Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dervid begär jag det correctiv, att upplåningen skall ske i oravntadt silfver, men icke i blcosedhrf, Så framt de icke i låneväg återgifva® åt rörelsen; ty annars blir verkan deraf samma äfventyr, som af indragning.
Jag anhåller således såsom coirectiv, att 3:dje Den 25 Juli e. m. mom. ma erhålla följande lydelse: upptaga län i oroyntadt silfver, men icke i b:cosedlar annorlunda, än för att genom utlåning till rörelsen återställas.
För öfrigt ber jag att till besvarande få upptaga en framställning af Hr v. Troil, deri lian gaf mig en rättelse, sorn likväl icke var någon rättelse.
Dä jag varnade för de olyckor, som inträffade på 1760-talet, sade Hr v.
Troil, alt samina händelser 1111 icke vore att befara, emedan på den tiden btcosedlarna icke inlöstes.
Men jag åberopade endast effecten af de åtgärder, som då vidtogos, och någon olikhet deri är icke bevisad; ty olyckligare var icke förhållandet 1766, än det skulle blifva nu, om ett strypsystem infördes, ehvad sattet är olika.
Det återstår en vigtig omständighet, deröfver jag äfven ber alt få yttra mig.
Man säger, att när privatbanker uppstå, skall det blifva nödvändigt att minska Bankens rörelse.
Om privatbankerna fonderas på silfver, är satsen vilkorligt sann, och då må Banken gerna indraga sin rörelse; roen så länge privatbankerna icke hafva egen metallisk fond, utan deras sedlar inlösas med brcosedlar, måste det stå fast, att bicosedeln utgör regulatorn för de andra, och att man genom borttagande af Bankens sedlar undergräfver privatbankerna.
Dessutom, örn det medgifves, att nuvarande rörelsecapita 1 ingalunda är för stort i proportion till utlagornas storlek, och man tillika förutsätter, att utskylderna icke få betalas med privatbankers sedlar; hvad gör roan väl, då man indrager btcosedlarna?
Jo, en orättvis tryckning på möjligheten att erlägga utlagorna, en fördubbling af skatterna; ty olika värde har myntet, då sedelstocken är stor eller liten.
Då min ringa personlighet ej ger mig anledning till hopp, att jag genom upprepande af de skäl, som af andra ledamöter redan blifvit anförda, skulle kunna gifva någon större kraft deråt, skall jag inskränka mig till upptagande af sådana anmärkningar, som jag funnit antingen svagt eller alldeles icke förut vederlagda.
Boye har yrkat uteslutande af det morn., som angår upptagande af lån mot Bankens egna obligationer, eller dervid gjort ett tillägg, som synes alldeles motverkande ändamålet; ty när den ifrågavar. utvägen begagnas, måste det vara för att indraga sedlar, som man icke vill hafva i luckan, men om roan gör lånen i silfver, åstadkommes en större efterfrågan deraf och således en starkare påkänning i luckan, hvilket just var det, man ville förekomma.
Hr v. Troils förslag till ändring af 1 morn., ang:de pantsättning af Bankens fastighfitsiiäteckningar, enligt hvilket förslag dessa inteckningar skulle utbytas mot Itiksg.eontls obligationer, synes mig
Hr Lagerhjelm hafva tillräckligen vederlagt med den erinran, att Riksg.eont. redan är nog generadt afsina utelöpande obligationer.
Det återstår likväl att vederlägga några emiure omständigheter , som blifvit anförda lill understöd för Hen 2J Juli c. m. förslaget, såsom Frih.
Boyes anmärkning, att inteckningshandlingarna icke skulle kunna pantsättas hos enskilda, emedan gäldenären förbehållit sig att endast hafva att göra med Banken såsom credilor.
Detta är icke enligt med förhållandet, enar skuldsedlarna äro ställda till Banken eller ordres.
Cederström har enskildt upplyst mig om meningen af hans yttrande, som jag icke kunde fatta, och jag har deraf inhemtat, att Frih. motsatt sig det vid den ifrågavar. pantsättningen gjorda förbehåll, att uppsägningsrätten icke skulle få begagnas derföre, att de förpantade skuldsedlarna härigenom skulle blifva af annan art, än de icke förpantade.
Detta verkar emedlertid ej till någon svårighet, så länge Banken icke är i concurstilIstånd, och sådant hoppas jag skall aldrig inträffa.
— Jag tillstyrker således bifall till Hr v.
Troils redactionsförslag uti ingressen och för öfrigt oförändradt antagande af Utsk:s förslag i denna y:de punkt.
Då detta ämne redan blifvit afhandladt ända til] trötthet, skall jag inskränka mig till ett par anmärkningar, helst det synes, som de olika meningarna numera närma sig till en förening om antagandet af Hr v, T roils förslag.
Mot detta förslag, hvad ingressen angår, har jag ingen anmärkning, men väl mot i mom. om öfverlemnande af Bankens inteckningar till Bdksg.cont. emot obligationer.
Jag tror, att många grundade anmärkningar härvid kunna göras, som föranlåta mig att icke instämma i förslaget.
Först torde det vara mycket ovisst, huruvida icke Riksg.contts obligationer skulle förlora i credit, om flera millioner ytterligare utgåfves.
Jag förmodar meningen vara, att innan denna utväg begagnades, skulle de redan till Banken utfärdade statsobligationerna vara använda, och då skulle Riksg cont. inalles hafva 8 millioner utelöpande obligationer, fonderade på statsanslag af bevillningen.
För dessas credit har man således intet att befara; men annorlunda blefve förhållandet, om ännu ytterligare obligationer skulle utfärdas utan fond.
Man säger väl, att fonden skulle utgöras af räntan och capitalafbetalningarna å de pantsatta inteckningarna; men statsobligationer kunna icke fonderas på sådant sätt utan att förlora i credit, och jag skulle tro, att de enskilda papperen hnge större credit för sig sjelfva, om de directe utsläpptes.
Dessutom möter äfven den betänkligheten mot förslaget, att om de här ifrågavar. obligationerna folie i värde, skulle de draga med sig de förut utelöpande och sålunda verka menligt på hela Riksg.conttsställning.
På dessa skäl tror jag förslaget icke vara väl beräknadt
— Den andra anmärkningen, jag har att göra, är mot Utsk:s förslag, att vid inteckningarnas pantsättning hos enskilda förbehåll skulle göras, att uppsägningsrätten icke finge begagnas.
Jag tror, att ett sådant förbehåll skulle tillintetgöra all credit för dessa papper; ty om räntan icke ordentligen betalades, men den enskilda fordringsägaren likväl icke finge a 48 Den a5 Juli e. m. begagna uppsägningsrätten, hade lian ingen säkerhet, utan att nödgas tillgripa ständiga lagsökningar, som med vårt executionsverk skulle leda till årslånga operationer för att utfå räntan; och papper af sådan beskaffenhet måste förlora i credit.
Rättigheten att pantsätta Bankens fastighetsinteckningar bör således, efter min tanka, lemnäs Bancostyrelsen utan detta förbehåll, helst naturen af dessa papper är sådan, att rättighetens missbrukande ej behöfver befaras; ty blott i nödfall lärer dess begagnande kunna komma i fråga, ehuru jag tror det vara riktigt, att den finnes för att visa, att Banken kan använda alla sina tillgångar för att upprätthålla sin credit.
Emot de öfriga momenterna af denna punkt har jag intet att anmärka, och vill blott, då jag hört tvenne talare yrka på ett förbehåll, att lånerörelsens indragning må blifva den sista utvägen, tillägga den erinran, att 8:de punkten redan i detta hänseende innehåller ett så bestämdt stadgande, att det icke kan misstydas.
Jag tillstyrker, på grund häraf, antagandet af Hr v. Troils förslag, med undantag af i mom.
I afseende på ingressen instämmer jag uti Hr v. Troils förslag; men i afseende på första morn. instämmer jag med Hr Rosenblad och Frih.
Jag får blott ytterligare tillägga, att om Banken skulle utbyta sina fastighetsintecknlngar mot Riksg.cbntts obligationer, äro dessa obligationer icke detsamma som penningar, och Banken skulle få vidkännas ny omgång med obligationernas försäljning.
Jag tillstyrker derföre, att första mom. helt enkelt må erhålla följande lydelse: att förpanta Bankens ägande inteckningar i fast egendom; ty dermed skulle alla här varande publika cassör, som hafva svårt vid att få låna ut sina penningar, blifva väl belåtna.
Vid sista mom. vill jag blott anmärka, att då andra punkten förevar, och jag dervid föreslog att i stället för en viss proportion antaga ett visst minimum för metalliska cassan, yttrade jag tillika, att jag ansåg ingen förminskning i lånerörelsen böra äga rum, utan att den, såsom vid sista riksdagen, nu borde bestämmas till ett visst belopp intill nästa riksdag.
Det skedde dock under förutsättning å andra sidan, att
Bancostyrelsen icke heller borde medgifvas den rätt till ytterligare sedelutgifning, sorn Utsk. i n:te punkten föreslagit.
Då emedlertid pluraliteten nu synes vara böjd att antaga sista mom. af förevar, punkt, och jag icke heller kan lita på att få pluraliteten med mig mot sedelutgifningen, återstår för mig ej annat än att låta bero vid bifall till detta sista mom., sådant det är, under förbehåll likväl att framdeles få, så godt jag kan, bestrida ny sedelutgifning utan tillräcklig silfvervaluta.
Jag har förut yttrat, hvarföre jag ansett, att motiverna borde uti ingressen qvarstå; en annan tala - Don 2.5 Juli c. m. lare, sorn med mig varit ense, liar likväl sedermera frangatt Utsk:s förslag, oell jag gör detsamma för alt komma till ett slut.
Jag går således in på Hr v. Troils förslag med någon ändring eller omflyttning i ordställnii gen, som jag tagit mig friheten att göra med Hr v.
Troils eget begifvande.
Jag vill dock till prot. förklara, att jag tillhör dem, som tro, att fastighetsinteckningarnas utbyte mot statsobligationer är en anstalt, som icke af behofvet påkallas, men att jag icke motsätter mig den, emedan jag har mig särskildt bekant, att de öfriga frenne RiksSt. antagit Utskls förslag i denna del, och jag således förmodar, att R o. A:ds beslut ej kommer att hafva någon påföljd.
Jag tror också, att de här ifrågavar. statsobligationerna innefatta en fråga, hvaröfver StatsUtsk. bort börås.
Men såsom jag redan nämnt, vill jag icke motsätta mig förslaget och anhåller blott att nu få uppläsa en redaction, sorn skiljer sig från Hr v. Troils endast genom en omflyttning af första och andra momtn.
B a n c o s t y r e lse n berättigas, då Bankens säkerhet det fordrar: att, i utbyte emot Bankens ägande intecknade fordringar med 4 proc. ränta, af R.
St:s Riksg.- cont. erhålla ett motsvarande belopp af Riksg.- cont:s ouppsägbara obligationer, äfven löpande med 4 proc. ränta; att försälja, till större eller mindre belopp, Bankens inne håfvan de statsobligationer; att upptaga lån mot räntebärande obligationer, ställda på viss tid eller uppsägning; att, derest sådant emot förmodan af behof påkallas, minska eller indraga Bankens lånerörelse.
Jag anhåller om Hr Gr:s och Landtmrs propos. å denna redaction och afstyrker således Frih.
Boyes föreslagna tillägg i 3:dje mom.
Så vida Gr.
Cronhjelm med de statsobligationer, hvaröfver lian ansett StatsUtsk. böra böras, menat Bankens redan ägande obligationer på 4>400;000 r:dr, får jag säga, att öfver användandet deraf StatsUtsk. ingalunda behöft höras, enär Banken enligt myntbestämningslägen och sista riksdags myntbestämningsbeslut, redan kommit i full besittning deraf såsom en grundfond, hvarmed StatsUtsk. icke vidare har något att skaffa; men om åter Gr.
Cronhjelm menat de nya statsobligationer, som skulle lemnäs för Bankens fastighetsinteckningar, instämmer jag med honom desto hellre, som jag afstyrkt detta förslag.
För öfrigt får jag emot Gr.
Cronhjelms redactionsförslag, anmärka, att då der siiges, att Bankens intecknade fordringar skulle lemnäs i utbyte emot Riksg.contis obligationer, lärer välmeningen vara, att hela denna del af lånerörelsen skulle öfvergå till io 11. 32 Den »5 Juli e, m, Hiksg.cont., som således skulle åtaga sig liela den s. k. vigilancen; men när man besinnar, huru mycket besvär med stor tjenslemannapersonal detta kostar Banken, torde det lätt finnas, ait Piiksg.cont. åtminstone icke så hastigt kan öfvertaga en sådan befattning.
Jag nfstyrker på grund häraf antagandet af Gr.
Cronhjelms förslag i sin helhet och hemställer, om man icke lättast kommer till ett slut derigenom, att Hr Gr. o. Landtm, gör särskild propos. på ingressen och sedermera på hvarje mom. för sig.
Jag instämmer i allo med hvad Hr Rosenblad nu sednast anfört och anhåller, att afgörande! må företagas i den ordning, han föreslagit.
Jag är förekommen af Hr Rosenblad i afseende på sättet för afgöra eidet, men i sjelfva saken instämmer jag med Hr v. Troil, att Banken, i stället för att utminutera sina inteckningar till enskilda, bör förpanta deni i Riksg.cont.
Hartmansdorff har sagt, att det skulle blifva lätt att för dessa inteckningar få penningar hos publika cassorna; men deras behållningar innestå i allt fall i Banken och äro icke i rörelsen, så att någon minskning i rörelsecapitalet, sorn här just skulle vara ändamålet, icke kan på sådant sätt vinnas.
Jag tillstyrker således bifall till Hr v. Troils och Gr. Cronhjelms förslag.
I anledn. af Hr Dalmans yttrande får jag blott erinra, att enligt det fattade beslutet 0111 sedelstockens beräkning skola alla på depositräkning insatta medel inräknas i sedelstocken, och att således de publika cassornas i Banken innestående behållningar äfven höra dit.
Jag har afvaktat discussionens slut för att höra, huru de olika meningarna lättast skulle kunna förenas; och som jag tyckt mig finna, alt de flesta äro ense om Hr v. Troils förslag, anhåller jag, att detsamma må framställas såsom contrapropos. till den nu föredragna punkten af Utsk:s betänk, i sin helhet.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till antagande af 7:de punkten utaf BancoUtsk:s förslag.
Ropades nej. H. Ex. yttrade, att då R. o. Ad. således ej antagit Utsk:s förslag i denna del, återstode att pröfva de af andra ledamöter gjorda förslag, och om något af dem kunde vinna Ståndets gillande; då åtskilliga ledamöter yttrat sig till förmån för det, som af Gr.
Cronhjelm sednast blifvit uppläst, ville H. Ex. nu detsamma för R. o. Ad. föredraga.
Efter hvad jag tyckt mig finna, skiljer sig Gr.
Cronhjelms förslag i åtskilliga delar från Hr v. Troils; och då vi alla varit ense om ingressen i Hr v. Troils för - Den au Juli c. ra. 231 slag, men olika meningar yppat sig ang:de de särskilda momm, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, först täckes göra propos. på ingressen, sådan den lyder i Hr v. Troils redaction.
I den redaction, jag föreslagit, har jag icke uteslutit eller tillagt ett enda ord i Hr v. Troils, utan blott i uppställningen omflyttat första och andra moram.
Måhända låter emedlertid förslaget bättre för vissa ledamöter, om det får namn af Hr v. Troils, och jag skall derföre gerna afstå från min redaction, samt hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på Hr v. Troils förslag, då jag hoppas, alt dess antagande ej skall möta något motstånd.
Jag begär, att Hr v. Troils förslag ina blifva uppläst; sedermera må Gr.
Cronhjelm» gerna äfven uppläsas.
Troils till prot. inlemnade förslag upplästes, lika lydande med det af Gr.
Cronhjelm nyss uppgifna, blott med den skillnad, att ordningen emellan första och andra mom:n blifvit utbytt.
Måhända hörde jag orätt; men, såsom jag nu vid uppläsningen fattade Hr v. Troils förslag, kan jag icke ingå derpå utan ett sådant tillägg i 3:dje morn., ang:de
Iåns upptagande mot Bankens egna obligationer, som jag förut föreslagit, eller att denna upplåning må sträcka sig lill omynladt silfver, men icke få ske i b:cosed!ar annorlunda, än för att genom utlåning till rörelsen återställas.
Då. icke alla äro ense om liela det förslag, Hr v. Troil uppgjort, tager jag mig friheten lill Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om icke det lämpligaste är, att förslaget delas i sina mom. och särskild propos. på hvardera göres.
Jag anhåller likaledes, att Hr Gr. q.
Landtm, täcktes först göra propos. på bifall till den af mig föreslagna ingress, och att de särskilda mom:n sedermera må framställas till afgörande hvar för sig, i den ordning Qr.
Cronhjelms redactionsförslag upptager.
Ex, Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den af Hr v. Troil föreslagna ingress, så lydande:
Bancostyreisen berättigas, då Bankens säkerhet det foydrar, Bifölls.
IL Ex. föredrog derefter i:sta morn. i Gf. Cronhjelms förslag, så lydande: aft i utbyte emot Bankens ägande intecknade fordringar med 4 p r o c J s ränta, af R.
St:s Riksg.cont. erhålla ett motsvarande belopp af Riks g. cont:s o uppsägbar a obligationer, äfven löpande med 4 proc:s ränta.
Jag hemställer vördsamt, a52 Den a5 Juli c. ra. om icke första mom. helt enkelt borde lyda sålunda: att förpanta Bankens ägande inteckningar ifast egend om.
Jag tror ej det går an att göra redactionen så kort, sorn Hr v. Hartmansdorff önskar, för att icke utesluta förbehållet, att inteckningarna, i händelse de komina uti enskilda personers händer, ej få uppsägas.
Jag skulle derföre tro, att, om mitt och Gr.
Cronhjelius förslag i första mom. icke antages, det bästa är att bibehålla Utsk:s förslag oförändradt.
Cronhjelm förenade sig i denna mening.
Landtm, föreslog, att till första moro. skulle bibehållas det af Utsk. föreslagna första inom., så lydande: förpanta Bankens ägande inteckningar i fastighet, under vilkor, att den i skuldförbindelserna Banken särskildt förbehållna uppsägningsrätt för hela skuldbeloppet icke får af annan innehafvare begagnas.
Hr Dal man:
Jag anhåller att få till prot. reservera mig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut, med förklaring, att jag anser det hafva varit mera ändamålsenligt att antaga Hr v. Troils förslag.
Landtm, framställde propos. till antagande af andra mom. af Gr.
Cronhjelms förslag, så lydande: att försälja, till större eller mindre belopp, Bankens innehafvande statsobligationer.
Bifölls. H. Ex. framställde propos. till antagande af tredje mom. af samma förslag, så lydande: att upptaga lån mot räntebärande obligationer, ställda på viss tid eller uppsägning.
Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, förklarade, det han funnit, att ja öfverröstat nej.
Boye begärde votering under yrkande, att det af honom yrkade tillägg till detta inom. måtte antagas.
Om vi nödvändigt skola hafva en votering om detta 3:dje morn., vågar jag vördsamt hemställa, om icke det påföljande eller sista mom. kan dessförinnan få afgöras, emedan vi eljest, då tiden på aftonen redan är långt framliden, äfventyra, att det 4'de morn., som är vida vigtigare, antingen imåste uppskjutas eller förekomma till afgörande, sedan de flesta af husets ledamöter aflägsnat sig.
Då sannolikt votering nu icke kan undvikas, och jag befarar, att vi äfven öfver nästa moni. hafva att vänta en votering, begärd af samma talare, hvil - Den 2a Juli e. m. 253 ken, efter hvad jag förutser, icke heller lärer släppa den frågan derförutan, tager jag mig friheten hemställa, om icke den enklaste och lämpligaste utvägen vore att sammanslå de begge sista mom:n af nu förevar, punkt till afgörande på en gång, helst jag förmodar, alt hvar och en af husets ledamöter kommer att votera på lika sätt i begge dessa frågor.
Hr Lefre'n: I händelse Frih. boye sjelf är af samma tanka med mig, att hans mening skall stadna i minoriteten, täger jag mig friheten hemställa, om han icke vill afstå från den begärda voteringen; men i annat fall hoppas jag, att Hr Frih. åtminstone måtte medgifva, att vi få afgöra begge de återstående raomln genom en votering, ty utan Hr Frih:s medgifvande lärer sådant icke kunna ske.
Boye afstår från sin begäran om votering, har jag ingenting deremot; men annars mäste jag protestera mot alla förslag att nu votera om annan propos. än den, hvaröfver votering blifvit begärd. 53 § Riksd.Ordn. säger tydligen:
Begäres af en eller flera votering, och han eller de ej vilja derifrån afstå, då skall v o te ri n gspr opos: n, jemte tydlig contrapropos., genast författas, justeras och a lisl ås, samt voteringen strax t derefter för sig gå.
Några tillägg till den redan framställda propostn kunna således icke ske, utan votering deröfver måste genast för sig gå, så framt icke Frih.
Boye afstår från sin begäran, i hvilken händelse Hr Gr. o.
Landtnäs förklaring, att den framställda propos. blifvit bifallen, kominer att förblifva gällande.
Hå jag redan förut förklarat, att jag icke liar något emot sista morn., synes jag icke böra misstänkas för att hafva en begäran om votering deröfver i bakhåll.
Jag anhåller att få veta, huruvida den propos., som af Hr Gr. o. Landtm, nu sednast blifvit ansedd som bifallen, var tagen ur Utsk:s betänk., i hvilken händelse jag anhåller om propos.
,på mitt förslag såsom ett tillägg till 3:dje mom. af y:de punkten i Utsk:s betänk.; och skall det af Ståndets svar på en sådan framställning få bero, om jag fullföljer min begäran om votering eller icke.
Boye nu sednast begärt, Hr Gr. o. Landtm., sedan den redan framställda propos. ansetts hafva blifvit med öfvervägande ja besvarad, nu skulle framställa en propos. i samma ämne af annat innehåll, är rakt stridande emot Riksd.Ordn:s föreskrift, och jag nödgas således bestrida ett sådant förfarande.
Mig synes, att Frih.
Boye desto hellre äger rätt till sin sednast gjorda begäran, att nu efteråt få propos. på sitt förslag såsom ett tillägg till Utsk:s betnnk., som Hr Frih:s förslag ännu icke någon gång blifvit lill antagande framstäldt. 254 D c n 25 Juli e. m. Frih.
Boye afstar från sin begäran om votering, och således den framställda proposm får anses som bifallen, vill jag icke bestrida honom att få sitt förslag framstäldt såsom ett tillägg till den redau afgjorda frågan; men så lange votering ännu står öppen öfver den propos., Hr Gr. o. Landtm, förklarat vara med öfvervägande ja besvarad, kan jag icke medgifva Frih.
Boye rättighet att få sitt förslag framstäldt annorlunda, än såsom contra-propos. vid voteringen.
Det förundrar mig, att samma sak, som i går begärdes och då lick ske, nu anses såsom stridande emot formen.
Vill man emedlertid tillåta, att propos. på mitt förslag efteråt får göras såsom ett tillägg, skall jag gerna medgifva, att den redan framställda proposm utan votering må anses som bifallen, Gr.
Det är ganska sannt, att i går så tillgick, att sedan en propos. blifvit framställd och svaret blifvit af Hr Gr. o. Landtm, med klubbslag bekräftadt, men votering begärdes, gjordes en ny propos. i samma ämne af annat innehåll.
Jag gjorde då ingen annan anmärkning emot detta förfarande, än till min granne på bänken; men nu måste jag bestrida förnyandet deraf.
Deremot skulle jag vilja föreslå, att sedan Frih.
Boye nu mera afstått från sin begäran om votering, och den förut framställda proposm sålunda får anses sorn bifallen, Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra propos. på Frih.
Boyes förslag såsom ett särskildt tillagg; och tror jag, att formerna härigenom blifva på lämpligaste sättet förvarade.
Hr La gerhje1 mt
Sa vidt jag kunnat fatta, har biih.
Boye endast afstått från sin begäran om votering, intilldess han fått propos. på sitt förslag framställd och han derigenom kommit i tillfälle att höra, huruvida hans mening delas af pluraliteten eller icke; och jag vet i sanning ej, hvar man skulle finna skäl till vägran af en sådan förberedanrde act.
Då jag fästat ett vilkor yid frånträdai)- det för närvar, af min begäran om votering, har man orätt förmenat, att jag helt och hållet från denna begäran afstått.
Jag har endast förklarat, att jag ej bestrider, att den af Hr Gr. o. Landtm, sednast framställda propos. må anses som bifallen, så framt jag derefter får propos. på mitt tillägg, med öppen rätt att deröfver begära votering, i fall jag finner sådant nödigt.
Jag har redan visat, hvad 53 § Riksd.Ordn. i förevar, fall föreskrifver; och om Frih Boye således nu afstår från den begärda voteringen, går det icke an att sedermera begära propos. på något tillägg, hvarigenom det förra beslutet skulle i någon måtto förändras.
Dt n a5 Juli c. ni. 255 Hr Lefren:
Efter mitt förmenande kan det icke vägras Frill.
Boye att efteråt få afgjordt, huruvida ett tillägg skall göras, som förut icke ingått i propostn; och jag skulle således tro, att R. o. Ad., gerna kan medgifva Frih.
Boye att få propos. på sitt förslag såsom ett särskildt mom.
Jag anser som en heder att helt och hållet förtro mig till R. o. Ad:s rättskänsla, och jag afstår således ovilkorligt från min begäran om votering; men sedan detta nu skett, anhåller jag vördsamt om Hr Gr. o.
Landtnäs propos. till bifall å mitt förslag, såsom tillägg till det fattade beslutet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det H.
Ex. hvarken ansåge sig berättigad eller pligtig att förnya den af H. Ex. sednast framställda propos., då H. Ex. funnit densamma vara af R. o. Ad. bifallen, men funne sig icke förhindrad att framställa propos. å Frih.
Boyes tillägg, i fall Frih:n sådant åstundade.
Innan jag kan yttra mig öfver Frih.