Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De trupper som fanns efter processionen fanns på Riddarhustorget och visste inte vad som hände vid Nygatan.
Dessutom har Författningarna till minde del bestämda föreskrifter som gör att militären inte får fatta egna beslut.
Jag hoppas att Konungen inte räknar militären till last det som hänt.
Den visade sig äga förmåga och vilja att möta våld med våld så snart order givits.
Jag hoppas att den som skall bedöma det som hänt sätter sig in i befälhavarens ställning, så skall man inse dess svåra belägenhet.
Det är dessutom lättare
att klandra än att göra själv.
Nu är alla betänkligheter undanröjda och var och en vet vad man med säkerhet skall och bör göra.
Stockholm den 25 juni 1810.
C ADLERCREUTZ.
Underdånig berättelse!
Efter senaste Riksdagen slut företog den nyss utkorade kronprinsen en resa till landets södra delar.
Han begav sig från huvudstaden den 9 maj tillsammans med greve E Sparre, överstelöjtnant Holst och major Forsell.
Det inkom en rapport att kronprinsen varit illamående på resan, och livmedikus Rossi blev befalld att följa honom.
Kronprinsen vistades i Karlskrona och senare i Skåne och rapporter inkom att han mådde bra.
Snart förbyttes dock dessa glädjande nyheter, då major Forsell den 31 maj meddelade att kronprinsen avlidit den 28 maj mellan klockan 2 och 3 på eftermiddagen.
Han hade åsett en kavalleriexercis på Kvidinge Hed och fallit av hästen.
Trots skyndsamma försök att rädda honom hade man bara kunnat konstatera att hans dyra dagar var slut.
Kungen, vars hela själsstyrka fordrades, då hans och Sveriges framtida hopp ryckts bort, förordnade om öppnandet av liket.
Livmedikus Pontin och professor Berzelius avreste den 1 juni från huvudstaden, med erforderlig instruktion.
Landshövding von Nolken i Kristianstad län och lagmannen i Skåne M Flink blev beordrade att närvara.
Denna anstalt kom aldrig att verkställas.
Livmedikus Rossi med biträde av licentiat G Halenius i samråd med förste livmedikus doktor Engelhart, doktor Florman och doktor Liljevalch beslöt att öppna prinsens lik den 30 på eftermiddagen, då de bedömde att om obduktionen uppsköts skulle värdefulla upplysningar gå förlorade.
Den 2 juni kom med kurir protokollet från liköppningen.
Närvarande hade varit prinsens tjänstgörande kavaljerer och kyrkoherde Krook Besiktningen visade att kronprinsen dött av slag (apoplexi).
Kollegium Medici har anmält att de önskat en noggrannare undersökning av prinsens maginnehåll, vilken en kunnig kemist borde tittat på.
Man hade dock inte nyttjat de medel som behövts för att bibehålla kroppen från röta eller samlat maginnehållet.
Dock anser de att dödsfallet var orsakat av slag, varvid blodet stockat sig i huvudet och vid fallet från hästen hade hjärnan kommit i skakning och rubbning.
Efter dessa upplysningar har Kungl Maj: t inte kunnat anse annat än att dödsfallet varit naturligt.
Han har genom tryckning av rapporterna velat ge allmänheten kunskap om vad som hänt.
Trots detta har Konungen erfarit att undersåtarna inte gått att lugna utan talar om att prinsen skulle dött av förgiftning.
Då inte något brott blev uppdagat eller någon person kunde tilltalas som baneman bara på grund av ett rykte, har undersökning inte kunnat bli ämne för domstolens åtgärd.
Förhör har hållits med prinsens betjäning.
Dessa förhör har inte givit anledning att tro att ryktet är sant.
Dock har Konungen utfärdat en belöning på 20.000 riksdaler för den som med lagliga bevis skulle styrka att så är fallet.
Trots dessa åtgärder blev det våldsamma upplopp i huvudstaden den 20 juni, när prinsens lik anlände till Stockholm.
Därunder mördades greve Fersen på ett barbariskt sätt.
Det var endast genom Kungens ankomst från lustslottet Haga och vidtagna allvarsamma steg som demonstrationen blev hämmad.
Detta äventyr kunde ha orsakat att liv och egendom varit i fara, då det överallt på gator och torg uppmanades till våld och mord.
Konungen har beordrat en undersökning om denna ursinniga självhämnd Undersökningen som pågår upptäcker varje dag anstiftare och verkställare av detta för lag och ordning kränkande uppträde, som vi aldrig upplevt maken till i landet.
De kommer att ställas inför rätta och straffas.
Vad som redan är gjort blir här för vidlyftigt att omtala.
Konungen kommer när allt är över att på lämpligt sätt meddela allmänheten
Vad som framkommit vid obduktionen kan endast läkarvetenskapen bedöma.
Kronprinsens adjutant Holst och kammartjänare Juel, som i 24 år varit i prinsens tjänst har berättat att han alltid delat soldatens öde och följaktligen haft en härdad kropp.
Hans hälsa har varit god, även om hon på senare år besvärats av hosta och ibland kräkningar, särskilt när han rökt tobak och druckit kaffe.
Han har aldrig visat sig ömtålig om sin hälsa och endast vid opasslighet använt bittra droppar.
Kort före sin resa till Sverige har han dock oftare besvärats av kräkningar, särskilt på morgnarna.
När han vistades på Strömsholm och Drottningholm var han ofta angripen av magkrämpor, så pass att han inte efter vanligheten kunnat bevista vaktparaden.
Han har någon gång klagat över att blodet stiger honom åt huvudet, när han ätit eller blivit upphetsad.
Själv trodde han det berodde på hemorrojder och att han var mindre aktiv än vanligt.
Under april månad har hans hälsa förbättrats, men den 10 maj efter middagsmåltiden vid Åby Gästgivargård, besvärades han mycket av kräkningar mellan Norrköping och Linköping.
Middagen serverades av eget kök.
Sparre intygar att han under resan druckit vin, vatten och mjölk.
Vid nattlägret i Linköping hade professor Lodin blivit rådfrågad om något läkemedel.
Opassligheten ansågs bero på förkylning, med tecken på frossfeber och förfelad matsmältning.
Denna opasslighet har fortsatt under resan och vid Hester har han inte kunnat sitta med vid bordet, utan endast druckit någon buljong.
Sjukdomen tilltog och i Eksjö måste han inta sängen den 12 och 13 maj.
Den 15 kunde han dock resa vidare.
Under vistelsen i Eksjö hade han vårdats av provinsialläkare Olin med den framgången att han vid ankomsten till Karlskrona kände sig nästan återställd.
Den 22 och 23 juni har hälsan försämrats något.
Han klagar över huvudvärk och yrsel, men bevistar Malmö stads borgerskaps middag för honom.
De följande dagarna fram till den 28: de klagar han inte, kanske beroende på hans efterlängtade förtroliga umgänge med sin bror Hertig Fredrich av Augustenburg.
Han har dock omtalat för Holst att han i ett anfall av svindel inte igenkänt sin bror.
De avreste från Ramlösa till Hälsingborg och tog avsked vid Hälsingborgs Brygga.
Därefter fortsatte kronprinsen till Kvidinge Hed, där den bedrövliga händelsen inträffade vid 3-tiden.
För så vitt det står i mänsklig makt att söka utröna om en illgärning är begången, som ryktet anför, har man uppmärksammat vad kronprinsen ätit under sin vistelse i Stockholm.
Den nu avlidne greve Fersen har uttryckt befallning att samma matordning som för den övriga kungafamiljen skulle gälla.
Fram till 14 mars lagades maten av köksmästaren Bonnet och sedan av mästerkocken Nyman och mästerkocken Smitt.
Konditorn Hammarberg har under hela tiden tillrett konfektyren samt kokat kaffe och te.
Munskänken Moberg och källarmästare Broman har haft om hand om likörer och viner.
Kammartjänare Juel och löparen Pomp har hela tiden betjänat prinsen.
Prinsen serverades kaffe klockan 7 på morgonen, hämtat från konditoriet och gemensamt för hela hovet.
Klockan 9 har frukost bestående av någon kall kötträtt, ost, smör konjak eller likör samt en butelj rött vin blivit hämtad från det vanliga köket.
Även om prinsen inte ätit tillsammans med den övriga familjen har maten hämtats från det kungliga köket, likaså eftermiddagsteet.
Aftonmåltiden har bestått av en kall kötträtt och under resan ett kallt kök tillagat av köksmästare Bonnet.
Alla som omgett prinsen har blivit hörda under ed och ingen misstanke har väckts att någon skulle vållat prinsens död.
Under de första nätterna i Stockholm har prinsen sovit innanför olåsta dörrar, vilket kammartjänare Almlöf på eget bevåg ändrat på.
Ryktet talar om att något buller skulle märkts en natt, men Almlöf undersökte saken och fann att det var betjäningen som höll till en trappa ned.
Prinsen har dock uttalat att han ansåg att någon tillställning var riktad mot honom, vilket skulle satt fart på ryktena.
Detta menar kammarbetjäningen var taget ur luften.
Prinsen kände tillgivenhet för sin betjäning och talade öppet om vad han ansåg.
Han har under allmänna reflexioner om döden önskat att i händelse av sjukdom och död meddelande skulle nå hans bror.
Under hans opasslighet i Eksjö fick expeditionsföreståndaren genom brev från Holst befallning att ta i förvar en del viktiga handlingar och pengar som förvarades i ett rum innanför hans sängkammare.
Ett rykte säger att prinsen fått brännvin, kaffe och buljong, men inte smakat det.
Däremot drack hans lakej upp det och blev illamående.
Ljustalg hade av vårdslöshet hamnat i en havresoppa och gav en otäck smak, så att ingen åt av den, utom lakejen Algren.
Han blev några timmar senare sjuk i magplågor, men var dagen därpå frisk igen.
Det har också sagts att när prinsen blev dålig i Åby efter måltiden där, gift skulle ha blandats i en pastej.
Köksmästare Bonnet tillagade pastejen i Stockholm före avresan och hela sviten åt av den, utan att någon blev dålig.
Slutligen har ett rykte kommit från den dejeunér som von Platen gav för kronprinsen i Hälsingborg.
Där bjöds på sparris, en raritet som endast serverades till prinsen.
Det har dock framkommit att även hertig Fredrich ätit utan att känna någon åverkan på hälsan.
Kapten Jägarhorn och löjtnant Hästesko från Åbo berättar att innan de lämnade Åbo ett rykte var i svang att kronprinsen avlidit under en resa till Skåne.
Han hade dock inte påbörjat sin resa vid den tiden.
Även i Stockholm hade man farhågor att prinsen inte skulle återkomma med livet, vilket kan ha spritt sig till Finland.
Varifrån dessa rykten kom är det omöjligt för mig att veta.
Andra upplysningar om händelser finns att läsa i protokollen.
Oriktigheten av vad som blivit uppgivet och spritt genom detta rykte är uppenbar.
Det tillhör blott en högre makt att se vad som är fördolt.
Axel von Fersen bror, Fabian, har hos Konungen begärt att broderns papper och handlingar skall gås igenom och granskas, för att kunna utröna om hans broder vore brottsling eller oskyldig.
De blev genast efter Fersens död förseglade.
Misstanke har även yttrats mot Fersen syster grevinnan E S Piper.
Justitiekanslersämbetet har inte funnit hinder för att ärendet kommer under laga domstol.
Därför är handlingarna remitterade till advokatfiskalämbetet och Svea Hovrätt, där de personer som redan är förhörda under ed får styrka sin berättelse Med den noggrannhet som tillhör ämnets vikt och sanningens krav, skall den således nödvändiga rannsakningen äga rum.
Livmedikus Rossis felaktiga förfarande vid öppningen av prinsen lik är redan åtalat.
Ledamöterna av medicinska fakultetens i Lund meddelade förklaring i samband med obduktionen har blivit lämnade till Kollegii Medici och så snart som justitiekanslersämbetet fått befälhavarens rapporter över upploppet i Stockholm den 20 juni skall ämbetet noga tillse om det kan finnas anledning till laga åtal Stockholm den 2 juli 1810 På Justitiekanslersämbetet vägnar, efter nådigt förordnande.
V af Klintberg.
Förordning om vad i anseende till Regeringsärendenas jämna och obehindrade gång under Kongl Maj: ts vistande vid Riksdagen i Örebro iakttagas bör.
Sedan Vi av viktiga skäl flyttat den urtima riksdagen till Örebro, stadgas på vanligt sätt, att alla brev, memorial, förklaringar, förfrågningar och betänkanden, som det inte är särskilt bråttom med, skall insändas till Stockholm.
Allmänheten skall på de vanliga ställena lämna sina ansökningar, besvär och böneskrifter.
Kungörelse angående undvikande av främmande ord och talesätt i alla kungörelser, handlingar och skrifter, som till menighetens eftertanke utgivas.
Haga slott den 5 juli 1810.
Bondeståndet har vid senaste riksmötet genom sin talesman anhållit, att då det i allmänna skrifter och handlingar ofta förekommer främmande talesätt och utländska ord, som allmänheten inte förstår, att Vi genom någon föreskrift borde förekomma dessa olägenheter.
De förorsakar den enfaldiga menigheten oreda och tvistighet.
Vi går bondeståndets önskan till mötes och anbefaller samtliga Hov- och Överrätter, Kollegier, publika verk, landshövdingar och andra ämbets- och tjänstemän, att i alla domar, kungörelser, handlingar och skrifter som till menigheten utges, bruka en ren och tydlig svenska samt så vida möjligt är undvika främmande ord och talesätt.
Kungörelse angående vad som bör iakttagas vid meddelande av prästbevis för änkor, och oförsörjda barn, vilka av statsverkets medel åtnjuta pension.
Stockholm den 6 juli 1810.
Reglemente angående förbättrad pension för militära och civila tjänstemäns i fattigdom efterlämnade änkor och barn.
Pensionär, som får arv eller på annat sätt erhåller förmögenhet så att de kan försörja sig, har inte längre rätt till pension.
De prästbevis som hädanefter meddelas pensionärer skall innehålla intyg att de nyttja sina salighetsmedel och för ett kristligt, dygdigt och hushållsaktigt leverne.
De skall vara i fattiga och behövande omständigheter, utan möjlighet att idka något näringsmedel eller annan utväg till nödtorftigt uppehåll.
CARL ERIC LAGERHEIM.
Kungörelse angående bruksägares sökta tillstånd att få nedlägga smide, med befrielse från därå under tiden belöpande kronoutskylder, och med rättighet att detsamma åter upptaga.
Stockholm den 17 juli 1810.
Järnkontorets fullmäktige har anmält den svåra belägenhet bruksägare är försatt i, då de inte finner avsättning för sina produkter och spannmålspriset hela tiden stiger.
De anhåller om någon lindring för att upprätthålla rikets bruks- och bergverksrörelse.
De föreslår att bruksägare får tillstånd att lägga ned verksamheten helt eller delvis och få befrielse från hammarskatt, bevillning och övriga för smidet följande avgifter under den tid smidet är nedlagt.
Efter utlåtande av flera kollegium tillåts detta på följande villkor.
Anmälan skall göras 2 månader innan smidesåret börjar och nedläggning önskas.
Detta kan beviljas men endast för ett år.
Mindre än en härd får inte läggas ned.
Allt i proportion till det hela.
Undantag kan efter undersökning ske om en bruksägare endast har en härd med 450 skeppspund hammarsmide.
Hur man skall göra en nedlagd härd obrukbar under nedläggningstiden, kommer att särskilt förordnas.
Mindre bruk med avsättning inom orten kan inte utan vidare räkna med att få lägga ned, då man inte kan kontrollera mängden av smidet, som man kan om det avyttras vid en våg.
Särskild undersökning fordras.
Skulle någon bruksägare med tillstånd att lägga ned delar av verksamheten, smida för mycket pliktar han för varje skeppspund.
De bruksägare som köper tackjärn för sin tillverkning, tillåts fortsätta med det.
Efter ett år är bruksägaren tillåten att på samma villkor som tidigare uppta tillverkningen.
Vad bevillningen beträffar kommer det med den allmänna bevillningen att överensstämma.
FREDRIC RIDDERSTOLPE.
Kungörelse angående prästerättigheters utgörande av torpare och backstuguhjon.
Stockholm den 25 juli 1810.
De torpare och backstuguhjon, som enligt författningarna och särskilda överenskommelser genom dagsverken skall lösa sina skyldigheter till prästerskapet, skall hädanefter göra så att endast en arbetare i taget påfordras.
Det uppdrages åt jordägaren att reglera vilken som står i tur.
Prästen skall minst två dagar innan dagsverket önskas meddela jordägaren, så att han får rådrum att ordna och reglera sitt eget arbete.
Väderleken får inte hindra att dagsverket utförs.
Skulle så bli fallet får dagsverkaren ändå tillgodoräkna sig dagen.
Prästen får ha flera dagsverkare från olika jordägare på en gång, dock endast en från varje gård.
Uppstår tvister hänvisas till landshövdingen och konsistorium.
Kungörelse angående tullavgifter för varor som överförs från Sverige till Finland eller från Finland till Sverige.
Stockholm den 7 augusti 1810.
Finska produkter antingen det gäller råvaror eller manufakturerade varor får införas till Sverige utan annan avgift än den som gällde före kriget.
Samma förhållande gäller svenska varor som förs till Finland.
Däremot för alla övriga från Finland eller andra utrikes orter inkommande varor till Sverige skall beskattas med sjö- och gränstulltaxorna.
Till Finland utgående svenska produkter som alun, rödfärg, vitriol, järn av alla slag tackjärn, osmundjärn, barlastjärn, koppar, mässing, kalksten från Gotland, skall uppgivas lossningsbevis i tullkammaren, så att man kan kontrollera att varorna verkligen kommit fram, för förekommande av lurendrejeri och försnillning.
Förening och valakt angående den högborne furstens prins Johan Baptist Julii av Ponte Corvo utkorande till Svea rikets kronprins och till efterträdare på den Kungl Svenska Tronen.
Örebro den 21 augusti 1810.
Vi efterskrivna Svea Rikets Ständer som är samlade till urtima riksdag här i Örebro gör veterligt: Att sedan kronprins Carl August avlidit utan bröstarvingar, har Vi för att undvika våda för rikets självständighet och lugn och inbyggarnas i grundlagen stadgade fri och rättigheter, vilka kunde äventyras genom val av kung, beslutat att utkora Johan Baptist Julius Bernadotte, furste av Ponte Corvo till tronföljare.
Han är begåvad med de egenskaper och dygder, som ger oss välgrundat hopp att under hans regering röna den rätta ordningen i styrelsen och komma i åtnjutande av den välgång, som blir frukten av en laglig, kraftfull och välgörande regering.
Han har redan innan han kommit till Sverige antagit den rena evangeliska läran.
Johan Baptist Julius Bernadotte är enhälligt och lagligt vald till kronprins och skall då Vår nu regerande Konung avgår med döden (vilket den Högste Guden länge fördröjer) efterträda honom på tronen.
Han skall regera över Svea rike samt dess underlydande länder, krönas och hyllas till Sveriges konung samt styra riket efter regeringsformen av den 6 juni 1809 och rikets gällande grundlagar, allmänna lagar och stadgar.
Vi tillägger också att hans äkta manliga bröstarvingar skall ärva kronan.
Undertecknat av samtliga av Rikets Ständer.
Kungörelse att vid nästkommande års början och allt framgent Färentuna härad, eller det så kallade Svartsjö län, kommer att återläggas under Stockholms hövdingedöme, samt styrelsen över Mariefreds stad åter uppdragas åt landshövdingen i Södermanlands län.
Örebro 10 september 1810 Ständerna har inte funnit något hinder att Färentuna härad, vilket för närvarande är lagt under Drottningholms ståthållarämbete, blir återfört till Stockholms hövdingedöme samt att styrelsen över Mariefreds stad åter uppdrages åt landshövdingen i Södermanlands län.
Vi har gett Vårt bifall och från och med nästa år skall detta ske.
Ståthållarens på Drottningholms och Gripsholms slott befattningar kommer därigenom att upphöra.
Örebro slott den 10 september 1810.
Kungörelse angående sättet att göra en, för tills vidare nedlagt smide, inställd härd under viloståndstiden obrukbar.
Stockholm den 17 september 1810.
Den 18 juni gavs tillåtelse att under en tid lägga ned smidet i olönsamma bruk och under den tiden slippa bevillningar.
Nu har förordnas hur man skall göra härden obrukbar så att den inte används obehörigt.
Den s k forman, där blåsten i härden släpps in skall tas bort och öppningen ordentligt igenmuras och förseglas av någon bergs- eller kronobetjänt.
Han lämnar bruksägaren bevis, som skall uppläsas i kyrkan nästa söndag och efter påskrift av prästen insändas till advokatfiskalskontoret.
Kungörelse angående ytterligare underhållsutdelning av krigsmanshusmedlen till avskedade krigsmän, för innevarande år 1810.
Stockholm den 18 september 1810.
Utom nådegåvor har underhållssumman för de här uppräknade soldaterna uppgått till 630 riksdaler.
Pengarna fördelas till 117 personer efter olika klasser.
Den högsta 15 riksdaler och den lägsta 3 1 / 3 riksdaler.
7820 personer finns i livet och är berättigade till pensioner, vars årliga underhållsbidrag uppgår till 31.572 1 / 3 riksdaler.
JOH, AUGUST SANDELS.
Kungörelse angående föreningar om prästrättigheter.
Örebro slott den 21 september 1810.
I cirkulär av den 17 maj innevarande år har vi anbefallt samtliga landshövdingar och konsistorier att påskynda och befrämja billiga överenskommelser mellan pastorerna och församlingarna angående tiondeersättningar.
Vi har erfarit att denna omsorg på åtskilliga ställen antingen inte blivit rätt förstådd eller saknat verkställighet.
På vissa orter har Vårt förordnande fattats så att alla gamla författningar och stadganden rörande tionden och övriga avgifter till prästerskapet skulle vara upphävda och att det berodde av åhörarnas egen prövning vad prästerna skulle ha i avlöning.
Med anledning härav vill Vi förklara att de gamla överenskommelser mellan lärare och åhörare inte är upphävda eller överlämnade till församlingarna att godtyckligt tolkas.
Vår avsikt har endast varit att befrämja billiga och frivilliga överenskommelser.
Inga förändringar får ske under nådår eller vakans, då den ännu inte utsedda prästen kan bevaka sin rätt.
Successionsordning, varefter den högborne furstens, Svea Rikes utkorade kronprins, Hans Kongl Höghets, prins Johan Baptist Julii av Ponte Corvo manliga bröstarvingar skola äga rätt till den Kungl Svenska Tronen, samt att Svea Rikets Styrelse tillträda; Örebro den 26 september 1810.
Ständerna har antagit och fastställt den successionsordning efter vilken prins Johan Baptist Julii manliga bröstarvingar skall äga rätt till Svenska Tronen.
Sedan kronprins Carl August avlidet utan bröstarvingar har Vi under den 21 augusti 1810 upprättade förening och valakt utkorat prins Johan Baptist Julius av Ponte Corvo till Svea Rikets kronprins.
Detta enligt den valakt och av fursten given försäkran att han och hans äkta manliga bröstarvingar efter Carl XIII: des död skall styra Svea rike med dess underlydande länder.
Successionsordningen upprättas och fastställes efter de villkor, som här nedan stadgas.
Kronprins Johan Baptist Julii har redan ingått äktenskap och välsignats med manliga arvingar.
Hans förstfödde son skall efterträda honom, liksom dennes manliga efterkommande.
Går den förstföddes led ut efterträdes han av den andre sonen och hans manliga bröstarvingar.
Dör kungen i Sverige och hans drottning befinner sig i välsignat tillstånd tillkommer det Rikets ständer att styra landet.
Blir drottningens livsfrukt av mankön förordnar ständerna förmyndare åt den omyndige kungen.
Blir livsfrukten av kvinnokön träder den närmast manlige släktingen in.
Det kungliga huset av kvinnokön har ingen rätt till Sveriges krona.
Då det står i regeringsformen att konungen skall vara av den rena evangeliska läran och bekänna sig till den Augsburgska bekännelsen är den av kungliga familjen utesluten till successionsrätten, som inte bekänner sig till samma lära.
Prins av det kungliga huset får inte gifta sig utan konungens vetskap och samtycke.
Sker det ändå har han förverkat sin arvsrätt för sig och sina barn.
Detsamma gäller om han med eller utan konungens vetskap tar svensk eller utländsk enskild mans dotter.
Han får dock ta gemål inom svenska kungahuset om det inte berör förbjudna led.
Prinsessor får inte gifta sig utan kungens samtycke och aldrig med svensk man utom kungahuset.
Prinsar och prinsessor får inte anträda utlandsresa utan konungens samtycke.
Prins av det kungliga svenska huset må ej utan konungens samtycke bli regerande furste i utländsk stat vare sig genom val, arv eller gifte.
Skulle hela kungahuset utgå, väljer ständerna nytt konungahus.
Örebro den 26 september 1810.
Undertecknat av samtliga talmän Claes Fleming, Jac Ax Lindblom, J Wegelin, Lars Olsson.
Detta vill Vi som orygglig grundlag antaga och bjuder och befaller alla som Oss och Våra efterträdare samt Riket med huldhet, lydnad och hörsamhet förbundne är, erkänna, iaktta, efterleva och hörsamma denna successionsordning.
Kungörelse angående en förnyad Chartae-Sigillatae (stämpel papper) förordning.
Örebro den 27 september 1810.
Alla skrifter och handlingar, som här uppräknas, skall skrivas på eller beläggas med stämplat papper.
Redogörs för summor mellan 1 och 40 skilling och 1 och 100 riksdaler.
Skrifter eller brev till handels eller hantverkssammankomster och bolag, städernas enskilda ämbetskamrar, gillen, skrån och sällskaper kostar 1 skilling arket.
Handlingar därifrån kostar 2 skillingar.