Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stros uttryckliga önskan under sednaste Riksdag, att KrigsHofRätten skulle helt och hållet upböra, hvarför jag anhåller att proposmen må framställas i enlighet dermed.
Exc. framställde nu propos. å bifall till Utsk:ts förslag och, då dervid svarades ja jemte ett eller annat nej. förklarade ja hafva varit öfvervägande. 6:te punkten.
Utsk:ts häri gjorda förslag biföllos. 7:de punkten.
Åk er hjelin:
Jag vill fästa uppmärksamheten derå att Den 1J Februari e. m. 441 genom R. o. Ad:iis nyligen fattade beslut, rörande litt. a och b af första punkten, upkommer en förändring i Andra HutvudTitelns slutsumma, hvarföre siffran bör rättas.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. biel' Utsk:ts förslag bifallet under enahanda förbehåll, som det vid slutet af mom. c i l:sta punkten gjorda. 8:de, 9:de och 10:de punkterne.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskottets den 4:de och 8:de dennes bordlagde Utlåt.
N:o 50, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Tredje HufvudTilel lista punkten.
Denna fråga var föremål för ganska lif lig' a öfverläggningar inom StatsUtskit och efter anställd
Votering utföll den med en rösts majoritet, på sätt Betidet utvisar.
Jag hyser dock fortfarande den åsigt att den nedsättning, StatsUtskit här föreslagit, ingalunda är lämplig.
Det torde inom detta Riksstånd vara temligen öfverflödigt att redogöra för skälen härtill, enär det sannolikt för hvar och en af Riddarhus ledamöter är bekant att StatsMinistern för UtrÄrenderna måste, i följd af sin ställning, lefva med de utländske ministrarne och hålla hvad man kallar ett öppet hus, hvilket måste föranleda ganska dryga lefnadskostnader.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte, med afslag å StatsUtskits framställning, bestämma lönen lör UtrikesStatsMinistern till 24,000 Rdr, på sätt nuvarande Riksstat upptager, hvarå jag utbe der mig Hr Grins o. Landtmilis proposition.
Då jag anmälde mig, var det blott i anledning af ingressen till detta Betide.
Den lyder så: »på grund af de skäl, som vid sednaste Statsreglering blelvo för fördelningen mellan Sverige och Norige af utgifterna för dep:t anförda, hvarvid de båda rikenas folkmängd togs till beräkningsgrund, så att
Svenska statsverkets bidrag uppfördes till 12/17:delar af det hela, samt under åberopande af de uti StatsRådsprotokollet öfver utrikes dep:ts ärenden lör den 14 Okt. nasti, år närmare utvecklade förluden, har K. M:t i nåder föreslagit etc.»
Jag anser mig förpligtad att vid hvarje tillfälle, då denna beräkningsgrund förekommer såsom basis för Svenska lagstiftningens tillgöranden, deremot nedlägga min protest., till dess en så beskaffad beräkningsgrund blifvit af de respektive Statsmakterna gillad, — neli jag kan och bör icke såsom representant antaga något godtyckligt i detta beseende såsom grund, hvilket skulle blifva händelsen om det finge passera utan anmärk - 142 Den II Februari e. m. ning.
Hvad den ifrågavarande pänkten beträffar, så vill jag icke derom yttra inig.
När vid sistl.
Riksdag lönerna för embets- och tjenstemän i allmänhet förhöjdes, var det visserligen bland ett af de angifna skälen för denna förhöjning och som äfven blef orsaken till att densamma icke npfördes på ordinarie stat. att man ansåg den dyra tiden till en viss grad fordra en dylik tillökning; men en hvar, som haft tillfälle att taga närmare kännedom om dessa löneförhöjningar, skall komma till den öfvertygelse, att äfven under vanliga förhållanden desamma, med afs:de å lefnadskostnaden, alldeles icke äro för högt tilltagne.
Min öfvertygelse nr således att, med undantag af sådane verk, som kunna blifva föremål för förändrad organisation på grund af det förslag, som den nedsatta Komitéen för embetsverkeus organisation kommer att afgifva, och hvilket framdeles lärer underkastas R.
Stms bedömande, embets- och tjenstemännen i de verk, för hvilka någon sådan omorganisation icke kan ifrågakomma, böra uplöras på ordinarie stat.
Jag har redan förut nämnt, att jag icke anser de vid förra Riksdagen gjorda förhöjningarne i allmänhet böra 1111 ned sättas, och detta gäller isynnerhet om ifrågav:de löneförhöjning.
Yi veta noggrannt, att den person, som här i fråga, har en större representations-skyldighet i följd af sitt embete, än någon annan i riket, och då måtte 24,000 rdr icke vara för mycket, synnerligast som uti den K.
Proposm, hvilken vid förra Riksdagen aflemnades till R.
St., det var tydligt uttryckt, att denna aflöning skulle ulga endast från Sverige.
St. vid detta tillfälle icke hafva någon ani. att nedsätta det anslag, som för Utrikes Statsministern blifvit begärdt, eller motsätta sig dess upförande på ordinarie stat, och jag yrkar således afslag på Utsk:ts framställning och bifall till K.
Re h b i n d e r, Fred r. Wilh.:
Då det icke finnes någon embetsman i Sverige,som harså stor representationsskyldighet, soinUtrikes StatsMinistern, och det dessutom är af yttersta vigt, att detta höga embete alltid besattes med landets största diplomatiska talanger; då detta ändamål kunde motverkas, om lönen nedsättes under hvad skäligt är; och då slutligen det är kändt, att flere utländska ministrar härstädes hafva större inkomster än vår Utrikes StatsMinister, hvilket hvar och en väl torde finna är orimligt; — så tager jag mig friheten anhålla om afslag å Ut.sk:ts Betänk, i denna del och förenar mig om den propos., som Frih. Tersmeden framställt.
För min del tror jag icke att våra diplomatiska förhållanden äro af den vigt, som man här tycks vilja låta påskina.
Om man ser saken i dess rätta dager, är den politiska betydelse, som vi hafva i den Fuiropeiska vågskålen, efter mitt omdöme icke så särdeles stol'.
Denna min åsigt har likväl icke något afseende på denne Departem.Chef.
Med afs:de på den taffel, som han är skyldig att hålla, så tror jag, att den för honom afK.M. Den 11 Februaii e. in. 443 föreslagna summa ieke är öfverdrifven, men deremot anser jag, att för de öfrige medlemmarne af vår diplomatiska korps betydlig nedsättning kan ske.
Jag anhåller således om afslag till Utsk:ts förslag och bifall till K. M:s Propos. i denna punkt.
Sedan öfveriäggningen förklarats fnlländad samt H.
Exc. Pir Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats afslag å Utsk:ts förslag samt bifall till K. M:s Propos., enl. hvilken Utrikes StatsMinisterns aflöningsanslag skulle utgöra 24,000 rdr rint, framställdes propos. först å bifall till Utskits förslag, dervid svarades nej, och sedermera A förslagets afslående samt att, på sätt i K. M:s Propos. föreslagits, det ifrågavide anslaget skulle bestämmas till ofvannämnde summa, hvilken sednare framställning med ja besvarades.
2:drn punkten.
Stjernsvärd: 1 motsats mot hvad jag förut föreslagit, anser jag mig upmanad att yrka nedsättning på de löner, som här finnas uptagne.
Jag tror nemi. att icke inom någon del af förvaltningen vinnes befordran vid yngre år, än inom denna.
Man måste tillse, att inom ett samhälle individerna ungefär vid samma ålder komma till samma förmåner.
Här ser man likväl i Utrikes Departeimt personer med samma ålder som de, hvilka vid andra verk ännu ega en ganska blygsam ekonomisk ställning, hafva kommit i åtnjutande af högst betydliga inkomster.
Jag tror för öfrigt, att i afs:de på göromälen de förra ingalunda kunna jemföras med de sednare.
Det är på denna grund, jag anhåller om återremiss af denna punkt till StatsUtskit.
Den siste tal. har här framställt såsom grundsats att Staten för de olika embetsverken borde ställa så, att hvar och en vid upnåendet af ungefärligen samma ålder skulle komma att åtnjuta samma löneförmåner.
Detta förefaller mig vara en högst besynnerlig sats.
Jag hyser i allmänhet den öfvertygelse, att, om Staten skall blifva af sina embetsman väl betjenad, så måste det icke vara åldern, sora bestämmer befordran, utan skickligheten.
Det är hvarje persons mer eller mindre afpassade egenskaper för den tjenst, som han skall bekläda, som man bör afse vid befordran och icke allenast prest-attesten.
Jag bestrider sål. den sats, såsom falsk, hvilken Pir Stjernsvärd framställt.
Hvad dess utom särskildt vidkommer förevarande fråga, så Hr det ju tillräckligt kändt, att de personer, som tjentsgöra i kabinettet, genom deras täta beröring med utlänningar, som ofta hafva större aflöningar och stå i en helt annan ställning än dessa våra Svenska embetsman, hvilka dagligen och stundeligen måste utgöra deras sällskap, icke kunna inskränka sig till den hushållning och de ringa utgifter, som andra tjenstemän kunna underkasta sig, hvilka med dem annars äro jemförlige.
Då jag tager för gifvet att StatsUtsk:t pröfvat dessa 444 Den 11 Februari e. m. omständigheter, kan jag icke annat än bifalla hvad Statslitsk:t i denna del föreslagit.
Om raan, lika med den siste tal., antager eu oriktig premiss, är det icke underligt om man kommer till en oriktig konklusion.
Jag har nemi. icke talat om åldern i allmänhet, utan om tjensteålder.
Jag tror att de personer, som ingå i de Juridiska, Kansli- eller Kameral-verken, böra, om de hafva samma tjenstålder, äfven kunna påräkna lika hastigt samma löneförmåner, som de, hvilka ingå i utr.-dep:tet.
Jag anser sål. icke något afs. böra fästas vid Hr Nordenfelts anförande.
Med ani. af Hr Stjernsvärds framställ ning, anser jag mig skyldig uplysa att vid sisth Riksdag afgaf dåvarande Chefen för Utr.-dep:tet ett förslag till organiserande af departementets expedition.
Efter tagen kännedom af ifrfigav:de förslag förklarade R.
St. uti beslut den 14 Januari 1858 att, »såvida hinder i öfrigt icke möta, den föreslagna organisationen äfven under nästa statsregleringsperiod må kunna sättas i verket, samt att. för sådant ändamål, den för Expeditionen beviljade summan, 25,500 rdr, må ställas till E. K.
Mus disposition, att bland tjenstemannapersonalen, på sätt E. K.
M:t kan finna mest ändamålsenligt, fördelas. » och då, på grund häraf, ett förslag blifvit upgjordt, som K.
M:t framstiilt såsom definitivt och som inskränker sig inom den summa, som R.
St. vid sisth Riksdag föreslogo; så torde väl vara högst olämpligt om R.
St:r skulle ännu ytterligare göra någon nedsättning i detta anslag.
Jag yrkar sål. att R. o. Ad. måtte nu bifalla Utsk:ts förslag i afs. på Utrikes-dep:tets expedition.
Jag har i ani. af Hr Stjernsvärds yttrande ännu en gång genomläst det förslag till aflöuingsstat för UtrikesDepartementets Exp., som förefinnes på sid. 3 af detta Betänk., och har fåfängt kunnat finna hvarifrån Hr Stjernsvärd fått ani. att göra anmärkning emot de bestämda beloppen; han har utgått från den åsigt, att liknande tjenster och liknande anställningar fordrade lika emolumenter.
Nåväl, Exped.Chefen är här föreslagen till samma lönebelopp, som R. o. Ad. beviljat åt Exped.Chefen i Just. StatsEped.; Exped,Sekretm här är föreslagen till samma lönebelopp, som ByråChefen i Just.
StatsExped., och deras arbeten äro af fullkomligt enahanda beskaffenhet.
Likaledes är åt förste Sekretm i Utr Dep:t anslagen samina lön, som åt Prot.Sekretme, eller 3,500 Rdr.
Jag kan således icke finna, hvarifrån Hr Stjernsvärd hemtat den föreställningen, att StatsUtsk:ts Utlåt, i detta afseende innehåller någon olikhet.
Att StatsUtsk:t på den andra HufvudTit. för Exped.- Chefen föreslagit endast 5000 Rdr. men deremot för Exped.Chefen i Utrikesl)ep:t 5,500 Rdr, kom sig deraf, att Utsk:t ansåg det man med skäl och utan att vara inkonseqvent kunde något höja den sednares inkomster, emedan han, i följd af sin tjenstgöring, i och för fullkomnande och utöfvande af sitt embete, måste lefva i salongen, umgås med diplomater eller, med ett ord, inträda i da Den XI Febrnari e.^m. högre societetslifvet.
Deremot ega de lägre tjenstemännen icke samma förbindelse, sora den nyssnämnde embetsmannen, hvilket således bör tillskynda honom en förhöjd aflöning: ty om det kan vara ett nöje för en ting man att ständigt deltaga i salongslifvet, så blir det likväl för den äldre blott ett besvär.
Det var på dessa skäl. som Utsk:t ansett sig kunna höja Kabinettssekreterarens lön från 5000 till 5,500 Rdr, eller bifalla K.
Mits propos., och detta icke, såsom Hr Stjernsvärd måhända tror, genom den förseglade sedeln, utan med absolut majoritet; hvaremot Utsk:t icke lyckades vinna pluraliteten tor de 5,500 Rdr, som K. M:t föreslagit för Exped.Chefen i Just.StatsExped:n; denna omständighet måste äfven tagas i betraktande vid frågans bedömande.; Hr Stjernsvärd:
Hr Bildt har fullkomligt rätt fattat, hvarpå jag grundar mitt yrkande om nedsättning.
Jag har grundat det på StatsUtsk:ts Betänk., ang. regleringen af utgifterna å RiksStatens 2;dra Hufvudtitel.
Om dithörande tjenstemän böra vara någorlunda tillräckligt aflönade lör sin tjenst med den summa, som StatsUtsk. i sitt Betänk, föreslagit, så skulle äfven motsvarande grader inom Utr.Dep:t vara tillräckligt aflönade med enahanda belopp.
Hvad Hr Bildt antört om-den kostnad, som umgänget med diplomater skulle medföra, så lår jag fästa upmärksamheten derå, att dessa lefva aldeles icke numera på den luxiösa fot, att de derigenom ådraga de personer, som med dem umgås, någon depens; tvärtom skulle jag tro att de lefva lika förståndigt och indraget som andra.
Jag kan icke, lika med Hr Bildt, prisa StatsUtsk:ts konseqvens i detta fall, då Utsk:t föreslagit en nedsättning för den ene Exped.Chefen, men icke för den andra.
Men deremot anser jag att R. o. Ad. bör, så mycket som möjligt är, sjelft bibehålla konseqvens; och att, sedan R. o. Ad. nu beslutat att Exped.Chefens i Just.
StatsExped. aflöning skall utgå med 5,500
Rdr och ByråChefens med 4,500, Ståndet äfven bör bifalla att motsvarande grader i UtrikesDep:t erhålla samma aflöning.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utslcts förslag och dels återremiss deraf, framstäldes propos. å bifall till förslaget, och då dervid svarades talrika ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Efter det att, på begäran af Gr. Anckarsvärd, Hr Björcks reservation blifvit upläst, yttrade Gr.
Anckarsvärd; I betraktande af den utgiftssumma, som här är föreslagen för MinisterStatens bekostande, bör man icke fästa sig ensamt vid det belopp, som i Betänk:t är uptaget, utan äfven tillägga det, som från KonvojKommissariatet, under namn af 4j<; Den 11 Februari e. m.
Konsulsfonden, ti 11 koin trier.
Jag vill genast söka undanrödja en invändning, som i detta hänseende möjligen kommer att göras, för att åtminstone ieke kunna beskyllas för okunnighet.
Utom ofvannämnde utgiftssumma tillkommer 208,000 Rdr, som utgå frän Handels- och Sjöfartsfonden ensamt, och användes allenast till Konsuls-aflöningar.
Hrr, här finnes åtskilliga diplomatiska agenter, utom konsuler, som åtnjuta rang som diplomater; såsom jag vill minnas, finnas sådane i Portugal, i Grekland och ganska bestämdt i Konstantinopel.
När denna summa 208,000 Rdr lägges till de begärde 479,200, så få vi ett belopp af 687,200 Rdr.
Då' den diplomatiska representationen utomlands bör bekostas af Sverige, men äfven bidrag dertill erhållas af Norige, så torde det vara rättast att äfven taga i betraktande det anslag, som Norige i det afs. lemnar, och som torde uppgå till 200.000
Rdr, och till Konsulsfonden 90,000 Rdr, Vid hopsummerandet af dessa summor, få vi för Ministerstatens underhåll ett, belopp af 977,200 Rdr, eller nära en million.
Då jag den 24 Mars 1857 under öfverläggningen af samma fråga tog mig friheten göra en jemförlig framställning mellan bidragen till ministerstaten i andra länder, så bestriddes min upgift af davide Förste Kabinet tsSekret., Gr. Ehrensvärd.
Jag vill derföre nu uptaga Gr.
Ehrensvärds upgifter, för jemförelses anställande.
Uti Danmark upgå kostnaderna för ministerstaten till 572,000 Rdr, i Belgien till 655,000, i Holland till 657,000; och deraf inhemtas att alla dessa länder, som jag tror man kan sätta i paritet med Sverige, undantagandes med afseende på rikedomen, hvarutinnan de sannolikt stå framföre, betydligt stå efter Sverige i afseende på bidragen till ministerstaten.
Enligt Statistique Belgique för 185 9, pag. 178, kostar Belgiens hela mission i Paris 53.000 francs eller 40,000 Rdr Rmt, hvaremot vår Minister i Paris har 64,000 Rdr, LegationsSekreteraren 8000, Militär-attachéen 4,800, Kanslipersonalen 1,200 Rdr, eller inalles omkr. 78,000 Rdr, således 38,000 Rdr mer än Belgiska beskickningen derstädes.
För min upfattning visar det sig likväl att Belgiens intressens bevakande i Frankrikes hufvudstad säkerligen måste vara fullt ut så vigtigt som Sveriges.
Då jag här kommit att nämna vår Militär-attaché i Paris, så kan jag icke undgå den förundran, som jag med allmänheten äfven erfarit deröfver, att denne under det pågående Italienska kriget hemkallades för att bevista öfningslägret härstädes, under det att den Engelska militärattachéen, om jag minnes rätt en öfverste Clairmont, följde det Fransyska högqvarteret under sjelfva kampagnen.
Jag har sjelf vandt bland dem, som ansett af stor vigt att dylika militär attachéer anstäldes för inhemtande af vetenskapliga framsteg i andra länders krigsväsende, och jag fönnodar, och torde härutinnan näppeligen röna motsägelse, att det för den Svenska militär-attachéen i Paris hade varit af vida större intresse att bevista fälttåget i Italien och der inhemta kännedom om den säkerligen bäst utredda armée i hela verlden, om dess ambulance, dess utvägar i afs. på proviantering, m. m. sådant, som för militära vetenskapen är af en obestridlig stor vigt.
Hrr, då jag nämnde den stora kostnaden för underhållet
Den 11 Februari e. m. 447 af våra diplomatiska beskickningar, kommer äfven en kuriös sammanställning.
Då jag antager att de högre ministerposterna, t. ex. i Petersburg, har 64,000 Kdrs appointement, så motsvarar detta aflöningen för 11 kontreamiraler, 12 regementschefer, 42 kompanichefer, och jag skulle tro att det motsvarar hvad 6000 å 8000 afskedade militärer hafva i pension af Staten.
Men för att komma till en annan slags jemförelse, torde jag få nämna att Franska ministern i Stockholm har 45,000 francs, eller 34.000 Rdr Rmt, således 30,000 mindre än den Svenska i Paris; Svenska ministern i Wien 44,000; Österrikiska ministern i Stockholm, Baron Langenau, den tid han var här,-18,000 gulden, eller 30,000 Rdr. således 14,000 Rdr mindre; Svenska ministern i Haag 3 2,000 Rdr; Holländska ministern i Stockholm endast 15,000.
M. Hrr, det måste således vara en djupt inrotad öfvertygelse, då man nära i 40 år drifvit samma sats.
Det är ungefärligen så länge, sedan jag tog mig friheten att inom detta rum, i afseende på vår representation, yrka att åtskilige af ministerposterna, som nu äro försedda med höga anslag, skulle ersättas af chargés d’affaires.
Det har förefallit mig besynnerligt att med dessa högt aflönade ministrar, hvilka naturligtvis hvar och en, som står helt och hållet utom ringen,1 måste anse fullt qvalificerade att fylla sin plats, det oaktadt vid otaliga tillfällen utomordentliga sändebud blifvit affärdade lör att annoncera om en thronbestigning, ett dödsfall, rn. m. sådant, som ganska väl kunnat uträttas af ministern på stället.
Deremot torde man svara att etiketten tillåter icke annorlunda, det måste så ske.
Vi hafva likväl haft ett ganska färskt exempel på motsatsen; ty, så vidt jag vet, har England icke ännu besvarat den beskickning, som dit affärdades för att notificera om framlidne Konung Oscars död.
Dessutom, M.
Hrr, när de här ifrågav:de anslagen bestämmas till sitt fulla belopp, så inträffar likväl, att många platser stå lediga flera månader; missionsplalsen i Paris t. ex. var ledig 5—6 månader just vid den tid, då kongressen i Paris var samlad för behandlande af Donaufurstendömenas angelägenheter.
Vid förra Riksdagen hade jag äfven anledning att påpeka samma förhållande med missionen i Petersburg och det under en epok, då man hade föreställt sig att dess närvaro på stället hade varit af yttersta vigt.
Jag vill äfven vid detta tillfälle påpeka ett förhållande, som jag redan förut på detta rum anmärkt, Hendigen att våra ministerplatser i hela orienten, från Archangel och Wien ända till Konstantinopel, äro besatte endast af Norrmän.
Sedan så är förhållandet, så torde det vara tillåtet att från Svenska sidan efterforska på hvad sätt Norrmännen upfylla denna representation, om man på dessa platser bevarat tecknet för Svenska statsöfverhögheten eller om, såsom man påstått, våra gamla blå och gula färger blifvit undanträngde af de röda och svarta, eller hvilka de Norska äro.
På de skäl, jag nu anfört, förenar jag mig i Hr Björcks reservation och yrkar nedsättning af de 50,000 Rdr, som utgjorde tillökningen vid sistförflutne Riksdag.
För de leda - 448 Den 11 Februari a. m möter af R. o. Afl., som redan bevistat, flere Riksdagar, torde det vara temligen öfverflödigt, att jag yttrar mig i det ämne, som nu utgör föremål för R. o. Ad:ns öfverläggning.
Likasom vi läsa i sagan att Thors bockar hvarje afton slagtades och hvarje morgon åter upstodo friska och stridslystne, likaså se vi denna fråga vid hvarje Riksdag ater framkallas, men jag tror att det förhåller sig med dessa bockar på det sätt, att om man endast tager dem i hörnen, äro de icke så farliga att tnöta.
Anckarsvärd, som, enligt hvad han sjelf upgifvit, i 40 år kampat för denna idé, och för hvilkens öfvertygelse och konseqvens jag icke kan annat än uttrycka min aktning, har här hemställt att
Hr Björcks reservation matte läggas till grund för R. o. Ad:ns beslut.
Hr Björck säger bland annat i motiven till sin reservation, som stödjer sig på titgiftsafdelnms förslag till Utlåt.: »Af tillgängliga statistiska upgifter har Utsk. äfven inhemta! att flere andra länder af ungef. samma politiska rang som Sverige, men med vida betydligare folkmängd, större välmåga och i allmänhet rikare tillgångar, likväl vidkännas långt mindre kostnader för vården af sina diplomatiska angelägenheter».
Jag skulle varit reservanten tacksam, om han velat upgifva, hvilka länder han härmed menat; för mig äro de obekanta.
Jag kan endast genom förmodande leda mig till hvad reservanten i detta afs. åsyftat.
Jag anser att han menat Danmark, Belgien och Holland; för min del kanner jag inga andra länder, hvilkas anslag till de diplomatiska utgifterna äro ungef. jemförliga med Sverigts eller sorn, med afs. på folkmängd, med Sverige kunna jemföras.
Jag vill likväl dervid anmärka att, hvad Danmark angår, det icke torde vara alldeles riktigt att sätta Sverige i jemnbredd med detta land, då enligt senaste statistiska uppgifter folkmängden derstädes utgör, tillika med hertigdömenas, 2,588,000, men Sveriges deremot 3,039,000.
Belgien har 4,623,000, Holland ungefär jemförligt med Sverige eller 3,543,000 innebyggare.
Om man tar i betraktande budgeten för ministerstaterna i dessa länder, så finner jag visserligen af förhandlingarne vid senaste Riksdag, att Gr.
Anckarsvärd vid ett tillfälle, då Ut.r.depart:tets budget var under öfverläggning, i ofvannämnde hänseende lemnat några uppgifter; men jag måste bekänna att jag icke vet hvarifrån Gr;n hemtat dem.
Jag är fullt öfvertygad att Gr:n funnit dem i något derom utgifvet arbete, men måste beklaga att de icke på något sätt konstaterats af de oflficiela upgifter. som vi hafva till hands.
Gr:n säger att Belgiens utgifter för ministerstaten upgingo till 392,000 Rdr.
Jag har här den budget, som blifvit framlagd för den nu församlade kammaren i Belgien ; den har, enl. i dag ingången underrättelse från Briissel af den 6 dennes. blifvit af representationen derstädes utan någon afvikelse från regeringens förslag antagen.
Denna budget är långt betydligare än vår; likväl bör jag nämna, att den icke är med vår pä något sätt jemförlig, af det skäl att Belgien, som icke eger någon egentlig marin, har upfört alla utgifter för denna på Utr.dep:tets budget, och dessa upgå icke till obetydligt belopp.
Summan af Utr. dep:tets anslag, hvaruti inbegripes, som nämndt är, marinen och äfven - Den 11 Februari e. m. 44S) veu underhållet af förbindelsen mellan Belgien samt södra och norra Amerika äfvensom Levanten, upgår till 2,595,012 francs.