Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande hvad Herr Hammarsköld anfört, att PhilosophiaeMagistrar genom detta stad. gande skulle vara stLngde frän handelsyrket, så Den 30 dagusti e, m. 349 lärer ej af dem fordras examen i annat, än det som ej tillhörer Magister-graden, men då ingen examen tages vid Academierne uti Bokföringssätt och Handels-förhållanden, torde det vara nödvändigt, att de examineras i dessa stycken, öch uti dem kunna de äfven allt för väl låta examinera sig.
Jag ser således icke, huru de skulle vara skilide från detta yrke.
Hvad först angår nyttan af caution för 6 års utskylder, så tror jag detta stadgande ej vara utan sin stora nytta, emedan vid vissa conjuncturer våra handels-städer öfversvämmas af främmande handels-expediten, som taga burskap på en tid, och sedan, när conjuncturen upphör, lika som flyttfoglar gifva sig derifrån.
Det är då åtminstone för Staten en vinst, att de betala för de 6 åren.
Hvad beträffar Herr Moraths yttrande, rörande en handlandes sort, som ej vinlagt sig om handeln, men dock anser sig skyldig att fort* sätta den, samt äger förmåga och hufvud dertill, så lärer han nog finnas hafva tillräcklig skicklighet att emottaga Contoiret.
Herr Hammarsköld har anfört mot dessa examina, att de skulle utesluta PhilosophieMagistrar från att ingå i handel, emedan de vid Promotionen aflagt ed, att icke vidare låta examinera sig 5 men detta har nog mycken likhet med vissa eder uti Ordnar, och har en stark anstrykning af skråanda; det är en gammal rosst från förflutna tider, som måste affilas, och bör heldre förändras, än vi för Magistrar böra göra någon tondaniags-lag' 350 pen 30 Augusti e. tr*, Herr Cederfchjöld:
Jag kan ej dela deri siste Talarens mening, att en PhilosophiaeMagister skulle underkastas examen i Fäderneslandets Historia o. d. Jag tror att den högre examen bör derifrån befria honom.
I öfrigt får jag, i anledning af Friherre Cederströms anmärkning, att en Prest ej kande blifva Representant vid 2 5 års ålder, medgifva, att det visserligen gäller för Pastorer, men erin dra, alt ingen ting hindrar en Prest, att såsom Comminister blifva Riksdagsman vid 25 års ålder.
Friherre Cederjlromi Jag glömde förra gången jag yttrade mig, att, i afseende å borgen för dem som söka burskap, nämna, att i detta fall ingen ändring är gjord uti hvad förut varit stadgadt, samt att det synes högst lämpeligt, att en person, som söker burskap, lemnar en sådan borgen» Herr Hjerta, Guftafi Först anhåller jag; ätt få göra en anmärkning vid det föregående Reglementet för Gerningsmän, nemligen emot stadgandet på g8:de sidan4 att de ej få arbeta, utom Socknen, Detta stadgande anser jag ej billigt; jag tror, att de böra få arbeta äfven utom Socknen.
Jag anhåller få fästa uppmärksamheten deruppå, att detta synes vara en billig fordran i hvarje fall, men i synnerhet nödvändig, örn det skall iakttagas, sorn i 1 §. finnes toreskrifvet, ätt flere S-ockriar få förena sig orri samma Gerningsman.
Jag finnér ej, att sådant kunde leda till menliga resultater, eller grundas på den |princip, att Socknen blott skulle halva Dan 30 Augusti e. rm 35* tagit personen för sin egen räkning.
Hvad vidare angår burskap å handel, så tror jag med en värd Talare, att examina just ej ej är o något bevis på skicklighet.
Jag anser, att Utskotten böra ändra detta stadgande, och nöja sig med vanliga bevis om frejd.
Jag har visserligen sett personer lyckas i handel, som hafva vidsträckta kunskaper, men jag har äfven sett motsatte förhållanden.
Friherre Cederjiråm\
Först vill jag besvara Herr Hjertås anmärkning om stridighet emellan 1 och 5 §. §. i Reglementet om Gerningsmän.
Der står i 5;te <§.:
Gerningsman md ej idka Jitt handtverk till biträde åt någon utom den Sockéri eller district, för hvilket han år antagen.
Det är nemligen ordet district, som utmärker hvad i 1 §. är stadgadt.
Hvad sjelfva saken angår, så är ett sådant medgifvande, sorn Herr Hjerta yrkat, ej fören*- bart med Gerningsmän på landet, hvilka nemligen skola vara att tillgå för districtet, ty annars resa de borrt, och äro ej till hands, då de behöfvas.
De skola vara till Socknens eller dis— trictets tjenst, och jag anser således förbudet att arbeta utom districtet bora förblifva.
Hvad examina angår för handlande, torde de böra finnas af samma grund, som det för handtverk är stadgadt, att för deras drifvande man skall ådagalägga tillräcklig kunskap deruti.
De torde vara så mycket mera nödige, söni handlande hafva större credit, och allmänheten kan blifva mera narrad, och förlora mera genom dem, ärt genom handtverkare. 35* Ben 30 Augusti r., m. Herr Hjerta:
Det är omöjligt att antaga i att det skall vara samma regel för handel och handtverk, samt att prof skola afläggas till vinnande af burskap derå, ty det vore möjligt, att inan pröfvade just det, sorn ej behöfver pröfvas.
Jag känner flere rätt betydeliga handlande, som ej kunnat föra bok.
Den ställning hvaruti mari Sättes genom examina, är sådan, att många möjeligen (icke skulle vilja underkasta sig den ; och mången afhålles derigenom från att i yrket ingå, under det att ingen säkerhet ändå vinnes, att det af examinerade bättre bedrifves.
Den soni handlar, behöfver capitaler samt drift och ihärdighet.
Detta står ej i sammanhang med theoretisk kiinskap.
Jag tror ändamålet bäst vinnas utan éxämina, men med en god HandelsBalk.
Jag får erinra, att det kan finnas handlande, anmälande sig till burskap, för hvilka det faller svårt att besvara de framställda frågorna; icke derföre, att de äro okunnigare, än den frågande skolmästaren, utan derföre, att de äro utlänningar, och tala bruten Svenska.
En sådan cortversation skulle ju väcka åtlöje. §. 5.
Vid denna 5 §. får jag anmärka^ att jag anser de examina, som qvinnor skida undergå, innan dem tillåtes att handelsrörelse drifva, vara titan ali nytta.
Dan handel,* sorn
Den 30 Augusti s. ra. 353 feörtt af dem i allmänhet driFves, eller kommé att drifva», inskränker sig troligen till mindre betydlige articlar, och skötande af en så beskaffad rörelse erfordrar ingen egentelig kunskap.
Könets modesti sktille kan hända förorsaka ; att> med hvad kunskap de ån ägde, dé vid examen kunde ganska illa besvara de frågor) som en strång examinator funné sig befogad att framställa.
Jag tillstyrker att detta stadgande rnå uteslutas; Herr von Hohenhaufen:
Vid närmare betraktande af saken , förenar jag mig med Grefve von Schwerin, likväl med undantag af hvad som hörer till det första praktiska.
Det torde Vara angeläget, och af mycken nytta, att det kynnes äfven ai de fruntimmer, hvilka skola förestå handel.
Det år angeläget uti en stad, att, innan man börjar en handtering, man känner de praktiska delarne deraf.
Således tillstyrker jag, att det öfriga utur §:n må utgå.
På samma grund, igom vid handtverk qvinnokönet får förestå sådane, böra de äfven här hafva rättighet att deltaga i handel.
Den af Grefve von Schwerin uppkastade svårighet tror jag förfalla, då ej gerna någon handelsstad lärer gifvas, där ej handlande finnas) som kunna tala oeh skrifva främmande språk* Hidd. 0. Ad.
Pr. VII. B. 2*.dra Afd. 20, 35* Den 30 Augusti e, m, $• 4.
Detta stadgande liar helt och hållet afseende å hvad i 2 ^:n fin» lies fÖreskrifvit om caution.
Jag har sökt visa* ätt den år ett nödvändigt försigtighetsmått och äf samma skål bör detta ock bibehållas.
Vid §$. 5, 6, 7, 8 och g, var ej något ati anmärka. §•
Herr Pereswetoff Morath; Denna i o §. år efter min tanka alldeles olåmpelig, ty om till exempel det anseende, hvaruti ett handelshus vid en handlandes död befinnes, och underhållas kan genom någon person, som un ler flere års tjenst vid handelshuset gifvit tydligd prof på skicklighet och kunskaper, utgör det enda hoppet för Enka och barn att erhålla sin bergning, måsté hön försöka hvarje annat giftermåls anbud, ån det, som gjordes af en till handel berättigad persön* då likväl efter nu varande Författningar den fördel finnes att den* sorn ej sjelf åger all erforderlig kunskap i handelsyrket, kan* med iagttagande af visse gållan. de föreskrifter, vara i tillfälle associera sig med annan person* som handeln drifver* hvilket efter Utskottens förslag ej vore möjligt, utan undergången Examen; Friherre
Då en Enka trå der i nytt gifte* blifver hennes man henrida Den 5o Augusti c, m. i 355 målsman, och ela linn ej år berättigad till lundels idkande, måste handelsrörelsen upphöra, emedan det annars blef ett oförklarligt förhållande uti ett handelshus, hvars Chef förra Enkan år, men hvars målsman hon icke år.
Således mäste mannen, om häri vill fortsätta rörelsen , sjelf söka burskap.
Herr Hjerta ; Om det skulle hända, att Utskotten qvarblifva vid den tanka, ett examina böra åga rum tror jag , likväl det icke vara nödvändigt , att den , som gifter sig med en Enka ; hvilken drif vit en rörelse, behöfver undergå examen.
Det år möjligt, att hon känner, att personen duger till att sköta om huset; ehuru han ej kan stå examen, och då blef huset olyckligt, i stället för att man väntat inbördes förmån.
Om 2 §. blifver beståndande, bör således den io;de ändras.
11 gjordes icke någon anmärkning; utte Artikelril Om Handelsrörelse, som utan rättighet 'och förbindelse till Burskap kari fä ut öjaas. §§. !, 2.
Redactionén i denna <§. år nog obestämd.
Hår står:
Enkor i allmänhet, vell sådana ogifta personer af Qvintiokonet, Den 30 Augusti e, m. sorn uppnått en alder af a o dr , och ega bevis om god fräjd , skall det vara o betaget, att idka försäljning af sådana varor och tilf verkningar, som af nämnde kön åstadkommas.
Jag öfverlemnar ti il Utskotten att bedomina, hurudan denna föreskrift är, och till huru mångå chicaner det kan leda, att gifva en föreskrift i så obestämda ordalag.
Då Utskotten föreslagit i nåringslagen, att fruntimmer få idka all slags näring, synes ej eller handeln böra inskränkas till hvad de kunna sjelfve åstadkomma.
Deremot anser jag, att det det vore alltför vidsträckt, om de hugo handla med allt, hvad af dem kan åstadkommas.
Hert ven Hohenhausen :
Jag år visserli gen icke någon förfäktare af våra Adc-liga privilegier , men jag hemställer, huruvida de icke åro förnärmade genom stadgandet uti 1 §;n , där det står, att det år en hvar obetagit, att idka handel, enär han visar sig äga den i sådant afseende erforderliga skicklighet, &c. Fråga år dår om examina.
I Adeliga privilegierne år frälseman tillåtit, att idka grosshandel.
Flere af våra större possessionaten utöfva äfven densamma jemte redningsrått i Fartyg.
Skulle de då vara förbundne, att inställa sig vid närmaste småstads-magistrat, för att undergå examen ?
Jag år öfvertygad, att Ridderskäpet och Adeln icke mera ån andra vill undandraga sig de vilkor, som i allmänhet stadgas för vinnande af rått till idkande af Den 30 Augusti e. 351 borgerlig näring.
Utskotten hafva således ej dragit i betänkande att föreslå, att äfven Adelsmän skulle taga examina.
Hvad åter beträffar, att sådana skulle kunna åläggas de possessionaten, sorn reda ut skepp, så behöfves ej dertill burskap, och således ej eiler examina.
Herr Hjerta har anmärkt om qvinnoköneta rätt att idka handel, och den i 2, §;n lemnade rättighet för Enkor och ogifta qvinnspersoner öfver 5o år.
Detta har ej sammanhang med hvad i denna §. förekommer, ty om man erinrar sig, hafva qvinnor, som vilja ingå uti handel, rättighet dertill, enligt 5 §:n.
Detta är en annan slags handel, nemligen småhandel, och dervid hafva Utskotten föreslagit, att fruntimmer må få försälja i egna bodar sådane varor, sorn de kunna tillverka.
Friherre T-Vrangel; För min del ämnar jag ej idka handel, ty jag har dertill ej ringaste fallenhet, men jag kan ej förstå, hvartill examina skoja tjina.
Jag vet ej att en köp—i man kan äga annan skyldighet, ån att han skall lemna en god vara.
Jag skulle således, i likhet med flere, tro, att examina kundo uteslutas.
Min mening är visserligen icke, att icke detta är olika slags handel , meri jag har trott, att det borde förtydligas, och att man ej borde nyttja sä ofullständiga beskrifning gar, som kunde leda till chicaner, beslag, rn. m.
Dessutom finnas saker, som af könet å— stadkoinmas, men ej få försäljas, och det torda blifva svårt att utreda, huruvida fruntimren, 358 •>
I)en 30 Ju gust i e. m.
Kjelfve gjort det de försälja.
Hela §:n fnrdrnr således en omredigering.
Saken har jag ej något emot. 5:d e Artikeln.
Om Handels Societeter.
1. gjordes icke någon anmärkning.
Vid andra §;n anhåller jag lå göra en anmärkning.
Jag tror, alt., om meningen omställdes, så att mellanmeningen: enligt denna Författnings 5 Art. uteslöts, bie tve det båttre.
Meningen komme då att lyda sålunda: Handels-Societeten dge, jemte befattning med granskning af deras skicklig, het , forn i hände Is-yr ket vilja inträda, jemväl i öfrigt att iakttaga och bevaka hvad lill Handelns förkofran och fördel lända kan.
Eljest skulle åt HandelsSoeieteten lemnäs rättighet , att taga likasom elt Förmynderskap öfver handeln på stället, som, 0111 Magistraten deruti sammanstämde, kunde leda derhän, att en enskilt handlande klefve inskränkt uti sitt yrke.
Jag vet ej, hvartill detta skulle tjena, och kari ej anse Handels-Societeterne, såsom öfve; läggande församlingar.
Jag anser således, att den. lia redacfion bör förändras; och tror, att i småståderne kunde chicaner och hinder uppkomma, om den linge stå qvar.
Vid §§. 5 och 4 var ej något att erinra.
Sfi} 30 Augusti c. tffo 359 ör.de Artikeln.
Om inf rifning i Handel, samt om Handlandes och Handelsbetjenters ömsesidiga förhållanden. §• i* Herr von Hohenhausen:
Jag anser min pligt vara, att vid denna §. göra, samma anmärkning, sorn jag förut gjort, i afseende på contracter för lärlingar.
Jag tror, att ett allmänt stadgande i detta afseende blifver nödigt, så att contracterne blifva undantag, men icke regel, hälst samma skål gälla håra som jag anförde vid det förra tillfället.
Vid §. 2 framställdes icke någon anmärkning.
, 5\te Artikeln Om fåttét att Joko, rättighet till handels.J idkande, och om Laga Dornftol i förekommande mål, med, mera, forn, till följe af denna Författning, bör tjena till efterrättelse.
Vid §§. i. 2. 3. 4. 5. 6, och 7. var icke något att anmärka.
Friherre JFr angeli Då jag genomläste Utskottens Betänkande, får jag erkänna, att jag icke hade de åsigter, som Utskotten.
Jag trodde, att jag genom diseussionen skulle få skål. att, ändra tankar, men, jag har stannat vid sam - 35° Ben 30 Augusti e, mi tua öfvertygelse som förut, och derföre anhåll ler jag nu, att få framställa mina åaigfer, så mycket mera, som jag anser, att man med upp. mårksamhet bör behandla förevarande ämne, som år det vigtigaste vi förehaft, och som år källan till all välmåga.
Månne uti Utskottens förslag innebåras de principer, som böra medföra de förmåner man vill vänta.
Jag tror, att Utskotten i vissa delar handlat med för mycken stränghet, f andra åter lemnat för mycken anledning till sjelfsvåld.
Jtag har ej velat följa hvarje punkt, och dervid göra anmärkningar under discussionen, men det torde nu tillåtas mig att framställa några, sorn jag tecknat mig till minnes.
Utskotten hafva tillstyrkt en, exposition af slöjde- och industri-alster.
Jag delar denna mening, så mycket mer som jag funnit af den exposition, sorn ägt rum hår i Huf' vudstaden, att det gifver ledning åt allmänheten, och hänvisar tillverkaren till sökande af större fullkomlighet.
Såsom bevis på sanningen, härutaf vijl jag taga Eskilstuna till exempel.
Der tillverkas saker till sådan förträfflighet, a,tt de knappt i England göras förträffligare, men jag lern nar derhän, om det kan leda till någon välmåga i Eskilstuna.
Man saknar der kunskap om de machi,nerier, $om göra, att man för godt pris kan tillverka varor.
Jag tror, att i hvarje.
Stad, der man vill vinna höjd i konstflit, bör man ej tillverka blott grannlåtsvaror, utan snarare sådant, som har stor afsättning.
Derigenom blifver välmåga allmän i landet.
Utskotten föreslå HandtverkeSocietefer hvilka jag ej 911 aer yara annat ån ett nytt namn på Skrån», Dtu 30 Augusti e, mi 3®* »nen menligare, ty förut vst tillfälle för medtäflare, att bedömnia arbetet, men i dessa finnas flere, som ej förstå arbetet, oeh möjeligen kunde det leda till överenskommelser, att öfverse med hvarandra.
Jag tror således dessa icke vara åndamålsenlige.
Liba med Herr Lefrén finner jag, att det vore båttre, om andre sakkunnige personer invaldes, men kan ej instämma deruti, alt de borde utgöra så liten del af Societeten, och att det skulle bero af handtverkarne att välja dem.
I allmänhet tror jag, att innan man går till detaillerne af så magtpåliggande ämnen, bör man vara ense om principerne.
Sedan man derom år ense, år stadgandet snart tillvågsbragdt.
Efter min tanke och sedan jag genomläst Utskottens förslag, äfven sam framlidne Grefve Posses, måste jag yttra, att jag vid jämförelsen finner hans förslag vara ett mästerstycke.
Derföre hade jag önskat, att Utekotten ej så lösligen blott vidrört hans förslag och berömt det, utan äfven granskat, huruvida det icke Lunde antagas.
Det hade vaarit så mycket lättare, som det blott innehåller fern hufvudgrundaatser.
Man har ibland annat ansett Grefve Posses project användbart blott uti en liten Stad, som skulle n}rskapas.
Jag tror, att Utskotten misstagit sig; i anseende nemligen dertill, att jag ej finner Grefve Posses förslag så liberalt, som de systemer, hvilka följas i flere andre länder, såsom till exempel Frankrike, Det stöder sig på frihet utan sjelfsvåld.
Frihet för hvar och en att utveckla sin förmåga och sin skicklighet, samt controll, att ej dålig vara tillverkas.
Man har äfven tillvitat detta éiiémé liw 3*2 Den 30 Augusti e. m. förslag, att det uppmuntrar handtverkerierne opft försvårar fabriks-rörelsen.
Jag hemställer, onn det icke år mera skål att uppmuntra handtverk kerierne, ån att använda flere hundrade personer på ett för dem mindre nyttigt sätt.
Det tyckes yara skål, att de, som vilja leda andra, böra först veta något sjelf, ty i samma stund, en oerfaren person såttes i tillstånd att andra, hafva de derutaf känning och olägenhet.
Jag vill ej derföre förneka, att ju de, sorn äga capitaler, må använda dem till förkofran, men man bör ej eller förneka dem, som äga skicklighet, att använda den till sitt gagn.
I an ledning af de principer jag hår framställt, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken ville tillåta, att Grefve Posses förslag till Förrättning måtte upplåsas, på det raan måtte kunna göra jämförelse emellan det och Utskottens.
I händelse det ihågkommes, och man anser uppläsningen öfverflödig, skall jag ej vidare yrka den, men anhåller, att förslaget åtminstone vid återremissen måtte få åtfölja, och att det måtte anses, såsom Ridderskapets och Adelns önskan, att det må träda i stället för Utskottens förslag.
Herr Ankarfvard, Auguft:
Jag delar till alla delar Friherre ÖV rangela tankar i detta ämne, afven om företrädet af Grefve Posses förslag; dock tror jag ej, att det nu bör upplåsas, då det redan år kändt, men att det måtte åtfölja tid Utskotten, med de anmärkningar Friherre Wrangel gjordt, derom anhåller jag.
Jag finner äfven, att Utskottens yttrande, rörande Deri 30 Augusti e. rn. 363.
Grefve Posses åsigter, år ett af de säkraste stöd för deras riktighet.
Jag tror, att vi befinna oss pära nog i det tillstånd, ait ej vara generade af några gamla förf...ttninger, samt anser 1809 och lo årens concessioner gifva Ridderskapet och Adeln tillräcklig rått att fordra näringsfrihet, och då kan den erkända förtrålfiigheten af Grefve Posses förslag visserligen tillämpas.
Herr EhrenborgI afseende på hvad Friherre Wrangel och Herr Ankarsvärd anfört om Grefve Posses förslag, får jag åberopa hvad Utskotten yttra sid. (54, nemligen, att bland Jlere jörjlag anje jig Utjkotten JärJkilt böra nämna Grefve C. fl. Pojfes, hvilket, med undanröjd Jkillnad emellan Landt- och Statsmanna näringar, och antagande af fiyrkt Jkicklighet, fäforn enda grunden och vilkoret för näringars idkande, förutfåtter en vifs grad deraf för rättigheten, att med egna händer idka ett handtverk, en högre jör defs idkande, fåjom handtverkare med biträde af gefåller, och en ännu högre för defs idkande fäfom fabrikant.
1 fråga om näringarnes för fia ordnande i ett nydanat Samhälle, oberoende af äldre författningar, rättigheter och vanor, hade visferligen detta förjlag fört erit den flår/la uppmar kjärnhet.
, men pä förr uppgifné grunder och ela difs utom, genom ett Jädant för/lags antagande, den hittills medgifne friheten till inträde i fabriksnäringen, under hvilken frihet denna näring vunnit anfenlig förkoj rån, fladie näjlan i famina nion förf väras, Jörn inträdet i öfrige näringar underlättades, huf - 3®4 Deri 30 Augusti c. va TJtJkotten icke trott fig ät nämnda forjlag bora lemna det bifall, det eljest i mänga ajfeend-m förtjent.
Der hafva Utskotten således uppgifvit hufvudgrunderne för Grefve Posses förslag.
Utskotten hafva ock redovisat skälen, hvarföre det ej kunnat antagas, dels derföre, att fabrikerne skulle underkastas ett tvång, som de ej hittills fått vidkännas, dels emedan det skulle förorsaka en sammanblandning af Stadsmannaoch Landtmannanäringar.
Pag. 22 och 25 finnas skälen härtill angifne, och jag har ej här funnit dem vederlagde.
Utskotten hafva förut utredt, att Skråordningarne ej utgöra några privilegier, att afseende bör fästas på ordningen inom Städerne, så att ej Stads manna- och Landtmannanäringar förblandas, och hafva på förut anförd® skäl trott, att ett jemrande deruti ej kunde äga rum, utan kränkning af Städernes rättigheter, och utan förutsättande af en förändring uti det nä-* ringsidkande Ståndets representation.
Godkännes denna åsigt, så är det öfverflödigt, att Gref-* ve Posses förslag kommer under närmare öfver-* vägande.
Utskotten förutsågo ock de många olika omdömen, som ett sådant förslag skulle förorsaka, och jag är öfvertygad, att om Herrarne varit närvarande uti Utskotten, och sett huru svårt det varit att sammanjemka meningarne, hade de funnit, att något är uträttadt.
Dét är ej svårt att yrka stora fördelar, men det är af hu.fvudsakligare vigt, att vinna något.
Friherre W^r angel'.
Jag erkånner och inser visserligen, att Utskotten haft mycken svå-; righet att sammanjemka de olika meaingarne, Ven .30 Augusti •» m. 355 och de olika interessena; men jag måste dock ylira, att jag finner Grefve Posses förslag vara båttre.
Jag har af Utskottens förslag så mycket mindre blifvit öfvertygad, som de synas lått hafva öfverhalkat Grefve Posses.
De synas blott hafva vidrört och berömt det, utan att nogare granska detsamma.
Jag torde derföre få upplåsa hufvudgrunderne deraf; det skall icke upptaga 5 minuter.
Elter upplåsning af en del utaf Grefve Posses ifrågavarande förslag, tilläde Friherre Wrangelx Jag hemställer, huruvida Utskotten upptagit dessa grunder så, som de hår åro framställde* Jag hemställer, om icke de stadgnnden åro dé rättaste, som grunda sig på rättigheten* som hvar och en åger, att använda sina naturliga förmögenheter, till tillverkande af hvad han förmår* och då man lägger alltför många band, såsom Utskotten gjort, förvandlar man den så kallade näringsfriheten till näringstvång.
Jag anhåller, rtf mine anmärkningar måtte öfverlemnas till Utskotten, och att Utskotten måtte uppmanas att tillse, om icke Grefve Posses förslag kunde tråda i stället för det, som Utskotten afgifvit.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt Marfkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Lag- och OeconomieUtskottens förevarande Utlåtande, i anledning 3G6 Ben 30 Augusti e. m, af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremittera.
Herr Grefven och LandtMarshctlken till— kånnagaf, att flere vacancer tid efter annan bland Herrar Bänkman inträffat; i följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Bånkmansval för 5, 9, 10, 18, 20, 21, s5, 26, 27, 5i, 35, 42 och 45 BårikmansÅfdelhingufrie finge i nästa Plenum förråttas.
Herr Grefven och LandtMarfkdlken herm ställde vidare, om icke Ridderskapet o h Adeln skulle å nästa Tisdag den 2 nästkommande September vilja utvälja frenne Suppleanter till Ridderskajjets och Ådelns Fullmågtige i Riksens Ständers Bank, samt likaledes frenne Suppleanter till Ståndets Fullmägtige 1 RiksgåldsContoiret, Bifölls.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens don So sistlidne julii under N:o 581 afgifne,' samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde; Utlåtande, i inledning af yåckt rnotion, Den 30 Augusti e, m. 1 afseende på att tillvägabringa en öfvergång af de mera bildade Folkclasserne till de productiva.