Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna brist ersätt s ej blott då genom Magazfner, utan genom sparsammare consumtion af en dyrare produet, samt ofta äfven genom enskildtas öfverskott sedan sista året.
I allt fall äro 2 å 300,000 tunnor mera en betydlig hjelp i vårt land.
Åkerbrukaren i Sverige har så mycket mera svårighet hålla lika pris med utländningen, som dess yrke i flera nästgränsande länder drifves med lifegna, samt med lättare tillgång.på tjenstfolk.
I sjelfva England är daglönaren i proportion mindre dyr än hos oss, och derföre ofta ett fattighjon, ty då han har öfver ett visst antal barn, erhåller han understöd afSocknens fattigkassa, hvilket är orsaken till den enorma fattigskatt i England, sorn den betalande till en del återvinner genom en derigenom möjlig lägre dagspenning.
I England hålla utomdess Husbönderna samman och bestämma lönerna för tjenstfolket, i Sverige tvärtom.
Om, enligt det absoluta Näringsfrihetssystemet, den näring ej borde befordras, som ej kan hålla lika pris med utländningens, så borde åkerbruket till en stor del nedläggas, och vi slutligen komma derhän, att tolja våra förfäders exempel och vandra ut till de länder, der climat och jordmån gjorde jordbruket och de närmast med det i samband stående Näringar mera förmånliga. 314 Den 13 April Jag vet ganska val, att särskildte conjuncturer, såsom missväxt år 1812, och Norriges behof sistlidet år, gjort mycken utländsk.
Spannmåls och kan hända äfven Brännvins införskrifning nödig. *Vårt
TvillingRikes standiga behof af en stor qvantitet Spannmål utifrån , är då ett skäl mera för Jordbrukets uppmuntrande i Sverige.
Men hvad hopp kunne vi väl göra oss om en framtids åtgärd häri, då StatsSecreteraren för Handeln och Financerna Iramträdt med för Jordbrukaren så litet gynnande grundsatser, och till dess nuvarande nöds afhjelpande ger hufvudsakligen blott anvisning på tiden?
Vi skulle alldeles misströsta, om icke vårt hopp åter lifvades af dessa H. K- H. vår Allernådigste KronPrins’s ord i Sitt sist hållna Tal till Kongl. Landtbruks Academiens Ledamöter. ’’Eder tillhör den hedrande förrättning, att genom edra kunskaper och forskningar, gifva fullkomlighet åt detta menniskans första yrke, åkerbruket, detta aktningsvärda yrke, hvars behof och grunder tydas af naturen sjelf.
Det är detta första föreningsband mellan jorden och menniskan, som bereder Staters styrka; också har ett land, der åkerbruket är vanvårdade sällan några goda lagar.
Samhällsinrättningarne kunna der icke bära stämpeln gf storhet, och ännu mindre af frihetskänsla.
AHa Folkslag, hvars sällhet varit varaktig, gro åkerbruket skyldige detta blomstrande tillstånd.
Påminnom oss det gamla Egypten ; intet land har gifvits, som bättre känt källor - Den 13 April. 315 pa till lycka och hyfsning, emedan det icke funnits något Folk, som längre st'äckt verksamheten och omtankan i åkerbrukets drift.
Huru var ej jordens ans hållen i vördnad hos Romarne!
Deras första krigstecken voro sinnebilder hämtade från detta yrke.
I Roms skönaste tidehvarf voro dess störste män landtbrukare.
Cincinnatus och Attilius plöjde jorden, då man korn att till dem öfverlemna befälet öfver arméerna.
Är icke åkerbruket anledningen till denna välmåga och till denna omätliga befolkning, sorn vi med förundran skåde i China?
Regenten hedrar der plogen och försmår ej att sjelf föra honom.
Det är således en ovedersäglig sanning, att åkerbruket är Statens fastaste stöd, och att det alltid bör utgöra ett föremål för en vis och faderlig Regerings uppmuntran och vård.
Denna Regering skall, bland Landtbrukarne, alltid finna enkelhet i seder, styrka i armar, kärlek till fäderneslandet, vilja och kraft att det försvara.” Herr Grefve Monier föreslår väl, som ett medel till vårt åkerbruks upphielpande, premiers beviljande för utförsel af Spannmål, då dess värde inom Landet ej öfverstiger ett visst pris.
Men då productiun af Spannmålen i Sverige af flera orsaker är mycket kostbarare, än i de nästgränsande länder, lärer sälian något premium kunna bestås så högt, att våra Jordbrukare skulle kunna i pris concurrera med ut landningen.
En sådan författning skulle utomdess alltför mycket contrastera med våra 316
Den 13 April, öfriga, som pålägga en dryg tull på våra andra exporter.
Och Smith, denne förfäktare af en hög grad af Näringsfrihet, hvars auctoritet i detta ämne är allmänt erkänd vida öfver Burkes, och som utomdess skref mera tor England än för Sverige, säger i detta ämne följande: ”Om alla Nationer följde det liberala systemet af fri exportation och fri importation, så skulle de särskildta Stater, i hvilka en stor Continent var delad, cå vida likna särskildta provinser af ett stort Rike- Sorn ibland dessa den inländska handelns frihet synes, både af förnuft och erfarenhet, vara ej blott det bästa palliativ mot dyrhet, utan ock det kraftigaste preservativ mot hungersnöd, så skulle frihet af exportation och importation bli detsamma för de särskildta Stater, i hvilka en stor Continent var delad.
Ju vidsträcktare Continenten, ju lättare communicationen genom alla dess särskildta delar, både till lands och vatten , dess mindre skulle någon särskildt del af den någonsin bli utsatt för någondera af dessa olyckor, ty bristen i det ena landet skulle troligen hjelpas af öfverflödet i det andra.
Men ganska få länder hafva till alla delar antagit detta liberala system.
— Somliga länders behof af säd kan ofta bli så stort och så påskyndande, att en liten Stat i dt ras grannskap, sorn råkade till att på samma tid äga mindre tillgång, ej kunde våga att understödja dein med Spannmål, utan att utsätta sig sjelf för en lika svår olycka.
Således kan den dåliga po - Den 13 April. 317 litiquen af ett Land göra det till en viss grad farligt och oklokt % att i ett annat följa den politique, som annars vore den bästa.
En oinskränkt frihet af utförsel skulle dock bli mycket mindre får* lig i stora Stater, der productionen är mycket större, och det helas tillgång obetydiigen mindskas genom utförsel.
Men i mindre
Stater är det kan hända ibland nödvändigt, att hindra utförsel af Spannmål.
Priset, som bör föranleda förbud mot utförsel af Spannmål, om den någonsin skall förbjudas,bör då alltid vara ganska högt.
Lagarne rörande Spannmål,” säger han, ”kunna i alla länder jemföras med lagarna rörande Religionen.
Folket känner sig sjelf så mycket interesseradt i hvad som angår antingen dess uppehälle i detta bfvet, eller dess lycksalighet i ett tillkommande, att Regeringen måste jemka sig efter dess fördomar, och för att bibehålla allmänna lugnet, etablera det systern, som Folket bifaller.” Herr Grefve Mörner täcktes också i sitt Memorial uppgifva de omständigheter, som skola varit orsakeme till den allmänt likså kännbara som öfverklagade penningenöden.
Men alla dessa omständigheter existerade länge, utan att penningebrist märktes.
Jag anser derföre de af flera värda Ledamöter, 1 synnerhet af Herr BergsRådet Rothoff, anförde orsaker giltigare, ehuru sistnämnde värde Ledamot förmente den nu löpande sedelstocken vara till och med något större, än för 3 år sedan, då Herr Grefve Mörner sjelf tillstår den t ara något mindre. 3*8 Den 13 Aimi.
Jag för sluta detta mitt yttrande med deri anmärkning, att om man kunnat beskylla förra tiders inre Styrelse för för liten bekantskap med Författningar i andra länder, så kunde man nu lätt få anledning göra en motsatt beskyllning och anse oss ledas för mycket af efterhärmnings- och för litet af erfarenhets esprit.
Låtom oss i synnerhet efterapa Engelsmännen i sann patriotism och varm fosterlandskänsla , men låtom dem för sig behålla de ceconomiska grundsatser och författningar, som passa för Englands och icke för vårt eget lands local och interesse.
Remitterades till Allmänna Besvärs- oell OeconomieUtskottet.
IIans Excellence Herr Grefven och Landt Mar', shalken tillkännagaf, det Hans Kongl.
Höghet Prins Oscars examen i Christendomcn skulle' i morgon förmiddag för sig gå, och att Hans Majit i Nåder budit 4 Deputerade af hvarje Riksstånd att berörde examen å Ständernas vägnar bevista.
Det ankomme nu på Ridderskapet och Adeln att determinera, på hvad sätt desse 4 Deputerade skulle utses.
Då Ridderskapet och Adeln häröfver ej hördes yttra någon mening, föreslog Herr LandtMarskalken, att’’desse
Deputerade skulle utgöras af den till nummern äldsta Grefven, äldsta Friherren samt äldsta och yngsta Adelsmannen 5 hvilket bifölls.
Den 13 April. 319 Äfvenväl aflemnade Herr Grefven och I.andtMarskalken 200 biljetter till tjenst för dem af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, hvilka skulle behaga bevista Hans Kongl. Höghet ArfPrinsens Coniirmation i Slottskyrkan nästkommande Lördag.
Justerades följandet Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft.
Ridderskapets och Adelns Plenum, den 13 April 18 15- S. D. Biföllos Riddarhus Utskottets , den 4 April på bordet lagda, 2:ne Memorial af d. 28 Mars, innefattande afstyrkande, det ena å en af Herr Reutersköld, Carl, gjord motion, angående skyldighet för Riddarhus-Directionen att emottaga alla donationer utan undantag, så snart de till fördel för Adeliga Familjers så söner som döttrar finnas bestämde; det andra å den af Herr Stråle, Carl Fredrik, väckta fråga 0111 tvänne nya läktares uppbyggande i Riddarhus-salen.
S. D. Då nu å nyo föredrogs Högvördiga PrestStåndets, den 4 April på bordet lagda, ProtocollsUtdrag af den 2<; Mars, hvaruti det Högvördiga Ståndet, i anledning af ett af Hr Prosten Doctor Stenhammar ingitvet och med de öfriga respectiva Stånden communiceradt Memorial, beslutit, det skulle Ståndens medlemmar i Riksens Höglofl.
Ständers åtskilliga 3^0 Den 13 April.
Utskott, synnerligast i ExpeditionsUtskottet, anmodas bemöda sig icke allenast så tidigt med sina Betänkanden och Expeditionsförslag till Riksens Ständer inkomma, att justering beqvämligen kan äga rum, uun ock nied sorgfällighet söka gifva dem allden utförlighet och bestämdhet i uttrycken, som är nödig, till förekommande af alla sådana uttydningar och förän, dringar, som i annat fall kunna tillintetgöra Riksens Högh Ständers åsyftade goda ändamål och blifva hinderlige för deras underdåniga önskningars behöriga skick, då de till Thronen skola frambäras j beslöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, att en anmodan af enahanda beskaffenhet älven skulle till dess Utskotts Ledamöter blifva gjord.
S. D. Upplästes och bifölls LagUtskottefs den 3 April afgifn3 Memorial, innehållande begäran, att det måtte blifva Utsko'tet tillåtet att till sitt betjenande lå antaga en Canzlist utom den som redan blifvit förordnad.
Vid förnyad föredragning bifölls till alla delar ExpeditionsUtskoitets den 1 April afgifna och den 4 derpå följande på bordet lagda Memorial, med anhållan att, i den man göromålen ökas och tillväxa, det måtte vara Utskottet tillåtet antaga en eller tvänne Canzlister, utom de tvrnne som redan af Utskottet blifvit förordnade.
S. D. Allmänna Besvärs- och OeconojnieUtskottets, den 4 April på bordet lagda, ' Memorial II.
Den 1 7 April. 331 Memorial af den 30 Mars, innehållande dess begäran att få antaga ett större antal beqe. ning, blcf å nyo föredraget och af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan 4 eftermiddagen.
Justerades Pleni- Protocollet för den 13 April Herr von Heyne, Georg, anhöll, att det måtte blifva honom tillåtet med de öfriga RiksStånden communicera sitt, den 4 April upplästa, Dictam n; hvilket, uppå af Hans Exeellence Hcr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition , bifölls. Ridd, 0. Ad.
Prof. N:o 41. 42. 322 Den 17 April.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets, sedan sistlidne Riksdag hvilande, Betänkande af den 1 Augusti 1812, hvilket den 29 sistlidne Mars åter blifvit uppläst, rörande förslag till en tilläggning i 56 §.
Regeringsformen, angående sättet till Constitutionella frågors behandling och afgörande} tiMika med Friherre Mannerheim?, Lars August, sistnämnde dag upplästa Dictamen i samma ämne.
ConstitutionsUtskottets Betänkande blef, uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, enhälligt och till alla delar bifallet.
Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham, hemställde, om icke ett beslut af sådan vigt, som det nu fattade, borde de öfriga respectiva Stånden, genom en Deputation, meddelas.
Ridderskapet och Adeln instämde häruti, i följe hvaraf ett ProtocollsUtdrag om det nu fattade beslutet genast uppsattes och justerades, så lydande:
Ridderskapet och Adeln den 17 A* pril 18»5‘ S. D. Vid förnyad föredragning blef af Ridderskapet och Adeln enhälligt och till alla delar bifallet ConstitutionsUtskottets hvilande Betänkande, af den 1 Augusti 1812, rörande förslag till en tilläggning i 56 §.
Re - Den 17 April. 323 gerings-formen , angående sättet till Constitutionella frågors behandling och afgörande ; hvilket b;slut skulle de öfriga respectiva Stånden^ genom en Deputation, vänligen meddelas.
Deputationen uppropades och äfgick till de öfriga respectiva Stånden, under anförande af Grefve Mörner, Adoiph Göran.
Upplästes ett Memorial från StäfsUtskottet, af den t t April, innehållande svår på hös Högiofl.
Ridderskapet och Adeln, Högvordiga PrcstStåndet samt Vallöf!
Borgared lindet gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande kostnaden till tryckning respectiva RiksStåndens Pro:öcoli, med dertill hörande Bihang.
I afseende på den fjorda anmärkningen mot det af Utskottet föresiagnä antal exemplar af Bihanget, anser Utsko;tet 1000 exemplar vara det mindsta, hvartill upplagan torde kunna nedsättas.
Hvad arigår dell till tryckning af Bihanget förslagsvis uppgifna kostnaden , 260 R:dr i månaden för 20 ark, blifver väl denna summa icke tillräcklig, men anser Utskottet icke eller någon närmare beräkning af kostnaden vara af nöden.
Vidare, i anledning af den yttrade önskan, att med tryckningen af Bihanget rnåtte påskyndas, förmäler Utskottet endast, det ExpeditionsUtskottets Secre erare, Herr Rector Silverstolpe, uti de från Ridderskapet och Adeln .gjorda anmärkningar, förklarat ”så mycket af Bihan - 324 Den 17 April. ”get vara tryckt, att, derest det blott dröjer 3 ”å 4 veckor, innan alltför vidlyftiga Betän”kanden från Utskotten ankomma, är det hopp ”att med Bihangets lifgifvande Kunna uppfinna den löpande dagen.”
Slutligen, rörande en gjord framställning om Register till så väl detta som de vid 181© och 1812 årens Urtima Riksdagar utgifne Bihang, hemställer Utskottet, att ExpeditionsUtskottet kunde anmodas ombesörja utgifvandet af Register öfver Bihanget till denna Riksdags Protocoll; men i afseende på Registers upprättande öfver 1810 och 1812 årens Bihang, anser Utskottet sig icke kunna denna sak, såsom varande ett särskildt ämne, i sammanhang med frågan om Tryckning af denna Riksdags handlingar, upptaga och besvara.
Upplästes ett Memorial från Statsutskottet, af den 11 April, hvaruti Utskottet yttrar sig, uppå anförde skäl, icke kunna taga någon befattning med ett till Stats • och LagUtskottens åtgärd remitteradt Memorial af Herr Professoren m. m.
Doctor Sven IVijkman C:sonf angående närmare bestämmande af den praescriptions tid, som utstakas i Kongl. Brefvet den 17 December 1810, för redovisning af allmänna medel.
Den 17 April. 325 Upplästes ett Memoria’ från StatsUtskottet, al d 11 April, hvaruti, i anledning af ett af Hr Prosten Palm gjordt förslag angående löner för Länsmän och Landsfiscaler,, att nemligen, i likhet med hvad i Norra Provinserna skall vara antaget, de tillfälliga förmåner, under namn af Kornskeppan, sorn alltid utgått och ännu utgår, måtte vinna helgd af Lag.
Till detta förslag hade väl Utskottet icke kunnat tillstyrka bifall, men föreslår, i afseende på förbättring af Länsmännens vilkor, det Riksens Ständer måtte till Kongl Maj:t anmäla den önskan, att Kongl. Maj‘t, sedan från Dess Befallningshafvande blifvit infordrad nödig uppgift å de i hvarderas
Län odisponerade Kronohemman, hvilka till Bohemman för Boställs.
,* losa Länsmän kunna anslås, i nåder täcktes låta dem dermed förse, samt Kongl. Maj:£ Befallningshafvande anbefallas att, vid Länsmäns antagande, så vidt omständigheterna det medgifva, dertill förordna skickliga personer af Allmogen.
Beträffande åter frågan om aflöning för LandsFiscalerna, så anser Utskottet sig icke böra en sådan tillstyrka.
Föredrogs å nyo Konungens, sistlidne Plenidag på Bordet lagde, Nådiga Proposition, angående Götha Canal-arbetets fortgång och ytterligare befrämjande j samt de.n i sammanhang dermed hvilande fråga om ett särskildt Utskott.
Den 17 April, Friherre Boye, Ludvig, uppläste härefter fp’j .tide:
F'ågan, huruvida Kongl. Maj'ts Nådiga Piop isition, angående lån till Götha CamiBolag, mä öiverlemr.as till BancoUtskottet eller tili ett sär kiidt Utskott, synes mig icke vara af särdeles vigt.
Om ett särskildt Utskott dertill sättes, sa skall ändå, ] afseende på Bankens förmåga att lånet meddela, BancoUtskottet höras:
Och jag ser då icke heller U.igon särd-les orsak, hvarföre icke BancoUtskottet tå.gerna mä yttra sig öfver frågan i heh sin vidd; men om ett särskildt Utskott förordn s, så kunne vi vara lika förvissade, att ämnet blir fullständigt och väl utredt:
Och ändamålet skall således i båda fallen likst vinnas.
Hufvudfiågan är deremot af en stor vigt, Jag bivistade icke 1809 års Riksdag: och jag har icke haft tillfälle att göra mig underrättad om beskaffenheten af de mer eller mindje bindande anledningar till förhoppning om hjelp, som kunna vara Götha Canal-Bolag gifne; men dä jag, af sjelfva Kongl. Majrts nådiga Proportion, inhämtar, att frågan nu är blott om ett lån, mea iche om något skyldigt bidrag, så Ran jag ick föreställa mig, att nu varande Riksén1.
Ständer ro o, för deras beredvillighet, i nå or måtto bundne, hvarken till tid eller sätt, Tnpu detta Stånd, och inom våra Respectiva MedStänder, äro flera framställningar gjorda, de der gå ut på att visa, det Jordbruket, Bergs - Den 17 April. 327 bandtcringar och Rikets öfrige näringar äro, genom en tryckande penningebrist, försatta i en sadan belägenhet, att Ständerne synas äga valet blott emellan att lemna afseende åt näringarnas rop på penning-undsättning, eller ock att af nationen och efterverlden emottaga förebråelser för deras aftynande och productionens lörmindskning.
Och det är
,då uppenbart att, om Ständerne icke finna sig i stånd att kunna fullgöra allas fordringar, så måste de betänkligheter, som deremot möta, också gälla lika emot dem alla, i mon af hvarderas mera eller mindre rätt, grundad i nödvändigheten.
Jag förutser då att, vid afgörandet af deras förhållande i jemförelse till hvarandra, kunde Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, till äfventyrs, anse omtankan för varutillverkningen vara nödvändigare och således äga en viss rätt till företräde framför omtankan för blott varutransporten, så vida transporten skulle synas blifva mindre nödvändig i den mon productionen blef mindre ymnig.
Jag förutser då också den möjlighet, att beredvilligheten för
Canal företagets understödjande kunde för det närvarande komma att inskränkas: och, på det att Ständerne måtte, äfven i sådant hänseende, uti Utskottets Betänkande jfinna frågan nöjaktigt utredd, vågar jag hos Eders Excellence Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalkens samt Högh Ridderskapet och Adeln ödmjukast föreslå, det Utskottet må erhålla föreskrift att, jemte utlåtande öfver ämnet till alla dess delar, särskildt yttra sig angående den förmindskning i Lånesumman, som kunde 328 Den 17 April. vinnas, derest Canal• företagets verkställighet tills vidare inskiänktes till blott fullbordandet af den del utaf Canalen, som skall gå emellan Wettem och Wenern: och jag anhåller alltså, att, sedan proposition om det föreslagna särskildta Utskottets förordnande föregått och blifvit besvarad, Eders Exceilence Herr Grefven och Landtmarskalken täcktes g ira proposition, angående den föresi-rift till Utskottets särskildta yttrande, som jag här företagit; hvarefter, och i händelse bifall deråt lemnäs, ProtocollsUtdrag derom torde böra åtgå till vära Respective MedStänderj och på det, i sådant fall, skälen för vårt beslut må komma till M dStändernes öfvervägande, hemställer jag, om icke detta mitt yttrande kunde ProtocollsUtdraget åtfölja.
Jag delar med Ridderskapet och Adeln dess billiga farhåga, att Götha Canalarbetet, sorn redan kostat så mycket och avancerat så litet, skall äfven härefter kunna komma att kosta mycket öfver den nu å nyo uppgjorda calcul, och ej genom sin nytta ersätta omkostningarna.
Här bör utomdess komma i betraktande, ej blott hvad Canalarbetet utan mo:svarande nytta kostat , utan hvad pengar det dragit från andra mera både lätta och nyttiga företag.
Jag känner äfven ganska väl, att, innan man företager stora Canalarbeten, bör man först söka tiliskaffa tillräckliga producter att föra på dem.
Dessutom gynnar så väl climatet som localen i England och Holland Canaler der Den 17 April. 329 mera än i Sverige.
Canalerne äro ej der, sorn hos oss, ofta halfva året impracticable, och man har der vid deras anläggning sällan så många och svåra locala hinder att arbeta mot.
Om vi vilje imitera Engalsmän och Holländare, äfven hvad Canaler angår, så böre vi göra det helt och hållet och från början, samt således först befordra jordens och näringars production, så att dyrbara Canalers anläggning kan löna sig.
Och ändå har man i sednare tider i England fått nedlägga Canal arbeten, som ej nog lönat sig, ehuru de bordt ej blott befordra varornas transport, utan äfven production.
För öfrigt anlade man i England och Holland inga betydliga Canaler, förr än man ägde ett öfverskott af RörelseCapital, som då icke, åtmindstone icke i känbar mon, drogos ifrån sjelfva näringarna.
Alla dessa skäl tala dock endast för den meningen, att Götha Canal-arbetet blifvit för tidigt företaget.
Men här är nu icke frågan, om det borde börjas, utan om det skall fortsättas, om det redan nedlagda arbetet; och de redan använde kostnader skola anses vara alideles förspillda.
Jag tror arbetet af ett så stort företag bära stämpel af Nationens kraftfullhet i beslut och verkställighet, och att det derföre icke utan närmare undersökning bör nedläggas.
Det bör, enligt min tanka, icke betraktas blott som ett föremål för vinst , utan för vår national-ära, och som ett monument af ett stort natioral-företag, ehuru icke af en stor Finance-operation j och derföre önskar jag er.
Ben 17 April. hålla ali visshet, innan vi tage ett bestämdt beslut, samt yrkar sakens hän.-kjutande till ett särskildt Utskott.
Detta Utskott skall dds undersöka, om de hittills al Staten förskutna Medel blifvit rätt använda, och dels om icke företaget iortjenar vidare understöd, för att småningom, i förhållande till varu-pvoductionens tilltagande och Statens tillgångar, samt utan Näringaints lidande, fortsättas.
Jag anhåller således om Eders Excellences Högvälborne Hr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på nedsättandet af ett särskildt Utskott, för att anställa denna undersökning.
Grefve Mörner, Adolph Göran, återkom med den afsända Deputationcn, och framiörde de öfriga respectiva Ståndens vänliga helsning.
Då jag vågar tillstyrka Höglofl.
Ridderskapet och Adeln att bifalla Herr Grefve Flåtens motion om remiss till särskildt Utskott af Kongl. Majrts nådiga proposition, rörande Götha CanalBolagets angelägenheter, hämtar jag motivet dertill, alldeles icke af min enskildta opinion om företagets nytta i allmänhet, eller dess lämp. lighet för den tid, då det blef till verkställighet beslutet.
Jag bekänner upprigtigt, att jag icke förmådde inse, huru den tidpunkt, då Finland, den sista af våra ultramarinska eröfringar afträddes, då Nationen hade slutat sin excentriska bana, då efter 8 seklers bemödanden hon fann sig återförd uppå samma punkt, hvarpå hon stod, när efter Vikingaperiodens
Den 17 April. 331 slut Olof Skötkonung först vände sina blickar på Norrige, kunde bedömmas lämplig till utförande af ett sådant företag.