Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers eget godtfinnande; och detta till förekommande af omgång och tids utdrägt nu genast, i händelse nödigt anses, akt härutinnan inhämta »vederbörande Utskotts Utlärande, blifwa genom särskildt Protocoäs-Utdrag anmäldt och expedieradt.
M Supra. Ux krotocollo L. 6.
Gref - Den Z Lebruarii. 359 Grefwe Oe la 6arclie, ^sacob, detta af Bewillnings-Utstotter nu öfwerlemnade Protocolls-Utdrag, rörer dek nyss uplaste Betänkandet, angående ChanäSigillatä-afgiften, och underställer Riksens Ständers pröfning frägor, hwilka i förwäg böra afgöras innan öfwer sselfwa Betänkandet kan beslutas.
Jag an« häller om Herr Grefwen och Landkmarffalkens proposition att Banco- och Stats - Utskottens yttrande deröfwer mätte infordras Herr Grefwen och Landlmarskalken gjorde proposition till Remiss af detta Protvcolls«Utdrag till Stats- och Banco-Utstotken, hwilken bifölls.
Föredrogs följande; Utdrag af Prorocollet, hällit uti Riksens Högloft.
Ständers Bswillnings-Utskott wid Riksdagen i Stockholm den zr Januarii ,8ic>.
Af rakenffaperne öfwer Utestäende Charta-Sigillata-medel inhämtades, atr Uti Finland befinnes deraf wara oredowist icke mindre an ett belopp af 6o,ylZ R:d. 14 ss., jenne 2:ne Propriebalancer af tillhopa g R:d- 40 ss. s rrst.; Och som någon anstalt torde böra widtagas till bewakande af Statens härunder beroende rätt och ägande fordran; Sä besiöt Utskottet, att gifwa Riksens Högloft.
Ständer sädant wördsamt wid handen för den ä gard, som af dem härutinnan kan finnas nödig och Z6o
Den 5 Zebruarii. och lämplig, hwarom särstildt Protocolls - Utdrag stulle upsättas och expedieras, vt Lupr^. Lx krotocollo L. 6.
Herr Grefwen och Landt-Marstalken gjorde proposition, att hos Hans Kongl.
Majrt en underdånig hemställan mätts göras, det wille Hans Majrt wivtaga sädane steg hwarigenom Statens rätt i detta afseende kraftigast kunde bewakas.
Friherre LeäerNröm, Kuäolk, anhöll att hans den 29 Ianuarii uplästa och pä bordet lagda
Dictamen mätte till Srats-Ukstolter fä remitteras, hwilket efter derom af Herr Grefwen och Landt-Marstai. ken gjord proposition.
Föredrogs ä nyo Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utstötts den 27 Ianuarii p« bordel lagda Betänkande i anledning - Den 5 Zebruarii. ning af Kongl. M,j:ts Nådiga proposition rörande allmänna Lagens stadgande i Z Cap. g I.
Byggninga - Balken.
Ständers Lag-Utstotls Betänkande, i anledning af Riksdagsmännens Zorjs örlLnglons, Olok perskonZ, ^nöers ^0N8t0n8, läan8 ^ncksi8konr, UonFt Ml8- fons och Lric 8vLN8t0N3 hos Hederwarda Bonde-Ständet ingifne, genom Utdrag af samma Ständs den 12 sistl.
October hällne Pcotocoll till Lag-Urstottek remitterade Memorial, angående ästad förklaring öfwer Lagens rätta mening i fräga om efterlefwande makas Giftorätt uti jord ä landet, som de unter fastetiden elier före wigseln gemensamt och till lika stor del inköpt, ehwaL det stelt inom eller Utom den andra makans börd.
Da efter Lagens stadgande i 2 Z. af 70 Cap.
Giftermäls-Balkcn, man eller hustru icke äger giftorätt i jord eller hus och wattenwerk ä landet, sorn han eller hon under ägtenstap ärft eller förut sörwärft; och agtensta ci, enligt 7 Cap. r samma Balk, icke är fullkomnar förd, an wigfel stett, dä Z:te Band. 2:dra Ajd- 27. 362 Den A Februari!. dä likmätigt i F. i först äberopude Capitel, Giftorätten widtager, utom be i särstild-e fall, hwarwid Domarens förklarande härutinnan medförer enahanda rätt;, i följd hwaraf Lagens ord "förut^ sträcker sin betydelfe och werkan alt intill den stund agtmstapet, i kraft af Lagens stadgande, anses werkeligen börjadt, hwarjörinnan fräga om Gijtorält icke kan upstä; finner Lag-Utfkottec någon annan mening af Lagen ej kunna dragas, an att ben fastighet, hwilken under fästningstiden af man och qwinna gemensamt inköpes, bör anses säsom före ägtenffapet förwarfd, till sa stor del för hwardera, som köpebref, wet^utstakar, och i hwilken del, om ej särskildt bervin kan öfwerenskommas, någon giftorätt för andra makan icke äger rum.
Stockholm den zo Januarii 1810.
Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl tk.
Lfternfteät. k- ^Im^vili.
Pä Hedcrw- Bonde-Ständ.
Ledamöters magnar Ledamöters magnar kl. 6revo8mukl. koker Jernström.
Joli. klo!mbortföra.
Begärdes pä Bordet, Den 5 Zebruarii.
, .g6Z Uplästes följande:
Utdrag af Riksens Högloft: Ständers LagUtskotts Prokocoll, hällit i Stockholm den zo Ianuerii i8ic>.
S. D. I de hos Högloft.
Ridderfkapet och Adeln anförda, kill Utskottet remitterade nu upläste anmärknings-puncter wid Desi den 27 sistl.
November afgifne Betänkande, rörande Herr vran Ltrolrircbs Memorial om Konungens
Magt att i en del Allmänna Lagens stadganden samt i wista Fidebcommist författningar göra dispence m. m. befanns en del af Betänkandet wara ukkydt emot Utskottets mening och syftemål.
Hvarföre, fastan de öfrige grue Respeckivö Riks.Skänden redan, med gillande af tillstyrkandet, enstämmigt beslut fattat, Utskottet dock wille Dest tankar närmare förklara.
Det, som om wista Fideucommist förordnanden war ynrat, hade
Herr ak klinteberg sä sörslätt, som skulle dermed äsyftas »agon ändring i 2 §. af 8 och io Cap. Rattegängs-Balken.
Utffottet, som för sin del ansäg desta Lagens rum endast handla om de Testamems twister, der fräga more om ett Testamentes beständ och Laglighet trodde sig destomindre genom
Betänkandet hafwa gifwir anledning lill ändring i samma Lagens stadgande, font, utom det en sadan fraga ej warit ämne för bestämma, den ej heller någonstädes yrkas, att de Testamenten, hwilke innehålla Fidei-commisi bestämmelser, hädanefter bc^de wid annan Domstol, ätt an- . 364 Den 5 Zebruarii - andre Testamenten, bewakas, eller klander dera annorstädes, an hittills, anmälas och afdömmas.
Och beträffande rättegångar om andra ämnen, Ler til! uplysning eller bewis nägot Fidei-commist
Bref elier annar Testamente kunde äberopas, förmodade Ukstottek der wara utom all fräga, att, om derwid tillika någon stridighet stulle yppas, angäende samma Testamemes elier Fidei-commist Bress werkan och tillämpning, denna stridighet da borde afgöras der hufwudsalen more anhängig:
I hwilken princip
Urstoltel ej heller någon ändring welar förestå, ej heller trodde sig till sädan tydning gifwit anledning.
Widare hade det raisonnement, der Fidei-commiss stiftelser af Ut stöttet anses böra såsom Lagar förklaras, af Herr ak klinteberg pä den grund blifwit ogilladt, alt Testamenten i allmänhet, enligt dest lanke, med lika stal skulle kunna kallas Lagar, utan att de derföre böra underkastas Konungens omedelbara pröfning.
Harwid trodde
Urstottec sig ytterligare böra erindra att i Betänkandet ingenstädes är fräga om Zorum för twisterS prösiiing och afgörande, och att, dä der omtalas, huru otydliga Fidei-commist stiftelser stola af Högste
Domstolen förklaras, dermed lika sä litet. som i Regerings - FormenS 83 Lfan äsyftas att ar bemälde
Domstol updraga någon omedelbar
Domsrätt såsom instance.
Hwarjemte ock sy-.neö böra paminnas, att lika som i allmänhet der, jom ej kan jägas cm der hela, likwäl kan wara sant
Den Z Zebruarii. z6Z och gällande om någon des del, torde ock fädanr som om Testamenten i allmänhet icke galler, likwäl kunna aga sin riktighet, nar det säges om den särskilda art deraf, som kallas Fidei-commisi Bref.
Andre Testamentens »verksamhet, såsom regel, uphörer nemligen i den stund, de gatt i werkstätli het, eller ock enär den, som någon rättighet derigenom blifwtt tillerkänd, samma sin rätt afträtt.
Men Fidei-commisi förordnanden fortfara, oaktadt alla sullgöranden och personelle eftergifter, akt såsom regel för framtiden wara gästande.
Pä grund af hwilken märkeliga åtskilnad hwarigenom de förra ej aga annan werkan, än wanliga comracter, men de sednare endast genom det sätt, hmarpa de blifwit utfärdade och sanctionerade, men ej till deras kraft och werkan i naavn män äro olike med de af Högsta Lagstiftens ten omedelbarligen gifna Lagar, Utskottet således icke kunde frängä den öfwertyge se, att, fastän andrs Testamentens mening icke behöfwer af den egenteliga eller provisoriskt Lagförklarande Magten uttydas eller närmare bestämmas, sadan förklaring dock kunde, i afseende pä de sednare, wara nödwändig och oundwikelig, i alla de fall da sadan förklaring för allmänna Lagen erfordras.
Nu emedan
Utskottet ansäg för ostridigt, alt Domaren äger följa Lagen sadan den är, men ej den samma ändra- Att han således icke kan frän desi föreskrift afvika i andra fall, än dä alle i saken interesierade personer wilja och kunna deras i Lagen grundade rätt eftergiswa eller modifiera; samt att Domaren, som, när Lagens grund ester Lagstiftarens afsigt dermed är känd kan i enlighet dermed tolka 366
Den 5 Zebruaril.
Lagens ord, likwäl icke bör med sadan tolkning sig befatta, nar nämde grund och afsigt är twätydig och Lagens ord innebära en »verkelig, icke blott skenbar motsägelse, hälst förklaringen i sistnämde fall mäste, medföra en werkelig ändring i »agot af de stridiga stadganderne; hwilken ärgjärd ofelbart e; ar Lagskiparens, utan Lagstiftande Magtens, ester dens, ät hwilken den en sädan Magt updragit; fördenskull, och enar de frågor om Fidei commisier, hwilka i Betänkandet omtalas, äro af den beskaffenhet, att de i tydningen af stiftelferne derom interesierade persotter icke kritina in cato deröfwer höras, och förorduanderne afwen innebära sä beskaffade motsägelser, som de nu befkrefna, ansäg Utskottet för en ren och orwungen följd af ofwannämde principer, att icke Domaren, utan Lagstiftande Magien eller ock Högste Domstolen, såsom provisoriskt Lagförklarande myndighet, ägde art j silke fall pä derom af enskilde eller Domaren gjorde förfrågningar, besia stiftelsers rätta mening pä lika sätt bestämma som wid Allmänna Lagars förklarande: utan att derföre någon ändring mä ske af forum för hwarje sak, eller en ivid Laga Domstol anhängig twistö afdömmande derifrän omedelbarligen dragas till Högste
Domstolens afgörande i Lagskipnings-wägen.
Herr >lauck.bolls äsmen hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln upgifna Förslag, alt, i en wist händelse, Kongl.
Majit kunde aga magt en Fidei, commisi inrättning aldeles uphäfwa, ansäg Utskottet för en ny motion, hwarom det nu ej ägde att sig Utlaka, dä i det Memorial, som till betänkandet gifwit anledning, med förutsättning as besia stiftelsers Den Z Zebruarii.
367 bcsiänd i det hela, fraga endast warit om utmagar att hffwa Le swärigheker, som i lillämpningen deraf kunde möta.
Oh skulle besia Ulffotteks omdömen, genom Utdrag af Prolocollet, Högloft.
Ridderstapet och Adeln wördfammeligen meddelas, vt 8upra. kx Lrotocollo sfok. kllolmder^kon.
Stander LagUlffotts Protocoll, häilit i Stockholm den Zo Januarii 1810.
S. D- Wid Justeringen af det Protocoll som enligt Utskotters den 13 i denne manad ragne Beslut skulle till Högloft.
Riddersk-rpet och Adeln afgä förklaring pa de hos Högloft.
Ribderskapet och Adeln anförde anmärkningar wid Utskottets förut af. gifna Betänkande om Fidei-cowmisier, anförde Ordföranden Herr Friherre 8tjernsieät följande serskilda mening:
Enär nu uti Högloft.
Lag-Utskottet förekommer Lagmannen ak klinteberg hit remitterade anmärkningar, ibland annat akt Lag-Utskottet uti sitt afgifne Betänkande öfwer Herr Justitiä-Rädet von 8trokircb wäckte fräga om Dispence i wisia Fideicommisi Författningar tillstyrkt del Konungens Hög - 363 Den Z Zebruarii. ste
Domstol mä äga magt i fön-strisne händelser sådana Författningar säsom Soecxela Lagar till sölje af 88 Z Regerings Formen arr förk ara; sä kan jag som med pluraliteten af Lag-U<stottek warit af skiljaktig ranka, pä sätt P otccoucr af den 27 nastledne October innehäner, af beredningens uti deria ämne tälle yttrande, icke hamia någre stal til! ändring uti min förur härom stadgade öfvertygelse.
Det kan icke nekas, att annar är Dispense eller riktaren afvikelse frän faststälde förefrrister, och helt annat ar det att förklara Lagens rälta mening.
Men om ock emot denna framställning och det förbehåll, som jag till förenamde Dags Protokoll gjort, Fideicommifi stiftelser, hvilka icke Laglikmätig: kunna hänföras under annor Titel, än Testamenrariske Författningar med förefkrifne wilkor att posiideras, skulle finnas mörka och otydliga, ar det icke mindre i Laglig ordning cowequenr att sädane mål utredas och afgöras wid behörig
Domstol, än andre genom Testamenre upkomne stridigheter derstädes skola uptagas och afdömmas.
Parter saknas icke eller i frägor om större eller mindre rarr i åtnjutande af Fideucommisier, dä innehafwaren ä ena sidan och den existerade stagten ä den andra, pä hwars ratt sädane mål ankomma aga serffilra intercfien.
Derermination i förordnanden om nyttjande rätten, kunna lika sä iiiet svin andre Testamenten öfwcrgä frän en siik egenskap till beskaffenhet af Lagar etter Speeiele Lagar, som will säga rvilkoren i förordnande.
En igr Constuutionen rillhörer det defiutom Rik - Den s Zcbruarii. 369 Riksens Stander att förklara de Lagar» som af dem bUswir stiftade, Lagskipande Magten deremot att, efter faststalde grunder, uplaga, urskilja och b.döm.na hwad hwar och en med rälta tillkommer.
Under äbero^ande af milt förm i ödmjukhet andraane yttrande styr es jag således af hwad Herr Ladman nk IvlinteberA anfört i den öfvertygelse, akt mörka och stridiga frågor om rätta lörständec af Fidi-i-^ommist Afhandlingen hörer l,'st Domarens pröfning, men icke lill Högste Domstolens rrovifcriska åtgärd; och jag anhätter att delta anförande mä te sä tili Höglosst Ridderjkapet och Adeln' åtfölja den frän Lag-lttskotlet afgående expedition.
Och bestöts, efter Herr Ordförandens begäran, att samma anförande ffulte åtfölja Utstotteks berörda Protocoll. liitt Luxra.
Lx krotocollo Isola.
Iftolmderfon.
Justerades följande: fttdraa af Protokollet, hällit iHöglofl.
Ridderstapets och Adelns Plenum den Z Februarii 1809.
S. D. Bestöt Högloft.
Ridderffavel och Adeln att inbjuda sine Respec ive Med Stanoer ttll instämmande i det Beslut, att genom en stor Deputation in. 372 Dm Z Lebruarn inför H rns Majit Konungen betyga Riksens Siande-6 listiga erkänsla och tacksamhet för Kongl. Majtts ömma omvårdnad och oafbruma bemödande att Återskänka Fäderneslandet fredslugnet; ett bestut hwari Höglofl.
Ridderskapet och Adeln hoppades alt desi Nesper ive Med-Ständers gerna skulle deltaga, dä den nyligen erhällna underrättelsen att Swerige numera är pä alla sidor fredadt, ärerkallat hoppel, att under lugner se ett lidande Fädernesland äterwinna krafter och wälständ. vt Luxra.
Ridderskapet och Adelns Plenum den 5 Fcbruarii r8ro.
S. D. I anledning af justeringen af Protocollet för den 23 sistledne Januarii, besiöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln att tillöka de sistnämde Dag af Riddarhus-Casians medel ät Riddarhusets Kammererare, Fiscal och begge Camzelister förunnade Gratificakioner, i sä matto, att de under berörde Titul för hwardera af Riddarhus-Utskottet förestagne och af Ridderflapet och Adeln bifallne Summor zzz R:d. 16 si.
Banco.mynt, ftulie till 666 R:d. 32 si. för hwardera förhöjas: Hwarom Riddarhus-Ulffoktet i afseende pä medlens utasiignerande skulle genom Uchrag af Protocollet underrättas, vt Luxra. Zerr Grefrven och Lcmdtmarsikalkm frägade om det icke wore Ridderskapets och Adelns-mening, att det updroges ät Expeditions.
Utftottec alt för - Den Z Februarii. 371 författa den tacksagelse-adreste, sorn till Kongl. Maj:t ftulle öfwerlemnas:
Riddsrstapel och Adeln ätstildes klockan tre qwart till 10.
In lläem krotcrcolli O.
Lilverllolxs.
Thorsdagen dm 8 Februarii.
Plenum klockan half i förmiddagen.
Justerades följande underdäniga addrest kill Hans Kongl. Majtt, i anledning af dest hulda och Nådiga omsorg till fredens äterställande.
Skormagtigste Allernädigste Konung l
Det war alrid tacksamheten för ätnjulna »välgärningar, som förde Riksens Ständer till Eders Kongl. Majtts wördade Thron; det är samma kansta som Z?
Den 8 Zebruarii. som i dag bjuder ät Riksens
Ständer en ljuf och förnyad anledning atk dit äterkomma.
Med liklfredsstälda förhoppningar, med Foster landskärlekens hela wärma, hafwa Riksens Ständer emottagit underrättelsen om det fullkomligen äterwundna och lyckligt försäkrade fredslugnet.
Ri sens Ständer anse detta efterlängtade lugn som himmelens skank, framräckt af Eders Kongl. Majtts band; och Riksens Ständer skynda att, i den frälsta Nationens namn högtidligen förklara deras underdånig?, erkänsla för Eders Kongl.
Mastts faderliga ward o? det Rike, hwilket, liksom till ttokts af ödenas bestick, fördes af Eders Kongl. Maj:t ur farorna nist trygghet och frän uplösning till sjelfbestånd.
Det äcmade fredens bibehällare i en redan förfluten wädlig tidepunkt, att blifwa dest återställare i en ännu wädligare.
I det ögonblick, dä knappast ett hopp om fred ägde rum, kunde dest äterwinnande utan upoffringar ej roäntas-
Med rörelser, de sista sorgliga som Riksens Ständer befara under Eders Kongl. Masiks Regering, beklaga Riksens Ständer »ristningen af den Rikets Tredjedel, som ett olyckligt krig siitik frän Moderjorden» men de rröstas af en räddad sjelfständighet, af den öpnade u sigle» emot bättre rider, och af den tanken, att freden och endrägten, botande lidna staror, stola en dag återskänka Staten i kraft hrvad den i omräde förlorat.
Sweriges innebyggare stola, med lugnade gränsor och sinnen, willigt wäga alt för akt, enligt Eders Kongl. Masits walwiljan» de afsigtsr, stadga sin äler börjande sällhet, och anse sig äga nog af lycka och ära, om himmelen ät dem bewarar deras Konung och deras fritzer.
Den 8 Zebruarii- 373 Uti Eders Kongl. Masits fortfarande hulda hagn och beskydd innesluta underdänigst Riksens Ständer sig siclfwa, och hwad de älfta högre än sig:
Fäderneslandet.
Riksens Ständer framhärdar ekc. Grefwe Os la 6aräie, ssacol,.
Erfarenheten har öfwerkygat ost att Oeconomifte författningar kunna gifwas, hwilka för en province arv nyttiga och för»wnliga, men deremot ej patzande, ja ofta skadliga för andra landsorter.
Såsom exempel är nog att anföra husesyns och stängsel förfaltningarne.
Såsom ett medel att förekomma denna olägenhet, fär jag den äran förestå, att hoS Hans Kongl. Maj:t mätte göras en undervåning anhållan, att Hans Majtt tackleS med sin Nådiga argärd befordra inrättandet af Hushältssällftap i de provincer, hwarest sädane icke ännu finnas inrättade, och genom hwilkas nogare kännedom af Provincernas behof, uplysningar af Regeringen lättast kunna winnås, till sammanfattandet af Oeconomifta förordningar. 6err Grefwen och Landtmarstalken föreslog att denna Herr Grefwe Oe la 6srclies molion ftulis till Allmänna BefwärS- och Oeeonomie-Utftottet remitteras.
Herr >loräeniiospe, ^nclers, Herr G.efwen och Landtmarftalken salut Hdglofl.
Ridderfta;ek och Adeln förlåta, akt det gansta mycket snrprenerar mig, de. -?74
Den S Zebruirrir. det Herr Grefwe De I» Larvik; nu kunnat göra beits na motion, en ar Ridderskaper och Adeln förut fattat det beslut att inga Mena skulle hällas pä dä utsatle 14 dagar pä det alla Utskogen icke ffulle hindras u!i sine arbeten, samt tillika af anslaget till nu förewarande Plenum stäligen kan slutas, det Herr Grefwen och Landtmarskalken sammakallat Ridderskapet och Adeln kill kl. half i. blott för den sisra Depuiakionen, som skulle til!
Konungen afgä, för hwilka orsaker skull troligen sä fä af Ridderjkapet och Adeln sig har infunnit, sä nödgas jag för momenten bestri, da någon remisi af hwad Herr Grefwe ve la Laräia nu framstält, ruan begär den pä bordet till nasta Plenum; dä jag säkerligen söreizar mig rui hwad ä??rr Greswen nu föresiagit, uti detta Oeconomiska angelägna ärende.
Men i förewarande Plenum kan i min tanka inga nya motioner eller andra mäl har förekomma, än hwad som rörer föruknamde Deputation. -Zcrr Grefwen och Landtmarskalken förnyade'jin proposition om remisi af Grefwe ve ls 6aräios Nioston.
BiföllS; Men Herr dlorclensioljas förblef wid sitt nekande sivar.
Derefter upropades förteckningen pä de Herrar och man som anmält sig för att deltaga i den stors Deputarionen som till Hans Maj:t Konungen skulle öfwerlemna Tacksägelse-addresien.
Ju - Den 8 Zebruarii.
Z75 Justerades följande underdåniga striftvelse till Hans Kongl.
Maj: k.
Skormagtigste Allernädigste Konung!
Dä almänna-Lagens förestkrifter uli 2, Z, 10 och 13 §. 8- 16 Cap. Jarda-Balen, hafiva för ändamål an hyresman och Landlös sjelf eller, efter hans död. hans Sterbhus ma sedan de är wistk akt afflykming stal fte, derefter aga tili,äckligt rådrum, dels att förse sig med annat hemwist, dels at af sikt redan nedlagda arbete och kostnad njuta den fördel, som kan anses wara en omedelbar följd deraf; och den tid, Lagen i della afseende serskildt för hyresman och serskildt för Landtbo bestämmer, icke allenast ar i det nogaste afpaffad efter hwarderas behof, utan ock lika nödig för hwarje innehafware af fast egendom, äfwen om han densamma utan afrad elier hyra dock med rälta besitter, hafwa Riksens Ständer ansett det af en sadan Lagens grund följa, att stinwäl för Sterbhus intresienter efter den, som fast egendom under Fidei-commisj willor innehaft, fardag bör wara lika aflägsen frän bemälle innehafwares dödstimma som den enligt Lagens föreskrift bör wara ifrån Lagligen skedd upsägning för hyresman eller Landtbo; hälst blotta dödsfallet i förra förhällandet medförer lika fullkomlig wisihet, som upsägning idet sednare, alt afflyttning mäste ske.
Uppä denna grund, hwilken ock är följd i Kongs.
Förordningen den 22 October 1766, som bjuder, akt en afliden Tjenflemans enka och arfwingar (de där lill dennes innehafva Boställe äro i aldeles lika för» häl - Z?
Den 8 Zebruarii. hällande som en Fidei-commissarie Sterbhus till hans innehafde Fidei commiss Fastighet) stola ä Bostället njura laqa fardag hafwa Ni sens Ständer trott c, böra hos Eder Kongs. Maj:t i underdånighet anhätta om den uädiga stadga och förklaring, alt när den, som under Fidei commiss wilkor innehafver fast eg- ndom, aflide-r böra alla, som efter attmän
Lag äro hans Sterbhus intressenter, njuta fardag a hus och gärd i staden efter rsoch ig Z. Z. i6 Cap. Jorva-Balken, samt ä hemman pä landet efter 2 §. sista moment och 5 § i berörde Cap., jemförde med ostvan äberopade Kongl. Förordning: dock att blotta dödsfallet anses aga lika werkan med upsagning; äfwenfom att, der sjesfwa Fidei-commiss författningen uttryckligen stadgar anna förhällande, med flyttning eller upsagning, mä sadanr efter ordalydelsen följas.
Herr Grefwen och Landtrnarstalken proponerade arc de förenade Srats- och Allmänna Beswärs och Occottomie - Illstotiens Betänkande öfwer allmänna Magazins inrättningen, i de delar som röra Banqum, stulle tia Banko-Utstonel remitteras.
Herr 6^11entvalin, krestric, satte stg emot denna remiss, emedan han pästod Ridderstapet och Adeln hafwa fatlat det beslut, art inga mäl stulle företagas förr än i plenum nästa mändag.
Arv Den 8 Februari!- 3r?
Herr Grefwen och Landtmarflalken erin. bräde alt ett sädank bestut ej blifwik tagit.
Det ha« de wäl blifwit beslmit att plena endast mändagarne ftulle hällas; men sedermera hade Ständen förenat sig om en Tacksägelse addresi till Konungen, till hivars öfwerlemnande denna vag bliswit utsatt.
Af sadan anledning wore Ridderskapet och Adeln nu in xleno församlade, och intet hinder wore, att icke uti. der mantan pä de andra Skändens ankomst, en fa enkel sak som en Remisi, hwilken ej fordrade nägöu diseusiion, kunde afgöras.
Herr 67llentvakn begärde allenast för stn räkning fä i Protokollet antecknadt, det han ansäg detta stridande mot Ridderstapets och Adelns beslut.
Justerades följande underdäniga strifwelse list Hans Kongl. Majtt.
Skormägtigste Allernädigste Konung!
Sedan Eder Kongl. Maj:k Nädigst behagat tn« stämma i Riksens Ständers underdäniga önskan, rörande anläggning af en Canal till Wenerns förenande med östersjön genom entreprenad af enfkilte personer, och jemwäl i Näder gillar att hwad Riksens Ständer i underdånighet tillstyrkt, att denne Canal, som skulle bereda Riker i allmänhet samt siere Landsorter och Näringar i synnerhet de wigliga» ste fördelar, mätte skyndsamt öpnaS, har Eder Kongs, Maj;t Bgntz. M. 38» 37S Den 8 Zebruarii.
Maj:t tillika i Räder yttrat den förmodan, att den betyde, liga Summa som till utförandet af e!t sä stort företag erfordras, utgörande efter uprättadt kostnadsförslag, En Million Sexhundrade Tusende Riksdaler Banco, icke genom teckning af enskilte personer skulle kunna fLmmanbringas, sä framt de ej hade att päräkna riägvn afkastning af deras härtill anwände penningar under byggnadsären och en skälig winst derä efter arbetets fullbordan, hwartitt Canal-inkomsterne i bör, zan ej blefwe tillräckliga.