Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamiltons yttrande, får jag endast anföra, att jag för min del icke har något alt invända emot hans framställning, om R. o. Ad. lemnar sitt bifall dertill, att mitt förslag till gemensam tanke må undergå den förändring han föreslagit, och som blott vore att utesluta den detaljbestämmelse, som kan anses öfverflödig att nu införa, särdeles om R. o. Ad. ville antaga hvad jag anser vore det rättaste och säkraste sättet att komma till ett riktigt resultat i frågan, nemi. det föredragningssätt, jag i början framställt och som flere ledamöter understödt.
Jag uppstår nu, icke för att tala vidare om förslaget, — jag har redan gjort det, och kommer säkert alt Den 37 October f. m. att votera deremot; — men jag uppstår blott för att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att om afsigten vid beslutets fattande i denna vigtiga fråga är att blott bibehålla ståndsskilnaden i afseende på valsättet och alt votera en förändring i representationssättet från 4 kamrar till 2, m. e. o. att besluta om sådana saker, hvarom jag skulle våga säga, att man nära nog förut Sr ense, så är dertill för R. o.
Ad. tillfälle genom att bifalla Frih.
Sprengtportens förslag till gemensam lanke; men afslås åter bemälte Friherres förslag, afven med de af Frih.
Hamilton föreslagna modificatiooer deruti, och hvilka jag ansett vara riktiga och behöfliga, så har R. o. Ad., efter min förmening, ådagalagt, att Ståndet ämnar förena sig om ett annat förslag, som kommer längre fram, och som åsyftar något annat än att bibehålla ståndsskilnaden, men blifva utaf med de 4 hamrarne.
Jag har blott velat hafva sagt detta på förhand, och kommer att begagna denna argumentation i sin ordning, då ett sednare förslag förekommer.
Efter det medgifvande Frih.
Sprengtporten gjort, i anleda, af Frih.
Hamiltons framställning, får jag förklara, det jag ej anser någon betänklighet förefinnas mot antagande af Frih.
Jag vill dock erinra, att med uttrycket omedelbar sjelfskrifvenhet icke lärer kunna förstås något annat, än alt R. o. Ad:s medlemmar icke, såsom nu, äro omedelbart sjelfskrifna riksdagsmän, men att de hafva en medfödd rättighet att vara valmän.
Angående en annan omständighet torde äfven böra på förhand erinras, nemi. om den, att detta Ståndets likasom hvarje annat Stånds representationsrätt icke må kunna, sedan förändringen inträffat, Ståndet beröfvas utan dess eget samtycke.
Jag tror alt en ledamot af detta Stånd, soni tillika är ledamot af Const.Utsk , kommer att i detta fall gifva R. o. Ad. ett förslag, som är tillfredsställande, och liviIket är uppsatt såsom en anmärkn. emot mit t, så at t
Ståndets medlemmar i detta hänseende icke behöfva hysa några farhågor; för egen del skulle jag icke vilja uppoffra en del af vår sjelfskrifvenhet, med mindre Ståndet blefve för framtiden försäkradt derom, att återstoden icke må kunna, utan Ståndets samtycke, detsamma betagas.
Som jag i början af detta plenum yttrat åtskilligt emot Frih.
Sprengtportens förslag, så får jag nu förklara, att sedan jemkning dervid numera ägt rum, så är jag af samma tanke i afseende derå, som den siste talaren yttrat.
Jag log mig friheten begära ordet, i anleda, af Hr von Hartmansdorff^ yttrande, att någon misstydning kunde göras i afseende å den omedelbara represen * i5 H. 3!
Den a] October f. m. tationsrättens upphörande.
Man kan visserligen säga, att någon tvetydighet ligger i uttrycket derom, hvarföre jag skulle hemställa om ej Frih.
Sprengtporten ville medgifva , alt olden ”sjelfskrifven representationsrätt” finge utbytas emot uttrycket ”sjelfskrifven personlig lätt alt vara representant.” Rättigheten att välja inom oss, den vilja vi icke gifva ifrån oss, utan rättigheten att vara sjelfskri fna representanter.
Hvad den frågan angår, att Ståndet borde, i händelse en grundlagsförändring i framtiden skulle väckas, sorn rörde antalet af Ståndets representanter eller dess existens inom representationen, förbehålla sig ett veto; så bar jag äfven i mitt förslag åsyftat ett sådant tillagg; men Hr Frih. o.
Landtm, har behagat nämna, att detta ämne icke var ibland de punkter, som för närvar, voro under afgörande.
Min tanke är också, att Ståndet bör äga ett sådant veto, och jag har hört ledamöter af Preste- och BondeSttn säga, att de icke heller ingå på förändring i representationssättet, om icke deras rätt ott deltaga i representationen blir så kringgärdad, att den icke kan af någen majoritet borttagas, samt att de förbehålla sig rättigheten vid sådana frågors afgörande, att kunna skilja sig ståndsvis och att deras röst då bör äga vitsord i frågan.
Jag tror, att hvad BondeSt. beträffar, är detta af stor vigt; ty den dag kunde annars inträffa, då få bönder valdes in i representationen, och detta tror jag ej vara enligt med nationens intresse.
Det torde icke vara utan vigt att, vid fattande af beslut i ett så maktpåliggande ämne, vara särdeles grannlaga i afseende på valet af uttryck, då det icke är likgiltigt hvilka uttryck som begagnas, om man antager orden afsägelse af representationsrätten, eller något annat.
Man torde påminna sig den strid, sorn under flera riksdagar uppstått om vissa ledamöters af Riddarhuset rättighet att deltaga i val till Utskott.
Den meningen framställdes då ilrån ena hållet, att ifrån alla möjliga val, som kunde bereda Utsk., skulle dessa personer vara uteslutne.
Möjligen kunde man ifrån ofvannämnda uttryck deducera, att beslutet vore, att i alla de frågor, som bestämma representationen, vore all sjelfskrifvenhet borta.
Jag tror derföre, att den förändring Frih.
Hamilton nyss nämnt, är nödvändig och tillstyrker densamma; men som flera ändringar deruti med motionärens begifvande redan blifvit gjorda, skulle jag anhålla att förslaget blefve uppläst, sådant det nu lyder.
Jag kan naturligtvis icke hafva något alt anmärka emot hvilket förtydligande som helst, för att uttrycka den mening mitt förslag innehåller, att R. o. Ad:s representationsrätt genom val skall fortfara, men att R. o. Ad:s rättighet att representera, på grund af en sjelfskrifven personel rätt, borde upphöra.
Jag föreställer mig Den an October f. m. a43 alt då i förslaget influtit ordet ”omedelbar”, derigenom ganska bestämdt gifves tillkänna, att rättigheten att representera genom val qvarstår, efter ordet ”omedelbar” just uttrycker denna mening.
I öfrigt öfverlemna!’ jag åt Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. alt sjelf bestämma åt hvilken af de redactioner, som nu blifvit ifrågasatta, lemnäs företräde, antingen den jag föreslagit, eller den Frih. Hamilton projecterat.
Jag bar begärt ordet, egentligen i anledn. af Hr von Hartmansdorff* yttrande.
Han nämnde, att det var honom bekant, att en ledamot afConst.- TJtsk. ernade som ett amendement till hans förslag framställa ett annat, för att undvika en våda, som en talare omnämnt.
Hr von Hartmansdorff menade, som jag tror, mig, hvilket jag har anledn. att tro derföre, att jag visat honom en uppsats till detta amendement, och som frågan nu blifvit väck t, anhåller jag att få uppläsa det.
Det angår 10 punkten af hans förslag, som lyder:
''Preste-, Borgare- och BondeStm viilje sina riksdagsmän som tillförene, eller på sätt dessa Stånd hvart för sig kunna finna skäl att, under iakt tagande af förenäinnda grunder, närmare bestämma.”
Om man genomläser dessa ord noga, så ligger deruti ett frö till ett förderfligt ståndssplit under framtida riksdagar.
Der ligger nemi. hos 5.6 bönder nedlagd makten att ändra BondeSt:s, hos 26 borgare att ändra BorgareSt:s och hos 26 prester att ändra PresteStts valsätt.
Dessa förändringar skola likväl alltid blifva högst litet välkomna förde öfriga Ständen, som skola sitta i samma kammare med dem.
Det skall gifva anledn. till beständiga tvister om huru stadgandet iakttagits och förenämnda grundel- blifvit observerade eller icke.
Det är en närmare bestämmelse häraf för framtiden , som jag ansett höra äga rum i det förslag, som skall blifva hvilande såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, för att vid nästa riksdag, som nyttigt, komma under slutligt afgörande.
Jag har derföre tänkt, att 10 punkten i Hr von Hartmansdorffs förslag borde lyda så bär: ”Inom AdelsSt. upphör skilnaden emellan hufvudman och ättemän.
Adeln, Preste-, Borgareoch BondeSttn välja för öfrigt sina riksdagsmän på sätt dessa
Stånd hvart för sig kunna finna skäl att, under iakttagande af förenämnda grunder, närmare bestämma under loppet af den liksdag, då beslut fattas af R.
St. om iakttagandet i Riksförsamlingen af det 5:te Ståndets ombud;” och att sedan, mellan 12 och 18 punkterna i Hr von Hartmansdorffs förslag, sorn omtala grunderna för R. o. Ad:s och ståndspersonernes valrätt, skulle införas en ny punkt, så lydande : ”Väcke?, på sednare riksdag, än den der beslut fattas om intagandet i Riksförsamlingen af 5:te Ståndets ombud, fråga om ändring i valsättet för ett särskildt
Stånd, sammanträde dess pä riksdagen närvar, ombud från begge kamrarne; och
Till antagande af sådant förslag fordras sedermera Riksförsamlingens beslut ocb Konungens samtycke.
Härvid önskade jag framställa under två alternativer möjligheten att behandla dessa förslag, antingen som grundlagsförändring eller som en civil lagförändring, men alltid så, att
Ståndet i begge fallen skulle äga ensamt initiativrätt.
Jag skulle icke vid detta tillfälle hafva uppläst dessa förslag, utan dröjt dermed till dess Hr von HartmansdorfFs förslag förekommer, mot hvilket jag har några smärre anmarkntr att göra, om jag ej af Hr von Hartmansdorff blifvit åberopad.
Sprengtportens förslag, sådant det efter de föreslagna ändringarna deruti blifvit redigeradt, så lydande : Alt Svenska representationens fördelning på fyra rum bör upphöra, och att denna representation bör sammanträ, da på två, genom val , stånds- eller classvis utsedda kamrar, vid hvilkas bildning den skilnad iakttages, att, då ledamöterne i den ena kammaren utses för hvarje riksdag, ledamöterne i den andra väljas för längre tid bland personer, som förut utöfvat riksdagsmannakallet eller uppnått en mognare ålder, samt att representationsförändringen hör afse, att, jemte upphörandet af all sjelfskrifven personlig rätt att vara representant, bereda de ofrälse ståndspersonsclasserna, som nu äro uteslutna från rättigheten att sända fullmäktige till riksdagen, en sådan rättighet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen i detta ämne fulländad.
Jag vill erinra mig, att Hr Frih. o. Landtm, en gäng förut förklarat det pröfningsrätten af de öfriga förslagen ' vore oförkränkt af det beslut R. o. Ad. fattar öfver detta; så att icke nugot hinder är att pröfva Frih.
Hamiltons eller mitt eller hvilket annat förslag, som icke strider emot detta, i händelse det antages.
Hr Frih. o. L a n d t m. yttrade, att han, innan han fram - ställde propos. å Frih.
Sprengtportens förslag, ansåg sig böra hemställa, om R. o. Ad. behagade förbehålla sig att, antingen propostn om dess antagande besvarades med ja eller nej, likväl hafva sig öppet att pröfva de efterföljande förslag ....
Då Hr von Troil nu, innan Hr Landtm, fulländat meningen, anmälte sig, erhöll han ordet och yttrade:
Så har jag icke uppfattat meningen , som skulle R. o. Ad. förbehållit sig att, huru än svaret må utfalla på den Den 27 Oclobcr f. m. propps., som framställes öfver Frih.
Sprengtporten förslag, sedermera kunna ingå i pröfning af hviiketdera utaf de öfriga förslagen som helst.
Jag har föreställt mig, att meningen vore den, att i händelse propos:n, soro framställdes, hesvarades med ja, så kunde R. o. Ad. ingå i särskild pröfning af alla sådana förslag, som inskränka sig till classval, <1. v. s. Hr von Hartmansdorffs och Frih. Hamiltons, emedan icke i dem den allmänna valprincipen till större eller mindre del ingår, och att om proposzn hesvarades med nej, blefve förhållandet motsatt, d. v. s. att R. o.
Ad. då icke kan ingå i pröfning af de förslager, som uteslutande hylla c lass v a Iprincipen.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, i anledn. of Hr von Troils sista yttrande, att den tanke Hr Landtm, framställt icke varit sådan Hr von Troil uppgifvit den.
Hr Landtm, hade trott sig finna, att R. o.
Adis särskilde ledamöters tanke, åtminstone deras som yttrat sig i frågan, vore, alt det beslut, R. o. Ad. fattade i afseende på Frih.
Sprengtporten förslag, icke skulle lägga hinder i vägen att fatta beslut om de förslag, som i ordningen komma näst efter Frih. Sprengtporten.
Skulle Hr von Troils nu yttrade mening blifva R. o. Adts beslut, fruktade Hr Landtm., att Hr von Troils förslag icke under någon synpunkt kunde komma under öfverläggning, antingen Frih.
Sprengtporten! förslag antoges eller förkastades.
Hr Landtm, trodde, att meningen med del förbehåll, som skulle göras, vore att, om Frih.
Sprengtporten förslag antoges såsom gemensam tanke, det ej skulle hindra R. o. Ad. att pröfva Frih.
Hamiltons förslag, oell 0111 detta icke antoges, Hr von Hartmansdorffs; och om åter Frih.
Sprengtporten förslag besvarades med nej eller icke antoges såsom Ståndets gemensamma tanke, skulle det stå Ståndet öppet att pröfva de efterföljande förslagen i den ordning de förekomme, och berodde det sedan på denna pröfning, huruvida R. o. Ad. komme till pröfliingen af de förslag, som förneka val ståndsvis och antaga allmänna val.
Jag bekänner uppriktigt, att jag icke kan inse hvilken följden skall blifva af ett så beskaffad); erinrande.
Örn Frih. Sprengtporten! förslag antages som R. o. Ad:s gemensamma tanke, så anser jag följden deraf vara, att alla andra förslag upphöra; de komma således icke under discussion vidare, ty då har R. o. Ad. ansett, att det är dess gemensamma tanke som Ståndet fattat i anledn. af väckta förslager till representationens ombildning, och då är detta det enda, som afgår till Const.Utsk.; eljest skulle jag förutse en evighet, om hvarje förslag derefter skulle discuteras, och 0111 man skulle undersöka i hvad mån de efterföljande förslagen kunna subsumera; under eller std i strid med Frih. Sprengtporten!, isynnerhet sorn detta Den 27 October f. m. förslag är afFatladt i så allmänna termer, att det är omöjligt att säga 0111 något förslag dermed instämmer eller icke.
Jag tror således det enda rätta föredragningssättet vara att nu föredraga Frih. Sprengtportens förslag, och om det icke bifalles, att föredraga de efterföljande, då det blir tillfälle för Frih.
Hamilton eller hvilken annan att söka göra modificationer för att få in en eller annan af Frih.
Sprengtportens satser; men om bemalde Friherres förslag, efter det nu i sin helhet är föredraget, blir bifallet, så mäste deraf följa, att alla efterföljande äro alslagna och förfalla.
Huset lärer icke underlåtit att förnimma ifrån början af denna discussion, huruledes detta förslag blifvit framstäldt, ändradt och sedermera af dem understödt, som från början talat emot detsamma.
Hr Landtm, har, efter mitt förmenande, framställt svaret på den sist gjorda önskningen alldeles i öfverensstämmelse med den historiska fortgången af denna frågas behandling.
Motionaren sjelf, Frih.
Sprengtporten , har uttryckt, och främst bland R. o. Ad. uttryckt den tanke, att hans förslag,, som innehåller grundsatser, i händelse det antages som R. o. Ad:s gemensamma tanke, långt ifrån att böra förhindra fortgåendet och discuterandet af de förslag, som dermed i hufvudprincipen öfverensstämma, snarare borde vara att anse som en föreg:de saknödvändighet, och på denna grund har jag och Hr von Hartmansdorff med flere ledamöter instämt i Frih.
Sprengtportens förslag; men skulle åter meningen vara, — hvilket jag vrt icke vara motionärens egen , — att afklippa, genom antagandet af Frih.
Sprengtportens förslag, all rättighet att discutera de detaljer, som linnas i Frih. Hamiltons och Hr von HartmansdorfFs förslag, och hvilka instämma med Frih. Sprengtportens grundsatser, så måste jag motsätta mig detsamma; men det gör jag icke, emedan jag känner Frih.
Sprengtportens mening, samt att Hr Frih. o. Landtm, framställt sin åsigt, hvilken är i öfvensstämmelse med sakens förhållande.
Jag instämmer med den sista talaren i ogillande af hvad Gr.
Frölich sednast anfört; men jag begärde ordet, för att blott tillkännagifva, att jag icke kunnat uppfatta idden af hvad Hr Frih. o. Landtm, sednast yttrat, nemi. att genom antagande af den förklaring öfver den framställda propos:n, som jag begärt, skulle icke mitt förslag till gemensam tanke kunna komma under ompröfning, antingen propos:n besvarades med ja eller nej.
Jag har icke föreslagit annat än en fördelning af samtliga förslagen , sålunda, att den ena delen skulle innefatta alla sådana förslag, som grundade sig på classval, och den andra delen i sig inbegripa alla de förslag, som utgå till större eller mindre del från principen af allmänna val.
Jag kan icke föreställa mig, alt här nu kan blifva fråga örn något förslag lill gemensam
Den 27 O c to ber f. in. 247 tanlte, som icke i sig innefattar någondera af dessa cathegorier.
For öfrigt vill jag icke längre yrka den mening jag förut framställt, utan skall alltför gerna underkasta mig hvad Hr Frih. o. Landtm, samt det H. Ståndet beslutat.
Jag är lill det mesla förekommen af den siste värde talaren, och vill endast anföra, att i min tanke kan icke ett beslut öfver Frih.
Sprengtporlens förslag utesluta R. o. Ad. ifrån att pröfva detaljerna.
Sprengtportens propos. är i min tanke icke något egentligt förslag, utan blott grunder för ett sådant; men om deremot R. o. Ad., genom bifall till Frih. Sprengtportens s. k. förslag, icke skulle i något hänseende hafva bundit sig i afgörandet af de påföljande i hänseende till grunderna, så finner jag icke hvartill det skulle tjena att votera deröfver.
Jag tror, att om R. o.
Ad. bifaller detsamma, så har 11. o. Ad. afgjort i och med detsamma, att någon sådan propos., som innefattar allmänna val , icke kan komma i fråga.
I händelse hvad jag anfört skulle innebära ett missförstånd om ratta förhållandet, så ber jag blott alt få nämna, att anledntn dertill är Hr Frih. o.
Landtmis sednare förklaring, den jag icke rätt fattade.
Jag är hufvudsakligen förekommen af Hrr von Troil och Lefre'n , ronde hvad Gr.
Frölich yttrat, nemi. att, om Frih.
Sprengtportens förslag antogs, det dermed vore slut, och att man icke kunde ingå i pröfning af andras förslager, som endast utgjorde en amplification af Frih. Sprengtportens.
Jag kan aldrig finna annat, än alt R. o. Ad. måtte hafva reserverat sig denna rättighet.
Således anser jag det vara klart, att, om Frih.
Sprengtportens förslag antages, äfven andra dermed gemenskap ägande förslag kunna komma under pröfning, hvaremot, om detsamma afslås, så har R. o. Ad. stängt utvägen att antaga sedermera förekommande förslag, grundade på samma satser, som Frih.
Sprengtportens; ty har man afslagit hufvudgrtinderna för ett förslag , så ser jag ej, huru man kan antaga detaljer, som hvila på just dessa grunder.
Jag anser oss, om vi bifalla Frih.
Sprengtportens förslag, hafva oåterkalleligen kommit öfverens att 2:ne kamrar skola finnas, hvilka skola väljas stånds- och classvis; vidare, att den ena kammaren skall väljas för hvarje riksdag, och den andra för längre tid, beslående af personer, som förut bevistat riksdagar och upphunnit en mogen ålder; vidare, att R. o.
Ad:s sjelfskrifna representationsrätt skulle upphöra att vara gällande, samt att ofrälse ståndspersoner skulle få inträde i representationen.
Delta anser jag blifva innehållet af förslaget till representationsförändring, om Frih.
Sprengtportens project i ämnet bifalles, och jag anser oss icke kunna antaga de efterföljande förslagen, som härmed slå i strid; men i allt annat anser jag 248 Den 27 October f. m. oss oförhindrade alt vidtaga beslut.
Så har jag föreställt mig alt förhållandet vore.
Vid första föredragningen af detta förslag, som nu är före, anmärktes, att det var uppstäldt i för allmänna lenner, hvarföre också de personer, sorn för sin del voro benägne att antaga antingen Frih.
Hamiltons eller Hr von Hartmansdorff» förslager, anmärkte, att dessa voro grundade pä att närmare uttrycka sättet huru de förslag skulle verkställas, som Frih.
Sprengtporten framlagt i allmänna termer.
Sedermera hafva samma personer förbehållit sig, att dessa tvänne förslag, hvars hufvudgrunder innehållas i Frih.
Sprengtporten, i alla händelser komma under öfverläggning, antingen Frih.
Sprengtportens förslag antogs eller icke, emedan det finnes många, som möjligtvis skulle hesitera vid alt antaga dessa allmänna satser, utan att känna huru tillämpningen af desamma skulle äga rum.
Jag är icke rädd att säga ja till dessa allmänna satser, derföre att jag är öfvertygad, att deras vidare utveckling i de kommande förslagen skall blifva tillfredsställande.
Jag är icke emot, att man antager grundsatser först och gör utvecklingen af desamma sedermera till föremål för öfverläggning ; men det har aldrig varit meningen, att för den händelse, att Frih.
Sprengtportens förslag icke skulle vinna bifall, den omständigheten skulle afskära pröfningen af alla de försl.ig, som voro byggda på samma grundsatser, som Frih.
Sprenglportens i allmänna termer uppfattade förslag.
Jag ber att få göra denna framställning, för att precavera mot den tydning man gjort, att, 0111 Frih.
Sprengtportens förslag förkastades, sådant involverade ett förkastande af Frih. Hamiltons och Hr von HartmansdorfTs förslager, hvilket visserligen icke varit Frih.
Sprengtportens egen mening ifrån början.
Landtm, yttrade, att då ban måhända illa uttryckt sig, då han yttrade sin tanke i afseende på det förbehåll han trott flere ledamöter af R. o. Ad. anse böra göras i afseende på den propos., som komme att. framställas ronde Frih.
Sprengtportens mening , finge Hr Landtm, nu uppläsa ordalagen, sådana som han sedan uppfattat dem skriftligen, så lydande: ”Om Frih.
Sprengtportens förslag antages, förbehåller sig R. o. Ad. att pröfva de afgifna förslag, som dermed ej stå i strid; förkastas Frih.
Sprengtportens mening, pröfvas efterföljande förslag utan hinder af beslutet.” Frih.
Vid början af öfverläggningen rör:de detta ämne, framställde Gr.
Spens den frågan, huruvida icke grundsatsen först borde afgöras och derefter tillämpningen; men denna hemställan underkändes såsom ett arbetssätt, vanligt inom Utsk., meri oförenligt inom ett Stånd, hvarest blott fråga är att uttrycka en gemensam tanke, sorn skall D t n a; O c t o b e r f. m. ^40 skal! lill Utsk. förvisas; och då Hr Frih. o. Landtm, rätteligen yttrat, alt, i den nian som en framställd tanke icke af Ståndet godkännes, en annan af dem, som blifvit föreslagna, kommer alt föredragas ända till och med den sisla, hvarefter Utsk:s betänk., ifall inga vidare amnärkutr gjordes deremot, skulle blifva bvilande lill nasta riksdag, kan således icke, i händelse af ett alsing å Frih.
Sprengtporten förslag, något af de efterföljande förslagen, de må slå i strid med det Sprengtportenska förslaget eller icke, komma under R. o. Ad:s särskilda pröfning, hvarom R. o. Ad. redan fattat sitt beslut genom bifall till Hr Frih. o.
Landtnäs framställning, och någon annan föredragning tror jag icke vara laglig.
Jag för min enskilda del anser onödigt yttra något öfver dessa på sidan om Coust.Utsk:s betänk, framställda förslag; men olver formen för öfverläggningen tror jag mig äga rätt att yttra mig, och den är lättast iakttagen på sätt Hr Frih. o. Landtm, föreslagit.
Då jag icke ser någorstädes i grundlagen förbjudet att ett
Stånd genom flera beslut sammansätter sin gemensamma tanke, så ser jag icke heller någon ovillkorlig skyldighet alt följa den ordning, som Gr.
Frölich föreslog, hvarföre jag tror det rättaste vara att följa den ordning, som Hr von Troil aulydt; men jag får bekänna, att 0111 jag lätt fattade den propos., som Hr Frih. o. Landtm, uppläst, så tror jag, ull derigenom skulle ske en obillighet emot dem, som icke delat de allmänna grundsatser, sorn Frih.
Sprengtporten förslag innehåller; ty om jag icke fattade orätt, så I öi be håller ja-propos:n
Ståndet rättighet att pröfva de detaljförslag, som grunda sig på de allmänna satser Frih.
Sprengtporten framställt, men om nej vunne, så förbehöll sig Ståndet rättighet, icke allenast alt pröfva de förslag, som stödde sig på andra grunder än Frih. Sprengtporten, utan äfven de, som hvilade på just detsamma, — d. v. s. dessa sednare förslag skola fä rättighet att komma under pröfning, ehvad ja eller nej vinner.
Jag anser derföre rättast, alt ja-propos:n innehåller Frih.