Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Ständerne af detta belopp vilja fäst* 6 vid Stockholm, och 3 i Landsort#rne, eller tvärtom; det är en sak för sig, som ej hörer hit; ty nu är blott mynt-regleringen till afgörande, och jag yrkar sålunda än ytterligare bifall på den nu ifrågavarande puncten, under förbehåll af öppen discussion vid den 8:de.
Grefve von Rosen: Sedan Friherre Wir sén upplyst, att Fråga nu icke är om localite— ter, uppskjuter jag mitt yttrande derom, samt förenar mig blott med Friherre Hjerta.
Jag kan för min del ej finna någon motsägelse emellan hvad jag och Friherre Wirsén yttrat.
Jag har ansett det vara ett så nära sammanhang emellan denna del af 4:de punkten, samt den 7:de och 8:de, att jag nu blott trott mig böra göra förbehåll om Discont-ansligets okände* Herr Pahlman:
Jag är långt ifrån att vilja bestrida de uppgifter här blifvit lemnads, utsn anhåller endast att få yttra några ord rörande sättet att hjelpa Skåne ur dess penningeförlägenhet.
M*n har sagt, att
Skånes behof ej låter befalis sig, och att näringarne blifvit vanda vid lånebiträden.
Jag anser det för omöjligt, att kunna bibehålla dessa låneanstalter, utan att derjemte tillvägabringa vidare 395 Den 8 Juni i f. m, myntförsämring, ssmt bereda öppen väg för ytterligare skuldsättning.
Utskotten framstälfc och 3:ne Stånd anfagit, att Discönt-skulderne få atbördas med 3 procents sedlar, som i Discontliqvider gå för fullt, är redan en stor lättnad beredd för de gäl dskyldige, och alla de$ som äro i tillfälle skaffa säkerhet, kunna derigenom förvandla sins
Discont-lån till enskiltd stående lån; ty det är naturligtvis vida fördelaktigare för hvar Och en innehafvare af 3 procents sedlar, att utlåna dem mot laglig ränta, än att förvara dem i sin Bureau utan all ränta.
Jag vill icke bestrida den så mycket omtalte penningcförlägenheten, men att icke allenast icke betala sina fordna skulder, utan derutöfver öka dem genom ny skuldsättning, måtte väl icke vara nyttigt.
Man har satt i frågä rigtigheten af den uppgifne summan af dea utelöpande sedelstocken.
Då uppgiften derom, grundar sig på Bankens böcker, bör man väl sätta tro dertill.
Man har yttrat, att hvad deraf går till utlänningen, icke blifvit beräknadt; men utlänningar hafva mig veterligen icke någon rätt till Discont- Närings-'eller dylika lån.
Jag förenar mig med Friherre Wirsén och anhåller, om den proposition han föreslagit.
Jag antar med bered villighet, att jag missförstått Friherre Wirséns mening.
Jag har äfven blifvit missförstådd.
Jag har icke sagt, att utlänningen Den % Junii f m, 399 fått DiscontLån hos ois; men väl, att de penningar, som utgått låningsvägen hos oss, hafva sedermera utvandrat till utlänningen, utan att återkomma; och deri hsr jag visserligen sagt sanning.
Jag åberopar derpå allmänna kännedomen.
Jag har aldrig satt Friherre Wirséas uppgifter i fråga; men jag har med mycket skäl erindrat, att de pennitige-summor, sorn figurera i Bankens och RiksgäldsContorets böcker, upplysa ingalunda vår National-penningetillgång, hvaraf föijer, att
Discont-rörelsen skulle kunna hafva större summor i Böckerne, än som finnes hos Svenska allmänheten; och öm detta ännu ej är fallet, så kan man dock.
Omöjligen, med bevislig grund säga, att Discontrörelsen har Capitaler stora nog för Näjringarnes behof. jag begär proposition på Friherre Hjertås motion.
Herr Munch af Rofqnjkj&ld:
Enär vid 8:de punkten det torde blifva tillfälle att kunna antaga Friherre Hjertås förslag och mitt der-i vid gjorde tillägg, medgifver jag för närvarande, att pröfnir.gen deraf må intill dess uppskjutas. Hans Excellence Herr Grefve von Enge* ftrom, Lars:
Upplysningsvis får jag anmäla, att man ej behöfver frukta , det Banco-sedlar utvandra till Finland, emedan deras gångbarhet derstädes blifvit, genom en Kejserlig Ukas, förbjuden. 400 Dtn g Junii f m.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt* fllarjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad.
Hvarefter Hans Excellence föreslog, att
DiscontLånefonderne icke måtte erhålla något nytt anslag tili utlåning, men bibehålla de gamla Creditiverne, och undfå till iwlösen af Filia 1— Disconternes assignationer 700,000 Riksdaler, med vilkor, af öppen rätt till öfverläggning, rörande 7:de och 8:de puncterne, samt med för behåll af den förändring, hvartill det af Riksens Ständer beslutade liqvidationssätt för Filial^
Disconternes utredning kan föranleda.
Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm f. m. den 8 Junii 1818. S. D.
Remitterades till LagUtfKottet: Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, motion angående upprättande och allmänt kungörande af Den 8 Junii e. m. af ett Formulair, huru Skuldsedlar böra skrifva», för att sätta Lagen i tillfälle att betrygga Långifvare, derom att Ränta och Capital ovägerligen skola med Silfver liqvideras eller med gångbara mynt-represeatativer efter Cours.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åt-' skiljdea klockan half till 3 eftermiddagen.
Ia fidem Protocolli, O. J.
Måndagen den 8 Junii.
Plenum klockan half till 5 eftermiddagen, i Fortsattes pröfningen af Stats- och Banco?
Utskottsns den 16 sistledne
Maj gifne, samt cleo 23 i samma måaad på bordet lagde Utiå - Ridd. 0, Ad, Prot, VII B.
I Afd. 26.
J|0j Den 8 Juni i t. m, tande öfver gjorde anmårkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition den 10 December 1817, angående allmänna penninge-: rörelsen och myntvärdets Upprätthållande. 4:de Punct enl Hané Éxcellence Herr Grefven och handtMarjkalken hemställde, att det i denna punct omnämnde MagazinsDirectiönens Creditiv måtte förblifva oförändrädtj hvilket bifölls.
Hans Éxcellence Herr Grefven och LandiMarjkalken föreslog vidare, att det årliga byggnadsbiträdet till Qötha Canal, måtte, på sätt Utskotten sig yttrat, fortfara.
Grefve Anckarfvård, Michaeli jag får vördsamt underställa Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke denna fråga kunde få hvi-, la, intill dess Stats- och BancoUtskottens Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nådiga proposition om Götha Canalarbetete fortgång och befrämjande förekommer» hvilket Betänkande äfven lärer vara ifrån Utskotten inkommit.
Något synnerligt uppehåll kan icke härigenom förorsakas, och icke ellar någon förlägenhet för Canalen uppstå, då bidraget för innevarande åi redan blifvit beviljadt.
Friherrarne CederJir6m\
Ulricf och Hjerta] Den 3 Jun V e.~m. 4°3 Axel, samt Herr Berghman, Amhrojius Magniis, förenade sig med Grefve Anckarsvärd.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarJkalken gjord proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, det skulle med pröfningen af det utaf Utskotten föreslagna byggnadsbiträde till Götha Canal anstå, intill dess Utskottens särskildt afgifne Betänkande angående Götha Canal-afbetets fortgång cch befrämjande till afgörande förekommer.
De utaf Utskotten föreslagne Lånebitraden till Hjelmare Slussverk 200,000 Riksdaler; till Södertelje Canal 50,000 R.dr, samt till Kyrkooch Gymnasiibyggnader uti Städerne Uddevalla, Calmar och Skara, tillsammans 67,000 Riksdaler, blefvo, uppå särskilte af Hans Excellence Herr Grefven, och LandtMarJkalken framstälte propositioner, af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om icke 500,000 Riksdaler kunde, på sätt Utskotten föreslagit, få till Strömrensningar användas.
, Herr Påhlman, Otto Fredrid Jag underställer Eders Excellence, om icke proposition må göras, alldeles i likhet med ordalagen uti Utskottens ifrågavarande Beiänkande, •eber derå, att 100,000 R:dr årligen, från och med dr 1819, till och med elei år, då nåjta Riksdag in jäller 3 må till Kongl. Maj:ts Kadi - ^•4 &*n 8 Juni i t. m. ga dispnfition, i affeende på ftrömrensningar, under de af U\fkolten uppgifne vilkor öfverlemnäs.
Det torde vara nödigt, att icke bestämma någon total summa, utan endast ett visst årligt anslag, emedan, om Riksens Ständer, före nästa Lagtima Riksdag, komma tillsammans, man ej bör lägg» hinder i vägen för deras fria pröfning af förevarande ämne.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, bifalla att till Strömrensningar mi anslås 100,000 Riksdaler ärligen från och med år 18(9, till och med det år, då nästa Riksdag infaller, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition under de af Utskotten uppgifne vilkor.
Hana Excellence Herr Grefven och Landtb Marfkalken tillkännagaf, att Utskotten sluten ligen i 4:de puncten tillstyrkt, att hvad efter de nu gjorde dispositioner kunde öfverblifva af Bankens inkomster borde användas till anskaffande af metalliskt mynt för att förstärka Bankens fond och befrämja Btadga i Sedlarnes värde» Herr Cederfchj öld, Pehr Gufiaf:
Då denna utgifts-titeln är den sista som återstår, får jag vördsammast hemställa, om ej Ridderskapet och Adeln skulle finni, att den bör förfalla, och den årliga afbetalningen pä Statens skuld till Banken i dess ställe minskas med ■©«* t Junti €, Ht, 4®I 250.000
Rrdr, på del man derigenom må kun>* na undvika, att öka Bevillningem Friherre Cederjtröm, Jacob:
Då den a£ de förenade Utskotten föreslagne summa af 1.400.000 R:dr fördejas på 5 år, blifver det endait 380,000 R:dr, sorn årligen kan anvindas till SUfveruppköp, och som en så obetydlig
Silfverupphandling omöjligen kan medföra någon verkan på opinionen till myntvärdets fördel, tillstyrker jag, lika med Herr Cederschjöld, att af dessa medel Bevillningen må nedsättas med 250,000 R:dr årligen intill nästa Riksdag.
Hans Excel/ence Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, att i stället för det af Utskotten föreslagne Silfverinköp, Bevillningssumman måtte ärligen intill nästa Riksdag med 250,000 Riksdaler nedsättas, ssmt berörde 250,000 Riksdaler afdragas den summa, som vöre beräknad att genom den tillämnade öfverflödsafgiften erhållas.
Alt öfverflöds-afgift ekall åge rum, är redan beslutadt, och deri kan ingen ändring ske.
De 250,000 Riksdaler sorn skola ärligen minska Bevillningssumman, böra komma Jordbruket till godo, och således nedsättning på de Artiklar, som mest trycka landtmannen, ensamt komma i fråga.
Om det skall blifva någon undersökning hvilken Be - Den 8 Junii e. m. vill nings Artikel skall minskas, anser jag den frågan böra hänskjutas till Bevillningsutskottet.
För min del får jag föreslå, att minskningen må ske å öfverflödsafgiften på Bränvin och Tobak, som träffar i synnerhet Landtbrukaren och Allmogen, hvilken afgift dessutom får samma verkan som en Capitatiop, hvilken alltid är obehaglig och tryckande.
Detta är anledningen, hvarföre jag tillstyrker afdrag å berörde afgift häldre än nedsättning af fastighets-f värdet, hvilken minskning i alla fall skulle, blifva alltför obetydlig, då den ibland mängden af Jordägare skulle fördelag.
Friherre Wirfin , Qujtaf Fredric•
Att Ridderskapet och Adeln åtagit sig en ytterligare Bevillning är ea sak: att minska detta «n gång nu beviljade bidrag, genom afräkning på AmortissementsFonden, det är en annan sak.
Efter mittsätt att se desse ämnen, är ett sådant förslag ingalunda öfverensstämmande med Bankens rätt, och ganska vådeligt till sitt prejudikat.
Hela den grund rubbas, hvarpå Bankens liqvidation är byggd.
Det är rätt behagligt att göra sådane propositioner, som alla finna sig väl utaf, i det ögonblick propositionen göres; och Banken har ingen Fullmägtig sorn lyckas att bevaka dess rätt, motalia de öfrige interesserade; men framtiden skall likväl utveckla, att denna mesur icke bordt antagas; hvilket jag för min enskildta del icke velat underlåta att vid detta tillfälle öppet föt-^ klara.
Dtn g Junti «. m, 40?
Grefvarne Gyllenborg, Johan, och von Lantingshaufen, Albrect, samt Friherre Hjerta, Fredric, förenade sig med Friherre Wireén.
Friherre Cederftr 6m:
Det synes mig temmeligen naturligt, att om alla befinna sig väl af en Författning, den måste vara god och nyttig.
Då, genom den föreslagne anstalten, Bevillningen nedsättes, och Bankens credit derigenom icke kan rubbas, samt Bankens utgifter jemväl i samma mon minskas, hvaraf åter Sedel-capitalets minskning äfven blir en följd; •ynas mig allas önskningar komma att uppi fyllas.
Herr Påhlman; Redan i förmiddag har jag frainställt min enskilta åsigt af detta mål* Jag yttrade, att hvad som är föreslaget, vore en rubbning j den försäkran, corn är Banken lemnad att återfå sina Förskott.
Jag vill nu icke eller uppehålla, då jag tycker mig kunna taga för afgjordt att Förslaget går igenom.
Hvad det angår, att man skulle finna sig väl af hvad sorn blifvit föreslagit, så tror jag visserligen, att de, som önska myntförsämring, skola finna sig mycket val af en mesur, sorn minskar Bankens solidité.
Skulle likväl Ridderskapetoch Adeln finna, att Bevillningen med ifrågavarande summa skall nedsättas, så bör till Beyillnings-Utskottet öfyerlemnas att utreda verkan deraf, helst fråga icke är allenast om de 250,000 Riksdaler, hvarmed Bevillningssumman nu blifvit ökad, utan äfven pm ersätt-.. 408 D$n 8 J-unii e. >n. ning för dan brist, som uti förra Bevillnlngen ypp»1- Grefve von Platen, Balzar Bogislaus:
I likhet med hvad flere värda Ledamöter yttrat, kan j«g ej finna att den en gång legde grund för Bankens realisation eu skulle kunna rubbas utan de svåraste, följder , och endast för den ögonblickliga vinsten att få en liten minskning uti Bevillningen, sorn på andra aidan, man får dyrt betala, utan tror jag det en gång antagaia böra bibehållas.
Om man efter den grund, att det sorn är nyttigt för enskilta, äfven är nyttigt för det allmänna, ville här bevisa, så ar det vist nyttigt för den enskilte att slippa betala något, men likväl skulle deraf uppstå en ledsam följd för Staten och det Allmänna, Herr Cederfchjold:
Sedan jag icke alle Hast vid denna, utan äfven vid förra Riksdagen vackt fråga om realisation, vore det visserligen högst otillbörligt af mig att yrka något, 6om kunde minska Bankens förmåga att realisera.
Men sådana följder kan jag ej föreställa mig, att det förslag jig uppgifvit till undvikande af Bevillningens höjande möjelige» skulle kunna hafva.
För Bankens realisationsförmåga anser j.ig sjelfva utlåningen på fastigheter med 2 procent# årlig afbetalning på ursprungliga Capitalet, vida menligare än den föreslagna minskningen i den årligt afbelalningen på Statens skuld till Banken.
I förra fallet fordras en tid af 28 år innan Banken erhåller full inbetalning; i det sednare deremot Dtn f Juni i c, m. aker det inom ungefär hälften så lång tid.
Om Banken emedlertid har att fordra af Stateneller af enskilta, är, i afseende pä en realisation, likgiltigt.
Hvad den fifta värde talaren nu yttrat mot den föreslagna åtgärdeo, såsom i hans tanke aflägsnande Banken från möjligheten af en realisation, synes betydligen contrastera mot det, vanligen föga skonsamma sätt, hvarpå htn handterar Banken, då fråga är om Discont-utredningar eller Canalbyggnader.
Då derföre iflgsn Amortering längre kan äga rum, anser ja g det bättre att minska den årliga afbetalningen af StatsVerkets skuld till Banken, än att för det närvarands öka Bevillr. ingen, blott för att sätta Banken i tillfälle att utströ penningar på alla håll.
Herr Mannerjlam, Johan:
Ehuru jag i ' de bufvudsakeliga grundsrne för FinanceRegleringen utgått ifrån andre synpuncter än de som Utskotten antagit, har jag likväl ansett mig böra deltaga i öfverläggningarne äfven om Utskottens förslag, utan att frånträda de särskil- ’ fa tankar, som jag vid samma förslag bilagt.
Jag utber mig i anledning deraf, att vid nu ifrågavarande punct få förklara, att jag icke instämt uti det fattade beslutet, såsom efter min öfvertygelse stridande både mot Statens och Bankens fördel.
Jag anser det mindre försigtigt att utan nödvändighet tillgripa den enda återstoden, sorn nata förut lernnat öfrig af Bso - 419 Den 8 Junii e. m. kens inkomster och hvilken bordt användas efter Utskottens Förslag till upprätthållande af Bankens credit, eller åtminstone sparas till en tid då raan bättre kunde behöfva den.
I stället att närma sig det mål, som Konungens proposition och Riksens Ständers samfälta bemödanden åsyfta, hafv$ vi aflägsqat oss deri-s från genom redan vidt^gne beslut.
Om man velat nedsätta Bevillningen gerom anslag af Bankens inkomster, hvilket på sätt jag förut baft äran yttra, efter min tanka varit bättre, än att till enskilta utlåna dessa inkomster, cå hade man kunnat dertill använda de nya Discontcreditiyer, som af Bankens inkomster blifvit anslagne, utan att skingra deq enda tillgång, som till hindrande af något re-; presentativernas fall återstod.
J3g hemstäl ler om icke att läfta öfverflödei, för att betunga åkerbruket, strider för mycket emot billighet ; och om icke menigheten skulle kunna tro att, då Öfverheteq låtit utgå varningar emot öfverflöd, Riksens Ständer vöre af olika tänkesätt med Regeringen, hvarigenom villrådighet möjligen kunde förorsakas.
Hans Éxcellence Herr Grefven och LandtMarjkalken tillkännagaf, att, enligt den underrättelse Hans Éxcellence erhållit, de öfrige 3:ne RiksStånden redan beslutat Bevillnings-? summans nedsättning med 250,000 Riksdaler.
Den g Junii e, m. 411 Herr Mannerftam.; Jag anhåller att fS veta om de andro Stånden jemväl beslutat, på hvilken Artikel afdraget skall ske.
I min tanka är det bäst att minskniogen sker å hemmansafgiften, helst det redan är beslutadt, att Bevillning å öfverflöd skall äga rum.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkulken yttrade, det någre ProtocollsUtdrag ännu icke ifrån de öfrige RiksStånden ankommit, och att det således vöre öbekant, hvilken Artikel ifrågavarande minskning af Bevillningesumman borde tillgodokomma; hvarefter Hans Excellence hemställde om icke i stället för det af Utskotten föreslagna Silfver-inköp, måtte till inställande af don redan beslutade årliga tillökning i Bevillningen af 25o,ooo Riksdaler, användas en sammanlagd summa af i,?5o,ooo Riksdaler.
Ropades statk*
Grefve von Lautingshaufen, Albrecht, an - mälte till Protocoilet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar/kalken hemställd*derefter, att Bevillningsutskottet måtte anmodas föreslå do Bevillningsartiklar, å hvilka, i följd af den nu be-i beslutade minskning i Bevillningen, nedsatt ning kunde äga runi.
JJifölli, 412 Ben % Jun i i e. m'.
S:te puncten lydde sålunda:
Harvid iagttages för öfrigt, att difpoftioner ingalunda gåras, forn föröka Bankens Capital fuld; hvaremot Råntevinfterne fortfa~ ra, att, efter Rikfens Håglöf.
Stånders prof^ ning och befut} ad publicos ufus användas.
Hvilken punct, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. 6:te puncten var af följande lydelse:
Allmänna Lån-operationerne, forn autint gen omedelbarligen genom Banken eller pd defs credit drifva s och underhållas, riktas pd de ginafte vägar till Näringarnes ftörfta båtnad, och med det företräde dem emellan, fom af deras allmänna gagnelighet befämmest
I följd häraf urf ifes hvarje Närings behof för Jig, och defs lånandel befämrnes, i förhållaru de dertill, famt ejler de disponible tillgångarne, och för Lånhitrådets användande, till det åfyftade ändamålet, utfärdas fulljiändiga Reglementen och förefhrifter.
Oeh blef berörde punct, uppå gjord pro-* petition, af Ridderskapet och Adeln bifallen, 7:de puncten lydde sålunda; Difcont-Rör elfen fall federmera efter hand, i den mon Näringarna erhålla fina anvisningar till omedelbart underföd, famt fad-, ga i Myntet hunnit utvidga Lån-tranfactio** Den 8 Juni i e. m. 413 nerne de enjkilde emellan, återbringas till ett ändamålsenligt fick genom en lijligare ont ' fattning och deraf följande förre tillgångar9 att på kortare terminer disponeras.
Cederjlråm:
Det är angeläget ati Discontrörelsen, som hädanefter kommer att ensamt förläggas af Banken, blifver någorlunda jemt fördelad emellan Stockholm och de Landsorter som hittills haft sådan penningerörelse.
Fördelningen synes mig böra ske, e-> mellan BancoDisconten och LåneContoren i pro] portion af den rörelse, sora på hvart och et£ atalie förut funnits.
Grefve von Ro fen, Axel:
Af den anled ning Friherre Cederström nu gifvit mig» får jag utbedja mig Ridderskapeis och Adelns upp-i märksamhet.
Under liflig medvetenhet af mira ringa erfarenhet relatift till d® Herrar sora uh arbetat finance-planen, har det icke fallit rafg in att yttra någon mening; men då d*t före-: mål att lätta penningeförlägenheten nu är i fråga, anser jag mig både af pligt och böjelse förbunden att yttra mig.
Min fullkomliga öfvertygelse är att om Financeplanen utkommit straxt efter Disconternes fall, skulle den gjort tillfyllest för att hjelpa förlägenheten, emedan då ägde både Ståndspersoner och AlJraogtn 5 procents sedlar, Sedsn har ett stillestånd inträffat , hvarunder den enda transsction , sora agt rum, bestått deruti att Ståndspersoner inbetalt 3 procents sedlar i Disconten* Hvare-s mot Allmogen, oaktadt det hopp Embetsmål 4*4 Den g Jun i i e, m. t
Ben sökt ingifva att 3 procents sedlarne skulle tillfullo inlösas, använt dem på det mäst ofördelaktiga sätt till Kionoskatternes afbördande förleden höst.
Dels bortväxlade de dem med 20 å 30 procents rabatt; och dels köpte de
Spannemål 5o procent dyrare än de sedermera sålde till KronoMagazinerne.
I Bohus
Län finnas nu inga penningar hvarken af den ena eller andra sorten.
I den väntan man varit att Ständerne skulle vidtaga beslut till afhjelpande af förlägenheten, har en hvila uti transactionef uppstått.
Embetsmännen hafva äfven uppskjutit med vidtagande af executiva åtgärder.
När nu Riksdagen slutas, skola de sorn ärö skyldige troligen ansträngas; och då för momenten finnes i min tanka icke något annat medet än att bereda en möjlighet för de låntagare sorn icke äro alltför mycket skuldsatte; att kunna betala lån å deras namn såsom Lånta. tagare eller löftesmän uti Disconterne samt hos enskilde, och detta medel tror jag är det, som Friherre Hjerta i förmiddag uppgaf, samt Friherre Cederström nu upprepat nemligen, att på stället utlåna den andel i BancoDisconten, som på orten kunds sig belöpa.
Man kan invända, att mycket penningar utspridas i Fastighetslån; men jag får erindra att för att kunna erhålla sådane, måste Egendomen icke vara intecknad för mer än en tredjedel af dess värde* Odiiagslånen uppfylla icke eller ändamålet.
Så många hafva derom sig anmält, att fonden
Sr otillräcklig och endast de, som först inkommit med sina ansökningar, blifva hulpne.
En enda ut vanför att hjelpa denna brist kunde i Den 8 Junit e. m. 415 vara, att genom förskott åf Banken en summa blefve för de Södra och Vestr* landsorterne att tillgå* och jag tror ej att Banken skulle komma att deruppå förlora.
UtredoingsContoiren, hvilka i orterne skola inrättas, kunde äfven blifva (JtlåningsContor.
Detta torde icke eller väcka någon afundsjuka hos de öfrige Rikets Provincer, då de Norra äro så lycklige att de icke kanna någre Disconter, och de, hvil-* ka äro närmast Stckholom, hafva tillgång, till BaocoDisconten.
Jag anhåller derföre att, med bestämmande af en viss summa för de Södr* Och Vestra landsorterne, tillika matte afgöras, att lånen må utdelas på stället.
Aflägsenhe4ea är i min tanke ett gällande skäl; ty det är icke möjligt för BancoFullmägtiga och DiscontDireCtionen att känna alU i orterne.
Med bästa vilja samt det mäst noggranna iagttagande af åliggande plikter, skulle det orta blifva svårt att bedöma säkerheten hos de lånsökanH de, och skulle underrättelse derom ifrån orten inhämtas, komme ett betydligt uppehåll derigenom att förorsakas.
Hvad jag du anfört, hoppas jag verka dertill, >å väl att en vis* summa bestämmes, sorn att lånebiträden mi få i orten utdelas; och är jag i öfrigt förvissad, att den sanna medborgsmannen icke misskänDes, samt att Riddeiskapet och Adeln, är öfvertygad, att endast f rättskänsla legat till grund för detta mitt yttrande.
Jag tager mig friheten anmärka, att den förevarande puncten icke innefattar det ämne, som nu är föremål för discus - Den 8 Junti •€. m. sionen.
Denna punct utgör blott ett samman?
drag af hvad Betänkandet innehåller om medel till
Discootrörelsens återförande till ett ändamålsenligt skick, genom en lifligare omsättning, för att kunna medföra en välgörande verkan å Näringarne.
Jag får således hemställa om icke denna punct må först bifallas; hvarefter man kommer till den, som har sammanhang med det ämne Grefve von Rosena yttrande omfattar.
Till svar i hvad den siste värde Lsdamoten anfört, får jag äran nära? na, att Friherre Cederströms motion gaf mig anledning till mitt yttrande.