Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror icke att de Låntagare i Banco-Disconten äro många, som kunna af förmonen sig begagna; men jag vågar likväl, på det rättvisan må fcdifva lika för alla, föreslå att FinancePlanen må tillåta de Låntagare i Banco Disconten, sorn äga ointecknad Jord att erbjuda, få njuta berörde fördel till godo.
Jag anhåller att Betänkandet måtte återremitteras ; samt att dessa Anmärkningar matte få Remissen åtfölja. fOO Dm 75 April.
H?rr von Schmitz, livar Fr t
Mc G aln el, ha« de inlemnat 1 öJj^nde som upplästes:
Då allmänna Pct n‘nge-S'ä IjjDgen bar, etj 5a algjorrlt inflytande pa hvai je'
M» dborgare^ väl, torde det vara föt ätligt, atr äfven den, som ej kan smickra s g med förroäga-i, att inse vidden, och i ans ende till resultaten» ny?tan af den plan, de san mansatte Högloft, Utskotten för Riksens
Ständer fiamlagdt uti be* tänkandet angående allmänna Penni gerörelsen Och Myntvärdets upprätt.’.alland; , dock våoar att vid detta Betänkande gora några erinringar.
Utskotten synas mig hafva förblifvit vid den princip?, som antogs i8rU att i det närmaste bibel.alla Numerairvn af Myntet tills vidare oföran råd.
Likväl vikes ifrån denna regel märktfigt, om man eke tag r i beräkning d^n J\ome aire, som i allmänna Rörelsen circulerat, genom 3 pri Ce»-fs-Sedlar och Assignationer.
Om dissa ej återställas, i Rörelsen på ett eller arnat sätt, med indragnmgsHngs-vilkor | ä der s.-tt jag uti mina anmärkningar unni de Höglollige Utskottens
Be* tänkande angående
Dsconttrnes reglering haft äran andraga, gör denna hastiga minskningen rf ett cirkulerande Capital , ehuru bestående af CreHit-papper, en betydlig känning i allmänna
R reisen och får rtt svårare ii flytande på den reglering man påtänkt , än n an tyckes vilja förutse.
Uti det nu afgifne Betänkandet, hvilket Den 15 April. 501 åtminstone Ja? finnér sakna den klara, tydliga och fattliga framställning, hvilken alltid bör äga rum och är angelägnast i sådana ämnen, sorn detta, der tankarne i allmänhet äro så fleläde, har jag ej funnit något bestämdt förslag af Utskotten, art Banco-Sedlarne borde ned. sättss till sitt värde, elfi r behandlas efter Cours} Trien tvänne ställen i Be tänkandet gifva anledning dertill, sorn skulle innom Utskotten; en sådan, mor Myntets uppiätthållande, vidrig tanka ilga rum.
Det ena stället är den mening, om hvilIten Utskottens Ledamöter lyckligtvis ej varit ense, eller frågtn om inbetalning för en del i Silfver af dc Lån, hvilka komma att utgå 1819 och 1520; det andra stället är der Utskotten föreslå r i ii utgifvande framdeles af 2 och 4 -SkilltrigS stvcken; och ett tredje ställe, som 'föreslår Sedelstockens ökning i den händelsen Couisen på Hamburg skulle falla under 90 sk 1 Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition har för ■afsigt Myntets upprätthållande till dess värde} men d rta vinnes säkerligen icke, genom hvad sorn blifvit af Utskotten föreslagit, då förslag-r ger ett fullkomligt begrepp om en inliuence af Cours, och detta är ej att upprätthålla utan att nedsätta Myntvärdet.
Då jag ej delar det allmänna, och som jag tror origtigi begreppet, att Coursen skall bevisa Myntets sämre eller bärtre beskaffenhet , utan tror atc Växel Coursens st gande ehler fallande endast bevisar ett momentslt behof, »torre siler mindre, af Växlar, samt en ri - Den 15 April. kare eHer knappaie tillgäng dertill, antingen verkelig eller tillskapad efter den Conjunctur för denna slags Handelsgren , som Köpmannen finrer för sig fördelagtig, kan jag ej heller godkänna den tankan, att
Coursen skall hafva ett reelt inflytande pä vårt Mynt, hvilket ensamt ar inrättadt för ett skilje-medel eller, om man så behagar kalla det, en allmän Varumätare innom vårt
Land, men alldeles icke för att dermed bestrida Handel med Utlänningen, till hvilken vi böra prestera egna eller andra Länders Produkter till utbyte mot våra behof.
Växel-Coursen beror således af förhållandet med var utländska Handel ; ty om den skulle få den lyckliga rigtning, att vår Export fullt svarade emot vår Import, skulle väl deraf otvifvelagtigt följa Corn sens fall oagtadt omloppet innom vårt Land af samma Penmnge-Numeraiie i Sedlar, hvilkas vanvärde nu tillskrifves Coursens stegring.
Om Växel Handlaren behagar, att för En K:dr Hamb.
Banco begära, som nu sker tio sk. då var R:dr är fixerad till 48 sk., skall han ju, om samma R;dr sättes till 96 sk. begära för Hamburger R:dr 220 sk.
Manne Myntvärdet dermed är uppehållit eller hjelpt.
Skola vid då alltid i våra Inrikes Finin* cielia åtgärder rätta oss efter Växel-operationer, så beklagar jag Fäderneslandet; ty då beror hvarje Medborgares och det allmännas val på några få Köpmans - Contoirs godtfinnande, Och den som ej är initierad uti alla Cours-intrige, s Operationer, skall aiklrig vara saker om att äga något.
Vå-r reda Myit åV ti l dess in^e hilt ei gånj strlgit o:h i Utländska g» t.
Det är sh^it i änJimäl att ci cul-ri moo n Lin 1 t , och let har lerf ire till u f usel blifvit törOudit Vara Mynt-representanter eller Binco Sedhr äro utgifne för att fulit svara ernot det réela.
Det vore ett brott erno allmima Säkerheten, att tillägga de men 6amre beskaffenhet, derföre att någre enskilt® individu r sä behigat atis-- deni, eller dertöre att en onaturlig handel ghvit Köpmannen anledning att höja Växel-Coursen, och skylla på dåligt My'it.
Mei om van land haft lika så s*ort öfverlind af Silfver Penningar, sorn det haft på Sedlar och för Slfvermy ntets utförande utur Landet inträffat någon physisk omöjlighet, skulre. vi 1 ett I k iHmd Lförhållan t®, visat sig en lika hög Cours, oagtait ai;t Silfvet. öfverflöd , men da hade man gr.pit till någon annan ursngt an dåligt Mynt.
Myntvär lets upprätthållande sker bäst derigenom att Bauqj-ris Silfver-fond så.småningimokistli dess en blidare Handels-Conjunctur gor det möjligt, att åter satta Silfve.-mynt i omlopp med säkerhet att fä behålla det innom Landet.
Dernäst fordras att upplifva och alfVuLg-ia handhafva de aldre Förfiitningar, sorn förbjuda all skilnad emellan Banquens sedlar och myntade Silfrct.
Om den löpande
Penninge-^tocken slcall bibi hillis sådan den är, ,och sorn kan vara fur Åkerbruk, ocii iNiäriogarne nödigt, böra 504 Ben 75 April, likväl årliga Ränte-betalningarne ej äter utgå i rya Lån, utan endast användas till inköp af Silfver; men dervid böra, efter min tanka Fullmägtige ej bindas till något visst pris eller ålaggas något iagtagande af Cours hellst ändamålet då helt och hållit förfelas.
Att vilja bestämma betalning af en viss andel å Låne-räntor i Silfver, samt en del Kronans Intrader i Växlar, det är att alldeles rata Bar.quens egna förbindelser och är en ytterligare utväg till Myntets försämrande i stället lör dess upprätthållande.
Län i Silfver, mot 6 proCent ränta och 2 proCents årlig Capital-afbetalning, tor. de blifva lör Allmänheten obegripligt.
Utan ändamål synes det alldeles vara, att utmynta 2 och 4 skillings-stycken till en sämre halt en de nu äga.
Den säkra förlusten är Koppar-Aliager, och Arbetslönen, enär troligen elter den nedsättnings-principe Utskotten etablerat, men vid ett lika fortfarande Handels-för!»#!, lande som det närvarande, skalle sakna äfven detta uslare
All försämring »f Mynt, det må vara det reéla eller representativa, är landsförderflig, ledande till^osäker-, het och vingierier.
Måtte fordna Financiella åtgärder för Myntreglering återkallas i minnet såsom varnande Exempel, Ben 13 April.
Herr von Stahl, Samuel, anförde skrifte* ligen:
Då efter en lång väntan Höglo/lige Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, angående allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande nu förekommit, anhåller jag i ödmjukhet att få anföra mine tankar i detta . ämne.
Det kan icke vara för någon Riksdagsman obekant den allmänna nöd och brist på Penningar som finnes i nästan hvarje Landsort innom Riket.
Af de underrättelser, som man i detta afseende erhållit, inhämtas, att Egendomar, Kreatur och Varor, sf brist på Penningar , nu säljas för deras halfva värde och att Kiono-Utlagorne pä flere ställen icke utan Utmätning kunna utgå.
Jag skulle för mycket uppehålla Högloflige Ridderskapet och Adeln, om jag här sökte beskrifva det lidande och den klagan, som nu räder särdeles i Rikets Södra och Vestra Provincer , eller om jag styrkte, att flere Härader och Socknar, sorn förut vid första Krono-Stäminan alltid erlagt sina Skatter, nu icke kunna afbörda sig desamma.
Att vinna ett slut på detta långvariga Riksmöte och att snart få afgjerde de ännu äterstäen. de granlaga Målen, anser jag vasa af yttersta vigt.
Nationens röst påkallar sä val ett skyndsamt slut som en snart törbättiir.g af dess brydsamma tillstånd.
Hvem är det sorn mäst och i synnerhet bidrager tili Arméens underhall, och sorn bestrider^,'h de utgifter, som linnas Ven 75 April. uppräknade på närlagde förteckning?
Hvem Kr det sorn uppehäher Stat n och aflönar dess Emhtts och 1 jen-temä » ?
Hvem ar d t sorn e^e^fehgeo dt It ger 1 Rik ts försvar?
Hvem år det som mast beforuiat Nation, ns bistånd, tief »ad och fr a ingeria bestin \ i Jay svarar:
JordLinkaren, oc>> ingen iar. r kunra b strid» d n. na sanning.
L-tom o'S då tillse hv^d Staten gjordt, för at uppmuntra och biträda honom.
Icke har det skede genom tö rövad
Närings» frihet eber genom Lrne-biträden.
De Lån, sorn af igij ars Ständer beviljades, voro o »Uräc\elige.
Man har nu velat pa>tå, att ett s uldsatt Jordbruk icke bär sig i längden, och man liat jemfört Sverige med andra Nationer.
Jag troi' deremot att denna jemförese är origtig, och f.cmtdei sk .11 visa, om iag missta» git mig.
Ännu har jag icke hört art g1 "dr i.ågra förlust r.
De Län, s >m Banquen ut„.fvit och hädrnelier konto,er att lemna, äro så obetydlige, att de af .'en 1 senare arén blott svara n ot -i:del rf Egend» marnes upj sk tirade värde.
Man harvi are, till min forur,dr an, vekt pasta, att Odling- Länen aro ony tige , och icke tjena r.tt uppf* lia ändamålet.
Jair bestrider of en detta pä det högsta.
f flere Or er ai R.ket lar jag sett, ett Odlingar företagits n e i Iramgärg , och att de innom 4 å 6 ar va t e; att*, och ännu mr skulle Odlings» fliten uppmuntras , om A hl änheten till detta ändamål li de tillgå g på Penningar mot lin» dog
R rta *Foi dessa Lån erhåller Banquen Lenong säkerhet af 2:0c för vecicrhäft ghet kän - Dén 75 April. de Män, och jag ser icke, hvarföre man fort» farer att lemna sådana Län.
Efter min efvert'geise, är det Statens egit fel, att Riket icke redan har tilbäckelig tillgång pä Spannmål. ()m det ar.tages, att hvarje Hemman bör kunna producera ^ del mer än det nu gör, så är denna brist uppfyld, och Riket derigenom tillskyndad ensior fördel, för att vinna detta ändamål , måste man äfven vilja alla de medel, s-,m dertill erfordras.
Det är ju en .plikt att tillse , att Jordbrukaren mår väl, och att dess Skatter utan möda och svårighet utgå.
Det synes icke vara angenämt, att vara Regent eller Innevånare i ett Land, dar f attigdomen tilltagit, och med hvarje dag tilltar.
Det bör icke ens förmodas, att Allmänheten utan understö , kan bära den utgifter, de nu äga och framdeles torde fa. Val -> I •• ar det under fredens lugn, sorn Staten bör samla krafter , för att i nödens stund kunna uthäida faror, bekymmer och olyckor; men detta vinnes icke genom ir.dr?gning af Rikets i omlopp varinde Rörelse-C pit d, utan genom biträde af Banquen, fich genom rättelse i en del Oeconomisk* Författningar.
V ig tigt och och magtpåliggande är det alltså, att utfii:na medel och utvägar, för att göra Landet lyckligt och välmående.
Vi böra paulin» a oss, att Utlrsgorne äro förökade , och troligen blifva det ännu mer, om Vi skola vara tryggade, säkre och sjclfständige för framtiden.
Genom en ökad Production innom Län» Den 15 April. d t och minskad Consumtionäf öfvérflöd, garni gen rn tilläten och under vissa fontler och vilkor begärd Närings frihet, och slutligen ge* nom en f>i Handelsrättighet, mot en sadan af* giit till, Staten sorn i Konungariket
Danne* mark erläggas, tror ja^ med visshet, stt vart Sedelmvn: kan utan indragning, utan att Bani quen inköper Silfver, och utan att sedana medel behöfva vidtagas, sorn Höglofbge Utskotten föreslagit, likväl med hvarje ar for-i bätti.is. Högloflige
Utskotten hafva väl förklarat, stt de för f an ti >en vilja utlemna Odhngs- neli Fastighets
Lan , samt under»ödja Jordbruket; men Utskotten hafva icke förökadt de 1 d t! afseende vid lgiä ä>s Riksdag bestämde Summor, oans. dr Uiskorfen till Berg-Verken, sort» fm ut agde Discont-iattighet, beviljadt Däne» biträde; äfvensom Utskotten icke yttrat sig, argå nds det belopp, hvarom Bauqiien, i Discor. tväg mäste biträda d omkring Gothe org och M l no belägne Orter.
J g anser det vara nödvändigt, att Disconteine på sistnämnde stollen bibehådas undrr Fafv'o-f ullmägnges väld och inseende, på H t Röiels n ickt måtte afstadna, Skulje ån r detta- vara stridande mot Opinionen, eder ans s menligt fur Bauqutn Credit, hemställer jag, om icke en Riksgälds-Contoirs-Discont i.orde inrättas, så att Allmänheten mot o a bepröfvad s ikerhet ic-s s kiar tillgång på tYnnmfear. 1 annat tall och cm detta mitt Fö s! g icke bifilles, tror jag stt nvc-iken Utlagorne tid Staten och dess Ani - Din 15 Aptit. lietsmän utgå, eller aft almänna lugnet och säkerheten kan bibehållas, el er Jordbruk , Näringar och Idoghet vidn,cgthållas, utan skola dessa i stället aftyna och förfalla.
Hvarjemte Herr vnn Stahl inlemnade ett af Friherre C. L.
Staél von Holstein tili trycket btfordradt sammandrag af allmänna Utskylderne vid ett ht-Ir Sira ie Hamman af medelmåttig godhet 1 ÖstraNeiikes Fögderi, hvilket med 10 Tumörs ärligt utsäde och yo ä 60 Lass Hö, blifvit per medium taxerat i värde till 4000 R:di Banco, be tigande sig on-fö malde Utskyléer till en Simon. af 2,5 R:dr 17 sk. 6 rist.
Banco, och tiHade
Hen von Stahl munteligen, det han jemväl instämde uti hvad Grefve Gyllenborg och Herr von Törne anfort, samt yrkade ätetreiniss af Utskottets Betänkande.
Friherre Wrangel, Henning, anförde skrifteligen:
Vid det sammansatta Banco- och St2tsUtskottets Betänkande rörande Fenninge-Verket och Myntväidets uppiatthallande, anhåller jag att få atgifva följande anmarkmngar:
Sid. 4, säges: Att Rörelsen underhalls vidare genom intrafjade HandtIsjörhat anden på contintnten, samt de Spteculationer , hvilka derifrån Utun* tade sin upprinnelse, fastighetsköp oell vidsiracktd.
Qdhngsfdrttag komma dernäst t ordningen. $IO Den 13 April.
Utskotten synas ej vara älskare af odlingsföretag , då de sätta dem i bredd med äfveotyrliga speculationer.
Vä! har man hört enoch annan ifra emot den För d er Oiga odlmgslusten, men Ovänradt är det, att ett Riksens Ständers Utskott hänförer den till de skadliga speculationer, som ökat oredan och förlägenheten i Fikets Penninge-Verk, De Skånska Er.skiften , sorn omöjligen kunnat verkställas utan Lanebiträden, oj 1 hvlka genom af Regeringen utfärdade ivängs-lag r, blifvit föranledda, böra då afven sättas i frams a rummet af ruinerade Landtmannaforetag, och den Nationella vinst, sorn genom den ökade Pro Hrctionen uppkommit, anses för en obetydlighet, emot den ored3, som dessa obetänksamma Odlare åstadkommit , genom en urvidgad Ctedit-rörelse.
Utskotten förklara sig äfven emot Fastighetsköp, och yttra: att då man eftersinnar, huru mycken fast egendom, sorn de sednare åren genom ki.p, salo och förpantning , blifvit satt i cir dilation, skall man icke så mycket förundra sig öfver orsaiFri, att, pä en och samma gång , höra klagan öfver brist på Penningar och klagan öfver den Massa Penningar, som blifvit i rörelse bragt.
Men har dä verk ligen sä ovanligt många Fastighetsköp ägt rum? efter min öfvertygelse hafva, , de sednare 4 åren, ganska få LundtEgendomar blifvit sålda, enligt officiel uppgift frän vederbörande Acutoriteter till Landtbruks-Academien; och i denna stund är deras antal, sorn vilja sälja, säkerligen mångdubbelt emot dem, som vilja köpa.
I vårt Fädernesland har det sällan handt, att Egendomar blifvit köpta för Contant Ven 15 April.
Köpeskilling; på de sist förflutna too åren hai det merendels vid al a köp vant iun loisen, att en vö.re del af Köpeskillingen blifvit inneståmde, och efter 1790 års kr g gugo många Egendomar 1 handel på Credit, urat någon vådlig f>i|dför alln änna Rörelsen Odlingen och välmågan gmgo i bredd med h arandia.
Hvarföre klagades icke dä öfver Penninge-brist, eller, sorn Utskotten behaga uttrycka sig, Creditbrist? härpå svatas: att intet Amortissemeot dä skrdde, o:h dessutom är en af oi sakerna, hvarföre den skuldsatte Jordägaren nj befinner sig i fö läg-nbet, äfven den, som Utskotten sid. 4 sjelfva anföra, ehuru icke använd till d nna Casus, den nemligen, att Disconternas utvidgade Rörelse, hvarigenom CapitjLsten fick tillfälle att placera sina Penningar mot 3 proCent och disponible vid anfordran, försvara le lans erhållande på längre Terminer.
De som sål le Fastigheter utprässade af Köparen sista Köpeski l ngen, för att insticka den eu i oekrande Lån-rötelse, på koma Terminer, och de som hade Intecknade Capitaler, uppsade dem, för ait på Stockholms Beurse af vidtomfattande Hand IsSpeculanter erhålla en hög olaglig ränta:
Snart funnos inga Penningar m.r på Landetj allt concentrerades i Stockholm, och derifrån harleder sig Fastighets Ägarens Penninge-fö-lägenhet.
Några Capitalister ledo väl b. tyd iga förluster genom de inträffade Concousei.a, men vanan att erhålla 12 proCent var för ljuf och följaktligen för svår art öfvervinna och den skulle beständigt fortfarit, om D.scont* 512 D£Vsi5 -Jp&k Jnrättningarne.
Jötblifyit på samma fot.., .Dess^ sanningar uro så enklai att de troligen-icke, kunni bestridas» ocl> man beliöfver ej söka nå-, fon arman, '.orsak sm sining «cli_ förlägenhet.
Hvarföre då stämpla; Fastighets Köpsopa fö/derfliga , då de. tvärt-, 0111 böra anses, nyttiga, när de^öras med klokhet och cnåttaj Äfven i de .Länder, sorn äg^ reelt Mynt, hafva Egendoms Prisen stigit,pchj linjer vår. så-, kallade Silfver-Period vorp Fa-, stigheternä.
1 ständigt stigande.
Man rådJfråge Lagfarts-protocollerna för denna tid.
Månne det-ej. ät en vinst för det stora hela, att.
Egendomar öfvérllvttas från overksamma
Ägares slentrianska bruk i driftiga och verksamma köpares , händer, hvarigenom de lemna ökad afkastning, och denna ökade afkastning skulle otvifvejagtigt verkat Egendoms-Prisens stigande, äfven om vi haft Guld i omlopp; men genom Arrortissement framkallas ett resultat, somrblifver alldeles motsattsen.
Är det ett bror t att speculera på sin skicklighet, sin högre verksamhet och upplysning i Landtmanna Oeconomien?
I Fäderneslands vännens egon har denna Speculant ett oändligt högre varde., än. elen., som säljer sin jord, för att, utan besvär, af rfen idoge utpressa en revenue., den lian genom arbete ej kunnat erhålla.
Den f ;rra ökar National-rikedomen, och bär alla.
Statens bördor- den sednare gör intet af allt detti ; likväl vill han ännu mera förtrycka dert flitige släpande Landtmannen; gifver honom det föraktliga namnet af Vinglare, och återtager slu-.
Ben 15 /fprtJ. 513 sluteligen för halfva värdet samma Egendom han till honom försålt.
Större delen af våra nu varande så kallade Capitalister äro just sådana, som sedan år rcOQ försålt Fastigheter, eller på annat sätt förverfvat Penningar vid vida högre Cours, än nu.
Må de vara nöjde, ptt Myntet snarare blifvit förbättradt, än försämradt, sedan den tiden, att Egendomar betydligen fallit; och må de ej vidare utsträcka sina fordringar.
Sanningen och rättvisan fi rdra likväl, att man här erkänner det Fastighets-köp någon gång blifvit missbrukade.
Egendomar utan ali slags calcul — och utan att odla.
Men huru många äro väl dessa misslyckade Speculanter?
De äro snart räknade
I alla tider hafva sådana funnits, och huru litet ar icke detta antal emot deras, som speculerat på Utländska Varor och Nederlags.
Rörelser?
Det nyttigaste bl ifver genom öfverdrift skadligt, och sjelfva Natur-Behofven förvandlas till Laster, igenom öfverdrifvet tillfredsställande; men för ett eller ånnat miss, bruk bör en god sak i;ke fördömmas; och säkerligen skulle den sanna Patrioten önska, att besittningen af Jord åter blef eftersökt.
Helt annorlunda skulle det komma att se ut i vårt kära Fädernesland, 0111 det vore förmånligare att äga Jord än Capitaler; och mätte den tidpunct snart inträffa, då Egendomar blifva begärliga, och icke, såsom nu, anses lika med besvärliga bördor, dem hvar och en önskar blifva qvitt.
Ridd. och AU.
I Afd. 65, Den is April.
IJtl Noten sid. 8 »äges: ”att emellan 1813 och indrogos 2 Millioner i Sedlar.”
Men det matte väl ej vara Utskottens mening', att härigenom upplysa Nationen, huru mycket, tom blifvit amorteradt, sedan Sedelmassah uppnått sitt Maximum j ty det blifver säkert mycket mer.
Utan att vara initierad i Ban. quens hemligheter, kan Calculen någorlunda latt uppgöras.
Vid igoo års Realisation iulöste Banquen omkring iy Millioner Riksg.
Sedlar med 10 Millioner Banco ; Riks-D>sconten rörde sig med en Fond af 5 Millioner; Åbo, Götheborgs och Malmö Disconter, sedan I804, med 900,000 R:dr Banco; och om man antager, att Banquens utelöpande Sedelstock före Realisationen utgjorde 1,100,000 R:dr, uppkommer en Summa af 17 Millioner.
Tre Millioner Metalliskt Mynt ingingo i Banquens hvalf under loppet af 1808 > för hvilka naturligtvis lika mänga Millioner i Sedlar utsläpptes i Rörelsen; men som tilläfventyrs 3 Millioner genom Discont-virst och Banquens öfriga Revenuer amorterades ifrån Realisations-Perioden till i8c>8> kan man med säkerhet antaga Banco-Sedelstocken vid nämnde års slut till 17 Millioner.
Banquens biträde till StatsVerket är allmänt bekant , urgörande omkrirg ir Millioner, men som detta biträde icke u geck pä en gång, och Banquen under samma tid gjorde betydliga Amortissementer, kan man antaga , att Sedelstocken uti sitt Maximum år 1810 varit omkring jf Millioner; nu deremot är den, enligt den uppgift, man i allmänhet äger, omkring ai Millioner, och således äro Ben is April.
4 Millioner amorterade, Riksgälds-Sedlar oberäknade.
Sid. 8 och 9 söka Utskotten visa, att Banquen bör ej utgifva
Lån , emedan genom Lån-Systemets utsträckning Rikets hela Capital-värde sluteligen skulle komma att tillhöra Banquen.
Denna farhåga torde vara mindre grundad, emedan Götha Canal medtager en stor del af Banquens årliga vinst, och denna vinst blifver ju mindre af Fastighets-Lånen, sorn gifva 4 proCent, än af Discont-Lån, sorn gifva 6, stundom 12 proCent.
Utskotten de förra och tillstyrka de sednare; men Utskotten hafva icke gynnande tänkesätt emot Fastighets-Ägare, och detta är den enda punct, hvaruti de äro consequenta, ty eljest äro de föreslagne mesurerne, såsom jag längre fram skall hafva äran visa, alldeles en motsatts af de så vältaligt uttryckta grunderna.
Sluteligen får här anmärkas, att Banquen tillädes Discont-rätt, såsom ersättning för de vid 1800 års Realisation gjorde försträckningar; allt hvad Banquen härutöfver förtjenar, tillhör Nationen, samt kan af densamma efter behag disponeras, och kanske är den tidpunct snart inne, då man häröfver bör fordra redo och slut-liqvide.
13 innefattar ert upplysning öm Riksgälds-Contoirets framtida Röle, att sälja våra få Krono-Egendomar, Det ■lärkvärdiga Förslaget härutinnan torde framdeles vara att förvänta, och blifver det Uds nog att då yttrar Ben 15 April. sig derom.
Man klandrar Fastighets-köp, mea Staten gör sig sjelf till utmånglare deraf.
Man lofvar att ej minska Sedelmassan, och man vill sälja betydelig
Egendom för att af de inflytande medlen skapa en ny Fond för Riksgälds-Sedlarnes Garantie och Credit.
Det vill säga , man säljer dessa Krono.Egendomar, inväxlar för köpskillingen Riksgälds Sedlar, och bränner upp dem, eller , som är det samma , man läser in Fonden i Banquen, för att som det kallas, stärka Creditivet och mindre behöfva anlita Ban quen ; en påtaglig Myntförminsknings-Plan.
Kunna icke Krono-Egendomarne lösas till Skatte emot årlig Afrad, och derigenom den positiva Bevillningen nedsättas?
Det vöre i sanning mycket väl, om Kronan hade någon betydligare inkomst af Domainer, hvarigenom den Skattdragande? bördor kunde förminskas. — Att Utskotten icke äro fördelaktigt sinnade emot Svenska Jordbrukaren, inhämtas ytterligare af det försvar, som Sid. ig gifves den Finska Handeln.
Det är likväl svårt att begripa grunden till Utskottens förmodan, att, ehuru årliga behållningen å Bytes-Handeln ännu utfaller till Finnarnes fördel, någon större Massa Svenska Sedlar nu icke finnes i Finland, än före 1809; — välförståendes i sitt proportionerliga förhållande emellan Rikets samfälta Sedelstock då och nu.