Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionen borde genom ^#1 återbesätta de ledighetér* söm emfellah Riks - 132 Ven II Augusti <?, m, degarne kunna yppa sig bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Direction följaktligen, med tillämpning af G9 §. i Riksdagsordningen och första Art. 4 §. uti RiddarhusDirectionens instruetion, funnit sig icke allenast behörig, utan jemväl pligtig, att, så snart Major Reuterskjöld hos Directionen afsagt sig den honom uppdragne Revisorsbefattning, genast, på sätt sorn skett, skrida till val och återbesättande af den uppkomne ledigheten; hvilket förhållande RiddarhusDirectionen jemväl hos Kongl iVlaj:t i underdånighet anmält; att den i 47 §• af den nu gällande
Riddarhusordning befintliga ofvan omförmålte föreskrift icke undfallit
Ridd arhus-Directionens uppmärksamhet; . rnen som vid närmare jemförelse af 47 §. i RiddarhusOrdningen med 69 §. i Riksdagsordningen det tydligen visade sig, att den förra §:n innefattade en inskränkning uti Högloflige Ridderskapets och Adelnsiden sednare j|j. bestämdt uttryckta och förvarade allmänna rätt att utan, tillämpning af något särskildt Kongl.
Maj:ts pröfning understäldt och roed dess sanction fÖrsedt stadgande, få, alldeles efter Ståndets eget godtfinnande, örn val af Revisorer förordna; samt 13 §.
Riksdagsordningen förmådde, att RiddarhusOrdningen borde, likasom de öfrige Ståndens ordningar, vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad; hvaraf åter följde, att når, såsom nu vore händelsen, en skiljaktighet i föreskrifter, visade sig emellan Riksdagsordningen, såsom Grundlag, och RiddarhusOrdningen, Grundlagen måste framför RiddarhusOrdningen, till åtlydnad och verkställighet förbinda, hälst en Den II Augusti e, m. motsatt grundsatts skulle medföra de. för Grundlagarnes obrottsliga efterlefnad och bibehållande i helgd, måst åfventyrliga följder, ansåg Dire. ctionen ock, att det åberopade stadgandet uti 47 §. i RiddarhusOrdningen, hvilket icke elier nu mera kunde efter dess ordalydelse verkställas, hade i sjelfva verket upphört och förfallit, ehuru det kommit att i §. qvarstå, derföre, att RiddarhusOrdningen, fastståhl den i5 October 1810, sedermera icke förr ån vid sista Riksdag undergått de jemkningar och rättelser, som i följd af de under berörde tid uli Grundlagarne tillkomne förändringar, bordt äga rum; hvadan ock Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag uti den då beslutna nya Riddarhusordning förändrat ifrågavarande stadgande till öfverensstämmelse med hvad 69 §. i Riksdagsordningen, rörande detta ämne, föreskrifver, och hvilken förändring äfven den 16 Juli 1818, erhållit Kongl.
Directionens ifrågavarande åtgärd egentligen livilar på lydelsen af den §. i instruetionen som Directionen åberopat; men dervid får Utskottet upplysa, att Ridderskapets och Adelns år 1818 fattade beslut, i afseende på förslagen till instruetion och Lånreglemente, varit ef det innehåll, att desamma skulle öFverlemnas till RiddarhusDirectionen för att provisoriskt lånda till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess Riksdagsberåttelse borde utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln afgifva; dock att Directionen skulle äga, i llän - T)en il Augusti e, m. delse betänkligheter eller svårigheter vid verkställigheten i några delar deraf under tiden skulle uppstå, efter att hafva dem till Protoeollet anfört, att då tillämpi den hittills gällande instructionen; att lydelsen uti den ifrågavarande §. at instructionen tillkommit i följd af en utaf
Directionen sedermera eller år 1819 anställd granskning af berörde författning, då ej mindre omförmålte, ån flere andra §§. blefvo af Directionen på skål, so.m i Protocöllet åro intagne, dels ändrade, dels jemkade, hvarefter.
D.irection öfverenskommit, att nåmnde instrucfion sålunda öfversedd, skulle tjena till efterföljd; att berörde 4 §. sådan den i sista RiddarhusUtskottets förslag, blifvit författadt, år af följande ordalydelse; Genom val med slutna sedlar uppfyller äfvenledes
Directionen de ledigheter, som emellan Riksdagar kunna yppa sig ibland Ridderskapet» och Adelns Fullmägtige i Riksens Ständers Bank och RiksgåldsContoir, äfvenledes bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln öfver berörde Riksens Stånders Yerk samt StatsVerkets förvaltning och räkenskaper.
Detta sednare val sker samfält med de öfrige Revisorerne, och sedan desse sin Revisionsförråttning slutat,skrider RiddarhusDjreetionen samfält mert dem till val af Revisorer för påst inträffande Revision, samt att Directionen ansett denna Redaction innefatta en pleonssme och derjemte vara genom sin vidlyftighet otydlig, hvarföre Directionen funnit densamma böra förändras sålunda, som
Directionen den åberopat.
Nu, ehuru Riddar - Den 11 Augusti nt.
135 husUtskottet finner: att berörde 4 jj, i sista RiddarhusUtskottets förslag icke bör anses så Otydlig, att den ju kunnat af
Directionen efter ordalydelsen följas: att den redaction af instructionen, som
Directionen uppgjort icke bordt af Directionen efterlefvas innan Ridderskapet och Adeln densamma godkåndt, utan deremot, i händelse betänkligheter mött i afseende på omförmålte § s rätta förstånd, antingen Utskottets förslag eller den gamla instructionen tillämpas på sått Ridderskapet och Adeln föreskrifva, och att
Directionen vid så fatta omständigheter icke ägt skål, att från denna förskrift afvika; likväl och då för Directionens förmodade rått, att få följa en egen öfvertygelse då ordalydelsen af paragraphen ansetts otydlig, och att i enlighet med en sådan åsigt, få inråtta sättet för berörde vals företagande, den märkliga anledning kan till
Directionens fördel åberopas och som icke bör Jernnäs utan afseende, att 17 §. i den af sista RiddarhusUtskottet uppgjorde instruction medgifver frihet åt
Directionen, i afseende på densammas tillämpning, att vid möjligen sig företeende särdeles tillfållen, då uti instructionen antingen ingenting finnes föreskrifvif, eller ock icke lemnar nog tydlig anvisning, efter båsta vett, taga sitt beslut, samt Ridderskapet och Adeln, dessutom vid denna Riksdag, utan särskild remiss bifallit den del af BancoUtskottets Betänkande öfver 1822 års Revisorers Berättelse, hvarigenom Utskottet bland an nät yttrat, att så vida Ridderskapet och Adeln ansåge behöfligt, att Revisorernes gjorda framställning, angående ifrågavarande Revisorsval *3® Ken II Augusti e, m, skulle till någon särskild åtgärd föranleda, sådant måtte ankomma på RiddarhusUtskottet att deröfver sig utlåta j får Utskottet för sin del hemställa, att RiddarhusDirectionens förfarande vid omförmålte val, må anses icke vara af den beskaffenhet, att någon väsendtlig anmärkning i anledning deraf, bör äga rum; hälst Utskottet icke kan undgå att inse det felaktiga deri, att Revisorerne sjelfve skola välja deras medarbetare, äfvensom, att det är onekligen mera lämpligt, att den person, som blir utsedd till Revisor, undfår innan förrättningens början, något rådrum, både att skilja sig vid andra göromål, och att i förvåg taga en närmare kännedom af nödige författningar, hvilket icke kan inträffa, om, med tillämpning af 1779 års Kungörelse, den valde Revisorn, skall i samma ögonblick sorn han kallas, tillträda ett så mödosamt och graning* värf, som det, att på en ganska otillräcklig tid öfverse Rikets hela Statsförvaltning, §. 6.
Enär 6, 7 och 8 i Directionens berättelse blott innefattar en Historisk framställning, dels om de särskildta val, som under de sist förflutna 5 åren, inom Directionen ägt rum, till utseende af Revisorer öfver BancoDiscontVerkets förvaltning och förra Riks-DiscontVerkets fortfarande utredning, dels ock, om de ledigheter, som bland Ridderskapets och Adelns Fullmågtige i RiksgåldsContoiret och RiddarhusDirectionens egna Ledamöter under berörde tid inträffat, lamt huru Iedigheterne blifvit of Ken II Augusti e, mi •37
Directionen återbesatte; torde något vidare ytt^ rande deröfver icke erfordras. §. 7. Jemte en kort öfversigt af de förändringar, som bland Tjenstemånnen vid Riddarhuset timat sedan sista Riksdag, anmäler Directionen i 9 §, dels att
Directionen, i anledning af gjord ansökning, tillagt förre RiddarhusFiscalen, Kammarherren Falkenberg en årlig pension utaf hälften af den lön, han på Riddarhusets Stat såsom Fiscal innehaft, och dels, att Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg, vid dess afskeds?
tagande från första RiddarhusCanzlist-tjensten
Ä anhållit om pensions erhållande, i afseende hvarpå Directionen för egen del yttrat, att, då han dels såsom Extra Ordinarius, samt derunder förrättad Ordinarie tjenstgöring, dels såsom Riddarhusets Ordinarie Tjensteman på Stat, tillsammans tjent öfver 20 år, ansåge RiddarhusDirectionen honom å ena sidan vål vara beråt-, tigad, att i grund af RiddarhusDirectionens instruction erhålla pension, ehuru då redan så många pensionairer blifvit på Stat till pensions åtnjutande uppförde, som instructionen högst tillåter; men ock å andra sidan, i anseende till det särskildta förhållande, som härvid inträffat, att något ledigt pensionsrum vid Häradshöfdingen Marks von Wurtenbergs afgång icke gifvits, denna fråga vara af den beskaffenhet, att densamma borde underkastas Ridderskapets och Adelns pröfning vid denna Riksdag, samt att Häradshöfdingen Marks von Wurteaberg emel - *33 Den II Augustii e, rn. lertid icke kunde få någon pension uppbära a äfven om ledighet bland pensionairerne dess-» förinnan skulle uppkomma.
I afseende på pensions tilldelande åt Kammarherren Falkenberg, anser Utskottet Directionen hafva rätteligen förfarit; men beträffande Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg; så e~ medan i5 §. i Artikeln \ förra RiddarhusUtskottets förslag till Ijistruction för RiddarhusDirectionen innehåller: ”att om någonafTjenstemännen inom.
Riddarhuset efter en tjenstetid af 20 d 5o dr ifrån sysslan begär afsked eller genom döden afgår Directio nen äger, aft bevilja honom pension, i hvilken omständighet den gamla Instructionen är af enahanda lydelse, och någon annan mening deraf ej skäligen kan dragas, än att med uttrycken: *’en tjenstetid gf 20 d 3o dr, förstås sådan , hvarunder den, person, som är i fråga, varit på Verkets ordinarie
Stat uppförd, hvilket ock instämmer med beräkningsgrunden för tjensteår i afseende på de personer, hvilka till pension å Kronans, Stat anses berättigade; samt en annan tydning af nämnde föreskrift skulle ovedersägeligen leda till oordning och missbruk, enär det lätt kan inträffa, att personer under mångfalldiga år blifva vid ett Verk qvarstående såsom Extraordinarier, utan att derföre göra någon eller åtminstone betydlig tjenst; ty och då i afseende på Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg, rlet förekommer, att han först år 1810 blifvit ordinarie Tjensteman viii Riddarhuset, från hvilken tid till den, då han begärde afsked, D*n II Augusti e. ra. 139 ^pdast nio år förflutit, finner RiddarhusUtskotfet, det RiddarhusDirectionens beslut, i denna ;lel, icke är på författningarne grundadt, hvadan Utskottet tillstyrker, att Häradshöfdingen Marks von Wurtenberg må förklaras icke vara berättigad, att någon pension från Riddarhuset erhålla.
Vidare har Directionpn i denna §. hemställt, att äldste sönerne af dc sedan 180g adlade Åtter, måtte få rättighet, att såsom Tjenstemän yid Riddarhuset varda antagne; och som Utskottet uti sitt Betänkande, angående den nya Instructionen , rörande denne omständighet redan sig utlåtit; torde
Utskottet endast få samma ytt-_ ^ande här åberopa. 8°.
Sedan, RiddarhusDireotfonen uti to, §, an«i ^alt de särskildta Donationer, som efter siste.
Riksdag blifvit af framlidne Hof-Junkaren Johan Otto Bergenstjerna , KrigsRådet och KammarJunkaren Wilhelm Adojpfi de Silentz och aflidna Fröken Ulrica Carolina von Hauswolff gjorde till förmon för behöfvande Adelige personer serdeles af qvinno-könet, och ställde under RiddarhusDirectionens förvaltning; har Directionen i sammanhang härmed förmält, att enär HofJunkaren Bergenstjerna uti sitt Testamente förutsatt, att de Galdenärer, hvilka erhålla lån utaf dess fond voro berättigade till afdrag af Bevillningsprocenten, Riddarhus Directionen, vid sådant förhållande, väl ansett dem böra en sådan förmån Den 11 Augusti e. ml lills vidare tillgodo njuta; men då dervid förekommit, att ett slikt afdrag skulle leda till en icke obetydlig minskning af den årliga behållningen utaf en fond , sorn är af den beskaffenhet, att den, enligt jSi8 års Bevillnings.Förordnings föreskrift, borde från Bevillningens erläggande vara fri, har RiddarhusDirectionen funnit frågan derom vara af den vigt, att den borde underställas Ridderskapets och Adelns eget afgörande; men då RiddarhusUtskottet har sig bekant, att Riksens Högloft.
Ständer vid denna Riksdag, i afseende på grunderne för den blifvande Bevillningen, stadgat, att någon befrielse från Bevillnings erläggande för utlånte medel, hädanefter ej må för Publiqve Cassör äga rum; torde all vidare pröfning af förevarande ämne böra förfalla. §• 9- Jemte tillkännagifvande af den tillökning i Stipendiernes och FriCadettplatsernes vid Carlberg antal, som sedan sista Riksdag , i grund af Adelige Cadett-skolse-fondens vunna förkofran , blifvit , i öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns derom meddeldte föreskrifter, af RiddarhusDirectionen beslutad och till verkställighet befordrad; har RiddarhusDirectionen uti 11 §. tilli» ka förmält, att då det ej kunnat undfalla RiddarhusDirectionens uppmärksamhet i hvilka medel, lösa omständigheter de ynglingar, sorn antagas till FriCadetter vanligen sig befinna , såsom utgörande just en af de hufvudsaklige grunderne för erhållande af en sådan pl,ats, samt huruledes Den II Augusti e. m. 141 den hjelp af 75 R;dr B:co en Fri-CadetC vid dess utexaminerade , för närvarande får åtnjuta i ändamål, att derföre uppköpa Uniform och andra nödige klädespersedlar, följagteligen vöre för honom högst ofullkomlig och ringa; hvaremot en summa af omkring 555 R:dr 16 sk.
Directionen ansett sig härj afhämta anledning, atthosRidderskapet och Adeln hemställa, om icke enär något af de å Adeliga CadetSkolans fond nu mera befmdtlige 3:ne FriCadett rum, hädanefter blifver ledigt, återbesättandet deraf måtte, på ett år uppskjutas, och den summa, som eljest under en sådan tid skulle användas till en FriCadetts underhåll , i stället hnge anslås, såsom eqviperings-penningar åt den utgående FriCadetten.
Directionen i detta ämne yttrat; får Utskottet tillstyrka bifall å RiddarhusDirectionens i denna del gjorda hemställan.
I sammanhang med nu förevarande ämne,' och som RiddarhusUtskottet under låsning af RiddarhusDirectionens Protocoll inhämtat, att olika behandlingssätt vid stipendiers bortgifvande understundom blifvit inom Directionen följdt, I42 Den II Augusti c, m. i det, att sådant vanligen skett efter det ledigheten någon tiel förut varit till sökanders un. derråttelse i allmänna Tidningarne kungjord; men ock, ehuru mera sällan, att stipendierne blifvit disponerade genast efter det ledigheten år vorden hos Directionen anmäld; alltså och då någon bestämd föreskrift härom, så vidt Utskottet kunnat utröra, icke finnes; men sådant icke destomindre synes vara af behofvet påkalladt; får Utskotlet till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke stadgas måtte, att hädanefter hvarken stipendium eller fri Cädettrrim jmå af Ridöärhustiirectioberi bortgifväs forir; åri detsamma varit tvenne månader såsom ledigt i Tidningarne kungjordt, räknadt från den dag, då ledigheten i Stockholms Post- och InrikesTidningar första gången införes, qch hvilket kilbgörande bör trenne gånger förnyas. §• ib. Då RiddarhusUtskottet uti ett särskildt afgifvet Betänkande, anmält den af Utskottet •verkställde granskning äf det vid sista Riksdag uppgjorde förslag till eh hy insfruetion för RiddarhusDirectionen och Riddärhiisets Émbetsoch Tjenstemän, jemte resultaten af en sådan granskning, samt tillika upplyst orsaken, hvar. före
Utskottet ansett sig böra tills vidare uppskjuta med pröfningen af förslaget till ett nytt Lånreglemente; torde Utskottet, i afseende på hvad 12 § af Directionens Berättelse, rörande dessa ämnen, innehåller, nu icke behöfva att ingå i något ridare yttrande, l)en ii Augusti e, m. § 11- Då de skål RiddarhusDirectionen uti i3 §. anfört emot fortfarandet af det AdvocatFiscalen i Kongl. Götha HofRått, Lagmannen O.
Hedenstjerna vid sista Riksdag, af Ridderskapet och Adeln beviljade årliga arfvode från RiddarhusCassari af 20 R:dr Banco för bevakande inom HofRåtten af Riddarhusets ahgelågenheter; att nemligen bemålte AdvocatFiscal under de sednare åren för Riddarhuset icke haft någon befattning; att dess biträde äfven framdeles sällan torde behöfva påkallas, och att, öedan Kongl. HofRåtten öfver Skåne och Blekinge blifvit inrättad, Riddarhuset äfven derstädes kimde få mål anbångige, hvarigenom AdVocatFiscalen vid samma HöfRått af det förhållande; som i afseende på Lagmannen Hedenstjerna nu ägde rum, tillåfvfentyrä thilde hämta anledning, att jemväl fördra något årligt arfvode, hvilka utgifter hvarje år, titan motsvarande gagn, skulle i längden blifva för RiddarhusCassan i märklig mön betungande, synts Utskottet vara vål grundade; tillstyrker Utskottet, att det AdvocatFascalen, Lagmannen Hedenstjerna anslagna arfvode må med detta års slut upphöra, samt att Directionen i stället to& äga att lemna vederbörande AdvocatFiscaler fen lämplig vedergällning vid hvarje af de tillfällen då deras biträde påkallas. §. 12. tJti x4 $. har RiddarhusDirectionen på ari; 144 Den II Augusti e. m. förde skål hemställt, att Ridderskapet och Adeln skulle hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, att Rikets HofRåtter mätte i Nåder anbefallas, att vid de tillfållen, då någon under Förmyndarevård ställd Frälseman varder af HofRåtterne från Förmyndares biträde befriad, derom lemna Riddarhus-Direction underrättelse; men då Kongl. Maj:t till följd af Ridderskapets och Adelns gjorde underdåniga anhållan under den 6 September 1818 i Nåder förordnat, att HofRåtterne böra hos RiddarhusDirectionen tillkännagifva, då någon.
Frälseman gör Cession, eller sedan han enligt lag till myndiga år kommen är, blifver under förmyndare ställd; och efter det ett sådant förhållande blifvit i officiel väg hos
Directionen kändt, det så mycket hellre synes tillhöra en så beskaffad persons egen omtanka, då han återfått rättigheten att sig och gods sitt sjelf råda och, med anledning deraf, vill sin Riksdagsmannarätt utöfva, att sjelf inför Directionen visa, det ofvanberörde hinder upphört, som han, genom ett sådant tillkännagifvande, endast bereder sig sjelf en fördel, hvars erhållande icke lämpligen bör vora förenad med ökadt besvär för ett allmänt Embetsverk och dess Tjenstemän; alltså finner RiddarhusUtskottet, på dessa skål sig icke äga någon anledning, att å RiddarhusDirectionens berörde hemställan tillstyrka bifall. §. i5.
Sedan RiddarhusDirectionen uppå gjord för frå - Den ii ^Augusti <*. ni., frågan hos ÖfverPostDireCteursEmbetet inhämtat, att till följd af de, angående Postverket i Riket gällande Författningar, nemligen Kongl. Brefven till CancelliCollegium af den 21 Julii 17'ba och den 27 November 1772, RiddarhusDirectionen icke kunde undgå, att utbetala lösen för de till
Directionen ankommande fribref; har RiddarhusDirectionen, på den grund, att berörde fribref endast innesluta antingen Genealogiska förteckningar från Rikets Consistörier; eller räkenskaper Öfver RiddarhUsCapitatiönsafgiften från Kongl.
Majds Befallningsliafvander; samt att lösen föp sådana bref årligen uppgå till ett ganska betydligt och RiddarhusCassari betungande belopp, uti i5 §. anmält, detta förhållande till den åtgärd, som Ridderskapef beli Adeln kunde finna lämplig
I anledning häraf bör Utskottet upplysa, ätt vid efterseende i råkenskaperne, det funnits, att den sålunda af Riddar! usCassnn utbetalte lösen för ankommande fribref till Riddarhus-Directionen, årligen uppgått till omkring 80 R:dr Banco; och får Utskottet för egen del yttra, att en ändring i Författningarnes föreskrift, angående ifrågavarande lösens erläggande, synes så mycket meni vara af rättvisa och billighet påkallad, som, ef. ter hvad dagliga erfarenheten visat, en slik de. bitering af Postporto icke drabbar enskildfa personer, som med Publika Verk,, hvilka tillgodonjuta fribrefsråttighet, hafva något att göra och derföre måste med dem brefvåxla; äfvensom det hiå hända, i denna de! olika förfares; i afseende Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. VII.
Ra«d. t«; 148 Ven II yJuqusti t. m. med andra Directioner, som med Riddarhusets kunna jemföras; men då denna fråga i och för sig sjelf år af Bevillnings egenskap, såsom ledande, ehuru obetydligt, till minskning af PostVerkets inkomster och RiddarhusUtskottet dessutom har sig bekant, att en dess Ledamot vid denna Riksdag särskildt våekt motion om anskaffande i allmänhet af en slik betalning för ankommande fribref; hvilken motion blifvit till BevillningsUtskottet remitterad; anser RiddarhusUtskottet vid ett sådant förhållande, sig nu endast böra intör Höglofl.
Riderskapet och Adeln tillkännagifva sin tanka i detta ämne, utan att likväl deri meddela något särskildt tillstyrkande. §• >4- Jemte anmälan, det RiddarhusDirectionen i anledning af f. d, ExpeditionsSecreteraren Rothliebs gjorde afsägelse af det honom utaf Ridderskapet och Adeln lemnade uppdrag , angående tryckningen af Ståndets Prototocoll för sista Riksdag, gått i författning om samma trycknings fullbordande; och att den vid Riksdagens början vore i det närmaste fulländad, har RiddarhusDirectionen, rörande tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoller så väl vid denna som framdeles blifvande Riksdagar, hemställt, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att åt RiddarhusUtskottet uppdraga, att under påstående Riksdag besörja en sådan Protocolls-tryckning,samt att fortsättningen deraf, i händelse den vid Riksdagens slut icke skulle Den il Augusti e» m. 149 vara fulländad , kunde sedermera af RiddarhusDirectionen öfvertagas och fullbordas.
Då det långsamma fortskridandet af tryckningen utaf Ridderskapets och Adelns Protocoller vid 1817 oc’h 1818 årens Riksdag fästat flere personers uppmärksamhet, och fråga derom varit väckt jemväl inom Ståndet vid denna Riksdag; liar RiddarhusUtskottet ansett sin pligt fordra, att förskaffa sig en fullständig kännedom om Directionens åtgärder och beslut i denna frågan, samt huru mycket af Protocolls tryckningen som ännu återstår att verkställa innan den kan såsom fullbordad anses.
Rörande den förra omständigheten har Utskottet låtit utur Directionens Protocoller sammanfatta en Berättelse, som omständeligen visar hvad
Direction i ämnet tillgjort , och hvilken för korrtheten skull härjemte åberopas, hvarjemte Utskottet får, efter ett noggrant Öfvervägande af förhållandet, och de skäi Directionen i silt Protocoll anfort, för dess undandragande , att förr, än Rothlieb godvilligt afsagdt sig trycknings-bestyret, dermed taga befattning, för egen del yttra, det Directionen efter Utskottets omdöme, uti sitt handlingssätt i denna sak, sökt å ena sidan, att till det yttersta förvara en enskild mans rätt honom gifven, utan förbehåll, af Riderskapet och Adeln, och på den andra, alt icke ingå i sådane åtgärder, dertill
Directionen genom särskildta föreskrifter icke varit uttryckligen uppmanad, men hvilka deremot i flera afseenden ålegat andre Authoriteter att vidtaga; hvadan någon anmärkning emot
Directionen i denna del, skäli - 15» Den Ti Augusti e^m. gen icke synes kunna göras; men då Utskottet, af hvad i detta mål förekommit, tillika erfarit, att ej mindre Boktryckaren Grahn, än numera aflidne Boktryckaren Gadelii Sterbhus äga fordringar för verkställd Protocollstryckning till ett sammanlagdt; belopp af 881 Rull. 12 sk.
Banco, som vid detta års början ännu vorn ohetalte; och att vederbörande, intill dess sådant skett, vägrat att de tryckta Exemplaren utlemna ; och detta förhållande, om det finge längre fortfara, skulle genom det, ifrån en sådan qvarstad uppstådda hindret för Protocollernes utdelande, vara till sine följder af alldeles enahanda beskaffenhet med den händelse, att Protocollerne alldeles icke varit tryckta, men hvilket likväl finnes i Grundlagarne ovillkorligen påbjudit; anser Utskottet af sådan anledning, och till beredande af verkställighet utaf ett, för spridandet af kännedomen om Fäderneslandets angelägenheter, så vigtigt bud i våra Grundlagar, sig böra till Ridderskapet och Adeln hemställa, 0111 icke , genom särskild skrifvelse till Kongl. Maj;t, underdånig anhållan kunde göras derom, att Kongl.