Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls, n. §.
Herr llotdlied. j)m Lommenäemer star: behålla sina säten utan någon upflMning.
Den som ej ar hufwudman ager ej xo8icivt något sate, och meningen är ej eller, at han något särskilt säre stall fa i egenstap af Oommenöeur.
Jag får derföre förestå följande recluLion:
Men de Adelsmän som derefter tl!
Lommenäeurer utnämnde blifwit eller utnämnas, bliswa wid deras Ätter och förra rum deruti.
Friherre lVlknnLrkiS! m, I.»r8 ^uAU8t, instämde i och tilstyrkte detca Herr llotlilieb8 förslag.
Anmäldes och infördes Hof-Lancelleren m. m.
Friherre af Wetterateclt, hwiiken til Herr Gref wen - Den z Mars. r§7 wm och Landt-Marskalken och Högloft.
Riddrrskapec och Adeln öfwerlemnade 2:ne Konungens Nådiga propositioner, angående medel til Jarn - handteringens upratthallande, samt angäende Allmänna Brandförsäkrings - werket.
Herr Hof-Laucelleren Utbeledsagades pä öflig! sätt; hwarester cliscussionen fortfor.
Friherre lduäbeck, ^lexanZer,instämde i Herr l^otklieds anmärkning sa mycket mer, som derest en ofrälse til Lommen6eur blefwe uphöjd, kunde den föreflagne Stadgan ej äga rum.
Friherre kosenbane hade ingen ting emot den föreflagne förändringen, allenast derigenom tydeligen utsattes, at uphöjelse til commenäeur ej skulle leda til bildande af en ny Att pä Riddarhuset.
Den ii H. bifölls med ofwanstaende förändringar och tillägg. 12. och iz. §. §. biföllos. r4- §- Herr kotblieb.
Dl orden i denna H. lawida han här i Riket bofast ar torde böra tilläggas:
Gchförsin person skartstrifwen är.
Herrl4or6enstolpe.
Riddarhusordningen förra gängen til pröfning förewar, anmärkte jag, at i denna H-tydeligen borde stadgas, rörande dem som under Krigstider more i Utländsk tjenst.
Jag far r;8 < Den z Mars. fär nu förnya denna anmärkning och önsta at dtt^ pä mätte göras afseende.
Kosenbane anfäg denna anmärkning sa mycket mera öfwerfiödig, som om en person under ett Krig/ tjenande en främmande Magt mot sit Fädernesland, wore han sin Medborgarerätt förlustig.
Herr bloräenstolpe erhindrade, at har ej wore sräga endast om dem, som wore i krigstjenst.
Personer kunde äfwen finnas som innehade civil» eller Präst-Embete.
Friherre ko8enK»ne anmärkte at med dem förhållandet wore helt olika.
De wore Kxe utom Landet, och kunde ej öfwergifwa sina Embeten och återkomma, utan at förlora de rättigheter de i er främmande land förut innehaft.
Grefwe kvlörner, Häolk (-öran, anfag gansta tydligt, at hwar man är Medborgare , antingen har eller annorstädes, och at wid ett upkommande krig han pä endera stället stulle afsäga sig.
Friherre Knäbeck, ^.lexnnäer, understödde Herr Kotbliebs förslag; hwilket efter derom af Herr Grefwe» och Landtmarstalken gjord proposition Bifölls. i; §. bifölls. i6. §.
Den r Mars. 159 l6. §.
Herr kotkllek rilstyrkte at orden: til hwilka Ronungen öfwerlemnar borde utgä, säsom warande er uttryck, hwilker endast om ring, och ej om personer wanligen kunde nyttjas.
Friherre llo8enKane ansag detta uttryck icke olämpligt.
Det more samma ord, som Konung 6v8i^ lil nyttjat til Landtmarstalken von 8glt7,-».
Det more afwen i den ar 1800 förestagne Riddarhus-Ordning anwändt.
Det gillades af en af de 18 af Swensta iicaclemien Friherre kleming, som dä ivar Riddarhus-Utstottets Ledamot, och der undflapp da all anmärkning Herr k or K liek fann dessa stal icke nog kraftiga ar wederlägga hans erindrau; och Friherrekl annerKeim ansag tjenligare om j §:n utsattes, at Landtmarskalken af de 2:ne nämnde personer skulle beledsagas, an at han är dem öfwerlemnades.
Grefwe klörner, ^clolk Loran, ansag et fädant Uttryck hwarken innefatta någon omening eller wara stötande.
Det antydde allenast en ceremonis, hwilken likawal kunde iakttagas, som uraktläras.
Grefwe köven kjelin.
Larl, trodde sig weta, at detta uttryck i länga tider warit nyrrjadt och aldeles icke wore vwanligt.
Han sage derföre intet stäl, hwarfvre detsamma stulle förändras.
Up - x§s Den z Mars.
Uppä derefter af Herr Grefwe» och Land!» marskalken gjord proposition bisf denna §. oföräm drad bibehållen. 17. §> Bifölls. 18. §:
HerrUotbliek». W owilkorligen upte bewis ur Kyrkoboken om laga alder lärer ej altid behöfwas:
I denna §. torde således behöftva tilläggas:
Gm fä-ant äskås.
En gråhårig
Man har merendels med säkerhet upnatt 2; ar.
Denne §. bifölls med Herr Rotbliöbs tilläggning.
Friherre kosenbans anmärkte, ak densamma wore verbotim afssrifwen af en §. i 176Z ärs Riddarhus-Ordning.
Utdrag af krotocollet, halkit i Högloft. Ritzderstapets och Adelns klenum den z Mars IZIO. S. D. Företogs til afgörande Stats - Utskottets den 28 Februarii pa bordet laade lVlemoriU, rörande Det genom Kongl- Maj:ts Nådiga pi-opvsiöon begärda underhall för den återstående delen af Finsta Armeen: och blef Stats-Utskottets berörde Betänkande gilladt med följande förändringar och tillägg, nemligen: uo Den z Mars» r6r r.ö.
At dä Riksens Ständer nu bewiljat, al den af Stats-Utskottet förestagne Summa 64,505 R:d. mä ril delta ändamål anwändas, i underdånighet lil Hans Kongl. Maj:t stuve öfwerlemnas, at bland de Okkcersre, svin inom den bestämda tiden sig anmäla, fördelningen ^verkställa, dock med förbchäll, at den fördelning Stats-Utskottet förestagit mätte blifwa et bestämt minimum för hwad ät OfkcerLre af hwarje grad i exgLÄÄNce-lön tildelas.
L:o
At de som enligt Utstottets Betänkande anses berättigade til ^ccoräs-ersättning, kunna densamma erhålla, oaktadt de ci til expeÄLncelöners åtnjutande til Swerige öfwerresa. z:o At Tiden för deras hitkomst, hwilka af sxpeäsnce-löner wilja komma i åtnjutande; fastställes til den r Zulii, Kongl.
Maju dock obetagit at göra afseende pä laga hinder, som kunna möta deras hitresa, allenast de sin afsigt at hitkomma i laga tid anmält. 4:0
At om wid den anstagna Summans fördelning efter det förestagne minimum, något öfwer» stott skulle upkomma, öfwerlemnas i underdänighet är Kongl. Maj:t, at anwända detsamma til lönernas förökande, warandes detta gällandet 5 är eller til Riksens Ständers nästa sammankomst. 5:0
De härmedelst bewiljade löne-förmäner stola lika utsträckas til alla wärfwade Finsta Regementets Olkcersl-L, som ej genom de i Betänkandet förestrifne wilkor blifwit undantagne.
Sjette Bandet N:o n» r6r Den z Mars. 6:0
At lil förestriften om de Officerare, hwilka / efter al i 10 ärs lid hafwa njutit exxeQancelöner, och ej under liden blifwit i Ordinarie tjenst antagne, blifwa sin rätt lil ^ccoräg-ersättning förlustige, tillägges orden: eller under liden ej welat ^ccor6s. ersättningen emottaga. 7:0 At hos Kongl. Majit i underdånighet ffulle anhallas, det matte af Boställs-Lsssan, der sä lilgang finnes, de öfwerflyttade och med expeÄsncelöner försedde Ofticerark Inkvartering-penningar tildelas, i likhet med deras Ivederlikar.
Oc su^ra.
Derefter fortfors med granskningen af Riddarhus-Ordningen. rS>. §.
Bifölls. 20. §.
Herr kotblieb anmärkte at denna §. innehölle straff för dem som utfärdade Fullmagt för flere än en, men stadgade ej hvilkendera Fullmagten borde wara gällande, eller om alla borde ogillas.
Grefwe l.öven!^e!m. carl, trodde för sin del, at den äldste Fullmagten borde antagas, men at om flere Fullmagrer wore af lika äatum, borde bägge förfalla.
Friherre kosenbane förklarade, at Utskottets mening warit, at huru som hälst 2:ne Ful^ magter utfärdades, begge borde casserss. .
Fri - Den z Mars. i6z Friherre lvlannerkeim.
Det wore wisferligen gansta orätt af en hufwudman, at utfärda rme Fullmagter, men den som det kan göra, kan äfwen -tMecjittera sin Fullmagt.
Genom sadant knep skulle således, om Grefwe l^v6ni,^lm5 Förslag anrages, hwar och en som sitter för Fullmagt kunna tleplacei-ciL.
Bästa medel är Utan twifwel at de samt och synnerligen casserss.
Efter en korrt öfwerläggning gillades den 20 med den förändring, at om wid första anteckningen af hwarje Nummer 2-.ne- Fullmagter xrrxsenlsrris, begge skulle 03386738.
Men om de pä olika tider anmältes, den som först blifwit upwisad och wore af äldre cl.-uum ssulle blifwa gällande. 2l. §.
Herr Lergkman, ^ mdro 81 u 3 l^LANus , erindrade, at det i alla tider warit brukeligt, ar Grefwar och Baroner sutit pa Landrmarstalkens högra sida.
Han sage ej någon orsak at häri nu göra någon ändring.
Han fragade om det wore billigt at de nu skulle flytta.
Al wänster af Landtmarstalken hade af alder, den Aldsta
Adel pa den sa kallade Finsta flygeln, haft sit sate.
Han tilstyrkte at i denna xlacermZ ingen förändring matte göras.
Herr kol Kl i ed förenade sig med Herr Leckman.
Grefwe ve la 6 a röle erindrade at Utffottet tydeligen sagt stäket til sit förslag.
Saken wore högst obetydlig, och ingen person genom om flytt - r64 Den Z Mars. flyttningen förnärmad, hwarföre Herr Grefwe» e; sage nägot hinder at bifalla denna §.
Fri herre cederström, sacob, trodde sig harrit allenast böra tillägga, at sedan cigssiilcationen ä Riddarhuset uphört, borde 2:dra classen ej åberopas, säsom ssäl emot denna §.
Herr Lergkman ansäg den förestagne flyttningen icke rättwis.
Han ftägade om der wore billigt, ar flytta den som sedan äldsta tider innehaft sina rum, hwilket allt Herr
Lerkman önffade at för sin del fä i krotocollet anmärkt, hwarefter §. bifölls. 22, §, Herr Hiam.
I denna §. omtalas at utlärm sin kollet at en obehörig person; hwar och en at hwilken en sadan koller utlänas, ar obehörig, hwarföre det order obehörig efter min tanka ur §. kan utgä.
Grefwe ve la Qarclie instämde häri.
Herr kork lie b hade redan förut anmärkt at det i samma §. förekommande stadgande at hwarjr Riksdagsman borde bära sin koller uran pä Nöderne wore löjligt.
Herr 8ilversto!
xe, k^reärle Lamuel, ansäg billigast, at hwar och en förwarade sin koller pä det sätt han ansäg tjenligast, och ansäg öfwer, desi bärande uran pä Nöderne för löjligt.
Gref - Den z Mars. r6z Grefwe ve IL 6aräis inwändr, al om sädant föressrifwes af Ridderffapet och Aveln, borde det ej mera kunna anses löjligt.
Herr 8i!ver8tolpe anmärkte at kolletten i alla fall, hade utseende af et ordens-tecken, hwilket den dock wal icke wore, och Friherre eberström, Jacob, frägade hwarlil detz bärande utan pä klädrrne skulle tjena, nar wid dörren stöde wakt, som kunde äska dest upwisande.
Grefwe ve laOaräle förklarade at detta stadgande wore gjordt sedan man erfarit det mitzbruk at kolletter utlänades, men Friherre (lehrström inwände, at kol!etten8 bärande pä bröstet icke bewisade, om den wore länt eller ej.
Herr Grefwe» och Landtmarfkalken gjorde xroxosition, at det mätte anses tilräckligt, VM kollettcn wid ingängen upwisades:
Nopades Ja och Nej.
Herr kotbl.leb kunde ej inse nätzot stäk, hwarföre icke detta kunde medgifwas: om nägon wille utläna sin koliet, wore det ju lätt at uplösa bandet, och aflemna densamma, och wore det wäl passande och möjligt, at
Bankmän och kiscsl skulle gä omkring i rummet för at undersöka om hwar och en bure.sin kollet pä bröstet. 166 Den z Mars.
Fr i herre L 6 6 ei'8tröm, ^acob, bewisade, at den befarade ordningen atdrig kunde förebyggas, nar det stöde hwar och en öppet, at, under förewändning hafwa förlorat sin koller, staffa sig en ny.
Herr l^oräsnstolpe, ansäg detta wara förekommit, genom den för hwarje sadan (.asus föreslagna pligten.
Friherre 6e6er8tröm ansag den alagda pligten för en bagatelle, om något wigtigt andamal skulle förmå någon, at söka pä Riddarhuset inskaffa obehöriga personer.
Skadan wore dessutom obetydlig, om fadane personer tege.
Skulle de äter tala, markte man nog latt om de wore behörige eller ej. Grefwe De la 6 a räls fann sjelfwa saken gansta obetydlig, men trodde at det wore lättare för Bankman halla ordning om kolletten bures pa bröstet. H err-8iI Ve? 8 to Ip e, kreärlc, trodde at ordningen lika wal kunde winnås, om kolletten i handen upwisades; hwarpa han aberopade sig alla ve manga Riksdagars erfarenhet han sjelf biwiftar.
Herr Lilverstol pe, I^reäric Lamuel, medgaf at fragan wisserligen wore en smqfak, men försäkrade at det för honom och, som han trodde, för manga andra skulle wara rätt obeqwämt, om någon wunne rättighet at öpna hans kappa och pä bröstet söka kolletten.
Herr Den z Mars. 167 Herr Grefwe» och Landtmarskalken gjorde proposition, at der ej matte wara nödwänVigt, at hanga kolletten pa kläderne, samt at H. matte bifallas, da detta stadgande förändras och grdet obehörig derur utginge.
Ropades ja- Uplästes följande: Kongl. Maj:ts Nådiga propo8ition til Riksens Stander, angående medel til Jernhandteringens uprätthallande; Gifwen Stockholms Slott den 19 Februarii 1810.
Under den förflutna tiden af detta Riksmöte hafwa Statens omedelbart tryckande behof förnämligast fordrat och uptagit Riksens Ständers omsorger.
Sedan nu Riksens
Ständer dels redan afgjort och dels til afgörande hafwa beredda förflagen til nödiga medel at uprätthalla Rikets Styrelse och afbörda de skulder, som et olyckligt krig Riket adragit, anser Kongl. Maj:t sig utan at derigenom fördröja desse arenders framgång til et flut, hwilket Statens förlägenhet, enffilda Medborgares rätt och Allmänhetens wäntan lika kraftigt påkalla, kunna wända Riksens Ständers vinranka äfwen pa en. af de wigtigaste angelägenheter för framtiden.
Det har säkerligen icke undfallit Riksens Ständers upmarksamhet, at den, näst Jordbruket, wig tiga - r68 Den z Mars» tigaste af Rikets Näringar, Jerntilwerkningen, har ester de mest gynnande utsigter, föranledande lil widsträckta ensklida företag, hastigt rakat, genom det allmänna Kriget i Europa och igenom Det som Swerige enskildt uthärdat, i den waderigaste belägenhet.
Ehuru under loppet af det sistssrlidna arer i följd af sorgfälligt bewarade eller lyckligt beredda Politiffa förhallanden, utffeppningar af Jern ifrån Sweriges hamnar blifwit ivida betydligare, än man, afwen efter den timaDe Regements-förändringen genast wagade hoppas, har dock nyttan deraf ännu icke omedelbarligen hunnit tjl de fleste af denne wårås Tillverkare.
— Stadernas Wagar äro ännu belastade med Invenmi ier af Jern fran de förra arén, och BruksIdkare som i allmänhet icke funnit en skälig afsättning pa dessa deras tilwerkningar, och ännu mindre pa dem, som under Krigsoroligheterne icke kunnat ifrån Bruken utföras, sakna nödigt förlag rjl en fortsatt drift af deras kostsamma handtering.
Annu yrkas ock Kongl. Majus
Nädiga beslut öfwer en ansökning ar fa inställa privilegierade SmiLen, hwarmed Bruks-8ocieteten8 Fullmägtige i slutet af ar 1808 til Kongl- Majit i underdånighet inkommo.
— De flere af Kongl. Majus och Rikets LoIIögier, som blifwit hörde öfwer denna Ansökning, och til Nådigt bifall deraf under wissa wilkor, i underdänighet styrkt, hafwa intygat Bruks-Jdkarnes förlägenhet, och adagalagt den med tilförliteliga upgifter, enligt hwilka behållningen pa Wägarne af Stångjern och gröfre leiLvu. fgAui-.
Smide wid 1808 ars flut utgjorde minst 561,020 Skepp.
Stapelstads-wigt, beräknade efter väwarande, under tillverkningskostnaden fallna, Den z Mars.
165 försäljningspris, lil et wärde af Tre och en half Millioner Riksdaler Lsnco —
Om af denna behållning en ansenlig del af nastledit ar blifwit utskeppad, lärer likwäl igenom den manliga tilwerkningen under samma lid förhållandet annu wara i del närmaste enahanda.
Maj:t ar i Nader öfwertygad, at Riksens Ständer med bekymmer inse de ofelbara följderna af en Hufwudnärings fortfarande wanmakt, hwilken i sekler utgjort och utgör annu et samband emellan de wigtigaste föremålen af Rikets allmänna Hushållning.
Af Jernwerks-rörelsens bestånd beror icke allenast omedelbarligen alla de idoge Medborgares wälfärd, som i denna widsträckta Näring nedlagt sina (himler, eller pa dest mangfaldiga grenar anwända sin arbetsförmåga.
Jordbruket kan ej, utan at förfalla, sakna den ifrän alder paräknade afsättningen af detz alster til en handtering, som sysselsätter en stor del af Rikets Innebyggare; ty denna afsättning, en gang förlorad , ffulle ej lätteligen kunna ersättas för et Land, belägit wid et haf med sädesrika kuster och under et climst, som ej medgifwer någon hastig fortkomst af nya flögder.
Sweriges handel ffulle nära uphöra, om den betydeligaste af dest expon-warvr icke mera kunde tilwerkas'
Rikets Lreclit och Penninge-werk i följd deraf förstöras och ffmeligen Statens behof icke kunna fyllas genom beffattningar pa et wanmägtigt Jordbruk och pa nagra återstående inffränkra Slögde-Näringar allena.
Emot denna förfarande tafla af Jernhandtexingens möjliga förfall, hwilken uran den lyckligen Ut - Den z Mars. utförda Förändringen i Rikets Styrelse warit yr undwikeligt, framställer Kongl. Maj:t med glädje de utsigter,.som, äfwen til denna Närings ater» inrättande, sig förete.
Ehuru, sä lange kriger emellan Europas största Magter fortfar och föres efter de a ömse sidor nu antagne grundsatser, Sweriges export-handel wisserligen kommer ar möta fwarigheter, hoppas dock Kongl. Maj:t framgång för sine bemödanden ar ät denna handel bibehålla och winna all den frihet och widd, som omständigheterna kunna tillära.
Genom lindrigare pris pä Spannemal, Kol och Körstor, an under de förflutna Krigs-ären, börg äfwen kostnaderna af Jerntilwerkningen bliswa ringare och en förlustfri afsättning dera i följd häraf möjeligare.
Men intildetz Rikets Handel blifwer äterstäld i detz fordom säkra gang, kommer Jernwerks-rörelsen troligen at bero af de understöd, genom Lanto-län pä tilwerkningen, som Riksens Ständer långt för detta densamma bewiljat.
— Dä medel til någon widsträcktare hjelp icke torde wara gr tilgä, öfwerlemnar Kongl. Maj:t til Riksens Ständers omtanka, at göra denna sä werksam, som med Lantens säkerhet möjligen kan förenas, eller snarare, som Langusns säkerhet kräfwer.
Ständer lära finna, at de Författningar, som i lyckligare tider widrogos i den dubbla afsigten, at befrämja Jerntilwerkningens utwidgande, och at forcffynda desi mffeppning, icke äro i alla delar anwandbare cil nuwarande förhallanden, dä denna hufwudnäring, lidande af en fleräng wanmagt, och horad med undergäng, fordrar egentligen at uprärrhallas.
Och äfwen om denna för hela Riker wig - Den z Mars. 171 wigtiga angelägenhet endast berraktas fran den särskilta synpukten af kanguens inrert-sse, anser Kongs. Majit
Sig böra anmärka, at, til dervarande af Verra Penningewerks nyttigt utsträckta Lreun och af dest päräknade inkomster, fordras,^ framför alt annar, ar penninze-omloppet underhålles och medel inbringas genom Näringarnes oafbrurna drift. — Kongl.
Majit gör Sig derföre i näder förwissad, ar Riksens Ständer lämpa de fordna Förfarcningarne vin Län pä Bruks-etköcker efter Jernwerks-rörelsens närwgrande förhållanden och behof, undanrödja alla för baugueus säkerhet icke vwilkorligen nödiga swarigherer derwid, och genom wisa föressrifrer satta deras Fullmagrige i tilständ at med marden om k-mguen förena en stälig omtanka för Näringens beständ under ännu möjligen inträffande widrigherer och mitzöven.
Majit, som med en synnerlig rilfredsställelse ersarir det afseende Riksens Ständer gjort pä Deh Nådiga kroposirion angäende et särskildt understöd för Eackjerns-Bergslagerns, förwänrar Sig, at Riksens Ständer äfwen anse denna som et nytt bewis af Kongl.
Majits nit för stora allmänna angelägenheter, de enda för hwilka Kongl.
Ma:jt under hela Verra Riksmöte anlitat Riksens Ständers beredvillighet, at befrämja Dest Höga afsigrer.
Majit förblifwer Riksens Stander med all Kongl.
Näd och ynnest wäl bewägen. st! t supra. st st st .
Ilians sarta. stro* 172 Den z Mars. krotocoll, hällit'» Stockholms Slott dm Februarii 1810, inför Hans Maj:t Konungen, hwarwid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen war tilstädes.
Narwarande:
Hans Cxcellence 8tat8 - lVUnistern för Utrikes Ärenderne Herr Friherre von Lndström.
Lcats.
Raden Friherrar Kosenbiaä, von klaten, ^älerbetb, ^cllersparre, Hof»L»nce1Ieren Friherre sk Wetterstedt, Ltgts-Lecretersren karta.
I anseende tik den förlägenhet, hwaruti Jernwerkö - rörelsen sig befinner, beflöt Kongl. Maj:t, i enlighet med 8tats-Ravetsunderdäniga tilstyrkande, at uti en Nädig kroxosition til Riksens Stander föreställa dem angelägenheten, ar lämpa de fordna Författningarne om Lanea-Län, pä Bruks» LffsÄsr, efter berörde Närings närwarande förhällanden och behof, undanrödja alla för Riksens Ständers Banks säkerhet icke owilkorligen nödiga swärigheter derwid, och genom wisa föreffrifter sätra Lanea-Fullmägtige i tilstand at med wärdén af 8-myuen förena en skalig omtanka för Iernhanvteringens framtida beständ.
In kiäeyi krotocolli.
Larl O. LkoZman» ^emltteraZss til Lanea.
Den Z Mars» -7A Kongl.
Maj:ts Rädiga kropvgition til Riksens Ständer, angäende Allmänna Brandförsäkrings-Werket; Gifwen Stockholms Slon den 21 Februarii iZiv.
Maj:t har vireäionen öfwer Allmänna Brandförsäkrings-Merker i underdänighec anmält, ar, til följe af Riksens Ständers Beflur, deras Fullmägtige i Riksgälds-Lonroiret, uti ffrifwelse af den 28 sistl.
December, begärt vireÄ onen8 urlakande huruwida den wille lara desi inne-- stäende och widare erhällande kona blifwa förräntad Uti Riksgälds-Lontoiret, emot lika wilkor och Ränta, som 1782 ars keZlements utstakar, eller om Oireätioncn heldre wille den uttaga til privats Lans utgifwande, da all ration Werken emellan sörföile; al virc pionen j anledning häraf kallat samtelige Delägarne i Merker, at den 20 nästl.
Januarii, gemensamt med vireäionen sammanträda, för at sig bestämdt yttra öfwer de af Riksens Ständer OireÄionen förelagda twänne alternsrif; ar
Delägarnes pluralitet dä yttrar den önskan, ak Kongl. Majus den 22 Augusti 1808 utfärdade Nädiga Författningar rörande utlåningen af Werkers medel til private
Delägare i konclen, mätte Utan rubbning eller förändring fä fortfara, samt alla i Riksgälds-Lontoiret insatte medel Uttagas och all relation med detta Werk derefter uphöra; at vireÄionen äfwen för sin del ansett för Werkets Oe6it och framtida beständ förmonligast, at de Författningar Kongl.
Majit för denna inrättning i Räder utfärdar, blefwe oförändradr beständande, samt af der stal, ar Werkets Delägare, som sjelf - r?4 Den z Mars. ive genom egna friwillige afgifter tilssjutit de nies del, som utgör Brandförsäkrings-konden, med en stor pluralitet ässat, ar densamma matte ifrån Riksgälds-Lontoiret utlagas och all relation med detta ÄZerk uphöra, äfwen deruti instämt; at Delägarne, som förmodat, at dä den af Stats Utffottec rörande Allmänna Brandförsäkrings-Merker wäckte fräga i hela sin widd blifwit til Riksens Ständers afgörande öfwerlemnad, någon rubbning eller förändring i förut gällande
Författningar och ingangne ömsesidiga förbindelser ej kunde äga rum, förr än Riksens Ständer mäler 6elimtllt afgjort, tillika vnffar, at Kongl. Majit täcktes til Riksens Ständer göra den proposition, at räntan ä de medel, som i Riksgälds-Lontoiret qwarstä mätte fä beräknas til den i nästkommande April, eller läsom vireäionen helst ästundat och ansett tjenligast Sex mänader ifrän den i sistledne November, som blefwe den i nästkommande Maji, och at alla insättningar af Brandförsäkrings-medel til samma tid oförändradr mätte fä fortfara, pä det OireÄionen mätte äqa rädrum til widtagande af nödige anstalter til Werkets bästa; hwarjemre Delägarne äfwen i underdänighet anhällit, ar Kongl. Majit wille wid samma tilfäile i Räder föreflä det, at, emot vireÄionens Ksvers och bi^pokbel^ til MotswarandL belopp af de Förssrifningar Werket innehade, fä, wid förefallande hastiga behof til brandssadades ersättningars gäldande, utöfwer den Summa af 100,000 N:d., som skulle dertil alltid hällas i beredffap och i Götheborgs viscout-Werk insättas, Uti Riks-visconten uttaga Län til en Summa af högst Ethundrade Femtio Tusende (150,000) R:d.
Lxecis.
Kongl. Den z Mars. ryz Kongl. Maj:t, hwars Nädiga bepröfwande DireÄionens och Delägarnes Beflut, angående det framtida anwändandet af Brandförsäkrings-Werkets konä bordt, efter 1785 ars tte^lemenre underställas , har, med afseende pä Delägarnes yttrade önskan, derwid i Räder lätit bero.
Dä til följe häraf Brandförsäkrings - Medlen komma at ur Riksgälds-Lomoiret lyftas, lära Riksens Ständer finna billigt, at nägon tid dertil lemnäs DireQionsn öfwer Brandförsäkrings-Werket, och at imil en sadan tid begge Werkens förra förhällanden, dem Brandförsäkrings-Werket icke först rubbat, mä fortfara.
Sädane mängäriga förhallanden kunna icke med rattwisa afbrytas i ett ögonblick, innan nödige anstalter derefter hunnit widtagas.