Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag eller ägtenskaps-förord äga gifto-rätt, och deraf afsättrs, htvad som kan ätgä, dels till gälvandr af främmands Prrsonrrs fordringar t samfält 773 Den 22 September.
To, dels till surrogat ät andra makan eller dest rättinnehafware för föryttradt och till gemensam nytta anwändt odalgods: att derefter det öfrige lägges i 2:ne lotter, bcstäende dels af hwardera makans giftorätt i det som af npstuämde afskrida sam-egendom äterstär, dels af den enås eller andras odalgods: att pä hwardera af de§e lotter, som är för enskild litzäng alt anse, afräknaS hwarderas äterstäende enskilta gäld, dels till främmande personer, när antingen det som samma Maka före ägtenskapet war skyldig, icke kunnat till fullo gäldas af hwad
Han eller Hon förut ägde, eller skulden under ägtenskapet, för dest enskildta nytta, eller genom enskildt wällande och förgörelse tilkommit; dels till den andra Mafan, när af sam.-egcndvmen enskild gäld under ägtenskapet blifwit gulden, eller ben enås odalgods till den andras enskildta nytta föryttradt, eller det föryttrade odalgods, hwars wärde till samfält nytta warit anwändt, icke kunnat af samfäldta stigängen till fullo surrogcras.
När alt sädant för sig gädt, kan Boet anses wara skildt i 2:ne, hwardera bcstäcnde dels af den esterlcfwandcs fördel, dels af äkerstoden af förut omnämnde enskildta tilgäng, dels af hwad frän den enas tilgäng blifwit flyttade pä ben andras: och först efter en sädan boskillnad kan Morgongätwa, Testamente och arf tagas af dm aflrdnes behällna lott i Boet.
Som all denna utredning och afskillning omöjligen kan wcrkställaS, utan att alt i det samfäldta Bort är till sitt art, beskaffenhet och wärde kändt och bestämdt, och pä det alle i Boet intcresterade Personer bäde genast och i en framtid mä kunna weta hwad dem » den ena eller andra arten af tilgängarue mä tillkomma; har Lagstiftaren funnit aldeles oungängeligit att i IX Cap. i § Ärfda Balken förordna att när döds - Den 22 September. 779 fall timar, stall den Maka, som efterlefwer, eller arfwingar, eller the, som egendomen om händer haft, chwad förord gjorde äro, riktigt ripgifwa, och täta no m upteckna altsainmanS i Boet, sä löst som fast, sadant som det wid dödstiman war, med alla stnfter och handlingar, fordringar och gäld.
Oen fasta egendomen pä landet, som endera Makan ärft eller före ägtcnstapet fbrwärft, är wäl l X Cap. GiftermälS Balken utmärkt såsom sädan, iiwari den andra ej äger giftorätt: äfwen som i följd af XI Cäp. 2 §, giftorätt icke äger rum i sä mpFet af den ena Makans Stads- eller lösa egendom, som swarar emot den gäld den andra för ägtenstapct ädragit sig, samt genom Testamenten, kista!
Lommil5-Fbrfattning vch annat förord all stags egendom kan för odalgods »vara fbrklaradt och frän giftorätt uteslutet.
Men merendels har den andra Makan warit delaktig i afkom» sten och npttjo-rätten af sädant gods, äfwen som ber keror af ofwananfbrda ersättnings - och Surrogats, frägor, om sädant odalgods stall komma att tillhöra den ena eller andra Makan: och först efter all denna gälds, alla besia Surrogaters afstiljande, blifwcr det, som af ben enas eller andras tilgäng öfrigt är eller dertill ifrän den andras tilgäng lagdt, desi wcrkcliga rnstildta tillhörighet och behälina lott i det förut gemensamma Boet.
Altsammans i detta Bo, stall enligt Lagens bud, upgifwas och uptecknas, icke sädant som det efter utredning och boskillnad möjellgen kan blifwa, utan sädant, som det rvid dödStiman war, och det ehwad förord gjorde äro, d. ä. utan afseende dcrpä, om genom egcnteligt äktenskaps, eller annat förord nägon Fast eller Lös Egendom blifvit utmärkt säsom frän giftorätt uteslutit Odalgods, 780 Den 22 September. eller ej: ekt stadgande, hwars grund och princip är lika gällande äfwcn om sädan Egendom, deri enligt Lag utan enskildt förord, giftorätt ej äger rum.
Nu som af hwad i ofwanbcrördc delar blifwkk anmärkt, det icke kan undfalla uppmärksamhet, huru magtpäliggandc är, att Bouptcckningar, sässm de der skola ej allenast trygga Sterbhusets Delägare samt Borgenärer och Gäldcnärer wid deras lagliga rättigheheter, utan äfwen lägga grund för derefter skeende delning, blifwa med all möjelig noggranhet wcrkstälde; sä finner Lag-Utskottet^desto mer wädcligit, att nägon stags egendom uti Boet mätte uteslutas, som Allmogen och flere efter Författningar äga frihet till uppteckning- förrättande, antaga hwilken de behaga, och Medes af flike personer skulle komma att bero urskil, jandr efter godtycko af det gods och egendom de kunde tro ej wara till gemensamme Boet hörande: en urskiljning, som dock ofta erfordrar ganska rediga kunskaper uti Lagens stadgande» , och följakteligen e) kan hos de wanlige Boupteckningsmän wäntaS.
De mängfaldige inwecklade och swärn Rättegängar, samt den oreda och enskildta lidanden, som af denna anledning härflutit, böra ätwarna frän alt afwikande frän hwad tvär
Lag sä wisligen stadgat.
Och ehuru denna anförda mening uppenbarligen följer af Lagens bokstafweliga lydelse och betz wigtiga ändamäl, dock enär, enligt hwad i Memorialet anmält är, annorlunda understundom skall wara förfarit , anser Lag-Utskottet nödigt tillstyrka, det mä Allmänheten erlndraS att wid Boupteckning i Sterbhus, eller eljest för Boskillnad, och när afträdcsförmän sbkcS, icke allenast all Stads- och Lösegendom jemte utesiäende gemensamma eller enstilbta fordringar, och Den 22 September. 73r hwab under Äcktcnskapct fbrwärft är, ehwad det säsom fördel eller efter Testamente och fdrord ffulle kunna wara utmärkt, säsom endera MakanS enskildta tillgäng eller ej, utan ock bet fasta gods ä Landet, som den ena eller andra Makan ärft eller före Äcktcnskapet fbrwärft, bbr noga uppgifwaS, upptecknas och wörderås , öfwen som andras egendom bbr till art, beskaffenhet och wärde uppfdras med de Titlar, hwarunder densamma i Boet finnes, om det är länt, legdt, pantsatt eller fbrtrodt gods, ehuru wärbet af sädan andras tillhörighet ej uti inventarii-summan in, beräknas.
Stockholm ben 2Z Augusti 1809.
Vä tzigloil.
Ridderskapet» och AdelnS Vä tzögw.
VMe-.StänSett Ledamöters wägnar, Ledamöter-magnar.
Larl 1^.
Ltjernktestt.
Olok Ljurbäck.
Vä tzögtärade Borgare-SZndtt» Dä Hederw.
Bonde StändetS Ledamöters wägnar, Ledamöters wägnar, k. II.
LrevvesmUkI. kelter fernström.
Holmder^slon.
Ständer- Lag,UtskottBetänkande i anledning af ett hoHederwärda Bonde-Stänbet anmäldt och genom meddeladt ProtocollS, Utdrag af ben 27 sistledne Julik till Utskottet remittcradt Förslag, angärnbr Rättighet för afgärda By att 782 Den 22 September. att söka skifte med Bol-By 2 Skog och Utmark.
Dä de urgamla Byars Äboer af sina widlyfriga och öfwerflbdiga Jordägor upplära till nägra
Ny» byggare wiha odlingsbara trakter, som dcsic singö genom Hägnader eller Rä och Rör afskilja, sä ock nyt» tjerätt af den ointagna öfriga Utmarken; sä uppkom-- mo härigenom de sä kallade afgärda-Byar.
Som man ben tiden sällan eller troligast aldrig sälde Skog, och dock bade deraf wida öfwer behofwet; gjordes icke nägot förbchäll om rättigbcten till Afsalu, äfwcn som fräga näppeligen kunde blifwa om stiftande af sädin mark, som syntes tillräckclig för alla.
Men när wi) stigande cullur Skogarncs innehafware kunde äfwen genom försäljning draga nytta af de samma och nöd» wändigheten af Skifte insägs, började man äfwcn i afseende pä beha ägor att göra skilnad emellan ägandeoch blott nyttje-rätt, och första aftalet blcf tolkat till fördel för Odal-Byn, som ansäg ägande-rätten och med densamma rättigheten till afsalu sig ensam til. hörig, hwaremot afgärda Byn endast rilerkändcs att nyttja Skog-och Utmark till gärdens egit behof; äfwcn som den förre fdrbebbll sig ensam frihet att ,öka stift; och att derwid erhälla dubbel lott cmor den senare, som likwäl derefter skulle i anseende till sin andel fä njuta lika rätt som Bolby.
Efter dek i sednare tider, stogarne börjat fä ett efter hand ökat wärde, och erfarenheten wisat, det oaktadt förbud emot miWuShällning och öfwerdrifwen afsalu, ätstilligc ägare läka af obetänksam egennytta förleda sig att göra wida större tilgrcpp, än hwartill de i mohn af enskild andel skäligen äro berättigade och stogens äterwäxt det kan tilläta, blir Let Medes för Den 22 September.
783 för hvar och en af yttersta wigt, att fä sin lott af skiljd och sämedclst sätta sig i tilfälle, ej allenast att skydda sin egendom för inkiäcktning och förödelse, utan ock att till egen och det allmännas fördel begagna de ä marken till äfwentprs befintlige odlings-lägenherer.
Och dä häraf ljusligen skönjcs, att Odal
Bys uteslutande rättighet till skiftes sökande, desto mindre är förenlig med den afgärda By inkommande nyktjc, rätt, som med sädant wilkor, af den förres ägare, skulle bero, sä länge dermed npskjuta, att skogen wore ödelagd och skifte fökjakteligen i detta hänseende onyttigt; anser Lag Utffottet med rättwisa och allmänt bästa ösrvrrensstämmande tilstprka den i 4 § 19 Cap.
Byggninga-Balken sökta ändring och rättclfi, i sä märto, att Ägare uti afgjärda
By mä förklaras berättigade söka skifte med sine sä wäl som O dal
Byns grannar uti skog och utmark med lika påföljd, somnar sadant af någon i Odal, Byn äskaS.
Dock att Lagens förordnande om hwarderas ägolott efter öre eller Henmiantal, icke derigenom rubbas.
Stockholm d. ZO Augusti 1809.
PäHögl.Ridd. ochAdelnsLe- Pä Högw.
Preste-Ständets damöters wägnar, Ledamöters wägnar, Larl 6. Ltzernsteclt.
Pä Högtär. Borgare-Stän» Pä Hedcrw.
Bonde-Stän dcts Ledamöters wägnar, dets Ledamöters vägnar, k. kl. Orevvesmusil. katter sernström. soll. klolmbc-rAfon. 784 Den 28 September.
Mrist.
Upläft hor Riksens Höglofliga Ständers Lagutskott ben 8:de September iZog.
Hdmjukr anförande till protocollet:
Till Högloft, Lag-Utskottets Betänkande, rörande afgärda DyS rätt till skiftes sökande med Bothult Skog och Utmark, torde äfiren säsom
Laga ffäl böra tilläggas, det afgjärda
Dp jemte Skatt och Rotering, äflven efter sitt Hemman eller örctal till Landet- Cultur och förmohn draga lika tyngd för sitt Jordahl, som Bohlby wid allmänna Byggnader, Bro- och WägarS underhällanbe, Krono-, Häll- och ReservefkjutsningarS utgörande med mera, och säledes efter all Folkrätt till dera- framtida beställd billigt berättigade till det näringsfäng, som Orten efter sin natur frambringar, ehuru till hälften mindre i Skog och Utmark Ln Bolbx. katter ^srnkröm.
Enligheten med bet uti Högloft.
Lag - Utffottkk rrplästa anförande intygar folina klolmberzlon.
StänderLag-Utskott- Protokoll, hället i Stockholm dra ZO Augusti 1809.
Till granskning företog- icke allenast Herrar Kikdags Fullmägtiges för Städerna Arebro, Askersund, Philipstad, Lindesberg, Nora och Christinehamn, ho Högtt - Den 22 September. 72Z Högtärad?
Borgare - Ståndet ingifna och till Utskottet, remitterade Memorial, angående åtskilliga förestagne förändringar i Kongl. Fö ror bingarne om Förlag till Bergsmanna - rörelsen , utan oek en af Handlanderna Obar^, kstulpbcrg, dstorciström, LstlinA och Ivrvk i Wlsteräs, saint och östergren i Köping, undertecknad samt BcrgSförlag augärnde ffrift, hwilken stäld till Kongl. Masit, men hss Högtärad?
BorgareStändct ingifwcn med Förklaring, enligt hnmd widfogat Protocolls-> Utdrag omförmäler, att den samma rvore af n^isjtag i sädan form stiliserad, jemwäl blifwit till detta Utskott hänwisad.
I sammanhang hwarMed äfwcn upplästes Kongl. Maj-.ks och Rikets Höglofliga Bcrgs-Collegii pä Utskottets begäran meddelta ProtocollS - Utdrag , innehållande undcrrrättelse om hwad i -Högbemältc Collegio förewarit och blifwit tillgjork i afseende pä en af Kongl. Maj:t dels genom remiH de» 8 Inlii iFoo, dels ytterligare genom Rescript ben > Octobcr 1807 Nädigst anbefallde granstning af BergsZcrlags-Ordningarnc.
Och ehurukväl en del af de i skriftcrne andras» ne yrkanden synes böra skärskädaS efter de för Contraeter, Fordringar, Förmänsrätt och Rätkegängs - Ordning gällande allmänna grundsatser; dock som dr ämnen , hwar!
Riksens Ständers ätgärd blifwit begärd, äga omedelbart inflytande pä Bergsmanna-, Bruks» och Handelsrörelser, hwilka äro ibland de Ekonomiska niäl, som enligt Regerings-Formens 8o:dr § icke hus» wudsakcligcn höra tili Lag-Utskoltets handläggning, ansäg Utskottet sig icke böra nägot Betänkande öfwer samma yrkanden afgifwa.
Hwarom säledcs ti» Riksens Högloft.
Ständer Utdrag af Prvtocollct ffulle wördTredje Band.
N;o 100, 101. sam - 786
Den 22 September. sammeligen lemnäs och Remisierne till Högtärade Bor, gare-Ständct äterställas. supra.
Lx krotocollo ^crb. bloltnkierAscin.
Alla -esia ifrän Lag-Utstottek inlemnade Handlingar ladcs pä bordet.
Grefwe 6^1IenborA, Kolian l^^nnin§, hade inlemnat ett Memorial, hwilket upplästes, sä lydande:
Dä ibland krigets olyckliga följder
Rikets utblottade tillständ slg äfwen företer med större pcnningcbehof, till Rikets upprätthällande, än af wanliga tillgängar, och Nationens sammanstött kunna upp-yllas, lärer man förgäfwes söka fyllnaden af desie'behof i annan wäg, än indragning, eller vacancer af Embeten och Tjenster, för längre eller kortare tid, i mohn af deras större eller mindre angelägenhet.
En betyvclig inkomst för Staten i denna wäg kan med stäl wäntas af Indelta Armeens indragning till nägon del, som först nu, dä en snar Fred torde med säkerhet wara att körwänta, kan ställas i fräga,, och dä jag säledes med en wärd Ledamot Herr äfwersten Loek instämmer i nyttan och angelägenheten af en sädun indragning, anhäller jag ödmjukeligen, att om tiden och sättet för werkställigheten af desi, i detta afseende meddelte Förstag, mitt yttrande fä afgifwa.
I närwarande omständigheter bör principen af indragning eller vacancer i Armeen sä mycket mindre blifwa
Den 22 September. 787 bljswa i allmänhet motbjudande, som utom det, att allmänna beho^wcn plkilla den derigenom uppkommande penninge-tillgäng, samt Rikets i aila afsccndcn utblottade tillstånd krä-wer en längre hvila att änrkom, ma ifrän betz nu waranbe oföraiögenhet att i krig sig lnläta, denna Utwäg att lätta StarssWerket och lisa Rust- och Rotehållare, iveras R c äte- ings-fbrbindelsck icke är att anse säsom ny och söiur ok nd, utan med nytta bliswit begagnad, efter krigen i sist förslutne ärhundraden, dä, i längre lid, vakancer i Armeen till en betydlig del gf Armeens styrka warit tiltäkne, emot derföre erlagde V cancc-afgiftcr.
As denna anledning, och dä jag har mig bekant, att uppfyllande af Recräkerings--förbindclscrne, med en kanske i afseende pä kriget nödwändig stränghet, blifwil wcderbö, rande älagd, som wid en efterlängtad
Fred blir utan alt ändamäl, sä sär jag ödmjukeligen tillstyrka, art till tvinnande af tiden, Riksens Ständer hos K"'gt.
M.j:t nu i unde-dä nghct anhälla, att ali Recruterinst till uppfyllande af Vacancer sa reid Lavalleriet, soin Infanteriet och BälSnianSha^et nrä genast Mställas.
Hvad nu tiden för werkställighcten af dcn förestagne indragningen angär, lä skulle jag gerna b- ska , att genom dcnsammas werkstäl, lande efter Freden dcn päräknade inkomsten för Sta, ten kunde genast beredas, för egen del nöjd att för mia egendom i be förestagne wiikor ingä, men j g kan dock ej inse denna indragning annorlunda kunna tverkställas, än längsamt och liict-sstvt i moon ak pä tvanliga grunder blifvande
Drt uter, uttm art fö - närma bäde Rust- och Rokehrssares, sa nt Ny^^ks, Soldaters och E. solins rätt.
Ocn Rust- eller Rotehållare , so" ifrän kriger äterlär en ung nyl;j' Ry>, tare esser Soldat, med förmodan, at- under FrelslugN i längie tio fä denna i sadan egenffap begagna, och som 783 Den 22 September. som gör mindre afseende pä olägcnheterne af desse Krigsmans behållande, an genom deras entledigande uppkommande större afgifter såsom Dacancc-medcl, bör c) emot dess wilja kunna fränkännas dess rätt att bi» behälla dess Ryttare eller Soldat, äfwcnsom desse, äterkomne frän krigets faror och bcswärlighetcr, icke ritan orattwisa kunna betagas rättighet akt under fredslugn fä begagna de fördelar i afseende hwarpä de sig krigrtS äfwentyr underkastat, och sätcdeS till krigstjenst ännu dugeljge ej borde dcrifrän kunna emot deras samtycke skiljas; men i ett annat förhållande ärv dock de Regementet?, som anskaffa Soldater efter tour, eller sä kallat skäf, j sä mätto, att där böra Soldater med bibehällande af samma rätt uti krigstjenst qwarblifwa, kunna flyktas ifrån den Rote, som häldre betalar Dacancc-afgifk, till en sädan, som finner för sig fdrmänligare att Soldaten bibchälla.
Beträffande äter wilkoret! för ke förcstagnr indragnrngarne, sä finner jag wäl, hwad Cavalleriet angär, den förcstagne bestämda afgift lämpclig, hälst i' saknad af ordcnteliga Contractcr, rörande Rusthällarcs förbindelser, -Dacance» afgifterne icke synas kunna efter andra grunder bestämmas; men tvid de för Infanteriet förcstagne afgifter, anser jag mig äga anledning göra ben erindran, att, wid bestämmandet af dess belopp, icke bör lemnäs afseende pä Provincernrs olika godhet allena, utan förnämligast pä KnccktcContracterneS ffiljaktige beskaffenhet, där, med anled, ning af järskildte omständigheter, afgifterna till Soldater wcrkeligen äro större t wisse sämre än bättre ansedde Provincer, j öfwerensstämmelse hwarmcd den föreflagne Spannemäls - afgjften antingen kunde jämkas, eller Dacance - afgift, som jemlikt Markegäng blifwit ketald, äfwen härefter kunna pä lika sätt erläggas.
Lill Den 22 September. 7L9 Till ytterligare besparing för Staten, kunde en »vidsträcktare, indragning i synnerhet lämpas tilt be Indclte Regcmenker, bär Soldaten af Kronan särskildt erhäller Spannemäl eller Rotar dermed ivid Soldatens kedjande underftödcs, hwarpä säsom exempel mä snfb, ras en del af Södermanlands Regemente, där Solda, ferne hafwa hwar sin tunna Spannemäl af KronoTionden, jemte dest tillbörliga hemkall, och lärer äfwen förhällandet i wista andra Orter wara enahanda.
Under förbehöll, att Rote- och i synnerhet
Rustställare mätte för en längre och bestämd tid äga säkerhet, att fä tillgodo njuta de nu blifwande Vacancer, med hertvid stadgade afgifter, och i öfwerenSftämmelse med hwad jag nu haft äran anföra, instämmer jag, att tillstyrka den projecterade indragningen ä indelta Armeen, öfwertygad att hwarken Rikets säkerhet eller anseende nägot derigenom lider.
I fordna tider med widsträcktare omräde, och mindre mägtiga Grannar, war wär Armee tillräckelig till Landets förswar, men sedan den blifwit ej allenast betydligen inskränkt, utan äfwen wär mägtigaste Granne, genom denna inskränkning , i dubbelt afseende wunnit tillökning i dest öfwcrlägsenhet, torde man näppeligen kunna räkna pä Landets förswar allena af denna Armee, om denna Granne skulle med all sin öfwcrlägsenhet ost anfalla, och om i en sädan händelse förswaret till en del mäste sökas i Nationens friwillige nit och biträde att skydda Rikets Gränser» torde wid.ett sädant fbrhällande, en indragning, som till en del skyndsamt kunde ersättas pä Landets beskydd, icke hafwa sä hufwndsakeligt inflytande , att man i afseende derpä borde äsidosätta, att under ett förmodat Fredslugn, begagna de utwägar, som kunde lätta allmänna bördorne och medwerka till Lterfbrandc af ett förloradt Sjelfbeständ.
Jag anställer ödmjukeligen, att detta anförande mä till behörigt Utskott 79v Den 22 September.
Utskott remitterar, att r samma,chana med Herr Sfs werste Locks Memorial till pröfning förekomma. ^sob. tteunwA (-)llenborA.
Begärdes pä bordet, - Upplästes ett till Bonde-Ständet af Riksdagsmannen ifiän Elfsborgs Län ^neirSL8 OLnielskoe, giswit till communiccriion med de öfriga Ständer; tils lätit Memorial, sä lydande: l8oy den 6 September uppläst i Bondc-Ständet, och Fört. ttaren tillärit att Memorialet med Re» spective Mev-Standen communicera, betygar L, L, Lrätzärcik - Wördsamt Memorial!
Utan att egenteligcn för det närwarande wilja fästa mig wid sielfwq förcmälet för Economie - U!skottets Betänkande angående Inrättningar för fattiga Barns uppfödande, samt nödiga anstalter till Veneriska Su.-jttans hämmande , har jag blott trott mig böra fästa min uppmärksamhet ä andra puncten af Utskottets Förslag ijlt förekommande af sistnämnde sjukdoms urbred.mde, I afseende pä den tillstyrkta inskränkningen as Gärdfari - Handeln , aberopar jag bet särskildta anförande, som redan förut blifwir ingiswit och till Eco nomie - Den 22 September. 79L nomie-Utskottet remitteradt, bfwcrtygad, akt Ständek deraf lärer fi-ina vbillighctcn af ett steg, som skulle leda till sä mänga Medborgares förderf, hwilka nu äro nyttiga och arbetsamma, samt utom den Skatt Staren drager af deras Jordbruk, betala rn icke obctydclig afgift för en ganska obetydelig Handels, förmon; men dä Utskottet framställ inskränkning af denna Handel, säsom ett medel till Veneriska SmittanS hämmande, nddgaS jag emot min wilja bekänna , att Utskottet wisat altför ringa agtning för en Clast Medborgare , hwilka säsom fria Swenska Odal - Bönder icke utan ett groft förolämpande ä Utskottets sida kunna sättas ihop med Zigucnarc, Skojare och Hästbytare.
Utskottet hade bordt weta, att dest Betänkande tvär ställt äfwcn till ett Ständ, hwars Medlemmar lika med Gärdfari-Handlande äro Skatte - Bönder och äfwcn ivid Riksdagarne hafwa Fullmägkige.
Det hade säledcs bort inse, att ett förolämpande mot wista Ståndets Ledamöter icke kunde anses annorlunda, äu säsom ett förolämpande mot hela Ständct, och jag hoppas, samt anhällcr pä det ömmaste, att Ständer genom ett afgäcnde Protocolls-Utdrag förständiga Utskottet om austöllighetcn af best Expeditionssäkt.
Jag bör dock beswara och icke undwika sjclfwa frägan.
Hwar Man som wet hwad en Gärdfari-handlande will säga, känner, att de utgöras af Allmogen sjelf, att de inom rn wist tid stola äterwända, och att säledcs det sedeförderf som stundom är en följd af etk längre wistande i stora Städer, sä mycket mindre här kan inträffa, som Allmogen naturligtwiS icke wäljer dest» till sina wahrors afyttrande.
Deremot sätter man orättwist bland Gärdfari- handlande det antal Borgare som frän Städerne Boräs och Ulricehamn utwandra, af hwilka en^del förr warit
Bönder och hela äret uppehör - 792 Den 22 September.
xehäller sig ä främmande orter, ehuru Gärdfari-hanblande med dem aga ingen gemenskap.
Akt renheten r sederne allmännast finnes pä Landsbygden och hoS Allmogen, lärer jag ieke bchöfwa bewisa, akt den till err fanste owanlig grad räder i war hemort, bestyrker jag med wittnesbörd af alla dem som der mistats.
Men huru kan dä förnuftigtivis sägaS, att smittan skall uthredas af dem, eller följer icke deraf pä samma grund, att hwar och en annan af Allmogen som företar längre resor afwcn stall utbreda smittan.
Jag upmanar Utskottet, samt hwar och en annan att upgifwa be händelser dä
Dcncristc smittor genom Gärdfari-handlande blifwit utbredde.
Allmogen frän Norrland reser hwarje är pä loista tider ända till Stockholm med stna Landtmanna» productcr.
De äterwända lika med Elfsborgs -Läns
Allmoge pä wista tider till sin hemort, men man be» skyller icke dem för sjukdomars utbredande, och man ä» ger ock lika litet stäk dertill, som i afseende pä Gärd» fari-handlande.
Samma förhällandc är ock med All, mogen frän
Dalarne som större delen af äret pä arbete mistas i alla Rikets Provincer, utan akt nägon anmärkning derwid blifwit gjord.
Utskottets omdömmc lärer sälcdcs grunda sig pä bristande kännedom om saken; det har förmodcligcn trott, att Gärdfari-handlandc utgjordes af en hop löst folk, utan annat förswar eller näringsfäng; men dä Utskottet nu fär den underrättelsen, att de utgöras af en genom flit och idoghet aktningswärd Clast af Med, borgare, att de idka denna handel icke för sitt nöje, men för att ersätta den brist pä utkomst som är en följd af en härdare natur, att till deras handastöjderS förfärdigande anwändes den tid som annars kunde lil, bringas Den 22 September. 793 bringas i ledighet, att deras handel utgör enda medlet för dem, att kunna afbörda sig sina skyldigheter mot Staten, torde Utskottet af alla dessa omständigheter finna skäl till ett mildare omdbmme, och ätminstone, att med mera aktning behandla dem som i bctydelig mohn lika med Rikets öfrige Allmoge bidrager till Fädcrncslandels beständ.
Stockholm d. 6 September 1809.
Anstrems
Danielsson frän Elfsborgs-Län.
Likheten med Orinalet intygar 5. L. DlLZarstb.
Efter upläsningen af detta Memorial äterkom Herr Grefwcn och Landt-Marffalken och förmälde, att han uträttat Riddcrskapcts och Adelns önskan, och hoS Kongl. Majit förfrägat sig, om och när Hans Maj:k wille emottaga ben ifrägawarande stora Dcputationen.