Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om såsom Herr af Uhr anfört, någon häst ifrån Strömsholms Stuteri, under hand sålts till ringa pris, har en sådan häst säkerligen varit förut såsom oduglig för Stuteriet casserad: oell då auction ej ansetts lämplig anställa för en enda hästs försäljning, har den hellre genast blifvit under hand afyttrad, helst hans föda efter cassationen, varit daglig förlust.
Den uppgift Herr af Uhr gjort om den generella hästförsäljningen vid Strömsholm, äger jag ej tillgång på handlingar att i hela sin vidd hedonia.
Min aktning för Herr af Uhr, tillåter mig dock ej tvifla, det han förskaffat sig säkra underrättelser, innan lian dem uppgifvit; men hans slutsatts med beräkning deraf till allt det gagn Stuteriet skulle åstadkomma, mäste aldrig kunna antagas.
Kunde genom hästförsäljning vinnas full ersättning för en Stuteriinrättnings alla omkostnader, behöfdes ju dertill inga Statsbidrag?
Och likväl, lärer ingen Stat i Europa finnas, som icke redan i långliga fider lemnat aaslag till Stuteriinrättningar, och således
Den 30 Augusti f. m. torde äfven behofvet och nödvändigheten deraf bevisas.
Vid bedömandet af ett Stuteris nytta, torde böra afses, utom productionen, ej blott ädlare hästracers bibehållande för behof, sorn eljest svårligen kunde fyllas, kanske icke inom Riket, utan från främmande länder mot summor som derföre skulle utgå, utan ock hästafvelns förbättring i landet.
Huruvida Strömsholms Stuteriinrättning uppfyllt denna sin bestämmelse, deröfver skall jag ej tilltro mig ett yttrande, emedan jag bör anse mig dertill ej äga nog kännedom; men det vet jag, att räkenskaperne visa, det Strömsholms Stuteriinrättnings Hingstar årligen betäckt emellan 2 å 3oo Ston samt derutöfver, utom Stuteriets, och att derifrån hvarje år till Kongl. HofStallen afgått utvalde hästar, äfvensom att inom 6 månader 9 fullgode Beskällare aflemnats från-detta Stuteri, för att blifva CompagnieBeskällare och till hästafvelns befordran och förbättrande i Riket.
De anstalter som af Kongl. Maj:t år 1818 vidtogos, till hästafvelns upphjelpande, hafva i förening med Rikets Stuterier och öfriga allmänna Hingsthållningen, redan haft den verkan att, enligt hvad af inkomne rullor inhämtas, sistlidit år, derigenom mer än u5o fohl tillkommit, och minst 2600 ston blifvit betäckte.
Ytterligare åtgärder äro ock detta år af Kongl. Maj.t vidtagne till den allmännare och mindre hästafvelns förkofran; och jag hemställer således, om nu i detta, sorn allt står i ett sammanhang, lämpligt vore göra någon rubbning - Ven 3o Augusti f. m. 4oi ning till hinder i fortgången; saint alltså, och med stöd af hvad jag haft äran ådagalägga om hushållningen vid Strömsholms Stuterilnrättning, hvad afseende å Herr af Uhrs motion i detta amne vidare kan hafvas.
Jag anhåller om återremiss af Betänkandet,' och att, då motion först hos Höglofl.
StatsUtskotlet blifvit utvecklad, detta mitt anförande måtte de öfrige Respective RiksStånden communiceras.
N;o 3.
Herr Bruncrona, Nils:
Då den af Herr Lagerhjelm gjorda mo; tion, angående en förändrad organisation af Ar* méen och Flottorna, förevar till afgörande uti de sammansatte Stats- och BesvärsUtskotten, stadnade jag uti minoriteten och emot beslutet mig reserverade.
Grunden för denna öfvertygelse och reser-’ vation, hämtar jag från ordalydelsen och tillämpningen af RegeringsFormens i4, j5 och 64 §§. hvaraf följer: att då Nationen till Konungen öfverlemnat den rätt, att ensam förord, na och i sin vishet bestämma allt, som angår Rikets försvar, så i dess stora omfattning, som uti detaillerne, så är det ock Kongl.
Majjts ostridiga rätt att under freden förbereda, likasom Bil, till Ridd. o. Ad, Pr. VII.
Band. 26, Dtn JO Augusti f. m • under kriget använda allt hvad till ett sådant åsyftadt försvar kan fordras oell i sådan stund kan blifva att påräkna.
Deremot har Svenska folket, enligt Regis, rings-Formens 57 förbehållit sig den ratt, att genom sinn ombud, vid allman Riksdag sig beskatta: hvaraf likaledes föijer, att de anslag Riksens Ständer, uppå Konungens Nådiga proposition till försvarsverket bevilja, kunna på sätt behof ven kräfva , och nödvändigheten fordrar, af Kongl Majit disponeras för dessa bestämda ändamål: och hvarvid Riksens Ständer icke förbehållit sig, eller äga annan rätt, än den att anmärka om utgifterna öfverskridit anslagssumman, eller ock om denna blifvit disponerad för andra ändamål, än sådana > hvartill dett blifvit bestämd.
För öfrigt delar jag, med flere varda Ledamöter af detta Stånd, den öfvertygelse, att då Lagstiftarne uteslutande anförtrodt omsorgen af Rikets Försvarsverk åt Konungen, anser jag all discussion i detta ämne vara betänklig, det må sedan angå det materiella eller personella af våra försvarsanstalter.
Men til! ämnet, och endast hvad organisation af Rikets Sjöförsvar i allmänhet beträffar, får jag med förbigående af allt, sorn blifvit mot eiier med motionen yttradt, ändock fästa Högh Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet
Uppå beskaffenheten af de vidsträckta kuster Sverige iar att försvara, och hvilka omvexla af rala» Den 3 j Augusti f. m. genom hafvet hegränsäde ku.»tsträckblS och af Farliga ocfi med djupå . vatten genohiskurna skärgårdar, af hvilka flere, på föga afstånd stöta in till våra grannars områden.
Övedersågdigen fordra så beskaffade kuster både en seglande- och roddar- flotta, hvilka; antingen livar för sig, eller förenade, skola vårja landet från fiendtliga anfall från sjösidan.
Ilen förra af dessa flottor, elier den seglande, niåste bt*h skall på de öppna ktisterna hindra landstigflingan, tillvägabringa diversioner och för öfrigt Understödja efter; och i sammanhang med operationsplanen, alla ofi- som defensiva företag; på större och djupare vatten, för fienden afskira all comriiunioatiön och förhindra dess transporter af manskap och munition; samt ändteligen att förenad med en alierad makts flotta, tvinga fienden till overksamhet; och hvarvid bör kumma i beräkning , att underlägsenhet i antal ötelbart ersåttea genom befälets skicklighet och öfverlägsenhet i maneuver, hvilka sanningar icke saknas uti Svenska ajö-histörien från de äldsta tider.
Hvad åter den sednare, eller SkårgårdsFlottan beträffar, så, enär detta vapen lika litet kan agera i öppen sjö, som den förstnämnde uti skärgården, och enär en sådan af största behof påkallas, till betäckande af Årméeris flsnque, landstigningars befrämjande eller förekommande Cömmiinicationers och transporters obehindrade gång emellan fasta landet och Arméens serskilta fördelningar, äfvensom den seglande flottan; 404 Vsn 30 Augusti /■ m, att genom omvexlande positioner, hos fienden väcka osäkerhet, och diversioner i sammanhang med Armeens rörelser, och sluteligen att göra den fiendtliga SkårgårdsFlottan fullkomligt overksam, utom andru krigstillfållen, såsom anfall emot befåstade orter rn. in. hvilket inom detta
Hus vöre lika onödigt som öfverflödigt att uppräkna.
Min afsigt med detta anförande har varit, att öfvertyga om Rikets behof, af så vål en Örlogs- som Skargårds-Flotta, och må det tillåtas mig till ytterligare styrka för denna öfvertygelse anföra följande historiska facta, nemligen :
Att efter Konung Carl XILs död, sedan freden med de största uppoffringar kunnat erhållas, insågo då varande Ständer nödvändigheten att i nion af tillgångarne anslå medel, ej allenast till ÖrlogsFiottans uppbyggande, utan ock, åtog sig hvarje Provins en frivillig extra gård, till byggnad af Galerer, de enda då kände Skärgårdsfartyg, i saknad hvaraf kusternes härjande och brännande af fienden icke kunnat förekommas, och som bekant år, fingo desse Galerer namn efter Rikets Provincer.
Uppå anförde grunder och med afseende på det ostridiga behofvet för Sverige, af så vål en seglande som SkärgårdsFlotta, får jag vördsamt för min del tillstyrka, att Riksens Ständer alltid måtte, för dessa magtpåiiggande ändamål, bevilja så tillräckliga medel, som Rikets tillgångar möjeligen medgifva, till Kongl. Maj:ts disposi-i tion, så val till underhåll af hvad Röket redan deraf åger, till förrådernas complettering och för - Ven 30 Augusti f, mi 4o 5 stärkande, som till successiv nybyggnad af Skepp, Fregatter och Skärgårdsfartyg, till det antal Kongl. Maj:t till sjöförsvaret kan pröfva nödigt bestämma.
Herr Ejie riberg, Pehr:
Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten, uti deras Betänkande, rörande Näringsfriheten, föreslå i 4:de Art. j8 $. att till Mästerskaps vinnande å Timmermans-handtverket, skall endast erfordras erfarenhet i det practisba af handtverket, så att den, hvilken genom nöjagtigt prof och verkställande någon väsendtlig byggnadsdel, visat sig äga kännedom af hvad yrket tillhörer, må derå vinna mästerskap ; hvarjemte i denna §. föreslås ajne andra slag af Mästare i byggnadsvågen.
Det skulle således , efter Utskottens tanke, vara nödvändigt och för Staten nyttigt, att få 3:ne slag af Byggmästare.
Det första slaget skulle icke behöfva förstå att uppföra en byggnad af sten eller träd i hela dess vidd, utan blott till en våfendllig del; ett alltför obestämdt ord, då i händelse fråga sig yppar, om denne mästare-skicklighet, genom
Domarens bepröfvande, skulle förklaras tillräcklig, endast den förmådde att uppföra en vindskappa, en takstol, eller något dylikt, hvilket allt åren väsendtlig byggnads-del.
Hvarje timmerdräng och hvarje murare har intill närvarande tid oundvikeligen af sine mästare erhållit kunskap och erfarenhet i det practiska, innan de kunnat blifva Gesäller, hvarför också hvarje Gesäll kan Dtn Jo Augusti f. mt »flänga prof af någon byggnadsdel; orh efter yts^ottena förslag höra således dessa TimroerDrångar och Murare hädanefter blifva, icke Gefäller t ufan Måftare:
Följden häraf skulle då blifva den , att för Mästerskaps erhållande hädanefter, man icke beböfde vinlågga sig om någon annan kunskap ån den Thntnerdrängur och Murare hittills sökt för att blifva Gesäller; ännu mindre inhämta kännedom i de vettenskaper, som derifrån åro oskiljagtige, utan blefvo de sorn bygga nödsakade att, utom anlitande af Muroch TimmerhandtverksMästare för verkställigheten, äfven anlita Axchitekter och Mechanici för det egenteligen vettenskapliga i sjelfva planen , sammansättningen och uträkningen, vid hvarje förefallande större eller mindre nybyggnad eller reparation, hvilket allt hittills legat inom Byggmästarens skyldighet och ansvar, utan något serskilt arfvode.
Vidare föreslås, att till Mästerskaps vinnande, både uti Murmästare- och Timmermans-handtverken gemensamt, under Utskottens benämning af Byggmästare, skulle fordras, jemte berörde practiska håndighet, nöjagtig och bepröfvad skicklighet i ritningars och deseiners upprättande, samt byggnaders uppförande derefter; då Utskotten lemont Mur- och Timmerdrångar rättighet att blifva handtverksmästare, så snart de hunnit förvärfva en vanlig Gesälls skicklighet, så synes det sednare för-^ $laget utan allt ändamål, emedan de fleste Mprpch Timmerdrångar säkert skola söka att blifva sådane Mästare, och de egentelige Byggmåstarena, som Utskotten nu föreslagit, ej mera blifva i tillfälle att med sin-a insigter utöfva sitt lien 30 Augusti /. itc, yrke, i brist af arbetare som förstå det practi*ka.
Jag föreslår derföre vördsammast, att den som vill vinna Mästerskap i Timmermans-handtverket, eller blifva Byggmästare, skall icke allenast äga fullkomlig practisk skicklighet i byggnadskonsten, äfven hvad angår den svårare delen deraf, »åsom vid torn och andra spånningsbyggnader , utan ock åga bepröfvad kunskap uti de dertill erforderlige theoreliske vettenskaper.
Hvad sluteligen angår det föreslagna 5:rije slaget af Byggmästare, så får jag dervid vördsammast påminna, att, om Architeckter och Mechanici skola efter aflagdé prof på så vål praktisk som tbeoretisk skicklighet, och utan att hafva varit lärlingar och gesäller, blifva Byggmästare, de likväl aldrig måtte få utöfva mästerskapet så länge de hafva inseende öfver publike byggnader eller controllen öfver råkenskaperne dervid.
Ett skål för denna min tanke får jag anföra utur Kongl, öfverIntendents-Embetets räkenskaper, inlemnade till Kongl. Kammar-Rättens 5:tc Revisions-Contoir, hvaraf underteknad händelsevis fått se, bland 181g års räkenskaper, att Conducteuren F. M. Båck, som innehar Enkan Fredrica Regina Ekmans Byggmästare-verkstad, dels uti hennes namn , dels uti sitt eget, qvittera!
Timmermans afiöningar och att samme Conducteur äfven med sitt namn controllerat Kongl. Maj:ts och Kronans publike byggnaders hufvudråkningar, som innehålla sådane aflöningar, att, till exempel; en Timmerman vid namn Svanström* finnes med lika dagspenning uppförd i Januarii månad för vinterdagar, med ao sk.
Banco , sorn första delen af Mars Månads sommardagar, samt att sam - 4o8 Ven 30 Augusti f. m. me Timmermans arfvode, sedan under sommaren blifvit, emot ali praxis, olika utfört för sommar dagar, dels med 4o sk., 42 § sk., och i R;dr Banco, hvilket äfven är händelsen med endre personer bland timmermännen, der samma karlar blifvit olika aflönte för sommardagar, dels med 56 sk. och dels med 4o sk.
De öfrige årens räkenskaper, rörande publika byggnaderne, åro mig obekante, dock torde de innehålla samma omständigheter.
Till bestyrkande af hvad jag anfört, medföljer utdrag af åberopade räkenskaper.
I anledning af dessa anmärkningar, hemstålles vördsammast om Betänkandets återremiss.
Transumt utur Kongl. ÖfverlntendentsEmbetets räkenskaper för år 181 g, sorn finnas ingifne uti Kongl.
KammarRåttens 5;te RevisionsContoir. i:sta hälften af Januari månad, Timmerman Svanström 10 dagar å 40 sk., aflöningssumman qvitterad uti Enkan F. Reg,'
Ekmans namn, och samma publike byggnaders hufvudräkning controllerad af Conducteuren Fr.
Ven 25 April. 2?i stämma uti Preste-Ståndets beslut; hvilket bifölls.
Banco-LJtskottefs den 6 dennes aflåtne , samt den 18 i samma månåd på bordet lagde Betänkande, sä väl i anledning af Riksens Ständers Revisorers till Utskottet remitterade Berättelse, som den af Utskottet verkstäflde granskning, rörande BancoVerkets Styrelse och Förvaltning elter sednaste Riksdag.
Då det förevarande Högloflige Banco-Utskottets Betänkande till en viss del omförmäler Canaloch Discont-Dsrectionernas åtgärder, anser jag mig skyldig att upplysa förhallanderne, ehuru jag ej gerna upptager en dyrbar tid, minst då det sker, eller kan hafva utseende af att vara till eget försvar.
Frågan är riu om Directionen fejat; och med ett djupt intryck allt ifrån barndomen af de tusenärige orygglige lefnadsreglor, att den sorn är ren, kaste förste stenen; och den som står se till att han icke faller, skall ock jag med mycket lugn erkänna, att jag felat eller kunnat fela; — men då det klander, af Directionens allmänna åtgärd, som uti trenne serskildta puncter är fällt, ehuru ej ett Domslut, som jag icke tror tillkomma hvarken Utskottet eller Rikets Högloflige Ständer, dock skulle kunna anses innefatta Domskäl, mäste det besvaras, för att leda allmänna omdömet om en allmän åtgärd.
' Den 35 April Utskottet yttrar: ”Vid granskning af Handlingajrne rörande de Revisioner, som öfver Götheborgs- och Götha Canal-Verks-Förvaltning sedan sista Riksdag blifvit förrättade, har BancoUtskottet funnit anledning instämma uti det yttrande, Riksens Ständers Herrar Revisorertderom afgifvit, att: ”Här skulle man alltså förmoda att Herrar Revisorers yttrande ordagrant influtit”, men detta lyder som följer: ”Beträffande Götheborgs- och Götha Canal-Bolags Discont-Verk, så har vid de sedan sista Riksmö* te öfver desse Verk hällne Revisioner, enligt till Herrar Ranco-Fullmägtige inkomne och oss meddelte Handlingar , någon anledning icke fölekommit till så beskaffade erinringar vid Förvaltningen, att Banquens säkerhet för återbetalningen at de till desse Verk i föresknfven ordning lemnade försträckningar kunnat anses vara underkastad något tvifvelsmål; och hafva Styrel, seme af ifrågavarande Discont-Inriittningar, under ofvanberörde tid, i allmänhet ådagalagt en stadgad föresats, att noggrant uppfylla de föreskrifter „ sorn blifvit dem gifne, och att äfven i allt öfrigt iagttaga hvad för upprätthållandet af samma Verks Credit och fullgörandet af deras förbindelser mot
Allmänheten erfordrats } hvadan den förlägenhet hvaruti desse Verk nu råkat, synes endast böra tillskrifvas tillfälliga, af förbemälte Styrelser hvarken vållade eller förutsedde händelser”.
Deremot lyda orden uti Utskottets Betänkande: ”Directionerne af dessa båda Verk synas hafva under den förllutoa tiden, i allmänhet
Dm 35 April. ådagalagt ep siadgad föresats att uppfylla de dem gifne föreskrifter, samt att i öfrigt efter möjligheten iagttaga hvad'för Discont-Verkens upprätthållande ansetts vara af nöden; och lärer desse Verks iråkade förlägenhet ej böra annorlunda betragtas, än såsom en i sinom: tid oundviklig, men nu af tillfälligt händelser påskyndad följd,I af deras till sin grund bristfällige Organisation, och salunda hvarken af Sty. relserne vållad eller i deras förmåga att afböja”.
Då jag nu på ett så ojäfagtigt sätt visat, att Banco-Utskottet, ehuru sammansatt af agtningsvärde, kunnige Män, misstagit sig till och med uti denna afskrifning, så emottager jag med mycket lugn de gjorde anmärkningar, äfven om de skulle finnas grundade.
Den första, rörande af Disconten till Canal-Arbetet försträckte i,ioo,coo R:dr är af Friherre Wirsén med så' mycken grundlighet utredd och besvarad , att jag får åberopa' hvad af honom blifvit sagt.
Jag får blott nämna, att ett Credit-Verk, ehuru grundadt på Ständeis Beslut, beror efter sin natur af den allmänna Opinionen, och denna måste naturligtvis lida af ofördelagfige omdömen, hellst när sådana fällas af officiella Personer.
I hänseende till sjelfva saken får jag påminna, att idis gjordes uttryckeliga föreskrifCer, som efter
Directionens omdöme ålade cleneamma att noga följa den Arbets-plan, sorn då lill rättelse och efterlefnad nedlades i Banquen.
Den 25 April.
Orden i dessa föreskrifter lyda: ”Detta bidrag af Staten er hålles likväl ej för nästa år, eller för något af de påföljande åren, innan Revisoreme för det näst föregående iniygat Byggnadens fortsättning med full drift, efter den stadgade Planen, och tillika, att af det tecknade Aetie-Capitslet blifvit inlordrade , i den ordning Reglementet föreskrifver, nemligeo Ig 1 f , 10 procent, I8r6, iO proCent, samt xgj8 och l82o, hvarje år 10 procent3 äfvensom, i händelse
Bidraget skulle komma att fortfara efter är 1820, infordras år 1822, lö proCent, och sista ioidedelen af Actie*Capitalet år igaa. —- Om under något år allt påräknadt Arbete icke skulle kunna utföras, så medgifva Riksens Ständer, att uen besparade Summan må det påföljande året få begagnas, men att den del af Anslags-Summorna, som år 1820 eller det år, då nästa Riksdag derefter inträffar, icke är till Arbetets fortsättning disponerad, ingalunda må anses såsom en Bolagets ovillkorliga fordran”.
Samt vidare: ”Att Banco-Styrelsen må hädanefter äga ovillkorlig rätt, att erbåda fullständige upplysningar och förs lag öfver det verkställda och tillernade Arbetet; samt att anmärka allt som finnes strida emot de villkor , hvarunder Bolaget erhållit Bidraget, eller afvika från den af Kongl. Majit för hvarje år fastställda Arbets-Planen, äfvensom allt hvaruti misshushållning kuude förspörjas, med rättighet att innehålla Anslagen, intiil dess förklaring, som af Banco-^tyrelsen godkännes, blifvit aflemnad eller nödigt afseende gjordt ä det, som till rättelse är uppgifvit”.
Det är i följd af dessa föreskrifter och den på dessa grunder af Directionen årligen upprättade Arbets-Plan, hvilken , försedd med Konungens Höga påskrift, alltid blifvit öfverlemnad till Banquen, som man gått till väga.
Uti den är noga utstakadt huru mycket
Arbete på året borde förrättas, i enstämmighet med den stora Planen; och uti den denne åtföljande föreskrifter säges, att tillgångarne väl ej äro tillracki ige, men att Arbetet dock bör ut» föras med påföljd och ansvar, om det ej äger rum; — äfvensom att de, då redan af Disconten förskutne 8^2,792 R:dr borde ingå i Allmänna Calculen.
Detta Förskott lemnades utan anmärkning, bland annat förmodligen af det skäl, att Fonden, som 1810 till ett belopp af 800,000 R:dr lemnades uti Banquen, ingalunda ansågs endast utgöra Creditiv lör Disconten, emedan 30O.000
R:dr deraf äro föreskrifne att Vara Byggnads-biträde.
Nu bemställes när på ena sidan den del af Canal-Arbetet, sorn på dessa åren skulle fullbordas var bestämd och på den andra sidan tillgängarne voro otillräcklige samt oförutsedde hinder för utförandet af Riksens Ständers Beslut mötte, hvad återstod då att göra annat, än hvad gjordt är?
Efteråt är lätt att dömma, men hvad hade man sagt om DisConterne hade stått uppe och Canalen ej efter föreskrift varit utförd?
Hvad som är visst, är att jag lemnat hela min existance åt företaget, och att de åtgärder, som tagits ej varit lättsinnigt beslutnej ocb häröfver har jag hela Sverige till vittne.
Den 35 April.
På sådan grund har jag ej begärt utan 1 stöd af den mig i Reglementet lemnade rätt, befallt utlemnandet af nödige Medel, och Discont-Directionen kunde ej neka detta, en-, ligt föreskrifter.
Jag förklarar alltså högtideligen, påföljden tnä blifvahviiken som heil st, att Directioneri ej är delaktig i denna min åtgärd ; och jag hemställer till hvilken sorn hellst, då 6 å 7coo
Man som oftast voro på linien, huru, utan kännedom om hvarken de hinder, som kunde möta, eller hvad väderlek kunde inträffa, och hvaraf Manskapets arbetsförmåga så hufvudsakligen beror, det varit möjligt i förtag bestämma de summor, som kunde erfordras till vedergällning af Manskapets arbetsflit och skicklighet!
Och jag lörklarar att denna flit öfverstigit allt hvad man kunnat vänta, efter alla både In- och Utlänningars omdömen, som haft tillfälle bedömma den.
Med till» fredstäilelse åberopar jag de nitiske
Mäns vittnesbörd, som under mitt befäl främjat företaget, och hvaraf jag med nöje ser flere här närvarande.
Det är möjligt att jag begått fel, nien målet är hunnit; flere
Fartyg hafva redan framseglat i den 3 mils långa Canalen, som genomskär Sveriges Landtrygg; och då jag ser Vetterns Fartyg närma sig Vennerus stränder på ii mil, afvagtar jag lungt påföljderne af mine åtgärder, med återuporepande af, att den som är ren, kaste första stenen.
. * För det andra är anmärkt, att Directionen ©j bordt tiil Kongl. Maj:t och Kronan aflemna Hy-:
Den 23 April. 257 Hypothequer för det understöd til!
Disconten, som af Konungen beviljats.
Jag får med instämmande uti hvad Friherre Wirsén anfört, nämna, att denna åtgärd är af ingen betydenhet, efter sorn Hypothequerne ej äro uttagne; men om ock så skulle hafva varit, är jag äfven häröfver tröstad af det medvetande,att derigenom den nu varande Cathastrophen blifvit ett halft år uppskjuten och de deraf följande förluster och tårar åtminstone till någon del förekomne.
Anmärkningen att anmälan bordt göras till Banco-Fullmägtige, får jag upplysa, att denna Afhandling skedde i Stockholm , och långt ifrån att vara hemlig, var känd af många.
Jag vill nu ej åberopa mundtelige underrättelser, men kan hända många voro ej så okunnige om saken som det nu påstås; den afgjordes af Directionens Ledamöter, och bland dem af Banco-Styrelsens Ombud, som helt visst måtte hafva meddelt underrättelse om denna åtgird, ehuru det möjligen icke torde kunna bevisas; men i alla fall synes yttrandet tämligen förhastadt eller åtminstone oväntadt, då Banquens Ombud deltager i alla Directionens öfverliiggningar, dä hvarje yecka och månad Berättelser lemnäs till Banco-Styrelsen, då årlige Arbets-Berättelser, jemte Arbets-planen meddelas Banco-Styrelsen, och då för öfrigt Discont-Contoiret är beläget i sjelfva Banquens hus, der Betjeningen är skyldig lemna upplysning vid hvarje anfordran och stå till svars för Herrar Banco-Fulhnagtige.
Ridd. och Ad.
Prof. V B. 2 Afd. 33, 34.
[Den 25 April.
För öfrigt medgifver jag gerna, att en Formalitet af en officiel underrättelse kan vara uturagtlåten, ehuru jag önskar se hvarest den är föreskrifven.
I alla fall , då fråga är 0111 Formalitet eller Handling, förklarar jag att hos mig alltid den förra står tillhaka, hvilket så mycket lättare kan inträffa, med den mängd göromål, som måste bestridas med den till antal ringa Personal, jag har till biträde, hvilket åter hos mig är en följd dels af omstäudigheterne, dels af egit val.
Det har blifvit anmärkt, att 19,000 R:dr skulle af Discont-Directionen blifvit öfver-assignerade.
Gerna bekänner jag att detta påstående är för mig obegripligt.
Ifrån början är Verket grundat på Upplåningar af 3 pro.