Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan likväl ej underlåta att vid detta tillfälle yttra, huruledes jag äfvenledes under denna Riksdag funnit mer än en anledning att erfara stora motsägelser uti tidens rådande lynnen.
Jag har hört en Ledamot högeligen kimdra Utskotten för det de icke fästat nog afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om FinanceRegleringen: det har likväl just icke alltid varit hans tanka att för emanationen skull antaga.
Man hör, i fråga om pappersmynt, yrkas mycket pengar, men goda pengar: rangerade affairer, men mycket lån: all gammal ordning oduglig; men det nya som föreslås i stället gifvas vigt genom sin öfverensstämmelse med det äldre och så vidare å flere vägar.
Den 9 Juni i f. m. 5°5 Den förebråelsen år ej förtjent att Utskotten skulle icke hafva nog afsett hvad Konungen i Nåder föreslagit.
Hvad nu varit för handen har angått sjelfva grunderne för Financeregleringen och Utskotten hafva pag.
41 öppet 6agt, att det öfriga förekommer vid det Reglementariska: att man nu icke med en onödig vidlyftighet borde försvåra ämnets behandling till afgörande.
Utskotten hafva ty värr en allt för låog erfarenhet i den delen: de hafva sett discussionerne 1 de angelägnaste och mäst maktpåliggande ämnen utdragas af en bisak som sig derunder insmygt, och från ämnet afledt- Jag vill visserligen icke nu antecipera på Utskottens förklaring öfver de många dem nu gjorde tillvitelser; men jag skall deremot lika litet vid detta tillfälle som vid något annat, underhålla min enskilta mening.
I anledning af hvad Grefve Spens behagat anföra, får jag hänvisa till pag. 12 i Utskottens Betänkande, angående ProvincialDiscontlnrättningar.
Blifva de ifrågavarande Credit-papperen enskilte, hafva Utskotten deremot ingenting
Sitt erindra; men Utskotten hafva trott dermed icke stå tillsammans att Kronans Embetsman skulle dem utfärda: att dess Uppbördsman skulle, tillika med skatterne, ä desse papper uppbära räntan.
De blifva derigenom ingenting annat än ett slag trehundrade Riksdalers Myntsedlar, bärande ränt», och komme att inblandas med Statens öfrige myntförhållanden.
Om räntorne icke ordentligen erlades, skulle pantén försäljas; med dylika pap-:
So6 Den 9 Junit f. m. per kunde den då inköpas: huru mycken agiotage skulle ®j blifva en följd af denne inrättning, af deon# lätta SedelFabrikation; men sine svåra realisations följder.
Allt detta bör Staten icke blanda sig med.
Vilja enskilt» göra det sins emellan, så hvarken kan eller bör det hindras, och det hafva Utskotten sagt; men hela den föreslagne sammansättningen med StatsUppbördea, måste på det högsta afstyrkas.
I anledning af hvad Herr Munck af Rosenskjöld anfort om de Statspapper, sorn, enligt Kgl. Majds Nådiga proposition, skulle kunna användas tillliqvidationfårenskilteBkulder, får jag förklara, att jag icke anser det billigt så uttyda Utskottens anförande, att de ville invänta ess tid af stör ro våds, för att göra danna sesure gällande.
Utakctten hafva trott att då en enskilt person har inteckning uti en annans Egendom och sålunda säkerhet för tfin fordran, bör maa ej förmoda att, under lagarnes helgd och samhällsordningens vidimgthållande, han skulle utbyta sin säkra fordran, den haa kan görs gälr’ lande, mot en osäker Statsobligation, för hvars inlösen eller realisation ingen term blifvit fastställd; men som tvärtom redan t sin början är supponerad kunna förlora mot myntet, Så beskaffad* mesure?
lika med moratorier, tillhörs tider af större vida; då det närvarande är allt; men framtiden lemnad utan afseende - Den 9 Junti /, m. 507
Man har trott att nu vore tiden söka arbeta sig ur förlägenheten, icke insnärja sig i nyare och svårare; Och då blir det anförande att denna mesure ej tillhör den närvarande tiden, med det samma ett erkännande att Konungens omsorger besparat oss den.
För öfrigt är jag trygg af mitt eget medvetande.
Få äro som hafva de förbindelser till Konungen och Fäderneslandet som jag: jag skall ock säkert aldrig glömma dera: men just derföre cck frambära min oskrymtade öfvertygelse vid alla tillfällen, och det med fredadt samvete intill min sista stund.
Grefve Spens anhöll, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ridderskapets .och Adelns tanka, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade bifalla eller afslå den utaf Grefve Spens omnämnde del utaf Kongl. Maj:ts
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då Kongl.
Msj:t6 ifrågavarande Nådiga proposition icke nu vöre hos Ridderskapet och Adeln under öfverläggning, samt Stats- och BancoUtskottens Betänkande, rörande Allmänn* FinanceRegleringen, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln sluteligen pröfvadt, ansåge Hans Excellence sig icke kunna den af Grefve Spens begärte proposition framställa.
Grefve Spens hfmställde; ora det icke eni 508 Den 9 Junii f. m. ligt Grundlagen vore tillåtit att vid ett Utskotts Betänkande. som andra gången vora under pröfning, göra tillägg, samt om icke förevarande fråga hvilken blifvit hämtad från Kongl» Maj:ts Nådiga proposition, som gifvit anledning till Stats- och BancoUtskottens nu andra gången handlade Betänkande, således kunde i egenskap af tillägg till nyssnämnde Betänkande upptagas och pröfvas.
Marjkalken erindrade, att den af Grefve
Spens väckte motion, redan blifvit begärd på bordet, och således i allt fall nu icke kunde till pröfning företagas.
Grefva Spens:
Då min motion blifvit begärd på bordet, finnér jag, att den för närvarande icke kan till öfverläggning förekomma, och jag anhåller således ou endast att få till Protccollet afgifva min reservation emot Ridderskapets och Adeina, angående Allmänna FinanceRegleringen, fattade beslut.
Hvarefter Grefve Spens upplästs följande:
Emot hela det beslut, sorn dessa sednaste plenidagar fattats, anmäler jag härmed min reservation, och anhåller, att till Ridderskapets och Adelns protocoll få punctvis utveckla mina.skäl. I fall, såsom tre Herrar i BancoUtskottet påstått, en realisation nu varit möjlig, har visserligen intet skadligare beslut kunnat tagas, Ben g Junii f. m. 509 an som vid profning af irsta och 2:dra punkterne i Utskottens Betänkande skett.
Realisation synes åtminstone vara ett totalt steg.
Efter min öfvertygelse är äfven den icke något totalt, utan i förening med flera andra åtgärder, hvilkas nödvändighet behofvet ännu ej drifvit oss att inse.
En vidsträcktare financerealisation, ån den af riks-pappersmyntet, skall företagas en gång, sedan man har insett, att myntets natur är blott en liten del af penningeställningen.
Så länge ett så bristfälligt sysffem, som Banco- och Riksgälds-Sedelsystemet, äonu anses vara det enda, skall en minskning af den sedelstock, som till detta system hört, af hvad namn han än varit, alltid medföra vådliga följder — det skall snart visa sig hvilka.
På det hela var dock af obetydlig vigt, hvilkendera satsen vid voteringen om 3:dje Punkten vann; ingendera hade troligen hjelpt landet något fullkomligt, eller gjort en ny Riksdag onödig.
Den skråanda, som, i synnerhet sedan Sverige återvann sin frihet, si ofta har varit öfverklagad, har, till råga på allt, nu börjat inkomma i financerna; man har begynt rikta Jina operationer till näringarnas båtnad, efter näringarnas olika gagnelighet.
Denna skråanda skall, som all annan, bli svår att utdrifva; de särskilta näringarna skola försvara sina creditiver, lika sorn stånden sina privilegier, till lika liten nytta för både sig och staten; men icke länge dröjer det , innan man börjar Den 9 Junii f. m, allmänt Inse, att sjelfva försöket att fördela RorelseCapittlet, visst till hvar näring, icke är annat än en skadlig tidspillan.
Man har beslutat lifligare omsättningar af publika lån — man hir, vid bestämmandet af reglorne för den publika lånerörelsen, följt alli manna grundsatser, som för de länder gälla, där urmyntet är klingande, och mångfaldigar sig sjelf genom enskilta transactioner, allt efter rörelsens behof, och hvilka grundsatser kunde hafva gällt äfven med bibehållande af ett urmynt af papper, så framt frågan varit om anstalter af enskilta, som af det allmänna blott skulle uppmuntras
. men hvilka äro stridande mot de rätta, när låne-rörelsen exclusrvt tillhör det allmänna, och dess ändamål egentligen endast är, att justera den utelöpande seJ delsumman.
Dock så länge, som lånerörelsen exclusivt tillhör det allmänna, finnée ingen hjelp, och till ett utvidgande af låne-transactionernt enskilta emellan ledade nu vidtagneåtgärderneejt
Så länge myntet är något att speculera på, kan enskilda crediten ej trifvas, och denna speculations-anda blir mera verksam, då en myntförbättring väntas, än i det motsatta fallet.
Ryktet om myntförbättring skall, under det nu påföljande året, troligen göra vida mer skada, än allt hvad den ena eller andra åsig-- tens anhängare af motpartiets förslager befarat.
Äfven de Capitalister, som i Riksdagsärenderne icke deltagit, äfven de, sorn icke följt dem med uppmärksamma ögon, skola skynda sig att Den 9 Junii /. m, uppsäga sina fordringar, för att åga penningarne till hands vid de speculationer på famillers ofärd, hvarpå året redan varit, och än mera skall blifva fruktbart.
Ju orimligare systemet blef, ju förr skall det falla sönder, och det är af denna orsak jag nästan är glad åt voteringens utgång i går aftons, och den concentration af låne-rörelsen till en privilegierad punkt, sorn då vardt beslutad.
Det blifver aldrig något solid välstånd här, förrän behofvet »f rörelse får sjelf skapa dess medelpunkter; att före denna tid minska dessas antal, är lika orimligt, sam det skall visa sig hafva varit, att minska det utelöpande pappersmyntets belopp, utan att ftångå hela systemet*
Vid frågan om tillägget till 9:de punktea anhåller jag, att för min räkning få i Protocollet intagit, att det var hufvudsakligen för att motarbeta ryktet om myntförbättring, genom ett annat rykte, om sedelutsläppning till silfverköp , som jag i förmiddags påminte om detta köps nödvändighet.
För min tillfredsställelse har jag till Protocollet reserverat mig: den ouverture, som nu spelås, vardt componerad här i Sverige 1765; den skall ofelbart framkalla 1769 års comedei på scenen, och rideauen kanske nedfällas som 1772, för att uppgå som 1789, men med dea skillnaden i sådan händelse, att det skall blifva mer än en souffleur under theatern, Tiden skal 1 förklara mina ord, åren tala, sedan enskilte tystnat, de skola tala kanhända om 5r2 Den 9 Junti /. m, män, som, ovetande, genom envist, manligt, fullföljande af sina satser, dödade sitt Fäderneslands näringar, bringade i armod bela provinser, bringade i förtviflan deras innevånare, och med allt detta verkligen trodde sig hafva gjort val.
Ty den patriotiska afsigten med de nu antagna förslagen är ingen färdigare att erkänna, än jag; de, som gjorde dem, ville fosterlandets väl — timmans slag skall komma öfver dem, oförväntadt och obegripligt, tim mans utaf tidens hämd, som mekaniskt straffar enskilta och slägten för deras vilsefaranden , som låter utgången blifva ea varning för denna jord, om också medvetandet af rena afsigter mägtar trösta personerna vid åsynen af landsmäns genom dem åstadkomna olyckor.
Jag talar dunkelt, ty dunkel är tidens plan; man skall begripa en gång dem, som i dag reserverat sig, begripa på hvad grund det önskades, att man hade tänkt på faran utaf nöd uti vårt fädernesland, faran utaf att sätta national-re presentationens beslut i öppen fejd emot producenternas intressen, faran utaf att hejda den idoge uti sio idoghet, den gagnelige
För riket uti sjelfva sin riksgagnelighet.
Man skall begripa hvad som menas, då det säges, att i detta land, i decennier eller kanske i sekler, ett frö häfver grott uti gäsjord, sorn, om det en gång uppskjuter, kan blifva till en frukt, om giftig eller sund, det vet den evige kännaren af dessa farliga örter allena.
Man skall begripa mig, när husgerådslösa kojor, när o besådda fält, när svältande hustrur och barn, från Den 9 Jun i i f, ml 5x3 från sunnan och från vestan tala till ens öron då skall raan begripa mig, eller ingen vara gladare än jag, att finna mig vederlagd ge-t nom landsmäns för mig oväntade välstånd.
Mig enskilt hände hvad hända vill mina farhågor häfver jag blottat för vänner, och för med mig olika tänkande när gerningarnes dag lyser, skola vi alla, utan afseende på parti, arbeta för ordning och samhållslugn, och då skall jag i min ringa krets icke svika.
Grefve Spens, Jacob Melcher, samt Herrarne Strussenfelt, Michael, Spaldencreutz Arvid, och Gyllensvan, Henrief förenade sig med Grefve Spens. Friherre Cederström, Jacoby anmälte af-: ven till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns, angåendö FinanceRegleringen, fattade beslut.
Friherre JFrangel-, Af opasslighet hindrad att i går öfvervara öfverläggningarne, har jag dock blifvit underrättad örn det resultat, som deraf följt, så ganska menligt för landet.
Jag lemnar åt dem, som med mig äro af olika tan^ ka, att dömma öfver deras samveten, men mitt,' tillåter mig ej att förtiga den öfvertygelse jag hyser, att Sveriges tillstånd skall blifva ett lysande elände, emedan endast den hastigt resan^ de elier Utlänningen, som blott föijer Landsvägen och stadnar ibland Hufvudstadens prakt, Ridd. o. Ad Fröt. VII B.
I Afd. 33 Den g Jani i f, mi skall derefter dömma hela landet, okunnig om det elände, hvaruti det suckar.
Och sedan jag hört att Ridderskapet och Adela genom en märkelig pluralitet upplöst det problem om Stockholm existerar för Sverige, eller Sverige för Stockholm, då allt hvad som rörer Hufvudstadens val, anses som en hufvudsak, mea landets tillstånd betragtas som en bisak; protesterar jag högiideligen emot det beslut som fattades inom desse murar förliden gårdag.
Sorn jag dessutom fullkomligen instämmer uti hvad Grefve Carl Gustaf Spens uti dess nyss uppläste reservation yttrat, anhåller jag om proposition att den må särskildt till trycket befordras.
Grefve Spens, Carl Guftaf: Innan Eders Excellence gör proposition i anledning af Friherre Wrangels önskan, anhåller jag att få un-, danbedja mig den heder Friherre Wrangel ämnat mig; jag önskar icke min reservation större publicitet, ån intagandet i Ridderskapets och Adelns Protocoll, En man säger sin tanka, i trötta af hvem helst, till Protocollet, hvartill han talat; men om hans tanka är totalt stridande emot beslutet, om hans ord hafva burit stämpeln af hans värma, är det icke sagt, att han vill sprida dem bland allmänheten, hvaraf skulle hända, att man kunde kalla de skarpa uttrycken calculerade på effect, hvilket dock ej kan bli ändamålet af en reservation.
Jag hemstäl - Ben g Junti /, m. 515 ler, om icke, i följd af de vackra känslor; hvaraf Ståndet alltid är lifvadt, Ståndet torde linna sig skyldigt tillåta Grefve Spens, att sjelf afgöra frågan om serskildt tryckning af hans anförande.
Det kunde ju hända, att en sådan tryckning endast ådroge honom ett
Fi-f scaliskt åtal.
I anledning af den sista Talarens välmening ber jag att få förklara, att fruktan för
Fiscaler aldrig har verkat eller skall verka på mig.
Jag anhåller att, till en början , få betyga min högaktning för den värd® Ledamot, som insett mindre lämpeligt, att särskilt trycka dess anförande, och som förklarat sig nöjd dermed, att det samma endast i Ridder* skåpets och Adeln3 Protocoll förvaras; hvari* genom det ock ungar, att blifva föremål för någon tredje mans särskilta påstående..
Ehuru hvarje ledamot visserligen äger rätt begära tryckning af yttranden härstädes, hemställer jag likväl till den värde ledamot, som äskat ifrågavarande tryckning, om ej en skyldig agtning för Författaren fordrar, att man går hans önskan till mötes.
I öfrigt torde det äfven tillåtas mig, att anmäla min reservation emot de nyligen fattade beslut, hvarigenom, oagtidt de stora bemödanden i afseende å en blifvande myntförbättring, all möjlighet af myntförbättring likväl blifvit för längre tid betagen.
Man har anmärkt, att Utskotten cj skola fästat tillbörligt afseende på Kongl, Majus Nådi - Den 9 Junii f. m. ga Proposition; men jag hemställer, om denna Proposition skäligen bordt föra till aenat, än blott ledning för Utskotten, samt om icke Utskotten, just af underdånig vördnad för Kongl. Majit, bordt afstyrka sådane beslut, som stridt mot Kongl. Maj:ts Isigter; och då Utskotten, förbigått någre delar af samma proposition, hvilka icke kunde tillstyrkas, tror jag, att Utskotten derigenom snarare iagttagit hvad vördnaden bjuder.
Utskotten måtte aldrig förtjena förebråelser för det de ej blindt följt, hvad Kongl. Majit föreslagit.
I sådant tall, hade Utskotten illa svarat mot det dem uppdragna förtroende.
Ehuru många felagtigheter Utskottens Finance-förslag ^tilläfventyrs må äga, anser jag det likväl, i hela sin vidd betragtadt, allt för väl tåla att jemföras med hvil-; het här framkastad! project som hälst, och äfven med det hår nyligen utdeldte, sorn finnes undertecknad! af någre så kallade Fäderneslandets vänner.
Att anmäla sin reservation mot härstädes fattade beslut, är ej ovanligt; men, intill dess man sett följderne af besluten i bör man innehålla med allt omdöme deröfver, samt endast öfverlemna sådant åt framtiden.
Den första lag, som äran bjuder, är att följa sin egen, icke andras, öfvertygelse.
Jag tror mig ej behöfva serskilt reservera mig mot den financeplan som nu blifvit antagen; jag hoppas tillräckligen hafva gjort det i de särskilta anföranden, hvari jag sökt ådagalägga min åsigt af ämnet.
Jag vill derföre blott utbedja mig att genom
Den 9 Junii f m, trycket serskilt få utgifva de af mina anföranden, sorn jag kan finna lämpligt,.på det saken må kunna pröfvas vid en högre Domstol, nemligen Allmänhetens, och Allmänna opinionen deröfver yttra sig vid nästa Riksdag, Man må likväl ej tro, att jag anser den nu antagne Finance-planen så förderflig, som några värda Ledamöter hafva hållit den för att vara.
Nej, tvärt om, då jag besinnar, att man fordom i Grekland, vid ett tillfälle då 10 Generaler hade samfällt vunnit en afgörande seger, ville utröna , åt hvilken äran deraf i synnerhet borde tillägnas, uppmanade alla 10 att nämna den, som var och en ansåg näfc fig fjelf mäst hafva utmärkt sig, hvarvid aila enhälligt nämnde den i sjelfva verkst mäst för-; tjente: då jag besinnar, säger jag detta, så fin * ner jag, att den nu antagna Finance-planen till äfventyra torde vara i sjelfva verket bättre än min egen \ emedan jag för min del anfer den famina, näfc efter min, vara den häfta af demt forn vid denna Riksdag blifvit fårejlagna.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkalken gjord proposition, blef Herr Cederschjölds ofvanberörde an-; hållan af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr Munck af Rofenfkjöld: I fall Herr Påhlmans sista yttrande skall anses vara rik— tadt mot mig, utbeder jag mig få förklara, att jag till alla delar förenar mig med honom der - 5»&
Den g Juni i f. m. uti, att Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition ej ovilkorligen borde antagas, endast derföre att den af Kongl. Majit blifvit framställd.
Men något sådant har aldrig af mig blifvit yrkadt.
Jag har endast fordrat, att de delar af Högstberörde Proposition, hvilka jag ansett skola bereda Fäderneslandets välfärd, bordt af Utskotten behandlas med lika mycken uppmärksamhet, som Utskotten ägnat
It enskildte3 motioner; och denna billiga fordran måtte ingalunda kunna anses innefatta påstående, att Utskotten blindvis skulle antaga Kongl. Majus.
Friherre Wrangel; Då Grefve Spens sjelf önskar att dess Reservation ej skall till trycket befordras, afstlr jag från min derom gjorde anhållan, 6åsom ett uttryck af den aktoing jag för honom hyser, likväl utan afseende på Herr Påhlmans omdöme.
Då flera af de beslut, RiksStånden, vid den nu fulländade granskning af FinanceBetänkandet, fattat, lära komma att till Förstärkta StatsUtskottets handläggning öfverlemnas, anser jag mig böra anmäla, att sedan, i anledning af tid efter annan inträffade vacancer, alla de af Ridderskapet och Adeln utsedda Suppleanter bland Ordinarie Ledamöterne ingått, trenne Ordinarie Ledamöter nyligen afrest, samt att flere, efter hvad iig hört berättas, ämna oförtöfvadt från Riks - Den 9 Junii /, m. 519 dagen sig begifva.
Jag hemställer alltså, om icke Ridderskapet och Adeln med första skulle täckas utvälja 3 Ordinarie Ledamöter, och nödigt antal Suppleanter i Förstärkta StatsUtskottat.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt j, Marjkalken föreslog att, i anledning af hvad Grefve De la Gardie anmält, Ridderskapet och Adeln måtte kl. 4 i morgon eftermiddag sammanträda för att på vanligt sätt utvälja 3 Ordinarie Ledamöter och 8 Suppleanter uti Förs stärkta StatsUtskottet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkalken tillkännagaf att Herr von Schult* zenheim, David den äldre, som varit Ledamot i StatsUtskottet, samt Herr Heijkenskjöld, Ctrl Fredric, sora varit Ledamot i BancoUtskottef, i anseende till enskilte angelägenheter, från Riksdagen afrest; i anledning hvaraf Hins Excellence anmodade Herrar
Electorer att med första sammanträda, för att efter bemälte Herrar utvälja nya Ledamöter i Stats- och BancoUtskotten.
Justerades följande; Utdrag af Frotocollet, hållet hos Högloft T - 520 Ven g Jnnii /. m.
Ridderskapet och Adelö, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 9 Ju-; nii 1818. S. D. Remitterades till Stats- och BancoUtskotten\ 1:0.
Herr Strussenfelts, Michaél, motion, angående inväxling af de BancoSedlar, hvilka äro 10 år gamla. 2:0.
Friherre Wrsngels, Henning, motion, att den å Bankens Sedlar hittills brukelige
Fin» ska påskrift må uteslutas.
Ut Supra» Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen.
Den io Junii e. m. 521 Onsdagen den lo Junii, Plenum klockan 4 eftermiddagen.
Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofligé Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm den, 9 ]unii 1818.
S. D. Då nu å nyo föredrogs sammansatte Stats- och BancoUtskottens den 16 sist— ledne
Maj afgifne samt den 23 i samma månad på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens den 3 sistlidne April meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. M«j;ts Nådiga proposition den 10 Dec. 1817, angående allmänna penninge-rörelsen och mynt-' värdets upprätthållande, stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: a:o och 3:0 med gillande af i.‘sta och a:dra punkterne i Utskottens Betänkande, kommer Bankens utväxling af Silfver att förblifva vid hvad Riksens Ständer redan derom förordnat och Kongl. Kungörelsen i detta ämne föreskrifver. 3:0
Det representativa MyntCapitalet 6kall till det belopp, som blir en följd af den nu föreslagne regleringen, oförändradt intill nästa Riksdag qvarblifva i rörelsen circulerande si 522 Den 10'Junti e. m. att det permanent hvarken ökas eller minskas under tiden. 4:0 Hvad som i räntor och Capital-afbetalningar till Banken inflyter skall för den skull åter utgå på serskilda bestämda vägar, nemligen:
Fastighets-låne-fonden *■ - 1,785,000 R:dr Odlings-låne-fonden - - - 334,000 — utom inbetalte fastighets-lån, som särskilt tillfalla denna Fond.
Metall-låne-fonderne - - - 600,000 R:dr med förbehåll likväl att af berörde Summa måtte afsättas 200,000
R:dr för att, i händelse någon annan utväg dertill framdeles ej skulle finnas, såsom ett Creditiv till Kongl. Maj:ts
Nådiga disposition öfverlemnas till understöd för Sillfiskerierne i Riket, hvilken summa, derest Sillfiske ej skulle inträffs, borde till Metalllånefonderne återgå.
Manufactur-låne-fonderne - - 500,000 R:dr
Discont-låne-fonderoe erhålla icke nytt anslag till utlåning, men bibehålla de gamla Creditiverne och undfå till inlösen af FilialDiscon* ternes assignationer 700,000 R:dr, med villkor af öppen rätt till öfverläggning rörande ?:de och 8: de punkterne samt med förbehåll af den förändring, hvartill det af Riksens Ständer beslutade liqvidationssätt för FilialDisconternes utredning, kan föranleda. MagazinsDirectionens Creditiv förblifver oföräodradt.
Den jo Junii c. m. 523
Med pröfningen af det utaf Utskotten fö3 reslagne Byggnadsbiträde till Götha Canal, skulle anstå, intill dess Utskottens särskildt afgifne Betänkande, angående Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande, till afgörande förekommer, Lånebiträdet till Hjelmare Slussverk 200,000 R.dr Dito till Södertelje Canal - 50,000 _ Dito till Kyrko-och Gym^ nasie-byggnader uti Uddevalla, Calmar och Skara _ - 67,000 Till Strömrensningar - - - 100,000 R:dr årligen från och med år 1819, till och med det år, då nästa Riksdag infaller, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, under de af Utskotten uppgifne vilkor.