Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Företogs till pröfning RiddarhusUtskottets den 9 sisth Maj aflåtne samt den 3 dennes på Den i i Junii j. m. bordel lagde Memorial . angående åtskillige föreslagne ändringar i RiddarhusOrdningen.
Herr Grefven och Landt-Marskalken, hemställde om icke, enär det vid RiddarhusUtskottets
Memorial bifogade förslag till i:sta Afdelningen »f RiddarhusOrdningen, innefattade 18 §;r Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att hvarje §. finge särskildt för sig uppläsas och pröfvas.
Herr Riben, Carl Wilhelm', Jag utber mig att få vördsamt underställa , om icke, i händelse den af Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagne åtgärd, att särskilt pröfva och afgöra hvarje § antages, Ridderskapet och Adtln derigenom möjligen kunde blifva generad
I sitt beslut.
Jag förmodar nemligen, att åtskillige § §. varda återremitterade, och icke alla godkände.
Om nu t ex. första § antages, men den andra återremitteras ; och det skulle hända, att i i $ funnes ett obetydligt ord, som ingen nu anmärkt, men som Riddarhusötskottet, i öfverensstämmelse med 2 §. efter å* terremissens förändrade skick, skulle anse nödigt jämka, så kunde en slik jämkning, sedan 1 §. blifvit af Ridderskapet och Adeln gillad, likväl icke äga rum.
Jag hemställer således om ej hela förslaget lämpligast kunde på en gång discuteras, och, i händelse, som jag förmodar, anmärkningar deremot framställas, äfven helt och hållit till Utskottet återgå.
Herr von Hohenhaufen} Michael; I anledning
Den 11 Junii J. m. m af Herr Ribens anmärkning, får jag vördsammast föreslå, att den ändring uti Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition må äga rum, att den ställes till gillande af hufvudgrunderne i RiddarhusUtskottets förslag, utan afseende på sjelfva ordens redaction.
Jag förutser att hela förslaget icke nu antages, men tror, att i händelse anmärkningar göras vid en eller annan del deraf, och det hela sålunda varder till Utskottet återremitteradt, Utskottet då med minsta omgång kan jemka redactionen.
Jag instäm mer fullkomligt uti hvad den sist talande Ledamoten yttrat; men torde få af Herr RidderhusSecreteraren begära upplysning, om icke praxis vid sista Riksdag var , att icke andra § $ af den då föreslagne RiddarhusOrdningen återremitterades, än de, som efter Ståndets önskan borde undergå förändring.
Undertecknad RiddarhusSecrtterare:
Då Rid darhusUtskottets förslag till en ny Riddarhusordning vid sist förflutna Riksdag första gången förevar, ansåg Ridderskapet och Adeln sig ingalunda vara generad af att företaga denna fråga till hufvudsaklig och slutelig pröfning.
Ridderskapet och Ad«ln upptog då hvarje §. till serskild granskning och fann alldeles icke fe 200 Beti 11 Junii c. m. någon återremiss behöfva äga rum, utan stadgade omedelbarligen redactionen efter den mening, som syntes vara den rådande.
Ridderskapet och Adeln lärer grundat dess förfarande på den åsigt, att då ämnet icke rörde något annat RiksStånd, utan var en Ridderskapets och Adelns ensak , samt RiddarhusUtskottet förmodeligen stödt dess framställning på en fast öfvertygelse, de anmärkningar som vid förslaget kunde göras och hvilka icke gerna kunde förändra denna öfvertygelse, alltså icke behöfde med Utskottet communiceras.
Det ostridiga och säkra är emedlertid, att Högloflige Ridderskapet och Adeln utan föregången återremiss ingick i slutelig pröfning af Utskottets förslag.
Jag har haft till fälle genomläsa de 18 §. §* sorn innefattas i Utskottets ifrågavarande Förslag, och får med nöje vitsorda, att, ehuru jag ej i allo gillar principerne, de likväl alla äro så fullständigt och redigt uppställde, att de, efter mitt omdöme, alltför väl kunna hvar för sig serskilt pröfvas och afgöras, utan att man behöfver befara, det återremiss af vissa §.§• skulle kunna orsaka ändring i de §, §. som tilläfventyrs varda af Ståndet godkände.
På denna grund anser jag Herr
Ribens hemställan om hela förslagets pröfning i ett sammanhang böra förfalla.
I afseende åter å hvad Herr von Hohenhausen yttrat, som jag måhända origtigt fat - Den IX Juni i f. m, 2oi tat, torde jag få erinra, att man icke lämpeligen bör skilja mellan grunder och detailler , emedan de sednares bestämmande afRidderskapet och Adeln är lika angelägit, som de förres.
Jag tillstyrker för öfrigt, för min del, bifall'å den af Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagne behandling af ämnet.
För min del kan jag icke tro, det vara möjeligt, att i ett Stånds Plenum redigera en Lagparagraph- Jag skulle derföre hålla före , att, i händelse svårighet möter vid att antaga Utskottets förslag helt och hållet, det åtminstone är nödigt, att dit återremittera de §.
§. som icke kunna genast .godkännas; emedan det i annat fall skul. le kunna hända , att man vid framställningen af §.
§. funne sådsne stridigheter, som undfallit uppmärksamheten.
Men jag finner äfven betänkligt att antaga vissa §.
§. och förkasta eller återremittera andra, helst en ändring i en §. kan göra jemkningar i andra §. §. nödvändig».
Jag skulle derföre tro det vara bäst och lämpeligast, att, på sätt Herr
Riben yrkat, så vida anmärkningar vid en elier annan del af Utskottets Förslag göras, af beskaffenhet att hindra Förslagets antagande, det samma då varder i hela sin vidd dit återremitteradt.
Men jag skall utbedja mig att dessförinnan få fästa Högloflige Ståndets uppmärksamhet på en annan sak i Utskottets Memorial, i afseende pä de allmänna grunderne för Utskottets förslag.
Där står nemligen, att RiddarhusOrdningen borde fördelas i tvenne hufvudafdelningar, den 202 Ve» 11 Junti J. m, den förra, angående utö/ningen af Ridderjkapcts och Adeina reprefentanonsrätt, och innefattande 18 §. §., som nu äro under pröfning; och den senare rörande
Ståndet c organifation och fättet för öfverlaggningarnts Jdrande m. m.
Utskottet tror att Konungens sanction bör sökas å båda dessa afdelningar.
Deruti kan jag ingalunda deja Utskottets öfvertygelse, ty likaså oundgänglig jag anser Konungens sanction vara för giltigheten af den förra afdelningen, likaså onödig och öfverflödig finner jag den vara vid den senare , då fråga blott är om sättet att vidmakthålla ordning under Ståndets öfverläggningar.
Rättigheten att i öfverensstämmelse med Grundlagarne , sjelf stadga reglorna härför, måtte väl tillhöra detta Stånd lika som de öfriga.
Herr von Hohenhaufeni Hvad först beträffar Friherre Boijes erinran , så ber jag att få nämna , det jag förmodeligen illa uttryckt min mening, men att den aldeles icke åsyftade detaillerne af Utskottets förslag, utan endast ordalagen deruti.
När grunderne förändras, måste ock ordalagen göra det, och det är sålunda efter min öfvertygelse blott de förstnämnde, som nu böra komma under pröfning, likasom det endast vöre ordställningen och hänvisningar m. m., som efter denna pröfning kora* me att af RiddarhusUtskottet jemkas.
Hvad åter angår Herr Cederschjölds yttrande i afseende på behofvet af Konunngens sanction, sä torde jag få anmärka, att det re-* jjcu ii Juni i J. m. *o5 dan uti RiddarhusOrdningen är stadgadt, att en sådan sanction måste vara till finnandes.
När förhållandet är sådant, lärer ej eller någon ändring deruti nu kunna ske.
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att ehuru Herr Landt Mar [hålken icke ansåg det vara stridande emot Grundlagen , att uti ett mål, som enskilt rörde Ridderskapet och Adeln, afgöra hvarje af de uti RiddarhusUtskottets förslag upptagne §.
§. serskilt för sig; dock som flere värde Ledamöter funnit ett sådant behandlingssätt vådligt på den grund, att man kunde genom bifall till en §. binda sig vid den kommande pröfningen af en annan ; alltså och då det jemväl öfverensstämde med den mäst strida form, att RiddarhusUtskottets förslag, i händelse några anmärkningar dervid framställdes, helt och hållit återremitterades, hemställde Herr Grefvtn och Landt Marjkalken att Utskottets Memorial tillika med de dervid fogade förslag till 18 §• §•
RiddarhusOrdningen, nu måtte i ett sammanhang för Ridderskapet och Adeln få uppläsas.
Riddarhusutskott föreslår att RiddarhusOrdningen må skiljas i tvenne delar; den ena innefattande stadgarna för Adelrmannens representationsrätt; den andra innefattande stadgarna för Adelsmannens utöfning af sin riksdagsman! na-rätt.
Om jag får framställa min önskan sä
Den 11 Junii /. m. vöre det den, att Ridderskapet och Adeln först bestämde antingen Ståndet gillar eller icke gillar den föreslagna fördelningen; då sedermera Ridderskapet och Adeln punktvis granskar stadgarna.
Herr Cederschjöld har talat om Konungens sanction.
Jag är af den tankan att Konungens sanction uppå den senare afdelningen icke kan vara nödig , då de stadgar som den innehåller grunda sig på stadganden gif— na i Riksdagsordningen , hvilka redan blifvit af Konungen sanctionerade.
Men sedan Konungen en gång 6anctionerat RiddarhusQrdningen, sådan den nu är, så är det klart, att först och främst Konungens samtycke fordras för att få den nu gällande förändrad, och jemväl att Konungen äger rättighet till sanction af den blifvande RiddarhusOrdningens båda afdelningar.
Men jag föreställer mig, att Ridderskapet och Adeln om den pröfvar nödigt, att förändra sin Riddarhusordning och nödigt att dela den i tvenne delar, i underdånig skrifvelse lärer fästa Kongl.
Majtts uppmärksamhet på sakens verkeliga förhållande; att nemligen endast hvad den förra afdelningen beträffar, Kongl, Majtts sanction är af lagstiftningsnatur.
Hvad den sednare afdelningen angår, så kommer den att innehålla stadganden sorn redan blifvit af Konungen sanctionerade , och en sanction åt de samma vore blott en formalitet , sorn ger beslutet en större högtidlighet, såsom när man Söker Konungens sanction för SockneMagazinsinrättningar, eller för alla öfverenskommelser der Konungen ingen Lagstiftningsrätt utöfvar, eller Lagstiftaren redan yttrat sig.
Sådan bor - Den 11 Junii f: m. 205 de , enligt min tanka, Ridderskapets och Adelns framställning af saken blifva.
Det beror »edan af de råd och upplysningar som Konungen inhämtar, om Kongl.
Maj t finner de af Ridderskapet och Adeln framställda skäl grundade, eller om Kongl. Majit vill till båda afdelningarna af den blifvande RiddarhusOrdningen utsträcka den rättighet att bevilja eller neka sanction, som Ridderskapet och Adeln en gång till Konungen öfverlemnat.
Hvad granskningen af denna ena afdelning af deri blifvande RiddarhusOrdningen beträffar, så torde mig vara tillåtit' att erinra, att Ridderskapet och Adeln här . icke behöfver hand^ la såsom ett Riksstånd, utan såsom en corps; Ridderskapet och Adeln kari gifva sig tid vid granskningen; att besluta punct från punct, vore mindre rigtigt, innan man sett huru delarne stå i harmoni med det hela.
Ridderskapet och Adeln kan behandla detta ämne, på sätt som Underhuset i England , när det formerar sig i Commitée.
Jag gillar hvad Herr Riben föreslagit.
Jag Jior att RiddarhusUiskottets tanka bör inhämtas, öfver de § §. vid hvilka anmärkningar göras, och att Ridderskapet och Adeln bör fördröja sitt bifall åt de §. § vid hvilka inga anmärkningar framställa?
till dess man kommer i tillfälle att se huruvida aila stadganden sammanstämma.
Grefve Spens, Carl Gnflaj:
Vid hvad Herr RiddarhusSecretcraren nyss upplyste angående 306 t)en n Junii J. m. sältet att afgöra denna fråga vid 18 J 8 års Riksdag, ville jag tillägga, att enahanda förfarande att punktvis pröfva RiddarhusLJtskottets förslag älven ägde rum vid 1809 och 1815 årens Riksdagar.
Jag hemställer i anledning häraf, om icke ändamålet vore bäst vunnit, på det sätt, att Herr Grefven och LandtNlarskalken för hvarje §• sedan debatt föregått, täcktes fråga Rid— derskapet och Adeln om öfveriäggningen ansåges slutad, samt derefter till Ridderskapets och Adelns besvarande framställde ungefärligen följa nde proposition: Gillar Riddnrjknpet och Adeln att denna §. må införas i den redaktion af RiddarhusOrdningen, forn nu är i fråga, oförändrad fådaii Uijkottet förejlagit den} få vida ej den lydelfe font de öfrige §.
§. kunna få, möpligen [kulle gifva anledning till förändring äfven af den nu förevarande
I den händelsen har proposition blifvit framställd för hvarje § serskildt, och då har äfven Utskottet en ledning för frågans behandlande när den dit återkommer.
En sådan äger deremot Utskottet alldeles icke , om ej något bestämdt yttras öfver hvarje § Det kan äfven hända att en annan Ledamot begär återremiss, på grund af en gjord anmärkning, utan att denna ändå innefattar hela Ståndets tanka.
Jag anser derföre för min del, och då ingenting dermed befaras, det vara lämpeligast att vidtaga den åtgärd, jag nu haft äran uppgifva, och som oieL bart skall bidraga till tidens besparande - Herr Cederskjöld:
Det har blifvit emot Dttn 11 Ju'nii f. m. mitt yttrande anmärkt, att man icke skulle kunna till Konungens sanction framställa blott de 18 $■ §• som innefattas i förra afdelningen uti Utskottets förslag, emedan Konungen förut sanctionerat det hela af RiddarhusOrdningen.
Jag får dervid erinra, att det måste väl vara Ståndets rätt, att utur nämnde Stadga uttaga sä mångå §. det vill, eller förändra de samma såsom StåDdet godt synes: ankommande det dock alltid på Kongl. Maj:t att den sålunda förändrade Riddarhusordningen sanctionera.
Men jag vill äfven medgifva den modification, som Herr Grefve von Schwerin föreslagit, oBktadt jag omöjligen kan tro den senare
Afdelningen vara i behof af någon särskilt sanction, emedan denna afdelning icke kan innehålla annat än blott en tillämpning af Riksdagsordningen.
För öfrigt torde jag få påminna , att en stor bristfällighet vidlåder vår nu varande Riddarhusordning derutinnan, att hon, med sitt onödigt vidlöftiga upprepande af RiksdagsOrdningens allmänna föreskrifter, saknar tillräcklig utförlighet just i åtskilliga sådana omständigheter, sorn särskilt röra Rid-; derskapet och Adeln.
Mar sk cilken yttrade, att sedan Ridderskapet och Adeln nyss bifallit Herr LandtMarskalkens sist framställde proposition , förmodade Herr LandtMarskalken, det Ridderskapet och Adeln torde behaga tillåta uppläsning af Utskottets Memorial med de dervid fogade förslag till första Afdelnin - 208 Den Ii Junii j, m. gen af RiddarhusOrdnirsgen, innan discussionea i ämnet vidare fortsattes.
Härefter upplästes Riddarhus-Utskottets
Memorial samt förslag till ny redaction af lista Afdelningen af Riddarhusordningen, Grefve'.De la Gardie: Sedan Herr Gref ven och LandtMarskalksn nu låtit uppläsa RiddarhusUtskottets förslag till ny redaction af RiddarhusOrdningen, torde det icke vara nödigt att hvarje §. särskildt åter uppläses; men jag får dock hemställa om icke till ordnings vinnande, bäst vore att endast nämna hvar och en §, för sig , och deröfver inhämta Ridderskapets och Adelns tanka.
Det torde tillåtas mig att vid 2 §• göra ett tillägg, som mera bestämdt uttrycker Ridderskapets och A~ delns rättighet, att meddela introduction åt nya Adelsmän.
Denna rättighet har ifrån äldsta tider varit Adeln förbehållen och är det väl ännu, men jag vågar dock hemställa att följande strof måtte i §:n inflyta:
Ej må introduction beviljas af amian än Ridderskapet och Adeln under på flående Riksdag, men icke deremellan.
Likväl och på det att Konungens rätt att göra Adelsmän icke må derigenom lida något intrång, borde den, som af Konungen upphöjdes i Adelig värdighet, äga rätt att äfven före - Den il Junii J, m. re introductionen begagna sitt Adeligaj Friherrliga eller Grefliga namn och vapen, med öfrige dertill hörande privilegier.
Det tycka* vara billigt, att i ett rum, sådant som detta, der allt påminner om förtjenstfulla gerningar, personer, utan förtjenst, utan moraliskt värde icke skola vinna inträde.
Åsynen af dessa sköldar, minnen af våra Förfäders dygder och bragder, och vissheten att Ridderskapet och Adeln är lifvad af deras anda, ger mig hopp, att Ridderskapet och Adeln skall täckas bifalla mitt förslag.
Herr von Hartmansdorff, Angu/l:
Jag ta ger mig friheten göra en anmärkning vid formen af den 4:de §.
Jag hemställer om det icke vöre lämpligast, att discussionea endast finge omfatta en §. i sender.
Herr Rilen:
Jag kan icke finna någon olägenhet deraf uppkomma, att man discuter*r Utskottets förslag till första Afdelningen a£ Riddarhusordningen i ett sammanhang och således på en gång anför alla de anmärkningar, man deremot har att framställa.
Min hemställan grundar sig derpå, att om hvarje §. särskilt för sig öfn verväges och afhandlas, discussionen derigenom ostridigt skall blifva redigare, emedan annars, Ridd, o. Ad, Prot. V. Band. 14 SIO c Deri 11 Juni i f, m. om man företager sig alla §. §.
p& en gång, det synes mig, som en sammanblandning och villervalla skulle kunna uppkomma.
Jag har »u anmält mig att tala, för att i anledning af Friherre Wrangel* tillägg till 2 §. göra några anmärkningar.
Som likväl Herr von Hartmansdorff förut anmält sig att få tala öfver 4:de §. underställer jag Herr Grefvens och LandtMarskaikens ompröfning, hvilken af oss först bör få framställa sitt yttrande.
Herr Grefven och Landt Mars kalken förklarade, att det alltid varit vanligt att hvarje Ledamot talat i den ordning han blifvit af LandtMarskalkeo dertill uppropad.
Herr voll Hartmansdorff:
Jag instämmer i den mening Friherre Boije yttrat, och vill således för närvarande afstå ifrån den anmärkning jag ämnade göra.
Jag hemställer i följd häraf, om det icke vöre lämpligt, såsom Friherre Boije föreslagit, att man lör redighetens skull först uppläste hvarje §. i sin ordning, eller ock att Herr Grefven o< h LandtMarskalken uppaåfve hvilken §. som skulle pröfvas; emedan man eljest kunde komma att öfver hela RiddarhusOrdniogen tala om och i hvartannat.
Grefve Cronhjelm, Polycarpus förenade sig med Friherre Boije, .1 Herr Grefven och LccndtMar skalien yttrade, att han ansett d«t vara dess skyldighet, att uppropa hvarje Ledamot i den ordning han Den 11 Juni i f tn. anmält sig att tala? men om Ridderskapet och Adeln önskade, att hvarje jjj. särskilt lör sig till pröfning företogs, hade Herr LandtMarskalken, lör dess del, icke något deremot att erinra.
* Då i anledning häraf, Ridderskapet Och Adeln hördes önska aa hvarje §. mätte särskildt för sig till öfverläggning företagas, heim ,r ställde Herr LandtMarskalken om någon anmärkning vore vid t §. att framställa ; och som ingen i detta afseende anmälte sig, företogs 2 $. Hvarvid Herr LandtMarskalken uppropade Friherre Boije som anförde:
Friherre Wrangels anmärkning åsyftar ingen annan rättighet , tller förmon för Ridderskapet och Adeln än den som Ståndet af ålder, och i alla tider, har ägt och ännu måste äga; åtminstone känner icke jag någon Lag, sorn, nied Ridderfkapets och Adelns samtycke, fråntagit Ståndet denna rätt.
Det har i fordna tider, flere gånger händt att Ståndet vägrat Introduction ; och då har famillen dock varit Adelig, med begagnande af namn och vapen, samt alla öfrige privilegier, utom Representations rättigheten.
Ett bifall eller afslag till introduciion hvilar ytterst på opinionen; och ehuru jag, i allt öfrigt, ogillar i hög grad, alla Opinionsdomars magt öfver personliga fördelar anser jag dock, utur flere skäl, ganska 312 Deri ii Junii /, m. nyttigt, att Ståndet hädanefter, sorn fordom, behåller sin rätt, att bifalla eller neka introductionen, och kan ej finna att någon annans rätt är derigenom förnärmad; emedan personen ej kan anses hafva representationsrättigheten förr, än han får introductionen, den han åter kan låta bli att söka, om han betviflar utgången, hvilken dock aldrig, utom i utmärkta och kända fall, kan betviflas.
För min del kan jag okkså icke annat än understödja Friherre Wran gela förslag; så mycker mera som det icke iDnefattar något nytt stadgande, i afseende på Ståndets rätt att bevilja introductionen-
Denna rätt finnes nemligen redan uttryckt i 51 §. af nu gällande Riddarhusordning: och i rättigheten att bevilja, ligger naturligtvis äfven rättigheten att icke bevilja Introductionen.
Det enda som uti Friherre Wrangels förslag är nytt, är föreskriften att introduction icke kan imellan Riksdagame meddelas; och äfven deruti instämmer jag desto heldre, som de Konungabref, hvarigenom introductionsrättens öfverflyttande på annan Auctoritet och till andra terminer syne3 härleda sitt ursprung från en tidpunct, som icke torde böra nämnas i våra nu gällande RepresentationsLagar, nemligen åren 1775 och 1800.
Jag hemställer derföre, att dessa KonungaBref icke må i RiddarhusOrdningen citeras, utan, om eljest sjelfw va saken skall bibehållas blott till innehållet anföras; och det så mycket hellre, som de af allmänheten äro föga kände.
Men naturligt - Den ii Junii J. m.
213 vis måste hela redsctionen af ifrågavarande §. förändras, 6å vida Höglofl. Ståndet, såsom jag önskat, behagar antaga Friherre Wrangels föreslagne tillägg.
Friherre Ctder/lrom, Jacob:
Jag kan ingalunda ined Friherre Wrangel instämma i den tankan , att det är Ridderskapets och Adelns rätt att afslå introduction, då de praestanda äro fullgjorda, som författningarne föreskifva.
Konungens rätt att upphöja i Adeligt Stånd och värdighet är bestämd i Grundlagen:
Ridderskapets och Adelns rätt, att gifva introduction, uti RiddarhusOrdningen.
Denna senare är den förra underordnad och kan ej upphäf-?
va hvad den bjuder.
Och den rätt Ridderskapet och Adeln har sig i RiddarhusOrdningen förbehållen , att bevilja introduction elter det att RiddarhusDirectionen eller RiddarhusUtskottet blifvit hördt, är ej någon annan, än den att granska Directionens eller Utskottets åtgärd och Utlåtande i afseende på de föreskrifna prestanda, samt att då dervid ingen anmärkning är att göra bifalla introduction.
I annat fall skulle utom annat, det missförhållande kunna inträffa, att om Kongl. Maj:t ville befordra en skicklig Jurist till Ledamot i Dess högsta Domstol, men för detta ändamål först måste upphöja honom i Adelig värdighet, Kongl. Majit dock måste afvakta nästa Riksmöte, emedan han icke viste huruvida personen kunde vinna introduction och såmedelst få tillgodonjuta Adeliga rättigheter.
Grundlagen föreskrifver de vilkor, under hvilka Kongl. % f 214 Ven 11 Junii f, m.
Majit eger att meddela Adeligt Stånd och värdighet, och man bör icke kunna förmoda, att Konungamakten i detta fall skall missbrukas.
Om åter så skulle ske, är det Representation nens Ledamöter obetaget, att genom ConstitutionsUtskottet granska de rådslag, som vid sådana befordringar bidragit till Regentens beslut, samt att framställa anmärkningar mot de Rådgifvare , som dervid uraktlåtit deras pligt.
Detta är. efter min öfvertygelse det enda correetif som behöfves och kan begagnas.
Grefve Cronhjelm, Po'ijcarpus 1 Innan jag går att yttra mig öfver Friherre Wrangel® förslag anhåller jag att få uppläsa 51 § i RiddarhusOrdningeo.
D« personer , hvilka af Kongl. Majn blifvit till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjde, eller med Adelskap benådade, meri inom 2-ne ar efter utnämnandet icke hafva sig till vinnande af Introduction ä Riddarhuset anmält, håfve all vidare rätt dertill, enhet Kongl. Förordningen af den 8 Maj 1775 och Kongl. Brefvet af den It Ftbruarii 180O förlorat.
Sa framt ej Kongl.
Maj'.t täckes, genom särskildt Nådig Resolution , den försutne tiden återställa; åliggande Riddarhus IJirectionen noga tillse, all hvad of vanberörde Författningar sä val härom, som i öfrigt rörande Introductioner, stadga, varder noggrannt iagttagit.
Under Riksdagarne må likväl lntroduction ej beviljas, förr än RicldarhusDireetionen hoS RiddarhusUtskottet tilliännagifvit, och RiddprhusUttkottet hot Riddertka.
Dea ix Junti f. ht. pet och Adeln anmält, det vederbörlige prästön da blifvit fullgjorde, samt Ridderskapet och Adeln derefter till IntroiUctionen in Pleno tillstånd gifvit.
J«g får nu anmärka, att om icke Friherre Wrangels förslag antages skulle er orättvisa begås emot dem , 6om under Riksdagaroe begära introduction, ty om Ridderskapet och Adeln då vägrade den, skulle introductionssökanden naturligtvis lidia just för det han "icke mellan Riksdagarne anmält sig hop RiddarhusDirectionen, hvilken möjligen beviljat hans anhållan.
Här har blifvit nämndt, att Riddarhusordningen ej vöre någon Grundlag, utan således vöre underdånig under Regeringsformen.
Denna senare omtalar visserligen Konungens rätt att adla, men den nämner ej ett ord om introductionen.