Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om panten förut är intecknad, gifver Contoiret endast så stort lån, som fattas uti tredjedelen af dess uppskattade värde. 5:0 Contoirets säkerhet förvaras igenom behörig förskrifning och inteckning i panten, Den 13 April. samt öfriga nödiga utvägar till vinnande af ändamålet. 6:0 Flera Hemman eller Hemmansdelar, som tillhöra en ägare, få ej annorlunda belänas, än hvart och ett för sig sjelft.
Således skall gifvas särskildt Förskrifning, med åtecknad laga Inteckning, för hvarje Hemmans lån. 7:0
Lånet erhålles emot 3 procents renfa, och 3 procents afbetalning på primitiva Cjpitalet, om året. 1 8:0
Med årliga rentan och afbefalningen på Capitalerna, begagnade till amortissement, försvinner af sig sjelf hela den RiksgäldsSedelstock, som till förenämnde lån användes, på 16 å 20 år.
Emedlertid bör man kunna taga för gifvet, att Riket långt förut bör hafva ett verkligt mynt, så vida de mått och steg vidtagas, tom här ofvan, i afseende på Handels balan* cen , blifvit föreslagna. 9:0
För att bibehålla RiksgäldsSedlarna i det värde, som de böra äga, anser jag ti 11- fyllestgörande, om Riksens Höglofl.
Ständer till RiksgäldsContoirets disposition årligen, af de medel, som till Banken ingå , för att amortera Statens skuld derstädes, ansloge en viss emot det utgifna Sedelbeloppet passande summa, och desi; förutan fördubblade Creditivet, spm RiksgäldsContoiret nu har på Banken.
262 Den 13 April, 10:0 Lika så skalle RiksgäldsConfoirets CreditSedlar, sorn ihginge i Statsverkets och alla Krono-intrader, af StatsContoiret och andra publiqua
Verk användas till alia sbgs utbetalningar. 11:0
Äfven borde RiksgäldsContoiret utgifva större Sedlar, såsom af 60, 100, 250 och 500 Riksdalers belopp, till förekommande af fir stor utväxling af Bancomynt emot RiksgäldsSediar, som nödvändigt skall inträffa, om RiksgäldsContoiret utgifver endast små Sedlar.
De 4 särskildta Sedelslag böra hafva hvar sitt format, till förekommande af förfalskning, 12:0
Om RiksgäldsContoiret bHfver tillagdt lika rättigheter vid utsökningar af dess fordringar, som GeneralDiscontContoiret uti Förordningen af den 14 Januarii 1790, om lån på Fastigheter erhöllos, blefve Contoirets säkerhet mera bevarad, och omgångar vid utsökningar i det mesta undvikne.
Allmänna Crediten skulle visserligen erhålla ett stort stöd, 0111 förhållandet med ada i Fastigheter intecknade skulders utsökande blefve i likhet med hvad ofvanberörde Förordning utstakar för General DhcontConloiret.
Hvad Närings- och Slöjde-idkarens behöfliga förskott.r och understöd vidkommer, böra Cou.merceCollegii dertill bestämde fonder förstärkas, i den mån som behofvet krätver, och ✓ Den 13 April.
- 263 således den classen af Medborgare behörigen upphjelpas, hvarmedelst välmågan i Fäderneslandet och exporternas förökande skall blifva en följd och bidraga till Handelsvågens öfvervigt.
Hvad nu angår afsättningen af de produeter, som en god Landets eultur tillvägabringa^ blitver väl 3:0
Spannmålen den , som kommer först i synhet att betraktas.
Att erhålla den betalt relatift till produetionskostnaden och derjemte billigt i afseende på alla andra Rikets Näringar och Rörelsers Sädesbehof, kan förmodligen icke ske utan en allmän Magazinslnrättning, fördelad i hela Riket, hvarest den säljande och den köpande skulle få tillfälle att sälja och köpa
Säd, på sådant sätt och till sådant pris, att båda voro belåtne, och Magazinslnrättningen kunde hafva bestånd
Den osäkerhet, som Landtbrukare och Näringsidkare nu mäste vidkännas, då Säden det ena året gäller allt för vida olika emot det andra, måste ofelbart hindra Jordens odlare, Närings- och Slöjdeidkaren, industrien, med flera, att våga företaga planer af större vidd i deras yrken.
Om medium af 10 års MarkegångsTaxor i hvart
Län toges till grund, och ett maximum deröfver samt ett minimum derunder blef - 2Ö4 Den 13 Jfpril. ve utsatt för 5 år, såsom i det närmaste stadigvarande Spannmålspriset i Länet, hvarefter inköpet al torkad Säd, i Magaziner levererad. skulle sig rätta, allt efter som ursväxten eller andra tillfälligheter fordrade, och föi säljningen deremot skedde med den förhöjning uti inköp-priset, som gjorde MagazinsInrättningen i Länet försäkrad emot all förlust så synes det vara gifvet, att både den sä jande och köpande blefve belåtne, och ett stadgadt pris i det närmaste skulle vinnas.
Men mig torde tillåtas att anföra med ett exempel, hvad jag kanske icke nog tydligt här otvan uppgifvit, helst som denn3 omständighet är af högsta vigt vid detta förslag.
Jag menar således , att om MarkegångsTaxorna för 10 år, öfver htTvudet beräknade, varit i N. N- Län 6 R dr Banco för en tunna Råg, 4 R.dr dito för en tunna Korn, och R.dr dito för en tunna Hafra, bör inköpspriset, iör kommande 5 år, aldrig för Rågen gå öfver 7 och aldrig under 5 R:dr, äfven, som lör Kornet aldrig öfver 5 och icke under 3 R:dr, samt för Hafran aldrig öfver 3-3 och icke under 13 R;dr Banco för tunnan.
Efter sig företeende omständigheter med årsväxten, så väl i Länet, som nästgränsande orter, böra MarkegångsTaxor årligen för Länet upprättas, men ej få ga öfver eller under förenämnde Maximum eller Minimum, och såkdes icke under de löpande 5 åren blifva öf - Den 13 April. 265 ver 7 eller under 5 R'dr för Rågtunnan, men väl deremellan , samt på enahanda sätt med de andra sädesslagen.
De erforderliga Reglementen , detailer, redogörelsesäu m. m. , som till en sådan Magazinslnrättning höra, blefve här för vidlyftigt att omtala.
Hufvudsaken är, huruvida Riksens Högloft.
Ständer anse Inrättningen nyttig och för Riket gagnelig , då , hvad som i öfrigt bör iakttagas, låter linna sig, lika med behöfliga medel , då Inrättningen icke genast sträckes för långt att börja med.
Allmänna MagazinsDirectionens nu varande Fonder, då dess fordringar blifva betalte, torde förslå långt, och kanske i det närmaste till det som behöfves.
Sedan jag nu haft den äran att i möjli, gaste korthet yttra mina tankar om Sädes-produaionens behandlingssätt till allmän förmån och nytta , synes det mig icke behöfligt att nämna något vidare om afsättningen af andra Åkerbrukets, Näringars och Slöjders produetioner, emedan en vis och uppmärksam
Regering har alla medel i sina händer att befordra det Allmännas väl, och visserligen äfven begagnar dem.
Slutligen får jag vördsamt föra Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå , att hela det project, som jag här ofvan halt den äran framställa, äger till grund, att 266
Den 13 April. handelsvågen blifver ställd till Rikets fördel, hvarförutan ingen rättskaffens basis till en säker Riks finance plan gifves, och att hvad man den förutan vidtager, icke är annat än blotta palliativ , som kunna gagna för ögonblicket, men skada i längden.
Ridderskapet och Adeln finner något värde i dessa mina vördsamt iram* ställda tankar, torde jag få utbedja m g att få communicera dem med de öfriga Höglofl.
RiksStånden , samt att detta Memorial må få remitteras till behöriga Utskott.
Härjemte begärde Hans Excellence, att hans
Dictamen måtte remitteras till behörigt Utskott, samt att det skulle blifva honom tillåtet att detsamma med de öfriga respectiva Stånden communicera.
Runth:
Dictamen begärdes på bordet.
Herr von Schultzenheim, David, anförde skriftligen till Protocollet följande :
Mycket skrifves och talas om en allmän penningenöd , men tidens bekymmersamma ställning härleder sig icke ifrån en verklig penningebrist, eller från en för liten stock af Bytesmedel emot Varubeloppet.
Den ofta omtalta 1762 års BancoSedelstock, hvilken genom de betydligaste egendomars beläning, och cir - Dm 13 APrlL 267 mlerande såsom penningar, samt genom Staens
Lån för det Pommerska Fälttåget, uppitigit till en förut ohörd storlek, och orsakat agiotering, utgjorde dock icke mer , än 149,679,022 Daler Kopparmynt,svarande, efter det årets lägsta cours, 72 mark per Hamburger Banco, eller 18 Daler för 1 Svensk Riksdaler, emot 8,315,501 R:dr Banco.
Sedelstocken var dock vid 1776 års slut, eller näst före realisationens början, litet högre uppstigen, eller till Dal.
Kopparm. 150,649,801, utgörande efter 18 Daler Riksdaler Banco 8j369j433- Under Sveriges lyckliga välståndsår, emellan 1777 och 1789, då penningeverket åtnjöt en orubblig stadga, och Sverige, genom det tillhöriga Finland, ägde en till en ' större folkstock, varierade Banco-Sedelstocken emellan 7,800,000 och 5,500,000 R.dr, med kanske i hårdt mynt utelöpande i" till 1J millioner Riksdaler.
Sverige har, lika med andra Riken, rönt, huru rörelse capitalets graduella förökning upplifvat idogheten och landets reproducerande näringar5 men vi håfve ock i förra seculum erfarit menliga föijdrr af ett öfverdrifvet Lånsystem, och att det för en Banks redbarhet ej gör tillfyllest , att äga full säkerhet i erhållna underpanter.
Man har sedan tillskrifvit en, år 1789» tillkommen ny Benninge- och VaruRepresentant en synnerlig statistique nytta; men om ,J" r^-ioicrnrken i början ökade arbets - 268 Den 13 April. driften, så sökte den snart sig en lönnväg till Bankens penningehvalf och fördref det härda myntet utur landet, med nedsättning af egna förskrifningars credit.
Denne Sedelstock var störst år 1802, och var då uppstigen till 18,942,827 R:dr , svarande, efter 4 minskadt värde, emot 12,628,551 R:dr B:co.
Igenom täta förväxlingar blef Bankens Sedelstock reducerad till 1.628,018 R:dr; utgörande således år 1802, samfäldte rörelse - capitalet uti Banco R:dr 14,256,569.
Uppå erhållna pålitliga underrättelser vågar jag försäkra, att VäxelBanco skulden, eller Sedelstocken, vid 1812 ärt slut, var till sitt belopp den allrastörsta ifrån Bankens stiftelse, såsom uppstigen till 23,901,947 R:dr, och deremot RiksgäldsSedelstocken den mindsta sedan Contoirets tillkomst, eller 4,639,340 R:dr, och följaktligen hela circulerande penningestocken , vid bägge Riksens Ständers Verk , utgörande 26,994,840 R:dr beräknade i Banco.
Om ock, vid detta års ingång, Bankens Sedelstock blifvit , genom den dryga Bevillningen, nedsatt till circa 20,8 1 5,500 R.dr, så har deremot RiksgäldsSedelstocken, till följe af ett nytt Kronotillit, uppstigit till 8,607,507 R.dr, eller förvandlade i Banco till 5,738,338 R'dr, och uppgår således ännu hela publika rörelsecapitalet utöfver 2h\ millioner R dr, och totala förminskningen sedan år 1812, blott utgör den obetydliga summan af 441,000 R:dr B:co.
Huru långt äro vi icke komne ifrån 1668 års BancoOrdning, till följe hvaraf reda Den 13 April 269 penningar ofelbart commender3s kunde efter behag, och äfven ifrån förhållandet de goda åren, emellan 1777 och 1789, då Bancosedeln nästan hellre emottogs , än det besvärande tunga och mindre transportabla myntet.
De för Statsverkets behof i Banken och RiksgäldsContoiret tillkomne och ännu circulerande Sedlar, om 12 millioner R:dr, äro icke Varu- eller Speciemynts Representanter 3 och de ifrån RiksDisconten utestående årsfordringar, om 6 till 6,500,000 R:dr, ehuru föf Speciemynt erkände, föreställa blott cnskildta personers skulder; oberäknade ännu FilialDisconternes stora förskott.
Högst betydliga, men för Riksens Ständer merändels okända omloppssummor gifvas i diverse
Disconters assignationer och 3 procents Obligationer, FahluBergslags och flera Corporationers, så väl som enskildta personers kringspridda Invisningar.
Fåfängt må man inbilla sig, att ett idealt penningecapital, som genom konst eller magtspråk tillkommit, skall göra samma kraftiga verkan , som en fond, vunnen genom förökt industrie, arbets- och näringsstyrka.
Den genom det allmänna Europeiska kriget och den osäkra sjöfarten dessa år hämmade Bruksrörelsen har fordrat mindre förlag, och de öfrige näringar hafva ej lika hastigt med Penningestocken kunnat ökas, samt till och med har Sillfångsten, som sysselsatt en mängd af menniskor, alldeles försvunnit.
— Den utöfver den naturliga styrkan och mer 3 70 Dm 13 April. än tillrävkiiga summan till CirculationsCanalens fyllande, öfversvämmar och afflyter utan gagn; och då den samma användes till utrikes handel, så har, vid bristande egna effecter, det hårda myntet först utgått, som utländningar blott erkänna ett byt. smedel, försedt med intrinseqve valeur; mindst hafva ock för penningarna hemkommit nödvändighetsvaror , eller nyttige rudimaterier för Manufaeturerna.
Den store Penningestocken har i n 1 ed t mången i dristiga-företag, och om det för några lyckats, så hafva de merendels till Allmänhetens förderf, åstadkommit enskildt vinning.
Den utrikes crediten mindskas efter h.nd, och vi bafve deraf, lika med Stater i samma äfventyrbga Financestäilning, röns öfverdrifna växeloperationer, agioteringar, penninge vinglerier, förhöjda varupris och arbetslöner, mångfalldiga ombyten af fastighetsägare, slöserier, yppigheter och banquerouter.
Den fattiga enkan , de värnlösa barnen med ett litet penningearf, penningelöntagiren, bruksidkaren, som ej ägt annan förmögenhet , med flera oskyldiga, hafva, nästan utan medömkan, blifvit lidande och förstörde.
Det medgifves gerna, att den lätte papperspenningen , med försigtighet handhafd , förmått göra den tunga malmen i våra grufvor rörlig. samt äfven locka Silfver och Guld in i Landet, utan att hmdelsbabncen behöft betungas med en dyr VaruRepresentant; saledes erböds Banken , under en lycklig frakthandel, ifrån 1779 till år 1783, samt fortfa - Den 13 April, 2/1 rande liflig Bruksdrift, att inlösa vid den perioden, R:dr 2,4<S7,2ci5 i utrikes Silfver för de .s Transportsedlar ; men så har ock den konsten att af Lumpor tillverka papper, och att derutaf bereda penningar, gifvit tillfälle åt Regeringar, att föra everdeliga krig, och att skuldsätta Samhällen i flera generationer, på ett sätt, som forntiden icke kände.
Storbritanniska
Ministéren hade icke mägtat utöfva sina storverk, förutan att på besagda sätt öka nuvarande och framtida Nationalbördor; men så har den: amma dock, med en öfverträflände statistisk kunskap, förstått att genom sin så kallade FoundingSystem afböja, att icke Riksgäld kommit att utgöra Landets circulerande Penningestock, eller att förskära' ma Penningevärdet.
Med denna transferabla fond, som ifrån Konung Wilhelm den 3'djes Regering uppstigit till nära 750 millioner P. Sterb, och hvarå ej den ringaste förskrifning är gifven, kunna stora negociationer göras, utan att vara verkliga penningar, eller kunna nyttjas i salubodar, eller vid torghandel.
Rentan af den lunderade gälden blifver endast i rörelsen synlig; men kan ej medföra den hastiga känningen, som der capitalet, i egenskap af penningar, genast utsläppes.
— Vid 1810 års Riksdag i Stockholm beslöts att öppna en dybk utväg, till biträde åt den skuldsatta Staten, af 4 millioner R:dr (enligt RiksdagsBeslutets 16. §.) genom hokförda lån, eller så kallade permanenta annuiteter; men vid ett Riksmöte, inom sa rima års slut i Ö rebro, hvilket jag ej hade tillfälle att bivista, 2 72 Dm 13 April. omändrades detta, efter allt utseende, nytti tiga beslut.
Man vill i Sverige nödvändigt hafva en Sedel i handen, och hade äfven StatsContoirets Obligationer, som på 1770- och i7«otalet, nr.ed Bankens garantie, hade en förträfflig credit, förtjent töreiräde framföre Penningeverkets misscreditering, om ock rentan bl ifvit mera besvärande.
Vinningslystne
Leveranteurer bade ock bordt ätnöjas med långsammare betalningsterminer och ett måttligt interesse.
En skyndsam indragning af Penningestocken, ehuru genom konst tillkommen, blefve utan tvifvel vådlig, då i synnerhet utskylderna äro emot vanan stora.
E11 sådan våldsam operation skulle medföra mycken förlust och osäkerhet för alla Manufäctuiister och Näringsidkare, så väl som för Fastighets-ägare, behäftade med någon gäld, ja, till och med för fordringsägare genom påskyndade banquerouter.
De som försett sig med ett stort lager af öfverflödsvaror eller utländskt Brännvin, och deraf dragit en omåttlig vinst, inen nu nödgats föryttra dem till ett nedsatt pris, eller dem utföra, kunde vid en vidtagen allvarligare httshållningsprincip mindst vara att beklaga.
Den af mariga yrkade allmänliga sparsamheten, och derigenom mindskade
Im* porten och Växelbehofvet, blir visserligen det mest pålitliga medlet, att i alla hänseenden korhma i ordning.
Förökte exporter vilja ej ensamt förslå till coursens nedsättning; näst lidet - II.
Den 13 April. 273 lidet år utskeppades så mycket Jern, som vid de lyckligare åienj men huru litet lörslog detsamma, då ett skeppund jern, för detta vid alpari cours , godtgjordes i England med pund Sterling, nu väger på handelsvågen föga mer, än ett enda pund, då den höga ingående tullen i samma land beräknas.
Vid de försvårade tillfällen att undfå pen» ningelån och förlag, samt vid den derjemte int hade nedsättningen af Spannmåls-priset, hafva flere välsinte
Män tillstyrkt biträden af Riksens Ständers Bank, dels såsom stående lån, dels i egenskap af Discont; att orsaken till mångas betryck kke härkommer från en liten pennin gestock , tyckes förut vara bevist.
Sjelf Jordbrukare, Bruksidkare, och mera skyldig än Fordringsägare, vågar jag ej tillstyrka medel, som, elter all öfvertygelse, gjorde ett bekymmersamt tillstånd ännu värre.
Icke heller kan, efter mångas mening, Penningestocken oföränderligen inskränkas till samma belopp, ehuru Folk, så väl som Varor, minskades eller öktes.
Den redbare
Penningen proportionerar sig efter Näringarnes förhållande, och den artificielle blifver mer kraftig, i mån af Handelsvågens, eller rättare efter Productions- och Consumtions Balancens gynnsamma utslag.
De nu församlade Riksens Ständer lära.icke underlåta att med nitfullaste ömhet omfatta Landets modernäring, så att den tirculerande Penningestocken må komma att användas till Ridd., 0. Ad.
Prat. N:o 35. j6.
I 274 Den 13 April. de mest reproducerande Näringars understöd; så ock att Spannmåls-priset ej må, genom en för året icke behöflig utländsk säds, och allramindst utländskt Brännvins införskrifning, öfver höfvan nedsättas
Det i flera skrifter uppgifna origtiga beloppet af rörglse-capitalet, och dess märkliga förminskning sedan år 1810, kan icke härflyta af annat, än att rätta förhållandet för Allmänheten är okändt.
År 1793 utgingo många Skrifter af trycket om en påstådd penningenöd, och om Bankens ohjelpsamhet, med bifogade förvillande uppgilter om Bankens och RiksgäldsVerkets rörelse capital- Uppå en högst kunnig mans om Rikets Financer, (må jag nämna honom) den nu saknade vördnadsvärde Presidentens Baron Carl Enc Lagerheims och några Banco-Vänners armodan, utgäfvos, år de kanda Bref ven om Rikets Penninge-verk.
Som Riksens Ständers både redofordrande och redogörande män endast med PM förpligta sig, att doldt och föi tegadt hillri det som tyst vara bär, och för ingen något upptäcka, som kan förorsaka verket någon skuda och misscredit, så uppgåfvos i bemälta bref mycket, sorn förut var okändt, men som tjente tili rättelse af då utspridda villosatser, och att öka Penoingeverkets credit.
Jag medgifver, att sådane fö ut dolde statistiske underrättelser blott under vår nuvarande Nådige Konungs FormyndareRegering, samt i skygd af Dess upphöjda och liberala tänkesätt, kunde uppgitvas; men både före och efter denne
Den 13 April. a?
S Höge och Patriotiske Regentens styrelse, fot Utgifvaren blifvit högst älventyrlige.
Om Riksgäldsverkets tillstånd och förvaltning utspriddes äfven förklenande omdömen; och som en Allmänhet kunde synas berättigad att få kunskap örn den båtnad , dess betydliga sammanskott åstadkommit, till sä den garanterade inrikes, som utrikes Gäldens förminskning, så bi töllö RiksgäldsContoirets Revisorer, af år 1799, den gjorda motionen, att Riksens Högloft.
Ständer tillstyrkas sku le, att Verkets hela tillstånd, geno n ett summanskt Utdrag, årligen och offentligen för Allmänheten kungöras skulle Denna Publicitetsfråga medförde väl vid början af l^OO års Riksdag någon oro; men sanningens kraft b ef ändtligen så verksam, att bemälte Revisorers förslag, innan Riksmöteis slut, tiil alla delar bilölls, och har RiksgäldsContoirets sly M e genom de utfärdade årliga Fxuact-n vunnit det mest oinskränkta förtroende.
Vi ha^ve ock erfarit, att liksom de Engelske Lord Comtnissioners vinna det mesta biträd ', då de uppgifva hela Riksgäldsverkets tillstånd och behof, så halva ock Svenska Folkets Fulhnägtige villigt ingått i den dryga Förmögen hets-8 afgiften m. m.
Sveriges Bank är, utan tvifvel, i mån af sin rörelses belopp, den mest solida, samt försedd med de säkraste hypotheker och garantier, af samtidens Banker; och har om de sistnämnde inrättningars nog ringa redbara fon - 276 Den 13 April. der, under denna Europeiska Revolutions perioden, icke saknats bevis.
De vid våra täta Riksmöten deputerade Banco Utskottets Ledamöter , så väl tom dess emellan samlade Revisorer, af alla Stånd, känna att, utan allt älventyr, Bankens tillstånd och redbarhet yppas kunde; men vill för min del endast tillstyrka, att likasom Engelska Banken årEgen är skyldig att till parlamentet uppgifva den löpande Sedelstocken (och som för nästlidet år i alla T dmngar uppgafs till 29,532,930 Pund Sterling) älven hos oss, till alla villomeningars fötekommande, VexclBank ns skuld, eller Sedelsiockens belopp, må nu och allt framgent, i likhet med RiksgäldsContoirets Credit sedlar, uppgifvas.
De äldre BancoOrdringar må gerna respecteras uti allt som befordrar
Verkets säkerhet och Rikets bästa; men ej må forntiders
Författningar äga rättighet att i all eftertid inskränka förnuftets gränsor, eller oafbrutet auetorisera en genom sednare erfarenhet skadlig befunnen hemlighets prin cipe.
Det synes icke eller tillbörligt, att RörelscCapitalets belopp för den högsta verkställande Magten , som äger att vaka för hvar undersåtares rätt och den förtjenta penningens valeur, skulle alltid hållas doldt.
Hos Eders Excellence samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anhåller jag vördsammast, att detta mitt Memorial må de öfriga RiksStånden meddelas, och efter ett förväntat benäget bifall, till Höglofl.
BancoUtskottet remitteras.
Den 13 April. 277 Remitterades till BancoUtskottet, och blef communication med de öfriga RiksStånden Författaren tillåten.
Grefve Monier, Carl Stellan, hade inlemnät ett så lydande Ödmjukt Memorial.
Redan under loppet af denna Riksdag hafva flere aktningsvärde Ledamöter af alla Stånd framställt vådan af Fäderneslandets iråkade nog brydsamma oeconomiska ställning och dermed förknippade penningbelägenhet; och få af Eder, mine Herrar! lära undgå att känna de svårigheter denna ställning tillskyndar mängden af Svenska medborgare.
Således att nu göra en ny teckning häraf, skulle mindre nödigt upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid, helgad åt så många andra vigtiga öfverläggningar.
Vid åsigten af förenämnde framställningar, synes dock allmänna öfvertvgelsen ännu icke vara tillräckligen vunnen, hvarken om de rätta orsakerna till dessa svårigheter, och ännu mindre om rätta sättet att dem afhjelpa; i hvilket sednare afseende Allmänheten dock, af sednare tiders erfarenhet, känner öfverflödets skadliga verkningar.
Med tacksamma hjertan skall den helt säkert villigt lyda de lagar, som åsyfta besparing och en tarfligare lefnad.
Då först blifver den illa lönte Embetsmannen, den mindr» bemedlade
Med - *78 Den 13 April' borgaren, i tillfälle att rätta behofven efter sina tillgångar.
Välmågan måste i sinom tid återkomma, och vårt mynt skall, för en onödig prakt, ej dä så lätt stadna i främmande länder.
Och som dessa, vid detta Riksmöte må bända vigtigaste, ämnen tyckas fordra kratt och skyndsamhet jemte upplysta medborgares skillda behandlingssätt från andra omsorgsfulla frågor, som älven upptaga deras tid; samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, med de flera slags göromål, synes vara så öfverhopadt, att det icke kan medhinna att fullständigt granska och yttra sig öfver hvad jag i ofvannämnde måtto tagit mig friheten vidröra; så, och med anledning af 36. §. uti 1810 års Riksdagsordning, hemställer jag ödmjukast, om icke ett särskildt Utskott af alla Stånden genast mätte utväljas, som med uppmärksamhet och granskning af allt hvad som rörer och vid detta Riksmöte förekommit, angående vådan af vår ceconomiska ställning och brydsamina penningbelägenhet, samt med dervid egentligen fästadt afseende på vår riksförderfliga luxe och förbrukning af utländska varor, måtte föreslå *å väl sättet att hjelpa vår allmänna hushållning, samt för Landtbruk och Näringar skyndsamt sprida något penningelindcrstöd, med myntets bibehållna anseende, sorn ock ett project till en Öfverflödsförordning, med inskränkning af alla slags umbärliga utländska varor.