säga, att det vore rätt väl, om vi en gång kunde komma så långt, att detta vidunderliga förhållande blef erkändt.
Jag vill likväl icke nu ingå i detta ämne; utan förbehåller mig att få yttra mig deröfver längre fram, vid frågan om expeditionen af Rikets Ständers beslut angående Stats-inkomsternas beräknande.
Jag yrkar nu blott den af mig begärde proposition.
Herr Lagerhjelm:
Den inkomst-beräkning, som nu fastställes, kommer att ligga till grund för den slutliga Statsreglering, hvilken Utskottet skall förelägga Ständerna.
Om propositionen göres, sådan Herr Hjerta begärt den, skulle det kunna hända, att Den 28 April f. m. frågan ännu icke Constitutionsenligt vore afgjord, innan det åiåge StalsUtskottet att, på grund af Rikets Ständers beslut, upprätta den slutliga Statsregleringen, hvaraf åter oreda skulle uppkomma.
Jag kan således icke annat se, än att Herr Hjertås proposition måste helt och hållet förfalla.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken yttrade, att enär, efter hvad Hans Excellence fattat, Herr Hjerta icke bestämdt bestridt den af Hans Excellence, i afseende å nyssberörde form, framställde åsigt, ansåg Hans Excellence sig nu lika litet som förra gången , då frågan oin Mantalspenningarne afgjordes, kunna vägra upptagande och pröfning af det nu förevarande hufvudämnet, på det sätt Herr Hjerta föreslagit.
Herr af Billbergh: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat sin mening vara, att framställa samma contraproposition, som i frågan om Mantalspenningarna, får jag tillkännagifva min oerfarenhet vid Riksdagsärenders behandling, då jag i förra plenum icke yrkade serskilt afseende på den contraproposition jag dervid framställde.
Jag får således, då jag instämt i hufvudsaken, men under förbehåll af Konungens sanclion, hemställa, om det täckes Herr Grefven och LandtMarskalken låta ankomma på Ridderskapets och Adelns he - Den 28 April f. m. 21 pröfvande, att antaga antingen Herr Hjertås eller mitt förslag till contraproposition, det vill säga, antingen med eller utan vilkor af Konungens sanction.
Lika med Herr Grefven och LandtMarskalken betraktar jag detta ämnes behandling, och tror äfven lika med Herr LandtMarskalken, att proposition kan göras nu, likasom i förra plenum; men då fråga uppstått om rättigheten att öfver ämnet besluta med eller utan Konungens sanction, får jag underställa, om icke, innan beslut i sjelfva saken fattas.
Herr Grefven och LandtMarskalken först behagade inhämta, om icke Ridderskapet och Adeln med Herr Grefven och LandtMarskalken instämmer i det begrepp, att Ordinarie räntor icke kunna upphäfvas, annorlunda än genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut.
Om den frågan nu vore föremål för öfverläggningen, huruvida Kongl.
Majrts sanction erfordras å beslut, som röra Svenska Folkets beskattning, skulle äfven jag deröfver yttra mig.
Men sådan är icke frågan nu.
Att Herr Grefven och LandtMarskalken härom till— kännagifvit sin opinion, samt dermed ansett sig fullgöra sin pligt i detta afseende, kan ej, såsom Friherre Gederström synes yrka, - ovilkorligen förbinda Ridderskapet och 32 Den 28 April f. m.
Adeln, att lämna sitt bifall lill denna Herr Grefvens och LandlMarskalkens mening efter derom framställd formelig proposition.
Detta skulle blifva en grundlagsförklaring, afgifven utaf Ridderskapet och Adeln utan hvarken behörig form eller föremål.
Jag kan således ej medgifva Friherre Cederströrns sist framställde begäran, utan anhåller, att propositionen endast må angå sjelfva saken eller den ifrågavarande InkomstTiteln, hvars beskaffenhet till ringare eller större belopp nu utgör föremålet för Ståndets öfverläggning.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan en Ledamot begärt, att den uppkomne formfrågan, huruvida, till borttagande af StatsVerkets Ordinarie InkomstTitlar, erfordrades icke blott Rikets Ständers utan äfven Kongl. Maj:ts sammanstämmande beslut, måtte vederbörligen pröfvas, ansåg Hans Excellence nödigt, att denna fråga först blefve behörigen afgjord; Och då Hans Excellence, i afseende derå, redan tillkännagifvit dess enskilta öfvertygelse, finge Hans Excellence nu hemställa, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den af Hans Excellence derom yttrade åsigt.
Jag tror, att ingen ännu yrkat någon annan proposition än den, som llerr Grefven och LandtMarskalken tillkän - Den 28 April f. m. 23 nagifvit sig kunna göra.
Och förr finnér jag ej, att
Ståndet hör frågas, om det instämmer uti Herr Grefvens och LandtMarskalkens enskildta åsigter.
Jag hemställer, om detta icke skulle innefatta ett förintande af min proposition.
Jag anhåller derföre att få förblifva vid min rätt, att föreslå Contra-proposition, och att Ståndet ej må tillfrågas, om det redan i ämnet tagit något beslut.
Föröfrigt får jag underställa, om ickediscussionen öfver detta nya ämne hör upphöra.
Herr Hjerta påslår, att ingen yrkat den proposition han senast omtalat; jag pr just den, som yrkat propositionen och anser mig så mycket nödvändigare böra göra det, som Herr Hjerta nu yttrat, att, om Ridderskapet och Adeln skulle instämma med Herr LandtMarskalken, innefattade det ett förintande af hans proposition, hvilket tydligt tillkännagifver hans afsigt vara precist motsatsen af hvad Herr Grefven och LandtMarskalken, jag, och mångå flere andra tro vara rätt, nemligen, att Kongl. Maj:ts sanction behöfves.
Jag kan derföre icke afstå från min anhållan, att få utrönt, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer i Herr Grefveps och LandlMarskalkens tanka, det vill säga: förr än Ståndet bestämdt yttrpt, huruvida Kongl. Maj:ts sanction bör äga rum, eller icke.
Jag tager mig friheten vördsamt hemställa, huruvida, då en Ko - 24 Den 28 April f. m. nungens rättighet anses gifven, det går an, att derom framställa någon fråga till Ridderskapet och Adeln?
Jag hemställer, huruvida Friherre Cederströms tolkning af grundlagen kan anses behörig.
Grundlagen har öfverlemnat åt Talmännen, att förklara sin mening om Grundlagen, och att låta Stånden yttra en annan, samt gjort ConstitutionsUtskotlet till Domare dem emellan.
Grundlagen har hänvisat, huru Ständernas beslut skola expedieras, och hvilka beslut erfordra Kongl. Maj:ts sanction, samt i hvilka fall tre eller fyra Stånd kunna besluta.
Stånden skola icke yttra sig eller fatta beslut om Grundlagens förklarande.
Då ett mål förekommer i Ståndet, beslutar det i saken utan att fråga då är: huru beslutet skall expedieras. ExpeditionsTJtskottet inkommer med skrifvelse i öfverensstämmelse med Beslutet ,och Grundlagens föreskrift; och då först blifver tid att ifrågaställa, huruvida beslutet bordt vara 3 eller 4 Stånds, huruvida det bordt vara en underdånig önskan, eller ett med afgörande rätt af Rikets Ständer fattadt beslut.
Eljest skulle onödiga formfrågor blifva ständiga föremål för Ständernas öfverläggningar.
På sätt Herr Hjerta sist anmärkt, skulle, i fall Friherre Cederströms proposition upptogs, Ridderskapet och Den 28 April f. m. 35 Adeln i en hast blifva förvandladt till elt ConstitulionsUtskott.
Inom Stånden skola Grundlagarne efterlefvas, men alldeles icke förklaras; jag hemställer således, om en enskild ledamots förslag till tolkning af Grundlagen kan blifva föremål förStåndets öfverläggning.
För min del protesterar jag deremot.
För att sluta denna ordtvist, får jag nu yrka_, att i contrapropositionen måtte bestämt inflyta, att Rikets Ständer besluta upphörandet af Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan, utan att sådant behöfver af Kongl. Maj:t sanctioneras.
Jag yrkar detta, på det Herr Grefven och LandtMarskalken må vägra proposition, och frågan få vandra till ConstitulionsUtskottet.
Jag vill icke tillåta, att Ståndet missledes till beslut, som förrycker Grundlagen.
Ehuru jag är af motsatt tanka med hvad jag nu yrkat, fortfar jag dock i detta yrkancle för alt kunna erhålla Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägran af denna proposition.
För min del är jag ej i stånd att finna, att man går raka vägar, då man ställer så till, att när man ej kan få igenom sin mening med en affirmativ satts, som besvaras med ja, samma sak må genom en negatif proposition bli antagen genom nej.
Detta inträffar vcrkeligen, om Ridderskapet och Adeln skulle låta leda, alt icke 26 Den 28 April f. m. säga, missleda sig af den sista talaren; ty genom proceduren att förvända ja-propositionen till nej-proposition, blir resultatet alldeles icke förändradt.
Ankarsvärd:
Jag vill visserligen icke ingå i vederläggning af Friherre Cederströms mening, ty lika litet som han lyckats att öfvertyga mig, lika litet kan jag hoppas att öfvertyga honom.
Men jag nödgas anmärka, att Friherren oaktadt sina djupa insigter i Grundlagarne dock förbisett, att, om Ridderskapet och Adeln ej yrkar den proposition Friherren framställt, kommer någon vägran å Herr LandtMarskalkens sida icke ifråga, och vi äro på det sättet ur all villrådighet i sådant hänseende.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskallcen täcktes behandla denna fråga lika enkelt, som frågan om Mantalspenningarne behandlades i sista plenum, och utber mig (derföre proposition i hufvudsaken.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, sedan en Ledamot numera bestämt yrkat den proposition, att Rikets Ständer mätte besluta upphörandet af Lagmans- och HäradshöfdingeRäntan, utan att likväl detta beslut behöfde underställas Kongl. Maj;ts Nådiga pröfning och sanction; men denna proposition vore i rak strid med den åsigt Hans Excellence redan tillkännagifva sig äga; fann Hans Den 28 April f. m. 27 Excellence det vara dess ovilkorliga pligt, att, jemlikt 55 §.
Riksdagsordningen, nu hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln yrkade den af Friherre Cederström hegärdte nyssnämde proposition.
Nej, jemte några Ja.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan den uppkomne formfrågan således blifvit afgjord, torde sjelfva bufvudämnet, eller frågan om Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntans bibehållande eller afskaffande nu höra af Ridderskapet och Adeln sluteligen afgöras.
Grefve Hornj Clas Fredrik:
Om jag ej misshört tnig» tror jag Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den uppkomne Principrfrågan redan skulle vara afgjord; men om Ridderskapet och Adeln instämmer i denna åsigt, nödgas jag protestera deremot, emedan jag aldeles icke anser denna fråga sålunda kunna afgöras.
Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken förklarade, att, sedan han, i anledning af Friherre Cederströms derom gjorde påstående, hemstält, huruvida Ridderskapet och Adeln yrkade den af Friherre Cederström begärdte ofvannämde proposition, samt Hans Excellences berörde hemställan blifvit, efter 'hvad Hans Excel - 28 Den 28 A pri 1 f. m. lence lyckt sig fatta, af Ridderskapet och Adeln med en betydligt öfvervägande pluralitet af Nej besvarad, måste i följd deraf den uppkomne formfrågan jemväl anses hafva blifvit, i öfverensstämmelse med den af Hans Exccllence derom förut yttrade åsigt, af Ridderskapet och Adeln afgjord.
Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Hjerta:
Jag vågar hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition till bifall på StatsUtskottets Utlåtande, och att, i händelse af Votering, contra-propositionen måtte blifva den jag föreslagit.
Då äfven jag instämde med dem, hvilka svarade Nej till Herr Grefvens och LandtMarskalkens senast framstäldte proposition, gjorde jag det i den akt och mening, att Ståndet ansåg upptagandet utaf princip-frågan vid detta tillfälle ej vara lämpligt; endast i detta fall instämde jag med Nej på Friherre Cederströms proposition; men såvida Nej skall innefatta ett beslut i Principfrågan, reserverar jag mig deremot, ty sådan var icke nain mening.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å hvad StatsUtskottet i i5 Punkten af dess första Betänkande, angående beräkningen af Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan, föreslagit.
Den 28 A p r i 1 f. m.
Ropades Ja, och Nej, samt votering.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken framställde derefter följande Yoterings-proposition:
Den som bifaller hvad StatsUtskottet 1 i5 Punkten af dess första Betänkande, angående beräkningen af Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan, föreslagit, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan böra utur StatsVerkets Ordinarie InkomstTitlar utgå, samt en deremot svarande ersättning genom Bevillning utgöras; hvarvid de under Lagmans- och Häradshöfdinge-Räntan inbegripne Tingsgästningspenningar skola af Statsverket godtgöras vederbörande, på sätt Utskottet föreslagit, efter medium af hvad hvarje HäradsRält under de sista tio åren åtnjutit.
Jag anhåller endast, att få reservera mig mot propositioner, som angå upphäfvandet af någon äldre Ordinarie Räntas utgörande.
Herr af Billbergh: Af Herr Grefvens och LandtMarskalkens alltid visade ynnest och bevågenhet vågar jag anhålla, alt något afseende blifver fästadt vid contrapropositionens uppgörande på det af mig före - 3o Den 28 April f. m. slagne tillägg om vilkoret af Kongl. Maj:ts sanction.
Herr Tham: Genom Herr Grefvens och LandlMarskalkens redan yttrade tanka, samt Ridderskapets och Adelns instämmande deruti, är Principfrågan afgjord, hvarföre jag icke anser något afseende böra fästas å det utaf Herr af Billbergh föreslagne tillägg.
Herr Tham har hulpit mig derigenom, att han förmenar Principfrågan redan vara afgjord, ty i sådant fall är ju ingen skada, om den uttryckes i contrapropositionen.
Då jag ej inser omöjligheten deraf, att Nej-propositionen skulle kunna leda till den följd, att 3:ne Stånd upphäfde Statens Ordinarie Inkomster, utan Kongl. Majrts sanction och de formers iakttagande, som vid Constitutions-förändringar äro föreskrefne, får jag reservera mig mot den framställde propositionen, såsom emot Grundlagarne stridande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde Voterings-Proposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Herr Dalman, Lars Johan:
För min del godkänner jag visserligen Yoterings-propositionen, men reserverar mig deremot, Den a8 April f. m. 31 att Principfrågan efter Herr Thams förmenande redan skulle vara afgjord genom svaret på Friherre Cederströms Contraproposition, hälst jag protesterar på det högtidligaste emot någon slags rättighet för Kongl. Maj:t att sanctionera någon StatsVerkets, vare sig Ordinarie eller Extraordinarie, InkomstTittels förändrande eller borttagande; och anser jag, då tredje mans rätt kommer i fråga eller verklig Grundskatt, 8o:de och n4 §§• i RegeringsFormen trygga emot förändringar af sådan art.
Anmältes och emottogs HofCancelleren m. m.
Herr D. von Schulzenheim, hvilken, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, aflemnade dels 3:ne Kongl. Majrts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer; Af den 27 sistlidne Mars: 1:0
Angående förmånsrätt för Upsala Academie hos Dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem, för Academiens räkning, blifvit uppburne, eller förvaltade. 2:0 Angående lagförklaring, rörande rätta grunden för förvandling till Fängelse vid "Vatten och Bröd af Böter, sorn ådömas för sådane stölder, hvilka, enligt Allmän Lag, ligga i tväböte emot annan tjufnad; Af den 10 dennes: 3:o Angående upphäfvande af den nu medgifna moderation i Postporto för bref, som väga öfver 8 lod; 32 Den 28 April f. m. dels ock Kongl. Maj:ts den 10 dennes till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse, angående Landshöfdingen J. afWingårds anhållan om befrielse från ersättningsansvar för de af förre LandsSecreteraren Kleman tillgripne och förskingrade allmänna medel.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herr HofCancelleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Propositioner och Skrifvelse skulle med första varde inför Ridderskapet och Adeln föredragne.
Sedan Herr HofCancelleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, tillkännagaf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkenj att Plenum komme klockan half till Sex i eftermiddag att fortsättas.
Sedan 41» 42> 4^ och 44 §§•
Rid darhus-Ordningen härefter blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan 12 på dagen; Och befuunos, efter Voteringens slut, sedan en Voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 157.
Nej — 64.
I följd Den ?.S April f. Hl. 33 I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen serskilt förde Prolocoli blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alL Ridderskapet och Adeln således bifallit hvad StatsUtskottet i i5 Punkten af dess första Betänkande, angående beräkningen af Lagmansoch Häradshöfdinge-Räntan, föreslagit.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre cjvart till 2 eftermiddagen.
Tisdagen den 28 April 1829.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den 29 sistlidne Januarii under N:o 54 afgifne, och den i4 derpåföljde Februarii på bordet lagde, Betänkande, angående beräkningen af StatsVerkets Inkomster, än ock den 28 sistlidne Mars under N:o 123 meddeldte, samt den i3 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, aa H, 3 34 D e n a8 A p r i I e. m. Herr Dalman, Lars Johan:
Jag anhåller att få anmäla min reservation emot det heslut, som i f. m. genom votering fattades i frågan om Lagmans- och Häradshöfdingeränta!]; äfvensom att nu få skriftligen utveckla med några ord, hvad jag innan voteringen i afseende på principfrågan yttrade.
Dalman uppläste följande:
Vid den framstäldte voteringspropositionen har jag visserligen icke något att erinra.
Jag har begärt ordet, för att reservera mig emot den af Herr Tham yttrade mening, att principfrågan vore afgjord.
Det är just denna, som i högsta grad interesserar mig.
Det kan aldrig blifva mig likgiltigt, om Styrande Magten skall intränga i det enda fridlysta gebiet Representationen har qvar, sin beskattning; 80 och 1 14 §§• tryo8a alltid äganderätten.
Det nej, sorn af alla opinioner uttalades emot Herr Friherre Cederstroms advocatoriska Contraproposition, grundade sig derpå, att man ville måhända saken, men ej villkoret.
För min del trodde jag enfaldeligen, och tror det ännu, att en Grundlagstolkning, dä den ansågs tvistig, ej kunde blifva föremål för Ståndets omedelbara afgörande.
Huru ofta har jag icke lärt denna lexa af den ädle Friherren?
Hade jag anat, att motsatsen nu varit förhanden, skulle jag otvifvelagtigt
Den 28 April e. ra. 35 begärt votering å Herr Friherrens Contraproposition.
Detta Herr
Friherrens diplomatiska försök visar väl mer än någonting annat, att folkets vänner böra vara på sin vakt. 16:0 Gerningsören; 17:0 Sterbhusafgift; 18:0 Bötesmedel; 19:0 Indragne och besparde Militice Boställs- och LöningsRäntor; 20:0 Cavallerie-Regementernes HästVacance-Spannemul; 21:0 Ständige RoteVacanceafgifter.
Hvad StatsUtskottet i dess första Betänkande, i afseende å dessa Sex Titlar, hemstält, blef, uppå gjorde propositioner, af Ridderskapet och Adeln bifallit. 22:0 Tillfäll ige RoteVacanceaf gifter.
StatsUtskottets i dess sednare Utlåtande af denna Titel föreslagne beräkning blef af Ridderskapet och Adeln antagen. 23:o KneckteRotefrihetsmedel; 24:0 Båtsmans Vacancemedel.
StatsUtskottets rörande dessa 2:ne Titlar, i dess första Betänkande, framstälde förslag biföllos af Ridderskapet och Adeln. n5:o Krut- och Saltpeter-försäljningsmedel.
Jag tager mig friheten till Herr Grefven 3» 36 Den 28 April e. m. och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke denna punkt rörande Krut- och Saltpeter-försäljningsmedlen bör delas i flere serskilte frågor, att hvar För sig afgöras.