Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s nåd. propos.; men det är egentligen uti den K. propos:n vidfogade försvarsplanen, man påträffar förslaget lill en ny organisation för beväringen.
Man finner derutaf, alt för landtförsvarets förstärkning till årlig exersis skulle uttagas endast 11,181 man af den lill exersis skyldige bevärings-klassen för att öfvas under 31 dagar.
De kostnader, som hitintills varit nedlagde på bevärings-manskapets exersis, hafva i min tanka endast uppfyllt det inskränkta politiska ändamålet, att i menighetens begrepp underhålla tanken på bevärings-skylcligheten.
Om denna bevärings-exersis pågår under 12 eller under 31 dagar, så blifver resultatet troligen alldeles detsamma.
Det förutnämde politiska ändamålet, hade sålunda, efter mitt begrepp, lika väl kunnat uppfyllas, genom 4 dagars sammankallande af 24 Den 27
N o v e m b e r manskapet, för att med egna kläder, mera för en syn än för någon nytta, öfvas uti första grnnderne att lära stä och gå; hvar vid en otrolig besparing skulle ägt rum, om man ifrån första början funnit för godt, att sålunda se saken.
Om nu denna exersis utsträekes till 31 dagar med en i högsta måtto ökad kostnad, så blifver, efter milt förmenande, verkan alldeles densamma, då redan efter ett ännu mera efter 2 och säkert efter 3 års förfluten tid efter denna exersis icke det ringaste blifver i behåll af hvad som under de 31 dagarne till soldatbildning blifvit meddeladt.
Jag kan således för min del icke tillstyrka något ökadt anslag för bevärängs-manskapels exersis, utan får jag anhålla om StatsUlsk:s öfvervägande, huruvida, till besparings vinnande, icke den för bevärings-manskapets exersis bestämda lid, på de grunder jag anfört, kunde föreslås att minskas till blott 4 dagars samling, och således anslaget rättas derefter.
För bevärings-manskapets beklädnad begäres först och främst, att af för krigsbehof bildade reserv-förråd få uttaga reqvisila, samt lill arbetslöner och hufvudbonader 130,000 r:dr.
Att bevärings-manskapets beklädnadsbehof måtte vara i högsta måtto kostsamt, torde lätteligen kunna inses vid den brist å aktsamhet och vård, som måste uppstå vid ett så tillfälligt munderings-persedlarnes begagnade; och månne man icke skulle kunna försöka alt uppgöra öfverenskommelser, att hvarje beväringsyngling beklädde sig sjelf medelst något litet tillskott af Kronan, hvarigenom slutligen skulle kunna vinnas, att hela befolkningen befunne sig militärklädd, då den sist införde soldat-beklädnaden lika väl egnar sig för bonden, som för soldaten; och jag tror, att det skulle öfva ett icke obetydligt inflytande på möjligheten af ett verksamt landtförsvar, om hela menigheten genom klädseln till utseendet finge anseendet af soldat.
Om de under loppet af några och 30 år på utslitne beväringsmunderingar uppoffrade medel i ett sådant syfte blifvit använde, så är det icke omöjligt, att man i detta hänseende redan varit ett godt stycke på vägen.
StatsUtsk. torde säkerligen göra sig underrältadt om med hufvudbonader för bevärings-manskapet förstås de för arméen införda dyra, och i min tanka med allt för mycken messing betungade kaskarne, i fall det begärda anslaget af 130,000 r:dr lillstyrkes till beviljande, då ändamålsenligheten med all säkerhet i det hänseendet bör sättas uti fråga, och innan de till reservförrådets komplettering begärdte 135,000 r:dr kunna anses afbehofvet oundgängligen påkallade.
Då genom anslaget för uppköp af saltpeter en fond af ända till 600,000 r:dr blifvit samlad, så att K. M. derå kunnat anvisa R.
St. att använda ett belopp af 300,000 r:dr, så synes något ytterligare anslag för uppköp af saltpeter icke böra komma i fråga förr än återstoden af saltpeter-fonden för sitt bestämda ändamål blifvit använd, då det icke lärer kunna vara R.
St:s mening att de förvaltande verken skola af anslagen samla fonder af alldeles obegränsadi belopp.
Af den K. propos:n inhemlar man, att en besparing af 71.000 ndr å anslaget för arméens lifmunderingar ägt rum, och nödgas man härvid anmärka, att det för roterings-skyldige blifvit tillfredsställande, om de i följe deraf kommit i åtnjutande af den nedsättning i deras medel af beklädnadskostnaden, hvartill kronans besparda andel lemnar tillfälle att tro hafva varit en möjlighet; och anhåller jag alt StatsUlsk., efter fästad uppmärksamhet pä förhållandet, ville föreslå de åtgärder, som kunde leda till ändamålets vinnande.
För fästningarne begäres en årlig tillökning af 5000 r:dr för ved och ljus, på den grund, att anslaget öfverskridits årligen med 4,797 r:dr; och som jag har svårt alt förstå huru ett så beskaffadt anslag kan få öfverskridas, då jag föreställer mig att det en gång varit beräknadt å hvad som med nödig hushållning bör kunna få åtgå, så lärer StatsUtsk. säkerligen icke underlåta alt taga förhållandet i noga öfvervägande innan bifall föreslås till det be gärda anslaget.
K. M:s propos. begär för bestyckning af Waxholms fästning 24.000 ndr, samt för Carlstens fästning 49,000 ndr, eller tillsammans 73,000 r:dr, att utgå på 3 år; men då utsigterne synas fortfarande vara ganska fredlige, så hemställes, om icke detta anslag äfven kunde betydligt nedsättas.
För anskaffning af nya gevär begäras 100,000 ndr; men då man af revisorerncs berättelse sett, att omkring 70,000 ndr af förra anslaget till samma ändamål ännu äro reserverade, så synes detta anslag kunna nedsättas lill 30,000 ndr; och är det icke utan bekymmer, den skattskyldige finner hvilka resultaler de högst betydliga medel som blifvit använde på anläggandet af gevärsfaktoriet vid Carl Gustafs stad lemuat, och huru bedröfligt tillverkningen der måtte bedrifvas, då utaf till approbation förevisade 125 gevär, blott 2 kunnat till krigsbruk approberas.
För Carlsborgs fästningsbyggnad begäras 90,000 ndr, eller 30.000 för året, hvilket äfven synes tåla någon minskning, dä fästuingsarbetet torde kunna bedrifvas med mycket mindre, och ändå hinna blifva färdigt, innan det af något försvarsbehof påkallas.
För Waxholms, Carlstens och Carlskronas befästningar begäras 315,000 ndr, att af K.
M. efter omständigheterne disponeras, å hvilket anslag äfven betydlig nedsättning synes mig kunna äga rum.
Uti den K. proposin antydes en årlig minskning af 20,000 ndr uti det gamla beklädnadsanslaget för lif-gardet till häst; men denna minskning synes icke vara observerad vid beräkningen af den i nya stalsförslaget äskade förhöjning emot det gamla, så vidt eli sådant förhållande icke af mig blifvit förbiscdt.
Redan för långliga tider tillbaka har, jag anmärkt beliofvet af gardes-regiternas sammanslagning till ett regste med besparing af en hel reg:ts-stab och flera andra dermed sammanhängande öfverflödiga kostnader, hvilket jag önskar StatsUtsk. måtte taga i öfvervägande; äfvensom huruvida det icke vöre möjligt, alt för dc värf - 26 Den 27 November. vade kava!leri-reg:lena föreslå, alt någon del af styrkan tills vidare kunde hållas vakant, till besparings vinnande i ulgifterne.
Innan jag frångår 4:de hufvudtiteln, anser jag mig ej böra underlåta all erinra om suart sagdt omöjligheten att vinna något frivilligt begifvande af beväringspligtens utsträckning lill en ändamålsenligare organisation i fredstid, med mindre att någon minskning tili roteringsskyldigheten, eller någon nedsättning utaf den slående arme'ens nummerslyrka kunde äga rum.
Vi känna alltförväl huru roteringsskyldigheten uppkommit såsom ett conlraheradt utbyte emot utskrifningsbesväret; och vi känna också att rotehållare, ulan afseende å kontraktets helgd, ånyo uti beväringspligten fått vidkännas den fordna utskrifningstungan.
Det förekommer temligen besynnerligt, att Sverige, som sä väl bchöfver lättnad uti sina så tunga hemmans onera, aldrig kan komma i åtnjutande utaf någon fredsfot för arméen, till lättnad i landets utgifter.
Det vore således att önska, det StalsUlsk. kunde med anledn. af den nu yrkade utsträckning af beväringsexersisen, föreslå Ii.
St. att begära landlförsvarets ställande på någon fredsfot, så att landet icke måtte befinnas under freden hafva blifvit så utbiottadt, att försvaret i behofvets stund derigenom blefve mindre kraftigt.
För 5:te hufvudtiteln, eller för sjöförsvaret hafva R.
St. fått emottaga en ganska vacker, men, som det vill synas, tillika rikligen uppgjord plan.
Jag bestrider ingalunda det ändamålsenliga och väl betänkta uti förslagets uppgörande; men jag häpnar för de dermed förknippade kostnader.
Jag känner ej, och bör således icke yttra mig öfver, huruvida ångkraftens begagnande såsom hufvudsak inom andra länders sjöförsvar vunnit den stadga, att man kan anse fragen så oafvisligt afgjord, att man icke utan äfventyr kan våga kasta sig i företaget, 32 större och stora krigsångfartyg synas mig vara mycket vid betraktande deraf, att den mäktigaste grannen med mera lätthet kan uppställa 64.
Alt utaf
Sveriges vapenföra folk kunna för sjöförsvaret använda 21,000 man synes mig äfven temligen problematiskt, ehuru jag ganska väl vet, alt vår skärgårdsflotta under 1790 års fälttåg var bemannad med ännu något större styrka.
Vi hade då Finland i behåll.
Finska viken utgjorde operations basis för vårt sjöförsvar, och grannens marin var då icke utbildad lill hvad den nu är.
Planen är i alla fall inledande, men dess bringande lill verkställighet fordrar sannerligen indragningar och besparingar på andra håll, hvarförutan det är fruktansvärd! att den blifver blott en plan på papperet.
Hvad jag vid 4:de hufvudtiteln tagit mig friheten yttra rörande bevärings-manskapets användande till en längre exersis-tid på flottan, anser jag mig här blott behöfva åberopa med det tillägg, att 30 dagars sjöexersis för en gång med beväringsynglingar, ännu mindre göra dem lill sjötjenst användbara, än 30 dagars landtexcrsis för all framtid göra dem till soldater.
Den 27 November. 27 Vidkommande det begärda anslaget för flottans beväringsexersis och beklädnad, hänvisar jag äfven till de anmärkn-.r jag tagit mig friheten göra vid frågans behandling för i i teln.
För 5:te hufvudtiteln begäras löner för 2 nya machinistolTicerare, men synes mig alt dermed kunde hafvas anstånd, intilldess vi få de nya ångfartygen, ifall medel till dem beviljas, hvilket icke lärer inträffa förr än efter 3 år.
För lotseri-staten begäres en tillökning af 5000 r:dr, och derjemte för ett nytt lols-dislrikt 4000 r:dr.
Alt dessa anslag kunna vara behöflige, vågar jag visserligen icke bestrida, och StatsUtsk. lärer icke underlåta alt tillse, huruvida anstalten är af så trängande nödvändighet, alt medel dertill måste anslås.
Ode hufvudtiteln antyder en beslutad ny organisation, af flomm.- och Bergs-colhne, som hufvudsakligen synes vara uppgjord efter mönstret af länsstyrelsen.
Att skapa höga chefsplatser synes utgöra ett oeftergifligt behof för våra organisationer.
Annorlunda tillgår uti Norrige!
De här ifrågavar. embelsverken utgöra der byråer under vederbör, departementer; och jag inser ej, hvarföre här icke kunde tillgå på samma sätt.
StatsUtsk. torde tvifvelsutan icke kunna undgå att icke inse till hvilka följder så beskaffade organisationer slutligen komma alt leda.
Taffelpenningar äro inom våra löneanslag en benämning, som i min tanka alldeles borde utgå, och beloppet i stället benämnas lönefyllnad, som vid afskedstagande! ej komme att ingå uti pensionsberäkningen.
Taffelpenningar innefatta för mången ett begrepp om skyldighet att hålla bord; och det bör säkerligen icke vara meningen med statens löneanslag, att de på sådant sätt skola af innehafvaren förslösas.
Anmärkningsvärd! i afseende å den fördel landet hemtar af våra organisationer, torde det äfven vara, att den nya slaten för öfverslyrelsen af bergverken, med en personal-minskning ifrån 16 till 9, endast lemnar en besparing af 2759 ndr 32 sk., samt att öfverslyrelsen för handel och slöjder, med en personal-minskning ifrån 23 till 16, endast lemnar en besparing af 210 r:dr 32 sk.; och har jag ansett mig böra begära StatsUtsk:s synnerliga uppmärksamhet härå, då embetsverkens ändamålsenliga organisation länge utgjort ett föremål för lagstiftningens hitintills oafhjelpta omsorger, men hvarvid det ifrån början synes vara angeläget fästa uppmärksamheten innan nya missförhållanden hinna alltför mycket rotfästa sig.
Styl elsen för väg- och vattenbyggnader synes blifva en alltför kostsam inrättning, då redan för densamma begäres ett ifrån 9,760 r:dr 32 sk. till J 2,566 r:dr 32 sk. förhöjdt anslag, och hvilken förhöjning synes böra afslås, så framt icke för Utsk. framställa sig för vigtiga anledmr till bifall, alt mina betänkligheter böra sättas åsido. 36,000 r:dr till resekostnader för undersökningar genom delta nya embetsverk, synas mig äfven öfverstiga de skattskyldiges förmåga all bifalla. 28 Den 27 November.
Af styrelsen för väg- och vattenbyggnader föreslagne arbeten uppgå_ till en summa af 1,244,112 r:dr 16 sk.
Onskligt hade varit om den K, proposm ibland dessa hade upptagit något eller några sådana arbeten, hvilka kunnat med skäl förordats såsom företrädesvis inverkande på den inhemska industriens utveckling.
Då det för landets financer säkerligen icke kan medgifvas att tillfredsställa alla dessa behof, synes det för Stats-Utsk. blifva svårt att framställa hvilka af dessa arbeten företrädesvis böra understödjas, när tvifvelsutan olika intressen icke lära underlåta, att härvid göra sig gällande.
Att Stats-Utsk., med anledn. af den vink som derom lemnäs i den K. proposm, skulle vilja föreslå R.
St. att beträda staslånebanan för tillfredsställande af dessa förslag, hvars inflytande på landets allmänna förkofran torde vara mycket problematiska, hoppas jag icke måtte komma att ske.
7:de hufvud-titeln upptager ibland annat underhållet af Drottningholms broar, som Stats-Utsk. säkerligen lärer undersöka, huruvida någon annan underhållsskyldighet än statens icke förefinnes.
En utgift af 57,000 r:dr till förvaltning och byggnadsbehof, att utgå under 3 år, för ön St.
Barthelemi, påminner om nödvändigheten att begära oafbrutna förfoganden, att på hvilka villkor som helst blifva utaf med denna för statsverket betungande possession.
Otillgängligheten af K.
M:s nåd. propos. under den korta tid, som förelupit dess remitterande till Utsk., som ännu ej finnes vara satt, har åtminstone till en stor del vållat den ofullständighet som vidlåder dessa i hast utkastade framställningar, för hvilka jag likväl anhåller att de måtte få åtfölja K.
M:s nådiga propos., dä den nu lill det blifvande Stats-Utsk. remitteras.
Ehuru jag ej haft tillfälle, att så fullständigt som jag önskat, taga kännedom om K. M:s nåd. propos. rör:de Statsverkets tillstånd och behof, enär endast ett exemplar deraf varit tillgängligt i cancelli-rummen; anser jag mig likväl böra framställa mina åsigter och på samma gång upptaga och besvara en del af de anmärkn.-r, hvilka Hr Gr.
Anckarsvärd gjort mot nämnde nåd. prop. Jag vill ej inlåta mig i granskning af Hr Gr.
Anckarsvärds slalsekonomiska grundsatser och deras tillämpning på Sveriges beskatlningssystem.
Likväl, i betraktande af Hr Grefvens yttrade önskan, att Stats-Utsk. måtte behjerta behofvet af en framställning om nödvändigheten att företaga något i afssende på grundskatternas nedsättning, kan jag ej undgå att framlägga min åsigt i detta vigtiga ämne.
Jag anser, att grundskatterna svårligen utan mannamån och orättvisa kunna borttagas eller nedsättas.
Ty då grundskattens fortfarande erläggande utgjort ett af de villkor, hvarunder jordägaren kommit i besittning af jorden, och skattens belopp haft ett väsendtligt inflytande på köpesummans storlek, skall hvarje förändring af grundskatterne blifva orättvis, föranleda omhvälfning i bestående egendomsförhållanden och otillbörligen gynna några jordägare på de öfrigas bekostnad, så vida den icke är pro - Den 27 November. 29 portionell, d. v. s. stödjer sig på en noggrann kadastrering af all jord.
Men en sådan uppskattning är förened med så stora kostnader, att åtminstone i den närmaste framtiden ingen tanke kan uppstå om dess utförande.
Deremot vill jag icke bestrida nyttan af grundskatternas reglering i hänseende lill uppbördssättet, liksom lösningsrättighet i särskilda fall bör medgifvas; t. ex. då lcvererings och uppbördskostnaderna nära nog uppgå till skattens belopp.
Bevis derpå skulle kunna anföras, om det vore af behofvet påkalladt.
Jag öfvergår nu till hr Grefvens speciella anmärkmr, bland hvilka först må nämnas hans hemställan lill Stats-Ulsk. rör:de afslag på den begärda förhöjningen af H. K. H.
Kronprinsens appanage, hvilket enligt den nåd. proposm skulle uppgå till 100,000 r:dr och således med 75,000 ndr öfverstiga det hitlillsvar. anslaget.
En hvar torde medgifva, att en Kronprins, för att värdigt fylla den plats han är kallad att en gång intaga, bör förskaffa sig den noggrannaste kännedom om sitt fäderneslands alla förhållanden, äfvensom om främmande länders institutioner, lagstiftning och förvaltning.
Då hans bildning företrädesvis skall afse landets framlida behof af en upplyst regent, mäste han tillika göra sig underrättad om de nya åsigter, som söka göra sig gällande i statsvetenskapens alla delar, för att rätt kunna fatta och afhjelpa lidens behof samt på ett rättvist och klokt sätt förmedla öfvergången från en tid till cn annan.
För dessa ändamål är nödigt, att sätta sig i beröring med allt hvad samtiden äger ypperst inom vetenskapens, konstens och industriens område, att inhemta upplysningar af stats- och vetenskapsmän och tillegna sig resultatet af undersökningar, som hvarken hans tid eller ställning i samhället tillåta honom att sjelf företaga.
Kan väl detta ske utan ganska betydliga kostnader?
Det är framför allt nödvändigt att företaga vidsträckta resor inom och utom riket, hvilka, om de skola motsvara ändamålet, alltid måste medföra stora penningeuppoffringar.
Härtill kommer att, i förevar, fall och af en för hela landet glädjande anledn. ännu större utgifter kunna förestå i en snar framtid.
Jag är visserligen ej i tillfälle att bedöma, huruvida det äskade anslaget må anses öfverstiga behofvet eller icke, förmodar t. o. m. att Stats-Utsk. vid noga öfvervägande af alla omständigheter törliända finner sig befogadt att föreslå någon nedsättning deraf; men så mycket synes mig afgjordt, att den närvar, anslags-summan är alldeles otillräcklig för att redan nu motsvara II. K. H.
Kronprinsens billiga anspråk och ännu mera, att betäcka de betydligt ökade utgifter för II. K. H:s hofhållning, hvilka innan kort tid torde blifva nödvändiga och hvilkas bestridande då skall förorsaka riket vida större kostnader, än som motsvaras af den för ögonblicket möjliga besparingen.
På dessa grunder synes mig Gr.
Anckarsvärd sakna giltigt skäl lill det begärda afslaget.
Hr Gr. förmenar vidare, att StatsUtsk. bör företaga en allvarlig granskning af förliållanderne med hegardt anslag för fångars underhåll, uppgående till 650,000 r:dr i st. f. förut bestämda 450,000 r.dr, hvarvid några yttranden förekomma ang:de fångars spisordning.
Äfven jag tror, att ekonomien inom fängelserna kan ställas 30 Den 27 November. på en bättre fot, än livad nu med föråldrade inrättningar är händelsen.
Till en förbättrad ekonomi och fängelsestraffets behöriga tillämpande hörer, att strängt kontrollera de entreprenörers åligganden som åtagit sig att lemna fångspis; men dit hör icke mindre, att man hos oss, liksom i andra länder, anskaffar en ändamålsenlig kokinrättning och köks-attiralj jemte dertill nödigt utrymme inom hvarje fängelseområde.
Som mönster för sådana arrangementer torde man kunna uppställa fängelserna i Gand och Vilvorde, hvilka jag för kort tid sedan haft tillfälle att besöka.
Vidare anför
Hr Gr. sig icke kunna fatta vigten och behofvet af att anslå 20 arfvoden för reserv-läkare ä 300 r:dr hvardera.
I anledning häraf får jag erinra, att en stor militärorganisitör i ett främmande land lagt synnerlig vigt vid soldatens läkarevård.
Och om redan befintlig läkarecorps också är tillräcklig för den värfvade och indelta arméen, hvilket jag betviflar, följer icke deraf, att den skall motsvara behofvet i fråga om nationalbeväringen.
Hardt och obilligt synes det vara, att landets ungdom, ovand vid ett krigs strapatser, städse skall vara beredd lill strid för fäderneslandet, ulan att få påräkna tillbörlig vård under de sjukdomar, som just äro en följd af beväringspligtens uppfyllande.
Sveriges krigshistoria torde dessutom visa, att antalet af de krigare, som fallit eli offer för sjukdomar i följd af dåliga sjukvårdsanslalter och brist på läkare, varit större än deras, som stupat för fiendens kulör och svärd.
Hr Gr. underställer Slats-Ulsk. huruvida det äskade anslaget till en sappörtrupp må ulan skada kunna afslås.
Härvid vill jag likväl anmärka, alt liksom arbetsfördelningen inom industriens område lemnat förvånande resultater, så har äfven en fördelning af göromål och befattningar inom militärfacket visat sig fördelaktig.
Det lider derföre intet tvifvel, att de ändamål, som med ifrågavar. inrättning afses, vida fullständigare och derföre billigare skola fyllas af en särskild dertill instruerad corps, än af de öfriga afdelningarne inom arme'en.
Hvarje värfvad trupp, som tillika kan användas till utförande af allmänt nyttiga företag, måste särdeles i våra fredliga lider vara af värde.
Slutligen yttrar sig Hr Gr. afstyrkande ronde äskadt anslag för nationalbeväringens beklädnad, hufvudsakligen af den grund, att kostnaderne för detta behofs fyllande mäste blifva i högsta måtto betungande i följd af den bristande aktsamhet och vård, som vid munderingspersedlarnes tillfälliga begagnande med skäl kan förutsättas; anseende Hr Gr. lämpligare att accord upprättas med hvarje beväringsskyldig om munderings anskaffande.
Enligt mitt förmenande bör likväl
Sveriges försvar mot utländsk makt hufvudsakligen grundas derpå, att landets stridskrafter kunna i massa hastigt uppbådas och skyndsamt inställa sig på de punkter, som af fienden möjligen hotas.
Ar della riktigt, torde man äfven medgifva angelägenheten af planmässigt anlagda vapen och utredningsförråd.
Till stöd härföre må med skäl åberopas Preussiska militärsystemet, hvilket i sin organisation innebär en rörlig - Den 27 November. 3! het och kraft, som icke lärer kunna jäfvas.
Hvad hjelpa dylika kontrakter, som Hr Gr. föreslagit, då man derigenom i bästa fall endast kan till g fylla behofvet af beklädnadspersedlar.
Eller är meningen attafsluta kontrakter för 5 års lid?
Hvilka garantier har väl staten i sådan händelse, alt den andra kontrahenten uppfyller eller ens kan uppfylla sin åtagna förbindelse.
Hvad säkerhet finnes väl, att i krigstid äfven en ringa del af de beväringsskyldige befinnas hugade att afsluta kontrakter af detta slag.
Större delen af de beväringsskyldige tillhörer den mindre välmående samhällsklassen, och med kännedom af dennas inskränkta tillgångar och af Sveriges klimatiska förhållanden, hvilka fordra en särdeles omvårdnad i hänseende till klädseln, torde man få taga för gifvet, att äfven, med antagande af Gr.
Anckarsvärds förslag, slaten måste anskaffa kläder åt åtminstone l af beväringsynglingarne.
Ehuru jag, som af ofvanstående synes, i flera hänseenden icke kan dela Hr Gr:s åsigter, torde jag dock böra förklara, alt jag i mer eller mindre mån instämmer med honom i andra fall.
Företrädesvis vill jag omnämna Hr Gr:s yttrande om billigheten af att försätta den indelta armeen på vakans, så vidt han inskränker sig lill någon mindre del deraf; vidare Hr Gr:s betänklighet vid beviljandet af stora summor för sjöförsvaret.
Slutligen måste jag gilla, till någon del Hr Gr:s framstälda erinringar ronde Bergsoch Comm.-Colhnes organisation.
Hvad den sistnämnde frågan beträffar, lärer den icke nog kunna fästa StatsUtsk:s uppmärksamhet, och torde en sorgfällig utredning af förhållanderna i afseende på Collmes domsrätt och förvaltnings-bestyr företrädesvis böra blifva ett föremål för Utsk-.s omtanka.
Hindrad af embetsgöromål att infinna mig tidigt i detta plenum, har jag icke varit i tillfälle att i deras helhet afhöra de anmärkn:r, Gr. Anckarsvärd gjort mot K. M. nåd. propos. ang:de Stats-verkets tillstånd och behof.
Jag har dock deraf hört tillräckligt för att finna, det dessa anmärkmr hvarken böra eller kunna lemnäs obesvarade; men om jag nu skulle ingå i något gensvar, så skulle det blifva dels ofullständigt dels otydligt och dels kanske äfven oriktigt, då jag icke känner beskaffenheten af Hr Gr:s anmärkmr.
Vid detta tillfälle återstår för mig således endast, att hos det H.
Ståndet anhålla, att i nästa plenum få afgifva gensvar å hvad Hr Gr. anfört, och att samma mitt yttrande måtte få åtfölja remissen till det blifvande Stats-Utsk.
Peyron, Gust.