Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid en af de förflutrje ‘Biksdagame fogs det S*n 11 Get oler /, /», beslut, att af den fond, som var anslagen till underhåll för Adeliga ynglingar, som studera krigsväsendet, hvilket är Adeln* äldsta syftemål, hvarannan gång, i mon tillgångarne ökre sig, skulle anslås stipendier för dem, som egnade sig åt civila studier.
Detta beslut tillkom, på den grund som förebars, att man fruktade, att Adelns hog skulle för mycket dragas åt militaire yrket.
Således när icke något så fixt är för fondens användande föreskrifvet, att det hindrat frånträdande af primitiva ändamålet, lärer icke haller denna gången mera än den förra hvarken upphäfvandet af ett beslut vara i fråga eller något nytt ske, derigenom att man nu meddelar en ytterligare och mera bestämd anvisning.
Frågan är icke eller, att anslå fonden till sådana stipendier för framtiden åt Adelsman, som ingå i Näringsyrken, utan endast att för en gång bestämma tvenne stipendii-suinmor för Adelige ynglingar, som inhemta practisk och teckneologisk kännedom af något dylikt yrke.
Det synes således klart, att meningen med Utskottets förslag allenast är, att motarbeta den skadeliga fördom sorn hotar att åter vilja uppstiga ifrån medeltiden.
Den Tyska anda, som söker påföra 19 Sedet föråldrade Institutioner, och hvilken för 20 år sedan icke vågade höja sin röst.
Det ä,r på denna grund Ufc, skottet tillstyrkt förslaget.
Man klagar allmänt öfver en fördom , som skall herrska inom Fäderneslandet, att hvar och en. som förvärfvat sig förmögenhet, titlar eller Adelskap, nödvändigt måste öfverföra sine barn och barnbarn på den tarande klassen.
Ar detta Den 11 Octobrr f. m. sannt, och medger man skadligh6ten deraf, så frågar jag, om något värdigare sätt gifves, att motarbeta fordomen än det, att Sveriges första Stånd genom ett offenteliget beslut visar, att det icke anser sig öfver att ingå i Näringarna.
Man har redan här anfört den nytta, som för det allmänna skulle vinnas deraf, om åtskillige Embetsman, före inträdet i Statens tjenst, förskaffat sig närmare upplysningar om beskaffenheten af Näringar och mechaniska yrken och angelägenheten deraf vid rner än ett tillfälle att äfven medlemmar inom detta RiksSlånd i dessa grenar ega sakkännedom, torde icke betviflas.
Jag skulle sale. des tro, att, enär vid denna Riksdag fråga är att att införa Näringsfrihet, tiden jemväl är inne Ridderskapet och Adeln att visa, att Ståndet anser Näringarne med aktning.
Jag önskar att Ridderskapet och Adelö må vid 1823 års
Riksmöte gifva ett föregående yttrande en formelig dementia.
Det var nemligen år 1720, som Adeln beslöt, att om någon skulle fot esias lill inträde å Ridi dårhuset af Handtverksclassen, eller som sysselsätta sig med bedrifvandet af någon Slöjd eller Näring, så skulle en sådan person icke emottagas.
Det är således icke dit jag önskar att vi skole återgå, utan att vi åtminstone må stanna vid den upplysning, hvartill verlden nu hunnit.
Och hvem garanterar i öfrigt, att ibland Adelns söner hos alla just skola finnas anlag för Statens tjenst?
Kunna icke äfvert stora anlag för industrida yrken ligga hos dem fördolda; och skall de» ras utveckling deras användande till Landets Den ji Cetober J. m. *47 båtnad hindras och förbjudas genom en allman stämpel-act?
Jag är åtminstone för min del öfvertygad, att det är stora skäl och tid, att antaga Motionen.
Den siste värde Talaren, har besvärat sig med att bestrida en opinion, som jag icke här hört yttras, den nemligen : att det icke skulle med Adelns värdighet instämma, att låta dess barn ingå uti Näringarne.
Sådan har icke eller min tanka varit.
Men min öfvertygelse är, att stipendier ej äro tjenliga medel att häfva en fördom; och att det icke är Adeln värdigt, att locka sine Medlemmar in uti ett yrke företrädesvis framför ett annat, utan att valet bör vara fritt.
Den unge Adelsmannen må gerna välja Näringsyrket framför Embetsmanna-banan, det förra är icke i någon mon vanhederligt, _ men han bör ej lockas dertill.
Jag har begärt ordet, egenteligen för att upplysa ett misstag af den ädle Grefven, som nyss yttrade sig.
Han har talat emot Motionen; men tillstyrkt bifall till Biddarhus-Utskottets Metno-: rial.
Denna motsägelse härleder sig förmodeligen deraf, att han trott Memorialet innehålla, att stipendierne icke voro ämnade för andre än sådane personer, som först förvärfvat sig en vettenskaplig bildning, och derefter ingingo uti Näringarne, Motionen åter föreslår stipendier för de Adeliga ynglingar, som allvarligen egna sig it practiska yrken.
Men Utskottet bar gjort ett undantag af de egentliga handtverkeri, och tyck»* *48 9*fl It Oetober J. m: syfta derhän, att stipendierne skola tillkomma sida. ne ynglingar, sorn inga i jordbruks-, manufacturoch fabriksyrkena, och pract'i6kt egna sig åt dera» Sådan är Utskottets mening, men ingalunda, att: stipendierne skulle vid de allmänna Läroverken användas.
Ty vore förhållandet sådant, behöfdes icke några särskildta medel i detta afseende anslås, då de redan befinteliga Universitets-stipendierne kunde göra tillfyllest.
Men nu skola stipendierne gifvas för det att stipendiaterne ingå i yrket, och det blifver således nästan en skyldighet för dem, att beständigt deruti qvarblifvä>
Och i sådant fall har man onekeligen, lockat dem in på en hana, som mången möjligen i framtiden ångrar, att, han beträdt.
Herr Von Hartmansdorff:
Är det fråga ont, att genom stipendier bi Ida ynglingar för att tjena Staten i CornmerceCollegium, så torde man, äfven böra ihogkomma Bergscollegium och andra verk, sorn hafva att göra med iräringarne.
För att dana unga män till dessa embetsvärf, finnas redan vid Universiteten Professorer i Fysik, Kemi, Oeconomie in. m. och de fleste, sorn, der studera dessa vettenskaper, lära dem i högre mått, än som för handtverkare och näringsidkare plägar komma i fråga.
Adelns söner, sorn begifva sig till Universiteten, kunna således der få all den undervisning i dessa delar, sorn ds för framtida näringsföretag kunna Önska sig.
Samm* värde Talare, sorn yttrade sig i nyssnSmnde afseende, har ock sökt vis», huru väl ^ch nyttigt det vöre för en Adelstuan, att kunna B*n II 6*tobtr /.ht. »4I »töfva ett handtverk, i händelse han icke lyckades pä ijenstemannabanan.
Detta påminner mig 9m, att då jag vistades vid Universitetet, hade föräldrar redan insett nyttan af att barnen, utom studierna, lärde något handtverk.
Man brukade då lära sig svarfva; och det skedde utan att nä-- got stipendium derföre erhölls.
En annan värd Ledamot har anmärkt, att den ifrågavarande stipendii-fonden icke brister, utan beständigt tilltager.
Delta är ganska »igtigt; dock bör inan ihogkomma, att denna fond borttages från det ändamål, hvartill Ridderskapet och.
Adeln vid sista Riksdagen egnade den.
Man vill visserligen dermed rätta något som man finner skadligt i Samhället; men utvägen är sådan, att man, efter mitt begrepp, kommer till att bota ondt med hälften värre.
Huruvida det må vara nyttigt, att ibland oss här på Riddarhuset hafva näringsidkare, då vi skola besluta öfver mål, rörande Näringame, är en fråga som har gemenskap med den om nyttan af lagfarne och andre studerade mäns befintlighet bland näringsidkande stånd, der lagstiftningens och andra klyftiga mål förekomma, eller med frågan om en förbättrad representation; men hörer icke till förevarande ämne.
Man har yttrat sin förundran deröfver att någon i dessa upplysta tider djerfts låta höra sådane yttranden, som dem jag fällt i detta ämne.
Jag hoppas dock, att de Ledamöter, sona sjelfve värdera upplysning, skola erkänna rättigheten för andis, att skilja emellan den falska och den sanna, samt att tala såsom den sednare synes kräfva.
Hvad mig beträffar, så vill jag al; *5» pen II Octobcr J. tn. drig undandraga mig att för samtidens och eftervertdens omdöme stå till rätta för hvad jag efter bästa förstånd och öfvertygelse yttrar.
Mar [hälben gjorde pro: position till bifall å RiddarhusUtskottets förevarande Memorial.
Herr Grejven och Landt Mar sk olken framställde, i anledning deraf, följande voteringsproposition.
Den som bifaller RiddarhusUtskottetB Memorial, angående stiftande af 2 ;ne Stipendier it Adelige Ynglingar, som egna sig till Näringar-! ne, voterar Ja j Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses nämnde Memorial hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskap pet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddar husOrdningen blifvit uppläste, börjades vateria - Den 11 Oclober f, ni. *51 gen klockan 11 förmiddagen, och befunnos vid voteringens slut klockan ett qvart till ett eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undan, tagen och förseglad , samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer
Ja 88* Nej _ 60.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade, det RiddarhusUtskottets
Memorial således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets ej mindre deri 16 sistledne Maji och den 3 sist— ledne Julii under N;ris 9 och 18 aflåtne, samt den 6 sistledne Junii förmiddagen och den 10 sistledne Julii eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden, det föria öfver Herr Treffenbergs C. G. motion om ett förändradt uppbörds- och controllsätt å de Staten från Postverket tillflytande inkomster , samt det senare, angående Postverket och de derunder inflytande Bevillningsmedel ; än ock den 26 sistledne September under Nio 41 meddeldte, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, an - B«n i!
Octuier /. nu ledning af de vid berördeaine Betänkanden gjn*-» de anmärkningar.
Herr von Hartmansdorff, August'; Sorn Bevillningsutskottet, så vidt jag kunnat fatta dee nu upplästa Utlåtandet, i allo för blifvit vid dess tillstyrkanden uti första Betänkandet öfver ämnet N.o 18, så anhåller jag dst Herr Grefven och, Bandtmarskalken täcktes låta sistnämnde Betänkande jemte förstberörde Utlåtande N.'o 42 punkt» yis föredragas.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställ de, on icke, enär Bevillningsutskottets af Herr von Hartmansdorff omförmäldte Betänkanden N.;t>, 18 och 4* innefattade flere särskildte punkter, Bidderskapet och Adeln behagade tillåta , att hvarje punkt finge särskildt för sig företagas och, pröfva3.
Bopades la.
Herr Treffenberg, Curry Gabriel. anförd#, ak r i ft el igen : (Se Bilagan Nio i.) Ksta Punkten angående hittillsvarande PostTaxars bibehållande m, m. bief, uppå gjord propor sition, af Bidderskapet och Adeln bifallen» a:dra Punkten Angående den &å kalladt mocLeratiönens upp, hörande. 11 Ctlober /, Öerr Hjerta, Gustaf : Utskottet yttrar väl, latt det ^nser porto.möderationen kunna försvinna, emedan den försvårar controllen, och iror sig sedan hafva föreslagit en eontroll, som skall blifva tillräcklig, jag åter anser denna ‘sehar* ingalunda vara tillfyllestgörande, och finnér det vara så olämpeligt, att upphäfva den nu gällande föreskriften om möderationen, att jag för min del önskar, att antingen förevarande punkt må få hvila, till dess slutet af Betänkandet förekommit, och man haft tillfälle se, hurudan den åberopade controllen är, eller ock, att portomoderationen må få fortfara såsom hittills.
Utskottet har väl redogjort forsin åsigt i denna del, men Utskottet har dervid glömt de tyngder, sorn skola drabba det Allmänna vid Rättegångshandlingars afsändande med posten, vid litteraire acters kringspridande, och vid småsedels-remisser , till och från landsorterne, m. m.
Om man hädanefter vid sådane tillfällen nödgas erlägga full postafgift , skall det blifva ganska drygt , att begagna allmänna posten, och följden måste då blifva, att Kronans inkomst deraf betydligen minskas, ty redan nu söker man gerna, att med enskiidte bud fortskaffa större paketer; och öm afgiften än vidare ökas, skall naturligtvis denna Utväg i ännu större grad begagnas.
Jag anhåller derföre å.nyö hos Herr Grefven och LandtMarskalken, att förevarande punkt antingen må lemnäs oafgjord, till dess de för controllen föreslagrie stadganden blifvit granskade, eller och nu alldeles afslås.
Jag får g;fva tillkänna, att efter den underrättelse jag förleden går - S54 r}en I* October f. m. t" dag erhöll, Vällofl, BorgareStåndet redan skall hafva afslagit ifrågavarande Betänkande, och dervid yttrat den önskan, att postbevillningen matte fortfara, att utgå i enlighét med i 8 t 8 års beslut, tätan annan förändring , än i afseende å recommendalionsafgiften.
Deremot lärer Hederv, Bon. deStåndet hafva bifallit allt öfrigt af Betänkandet, undantagande den punkten, som angår controll å Postförvaltarne genom vederbörande Herrar iLandshöfdingar, derföre att Ståndet fruktat för den utgift till resepenningar, som härvid kunde uppkomma.
Jag nämner det ta, emedan då 2 :ne RiksStånd sålunda afslagit den tillstyrkta controllen, och detta är en så reglementarisk fråga, att den icke kan dragas till Nämd utan måste förfalla, det icke är af nöden, att länge dermed uppehålla sig.
— Min åsigt är i öfrigt, att i samma ögonblick som man borttager controllen, så är äfven ändamålet med moderationens borttagande förfeladt.
Och då må den heldre bibehållas.
Herr Grefven och LcmdiMarskalken frågade om Ridderskapet och Adeln önskade, att, på sätt Herr Hjerta föreslagit, förevarande punkt skulle hvila , intill dess frågan om controllen förut blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord.
Jag tror , att man skulle kunna bifalla förslaget att upphäfva porto* moderationen, utan att dertill behöfva lägga den speciella controll, som BevillningsUtskottet tillstyrkt.
Jag kan icke för den förra åtgärdens vidtagande finna något hinder af den sednares underlåtande.
Van M October/. m, *55 Herr Hjerta'.
Jag förenar mig visserligen i Herr von Hart mansdorffs åsigt ; men jag är öfvertygad , att motivet för Utskottets förslag, att upphäfva moderationen, just varit det, att kunna få en säkrare controll på Poätförvaltarne.
Om således Utskottet tillstyrkt en controll, som kunde anses tillförlitelig, skulle äfven jag vara för, att moderationen afskaffades.
Utskottet tvärtom icke föreslagit en sådan controll, är jag för rnin del af den tankan, att moderationen bör bibehållas, ty dess afskaflande skulle onekligen verka till ökade kostnader för correspondenter, synnerligen dem som hafva affairer med hufvudstaden, dit all rörelse nu vänder sig och följakteli. gen leda till minskning af Postverkets inkomster.
Herr von Hartmamdorff:
Jag har icke menat någon annan controll, än den särskilda genom vederbörande Landshöfdingar, som Utskottet tillstyrkt, Jag förmodar controllen ligga just deruti, att icke någon moderation äger ruin, ty derigenom bIif verdet icke, såsom för värvarande, möjligt, att försnilla Kronans medel , derigenom, att flere särskildt betaldta bref sammanslås i ett paket hvarå moderation sedan beräknas. __
Ar således controllen genom Landshofdingarne utan något egentligt gagn, så finner jag ej skäl att uppskjuta frågan om moderationens afskaffande, till dess punkten, som rörer denna controll, förekommer, utan anhåller att nämnde fråga må nu genast företagas lill afgörande.
Herr Treffenberg:
Det är alldeles icke någon controll på Postförvaltarne, att moderation för - ti 'Oktober J, m, svinner, ty »n» t* ex. femtio Bref inlemna* pS PostContoiret, hvardera skrifvit pl ett halft ark eller 2.'ne qvartblad, inflyta efter 8 sk. för hvarje B ref, 50 åttaskillingssedlar; men nu siar Post', förvaltaren ihop alla dessa Bref i ett enda Paquéttéi sorn då icke väger mera än tjugu lod* emedan 5 qvartblad går på lodet, och Kronans betalning blir derefter beräknad.
Controllen är alltså ingeri.
Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å 2:dra punkten i Bevillning**!
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Riddérskapet och Adeln behagade, med afslag å berörde punkt, stadga, att deh i Kongl.
Kungörelsen af den 13 October 1785 ä. inrikes Bref, öfver 8 till och med 48 lods vigt, medgifne eftergift i Postporto eller så kallade moderation bordé hädanefter söm hittills bibehållas.
Marskalken förklarade, att som, efter hvad harl tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, propositionen blifvit af Ridoerekapet Och Adeln bifallen, gidje Punkten: att stadgandet beträffande Pott frihetsrättighet en för gen it October f, ml £ö? för de fattige och Allmogen i Rättegångsmål må åberopas uti de nu gällande Författningar, , och äfven hädanefter tjena till efterföljd% samt tilde Punkten', att hos Kongl. Majit må i underdånighet anhållas, det PostTaxan af den 12 December 1692, Kongl.
CancellieCollegii Jnstruction får sarntelige Postf orvaliarne af den 16 Februarii 1707 11 jS\, och Kongl.
Kungörelsen den i3 October 1785 md blifva genom en ny Författning vpplifvade, blefvo, uppå gjorde propositioner, af Ridderskapet och Adeln gillade* 5: te Punkten :
Angående, en säkrare controll, i afseende på de från ett Post Contoir till ett annat afgående Bref. Herr Hjerta:
Jag tillstyrker, att denna punkt måtte afslås.
Jag tror nemligen för min del, att den deruti föreslagna tillsyn'af Landshöfdingarne visserligen icke kunde hafva de svåra följder, som en och annan befarat; men jag är öfvertygäd, att den icke skulle tjena till någor, och detta i synnerhet, då moderationen å portoafgiften blifvit som jrg tror, på goda grunder, ännu bibehållen.
Det är gifvet, att förevarande punkt tillkommit i sammanhang med tillstyrkandet angående moderationens afakaffande, och den skulle också blott då kunna medföra någon controll.
Men controllen är otjenlig på mångå sätt, och skullesåsom BondeStåndet rätteligen trott, öka resekostnaderne för Herrar Landshöfdingar, och kanske Ridd. 0. Ad, Prof. IX Band.
Usla Afd. 17. 258 Den I* Oclober J. ml vålla, att desse kostnader framdeles inkastades på PostCassan, och följaktligen på den brefskrifvande Allmänheten, Herr Tham:
Jag har förut haft äran förklara,' att det visserligen är likgiltigt; om den förevarande punkten antages eller afslås, ty i alla händelser kommer den att förfalla; men jag vill anmärka, att fruktan för Eandshöfdingarnes resekostnad icke bör föranleda afslaget, ty desse Embetsman hafva resekostnads.ersättning å lön sig anslagen.
Herr Grejven och Landt- Mar skalken hemStällde om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 51te Punkten.
Hvarefter den af Utskottet i berörde punkt föreslagne Controll öfver PostExpeditionen, genom den åt Herrar Landshöfdingar öfver PostEörvaltarne uppdragne tillsyn, uppå gjord proposition, utaf Ridderskapet och Adeln förkastades. 6:te Punkten: Rörande Utrikes brefvexlingen , Eifölls. 71de Punkten : Angående Svenska Postverkets fordran hos Kongl, Norrska Regeringen, ansågs icke erfordra någon åtgärd.
Den 11 October /, m. 5-r>9 8,'de Punkten:
Angående den sa kallade reconimendationsafgiften.
Den ifrågavarande recommendationsafgiften är otvifvelaktigt en beskattning.
Det förhåller sig med den, på samma sätt, som med Papperlösen, hvilken äfven gar till aflöning för vissa EmbetsmannaCorpser.
Regeringen har imellertid tillerkänt sig rättigheten att höja dessa afgifter, utan att förut höra det dem betalande eller skattdragande folket.
Tiden tyckes dock nu vara inne, att upphöra med sådane åtgärder, och då fråga är att gifva bestämda löner åt Embetsmännen, sa böra ock dylika obe* stämda sportler upphöra, eller gå till StatsCassan, Då vi redan, under sjelfva denna Riksdagslopp, haft exempel, att recommendationsafgiften blifvit af Regeringen, utan Ständernes hörande, fördubblad; hvarföre skulle den icke kunna likaledes fyrdubblas.
Om man låter det första steget vara opåtaldt, så finnes icke något hinder mot det andra; och för min del, tror jag det vara Sven» ska folkets ostridiga rätt, att sjelf bestämma alla slags Postafgifter, likasom annan Bevillning.
På sådan grund tillstyrker jag ock, att vi må afslå BevillningsUtskottets hemställan i denna del , förena oss med BorgareStåndet, och anhålla, att ifrågavarande afgift icke må behandlas såsom hittills, utan få anses för hvad den verkeligen är, en Bevillning.
Då Betänkandet förra gången ®en 11 Octoler f. ni; här förevar, gjorde jag det förslag, att recommendationsafgiften skulle utgå i Bevillningsväg, och uttryckte da den Önskan, att endel af den procent* som Postförvaltarne hittills åtnjutit, måtte för dem bibehållas, men att tillika en‘ serskild afgift skulle tillkomma Staten, och att i det-3 ta afseende hela Specie recommendationsafgiften 3 beräknad efter den recommenderade summan, måtte ingi till Staten, Jag forde nu få fästa uppmärksamheten å skiljaktigheten af den fördel man njuter, då man skickar större eller mindre penningebelopp.
Desse belopp miste föreställa något verkeligt; och förmanen är då naturligtvis betydligt större för den, som skickar en större qvantitet med posten, Om jag t. ex. under recommendation afsänder io,ooo .R:dr, så har jag io gånger större fördel, änden, som skickar blott 1000 B;dr, hvarföre denna förj del kan anses Vara progressif, emedan , om jag försändt dessa 10,000 R:dr i något verkelig!, i valör och dylikt, massan skulle hafva blifvit ojemförligt mycket större och besvärligare att transportera.
Jag föreslog derföre en sådan progressions-tabell som vore svarande mot billigheten , och den större nytta, som afsändaren har att påräkna ; hvaremot
Statens ansvar för de recommenderada brefvens innehåll borde blifva, så strängt som möjeligt; men JBevillningsUtskottet bar icke fästat sig vid detta förslag.
Jag medger ock, att icke allt kan vid en Riksdag medhinnasj och BevillningsUtskottet har vid denna , så, att säga , concentrerat sin kraft vid Tullväsendet; men äf - Den II Octo lier /, ra. 2Ö£ ven derföre hade Utskottet icke bordt lemna Poeten handlöst.
För min del instämmer jag med Herr von Hartmansdorff, att man nu ml nöja sig med att finna sig i BorgareStåridets beslut, men jag hoppas, att man framdeles må kunna bestämma e-i progressiv recommendationsafgift» Herr Tham1.
BevillningsUtskotten har leka fästat sig vid blott en enda del af de Utskotten tillhörande åtgärder.
I detta påstående har Herr Hjerta orätt, och torde hända skola de Betänkanleanden, som snart ifrån Utskottet inkomma, än vidare upplysa det.
I öfrigt får jag gifva tillkänna, att icke samma personer inom Utskottet behandlat den nu förevarande frågan, och Tull— Bevillningsärendef, ty olika Afdelningar hafva med det ena och andra tagit befattning.
Då jag förra gången omnämnde BorgareStåndets beslut , sade jag aldeles icke, att detta Stånd behandlat frågan örn recomrnendationsafgiftsn såsom en Bevillningsfråga, utan blott, att .Ståndet beslutat, att i den underdåniga skrifvelsen i ämnet begära, att recommendalionsafgiften icke måtte förhöjas innan nästkommande Riksdag; och jag har för min de! icke något deremot att invända; jag får endast upplysa; att de öfrige Stånden bifallit BeyillningsUtskoftets förslag i denna del.
Herr Uggla, Göran GustaJ:
Jag förenar mig b! mycket mer med Herrar von Hartmansdorff och Hjerta, som jag i BevillningsUtskottet yrkat, att ifrågavarande afgift är en Bevillning, hvil - Ven 11 Octoier /, »i. ien Rikets Ständer ensamt ägde, att till beloppet bestämma; och får jag i sldant afseende åberopa min Utskottets Utlåtande bilagde Reservation.
Grefve Cronhjelm, Polycarpus', Då Bevillningsutskottets Betänkande N:o 18, angående Postverket, och de deraf inflytande Bevillningsmedel, förra gången härstädes den 29 sistledne Julli förmiddagen till pröfning förevar, framställdes dervid af Grefve Spens, C. G„ åtskilliga anmärkningar, bland hvilka jag anhåller, att få återföra en, sorn icke blifvit af BevillningsUtskottet i dess nu afgifne Utlåtande besvarad, i Rjdderskapet och Adelns minne, så lydande; ”Sist förekommer frågan om , huruvida nå”gon serskildt afgift bör finnas för emottagandet ”af recommenderade bref eller ej.”
En dylik har ”alltid existerat, och sådant synes billigt, men o"likhet förefinnes i detta afseende emellan olika ”emottagares vilkor, och detta har förefallit mig ”obilligt.
En enskildt
Man , som i ett Fribref ”emottager penningar, betalar ej Fribrefsafsända”rens postpenningar; men alla de allmänna Cas”sor, sorn hafva egna Fonder , lära vara ålagda ”att ersätta Postverket dessa Postpenningars be”lopp.