Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det finnes visserligen en consideration, nemi. den att, om R. o. Adts.electorer ägde välja ordför.
, utan afseende på nummerordningen på Riddarhuset, den högre värdigheten eller numret på rangordningen skulle äga anspråk på företräde; men för den händelse att sådant skulle blifva följden, tror jag att anspråket på företräde i följd af rangordningen ungefär kan anses lika g.illtigt, som det på häfd grundade anspråk på företräde i följd af bänknumret på Riddarhuset.
I detta fall tror jag således, att det slår al pari, och att, om considerationer i det ena fallet gälla, så gälla de äfven uti det andra.
Utan tvifvel lemnar Ridd.Utsk:s förslag mera frihet åt electorerna, och jag tror, som jag äfven sagt, alt om man utgår från synpunkten att närma sig till den princip, alt Utsk. skola sjelfva välja sina ordför., så har R. o.
Ad. tagit initiativet i detta afseende, då Ståndet förkastat den gamla aristocratiska usancen och tillåtit, att valet åtminstone närmar sig till en mera liberal princip; och jag föreställer mig, att delta beslut skulle vara en ganska angenäm öfvergång till bifall för det förslag, som jag hoppas skall komma från Const.- Utsk. vid denna riksdag, alt nemi. alla RiksSttn skola hafva rätt att inom Utsk. välja ordförande.
På dessa grunder kan jag icke annat finna, än att Ridd.Utsk. haft fullt skäl att tillstyrka, det R. o. Ad:s electorer må hafva rättighet att välja ordför. inom Utsk.
— I öfrigt hafva åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda mot Ridd.Utskts betänk., som sannolikt härledt sig derifrån, att de värde anmärkarne icke läst betänkandet.
Här har t. ex. af en ledamot blifvit anmärkt, att Utsk. föreslagit, det R. o. Ad:s electorer skulle välja ordför. äfven inom afdelntna i Utsk.
Detta är helt och hållet motsatsen af hvad Utsk. föreslagit; Utsk. har nemi. sagt, att, hvad angår val af ordför. på ulskts-afdelntr, Utsk. ej ansett nödigt att något stadgande derom framställa, enär angrde afdelnrnas antal och beskaffenhet icke något stadgande finnes uti grundlagen, och det således berodde på R. o. Ad:s egna ledamöter i Utsk:n att sinsemellan öfverenskomma att bestrida dessa underordnade orför.platser.
Således förfaller denna anmärkning, — För öfrigt innehåller detta ämne en principfråga, och jag tror derföre, att en återremiss skulle gagna till föga, isynnerhet som uti Utsk. endast de tvänne äldste ledamöterne varit mot betänk., och det icke är sannolikt, att de öfrige skulle ändra sin tanke.
Jag yrkar således bifall till betänkandet.
Ehuru jag icke kan finna, att de talare, 243 Den u April c. m. som yttrat sig för bifall till betänk., kunnat anföra några öfvertygande skäl utöfver dem, som Utsk. framställt, anser jag mig likväl böra till besvarande upptaga några af dem.
Hr Lagerhjelm har sagt, att conseqvensen fordrat, att Utsk. yttrat sig för tillsättandet af ordför. hos fullmäktige i Banken och Riksg.contoret.
Om också Utsk., efter derom vederbörligen väckt motion, kommer att tillstyrka ett sådant val, så blir deraf icke följden att conseqvensen iakttages.
För conseqvensens iakttagande skulle fordras, att ordförandeskapet bestämdes genom val, ej allenast för hela Utsk., utan äfven inom hvarje afdelning af desamma, och så länge detta icke kan ske, kan ingen conseqvens på denna väg vinnas.
Den siste talaren har sagt, att det icke vore mera förnärmande för de andra Stånden, om ordför, i Utsk: 11 tillsattes genom val på Riddarhuset, än nu, då börden tillsätter dem, och förmenat, att det äfven nu icke är börden, utan R. o. Ad:s electerer, som utse dem.
Jag medgifver, att det är electorerne, som t i 1 Isa t ta ordför., men det sker icke genom val.
Vill man medgifva valprincipen öfver hela Ståndet, så synes mig, att man äfven borde medgifva den för de öfriga Stånden.
— Den siste värde talaren har vidare sagt, att om rangordningen efter embetsmannavärdigheten eller börden skulle iakttagas, vore det detsamma.
Jag tror, att det är stor skilnad emellan hvad börden och rangen kunna göra i detta afseende.
En ung man af hög börd liar intet inflytande, då deremot en man på en högre plats, om också i den lägsta adliga värdigheten, kan hafva stort personligt inflytande.
— Slutligen har samme talare sagt, att man för principens skull borde taga det första steget; ]ag tror dermed bör anslå tills vi kunna taga ut det fullt, hvilket jag önskar måtte ske snart.
Jag anser nemi. hela vår Ridd.Ordn. vara en gammal byggnad, som behöfver byggas om, och att det vore en förspilld möda att deruppå nedlägga någon betydlig reparation, förrän vi på en gång kunna ombygga densamma.
Atskillige hördes yrka proposition.
Jag anhåller att få uppläsa 22 §:n Riksd.Qrdn.:
"I Utsk. föres ordet af den R. o. Ad:s ”ledamot, som bland de närvar, har främsta sätet på Riddarhuset.
” Ergo kan i Utsk. ordet icke föras af den, som dertill blefve vald, såvida de, hvilka representerade äldre ätter, ej voro sjuka eller af annan orsak frånvarande.
Då här så mycket blifvit taladt om consideralioner, hemställer jag till R. o. Ad., om det vore billigt, att R. o. Ad. skulle anse sina enskilda angelägenheter, hvilka behandlas af Ridd.Utsk., vara öfvervägande framför bela nationens, som Den ii April e. m. 249 sora behandlas af R.
St:s Utsk, Jag skulle således tro, att så länge R.
St. af 22 §:n Riksd.Ordn. äro bundne att alltid lil!
Utsk:s ordför. taga den, som bland de närvar, bar främsta sätet på Riddarhuset; så bör icke Riddarhuset för sitt eget Utsk. bestämma en annan ordning, hvilket skulle kunna indirect betyda, att Riddarhusets angelägenheter gingo framför nationens.
Deremot har jag ingenting emot, att ordför. inom alla Utsk., till följe af en grundl.förändring, alltid valdes af Utsktn sjelfva, hvilket enligt ram tanke vore lämpligast.
Jag uppstiger endast för att upplysa Frih.
Raab derom, att det icke slått i Ridd.Utsk:s skön och lika litet står i R. o. Ad:s, att taga steget fullt ut, eller besluta, att äfven de öfriga Ståndens ledamöter må deltaga i val af utsk:s-ordför., emedan grundlagen tydligen stadgar, alt den af R. o. Ad:s ledamöter skall föra ordet i Utsk., som enligt Ridd.Ordn. dertill berättigad är.
Således kan det icke bero af mig eller någon annan att härvid vala så liberal, snm jag med fägnad hört Frih.
Raab önska, att alla måtte vara.
Frih. von Schwerin:
Jag har begärt, ordet, endast för att underrätta Hr von Hohenhausen, att jag i Riksd.- Ordn. fåfängt eftersökt det stadgande, han der trott sig finna.
Det är 22 §:h Ridd.Ordn., som innehåller hvad
Rån uppläst.
Uti grundlagen finnes blott Rihsd.Ordnrs 3q tj, som innefattar bestämmelse om ordförandeskapet i Utsk.; och det är pa grund af dess redaction. iag önskat att ifrågavar. förändring måtte af R. o. Ad. bifallas.
Det är blott för att frikalla mig frandén förebråelse, alt jag skulle varit i okunnighet derom att Ridd.Utsk. saknat rättighet att yttra sig om allmänt val till ordför. inom Utsk., som jag begärt ordet.
Jag får förklara, alt min mening med stegets folia uttagande icke åsyfta de allmänt val inom Utsk:n , utan då iag uftrvckfe mig på detta sätt, och sade att vår Ridd.Ordn. är för gammal, trodde jag Hr
Dalman skulle förslå min mening vara den, att liela var Ridd Ordn. borde så omarbetas, att vi knmmo till det i milt första yttrande antydda syftemål, att representationen inom Riddarhuset blefve grundad på val.
Jag medger, att Frih. von Schwerins anmärkning är fullkomligt riktig, men 3q §!n Riksd.Ordn. innehåller alldeles detsamma, sorn dpn nf mig upplästa 22 (j:n j Ridd.Ordn., och således blir äfven conclusionen alldeles densamma.
Landtm, framställde propos. till bifall å Ridd.Utsk:s förslag, ronde skyldighet för electorerna att utse ordför. i Utskotten.
5 H. 3a Den 11 A pril e. in. Ropades starka nej, blandade med ja.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att han funnit nej hafva öfverröstat ja.
Sedan numera den saken är afslagen - - - Frih.
Boye afbröts här af åtskilliga röster, som ropade, att votering blifvit begärd, bland andra, af Frih. Tersmeden, Wilhelm.
Tersmeden yttrade, att om Ilr Frih. o.
Landtm, behagade framställa propos. till ålerremiss, afstod Frih:n från begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då propos. till bifall blifvit framställd, då den blifvit med nej besvarad och Landtm, derom förklarat sin mening, ansåg han sig icke lämpligen kunnat framställa någon annan propros., utan ägde den, som önskade återremiss och begärde votering, att få frågan om återremiss införd i contra-propositionen.
Jag har under denna disaussion hört flera ledamöter yrka återremiss, hvarföre jag äfven trott, att propos. derom skulle framställas, såsom vanlig då sådan begäran blifvit gjord.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, i anledn. af Frih. Tersmedens sista anförande, sin mening hafva varit den, att propos. på återremiss visserligen kunnat framställas, men att då flere talare yrkat bifall, hade Hr Landtm, ansett sig först böra framställa propos. derå.
Då anmärkningar blifvit gjorda, hvilka hindra antagandet af Utsk:s förslag, torde väl deruti ligga ett skal för återremiss.
Måhända skulle de af Ståndets ledamöter, hvilka velat afstå betänk., icke, i händelse votering derigenom kan undvikas, lägga sig emot propos. till återremiss.
Jag får derföre vördsamt hemställa, om icke Hr Landtm., till undvikande af votering, kunde finna lämpligt att framställa propos. på återremiss.
Hr Mannerskants, Garl Axel:
Jag får också förena mig i den begäran, att contra-propos. måtte blifva den, att återremiss må äga rum.
För mig skulle hufvudsakliga skälet, hvarföre jag skulle afslå Ridd.Utsk:s betänk, vara det, att förslaget icke med fullkomlig conseqvens blifvit uppgjordt.
Jag tviflar icke, ifall förslaget återremitteras, att den conseqvens kommer att deruti inflyta, som jag önskat se från början iakttagen, och begär på sådan grund återremiss.
Antingen bedrager jag mig mycket, eller har jag rätt deruti, att, sedan Hr Landtm, gjort propos. på bifall till betänk., och denna propos blifvit med
Den ii April e. m. i5i nej besvarad, ingenting hindrar Landtm, att framställa propos. på återremiss, då ett betänk, första gången är före.
Gr. Lilliencrantz, Gustaf Fredr.:
Det är redan af en värd talare ådagalagdt, att i denna fråga, hvilken egentligen endast angår en princip, en återremiss icke skulle tjena till något.
Skulle Hr Landtm, finna för godt, att framställa propos. på återremiss; så anhåller jag för min del, att åtminstone de opinioner, hvilka, såsom jag tror, på ett öfvervägande sätt uttalat sig för afslag å betänk., icke må uteslängas från möjligheten att göra sig gällande, hvilket skulle blifva fallet, om endast bifall till betänk, å ena sidan, och återremiss å andra sidan ifrågasattes.
Skulle någontalare önska, att återremiss må utgöra den ena propos:n; så har jag dock ingenting deremot, såvida den andra kommer att innefatta afslag.
Jag tror det vara fullkomligen öfverensstämmande med grundlagens ordalydelse rÖrjde allmänna frågors behandling, och ser icke vid detta R. o. Ad. enskildt rör:de ämne anledn. till någon skiljaktighet derifrån, att ett betänk, bör återremitteras, då anmärkningar göras, som hindra dess antagande.
Jag får således anhålla, att Hr Landtm, täcktes göra propos. på återremiss.
Det synes mig vara något för tidigt man har begärt votering, såvida man icke ovillkorligen yrkar bifall till betänk.; ty om det på Hr Landtm:s propos. är afgjordt, att betänk, icke bifalles, så utesluter det visserligen icke, att derpå må följa de proposrr, som kunna vara föranledda af under discussionen gjorda yrkanden, enär saken icke kan vara slut dermed, att R. o.
Ad. beslutat, att en sak ej bör äga rum.
Tvertom måste R. o. Ad. besluta, alt något skall göras med betänk.; antingen skall det bifallas, afslås, återremitteras, eller läggas till handlingarna.
Nu har R. o. Ad., på sätt Hr Landtm, tillkännagifvit, beslutat att icke bifalla betänk.; det återstår således att afgöra, hvilket af de öfriga alternativen af Ståndet antages.
Jag anhåller således, att Hr Landtm, måtte framställa propos. derå, och då de fleste talare yrka återremiss, torde propos. derom böra blifva den första i ordningen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att såvida Frih.
Tersmeden, som begärt votering, frånträdde denna begäran, vore Hr Landtm, ej hindrad alt framställa propos. å återremiss.
Jag har redan en gång tillkännagifvit, att jag afstår från voter;n, om Hr Landtm, gör propos. på återremiss.
Jag gjorde det nyss, och får nu säga det för andra gången.
Jag anser det vara ovedersägligt, att om majoriteten så yrkar, den måste först fä propos. på bi - Den 11 April c. ra fall eller afslag.
Det hindrar icke, att, sedan en sådan propos. är gjord och besvarad med ja och nej, samt då en talare stiger upp och begär en ny propos. t. ex. på återremiss, för att utröna, huruvida Ståndet dertill vill lemna bifall, samt denna propos. af ordform göres, beslut kan utfalla med bifall till en sådan propos.
Men då nu händelsen icke var sådan, utan sedan propos. var gjord till bifall eller afslag, som naturligtvis innefattades i ja och nej, ingen steg upp, då Landtm, förklarade Ståndets yttrande deröfver; så anser jag, att alla de ledamöter, som vilja hafva afslag på proposm, kunna ett af två, antingen påstå att den är afslagen, eller också yrka att få votera om propstn.
Det ligger inom majoritetens rätt.
Detta har jag endast velat erinra om, utan att yrka det; ty så måste efter min lanke ärendet afgöras, om majoriteten vill afstå betänkandet.
Utan att betrakta denna sak, hvarken in abstracto eller in concerto, tror jag den vara ganska enkel.
Sedan R. o. Ad. icke bifallit betänk., måste det väl antingen återremitteras för att omarbetas, eller också läggas till handlingarna.
Den nästa propos. är då naturligtvis den, om R. o.
Ad. bifaller återremiss; och det blir då, som Ståndet bestämmer, huruvida återremiss skall äga rum eller icke.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid den nu föredragna delen af Utsk:s memor. gjorda anmärkningar föranleda dess återremitterande.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå samma föredragna del af memorialet.
I anledn. hvaraf Hr Frih, o. Landtm, förklarade, att han vid den sednast framställda proposm funnit ja hafva öfverröstal nej.
Vid föredragning af de framställningar Utsk. i öfrigt gjort i sammanhang med förslaget om skyldighet för electorerne att utse ordför. i Utskm, fann R. o. Ad. dem böra förfalla, sedan nämnda förslag blifvit afslaget.
Emot det af R. o. Ad. nu fattade beslut får jag anmäla min reservation.
Vidare föredrogs den punkt i Ridd.Utsk:s memor., hvaruti Utsk. tillstyrkt afskaffandet af andra uppropet vid val och voteringar.
Frih- Cederström, Jacob: Jag afstyrker Utsk:s förslag. R. o.
Ad:s erfarenhet under riksdagarna, ända sedan år 1720 intill närvar, tid, vitsordar behofvet af andra uppropets bibehållande; och jag skulle tro, att motionären missförstått så väl Ståndets som Svenska folkets verkliga intres - Den 11 April c. m. a53 se, då han tillstyrkt, att de innan voteringens början närvar. borde få afgöra frågorna, samt att öfrige ståuds-iedamöter skulle utestängas från tillträde i plenum eller, som Utsk. tillstyrkt, från deltagande i beslutet.
Jag har således intet skäl att tillstyrka bifall å Utsk:s förslag, helst den obetydliga tid, som afgår till andra uppropet, är af ingen vigt i afseende på riksd.ärendenas gång.
Här talas, och med mycket skäl, om en högst väderhål’ sak, som kallas frihet.
Jag håller af denna frihet både theoretiskt och praktiskt, och jag finner henne laederad genom detta förslag, hvilket innefattar en theori, som yttrar sig genom ofrihet.
Den bär namnet, kappan, masken af att befordra frihet, men befordrar i verkligheten ofrihet.
Om en ledamot icke skulle finna sig böjd att öfvervara en öfverläggning, som ofta omen småsak i tre timmar fortfar; om han fått nog af den första timmans öfverläggning; om han fått nog, då han hörta, 3å4 ledamöter eftersäga hvad redan den itsle, a:dre eller 3:dje utförligt framställt; om han deraf skulle anse sig öfvertygad, att han redan fått nog upplysningar, äfven i fall han icke förut tagit kännedom af ärendet: så borde det vara hans rättighet att för ett ögonblick aflägsna sig från Riddarhuset för att hemta frisk luft; och om det då skulle hända, att öfverläggningen under tiden blefve slutad och underofficeraren stängde dörren för honom, fastän han måhända varit den, sorn noggrannast tagit kännedom örn saken och haft främsta andelen i öfverläggningen derom, så vore det visserligen icke till frihetens gagn.
Jag vet nogsamt af gammalt, att försök velat göras, för att från deltagande i votertna utestänga den fraetion af Riddarhuset, som har lyckan eller olyckan att bo i Stockholm, och att man trott, det frihetens sak skulle vinna derpå; men detta anser jag vara ett sätt att kränka frihetens sak och riksdagsmannens rätt, att då han uttagit pollett vinna inträde.
Jag afstyrker detta förslag på det aldra högsta och får derjemte förklara, att ingen annan vinst derigenom skulle erhållas, än att de i denna stad boende embets- och tjenstemän, som nu sakna tid att hvart ögonblick vara här, nödgades försumma de angelägna ärenden, som på mellanstunderna kunna uträttas, för att hålla sig här närvar.; ty ingen må förmoda, att en nitisk riksdagsman underlåter att följa ärendena och att här ständigt sitta på sin bänk, ehuru ledsamt det må vara, ifall man befaller en underofficerare att icke släppa in honom, i händelse han aflägsnat sig.
Jag hoppas att R. o. Ad. alsi år detta förslag, som nu för 3:dje eller 4:t^e gången förekommer.
Jag anhåller, att Hr Landtm, ville låta uppläsa fortsättningen af Ridd,Utsk:s förslag i delta hänseende.
Jag ber om ursägt, att jag icke genast anhöll der - Den ii April c. m. om; ty då förmodar jag, att icke de båda siste talarne yttrat sig — åtminstone icke på det sätt de nu gjort det.
I anleda, af hvad nu blifvit yttradt, upplästes nästa punkt i Utsk:s mentor., hvaruti Utsk. afstyrker den del af Hr Reutersvärds motion, som åsyftar att efter börjad votering ingen ledamot må insläppas i Riddarhussalen.
Bengt:
Om jag icke misstager mig, haren värd ledamot, såsom skäl för bibehållande af andra uppropet, nämnt Ståndets fördel.
Om nu olyckligtvis
Ståndets fördel verkligen skulle
Iida genom andra uppropets borttagande, hvilket jag icke tror; så är det dock en annan fördel, som öfverväger Ståndets, nemi. landets, och den synes mig böra i första rummet afses här.
— En annan värd ledamot har talat om friheten.
Jag har ofta hört, att man här talat och yrkat på friheten, men fått det svar: ja, friheten, den sanna friheten är god, blott den icke öfvergår till sjelfsvåld.
Detta är sannt, och jag skulle förmoda att om andra uppropet tages bort, står friheten qvar, men sjelfsvåldet tages bort; ty den, sora intresserar sig för ett ämne, blir nog qvar, för att få fullständig reda derpå; men den som kommer hft och vill votera i en sak, som han ej känner, honom kallar, jag sjelfsvåldig, och det hoppas jag man vill förekomma.
Jag önskar således, att förslaget måtte antagas, såsom högst nödvändigt och nyttigt.
För min del får jag tillstyrka bifall till betänk, i denna del.
Jag anser, att ej allenast conseqvensen fordrar ett sådant tillstyrkande, utan äfven att förslaget bör bidraga till ärendenas grundligare behandling; ty dels tror jag, hvad det förra beträffar, att R. o. Ad. borde iakttaga samma ordning, som de öfriga Stånden, hvilka ej hafva a:ne upprop, och dels anser jag hvad riksd.göromålen angår, att hvar och en, som verkligen intresserar sig för ärendena, och verksamt vill sysselsätta sig dermed, nog uppehåller sig på Riddarhuset under discussion och intilldess voteringen för sig gått; och slutligen tror jag, att om det finnes ledamöter, som hafva flera förrättningar i staden att, jemte sina riksdagsmanna-göromål, sysselsätta sig med, så vore det icke någon särdeles förlust för riksd.ärendena, örn desse personer blifva frånvar. vid voteringarna.
Det har blifvit yttradt af Gr.
Hamilton, att jag skulle yttrat mig, som om Utsk. hade tillstyrkt förbud för underofficeraren att under voteringen insläppa Ståndets ledamöter; men det vari motionen, som jag nämnde, att ett sådant förslag förekom, och det var deremot, som jag gjorde min anmärkning.
Mine herrar! jag har hänvisat till häfden sedan 1720 intill närvar, tid.
Det har förefallit besynnerliga händelser vid voteringar inom Riddarhuset sedan denna tid.
Deribland var en märkvärdig
Den ii April e. m. a55 nog, då en i Ståndet högt aktad ledamot, General, Duvall talade här i 4 timmar, för att afvakta slutet af en eldsvåda, och sedan kunna tillvägabringa ett förnuftigt beslut.
Jag skulle tro, att man icke bör söka utvägar att komma till förhastade beslut, hvilka skulle föranledas af ett upprop; och den lugnare öfverläggningen skall troligen medföra öfvertygelsen, att Svenska folkets räll, hvars representanter vi äro, fordrar mogenhet i beslut.
Le fre'n: Jag har begått ett misstag deruti, att jag trott förslaget om underofficerarens rättighet att neka inträde på Riddarhuset under påstående votering, vara af Ulsk. bibehållet.'
Det kommer sig deraf, att då betänk, icke varit tryckt, har man endast roed största möda vid cancellibordet kunnat då och då snugga sig till att öfver axlarna på andra ledamöter få se en rad deruti.
Men denna omständighet var icke väsendtlig, utan det väsendtliga var hvad jag i öfrigt anförde derom, att R. o. Ad. icke bör afsäga sig sin rätt, att dess ledamöter, utan äfventyr att utestängas från rättigheten att deltaga i besluten, må kunna för kortare stunder aflägsna sig härifrån; och på de skäf, jag förut anfört, får jag afstyrka den härutinnan föreslagna förändringen.
För öfrigt, och efter jag har ordet, får jag tillstyrka, att, i händelse återremiss kommer att äga rum, Ridd.Utsk. måtte låta trycka sitt förnyade betänk., på det man ej må sakna tillfälle att läsa detsamma.
Af de 2:ne värde talare, som här yttrat sig emot Utsk:s förslag, har jag hört åberopas, att Ståndets fördel skulle påkalla bibehållande af 2:dra uppropet.
Om jag ville upptaga frågan från synpunkten af R. o. Ad:s fördel, så vågade jag dock taga mig friheten att taga i betraktande, huruvida icke R. o. Ad:s värdighet må utgöra en af de förnämsta beståndsdelarna af dess fördel.
Jag skulle våga hemställa till R. o. Ad., huruvida R. o. Ad. vill anse sig såsom en rådslående eller blott såsom en voterande församling.
Jag ville hemställa detta till deri talare, som här omnämnt den riksd:s-taktiken, att man behöfver flera timmar utdraga ett tal, för att afvakta slutet af en eldsvåda, och sålunda lemna tillfälle till voterts-personalens återkomst från densamma, för att kunna biträda vid voteringen.
Efter det begrepp, jag gör mig om en rådslående församling, kan jag ingalunda förlika mig dermed, att man ej skall hafva varit närvar, och hört de skäl, sorn anförts för och emot saken, innan man genom sin voter:s-sedel derom uttrycker sin opinion.
Jag får derjemte, på grund af den erfarenhet jag haft under föregående riksdagar, och hvilken ej kan motsägas af någon ledamot af detta Stånd^ äran nämna, att det måste väcka åtminstone ledsnad hos de personer, hvilka, under utöfningen af deras riksdagsmannakall, efter bästa öfvertygelse uppoffrat sin tid och förmåga, a56 D en ii April e. m så liten eller stor den kunnat vara, för att göra sin mening gällande, att nödgas i ett ögonblick se sitt sträfvande kull kastadt, genom ankomsten af ett stort antal personer, som ej öfvervarit öfverläggningen, ej hort några skäl hvarken för eller emot saken, utan, ankomne hit, fått sina voter:s-sedlar antydda efter sitt förtroende till de personer, som kunuat underrätta dem , huru de i saken borde votéra.
Jag finner, för min del, alldeles oförenligt med värdigheten och således äfven med fördelen hos en rådslående församling, att votera annorlunda, än till följe af de upplysningar man under öfverläggningen inhemlat.
Jag skulle tro, mine herrar! alt icke i någon annan rådslående församling i hela verlden ett så beskaflfadt bruk förefinnes, som hittills hos oss blifvit iakttaget.
Jag har under sisth sommar varit närvar, vid Norrska Stortinget, der det går så strängt tillväga i fråga om voterrs-rättens utöfvande, att om en person stiger upp från sin bänk och går till eli yttre rum, samt då Talman framställer propos. befinner sig på tröskeln till sessionsrummet, får han icke, äfven om han deltagit i öfverläggningen, intaga sin plats för att afgifva sin röst.
Jag biträder förslaget i alla delar, och önskar allvarligt, att det måtte vinna framgång, så att det andra uppropet må afskafFas.