Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s und. skrifvelse till K. M., aug:de mäklareslut, i afseende på den s. k. leverancehandeln.
Då härefter till justering upplästes E.\p.Utsk:s under N:o 77 afgifna förslag till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de föreskrifter, i afseende på byggnadslån till brandskadade släder, anmälde och yttrade sig Hr Bråkenhjelm Pehr Reinhold:
Om jag icke misstagit mig vid afhörandet af nyss upplästa förslag till und. skrifvelse, så bar Exp.Utsk. derutinnan låtit R.
St. till Konungen an - Den 20 Januari. anmäla i hvad form Riksg.conlis böcker böra föras öfver de hrandskadade städerna meddelade lånen.
Det är sant, alt det belänk. från StatsUlsk., som ligger lill grund för den und. skrifvelse!), äfven i en punkt innehåller denna bestämmelse, men jag bade föreställt mig, alt densamma borde ulgöra föremål för R.
Sl:s öfverläggning, ulan att beslutet derom skulle komma att meddelas Regeringen.
Jag var icke i plenirummet närvarande då Hr Bråkenhjelm började sitt anförande, sä alt jag endast kan besvara slutet deraf.
Efter hvad jag tyckte mig finna var Hr Bräkcnhjelms anmärkn. riklad deremot, alt punkten Lill.
E. blifvit införd i den und. skrifvelsen.
Förhållandet är,'alt R.
St. hafva beslutat alt skrifvelse i ämnet skall afgå, och Exp.Utsk. ansåg då mindre lämpligt att utplocka de bitar, som enskildt röra Riksg.cont.
Det bänder nemi. öfverallt i statsregleringsfrågor, att somliga delar angå Riksg.cont. och andra icke, men jag bar aldrig hört, att man afskilt dem. [frågavar. förslag till und. skrifvelse blef, uppå härefter framställd propos., af R. o. Ad. godkändt.
Vidare upplästes till justering och godkändes Exp.Utskis nedaunämnde förslag till R.
Stis und. skrifvelser till K. M. N:o 78, angide begrafnings- och öfrige kostnader, föranledde af Högstsalig H. M. konung Carl XIV Johans dödliga frånfälle; Nio 79, angille kostnaderne i och för II.
M:s och Dess Höga Gemåls kröning; samt Nio 80, angide folii-afgifleu för assigneringsräkning med Banken.
Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Nio 645 Hr Möllersvärd, Carl Henrik; och belans dertill hafva blifvit utsedd:
Nio 377.
Frih. Reuterskjöld, Axel Adam.
Öppnades jemväl Hrr Electorers listor lill val af ledamöter i Coust.- och Bevilln.Utskiu, under permitterade ledamöters frånvaro; och befuuuos dertill hafva blifvit utsedde, uti Conslitutions-Utskottet: under den ledamoten i nämnde Utsk.
Nio 386.
Frih. Berzelius, Fullm.
Hr Tersmeden, Nils, medgifua ledighet frän d. 18 till och med d. 26 dennes räknad, Nio 2093i A. Hr af Wetterstedt, Niclas?
B e v i 11 n i n g s - Utkottet: under den ledamoten i detta Utsk.
Nio 69.
Cronhjelm tili 6 H. 40 314 Den 20 Januari.
Hakunge, Polycarpus Erik, medgifna 3:nc veckors ledighet, från och ined d. 22 dennes beräknad, N:o 1378.
Hr Lagerbjelcke, Carl Oscar.
N:o 12, arig-.de tu 11 lie vi 11 n ingen.
Härvid förekom: Garn :
Linne ■■ ofärgadt oell färgadt.
-Uti Utsk:s förslag, hvarå en ledamot tillstyrkte bifall, yrkades dels den förändring, att tullvärdet, malte bestämmas lill 2 r:dr och införselstullen lill 32 sk. per få, dels ock den förändring, att å ofärgadt linnegarn ett tullvärde af 1 r:dr 1(5 sk. samt en införselstull af 16 sk. samt ft färgadt linnegarn l r:dr 32 sk. tullvärde och 20 sk. införselstull per få skulle utsättas.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde först, om K. o.
Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag.
Då sedermera propos. framställdes, å det förslag alt å såväl ofärgadt som färgadt linnegarn skulle bestämmas ett tu Ilvärde af 2 r:dr samt en införselstull af 32 sk., blef denna propos. besvarad med starka nej, blandade med ja.
Slutligen hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om 11. o. Ad. behagade å ofärgadt linnegarn bestämma tullvärdet till 1 r:dr 16 sk. samt införselstullen lill 16 sk. och å färgadt linnegarn utsätta ett tullvärde af 1 r:dr 32 sk. samt en införselstull af 20 sk.
Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå 11.
Ex. lillkännagaf, det han funnit den sednast framställde propos. besvarad med öfvervägande ja.
Vin, alla slag; på fastagcr; på buteljer.
:Sedan åtskillige ledamöter yrkat, att 1S41 års tulltaxa i denna del måtte oförändrad bibehållas och andra deremot tillstyrkt bifall å Utsk:s förslag till förhöjde tullafgifter, hemställde 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bilölle Utsk:s förslag.
Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad., med afslag å Utsk:s förslag, ansåge nu gällande tulltaxas stadganden i fråga om förtullningen af vin böra oförändrade bibehållas.
Ropades starka ja , blandade med nej.
Ex. härefter förklarade, alt den sednare propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad, begärde en ledamot votering.
Den 20 J a n u a r i. 315 Den sorn bifaller hvad Bevilln.Ulsk., i dess betänk.
N:o 12 föreslagit, i fråga om förlullningen af vin, voterar jfl; Den det ej vill, voterar »ej; Vinner nej, afslås Utsk:s berörde förslag, och kommer nu gällande tulltaxa uti ifrågavar. del alt förblifva oförändrad.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som, följer: Ja — 22.
Helsiden: alngods: Sammet; Anm.
Då hela ytan utgöres af silke., ehuru af vigsidan utgöres af bomull, bör viifnaden likväl tullbehandlas som helsiden; Shawlar, Shawlctter och andra dukar: af gaze eller annan gles väfnad, af säkalladt Jiourre de soie, samt genom tryckning eller pressning faconerade, hvartill ej liro hänförlige de shawlar, shawletter och dukar, som endast med en tryckt blomma i hvartdera hörnet äro försedde; ej eller Långshawlar, derå endast vid. sidor ne befinnas tryckta rander-, Halfsiden, eller af silke, till större eller mindre delblandadt med bomull, lin, ull eller andra ämnen: Alngods.- Felb eller 1’eluche; andra slag; Bomulls: Alngods.- Hvita, Corderoy och Cordet, Sammet och Manchester samt Satin, Jean eller Parcum; Bomulls med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa; Ylle: Alngods; Filtar och Mattor; Fris, Frisad, Doffel och Kalmuck; alla andra slag.
Väfnader, Halfylle-, elter af ull med blandning till minst hälften af bomull, lin eller hampa:
Alngods: alta andra slag: af , mindre än 7 qvarters bredd; af 7 qvarters bredd eller deröfver.
Utskottets förslag, bifölls.
Väfnader.-
Linne:
Alngods:
Blaggarn och Kanfas; Zink, Tutanego och Spiauter; oarbetad och i plåtar.
Sedan salunda Ulsk:s förslag till förändringar i tulltaxan blifvit genomgånget, anmälde sig och anförde Frih.
Palmstjerna, Carl Ollo: Då R.
St. vid förra riksdagen öfverlemnade tulltaxan lill K. M., yttrade R.
St. bland annat följande: ”1 öfrigt och på det K.
M. må kun na, i afseende på utländska makter, bereda en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet, får R.
St. i und. hemställa, att K.
M. täcktes vidtaga alla de mått och steg, sorn för vinnande af ett sådant ändamål, med landels bästa äro förenliga, samt till befrämjande deraf, minska eller nedsätta den i tulltaxan utsatta lull.” Bevilln.Ulsk. har vid denna riksdag
Den 20 Januari. icke föreslagit R.
St. alt med någon dylik hemställan till K. M. ingå.
Då jag likväl anser, att en sådan hemställan lill K. M. af R.
St. hör i und. afgifvas och tror den kunna leda till allmänt gagn, så lager jag mig friheten föreslå, all R.
St. måtte, vid öfverlemnande af tull-taxan, uti deri und. skrifvelse!! intaga en mening, i öfverensstämmelse med hvad R.
St., på sätt jag nyss uppläst., vid sisth riksdag i della afseende hemställt.
Då detta mitt förslag ieke kan anses annorlunda än såsom en ny motion, föranledd af Bevilln.Utskrs förslag lill tulltaxa, så anhåller jag 0111 remiss häraf till Bevilln.Ulsk. Frih.
Palmstjerna; men om jag icke hörde de sista orden orätt, så begärde han ålerremiss, hvilket jag tror vara öfverflödigt, ty örn R.
St. besluta, alt i den und. skrifvclseu det ifrågavar. tillägget skall göras likasom vid sisla riksdagen, så är saken afgjord på en gång.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, upplyste, att Frih.
Palmstjerna begärt, att dess förslag mätte såsom en ny motion remitteras till Bevilln.Ulsk. och hemställde, om R. o. Ad. bifölle denna begäran.
Efter de långvariga discussionerna vid sista riksdagen i afseende på tullbeslämmelserna i taxan, fattade R. o. Ad. det beslut, att befria cancelliet ifrån utskrifning af allt hvad som dä vllrades i frågan.
Vid denna riksdag hafva discussionerne om tullbestämmelserna visserligen icke upptagit så mänga plena och sä läng lid, och derigenom skulle visserligen prolocollet nu blifva mindre, än om allt hvad som sades vid sista riksdagen hade blifvit upptaget; men R. o.
Ad:s flesta ledamöter torde lika med mig finna, alt intagande i prot. af hvad som vid de särskilda artiklarna i tulltaxan vid denna riksdag blifvit yllradt, icke kan leda till någon stor nytta eller vara för framtiden och för efterkommande af särdeles gagn.
Jag tager mig derföre friheten föreslå, att. R. o. Ad. ville äfven vid denna riksdag befria cancelliet ifrån besväret att uppsätta detta protocoll, hvaröfver anteckningar ägt runi, och att endast likasom vid sisla riksdagen de meningar, som föranledi sådana beslut, hvilka afvika ifrån Ulsk:s förslag, måtte i största korthet intagas.
Jag lar derföre äran föreslå, att R. o. Ad. mätte besluta, i öfverensstämmelse med hvad vid sista riksdagen ägde runi, alt de protocoller, som varit förda öfver R. o. Ad:s öfverläggningar vid pröfningen af tulltaxans särskilda artiklar, måtte utgå, förutom besluten och eu kort framställning af de meningar, hvilka förnnledt sådana beslut, som från Ulsk:s förslag afvikit, äfvensom förutom de reservationer, hvilka i anledn. af fattade beslut blifvit gjorde.
Jag anhåller att få instämma i hvad Frih.
Palmstjerna nu yrkat.
Likväl hemställer jag vörd - Den 20 Januari. 317 sami, om icke det vore skäl att den fiirsla dagens discussion, då de egentliga principerna för tull-lagstiftningen ufhandlades, och särdeles sakrika anföranden bär afgåfvos, borde i prot. qvarstå ; men att sedermera allt, som rör de egentliga lullbestämmelscrna måtte fä ur prot. utgå.
Jag anhåller, att Ridd.- secret. mätte fä upplysa, huruvida de ordalag, frih. Palmstjerna uppgifvit, äro de, som R. o. Ad. begagnade vid sitt beslut i delta ämne under sisll. riksdag, och att jag derefter linge yttra mig.
Sedan i anledn. häraf Frih.
Palmsljernas nu afgifua förslag blifvit uppläst, hade lindert, t. f. Ridd.Secret. äran upplysa, all R. o. Ad. vid sisla riksdagen bifallit ett så lydande förslag: ”att utur hittills förda prolocoll mätte utgå alla delibcrationer, sorn blifvit hållna vid slutliga pröfningen af de särskilda delarne af tulltaxan, och alt, förutom besluten samt en kort framställning af de förslag, hvilka föranledi beslut, olika med deni Disk. tillstyrkt, och hvilka förslag enligt 58 § Riksd.Ordn. äfven måtte i prot:n inflyta, deruti icke må upptagas annat än de reservationer, hvilka i anledn. af fattade beslut blifvit gjorda.”
Jag anhåller lika med Frih.
Hamilton, att liela öfverläggningen för den 1 1:te mätte intagas i prolocollel, och att i det för den 14:de så mycket måtte bibehållas, som angär den tvist, hvari jag olyckligtvis råkade med Hr Gr. o. Landtm, samt don reservation af Hr Lefren, hvilken deraf föranleddes, äfvensom det yttrande, hvilket med anledn. deraf förekom.
För öfrigt önskar jag, alt R. o. Ad. mätte fatta ett beslut alldeles lika lydande med det, som fattades vid sisla riksdagen.
I händelse R. o. Ad. skulle sådant bifalla samt prot:n, i öfverensstämmelse dermed, uppsättas och justeras, förbehåller jag mig alt få i eli sammanhang reservera mig emot de beslut, hvari jag blifvit iifvcrröslad och anser en sådan reservation nödig.
Jag gör det eljest sällan då jag yttrat mig i någon fråga; men dä ingen öfverläggning i dessa ämnen skall införas uti prot. och man således icke kan se hvad en hvar sagt; så torde jag i stället fä i korthet anföra miua betänkligheter mot vissa beslut ang:de tulltaxan.
Jag instämmer så mycket hellre i Frih.
Palmsljernas förslag, som det vöre enligt min öfvertygelse ganska nyttigt, om ett dylikt förslag nästan efter hvarje plenum framställdes, emedan grundlagen icke tillåter något ovillkorligt uteslutande af discussionerua.
Emot det beslut, som här blifvit tillstyrkt, har jag icke något annat att anmärka, än att då ledamöter, Frih. Hamilton och Hr von Hartmansdorff, gjort undanlag dervid, så mäste dessa undantag blifva iakttagne, emedan allt hvad sorn inora Ståndet yttras, skall till prot. fattas, så vida icke
Ståndet enhälligt aunorlunda besluter, och då någon 318 Den 20 Januari. ledamot icke vill afträda ifrån att få sin eller annans tanka i prot. införd, så kan sådant icke förvägras.
Palmstjernas förslag, med villkor, alt de undantag, som blifvit begärda, måtte iakttagas.
De undantag ifrån ute slutande ur prot., som Hr von Hartmansdorff och Frih.
Hamilton yrkat, ämnar jag ingalunda bestrida, men jag skulle tro, alt ett särskildt tillägg härom är öfverflödigt; ty så vidt jag fattat Frih.
Palmstjernas propos., så innefattar den icke, att den allmänna föregående discussionen om principerna, utan blott att den speciella pröfningen af artiklarne skulle uteslutas.
Icke eller lärer Ilr Lefrens reservation, eller den discussion, som derpå följde, kunna hänföras till denna speciella granskning, och jag tror således icke, att något behöfver härom särskildt stadgas.
Har jag misstagit mig uti min uppfattning af frågan, så förfaller naturligtvis hvad jag nu tagit mig friheten yttra.
Hr Gripenstedt har vis-- serligen ganska riktigt uppfattat min mening med den framställning jag gjort.
Jag har sökt uttrycka mig på det sätt, alt första dagens prot. skulle vara undantaget från den uteslutning jag föreslagit, hvarigenom uti prot. skulle inflyta alla öfverläggningar, intilldess öfverläggningen om tulltaxans särskilda artiklar begynte.
Jag har till en viss grad lyckats, då Hr Gripenstedt uppfattat mitt yttrande på detta sätt; men skulle några vidare förtydliganden äga rum, så är jag för min del färdig att ingå på alla, som kunde leda dertill, att förslaget icke missförstås.
Hvad åter angår den frågan, att vid detta beslut precist begagna samma ordalag, som vid sista riksdagen nyttjades, så torde jag få fästa Hr von Hartmansdorff^ uppmärksamhet derpå, att de ordalagen icke äro fullt, tillämpliga nu, ty de hafva följande lydelse:
Ståndet beslöt, ”alt ur hittills förda prot. måtte utgå alla de deliberationer, som blifvit hållna vid slutliga pröfningen af de särskilda delarna af tulltaxan.”
De särskilda delarna af tulltaxan äro mera omfattande, åtminstone efter min uppfattning, än mitt förslag, och skulle möjligen kunna leda till sådana uteslutningar, som Hr von Hartmansdorff icke åsyftat.
Skulle Ståndet likväl anse detta annorlunda, så vill jag visst icke sätta mig emot att man nu begagnar samma ordalydelse för detta beslut, som vid sista riksdagen nyttjades; ehuruväl densamma i min tanka icke är så bestämd och icke så tydligt uttrycker min mening, som jag nu har sökt att uti mitt förslag uttrycka den.
Jag tog mig friheten begära ordet, blott för att svara på hvad en värd talare här yttrat, nemi. att det undanlag jag begärt för första dagens yttranden vore öfverflödigt, genom det förslag, som Frih.
Palmstjerna framställt, emedan Frih.
Palmstjernas framställning åsyftade uteslutande ur prolocollet endast af de discussioner, som rörde deu speciella Dea 20 Januari. 319 granskningen af artiklarna.
Så kumle jag icke uppfatta Frih.
Palmstjernas förslag, men väl den ordställning, som var antagen vid förra riksdagen.
Jag begär visst icke, att denna ordställning äfven nu skall begagnas, men så snart beslutet blir fattadt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med densamma, så är visserligen mitt yttrande öfverflödigt.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade härefter, i anseende till det olika sätt, hvarpå Frih.
Palmstjernas förslag blifvit upplättadt, ännu en gång uppläsa detsamma.
Jag har icke missförstått Frih.
Palmstjernas afsigt.
Jag har icke yttrat, att han velat sträcka sitt förslag längre, än han redan förklarat.
Min framställning gjordes blott derföre, att jag önskade, till yttermera visso, att de båda protocollcn för d. 11 och lill en del för d. 14 Januari måtte bestämdt undantagas.
Hvad förslaget för öfrigt angår, så har jag önskat, alt beslutet mätte uttryckas i samma ordalag, som begagnades vid förra riksdagen, emedan jag anser undantag ifrån allmänna sladganden och ifrån allmänt bruk vara vanskliga, samt alt man följaktligen bör, så vidt möjligt är, akta sig för variationer.
Sådana skulle kunna föranleda möjliga inkräktningar på regeln.
För deras undvikande tillstyrker jag R. o. Ad. att bibehålla samma ordalag, som förut varit begagnade, äfven om man skulle tycka dem icke vara så goda, all man ju icke kunde finna några bättre.
Jag har visst intet att invända deremot, alt samma ordalag begagnas nu, som vid sista riksdagen, om de kunna anses mera tillfyllestgörande.
Jag vill då blott erinra, alt någon liten ändring måste ske, ty här står: ”De deliberalioner, som blifvit hållna vid slutliga pröfningen”, o. s. v.
Då detta är både den första och sista pröfningen, så lärer den nyssnämnda termen icke här vara lämplig.
För min del får jag förklara, alt jag finner Frih.
Palmstjernas redaction i alla delar bättre, än den som vid sista riksdagen begagnades, och då der uttryckligen säges: ”Vid pröfningen af tulltaxans särskilda artiklar”, så kan, enligt min förmening, icke något missförstånd uppslå, hvarföre jag yrkar dess antagande oförändrad.
Då härefter Hr von Ilartmansdorfl förklarade, det han, så vida de af honom äskade undantag kommo att äga rum, ej ville motsätta sig antagande af det redactionsförslag Frih.
Palmstjerna afgifvit, hemställde H. Ex. II r Gr. o.
Landtm., om det ej kunde gå an, att till Frih.
Palmstjernas förslag göra det tillägg, att hela prot. för d. 11 dennes och af prot. för d. 14 dennes så mycket, som förekommit innan pröfningen af Utsk:s förslag till förändringar i tulltaxan började, borde fullständigt uppsättas; hvarigenom II.
Ex. förmodade, att Hr von Harlmansdorffs mening blefve uttryckt. 320
Hr von Hartmansdorff, hvarefter Frih.
Palmstjernas ifråga var. forsing, med det dertill af 11.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, föreslagna tillägg, Lief af R. o. Ad. bifallet.
Jag tager mig friheten i all mänhet reservera mig mot de beslut, R. o.
Ad. fattat, åsyftande alt nedsätta det skydd för inhemska näringar, hvilket Bevilln.
Utsk. velat åt dem bereda.
Man vet, att, i närvarande ögonblick, föras krigen emellan de särskilda folken ieke med vapnen, utan, om jag så får säga, med tulltaxorna.
Hvar och en söker att, inom sitt land, bereda vidsträcktare tillfällen till uppehälle och förkofran åt dess innebyggare, derigenom alt man skyddar de näringar, som inom hvarje rike kunna bedrifvas.
Man ökar derigenom sin folkmängd, man ökar sin styrka.
Detta tillfälle att göra eröfringar i fred hafva vi lill stor del försummat och det lill stor skada för fäderneslandet.
Den andra omständigheten, i hvilken jag reserverar mig, är den, att vi veta att statsbrist redan förefinnes för de ärliga anslagen.
Flera anslag, utom de redan medgifna, återstå ännu att bevilja, af den beskaffenhet, att jag icke kan föreställa mig, det de kunna komma att afslås.
Hvar skola dä penningar tagas dertill?
Vill man icke skaffa sig medel, genom förhöjda tullafgifter på öfvefllödsvaror, såsom Utsk. och andra föreslagit; så återslå i min lanke endast tvenne utvägar: antingen måste man höja allmänna beviilningcn, hvilket kommer alt röna stort motstånd hos RiksSl:n, och om det sker mycket missnöje, eller ock mäste man tillgripa de medel, som finnas i behåll i Riksg.cont., samt dernäst lefva på bancovinsten.
Men om, genom en stor införsel af främmande varor, Bankens silfver fortare utgått och Banken sjelf behöfver sin vinst, så har Banken ingenting öfver att lemna ät statsverket.
Hvar tager man då medel?
Troligen nödgas dä Riksg.cont. upplåna hvad som behöfves, och vi få då, likasom Portugal och andra länder, hvilkas financer äro förstörda, icke lefva på årlig skatt, utan på årlig skuldsättning.
Det är dessa faror jag har velat förekomma, och det är derföre jag reserverar mig mot R. o. Ad:s beslut, under önskan, att min fruktan icke mätte gå i fullbordan.
Härefter företogs pröfuingen af Bevilln.Utsk:s framställningar i afseende på Tulltaxe-underrättelserne; hvarvid förekom l:o Ut slas anmälan derom, att skäl ej förekommit alt föreslå förändrade stadganden för credit-upplaget.
Jag har förut under våra öfverläggningar (jag tror det var den 11:Le dennes) fästat Ståndets uppmärksamhet derpå, att creditupplagen, så vidt jag kan förstå, föranleda, att mera utländska varor här försäljas och förbrukas, än som skulle inträffa, i händelse creditupplagen icke funnes.
Hvarföre ser man inga s. k. probenreuter fara omkring här i landel, för att prångla ut sådana varor, som ligga pä credit - Den 20 Januari. 321 creditupplag?
Derföre alt inhemska ombud finnas villiga att för vedergällning skaffa afsättning å dylika varor.
Andra äter, som man icke får förvara pä creditupplag, utan som skola lörtullas, blifva derigenom dyrare och kunna ej sä länge lemnäs oförsålda.
Man skickar derföre ej mera af deni, än hvarpå man påräknar snar afsättning.
Della torde visa, huru dessa creditupplag verka på införseln i Riket.
Det är äfven en annan omständighet, som i afseende på creditupplag bör tagas i öfvervägande.
De varor, som införas utifrån och här uppläggas, äro lill en del visserligen skickade på consignalion, såsom llr Fåhraeus för några dagar sedan yttrade; men så äro också mänga af dem skickade till handelshus, som betala dem.
När nu den s. k. handelsbalancen, enl.
Comm.coll. uppgifter, visar, alt så och så mycket varor hafva blifvit införda, sä menar Comm.coll. dermed, att sä och så mycket varor hafva blifvit förtullade.
Men det är icke blott dessa utländska varor, som måste betalas med Svenska varor, eller Bankens silfver, utan äfven sådana, som blifvit förvarade på creditupplag och som Svenska köpmän mäste betala, fastän de icke äro förtullade och icke synas i Comm.collegii uppgifter.
Om nämnde uppgift ifrån Comm.coll. icke är tillfredsställande, sä är det visserligen ingen riksförlust, men deremot anser jag del vara en bestämd skada, om man genom creditupplag frestar oss att köpa mera utländsk kram, än vi eljest komnte alt göra.
Jag vill icke hälla mig till de ringare varorna, hvilkas förbrukning icke verkar så mycket, men jag vill hälla mig till de betydligare, såsom t. ex. införseln af utländskt bränvin.
Vi hafva deraf tillräckligt och allt för mycket inom landet.
Derefter komma socker, caffe, the, tobak och vin.
I min tanka borde en hvar, som vill införa dessa belydliga artiklar, genast förtulla dem.
I sådant fall kunde man göra sig försäkrad, att man icke finge in betydligt mera än som ätginge.
— Jag önskar icke, att R. o. Ad. måtte genast fatta sitt beslut i denna fråga, utan alt Ståndet ville återremittera den till Utsk.
Jag vet, alt PresteSt. redan återremitterat denna punkt.
Om R. o. Ad. fattar samma beslut, sä kunde frågan ånyo komma under handläggning.
Då en premiss består af ett misstag, så blir naturligtvis också slutsatsen en irring.
Då den siste värde talaren började sitt yttrande, så innehöll bans försals beklagligen ett misstag, ty probenreuter, eller sådana handelsexpeditör, sorn ombesörja handelsaffärer för främmande bus, finnas ganska många i Slockholm, och bevisen derpå äro de ständiga annonserna om varor i tidningarna.
Ehuru jag icke önskar höja afgiflerna i tulltaxan, så har jag deremot, sä vidt pä mig beror, sökt att lägga band och eonlroller på dessa probenreuter, ty jag anser verkligen tillvaron af dem vara ett af de hufvudsakliga medlen för oloflig handels inledande.
— I anleda. af hvad Hr von Hartmansdorff' yttrat om att varor införas e n. ' 4i 322 D t n 20 Januari. pä consignation, sä medgifver jag, alt detta kan vara förhållandet nied vissa artiklar, hvaremot förhållandet är alldeles motsatt med de hufvndsakiiga artiklar, som han nämnt.
Jag har i ett föregtde plenum upplyst, att endast från Brasilien kommer af allt vårt caffe.
Förhållandet är ungefärligen dylikt med socker.
Då våra köpmän taga dessa varor på credit, så få de utom ca pila let äfven betala en dryg ränta.
Då är det åtminstone någon lindring för dem alt, genom rättigheten till credilupplag, icke behöfva alt betala tullen genast.
Om nu rättighet lill crcdiltipplag upphiifdes, sä skulle man hindra dea handlande att ifrån sjelfva produclionsorlen taga dessa varor, och han skulle då blifva nödsakad ali taga dem från Lybeck eller Hamburg mot drygare betalning.