Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Lära. 1, Hvarje Handtverkare och Fabrikant har rätt, att ingå öfverenskommelse med personer af båda könen och af hvad ålder sorn helst, äfven minderåriga, för att undervisa dftn i sitt ytke emot åtagande äfdessa altar - Beti ii April e. ni. 205 betå hos Mästaren en viss tid, som dock icke får öfverskrida 5 årj med förbehåll: a) Att öfver denna förbindelse upprättas contract, som innefattar alla öfVerenskömna vilkor, och af båda Gontrahenterne underskrifves* b) Att Contractet dessutom å Lärlingens vägnar undertecknas af elne utaf honom kände personer, af hvilka i händelse han är omyndig, den ena bör vara hans Får, Mor, Förmyndare, eller nära anförvandt^ om sådan finnes. c) Att deri genom Cöntractet irtgångne förbindelsens uppfyllande icke göres gällande förr än efter en månads proftid, som Lärlingen hds Mästaren tillbragt. * d) Att Contractet Uppvisas, gillas och inregistreras hos vederbörande Magistrat ellef LafidshöfdingeÉmbete, inom 8 dagars förlopp, räknade från den, då de* anses gällande. 2.
Mästaren bör hafva omsorg öm sin Lärling, behandla honom med välvilja ,* icke af honom fordra ett arbete, som öfverstiger hans krafter och förmåga, eller uppoffra hans tid med sysselsättningar, som icke tillhöra handteringen.
Lärlingen bör å sin sida visa srn Mästare aktning, lydnad och erkänsla* äoS Den jfi April e. ni. uppmärksamhet för hans lärdomar, och noggranhet att uppfylla kina skyldigheter. 3.
LäroContractet kan upplösas af Lärlingen, dess Föräldrar eller Förmyndare: a) Om Lärlingen sysselsattes med annat slags arbete, än det, hvarom öfverenskommelsen är gjord. b) Om af Lärlingen fordras ett arbete, som öfverstiger dess krafter eller 6kadar dess helsa. c) Om Lärlingen med hårdhet behandlas. d) Om nödigt underhåll honom förvägras. e) Om man befaller Lärlingen att verkställa det som strider mot rättskaffenhet och goda seder, eller gifver honom farliga exempel af ett lastbart upp* förande 4.
LäroContractet kan upplösas af Mästaren : a) Genom ett elakt uppförande å Lärlingens sida. b) Om Lärlingens svaga helsa ej tillåter honom att fortsätta yrket.
Den ii April e. m'.
207 c) Ora Lärlingen saknar alla naturliga anlag för den handtering han valt} öfver hvilken brist Mästaren dock. ej äger rätt att beklaga sig, i fall han bibehållit Lärlingen 6 månader efter den tid Contraetet upprättades. 5* Upplösningen af ett LäroContract kan endast ske inför
Domstol och med dess bifall, äfven då båda parterne derom äro ense* Om, det oaktadt, Mästare och Lärlingen åtskiljas, skall den förre anses förbunden, ej allenast att, ifrån den dag sådant skett, ansvara för Lärlingens uppförande, utan äfven att ersätta denne värdet af den tid han under sin borto-- varö förlorat. 6.
I det fall, då Lärlingen af Lagen kal-i las till Krigstjenst, anses det ingångne LäroContractet endast såsom uppskjutit till sinverkan, så framt Militairtjenstgöringen ej räcker mer än ett är.
Emedlertid kan Lärling, som ej fullgjort hvad Contraetet ålägger, icke utan Mästarens tilstånd, hvarken ingå i tjenst såsom arbetare i samma handtering, eller deri arbeta för sin egen räkning, förr än 2 år förflutit, räknade från den dag han sin Mästare lemnat. 7- Om Lärling vid sitt inträde i Mästares tjenst, ej kan läsa och skrifva, skall denne vara förbunden att noggrant vaka deröfver, 208 Den ii 4pr il e. ni. ätt Lärlingen hvarje
Söndag besöker de i sidan afsigt öppnade allmänna skolor.
Skullé Lärlingen befinnas* gehom Mästarens uraktlåtenhet, hafva försummat detta tillfälle, vare Mästaren skyldig, att efter Läroårens förlopp* nderhålla Lärlingen hela den tid, sorn för hans undervisning i de allmänna Skolorne lör samma ändamål blifver nödvändigt utan att Lärlingen under denna tid ät förbunden att arbeta för Mästarens räkning. 8.
Mästare vare ansvarig för den skada Lärlingen förorsakar och för hans seder, deri tid han är under Mästareris uppsigt, med min. dre denne kan visa* att han ej kunnat förekomma det fall, som föranledt frågan om ansvarighet 9.
Om, då Lärotiden fölflutit, Mästareti befinnes hafva för Lärlingen döljt något sorti tillhör Slöjdens utöfning, och hvaruti Lärlingen bort undervisas, och Mästaren ytterligare förvägrar att derom bibringa Lärlingen kunskap vare Mästaren pligtig att antingen betala någon annan som af Magistraten utses att Lärlingen i de felande stycken undervisa, eller, otti dertill icke gifves tillfälle, betala Lärlingen sjelf ett skadestånd för den Lärotid han utan nytta förspillt. 10.
Så snart Lärotiden är slutad, vare Mästaren förbunden, att derom underrätta de vittnen, sorn undertecknat Lärocontractet, Och af vederbörande
Magistrat begära godd märi Den ii April e. mi »os män, hvilka efter ett af Lärlingen, under deras ögbn, verkstäldt prof, böra intyga, att La« gens fordran å Mästarens sida blifvit fullgjord, och vitsorda om Lärlingens skicklighet.
Beviset deröfver skall skrifvas in dupplo, undertecknas af de utsedde goda män, af Mästaren och af Lärlingens 2 me vittnen, och underställe® Magistratens eller Landshöfdinge-Embetets pröfning.
Sedan denna för sig gått, blifver det ena exemplaret, med påskrift af Magistratens eller Landshöfdinge-Embetets gillande) Lärlingen tillställdt; det andra förvaras vid deröfver förda Frotocoll.
Qvarhåller en Mästare någon Lärling utöfver den för läroåren bestämda tid, håfve den sednare rättighet att för hvarje dag som ifrån lärotidens utgång förflutit, fordra full betalning, såsom utlärd arbetare. 12.
Lära i en slöjd hindrar ej att lära sig i andra, och till och med flere under samma tid med vilkor att allt hvad som för eU läras godkännande erfordras, för hvarje hand~ tering särskildt iakttages. XlL öm Stöjdeidkares och allmänhetens inbördes {kgt* dighetter. 1.
Hvarje Handtverkare och Fabrikant Bil. till Ridd. 0. Ad.
Pr. lil Band. 14 Den II April e. m. vare pligtig, att på det hus der han emottager beställningar och sina tillverkningar föryttrar, sätta en Skylt, sorn utvisar hans verkliga föroch slägtnamn, och handteringen, under den benämning som Lagen fastställt, eller om en sådan icke är stadgad i de termer, som hans Privilegium innehåller» likväl må det honom icke förmenas att en sådan benämning utvidga, medelst anförande af detaljer som under handteringen förstås, och att på ett med verkliga förhållandet öfverensstämmande sätt gifva sig tillkänna, såsom den der fullkomnat eller upptäckt vissa till yrket hörande saker.
Hvarje arbete skall varaförsedt meden stämpel, hvilken, så vidt möjligt är icke utan svårighet kan utplånas, och sorn med fulla bokstäfver innehåller tillverkarens namn, Stadens eller Socknens namn, samt tillverkningsåret.
Af denna stämpel mäste ett aftryck emot qvitto deponeras hos vederbörande Magistrat eller LandshöfdingeEmbete; hvarje till försäljning utlemnad vara, som ej bär en sådan stämpel, eller som har en annan, det vill Den 11 Jpril c. Ht. ari saga en sorn icke liknar den deponerade, kan konfiskeras till förmån för angifvåren 3. ?or hvarje bestaldt arbete, bör priset förut vara betingadt, i annan händelse skall tillverkaren anses pligtig, att behålla sitt arbete, om den som det beställt, vägrar att det äskade priset betala» 4.
Allt bestaldt arbete bör pl utsatt tid Vara förFärdigadt, och afta' derom träfFadt genom ett contract, som innefattar båda de Contraherandes vilkor. 5.
Den sorn köpt ett arbete, sorn omsider befinnes Vara förfuskadt eller förfalskadt, och således ej kati uppfylla sitt ändamål, eller som i sjelfva verket är någonting annat, än det, för hvad det blifvit försåldt skall äga rätt, icke blott att återfordra det han utbetalt, utan äfven att undfå en skadeersättning,’ lämpad efter de olägenheter ett sådant inköp kunnat honom förorsaka.
Om tillverkaren eller köparen sådant fordra, äge domaren, att i dessa fall höra a;ne eller flere gode man, sorn äro ansedde behörige, att bedöma föremålet för den väckta frågan. 6.
Bruket af vigt och mätt bör ske under köparens ögon, och honom vara obetaget att på stället undersöka både vigtskålar, Vigter och mått»
Eho sådant vägrar, straffes föräta gången med skyltens borttagande för 3-.nft månaders tid, Sidra gången för ett år, och 3*dje *1* Son 11 April t. ml gången; genom förlust af rättigheten att idka sådan handtering, vare sig slöjd eller handel, som för afsättningen fordra vigt och mått.
All slags våg bör, då man deraf betjenar sig vid försäljning eller inköp, vara upphängd, antingen på an fot, eller i taket, eller annorstädes, men icke hållas i handen; i annat fall må på köparens om förhållandet gjorda och lagligen styrkta anmälan, säljarens redlighet inför rätta förklaras mifstänkt, XIII.
Om anftallter till under/lid
Jor fjuka eller bräckliga arbetare. 1.
Till en Hospitalsinrättning för sjuka arbetare, och för att begrafva dem som dö meddellösa, skall i hvarje Stad och Socken en särskild Fond anläggas 2.
Denna Fond bör efter hand tillskapas, genom en allmän besparingsafgift, som hvarje arbetare erlägger, tillika med sina Kronoutskylder. , 3.
Denna Hospitalsinrättning skall i Städerne stå under Magistratens uppsigt, och förvaltas af en särkilt Direction, sorn utgöres af Borgmästaren såsom ordförande, Stadens Pastor, ProvinsLäkaren, om en sådan finnes, samt af tvenne Fabrikanter eller Handtverkare och s;ne af Magistraten dertill utsedde ar«
Den ii April e, m, „ rv» betare; på landsbygden förvaltas denna Inrätta ning af Kyrkorådet. 4.
För; x>rdning bostämmas.
Nio 6.
Hör6amste Memorial!
Under den 7 sistlidne Mars har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat till RiddarhusUtskottet remittera en af Friherre Boije, Ludvig, väckt motion, om utarbetande af en ny och förbättrad Riddarhusordning vid inne: varande Riksdag, dervid Herr Friherren begärt ändring och rättelse förnämligast i efterföljande sme omständigheter: 1:0.
Att Bänkmansval måtte aldeles försvinna och Ridderskapet och Adeln förunnas den billiga ratt att sjelfve och omodelbarligen välja sine Electorer. 2:0.
Att det missbruk, som i senare ti-- der inträngt sig vid begagnandet af Adelns re: presentationsrätt, att hufvudmanskapet för flere ätter ansetts kunna af en och samma person innehafvas, måtte alldeles afskaffas och i stället det stadgande meddelas, att om flere hufvudmanskap sammanträffa hos en person, han dock icke må flere än ett sjelf utöfva j *14 Den il April e, w. och skulle, derest han ägde omyndige söner, deras representationsrätt ligga., nere, intill dess de uppnått den ålder, att de kunna af densamma sjelfve sig begagna. 3:0.
Att det mot ali moralitet stridande bud, som i nu gällande Riddarhusordning förekommer, och som försatt en blott anklagad person i lika predicament med en för brott lagligen dömd, måtte upphäfvas, samt att der ordet nesligt brott i Riddarhusordningen nyttjas, tillika måtte bestämmas hvad med ordet nesligt rätteligen förstås; och häri sammanhang härmed ett af Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel, t anledning af berörde motion afgifvit yttrande jemväl blifvit till Utskottet öfverlemnadt.
Vid förehafvande af denna motion bar Riddarhusutskott ansett 2:dra och 3:dje punkterne vara af den beskaffenhet, att de deri föreslagne ändringar lämpeligast borde komma under pröfning i ett sammanhang med de flere rättelser i Riddarhusordningen, hvilka framdeles torde af Utskottet anses behöflige; hvaremot frågan om Bänkmännens afskaffande synts 'Utskottet vara ett ämne, som fordrade en särskildt behandling, i anseende till det väsenteliga inflytande, som denna frå« ga ägde på flere ändra stadganden, hvilkas införande i Riddarhusordningen af densamma berodde; hvadan Utskottet, trott sig till undvikande både af ett måhända fåfängt arbete för *ig sjelft och öfverflödige debatter inom Ståndet, böra innan Riddarhusordningens omarbet - Den li April e. m. ning företages särskildt hos Ridderskapet Och Adeln anmäla de åsigter, som inom Utskottet ägt rum rörande detta ämne, samt utbedja sig, att deröfver få inhämta Ridderskapet och Adelns yttrande och beslut.
Till beredande af en närmare kännedom om tiden när,o»h sättat hvarpå Bänkmän lörst utsågos och huru frågan om deras afskaffande vid de senare Riksdagarne blifvit behandlad , har Utskottet låtit, efter förekomne anledningar, ur föregående Riksdagars Protocoller samla underrättelser i dessa omständigheter och hvarigenom följande upplysningar erhållits: att Ridderskapet och Adelns Protocoller för 1719, redan omtala Bänkman , hvilkas befatta ning på den tiden egenteligen synes hafva be stått deri, att efter enskild rådplägning med de öfriga Ledamöterne på samma Bänk, å de* ras vägnar afgifva yttrande öfver förekommande ärenden, och jemväl, enär oiikä meningar uppstått, derom ensamme votera: att se dan Ridderskapet och Adeln den 24 Januarii 1719, genom en formelig act upphäfvit den i 1626 års Riddarhusordning stadgade fördelning af Ridderskapet och Adelns Ledamöter i 3:ne särskildta Classer, nemligen Herre , Iliddareoch SvenneClasserne, och den på grund deraf införda votering och valsätt Classvis; samt beslutit, att all omröstning från den tiden skulle ske per Capita; så innehåller Ridderkapet och Adelns Ptotocoller för den påföljande Riksdagen år 1720, att en Ledamot från hvarje Bänk utsågs att välja Electorer till förrättan - Deri ii April e, m. de af val till Utskotts Ledamöter, utan atfc likväl af samma Protocolier kan fnhemtas det sätt hvarpå dessa personer trän hvarje Bänk blefvo utsedde: men det synes troligt, att nämde personer varit sådane Bänkmän som i 17 T9 års Protocolier omtalas, och att de således genom öfverenskommelse eller val inom Bankens Ledamöter enskildt, blifvit kallade till befattningen att välja Electorer: att dessa Electorer allt ifrån den tiden blifvit vid hvarje Riksdag på enahanda sätt utvalda ända till 1778 års Riksdag, då Ridderskapets och Adelns fördelning, i Classer åter upplifvades, hvarigenom Bankmän troligen ansågos öfverflödig©, enär all votering och val derefter sked* de Classvis: att under 1809 och 1810 arens Riksdag i Stockholm fråga åter uppstod om Classernes borttagande, samt införande af votering per Capita, hvilket senare jemväl i Maj månad 18O9 af Ridderskapet och Adeln antogs, äfvensom upphäfvandet af Classindelningen blef af då varande Riddarhusutskott tillstyrkt och af Ridderskapet och Adeln i Mars månad 1810, besluten, hvarefter RiddarhusUtskottet uti sitt Betänkande, angående en ny Riddarhusordning, föreslog Bänkmännens åter införande under yttrande, såsom orden lyda: att denna befattning,
vunnen på en gång genom förtroendet och genom en lottnings ölsåkra bestämmande, kunde äfven i flera afseende än dem Utskottet trodde sig böra utstaka, blifva inom ett talrikt Stånd af redbar nytta; hvarpå Ridderskapet och Adeln, som det synes utan discussion, biföll Bänkmansln - Den ii April e. m. rättningens upplifvande; att sedermera någon fråga om Bänkmännen icke förekommit förrän vid 1815 års Riksdag, då Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard, den 28 Julii samma år eller 12 dagar före Riksdagens af blåsande, väckte motion om deras afskaffande, dervid han tillika bemstälte, om icke till undgående af de derigenom besvärligare blifvande Electorsvalen vid yppad ledighet, att ett visst antal suppleanter kunde, jemte de ordinarie Electorerne, väljas; men hvilket allt Riddarhusutskott, som i ämnet hördes, på anförde skäl afstyrkte, hvarefter Utskottet i anledning af skedd återremiss af Betänkandet, uti ett senare utlåtande väl ansåg sig icke böra frångå dess, rörande Bänkmännens bibehållande, förut yttrade mening, men föreslog tillika, i hän* delse Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att stadga en ny ordning för valet af Electorer till förekommande af den utaf några Talare befarade händelse, att om blott en enda person komme, under fortsättningen af ett Riksmöte, att till äfventyrs utgöra hela Bänkfördelningen, han derigenom vid fråga om Bänkmansval sattes i belägenhet att utse sig sjelf, att till afbjelpande af denna olägenhet, Bänkafdelqingarne hvilka hittils utgjort 50 måtte till hälften eller 25 förminskas, och att hvar sådan del ägde, att för sig välja 2;ne Bänkman, som då utgjorde ett lika antal med de förut varande femtio; att Betänkandet efter liflig debatt blifvit af Ridderskapet och Adeln under den 7 Augusti 1855, afslaget, hvarefter RiddarhusUtskottet uppdrogs, att i enlighet med 3l8 Den ix April c. m. de af Herr Munck af Rosenskjöld uppgifne principer, Och i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln i likhet dermed yttrade tankar, inkomma med Förslag till förändrad redaction af de Stadganden i Riddarhusordningen, som angingo utväljande af Ridderskapet och Adelns Electorer, hvilket RiddarhusUtskottet den 9 i samma månad äfven fullgjorde, hvarefter i anseende dertill, att Riksdagen var så nära sitt slut, att Riksdagspredikan samma dag skulle hållas och det således vöre omöjligt,
att å Förslaget erhålla Kongl. Majus sanction, Ridderskapet och Adeln ansåg tjenligt, att under godkännande af den utaf Herr Munck af Rosenschöld framställda princip låta de föreslagna Redactionsförändringarne hvila till närmare öfvervägande vid nästkommande Riksdag} att i anledning af ett från RiddarhusUtskottet vid 1817 och 1818 årens Riksdag till Ståndet inkommit memorial om åtskillige ändringar i RiddarhusOrdningen, Herr Munck af Rosenschöld å nyo väckt fråga om sin vid 18x5 års Riksdag gjorde motion om Bankmannens afskaffande, dervid Ridderskapet och Adeln beslöt, att jemte Memorialets återremitterande, anmoda RiddarhusUtskottet, att i ett sammanhang afgifva yttrande öfver de ställen j RiddarhusOrdningen, hvilka Utskottet ansåg erfordra en ny redaction; att Utskottet, derpå i sitt Betänkande om förändring af Ridderskapets och Adelös representation, bland annat föreslagit att Bänkmännen skulle bibehållas, men hvilken “fråga Ridderskapet och Adeln ansåg böra till afgörande förekomma ge - Den n April c, m. 219 mensamt med den af Utskottet särskildt uppgjorde Redaction till ny Riddarhusordning; att RiddarhusUtskottet sedermera, uti deK förslag till en ny Riddarhusordning, som under den 20 Junii 1818 blifvit till Ståndet afgifvit, låtit införa de år 1815 föreslagne Redactionsförändringar hvad Bänkmännen angingo, och hvilka förändringar innefattades i 21 och 30 §., äfvensom 24, 25 och 26 §. § blifvit i öfverensstämmelse dermed ändrade, men då nämnde Förslag till Riddarhusordning den 4 derpå följde Julii in pleno till pröfning fö retogs, anmälte Hans Excellence LandtMarskalken, att ehuru RiddarhusUtskottet hemstäldt om förändrad redaction af nästan alla §. §. i RiddarhusOrdningen af den 13 October 1810, hade likväl vid Ridderskapets och Adelns hällne enskildta sammankomst hos Herr LandtMarskalken på Operahuset, endast 16$. §. ansetts böra förändras, ibland hvilka de §.§. som handlade om Bänkmännen icke vore inbegripne, samt en §, aldeles utgå, i anledning hvaraf ock pröfningen af Förslaget endast till dessa 16 § § inskränktes, hvaremot alla öfriga §. §. i 18 to års
Riddarhusordning skulle förblifva oförändrade, och beslöt Ridderskapet och Adeln slutligen, att frågan om Bänkmäns afskaffande under godkännande af Herr Munck af Rosenschöld® princip, borde ytterligare uppskjutas till nästa Riksdag.
Af denna korrta framställning af Bänk- * mansfrågans behandlig under flere Riksdagar, är det således utredt att Ridderskapet och A - 320
Deri ] i April c, nu dela redan arne gånger under särskildta Riksdagar erkänt rigtigheten af den grundsats, att Bänkmäns utseende till val af Electorer icke vore gagneligt och att de derföre borde afskaffa®} och ehuru en sådan åtgärd, genom det offentliga gillande som Ridderskapet och Adeln deråt lemnat, icke synes vara i behof af, ait genom omständliga 6käl från Utskottets sida understödjas, och att Utskottet således, utan att anses fela mot sin skyldighet, må hända kunde efter föregående anmälan af sitt tillstyrkande af sjelfva saken, genast öfvergå till framställningen af det sätt, som i Utskottets tanka lämpeligast syntes befrämja Ridderskapets och Adelns omedelbara deltagande i Electorsvalen; tror Utskottet likväl, till beredande af nödig fullständighet och att ämnet till alla dess delar må på ett ställe finnas utredt, sig böra i korrthet anföra de skäl sorn hufvudsakligast tala för Bänkmäns afskaffände.
Det synes nemligen vara ovedersägligt, att då Ridderskapet och Adelns beslut i allmänhet böra i möjligaste måtto vara uttryck af de flesta ledamöters individuella vilja, ingen handling under en Riksdag synes mera fordra ett fullkomligt tillkännagifvande deraf, än valet af Electorer, enär det icke kan betviflas, att dessas urskiljning och åsigter i märkelig moa bestämma den rigtning i beslut och åtgärder, som sedermera under Riksdagen komma att vid» tagas; och att således hvarje anstallt som försvagar eller aflägsnar framträngandet af denna Den 11 April e. n. 821. allmanna vilja vid berörde val, måste anses vara en felagtighet, sorn tarfvar rättelse.
Med antagande häraf lärer det vidare icke kunna bestridas, att det inom Ridderskapet och Adeln nu brukliga sätt, att välja Electorer, medelst förut antagne Bänkmän, hvilka likasom uttala Ståndets allmänna önskan, måste vara mera ofullkomligt än om Ståndets egne medlemmar omedelbarligen gåfvo deras tankar tillkänna i afseende på de personer åt hvilka Electors befattningen skulle uppdragas, enär hvarje begrepp alltid måste blifva bestämdare och tydligare framställt af den persom som sjelf nppfattat det, än om en annan skall välja en tredje person, för att tolka detsamma.
Dessutom innebär stadgandet, att en ledamot mäste inom sin afdelning utse den person han önskar till Bänkman, ett tvång som är oförenligt med Riksdagsmannens tria Valrätt inom Ståndet, hälst det icke sällan kan inträffa, att en Ståndsledamot, särdeles om han är ifrån Landsorterne, icke personligen kan känna de män som utgöra hans Bänkkamrater, och således ännu mindre äga tillförlitligt begrepp om deras moraliska värde, hvilket likväl vid ett slikt val endast bör komma i fråga, och hvarigenom samma person sättes i nödvändighet, att antingen afstå från rättigheten att välja, eller ock till äfventyrs gifva sin röst åt en person hvars värde han endast af andras berättelserhar sig bekant.
Men icke nog med dessa olägenheter.
Bänkmansvalet lemnarjemväl tillfälle för missbruk af en eftertänklig beskaffenhet.
Till bevis derpå behöfver man endast 2*2 Den ti April e. m. öppna våra Riksdagsannaler under den så kallade frihetstidenj och man skall då finna huru valet af Bänkmän var bland de första ämnen sorn vid Riksdagens början utgjorde före* mälet för partiernes inbördes strid och pröfvade deras krafter: huru vigtigt det ansågs vara att dervid erhålla öfverhanden och huru följden af denna seger alltid blef den, att det öfverlägsna partiet utöfvade ett ögonskenligt inflytande på allmänna ärendernasgång, hvilket icke annorledes tillvägabragtes än medelst insättandet genom Bänkmännens biträde af sådane män i Utskotten, hvilka villigt följde den impuls, som partisinnet icke underlät gifva deni.
Beträffande sedermera sättet huru Ridderskapct och Adeln lämpligast må kunna deltaga i Eiectorsvalen; så hemställer Utskottet, att ett sådant val må samfält af hela Ståndet in pleno förrättas med erne upprop, i likhet med andra val, och att hvarje voteringssedel, som, sluten skall framlemnas, bör innehålla namn på 25 personer hvilka under Riksdagen på Riddarhuset innehafva säte} att derest under Riksdagens lopp flere än 1 ledigheter bland Electorerne inträffa Herr LandtMarskalken då bör •ammankalla Ridderskapet och Adeln till nytt val i de afg&ngnes ställe} samt Den 11 April e. m. 22.5
Att pl sätt nu gällande RiddarhusOrdningen innehåller, Electorerne icke må företaga val, utan att.minst 13 af dem äro nära varande och deri deltaga.
RiddarhusUtskottet, som i öfrigt skulle anse det lända till controll vid röstberäkningen och till lättnad för de Herrar, hvilka Herr LandtMarskalken anmodar att rösterne anteckna, om Protocollet, efter hvarje 25 listas öppnande, afslutas, då rösternes sammanräkning, vid förrättningens slut, med mera beqvämlighet derefter kunde verkställas, tror, att det af Utskottet nu uppgifna sätt för Electorsvalets förrättande skall på en gång förvara åt hvarje Riksdagsman dess fria Valrätt f afseende på personer, samt bereda en utväg, att låta hvarje individuel vilja i sin mån verka på det åsyftade valets utgångj och får Utskottet sluteligen anmäla, att sedan Höglofl.