Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reglementet anbefaller den, och särskilda instructioner och ordres föreskrifva, hvad befälet dervid har att iakttaga i afseende på disciplinen, helsans vårdande och persedlars skötande hos truppen.
Reg:tsbefälet är ansvarigt derför, att inga sådana skyldigheter af compagnibefälet åsidosättas.
Men är det val möjligt att fordra, alt befälet, som redan mai— cherat 3 å 4 mil i elakt väder och väglag, ännu skall gå en mil omkring i qvarteren och der nödgas uppehålla sig en längre stund på alla ställen, dels för eftersynen af truppen, dels för att ställa till rätta klagomål såväl å truppens som värdarnas sida?
Det är äfven befaldt, att före uppbrottet ur qvarteren befälet skall efterhöra manskapets förhållande derstädes och, i händelse någon oordning ägt rum, derom på stället anställa undersökning, och intyg, att icke något i qvarteren varit att anmärka mot manskapet, måste aflemnas till regttsbefälet; men huru skall befälet sådant medhinna, då uppbrott vanligen sker, den varmare årstiden åtminstone, kl. 3 om morgnarna?
Äfven i detta fall måste manskapet lemnäs åt sig sjelf och anskalfa de erforderliga bevisen; ty hvarken befälet eller kronobetjeningen hinner med en sådan åtgärd.
Någon gång händer, att soldaten i qvarteret fordrar mer, än hans rättighet är; ibland erhåller lian vida mindre, än hvad han borde hafva, och befälet kan ej hinna att sådant controllera.
Och hvad vore följden, äfven med vår goda indelta soldat, 0111 sådant lif en längre tid skulle fortfara?
Jo, att disciplinen derigenom skulle lida.
Lägges nu dertill, att soldaten genom sidomarcherna till och från qvarteren minst tågar 5 längre väg, än lian bor - Den 2 Maj «. m. fi7 borde; att dagsmarcherna i annat fall kunde göras längre, och trupperna således hastigare framkomma till bestämd ort, hvarigenom betydlig besparing af tid och kostnad skulle vinnas; så synes tydligt, att stora olägenheter äro förenade med nuvarande inqvarteringssätt, beroende af förplägningssättet, och att ändring derutinnan är af stort behof påkallad.
Att således rättelser i inqvarterings- och förplägningssättet för tågande trupper blifva nödvändiga, är hvad jag trott mig hafva bevisat; men att dessa ej böra göras på sätt motionären önskat, eller såsom Utskottet föreslagit, tror jag vara att önska, om dermed en oeconomisk och verkligt militärisk nytta skall vinnas.
Jag vågar derföre vördsamt underställa il. o. Ad:s samt Utsk:s upplysta bepröfvande ett annat förslag, som i min tanka skall blifva af väsendtligare nytta och sorn är i öfverensstämmelse med K. kungör, af d. 27 Aug. 1816.
Det vore att å de större march vägarna, och dä större commenderingar, såsom hela batailloner eller regemente!', skola utgå, det i andra länder brukliga etapesystemet följdes, d. v. s. att vid sjelfva marchvägen större byar utsagos efter dagsmarehernas längd till nattqvarter, dit proviant och fourragepersedlar voro anskaffade och hvarmed trupperna försågos.
Dessa förnödenheter skulle genom Landshöfd. -embetenas försorg genuin auction i orten upphandlas, och vissa qvantiteter deraf lemnäs till hvarje nattqvarter efter det bekomna förslaget öfver truppens styrka och enligt fastställd provianteringsstat.
Med lägertruppen, utgörande reg:tsqvartermästaren med fourirer och founrskyttar, som alltid afgår till de nya qvarteren, så snart truppen, efter fulländad dagsmarch, stannat och således är framkommen dit minst 10 å 12 timmar förut, borde regtlscommissarien med compagniernas kockar och trossen vara följaktig.
Genast kunde provianten uttagas, fördelas och tillredas, så att maten kunde vara i ordning vid truppens framkomst till nattqvarteren.
Då provianteringen på detta sätt verkställes, kommer ej heller någon vidsträckt dislocation i fråga; ty der eljest blott f eller £ eompagni kunde inqvarteras, då mat skulle erhållas i qvarteren, kan nu en hel bataillon eller ett helt regemente förläggas, emedan, då dessa marcher vanligast ske sommartiden, manskapet kan förläggas i lador och på skullar, hvilka denna tid stå tomma.
Efter delta förslag uppbryter från qvarteret örn morgonen en trupp och en annan kan ditkomma om aftonen, samma qvarter begärnas för flera efter hvarandra tågande trupper, hvilket ej är möjligt, då underhållet skall fås af inqvurteringsgiffarne; utan måste då olika vägar tagas för trupper, hvilka likväl skola åt samma håll, eller ock måste dagsmarcherna göras olika långa, så att samma byar ej mer än en gång måtte betungas med inqvartering. 6 II. 8 58 Den a Maj e. m.
Att stora fördelar äro med detta inqvarterings- oell förplägningssätt förenade, lär ej behöfva vidare förklaras.
Efter min tanka skulle proviantpersedlarnas oqh fourragets upphandling i orten, då den sker persedelvis och ej efter portion eller ration, medföra för passevolancecassan fördelar och äfven för landet, derigenom att allmogen finge tillfälle att afyttra persedlar, hvarpå den har tillgång.
I militäriskt afseende vore nyttan att hafva truppen samlad, ständigt under befälets tillsyn, underhållen militäriskt, vårdad till persedlar och helsa m. m. d , af ett oberäkneligt värde.
Vill man äfven gifva truppen vid dessa tillfallen fältöfningar (hvilka aldrig borde åsidosättas, när trupp intagit qvarter), kan man utsätta ordentlig bevakning med fältvakter och vedetter, och dervid ofta göra ombyte, till vinnande af lika öfning, då en större trupp är samlad; men hvilket ej utan svårighet låter sig göra, då truppen är förlagd i spi idda och vidt åtskiljda qvarter; det högre befälets ledning dervid och controllen deraf blir då nästan omöjlig.
Vid smärre commenderingar deremot, då underhållet ej medtager, hvad allmogen bör äga för eget behof, anser jag häst, att truppen underhålles i qvarteren för contant eller mot qviltenser, men att slitning af kokkärl och begagnandet af ved dervid ej sättes i fråga.
Dessa ersättningsanspråk synas mig alltför öfverdrifna, och följden deraf kunde blifva, att man en annan gäng sökte ersättning äfven för vatten.
Jag förenar mig med dea siste talaren i anhållan om återremiss, samt att TJtsk. må fästa behörig uppmärksamhet på ett ämne äf högsta vigt. R. o. Ad. beslöt, att Hr af
Dalströms anförande skulle åtfölja den sednast beslutade återreinissen.
Då nu ånyo föredrogs BancoTJtskrs d. 24 sisth April på bordet lagda betänk.
N:o 6, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse, begärde Grefvarna von Fersen, Hans, Cronhjelm, Otto Au g., och Mörner, Carl, samt Frih.
Ehrenborgh, Casp. Willi., att icke allenast detta betänk., utan ock BancoUtskrs samma dag på bordet lagda betänkln N:o 7, med förslag om ett nytt myntsystem, och N:o 8, i anledn. af K.
St. aflåtna och af samtliga RiksSt. till BancoUtsk. öfverlcmnade nåd. skrifvelse af d. 8 Febr. 1834s angtde Bankens öppnande till Utvexling af silfver, skulle fä hvila på bordet till nästa plenum.
Vid förnyad föredragning af Hr Cederschjölds, Pehr Gust., d. 25 sisth April f. m. på hordet lagda motion om den ändring i Ridd.Ordnts 19 och 23 §§., att suppleanter till Utsktsledamöter skola vid riksdagens början utväljas, blef samma motion till Ridd.Utsk. remitterad.
Den i Maj c. m. 5g Ånyo föredrogs Gr. Horns, Claes Fredr., d. 25 sistl.
April på bordet lagda motion, att val till suppleanter för Utsktsledamötér må med det första företagas. Frih.
Jag anser Ridd.- Ordn. för närvar, hindra motionens antagande.
Ridd.Ordn. länner icke suppleanter till Utsk :sledamöter.
Då de icke äro omnämnda i Ridd.Ordn., kan val deraf icke äga rum, förrän ändring i densamma i behörig ordning för sig gått.
De öfriga Ståndens exempel kan i detta fall icke åberopas; ty när en Utsktsledamot af dessa erhåller ledighet, inväljes en annan ledamot i den förres ställe, men icke några suppleanter.
Att så förfara hos R. o. Ad. tillåter ej Ridd.Ordn., med mindre den afgångne ledamoten alldeles frånlräder sin plats, hvilken han derefter icke utan nytt val äger återtaga.
Jag anser således motionen böra läggas till handlingarna.
I motsats med den siste talaren tror jag, att R. o. Ad., antingen genast eller sedan Ridd.Utsk. blifvit hördt, kan besluta om val af suppleanter till Utsktsledamöter, såvida Hr Gr. o. Landtm, icke vägrar alt derå göra proposition.
Jag vill såsom exempel i denna fråga icke åberopa förhållandet i de öfriga Stånden, utan endast fästa mig vid hvad R. o. Ad. sjelf i likartade frågor vidtagit.
Yi hafva då valt suppleanter till Fullmägtige i Banken och Riksg.Contoret, oaktadt sådant icke i Ridd.- Ordn. omförmäles; och jag finner således icke några hinder möta för beslutandet af sådana suppleantsval för TJtsktn.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, föredragit
Hr Gederschjölds motion till remiss, och Ståndet jemväl beslutat en sådan, kan jag icke tro, att Hr Landtm, anser val af suppleanter till Utsk:sledamöter vara stridande mot grundlagarna.
I öfverensstämmelse med dessa skall Ridd.- Ordn. vara författad.
Enär man nu kan, på sätt Gr.
Cronhjelm upplyst, titan något stadgande derom i grundlagen välja suppleanter till Fullmägtige i Banken och Riksg.Cont., tror jag icke, att något hinder emot de af mig ifrågaställa suppleantsvalen möter.
Skulle Hr Gr. o.
Landtm, finna svårigheter emot meddelande af proposition, så vill jag visserligen icke påyrka en sådan.
Jag får då blott framställa den önskan till Hrr Electorer, att de behagade till Utsk:sledamoter välja sådana, som anmäla sig vilja arbeta i Utsk:n, i stället för sådana, som straxt efter valen resa bort och lemna åt de qvarvarande obehaget att arbeta ensamma.
Horns motion, innefattar den fråga om, att beslut genast må fattas om val af suppleanter till Utsk:sledamöter.
Är förhållandet sådant, så instämmer jag uti hvad Frih. Palmstjerna- yttrat.
Är förhållandet åter sådant, att frågan skulle remitteras till Ridd.-Utsk., så vill jag icke sätta mig emot Den a Maj e. ra. remissen, ehuru jag hoppas, att Utsk. må tillstyrka afslag å densamma.
Jag har icke kommit i erfarenhet utaf, att, under d<- tvenne riksdagar jag bevistat, några olägenheter för ärendernas gång uppkommit derutaf, att R. o. Ad:s ledamöter i Utsk:n icke varit fulltaliga.
Jag erinrar mig, att i Oecon.-Utsk., der jag var ledamot mot slutet af förra riksdagen, oftast få flera än Frih.
Cederström, som jemväl var ordförande i Exped.-Utsk., och jag, som representerade adliga ätten N:o 8.j4, v°ro närvarande, och likväl förspordes icke några menliga verkningar deraf i ärendernas gång.
Under denna riksdag hafva i Bevilln.-Utsk. R. o. Ad:s ledamöter, i anseende till afsägelser oell andra förfall, aldrig hittills varit fulltaliga; men jag tror, att något uppehåll i ärendernas gång likväl icke ägt rum.
Om i Utsk:n oftare förekomme mål, der enskildt Stånds interesse vore i fråga, kunde möjligen suppleanter erfordras; men nu äro de, snart sagdt, alldeles obehöfliga.
Äfven torde jag få fästa uppmärksamheten derpå, att en suppleant kunde måhända komma att väljas, som representerade en högre nummer än den förut varande ordföranden, vare sig i Utsk. eller på en afdelning; och ehuru det icke ibland vore obehagligt för ordföranden att slippa det besväret, vore det fast mera obeqvämt för suppleanten att för en kort tid öfvertaga ärendernas ledning, och jag tror, att dessa icke komme att vinna derpå.
Jag bestrider således antagandet af motionen nu, och afstyrker densamma, i fall remiss deraf kommer att äga rum.
Jag är till en del förekommen af Gr. v. Fersen.
Lika med honom anser jag frågan icke kunna directe afgöras i Ståndet, utan först böra remitteras till Ridd.-Utsk.; och anser jag det åberopade exemplet i afseende å suppleanter till Fullmägtige i Banken och Riksg.- contöret icke vara hit lämpligt.
Ett är, att besluta och genom Konungens sanction få fastställda förändringar i Ridd.- Ordn.; ett annat, att gå Konungen förbi och genast besluta en sådan ändring.
Hvad sjelfva saken beträffar, är jag af den öfvertygelse, att densamma föga vunne på den föreslagna ändringen.
Att R. o. Ad. blefve fåtaligt, då BondeSt. vore fulltaligt, tror jag komme att inträffa i alla fall; ty R. o. Ad:s ledamöter blefve säkerligen icke så nyfikna på att veta, huru det går till i IJtskrn, så att de komme dit utan särskild kallelse.
Skillnaden blefve blott, att, i stället för att Electorerna nu måste välja Utsk:sledamöter i mån som invalda afgå, dessa val kunde, i fall den föreslagna förändringen antages, ske på en gång.
Jag är hufvudsakligen förekommen af- Gr. y. Fersen och Frih.
Jag har har sjelf vid föregående riksdag erfarit obehaget af, att R. e, Ad:s ledamöter oftast äro de, som vid frågornas hand - Den 2 Maj e. m. läggning i Utskrn icke äro tillstädes.
Jag kan således icke annat än rättfärdiga motionärens a.fsigter, men kan ej heller neka, att jag, på de skäl Frih.
Cederström anfört, fruktar, att det berömvärda ändamålet nu icke kan vinnas.
Med förutsättning altså jemväl deraf, att motionen enligt nu gällande former kunde bifallas, hvilket jag för min del icke tror, hemställer jag likväl till den värde ledamoten, om han icke sjelf skulle vilja tillåta, att motionen må förfalla.
Jag får för min del förklara, att jag är af motionärens tanka deruti, att det vore nyttigt, om suppleant kunde i Utsk. inträda, dä någon ledamot är af sjukdom eller permission hindrad att vara tillstädes.
Det synes så mycket mera angeläget, som ett visst Utsk., finnes, som med R.
St:s rätt beslutar och då, enligt grundlagens föreskrift, minst Jrdelar af ledamöterna böra vara närvarande.
BancoUtsk. har vid denna riksdag under en hel vecka varit så beskaffadt, att det icke kunde till afgörande företaga något ärende, emedan endast fyra ledamöter voro tillstädes.
Till följd af den utaf
Hr Riben till mig ställda anmaning, får jag upprepa, att jag öfverlåter till Hr Landtm, samt R. o.
Ad. alt i anledning af min motion fatta det beslut, som kan finnas lämpligast, hvilket jag utan gensägelse skall underkasta mig.
En lika beskaffad fråga som den nu förevarande är redan till RiddUtsk. remitterad; och då intet hinder möter emot Utsk:s hörande äfven öfver denna motion, tror jag det vara bäst att remittera densamma.
Skäl hafva blifvit anförda såväl för som emot, och dessa kunna af Utsk. pröfvas samt betänk, öfver motionen meddelas.
Utsk. kommer jemväl då i tillfälle att undersöka, huruvida det föreslagna valet må kunna äga rum utan ändring i Ridd.-Ordn.
Horns motion må lill Ridd.-Utsk. remitteras, och får blott tillägga, att det synes vara mera behof af, att ledamöterna äro fulltaliga, då besluten fattas per capita, än då de beräknas ståndsvis.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att till följd af a3 §.
Ridd.-Ordn., som innehåller, alt "ledighet ända till "tre veckor må Landtm, kunna bevilja högst en tredjedel "i sender af R. o. Ad:s ledamöter i samma Utsk., i den "ordning de sig derom anmäla,” samt likaledes till följd af 19 §.
Ridd.-Ordn., hvilken uppräknar electorernas skyldigheter och deribland omtalar, att det åligger eleclorerna, vid inträffande ledigheter inom Utsk:n, alt välja andra ledamöter i de afgåpgnas ställe, men ingenstädes omtalar något val af suppleanter; ansåg H. Ex. det vara bestämdt uttryckt, att bortavarande ledamots plats i Utsk, icke 6a I) e 11 a M a j e. ra. får ersättas i annat fall, än då platsen af en eller annan orsak blifvit bestämdt ledig, så att den icke af den förutvarande ledamoten åter kan intagas.
I stöd häraf, och då Landtmtseden ålägger Landtm, att ställa sig den antagna Ridd.-Ordn. till ovilkorlig efterlefnad, ansåg H. Ex. sig skyldig förklara, del Gr. florns na föredragna motion, såsom stridande emot Ridd.-Ordn., icke kunde till pröfning upptagas.
Ånyo föredrogos och bi föl los Lag- samt OeconomiUtsktns d. 25 sisth April e. m. på bordel lagda hetänkanden:
N:o i. i anledn. af väckt motion om öfverseende af städernas polisförfattningar; N:o 2. i anledn. af väckt fråga om rättighet till hämtning af så kallad hafstång.
Då nu i ordning till föredragning förekom Ridd.-Utsk:s sedan den 21 sisth April på bordet hvilande memorial, angtde förvaltningen af riddårhusärenderna sedan sista riksdagens början, lemnade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., hvilken, såsom ordförande i Ridd.-Direct., ansåg sig jäfvig att detta mål öfvervara, klubban till H. Ex. Hr Gr.
Brahe, Magnus. H. Ex. Hr Gr. o. O r dför. yttrade, att då hvarken grundlagarna eller Ridd.-Ordn. lägga något hinder i vägen för pröfning punktevis samt antagande med förändringar af sådana memorial, som röra Ståndens enskilda angelägenheter, och då dessutom enahanda behandlingssätt af dessa mål vid föregående riksdagar varit vanligt, ansåg H. Ex. sig böra tilt R. o. Ad. hemställa, om Ståndet biföll, att det nu föredragna memorialet linge för R. o. Ad. punktevis föredragas.
Bifölls. 1 .$• R. o.
Ad. fann denna §. ej erfordra någon åtgärd. 2,3 och 4 §S R. o. Ad. biföll, hvad Ulsk. i dessa §§. föreslagit. 5 §.
Den punkt, som nu är föredragen, har till anledning en inträffad händelse inom Direct.
Vid val inom Direct. till revisorer af Bancodisconten erhöll nemi. en af Directrs egna ledamöter flesta rösterna.
Emot detta beslut reserverade sig, såsom jag vill minnas, en ledamot jemte ordföranden, under åberopande af 3y §. Ridd.-Ordn., som förbjuder, att ledamot af Ridd.-Direct. derjemte må vara fullmägtig i R.
St:s Bank eller Riksg.- Cont., eller revisor öfver dessa verks samt Statsverkets styrelse och förvaltning.
Jag var af olika tanka och trodde, att då den s. k.
Statsrevisionen icke reviderar Bancodisconten, utan denna granskas af särskilda revisorer, hvilka icke i den åberopade §. finnas omförmälda, kunde inga hinder ligga i D e ii a Maj c. m. 63 vägen för Ridd.-Direct. att till sistnämnde revision välja utaf
DireeCs ledamöter.
Utsk. har nu tillstyrkt, att föreskriften måtte utsträckas såvida, alt R. o. Ad. skulle förklara, att jemväl diseontrevisörerna icke skulle få tågås bland Direct:s ledamöter.
Jag måste emotsätta mig denna tolkning.
Jag har nemi. såsom ledamot af Ridd.-Direct. kommit i erfarenhet af, att nästan vid hvarje val lill allmänna förtroenden äga afsägelse!- rum; och Direct. har ofta varit nödsakad att välja bland sina egna ledamöter, för att göra taxeringscommilleer och dylika allmänna sammansättningar fulltaliga.
Genom antagande af Ulsk:s förslag skulle nu ytterligare svårigheter i denna väg uppstå.
Jag förklarar således, att jag anser intet hinder förekomma deremot, att ledamöter af Ridd.-Direct. kunna utses tili deltagande i de iflaga va r. discontrevisionerna; att jag tror något förbud i denna väg icke böra äga rum, samt att jag således yrkar afslag å Utskrs hemställan.
För min del anhåller jag, att proposition må framställas, det denna puukt lägges lill handlingarna.
Jag tror icke, att det är R. o. Ad. till ständigt att fatta något beslut i anledn. af Ulsk:s hemställan i denna del.
Jag åberopar till stöd för denna min tanka, hvad den siste talaren, ehuru till bevis för en motsatt mening, anfört.
Hela frågan refererar sig nemi. till 37 §.
Riksd.- Ordn., och det är oss icke tillständigt att här förklara grundlagarna.
Då ingen af Direct:s ledamöter kan väljas till revisor öfver Banken eller Riksg.-Cont:s styrelse och förvaltning, synes grannlagenheten fordra, att icke någon af ledamöterna bör vilja komma i fråga till revisor öfver Bancodisconten, om än ett arfvode af 3 r:dr b:co örn dagen med en sådan befattning är förenadt.
Hvad beträffar den förlägenhet att erhålla personer, som vilja åtaga sig förtroendet, hvarom Gr.
Cronhjelm nämnt, lärer en sådan svårighet möjligen kunna komma i fråga vid val till taxeringscommitte'er och dylikt, dervid intet arfvode bestås; men då de värda ledamöterna erhålla arfvoden, komma troligen icke några afsägelse!’ att äga rum, och det är just derföre, som jag anser, alt det inom DirecUs ledamöter aldrig måtte komma i fråga att välja på sig sjelfva.
Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: 37 §. Ridd.- Ordn. säger: ”Ej må ledamot af Ridd.-Direct. derjemte kun”na vara fullmägtig i R.
St:s Bank eller Riksg.-Cont., eller ”revisor öfver dessa verks samt statsverkets styrelse och förhållning.
” Någon ledamot af Direct. synes således svårligen kunna väljas till revisor af Bancodisconten, såvida lagen icke förändras.
Jag finner altså icke något annat beslut nu vara att vidtaga än det, att vi öfvergå till nästa §.
För det första får jag svara Hr Riben, att om R. o. Ad. finner tillägget eller förklaringen nö - 64 Deri a Maj c. m. ilig, finnes intet hinder att besluta ett sådant tillägg till 87 §.
Ridd.-Ordn. och att derefter öfverlemna beslutet till K.
M:s sanction
För min del får jag förklara, att jag är öfvertygad, att efter en sådan discussion, sorn redan förevarit, lärer icke någon inom Ridd.-Direct. hvarken välja någon Ridd.-directör till den ifrågavar. revisorsbefattningen, eller någon ledamot åtaga sig densamma, i fall han blefve vald; men jag får likväl upplysa Hr Riben, att det handt, att Ridd.-Direct , till följd af afsägelse!1, måst förrätta 3:ne särsk ilda val till en revision; att Direct. af samina orsak nödgats välja flera gånger efter hvarandra till directörer vid Jånecontoren i Götheborg och Malmö, samt dessutom måst correspondera oell fråga efter för att få veta, huruvida någon ville åtaga sig dylika befattningar eller icke.
Uti grundlagen finnes intet, som kan gifva ledning till bedömande af denna fråga , utan det är endast 87 §.
Ridd.-Ordn., som kan vara hit lämplig.
Denna §. säger: ”Ej må ledamot i Ridd -Direct. derjemte "kunna vara fullmägtig i R.
St:s Bank eller Riksg.Cont. eller "revisor öfver dessa verk samt statsverkets styrelse och förvaltning.
Detta stadgande kan icke afse revisorerna öfver Discontverket.
Det innehåller uttryckligen, att de personer, som äro undantagna, äro fullmägtige och statsrevisorerne, och dessa äro icke desamma, sorn revisorerrle öfver Bancodisconlen.
Då dessa personer icke äro nämnda, och stadgandet bör tillämpas efter ordalydelsen, enär denna, såsom bär är fallet, ingalunda strider emot andan, anser jag Ridd.- Direct. hafva ägt fullkomlig rätt och befogenhet att välja någon af dess egna ledamöter till discontrevisor.
Jag instämmer således med Gr. Cronhjelm och Hr
Riben, att denna punkt må läggas till handlingarna.
Då jag såsom Ridd.-directör vid det ifrågavar. tillfället tillhörde minoriteten och, såsom jag vill minnas, till prot. afgaf min reservation emot majoritetens beslut; så oell då stridiga meningar nu uppstått, samt under förklarande, att jag icke finner det enligt med §:s anda, att Ridd.-Direct:s ledamöter kunna vara disconlrevisorer, anhåller jag, att något bestämdt yttrande af R. o. Ad. nu må meddelas, på det att icke en annan gång må hända, att olikhet i meningar uti detta afseende inom Direct. uppstå.
Då jag, såsom ledamot af Ridd.-Utsk., bilrädt den åsigt, Utsk. uti ifrågavar. §. till R. o.
Ad:s gillande hemställt, tror jag mig böra framställa några ord till försvar för densamma.
Cronhjelm har, såsom förnämligt skäl emot bifall till hvad Utsk. föreslagit, framställt Svårigheten af att erhålla personer, som vilja åtaga sig sådana functioner, hvartill Ridd.-Direct. bör förrätta val.
Den a Maj e. ra. 65 val.
Jag har thed ledsnad funnit, att så verkligen förhåller sig; men Utsk. har trott, att då det såg principen på det sätt, Utsk. förklarat, ägde Utsk. icke rätt att afvika derifrån för den anmärkta olägenhetens skull; och då jag, tillika med pluraliteten inom Utsk., funnit mest öfverensstämmande med grundlagens anda, att icke någon ledamot af Direct. borde kunna hafva ett revisorsbestyr, som angår någon del af Banken, har jag icke ansett mig annat böra, än tillstyrka B., o. Ad. att godkänna den åsigt, Utsk. framställt.
Jag anser för min del visserligen icke någon olämplighet deruti, att Ridd.-direetörer jemväl få vara discontrevisorer; men då stridiga meningar i detta fall uppstått, bör något beslut fattas, och jag skall icke vara bland dem, som afstyrka, att ledamöter af Ridd.-Direct. kunna väljas, blott B. o.
Ad. behagar bestämdt förklara, att det får ske.
Hr Biben har sagt, att B. o. Ad. ej äger rätt att tolka grundlagarna; det känner jag ock.
Men om B. o. Ad. vill uti instructionen för deras directörer införa stadganden till förtydligande vid tillämpningen af vår StåndsOrdn., så måtte väl sådant icke vara att träda grundlagarna för nära.
Cronhjelm har sagt, att han väntade, det ingen ledamot inom Direct. efter denna discussion valdes eller emottoge något uppdrag att deltaga i den omförmälda revisionen.
Jag vet icke, hvarföre man skall behöfva från discussioner sluta sig till principer vid tillämpning af stadganden, hvilka kunna förekomma under utöfningen af en eller annan befattning, enär bestämda instructioner kunna gifvas.
Palmstjerna har ansett, att