Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes följande: Riksens Högloflig» Ständers Allmänna Ber smars- och Oeconomiä-Utftotts Betänkande, i anledning af Herr Bergs-Rådet deäerlkecits samt Herr Assessor V. 5ckant2?s till Höglofliga Ridderftapet och Adelen ingifne och till Utftottet remitterade Memorialer, hwaruti af Herr Bergs-Rädet LsäarlieZk yrkas, att i anseende till den rika störd, hwarmcd Riket detta är stal! blifvit mälsignadt, och hwarigenom Sadespri ser - Den 4 November- 187 ferne redan betydligen fallit, Riksens Höglofliga Ständer samfäldt borde hos Kongl. Majck i underdånighet anhälla, att Spannemäls införsel frän Utrikes Orter mätte pä 6 Mannder förbjudas; hwilket äter af Herr Asseeor v. Lcbant?, pä anförde stal, bestrides.
Dä Utskottet icke allenast saknar tillförlitelig underrättelse om den erhällne skörden, och hwad till fyllande af Rikets behof larfwas, utan ock finner, att i händelse af förbud, de som redan gjort reqvisition af Utländsk Spannemäl, hwilken således snart torde ankomma, skulle tillskyndas en förlust, oförenlig med rättwifa och billighet, sä anser Utskottet sä »väl i grund häraf, som äfwen af hwad Herr Assessor von Lokantz anfördt, det i förstnämnde Memorial projecterade förbud pä 6 mänader, nu icke wara lämpeligt.
Deremot och dä enligt 6o § Regeringsformen, Kongl. Maj-.t äger ratt att utan Riksens Ständers hörande, efter omständigheterna höja Stora Sjö-Tullen pä inkommande och utgäende Spannemäl, hwilket kan pä det sattet »verkställas, att samma ändamål, svin med ett förbud, derigenom winnås, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att Riksens Högloflig» Stander wille till Kongl. Maj:t eget Nädiga ompröfwande öfwerlemna detta wigtiga ärende, samt i underdånighet anhälla, det Kongl. Maj:t i Räder läcktes stadga den Princip af Tullförhöjning, som kan i88 Dm 4 November. kan pröswas nödwändig, att nu, om ej hindra, likwäl minsta en sä öfwerdrifwen införsel af Stanne» mål fran de Länder, som deraf äga öfverflöd, att derigenom wanpris pä wär egen Säd, kill Landtbrukarens förlust kunde uppkomma.
. Dock får U stöttet äfwen hemställa, om icke wid denna underdä!n'ga anhållan kunde tilläggas, det Riksens Högloflig» Ständer önstade, att undantag i Tullens rhrhöjning mätte göras för de Norra Otterne öfwer Gefle, hwilka af kriget blifwir utblottade och lidande; hvilket dock, jämte nägre Ledamöters särskildt yttrade mening, Riksens Högloflig»
Ständers egen pröfning »vördsammeligen understa iles. Stockholm den 2
Ok tober 1809.
Ridderstapet Pä Högwördige Prcsteoch Adelns wägnar:
Ständets magnar: stok. 6adr- Oxonllgerna. kckaznus Lragnolius.
Pä Wällofliga Borgare- Pä Hederwärda BondeStändels wägnar:
Smndets wägnar:
L- Lolrönlrerr. k. Lricslon.
Transumt af Protocollet hällit i Riksens Höglofliga Ständers Alluränna Besvärs- och Oeeonomiä Utstötts första Beredning den 29 September 1829. s ssssssss^rss
Till afgörande föredrogs det nästledne gärvag pä bordet lagde Menmrial af Herr Bergs.
Rådet aolln
Den 4 November- 189 Hohn cesterstestt, uti hwilket Memorial, som den 27 mi inuewarande Mänad blifwit frän Högloflig» Ridderffapet och Adeln Remitteradt till OeconomiäUtskottet, med anmodan, alt deröfwer skyndsamt med utlåtande inkomma, yrkas, det hos Kongl. Maj:t underdäniast anhällas borde, att Spannemäls införsel frän Utrikes Orter kunde pä sex mänader förbjudas.
, r s , s s s -O-Fase-s Herr Prosten Hule yttrade sig - - Dä enligt sista F.eds-Tractaten, om jag ratt minnes, Swerige är berättigadt att ärligen frän Ryssland Tullfritt in. förstnfwa 50,200 Tunnor Spannemäl, sä kunde Kongl. Maj:t till understöd för de af kriget härjade Provincer, i Näder anmanda denna Spannemäl.
I -q kan således ej inse, det något särskildt undantag, i afseende pä Tull afgifterne för dessa Provincer lampeligen bör komma i fräga ------ Härmed förenade sig Herr Prosten Doctor larsons Stockholm Ut supra. llx krotocollo Koedeok..
Detta Betänkande blek, uppä derom af Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjord proposition, tilt aila dess delar bifallit.
Före 192 Den 4 November.'
Riksens Högloflige Ständers Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Utstötts Betänkande, i anledning af Herr Asiesioren 6. 6a.lins twänne särskildte hos Wältofliga Borgare-Ständet ingifne, och derifrån till Utskottet remitterade Memorialer, angäende Fattigwärden i Riket.
I samma mon Samhällen stigit till högre upplysning, har pligten att lätta lidandets börda, fatt en mera bestämd och »verksam rigtning ät sitt »välgörande mäl.
Man har antagit för grundsakts, att Le medlemmar, som af hwarjehanda ordsaker blifrvit oförmögne till egen bärgning, äga rätt att finna fullkomligen uppsyldt det »vid alla Samhällens första Inrättning grundade och med deras förkofran »växande hopp om inbördes hjelp, och be mera förmögne hafiva lärt, att under njutningen af sina rikare gäfwor, »vid fyllandet af detta rättmätiga hopp finna sin belöning i den tillfredsställelse »väkgörandet stänker.
Förbindelsen akt undsätta nödlidande Likar, egentligen grundad i samwetets bud, har genom Samhälls inrättningens fullkommande blifwit ett rättwist föremål för Regeringens omsorg.
Frän denna synpunct, har ock Herr Asiesior 6akn, pä ett sätt svin agnar Mennistowännen, betragtat frägan om Allmänna anstalter till Fattiges underhäll, dä han hänfört detta Dm 4 November. 19?
detta amne till skyldigheter, hwilka medgifwa förbindande föreskrifter tili allmänt iagttagande och gemen, samt syftemål.
Med fullkomligt bifall till Herr Asiesiorens^ förslag har Utskottet jämwäl med honom delat Böjelsen, att leda detsamma till fullbordan; men under öfwerwägande af de författningar, som i förewarande ämne tid efter annan utkommit, och huru de blifwit efterlefde, har Utskottet funnit Fattigwärden i Riket tarfwa en närmare öfversigt och allinänuare undersökning innan nägra Neglor kunna gifwas för en bättre ordning derutinnan, och kraftigare utwägar widtagas atc bringa den i werksiällighet.
Till tvinnande häraf, har Utskottet trodt sig böra wördsammeligen föreslå, att Rikets Högloflige Ständer, wille hos Kongl. Masit i underdånighet anhälla, att en Comité kunde utses, hwilken feck sig uppdragit. att ofördröjligen inga i undersökning om alla särskildta Fattig inrättningar i Riket, sä ival pä Landet som uti Städerne, hwarwid noga uppmärksamhet borde lemnäs dertill, huruwida någre fädane enjkildte Hushällsairstalter finnas, hwilka kunna hafi »va till följd akt öka Tiggerier.
Comiteen som för sin befattning icke lärer wänta annan belöning, än den, hwilken ätföljer en god gerning, skulle äga, att ifrsi/alla Orter hos Kyrkoherdarue, och hwilken som häldst i detta ämne kunde anlitas, erhälla alla nödiga upplysnjngar; derwid i allmänhet torde wara nödigt att de Fattiga indelas i z:ne Clasier, dä utr Lörsta Llasten kunde sättas; Orklöst, utgamla, dräckligc, med längwarige sjukdomar beswärade och wair - 192 Den 2 November. wanwettige, I andra af sig komne', men i en eller annan mätto arbetsföre; sam! i Tredje Claren: Fattige Fader- och Moderlöse Barn, under 14 är, hwarefter hwarje Församlings eller Stads sä beskaffade Fattige, skulle sä wäl till deras närwarande antal, som pä ett medium för sist förslutne io ar bestämdt uppgifwas.
Och borde derjämke upplysning inhämtas, buru med hwarje Församlings eller Stads uppgifne Fattigfond sig förhäller, eller der nägon wist Fond icke är inrättad, huru de Fattige pä annat sätt försörjas; hurruvida de arbetsföre Fattige innom sin wistelseort äga ett eller annat tillfälle att med arbete till deras bärgning nägot bidraga, och hwad mera, som för en allmän Fattigreglering erfordras, sa att den till arbete oförmögne kan beredas nödig tillgäng till sitt Lifs uppehälle, och den äter som äger nägon arbets förmåga, sättas i nödwändighet alt den samma anwända, och icke onödigtwis blifwa en Börda för Samhället.
Sedan alla nödiga upplysningar sälunda blifwit inhämtade och samlade, borde Comiten wara beredd, att wid näst infallande Ordinarie Riksdag till Högloflige Ständerne afgifwa en ordentlig Plan, till Fattig-Jurättningarne i Riket, four kunde tjena till Rättelse, wid de Författningar, hwilka sedermera finnas nödige och lämpelige, att för hwarje särskildt stalie, eller i Attmänhet widtagas.
Men om innom denne utsatte tid Kongl. Majrt skulle finna nödigt att anbefalla nägon sadan Provisorisk ätgärd, som utan Statens betungande ledde ttll det asfytade ändamälet, torde densamma genast blifwa satt i werksiällighet.
Hwitket till Riksens Högloflig»
Ständers egen pröfning wörd - Den 4 November. 19: »vördsammeligen öfwerlämnas.
Stockholm den 2 Öckober 1809.
Vä Högloft.
Ridderstapet och Adelns »vägnar: ^ob. 6abr.
Oxonli^ornku Wä Högtärade BorgareS»ändets »rägnar: L!. ft.
Lcböntierr.
Va Högwördige PresteStändeks magnar: chäa^nus LtLZiie!i'u5.
Va Hederwärda Bonde» Ständeks »vägnar: L.
Lricrckon. k> ft. l>lot2e!.
Uppå derom af Herr Grefwen och Landt-Mat» stallen gjord proposition, bifölls detta Betänkande.
Upplästes följande: Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärs- och OecoNomiä» Utstötts Betänkande, i anledning af Herr Prosten, Dockor Carrei Memorial, angående föreftagen Allmän Inrättning af Sockne-Magaziner.
Af detta Memorial, som hos Högwördige P-esteStändel blifwit ingifwik, och derifrån till detta Utstötts handläggning rcmitkeradt, har Utskottet fatt en önstad anledning, akt utlaka sig i ett ämne, hwars allmänna nytta är tillräkligt erkänd, för att icke »vinna fullkomlig uppmärksamhet och en sadan äigärv som ändamälet fordrar.
Fjerde Band. 25, 26.
Pä 194 Den 4 November.
Pä de ställen, der Sockne Magaziner blifwit inrättade och förwaltade som sig bordt- har fördelen deraf wid inträffande mistwaxt är, eller da en mindre gynnande skörd gjort Spannemäls tillgängen me, ra knapp, till fyllest belönt den kostnad och omsorg, som blifwit anwänd pä Vesta inrä kningar, hwaraf följer, atti samma män, de kunna- utwidgas, ju -vidsträcktare skall deras nytta ofelbart blifwa.
I denna öfvertygelse och dä all -verkan af kwäng, efter Utskottets tanka, ar öfverflödig, häldst det en gäng wäckte och stadgade begreppet om egna förde, lar, alltid skall tjena till ledare i de ut-vägar, hwarigenom andamälet kan winnås; har Utskottet ansedt sig böra förestå, att Rikets Högloflig» Ständer wille hos Kongl. Majlls i underdänighet hemställa, om icke någon sadan författning kunde widtagas, hwariqenom Jordägarne i hwarje Socken, der något Magazin till anwandande för deras gemensamma nytta, ivid förefallande Spannemäls bchof, icke redan skulle wara inrattadk, föreställas om nödwändigheten deraf samt således uppmanas, akt i -verkställighet deraf inga; och att pä de ställen, hwarest en klok och driftig styrelse inom Församlingarne, samt omtanka-', för egen nytta, redan åstadkommit, en sadan inrättning, Sockneboerne uppmuntras att dermed fortfara och söka bringa densamma till en, emot hwarje Sockens särskildta behof och stallning, fwarande fullkomlighet.
Och dä erfarenheten wisat, att deste inrättningar, pä åtskilliga ställen kommit L wanmagt och ofta blifwit aldeles upplösta, genom käka förändringar eller egrnwilligt upphäfwande af ds Den 4 November. 195 de Reglor, som förut warit antagne, och hwarä inrättningen sig grundat, torde det jamwal wara nödwändigt, att de, i sädane fall, emellan Församl! ngarnes Pastorer och Scckneboerne, en gäng Lswerenskomne och stadgade Regler icke fä förändras, om ex med afseende päMagazinets utwidgning och derifrån oskiljaktig omarbetning af förra grunderne.
Med anledning af hwad i det remitterade Memorialet finnes derom anfördt, will Utskottet afwen »vördsammeligen tillstyrka, atk sedan de, i en etter annan Socken »varande Magaziner hunnit fä en till ytterligare Spannemälsinköp tillbörlig Fond, och »»agot mer eller mindre deraf således kunde anwän» das till andra behof inom Socken, detta tillfälle icke mä lemnäs obeg-rgnadt för allmänna Byganader, aflöning för Skolmästare och Barnmorska, Vac» cinatron och Fattiginrättningar i allmänhet, allt efter Fondens beskaffenhet och serskildta förhållanden L hwar och en ort.
Slutligen har Utskottet, uppå Herr
Doctor karrol derom i Memorialet i synnerhet gjorda före» ställning, hwars billighet Utskottet inser, welat »vördsammeligen framställa den önskan, alt dä ön Gottland, hwilken en läng lid af äret är aldeles stiljd frän communication »ned fasta Landet och således har sivärt, att »vid förefallande behof af Spannemäl, blifwa undsatt frän andra häll, i följd deraf, nöd»vändigt bör inom sig wara försedd med hwad nödtorften fordrar, inrättningen och besörjandet af Sock» ne-Magajiner derstädes mätte winna all möjlig ucp - Iy6
Den 4 November. märksamhek och befordras till en för Jnnewänarne högst angelägen werkställighet.
Hmilfet dock Riksens: Höglofliga Ständers egen pröfning wördsammeligen underställes.
Stockholm d. 2 October 1809.
Ridderflapeks
Pä Högwördige Presteoch Adelns magnar:
Ståndets magnar:
Joli. 6.
Oxenstierna.
Magnus 8taAne1>u8.
Pä Högtärade Borgare- Pä Hederwärda Bondc - k. P petriel.
Herr Grefwen och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall hära, hwilken beswarades med Föredrogs följande: Riksens Högloftiga Ständers Allmänna Befwärs- och -Oeconomiä-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Majll till Riksens Ständer afgifna, och isrän samteliga Riks Ständen till Utskottet remitterade Nädiga Proposition af den 7 September innevarande är, angående åtskilliga af allmänna Magazins - Direction uppgifne behof, och omständigheter m. m.
Måill har uti denna Nädiga ProposH lion underrättat Riksens Ständer, om de af Direktiv, Sländets magnar: L.
P Lcbönstorr.
Ståndets wägnar: ?.
Ikonen i underdänighek anmädlte tillfälligt; omständigheter hwilka fordra styndesamma anstalter, dem Direcllonen likwal i underdånighet förmäldt sig icke kunna »vidtaga och behörigen u föra, sä stam den icke blesive med dertill nödiga medel försedd, genom afbe alningar a dest till krigsbehofwen gjorde försträckningar, hwilka wid sistledne Junii mänads utgäng, efter Directionens uppgift stego till en million ,6v,oov Riksdaler Banco Specie.
Enligt Directionens af Kongl. Maj:t i Näder äberopade nnderdäniga fkrifwelse, bestå besia omständigheter i följande: att som det more att befara det mängden af mindre förmögne Jordbrukare, genom kriget utblottade pä penningar, men i behof deraf tin Utfkylders och andra nödiga utgifters bestridande, skulle tidigt nödgas afyttra sin nytröstade Spannemal till wanpris, fä syntes blifwa nödigt, att Allmänna Magazins inrättningen nu, likasom de föregående ären, sattes i förmäga. att göra snara upphandlingar för Contant betalning, efter fadane pris, hwarmed säljarne blefwo någorlunda belätne, samt att, fä wal för de Brännerier, hwilka stöde under Kronans egit bedrifwande, som för Staternes behof uköfwer Skatswerkets egna Sadestillgangar äfwenfom till upplag för de behöfwande Länens undsättning, erfordrades Spanneanäl, som borde uppköpas i de sävesrikare Provincer och wid de Magaziner inom dem, hwarifran Spannemälen, utan Allmogens betungande med kronofkju s, kunde sjöledes widare föras till de Orter, der desi an-vandande wore af nöden, hwarenwt upphandlingen wid annorlunda belägna - 198 Den 4 November. ua Magaziner, derifrån all säd mäste Landkwagen förstas, endast borde lämpas efter ortens eget behof af undsättning och inskränkas till torkad säd, som kunde längre lid ostädad förwaras.
Widare hade Directionen underdänigst erindrat, att den ät förra Arrendators» af Götheborgs Bränneri uppdragne Bränwins fournering för Götheborgs Stad samt Bohus Läns Skärgårds'
Fiskelagen upphört med nastledne mättad, och att han enligt de wilkor som moro bestämde, stulle afträda Bränneriet den i z uti samma manad; att om berörde Brämvins - fournering. efter nystnämnde tid stall börjas för Kronans räkning, s3 stulle antingen Krono-Bränneriet ställas i gäng den i uti innewarande 'mänad, eller ock nödigt Brännvin för behvfwet anskaffas; men att för bägge fallen, och i synnerhet det förra, fordrades ett betydligt penninge-förlag, som Directionen icke lunde åstadkomma, derest icke ersättning snart erhölles för Magazins Inrättningens sörstrackningar till krigsutgifterne, förutan hwilken ersättning Kronans härwarande Brannerier icke heller kunde drifwas, Inrättningens skulder liqvideraS, eller förut omnämnde upphandling werkstallas.
I följd häraf har Kongl. Maj:t allernadigst behagadt asta, det Riksens Stander malte sä wal '.vidtaga de anstalter hwilka kunna finnas nödiga till upphjelpande af nu uppgifne behof, som i underdånighet meddela Kongl. Majll huru de finna, att med Bränwins - Bränningen och försäljningen i Götheborgs Stads- och Bohus Lans Skärgårds Fiskelägen, esker da »varande Arrendes förlopp mä förhällas.
Den 4 November- *99 las.
Af berörde Kongl.
Maj:ts Nådiga framställving, hwilken bade kill Stals- och Oeeonomie U stötten blifwit remitterad/ har detta Utstött till u arbetning förehaft hivad pä desi ätgärd ankommer.
Utstottet har derwid med djupaste underdånig wördnad och tacksamhet igenkänt oen adla omsorg för ZolkelS rväl, som ullnarkt hwart enda steg af Kongl- Maj:ts Ztäoiga Regering, och Utstottet hoppas, att kunna gä Kongs. Majns milda afsigter till mötes, genom förklarande af Utstotrets oryggelig» öfwertygelse om nödwändigheten as allmänna Magazinernes fortfarande; hwarjämte Utstottet tror sig pr det högsta böra uiwerstödja Högloflig» MagazuisDirectionens unverdäniga Förslag, a t sa fordt möj» ligt ar werkställa upphandlingar efter den goda och wigtiga Plan, som af Directionen blifwit uppgifven, och dek särdeles ä sädane ställen, dit Sjötransporter äro möjlig.
Utstottet är derjänlle af den tankan, att intill detta ärs fluk och sä länge hittills waran, de principe för Bränwins Bränningen i allmänhet, enligt Riksens Högloflig» Ständers gemensamma wid detta Riksmöte tagne beflut, följes, kunna de allmänna Brännerierna, likafä litet som hittills inflränkas eller ens derom blifwa ett öfwerläggningsämne, i synnerhet svin Städerne Slockholm och Götheborg, jamte Götheborgs och Bohus Läns Skärgärdar, ej hafwa annan päräknad utwäg, att blifwa försedde med Bränwin än af Kronan.
Likwäl anser Utstottet bäst wara, att det betydliga Lager af Bränwin, in- eller utländskt, som kronan förmodeligen under desi flere werkö disposition nu äger elier in.
202 Dm 4 November» införmantar, först anwändes till desie orters och Ska? ders behofmer, Sluteligen och i sammanhang härmed, fär Utskottet lilliännagisma sin önffan, att allmänna Maga^ins-Fonden mätle, sä fort möjligt btiswer, äter?
fä sine till krigets lttföra-lde, samt ät flere Allmänna werk lämnade förstotter, af den i Kongl, Maj.-ts Mädiga Proposition omnämnde summa, förutan hwilken denna högst angelägna Inrättning icke lärer^kunna komma i tillbörlig merksanihet, Hmilket dock allt 'lill Riksens HSglofliga Ständers eget ompröfmande wördsammeligen öswerlemnas.
Len 24 October 1829.
Ridderffapet Pä Högwördige Presteoch Adelns magnar:
Ständets magnar: Joll. 6adr.
Oxenli^erna, tvlaZnus LtaZnalius, Pä Wällofliga Borgare- Pä Hedermarda BondeStäNdets magnar:
Ständets magnar: L> ^s, Lcbönlaerr, k. Lric8kom, (ä., 8), Mgardes pä bardet.
Upp, Den 4 November' 20, Npplastes följande: Riksens Höglofliga Ständers Lag - Ulstokts Betänkande rörande Kongs. Maj:ts Nådiga Proposi ion, angående förökning af unherhället för bysatte personer
I anledning af hos Kongs, Mast i underdånighet wäckt fräga, om icke hwad Kongl. Majit den 2.dra sist edne Maji om häcktgde Brottslingars unberhall i Räder stadgadt, äfwen mä lämpas tillpersoner, som wörö för gäld Bysatte, har Kgl. Majit
Nådigt inhemtat huruledes det underhäll, som Lagen i 8 Cap. ig tz.
Utsöknings-Balkcn äläggcr Borgenär, hvilken ej kan wisa det hans för skuld Bysatte Gäldenär mägkar sig sjelf föda, att till honom Utgifva, blifwit i mohn af waruprisens stegring, och lika med underhället för häcktade Brottslingar, tid ester annan förhöjd!; wid öfwerwägande hwaraf Kongl. Maj:t ansett Lagens ofwannämnde förordnande ofelbart äsyfta, att Gäldenär som för skuld hälles bysatt, och i häcktet ej kan sig sjelf nära, stall af Borgenären, för hvars fordran han i förvar hålles, njuta hwad till lifvets uppehälle oundgängeligen erfordras, till anskaffande hwaraf Kgl Mast funnit de twä Skillingar, hwartill detta i penningar utsatte underhäll, enligt Kongl. Brefvet den a^dra Februarii 1787 för det närvarande i allmänhet beräknas. nu mera wara otillräckligt, äfvensom att den tillökning af en stilling, som medelst Kongl. BrefU>et den Zi Äng.
1808- blifwit särskildt stadgadt för 202 Dcn 4 November. för de i Stockholm bpsatte,.rvore underkastad en lika mindstning af waruprisernes stegring, hwaremot ett underhäll u satt i Bröd, blefwe oförändrat; I afseende hwarpa och emedan bysatt Gäldenär ej borde för sikt lifsuppehälle alnöjas med mindre, an hwad Kronan består till föda för dem, hwilka aro för brott häcktade, Kongl.
Majit efter högste Domfiolens samt Stats - Rådets hörande och tillstyrkan, r
Näder framstäkdt kill Rikets Sländer den proposition, att i allmänhet mä förordnas, det Borgenär, som ej wisar, att Gäldenär, hwilken af honom för skuld hålles bysatt, kan sig sjelf föda. stall Ml honom för hwarje dag utgifrva twä Gkillingar Banco, samt en och en tredjedels mark mjukt Bröd af sammanmalet Rågmjöl eller desi warde- efter det pms som manatligen af Konungens Bcfallninnshafwande tvid hwart och ett Bysättnings häckte mä NtsattaS: samt att i händelse Kongl Mast framdeles skulle sinna nödigt öka underdället > för dem, som i Kronans häckttcn för brott förwaras. en lika tillökning alltid stall bestaS Bysatte, son; ej mägta sig sjelfwa föda , De tvid rropositionen i nader fogade stät, har Lag-lbstottet för desi del ansedt däde sä. fullkomligt gällande och tillräckligt talande för billigheten af en i hackce inmanad Persons underhäll pä ett sätt, som icke genom saknad af ytterst nödwändiga behof, kastar honom u i offäligt lidande, att Utjkottet med säker öfwertygelse om rätlwisan deraf, desto häldre tillsiprker högstäberopade propositions gillande och än tagam - Den 4 November. rvz tagande i hela desi widd, som det uti 8 Cap. iz §.
Utsökning^-
Balken stadgade traktamente, fyra öre Silfwermynt esser 1754 ärs myntmarde merseligen utgjorde dels Riksdaler eller twä Stillingar Specie, och följaktligen icke är genom Kongl. Brefwet den 2 Februarii 1787, i mindsta matto förökadt, ehuru under de, efter allmänna Lagens författande, emedlertid, förflutne femtiokre är, födomedlens pris mångdubbelt uppstigit.
— En anmärkning som äter wisar, huru swära lidanden öfwergä Mänga i Samhället och ända till arrcstanter, derigenom, att i penningar bestämt underhäll icke ärligen rättas efter waruwärdct.
Härjemte fär Utskottet äberopa desi Betänkande öfwer sä wäl Herr Hof - Intendenten och Riddaren ker Ikams, som Herr Borgmästaren LZZes, det förra frän Höglofliga Ridderffapet och Adeln, det sednare frän Högtärade Borgare-Ständet remitterade och af Utskottet i sammanhang med Kongl. Majlls Nädiga Proposition förehafde, särskilda Memorial.
Slockholm den 5 October 1809.
Ridderskapet Pä Högwördige Presteoch Adelns Ledamöters Ständets Ledamöters magnar: ' magnar:
Larl 6.
Lyernlieckt.
Olok käambräus. Pä Högtärade Borgare- Pä Hederwärda BondeStändets Ledamöters Ständets Ledamöters magnar: magnar r k. kl.
Orevesmubl. kecker kernström. klolmbergskqu.
Uppä L2>4 Den 4 November.
Uppä derom gjord proposition af Herr Grefwen och Landt-Marskalken blef detta Betänkande till alla helar bifallit.
Upplästes följande: Riksens Högloflig» Ständers Lag - Utstötts Betänkande, rörande sä wal Herr Hos Intendenten och Riddaren lllllamg, hos Högloflige Ridderstapet och Adeln som Herr Borgmästaren hos Högtärade Bor gare-Ständet, i anledning af Kgl. Majlls Nädiga Proposition till Riksens S änder om tillökning i underhållet för besatte personer/ andragne yrkanden.
Herr Iliam hemställer, att Lag U stöttet mät. te utarbeta ett förslag, huru alla slags sängar runde fä förökade willor i anseende till boning, skötsel, och föda, samt i öfrigt blifwa mer nyttiga medtem» mar i Staten, och Herr klZZe, att alle för skuld bysatte kunde med nägot ester deras kunskap och förmåga lampadt arbete, fä systelsättas och inkomsten deraf anwändas till afbetalning ä den skuld, för hwilken den arbetande i Bysättningschacktct hälles.
Dest yrkanden, af hwilka det förra ifrän Högloflig» Ridderstapet och Adeln, det sednare i frän Högtarade Borgare - Ständet, blifvit tillika med Kongl. Maj:t Nädiga Proposition lill Lag.