Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta Utffott började genast derefter och har sedan enligt allas 7<-4 Den 16 Iunik. wär öfwertygelfe med storsta flit och skyndsamhet fullföljt samt afstutat et widlöftigt och wigtigt arbete, bwartil de mognaste öfwerlägqningar och de widsträektaste undersökningar warit nödige.
Om den skyndsamhet, forn Lonsrilutior>8.
Utffottct i akttagit, hafwa wi äfwen genom Herr Lrefwen och Landtmarstalkens yttrande til ?rotocoilet den 17 Maji blifwit öfwertpgade.
Säledes bäfwe wi pä allt sätt päffyndadt utarbetandet af en tjenlig Regeringsform, för at. kunna snart hembjuda Riks Styrelsen äten älffad Magtagande Konung.
Säledes war Herr Lckön8tröm alldeles obefogad, at den 2 dennes samma dag som 6on8titutiou8 - yrojoctet första gängen pä Riddarehuset uplästes, göra Ost det wanhedrande tilmäle: at wi beslutat at i farans stund med omsorg och berådt mod förlänga Stprelse-Magtens wackkande och forfwagade tilstand.
Dä jag den 2 dennes bade tilfälle, at pä nära häll bora ordalydelsen af Herr Lebonströms anförande, bcstöt jag, at wid fusterin, gen w den dagens l rotocoll anbälla, det nämnde anförande mätte, fäfom obefogadt och för Riksens Ständer wanhedrande, utur rvärakrotoeollei utestutaö.
Sedermera har jag nu nyligen blifwit underrättad om at nämnde dags protocoli, redan den 7 dennes, en dag dä jag ej hade tilfälle, at uti Ridderffapets och Adelns plenum wara närvarande, blifwit ^ustersät, utan at någon anmärkning emot Herr Lcbön8tröm8 vicMmen blifwit
Den 16 Ittnii.' 798 blifwit anförd, hwilket troligen härrört dels deraf, at de fleste af Herrarne ej torde hafwa ri.qti.gt dels ock deraf, at wid et illorocolls-gusterin»; blifwa icke de ingifne ssrifteliga vietamina änpo nplaste.
Om det ej more Lagstridigt, at utur det gusteraclo ki OtOLOllet utesluta Herr Lejonströms yttrande, eller at ätmindstone förbjuda tryckningen deraf, ehuru det uti det fustmallo lll-otocollst sinnes infördt; sä ffulle jag wistt derom anställa; men lika sä litet jag will wäcka en fräga, som kunde anses olaglig, eller wid et annat tilfälle tjena til et farligt prsssiiäicat, lika sa litet tror jag det wara Ridderffapet och Adeln wärdigt, at genom stillatigande synas samtycka til de omnämnda emot Riksens Ständer gjorda tilmälen, stwarigenom detta RcköStänd ffulle ädra.ga sig sina Med - Ständers mistnöje och Allmänhetens förakt.
Af desta starka ffäl nödgas jag ödmjukast anställa, det Herr Grefwen och Landtmarffalken täcktes til Högloft.
Ridderffapet och Adelns bifall proponera:
At det uti Illotocollet denna dag införes, det Ridderffapet och Adeln alldeles ogillar de af Mfwersten ^err kejr Lcjönström uti et Oictarnen ti! krotocollet den 2 i denna manad emot Sweriges Lag-Stiftare gjorda tillvitelser.
Uti denna min anhällan hoppas jag, at samtelige Ledamötcrne af detta aktningswärda, för fredandet af egen och medbröders heder alltid ömmande Riks - Stand täcktes sig med mig förena.
Ridder - 796 Den 16 J!!u n i'r Ridderskapet och Adeln hördes yttra sitt bifall til hwad Herr Silfverstolpe anfört; men Herr.Grefwen och Landtmarffalken erindrade, at dä denna anmärkning sä nära rörde Herr Schonström, trodde han billigheten fordra, at Herr Schönström, som nu icke war ttärwarande; borde fä tillfälle at förklara sig, innan nägot i detta ämne afgjordes; och blef dessutom Herr biltvorstoipes i)ictLinen begärt pä bordet.
Juster^Zes följande Utdrag afr-protncnUet hällit i Högloft.
Ridderffapets och Adelns plenum den 15 Junii 1809. S. D. Föredrogs et Utdrag af protocollet ifrän det hederrvärda Bonde-Ståndet, jämte et bärtil bifogadt MgmoriLi, inlemnadt af Riksdagsmannen Llktts pehrsson ifrän Näsgärds» Län, samt af honom och flere Riksdagsmän af det hederrvärda Bonde - Ständet undertecknadt, rörande en jämnare fördelning af beskattningen pä jorden i Riket.
Ridderskapet och Adeln, som wid l^emori. -riets pröfning fann, at dermed äsyftades Säteriers och andra hittils Skattefria hemmans beläggande med Grundränta m. m i likhet med Skattehemman, tog detta ämne, sä rvälsomde af de Hederrvärda Riksdagsmännen anförda skäl t et noga öfrverrvägande.
Dä härrvid i betragtande kom, at sä wäl
Säteri som all Frälsefrihet stödjer sig pä sädana - Den 16 Junit. 797 dana med Riks-Styrelsen ingängna contrsct» hwilka ej, utan rubbande af den heligaste äganderätt, kunna brytas:
At besia friheter, långt ifrän at wara förwärfwade pä et Staten betungande sätt, ursprungeligen tilkommit genom motswarande skyldigheter och onera:
At den i ktemort-ilet gjorda beräkning öfwer de hemman, som til Statens underhäll och förswarbidraga, innehöll betydliga misitag, dä wid en ^rsgtig summering befinnes, at Skatletungan, långt ifrän at dragas af blott mindre än hälften af alla hemman, i sjelfwa werket utgöres af femsjettedelar: at Frälse ägendomar, om de ej genom Grundränta skatta lika med Skatte, dock genom Rusttjenst marker och andra afgifter afbörda sig sin skyldighet mot Staten, hwaremot ej bör inwändas, at Rusttjenstens utgörande med penningar för desia hemman kan anses fästom nägon stor fördel, när det alltid stätt Konungen fritt, at densamma in n.itura utkräfwa, och stär sädant ej stedt, Kronan mera funnit sin räkning, och för
Staten mera riktande at derföre i lösen emottaga penningar: at sä wida den genom privilegier skåttek fria jorden kunde komma i fräga at med en stäende statt beläggas, fordrade äfwen billigheten, at allden jord, til en längt större »resi widd, som sedan skattläggningen under Konung 61781^ Is tid blifwit uptagen, och ännu l dag njuter frihet för statt, borde undergä refning och skattläggning, hwilket dock ej annorlunda än pä en täng tid kan werkställaS: at wid en sädan refning, som dä äfwen borde vfwergä den kriviliZersäs jorden, om hemmans-sättningen efter samma grund som wid Skatte-jord blifwit följd, skulle förrättas, 798 Den 16 Iunii. lättas, denna Säteri-jord til hemmantalet betydligen komme at förmindffas, och i samma män den genom en sadan skattläggning för Staten äspftade winst blefwe långt mindre än man paräknat; och dä ändteligen Ridderffapet och Adeln erinrade sig, at en stor del af r fraga warande hemman nu mera icke more i desi uteslutande ägo, hwarföre den ej ansag sig ttlständigt, at öfwer andras ägendom u tan fast mera sin och samtelige Riksens Ständers pligt wara, at yrka och bewaka helgden af ägande rätt och Lagligen ingängna Loutr^cm alltsä fann Ridderffapet och Adeln, af alla desia ofwan anförda ffal, sig icke befogad, at til de genom Bonde-Siändets llrotocolls Utdrag gjorda Förslag sitt tilstyrkande och bifall lemna; hällandes för et wilker för Rikets lugn och säkerhet, alltid, men framför allt under Statens närwarande wada, at personlig ägande rätt mä .wara orubbad, och genom felaktiga begrepp derom eller derpä stödde felaktiga flutsattjer pä något satt kunna anfallas och störas.
Ridderffapet och Adeln trodde sig tillika böra meddela det hederwärda Bonde Ståndet sin billiga förundran at sadana Förslag nu af Bonde - Ståndet kunde göras, sedan Ridderffapet och Adeln gjort allt hwad med billighet och rättwisa kunnat förenas, för at wisa desi beredvillighet, at dela de bördor som nu trycka wärt Fädernesland.
Ridderffapet och Adeln will erindra det hederwärda Bonde - Ständet, at de i det längsta stridde emot införande af den oinskränkta magt, som wällat Rikets närwarande wäda:
At det warit de, som wid dennas störtande hufwudsakligen beredt wär nu warande - Den 16 Iunik.
709 de öfwerläggnings- frihet och banat wägen st'r Riksens Ständer at bota Landels rejmor:
At de, genast ifrän detta Riksmötes börgan gätt stna MedStgnder med försakelser til mötes, af fri wilja ätagir sig delaktighet ide drpga Bewillningar som nu erfordras och uplätit denprivilegieruäs jördens besittning äthwarman, samt derigenom ä daga lågt, at nar de nu forswara bibehållandet af jördens natur, är det blott aktning för ben heliga ägande rätten, oek ej något serskilt Ständs-lnter>;88L som leder deras beslut Ridderffapet och Adeln hoppas, at det hcLcrwärda Bonde - Ståndet rätt mätte wärdera Letz upförande, och ej genom obilliga fordringar söka störa den enighet som mellan bägge Standen alltid warit rädande, och pä hwars bibehällande innom Riksens Ständer i allmänhet hela Rikets räddning för det narwarande hwilar.
^ Derjämte Bestöt Ridderstapet och Adeln at twänne OictLminL i detta amne, det ena af Grefwe ^körner, ^clolpb 6ÖI-LN, det andra af Herr 5ilvsr8tolps, 6ustLl ^brabum, til det hederwärda Bonde - Ständet skulle öfwerlännäs: öfwer bwilket allt et Utdrag af protocollet skulle de öfrige re8pective Standen wänligen meddelas. dit 8U^lL. fusteiLcles xleni protocollen för ben Z och 5 Junii.
Herr Grefwen och Landtmarffalken tilkännagaf at som han skulle begifwa sig til et angelägit Sammanträde mellan alla Ständens Talemän, nödgades han nu bortgä, men vswerlemnade Klubban ät den narwarande äldste - MO Den 16 Imri:'. ste Grefwen, Hans Ercellence Herr Grefwe tZru-Ke, som nu intog Herr Landtmarffalkens rum.
Widare ju8teraäe8 pleui -protOLOllen för den G 7, 9, 12 och LZ Junit.
I anledning af krotocollet för den iZ Junii crindrade: Grefwe De Q-aräis, strcob, ai t denna dagens piotoLoti mätte inforas hans önskan, at sorn en del af Herr kapp.?-?,' (lurl, Oicnunsu i fragan om en National Armering blifwit lagd pä bordet, och Medes ej under Ridderffapets och Adelns redan tagna beslut more inbegripen, densamma snart matte til afgörande uptagas.
Under ki'oiocoi!8slu8tsririAen bade Herrar lolsckoieius af andra LlL88en aftradt, och förrättadt sina wal efter de Herrar, som i början af plenum sina rum sig afsagt; deras nu framlemnade wallistor upbrötos och befunnos wara utsedde Til Lxpeclitl0N8 - Nts? 0 t t e t.
N.'0 189 Herr ldääk, UeonkLrä Ureclilc, Ux QXloräimirie LLul2li8t.
Til Lanco - U L sk 0 t t e t.
Agio 447.
Herr dletbervooä Fullmagtig.
Herr 8ilver8tolps, 6u8tLi ^biLtiLA, Usmor Lcbolle.
Hans Den 16 Jun!?. 80L Hans ^xcellence Herr Grefwen och Ordföranden anmälte at Friherre laude, Larl, hade afsagt sig at wara Ledamot af Stats-Utffottet; j anledning hwaraf Herrar llectorerne af i:sta anmodades at en annan Ledamot l dest ställe fftse.
Nidderffapet och Adeln ätffildes kl. z 9.
In ticjem krolocolli O. Lilverstol^e.
Mändagen den 19 Junii.' rienum klockan;n förmiddagen.
Upbrötos Herrar UlectorLrna8 af Första och Tredje Clatzerna Listor til ryal af Ledamöter i Stats-Utffottet efter Friherre laude.
Larl, och i Erpeditions-Utffottet efter Herr oii vecreut2, sod^ ^äolxd, och befunnos wara utsedde, t den förres ställe:
Friherre ^cielgvarll, li-u (rörån: E>fwerste, och i den senares Herr Ler§en8cdjöl6, Uris josian, (lc>xl8t i Kongl. ^U8titi9s UEvi5ion.
Herr Grefwen och Landtmarffalken tilkännagaf, at Friherre ^äeUvärll, säsom wald til Ledamot i Stats-Utffottet, afsagt sig sit rum hland Llectorerna, Grefwe körner, larl 6adri'e1, yttrade sig, at efter et nytt kllectorswal inom r Llas8SN säledes komme at äga rum, wille Herr Grefwen wid detta tilfälle äfwen tilkännagffwa, at han, i anseende til en förestående brunns cur, icke länge kunde härstädes qwarblifwa, hwarfö101, 102. re 802 Den 19 Junit. re Herr Grefwen äfwen nödgades afsäga sig det honom wisade förtroende at wara ^wcror.
I anledning häraf skulle wal til twanne Llectoi-er af Ridderffapets och Adelns första ciLL8 förrättas.
Friherre t'leetwoocl, ^acob, hade i anseende o til sjuklighet inlemnat ffriftelig afsägelse ifrän sit rum, såsom Ledamot i ULnco-Mffottet.
Härwid anmältes äfwen at Friherre von Ro8en, Otto prell , och Herr Leäei8t2in, 6u8tLl, tilkännagifwit förfall, som hindrade dem at qwarblifwa säsom Ledamöter, den förre i Stats-Utffottet, och den sednare i RiddarehusUtffottet.
Herr Grefwen och Landtmarffalken gaf Ridderffapet och Adeln tilkänna, det han, 'ifrän Hans Kongl. Majit erhättit en nädig Skrifwelse, stalld ej til Ridderffapet och Adeln, utan til Herr Landtmarffalken enskildt, hwarföre den ock wore försedd med Hans Masits underskrift, men utan contiL8l!;n.'ttion.
Denna Skrifwelse, som säledes ej hos Ridderffapet och Adeln kunde utgöra nägot öfwerläggnjngsänrne, och ej af Ridderffapet och Adeln fordrade nägot swar, hade Herr Landtmarffalken redan för et par dagar sedan.erhällit, . men icke ansett wigtigt, 'at sä snart lemna Ridderffapet och Adeln deraf del.
Nu hade Herr Landtmarffalken fätt höra med säkerhet berättas at denna Kongeliga Skrifwelse befunnes i et Tidningspapper för i dag allmängjord, och hade dä trott sig brista i förtroende mot Ridderffapet och Adeln, om han med desi meddelande Den 19 Junit.
MZ längre upstöte: uprepandes för öfrigt at hwarken ventilurion eller sivar i anledning deraf kunde följa, och fragandes om Ribderffapet och Adeln behagade läta den för sig uplasasi Bifölls; och riplästes alltsä berörde Skrifwelse, sa lydande: Walb. Herr Grefwe och Landtmarstalk!
Sedan den af Riksens Ständer öfwerenSkomna och fastställda Regeringsform af mig högtidligen blifwit antagen, har et af mina första äligganden warit, at allmänt kungöra den grundlags som för alltid stall stadga detta urgamla Rckes sällhet och sjelfständighet.
Men min föresats i detta afseende, min pligt at densamma fullborda, har mött et owäntadt hinder i dm obenägenhet Bonde-Ständet wisat, at medgifwa sin Taleman den honom ostridigt tilkommande rättigheten, at i likhet med eder och de öfrige Ständens Talemän underteckna den nya Regeringsformen.
At, Bonde-Ständet ej warit tilfredsstäldt genom det förbehäll rörande n4 § af denna Grundlag, som redan blifwit gjordt ' innan detsammas öfverlemnande til Mig, och hwars kraft jag anser wara i Ständets Lrorocoller tilräckligen bewarad, har ej annat kunnat än wäcka min förundran.
Jag har derföre agtadt nödigt härmedelst förklara: det en af Riksens Ständer omedelbart öfwerenskommen, friwilligt faststäld, högtidligen til Konungen öfwerlemnad, och af Honom lika högtidligt antagen Grundlag, icke annorlunda än af Mg och samtelige Riks-Ständen gemensamt, någonsin sol De» 19 Junti. kan eller stall til sin kraft och werkan förswagas mindre uphöra.
Men dä jag ä ena sidan wisar en kraftfull föresatrs aö uprätthälla
Mina och Riksens Ständers i Grundlagen förwarade rättigheter, beweka mig pä den andra, Mina enskildta tankesätt, min böjelse för samdrägt och lugn, at icke wägra min bemedling Riks Ständen emellan, uti de delar der, utan undfängne fri - och rättigheters förnärmande, nägon flags jamnkuing ared naturliga billigheten kan synas öfwerensstämmande.
I denna enda afsigt har jag ingätt uti en närmare granstning af anledningarne til Bonde-Ständels ofwannämnde wägran, och funnit desamma besiä uti detta Ständs mer eller mindre enständigt yttrade önskningar, om wista begifwanden a de öfrige Riks-Ständens sida, til lättnad i de bördor, Bonde-Ständet förmenar sig ensamt draga.
Jag har funnit
Åtskilliga äf dcsta önstningar, som ej sällan till pästäenden urartat, wara af den beskaffenhet at deras tillämpning skulle medföra de wädligasie följder för samhälls-ordningens och för äganderättens beständ, dem jag heligt lofwat at widmagthälla; och, med all den lagliga myndighet mig tilkommer, ämnar frän alla ensidiga ingrepp freda.
Jag gör mig likwäl förwistad, at alla fordringar af detta stag, som uti ingen händelse kunna medgifwas, sä mycket haldre af Bonde
Ständet sjelf, wid nogare eftersinnande stola ätertagas, som derigenom Sweriges Allmoge stulle lemna et ytterligare bewis af den medfödda redlighet och tänsta för rättwisan, hwaraf den tilförene alltid Den 19 Juni». 808 alltid warit utmärkt.
Med detta enda wilker torde äfwenledes Bonde - Ständets iil billighet återkomne tänkesätt, blifwa af de öfrige Riksständens beredwillighet i w'Za mindre utsträckta ! afseende» erkändt, och det är med sädan förutsättning som jag til Ridderskapets och Adelns eget ompröfwande öfwerlemnar, huruwida nägon jämkning, något allmännare, men i wi§ propai iron utstakat deltagande af Säterier samt Insockne och Rä och Rörs hemman uti Kronoffjutsningar och Jnqwarteringar, endast under Krigstider, mä genom detta första Ständs friwilliga och ädelmodiga ätagande kunna äga rum.
Min afsigt kan ej wara, at pä nägot sätt störa eller ens wägleda Ridderskapets'och Adelns i Regerings-koi-^en kraftigt förwarade fria öfwerläggnings rätt, och jag har derföre genom detta handbref til Eder gifwit min framställning formen af en enskilt yttrad önskan.
Min förnämsta anledning til det steg jag nu widtagit, har warit den säkra förtröstan, Jag hyser til Ridderffapets och Adelns ädla och Patriotiskatänkesätt, en förtröstan den jag hämtar ej allenast af fordna tiders erfarenhet utan äfwen, af de upoffringar til Fäderneslandets bästa af gamla företrädes-rättigheter och förmäner, som detta Rikets första Ständ, med en berömwärd sjelfförsakelse, under närwarande Riksmöte redan gjordt.
Jag har derjämte genom denna min ätgärd welat bafwa Bonde - Ständct erindradt, at da jag a ena sidan wisat Sweriges Allmoge mitt ömma deltagande i desi sanna wäl, dymedelst at jag til deras Medständers behjertande öfwerlemnat, hwad af deras yttrade önskningar syntes mig med skäl och billighet förenligt, Jag a den andra känt Min Konungsliga pligt. 806 Den ig Innis., pligt, at e) utöfwer denna gräns sträcka
Mitt nu lemnade förord; och Min Konungsliga rätt att afstyra alla försök emot ömsesidiga Sambällspligter och emot Rikets gällande Lagar.
Jag förblifwer Eder wäl bewagne.
Stockholms
Slott den i5 Junii 1809. c II I..
Herr Grcfwen och Landtmarssalken frägade häruppä om Ridderssapet och Adeln tilläte, at denna Kongl. Masits Nädiga Skrifwelse til Herr Landtmarskalken enffildt, finge i denna dagens dromcoii intagas och tryckas.
Bifölls, men allenast i grund af Herr Grefwens Landtmarssalkens derom yttrade ästundan.
Herr Grefwen och Landtmarssalken förmälte sig hafwa ärnat i dag til fluteligt afgörande företaga den af Friherre eli!» Liikversclstöiä den 2 i denna mänad gjorda motion, om Ridderssapcts-och Adelns deltagande för Rä och Rörs och Jnsocknehemman i KronossjutSningär under Krigstider; men som gansta mänga af Ridderssapets och Adelns Ledamöter hade yttrat den önskan, at härmed ännu mätte upssjutas, men likwäl nyttigt more at man öswerenskomme om nägon tid til afgörandet, förestog Herr Landtmarssalken at til exempel, det fjerde stenum efter detta, kunde dertil utsättas.
Grefwe lAörner, Oallrlel, och Grefwe De Ig.
Laräie, sacor., föressogo at detta mäl mätte upssjutas til desi Lonstitutionsn more af alla fyra Ständens Talemän behörigen under - Den 19 Junit. 807 underffrifwen, eller densamma til allmän efterlefnad utgifwen.
Här uppä gjordes af Herr Grefwen och Landtmarffakken xro^osluon, hwilken enhälligt Bifölls.
Herr Grefwen och Landtmarffalken tilkännagaf sedermera, at beträffande det pä Rikssalen hällne p-otocoll den 6 Junii, dä elonsriculioiiLn samt Siver iges Styrelse blefws wär nu regerande Konung och Riksens Ständer erbudne, wore det llu justerLllr samt med alla fyra Talemännens pässrift försedt.
Herr dlorclenstolpe.
Gullers, som begärt ordet, upläste följande til protokollet:
Dä ifrän 1778 ärs Riksdag, jag baft äran wara Ledamot af delta Riksstånds jag beständigt erfarit, at de ädlaste, klokaste och redligaste tänkesätt för Medborgare och Fädernesland, grundadt och styrt de fleste af Ridderskapct och Adeln rN de besiut som de uti förekommande ärender fattadt; samt äfwcn wid förkastandet af 1789 ärs Säkerhets - .^ct, hwilken genom antagning af de öfrige Riksständen emot gammal Lag, blef K-rtionen pätrugad, hwarom No. blicum genom den hittills utaf
Despoter förbudne, men nu lycksaligen tillätne tryckning af Ridderffapets och Adelns krotocoller för 1789, nu först fär en uplysande kännedom, Wi elfwen en och hwar hafwa i frifft minne de mindre behagliga och ofta olyckliga följder derföre billiga mistnöjen, denna alltid hos dl»tionen förorsakat.
Men som Ridderffapet och Adeln tillika med sine re^ecrive Med-Ständer, MZ Den 19 Iunir. nu för fä dagar'sedan antagit för Ost och efterkommande en ny Regerings - vorm, som genom trycket redan bordt want Allmänheten meddelad, om icke owanliga hinder mellankomma: hwilken Regerings form troligen wid första päsecndet och jemförandet af den förra, isamman, hang med Säkerhets-..ctcn, högeligen utaf Allmänheten kan i likhet anses; 'sä täcktes Rldderskapct och Adeln ursäkta, at jag af oföränderlig wälmenmg, fastän ofullkomligt dristar ödmjukast påminna Ridderffapet och Adeln om nödwändigheten at läka wära fränwarande Medborgare fä de högst oumgängliga uplysningar, som grundlagt xr^ncjpcn til den npa Regeringsformen och troligen päffyndadt dest antagande af Ridderffapet och Adeln.
Enda medlen härtil tror jag, är at genast til tryckning befordra ej allenast Regerings formen, utan ock de i-exxective Herrars och Mäns Betänkanden uti con8titution8 Utffottet, hwilka til Riksens Ständers pienot åtföljde nystnämnde af dem den 2 Junit projscterLkle samt genast hos Ridderffapet och Adeln upläste ^.ct!
Det wore än mer uplysande, om jämte förutnämnde Betänkanden, de I)ictumink som tvär dä »varande wärda Ledamot, nu warande Stats-Rädet /cälerdetli uti twänne wära ylen-r sedermera afgaf, äfwen uti suits med de delar af Betänkandet, som blott rörer Regerings-formen nu blefwe tryckte, pä det at när Regerings-formen genom trycket göres allmännelig, en och hwar kan hafwa tilgäng at fä köpa oftanämnde Handlingar, säsom högst nödwändige Bilagor til Regerings - för. nion.
Det De» 19 Iunir.
809 Det är wisierligen icke i mensklig förmäga at någonsin än mindre uti en hust i et sä wigtlgt änrnc. som en Regerings-fo, m författa nägot fullkomligt, och ännu mindre, sä at alla de med blifwa nöjde.
Men det är dock Lagstiftande Stunders första och detta tidehwarfwet mäst magtpäuggande skyldighet, at redeligen och skpndesammast uplpsa SanchälletS Medlemmar om grunderna och orsakerna til deras tagne beslut.
Säledes mina Herrar, när Regeringsformen genom trycket meddelas Allmänheten, bör ock de Handlingar m. m. som egentligen uplpsa den, och wisar skälen til Regerings,korinens sä skyndesamma antagning pä en och samma gäng wara för Allmänheten at tillgä, dock sa at Regerings-bormsn särskildt tryckeS- Härigenom skola' illasinnades misitydningar, ofta förledande omdömen och lömska stämplingar oftast förebyggas; och hivad kan wara nödigare för Riksens Ständer, än at genast med llactL grundlägga Opinionen om en ny Regeringsform.
Hwad mer liknande RidderskapetS och Adelns fordna förhallanden, än at genom trycket medelst kloka och gällande skäl öfwertyga fränwarande, uplpsta och tänkande men lagbundna Medborgares rättmätiga fordran, at fa weta mm,'verna, til de förekommande ärenders behandling och afgörande; bwad wärdiga-- re
Osi, än at härigenom uplpsa och rälta en rnindre kunnig och säledes ofullständigt tankande snart misiledd Allmänhet.
Huru önskeligt worc det icke, om Ridderffapets och Adelns samt deras Med-Ständers krotocoller fran 1^79 ärs Riksdag, nu pä en gäng läge för en rättänkande och öwäldig Allmän - 810 Den 19 Junck. manhets ögon och utaf dem salunda granskades.
Säkert skulle de igenom maktspråk, osta wäldförde och nedtystade samt undangömde ädla och rättsinte Patrioters förhållanden de framfarne Riksdagarne, ej allenast beundras och godkännas, och- StändSagget troligen förswinna, uran ock bäve innom wart och de öfriga Ständen sannas hwao sa ofta högljudeligen förkunnas, tteinligen, af deras frukt skolén Ii känna dem.
I följd af hwad jag haft äran anföra får jag nu för tredje gängen anhälla om Ridder skåpets och Adelns äecisiou om den begärdte tryckningen, och pä samma gäng som Regeringslormsn.
Och derföre supplicera,!- at Herr Grefwen och Landtmarjkalken genast Läcktes härom gora Ridderskapet och Adeln proposition.
Grefwe Ickorner, Larl o-rliriel, trodde, at hwad den warde Ledamoten nu begärt, skulle snart blifwa upfyllt, enär Regerings 1 ormen blefwe underskrifwen, dä Betänkandet kunde, gemensamt nied densamma, tryckas, BondeStändets wägran at tilläta sin Taleman underskrifwa densamma innan en § deraf wore utestuten, hade hittills warit enda orsaken til dröjsmålet; och Ridderskapet och Ndeln borde wäl hoppas, at denna orsak nu innan kort mätte uphöra.
Herr Grefwen och Landtmarjkalken förmodade, at om nägon enskildt Ledamot wille läta trycka Lonstckutions-UtskottetS Betänkande skulle Ridderffapet och Adeln det wisierligen tilläta.