Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är mitt förslag i form; men innan förslaget i sak blir afgjordt, anhåller jag att detsamma måtte blifva uppläst, så att de ledamöter, som icke hört det första gången, må få se skilnaden emellan mitt förslag och Frih. Cederströms.
Väl inr.ehålles i premissen till lagförslag och kungörelser om ändring i lagar, att andra lagar i ämnet äro upphäfna genom följande stadganden, som för framtiden blifva lag; men att man i lag-§§ eller i ett lagförslag intager sådana undantag, som efter viss lid medan lagen fortfar måste upphöra, det är en form i lagstiftningsväg, som sannerligen från 87 §:n Reg.F:n alldeles icke kan hemtas.
Deremot följer af sig sjelft, alt när en ny lag stiftas för banker i allmänhet, så kommer den att, från den dag den promulgerad är, gälla till efterlefnad för alla, dock redan varande förhållanden orubbade, och derom utfärdas en särskild kungörelse, som visserligen icke är ovillkorligen nödvändig i Sverige, men som kan anses nyttig till betryg - Den aij Februari c. m. 63g gande af deras farhågor, som om lagbestämmelser och deras tillämpning här i landet icke torde vara tillräckligen underrättade, och dertill är en allmän kungörelse fullkomligen tjenlig.
Hr Frih. o. Landtm, förnyade sin propos. om det ifrågavar. stadgandets införande i lagen för enskilda banker.
Jag anhåller, att Hr Ridd.- Secretm måtte upplysa huru de öfiiga Stånden afgjort denna fråga.
Det är kanske utan ändamål att tvista derom.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att han nyss eftersökt i de öfriga Ståndens ankomna prot.utdr., men icke kunnat der finna något beslut, som hade särskildt afseende på den nu förevar, frågan.
Då mitt minne vill bestämdt säga mig, att jag sett eller läst, alt åtminstone ett af de öfriga RiksSbn uttryckligen beslutat, lika med R. o. Ad., alt icke denna bancolag skall hafva retroactiv verkan, så måste väl ett sådant beslut i prot.utdr:n vid närmare efterseende igenfinnas; men i afseende på Frih.
Cederströms framställning vill jag nämna, att i händelse man skulle anse mindre lämpligt att det af mig föreslagna tillägg inginge såsom en § i lagen, har jag visst intet emot att det står i ingressen lill lagen, ty det är det vigtiga, att stadgandet kommer in i den lagen, som skall tjena till allmän efterrättelse och som genom allmän kungörelse blir påbjuden.
Lika med Hr Rosenblad vill jag erinra mig, alt i BorgareStts prot.utdr. eller i uppgiften om BorgareSUs beslut finnes upptaget vid någon af de första §§:na, och jag skulle nästan tro vid den första, att hvad nu blifvit stadgadt icke skall gälla för någon af de nu befintliga bankerna.
För min del kan jag icke finna något äfventyr vid att bifalla Utsk:ns betänk, sådant det befinnes i denna punkt, och jag är äfven af den åsigt, som Hr von Hartmansdorff framställt, att en särskild kungörelse bör derom utfärdas.
Jag skulle förmoda, att den, som expedierar lagen, kunde välja den utvägen, att utfärda denna kungörelse i sammanhang med lagen, d. v. s. alt i den promulgation eller kungörelse, som till allmänheten utgår om lagen, kunde äfven det af R.
St. beslutade tillägget införas.
När Ständerne beslutat tillägget och begärt dess kungörande af K. M., så kan jag icke finna annat, än att stadgandet i 87 §:n Reg.Ftn är iakttaget, ehvad detta tillägg inkommer i lagen eller i en särskild kungörelse.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att det ifrågavar. stadgandet bör genom särskild kungörelse utfärdas. 64 o
Den 24 Februari e. in. Hr Frill. o. Landtm, lat nu uppläsa så väl del förslag till stadgande, Utsk:n framställt i afseende på sådana banker, sorn redan aro inrättade, sorn Hr Rosenblads i ämnet a fg i fria förslag.
Jag tager mig den friheten att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet vid vigten af att bifalla Utsktns förslag och icke Hr Rosenblads.
Det lärer vara obestridligt, att de oclrojer, som äro utfärdade af K.
M. för olivar, banker, icke äro lag för
Svenska folket i vidsträcktare mån än de öfverensstämma med K. kungörelsen af den 14 Januari 1824» och jag åtminstone anser det ganska betänkligt att R. o. Ad. skulle genom en förklaring! vid detta tillfälle decretera , att alla dessa oclrojer äro lagligen förbindande, ehuru de möjligen kunna vara stridande emot en af Konung och .Ständer antagen lag i detta afseende, hvilken för det närvarande icke är någon annan än K. kungörelsen af den i4 Januari 1824.
Jag tillstyrker på denna grund bifall till Utsktns förslag.
Det är just för att förekomma hvad Hr Dalman nu afsett eller den möjligen godtyckliga tydningen af 1824 års författning, hvaraf vi i föregående plena haft flera exempel, som jag framställt mitt förslag.
Jag får erinra, att dessa oclrojer för privatbankerna äro för dem ensamt gällande föreskrifter eller lagar, men icke för Svenska folket, som ingalunda är underkastadt dessa oclrojer.
Det är för bolaget, som de utgöra speciella lagar eller föreskrifter.
Att underkasta dessa oclrojer godtycklig tolkning eller godtyckliga slutsatser af 1824 års författning, det tror jag skulle vara att blottställa dessa bolag alltför mycket, och det är just af delta skäl jag vågat föreslå den redactionsförändring, hvilken jag underställt Hr Frih. o. Landlnr.s pröfning.
Ulsk:ns förslag, som innefattar, att hvad K. kungörelsen den i4 Jan.
1824 stadgar angrde enskilda banker eller disconler, hädanefter skall gälla endast i afseende på sådana banker, som redan äro inrättade, är dock ganska nödvändigt att sålunda blifva faststäldt, emedan eljest står hela 1824 års kungörelse qvar och ett actiebolag kan bildas, som anhåller hos K.
M. om octrojs erhållande efter denna kungörelse, samt eli annat bolag bildas, som begär octroj efter nu ifrågavar.
1841 års lag; men då Ständernes mening är att i8?
4 års författning icke vidare skall tillämpas, sedan Ständerne öfverenskonimit 0111 p84i års bestämmelser, så lärer det vara vida ändamålserdigare att antaga Utsktns, än att bifalla Hr Rosenblads förslag.
Jag hemställer lill Hr Rosenblad, huruvida, genom antagandet af Utsktns förslag, de huvar, enskilda bun - Den Februari e. ra. bankerne skulle komma i annan ställning, än de nu äro och varit ända ifrån deras inrättande.
De hafva varit och äro ännu underkastade chancen af olika tydning af en lag, som möjligen kan för dem blifva besvärlig; men jag frågar, om meningen kan vara att gifva dem en större frihet, än de för närvar, äga.
Den siste värde talaren har redan erinrat, att om 1824 års kungörelse uteslöts, skulle det kunna Ilända, att de nuvar. bankerne inkomme till K.
M. och begärde en förändring i sina octrojer, icke i afseende på tiden, utan i afseende på villkoren, och att Regeringen möjligen kunde bilalla en sådan ansökning.
Detta synes böra nu förebvggas genom det förklarande, att endast 1824 ars författning är den, sorn ligger till grund för nuvar. banker, jemförd med de octrojer de erhållit.
Jag får ytterligare fästa uppmärksamheten på så väl hvad Utsk:n föreslagit, som det af Hr Rosenblad gjorda förslag, i anseende dertill att de privilegier, som dessa privatbanker nu åtnjuta, innehålla att de kunna förnyas, om derom anhållan göres i behörig tid.
Alltså tror jag det vore nödigt alt här bestämdt utsätta: ”under de återstående åren af deras octrojer."
Kommer sådant in, blir stadgandet tydligt och klart, och någon tvetydighet kan då icke uppstå om hvad som menas med de privilegier, de ännu åtnjuta, eller de återstående åren, under hvilka de få tillgodonjuta dem, innan de skola underkasta sig den nya lagen.
Det är endast derföre jag insisterar på det förtydligande jag nyss begärde.
Det står i den af Utsk:n före slagna kungörelse, att privilegierne skola gälla för den återstående tiden och således icke på prolongerad tid, oell kungörelsen står förut åberopad, efter hvilken octrojen eller privilegierne äro utfärdade.
Hr von Hohenhausens yttrade ön skan är visserligen fullkomligen uppfylld genom mitt afgifna förslag, som i detta hänseende är lika med IJlsktns, då der står:
"hvilka vid deras undfångna privilegier under den derför återstående tiden måga orubbade bibehållas.”
Alt ordet ”derför’’ har afseende på privilegier mätte vara klart, likasom att undfångne privilegier icke kunna, såsom en värd talare här tversölver tyckes förmoda, betyda framdeles erhållande privilegier; men jag skall icke hafva något emot, att man vid ”deras redan undfångna privilegier” tillägger: ”under den för nuvarande octrojer återstående tid.”
Då är uttrycket till öfverflöd klart, och jag får anhålla, alt följande små förändringar må blifva intagne i mitt förslag, nemi.: ”vid deras redan undfångna privilegier, under den för deras nuvar. octrojer återstående lid, orubbade bibehållne. 20 H. 8i D c ii a4 Februari e. m.
Uppå derefter framställd propos. antog R. o. Ad. den redaclion af beslutet, som Utsktn föreslagit, nemi. ”att hvad K. kungörelsen den i4 Januari 1824 stadgar ang;de enskilda banker eller disconter hädanefter skall gälla endast i afseende på sådana banker, som redan äro inrättade, hvilka vid deras undfångna privilegier, under den derför återstående tiden, måga orubbade bibehållas, derest de ej sjelfva önska att före samma tids utgång få deras statuter förändrade till öfverensstämmelse med ofvanberörde lag.”
Jag skall icke följa det efterdöme, som af andra är gifvet, att yrka votering, då jag icke hört flera röster instämma med mig, och jag således bör förmoda att jag i denna talrika församling icke skall finna tillräckligt understöd för milt, såsom jag tror, ganska välgrundade förslag.
Men jag får på de skäl, jag redan anfört, till prot. nedlägga min reservation så väl mot detta beslut, som der emot all man vill låta i särskild kungörelse förklara allmänt gällande civillag, ett sätt som jag aldrig kan gida.
Det leder till osäkerhet för beståndande inrättningar, hvilka blifva lidande genom ett onödigt oell ändamålslöst citerande af upphäfna författningar.
Då jag icke deltagit uti discussionen öf ver privalbanklageo, så anhåller jag att i prot. få nedlägga min reservation mot R. o.
Ad:s, angtde första punkten, fattade beslut, samt instämmer i den reservation, som Hr von Troil i detta ämne afgifvit. llr Ribbing:
I anleda, af den §, hvaremot Hr
Dal man reserverat sig, eller den första i lagförslaget, och då R. o. Ad. nogsamt lärer erinra sig, att vid dess antagande felats bestämmelser, huruvida och på hvad sätt octroj skall erhållas för bedrifvande af bankrörelse, får jag föreslå en § vid slutet af denna lag af följande innehåll: ”Då enskilde personer, till det minimi-antal denna lag i 1 §:n r mom. föreskr'ifver, ingått bolag till bankrörelses bedrifvande, böra grundreglorna skriftligen författade allemnas till Konungens Bel:h:de, som åligger att desamma jemte eget utlåt, till K.
M. inom fjorton dagar insända, på det att nåd. lillslåndsresolulion derå, för en tid af högst tio år, så skyndsamt som möjligt må kunna erhållas.
Vid sådan tids utgång, och såvida ansökning derom blifvit af bolaget gjord dessförinnan, kan tillståndet förnyas till bankrörelsens fortsättande, dock aldrig utöfver tio år för hvarje gång.”
Jag anhåller 0111 Hr Frih. o. Landtmts propos. härå.
Jag ser svårligen huru R. o.
Ad. kan taga ifrågavar. förslag till pröfning, innan R. o. Ad. upptagit och kommit i tillfälle att pröfva BorgareSt:s inbjudning; ty elter det beslut R. o. Ad. fattat rörrde 1 §:n, belipfves icke någon anmälan hos K. M., och således kan det Den Februari e. m. 643 af Hr Ribbing gjorda förslag icke af R. o. Ad. bifallas, så länge R. o. Adis beslut om i §:n står qvar; hvarföre jag anhåller att detta förslag tnå få hvila på bordet.
Jag har svårt alt fatta huru detta förslag skall stå tillsammans roed det ännu ouppbiifna beslutet ronde i §:n; ty antingen skall det ifrågasatta tillståndet kunna vägras eller icke kunna vägras.
Kan det vägras, så tror jag det slår i strid med i §:u.
Kan det deremot icke vägras, så vet jag icke livad det tjenar till, och det vore i högsta grad olämpligt att besvära K.
M. med ansökningar, på hvilka flan ej kunde svara annat än ja.
Jag får afstyrka förslaget i dess nuvar. form.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att denna fråga visserligen vore begärd pä bordet, men Hr Landtm, ansåg icke att den kunde komma att hvila utan R. o. Adis derom fattade beslut, och Hr Landtm, ansåg icke att en eller flere ledamöter, ulan Ståndets bifall, kunde äga lätt att bestämma dess hvilande.
Hvad i öfrigt Hr Ribbings förslag anginge, så fruktade Hr Landtm., att någon propos. derå i dess närvar, skick icke kunde till R. o. Ad. framställas, enär det skulle innefatta upphäfvande af ett af R. o. Ad. redan förut fatladL beslut.
I afseende på hvad Hr Frih. o.
Landtm, sist yttrade anhåller jag ödmjukast att få veta, hvilket beslut derigenom skulle blifva upphäfvet.
Jag kati för närvar, icke utfundera det, och vill icke yttra mig deröfver innan jag derom blir underrättad.
Ifall Hr Landtm, täckes upplysa mig derom, så vill jag visst icke göra något, som kan mot grundlagen vara stridande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. i i §:n fattat följande beslut: ”Enskilde stånde det fritt att till bankrörelses bedrifvande med egna creditsedlar stifta bolag inom alla Rikets län.
Uti länsstyrelsens residensstäder skola bankernes hufvudconlor dock alltid förläggas.” R. o., Ad. torde äfven påminna sig den discussion, som då förevar och huru i §:n antogs, sedan då förklarats, att icke något särskildt tillstånd utan blotta lagen skulle vara den sorn bestämde rättigheten för enskildta bolag att stifta privatbanker ulan något tillstånd.
Om således orden ”stånde fritt” kunde behöfva någon förklaring, så vore den i R. o. Ad:s prof. gifven, ehuru Hr Landtm, för sin del trodde, alt, då ingen inskränkning eller intet förbehåll i i §:n vore gjordt i afseende på orden "stånde flitt”, dessa ord hade en sådan betydelse, alt någon inskränkning numera deri skulle vara alt upphäfva det R. o. Ad:s beslut, som i det afseende! blifvit faltadt.
Jag kan icke, lika med Hr Landtm., linna pröfning af mitt förslag på minsta sätt leda till upp - 644 Den 24 Februari e. ni. hafvande af hvad som förut är beslutadt.
Jag finner tvertom, att i beslutet val står — ”staude fritt”, men icke att det skulle stå fritt alt emot lagen ingå bolag för bedrifvande af bankrörelse} och ändamålet med den §, som jag baft uran föreslå, är, såsom deraf val synes, att de bancoreglor, som skola lända bolaget till efterrättelse, skola vara i enlighet med banklagen, och innan, octroj utfärdas, granskas af någon auctoritet, hvilken jag anser böra vara den, som kommer alt utfärda octrojen efter K. M.
På denna grund anser jag, att §:n är alldeles nödvändig, och får dessutom erinra, att jag, då den i §tn antogs, icke en gång, utan flera gånger, förbehöll mig rättigheten att innan bancolagförslagets slutliga afgörande få göra delta tillägg till lagen.
Denna min anhållan upprepade jag minst tvänne gånger, och den blef mig icke, hvarken af Hr Frih. o. Landtm, eller af någon ledamot af R. o. Ad., förvägrad.
Jag anhåller således, då jag har reserverat min rätt, och jag dessutom finner det nödvändigt för att sätta denna lag i verkställighet, om propos. å den af mig nu föreslagna §.
Den siste talaren kunde afSveriges allmänna lag i handelsbalken finna, huru bolag anmäles och hvar det sker, samt hade således deraf kunnat få reda på huru, etter den ordalydelse, som 1 §:n erhållit, bankbolag sig anmäla böra, nemi. vid rådhusrätt i stad.
Men då nu, under denna förmiddags plenum, BorgareStrs inbjudning blifvit lagd på bordel, för att förekomma i nästa plenum, dervid R. o. Ad. får tillfälle att, med frånträdande af sitt beslut, vinna det ändamål, sorn Hr Ribbing söker, nemi. alt bifalla det förslag, som BorgareSt. antagit, enl. hvilket förslag sådana bolag skola anmäla sig till erhållande af tillstånd hos K. M., så ser jag ingen annan rimlig utväg att komma frän saken, än att, då inbjudningen blifvit lagd på bordet, jemväl den nu gjorda motionen må få hvila der, för att i sammanhang med BorgareSt:s berörde inbjudning lill pröfning upptagas.
Såvida tagnar det mig att höra Hr Ribbings förslag, som, då man icke kan antaga alt det sökta tillståndet må ovillkorligen meddelas, utan det måste förutsättas att detsamma äfven kan vägras, jag har anleda, hoppas, alt han skall instämma med oss andra och antaga B01- gareStts inbjudning.
Men under nuvar. förhållande mäste jag helt och hållet bestrida, att detta förslag kan formenlig! komma under öfverläggning, så mycket mer, som, om jag icke erinrar mig orätt, en med Hr Ribbings nu gjorda förslag närslägtad redaction af 1 §:n förut varit framställd af Hr Hjerta.
Denna redaction, med hvilken Hr Ribbing också förklarade sig nöjd, framställdes jemväl af Hr Frih. o. Landtm, till R. o. Ad:s bepröfvande såsom förslag till contra-propos. jemte Gr.
Frölichs förslag, och då förklarade Den 24 Februari e. m. 645 Hr Landtm., att R. o. Ad. hade antagit Gr.
Frölichs till contra-propos.
När icke då votering begärdes deröfver, tror jag att det vore mycket oformligt att nu framställa ett förslag tili en särskild § af alldeles samma lydelse; men skulle det likväl anses lämpligt att nu åter framkomma dermed, så anhåller jag, med den rätt, som hvarje ledamot tillkommer, alt deri få göra en modification, nemi. den, att det genast må bestämmas, alt den som vill stifta bancobolag, eller huru orden fallit sig, skall anmäla sig hos K.
M. om tillstånd dertill,då K.M., efter föregången pröfning huruvida inrättandet af ett sådant bolag kan finnas för landet ny ttigt eller icke, derom lärer täckas fatta sitt beslut.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, såsom ett tillägg lill den förklaring han afgifvit i afseende på sin mening, att antagandet af Hr Ribbings förslag skulle vara ett upplifvande till någon del af R. o. Adts förra beslut, finge fästa R. o.
Adts uppmärksamhet på Ståndets beslut i 7 §:n.
Dess början lyder som följer: ”Förr än bank får öppnas och träda i verksamhet, skall iakttagas”, och vidare är upptaget i momtn a), b), c), dj, e) och f) hvad som skall iakttagas.
Hr Ribbings förslag borde således hafva fått sitt runi i 7 §tn och i sammanhang med mom. f), om det skulle hafva kunnat blifva gällande.
Hr Landtm., på dessa skäl, att propos. derå icke kunde framställas.
Hr Lefren: Då Hr Ribbing har sig obetaget, och fol den händelse alt R, o. Ad. skulle antaga BorgareSlts inbjudning, att få detta sitt förslag helt och hållet intaget i sjelfva bifallet till BorgareSlts förslag, elier också har en anledn. att vid samma tillfälle utan vidare hinder få söka göra sitt förslag gällande, såsom ett tillägg dervid, så ser jag intet skäl hvarföre icke Hr Ribbing kunde åtnöjas med alt hans förslag hvital- till dess BorgareSbs inbjudning förekommer, och då kunde vi också så sent på nallen få komma till hvila.
Det vore icke så rasande det.
För det första får jag protestera mot Frih. Cederströms påstående, alt mitt förslag skulle anses såsom en ny motion och på sådan grund kunna läggas på hordet.
På detta satt skulle hvarje tillägg, som föreslås vid ett betänk., kunna begäras på bordet och anses såsom ny motion.
Detta är således endast ett sätt att undanrödja det föreslagna tillägget.
Hvad åter beträffar den modification eller del förslag, som Hr Rosenblad framställt, så är det af samma egenskap som andra förslag från denna hand.
Della förslag har tydligen för afsigt att upprifva ett föreg:de beslut, och det har på detta vis kommit något för tydligt fram, fastän det väl nu skulle vara något mera förborgadt; men det skadar icke att det framträdt tydligt.
För öfrigt, och dä Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att han ej vill göra propos. på ett tillägg, hvarom jag tvänue gånger anhållit utan 646 Den Februari e. ra. att sådant blifvit mig vägradt, b varken af Hr Frill. o. Landtm, eller af någon annan, utan ansedl såsom min rättighet, och ehuru någon anledn. kunnat vara att göra det vid 7 §:n, hvaraf likväl icke följer att det icke kan göras nu, helst jag i öfrigt gerna vill underkasta mig R. o. Ad:s godtycke att insätta tillagget hvar det kan finnas mest passande; så kari jag icke annat än på det högsta yrka propus, derpå, till följd af min med grundlagen öfverensstämmande lagliga rätt; och vägrar Hr Landtm, mig fortfarande propos. derpå, så anhåller jag om propos. till R. o. Ad., huruvida Ståndet yrkar att Hr Landtm, derpå skall göra propos. eller icke.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr
Ribbing visserligen gjort förbehåll att få framställa förslag i afseende på tillagg, som skulle vara en följd af R. o. Ad:s beslut i 1 §:n, en rättighet, som Hr
Ribbing icke hade behöft förbehålla sig för att äga den i alla fall; men ehvad förbehåll
Hr Ribbing gjort, kunde det likväl under ingen synpunkt berättiga honom att få framställa förslag, hvilka vore i strid med de beslut, R. o. Ad. förut i ämnet fattat.
Då Hr Landtm, icke emotsagt eller bestridt Hr Ribbings rättighet att längre fram under öfverläggningen örn detta Ulskrns betänk, framlägga för R. o. Ad. de förslag, som han tillämna!, hade Hr Landtm, likväl icke kunnat förutse, att ordalagen skulle vara de nu framställda eller alt de skulle innehålla sladganden, hvilka, efter Hr Landtnäs tanke, det numera enl. grundlagen vore olagligt att framställa till R. o. Ad:s antagande.
I anledn. af Hr Ribbings yrkande å propos., borde Hr Landtm, framställa skälen, hvarföre han icke kunde göra den; de voro för det första, att Hr Ribbings förslag stridde emot R. o. Ad:s beslut i 1 §:n; och för det andia, att del stridde emot R. o. Ad:s beslut i 7 §:n, hvarvid R. o. Ad. behagade finna att sista orden eller sista mom. i Hr Ribbings förslag äro till ordalagen alldeles desamma so'm 2 mom. i 1 §;n af Utskms förslag, hvilket R. o. Ad. genom votering förkastat.
Om så är, alt hela den 1 §:n af Utskins förslag blef förkastadt och Gr.
Frölichs förslag antaget i stället, samt att 2 mom. af mitt förslag äfven derigenom är förkastadt, så må detta då utgå och det öfriga hafva sin framgång.
Jag äger visserligen icke rättighet att vidare söka öfvertyga derom, att jag vid 1 §:ns behandling hade framställt en propos. af nära samma innehåll, som den nu ifrågavar., och att den alldeles icke då blef contra-propos., just derföre att jag afstod från densamma och biträdde Gr, Frölichs förslag, under det förbehåll att jag framdeles skulle få göra min tanke gällande.
På grund deraf och derföre att jag tror mitt förslag vara nödvändigt, har jag nu framställt det; men då Hr Landtm, förklarat sig icke kunna eller vilja göra propos. derpå, anhåller jag tills vidare endast och Den a4 .
F e k r u a r i e. m. allenast, alt Hr Landtm, täcktes underställa R. o. Ad., huruvida Ståndet anser propos. derå böra göras.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad. yrkade den af' Hr Ribbing begärda proposition.
Då jag icke hört mer än ett ja tillika med milt eget, vill jag icke uppehålla R. o. Ad. längre inpå natten; men jag får på det högsta protestera mot ett behandlingssätt sådant som detta, emedan jag anser det strida emot grundlagens bestämda innehåll.
Uppå derefter framställd propos., fann R. o. Ad. att ingenting vidare var i anledn. af Lag- och BancoUtsk:ns utlåt.
N:o 5 alt besluta, utom i afseende på BorgareStts inbjudning ronde i §:n, hvilken inbjudning blifvit lagd på bordet, och således först i ett annat plenum förekommer.
Hr von Troil, Emil, hade inlemnat följande:
Efter att i öfverensstämmelse med Ridd.Ordn. §:n 23 hafva sökt och erhållit H. M. Konungens nåd. tillstånd att från Hemliga Utsk. afgå, får jag härmed aran anmäla min, af en förestående resa till hemorten föranledda, afsägelse af de rum, hvarmed jag under denna riksdag varit hedrad uti R.
St:s Const.-, Stats- och Hemliga Utsk.; och får jag vördsamligen anhålla att vid min riksdagsmannarätt likväl varda bibehållen.
Hr von Troils begäran att blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen blef af R. o.
Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda för att välja ledamöter i Const.-, Stals- och Hemliga Utsk:n efter Ilr von Troil.
Justerades i prol.utdr. för denna dag e. m.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna mern., utlåt.-n och betänk:n, nemi. från ConstitutionsUtskottet: N:o 85, med förslag till sammanjemkning af RiksStlns, i anledn. af Const.Utskis mern.
JN:o 38, såsom gemensamma tankar till Utsk. hänvisade anmärkningar; Be v illningsU tsko 11 e t: N:o 4°, * anledn. af gjorda anmärkmr vid betänk.