Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom olöistånd och öfvermod bortslumpade en konung densamma sch kanske äfven den fordna Svenska känslan, som dref Svenska folket, icke att lefva siort, men att handla stort.
För mannen gifves det en sror och ljuf tillfredsställelse, och den Sr att, när han står vid lifvets mål och ryggen kröker sig öfver grafven, veta sin lefnad ej helt och hållet hafva gagnlöst förflutit.
Henna tillfredsställelse är stor och ljuf och jag tillönskar (ten en gång åt eder alle, mine
Jag vet dock en tillfredsställelse, som är ännu större och ännu ljufvare. och den måste vara att veta sig, huru ringa och obetydlig man än sjelf är, dock tillhöra en nation, som eger minnet af att hafva varit något och viljan till att äfven blifva något.
Stor och ljuf är tillfredsställelsen öfver sig sjelf, mern större och> ljuf vare är tillfredsställelsen,, är stoltheten öfver sitt fädernesland.
Jag ber. blott att med några ord’få besvara den aktade veteran, som nu upträdt emot mig Jäg har hört honom framkasta anmärkningar öfver frånvaron af system.
Jag ber att få påminna derom, att hvarken England eller Ryssland eller någon annan makt föijer något system,, och Sverige har ännu mindre kunnat göra det.
Utvecklingen går så fort, att det är omöjligt.
Hrr, huru det skulle hafva sett ut, om vi stannat vid det system, som fastställdes 182.3..
Vi skulle då hafva varit långt mera efter vår tid, än vi nu äro.
Vid alte riksdagar, r synnerhet den sednaste, beslöto Stina att ingenting skulle göras för linie skeppen; och det är således icke styrelsens fel om de äro bristfälliga.
Hvad kanonjollarne, som Hr Grin trodde att Danmark hade så förträffliga, beträffar, så vill jag minnas, att R.
Slir beviljat anslag till' tre sådana.
Dessa fordra 38 man hvardera för. att föra en kanon i elden.
Sådant gick an på den tiden, då folk icke betydde så mycket; men lili är det hvarken ekonomiskt eller tidsenligt.
Jag medgifver, att Ryssland- har en omätlig marin; , men om man vill anställa en jemförelse, tror jag att den kostar vida mera än vår.
Man har sagt,, att vår skärgårdsflotta blifvit försummad ; men så är icke händelsen; den har gått betydligt framåt på sin äldre broders bekostnad, och allt befinner sig i godt skick, ehuru måhända mycket icke är lämpligt för sin tid.
Hr Skogman;- Gr.
Anckarsvärd har begärt åtskilliga nplysningar, hvilka jag nu skall sökte efter bästa förmåga lämna.
Jag skall inskränka mig så myeket, som möjligt, i synnerhet som, milvi komma till Hr Hjertås motion om flottornas särskiljande, jag då sannolikt nödgas uprepa alltsammans.
Den underlägsenhet, som Gr.
Anckarsvärd säger sig ega derutinnan, att han icke känner ds tekniska detaljerna, tror jag mer än väl upvägas af den makt öfver språket och den parlamentariska vana, han under en mera än 50-årig riksdagsmanna verksamhet hnnnit förvärfva, då jag deremoti detta afseende är alldeles nybörjare. 214 Den 14 April e. m.
I afseende på den första frågan, huruvida den plan, som vid förra riksdagen framlades, ännu skall fortfarande anses vara gällande, och om det nu föreslagna fartyget kan anses ingå i denna plan, ber jag blott att få upliisa några rader ur K.
Mits Propos. vidfogade Statsråds-protok. öfver sjöärenden.
Der står nemligen: »en skruf-fregatt, byggd enligt tidens fordringar, af den kraft, de dimensioner och den hastighet, förslaget alser, är dessutom ett krigsfartyg af sådan beskaffenhet, att det skulle göra sina goda egenskaper gällande och visa sig användbart oell förträffligt i hvilken flotta som helst, denna må nu vara stor eller liten, fienden mötas utanföre eller inom hafsbandet; och hvilka förändringar än må förestå sjökrigs-materielen under närmaste tidrymd för ett fartygs påräkneliga varaktighet, lärer dock under tiden den klassens skruf-fregatter icke hinna utdömas, knappast förlora i rang».
Jag tror således, att man med temlig säkerhet kan draga den slutsatsen, att det ifrågavide fartyget icke nödvändigt ingår i den nämnda planen, utan att det är användbart och ingår i hvilken antaglig plan som helst.
Vidkommande den af Gr. von Platen framlagda planen, så finnes väl icke mer än en tanka om den skicklighet, hvarmed den är utarbetad; men jag måste dock göra några anmärkningar dervid.
Det var nemligen icke egentligen de gamla skeppen, han ville nedhugga, utan de nya af gammal modell, ehuru de voro i temligen eller fullkomligt godt skick.
En annan omständighet var att i hela denna plau icke några ångfartyg ingiugo.
Vi skulle således icke hafva varit särdeles belåtna, om den genast blifvit satt i verket.
I afseende å skärgårdsflottans tillgångar, har jag åtskilliga upgifter att meddela.
Deruti ingå blott dc bevarade fartygen, ty de andra, t. ex. kok-fartygen, tjena numera icke till något, sedan hvarje kanon-slup fått sin kabyss om bord.
Såsom jemförelsepunkter har jag valt år 1810, straxt efter kriget, 1824 och 1860, och jag tror att dessa siffror skola visa, att, om äfven emellan åren 1810— 1824 en sammansmältning egde rum, — hvartill jag skall förklara orsaken, som är ganska enkel —, så har deremot emellan åren 1824 —1860 ett motsatt förhållande inträffat.
I afseende på galererna ber jag att få nämna, att de voro alldeles odugliga som strids-fartvg, och 1808 —1809 begagnades blott en sådan, nemli gen Amiral Pljelmstjernas flaggfartyg.
Under 1808—1809 års krig byggdes flera nya jollar och slupar; deras antal upgick 1810 till 136.
Derefter och intill 1824 lemnades galererne alldeles åt sitt öde och hade nämnde år sammansmält till 12.
Att äfven en del kanon-slupar slopats hade sin anledning deruti, att en stor del af dem voro byggda på enskilda varf och af högst usel beskaffenhet.
Sålunda byggdes t. ex. i Westervik 2 s. k. hemmemor, hvilka voro så beskaffade, att den officer, som erhöll befälet öfver dem, vägrade att emottaga det, emedan han ansåg det vara detsamma som att dränka besättningen.
En annan fick då befälet, men andra dagen efter det ett af fartygen kommit i sjön, sjönk detsamma och större delen af besättningen drunknade.
Jag öfvergår nu till förhållandet år 1860.
Nu finnas 76 kanon-slupar af något olika dimensioner
Den 14 April e. in. och 120 kanon-jollar.
Jag har uteslutit två, som togos i Norska kriget, och hvilka äro af en annan modell.
Med dessa 196 fartyg får jag i elden så mångå kanoner, att deras i ett lag afskjut»a projektiler i vigt upgå till ungefär 80 cent,., då samma qvantitet 1810 tipg:ek till 47, och 1824 till 39 cent.
Sä mycket om fartygens bestyckning, och i allmänhet fäster man numera vid ett 'tjenstbart fartyg större fordringar, än tillförene.
Men det är icke nog härmed; man måste äfven se på inventarierna, och om man i detta afseende jemför det nu väte tillståndet med fövhållauderna 1824, så fanns då knappast något fartyg i komplett skick, hvar emot numera nästan ingenting fattas.
I)ct felar några rundhult, men de äro numera jemförelsevis öfverflödigt, då alla marscher gå under bogsering.
Ar 1824 fanns nästan ingen utredning, — de flesta inventarie-persedlar saknades.
Det är ganska sannt, att man icke byggt så mycket nytt under sednnste tider; men man har i stallet bemödat sig att sätta det befintliga i fullgodl stånd, oeh hela styrkan kan nu rycka ut, hvilket icke var förhållandet 1824, ehuru då blott funnos 47 jollar och slupar, oeh nu 120.
Nybyggnaden af jollar framskred en tid mycket hastigt; roen efter tipfinningen af bombkanoner, hvilkas införande var af största vigt och hvilka äro af mycket kraftigare verkan än vanliga kanoner, måste fartygen byggas derefter, hvarföre man byggde slupar.
Emellertid finnas 6 bataljoner jollar med komplett utredning af alla slag, utom proviant, och denna utredning af vida bättre beskaffenhet, än förut.
Der finnas gevär, hvaraf en del refflade, gjorda i Belgien, katnmarladdnings-gevär, tält, filtar, projektiler till nära nog dubbel upsfitt,- ning, m. m., oeh om icke antalet fartyg är betydligt större än torr, är dock deras afskjutna projektil-vigt dubbelt så stor.
Hvad angår jollarne, så äro de naturligtvis icke afsedda för öpna sjön, oeh de behöfva blott komma till de öpna fjerdarne i Stockholms skärgård, så skall det visa sig att någon manöver, någon större rörelse med dessa båtar är alldeless omöjlig.
Beträffande de Danska jollarne, så är deras tillvaro icke någon nyhet; de hafva blifvit pröfvade, men omdömet har icke utfallit så fördelaktigt som Gr.
Anckarsvärd påstått.
Jag tror, att våra egna jollar, som äro byggda efter ritning af den utmärktaste bland våra män i det facket, nemligen Amiral von Sydow, äro i åtskilliga afseenden bättre.
De Danska hafva visserligen åtskilliga fördelar, hvaribland den att officeren har en hytt; men deras bestyckning är lättare och till följe af deras inredning (de hafva icke de s. k. lång-väggarne, mellan hvilka på våra ammunitions-förrådet ligger) är deras ammunition mera utsatt för skada af väta, ifall fartyget träffas af ett skott, äfven om detta för öfrigt ej skulle föranleda någon våda.
Den Danska joilen är således i mera än ett afseende sämre än vår.
Jag har redan tagit R. o. Ad:s tid tillräckligt i anspråk, och hoppas, att de upl.ysningar, jag tagit mig friheten meddela och hvilkas tillförlitlighet jag kan garantera, skola någorlunda hafva förmått skingra de betänkligheter, som en och annan ännu möjligen kunnat hysa.
216 D en 14 April e. in.
Hr Hjerta, Carl Johan:
Jag hade visserligen icke äm nat upträda i denna fråga; men jag anser mig dock skyldig dertill, till följd af ett yttrande, som här blifvit fälldt rörande skärgärds-vapnet.
Då jag ang:de detta vapen hyser samma tänkesätt, som af StatsUtskit blifvit uttalade, nemligen att skärgårds-vapnet i Sverige är af mycken vigt och etil. min tanke, rätt utbildadt, måhända vårt hnfvudvapen, så borde jag anföra skälen härför; men jag vill inskränka mig till att nämna det jag i denna fråga har samma åsigter som f. d. StatsRåden Gr:ne v.
Platen och hvilka torde vara tillräckligt bekanta på detta rum, särdeles som de, så val af desse män som af frami.
KommendörKaptenen Lavén, blifvit i tryck ådagalagde.
Hvad våra roende kanonslupar och jollar beträffar, hvilka af Chapman konstruerats och af Sydow förbättrats, så tror jag att med våra ringa tillgångar det för närv:de icke är skäl för oss att låta dessa fartyg öfvergå till förruttnelse eller af tiden förfaras utan att byggn andra i stället.
Huruvida Danmark och Ryssland afskaffat roende kanon-båtar ur sina mariner är mig icke bekant; har så skett — tror jag det är ganska oklokt och för oss är det ej skäl följa exemplet; ty så länge ångkraften icke är mera utvecklad, bränsleåtgängen stor och dyr samt intager mycket rum och kanon-ångbåtar i följd häraf bli omkr. (i gånger dyrare än roende sådane, så anser jag ej rådligt att låta desse sednare förfalla — utan att ersätta dem genom nybyggnad.
För min del anser jag att man med kanon slupar och jollar i våra farvatten, nemi. i skärgårdarne och på iusjöarne, kan uträtta ganska mycket till vårt försvar, särdeles sedan man har ångfartyg att tillgå för bogsering och rekognosering ro. m.
När Engelska flottan sednast var i Östersjön, gjorde jag ett besök hos Amiral Napier.
Han yttrade, att hatt hyste ganska mycken betänklighet vid att aulalia Ryssland, emedan han icke hade små fartyg, och om det vore något som lian ville hafva af Sverige, så vore det våra skärgårds-fartyg. hvarjemte flera af hans officerare lörsäkrade mig, att de mycket förr hade attackerat Ryssland, om de hade haft dessa anfallsmedel att tillgå, äfvensom om de icke trott att Ryska och Finska skärgårdarna varit försvarade af skärgårds-flottor.
Då de sent omsider anföllo det fieudtliga landet, blefvo dess kuster ganska illa tilltygade, som vi nog känna, utom på två å tre ställen, der man vårdat sig om att lia skärgårdsförsvaret någorlunda i ordning.
Jag har som representant ansett mig pligtig att yttra detta till våra jollars och slupars försvar.
Huruvida de äro i bästa skick att möta fienderi, derom anser jag mig ej böra ingå i undersökning bär — åtminstone för närv:de; jag ber blott att få nämna, det de fleste äro byggda för 20 år sedan.
Då jag icke anser det på minsta vis vara mig tillständigt, att betvifla en sådan upgift, som af Hr Vir gin bär blifvit leornad, nemligen att den Danska kanonjolle!! är bemannad med 38 man, då jag deremot upgifvit 2'i, ber jag eu - Pen 14 April e. m. 217 däst att få till prot. förklara, det felet eller, rättare sagdt, misstaget måtte ligga hos dem, från hvilka jag hemtat upgiften.
För öfrigt har jag ingenting att tillägga.
Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsktts hemställan och dels af Hr Skogman, med hvilken flere ledamöter sig förenat, att K. o. Ad., med afslag å Utsktts hemställan, måtte bevilja det af K.
M:t till nybyggnad af en ångfregatt äskade anslag, 757,800 rdr. att utgå med hälften under hvartdera af åren 1862 och 1863, samt derjemte besluta, att vid anslagets beviljande icke skulle meddelas några bestämmelser rörande maskinkraft eller dylikt. hvarigenom Regeringens händer blefve, i afseende å fregattens beskaffenhet, bundna.
Härefter framställdes först propos. å bifall till XJ t sk :t s hemställan, dervid svarades nej, och gjordes sedermera propos. uppå Hr Skogmans ofvanberörde yrkande, samt bie/ med ja besvarad.
Jag tror mig veta, att denna fråga är bifallen af PresteSt:t samt af BorgareSt:t afslagen med blott en rösts pluralitet.
Under sådana förhållanden tror jag icke, att det skulle anses såsom någon brist på grannlagenhet., om R. o. Ad. beslöte att inbjuda BorgareSt:t att, deltaga i sitt beslut, så att frågan icke behöfde gå till förstärkt StatsUtsk.
Afven jag hade ämnat att vörd samt föreslå en inbjudning till de öfriga MedSt:n så väl i denna som i några andra punkter; men jag hemställer, huruvida ej med förslaget om denna inbjudning bör anstå, till dess alla punkterna blifvit genomgångna.
Jag hoppas att Hr Virgin icke har någonting emot detta förslag.
Jag förenar mig med mycket nöje i hvad Hr Lilliehöök nu föreslagit.
Landtm, yttrade, att da Hr Virgin förklarat sig för närvide afstå från det af honom väckta förslag om inbjudning, erfordrade samma förslag icke nu någon vidare framställning.
14:de punkten, angående anslag till ång-korvetten Thors reparation; I 5:de punkten, angående anslag till utvidgande af skeppsdockorna N:ris 2 och 3 samt gamla reparations-dockan vid flottans station i Carlskrona; 16:de punkten, angående anslag till upförande af ett nytt ångqvarn- och bageri-verk å Stumholmen i Carlskrona; samt.
17:de punkten, angående anslag för anläggande af en vattenledning från Lyckeby till Carlskrona.
De i samtlige desse puukter gjorda hemställanden blefvo af IL o. Ad. bifallna.
218 Ren 14 April e. m. 18:de punkten, angående anslag till angelägna byggnadsarbeten och anskaffningar vid Flottans stationer.
I denna punkt liar StntsUtsk:t tillstyrkt ett anslag af 200,000 rdr till åtskilliga angelägna byggnads- och reparations-arbeten samt anskaffningar vid Flottans stationer.
I Utsk:ts tillstyrkan står: »att lt.
St:r måtte bevilja ifrågav:de af K.
M:t äskade anslag samt dervid uttrycka den önskan, att dessa medel måtte företrädesvis användas till fullbordande af den påbörjade sjukhus byggnaden vid Carlskrona station.»
Några rader ofvanför yttrar Utsk:t, att det inhemtat, det ifrågavide byggnad skulle komma att kosta 189,000 rdr.
Således om denna summa drages ifrån hela anslaget, kommer för öfriga af ofvannämnde behof icke att återstå mer än 1 1,000 rdr.
Jag ber att i korthet få omnämna förhållandet med den ifrågav:de sjukhus-byggnaden, för att dymedelst motivera den önskan, jag vill framställa.
Denna byggnad skall enligt förslag bestå af en midtelbyggnad och två flyglar.
Den ena af (te sednare, som nu är under byggnad, jemte midtel byggnaden äro tillräcklige för vanliga sjukförhållanden vid stationen, och andra flygeln skulle endast behöfvas, i händelse af krig eller vid truppers sammandragning på stationen.
Då det således icke är för vanliga förhållanden oundgängligen nödigt att byggnaden f. n. helt och hållet fullbordas, hemställer jag om, då K. M:t i sin Propos. begärt 200,000 för verkställandet af flera angelägna arbeten utom sjukhusbyggnaden, det icke vore lämpligt att B. o. Ad. bifölle hvad StatsUtskit i denna punkt hemställt, med den förändring att ordet »fullbordande» utbyttes emot »fortsättning».
Det vore åtminstone ett sätt att icke allt för mycket binda händerna på Regeringen i afseende å anslagets användande.
Efter härmed slutad öfverläggning framställdes först propos. å bifall till Utskds hemställan oförändrad, dervid svarades nej, hvarefter gjordes propos. å bifall till samma hemställan med den förändring, att ordet; fullbordande utbyttes emot ordet: fortsättning; och biet denna sednare propos. med ja besvarad.
19:de punkten, angående anslag för anläggande af en fyrin rättning å Sandhammaren vid Skånes sydöstra kust.
Utsk:ts hemställan bifölls. 20:de punkten, angående väckt motion om anslag till anskaffande af 2 loduings-ångbåtar för SjökarteKontorets behof.
Oxenstjerna, Carl Gustaf:
Det svues mig som om StatsUtsk:t på nog lösa grunder afstyrkt den af Prosten Söderberg väckta motion om anslag af 36,000 rdr till byggaude af 2:tie ångbåtar; och som jag under 3:ne år deltagit i sjömätningar, samt således icke helt och hållet saknar kännedom om hvad som dervid tarfvas, må man icke förtycka att jag vid StatsUtskds Be - Den 14 April e. m. 21» tänk. gör några anma-.
Att ångbåtar äro nödvändiga vid nu ifrågavnle mätningar, bevisas bäst derutaf, att sagda arbeten måste inställas lori. år af brist på ångfartyg -— hvilket äfven af K. M. i dess Nåd. berättelse omnämnes —; och för att nämnda arbeten under innev:de år skulle kunna fortsättas, hafva vederlnde dertill nödgats anvisa ångf. »v. Sydow».
Denna ångbåt ligger 8*/2 fot djupt och är af 70 hästkrafter, hvadan den för detta ändamål är mindre lämplig.
Utan att ingå i vidlyftiga och tröttande, kostnadsförslag, torde hvar och en lätteligen kunna inse att 2:ne små lätthandterliga och billiga ångbåtar af tillsammans omkring 20 hästkrafter draga betydligt mindre expeditionskostnad än en om 70 hästkrafter; hvarförutan tillkommer, att man med dessa 2:ne små, billigare och lättsköttare hinner utföra mer än dubbelt så mycket arbete på samma tid, som med den större och dyrare ensam.
Veten J, Mine Hrr, på hvad ståndpunkt kännedomen om vårt fäderneslands kuster och derutanför liggande halsband befinner sig nu?
Här några ex., tagna ur ett mångdubbelt antal; — Ar 1854 inrapporterades, att Finska skeppet »Wäinämöinen» och Svenska skeppet »Hobert
Dickson» stött på grund utanför Svenska Björn i Stockholms skärgård, och att dessa grund icke funttos utsatta i de Svenska sjökorten.
Ar 1856 stötte skeppet »Theodor Dill» från Stockholm på ett okändt grund utanför Grundkallegrund i södra Gvarken. 185 2 stötte korvetten Jarramas på ett å kartan orätt utlagd!, grund utanför Söderhamn.
Ar 1855 stötte fregatten Eugenie på ett förut okändt grund norr om Olands norra udde.
Och att risken för våra djupgående örlogsfartyg icke är ringa i dessa högst ofullständigt undersökta farvatten, torde bevisas af den namnlista på grund, der våra krigsskepp stött, t. ex.
Bellonäs grund i norra Gvarken; Vänta Litets grund i Bottenviken ; Linieskeppsgrund och Thors grund i Stockholms skärgård; Valkvrians grund utanför Hernösand; Carl XIILs i Öresund m. II.
— Således framstår bi 11 ig t vis den frågan; Ar det någon lyckad hushållningsfundering att nu spara in denna jemförelsevis lilla summa af 36,000 ldr, hvarigenom utväg kunde beredas till en noggrannare undersökning, mot risken att när som helst, och på våra egna kuster, kunna förlora en så dyrbar egendom som ett örlogsfartyg?
Jag betviflar högeligen att någon kan svara ja på den frågan.
A kartorna öfver Norrbotten ’ och Kat.tegat finnas en mängd grund utmärkta med frågotecken.
Detta betyder, att man tror grund finnas å dessa ställen, ehuru ingenting är kändt med visshet.
Men då dessa grund äro belägna så nära våra egna kuster, kunna dock dessa underliga tecken tydas på ett lör oss mindre fördelaktigt sätt, då främmande sjömän begagna de kartor, som af ett Svenskt embetsverk utgifvas öfver Svenska kuster.
Sanningen likmätigt måste man således erkänna att dessa frågotecken betyda: bristande undersökning, förorsakad af bristande tjeuliga arbetsmedel.
220 I)en 14 April e. m. 11.
Strr hafva aldrig förut gifvit något anslag lill sjökartékontorets arbeten; och om
Svenska folket,- t likhet med hvad andra sjöfarande nationer söka lagga sig vinn om, vill hafva sitt sjökarteverk i användbart skick, så är det sannerligen nödvändigt att någonting göres derför.
De sjömätningar, som nu pågå, börjades 18(13 samt hafva med få undantag Portuått alla1 år; oolr om ej medel till lämplig materiel beviljas, komma de att räcka i evighet, och blifva ändock hvarken tillförlitliga eller fullbordade.
Nit för tiden gör man stora upoffringar för att upbjelpa och underlätta kommunikationerna: bygger jernvägar, sätter upp elektriska telegrafer, ger betydliga anslag till hamn- oell fvrbyggnader. och nyss lärer vederlnde Utsk. tillstyrkt icke mindre än 600,000 rdr årligen för att befria jordegurne från skjutsskyldigheten; men hvaruti består då väl vinsten af allt detta, om icke utifrån kommande fartyg med sina laddningar kunna nalkas våra kuster, oell hemifrån gående med lätthet och säkerhet utföra egna produkter?
Jag förnekar visserligen icke möjligheten af att kunna segla utan sjökort, men det. är ungefär sorn att gissa på udda och jemt, och i mörka och stormiga nätter är det en smula obehagligt att spela lotteri, helst för dem, som få betala insatsen med sina lif.
Och som K. o.
Ad. nyligen beviljat 50,000 rdr årligen, eller 20.000 rdr mera. än det af K.
M. äskade anslaget för Topografiska Korpsens arbeten, och dä det ingalunda är osannolikt, att 11. o Ad. beviljar de 90,000 rdr för geologiska undersökningar, sorn af StatsUtsk:t, blifvit tillstyrkta, så vågar jag hoppas, att det Engi.
Ståndet liar en lika praktisk åsigt i denna ssk, samt således, med afslsg å StatsUtskds Betänk., bifaller den af Prosten Söderberg väckta motionen om anslag af 36,000 rdr till byggande af 2:ne sjömätningsångbåtar.
Er Bildt, Didrik Gillis:
Ehuru jag icke är antecknad som reservant emot IJtsk:ts hemställan i denna punkt, Ilar jag dock inom Utsk:t sökt med min röst bidraga till framgång åt ifrågav;de motion.
StatsUtsk:t har vid denna riksdag visat ett högst berömvärdt nit lör vårt kartverk i allmänhet.
Sålunda har Ut.sk:t, pä sätt den siste värde talaren yttrat, beviljat ett anslag af 20.000 rdr mera för Topografiska kartverket, än K. M. föreslagit, och likaledes har Utsk:ts utgiftsafdelning tillstyrkt för geologiska undersökningar ett. större anslag, än K. M. äskat.
Orsaken härtill får sökas deruti, att Utsk:t anser kännedomen om landet vara alldeles nödvändig, för att riktigt kunna bedöma hvad det fordrar i afs:de på kommunikationer m. m.
Det var således med en verkligen smärtsam känsla sorn jag fann, att sympatierna inom Utsk:t icke voro så varma för sjökarteväsendet, som för andra anslag.
Och likväl äro säkra och icke vilseledande sjökort högst väsendtliga för en tryggad sjöfart.
Ur handelns synpunkt kati saken visserligen betraktas såsom mindre vigtig, emedan man har sjöassuranser och man således kan få förlusten ersatt; men de som lida äro sjöfolket.
Om vi kasta blicken på våra utgifna sjökort, skola vi finna att större delen af våra omgifvande farvatten Dfl n K April «. m. 221 sakna dylika karlor.
Dessutom finnas inga sådana för Vettern och Mälaren, oell i allmänhet kan man säga att de hittills utgifna korten hvarken äro säkra eller tillförlitliga.
Detta kommer sig deraf, att då sjömätningar företagas, har man ingen annan materiel att använda, än tunga båtar, som icke kunna förås ut, då sjön går något hög, och äfven om det är godt väder, men sjön nr orolig, åtgår det 7 k 8 timmar lör att komma till målet.
Då det således fordrar en ofantlig tid för att genom astronomiska observationer bestämma de förekommande grunden och skären, och man i stället mäste genom trinoguleriug från land göra det, så finner hvar och en huru långsamt det skall gå att noggrannt bestämma dessa punkter.
Det har också i en af Chefen för sjökarteverket utgifven broschyr blifvit antydt, att detta arbete måste tillbakasättas just i följd af saknad af tjenliga båtar.
Om detta behof tillfredsställdes, skulle det ganska snart kunna medföra en noggrann undersökning af de yttre skärgårdarna, de yttre hafsbandet].
För öfrigt har det blifvit uplvst, att dessa båtar skulle komma att kosta 12 till 1 5,000 rdr.