Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Må vi mot låg Tull tillåta införsel af icke blott alla oumbärlige varor, utan äfven en del andre nu ansedde öfverflödige och helt och hållit förbudne, såsom t. ex. Bombasin, en nyttig tillf ali ig modevara, som icke i Riket tillverkas, som till lindrigare priser kan erhållas och i modets verld snart får en öfvergång, och likaledes med flere dylika varor, alltid mot en låg Tull, till consumenternes förmon, då hög Tull blott skulle befrämja lurendrägeriets fortfarande eller Tullförsnillning , och i sila fall icke kan användas på andra varor, än sådane, som icke kunna insmygas; ty emellan förbuder och hög Tullafgifi pä de varor man ville utestänga, är ingen annan skillnad än att det sednare befrämjar ett privilegieradt lurendrägeri.
Må vi äfven rätta ett stort misstag, som gjort he* la södra delen af Rikets kust till en depot af lurendrägerivaror, det att underhålla en kostsam och onyttig land tt ull-be vakning i det inre af Den 28 Junii /. m. af landet, hvars sällsamma beslager, efter afdrag af beslagareandel och öfrige umgälder, icke lemnat
Staten någon vinst och i stället förstärka Sjötulls och kustbevakningen, samt aflöna de dervid emplojerade så, att de ej sättas i nödvändighet, att på Statens bekostnad låta köpa sig; men deremot med Schawott och Fästning bestraffa deras brottsliga underslef; och då skulle troligen det hittills oförsynt ut» öfvade lurendrägeriet kunna hämmas, hälst, om tillika samma nyssnämnde straff drabbar den, som beträdes med att införa eller försälja, hvad Konung och Ständer samfäldt förbjudit till införsel i Riket; och må vid mogna öfverläggningar i detta ämne, hvarvid icke må förglömmas, att Konungen är dea förste personen, sorn i underdånig önskningsväg bör radfrågas, det blifva bestämdt hvilka varor böra få införas eller icke, hvarefter, och sedan man af en sådan till en del på försök utsträckt tillåtelse fått röna följderne, kommande Ständer kunna sättas i belägenhet, att bedöma, huruvida de böra ännu mera utsträcka elier inskräoka en sådan tillåtelse.
Efter sådana föregående åtgärder, men icke förr, är det som Bevillningsutskottet , pä helt nya principer, kan upprätta ett antagligt förslag till en ny Tulltaxa.
Jag tror således, att Utskottet hade bordt väcka samtelige RiksStåndens uppmärksamhet på nödvändigheten af att i önskningsväg, och med egne underdånige hemställanden i ämnet, Bil. till Ridd. o. Ad.
Pr, V. Band. IS 374 Den s8 Junii f. ni. dem EconomiUtskottet kunnat föreslå, från Kongl. Maj;t söka inhämta
Dess höga och afgörande yttrande, förande hvilka FabriksManufactur- och Handelsvaror kunna anses behöflige eller icke behöflige, hälst Utskottet nu i dess Betänkande medgifvit, att det är och bör vara Konungens högsta rätt, att efter omständigheterne och våra förhållanden med andra nationer bestämma Tullafgifterne, samt hvilka varor böra till införsel tillåtas eller förbjudas.
Ett förbud mot förbrukning af till införsel ej tillåtne varor, ehuru kraftfullt det vid första åsigten må synas, anser jag likväl aldrig böra föreslås j ty lagar hvilka, Iafom för en del af nationen förhatliga , man kan förutfe troligen Jhille komma att [akna alfvarlig efterlefnad, kunde bereda ett större ondt, än det man ville söka förekomma.
I händelse Ridderskapet och Adeln skulle anse detta mitt vördsamma anförande förtjena något afseende , torde det (amma vid den återremiss, jag anser mig böra yrka, få till Bevillningsutskottet åtföja och jemväl serskildt till Allmänna Besvärs- och EconomiUtskottet remitteras.
N:o 7. Herr af Ekenjiam, Ifrael:
Då jag i hufvudsaken är fullkomligenen-; Den 28 Junii J. m.' 575 se med de Herrar som redan önskat aterremis9 af BevillningsUtskottets Betänkande, så anser jag mig böra gifva en ytterligare styrka åt någre af dem i denna sak, anförde skäl, genom framdragande af verkliga facta; och vilL derföre till denna samling af oomkullstöteliga sanningar bifoga några detailler som äga ett nära sammanhang med ämnet.
Man har i tryck sett uppgifvit och åberepadt, huruledes det endast är Enväldiga Regeringar som tillåta Handelsfriheten att under-' gräfva Folkens välstånd och oberoende, då deremot constitutionela Stater veta att flytta äfven det Economiska beroendets gränsor, utom deras egen verkningskrets: sådant är visserligen enligt med sanningen och med sakens natur; men sedan den Constitutionela andan med hvarje stund griper omkring sig, och med stora steg alstrar det omvända förhållande, nu emot fordom, att Regeringarnes styrka ligger uti Folkets välstånd och ej i deras uselhet, så har äfven Ryssland under senare tider gif— vit oss oväntade Phenomasner uti frågan om Handelsfrihet.
Då vi med beundran och blygsamhet göra bekantskap med Engelska Fabri-; kerne, så kunna vi deremot utan förödmjukelse anställa en träffande jemförelse emellan det Ryska Manufacturväsendet, och vårt eget.
Att af andras skada blifva vis, lärer i alla afseenden vara fördelagtigare, än att bereda oss en inländsk olycklig erfarenhet; och att samma orsaker ej underlåta att medföra samma vcrk4 276 Den 28 Junii /. m, ningar, under lika förhållanden, är ej mindre otvifvelagtigt.
Ryska Regeringen, som gjorde stora uppoffringar för att ur askan uppdraga Fabrikerne i Moscau efter senaste ödeläggelsen under Franska kriget, var icke desto mindre år 1S16 af samma tanka som vårt Bevillningsutskott för närvarande: trodde nemligen, att hög Tull skulle, under tillåten införsel af Utländska Fabrikater, leda säkrare till ändamålet än totala förbud.
Kejserliga Tulltariffen utlärdad 1817 verkades deraf.
Följden blef de nyfödda Ryska Fabrikernes fall, under en utomordentelig Tullförsnillning, svårare att upptäcka än lurendrägeriet, derigenom att varan, sedan den en gång på förra sättet är bedrägligt inkommen, går sedermera fri uti handeln; när deremot den lurendrägade varan fortfar att vara confiskabel ända till dess den ingått i förbrukning.
Emedlertid hoppsdee man, att kunna bibehålla sin princip genom förbättrade controllerDerpå användes all den speculation sorn kunde föranledas af den vundna olyckliga erfarenheten; år 1820 den 1 Januarii, utkom derföre en ny Kejserlig TullTariff, som hufvudsakligen skiljde sig från den föregående deri, att vigt uti de fläste fall nyttjades i stället för Mått, Mål och stycketal, med afseende på lätthet i Controll: man vägde till och med handskar och band.
Emedlertid förblef resultatet det samma.
Man fana slutligen sjelfva huf - Den 28 Junii f. ni, vudprincipens felagtigbet; hvilket genom skrifvelsen från St.
Pettersburg den 30 Januarii 1822, införd i Stockholms PostTidningar
N:o 49 samma år, uttryckes sålunda: då erfarenheten visat, att den sedan tvenne år gällande oinskränkta tillåtelsen att införa utländska Fabricater och Manufacturproducter icke medfört de förväntade lyckliga följderna, hvarken för landets Handel eller för Nationalindustrien, utan tvertom haft en ganska förderflig verkan på dem och på National-välmågan, samt vållat en mängd fallisementer och fierfalldiga oredor, så skill nu en ny HandelsTariff anbefallas, byggd på grunder, sorn säkrare befordra Nationens industri och allmänna välstånd.”
Uti påföljande
Mars månad utbyttes verkligen den fria införseln med hög Tull, emot bestämde förbud, medelsten ny tullförordning, och denna har under förlida* året äfven blifvit anbefalld till efterlefnad i Finland.
Ryska Fabrikerne hafva derefter varit i ett fortsatt tilltagande; i denna stund anlägges genom association en betydlig KlädesFabrik uti Åbo, med requisita härifrån, och var Stockholmska Machinist
Hero är nu brådskande sysselsatt med Machiner som i samma ändamål äro bestälde för Borgo.
Våra Fabrikers fall skulle medföra en dy - lik verkan på en otalig mängd andra industrigrenar, hvilka väl ej vanligen benämnas såsom Manufacturer, men som likväl alla äro consumenter af landtmanuens producter, Följden deri 978 Den 28 Junii J. m. af för Landtbruksnäringen synes äfven gifven, utan att behöfva framställas i ytterligare sammanhang med den allmänna förbistring, som med säkerhet kan förutses, om de nu af Bevillningsutskottet föreslagne åtgärder vidtagas.
Man ifrar emot de höga inhemska Fabrikspriserne, och sådant i många afseenden med skaij men correctivet deremot ligger uti den allmänt önskade Näringsfriheten; och denna •kulle bli en skugga utan kropp, ett ord utan mening, i samma stund en absolut Handelsfrihet blef besluten.
Huru införlifva någon del af Ståndspersoners uppväxande afkomma uti en näringsklass som utrotade sig sjelf?
Hvad skulle blifva af den Handtverkspersonal, som för Fabriksväsendet redanär bildad?
Tillkommen utan näringsfrihet består den till större delen af personer, hvilka till kropp och själ fastvuxit vid ensidiga handteringar och idéer, hvarvid de af vanan så ovilkorligen fasthålla*, att de omöjligen till något annat duga.
Endast vane att arbeta i rum , bestående dessutom till stor del al ålderstegne , af Krymplingar och Barn, gifves för dem, under andre näringsförhållanden , ej annat alternativ än öfvergång till en total sysslolöshet, med andra ord, till tiggeri och brott.
Sedan vi således genom
Handelsfriheten lemnat utlänningen ett medel att sätta oss i ett fullkomligt beroende och att upplösa sjelfva märgen i vår Statskropp, tarfligheten och den enskildta idogheten, så »kola äfven vi öfversvämmas af desse Den 28 Junii f. m. 279 Lazaronij äfven Sverige få en Pöbel, hittills endast till namnet känd af Svenska Folket, Söke vi deremot, uti den inhemska Näringsfriheten, ett correctiv emot
Fabriksternes dyrhet och sämre beskaffenhet så skola nu varande Fabriksarbetare, till en början, äga sitt uppehälle genom deras redan förvärfvade skicklighet; och det beror af dem sjelfva att oafbrutit bibehålla detta försprång, under det att hela Nationen, på ett välgörande sätt sporras af inhemsk täflan.
Då vi derjemte böra påräkna höga exempel af tarflighet och Nationalitet, hvarigenom sådant blir en heder som nu är en skam, då är jag fullkomligen öfvertygad , att det välstånd som Bevillningsutskottet afsedt — med Förslaget till Handelsfrihet, ovilkorligen skall vinnas, utan att vår arbetsförmåga och vårt beroende gifves till sköflings åt utländningen.
Ingen som ej vill, kan vara okunnig om Fabrikernes framsteg i Sverige, intill närvarande penningeförlägenhet: att anföra specifika exempel skulle blifva alltför vidlyftigt.
Nästan i all näringsväg hafva vi vuncm en förkofran och en utsträckning, som med införselfrihet och under ombyten af Economiska Författningar, hvarken står att vinna eller behålla Bristande afsättning gör väl för ögonblicket en stagnation öfverallt; men dertill lärer penningebristen eller, med andra ord, den enskildta Creditens beskaffenhet vara grundorsaken, och dernäst det inhemska Sktåtyån - Den 28 Juni i f, mi get, sorn belastar vahran med både öfverdrifven productionskostnad och Monopolisk vinningslystnad.
Derjemte äro fortgående exempel af håg för utländsk yppighet ej att förtiga, bland verkande orsaker till Svenska varulagrens hopande, och sådane exempel skulle genom införselfriheten öfvergå till ett allmänt sträfvande.
Såsom erinran vid en värd Ledamot, Friherre Boijes, uppgift rörande
Americas handelsfrihet får jag äran nämna att den är en rest från det oundgängeliga behofvet deraf, och att desse Constitutionela Stater äro så nära på trappan till Prohibitivsystem , att' man der, efter oupphörligt ökade, overksamma, ansvar för Tullförsnillning, ändteligen upphunnit till Strafflagar för densamma, som ej länge hos ett fritt Folk kunna handhafvas eller bibehållas.
Bland sådane onaturliga Lagar måste väl den intaga ett obestridligt rum hvilken anbefaller att hvarje person i Samhället, sorn äger förmågan att gå och ej genast, på tillfällig kallelse af Tullbetjent biträder vid beslagera anställande, gör sig förfallen till böter af 200 Dollars och Fängelsestraff.
Hvad kan ett ProhibitvSysteme skarpare föreskrifva?
Under sådane förhållanden försvinner den contradiction som vid första påseendet tyckes finnas uti Friherraroe Boyes och Skjöldebrands uppgifter om Americas Handelslagar.
Ur dessa synpuncter yrkar jag vördsamt iterremiss af Utskottets Betänkande.
Den 28 Junit j. m. 281 Nio 8.
Under erkännande af det nit och den oförtrutne möda som ledt Bevillningsutskottets åtgärder vid och behandling af förevarande ämne, får jag ödmjukast hemställa, om icke Höglofl.
Utskottet blifvit af detta dess nit hän. fördt öfver gränsen af dess område, då det ingått undersökning om nyttan af ett förändradt HandeUSystéme, och då det efter en tdik undersökning trott sig böra tillstyrka upphäfvandet af alla importFörbud
Och föreslå: att inga utländfia varor fiola anfec för bjudne, utan alla kunna mot tull här införas.
Utan att nu ingå i någon granskning af denna Utskottets grundsats, får jag äran endast anmärka, att frågan, huru liten eller huru stor handelsfrihet, som bör äga rum, utan tvifvel torde vara ett bland de StatsEconomiska ärender, hvars behandling tillhör EconomiUtskottet, samt att
Bevillningsutskottet endast bordt befatta sig med föreslåendet af en TullTaxa, sådan Utskottet den lämpelig ansåg, i händelse de deruti uppförde varor skulle blifva till införsel tillåtne.
Visserligen möter härvid den svårigheten, att Bevillningsutskottet vid bestämmandet af den blifvande Allmänna Bevillningen icke kan påräkna det bidrag, som skulle kunna erhål - 232 Deri 28 Junii f. m. lat genom Tullafgifter för de nu till införsel förbudne varor, derest de till en del ellerhelt och hållet skulle framdeles få importeras; men för min del tror jag det en sådan Tull, äfven under de förhållanden ifrågavarande Betänkande förutsätter, skulle gifva en 6å osäker och vacklande inkomst, att den svårligen kan upptagas i någon säker calcule.
Menskliga förutseendet synes ej på förhand kunna beräkna verkningarne af den föreslagne nya Tulltaxan.
Det skulle kunna hända, att den å visse varor förelagne Tullafgiften vore så hög, att de ej kunna importeras, i hvilket fall äfven Tull; afgiften uteblef; det skulle å annan sida vara möjligt, att Tullafgiften å andra varor vore allt för låg, för att skydda inhemska producenter och att Regeringen alltså, till följe af dess rätt fann för godt, att slike varor till införsel förbjuda, då Tullafgiften meddetsamma i lika mohn försvann.
Vid ett sådant, i sakens natur grundadt förhållande torde det synbart leda till missräkning, om BevillniDgsUtskottet å införväntade högre Tullinkomster grundade en nedsättning af vår Bevillning, med hvars bestämmande Utskottet alltså torde kunna fortskrida, utan afseende på utgången af den väckta frågan om större Handelsfrihet, hvars behandling tillhör ett annat Utskott.
Utaf dessa skäl får jag ödmjukeligen föreslå återremiss af Betänkandet, i den form det nu åger, samt att Höglofl.
Utskottet må - ^ Y
Den 28 Jun ii e. tit.
283 anmodas inkomma med en efter dess åsigter uppgjord Tulltaxa, under det enkla förutsättande, att den kommer att gälla, i afseende på alla de artiklar Konung och Ständer, genom serskildt beslut, finna för godt tili införsel tillåta.
Bilagor till Pleni-Protocollet för den 28 Junii, eftermiddagen.
Herr Silfverberg, Magnus
Diedrich Vid det af Högloft Bevilln.
Utskottet utarbetade
Förslag till en förändrad Tulltaxa,utbeder jag mig vördsamt, att få afgifva några anmärkningar, föranledde af de betänkligheter, som äfven vid en blott flygtig pröfning deraf framställa sig emot användbarheten af flere grundsatser, hvarpå Högloft.
Utskottets Utlåtande hvilar, så länge närvarande organisation af Tullverket och bristande controll öfver TullFörfattningarnes handhafvande och efterlefnad 284 Den a8 Juni i e\ m, äger rum; ehuru jag för öfrigt ej vill bestrida deras theOretiska rigtighet.
Dagelig» erfarenheten bevittnar, att tillgång ej saknas på en mängd artiklar, sorn till införsel äro förbudne, och flere orters import, jemförd med deras sannolika consumtion, göra det åtminstone icke otroligt, att tullförsnillningar antingen med eller utan tullbetjeningens vettskap i betydlig mån torde äga rumj under sådane omständigheter synes väl icke rätta tiden vara, att till verksäliighet befordra den af Bevillningsutskottet gynnade idée; ”att inga utländska varor skola anses förbudne, utan alla emot högre eller lägre tull kunna införas: en så kallad skyddstull ifrån 30 till ioo procent af värdet är väl föreslagen, för sådane varor som äro landets egna producter, eller kunna till erforderlig godhet och tillräcklig mängd här alstras eller tillverkas; men detta correctiv skall ostridigt endast föranleda dertill, att samma på heder och -moralitet blottade personer, som hittills af oloflig vinningslystnad retade, vetat att bereda sig tillfälle tili förbudne varors införsel, oagtadt dermed förknippade äfventyr, hädanefter ochså längeTuilbetjeningens opålitlighet eller brist på tillsyn ej kan förekommas, tullförsnilla de samma, enär de äro med så höga tuilafgifter belagde; hvarförutan genom den oinskränkte importfriheten dem en betydlig fördel tillskyndas genom en minskad risque, ty sedan varorne en gång äro i Riket inkomna, kunna da ej såsom till införsel lofgifne underkastas confiscation, som förr då de blifvit lurendräjade.
Den 28 Junii e, m. 285 Exempelvis torde det tillåtas mig att anföra en artikel: bränvin, hvar6 import enligt Förslaget skulle beläggas med 100 procent tull, till skydd för den inhemsk* producenten; men om nu vid en inträffande mindre god årsväxt, spannemåien och i följd deraf bränvinet inom Riket äro dyra, deremot den sednare varan billig t. ex. i Danmark, huru skall i sådant fall en oloflig införsel utan Tullafgifternes erläggande kunna förekommas?
Enahanda för-, hållande skulle jag tro till en stor del, kom.- ma att äga rum med en de! af de varor och Fabrikater som beläggas med 25 och 30 procents tull, så vida de med en ringa tyngd förena ett större värde, således med obetydlig kostnad kunna transporteras, i synnerhet nu, sedan förpassningsskyldighetens upphäfvande i allmänhet, ökat lättheten för afsättning och kringspridande af tullförsnilladt gods.
En förändring i nu gällande Tulltariff, synes mig ostridigt vara af behofvet påkallad; men den torde efter min öfvertygelse kunna inskränkas till arne puncter: 1:0.
Att de öfverdrifne Tuliafgifterne från 50 till och med öfver 100 procent af flere varors värden nedsättcs, och hvarvidden grund synes bora följas, att alla lättare varor som hafva ett större värde beläggas med en lägre procent i tull än de tyngre, hvarigenom jag tror att Tullförsnillning betydligt skulle förekommas, emedan vinsten af en försnillad lägre Tull blifver för ringa, och en dryg transport! kostnad uppväger fördelen af en högre. a86 Efin 28 Juni i e. m. 2:0.
Att sedan, genom en noggrann undersökning blifvit utredt, hvilka Fabrikater dels alldeles icke, dels icke i tillräckeiig mängd och godhet, eller ock endast till ett öfverdrifva pris emot de utländske här kunna tillverkas; men hvilka antingen äro till nyttjande anbefallte, eller genom vanan blifvit ett slags behof, desse må emot 10 å 12 procens tull till införsel tillåtas; men alla andra deremot, så väl till införsel som bruk och nyttjande förbjudas.
Jag anser detta vara mera conseqvent, än en oinskränkt importfrihet emot hö« gre tull; ty om dennes erläggande kan eluderas, blir föreskriften derom naturligtvis utan all verkan till de Fabrikers upprätthållande, som icke i någon mon kunna täfla med de utländske.
Jag tror dessutom, att man ej bör se så noga derpå, om inhemske Fabrikater äro något dyrare än de utländske, så framt prisskillnaden ej är alltför betydlig; emedan arbetslönerne stadna inom landet och tillverkningen sysselsätter ett betydligt antal arbetare.
Med all aktning för närvarande tids liberala principer, kan jag likväl aldrig gilla den sats, att en till hela nationen spridd luxe kan vara nyttig i ett penningefattigt land, som endast genom sparsamhet, flif och arbetsamhet kan vinna förkofran och blifva lyckligt i economiskt afseende, men hvilket enligt min öfvertygelse skulle blifva följden af ökade tillgångar ^ich lind^ilge pris på sådane utländska öfverflödsvaror, som kunna umbäras.
Högst önskvärdt är det således, att en vis moderation måtte iagttagas vid öfvergåogen från ett Den 28 Junii e.ni. 287 ytterligt prohibitivsystéme till ett med tidens lynne mera öfverensstämmande och liberalare, så att ytterligheten vid det sednare må undvikas, såsom för nationens välstånd mera skadligt.
Att förtullningarne böra ske efter värde, är en princip så enkel till sin grund, att jag önskar den måtte blifva gällande; men jag skulle deremot tro, att åtminstone för de varor 60m hittils varit till införsel tillåtne, värdet efter 2 å 3 års medelpris på de orter hvarifrån de vanligen importeras, kunde i Tulltaxan fastställas, till undvikande af den obestämda reglering Höglofl.
Utskottet föreslår, grundadt på Svenske Consulernes qvartaliter insände priscouranter och Mäklarnes attester på partiprisen å otullade varor i Götheborg och Stockholm, hvarvid jag får anmärka att härstädes med undandantag af 5 till 6 artiklar som kunna otulladt för export till Finland försäljas, inga sådane försäljningar af otullade varor, åtminston ebögst sällan, äga rum.
Genom den af mig nu föreslagne värdebestämning i Tulltariffen, skulle naturligtvis differencer genom prisens fluctuationer någon gång uppstå, emot deras verkeliga förhållande; men detta anser jag både för Staten och den enskilte vara af mindre betydenhet än det obestämde enligt Höglofl Utskottets Förslag.
På anförde grunder anhåller jag om återremiss af Betänkandet och att dessa mins a88 Ben 28 Junti e, m, vördsamma anmärkningar må densamma bifogas.
N;0 21 Grefve Lagerbjelke, Axeli Grundidéen för Utskottets Betänkande, är ett tillstånd af naturlig rättighet i handelsförhållanden, satt i stället för artificiell Systéme af Förbud: det vill säga,friheten ansedd såsom princip, samt förbud eller modificationer såsom undantag, då deremot i sakernas nu varande skick, förbud lärer vara principen, och friheten ett undantag.
Med denna grundidée menar således Utskottet icke, att ej något skulle kunna förbjudas, utan har tydeligen uttryckt att sådant uppå Kongl. Maj.t ankommer.
Utskottet har blott funnit naturligare, att förutsätta allt ting tillåtit till införsel emot Tull i vissa proportioner, då Regeringen förbli<ver obehindrad att göra nödige förbud eller inskränkningar, häldre än att utgå från en upp. gjord lista å en mängd förbudne varor, för att sedermera efter behag frigifva den ena eller andra.
I förra fallet, då efter princip allt anses tillåtligt, blefve inskränkningen en följd af den allmänna nyttans kraf, i det sednare åter, eller då allt efter princip är förbudit, kunde vissa artiklars frigifvelse lätteligen urarta till enskild mans nytta: det förra bör följakteligen icke kallas ett obegränsadt fria hets-, Den aS Junti e. m. 389 hels-, utan ett Förtu)lning::Systéme, ämnadt att i vissa tall medföra sjelfva prohibitionens resultater: det sednare är ett Förbuds- och LicenceSysteme, men sora erfarenheten har visat ofta nog kunna frambringa alla deo obegränsade frihetens skadliga verkningar.
Efter att hafva så tydligen jag förmått, uppgjordt definitionen af förevarande ämne, grunder jag derpå mio öfvertygelse, att samina ämne, hvilket af flere Riksstånd blifvit till Bevillningsutskottet remitteradt, rätteligen och i det skick, det uti Utskottets Betänkande är Frarastäldt, utgör en verkelig Bevillningsfråga.
Herr Tham synes mig hafva fullkomligen ådagalagdt, att
Bevillningsutskottet lika litet bchöft rådpläga roed ett annat Utskott, angående grunderoe för denna TullBevitlning. som rörande grunderne för den allmänna Bevillningen.
De olägenheter som kunna uppstå af de nya föreslagne TullBevillningsgrunderne, eller af en Tulltariff, ämnad att antingen lätta, inskränka eller omöjlig göra införseln, häfva icke aE Utskottet blifvit förbisedda; men Utskottet, som erkänner ofullkomligheten af sitt arbete (en ofullkomlighet tor hända oundviklig, så länge erfarenhetens läror icke hunnit tjena till rättelse) förväntar sig med visshet* att af Riksens Högloft.
Stäoders högre upplysning erhålla de anmärkningar som skela bidraga till en möjlig fullständighet.
Utskottet har äfven i sitt Betänkande tydeligcn åaagalagdt Bil. till Ridd, o. Ad.
Pr, V Band* 19 290 Den 28 Ju ni i e. m. sin underdåniga tillförsigt till Kongl. Majlis vishet och Landsfaderliga omvårdnad, att enligt Sin Kongliga rätt i nödiga fall vidtaga de åtgärder Hans Maj;t funne lämplige.
Detta underdånig* förtroende} utan tvifvel äfven hyst af Riksens Höglofl.