Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan anstalt skulle ej leda till något gagn, ty de gamla RiksgåldsSedlarne åro alla att inlösas a vista, och åro således bättre, ån de nya skulle blifva, hvilka skulle stållas på betalning å viss tid.
Den anstalten skulle ej inbringa en enda skilling; åtminstone komme sedlarne att gå med betydlig agio.
Det har blifvit yttradt, att, om 5-pro cents-systemet antages, skulle lån nppsågas, på det att penningarne skulle kunna insättas iRiks. gåldsContoiret.
Lån, som innehafva» med säkerhet af personer, hvilke ordentligt betala räntan, blifva ej uppsagde, särdeles då det år fråga om att erhålla en nedsatt ränta.
Detta har jag velat anföra, i afseende på Herr Hjertås med fleres yttrande.'
Friherre Anckarfvård, Carl Henric, hade inlemnat ett så lydande
Harr Grefven och Landt Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg öfver-- läggningen fulländad.
Herr Grefven och Landt Marjkalken yttrade, att då under diseussionen någre Leda-.
Veil 12 Septchibcr J. in. 5
Jag tror att första vo terings-proposition bör tont court blifva till bifall eller afslag å lån 5 så att om nej vinner, Riksens Ständer skola vidtaga andra utvägar till behofvens fyllande, och om ja vinner, ny öfverläggning företagas om godkännande af Utskottens förslag eller antagande af 5-procents-obligationer.
Uti den af Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde proposition innefattas den olägenhet, att den som ej vill bi. falla antagande af låne-anstalter, nien om sådane skola vidtagas, föredrager 3-procents-sedlar, ej kan iå sin önskan uppfylld.
Jag föreslår der - S>en I s September f. m, före, att voterings-propositionen måtte blifva följande:
Den sorn bifaller Utskottens förslag, att lån må upptagas med öppen lemnad rättighet att sedermera bestämma vilkoren för desamma, voterar ja; den det ej vili. voterar nej.
Vinner nej kommer ingen upplåning att äga rum.
Detta tror jag vara rätta sättet 1)varigenom livar och en kan få votera efter sin Öfvertygelse.
Om ja vinner bör man särskilt få afgöra huruvida 5- eller 5-procentssedlar skola antagas.
Herr Grefven och LandtMarJkalken framställde följande voterings-proposition:
Den som bifaller i i:te punkten i Stats-och BancoUtskottens Betänkande rörande Financeregleringen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer genom särskild Öfverläggning att bestämmas, antingen all fråga om Iåns upptagande för Statens rakning genom RiksgäldsContoiret bör förfalla eller på hvad sätt de för Statens räkning erforderlige medel må kunna anskaffas.
Jag får begära votering om voterings-propositionen. t)tn it September f. m.
Den, som ej vill bifalla 5 procents upplåning, måste nu ändå votera för denna anstalt, då, i fall nej vinner, 3-procentssedlarne ej vidare kunna komma ifråga, åfven om sedermera det skulle beslutas, att lån för Statens räkning skola upptagas.
Den åter, som vill, att lån skola upptagas, men att det bör ske å 5 procent, nödsakas kanske nu att votera för 5-procents sedlar, af fruktan derföre, att mången, som år af annan mening, håldre skall votera emot alla låne-anstalter, ån godkänna 5- procents-oystemet.
Herr Berghman,'.
Jag finner låne-systemet så förderfligt, att jag ej kan afstå från min begäran, att vi måtte få votera helt enkelt om ja eller nej på saken.
Hvar och en, som år fallen för låne-systemet, har ju sin rått öppen ge. noin ja-propositionen.
Ehuru jag, på sätt jag anfört, år af motsatt mening med Herr Berghman, om upplåningen, kan jag ej annat, ån instämma med honom hvad voterings-propositionen beträffar.
Jag tror, att frågan, om någon upplåning skall åga rum, eller ej, först bör vara afgjord, innan fället bestämmes.
Annars kommer man, att i förvänd ordning företaga saken.
Bjornftjerna:
Jag år förekommen af Herr von Hartmansdorff, samt instämmer med Herr Stråle i den mening, att man 528 Den 12 September J. m. först bör utröna, huruvida lån skola åga rum, eller ej, och sedan bestämma modus.
Herr Grefven och handt-DlarJkalken yttrade, det han vid voterings-propositionens framställande trott sig böra följa den hittills brukliga praxis, att nemligen bifall å Utskottens Betänkande borde upptagas i Ja-propositionen, samt Nej-propositionen åter innefatta en möjlighet för alla öfrige meningar, att kunna göra sig gällande; men då flere Ledamöter ansett att sjelfva princip-frågan om Iåns upptagande i allmänhet först borde särskilt afgöras, hvaremot HerrLandtMarskalken för dess del icke hade något att erinra, så finge Herr LandtMarskalken nu föreslå följande voterings-proposition; Den som anser låns upptagande genom RiksgäldsContoiret icke böra äga rum, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer genom särskild öfverläggning att bestämmas sättet, hvarpå de för Statens räkning erforderlige medel må kunna anskaffas.
Jag får endast fästa upp märksamheten derpå, att denna proposition är stridande mot den föreskriften, att proposition bär tom 11 ScpLemhtr f, m, gt| Löi* så göras, ati den sorn bifaller kan saga jäj och den som nekar nej.
Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln tilläfventyrs skulle vilja antaga den af Herr Stråle föreslagne voterings-proposition.
Herr BerghmanJ
Qvasstio an måste nöd-- Vändigt först afgöras.
Grefve af Ugglast Skulle saken ej hjelpas dermed, att propositionen blef sådan, att den som bifaller att en upplåning skall äga rum, med förbehåll att sedermera afgöra om den skajl ske å 3 eiler 5 procent, voterar ja; den det ej villj voterar nej.
Vinner nej, kommer ingen Upplåning att äga rum.
Herr Berghman •
Jag bifaller alldeles derti Ba proposition, med förbehåll, att den som säger ja, sedan får yttra sig om sättet.
Den som bifaller upptagande af lån genom RiksgäldsContoiret, till de i 11 .‘te punkten omförmäldte ändamål, med förbehåll att sedan få bestämma på hvad sätt desse lån skola Upptagas, voterar Ja; Ridd, o. Ad. Pr. VID.
Band* 53® Ben i?
September f, m. .r
Dea (let ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej, kommer något lån för Statens rakning i nämnde afseende icke att upptagas.
Herr Grefven och Landt Marskalken till— kännagaf, att
Sedan 45, 44, 45 och 46 §. i Riddarhus; Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 12 förmiddagen, och befunno6 efter voteringens slut, klockan i eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som foijer:
Ja __ 127.
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat upptagande af lån genom RiksgäldsContoiret till de i Jitte punkten omförmäldte ändamål; och komme nu sättet, på hvilket dessa lån skola upptagas, att af Ridderskapet och Adeln bestämmas.
Den iZ September f. m. 53« Grefve af Ugglas:
Då jag nu förmodar att discussionen redan så fortgått om valet emelian 5- och 5-procents-obligationer, att votering snart kan företagas, viii jag blott med ett ziffer-exempei söka ådagalägga den difference i kostnad, sorn 5-procent-systemet skulle åstadkomma för Staten, i jemförelse med o-procents, systemet.
Ån ta gom för jemnhetens,skull att årliga utgiften vöre 600,000 Riksdaler, och att man af Rankens vinst hade 5oo,ooo Riksdaler att disponera, så återstå 000,000
Riksdaler med ränta å 5 procent eller 9000 Riksdaler, summa 509,000 Riksdaler, som genom obligationer behöfde anskaffas.
Om deremot 5 procent skulle betalas, blef räntan i5,ooo Riksdaler; hvarförutan capital-afbetalning måste ske på dessa slags obligationer; ty sedlar som äro ställde på tid innebära äfven vilkoret af någon afbetalning, hvilken väl ej kan beräknas till mindre än 10 procent eller So,000 Riksdaler om året, eller således tillsammans 45,000 Riksdaler, hvarigenom den summa, sorn för året måste upplånas uppsteg till 545,ooo Riksdaler.
Häraf synes, att genom 5-procents-systemet skulle samma ändamål kosta 56,ooo Riksdaler mera om året, än genom de nu föreslagne 5-procents-obligationerne; särdeles som den minskning i ränta, hvilken uppkom genom verkställde capital afbetalningar, ej blef märkbar förr än efter flere års förlopp.
Jag tror i allmänhet, att, då Ridderskapet och Adeln nu beslutit att en upplåning kommer att äga rum, första consideration bör vara den, att göra upplåningen så lindrig *31 »«« IJ September J, m.
Born möjligt är, och derföre tillstyrker jag bifall till Utskottens förslag.
Herr von Hohenhavfen:
Den siste vårda Talaren har nu upplyst genom en calcul, ait 5- procents-sedelsystemet kostar Staten 56,ooo
R:dr mindre ån 5-procents-systemet, men hår år ej fråga allenast om hvad som kostar mindre.
Det år obestridligt, att genom antagande af 5-procents-obligetionerne, decretera vi en sedel-tillökning till år 1828 af i,goo,ooo R;dr.
Det år ingen annan skilnad emellan detta mynt och det vanliga, ån att detta år råntebårande.
Vid en kommande Riksdag skola säkerligen Riksens
Ständer antingen afskrifva räntan eller borrtaga inlösnings-råtten och förvandla dem till Statspapper.
De åro nu ej något annat ån vanligt creditmynt, lika med vårt öfriga.
Man har dessutom sagt att desse mera skulle uttvinga capitalerne i rörelsen, ån de andra, och man har trott, att de som önska en penninge-försämring, derföre heldre skulle välja 5 procents ån 5- procents-obligationer.
Men jag ser ej något hinder, att ju 5-procents-obligationer äfven kunna användas i cassör, och tror således, att äfven genom dem en utslåppning kan ske af det mynt, som der bevaras.
I Banken åro nu 2 millioner insatte af private på afskrifr.ings-råkning.
Någon minskning af rörelse - capitalet uppkommer således ej genom 5-procents-sedlar, men sannt år, att 3-procents-obligationerne skulle verka som nya RiksgåldsSedlar, hvilka likväl voro båttre, emedan det år alldeles oförnuftigt, att utan ändamål borrtkasta räntan, då pen ia September /, m. 533 man ej vill gå ifrån ett system, sorn ej år rätts» enligt, och hvilket icke döljes genom denna rånta.
Jag kan aldrig lemna mitt samtycke till, titan reserverar mig emot all blandning af Rikets gäld med Bankens mynt.
Af detta moraliska skål afstyrker jag 5-procents-sedlarne.
RiksgåldsContoirets 5-procents-obligationer kånna vi; de hafva ej courserat, de hafva aldrig blifvit utlemnade, utan mot inhåndigande af fulla värdet.
Derföre tillstyrker jag antagande af 5- procents-systernet såsom ett årligt låne-system, men en votering anser jag som oundviklig, och då tror jag, att Utskottens förslag bör blifva Ja-propositionen.
Då jag hufvudsakeligen delar den siste värde Talarens mening, vill jag blott tillägga några ord.
Capitalisternes förmögenhet har så befydeligen minskats de sednare åren, i anseende till sedelmyntets fall, att man ej längre bör arbeta på samma mål.
Det år onekeligt, att myntet ytterligare skall försämras genom 5-procents-sedlarne.
Sådant år icke förhållandet med 5-procents-obligationerne.
Antagandet af 5-procents-systemet innefattar en bestämd låne-princip, för hvilken ingen gråns gifves, då deremot i 5-procents-systemet en sådan finnes, når sedlarne en gång skola amorteras.
Jag tror likväl, att antagandet af en så hög ränta som 5 procent, skulle medföra den olägenhet, att Capitalisterne uppsade sine capitaler, och heldre insatte dem hos Staten, ån låto dem stå qvar hos enskilte.
Jag finner således, att med bibehållande af samma upplå - 534 Den 12 September /, fn.
Jlings-princip, som för 5 procents-obligationer, man kunde nedsätta räntan tili 4 procent, och om votering kommer att företagas, anhåller jag, att i contra-propositionen måtte bestämmas, att Riddsrskapet och Adeln, med antagande af hprocents-obligations-principen, förbehåller sig att sedan bestämma, om räntan skall blifva 4, eller 5 procent.
Herr Cederfelt johl; Vår Historia vittnar visserligen, att vi uti Finauce ärenden sällan dragit nytta af föregående tiders erfarenhet.
JLikvål böra vi hafva den sista Riksdagen uti för friskt minne, att icke komma ihåg, att 5-procents-sedlarne då beskyldes för alla olyokorne och all oredan, Detta kunde vara tillråckelig orsak för mig, att afstyrka deras antagande; men jag får tillika fästa uppmärksamheten derå, att de ifrågavarande 5-procents- obligationerne ej (skulle blifva egentliga skuld-förbindelser, utan fast mer vtrkliga mynt-sedlar; och då den idag utgifne å-procents-sedeln kunde i morgon utbytas mot Banco, så år 3-procents- upplåningen detsamma, sorn att utgifva nya sedlar.
Man talar om att spara räntan: men jag frågar, om det ej vore mera besparing, att utgifva nya BancoSedlar, då kostnäderne ej klefve större, ån till lumpor och svärta?
Då man skall göra lån, så bör det vara med bestämd återbetalning.
Jag tillslyrker derföre, att lånen må blifva på längre tid, och antingen med 5 procents ränta, eller att de, som Grefve von Schwerin föreslagit, taå utbjudas på entreprenad?. lag fruktar Ijert il September/, m. dock, att de icke kunna erhållas till lägre ränta Än 5 procent.
En vård Talare har gjort en calcul öfver difFerancen emellan 5- och 3-procents-uppl.åningen, såsom skål för antagande af det sednare systemet.
.Tåg får dervid göra en erinran.
Då man upptager lån för 5 procent, upptager man ej mera ån man behöfver, och betalar för den summan 5 procents rånta, tnen då man skall upptaga lån efter 5-procents-principen, så måste man, då man behöfver 3oo,ooo R:dr, upplåna 6 eller kan hända 900,000 R:dr, för att kunna honorera förbindelsen, att vid anfordran inlösa de sedlar, som uppvisas.
Då försvinner således all vinst.
Jag förenar mig derföre med Herr von Hohenhausen, att tillstyrka 5-proeents-obli-, gationer.
Då jag funnit af discussio^. nen, att några hinder emot 3-procents-sedIarne blifvit framkastade, hvilka förut blifvit obesva~ rade, emedan de ej varit yttrade, anhåller jag att deremot korrteligen få anföra något.
Man har omtalat de varnande exemplen af år 1818, och de yttranden, som då blefvo fålde ernat 3-t procents-sedlarne.
Om man skulle åberopa dylika händelser, så kunde man bevisa allt.
Det är ganska gifvet att man 1818 ej förstod, och att flere nu ej vilja förstå, hvad o-procents-sed. lar åro, och att de ej vålla skrinlåggning af något annat capital, ån sig sjelfve; tvärtom utloc» kas genom dem de cspitaler, som förut varit pkrinlaggde.
Hvad $ngår att Srproc-änts-sadiar - Den 12 September /, m. ne åro mynt, så år det erkåndt, att de åro RiksgåldsSedlar, men räntebärande; och afhål— las derigenom från cassan.
Derföre, når man Uppger cassan, så bibehålles deruti blott så mycket, sorn behöfves för den dageiiga invexlingen, och man behöfver deruti blott en liten del till fond för de utelöpande obligationerne.
Detta utgör den betydliga skilnaden emellan dessa sedlar och vanliga RiksgåldsSedlar.
Genom sin ränta inkomma de ej till större qvantitet, och om den ena dagen BancoSedlar utväxlas mot 100,000 R:dr i 5-procents-sedlar, så upptagas dagen derpå nya lån till samma belopp.
Der-”
Uti består skilnaden; och nyttan of 5-procentssedlarne ligger deruti, att de ej framkalla våldsam uppsägning af enskiltes capitaler, Om der, emot 5-procents-systemet antages, så år det gifset, att alla skola uppsåga sina penningar.
Icke allenast de två millioner, som Staten behöfver, skola blifva uppsagde, utan 5 å 6 gånger den SUmman, då man med contanter vill passa på vid RiksgåldsContoirets lucka, för att kunna få dessa lån.
Man har ej trott sig böra sönderbryta den lilla credit som finnes, och ansett, att inga åtgärder borde vidtagas för Statens financer, som försvagade eller förryckte den enskilta crediten, Hvad som blifvit yttradt, att 5-procents-sedlarne skulle öka de öfrige sedlarnes numeraire, och att en bestämd mynt-försämring deraf skulle Uppkomma, kan jag icke begripa.
Det år ej allenast qvantiteten af myntet, som försämrar dess värde, utan det sått, hvarpå myntet verkar, bidrager äfven dertill ansenligt.
Der nemligen det verkar långsamt, såsom nu hår i Sverige, jOen 12 September f% m. 537 kan qvantiteten ökas, utan att verka försämring; ty en mängd sedlar skrinläggas, så snart de vål komma ut.
Behofvet, som bestämmer alja vården, håller således nog ännu uppe våra sedlars värde inom Riket, fastän de jemnt försämras i .förhållande till andra Länders mynt, emedan stockningen i rörelsen inom Landet, följd af skrinlåggningen, sorn åter år följd af VexelBankens hvila, gör handels-vågen menlig.
Dessutom talar ännu en sak för 3-procents-se diarne.
Fern- procenfs-sedlarne måste genast amorteras, men amorteringen af 5-procents-sedlarne behöfver man ej tänka på förr ån år 1828.
Låtom oss besinna, hurudant förhållandet då år.
Götha Canal äfvensom Hjelmare
Slussverk åro då färdige.
Endast ström-rensningarne återstå.
Då kunna Riksens Ständer bestämma, att Bancovinsten, som då år större ån nu, säkerligen 700,000 R:dr skal! användas, för att amortera 3-procents-sedlarne, oell då har Staten vunnit hela den betydliga skilnaden emellan räntan för 3 procents och 5 procents upplåning, och om ån icke 5 - procents-obligationerna skulle coursera, sorn jag likväl tror, gör ändå rånteskilnaden en betydlig summa Jag får derföre ytterligare tillstyrka antagande af 5 procents-systemet, och motsäga den sats, att man efter den upplånings, principen skulle nödgas upptaga mera lån, ån man verkeligen behöfver.
Förhållandet år tvärtom.
Om man antager 3-procents-upplåningen, så behöfver man ej upptaga mera lån, ån som erfordras till behofvens fyllande; men med 5- procents-systemet måste man beräkna att upptaga ej allenast den högre räntan derå, utan åU S33 Den i2 September /. rn. ven amortissements-fonden.
Detta år så klart, alt jag tror, att Utskotten vål betänkt både Statens, och de enskiltes fördel; hvarföre jag tillstyrker bifall å förslaget.
Om man vid förslaget om 5 procents-obligationer förenade den omständighet, att någon annan fond anslogs till ränta och capital-afbetalning, än Bankens vinst, så skulle jag tillstyrka 5-procent-systemet; men då man ej det gör, utan det i alla fall är af Banken som räntan och capitalets sluteliga betalning skall utgå, ser jag ej hvaruti någon väsendtlig skillnad ligger i afseende på Bancosedelns värde.
Det blir i alla fall
Banken som ansvarar för värdet af sedlarne och då kommer det på ett ut om de kunna mot
Bancosedlar utbytas genast eller efter vissa år, så länge icke Banken fullgör sin skyldighet att med reelt mynt inlösa sina sedlar.
Man säger att 3-procents-sedlarne äro mera löpande och således skola öka penningestocken, men jag tror att skillnaden blir föga betydlig, ty con. juncturen är sådan att låneanstalter för Statens räkning blifva ganska begärlige, och 3-procents.' sedlarne komma i mänga fall att blifva lika litet gångbara som 5-procents-obligationerne, huf. vudsakligast derigenom, att då man ej kas när som helst i RiksgäldsContoiret insätta penningar och utfå 3-procents-obligationer eller vara säker att af andre få tillvexla sig sådane i den stund man det önskar, skall hvar och en behålla dem j det längsta eller ungefär lika så länge som 5- procents-obligationerne.
Således blir skillnaden ingen annan än den som är emellan 5 och 5 Den 12 September /, nr, 539 procent.
Jag anhåller om proposition å Utskottens förslag.
Friherre Cederftr&m:
Jag har redan i början af öfverläggningen yrkat att i contrapropositionen måtte intagas en upplåning mot 5 procent, och fortfar deruti, men anhåller nu att få yttra några ord i afseende på hvad af de siste talarne blifvit anfördt om 5-procents-sedlarne.
Herr Hjerta har förmodat, att Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag ej förstodo hvad 5-procentssedlar voro, och att derifrån oviljan kommit emot dem.
Jag tror, att man vid granska ningen af besluten skall finna att Riksens Ständer då ej blott förstodo hvad 5-procents-obligationer vilja säga, utan ock iniågo olägenheterne af ett sådant system, då ej fond finnes för hela heloppet att vid anfordan använda.
Den supposition Herr Hjerta framställt, att ej motsvarande fond behöfves till deras fulla inlösen, utan blott en mindre fond, är alldeles samma grundsats som antogs för FilialDisconternes credit-rörelse, men sorn slog felt, förnämligast derföre, att Malmö
Discont utlånte sådane 3-procentssedlar, för hvilka ej någon fond till inlösen fanns. Troligen skulle följden äfven nu blifva att PuksgäldsContoiret invecklades i enahanda!för-, lägenhet, hvari f, d.
FilialDisconterne vid 18 j 8 års
Riksdag sig befunno, derigenom att de saknade tillräcklig fond för inlösen af deras utgifna 5-procentssedlar.
Den farhåga Herr Hjerta yttrat, att 5, 6 å 7 gånger så stort capital som Staten jbehöfde, skulle uppsägas af enskilte, i afsigt att i RiksgäldsContoirets lucka kunna erhålla öpro - J40 Otn 18 September /, ni. cents-obligationer, tror jag blifva så mycket omöjligare, som sådane lån alltid äro på längre tid.
Om nu Riksens Ständer fatta sitt beslut om upptagande af sådane lån, så införes i Tid ■ ningarne en annonce af det innehåll, att den eller den dagen blifver teckning till
Iåns upptagande till så och så stor summa.
Inom en kort tid, kanske i4 dagar, är denna fullgjord, och då vet hvar och en om han får lenina sådane lån eller icke, och först efter en sådan teckning kan fråga bli om uppsägning af capitaler, svarande emot hvad som tecknadt blifvit, och således är dermed ingen fara.
Det har äfven blifvit yttradt, att för 3- procents-sedlarne behöfdes ingen amortissementsfond, då den deremot behöfdes för 5-procentsobligationerne.
Äfven detta synes mig vara ett skäl till för 5-procents-systemet, ty de lån äro att föredraga, hvilka äro funderade på afbetalning.
Det andra slaget bildar en evinnerlig skuld.
Man har äfven yttrat, att för öprocentsobligationerne skulle behöfva lånas fond till räntan och amortissement.
Något sådant förslag har ej blifvit väckt och skulle vara högst orimligt, och jag har ej förr hört det yttras af någon.
Således är detta blott framställdt, för att väcka farhåga för systemet, men då man besinnar, att en viss summa af Statens tillgångar nödvändigt skall afsättas för räntan och afbetalningen, så måste den idéen förfalla.
I öfrigt är redan i detta ämne för mycket på alla sidor yttradt, för att jag längre skulle vilja trötta Ridderskapet och Adeln, hvarföre jag anhåller att vi må få företaga voteringen, och att i contrapropositionen måtte införas, att desse 5-procents - Den I* September f, m, 541 obligationer skola utgifva® på minst j5 och högst 25 år; ty jag’tror ej att de kunna med fördel utgifvas på kortare tid.
Bifalles det ejt anhåller jag, att vi må få särskildt discutera den frågan.
Jag har mången gång hört sågas, att alla åtgärder i financerne böra från principer utgå.
Jag befarar, att man hår glömt principen, och att man gifvit sedlarne namn innan man kommit öfverens om af hvilken natur de skola vara.
5-procentssedlar åro råntebårande papper, betalbare å vista.
Man kunde kanske med sådane vilkor få lån för 2 procent.
De andra obligationerne åro åter betalbare mot vissa vilkor, hvilka bestämmas af sedel-utgifvaren.
Antingen åro de ställde på viss tid af ungefär 10 år, eller på halft års uppsägning, Ej eller der år det egentligen procenten som år i fråga; den kan vara 4, 5 eller 6 procent.
Den som gifver ut sedeln bjuder den minsta möjliga ränta han kan få penningar för.
Jag tror då att båda systemerne kunde begagnas.
Örn sedlar till inlösen å vista utgifvas, så utgör deras summa vid slutet af femte året 1,900,000 Riksdaler.
Dettå discrediterar vål ännu icke sedelrörelsen, men jag befarar, att då man en gång börjar en ny bana, så fortsåttes den till dess man kommer till den punkten då 8 millioner åro ute i rörelsen.
Jag skulle derföre tro, att Ridderskapet och Adeln kunde såga, att sedlar å vista ej få utgifvas till högre belopp ån 1 million, och att räntan skall blifva till det belopp, som man kan betinga sig.
Det som återstår skall 542 B«« 12 September f. m.
RiksgåldsContoiret söka att få upplåna emot andra vilkor, på 5 å 10 års afbetalning, och ett halft års uppsägning.
Når då RiksgåldsContoiret för det andra året skall söka lån för 5 å 4oo,ooo Riksdaler, fean det uppgifva sina vilkor.
Det kan för en del få ett års afbetalning, för en annan, io års.
Det gifver blott sitt behof tillkänna; det blir capitalisternes sak att ingifva förseglade anbud å de summor som de vilja utlåna.
Det år möjligt att sådane lån kunna fås för 4 procent, kanske ock fås de ej under 5 procent, och skulle conjuncturen blifva sådan, att det blifver stor täflan om capitaler, så kunna de kanske ej fås under 6 procent till nästa Riksdag.