Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt detta roteringsverk, hvarigenom styrkan nedsattes från 100 beridne och 1048 oberidne nummer till 200 beridne och 525 obe - Den 22 Febrnari. 031 ridne nummer, anordnades till roteringens upprätthållande ett årligt statsanslag af 9,800 rdr, hvarjemte rotehållarne, såsom ytterligare bidrag till samma ändamål, erhöllo dispositionsrätt öfver den under KrigsCollegii förvaltning dittills ställda s. k. reservmedelskassan, hvilkens kapitalbehållning upgick till nära 38,000 rdr bko.
Af dessa kontanta tillgångar bildades Jemtlands roteringskassa, som enligt sitt reglemente öfvertog åtskilliga utgifter, hvilka eljest skulle hafva tillkommit rotehållarne att utgöra och deribland äfven bidraget till sadelmunderingen för de 200 rotar, som hålla hästar vid Hästjägarekorpsen.
Då sål. nämnde bidrag utgår från en af statsmedel bildad kassa och icke af rotehållarne, får jag vördsamt anhålla om afslag å den föredragna punkten.
Sedan Hr Rosensvärd så full ständigt, som skett, ådagalagt hvilken stor orättvisa det skulle ligga deruti, om de nuvarande rusthållarne i Jemtlands län befriades från skyldigheten att deltaga i den kostnad, som åtgår till sadelmunderingens underhållande vid den derstädes förlagde Hästjägarekorps, så återstår ej mycket derom att säga.
Men jag ber blott att få fästa upmärksamheten derpå, att 10 år knappast hafva förflutit sedan man verkställde en fullkomlig reglering af rnstningsoch roteringsverket inom Jemtlands län, då äfven alla sådana omständigheter togos i betraktande, som voro nödvändiga för att åstadkomma en, på billiga grunder och med särskildt fästadt afs. på ortens mindre lyckligt lottade beskaffenhet, verkstäld rotering.
Att säl. redan nu, efter en så kort tids förlopp, vilja medgifva någon lättnad i denna börda, anser jag ingalunda vara klokt, ty följden skulle ovilkorligen, som Hr Rosensvärd mycket riktigt anmärkt, blifva den, att hela det öfriga kavalleriets rusthållare skulle anse sig berättigade till en lika eftergift.
För öfrigt tror jag mig med bestämdhet kunna påstå att rusthållarne i Jemtland ej på långt när äro så betungade, som motionären sökt förespegla.
På dessa skäl anhåller jag, i likhet med Hr Rosensvärd, att Utsk:ts i denna punkt gjorda framställning måtte af R. o. Ad. afslås.
Jag nödgas motsätta mig de sista värde talarnes åsigter i ifrågavarande punkt, och anser mig dertill hafva ganska goda skäl.
I första rummet vill jag anföra den omständighet, att, oaktadt allt hvad som hittills blifvit gjordt för att åvägabringa en lindring i roteringen inom Jemtlands län, så äro dock rotehållarne, eller som de nu kallas rusthållarne, mer betungade dep än annorstädes.
Det är nemi. allmänt bekant huru med regleringen af rustningsverket tillgick.
Efter långa klagomal blef ändtligen, efter samma grunder, som för de öfriga provinserna, en ny rotering derstädes införd.
Men under sådana förhallanden blef nummerstyrkan derstädes betydligt mindre, än hvad K.
M:t för provinsens försvar ansåg behöfligt; då bestämdes att de, i och för detta ändamål erforderliga nummern skulle bekostas af medel utgående, dels från en af dem samlad kassa, dels från andra inom 632 Den 22 Fe b r aari. provinsen sig yppande hjelpkällor; på sådant sätt inrättades det uti befintliga antalet af 827 man.
Hvad sjelfva saken för öfrigt angår, sa iir det. klart, att, enär två roter nu blifvit sammanslagna till en, för att underhålla både häsE och karf, dessa rusthåll äfven skulle komma i åtnjutande af de förmåner, som motsvara två soldatrotar.
Om vi nu betrakta detta af två soldatrotar sammanslagna rusthåll, så skola vi finna att det redan under nuvarande förhållanden är beröfvadt en förmån, som dkr två soldatrotarne kommo i åtnjutande af, nemligen befrielse från skyldigheten att bidraga till beklädnadens underhåll.
Det omska pade rusthållet tillgodonjuter ej denna lördel i mer än hvad sena rörer beklädnaden för karlen, hvaremot skyldigheten att bidrag» till sadelmunderingens underhåll ännu betungar rusthållarne i Jemtland.
Sål, om de fingo kostnaden för sadelmunderingen ersatt, hade de ej fått mera, än hvad dem med rätta borde tillkomma.
Hvad beträffar den omständigheten, att denna eftergift skulle som prejudikat af andra kavalleriregementen kunna åberopas, så betr jag fä fästa upmärksamheten derpå, att Jemtlands Hästjägurekorps är det enda regemente inom Sverige, sorn rider för rothåll; alla de öfriga rida för rusthåll.
Som jag saf anser, att en lindring i rusthållarebördan särdeles inom Jemtlands län är af nöden påkallad, tager jag mig friheten, i motsats till Hrr Printzensköld och Ko* sensvärd, att yrka bifall å Utsk:ts i denna punkt gjorda framställning.
Det är visserligen ganska lätt, att af tillhandakomne beskrifningar öfver den olyckliga ställning, som råder i vare sig den ena elfer andra aflägsna landsorten, fidla ett omdöme, men det är icke alltid händelsen, att detta omdöme blifver grundad! på, med verkliga förhållandet öfverensstämmande skäl, aldenstund upgifterna, som på enskild väg erhållas, oftast äro forestafvade af enskilda intressen.
Hvad särskildt beträffar rust- och roteringsverket i Jemtland, tror jag icke, att detta är mer betungande der, än öfverallt annorstädes.
Jag har nemligen sjelf, under den tid LaudshöfdingeEmbetet i sagde län var mig auförtrodt, varit i tillfälle att höra de klagomål, som i detta hänseende framfördes.
Efter den noggranna kännedom, jag ansåg mig vara pligtig att taga om dessa förhållanden, faun jag klagomålen vida mindre grundade, än man kunde föreställa sig, och min öfvertygelse är, att, om den instruktion kommit att efterföljas, som KamraarKollegium på K.
Mits nådiga befallning hade utfärdat lör ordnandet af roteringen inom länet, så hade otvifvelaktig! den militärstyrka, som kunnat upställas derstädes, blifvit betydligt större än densamma är under nuv:de förhållanden.
Jag har vetat erinra härom, emedan Hr Nordenfelt nyss talade om den rättvisa oell billighet, som förefanus i de af motionären, i afseende på rusthållarnes befrielse från, bidrag till munderiugskostnaden, gjorda framstäflningarne.
Jag tror derföre, att det är aldeles ej af behofvet påkafladt att göra den eftergift, som nu är i fråga, och det så mycket mindre, som jag dessutom tager för gifvet att rotehållarne i Jemtland Den 22 Februari. esa säkerligen hade, innan de samtyckt, tili det roteringsverk, sorn sednast blifvit wpgjordt och af K. M:t och Ständerna godkiindt, sökt befrielse från detta onus, oin de funnit detsamma obilligt
Att så icke skedde synes mig bevisa, att de voro fullkomligt nöjda med roteringsverket, sådant det biel' upgjordt och nu är faststiildt.
Jag tror således för min del, att just billigheten fördrar att
Statsverket ej betungas med denna i och för sadelnmnderingarnes under hållande erforderliga utgift, utan att densamma, hädanefter som hittills, bör af rusthållarne vidkännas.
Jag yrkar fortfarande afslag å Betänkandet.
Jag kan ej underlåta att uptaga några af Hr Printzenskölds mot Utsk:ts förfaringssätt i detta hänseende gjorda anmärkningar.
Han har nemi. sagt, att han ej för undrade sig öfver att Ut.sk:t kunnat framkomma med ett sådant beslut, dä dess omdöme endast varit grundadt på de uplystiingar, motionären i ämnet afgifvit.
Jag vill i detta afseende lästa Hr Printzenskölds upmärksamhet derpå, att Utsk:t ej uteslutande grundat sitt omdöme på de af motionären meddelade npgifterna, utan har Utsk:t dels anlitat lagligen bevittnade handlingar, dels genom sin Sekreterare låtit efterfråga och verifiera de upgifna siffrorna.
Dessutom tiar Utsk:t af Krigsrådet Korsbergs och Major Grills skrifter* i ämnet fått kännedom 0111, att en soldatrote i Jemtland skulle, trin inga penningebidrag kommit i fråga, hafva bestått l2/j mantal, men nu har med beräkning af nämnde bidrag endast 8/9 mantal tilldelats hvarje rote; således nr det klart att peuningebidraget måste motsvara roteringskostnaden för bristande 7/g mantal, såvida ej rotehållarue skola blifva lidande derpå.
Det iir således ej svårt att finna, då man jemväl täger i betraktande Jemtlands, i förhållande till de öfriga rikets provinser, så ofördelaktiga belägenhet, att rotehållarue verkligen äro mera betungade der än annorstädes.
Jag anser äfven, ur billighetens synpunkt sedt, att det är orättvist att inom samma provins efterskänka åt somliga vissa skatter och mera gynna den ena roten än den andra.
Då Statsverket nemi. åtagit sig det fullständiga öfvertagandet af kostnaden för soldatbeklädnaden, så qvarstår alltid för de rotehållare, som fått sig updraget att hålla häst i stället för soldat, den bördan otörminskad att bidraga till underhållandet af sadelmunderingen.
Hvad beträffar den af Hr Printzensköld åberopade omständigheten, att rotehållarue genom ett knektekontrakt vore förbundne att framgent fullgöra de i detsamma öfverenskomna fordringar, så anser jag, att It.
St:r ej böra anse detta utgöra något hinder för att, eftersom bevekande omständigheter verkligen förefinnas, åvägabringa en lättnad i den för rotehållarue i Jemtland så betryckande ställningen.
Jag vidbhfver min anhållan om bifall till Utsk:ts förslag.
Min mening är icke att vid detta till fälle ingå i någon undersökning, huruvida Jemtland, efter de jern kningar, som blifvit gjorda, verkligen är, i afseende på roteringen, 634 Den 22 Februari. lemnadt i en ofordelaktigare ställning lin öfriga provinser inom riket.
Jag vill blott anmärka att beklädnadsbidraget så väl till sadelsom soldatmunderingen skulle, enligt Reglementet för Jemtlands roteringskassa, hvilket Reglemente jag har håller i handen, utgå utur nämmde kassa, och i anledning af hvad en talare förut yttrat, att denna kassa till en stor del utgöres af Jemtlands gamla reservmedels-kassa, som af rotehållarne blifvit sammanskjuten, ber jag att få nämna, att reservmedels-kassan tillkom på så sätt, att Carl JLI 1692 anslog 600 daler silfvermynts ograverade räntor i Medelpad till bildande af ett reservkapital för rusthållarnes gemensamma nytta i Jemtland, vid skeende afgång på munderingen, hvilka räntor borde af Regementsskrifvaren upbäras och i Landtränteriet insättas.
Redan 1701 uphörde bidragen att, annat än undantagsvis, utgå till rusthållarne utur denna så kallade Reservmedelskassa, hvilket gjorde att densamma år 1766, då den öfverhmnades till KrigsColJegii förvaltning, hade växt till en, i förhållande till dess grundfond, ganska betydande summa, och, ehuru från sistnämnde år bidrag till både karl- och hästmunderingarne vid kavallerikompaniet, i mån af behof utgått, fortfor dock kassan att ökas, så att den år 1852, då den ingick till den nybildade Roteringskassan, utgjorde närmare 38,000 lldr Bko.
Denna kassa är således bildad af Statsmedel.
Som det nu är denna Roteringskassa, sorn skulle enligt reglementet betala bidragen till så väl soldatsom hästmundering vid samtlige rotar i Jemtland, så undantog af denna anledning K. M:t, i sin nåd.
Propos. vid sista Riksdagen om uphörande af rotehållarnes bidrag till soldatmunderingen, rotarne i Jemtland från denna förmån.
Ständerna funno emellertid för godt att befria äfven Jemtlands rotehållare, eller rättare roteringskassan, från denna afgift, och man kan säga att Statsverket nu t venne gånger betalar beklädnadsbidraget för rotehållarne i Jemtland.
Det är således på den grund, att roteringskassan är af Statens medel bildad, söm jag, för min del, anser det skulle vara obilligt, om
Statsverket nu öfvertoge rotehållarnes hittills af kassan bestridda andel i kostnaden för sadelmunderingens underhållande.
Jag yrkar fortfarande afslag å Utsk:ts gjorda framställning.
Som jag dels som enskild person i mångfaldiga år vistats i Jemtland och äfven under någon tid beklädt LandshöfdingeEmbetet derstädes, så har jag begärt ordet för att vitsorda riktigheten af de upgifter, Hr Nordenfelt nyss framställt och instämmer jag till alla delar med honom deruti, att Jemtland, i afseende på roteringen, är lemnadt i en vida ofördelaktigare ställning än någon af rikets öfriga provinser, och får jag af sådana skäl yrka bifall till den af Utsk:t gjorda framställning.
Jemte det jag till alla delar instämmer i det af Hrr Printzensköld och Rosensvärd gjorda yrkandet, att Utsk:ts förslag måtte afslås, ber jag att få bemöta det, i afseende på billigheten af den begärda eftergiften, gjorda inkast.
D en 22 Februari.
Man talar om den betryckta ställningen och det hårda beskattningssätt, som gör sig gällande i Jemtland.
Jag ber att få erinra Hrrne derom, att Jemtland ingalunda kan anses vara hårdare beskattadt än någon annan provins i riket.
Om man nemligen dividerar roteringskostnaden. som derstädes upgnr till ungefär 38,000 Rdr, med länets taxeringsvärde, så får man en qvot, som är vida mindre än förhållandet i andra provinser utvisar.
Jemtland är icke belastadt med några räntemedel, och hela den inkomst, som Staten af nämnde län åtnjuter, inberäknadt bevillnings- och bränvinsafgifter, utgör 31,000 Rdr.
Detta är hela summan, riket får från denna provins, som utgör 1,083 hemman.
Tänker man nu efter hvad denna provins kostar Staten (der skall nemi. aflönas Jjandshöfding, Landssekreterare och en mängd andra tjenstemän) så kommer man till det resultatet, att detta län kostar Kronan vida mera än det i skatter afkastar.
Jag kan således icke finna någon billighet deruti, att Statsverket än ytterligare skall vidkännas några i och för dess rotering erforderliga omkostnader.
Jag yrkar afslag å Betänkits gjorda framställning.
Det må ursäktas mig att jag än en gång tager Höglofl.
Hr Nordenfelt har sökt ett försvar tor Utsk:ts Betänk, deri, att han, i alside å roteringskostnaden, jemfört antalet hemman i Jemtland med det, som, är rådande i andra provinser, hvaraf han kommit till det resultat, att denna nyss omnämnde provins är på ett härdare sätt roterad än de öfriga.
Jemför man hemman med hemman, slår det verkligen in; men jemför man hemmanens beskaffenhet med hvarandra, så fruktar jag för att det af honom upgifna förhållandet tål mycken jemkning.
Det finnes nemi. knappast något hemman i Jemtland, som ej har 5 å 6,000 tunni, jord; vidare får man, på sätt Hr Wolffelt mycket riktigt anmärkt, äfven ihågkomma, att det ej finnes något hemman derstädes, som är belastadt med hemmansränta.
Jemför man vidare beskattningen i Jemtland med den, som åligger andra provinser, så skall man finna, att densamma till vida mindre belopp gör sig gällande der än öfverallt annorstädes, ehuruväl man icke gerna kan som skäl derför åberopa hemmanens beskaffenhet, alldenstund det finnes hemman, som ej utgöra mer än 2 å 3 tunnlands skatt, hvilka dock på sina egor föda 80 å 90 hästar och jemförelsevis lika många andra kreatur.
Detta måste väl ådagalägga, att det ej står så illa till med hemmanantalet i Jemtland, hvilken provins är till sin arealyta större än alla Småländska provinserne tillsammantagne, och egeutligen ej har någon annan tunga än roterings-bidraget.
Vidare, med afside fästadt på det förhållande, Hr Rosensvärd anmärkte, och hvars riktighet ej kan bestridas, att den ifrågavide utgiften utgår från en kassa, som helt och hållet är bildad af Statens medel, vidhåller jag min förra anhållan om afslag å Utskits Betänk.
Det är för mig högst obehagligt, att behöfva för tredje gången taga Högloft.
Ståndets tid i anspåk, men det är mig omöjligt att med tystnad kunna förbigå de anmärkningar, Hr Wolffelt framkastade.
Den värde talaren har nemligen Vttrat, att förhållandet mellan roteringskostnaden och taxeringsvärdet företedde vida fördelaktigare resultat er i Jemtland än i de fleste andra provinser.
Jag har i min hand f. n. en tabell, som utvisar detta förhållande i Pikets aila län.
Enligt, densamma förefinnes proportionen mellan roteringskostnaden och taxeringsvärdet i Jemtlands län vara som 1 : 47, i Upsala som 1 : 79. i Stockholms som 1:156. i Nyköpings som 1:107, i Östergöthlands som 1 : 155, i Gottlands som 1 : 285. i Blekinge som 1 : 100, i Jönköpings som 1 : 54, i Kronobergs som 1 : 55. i Christianstads som 1:147, i Malmöhus som 1:118, i Hallands (hela länet) som 1 : 405, i Götheborgs sorn 1 :20I, i Elfsborgs som 1 : 129, i Skaraborgs som 1 : 124, i Örebro sorn 1:92, i Wermlands som 1 : 236, i Westmanlands som 1 : 88, i Stora Kopparbergs som 1 : 62. i Gefleborgs som 1 : 80. i WesterNorrlands som 1 : 20 1, i Westerbottens som 1 : 156. i Norrbottens som 1 : 94, i Calmar som I : 189'); med ett ord, det finnes ej ett enda län, som kan i detta hänseende anses vara mera vanlottadt än just Jemtland.
Ty det iir nemi. klart, att ju mindre qvoten blir. då man dividerar roteringskostnaden i hemmansvärdet, desto ofördelaktigare är resultatet.
Hvad beträffar det af Hr Printzensköld, som bevis på hemmanens i Jemtland utmärkta beskaffenhet, åberopade skäl, att det nemi. derstädes funnes hemman om 2 å 3 tunnb, sorn födde 80 å 90 hästar, så bevisar detta ingenting, alldenstund det gilves flerfaldiga sätt att med ganska ringa kostnad tipföda hästar.
Jag känner t. o. m. ett hemman i Wermland, Trädsko, hvilket, ganska lågt taxeradt, dock föder öfver 100 hästkreatur.
Jag har blott velat i förbigående nämna detta; för öfrigt af skäl, jag ofvan anfört, vidhåller jag min torra anhållan om bifall till Utsk:ts Betänk.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts ifrågavide hemställan, framstälde H Exc. propos. först å bifall till Utsk:ts hemställan, besvarad med blandade ja och nej, samt sedermera å afslag derå, då svaren utföllo med starka ja, blandade med nej; och förklarade II.
Den, som bifaller Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts i sednare delen af dess Utlåt.
N:o 6 gjorda hemställan, i fråga om befrielse för rotehållarne vid Kavalleriet i Jemt - •)
I liela riket ungefär 1 soldat på 100 af folkmängden, i Jemtland „ 1 d:o „ 74 ,, d:o.
Den 22 F e b r n a r i.
637 land från skyldigheten att bidraga till sadelmunderingens anskaffande celi underhåll, röstar Ja; den, det ej vill, röstar .
Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förrberörde hemställan.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 16.
Föredrogos, men blefvo, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagde Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts nedannämnde d. 18 dennes på bordet lagde Betänkin: N:o 29, i ani. af väckta motioner om att antingen användande af kroppslig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till § 53 af nu gällande K.
Stadga för Elementar-läroverken i riket en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar; samt N;o 30, i ani. af väckt motion om ändring i sättet för be räkning af stämmoböter.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Riddarh.Utskits d. 18 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 8, ang. ifrågasatt godtgörelse af statsmedel för kostnaderna till Riddarhussalens inredning, anskaffande af värminrättning samt införande af gaslysning xn. m. Slutligen föredrogs och remitterades till Riddarh.Utsk:t Hr Montgomerys, Gustaf, den 18 dennes väckte och bordlagde motion, att R. o. Ad. behagade lemna Riddarh.Direktören, Frih.
Bennet, Carl Steffan, något vedermäle af R. o. Adis tillfredsställelse oell erkänsla lör det sätt, hvarpå bemälde Frih. ombesörjt och öfvervakat de inom
Riddarhuset verkstälde reparationer och inredningar. R. o. Ad. åtskiljdes kl. V2 3 e. m.
638 Den 25 Febr tiar i.
Lördagen den 25 Februari 1860- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 5 prot.utdr. för den 22 dennes.
Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts nedannämnde förslag till 11.
N:o 34, ang:de uphöratide af tackjerns-tionden och hammarskatten ; N:o 35, ang:de de för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderlige medels uplåning mot statsobligationer å utländskt mynt ; N:o 56, ang:de anskaffande på Kronans bekostnad af däekade lotsbåtar; N:o 37, i fråga om tillämnade fyrinrättningens vid Hernöklubb förläggande till Lungön utanför Hernösand; samt N:o 38, ang:de återbäring af orätt debiterad rotefrihetsafgift för hemmanet Fahlskog N:o 2.
Anmäldes och lades på bordet Sammansatta Lag- saint Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Betänk:n N:o 3, i ani. af väckt förslag om fördelning på vissa år af de kostnader i och för allmänna byggnader, som från boställen utgå; N:o 4, i ani. af väckt motion om förändrade bestämmelser i afs. på vilkoret! för kapellförsamlings skiljande från moderförsamling; samt N:o 5, i ani. af väckt motion om uphiifvande af 7:de kap.
Företog B. o. Ad. val af Fullmäktige i R.
St:rs Bank ; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, GeneralLöjtnant, f. d.
StatsRåd, K. m.
St. K. S. O. och N. O., med 151 röster; Hr Lilliehöök, Carl Berthild, Kommend.Kapt., R. S. O., med 179 röster; Hr Åkerman, Fredrik, President, K. m.
St. K. N. O., med 186 röster.
St:rs Riksg.Kont.; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde:
Den 25 Februari. 639 H.
Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf, f. (1.
JustitieStatsMinister, President, 11. o. K. af K. M. O., med 197 röster; Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr-, f. d.
Ryttmästare, K. m.
St. K. af W. O., R. N. O., med 161 röster; samt Hr af Geijerstam, Carl, Major, med 181 röster.
St;rs Bank ; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde : Hr Skogman, Carl Johan Alfred, KnptenLöjtnant, med 108 röster; Hr Nordensvan, Otto, Öfverste, R. S. O., med 101 röster; Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar, Exped.Sekreterare, R.N. O., med 9 9 röster.
St:rs Riksg.Kont; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Wirsén, Axel Emil, Major, K. W. O., med 119 röster; Hr Adlercreutz, Axel Gustal, Revisionssekreterare, med 112 röster; Frih.
Leijonhufvud, Axel Gabriel, KabinettsKammarlierre, Öfverste Löjtnant, R. S. O., med 72 röster.
Slutligen företogs val af Direktörer och Suppleanter vid LåneKontoren i Götheborg, Malmö och Wisby; och befunnos, vid valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Direktör vid LåneKontoret i Göteborg: Hr Mörner, Carl Otto Stellan, Major, med 46 röster; Suppleant derstädes: Hr Wirgin, Johan August Samuel, Kapten, med 42 röster.
Direktör vid LåneKontoret i Malmö: Frih. Bennet, Wilhelm, ÖfversteLöjtnant, R. S. O., med 4 5 röster; Suppleant derstädes: Frih. Wrangel af Sausis, Carl Gustaf, Löjtnant, med 46 röster.
Direktör vid LåneKontoret i Wisby:
Hr von Post, Adolf Jakob Reinhold, Kapten, med 46 röster.
Hr von Strussenfeldt, Adolf Ludvig, Häradshöfding, med 46 röster. 610 I)en 25 Febrn ari.
Justerades 5 prot.utdr. rörande de förrättade valen.
Anmäldes och Indes på bordet StalsUlsk:ls Mern.
N:o 6 2, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut och meddelade återremisser i den uti StatsUtsk:ts Betänk.
N:o 5 1 behandlade frågan angående de lör fortsättningen af Statens jernsvägsbyggnader erforderliga medels uplåning mot statsobligationer å utländskt mynt.
Föredrogos och remitterades till StatsUtskit K.
M:ts nedannämnde den 22 dennes bordlagde nåd.
Propositioner och Skrifvelse till R.
St:r, nemi.: l:o atigrde anvisande af årligt anslag för uppehållande af de å Olands vestra kust inrättade färjeplatserne Röhälla, Färjestaden och Beijershamn; 2:0 i ani. af Carl Henrik Hultenbergs underd. ansökning om eftergift af 1 857 och 1858 årens återstående arrende för Kungsladugården Borgholm på Öland; 3:o angående beviljande af anslag till upsättning af utredningspersedlar för det invid hufvudstaden upförda Hospital för sinnessjukas vård samt till denna inrättnings första ordnande och förvaltning; samt 4:o ang:de väckt fråga om förhöjning i ersättningen till svaga soldatrotar.
Föredrogos och bi föllos Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 18 och 22 dennes bordlagda Betänk:n: N:o 29, i ani. af väckta motioner om att antingen användande af kropplig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till g 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Fdeinentarläroverken i Riket en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar; samt N:o 30, i atil. af väckt motion om ändring i sättet för beräkning af stämmoböter.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, StatsUtsk:ts nedannämnde den 22 dennes bordlagde Utlåt:n: N:o 59, i ani. af väckt motion om befrielse från räntor och onera för Komministerbostället N:o 1, '/2 mtl, Rätansbyn i Jemtlands Län; N:o 00, med hemställan att Riksg.Kontorets Embets- och Tjenstemän samt Vaktmästaren vid detta verk måtte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning; och N:o 61, i ani. af erhållne återremisser ä Utlåt.
N:o 9. ang:de K.