Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har således intet alt härvid anmärka; jag skulle blott hafva önskat, att StatsUtsk., i fortsättning af sin välvilja, hade tilltrott sig kunna tillstyrka bifall äfven till den sednare delen af motionen, ang:de det önskade låneunderstödet.
Jag nämner icke detta, under anhållan om återremiss, såvida icke betänk, i alla fall blir återremitteradt.
Jag blott anser min pligt fördra att uttrycka min önskan, att StatsUtsk. kunnat tillstyrka ett sådant lån, af hvilket Staten icke har någon förlust, då det torde vara likgilltigt, om penningarna mot säkerhet äro nedlagda i egendomen, eiler om de ligga ofruktbara i Banken eller uti Riksg.cont.
Men det hade varit af mycken vigt för institutets föreståndare, att under 10 år hafva kunnat erhålla ett räntefritt lån, för att begagna det till uppförande af de tillökade byggnader, som för institutets utvidgande oundgängligen erfordras, hvilka icke öka egendomens värde, utan snarare komma att ligga den till last för framtiden , och hvilkas uppförande på hans egen bekostnad således torde medföra många svårigheter, många betänkligheter å haus sida.
Jag begärde nu egentligen ordet, i anledn. af det långa anförande, som en värd talare nyligen uppläst, hvilket anförande likväl, om man afprutar hvad som var afskrifvet utur StatsUtskts betänk, och de dervid fogade reservationer, icke var så särdeles långt, men icke dessmindre vittnar om I) e n 15 Maj f. m. 1 oi fullkomlig brist på sakkännedom, brist på kännedom om förhållandena på stället.
Den värde talaren har ensamt fästat sig vid reservationerna af några bland BondeStrs ledamöter inom Utsk.
Så vidt mig är bekant, liar ingen enda af dessa ledamöter någonsin varit på
Degeberg och tagit närmare kännedom om inrättntn.
Deremot finnas inom detta Hus flere ledamöter, som sjelfve varit der och med uppmärksamhet gjort sig underrättade om inrättn:n, och hvilkas omdöme således säkerligen har varit rådfördt vid denna motions afgörande inom StatsUtsk.
En vederläggning af de nyssnämnda reservanternes mening hemtar jag särskildt deraf, att en ledamot af BondeSt. från Skaraborgs län , hvilken sjelf sitter i StatsUtsk. och bättre än de öfriga ledamöterna af samma Stånd kunnat meddela upplysningar om institutet, icke reserverat sig emot Utsk:s beslut, utan tvertom instämt i pluraliteteus mening och ansett inrättnrn förtjena uppmuntran.
Hvad den värde talaren yttrat om missvext och felslagna grödor, torde ej vara svårt att vederlägga.
Om han sisth år inställt sig vid Degeberg, så hade han der fått se den vackraste grödan i liela orten.
Jag åberopar i delta afseendet intyg af Hr Statsrådet och Gommendeuren Poppius, som af K.
M. blifvit tillförordnad alt hafva högsta inspectionen öfver denna inrättning.
Han inställde sig uti Juni månad vid
Degeberg, då jag var honom der till mötes, af det skäl, alt K. M. i nåd. behagat förordna mig att vara en af ledamöterna uti inrättnrns styrelse.
Hans vitsord torde ej kunna jäfvas.
Jag besökte
Degeberg äfven sednare på året, eller i October månad, åtföljd af Landshöfdingen i Skaraborgs län, som jemväl är en af ledamöterna i styrelsen.
Yi sago då, bland annat, ett utsäde af omkring 56 tunnor råg och hvete, hvars brodd var den vackraste man någonsin kunde önska, och der det ej kunde upptäckas en fläck , så stor som ett bord, hvilken ej var lika vacker.
Vill den värde talaren ytterligare söka vinna kännedom af inrättnrn och dess beskaffenhet, så inbjuder jag honom att inställa sig der den 19 nästkommande Juni, då Hr Statsrådet
Poppius och directionens ledamöter der skola infinna sig, dels för aLt besigtiga inrättntn, och dels för att hålla examen med eleverna och rältarelärlingarna.
Jag tror, att den värde talaren, om han emottager inbjudningen , skall derefter få en helt annan opinion, än den han 1111 äger, grundande sig allenast på några få reservanters yttranden, hvilka sakna all speciel kännedom om inrättningen.
I öfrigt skulle jag tro, att det utmärkta deltagande, som min motion i början af riksdagen väckte inom detta Stånd, och den utmärkta välvilja, hvarmed densamma inom H.
StatsUtsk. blifvit omfattad, innebära den starkaste vederläggning af hvad den värde talaren anfört.
D«n i5 Maj f. m.
Slutligen kan jag icke undertrycka den önskan , att StatsUtsk. måtte kunna mera behjerta och kraftigare understödja de motioner, som af Frih. von Kraemer och Hr von Eosen blifvit väckta om lika beskaffade instituters inrättande i Upland och Skåne.
Jag inskränker mig i sådant afseende till att åberopa hvad de värde mötionärerne här sjelfve yttrat, och anhåller, i händelse af återremiss, att äfven detta yttrande måtte till StatsUtsk. få densamma åtfölja.
Det är allmänt bekant, huru svårt det är att få Svenska bonden att gå från sina vanor och inhemta större kunskaper, än far och farfar haft.
Uti denna fråga anser jag vårt BondeSt. vara fullkomligt representeradt i de reservationer, som blifvit afgifna i nu förevar, utlåtande.
Hr af Sil le n är deremot af ett helt annat slag; jag känner honom mycket väl; han sköter sin egendom så, att om man kunde få tillräckligt antal rattareläi lingar ifrån honom, så vore
Degeberg öfverflödigt; han för sjelf plogen och undervisar sitt folk, samt har en äring, sadan sorn man icke kan få vid något institut, emedan vid sådana instituter är mera fråga om att undervisa deni, som komma dit, än att uppdrifva äringen till den grad, som man på andra ställen kan få se.
— Jag åberopar vittnesbördet af dem, som sett Mögelin, der Thaer fått sitt stora rykte, och hvarifrån har spridt sig den lust, som inträngt i alla länder, alt öka productionen af jorden.—
Här har blifvit sagdt, att det icke är på en enskild egendom, som sådana försök böra göras och sådana instituter inrättas.
Jag kail ej instämma uti denna mening; man vet att alla företag af Staten sjelf alltid äro kostsammare, än de, som göras på det sätt , att de utföras af enskild man, med understöd af Staten emot bestämda villkor.
De talare, sorn begagnat Degeberg, äro af en helt annan tanke, än de, som till Degebergs nachdel i.
Utsk. hafva yttrat sig.
Alla de län, som erhållit rättarelärlingar från Degeberg, kunna icke annat än prisa det kloka företaget att inrätta en sådan landtbruksskola, och det skulle vara en stor afsaknad, om denna inrättn. skulle komma alt upphöra.
Tonan densamma har hunnit en tillräcklig och nödig utvidgning, tror jag att det vore mindre omtänksamt att splittra, de medel, som R.
St. hafva att för sådana ändamål disponera.
Jag yttrar mig nu mot mitt eget och det läns intresse, som jag förestår, emedan det skulle vara närmare för oss att skicka våra lärlingar lill Ulltuna; men hvad som här blifvit anfördt om Degebergs aflägsna station, kan jag icke medgifva, då icke allenast diligence-linien, utan äfven Götha-canal går fram i dess grannskap.
I anseende till hvad jag nu anfört, och i betraktande af den erkänsla, söm åtminstone Westmanland hyser för Hr Nonnen, kan jag icke underlåta att anmärka, att uti Stats - Den i5 Maj f. m. XJtsk:s utlåt, öfver detta ämne ligger en hårdhet, som jag skulle önska kunde, genom tillsättning af några få ord, blifva något uppmjukad.
Sålunda har Utsk. för detta anslags åtnjutande föreslagit det villkor: ”att vid institutet kostnadsfritt lemnäs undervisning och uppehälle åt 3:»e elever och ”24 rättarelärlingar , hvaraf företrädesvis en från hvarje af ”Rikets län;’’ sedan tillägges: ”och att , om del skulle visa ”sig, att institutet icke vidare uppfyller sitt ändamål.”
Harvid anhåller jag, att, ifall StatsUtsk:s betänk, blir återremitterad t , Utsk. måtte taga i pröfning, 0111 icke mati kunde inskjuta orden: ”hvad som ej är alt förmoda,” så alt denna fras i stället får följande lydelse : ”0111 det skulle visa sig, ”hvad sotn ej är att förmoda, att institutet” etc.
Föröfrigt har jag intet annat att önska, än att förevar, utlåt, måtte blifva återremitteradt, på det alt de aninärkn:r, som nu blifvit gjorda, malte blifva granskade och tagas i betraktande vid författande af det nya betänk., som Utsk. kommer, i följe af ålerremissen, att i detta ämne till R.
Ilr af Sillen:
Med anledn. af Hr Gyllenhaals yttrande, får jag åberopa mitt för en stund sedan upplästa skriftliga anförande, hvilket jag icke Ilar grundat på egen erfarenhet, utan på de yttranden, som reservanlerne inom StatsUtsk, hafva afgifvit, och de hafva åter åberopat andras utlåtanden.
Ridderstolpe anmärkt, så får jag nämna, att från min lilla egendom kan Frih:n ej få någon rättare.
Icke heller har jag haft tillfälle att sjelf lägga handen vid plogen, ty min tid, såsom tjensteman, har varit alltför mycket upplagen af andra göromål.
Äfven jag vill med min röst biträda det anslag , som StatsUtsk. tillstyrkt för Degeberg, nemi. 10,000 rjdr, ehuru jag uppriktigt bekänner, att jag liade trott 5ooo r:dr vara tillräckliga.
Men jag hyser den förhoppning, alt genom den föreslagna tillökningen af 5ooo r:dr, skall institutet vid Degeberg följdrikare fortgå på den bana del beträdt.
Jag har sjelf varit på Degeberg oell tagit kännedom af institutet.
Der finnes visserligen åtskilliga brister, som kunna afhjelpas, och jag hoppas äfven att de skola blifva afhulpna; men hvad jag isynnerhet har att anmärka emot Degeberg, och hvilket jag också tror lill en del vara anledn:n, hvarföre Hr Nonnen sett sig nödsakad att begära ökade anslag, är, att lian experimenterar med liela sin egendom.
Det tillgår ej så utomlands.
Jag har varit i Schweitz vid HofFwyl och sett institutet derstädes.
Jorden är der delad i 2:ne delar ; den ena skötes såsom privat egendom och den andra delen såsom experimentalfält.
Detta är icke fallet vid Degeberg, hvarest, såsom jag nyss haft äran nämna, all jorden begagnas såsom experimentalfält; men om Hr Nonnen i stället, enl. nyssnämnda metod, indelade jorden vid Dea 15 M a j f; to.
Degeberg uti i:ne delar, och skötte den eua såsom sin egendom, under det han begagnade den andra till experimentalfält, så tror jag, att ett vida förmånligare resultat vöre att förvänta.
Jag säger icke detta för att på något sätt klandra Hr Nonnen , utan har dermed blott velat uttrycka min mening, huru det borde vara.
Jag saknar här Landshöfdingen i Nyköpings län, Gr.
Frölich, som väckt en motion i samma anda.
Såsom boende i Södermanland , får jng hembära Utsk. min tacksamhet för det lilla anslag, som för länet blifvit tillstyrkt.
Jag yrkar icke något större, ty jag är öfvertygad, att Utsk. gifvit hvad det bar råd alt lemna.
Utom hvad jag anfört till förmån för Hr Nonnen, har den siste värde talaren anfört ett skäl till, som jag förbigått, nemi. det, att Hr Nonnen icke delat sin jord i a:ne delar, för att sköta den ena delen till sin egen vinning.
Åtminstone söka vi undvika att ari endera ut Kronans jord till den, som har hemmanet bredvid; ty annars vore man säker, alt det blir arrendatorns eget hemman, som finge vinsten, och att Kronans bredvid liggande jord derpå blefve så lidande, att den skulle komma i ödesmål.
I anseende härtill har jag mycken aktning för Hr Nonnen, för det han ej på förenämnda sätt fördelat sin jordrymd , och yrkar, att hvad StatsUtsk. i detta fall kan göra måtte för Hr Nonnen blifva gjordt.
Om det är en ny lära uti statshushållningen, så har jag intet att anmärka mot hvad Frih.
Ridderstolpe anfört; men enl. den erfarenhet jag har, huru det tillgår hos Hr Fellenberg vid dess landtbi uks-institut, äfvensom Hr Fellenberg derom öfverlygade mig, att man ej på ett experimentalfält kan räkna lika stor afkastning , som på en vanlig landtegendom — och detta är naturligt, emedan man, för att visa huru jorden bör skötas, använder mera arbete derpå, än hvad som passar för den jordmånen och tvertom — så tror jag, alt man icke kan på ett experimentalfält beräkna en så rik skörd, som jorden eljest kunde gifva. 6 : t e punkten.
Jag får säga, att bland de medel, som befordra jordbruket och landtmannanäringen, anser jag de agronomer, som vi hafva här i Sverige , vara ett af de vigtigaste.
Här äro, dels af Hr De Marö, dels af Frih. von Kraemer, motioner väckta om anslag för a:ne agronomer i vårt land.
Utsk. har förnämligast stött sitt tillstyrkande af afslag å dessa motioner derpå, att det skulle vara ovisst, om icke Jonsson vore hindrad att emottaga en sådan befattning, hvarföre Utsk. endast ansett sig kunna tillstyrka anslag för en enda agronom.
Det skäl, som Utsk. åberopat för sitt Den i5
Maj f. in. afslag, stödjer sig mycket på Frih. von Kroemers förmodan att Jonsson icke vidare vore att tillgå för Sverige.
I detta afseende får jag äran upplysa, att Jonsson, som för närvar, vistas i Finland, åtnjuter der ett betydligt arfvode, och har för en längre tid blifvit erbjuden lika beskaffade förmåner, men af förkärlek för
Sverige bar han afsagt sig detta anbud för längre tid än detta år, hvarföre jag å Kronobergs läns bushållssällskaps vägnar contraherat med honom , alt han i 4 års tid, från och med år i84i, skall vara tillgänglig för länet att anlita; och jag förmodar, att äfven andra län erna begagna hans biträde.
Det är likväl alldeles omöjligt, att alla län blifva belåtna med en enda agronom , och då StatsUtsk. tyckes hafva gått ut ifrån den synpunkten, att icke lemna betydliga bidrag till något Jandtbruks-institul, med undantag af
Degebergs, så är detta ett ytterligare skäl att tillstyrka bifall till ifrågavar. motioner.
I händelse af återremiss anhåller jag derföre, att Utsk. måtte bestämdt förklara, att ett arfvode bör få uppbäras af Jonsson, hvilken med säkerhet blir att påräkna för Sverige, och lill hvilken vi redan hafva stora förbindelser för den möda och skicklighet han hos oss ådagalagt, äfven hvad Kronobergs län beträffar.
Jag ser i öfrigt icke, hvarföre icke Utsk. skulle kunna tillstyrka så beskaffade arlvoden lör 2.‘ne agronomer, hvilka visserligen i vårt land skulle blifva fullt sysselsatte.
Frih. von Kraemer :
Jag yrkar återremiss på denna punkt i Ulsk:s betänk, af den anleda., att en af Hr Statsrådet Poppius väckt motion har blifvit lill Ekon.Utsk. remitterad och der på olika sätt behandlad.
Uti denna motion har lian begärt, att statsanslag, jemte några andra förmåner, måtte beviljas åt Jonsson.
Ekon.Utsk. har handlagt ärendet och föreslagit att Jonsson måtte fä ett anslag af i,5oo r:dr b:co årligen, och att det dessutom åt honom mätte anslås ett resestipendium för en resa till Skottland; med ett ord, detta betänk, af Ekon.Utsk. är åtminstone i del mesta skiljaktigt från det af StatsUtsk. afgifna; det bar visserligen blifvit StatsUtsk. meddeladt, men bar troligen kommit sednare dit, än detta ämne af StatsUtsk. blifvit handlagdt.
Jag anhåller således, på det att de båda betänkandena måtte blifva bragla i öfverensstämmelse med hvarandra , att StatsUtsk:s nu föredragna betänk måtte blifva återremitteradt.
Under den 6:te punkten hade jag väntat att finna Utsk:s svar på K.
M:s nåd. propus., rörtde Landshöfdingens på Gottland begäran om anslag i låneväg till myrornas aftappande derstädes.
Väl har jag funnit att Utsk. föreslagit, alt alla lån på denna hufvudtilel skola afskaffas; men deremot är nnmärkn. gjord , och som Gottland icke är i behof af en allmosa för alt bedrifva my6 U. 89 D en 15 Maj f. m. ror nas aftappning, men val af capitalbidrag under den tid, som deras utdikning lill vattnets aftappning påstår; så anhåller jag, att, utan afseende på en extra-statsreglering, hvars tillvaro jag icke erkänner vara öfverensstämmande med våra grundlagar, SlatsUtsk. måtte tillstyrka, alt provinsen Gottland mätte få i låneväg uppbära de nö'diga medlen, helst af gtde hufvudtiteln , på det att, när lånet blifvit ålerbetaldt af Gottland, det må kunna användas af andra provinser; och jag skulle jemväl tro, att StatsUtsk. hade gjort lätt, om det med Ekon.Utsk. gemensamt bered t och yttrat sig öfver sådana frågor.
Hr Westfelt förenade sig med Frih. von Kraemer och förklarade, att det han uppgifvit verkligen vore med förhållandet öfverens lärn mande. 8:de punkten.
Afden korta framställning, som här är gjord, rörtde Technologiska institutet, kan jag icke rätt veta om meningen är att minska anslaget för institutet, örn så är, vidblifver jag den framställning , som Hr Biskop Hedren och Prosten Stenhammar gjort uti deras reservationer mot Utsk:s betänkande.
N:o 61 blef af R. o. Ad. återremitteradt.
H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Fredagen den i5 Maj lS/jo, Plenum kl. 6 e. m.
Justerades a:ne prol.utdr. för denna dag f. m.
Ånyo föredrogs StatsUtskts den n.5 och 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 62, angtde reglertn af utgifterna under riksslatens tionde hufvudtitel. R. o. Ad. beslöt, att detta utlåt, skulle punktvis discuteras.
Hr af Donner, Gust. Wilh.:
Då jag nu anhåller om återremiss af den punkt uti ifrågavar. betänk., som hand - Den i5 Maj e.-tn. lar om gymnastiska central-institutet, ber jag att i ett annat plenum lii skriftligen utveckla mina tankar i detta ämne.
I anledning af nedannämnda punkter blefvo yttranden algil n a. lista punkten.
Litt. b. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag anhåller att lä instämma i Biskop LIediens och Prosten Stenhammars reservationer i afseende på vin- och byggnadssäden i Sollerö och Ulric* Eleonor* pastorat. aldra punkten.
Jag har ingenting emot öfverförandet af den i detta hänseende beräknade summan.
Jag hoppas, att StatsUtsk. icke haft annan mening, än alt yttra sig endast i afseende pä beloppet; ty det är, så alt säga, icke ett anslag, utan ränta på en fond, hvilken tillhör Lappmarks-eoclesiastik verk och är således oberoende af anslag.
Det förekommer vid morn.
a. det oförväntade förhållande, att StatsUtsk. tillstyrkt till materiella behof vid Lunds universitet aooo r:dr meri deremot afstyrkt en dylik summa åt universitetet i Upsala.
Detta måtte hafva tillkommit genom misstag, eller ock att de ledamöter, som tillstyrkt anslaget för Lund, varit frånvar. vid beslutets fattande rör:de Upsala; ty det mätte ej hafva varit Utsk:s mening att göra skilnad mellan de båda academierna.
Jag hoppas således att häruti måtte göras rättelse i ett blifvande nytt betänk., emedan jag förmodar alt det förevar, återremitteras.
Jag ber få upplysa
Stån det, att det ej förhåller sig så, som Hr von Hartmansdorff uppgifvit, emedan frågan 0111 dessa anslag blifvit af en och samma majoritet afgjord genom votering.
Jag är förekommen af Hr von Hart mansdorff, och har ingenting att tillägga.
Hr Munck äf Rosenschöld, Nils Rudolph:
Af samma skäl som Utsk. sjelf anfört, eller derföre att Upsala academi är rikare donerad än Lunds, finner jag billigt, att
Utsk. tillstyrkt 2000 r:dr för denna sednare academis materiella behof, äfven om
Rikets tillgångar icke skulle medgifva beviljandet af samma anslag för Upsala.
Jag vågar alltså tillstyrka bifall lill denna del af Utsk:s betänkande. 3 : d j e punkten. Litt. c. Hr von Hartmansdorff:
I afseende pä moni. c. tillstyrker Utsk., att, mot villkor att föreläsningar vid begge 708 DyijiS Maj e. m.
\ universiteten hädanefter hållas öfver Rikets grundlagar och conslitutionella institutioner, ina vid hvardera universitetets verldsliga faculteter för 2:ne professorer, af hvilka minst en uti den juridiska, å stat uppföras 4 nya löner å 1600 r:dr, med iakttagande, att dessa löner ej komma att oskiljaktigt förenas med de nya lärostolarna, utan, så vidt sådant med universitetens nu gällande institutioner kan förenas, inneliafvas af de sist utnämnda, intilldess de kunna komma i åtnjutande af högre förut befintliga professorslöner.
Ståndet täckes härutaf finna, alt StatsUtsk. äfven i denna punkt gjort ett villkor vid det föreslagna anslaget till nya professorer, nemi. att hålla föreläsningar öfver Rikets grundlagar och constitu tionella institutioner, såsom det heter på det nya riksd språket.
Jag har visserligen ingenting alt i allmänhet deremot erinra; men om man vill göra sådant lill ett bestämdt föreläsningsämne, utöfver hvad som egentligen kunde höra till förhören, om jag så får säga, så är det något vanskligt att veta, huru långt dessa föreläsningar skola sträcka sig och hvad dermed egentligen åsyftas.
Är meningen att göra några utläggningar öfver våra grundlagar, vidsträcktare än hvad deras ordalydelse innebär, så skulle det möjligen föranleda, att också i Stånden uppträdde riksdagsmän, som ville göra utläggningar öfver hvad grundlagarne bokstafligen stadga, hvilket åter vore stridande mot föreskriften i Reg.F:n.
Det skulle också kunna hända, att dessa utläggningar af grundlagen lumde varda stridande mot nuvar. eller blifvande StatsUtsk:s egna förmeningar om grundlagens innehåll o. s. v.
Jag tror således det vore bäst, att i detta fall icke göra några villkor, hvilkas vigt man ej så noga kan beräkna.
Hvad sjelfva lönerna angår, så är det visserligen en nyhet, så vidt Upsala beträffar, att tillsätta professorer, med ringare löner för de yngre än för de äldre.
Vid Lunds universitet har det varit brukligt, men befunnits snarare skadligt än gagneligt.
Emedlertid, då något alltid är bättre än intet, är det visserligen skäl att emottaga äfven den ringare lönen, om man ej kan få den högre. 3:dje punkten.
Litt. d. Hr von Hartmansdorff:
Här har i mom. d af Ulsk. blifvit föreslaget ett anslag af 600 r:dr för att befordra kännedomen af Sanscrit och Persiska språken men vid Upsala universitet allena; jag vet ej, huruvida StatsUtsk. med detta anslag, ensamt till Upsala, velat godtgöra hvad jag ansett för orättvist i fördelning af medlen till malrielen.
Men vida riktigare hade det, efter min tanke, varit, om Utsk. föreslagit, att Konungen kunde begagna summan vid hvilkendera af våra arne universitet som helst.
Skälet till Utskrs här yttrade mening lär varit, att en kunnig man i förevar, språk för närvar, befinnes i Upsala, men icke 1 D e ii i5 Maj e. ni Lund.
Men, oin denne nian ombytte vistelseort — och jag tror att han studerat i Lund till att hörja med — då hemställer jag, om det ej vore skäl, att medlen finge användas i Lund, blott den ifrågavar. undervisningen någorstädes i Riket gåfves. 3:dje punkten.
Litt. f. Hr von Hartmansdorff:
I stället för att bevilja professorer rättighet att uppföras på allm. indragn.-staten, har StatsUtsk. föreslagit, att 6 arfvoden, hvaraf 4 till Lund och i till Upsala, hvartdera å elt belopp af 4°o r:dr, måtte å allm. indragn.-staten uppföras, för att, jemte förut innehafvande löneinkomster, tillfalla de yngre academiska lärare, hvilka blifva förordnade att vicariera för sådana med prebenden ej försedda professorer, som, då de uppnått den ålder författningarna föreskrifva för rättighet till pension, blifva från tjenstgöringsskyldighet befriade.
Om detta beslut ginge i verkställighet, så hände troligen att adjuneten hos hvarje professor, som blefve emeritus, erhölle de 4°° ,:<-h' och genom professionens bestridande förvärfvade så mycket större anspråk att blifva professorens efterträdare.
Skulle nu så illa åtbära, att adjuneten icke vore den skickligaste dertill, så skulle ändå troligen ett längre vicariat frambringa honom till professor
Det blefve sålunda ett sätt att på förhand göra hvarje adjunct, som komme att tjenstgöra för en professor emeritus, till efterträdare.
Det skulle troligen motverka vettenskapernas behöriga vård och framsteg, hvadan jag befarar att man med denna åtgärd icke gagnade utan snarare skadade universiteten.
Jag nödgas derföre afstyrka denna utväg, och tillstyrka, att StatsUtsk. måtte föreslå Ständerna den säkraste att å allm. indragn.-staten pensionera äldre professorer.
Om den behöriga vården af andra tjänster fordrar att deras innehafvare vid aftagande krafter öfverflyttas derifrån, så är det utan tvifvel än mera nödigt vid universiteten, emedan ungdomens undervisning fordrar en liflighet, som en äldre man sällan bibehåller. 4: de punkten.
Litt. c. Hr Stuart, Carl:
Jag anhåller få göra en anmärkn. vid denna punkt.
StatsUtsk. har afstyrkt löneanslag åt lärare vid gymnasium i Gefle för meddelande af undervisning i naturvettenskaperna och i lefvande språk.
Detta gymnasium har, enligt hvad motionären upplyst, blifvit sljufmoderligt behandladt emot de flesta andra dylika undervisningsverk, enär ett färre antal lectorslöner för detsamma blifvit beviljadt, och del hell och hållet saknar arfvoden åt lärare i naturvettenskaperna och lefvande språken.
Jag anser nu tillfället vara inne att ersätta denna brist, och tillika lemna en behöflig uppmuntran åt ett läroverk, som lär vara försedt med särdeles skickliga och nitiska laraie.