Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Betänkandet inhämtas, hurusom Utskotten icke allenast tillstyrkt, att LandtTullsBevakningen skulle upphöra , utan äfven att TullVerkets Räkenskaper af Riksens Ständers Revisorer borde granskas; men hvad sjelfva det Reglementariska af Organisation angår, hafva Utskotten icke efter Grundlagarne arn sett sådant höra till Riksens Ständers befattning.
Vi äro skyldige att bevara våra rättig, heter, men vi äro derjemte pligtige att ej träda Konungens höga rätt för nära"; vi hafva besvurit 1809 års Constitution, men icke 5720 års RegeringsForm.
De anmärkningar, hvilka i Utskotten blifvit gjorda af Friherre Drufva och Herr von Koch, torde likväl vara af den beskaffenhet , att de föranleda till återremiss af Betänkandet.
Herr von Koch, Nils, uppläste följande :
LandftullsBevakningens på Norrska grän; sen inskränkning till hvad den förr varit, har * jag yttrat vara en besparing för Staten; hvar före jag ock yrkat uti min reservation emot Hög - Den 13 Maji, 3°3 loflige Stafs - och OeconomiaEUtskotfens
Be. tänkande, att den nya organiserade Tullbevakningen skulle med nästa år upphöra.
Sedermera har jag haft tillfälle skalla mig de när. mare underrättelser:
Att hela Kronans Inkomst så väl af Tulluppbörd som gjorda Confiscationer, ej förledit år uppgeck till mera än circa 300 R:dr Banco vid hela Norrska grän. sen ; deremot kostar TullBevakningen nu årin' gen 28,197 R:dr Banco, således utgiften öfver 90 gånger större, än Inkomsten vid denna Tull-Inrättning.
Nog dryg och alldeles tillräcklig tyckes, i jemnlörelse med Inkomsterne, den gamla Staten blifva, der kostnaden likväl endast (efter skedd Löneförhöjning 1816) uppgår till 4011 R.dr Banco.
Att man , sedan Rikena blifvit förenade , använder en sjudubbel kostnad till bevakande af en inhemsk gräns , mot hvad före densamJ ma, till en främmandes bevakning, ansågs nödigt, och ändamålslöst försvårar Handel och Communication Folken emellan, tycks för öfrigt ej kunna bidraga till det inbördes förtroendets ernående och befästande emellan Nationerna, hvilket synes böra blifva oss en den säkraste borgen för de ömsesidiga fördelar vi skola skörda af vår förening.
Jag har sjelf, såsom Norrmännens granne, haft tillfälle erfara den förundran och den afsky de visat öfver dessa mått och steg, som de ej förstå att betragta annorlunda, än såsom medel att aba* iienera Folken ifrån hvarandra - 3°4 Den 13 Maji.
Så vida Högloflige Utskottens Betänkan^ ke blifver åteiremitteradt , anhåller jag ödmjukast att dessa mina anmärkningar till Utskotten må få åtfölja.
Herr Munde af Rosenschöld, Eberhard; I anledning af de flere anmärkningar, jag här hört yttras i afseende på ifrågavarande Betänkande, anhåller jag, att få göra några erinringar.
Jag kan ej dela med Herr af Stenhop dess personliga åsigtcr i denna sak och således icke eller dess öfvertygelse, att Riksens Ständer böra uppehålla sig vid de betydliga Löner, sorn Ledamöterne i TullDirectionen åtnjuta
Man måste nödvändigt göra skiljande emellan TullVerkets Personal och Styrelse samt grunderne af dess organisation, Ehuru jag fullkomligt instämmer med Friherre Cederström deri, att det tillhör Kongl.
Maj t att reglera Personalen, kan jag likväl ej frångå, att grundernes bestämmande äro Riksens Ständers ensak- Sista Riksdag tog Ridderskapet och Adeln, på min Proposition, enhälligt det beslut, att Riksens Ständer sjelfva äga rättighet utstaka grunderne för Tullverket, och jag kan ej inse, att det skulle innefatta en inblandning uti TullVerkets administration eller vara stridande emo-t Grundlagarne , om Riksens Ständer till exempel nu bestämde , att Lotsverket borde förenas med Tullverket och stå under en gemensam Styrelse, hvarigenom Staten undginge att underhålla Den r 3 Mnji. 3 05 underhålla en 'kostsam kustbevakning:
Att TullStatens
Em betsoch Tjenstemän borde tillgodo njuta samma förman , sorn andra Rikets Em. hetsman, och ej utan dom och ransakning kunna irar» detas T,enst r skiljas, samt att i öfrigt nämnde Ernbets - och Tjenstvinän ina komma i det iörini 1 lande , att ett mindre anseende icke må i Opinionen kistas vid deras befatt ingar, samt att de ej må erhålla sä ringa Löner, att Opinionen undsky lier ur.igilitenhet 1 Tjensten , o s v. I anil dnin. al hvad Herr von Koch anion i afseende på den nuvarande Norrska GränseTullbev knin 6ns kosts- mm a beskaffenhet, lår jag, utan art vilja bestrida, att d t ju förhåller sig, som den värde Ledamoten uppgifvit, endast göra den erinran, at< Tullmiättnm'- gar icke blott gifva sin nytta tiMkäuna genom den inkomst, 'om af gjo;de beslag kan åstadkommas, utan äfven gerom de hinder, som derigenom läggas lör Tullförsnillning t iler otillåtna varois införande i ett Land.
Herr lie ilens!, jolel, Detlof, föTlarsde, att som han uti de samma-satte Utskotten varit af enahanda tanka med Herr von Koch, så instämde han äfven nu uti Herr von Köchs cfvanberörde anhållan om åter Arniss af Betänkandet.
Lika med Herr Rosenschöld anter j;g basis af Tullverket ensamt tillhöra Ständernas afgörande rätt men just derföre tror jag att det nödvändigaste ä , att först rigtigt urskilja hvad rom är gtunder «>c,h hvad som är administration- jag tror icke att Ridd. 0. Ad.
JProt. VI.
Afd, sy, 40. 3°6
Den 13 Maji. någon af de värde Talarne uppdragit
SkilnadsLinien deremellan } och ehuru jag vågar tafla med hvarje Ledamot af detta Stånd i nit , att Sint bevara all Siänderms rätt, skulle jag tro mig illa uppfylla egetl varsamhet, om jag sök* te att åt S'änderna vinna en administrativ rätt, sorn Ständerne icke ens skulle kunna alltid, eller emellan Riksdagarne, utöfva.
Ständerne samlas, efter RegeringsFormen, hvart femte år} men skulle aldrig, med visshet att handla rätt, kunna gifva någon Instruction för StyreJsen emellan Riksdagarne, emedan Ständerne omöjligen kunde fötuise de förändringar, sorn handeln kunde komma att undergå, och som åter naturligtvis skulle verka till nödige förändringar i Tuilomsorgerne.
Med lika omsorg om >Iationens rätt, sorn någon annan, tror jag mig icke kunna gå längre i detta ämne, än att ödmjukast tillstyrka, det Högloflige Ridderskapet och Adeln ville, med ändring i de delar af Betänkandet, hvari Friherre Drufva och Herr von Koch varit af serskilta meningar, och deri desse borde antagas, bifalla Betänkandet, med tillägg, att som Riksens Ständer anse en förändring i Tullväsendet böra anställas, men icke nu äga tid att i utarbe tning af sättet ingå, Riksens Ständer alltså i underdånighet anhålla hos Kongl. Majit, det Kongl. Majit täcktes i nåder låta till nästa Riksdag utarbeta en sådan förändring1 plan, däri första puncten borde utgöra ett för framtiden alltid nödvändigt urskiljande at hvad som utgör grunder 3 tillhörande Stan - Den 13 Maji, derna» afgörande rätt, och hvad som utgör Administration, tillhörande Konungens.
Jag har aldrig yrkat, att Riksens Ständer skulle blanda sig uti Tullverkets Administration; men af samma skäl, sqm Friherre Roye fo drar, att man skall uppgifva skillnaden emellan grunden;e och Administration, så kan man ock begära, dt t Friherre Boye sjelf ville bestämma skillnaden emellan Administration och grunderne.
Herr Cederskjöld, Fehr Gustaf:
I händelse Betänkandet skulle blifva återremitterad?, får jag anhålla, att följande Anmärkning måtte Remissen åtfölja.
— I Betänkandet omtalas Kustbevakning.
— Jag får endast hemställa, om ej den samma nu mera skulle kunna umbäras; isynnerhet om den Författning vidtages, att ingenting får nyttjas, suni år till injörsel förbjudit, — hvilket förmodeligen är det säkraste Correctiv mot Lurendrägeri och synes ensamt vara tilliäckeligt att göra Kustbevakningen i detta afseende öfverflödig.
Hvad åter Tullförsnillning beträffar, så anser jag ali Kustbevakning otillräcklig till dess hän mande åt. minstone i Skåne Afståndet är där så korrt emellan Sve rge och Dannemark; och öfverfarten fordrar således så kotrt tid, att jag nästan skulle tro hela vår Flotta vara otillräcklig, lör att, på denna öl vera 111 öppna ku«t, kunna hindra Tullförsnillningar att äga rum.
Såsom Correctiv emot dessa, torde derföre ett pär Tullfiscaler vara lärnpeligare än en kostsam Kustbevakning; eller kanhända ännu bät. 3°8 Den i 3 Maji. tre, att blott lofva vederbörande TullBetjenteren viss andel, t ex. to procent af de Tullinkomster, sora inflyta öfver det hitintills vanliga beloppet.
Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Stats och OeconomiaeUtskotiens Betänkande gjorde Anmärkningar hindra detsaminas antagande, samt på sådan grund behagade Betänkandet, jemte Anmärkningarne, till Utskotten återremittera.
BancoUfskotfets den 6 dennes aflåtne och den 8 derpå följde på bordet hgde Memorial, angående återstoden af det till Götha Canal Arbetets fortsättning aaslagne Byggnadsbiträde för innevarande år.
Friherre Pfeiff, Adolph, uppläste föl1 jander
I anledning af hvad jag i Plenum den 30 April haft äran anföra, om fortgången af Götha CanalArbete i hela dess vidd, kan jag icke medgifva utbetalandet af de 220,000
Rdr, BancoUtskottet, såsom fyllnad i detta årets anslag, till sådant ändamål tillstyrkt.
Jag finner denna försigtighet så mycket nödvändigare, som till Riksens Ständers> kunskap ännu icke kommit resultater ne af den fullständiga undersökning, som Herr BergsMecanieus Gustaf af Den 13 Maji.
Uhr verkst ålit, för att tjena till grund och vägledning för bedömmandtt af deri vigtiga fråga, huruvida det återstående arbetet kari utföras med de medel, sorn dertill blifvit beräknade.
Jag anser nyssnämnde Suirma lör stor, alt använda på ett företag, hvars utgång ännu är osäker, och ju längre Riksens Ständer fortfara att bevilja så betydliga anslag för Götha Canal destomera sätta de sig i nödvändighet att en dag, då pretentionerna tystna, och Nationens ädelmod i stället anropas, bifalla allt.
Man har här yrkat, att a8>5 års RiksdagsBeslut ej kanan, dras af 1818 års Ständer; af samma skäl skulle aldrig kommande Ständer få godtgöra hvad föregående mi?stägit s:g uti Dessutom hade ej detta ämne bordt till pröfning förekomma; hvariöie har då Kongl. Main därom aflemnat nådig Proposition?
En värd T lare.
Herr Grefve von platen , yttrade i Plenum den 9 den» nes (om jag ej misstager mig) den mening, atfc man genom bestridandet af det äskade bidraget till Götha - Canal Arbetet , nekade vår nu varande Regerande Nådige Konung den gärd , Han har rätt att fordra för det höga häan.
Han redan såsom KronPrins gilvit detta företag.
Jag kan ej hysa samma tanka.
Jag är myc», ket öfvertygad, att vår dyre Konung blott önsk: r sine Undersåtares väl, ej misstycker deras varsamhet, då vigtiga beslut skola tagas, och den Monark, som i Folkets kärlek ser sin be^ lening , räknar ej såsom gärd det rökverk, man offrar på smickrets altare , utan det fulla förtroende, hvarmed man lugnt öfverleranar sig 3io Dm 13 Maji. åf Hans faderliga omsorg, och den sanning, som ännu aldrig misskändes af ett ädelt hjerta.
Jag vill ej inlåta mig i någon vidlyftighet med Friherre Pfeiff, huruvida Riksens Ständ rs år 1815 fat» tade beslut skulle kunna af nu varande Ständer, till någon del, iindras eller icke jag tror blott, att denna ändring bör vara skedd , innan den: såsom tädan, åberopas.
Intilldess fortfar Beslutet af år 18 £ 5 att vara gällande till ofelbar efterföljd af alla , som nied verkställigheten deraf hafva befattning
Jag för min del känner icke, att något beslut ä:;nu blifvit af riksens Ständer vid denna Riksdag fattadt, som upphäfver den föreskriften, att, såsom Byggnads biträde, skulle, efter de å rliga Revisionernas slut, från Banquen utbetalas 300,000 R:dr årligen, ända till 18205 icke heller vet jag , att något inbibitoria! blifvit till BancoStyrelsen expedieradt, med befallning att för dett3 år tills vidare innehålla med den föreskrifna utbetalningen.
Att i flera af RiksSfånden fråga om indragning af detta biträde blifvit vid denna Riksdag vackt och ännu icke hunnit afgöras, bör, efter min tanka, omöjligen kunna gifva vederbörande anledning att ej efterlefva de föreskrifter , hvilka de redan hafva för sig stadgade.
Jag beklagar, om en motsatt principe antages, hvarje domare, som skall, under varande Riksdag , uti en tvistig fråga utlåta sig.
Han skulle då aldrig kunna uti sina Utslag Ds:i 13 Maji.
311 åberopa och följa något Lagens rum, om hvars ändring han pä ett eller annat sätt fått veta, det Motion blifvit innom de förs. mlade RiksSiånden vackt.
Af alia dessa skäl anser jag
BancoFullmägtige icke lia va bshöft med någon förfrågan i denna d l besvära hvarken BancoLJtskottet eller Riksens Ständer, utan att dem endast ålegat att i vanlig otdning verkställa utbetalningen.
Först förenar jag mig till alla delar med hvad Frih.rre pfeiff nu anfört.
Jag yrkade i Plenum den 9 dennes, att Utlåtande uti ifrågavarande
Mål skulle få hv la intilldess Stats- och BancoLTtsko tens Betänkande, angående Götha CanalAibetets fortsättande inkommit.
Annu anser jag det vara orimligt, att genom ett
. partielt b slut lägga hinder i vägen för en fri pröfning af en så vigtig sak, som den, huruvida Gö;ha Canal byggnad skall längre af Staten bekostas.
Jan är af den tro, art hellre än enskilte Medborgare och Staten skola blifva fötl dde att uppoffra sine tillgångar på ett företag, sorn ötversiiger deras förmåga, är det bättre att alid les dermed upphöra.
Jag har hört här på Riddarhuset ., just i afseende å denna sak, en Ledamot vid ett tillfälle nyttja det ordspråket: jama is soft isa ä dernie; men jag anser det vara bättre att antaga den gamla Svenska satsen: bättre sent än aldrig, att åtrrvända från en dårskap.
Jemte det jag åb ropar mig hvad jag förut, i afseende på äskadt uppskof med förevarande frågas afgörande, anfört, förbehåller jag mig att framdeles, då det hufvudsaklig 3'* Ben i 3 Maji. ga Betänkandet om Canalen förekommer, få deröfver yttra mig.
Skulle åter min begäran om Lågans beilande icke bifallas, utan den samma nu till afgöra de företagas, begär jag att tnin särskilta ranka må, så om en reservation deremot, i pro ocoikt inflyta.
Herr Cederschöld, Pehr Gustaf: Sedan sista Plenum har isg genomläst 1S55 års RikselagsBeslut, och deraf inhämtat ,' att man ej kan vägra utbetalandet af de lorvade 3;. c,o 00 Riksdalerne, så snart CanalBoiaget i vederbörlig ordning sig till deras utb kommande anmält.
Jag frångår således min förut yttrade begäran, att detta Mål måtte få hvila tills hnfvudfiågan om Cana!
Arbetets fortsättande vöre afgjord; samt arn tyck' r för tnin del att de begärd penniogarne genast må ■ utbetalas.
Men derjemte, torde jag få till Protoc’ Het betyga min fägnad deröfver, att CanalBolaget giort detta sitt anspråk gällande, emedan det i och med dets mina erkänt sig villigt att å sin sida uppfylla sitt åliggande, n mligen t att med detta bidrag och utan någon slugs ny tillökning, full folia Canal Arbetet, enligt déti är 181 5 fatet allda plan.
I anledning af en värd Ledamots, Herr Grefve Anckirsvärdä y trande, att han begärt detta Mål på boidet, för att i sammanhang med blifvit
Ifra >an afgöras; i följ? hvaraf han be~ stridt d-‘ss afgörande nu. får jag göra denantr. arknio g., att ett hvilande på bordet cj, en^ ligt Grundlagen, kan äga runi längre än till Den 13 Maji. 3i B nästa Plenum, och att det således ej är blott Lagenligt, utan älven en pligt af Lagen ålagd, att detta
Mål nu företages.
Hvad sjelfva frågan angår, är jag af den öfvertygelse, att utbetalningen af de 220,000 R:r, som ännu återstå, ej kan vägras, såsom, genom ett vid sistledne Riksdag fattadt beslut, redan föreskrif* vit.
Detta Beslut är ej änoradt , men om det än skulle kunna af 1111 varande Ständer uppbäras, så kunde dock detta upphäfvande ej vara retroactivt , eller bl fva gällande förr, än för nästa år.
Götha CanalStyrelse har dorumenterat sig vara berättigad till uppbärande af arbetsbiträdet, hvilket inträffar så snart vilkoren äro uppfyllde och Revisionen sådant bestyrkt.
Jag delar således med Grefve Spens den öfvertygelse, att BancoFullmägtige ej behöft hänskjuta denna fråga tili BancoUtskottet, utan hade bordt på eget bevåg, i stöd af deras erhållna föreskrifter, bevilja utbetalningen.
Hvad ytterligare beträffar Herr Cederskjölds mening , att Bolaget, genom detta utrordrande af biträdes-Summan, medgifvit sig vilja afstå ifrån all rätt tili ersättning för Disconten , kan jag ej dertill finna någon anledning, då dessa frågor ej med hvarandra stå i något sammanhang.
Bolaget har ej refererat sig till något vid denna Riksdag fattadt Beslut, utan endast åberopat föregående Ständers ännu gällande föreskrift, och deraf begärt verkställighet.
I anledning af den siste värde Talareas yttrande, torde jag å nyo lå erinra, att hvarje anspråk på ett Contracts 314 Den 13 Maji, uppfyllande, nödvändigt innebär ett tillkännagifvande, att äfven på sin sida vilja uppfylla samma Contract.
I och med det samma således CanalBoiaget yrkat uppfyllandet af det löfte, som 1815 års Ständer gifvit, har det också i sjelfva verket förklarat sig vilja till alla delar uppfylla sina deremot åtagna för bin» dHser.
Miri anmärkning var derföre alldeles icke någon enskilt reservation; utan blott en erinran om. den i sjelfva sakens natur grundade betydelsen af B lagets veu kstäilda anspråk på det lofvade Byggnads biträdet.
Herr Heykensköld, Datlof: Tå BancoUtskottet uti dess Betänkande upplyst, att genom Revisorernes Berättelse blifvit intygadt, att Götha-Canalarbetet under sistledit år blifvit fortsatt enligt den fastställde arbetsplanen och Bolaget i öfrigt fullgjort de för Byggnadsbiträdets erhållande nödige vilkor; sä kin jag ej finna någon orsak, hvarföre den för detta år återstående delen af nämnde lån biträde, elier 220,000 R:dr, skulle Bolaget förvägras.
Jag förenar mig alltså uti hvad Herr Silfverstolpe nyss anfört.
Herr Silfverstolpe:
Vi synas mig under denna
Discussion hafva kommit ifrån hufvudämnet.
Jag instämmer med Herr Cederskjöld deri, att Contract innefatta ömsesidiga vilkor.
Derföre, när Bolaget å sin sida uppfyllt dessa Vilkor, måste Bancjuen å den andra uppfylla sina förbindelser.
Det vilkor Herr Cederskjöld vill tillägga, finnes ej i 1815 års Stän-i Den 13 Maji. 315 ders Beslut.
Det kan ej låta sig gora att nu tillägga ett sådant och sålunda ändra detta Beslut.
I alla fall, om ett sådant förslag kun* de förekomma och upptagas, skulle det ske genom återremiss af förevarande Betänkande, i hvilket fall detsamma ej till någon del nu kunde bifallas.
Jag anhåller att få göra en enda anmärkning vid den del af Herr Siliverstoip s yttrande, deri han antör, att tiden vore inne, då Götha CanalBolag är berättigad! att få lyfta detta årets låne biträde.
För min del får j^.g invända deremot, att jag längesedan ansett tiden vara inne för Discontens fordringsägare och innehafvarne af 3 procent sedlar, att uifå de penningar, hvaraf de så länge varit i mistning.
Om man å ena sidan erkänner Bolagets rättighet, att få lyfta hvad som blifvit detsamma lofvadt, så är det ock å andra sidan en billig fordran, att Riksens Ständer efterse hvad tillgång, som kan finnas att tillfredsställa Bolagets manga fordringsägare.
Jag begär att få i Protocollet antecknadt, att det synes mig stå ganska besynnerligt tillsammans, att Ridderskapet och Adeln afgör en del, eller huruvida CanalBola* get skall få lyfta det för detta år bestämda Byggnads biträde, då hufvudsaken, elier huruvida .Canalbyggnaden skall vidare fortfara, ännu är oafgjord.
Att börja med slutet af ett mål, förefaller mig så underligt, att jag ej vet, huru Ridderskapet och Adeln skall kunna derföre ansvara.
Otvifvelagtigt bär hufvud* 3*6
Den 13 Majt. frågan först afgcras.
Stats- och Banco Utskottens Betänkande angående Cänafbyggnadens fortsättande måste OivifVeiagtigt innan kott till RiksStänden kunna ankomma, då Kongl- Majit derom aflåtit Nådig Proposition och Utskotten redan haft erforderlig tid att, med afseende på de vid deras lörsta Betänkande gjorde Anmärkningar, utarbeta ett förnyadt Utlåtande i ämnet Jag anser en återremiss af det Betänkande sorn nu är under öfverläggning, alldeles onödig, och anhåller, om Proposition skall framställas, densamma måtte blifva antingen på afsiag eller bifall af Betänkandet, eller ock. att detsamma må få hvila, och om Riksens Ständer ansett de redan beviljade 80,00c R.:dc för en så obetydlig Summa, , att den kunnat uppoffras, så mäste likväl ifrågvaiande 220,000 R:dr vara af meia betydenhet , än att de böra, innan hufvudfrågans afgörande, bortslösas.
Jag tror det är af vigt, att närvarande öfverläggning ej afviker från hvad som är egentliga löremålet derföre, eller frågan om Riksens Ständer skola bifalla eller afslå Bolagets begäran, att få lyfta det återstående Byggnads-biträdet för innevarande år, af 220,000 R.dr Banco.
Denna fråga är genom 1815 års Riksens Ständ rs B slut så godt sorn afgjord, och jag anser derföre, att BäncoFuilmägtige icke behöft att genom BancoUt'kottet göra anmälan derom hos Riksens Ständer.
Majtts Nådiga Proposition af den 17 December 1817 j angående Den 13 Maji. 317 Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande, har icke hatt till föremål att bereda någon ändring uti Riksens Siänders vid 1815 års Riksdag fattade Beslut, angående ett årligt Cyggnadsbiträde till och med år 1P20, utan endast, då Canal Verkets gång hade i flera afseende» haft en ofördeiagttg känning af den närvarande förlägenheten 1 Rikets henninge-rörelse, att fästa Riksens Standeis uppmärksamhet på angelägenheten d ra!, att vidtaga sådana, anstalter, hvarigenom detta stora företag må kunna utan afbrott fortsättas samt Bolaget i sådant afseende bibehållas, ej allenast vid det förut beviljade Byggnadsb trädet, utan ock försäkras om det ytterligare understöd sorn kunde finnas oundgängligt till Canalbyggnadens utlötande.
När Riksens Ständer berörde år biföilo, att CanalVcrket borde ' från Banquen undfå 300,0 o R:dr årligen, var det ej någon fråga derom , huruvida Götha Ca* nalDiscont skulle fortfara, eller icke.
Det är tillika en sanning, att Discontens obestånd icke tillkommit genom Bolagets förvållande, och det är således intet skäl, att, sedan detta obestånd inträffat, ändra 1815 års Riksdagsbeslut, hvarigenom Byggnadsbiträdets utbetalande till år 1820 blef Bolaget försäkradt, då detta biträde endast hade afseende på, att be-< främja Canal-arbetets fortsättande, och icke
Discontens upprätthållande.
När Riksens Stän-j der vid 18 :9 års Riksdag fingo Planen för Canalbyggnaden sig förelagd, samt togo utförandet deraf i öfvervägande, trodde ingen att ett sådant företag skulle få namn af galenskap. 318 Den 13 Maji.
Ingen tvekade om den nytta, denna Canal i flera afseenden skulle för Riket medföra; frågan var endast om sammanbringande af den Summa, som för utförandet deraf erfordrades.
Man vädjade till Nationens eget omdöme och Patriotisme:
SubscriptionsListan öppnades, och privata Personer antecknade sig för ett Actiecapital, som mer än dubbelt öfversteg den påräknade Summan.
Delta var ett uttryck af Nationens enhälliga önskan att befrämja denna Canalbyggnad, och vittnade om den rigtning, som öfvertygelsen om företagets värde gaf åt tänkesätten:
Då föreställde man sig ej andra olägenheter, än de svårigheter, som kunde möta vid sjelfva arbetet.
Men det förundrar mig icke, att nu under dess fortgång och då man ännu icke hunnit erfara annat än besvärligheterna deraf, samt då derjemte ej obetydliga uppoffringar erfordras, att man då lifligare kanner olägenheterne och mera fästar sig dervid än vid utsigterne för framtiden.
Un. der en tryckande P< nninge-förlägenhet blir sådant ännu mindre oväntadt.
Men derföre tror jag ej att ett sådant missnöje är hvarken rätt» vist eller väl beräknadt.
Har man väl rätt att såsom skadligt bedömma ett arbete, som ännu ej är fullbordadt?
och har man skäl att göra det vid ett arbete af denna omfattning?
Jag tror ock att om CanalVerket nu skulle upphöra , skulle detsamma inför främmande Nationer och våra egne Efterkommande blifva en förödmjukande erinran af vår svaghet.
Här, skola de i sådant fall säga, äro qvarlefvorna af ett stort Verk, som man half-färdigt
Den 13 Maji. 319 öfvergaf, emedan det ej kunde lemna någon belöning förr än det blat fullbordadt, och derföre, att man ej hade tålamod att föra det till slut.
För öfrigt är detta blott en digression, so n ej hör till det egentliga ämnet, som angår den utaf Utskotten gjorda hemställan.
Jag slutar med att anhålla om Hans Excellenct, Herr Gretvens och LandtMarskalkens Proposition till Bifall af Betänkandet.
Herr von Ileynne, Georg: