Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning *f hvad Hans Excellence Herr Grefve D« la Gerdie nu anfördt, får jag den äran vitsorda, att inventarierne vid StenkolsGrufvan , enligt räkenskaperne, redan för flere år sedan utgjorde ett värde af 183,000 några hundrade Riksdaler Banco.
Den af mig föreslagne summa af 170,000 R;dr, för så väl sjelfva Verket, sorn alla dertill hörande inventarier, kan således icke anses såsom full ersättning , utan endast såsom en nödfallsutväg, att frälsa Bolaget från ännu större förlust, då inom korrt tid Verket måste inställas, hvilket oundvikeligen blir följden, om icke någon kraftig hjelp nu mellankommer, i hvilket fall, dessa inventarier blifva af föga eller intet värde.
De samm* bestå hufvudsakeligen i en mängd Ångmachiner, oundvikelige för Grufvedriften, samt för närvarande uti godt och brukbart stånd , men icke af den egenskap, att de kunna flyttas och begagnas för andra behof och å andra ställen.
Vid Den 5 Augusti f. in. akeende försäljning, i händelse af Verkets ned-: läggning , vore det således endast vigten af godset som kunde betalas, och detta uppgick säkerligen icke öfver 4 å 6 procent emot hvad det kostat.
Om derföre Riksens Ständer anse Stenkolsverket vara af någon allmän och verkelig nytta för landet, samt att det samma icke bör nedläggas, torde hela den garnis skuldens afskrifning , icke finnas obillig eller öfverdrifven, ehuru i mitt förslag jag mera alsett Statens än Bolagets enskilta fördel.
Hvad åter angår den af Herr Grefven väckte fråga om liqvicjcn af de sedan sista Riksdag lyftade medel för Schaktsänkningen vid Ryd, förmodar jag , att hvad sorn deraf befinncs obetalt af nya Bolaget bör godtgöras till det belopp, sorn vid detsammas uppgörande kan finnas oguldit samt att betalningen bör utgå, på sätt StatsUtskottet i dess Betänkande föresfagit, hvarföre också premierne för de ifrån Verket försålda Stenkol , på sätt hittills skedt, böra fortfara, intill dess länet blifvit till fullo utbetalt, men att desse premier derelter må upphöra.
De öfrige punkter, såsom underhåll för orkeslösa personer, minderåriga barn, samt inlösen af Hemmansräntor m. m„ tillhöra utan tvifvel här, likasom vid ail annan egendomshandel, den nya ägaren, utgörande omständigheter af mindre vigt, hvilka cj kucca lör - Den 5 Augusii f. m. 151 hindra ifrågavarande transaction, men som böra intagas i contractet emellan ahrädaren och tillträdaren.
För öfrigt och då OeconomieUtskottet uti dess Betänkande förklarat
Stenkolsverket vara af betydlig nytta för Riket samt att detsamma bör upprätthållas, hemställer jag huruvida någon återremiss dit, nu mera bör ske, utan torde frågan endast böra återfösvisas till Statsutskottet, med anmodan, att StatsUtskottet må utse medlen och meddela bestämdt utlåtande, öfver det af mig uppgifne förslag , hvarå ja% ytterligare anhåller, om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, med förklarande af min enskildta öfvertygelse tillika, att alla partiella bidrag, pä sätt Utskotten föreslagit, utan direct sammanhang med Grufvans framtida bestånd, äro och blifva utan allt ändamål , och medföra en gifven förlust för Statsverket.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Stats- och OeconomieUtskottens förevarande Betänkanden, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återförvisa..
Herr Grefven och Landt-Marskalken: t ii ika tina g a !, alt
Plenum komine klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Ben 5 Angust i, f, nu Företogs till pröfning LagUtskoftets den Sf aistledne Julii , under N:o 127 afgifne, samt den 29 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion, angående bestämdt stadgande, dels huruvida löftesman bör erhålla serskild uppsägelse när gäldenär uti skuidebrefvet förbehållit viss uppsägelsetid, dels ock. huruvida reversinnehafvares försummelse att bevaka sin. fordran i Gäldenärs Con<?urs, må medföra befrielse lör löftesmanne^ från betalningsansvar.
Herr Ehrenbrog, Casperi
Det är emot sednare delen af Lag-Utskottets Betänkande jag anhåller få framställa en anmärkning.
Utskottet har sagt, att af det lika förhållande, sorn äger rum uti rättigheter och skyldigheter emellan borgenär och löftesman, hvilken borgat såsom lör egen skuld, äfven tydligen skulle följa, att borgenärs underlåtenhet, att i gäldenärs concurs bevaka sitt kraf, lika litet verkar till löftesmannens befrielse från betalnings ansvarighet, sorn gäldenären kunde undgå att betala, der borgenär underlät att i löftesmannens concurs göra sin rätt emot denne sednare gällande.
Förhållandet synes mig dock vara i så måtto olika, att gäldenär aldrig kan. söka regress hos löftesman, men väl denne hos gäldenär.
Denna rättighet kunde likväl för löftesman gå förlorad, örn borgenär underlät att utsöK» sin fordran så tidigt, att den förre kunds bevaka sin ersättning i gäldenärs concurs.
Ben 5 Augusti f. m, Lagarna om caution, mäste viii å ena sidan alse borgenärs säkerhet, hvartill fordras, att löftesman är underkastad lika ansvarighet sorn gäldenär; men ock å andra sidan ställa så til], att gäldenär må kunna erhålla borgen; men detta försvåras, om borgenär ej har samma skyldighet, att emottaga i afseende på löftesman, som på gäldenär.
Jag anser derföre stadgandet i det nya Lagförslaget vara rigtigU
Det innefattas uti 20 §. af 7 Cap. uti förslaget lill HandelsBalk och lyder sålunda: ”Afstår gäldenär sin egendom till borge”närer, och äger någon hos honom fordran, der”före annan man borgat, som för egen gäld; ”håfve sådan borgenär förlorat dess talan emot ”borgesmannen, der han ej sin fordran i gäl— ”denärens bo bevakat, eller ock den hos bor-. ’’gesmannen utsökt, om den förfallen Varit, el*, ”ler tillställt honom bevittnad afskrift af gäl”dénärers skuldebref och borgesskriften, ettdera så tidigt före instälielsedagen, att borges”mannen kunnat sin rätt emot gäldenären sjelf, ”bevaka."
Här är borgenärs rätt att hålla sig till löftesman förvarad; men också tillfället fot denne, att hålla sig skadeslös hos gäldenären.
Jag hemställer derföre, om icke Betänkandet borde återremitteras, då Utskottet torda fästa, mera afseende å detta Lagförslag.
Hvad jag enskilt kan upplysa är, att i afseende pä frågan, huruvida en borgenär, som försummat bevaka i gäldenärs coucurs, må äga öppet, att 154 Den 5 Augusti f, m. vända sin falan mot löftesmannen, äro meJ ningsrne, tvärtemot hvad Högloft.
Lagutskott tet anfört, mycket delade hos Executorerne.
Herr Ribbing, Arfvid'.
Då detta ämne första gången förevar uti Lag-Utskottet, var jag af den tanke Herr Ehrenborg yttrat, att borgesman borde sättas i tillfälle att bevaka sin fordran uti gäldenärens concurs; men di jag, vid ämnets sluteliga afgörande, ej var i tillfälle att bevaka denna mening, har jag ansett mig nu böra instämma med Herr Ehrenborg, och begära återremiss.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, Om Ridderskapet och Adeln ansåg LagUtskotn tets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åter-* remitteras.
Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 22 sistlednc Julii under N:o 128 aL gifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet {agde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldtt Betänkande, angående förändring i sträffet för Hållkarl, sorn lordrar drickspenningar, elier med ovett beinötcr resands; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betan - Den 5 Augusti f. m. kande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borrie läggas till handlingarne.
Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den %2 sistledne Julii under N:o 129 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående Testamentens bevittnande och bevakning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige frenne RiksStånden bifallet, för dess del dervid låta bero.
Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 22 sistledne Julii under N;o. 130 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, dels om behörig
Domstol, för upptagande af åtal mot Hol Rätter, Coliegier, Nedre JustitiaeRevision , Allmänna Ärendernes Beredning, Kongl, Majus Befallningshafvande och Allmänna Magazins-Direetion ; dels ^ock. angående Embefs- och Tjenstemänncns i Nedre Revision subordinerande under Konungens Högste Domstol.
Herr tion Hartmansdorff, Augitfi'.
Jag bör vördsamt underrätta Ridderskapet och Adelil, 156 Pen 5 Augusti /, m. att i Set Betänkande från Serskildta Utskottet, som nu är färdigt och under justering, har i allmänhet ett förslag blifvit gjort till ansvarighet för Embetsmän och till bestämmandet af de
Domstolar, inför hvilka de borde stå till ansvar för Embetsfel. jag unders ställer således Ridderskapet och Adeln , o.m ej pröfningen af detta mål bör uppskjutas till dess Serskildta Utskottets Betänkande i samma afseende företagas,.
Herr Tham, Wollrath, förenade sig nied Herr von Hartmansdorff.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarfkalkcn gjord proposition, fann Ridderskapet Och Adeln för godt tillåta, att LagUtskottets ifrågavarande
Utlåtaade linge tills vidar© ytterligare hvila pä bordet.
Lag- samt Allmäna ns Besvärs- och Oeconomie-Utskottens, det* 23 sistledne Julii under N:o 133 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion, angående yrkad frihet till svedjande å Skattehemmans ägor, samt begagnande af Masteträd; ochfEkar.
Ilar Gropen och Landt Marskalken till kän - Ben 5 Augasi f . m> hagaf, att Utskotten uti en omständighet fram-'
Stälit tvenne alternativer , hvaraf det förra innehöll Utskottens tillstyrkande, att Riksens Ständer måtte hos Kangl. Maj:t i underdånig-! het anhålla, att, med upphäfvande af den i 1805 år§ Skogsordning intagne artikeln om svedjande, i allt hvad densamma kan lämpas å Frälse- och Skattehemmansägare, de ma varda bibehållna
Vid den, genom Ridderskapets och Adelns privilegier samt Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, den förunnade fria dispositionsrätt öfver deras hemmans in- och utägor samt skog och mark.
Enligt sednare alternativet* hade Utskotten åter ansett, att, i afseende å den för Frälse- och Skattehemmansägare yrkade fria dispositionsrätt öfver deras hemmans in- och utägor samt skog och mark, det borde vid hvad 1805 års Skogsordning föreskrifVer, förblifva.
Herr Grefvin och Landt Mar svalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla första alternativet i Utskottens Betänkande* Ropades Nej.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskaiken gjorde proposition till bifall å sednare alternativet, hvilken proposition med Ja besvarades* Uppå derefter af Herr Grefven och LandfMarskalken gjord proposition* fann Ridderska - j5?, Den 5 Augusti e, m, pet och Adeln för godt; att Utskottens Betänkande i allt öfrigt gillas.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till ? eftermiddagen.
In fidem Protocollij O. J. Lagerheim.
Tisdagen den 5 Augusti* Plenum klockan half till 6 eftermiddagen*
Vid förnyad föredragning af nedannämnde, från Coo6titutionsUtskottet inkomne, samt den 5 och 29 sistledne julii eftermiddagarne på bordet lagde, Memorial:
Af den 21 sistledne junii: N:o 3p.
Angående förslag till jemkad ny redaction af 5? §, RegeringsFormen.
Den 5 Augusti e, m.
Af den 18 sistledne Julii: N:o 40.
Angående förslag till ändring i 4:de och 5:te momenterne 14 §.
N.o 4T.
Angående förslag till ett nytt 6:te moment i 14$.
^Angående förslag till ett nytt 7:de momen! 114$.
Riksdags-Ördningen samt deraf härfly tande smärre ändringar i dess 17* 19 och 22 §.
Fann Ridderskapet och Adeln för godt* ätt ConstitUtions-LJtskottets berörde förslag, till den behandling 56 §.
Regerings-Formen före-1 skrifver, godkänna.
Föredrogs ä nyo och bifölls ConstitUtionsUtskottets den 21 sistledne Junii under N:o 31 aflåtne', samt den 5 derpåföljde Julii eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattade hemställan om en underdånig anmälan i afseende på innehållet af Side momentet, 4tde §.
TryckfrihetsFörordcingen.
Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets ej mindre den 21 sistledne Junii under N.o 32 aflåtne, samt den 5 sistledne Julii eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, rörande en al framledne Grefve C. H.
Posse uppgifven anledning till anmärkning mot Hans Excellence Herr StätsMinistern för utrikes Ärenderne, än ock den 18 sistledne ]u!ii under N:o 3.9 afgifne, samt den 29 derpäföljde eftermid - i6o Pen 5 Augusti t. »i; dågen på bordet lagde4 Memorial, mod närmare upplysning om innehållet af Grefve Posses till Utskottet ingifne anmärknings-skrlft j fantl Ridderskapet och Adelö, att berörde 2:ne memorial borde läggas till handlingarne, Föredrogs i nyo och gillades Constitiitipns- och Stats-Utskottens den 2^1 sistledne Julii under N:o 43 aflåtne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen, på bordet lagde, me-, ihorial, i anledning af väckt motion 0111 beredande af tidigare anstalter till tryckning äf Uppgifter öfver hvilande Grundlagsfrågor.
Företogs till pröfning StatsUfskottets deri 24 sistledne Junii under
Nto 264 afgifae samt den 2 derpåföljde Julii eftermiddagen pä bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckte motioner, dels om Lots - och BåkafgifterneS nedsättning, dels om deras användande.
Herr von.
Hartmansdorff, Auguff\
Jag hat liksom Herr Bruncrona i Plenum den 7 Jul ii f. m. förut underställt Ridderskapet och Adelil åtskilliga anmärkningar, i afseende pä LotsOch Eåkafgifterae.
De voro till en del instämmande med de reservationer, som inom Utskottet blifvit gjorde vid närvarande Betänkande.
Då Ridderskapst och Adeln beviljat J0«« 5 Augusti e, m, deras remitterande till Statsutskottet tillika med 3:dje Hufvud-Titeln, hemställer jag, om ick® återremiss ms beviljas äfven af detta Betänkande, på det att saken i ett sammanhang må kanna af Utskottet behandlas.
Herr Riben, Carl Wilhilm,'.
Om Ridderskapet och Adeln bifaller den återremisa, sora nu blifvit begärd. anhåller jag, att de anmärkningar, jag uti ett föregående Plenum den 11 aistlcdne Julii eftermiddagen gjort emot Betänkandet , äfven måtte få åtfölja remissen.
Herr Grefven och Landt-Mar [kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats-i Utskottets Utlåtande böra, i anledning af Herrarne Bruncronas, von Hartmansdorff^ och Ribens, den 7 sistledne Julii f. m. och den 11 i samma månad e. m., rörande ifrågavarande ämne framställde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 18 sist^ ledne Julii under N.o 338 afgifne.samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Koogl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Befälhafvarens för Konungen» Lif- och HusTroupper underdåniga Memorial, Ridd. 0. Ad, Prat.
Vll. Band. 1 * Den 5 Annutti e. m. om anslag till reparationskostnader S Kongl. Svea LifGtfdies Cassern.
Friherre Cederflröin, Jacob:
Vid det uppläste
Betänkandet, rörände reparation af Svea LifGardies Cassern, anhåller jag att först få anmärk*, att Utskottet fästat sig vid LifGardies till Häst skyldighet att underhålla sitt Cassern och besörja dess reparerande.
Denna skyldighet är dock icke bestyrkt och det må vara Stats-Utskottet förbehållet, att tro, det Regementet i framtiden kan underhålla Cassernen.
För mia del tror jag det vara omöjligt.
Hvad Svea LifGarde angår, så är det upplyst, att Regementet emottög Casserned emot skyldighet att underhålla den.
Regetnen. tet var då 12,000 man.
Det står ej tiilsammani med rättsgrund att Regementet, reduceradt till 800 man, med lika, om ej större, ständigt tjenstgörande och således cassernerad styrka, än då Regementet var 1200 man, skall svara för samma skyldigheter som då :
Nu är det således blott för två tredje delar som Regementet bör ansvara.
Då det ej kan vara Statsverket likgiltigt* och Riksens Siandér ej eller med liknöjdhet kunna förutse, ätt Kronans byggnader skola förfalla, i brist af nödige medel till deras underhållande; så hemställer jag, om icke detta Betänkande må återremitteras, med den anmärkning, att
Statsverket med en tredjedel bör deltaga uti repafationskostnaderne.
Herr Grefve}i och Landt-Marskalken frågade* Deri 5 Augusti a. m. 163 örn Ridderskapet och Adeln ansåg Stats-Utskottets
Utlåtande böraj i anledning af Friherre Cederströms dervid gjördé kntnärkhingj till Utskottet återförvisas.
Ropades Ja; Företogs till pröfning Bevillnings- Lag - samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottt-ns den 8 sistledne julii under N:o 124 afgifne, saint den a2 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagdej Betänkande, öfver det afCömitterade till utarbetande af plan för en förbättrad fattigvård, underdånigst inlemnade förslag till éri allmän stadga för fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, jemte någre Riksdags-Fullmägtiges i samma ämne ingifrie serskildte Memorial.
Herr Ribbing , Arfvid , anförde skrifteligen:
Herr Anckarsvärd, Augnjl, uppläste följande : (Se Bilagan N:o 2.)
Härefter tilläde Herr Anckarsvärd munteligen:
Jsg anhåller att få förena mig med Herr Ribbing och begär proposition på förkastande af Utskottens Betänkande. 184 Den s
Ju guni t. m. Herr Thom, Wolrath: Genom den i Ut skottens Betänkande intagne berättelse utur committerades Utlåtande, har raan väl fått upp. gift derom, att våra förfäder före Christna Lärans införande icke voro fattige, utan i välstånd och ej behöfde undsrstöd.
Huruvida detta kan bevisss, leranar jag derhän; mendet hörer ej till detta ämne, eller till det mil som Committerade sökt.
Det är besynnerligt, att, då committerade uppdragit såsom orsak till fat-i tigdomcn, att den Christna Läran under Catholska Presterskapets ledning, genom en missförstådd gifmildhet, uppmuntrade till tiggeri; att sedan de sagt, att krig och olyckor åstadkommit fortsättning af tiggeriet; att sedan de kastat skulden på husbönder, som illa behandlat sina underhafvande, att sedan de sökt tn orsak dertill, deruti att folk fått bygga sig backstugor och der fått gifta sig , att, säger jag, sedan da målat allt detta, de uppgifva ett förslag, som är ypperligt för att underhålla dessa oredor.
Ty hvad kan väl mera uppmuntra till sådant, än att de fattige och deras barn skola kastas på Församlingarne.
Utskotten hafva väl gjort sin möda att förbättra committerades förslag, men jag lemnar derhän om de lyckats alt på ringaste sätt göra det användbart.
Herr Ribbing har så utförligt utveckladt ämnet, att jag har föga att tillägga; dock kan jag ej underlåta att anmärka den besynnerligheten , att öfverstyret blifvit öfverlemnadt åt Pastor uti hvar Församling.
Det är dock Församlingen som betalar; det tyckes da, som den Ifve# bord# hafva denna befattning.
Det hän - Den 5 Augusti t. ni, 165 der ofta att Lärare äro gamla och utlefvad^, så att de hvarken kunna sköta 6ig sjelfre, eller de fattige.
De få då en medhjelpare, som kanske hvarken har skicklighet eller tid att tillse denna sak.
Församlingen, äfven som de fattige , skulle då vara illa belåten.
Om nu ej Församlingen kommer öfverens, så är det ej heller den som »kall ingå med förslag till öfverenskommelse, utan Kyrkoherden.
Dessutom är det en märkvärdig contrast, att då Utskotten uppgifvit hvad med verkligbeten öfverens • stämmer, att Utskotten, efter öfverläggning, afslagit stt efgifterne till fattigvården skulle utgå after bevillningsgrund; förutsätta likväl Utskotten nu, att derest frivillige öfverenskommelstr icke kunna åstadkommaSi de skola uppgöras efter bevillningsgrunderne.
Detta år således tvärt emot förra beslutet och kan icke godkännas.
Herr Ribbing h*r tydeligen visat de elaka följdarne deraf.
Dessutom är hela förslaget icke påkalladt af behofvet.
Måhända att för 13 år sedan, straxt efter ett krig, skäl har varit, att sätta denna sak i fråga; lycka nog då att långsamheten i utarbetningen här gjordt något godt, hvilket den annars icke plär verka, jag tror mig veta att få Städar äro, som ej redan hafva öfverecskommelser om fattigvården; och få landsorter finnas, der ej förhållandet är det samm*.
Åtminstone i de orter, der jag bor, finnas de och erfarenheten i sednare tider har och visat den goda verkan deraf, så att man callan ser andra kringstrykande tiggare, än de genom skråförfattningame privilegierade tiggande Gesäller, l6é Den 5 Augusti c. mi Af tvenne Ledamöter har redan Englands eJ£*i empel blifvit anfördt.
Jag tror för öfrigt att det bästa sättet att förekomma tiggerier är, att stadga eådane Stats oeconomiske Författningar, sorn gifva näringsidkare tillfälle att sköta sitt yrke, och att betala sine arbetare.
Jag förenar mig således m«d Herr Ribbing och Herr Anckarsvärd om proposition till afslag å Betänkandet så mycket mera, sorn alla de Författningar, hvilka behöfva.s, inskränka sig till PoliceFörfattningar, hvilka af Kongl. Maj.t kunna göras utan Riksens Ständer, och som äfven böra vara locala.
Torde hända att efter vederbörande LänsStyrelsers hörande, sådane bättre genom Regeringen kunna uppgöras, än om de gemensamt med Riksens Ständer skola utarbetas.
Friherre Cederjlrcm, Jacob:
Jag ämnar ej, besvara den af Herr Tham framställa målning sf forntidens, i jemförelse med närvarande tide behof af fattigvård; men jag anhåPer få göra Ridd^rskapet pcb Adein uppmärksamme deruppå, att en Författning matte stadgas, huru förhållas bör emellan medborgare sora ej kunna föda 8>g och ds sorn kunna det.
I händelse öfverenskommelse inom socknar icke kunna träffas, helst författningen, som ålägger
Förssmlingarne att hvar för sig försörjs sine fattiga, tillika innehåller, att det skall ske, på det sätt, hvarje Socken inom sig öfverenskornmer.
Stadgar nu ingen Författning något härom, så mäste de faitige kringstryka för att tigga, och Eonbetgmänoca mäste sc iger,om fingren dermed, Dtn g Augusti e, m. pä det att de fattige, icke måtte svälta ihjäl.
Ett correctif bör således finnas, som befordrat att sådane öfverenskommeiser vidtagas.
Af denna anledning hafva Utskotten föreslagit, att, der ej öfverenskommeiser träffas, skall fattig— försörjnings-skvldigheten genom penningar fyllas.
Det har blifvit anmärkt af flere, att bestämmandet häraf, blifvit lemnadt åt Pastor och «j åt Församlingen.
Detta lär vara ett missförstånd.
Utskotten hafva nemligen föreslagit en ny sorn stadgar sålunda; ”Räcka ej de ”i denna artikel nu uppräknade inkomster till ”fattigvårdens behof, då skall en hvar, i mån ”af råd och lägenhet eller ägande inkomst, e’’hvad den genom lön, egendom, rörelse eller ”arbetsförmåga förvärfvas , inom den Socken, ”Stad eller FörsÖrjningsskyldiga samhälle, der ”han är Mantalsskrifven , eller egendom eller ”inkomst äger, bidraga till utgörande af det ”erforderliga beloppet.
Vid allmän Sockenstämma bestämmes dess fördelning och sättet ”till dess uppbörd, hvarvid i förstnämnde afseende, der ej annan lämpeligare och allmänt ”godkänd grund finnes, en hvars utskylder till ”Kronan, vare sig personliga, eller för egendom, lön och rörelse, måga i sådan egsn~t ”skap antagas.
Blifva ej de försörjningsskyl”dige ense om det belopp, sorn skall utgå, eljest om fördelning och uppbördssätt, bestäm”me då Konungens Befallningshafvande, uppå ”Pastors anmälan, huru dermed skall förhållas, ”hvarvid Pastors förslag, så vidt skälen derföre äro behörigen uppgifne och utredde, bör, ”i afseende på totala beloppet samt ofvanoämm Deri s Augusti t, m, ,”de grund af åliggande bevillning, i afseende ”på fördelningen, lända till efterrättelse.”
Det år ju således tydligt, att det åt församlingen år öfverlemnadt, att pröfv» och afgöra beloppet, om en öfverenskommelse blifver möjlig; men der sådan ej kan träffas, der skall behofvet styrkas och Konungens Befallningshafvande afgöra frågan.
Det är kändt af hvar och •n, att Konungens Befallningshafvandes beslut kunna öfverklagas, och rättelse deruti sökas, då någon anser sig deraf förnärmad; vägen dertill är alla öppen.
Dst år vidare yttradts att förslaget, att genom etc stadgande bestämma afgifterne, skulle lända till ökade utgifter.
Jag tror likväl ej. att ordning inom Försimlmgarne bör befordra ökade utgifter, tvärtom tror jag, att den skall minska dem, emedan man ej i alla fall kan undgå att föds de kringstrykande fattige.
Det har ock blifvit yttradt, att frivilliga gåfvor ej borde af lagar bestämmas.
Jag »kulle medgifva detta, om icke erfarenheten hade visat, att alia icke äro gifmilde, samt att barmhertigheten icke alltid gör tillfyllest; så länge vi bo uti ett samhälle, bör likväl icke tillåtas, att någon dör af hunger.