Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skåne skulle utgöra 2000 hela Rotar, inberäknadt dem, som förblefvo vid Extra Roteringen, men icke, på sätt Friherre Björnstjerna anfört, 2000, oberäknadt dem, hvilka vid Extra Roteringen förblefvo.
För min del tror jag icke, att 1000 år skulle behöfvas, för att få hela den ifrågavarande Roteringen å nyo undersökt och billigt fördelad; då under Cari. XI endast 9 år användes för att få Indelningsverket stadgadt öfver hela Riket.
Herr Qviding lärer lika väl som jag känna huru det tillgått med den Permanenta Roteringen, hvarföre jag icke anser mig behöfva yttra mig vidlyftigare deröfver.
Bil Herr Clairfelt talar om enskilta Intresset.
Jag anser honom hafva varit så länge i Skåne, att han hör hafva sig bekant, det icke allenast jag, utan äfven ganska många andra klaga och anse sig vara lidande genom en mindre billig fördelning af detta Onus.
Det är likväl icke af nöden, att vidare vederlägga och styrka rättvisan af min sak, än blott med åberopande af Piikets Grundlag, hvarföre det torde mig tillåtas att få uppläsa 57, 73 och 80 §§. i RegeringsFormen.
Grefve Hamilton uppläste berörde §§. samt fortfor derefter:
I anledning häraf, hemställer jag till hvars och ens mogna bedömmande att pröfva, huruvida man kan anse Skånes Innebyggare, hvilka tro sig äga samma rättigheter förvarade i Beskattningsfrågor, som det öfriga Riket, vara skyldige att, på sätt som skett, ikläda sig denna börda.
Under förbigående af alla de erinringar, hvartill anledningar gifvas i afseende på de löften, som blefvo Skåne försäkrade, då permanenta Roteringen föreslogs, vill jag endast nämna, det i:dels minskning på Permanencen, i förhållande till den förut innehafda Extra Rotering, var försäkrad.
Denna välvilja hafva likväl ganska många Roteskyldige icke fått erfara, utan till bevis huru rättvist och billigt denna tunga blifvit på Landet fördelad, 512 Den g Januarii. så liar ett ytterligare antal af 111 hela Rotar blifvit denna redan i lägervall försatte Province påförde, utöfver hvad som var högtideligen bestämdt och försäkradt.
Löften böra vara lika heliga emellan Regeringen och Folket, som emellan Enskilte, helst ordhållighet från urminnes tider utmärkt den Svenska National-Caracteren, till den grad, att ofta ett med handslag gifvit löfte varit lika fast och oryggligt, som andra fattade beslut.
Såsom Medlem af ett fritt och sjelfständigt Folk, anser jag mig tillräckligt skyddad af dess egna Lagar, och hoppas vara understödd af alla mina Medborgare, hvarföre ingen fruktan väckes hos mig, att någon inskränkning uti min Äganderätt skall kunna äga rum, då Konungen och Svenska Nationen garanterat Grundlagen, och gemensamt böra medverka till verkställighet deraf.
Friherre Wirsén ^ Gustaf Fredric:
Sedan så vidlyftiga Discussioner om den Skånska Roteringen redan ägt rum, skulle jag i detta ämne icke vidare besvära Högloft.
Ridderskapet och Adeln, derest icke hvad jag nu hört två värda Ledamöter ytterligare anföra, gifvit mig anledning, att, för Målets fullständigare utredande, tillägga några ord.
I egenskap af StatsSecreterare för Krigs - Den g Januarii. ärenderna, liar jag inför Kongl. Majit i underdånighet föredragit Handlingarne i Målet, då Konungen beslöt den sednare Nådiga Propositionen till Provincen.
— Flera år hafva väl derefter förlidit; och, under handläggning af många andra Ärenden, har detta lill en del fallit ur minnet; men då jag nu haft tillfälle, att något återhämta af hvad sorn då lades till grund, hoppas jag att i min framställning bunna undvika misstag.
I följd af Rikets Ständers allmänna Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, infördes Extra Roteringen i Skåne, och med tillämpning af de antagna Grunderne, inroterades Provincen till 2,572 Soldal- och Råtsmans-Nummer.
Verkställigheten af detta Roterings-arbete öfverklagades vid 1812 års Riksdag, och jemte det Provincens Deputerade af Irenne Riksstånd hos Kongl.
Majit anhöllo om Rotejemkning, erbödo de tillika alt låta förbyta Extra Roteringen till ständigt Knektehåll, mot nedsättning uti Nummertalet.
— Sålunda inleddes denna fråga.
Extra Roteringen var dessutom, aldrig fastställd af Kongl. Majit, så att intet hinder ägde rum för dess ytterligare pröfning.
Majit antog ej Provincens anbud oförändradt, men förklarade i stället, under hvad villkor Kongl. Majit ville ingå på Förslaget, och dessa villkor innefattades uti Kongl. Majits Nådiga Proposition derom.
Prot. II B. G5, 66. 514 Den g Januarii.
Härvid har nu först anmärkts, att en femtedels förminskning blifvit utlofvad, så att den, som hållit 5 Extra Roteringskarlar, skulle få hålla 4 Ordinarie Soldater, o. s. v. proportionaliter efter Extra Rote-andelarne; men att sådant i verkställigheten icke fått äga rum.
Jag anhåller att få göra den vesändtliga erinran, att denna förminskning, till en femtedel, väl skulle i allmänhet iakttagas; men att den, till sin natur, var specialiter oförenlig med den begärda jemnkningen uti Extra Roleririgen, hvarföre ock i Förordnandet finnes detta tillägg: ”Rotejemnkningen dock förbehållen;” och till ytterligare bevis i denna del, må tjena den Föreskrift, uti ett annat Moment, såsom en gränslinie för Rotejemnkningen, att ingen skulle få högre ständig Rotering, än han då var indelad till den Extra; hvilket förutsätter, att hela förminskningen kunde förfalla genom Rotejemnkningen.
Provincen
Skåne har fått en femtedels förminskning öfver och icke under; men hvad den ene egendomsägaren icke fått fullt åtnjuta af en sådan förminskning, det har en annan fått, utöfver femtedelen, ytterligare sig till godo, i följd af Rotejemnkningen, och detta med tillämpning af samma grunder för dem båda.
Om ingen Rotejemnkning varit nödig, och alla utan undantag skolat njuta en femtedels nedsättning, hvartill hade då all den kostnad och allt det besvär tjenat, som med den nya RoteringsGommissionen vore förbund - Den g Januarii. 515 ne?
Likasom hela Provincens Rotetal, genom femtedelens minskning, ncdsaltes från 2,5oo lill 2000, så hade ock hvarje Egendoms Rotetal, genom samma Divisions-l^eräkning, genast varit faststäldt, så lill sägande, genom ett penndrag.
Men Provincen hade begärt Rolcjemnkning, och Konungen hade ej fastställt det förra Extra Rolerings-verket; förenade anledningar voro således, att låta Indelningen lill ständiga Knecktehållet gå i bredd, med Rotejemnkniugen.
Den anmärkningen är vesändlligaré, att Skåne blifvit inroteradt först till 2000 Ordinaire Rotar, och sedan till 111 Man deröfver, behållne i Extra Roteringen; i följd af vederbörandes förklarande, att dervid vilja qvarblifva.
Men Kongl. Maj:t har ju i Nåder rättat detta, genom anslag af 6 Tunnor Spannemål för hvarje af dessa ÖfverloppsRotar, att ingå till de Ordinaire Rotarnes understöd.
Likväl toi’- dc mig tillåtas upplysa, att häruti inbegripes äfven ny .roterad jord, af Boställen och flere Lägenheter, hvilka hade undgått Extra Rotering, men som af Commissionen påfunnos oell ålades Roteringsskyldighet.
Dessa voro sålunda icke innefattade under det preliminaira Contractet; men, emedan grunden var, att
Skåne skulle utgöra 2000 KneckteNummer, borde derå ej fästas afseende, utan dessa ock uti generela antalet ingå.
Emellertid är rätta utvecklingen den, att Provincen på det hela erhållit icke allenast en femtedels minskning, utan ock derutöfver, först de 72 Nummer af Extra Ro - 516 Den g Januarii. teringen, hvilka voro öfver 2,5oo, och sedan hvad som uppgeck för den oroterade jorden, som Committerade ytterligare påfunno och lill Knecktehållet indelade.
Och torde detta öfvertyga, att hvad i högstberörde Proposition utlofvats, äfven blifvit fullkomligen hållit.
Vidare har anmärkts, att Innehafvarne af PresteBoställen icke bordt kunna häruti ingå, emedan de ej ägde magt, att, mot Privilegierne, bortgifva sina Efterträdares rätt.
Dervid får jag anföra, att grunden härtill var lagd, genom Rikets Ständers allmänna Beslut om Extra Roteringen, deri PresteStåndet tagit del.
Att för besvarandet af Konungens Nådiga Proposition, så korrt tid skall blifvit förelagd, att nödigt rådrum saknats, i synnerhet för de Egendoms-innehafvare, som ej varit i orten, och hvilka sålunda, dä uteblifvandet förklarades, likasom hade man Propositionen bifallit, Ordinarie Rotering blifvit utan deras vettskap dem påförd, vore visserligen nog betänkligt; men ingalunda kan jag finna, det någons lagliga rätt, att ej ohörd dömmas, derigenom kunnat förnärmas; ty i samma Lagar föreskrifves ju ock den ordning, i hvilken livar och en äger, att sin rätt gällande gora och ändring söka.
Om den, som bevisligen icke kunnat erhålla del af Landshöfdingen» Kungörelse, vid RoteringsCommissionen eller å annan vederbörlig ort anfört Besvär deröfver, att han, det oaktadt, blifvit ansedd såsom den der, genom sitt stillatigande, ingått Den 9 Januarii. 517 på den permanenta Roteringen; visserligen hade han blifvit reslituerad i sin rätt, att få förklara sin vilja.
De, hvilka funno Extra Roteringen för sig förmånligare, hafva ju dervid fått orubbade förblifva?
Detta stadgades med tydliga ord uti Konungens Proposition.
När man ej iakttagit de lagliga Formerne, eller, på den vägen, icke vunnit hvad man önskat, torde man ej eller, på ett sätt, som troligen icke med dessa Former öfverensstämmer, böra söka verka rubbning uti det, som redan, i behörig ordning, fått sin fastställelse.
Jag har nyss hört en värd Ledamot åberopa flera §. §. i Grundlagen, emot hvilkas innehåll honom, uti denna fråga, skall hafva för nära skett.
Men han torde täckas påminna sig, det andra §. §. i samma Grundlag innehålla, i hvilken ordning rättelse ensamt kan vinnas och blifva gällande.
Dertill äro två vägar utstakade, nemligen: den af allmänna Lagens tillämpning, som har sin yttersta Inslantie och sin serskilda Controll deröfver, samt den för Regeringsärenden, der Konungen slutligen afgör frågorna, och hvarest en Controll, i afseende på de rådgifvande Embetsmännens åtgärd, äfven äger rum.
Dessa Former äro lika vigtiga vilkor för Samfundsfördragets värde och helgd, som öfrige Stadganden, ty de bestämma och försäkra ömsesidig rätt.
All annan inledning af sådana ämnen, som det i frågavarande, synes mig således åtminstone mindre lämpelig.
Och som icke Rikets Ständer gemensamt, följaktligen ännu mindre ett Riksstånd eller fjerdedel deraf, äga någon Domsrätt; 513 Den g Januarii. så kan jag för ingen del inse, på hvilken grund frågan om Skånska Ho terin gen, i synnerhet på sätt, den samma utaf den siste värde Ledamoten framställts, eller såsom skulle han isina rättigheter blifvit, mot Grundlagens hud, förnärmad, här kan göras tili föremål för öfverläggning.
Duben, Joachim:
För min del anser jag den af flere värda Ledamöter innom detta Stånd öfver Skånska Roteringen framställde klagan, såsom egentligen innefattande klander af åtskillige Embelsmäns, rörande detta ämne, vidtagne åtgärder och beslut, icke kunna, enligt qo §. i RegeringsFormen, tillhöra hvarken Riksens Ständer eller något Utskotts handläggning, och således ej heller böra af Ridderskapet och Adeln upptagas.
Fredric Bogislaus:
Så väl i anledning af den citerade 78 §. som af den af lien- Friherre Wirsen gjorda erinran, alt detta Mål synes Herr Friherren icke höra här komma under någon Ventilation, eftersom Ridderskapet och Adeln endast Utgör en fjerdedel af Representationen, anhåller jag att här till Protocollet få anmäla hvad, som på min ort händt, såsom också hörande lill detta mål. * År 1813 blefvo extra Rotehållare i Westmanland sammankallade för att yttra sig, huruvida de skulle vilja ingå uti att lefverera 5 Tunnor Spannmål på Roten, i Fred sorn under Krig lika, såsom permanente Yacauce-afgift, Den g Januarii 519 hvaremot dem försäkrades att aldrig något ytterligare bidrag till Statens Försvar skulle af dem äskas.
Tillika kungjordes att den frånvarande skulle anses såsom hade lian samtyckt till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition.
De fleste svarade Nej! äfven jag var ibland dem, visserligen ej af det skäl, att jag, såsom Boställsinnehafvare, kunde åberopa Privilegier och anse mig befriad att ingå i en permanent Prestation, då den enligt Riksdagsbeslutet endast var temporaire; men derföre alt det stridde mot min känsla, alt för några Tunnor Spannmål om året kunna komma från all ytterligare förbindelse att bidraga till Fäderneslandets försvar.
% Jag nämner detta förhållande, obekymrad för öfrigt, om denna fjerdedel af Representationen är eller icke är det stället, der dylika frågor kunna ventileras.
Att definitionen på CommandoMål måtte en gång blifva bestämdare, än den nu synes vara, det utgör allas Önskan, och det måtte väl dock finnas en Authoritet, sorn det tillhör att befordra hvad det allmänna bästa och den allmänna säkerheten kräfva, I anledning af hvad Herr Friherre Björnstjerna nämnt om Holland, får jag erinra, att det icke saknades kraft och mod hos dess Inne*- byggare, hvarken under det att de tillkämpade sig friheten, eller så länge sorn friheten var hos dem mera än blott ett ord.
520 Den g Januarii.
Fortfar friheten att vara Svenska Folket kär, så skall ock aldrig hvarken Modet fattas, eller Uppoffringarna skys, som erfordras för att göra Försvaret möjligt.
Men skulle Frihetskänslån inom sjelfva Folket förstöras, så torde, om än Fästningar byggas och om än Götha Canal, sorn man år 1815 påräknade såsom ett Defeosions-nredel, Liefve färdig, tron på Sjelfheståndet icke kunna blifva så allmän, sorn den är önskansvärd, Friherre Björnstjerna:
Jag tror mig i mitt
Dietamen hafva fullkomligen bevisat huruledes Extra Roteringen tillkommit, genom Riksens Ständers af Kongl. Maj:t fastställda beslut, och således är laglig; huruledes Extra Roteringen genom frivillig öfverenskommelse blifvit förvandlad till permanent Rotering, och således är laglig; huruledes i:dels nedsättning ägt rum, och huruledes Kongl.
Maj:t lemnat ersättning för de lii Nummer, som blifvit inroterade utöfver det föreskrifna antalet af aooo; och sedan Herr Friherre Wirsen nu äfven upplyst deLla ämne, tror jag, att ali vidare discussion deröfver bör upphöra, och Målet till behörigt Utskott blifva remitteradt.
Grefve Löwenhjelm, Gustaf: Flere af Friherre Anckarsvärds Anföranden nödgas jag fullkomligen bestrida.
Staters
Ära och Anseende äro ej tomma Ord, utan högst väsendtliga Ting.
Ting, som höra till Nationers dyrbaraste Egendom.
Dä allt hvad som kan i ringaste nion rubriceras till National-fäfänga strängeligen blifvit Den g Januarii.
S21 ahsträlieradt, återstår den oomkullstötliga sanning, som aldrig borde glömmas, alt den stund Regenten saknar kraft att skydda Statens Politiska Frihet emot andra Staters ingrepp, samma stund finnes icke mer den ringaste säkerhet för den Borgerliga, för den Individuella.
Möjlighet att försvara sig nppliör för Slater, som för Individuel', då först, när man sjelf misströstar om denna möjlighet; ett sådant misströstande förlamar krafterna och leder till olyckor, som ulan misströstandet aldrig inträffat.
Möjligheten af Staters Sjelfförsvar för ej strängt Statistiskt och strängt Arithmetice beräknas.
Detta har Historien ju så ofta bovist.
Delta hafva ju Spaniorerne sednast så högtidligen bekräftat, och huru ofta hafva vi ej sjelf— ve under de sednare hundrade åren haft de mäst nedslående ulsigter.
Men det mästa onda oss då handt, har likväl varit det, som af misströstan allena tillskapades.
Lyckligtvis har aldrig
Mängden deltagit i denna åsigt, och detta har räddat oss.
Om bovist underlägsenhet i magt innebar omöjlighet till Sjelfförsvar, huru skulle då så många svagare Stater så länge bestått?
Mycket gör, i sådana Criser, förtröstan till sig sjelf; mycket gör användandet af den egna kraften man förmått bereda; mycket göra Förbund, dem man aldrig för, utan att äga egen kraft, som är i förhållande till det bestånd man åt sig behöfver stipulera, och aldrig utan utsigt af Reciprocilc kan hoppas erhålla.
Myckel gör ibland ödet för den 522 Den g Januarii. rättvisare, men svagare saken, oclr sålunda, tvärtemot de mäst obestridliga beräkningar af möjlig och sannolik utgång, hafva ganska ofta mindre mägtiga Stater — ja! ofta vi sjelfve, lyckligen kämpat oss igenom de mäst förtviflade Conjuncturer.
Vårt lyckliga och utan tvifvel starka Geographiska läge är framstäldt som ett skäl till Försvars-styrkans nedsättande.
Deremot anmärker jag, att den bredaste och djupaste Graf, att det högsta och fastaste Bröstvärn ej utgöra pålitliga Bolverk, då ingen står bakom dem att dem försvara.
Att den öfverdrifna Scala, till hvilken de stående Arméerne i -Europa blifvit uppdrifva, är en olycka för .
Folkslagen, är ovedersägligen sant.
Men nedsättning är ej möjlig för den ena, så länge ej de öfriga göra detsamma, och på en allmän öfverenskommelse om denna simultanea nedsättning torde vi länge få vänta, Fransosernas framgång i början af Revolutionskriget bevisar ingen ting för pålitligheten af oöfvade Soldater.
De begynte med att lida mångå och hånliga Nederlag.
Vid minsta motgång, ja! vid ringaste likning till tournering, spridde Armeerne sig, flydde, ropade på förräderi och arquebuserade sina Generaler, för att bemantla sin egen nesa.
På detta sätt trängde ju de Allierade in i hjertat af Frankrike.
Vi känna ju de omständigheter, Den g Januarii. 523 som, elfi blott få Dagsmarcher återstodo fram till Paris, vållade de Allierade Härarnes återtåg, nemi. förfärliga Farsoter och välmenta, men illa beräknade Negociationei'.
Att Segern sedan följde Franska Fanorna, bör visserligen till en hufvudsaklig del förklaras genom den då till sin yttersta höjd utvecklade Frihetskänslan.
Men så stort begrepp jag hyser om denna mägtiga driffjeders verkningar till allt godt och skönt, så kan jag ej tillskrifva den allena Fransosernas påföljande beundransvärda framgångar.
Mycket gjorde Carnots nya Krigs-systeme — ypperligt i sig sjelf — än verksammare genom sin förvånande olikhet med allt hvad man förut sett.
Mycket gjorde denna Nations tapperhet, som med alla Statsformer vist sig lika, och som sednast, under den tyngsta Despotisme, utstod det för tapperhet svåraste prof — det att ej kunna uttröttas.
Någon andel måste också tillerkännas de ofantliga Recruteringstillgångarne, förutan hvilka nyssnämnde Krigssysteme ej kunde utföras.
Något måste väl ock tilläggas Recruterings-medlen, och bland dessa ett af främsta rummen inrymmas åt den mägtige Värfvaren, Guillotinen, permanent i Städerne, och, jemte de beryktade Colonnes Mobiles, ambulatorisk i Landskaperne.
Men allt livad jag nu anfört, ung Frihet, Carnots Systeme, utmärkt National-mod, oförödelig Befolkning och Skräck-systeme, allt detta, säger jag, fordrades, i coincederande tillvarelse, för att frambringa de påföljande, för Frankrike lyckliga Resultater.
Det bör således sägas, att Schweitzare, Holländare, Fransoser, Spaniorer 5'24 Den 9 Januarii. och aldrasenast Preussare segrat, ehuru (icke emedan), de gingo oöfvade i Striden.
Allt sedan 1793, hafva Franska Arméerna varit de mäst öfvade i verlden; de voro det ända till 1813 och, mäikom väl! huru har det sedan för dem gått?
Hvilken annan
Stat kan våga lita på, att ifrån partiel Inkräktning af sitt Område, som Fransoserne 1793, eller total inkräktning, som Spaniorerne 1812, blifva rest af Krigslyckan till Seger, Framgång och ärofull
Hvem kan våga lita derpå, att lyckan och omständigheterna skola göra för oss, hvad de gjort för dem? och skedde än detta, hafva vi de materiela tillgångar, som hulpo Fransoserne till möjeligheten att begagna Krigslyckans gunst?
hafva vi dem som fordras, att länge uthärda ett Spanskt individuell Krigssysteme?
Förmådde än Nalional-andan gifva oss kraft, alt slutligen tilltvinga oss Segern, hvad hade vi ej dessförinnan lidit, och kunna kostnaderne af en stående
Här dermed jemföras?
National-anda och National-beväring äro högst vigtiga Repli-puncter, förutan hvilka ett ärofullt försvar i längd visserligen ej låter tänka sig; men lill första anfallets mottagande fordras en öfvad färdigstående Här.
Äfven denne kan ej alltid hindra inbrott, men den lemnar åtminstone möjligheten öppen, att de vigtigaste puncter, och synnerligen att Nalioiial-Bevärings-förrättningarne blifva betäckte.
Dennes uppsamlande och organisering kunde annars möta hinder af fiendens närvaro i Lands-Cancellicrne.
National-anda föder krigsmod, men detta Den g Januarii. 525 förer ej till seger, utan i förbindelse med krigsordning, och denne vinnes endast genom öfning i krigslydnad.
Jag slutar med förklaring, att, efter min tanka, den Scala, på hvilken vår närvarande Försvarsstyrka är beräknad, ingalunda ar drifven utöfver behofvet.
Minskas den, blir Försvaret otillräckligt.
I det fallet föreslår jag hela Försvarsverkets totala Reduction.
Den kostsammaste
Armee af alla, är utan tvifvel den otillräckliga; ty den uppfyller intet ändamål.
Bättre är då, att spara hvad den kostar, för att vid en ofelbar fiendtlig Occupation, användas att dermed förvärfva sig fiendtliga Inkvarteringens skonsamhet.
Ehuru jag begärt ytterligare detaillera detta ämne skrifteligen, får jag, i anledning af hvad Friherrarne Wirsen och Björnstjerna nyss åter nämnde, erinra att en del Skånes Possessionater väl frivilligt erbödo sig i Örebro till Permanencen af Soldaten, emot vilkor att förminskning och jemnkning i Rotarne måtte ske, emedan då, enligt Konungens befallning, intet mer än högst 1 hela Hemman fingo anslås till hvarje Rote.
Denna tunga var alltför olika tryckande, enär en del af landet är ganska fruktbart, en annan åter mycket mager; men aldrig var då fråga om att derjemte skulle erläggas Passevolance och Beklädnad.
En annan anmärkning är den, att det påstås rättvisa vara skedd då i:dels 526 Den g Januarii. minskning erhållits på Massan; men detta är alldeles stridande mot Konungens Proposition, sorn bestämdt säger, att en hvar skall åtnjuta minskningen, derföre att en hvar åtagit sig ökade bördor: hade meningen varit annan, nemligen, att en hvar skulle få vidkännas det nya Onus, men blott en del erhållit förmånerna, hade man säkert fått höra ett allmänt nej.
— Hvad den förbehållna Rotejemkningeil angår, så har deraf ingen annan mening kunnat fattas, än den, att svagare Rotarne, utom minskningen till i för de åtagne nya utgifter, äfven hade sig Rotejemnkning förbehållen, för Rotarnes svaghet skull, så långt de 72 ÖfverloppsRotarne räckte till; Gamla regeln
Qui bene distinguitj bene docetj mäste derföre alltid i angelägna Värf icke förglömmas.
Ehuru jag icke anser mig egentligen vara motsagd af Grefve Löwenhjelm, anhåller jag likväl att få erinra, att en Nations ära och anseende understundom kunna blifva för dyrt betalte, såsom då en obetydlig orsak invecklat små Stater i Krig, samt mindre Krigstillfälligheter beredt stora Länders förlust.
Jag är alldeles ense med Grefve Löwenhjelm deruti, att Fästningar icke kunna utan Folk försvaras, mén tror, att under nuvarande Fredslugn i Europa, någon del af den ständiga Krigsmagten skulle kunna förminskas, för att derigenom skaffa armar åt Jordbruk och Näringar.
Grefve Iföwenhjelms Anmärkning angående Guillotinens verkan i Frankrike, är i så måtto sann, att Den g 'Januarii. 52 7 Guillotinea var ett betydligt medel att förmå Soldaterne att marchera till Armeerne, mea derstädes hvarken funnos eller beliöfdes några Guillotiner.
Dylika anstalter förutan, marcherar vår NationalBeVäring frivilligt i Fält, och jag har således icke gifvit anledning till denna jemnförelse.
Min tanka har endast varit, att man i Fredstider horde bemöda sig att skapa allmän välmåga och trefnad, samt derigenom försätta Nationen i en ställning, hvilken den framför allt skulle frukta att förlora.
Hvad angår den af Grefve Löwenhjelm anförda Historia om Franska Armeens Förluster och Segrar, vågar jag icke ingå i någon vederläggning deraf, emedan jag tillerkänner Herr Grefven en säkrare kunskap derom, än den milt minne lemnar mig.
Sluteligen får jag förklara, att långt ifrån att vilja alldeles slå ner FörsvarsVerket, håller jag före, att Stridskrafterne i Fredstid höra sparas, för att först när Krig inträffar, kunna med fördel användas.
Det hade icke varit min tanka att tala i ett ämne så vida skiljdt ifrån mitt yrke, om Inledningen af Friherre Anckarsvärds Anförande icke haft en mera omfattande riktning än dess Conclusion; dm det ena och andra endast framställt nödvändigheten att iakttaga alla möjeliga besparingar, hade jag hvarken haft något deremot att invända, eller tänkt att derom för det närvarande ingå i någon undersökning.