Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad blef propos. lill bifall å LagUtsk:s förevar, betänk, framstäld, men besvarad med starka nej, blandade med ja, hvarefter H. Ex. Hr Frih o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s betänkande gjorde anmärkmr föranledda till återremiss, samt efter denna proposms besvarande med starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskis d. 8 och 12 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 7, i anledn. af väckt motion om verkställighet af under-rätts beslut i hyres- och utflyttnings-mål.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda utlät.
N:o 28, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring i föreskrifterne om fartygs iipmätning.
Hr af Dalstr öm, Gust. Jakob.:
Då jag under ett föregtde plenum begärde förevar, betänk, på bordet, föranleddes jag dertill af följande skäl: dels att jag öfver det nnvar:e sättet, hvarpå skepsmätningen verkställes, hört klagomål af flere personer, hvilka anse denna mätning icke alltid verkställas af sakkunnige män, och att större kontroller än dem vi nu äga, böra finnas; dels att jag hade mig bekant, att frågan skulle i dag till pröfning förekomma inom BorgareSt., och som denna fråga rörer detta Stånd närmast, hade jag äfven önskat att få inhemta BorgareSt:s nu fattade beslut, hvarigenom, enl. hvad till min kunskap kommit, betänk, blifvit återremitteradt till Ekon.Utsk., och dels tror jag mig känna, att inom Den 15 Februari.
19 andra länder såsom England, Frankrike och Holland i sednare tider andra methoder för skeppsmätningen blifvit införda oell, om jag icke misstager mig, har så äfven skett inom Danmark och Norrige senare än år 1840.
Jag bestrider ingalunda Ulsk:s npgifter, i fråga om principerna för skeppsmätningen, emedan jag finner dem öfverensstämmande med K. Förordn. d. 20 Augusti nämnde år, ronde skeppsmätningen inom Sverige, hvilken grundar sig på d. s. k.
Chapmanska methoden; men jag liar, snart sagdt, hört öfver allt klagomål öfver svårigheterna, som möta densamma vid tillämpningen, likasom att säkra kontroller saknas.
Jag har här i min hand ett utdrag af en resejournal, sora Chefen för flottans konstruktions-korps Majoren Lundqvist afgifvit lill Förvaltningen afSjö-ärenderne i detta ämne, hvaraf inhämtas, alt inom flera länder nya methoder för skeppsmätningen blifvit införda.
Då emedlertid upläsning häraf skulle allt förmycket uttänja detta långvariga plenum, inskränker jag mig, att begära äterremiss af betänk, och att berörda utdrag må blifva bilagdt R. o. Adis prot.
Utdrag ur Chefens för Flottans konstruktions-korps, Hr Majoren Carl Lundqvists till K.
Förvaltningen af Sjö-ärenderna under 29 Maj 1841 ingifne Rese-Berättelse:
Ett säkrare mätningssält för Ton-talets bestämmande har genom en Parlaments-act af d. 9 Sept. 1835 blifvit förordnadt, som, från och med 1836 års början, uphäfde det äldre målningssättet.
Regeln för detta mätningsätt är följande:
Dela längden i öfra däck emellan akterkant af förstäfven och förkant af akterstäfven i sex lika delar.
Djupleken vid den främsta, mellersta och aktersta af dessa delningspunkter, d. v. s. lia, 3:dje och öisjettedelen af längden, mates i fot och decimaldelar af foten från undra sidan af däcket till våghålsvägaren.
I händelse af ett afbrott i öfra däcket mätes djupleken från en lina sträckt i continuation af däcket.
Bredden.
Dela hvardera dessa 3 djuplekar i 5 lika delar, och mät inre bredderna vid följande delningspunkter, nemi. vid £ och £ från öfra däck af främsta och aktersta djuplekarne, och vid £ och £ från öfra dack af midskeppsdjupleken.
Längd.
Vid hälften af midskeppsdjupleken från aklerkant af förstäf till förkant af akterstäf.
Då till 2 gånger midskeppsdjupleken adderas främsta och aktersta djuplekarne, erhålles Summan af djuplekarne.
Addera tillsammans öfra och undra bredderne vid främsta delningen, 3 gånger öfra och undra bredderne vid midskeppsdelninden, och den öfra och 2 gånger den undra bredden, vid aktredelningen, så erhålles Summan af bredderne.
Multiplicera summan af djuplekarne med summan af bredderne, och denne produkt med längden, och dividera slutliga produkten med 3500.
Så erhålles Register-Ton-talet. ' 2* / 20 Den 15 Februari.
Har fartyget
Hytt, halfdäck eller afsats i öfra däcket, så mates inia medellängden, bredden och höjden inom de serskilta skotten; dessa 3:ne mått multipliceras med hvarandra och produkten divideras med 92,4, så blir qvoten det antal Tons som skall tilläggas det ofvannämnde resultatet.
Uti öpna fartyg mätas djuplekarne från öfverkant af öfra gången.
Ton-tal-beråkningen för Ångfartyg:
För fartyg framdrifne genom finga, afdrages cnbikinnehållet af Machinrummet från Fartygets liela Ton-tal, uträknadt efter förestående reglor, och återstoden blir Ångfartygets Register-Ton-tal.
Ton-talet af kubiska innehållet af machinrummet determineras sålunda: mät inre längden af machinrummet; multiplicera denna längd med Fartygets djuplek vid midskeppsdelningen, så som förut sagf är, och multiplicera produkten med inre bredden vid samma delning vid £ af djupleken från däcket tagen, såsom förut sagdt blifvit, och dividera slutliga produkten med 92,4, — Qvoten blir Ton-talet af machinrummet.
1 Ton
Till däckets längd, tagen från ända till ända, lägges längden från förstäf till akterstäf; medium häraf multipliceras med fartyget största bredd vid längsta balken; denna produkt multipliceras med höjden af Hålskeppet och mellandäck, tagen från planka till planka — produkten divideras med 3,80 — och qvoten blir legala Tonneauxtalet.
Måtten tagas i métres och decimaler, men millemétres negligeras.
Ordonnancen af 2 Sept. 1838 bestämmer Tonneauxmätningen för ångfartyg:
Ångfartygens Tonncaux-tal uträknas först enligt föreg:de regel, men från det blifvande Tonneaux-talet göres en deduktion af 15 proc., som representerar rymden af machiner och deras tillbehör.— En Tonneau är bestämd i K.
Marinen till 1000 Kilogrammar; denna Tonneau är i handeln icke mera än 2000 livres af 16 ounces, hvilket är lika med 978,29 kilogr.
St. skyldige deras Utsk. tacksägelse för redan lemnade och troligen hädanefter kommande afslag å en mängd onyttiga motioner, men jag bekänner, att jag önskat det Ekon.
Utsk. ansett denna motion äga mera vigt.
Den, som lika med mig bott sin mesta tid i skärgården, känner nogsamt, att motionen är välgrundad.
Jag talar nu icke om de större handelsfartygen, ty jag saknar erforderlig kännedom om dem, men deremot vet jag bestämdt, att af de mindre fartygen, hvilka gå inom södra skärgården, högst få öfverensstämma med de utfärdade mätarebrefven.
Månget af dessa hafva mätarebref å 20 läster, ehuru fartyget drager 30, och derföre synes det mig högst Den IS Fehruari. 21 önskligt, om någon förändring i detta förhållande kunde vinnas.
Det är mig obekant om felet ligger i lagen eller i dess verkställighet; men jag tror, att rättelse bör kunna vinnas, och jag får derföre föreslå, att R.
M. anhålla om det tillägg i K. Förordn. d. 20 Augusti 1840 ang:de skeppsmätningen, att alla de fartyg, hvilka icke blifvit upmätte af officerare vid flottans konstructionskorps, skola, då de första gängen besöka Stockholm, Götheborg eller Carlskrona, ånyo undergå mätning.
Derigenom skulle fartygens rätta lästetal blifva utrönt, och en ganska nyttig kontroll vunnen.
Jag anhåller på dessa skäl, att betänk, måtte återremitteras till Ekon.Utsk.
Hr af Dalström har, såsom hufvudsakligaste skälet, hvarföre han yrkat återremiss å detta betänk., anfört, att BorgareSt. vidtagit en dylik åtgärd.
En sådan sakens utgång inom det Ståndet hade jag förutsett, men jag tror likväl, att ett dylikt förhållande icke bör lägga grund för R. o. Ad:s beslut.
Jag tror icke, att från något Utsk. ett mera genomtänkt och motiveradt utlåt, inkommit till R.
Utsk. har anfört alla de motiver, man rimligen kan begära och, i händelse på detta rum finnas officerare vid flottan, är jag öfvertygad, att de skola erkänna, att inom alla länder den Svenska methoden för skeppsmätningen är ansedd Såsom den bästa.
Inom England är den icke antagen, men man har der likväl frångått de gamla methoderne.
Motionären har yrkat, att mätningen verkställes efter fartygens kubikinnehåll, men jag hemställer, huruvida det är möjligt att annorledes än efter kubikinnehållet företaga en dylik mätning.
Vidare har Hr af Dalström åberopat Major Lundqvists berättelse.
Jag har visserligen icke läst den, men jag har om densamma samtalat med åtskilliga personer, hvilka sagt sig hafva af denna berättelse kommit till ett motsatt resultat, så att Hr ljundqvist ingalunda skall hafva klandrat det Svenska mätningssättet, utan tvertom sagt uttryckligen, att det vore det bästa.
Då emedlertid Hr af Dalström upgifvit ett annat förhållande, vill äfven jag antaga det såsom ett factum.
Jag hyser för Hr Lundqvists berättelse den största aktning, men anhåller då att få framställa andra i facket skicklige mäns yttranden i ämnet.
En Hr Carlssund har, rör:de beskaffenheten af det Engelska mätningssättet, yttrat att det vore omöjligt, att kunna uträkna volumen af ett fartyg, och har äfven visat, hvartill denna method ledt i det Engelska mätningssättet, hvarföre man inom England redan förändrat detsamma.
Jag anhåller att få öfvergå till det historiska af vår mätareförfattning.
Den härleder sig från den allmänt aktade och skicklige af Chapman, som förskaffade sig på egen bekostnad en mängd fartyg och undersökte deras rätta drägtighet, hvarifrån han ledde sig till de coefficienter, som skulle gälla för fartyg af olika demensioner.
Resultatet af hans bemödanden var, att han kom det rätta så nära, att med riktig tillämpning af hans method icke fullt en eller två tum skiljde på den vanliga nedtryckningshöjden.
Det är således 23 Den 15 Februari. icke hela fartyget, som egentligen mates, ulan volymen af den vattenqvantitet, som genom fartygets lastning undantränges och följaktligen grundar sig äfven denna mätning på kubikinnehållet af samma vattenqvantitets volym.
Jag tror, att detta omdöme, grundadt på en sådan utmärkt mans, som Amiral Chapmans yttrande, kan fullkomligt jemföras med hvilken embels-berättelse som helst.
Posse har sagt, att icke de större utan de mindre fartygen skola mätas och Gr:n har föreslagit, att de sednare, när de inträffa i Stockholm, Götheborg och Carlskrona borde ånyo mätas.
Jag får Fästa upmärksamheten derpå, att i vår nu gällande mätareförordning är anbefaldt, att fartyg, ankomna till dessa ställen, skola ommätas, och som de fartyg, hvilka hafva större drägtighet än mätarebrefvet innehåller, gemenligen gå inom Svenska skärgården, är väl all anledn. att förmoda, att fartygen någon gång skola komma till någon af dessa stationer.
Man klagar öfver vår mätningsstadga, men enl. min åsigt, har man icke gjort sig reda för hvad, den innehåller eller den method densamma för mätningen föreskrifver.
— Följdes denna method strängt, kunde icke heller någon felaktighet vid mätningen inträffa, men olykan är den, att på de flesta ställen utom Flottans ofvannämnde tre stationer, äro icke Officerare af Konstruktions-korpsen att tillgå.
Mätarne sakna mathematisk kunskap, hvarföre de icke heller kunna rätt använda de divisorer, som i sjelfva författningen finnas stadgade, och deraf upkommer den felaktiga mätningen.
Jag vidblifver den äsigten, att vår skeppsmätareförfatlning är den bästa, och anhåller således om propos. af bifall till betänk.
Frih. von Leuhusen, Axel Reinh.:
Man har här sagt, att det Svenska Skeppsmätningssättet är det bästa, som finnes och kan finnas.
Jag medgifver visserligen, alt grunden för detsamma kan vara riktig, men detta mätningssätt beror dels af ögonmått och af 8 å 9 olika divisorer eller coefficienter.
Om Amiral Chapman lyckats, att med iakttagande af den utaf honom upgifna methoden bestämma ett fartygs drägtighet, så är derföre icke sagdt, att äfven andra kunna efter denna method åstadkomma samma resultater, enär de icke besitta denne store mans skarpa omdöme, och följden måste härutaf blifva, alt fartygens mätning blir mer och mindre felaktig, enär mätningssättet nu beror af godtycke eller af ögonmått, huruvida fartyget är skarpt eller fylligt bygdt.
Felet ligger således i förordn., då skeppsmätning updrages åt personer, som icke äro män af facket.
Jag skulle derföre tro, att om något närmare bestämdes de dimensioner, som skola antagas, skulle icke så stora skiljaktigheter i fartygens mätning upstå, och af sådan anledn. tror jag, att betänk, bör återremiteras.
Jag medgifver riktigheten af den siste talarens yttrande, att det vore önskligt om skicklige personer kunde användas till fartygens mätning.
Ulsk. har till och med sagt i sitt betänk., att det vore väl, om vid det temmeligen stora skeppsvarfvet i Gefle en Officer vid flottans Konstructions-korps vore anställd i och för dessa skeppsmätningar; men då dessa Officerares tid Den 15 Februari.
23 är så uptagen af andra göromål, och motionären sjelf upgifvit, alt fartygens mätning bör ske efter deras kubik-innehåll, så och enär, i händelse nämnde Officerare uteslutande mätningen skulle verkställa, en eller flere af dem måste anställas vid de. större skeppsvarfvet samt ett Stats-anslag följaktligen fordrades till deras aflöning, skulle, ifall betänk, återremmiterades till Utsk., detsamma åter inkomma till R.
St. i en helt annan form.
Jag kan icke inse annat, än att, i händelse af en återremiss, Utsk. mäste vidblifva sin redan en gång tillkännagifna åsigt i ämnet, och under sådana förhållanden vet jag sannerligen icke, hvartill en återremiss skall tjena; ty genom densamma vinner man icke skickligare mätare, så vida man icke vill föreskrifva, att endast Officerare vid Flottans Konstructions-korps dertill fä användas, hvilket, på sätt jag redan nämnt, icke kan ske.
Otvifvelaktig! förtjenar den omsorg och fullständighet, hvarmed Utsk. sökt utreda denna fråga, stor berömmelse, likasom den värma, hvarmed Hr Frih. Stedingk försvarar Utsk:s belänk:n.
Jag har likväl icke af Frih:s framställning blifvit öfvertygad att någon förändring i nu gällande föreskrifter för upmätning af fartyg icke skulle erfordras.
Jag har sjelf erfarit hurusom fartygens drägtighet icke öfverensstämmer med å dem utfärdade Mätare-bref.
Jag känner t. ex. ett fartyg, som blifvit upmält till 10 läster, men icke destomindre intagit såsom last 400 T:r Spannemål, då deremot ett annat fartyg, upmätt till 17 eller 18 läster icke kunnat intaga fullt 300 T:r Spannemål.
Häraf visar det sig ju, att mätningen af ettdera måste vara felaktig.
Grunden för upmätningen må vara riktig, jag tviflar derpå ej; men tillämpningen är helt och hållet beroende af de personers skicklighet, som hafva sig betrodt att verkställa mätningen.
Om nu på sätt Frih.
Stedingk antydt för en vigtig tillämpning af ifrågavar. föreskrifter biträde erfordras, af Officerare från Flottans Konstructionskorps, hvilket biträde endast på ganska få ställen slår alt erhålla, måtte sjelfva grunden för mätningen vara otjenlig.
BorgareSt. har unanimt återremitterat betänk., under yrkande att något i denna fråga måtte åtgöras, i anseende till de brister, som vidlåda den närvar, författningen.
Jag tror ock att en hvar, som intreserar sig för sjöfarten, har skäl att önska det något ändamålsenligare sätt för fartygs mätning, än det närvar, måtte antagas, och derföre förenar jag mig med dem, som yrka återremiss på betänk.
Frih. von Diiben, Au g. Gust.:
Jag erkänner riktigheten af det inom Sverige antagna skeppsmätningssätlet, men tillämpningen af detsamma måste vara felaktig på ett eller annat vis, och möjligen är alt söka felet hos mälarne.
Under mitt vistande i Norrbotten, i egenskap af Disponent öfver Gellivare-verken, var jag i tillfälle alt lasta många fartyg, ’af hvilka ett stort antal voro Finnar och Norrmän, hvilka allmänt anmärkte, att i hvarje Svensk hamn de besökt, hafva de fått sina fartyg upmätte till olika lästetal; om jag icke bedrager mig, så måste hvarje utländskt far - 2i Den 15 Februari. tyg, i hvarje Svensk hamn det för första gången besöker, derstädes ånyo mätas innan det får intaga last.
Såsom bevis på origtigheten af målningssättets tillämpning, eller okunnighet hos de personer, som dertill fått förordnande, vill jag anföra att vid ett tillfälle hade jag en Finsk Skonert att lasta på samma gäng som en Svensk, den förre var beräknad för intagande af stor brädlast, och i verkligheten lastade den dubbelt af denna vara mot den Svenska, oaktat de begge voro af ungefär samma lästetal.
Gellivare egendomar hafva ett varf, på hvilket byggdes 2:ne fartyg, det ena en skonert af omkr. 80 läster, det andra ett Skepp afomkr.
150 läster, hvilka lupo af stapeln kort efter hvarandra; det ena af dessa fartyg upmättes af Lostlöjtnanten i Luleå, som dertill hade förordnande, det andra af en Skolrektor i Luleå, som härtill hade förordnande; ryktet omförmälte snart att Skonerten var mätt till eli högre och skeppet till ett vida mindre lästetal än man beräknat och antagit att de borde vara, hvarpå jag företog sjelf en uppmätning och calculation af dessa båda fartyg och fann detta verkligen vara enl. med rätta förhållandet.
Jag tror således att ganska stora fel begås vid tillämpningen af de för skeppsmätningen antagne methoder, hvarvid jag vill dessutom hafva omnämt, att mätarne gemenligen använda målade lärftsband, hvilka töja sig och hafva större eller mindre spänstighet i torrt, eller ratt och regnigt väder, hvilken omständighet torde äfven hafva något inflytande, synnerligast då fartyget är långt eller af större dimensioner.
På grund af föreg-.de anhåller jag ödmjuk!, om återremiss på betänk.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. först till bifall och sedan lill återremiss af Utsk:s förevar, utlåt., samt efter derå med blandade ja och nej afgifne svar, förklarade det han trott sig finna, att den sednare propos:n blifvit besvarad med öfvervä gande ja.
Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 29, i anlcdn. af föreslagen förändring i användandet af den s. k.
Helgonskylden uti Halland, m. m.
Vid förnyad föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 30, i anledn. af väckt motion om uphörande af vågafgiften å tackjern, som föres förbi Stockholms våg, yttrade sig:
Hr af Geijerstam, Garl:
Visserligen gillar jag det slut, hvartill Utsk. kommit ifråga om uphörandet af afgifter å tackjern, som föres förbi Stockholms jernvåg; men det förefaller mig besynnerligt, att Utsk., efter ett fullständigt anförande af motiver, understödt endast en del af motionärens förslag och icke detsamma
Den 15 Februari. 25 i sin helhet.
Motionären har nemi. föreslagit, att tackjern och ef ekter må från vågafgifter befrias.
Utsk:s anförde motiver äro til— lämplige äfven om ordet effekter i Utsk:s tillstyrkande inflickas, och jag skulle derföre vördsamt anhålla, att få föreslå följande redaktion af Utsk:s tillstyrkande: ”alt R.
St. måtte hos K. M. i underdånighet anhålla om nödig föreskrift, alt vågafgift i Stockholm för tackjern och effekter, som derstädes ej vågföras, utan förpassas direkte till annan Stad, icke må ega rum.” Genom antagandet af detta mitt förslag, blir IJtskrs tillstyrkande i fullkomlig öfverensstämmelse med motionen.
Då motionären yrkat, att R.
St. ville i underd:het hos K.
M. anhålla, att omförmälde vågafgifter, så vidt de angå tackjern och effekter, som i Stockholms Stad ej vågföras, måtte uphöra, och Utsk. tillstyrkt samma förslag, så är det äfven uppenbart, att genom förbiseende ordet effekter icke uti tillstyrkandet kommit att inflyta, hvarföre jag anhåller, att Ilr af Geijerstams förslag måtte af R. o. Ad. antagas.
Villigt erkänner jag billigheten af de 2:ne siste lalarnes yrkanden, men bestviflar riglig— heten af den redaktion, de föreslagit.
De hafva nemi. velat, alt efter ordet tackjern skulle tilläggas orden: och effekter.
Med en sådan ordalydelses antagande skulle tackjern icke kunna hänföras lill hvad, man vanligen menar med effekter.
Utan tvifvel måste såväl tackjern som spik dertill räknas.
Jag tror derföre, att efter ordet tackjern böra tilsättas orden: och andra effekter, samt att Hr af Geijerstams förslag bör blifva så lydande: ”att R.
St. måtte hos K. M. i underd:het anhålla om nåd. föreskrift, att vågafgifter i Stockholm för tackjern och andra effekter, hvilka derstädes ej vågföras, utan förpassas direkte till annan Stad, icke vidare må ega rum.
Jag finnér nu, att Utsk. verkligen gjort sig skyldigt till ett misstag, hvarföre jag helt och hållet instämmer i den redaktion, Hr von Hartmansdorff föreslagit och får anhålla om Hr Frih. och Landtnäs propos. på bifall derå.
Afven jag instämmer i den af Hr von Hartmansdorff föreslagna redaktion, enär, genom intagandet af orden och andra effekter meningen göres fullständigare.
Jag tager mig friheten att fästa Herrarnes upmärksamhet derpå, att betänk, i dess närvar, skick möjligen bifalles af de öfriga Stånden och hvad blifver då måhända resultatet?
R. o. Ad. har visserligen deruti gjort en förändring, hvilken i sådant fall tjenar till intet och jag tror derföre, att betänk, bör återremitteras.
Jag har mig bekant, att åtminstone ett Stånd antagit betänk, med den här föreslagna förändringen, ehuru jag tror, icke sådan, som Hr von Hartmansdorff föceslagit, utan med 26 Den 15 Februari. de af Hr Geijerstam upgifna ordalag.
Emedlertid anhåller jag, alt Ridd.-Sekret. ville uplysa, huruvida underrättelse från MedStånden inkommit i fråga om deras åtgörande i ämnet.
Ridd.-Sekret. att enl. ankommit prot.-utdr.
BondeSt. bifallit Utsk:s förevar, utlåt., men att från de öfrige RiksStm någon underrättelse om deras i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad.
Då 49 § 3 morn.
Riksd.Ordn. tillerkänner R.
St. rättighet, att göra de förändringar i Utsk:ns tillstyrkanden, de anse behöflige och samma § förutsätter återremiss af betänktn endast i det fall, att ärendet icke är fullkomligt utredt, så hemställer jag om icke, för att undvika, att än ytterligare tala om detta ämne R. o. Ad:n skulle finna skäligt bifalla betänk, med den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring.
Stedingks upmärksamliet * derpå, att om R. o. Ad. bifaller betänk, med den af mig föreslagna förändring, och BondeSt. samt måhända äfven PresteSt. fatta likartade beslut, åligger det Utsk. att jemka de olika meningarne, och att inkomma till Stånden med underrättelse härom, hvarvid Utsk. kan tillstyrka en sådan redaktion, som troligen varit dess afsigt, ehuru den icke blifvit nog tydligt uttryckt.
— Jag anhåller om propos. till bifall å det af mig upgifna förslag.
Vi äro alla ense om, att antaga Hr von Hartmansdorffs föreslagna redakt:ns-förändring, äfvensom att gilla hans åsigt, att om 2 Stånd bifalla betänk, i dessa närvar, skick, och ett annat Stånd förenar sig med R. o. Ad., Utsk. tillhör, att jemka de olika åsigter; men möjligen skulle ett Stånd kunna återremittera eller afslå betänk, och då npstå derigenom tre olika beslut.
Jag vill likväl icke motsätta mig antagandet af Hr von Hartmansdorffs förslag och afstår således från den begärda återremissen.
Jag kan icke undgå, att förena mig med Frih.
Stedingk i den åsigten, att en återremiss är lämplig i förevar, fall; ty om R. o. Ad. genast antager den af Hr von Hartmansdorff föreslagna redaktion, och något annat RiksStånd förenar sig med R. o. Ad., men de 2 andra Stånden bifalla betänk, sådant det är, så är det visserligen en möjlighet, att Ekon.Utsk. inkommer lill RiksStm med ett jemkningsbetänk., men det kan äfven vara ovisst att så sker, och då återstår för Exp.Utsk. alt reda den svårighet, som derigenom upkommer.
Skulle deremot betänk, återremitteras till Ekon.Utsk., är det icke tvifvel underkastadt, att ju Utsk,, när det finner att den af Hr von Hartmansdorff föreslagna redaktion är den bästa, ingår till de öfriga Stånden med hemställan, att de, med frånträdande af sina redan fattade beslut, måtte förena sig i den af R. o. Ad. yttrade åsigt.
Med visshet känner jag, att ett Stånd har bifallit betänk, med en förändring, hufvudsakligen öfverensstämmande med Den 15 Februari. 27 den här föreslagna, och elt annat Stånd har bifallet betänk, i dess närvar, skick, hvaremot det fjerde Ståndets beslut är mig obekant.
Saken synes mig så enkel och såsom Hr von Hartmansdorff yttrat, är det Utsk:s åliggande, att i anledn. äf de olika besluten inkomma till 11.
St. med elt jemkningsförslag.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter II.