Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag fruktar nemligen, att ansvarighetslagen skulle förlora en betydlig del af sin betydelse för en man, hvilken kunde undgå allt lagligt ansvar endast derigenom, att lian begåfve sig till sitt Fädernesland.
Jag har uti Utskottet, angående denna punkt, varit af serskild tanka, och funnit tillägget öfverflödigt, emedan jag ansåg Konungen redan sakna ali anledning, att till Rådgifvare i Commandomål antaga någon annan än en infödd Svensk, som bekänner sig till den Evangeliska Läran.
Då Konungens öfrige ansvarige Rådgifvare enligt 4 §•
Regeringsformen ovillkorligen måste vara infödde Svenskar af den rena Evangeliska Läran, så synes (let samma äfven böra gälla för Rådgifvaren i Commandomål.
Dessutom stadgas i a8:dc §. att alla Embetsman skola vara infödde Svenskar, med undantag blott för Militären, till hvilket slags Embeten, utom likväl till Commendanter i fästningar, Konungen må nyttja utländske män af sällsynt skicklighet.
Men sorn det förtroendet att vara Rådgifvare i Commandomål ej lär kunna anses såsom ett militäriskt Embete, hellst det icke lär finnas å Rikets Stat uppfördt, så synes också Konungen icke dertill kunna nämna 12 Den 16 December. någon annan än infödd Svensk man af den rena Evangeliska Läran.
Jag tror således, anmärkningen böra lemnäs utan afseende, icke såsom likgiltig, utan som öfveidlödig.
Början af aS:de §:s innehåll visar, att Konungen mäste antaga infödda Svenskar till beklädande af alla Embeten, utom serskildta Militärposter.
Jag kan således ej finna nödigt att ytterligare utsträcka den intoleranta föreskrift, alt Konungen ej skulle få tili Embetsman utnämna män, sorn bekänna sig till olika sekter af den Christna Religionen, en föreskrift, som nu endast gäller vid tillsättandet af Civila och Domare-Embeten.
Herr Grefven och Landt-Marskälken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade Constitutions-Utskottets föreslagne redaction af n8:de §. i Regeringsformen, till den behandling 56 §.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde serskildte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att till den Den 16 December.
13 behandling 5G §.
Regeringsformen föreskrifver, godkänna Constitutions-Utskottets föreslagna redactioner af 34-, 35 och 102 §. §.
Regeringsformen, samt \i §.
Herr Grefven och Lanclt-Marskalken yttrade, att, sedan Ridderskapet och Adeln, genom nyss fattadt beslut, öfverlemnat frågan om en förändrad redaction af 5. och 6- §. §.
Regeringsformen till förstärkt ConstitutionsUtskotts afgörande, ansåg Herr Landt-Marskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Thorsdag den 18 dennes förmiddagen, på vanligt sätt, utvälja 14 ordinarie Ledamöter och 4 Suppleanter uti Förstärkta Constitutions-Utskottet.
Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdånige Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 4i3.
Angående arfvodcn till de inom vissa Utskott antagna Extra Ordinarie Cantzlister.
N:o 4*5.
Angående Rustnings-skyldighelens utgörande i krigstid. *4 Den 16 December.
N:o 4jG.
I anledning af väckt fråga om förräntande af den till Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition öfverlemnade Saltpetter-Fonden.
N:o 4J7- 0>n en Dykeri-Commissarien Westbeck tillagd Pension, m. m.
N:o 4I8- Angående utbetalande af ett för Öfver-Commissarien D.
Ek, till 5oo R:d., faststäldt arfvode.
N:o 419.
Angående Land t-Tullsbevåhlängen och Gränse-Tullarne mot Norrige.
Upplästes till justering Expeditions-Utskottels under N:o 4*4 afgifna Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:st, angående fortfarande anslag för Strömrensningar m. m.
Herr Hjerta, Gustaf , anmärkte, att uti den del af ifrågavarande underdåniga skrifvelse som angick Anslaget till Wäddö Canal, förekom å ett ställe ordet: utomskärs, hvilket, efter hvad skrifvelsen tydeligen utmärkte, likväl borde vara: innomskärs.
Af hvilken anledning Herr Hjerta alltså yrkade, att ordet utomskärs, måtte utbytas mot ordet innomskärs.
Sedan den af Herr Hjerta omförmäldte del af Expeditionen blifvit å nyo uppläst, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna Den 16 December. 1?
Expeditions-Utskottets ifrågavarande Förslag till underdånig skrifvelse, endast med den rättelse, att ordet utomskärs borde förändras till ordet innomskärs; och skulle, till tidens vinnande, detta beslut, hvaröfver något serskilt Protocolls-Utdrag icke behöfde uppsättas, endast nu genast å den så kallade Löparen antecknas.
Företogs till pröfning Stats-Utskottets den 13 dennes under N:o 658 aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ändring uti Instructionen för Riksens Ständers Revisorer m. m.
Grefve Gyllenborgs Johan Hennings bade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
Maj;ts Nådiga Skrifvelse i dessa dagar ankommit, och blifvit till Stats-Utskottet remitterad, bar det icke varit tillfälle eller lämpeligt för Utskottet, att utarbeta någon ny Instruction, hälst Kongl. Maj:t anser den af år 1812 ännu gällande.
Det har icke eller varit möjligt att föreslå någon ändring af reglementet, hvilket redan förut var af Herr Grefven och LandtMarskalken samt de. öfriga Ståndens Herrar Taleman undertccknadt.
Då Grefve Gyllenborg bestrider den Nådiga Skrifvelscns inta - Den 16 December. gande i Riksdags-Beslutet, torde han icke erindra sig, att, enär i Riksens Ständers Beslut angående en nj Instruction innefattas vissa vilkor för utiemnandet af mindre Creditivet, och denna Instruction måste i Riksdags-Beslutet inflyta, vore det endast förvillande för allmänheten, om det icke äfven tillkännagafs, att, i följd af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse, denna Instruction ej kan gå i verkställighet.
Jag anhåller derföre om bifall till Utskottets Utlåtande.
Herr Cederschjöld\
Pehr Custaf:
Jag kan för min del icke neka, det jag anser öfverflödigt och mindre lämpligt, att, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, ändra den Instruction, hvilken Ständerne, 1 följd af Riksdags-Ordningens föreskrift, för Revisorerne utfärdat.
Mig synes det vara lämpeligäst att låta denna Skrifvelse inflyta i Riksdags-Beslutet, likasom det skedde vid sista Riksdag med Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse örn Manufactur-Disconten; och jag hemställer, om icke ändamålet med Instructionens förändring kan tillräckligen vinnas derigenom, att den Nådiga Skrifvelsen öfverlemnas åt Fullmägtige och Revisorerne, utan något utlåtande af Rikets Ständer, i den säkra förmodan, att de respectera densamma utan Ständernas tillsägelse.
Jag ber Ridder skapet och Adeln om förlåtelse, att jag, då jag sist yttrade mig, förglömde en omständighet.
Den 16 December* 1? dighet.
Det står nemligen i Instructionen, att Tullmedlen skola ingå lili Riksgälds-Contoiret.
Då nu Kongl. Majit förklarat detta icke komma att verkställas, lärer väl blifva nödvändigt, att intaga i Riksdags-Beslutet, det Reglementet i denna del icke är gällande, äfvensom detta bör ske, i afseende på de vilkor, som blifvit stadgade för Credilivets utlemnande.
För min del skall jag afhålla mig från all anmärkning vid den ifrågavarande Nådiga Skrifvelsen.
Hvad de rådgifvande åtgärderna beträffar, tillkommer deras bedömande icke de nu församlade utan nästkommande Ständer.
Men det må tillåtas mig att yttra några ord om, hvad Riksens Ständer sjelfve, i anledning deraf, hafva att iakttaga, i synnerhet angående Instructionen.
Denna har före år 1812 varit af Riksens Ständer sjelfve utfärdad, men efter nämnde tid hafva Ständerne öfvcrlemnat den åt Kongl. Majit, för att ge« nom Dess åtgärd blifva kungjord.
Ehvad denna Instruction innefattar föreskrifter, förenliga, eller icke förenliga, med Grundlagen, följer likväl af sig sjclft, att Kongl. Majit äger magt befalla Vederbörande Embets-Verk, att medge eller vägra revisionen af de Cassör, som stå under deras förvaltning.
Nu hafva Riksens Ständer öfverlemna! åtgärden af Instruetionens kungörande åt Konungen, och derigenom onödigtvis föranledt den underdåniga skrifvelsen, som kunde åstadkomma ett Ridd. o. Ad.
Band. a. Afd. 2. 18 Deri 16 December. obehagligt split emellan den Styrande och Lagstiftande magten, om ej den sednare gjorde afseendé såväl på närvarande politiska conjmtctur, som på den undersåtliga vördnaden för Konungens person.
Att Ständerne nu sjelfve skulle utfärda en Instruction, hvilken de förut öfverlemnat åt Konungen, vöre en rak motsats i handling.
Således återstår ingen annan tjenlig, och för denna tid passande, utväg för Riksens Ständer, än att de, ledde af undersåtlig vördnad för Kongl. Maj:t, medgifva, att 1812 års Instruction får gälla såsom rättesnöre för deras Revisorer intill nästa Riksdag, hvilket jag vördsamt föreslår; men jag yrkar tillika, alt Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse icke måtte ingå i Riksdags-Beslutet, emedan jag anser det icke böra utgöra en Riksdags-historia, utan blott innefatta besluten, oell att således Ständerne bestämdt yttra, hvilken Instruction Revisorerne hafva att rätta sig efter intill nästa Riksdag.
I följd häraf anhåller jag om återremiss af Utskottets Memorial.
Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredric: En Värd Ledamot Herr Grefve
Gyllenborg bar i sitt nyss upplästa anförande erkänt, att tvenne olika meningar ägt rinn, mellan Konung och Ständer, uti 4 ganska vigtiga frågor, som åt Lagstiftande Magtens underordnade Auctoriteter skulle öfverlemnas till verkställighet.
Deruti instämmer äfven jag, men just derföre anser jag, att till deras efterrättelse, som skola verkställa dessa beslut, endera meningen Den 16
December i 19 mäste stadgas som gällande.
För denna orsak, har äfven saken blifvit Öfverlemnad lill det Utskott, som med alla dessa mål haft att skaffa, och Utskottets Utlåtande deröfver är nu till Riks-Stånden inkommit.
Om nu detta Utlåtande antages, blifva Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, Revisorerne, Stats - Contoiret oell Tull-Styrelsen, i Riksdags-Beslutet underrättade om den betydliga förändring, att Tullmedlen icke komma att ingå till RiksgäldsContoiret, med mera; och genom införande i Riksdags-Beslutet af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse i förevarande ämnen, enligt Stats-Utskottets förslag, får äfven det Allmänna fullständig kännedom örn sakens hela förlopp.
Om nu Ständerne gilla detta, är det icke, såsom Grefve Gyllenborg ansett, en sjelftagen myndighet af Utskottet, utan ett beslut af Ständerne, att lemna behörig underrättelse om inträffade förändringar 1 deras beslut.
Hvad för öfrigt Riksdags-Beslutet angår, så har man flere exempel på nästan enahanda förhållande vid föregående Riksdagar, då så väl Ständernes beslut, som de påföljder de stundom rönt, genom Kongl. Majrts vägrade sanction, blifvit derstädes införda.
Skedde ej så, skulle Riksdags-Besluten ej komma att innehålla hvad de böra, nemligen en berättelse om hvad under Riksdagen blifvit gjordt och beslutadt, samt hvad som föranledt besluten.
Jag anhåller derföre om bifall till Stats-Utskottets Memorial, hvilket jag anser väl grundadt; skulle återremiss komina att äga rum, åstadkommer sådant endast en högst olämp - 20 Den 16 December. lig tidsutdrägt, och jag fruktar, att RiksdagsBeslutet då hvarken hinner Blifva färdigt, eller nied någorlunda tillbörlig omsorg redigeradt.
Så vidt jag kunnat fatta Stats-Utskottets Memorial, tillstyrker Utskottet, att ej meddela någon bestämd anvisning åt Revisorerne, på hvilken Instruction de skola göra mest afseende, utan bar Utskottet tyckt det kunna bero på Revisorernes eget godtfinnande, antingen de ville följa 1812 års, eller den nu beslutade Instructionen.
Jag deremot skulle tro det vara Riksens Ständer värdigt, att sjelfva afgöra denna fråga, och som den är ganska enkel, tror jag återremissen icke skall åstadkomma någon tidsutdrägt, emedan den innan 2 dagar kali återkomma till Stånden.
Onekligen är förhållandet sådant, som Herr Munck af Rosenskjöld framställt, nemligen att det år 181 o vid Riksdagen i Stockholm äfven som i Örebro så tillgått, att Instructionen för.
Riksens Ständers Revisorer af Ständerne sjelfva utfärdades; men det gifves i våra tider, likasom i alla andra, vissa tillfällen, då man annorlunda behandlar ärender, än efter Ständernas obestridliga rättigheter, och detta skedde 1812, Riksens Ständer låto denna Instruction utfärdas på en annan väg, än alla deras öfriga justructioner, derigenom att de öfverlemnade tfp Iiongl.
Maj:t, att kungöra densamma.
Man par derefter 1815 och 1818 endast åberopat den Instruction, som var 1812 utfärdad, och Den 16 December. nu då Ständerna vilja göra en tydligare, neLar Konungen att kungöra den.
Om Herr Munck af Rosenskjölds mening Lief gällande, skulle man för hvarje gång få ny strid, antingen "Riksens Ständer skola vid hvarje Riksdag utfärda en ny Instruction, eller låta 1812 års blifva gällande.
Att deremot nu låta den vara gällande, derföre talar den omständighet, att Kongl. Maj:t yttrar sig hafva förstått Grundlagen så, att 18x2 års horde ännu äga full kraft och verkan; och då denna medgifver allt, hvad som förekommer i den nya, med undantag af Cassornas specification, lärer det väl vara rättast, att förblifva vid hvad Utskottet tillstyrkt.
Och ehuru Herr Munck af Rosenskjölds princip är ganska riktig, torde för närvarande ingen annan utväg vara verkställbar, än att införa den Nådiga Skrifvelsen i Riksdags-Beslutet, samt låta tiden småningom bereda Svenska Folket tillfälle att granska, hvad som hörer till deras heskattnings-väsende, på det sätt Grundlagen innehåller, emedan den i längden måste förena meningarna emellan Styrelse och Folk.
Jag anser tiden vara allt för kort, att behandla målet med en återremiss.
Jag tillstyrker derföre bifall till Utskottets Memorial, och får, såsom grund derföre, anföra följande:
Först nämner Utskottet det Förslag, att ordalydelsen af den Nådiga Skrifvelsen bör införas i RiksdagsBeslutet till Vederbörandes efterrättelse; sedan föreslår Utskottet Riksens Ständer, att med - 22 Den 16 December. dela Fullmägtige föreskrifter i anledning af samma Nådiga Skrifvelse.
Den fruktan, som Grefve Gyllenborg tyckes hysa, att ett Utskott skulle kunna komma att gifva föreskrifter, hvilka Ständerna ej känna, är en fruktan sorn hör undanrödjas; men jag hemställer, då det blifvit sagdt att hela Skrifvelsen borde införas i Riksdags-Beslutet, om Utskottet kan lemna någon annan föreskrijft, än sjelfva verba formalia i den Nådiga Skrifvelsen.
Af dessa skäl, sammanlagda med dem, som hämtas af den korta återstående tiden af Riksdagen, anhåller jag om Memorialets antagande.
Om uti Memorialet vore tydligen föreskrifvit, att Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse bör tjena till efterrättelse för Revisorerne, så skulle jag dock anse lämpligare, att Riksens Ständer förklara sig medgifva, det 1812 års Instruction må blifva gällande intill nästa Riksdag, men att detta medgifvande härleder sig från undersåtlig vördnad för Konungens önskan.
Som vi ej första gången kunna antaga Memorialet med någon förändring, blifver således en återremiss nödvändig, och jag kan ej finna annat, än att
Memorialet kan återkomma till och med i öfvermorgon i ett förändradt skick.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, örn Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Memorial böra, i anledning af de dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Ja oeh Nej.
Den 16 December. 23 Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla berörde Memorial.
Jag anhåller, att få till protocollet anmäla min reservation emot det af Ridderskapet och Adela nu fattade beslut.
Föredrogs å nyo Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskottens den 31 sistledne November under N:o a38 afgifne, samt den 22 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, förnyade Utlåtande, rörande frågan om offentlighet vid Riks-Ståndens öfvcrhiggningar:
Då tiden redan är så långt framliden, att Riksdagens slut är bestämdt, är icke nu någon behandling af detta mål möjlig för ett annat Utskott.
Jag instämmer således numera deruti, att Betänkandet må läggas till handlingarne, på den grund, att tidens korrthet icke medgifver målets behandling på ett mera grundlags-enligt sätt.
Likväl synes af det förslag, hvarmed Constitutions-Ulskottet nyligen inkommit om en förändrad Protocolls-foläng, att frågan i den Kongl.
Propositionen hade erhållit en annan vändning, om den blifvit remitterad, såsom flera jemte mig önskade, till Constitulions-Utskollet. 24 Den 16 December.
Herr Grefven och Landt-Marskcilken hemställde, örn Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Lag- och Oeconomie-Utskottens förevarande
Utlåtande finge, med afseende på Riksdagens annalkande slut, endast läggas till handlingarne.
Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne Lag-Utskottets den 12 sistledne Augusti under N:o i56 afgifne, samt den 27 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt motion, om stiftande af en Lag i afseende på förbrytelser begångne af åhörare innom Riks-Ståndens Plena och Plena Plenorum.
Banco-Utskottets ej mindre den i3 dennes under N:o io3 afgifne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående föreskrifter uti BancoReglementet, i sammanhang med Riksens Ständers beslut om Allmänna Magazins-Inrättningens tfpplpsning; än ock denne dag under fvT:o 104. aflåtne Memorial, angående ett tillägg för närmare förtydligande af den till intagande i Banco-Reglementet föreslagne irsta punkt, rörande Allmänna Magazins-Inruttningen.
Den 16 December.
Som de i parenthesen införda Förslag icke innehålla annat, än hvad som förut befinnes i Stats- och Banco-Utskottens Betänkande, kan jag ej annat än tillstyrka bifall å dessa tvenne Banco-Utskottels Memorial, hvarå jag alltså anhåller om proposition.
Herr Grefven och Landt-Mar skalken gjorde proposition lill bifall af Banco-Utskottets ifrågavarande 2:ne Memorial; hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyb Expeditions-Utskottets under N:o 412 afgifne, samt den i5 dennes eftermiddagen på .bordet lagde, Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse lill Kongl.
Maj:t, angående öfverseende och förbättringar i Rikets Politie-Författningar m. m.
Då jag förliden gårdag begärde på bordet Expeditions-Utskottets förslag till Riksens Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse, skédde det af den anledning, att jag på ett ställe i nämnde skrifvelse, ■ som innefattar Riksens Ständers underdåniga anhållan om upphäfvande af Förbudet den 3o November 1820 emot bildandet af Talare-sällskap, tyckte mig sakna en mening, sorn jag ville erindra mig fanns i Lag- och Oeconomie-Utskottens i denna omständighet af Riks-Stånden bifallne Betänkande Nio 92. 2É> Den i6 December.
Jag har sedermera haft tillfälle jemnföra skrifveisen med berörde Betänkande, och dervid funnit, att en mening, som uti Betänkandet förekommer, ej blifvit i skrifvelsen upptagen.
Skrifvelsen innehåller nemligen följande period : ”På dessa grunder få hos Eder Kongl. ”Maj:t Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att högstberörde Förbud mot bildan”det af Talare-sällskap, måtte i nåder upphäf”vas. ” Hvaremot, enligt Betänkandet, Utskotten tillstyrkt, att Riksens Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, ”att ”högstberörde Förbud, Så vida detsamma skul”Ui kunna anses innefatta hinder emot bildan”det af ifrågavarande Talare-sällskap, mätte i ”nåder upphäfvas.”
Jag medgifver visst, att skrifvelsen hufvudsakligen är öfverensstämmande med Betänkandet, men anser mig dock böra underställa, om icke, åtminstone för meningens fullständighet, det i Betänkandet förekommande af mig nu anmärkte uttryck: sä vida detsamma skulle kunna anses innefatta hinderj jemväl bör i skrifvelsen inflyta.
Friherre Åkerhjelm_, Gustaf Fredric:
Vid justeringen i Expeditions-Utskottet af detta Förslag, ansåg Utskottet den af Grefve Posse anmärkte mening kunna utgå, emedan man fann densamma redan i det föregående vara yttrad.
Här är blott i allmänhet taladt om "förbud mot Talare-sällskapcr; men då Förbudet af den 3o November 1820 äfven lärer vara rigtadt i specielt hänseende, är visserligen intet hinder emot, ali denna mening i Den 16 December. 2.7 skrifvelgen införes, om Ilöglofl.
Ridderskapet och Adelli så för godt finner, helst emot densamma i Riks-Stånden någon anmärkning ej blifvit gjord.
Jag anser, att detta förslag måtte återremitteras.
Den mening, som finnes i Utskottens Betänkande, tyckes vara af mycken vigt, emedan man af det nu i Expeditionen nyttjade uttryck skulle kunna tro, att den Författning, som blifvit utfärdad mot ett Talare-sällskap innom Stockholm, ännu skulle vara gällande för hela Riket; hvilket likväl ej kan vara meningen, då sådana Talare-sällskap existerat, och ännu existera, på andra orter.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg Expeditions-Utskottets ifrågavarande Förslag böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Upplästes och lades på bordet följande ifrån nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden:
Från Constitutions-Utskottet:
Af den i3 dennes: N:o 84.
Om sättet till slutliga behandlingen af frågan, rörande oinsättnings-bcloppet för Discontlån. 28 Dm 16 December.
Angående Förslag till ett tillägg i 29 §.
Riks dags-Ordningen.
Från Stats- samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten :
Af denna dag: N:o 667.
Angående Förslag till Votering-proposition, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i fråga om dispositionen af Kro110-skogarne.
Frän Stats - Utskottet:
Af denna dag: N:o 668.
Öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande uti frågan om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag.
Af den i5 dennes: N:o 223.
I anledning af Riks-Ståndens olika beslut i frågan rörande yrkadt upphäfvande af de nu stadgade Böter för förfallolöst uteblifvande från Regementsskrifvares så kallade Restmöten.
Den 17 Decemberi Onsdagen den 17 December.
Utdrag af Protocollet hållet lios Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 16 December i8a3. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 7 dennes under N:o 2Öo afgifne, samt den io derpå följde eftermiddagen på hordet lagde, Betänkande, i afseende på jemnkning i fråga om upphörande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftes -mål; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af Utskottens jemnknings-förslag, instämma uti det af Wällofl. Borgare-Ståndet, vid stadgandet i 3:dje puncten, gjorde tillägg.
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo coll bifölls Bevillnings- Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 2 dennes under N:o 66 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af yrkade ändringar i den nu gällande Seglations-Ordningen.
Ut Supra. S. D. Då nu å nyb föredrogs Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 82 3o Den 17 December. aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings-Werkets Låne-rätt i Banken; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Stats- och BancoUtskotten öfverlemnas.
Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 83 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett tillägg i 56 §.
Regeringsformen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att det af Constitutions-Utskottet, i nyssnämnde Memorial, nu framställde förnyade förslag till berörde tillägg, till den behandlig 56 §.
Ut Supra* S. D. Föredrogs å nyo Förstärkta Statsutskottets den 11 dennes under ]Y:o 664 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om pensions anslående åt Riksens Ständers förre Justitias-Ömbudsmån Herr Friherre L. A. Mannerheim; och skulle samma Memorial till StatsUtskottet öfverlemnas.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskottets den 11 dennes under 3NT:o 665 aflåtne, samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i frå - Den 17 December.
31 ga om inlösen af f. d. Filial-Disconternes ännu utelöpande Skuldförbindelser; fann Ridderskapet oell Adelil, att samma Memorial borde till Stats- och Banco-Utskotten öfverlemnas.