Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M.t lörebragte til! gendrifvande af qvinnans myndighels-ansökning, ej ansetts utgöra hinder mot bifall till ansökningen, kunna omedelbart derefter för underdomstol)) finnas utgöra lagligt skäl att sätta den myndiga åter under förmyndarevård.
Expeditions Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse Ar:o k90. 635 Kikets Sländer, som alltså Gunnil en förändring böra vidtagas i den hitills uti förevarande iiinne gällande lagstiftning, hafva likväl trott att E. K. M:ts Nådiga förslag korame alt medföra olägenheter, hvilka skulle, med bevarande af de åsyftade iördelarne, kunna undvikas, om ställningen så förändrades, att qvinnan förmedelst anmälan hos domaren inträdde i myndighetens utöfning, men före sådan anmälans verkställande ansåges såsom omyndig.
Enligt det Nådiga förslaget beror det på den till myndig ålder komna qvintinus godtycke att åter varda omyndig, derigenom alt lion afsäger sig myndighetens utöfning; men huru en på sådant sätt omyndig blefven qvinna skall betraktas, i händelse hon ånyo vill vara myndig, derom innehåller förslaget ej något stadgande.
Då det likväl onekligen oftast vöre bevis pä omtanka, om en qvinna, seende framför sig en brydsam ställning genom uppkomna invecklade arfs- eller andra ekonomiska förhållanden, begär att erhålla ett med förmyndare-ansvar beklädl ombud, så bör ur förslagets anda tagas för gifvet, att deri lill följd af egen afsägelse omvndigblifna qvinnan åter skulle ingå i full utöfning af alla med myndigheten förenade rättigheter, så snart hon om sin förändrade önskan gjorde anmälan hos domaren.
Ilärig noin blefve dock förmyndarens ställning försvårad, äfvensom del gjorda medgifvande! »tvifvelaktigt skulle lill stort förfång för domstolarne kunna missbrukas.
Ar deremot regeln, all qvinnan lörblifver omyndig intilldess hon för domaren tillkännagifvil sig vilja vara myndig, sä undvikes den skadliga påföljd, att en i myndighetens fulla utöfning varande och med dertill erforderliga egenskaper utrustad person ändock skall hafva rättighet alt godtyckligt öfverflytta förvalt - nings-bestvret på en annan.
Genom tillämpning af det Nådiga förslaget vunnes ej alltid full visshet om hvilken qvinna vore myndig eller ej.
Då en myndig qvinna sattes under förmyndare, skulle visserligen, jemlikt Kongl. Förordningen den 11 Maj 1774, sådan genast i den officiela tidningen kungöras, men bland den mängd dylika myndlingars namn, som, svnnerligast om rättigheten alt afsäga sig och äter tillträda myndighetens utöfning flitigt begagnades, der skulle förekomma, upptäcktes svårligen det elier de särskilda, om hvilka det vore af vigt alt ega någon kännedom.
Berodde äler rätten att råda öfver sig och sin egendom pä en anmälan hos domaren, kunde den myndiga qvinnan alltid förete bevis om en sådan anmälan, hvarefter, i afseende på hennes fortfarande myndighets-li|lstånrl, förekomme samma säkerhet, som i fråga om den man, hvilken fyllt 21 år.
Om ock E. K. Mits Nådiga förslag öfverginge till lag, föreställa sig Kikets Stän der, alt uppfostran i månget hem ändock blefve sådan, att qvinnan vid 25 års ålder saknade kännedom, alt beslvrcl med hennes egendoms förvaltning tillkom henne allena.
Huru mycket mer skulle icke så blifva förhållandet med mången qvinna, sorn uppvexte under intrycket af den gamla lagen, och öfver hvilken nu, utan någon yttre handling eller märkbar förändring af de henne omgifvande förhållanden, hela ansvaret för förvaltningen likasom smöge sig, säkerligen med den påföljd, ali mången fordran blefve öfverårig, mången knnkursbevakning försummad m. m.
Invändas kunde, alt om det skulle bero på qvinnan alt genom en anmälan bereda sig mvndighelen, så korinne hon i, manget lall, der hon fruktar misshag al lader el ler förmyndare, att underlåta anmälan och sålunda mot sin vilja qvarstadria i omyndighets-tvångcl, men om myndighets-lillsländel skulle begagnas, icke för alt förblifva i samma beroende ställning som lörul, utan för att af lädren eller förmyndaren utkräfva redovisning eller penningar, bereda sig föränd rädt hemvist eller annat dylikt, så fordras till en sådan åtgärd större k ra fl och beslutsamhet än lill en enkel anmälan hos domaren; och saknas det mod lill den sednare, så torde del så mycket mer saknas till den förra, och den af' lagen skänkta myndigheten hade i sådant, fall icke någon fördel att bjuda, 636 Expeditions-Utskottets Förslatj till underd.
N;o 190. men väl tvärtom.
Dessutom är det naturligare, att den qvinna, som har för afsigt alt deltaga i det yttre affärs-lifvet, framträder* i det offentliga och tillkannagifver denna sin afsigt, än att den, som önskar lefva ett stilla obemärkt lif, nödgas inför allmänheten yttra en sådan önskan.
Slutligen, och som det. förefaller något tvifvelaktigt, huruvida anspråket på myndighet för Sveriges qvinnor verkligen har sitt ursprung från dem sjelfva eller ej, finnes äfven häri ett skäl derför, att tillfälle till ådagaläggande af deras önskan blefve boredt genom antagande af ett lagförslag, i den af Rikets Ständer ofvan antydda riktning.
Då Rikets Ständer alltså ansett en öfvergång från det nuvarande absoluta förbudet till den ovilkorliga frihet, som det Nådiga förslaget söker införa, lämpligen böra på detta sätt förmedlas, samt grundsatsen om ogift qvinnas räll att vid viss ålder vara myndig blott vinna den tillämpning, alt genom lag tillerkäunes ogift qvinna, som uppnått nämnde ålder, en rättighet att, om bon så önskar, varda myndig, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, lunnil skäligt alt, med förklarande alt E. K.
M:ts ifrågavarande Nådiga Proposition icke kunnat oförändrad bifallas, för sin del, besluta utfärdande af en så lydande Författning, angående ogift qvinnas rätt ali vid viss ålder vara myndig.
Med ändring af 19 Kap. 2 § Arlda-balken och hvad för öfrigt i lag eller särskilda författningar varit stadgadt i afseende på ogift qvinnas rätt att råda öfver sin egendom, förordnas som följer: Ogift qvinna, som fyllt tjugufem
Ar, vare berättigad alt sig och sin egendom sjelf rada och förestå; gore dock hos den domstol, hvarunder lion i förmyndaremål lyder, anmälan, att hon myndigheten sjelf utöfva vill, och varde intilldess sådan anmälan skett, såsom omyndig ansedd.
Genom hvad här blifvit stadgadt, göres icke någon ändring uti hvad allmänna lagen om giftomanna-rätt. innehåller.
Hvilket allt Rikets Ständer få hos E.
M;t härigenom i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc.
Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse .\7:t> 491. 637 *sO iei.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln deri is Jan. 1888.
Preste-slåndet den 16 — — Borgare-ståndet den 16 — — Bonde-slåndet den 16 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif reise, i anledning af räckt fråga om stiftande af lag, angående ordningen och vi/koren för utländsk mans upplagande till Svensk medborgare. (Lag-Ulsk:ls Bet:de Niro 51 och Meni. N:o 60.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, med anledning af behofvet utål' bestämda föreskrifter huru utländsk man må kunna förvärfva Svensk medborgare-rätt och om de förmåner, som af en sådan naturalisation böra följa, vid sisthållna riksmöte dels till grundlagsenlig behandling antagit ett förslag angående tillägg till 28 § Regerings-lörmen, enligt hvilket Konungen skulle ega att genom naturalisation lill svensk medborgare upptaga utländsk man i den ordning oell under dc vilkor, som uti särskild af Konung och Rikets Ständer gemen samt stiftad lag bestämdes, hvarefter sålunda naturaliserad utländning kommer att njuta samma rättigheter och förmåner, som infödd Svensk man, dock utan alt kunna till ledamot af Stats-rådet utnämnas; dels ock hos E. K.
M:t i underdånighet anhållit, att, enär det syntes kunna antagas, att granskning af ett utarbeladt och tili Rikets Ständer framlagdt förslag till den lag, hvarpå tillämpningen af omförmälda grundlags-stadgande skulle bero, borde både säkrare vägleda uppfattningen af de skäl, som talade för bifall till samma grundlags-stadgande, och tvdligare ådagalägga de betänkligheter, sorn deremot kunde förekomma, E. K.
M:t alltså måtte låta utarbeta samt vid början af innevarande riksmöte till Rikets Ständer öfverlemna förslag till omförmälda särskilda lag angående ordningen och vilkoren för utländsk mans naturalisation; så och efter det elt så beskaffadt lagförslag blifvit, på Nådig befallning, utarbeladt, har E. K.
M:t meddelat detsamma rikets nu församlade Ständer, med nådigt tillkännagifvande att, ehuru någon behandling 638 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 191. deraf enligt 87 § Regerings-formen icke kunde komma i fråga, innan sig visat huruvida den föreslagna grundlags-förändringen blefve al Rikets
Ständer definitivt gillad och sedermera kunde af E. K. M:t finnas antaglig, E. (i.
M:t likväl ville i ofvan antydda ändamål låta det utarbetade förslaget komma lill Rikets Ständers kännedom; varande förslaget af följande innehåll: ”Förslag lill lag, angående ordningen och vilkoren för utländsk mans upplagande till svensk medborgare. § t
Vill utländsk man blifva till svensk medborgare upptagen, gore derom hos Konungen ansökning. § 2.
Svensk medborgare-rätt må kunna vinnas af ullänsk man, som l:o uppnått 21 års ålder, 2:o eger god frejd, 3:o med vederbörligt tillstånd varit inom riket boende i tre års tid. och 4:o har utväg alt sig försörja.
Har utländsk man, enligt hvad i 28 § Regerings-formen medgifvet är, blifvit i rikets tjenst anställd, eller har lian gjort sig känd för utmärkt skicklighet i vetenskap eller konst, eller i landtbruk, bergsbruk eller annan näring, eller finnes hans upplagande lill svensk medborgare eljest för riket medföra gagn, då må medborgare-rätt äfven tidigare efter inflyttningen i riket, än ofvan sagdt är, kunna honom beviljas. § 3.
Ansökning om
Svensk medborgare-rätt skall vara åtlöljd af bevis om sökandens ålder och från hvilket land han är, om tiden då han i riket inkommit och den eller de orter, der han sedermera varit boende, samt om hans frejd och trosbekännelse.
Härom skall ock den embetsmyndighet, hvars utlåtande öfver ansökningen Konungen infordrar, söka att inhemta och meddela de ytterligare upplysningar, sorn kunna finnas af nöden.
§ Dä ansökning om Svensk medborgare-rätt bifalles, varde dervid såsom vilkor stadgadt, att sökanden inom den tid Konungen förelägger, skall inför vederbörande myndighet dels styrka, så framt sådant icke redan skett, att sökanden upphört att vara fremmande makts undersåte, dels ock tro- och huldhets-ed såsom svensk medborgare aflägga.
Ar sökanden från sådant land, hvars lagar icke tillåta befrielse från undersåtlig förbindelse, varder sökanden förelagdl att vid tro- och huldhets-edens fullgörande skriftligen afsäga sig de politiska förmåner och rättigheter, sökanden i del fremmande landet innehar.” Rikets Ständer hafva tagit i öfvervägande detta nådiga lag-förslag, hvars bestämmelser i afseende på ordningen och vilkoren för naturalisation Rikets Ständer funnit Expeditions-Utskottats
Förs ftig till under d. Skrifvelse N:o 491. 639 lillfyliestgörande oell ändamålsenliga, så ali annan anmärkning ej förekommit än alt, bland de i § 2 stadgade vilkor lör vinnande af svensk medborgare-rätt, finnes i inom 3 infördt, all utländsk man skall ”med vederbörligt tillstånd” varit inom riket boende i tre års lid.
Något uttryckligt tillstånd behölver emllertid icke numera utländning, för att få bär i rike! vistas, sedan den genom Kongl. Förordningen den LO Februari 1811. angående hvad sorn i anseende till utländska resande iakttagas bör, meddelade föreskrift, att fremmande makts undersåte, som åslundar alt vistas i Stockholm eller inom riket, borde dertill begära tillstånd, i Stockholm af Olver ståthållaren och i provinserne af Landshöfdingen i länet, blifvet medelst Kongl. Förordningen den 28 November 1844 i så måtto förändrad, all utländning, som är försedd med behörigt pass och derå, för resa lill Sverige, erhållit påskrift af Svenskt diplomatiskt ombud eller Svensk Konsul, må, utan behof af särskildt tillstånd, ega härstädes vistas: hvadan, och då fråga nu ej är om uppställande af andra vilkor för utländnings räll, ali i riket vistas, än de som redan äro bestämda. utan endast om de förmåner, som en längre vistelse medför, orden "med vederbörligt tillstånd”, hvilka synas antyda, alt endast den vistelse här får tagas i betraktande, som egt rum efter särskild uttrycklig tillåtelse, funnits böra ur författningen utgå. i följd af iivari sålunda blifvit underdånigst anfördt, hafva Rikets Ständer, lör sin del, beslutat utfärdande af en lag i förevarande ämne af enahanda innehåll med det förslag, som E. K. M:l lill Rikets Ständer öfverlemnat, med uteslutande allenast ur 2 §:s 3 mom. af orden ”med vederbörligt tillstånd”, så att detta moment kommer att lyda som foijer: "varit boende Irenne år i riket.” Hvilket Rikets Ständer få hos E. K.
Stockholm den 8 Januari 1858. 640 Expedi tions-U tskottcts Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 192.
Gppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 15 Jan. 1858.
Preste-slåndet den 16 — — Borgare-slåndel den 16 — —•
Bonde-ståndet den 16 — — Rikets Sländers underdåniga Skrif reise, angående regleringen aj utgifterna under Riks-stalens Andra tlujvud-litel.
(Stats-Ulsk:s Idliden N:is 42, 124, 149, 165, 182 och Först. Slals-Utsk:s Mern.
N:ris 172 och 216.) S. A. K.
De förändringar, hvilka å Riks-statens Andra Hufvud-litel, omfattande anslagen för Juslilie-departcmentet, ifrågakomma, i följd af dels E. K. M:ts Nådiga proposition om Slats-verkcts tillstånd och behof, dels inträffade särskilda förhållanden, äro här nedan omförmälde i den ordning, hvaruti anslagen i Riks-staten finnas upptagne; och skola Rikets Ständer framdeles i underdånighet sig yttra i afseende å vilkoren för de af Rikets Ständer beviljade tillökningar i löne-anslagen för de liesta Hufvud-titeln tillhörande Verk och Stater; varande de här nedan upptagne summor utförde i riksmynt, utom i några fall, der banko-mynt-beräkningen är särskildt utsatt. l:o För Departementets chef, Justitie Stats-ministern, hvilken för närvarande åtnjuter i lön 6,750 R:dr och i laffel-penningar 5,250 R:dr, eller tillsammans 12,000 R:dr, har E. K.
M:l ansett lönen böra förhöjas lill 18,000 R:dr och i sådant afseende äskat ett ytterligare anslag af 6,000 R:dr.
I betraktande deraf, all lelnadskoslnaderne i allmänhet stigit, hafva Rikets Ständer väl ansett, under nuvarande förhållanden, någon förhöjning böra ega runi i Justitie Statsministerns aflöning, men funnit denua böra bestämmas lill 15,000 R:dr och således anslags-lillökningen endast böra blifva 3,000 R:dr. 2:o
Med anledning af upprättadt förslag lill lönereglering inom Justilie-slatsexpeditionen, är af E. K. M:t begärdt. att anslaget lör Expeditionen, nu utgörande 16,426
R;dr, måtte förhöjas med 10,974 R:dr, hvaremot tjenstemännens och vaklbetjeningens rätt till ljuspenningar skulle upphöra och derigenom ett belopp af 430 R:dr Stals-verket besparas.
I den föreslagua staten hafva Rikets Ständer ansett jemkning i nedannämnde delar böra ega rum: a) Beträf - Exp editions- Utsko t tets Förslag lill underd.
Skrifne
Is c N:o 492. 633 a) Beträffande först de tre Byrå-chefs-bcfattningarne, är den åsigt, redan vid föregående tillfällen al Rikets Ständer uttalad, alt en af dessa platser bör utan olägenhet för ärendenas gång kunna indragas; oell har äfven E. K. M:t, jemte förklarande alt den Byrå-chefs-beställuitig, till hvilken hörde beredningen och föredragningen af lag-frågor, är oundgängligen behöflig, antagit, alt indragning af någondera utaf de två öfriga be fatlningarne framdeles, sedan enderas innehafvare afgålt, kommer att ske.
Vid sådant förhållande anse Rikets Ständer, alt den för samtlige Bvrå-cheferne begärda anslags-förhöjning, hvarigenom deras aflöning skulle ökas till 4,500 R:dr för hvardera, skäligen kan nedsättas till en summa, som motsvarar skillnaden emellan sammanräknade beloppet af Byrå-chefernes nu innehafvande löner, utgörande 7,323 R:dr, och den för två af dessa embetsman ifrågaställa förhöjda aflöning af tillhopa 9,000 R:dr, hvadan Rikets Ständer beviljat en sådan tillökning, uppgående till 1,677 R:dr, hvilket belopp blifvit släldt lill E. K. fyhls Nådiga disposition för Byrå-chefs-göromålens bestridande. />)
Den inom förevarande Expedition anställde Kanslist, hvilkens lön för närva rande utgör 1,200 R:dr, har ansetts böra erhålla 2,000 R:dr, i aflöning.
Rikets Ständer hafva trott den begärda tillökningen för denne tjensteman lämpligen kunna inskränkas till 600 R:dr, eller hälften af hans nu innehafvande lön, och dä Rikets Ständer för öfrigt anse, att såväl Kanslist- som Kopist-beställningar i allmänhet, hvilka hufvudsakligen äro alsedde för utskrifning, kollationering och afsändande af expedilioner, böra vid en blifvande reglering af embets-verken indragas, emot det att till bekostande af dessa göromål erforderliga medel särskildt anvisas, hafva Rikets Ständer, som, beträffande den för kopislerne inom ifrågavarande Expedition föreslagna lön-förhöjning, icke haft något, i afseende å beloppet, ett erinra, funnit sig böra besluta, alt lillökningarne lör kanslisten och kopislerne icke må såsom lön-tillökningar i Staten upptagas, utan att i stället en emot dessa tillökningar, med iakttagande af förenämnda inskränkning i beloppet för kanslisten, svarande summa, utgörande 1,374 R:dr 50 öre, anvisas till E. K. Mils Nådiga disposition, för befrämjande af göromålens gång inom kanslist- och kopist-graderne.
De öfriga tillökningar i aflönings- och gratifikations-medel, som den föreslagna staten upplager, hafva af Rikets Ständer ansetts böra med deri uppförda belopp utgå, hvarigenom, med de af Rikets Ständer nödige befunne förändringar i löne-stalen, den erforderliga anslags-lillökningen lör Juslilie-stats-expedilionen skulle blifva 6,274 R:dr, hvilken förhöjning af nämnda Expeditions nuvarande anslag Rikets Ständer beviljat att utgå på säll som följer:
Expeditions-chefen arfvode 1 Bvrå-chef ........
1 Dito 1 Dito För Byrå-chefs-göromålens bestridande 1 Registrator .....'
1 Kanslist 1 Kopist 1 Dito Till befrämjande af göromålens gång inom Kanslist- och Kopisl-graderne 1 Vaktmästare 1 Dito Till gratifikationer ål e. o. tjenstemän och vaktbetjent . .
Summa R:dr R:int. lith., till R.
Prot. 4856—4858. 40 Sami. 4 J/d. 5,500 2,400 2,523 2,400 1,677 3,000 1,200 625 50 600 1,374 50 600 — 500 — 300 — 22,700 — 80 634 Exp c di t io n s- UIs kotte ts Förslag: till anderd.
Skrifvelse N:o 192. 3:o Jemte förklarande, alt E. K. M:t ansåge liincn för Juslitie-råden böra ökas frän 7,500
R:dr lill 8,000 R:dr, äfvensom de vid Högsta Domstolen anställde Vaktmästare, af hvilka en föresloges till öfverflvttning pä Justitie-revisions-expedilionens stat, vara i behof af förbättrade löue-inkomster, har E. K. M:t äskat förhöjning af Högsta
Domstolens nuvarande anslags-summa 90,837
R:dr 8 öre med 6,'262 R:dr 92 öre, genom beviljandet hvaraf likväl
Vakt-beljeningcns ljus-penningar 60 R:dr skulle försvinna.
Med bifall till den ifrågaställa öfverflvtlningen af en Vaktmästare-beställning till Justilie-revisioneus stat, hafva Rikets Ständer anvisat ett belopp af 6,487 R:dr 92 öre, alt, i likhet med hvad E. K.
M:t i Nåder föreslagit, användas tili löne-iörhöjningar för Högsta Domstolens Ledamöter och Vakl-beljening, hvilkas aflöning säluuda koiumc att på följande sätt bestämmas.
1 Justilie-råd 8,000 _ 11 Dito 88,000 1 Vaktmästare 600 1 Dito 500 1 Dito öfverflyttas på Justitie-revisions expeditionens stat . . — Summa R:dr R:ml. 97,100 4:o
Uti det för .lu slilie-kanslvr s-expeditionen nu utgående anslag, 11,503 R:dr är af E. K. M: t, under åberopande af de för löneregleringen inom embels-verken framställda allmänna grunder och med förklarande att Sekreterare-befattningen i denna Expedition syntes böra uppföras i samma löne-grad, som Expedilious-sekreterare-embetena, en tillökning föreslagen med 5,897 R:dr; dock skulle, i händelse af bifall härtill, indragning ske af ljus-penningarne för Expeditionen, utgörande 260 R:dr.
Vid granskning af den föreslagna löne-staten hafva Rikets Ständer funnit densamma påkalla förändring i följande delar: a) Sekreteraren inom Expeditionen, hvilken nu uppbär i lön 2,350
R:dr, är i den föreslagna staten uppförd till enahanda aflöning af 4,500 R:dr, som Expeditionssekreterare inom Stals-departementen och Kollegii-ledamöter i lägre lönegrad ansetts, enligt de för nämnda Departement och Kollegierna uppgjorda nya lönc-slaier, böra erhålla; men då ifrågavarande befallning synes Rikets Ständer hvarken till vigten eller mängden af göromål vara jemförlig med sagda embeten, åtminstone ej de sednare, hvilka kräfva en sjelfständig och med ansvar förenad verksamhet, samt torde snarare kunna jemlöras med Kollegii-sekreterarnes beställningar, för hvilka E. K.
M:t föreslagit en aflöning af 3,500 R:dr, har den för Sekreteraren i förevarande Expedition äskade löne-tillökning funnits icke böra bestämmas högre, än all hans aflöning dermed uppgår till ett belopp af 3,500 R:dr. b') För Registratorn inom denna Expedition, med nu innehnfvande lön af 1,053 R:dr, är den nya aflöningen föreslagen lill 3,000 R:dr, men Rikets
Ständer hafva funnit aflöningen för denne tjensteman skäligen kunna nedsättas till 2,500 R:dr. c) Beträffande de för Expeditionens tvänue kopister föreslagna löne-förhöjningar, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad som här ofvan blifvit vttradt rörande kanslistoch kopist-tjensterna i Juslitie-stals-expedilionen, funnit sammanlagda beloppet af dessa förhöjningar, utgörande 840 R:dr, böra ställas till E. K.
M:ls disposition för befrämjande af göromålens gång inom ifrågavarande tjensle-grad.
Emot öfrige tillökningar i den föreslagna slaten hafva Rikets Ständer icke haft något alt erinra, och då, med iakttagande af ofvan omlörmälde förändringar, nuvarande au - Expeditions- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 192. 635 slag för Justilie-kanslers-expediliouen erfordrar förhöjning med 4,397 R:dr, hafva Rikets Ständer beviljat denna anslagslillökning, att utgä på nedannämnde sätt:
Juslilic-kanslern 1 7.000 1 Sekreterare 3,500 — 1 Registrator 2,500 — 1 Kopist 580 — 580 — Till befrämjande af göromålens gång inom kopislgraden 840 — 1 Vaktmästare 600 — Till gratifikationer åt e o. tjenstemän och vaktbetjente 300 — Summa R:dr R:mt.
15,900 - 5:o Jemte det E. K.
M:t ansett de å Justi lie-revisions* expeditionens stat uppförda tvenne Registrators-befatlningar böra vid andre Registratorns afgång förenas, för hvilket ändamål likväl erfordrades, dels att till Förste Registratorns biträde en Kanslist förordnas, i stället för den Kopist, som nu är till tjenstgöring i Registrators-konloret indelad, dels ock att ett särskildt arfvode för vården af Högsta Domstolens protokoll beviljas, har E. K.
M:t, med iakttagande häraf och öfverfiyttning till Justilie-revisions-expeditioneu al en bland Vaktmästarne hos Högsta Domstolen, låtit upprätta nytt förslag till lönestat för nämnda Expedition samt, under åberopande deraf, äskat en tillökning i expeditionens nuvarande anslag, 62,700 R:dr, med 30,500
R:dr, hvarutöfver, intilldess andre Registratorn från tjenste:» alginge, erfordrades eli belopp Irån allmänna Indragnings-stalen af 605 R:dr 50 öre; men till löljd af en sådan reglering komme deremot de nu utgående ljuspenningarne, 800
R:dr, att försvinna.
Vid den föreslagna slaten hafva Rikets Ständer funnit följande vara att erinra; , a) Förste Registrator!» i förevarande expedition är uppförd lill en aflöning af 3,500 R:dr.
Om äfven de göromål, sorn åtfölja denna Registrators befattning, äro mer än annorstädes trägna, svnes likväl innehafvare!) deraf, hvilkens lön nu utgör 1,849 R:dr 50 öre, skäligen kunna ålnöjas osed en mindre tillökning, än den föreslagna, helst, såsom upplyst blifvit, åtskillige sportler äro med denna tjenst förenade, hvarför Rikets Ständer hafva bestämt nämnde Ijenstemans aflöning till 3,000 R:dr.