Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s beslut, tror jag icke, att BondeSt. med skäl kan föra.
Utan att ingå i något bedömande af ordförandens i BancoUtsk. förklaring, hvilken jag funnit tillfredsställande, finner jag BondeSus prot.utdr. ej kunna betraktas annorlunda än sorn ett skämt och tillstyrker altså, att det endast måtte läggas till handhna.
Prot.utdr. innehåller a:ne saker: 1:0 klander mot ledamöters af BancoUtsk. uteblifvande från Utskrs sammanträden, och 2:0 enskild uppmaning
Maj. till ordföranden om skyndsammare handläggning af Utsk:s göromål.
Uti ingendera delen har man iakttagit en grundlagsenlig form.
Hvad angår ledamöters af R. o. Ad. uteblifvande från Utsk:s sammankomster, så äger R. o. Ad. att ställa sig 24 § Ridd.Ordn. lill efterrättelse; och hvad den sednare frågan beträffar, tvekar jag ej säga, att det skulle vara olämpligt, örn Ståndet framställde en begäran till en dess enskilda ledamot.
På dessa grunder anhåller jag, att BondeSt:s prot.utdr. må läggas till handbna.
Denna inbjudn. tyckes i sanning vara af beskaffenhet att knappast förtjena besvaras; ty jag får äran upplysa, att det ej är mer än ett enda mål, hvars afgörande blifvit fördröjdt, och detta är af så ringa vigt, att det af Ulsk. kan afgöras med R.
St:s rätt, blott 6 ledamöter af hvarje Stånd komma tillstädes.
Detta mål har måst bordläggas tvenne gånger, emedan en ledamot af R.o. Ad. fattades, och vid BancoUtsk:s sista sammanträde yrkade en ledamot af BorgareSt. med ett slags harm, att det ånyo skulle företagas.
Jag, såsom ordförande för tillfället, svarade emedlertid ej på detta utfall, och jag får tillika förklara, att jag ej funnit R. o. Ad:s ledamöter hafva försummat sig i vigtigare mål.
Jag finnér således BondeSt:s prot.- utdr. både otillbörligt och öfverflödigt.
Frölichs förklaring; ty det hade varit hans pligt såsom ordförande att besörja, det hans förfall verkligen blifvit anmäldt.
Hvad inbjudn. beträffar, instämmer jag med Gr. v. Fersen, att grundlagen förbjuder all åtgärd dermed.
BondeSt:s prot.utdr. blef af R. o. Ad. lagdt till handltna.
Ad. åtskiljdes kl. J till 1 e. m.
In fidem protocolli, F. O, Silfverstolpe, Söndagen den 17 Maj i835.
Justerades i4 prot.utdr. för förliden gårdag.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 346 afgifna förslag till R.
St:s underd. skrifvelse till JK. M., ang:de granskning af de i StatsRådet förda prot.
Likaledes upplästes lill justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§> i riksd.- beslulet, nemi.: iSo Deu ij Maj. ilo angille åtskilliga med bevillning*!! gemenskap ägande frågor i 2:0 tfhglde den grund, hvarefter ducater hädanefter böra utmyntas; 3:o ang:de val af K. St:s Fullmägtige i Banken och Riksg.cont. samt R.
St:s Revisorer; 4:0 ang:de tidens bestämmande för den revision af Stats-, Banco- ocli Riksg.verkens räkenskaper och förvaltning, hvilken näst efter denna riksdag skall äga rum; 5:o ang:de
Riksg contis garanti för lån till förmån för bypotheksföreningar; 6:0 angrde markegångsprisens bestämmande m. m.; 7:0 röride allm. grunder i afseende å riksstatens särskilda hufvudtitlar; 8:0 ang:de den fastställda riksstaten för åren i835 t. o. m. i83g; 9:0 anglde den af R.
St fastställda årliga bevilln.; 10:0 angide tiden, då R.
St. ånyo skola sammanträda till lagtima riksdag.
Landtm, yttrade, att då det klefve en omöjlighet att få riksdagsärenderna fullt afslutade till den dag, K.
M. utsatt för riksdagens slut, hade Landtm, och Hrr Talmän, vid hållet sammanträde, ansett nödigt att hos K.
M. anmäla förhållandet samt anhålla, det K.
M. ville förunna trenne dagars förlängning, en tid, hvilken Talmannen, efter att hafva inhemtat kännedom om de återstående göromålen, ansett vara tillräcklig, då nemi. riksdagens afblåsning skulle ske d. 22ldra och dess afslutande d. 23 dennes.
H. Ex. hemställde tili R. o. Ad., om icke R. o.
Ad. fann en sådan anmälan nödvändig, samt tillkännagaf tillika, att Borgare- och BondeStin åt sina Talmän uppdragit att den framställa.
Landtm, har visat mig den godheten att för en stund sedan gifva mig tillkänna sin afsigt att göra en sådan framställning, som vi nu fått afhöra.
Jag får i anledn. af densamma nu svara, att det är mig omöjligt att kunna på förhand beräkna, att
BancoUtskls göromål kunna vara så snart afslutade, att riksdagen kan afhlåsas d. 23 dennes.
Jag får derjemte förklara, alt utsklssammanträde i morgon är utsatt till kl. -f till 8, att förstärkt BancoUtsk. är utsatt till i morgon kl. 12 och att för tisdagen Utsk. skall utsättas så tidigt som möjligt; men då i alla fall möjligtvis kan blifva fråga om ett förstärkta BancoUtskls utlåt., är det min skyldighet att tillkännagifva, att möjligen ärenderna i BancoUtsk. icke kunna blifva fulländade och sedermera af RiksStin pröfvade inom den ifrågasatta tiden.
Jag skulle anse mig fela i min pligt såsom medlem af Utsk., om jag icke gaf detta tillkänna.
Den 17 Maj. beror det på R. o. Ad. samt K.
M. att besluta efter godtfinnande.
Jag vet icke rätt visst, om det varit brukligt vid föregående riksdagar att begära särskild prolongation.
Jag menar det varit brukligt, att, sedan den lagliga tiden och prolongationsmånaden varit förbi, Ständerna varit tillsammans på nåder och afbidat trumpeten.
Jag har icke på mitt samvete att hafva gjort något, som fördröjt riksdagen, men beklagar, att man från annat håll varit mindre samvetsgrann, och jag förmodar, att Konungens rådgifvare finna, det sjelfva de contraproposa-, som de sista dagarna till R.
St. ankommit, fordra tid; hvarföre jag också hoppas, att vi kunna göra oss försäkrade att icke blifva åtskiljda, innan alla de mål hinna blifva afslutade, hvilkas afgörande finnas vara af vigt.
Jag bekänner lika med den siste värde talaren, afl det förundrar mig, att Ilr Gr. o.
Landtm, gjort denna framställning.
Jag ser icke skäl, hvarföre R. o. Ad. eller Ständerna nu, mera än tillförne, skulle behöfva hos K.
M. anhålla örn riksdagens prolongation, till dess göromålen blifva afslutade.
Jag kan icke heller erinra mig, att, då talmännen sednast hade företräde hos K. M. och K.
M. bestämde riksdagens afslutande till d. 20 dennes, sådant skedde till följd af något talmännen lerrinadt uppdrag från R.
Jag tror icke, att något prejudicat i detta fall bör stadgas, och kan således icke dertill gifva min röst.
Men i anledn. af Gr.
Frölichs yttrande får jag för min del förklara, att jag ej anser riksdagen böra uppehållas i anseende till den fråga, som Hr Gr. ansett möjligen kunna komma att hänvisas till förstärkt BancoUtsk.
Denna fråga lärer nemi. angå K.
M:s sanction å btcoreglenientet; och som denna fråga, efter min öfvertygelse, bör anses förfallen, tror jag ej, att densamma bör föranleda någon förlängning af riksdagen.
Att lemna talmännen en särskild autorisation i detta läll anser jag dessutom öfverflödigt, enär jag tror, att de å egna vägnar kunna hos K.
M. göra de framställningar, de anse nödiga , äfvensom att deras inflyta nde hos K.
INI. skäligen bör sträcka sig så långt, att de kunna utverka några dagars förlängning af riksdagen.
I fortsättning af hvad jag sednast yttrade får jag erinra derom, att R. o. Ad. först i går afgjorde frågorna om sedlarnas beskaffenhet, hvilka frågor således ännu icke kunnat blifva beredda alt i morgon förekomma uti förstärkt BancoUtsk.
Tillika remitterades i går från R. o. Ad. en fråga till BancoUtsk.
Huruvida R. o. Ad. anser möjligt för BancoUtsk. att afgöra denna fråga, lemnar jag derhän; men säkert är, att R, St. icke lära hinna, att i anledn. af BancoUtskis yttrande derom, fatta sina beslut så ti - i8a Den i-j Maj. digt, att dessa kunna blifva justerade och i b:coreglementet införda innan fredagen.
Frih. Cederström, Jac.: R.
St. hafva uppå begäran erhållit en månads prolongation af den i grundlagen bestämda tid för riksdagars längd.
Derefter nämner grundlagen icke någon termin för riksdagars afslutande, utan det beror på göromålen, och K.
M beslutar riksdagens afslutande, då han, efter inhetntad kännedom om ärendernas gång, finner det lämpligt.
Att nu i förtid, innan göromålen äro afslutade, berättiga talmännen oell Hr Landtm, att hos K.
M. anmäla, det 2:ne dagars uppskof erfordras, anser jag mig ej kunna tillstyrka, utan afstyrker jag R. o.
Ad. att dertill lemna bifall; hvaremot jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, måtte dagligen hos K.
M. anmäla i hvad mån göromålen framskrida, på det K.
M. må kunna pröfva, när skäl förekommer att afsluta riksdagen.
Jag anhåller att få helt och hållet instämma i Frih.
Cederströms yttrande samt derjemte förklara, det jag anser betänkligt, om i detta afseende något prejudicat för framtiden skulle varda stadgadt; och jag uther mig att tillika få upplysa, att, hvad BancoUtsk:s göromål särskildt angår, detta Utsk. för närvar, icke har mer än ett enda mål oafgjordt, uti hvilket mål något betänk, icke kommer att ingå till R.
Dessutom åligger Utsk. endast att uppgöra förslag till sammanjemnkn:r och voter:spropos:r i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om K.
M:s biträde för upptagande af det utländska creditivet.
Min enskilda öfvertygelse är derföre, alt BancoUtsk. innan slutet af nu ingående vecka bör kunna hafva såväl b:coreglementet både renskrifvet och utfärdadt som öfriga Utsk. åliggande göromål fulländade.
Fullkomligt öfvertygad derom, att såväl Hr Gr. o. Landtm, som de öfriga talmännen icke, utan att på det nogaste hafva öfvervägt hvilken tid som kan erfordras för de återstående riksdagsärendernas behandling, hafva öfverenskommit att göra en så beskaffad framställning hos K. M., som den Hr Gr. o.
Landtm, nu anmält, utber jag mig att få med några ord i R. o. Ad:s minne återkalla hvad som hitintills förefallit i afseende på riksdagens successiva prolongation. R. o.
Ad. torde då behaga påminna sig, att redan i Nov. månad 3:ne
Stånd häslö to att till K.
M. ingå med en und. skrifvelse för att anhålla, att riksdagen före Jul måtte afslutas. K. M. svarade derpå under d. 3 Jan., att K. M., i anseende till mängden af återstående vigtiga ärender funne sig med ledsnad föranlåten att ännu uppskjuta med utsättande af dag till riksdagens afslutande.
I Mars månad begärde Hrr Talmän, efter förutgående öfverläggning sins emellan, en prolongation, Den 17 Maj. i&3 ... f som K.
M. då i nåder bestämde till slutet af April månad.
Hr Gr. o. Landtm, samt de öfriga talmännen uppvaktade derpå K.
M. ånyo med anhållan om riksdagens ytterligare förlängning, och, om mitt minne icke alltför mvcket bedrar mig, föreslogo de äfven d. 20 Maj såsom en lämplig dag för riksdagens alslutande.
Till följd af denna anhållan bestämde K. M. d 20 Maj lill R.
St:s åtskiljande.
Detta förhållande hade ingen bestämd motsvarighet vid föregående riksdagar.
Förut hafva riksdagarna vanligen, efter de tilländalupna 4 månaderna, varit på obestämd tid uppskjutna, tills talmännen anmält, att de kunnat afslutas; men nu har en viss dag blifvit utsatt.
Eli anmälan af Hrr Talmän torde derföre vara nödig, emedan K. M. i annat fall, derest talmannen iakttaga fullkomlig tystnad, ej lärer kunna annat förmoda, än att riksdagen vid den utsatta tiden lämpligen kan afslutas, och säkerligen, till följd af sin meddelade nåd. förklaring, låter afstuta den.
En anmälan af talmännen före d. 20 dennes anser jag således nödvändig, derest prolongation finnes erforderlig, och jag hemställer detta vördsamt till R. o. Ad:s pröfning.
Såsom jag fattat K.
M:s beslut rör:de riksdagens afslutande, är det icke officielt lemnadt.
Jag tror icke, att K. M. gifvit R.
St. någon communication i detta afseende, utan endast derom samtalat med Ilr Gr. o. Landtm, och de öfriga talmännen.
Om talmännen då trodde sig kunna förutse, att riksdagen kunde slutas d. 20 Maj, så är det möjligt, att sådana saker sedermera inträffat, som hindra det, och måhända har Regeringen sjelf gifvet anledn. till riksdagens förlängning.
I sådant fall anser jag den utsatta terminen icke vara bindande hvarken för K. M. eller för R.
St , hvarföre det helt och hållet beror på K.
M:s godtfinnande att förlänga riksdagen, så länge K. M. anser R.
St. böra vara tillsammans.
Det är med afseende derpå, att K. M. nyligen meddelat R.
St. en propos. i ett vigtigt ämne, som jag tror, att K. AI. anser nödigt, att detta samt måhända äfven några andra vigtiga mål blifva afgjorda.
Jag tror således, att det vore mindre formligt att taga ett beslut om en bestämd dag för riksdagens afslutande, isynnerhet som det ej är omöjligt, att ännu en propos. vore att förvänta, och jag anser derföre såsom ett förhastadt steg, att R.
St. skulle begära en viss dag för deras åtskiljande.
Åtskilliga personers opinion om en bestämd dags utsättande för riksdagens slut känner jag; men jag beklagar, att dessa personer, som blott vilja komma härifrån, icke sökt medverka till en sådan reform, att det kunde blifva möjligt att genom R.
St:s sammanträden vinna något resultat af allmänt och liufvudsakligt gagn.
Det är oformligt af de representanter, som försvara det nuvarande representations- och arbetssättet, att vilja i förtid utsätta termin för riksdagens i84 Den 17 Maj. slut och derigenom afbryta behandlingen af återstående vigtiga ärender.
För min del kan jag icke tillstyrka någon sådan termins utsättande.
Jag tror den af Hr Gr. o.
Landtm, föreslagna förlängning af 2:ne dagar vara för kort och anser försigtigheten fordra att åt Hr Gr. o.
Landtm, samt de öfriga talmannen öfverlemna att uppvakta K.
M. för att med honom afgöra denna fråga, utan att någon hemställan i sådant afseende göres af R.
Jag instämmer med den siste värde talaren sä mycket hellre, som jag är fullt säker derom, alt Hr Gr. o. Landtm, samt de öfrige Ståndens Hrr Talmän ej skola underlåta att föreställa K.
M. nödvändigheten af några dagars uppskof, utan att Ständerna derom behöfva fatta något beslut; och jag styrkes så mycket mer i det hopp, att de skola vinna sin önskan, som jag gör mig säker derom, att de skola linna ett mägtigt understöd af Konungens rådgifvare, hvilka, om jag icke minnes orätt, för några få dagar sedan genomdrefvo återremissen till BancoUtsk. och dervid säkerligen beräknat den tid, som fordras för det återremitterade ärendets afgörande.
För min del kan jag icke instämma i Gr.
Horns framställning, att R. o. Ad. borde öfverlemna åt Hr Gr. o. Landtm samt de öfriga talmännen att med K. M. afgöra, när riksdagen skall afslutas.
Talmännen hafva dervid ingen röst, utan det tillkommer K.
M. att ensam derom besluta.
Talmännen och Hr Gr. o. Landtm, hafva ingen annan ratt, an att anmäla, det de ärender, som varit föremål för R.
St:s öfverläggningar, blifvit afslutade.
Grundlagen innehåller, alt då Landtm, och Talmännen kunna göra en sådan anmälan, så fattar K.
M. sitt beslut om dagen, då riksdagen skall aflysas.
Att i förväg bestämma, när riksdag skall slutas, är att i förväg bestämma, när göromålen skola vara afslutade.
Jag kan derföre icke annat än protestera emot bestämmandet af 2 eller 3 dagars förlängning, då jag icke vet, om ärenderna förr eller senare blifva slutade, och jag förnyar min nyss gjorda anhållan, att R. o. Ad. måtte uppdraga Hr Gr. o.
Landtm, att hos K.
M. dagligen anmäla, i hvad mån ärenderna fortgå och när de äro afslutade.
Fullkomligen instämmande med den siste värde talaren, får jag förklara, att jag skall hafva äran dagligen hos Hr Gr. o. Landtm, uppgifva fortgången af ärenderna i BancoUtsk., och hvad tid, efter mitt förmenande, kan åtgå till de återstående ärendernas afslutande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då han varit i tillfälle erfara, det K.
M. önskade fullgörandet af hvad han i afseende på riksdagens slut bestämt och hvilket för R.
Den 17 Maj. 18S R. o. Ad. här, äfvensom för de öfriga RiksSCn, blifvit uppläst, alt nemi. riksdagen d. 20 dennes skulle nfbtåsas, ansåg H. Ex. sig höra till R. o.
Ad. hemställa, om någon annan utväg funnes, än alt hos K. M. anmäla, hvad R.
St. för sin del anse nödigt i afseende på terminen för riksdagsärenderDas fulländande, med anhållan, att H.
M. för en sådan termin ville förlänga tiden för riksdagens afblåsande.
Jag vågar vördsamt anhålla att få höra uppläsas den af Hr Gr. o. Landtm, åberopade nåd. skrifvelse, som från K. M. emanerat till R.
St. ang:de riksdagens afslutande.
Jag tror, att i rak följd af K.
M:s nåd. skrifvelse, sorn blifvit R. o. Ad. meddelad och som Hr Gr. o. Landtm, iiu åberopat, ingenting annat erfordras, an att R. o. Ad. anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes hos K. M. i und. anmäla, att riksdagsärenderna af R. o. Ad. omöjligen kunna till d. 20 Maj afslutas.
Derigenom kari K.
M. klarligen bedöma, att Hr Gr. o. Landtm, kommer att uppgifva en annan senare dag, dågöromålen hunnit afslutas.
Frih. von Schulzenheim: Någon K.
M:s skrifvelse, ang:de dess fattade beslut att d. 20 Maj aflysa riksdagen, ar visserligen icke till R. o.
Ad, ankommen.
Sådana skrif— velser bruka icke expedieras; men Hr Gr. o. Landtm, samt Talmännen hafva hos K.
M. begärt företräde och dervid fått K.
M:s nåd. svar, hvilket skriftligen uppfattades och aflemnades till Hrr Talmän; äfvensom, i fall jag ej minnes alltför orätt, Hr Gr. o. Landtm, meddelat R. o. Ad. detta svar genom uppläsande af den promemoria, soln till H Ex. aflemnades.
Jag tror dessutom, att enligt 81 § Riksd.Ordn., frågor om uppskof med terminen för riksdagens afblåsande icke behöfva å någondera sidan skriftligen afhandlas.
RerÖrde § innehåller nemi.:
”Då riksdag i öfverensstämmelse ”med nästföregående § fulländad är, träde Landtm, och ”Talmännen, efter föregånget beslut i sina Stånd, lill Konungen och anhålla, det Han ville låta aflysa riksdagen ”och Ständerna på rikssalen uppkalla.”
Således antager grundlagen, att så beskaffade ärender som detta kunna muntligen emellan K.
M. och talmännen afhandlas.
M. väl bestämt d. 20 Maj till riksdagens aflysande och tillkännagifvit detta beslut, men Hr Gr. o. Landtm, saint Hrr Talmän anse omöjligt, att till denna dag ärenderna hinna afslutas, så tror jag det vara nödigt, att en anmälan derom till K. M. göres, emedan K.
M. eljest kunde vara i fullkomlig okunnighet om, huru långt ärenderna framskridit.
Söker man ändamålet att få ett uppskof, så måste man också använda det enda medlet dertill, som är att underrätta K.
M. om uppskofvets nödvändighet.
En annan fråga 22 II. 24 Dc il lj Ma j. är dagen, då R. o. Ad. anser riksdagsärendefna kunna fulländas;'men i denna del af ämnet anser jag mig icke böra yttra någon mening.
Jag skulle för min del tro, att ett beslut af K. M, ej kan åberopas, så framt det icke är fattadt i Konungens StalsRåd och emanerat i den form, som är föreskrifveu för alla corninunicationer emellan K. M. neli R.
Den § i grundlagen, sorn Frill. v. Schulzenheim citerat, handlar icke örn det förhållande, att talmännen skola hos K. M. anmäla R.
St:s beslut, på det K.
M. rnå ställa sig detta beslut lill efterrättelse, ulan förutsätter del förhållande', att riksdagsärenderna liro afslutade och alt talmannen, efter föregången framställning inom RiksStln, hos K.
M. begära, att riksdagen ina afiysas.
Detta sistnämnda förhållande inträffade icke, då Hrr Talmän, utan. att någon framställning derom gjordes i Stånden, hos K. I\l. begärde, att riksdagen skulle afsluias d. 20 Maj, hvilket skedde 3 Veckor, innan talmännen sjelfva ens trodde ärenderna kunna afslutas, och inträffar ej heller nu, enär ärenderna ännu ej äro afslutade, och således kunna Hrr Talmän för sin åtgärd i detta fall ej åberopa något stöd af 81 5 Riksd.Ordn.
Jag är öfvertygad, att, i den stund ärenderna blifvit afgjorda, det icke skall falla någon in att motsätta sig ett uppdrag till talmännen att sådant anmäla, med begäran om riksdagens aflysande; men innan ärenderna äro afgjorda, och då man hör, att a:ne ledamöter af samma TJtsk. hysa olika tankar om den tid, sorn kan erfordras lill afslutande af Utsk:s arbeten, så tror jag ett beslut af RiksStrn i detta fall vara, lindrigast sagdt, förhastadt.
Det är visserligen sanni, att något vigtigt ärende icke återstår; men jag anser prejudicatet vara vigtigt, och jag kan således ej underlåta att fästa R. o. Adis uppmärksamhet på den gnindlagsenliga väg, hvarpå denna fråga bpr behandlas, och sorn Frih.
Gederström ganska riktigt visat.
I anledning af den uppgift, Frih. v.
Schulzenheim lemnat, återtager jag min begäran 0111 uppläsning af K.
M:s skrifvelse angede riksdagens afslutande, och finner jag, att derom intet annat från K. M. emanerat, än ett papper, sorn jag nyss läst och som icke en gång är uhderskrifvet, Det innehåller K.
M:s enskildt till talmännen vttrade tanke, hvilken kan förändras, så ofta omständigheterna sådant påkalla, och jag skulle tio, att samma anledning, som Hrr
Talmän förra gången funno att anhålla om utsättande af dag för riksdagens afslutande, kan för Hrr Talmän Utgöra skäl att ånyo uppvakta K.
M. med und. anhållan om en ny dags Utsättande, allt under förutsättning, att talmännen taga detta steg med noggrann kännedom om ärendernas fortgång.
Jag skulle dock tro, att man bör hålla sig till grundlagens stadgande i detta fall och icke besvära
De ii 17 Ma j. 187 K.
M. med någon anhållan om riksdagens afslulande, innan man kari anninia, att ärenderna äro afgjorda, och att således de enskilda communicationér, sorn äga rom emellan K.
M. och talmännen, äro en sak, hvarmed Ständerna ej böra taga i befattning.
Jag får derföre hemställa, huruvida icke
Ståndet gjorde rättast att ej taga uågot beslut i detta fall, utan endast, derest Hr Gr.
Landtm, så fordrar, uppdraga honom att inför thronell dagligen framföra underrättelser 0111 ärendernas fortgång. c O H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då H. Ex. vore öfvertygad, att riksdagen afblåses på utsatt dag, om ej det uppskof, sorn II.
Ex. förut nämnt, begäres, ansåg II.
Ex. sig böra hemställa, örn R. o. Ad. biföll, qtt talmännen till K.
M. uppgå oeh begära ett sådant uppskof.
Hr Gr, o. Landtmjs nu yttrade öfvertygelse, att K.
M. på utsatt dag later afblåsa riksdagen.
, i händelse icke Ständerna begära prolongation, kari för mig icke blifva anleda, alt uppdraga åt Hr Gr. 6, Landtm, ätt jemte öfriga Hrr Talmän begära en sådan prolongation.
Öfvertygad, att K.
M. ager rätt att af talmännen begära samt att talmännen äro skyldiga alt lefnna underrättelser om riksdagsärendernas fortgång, kao jag ej föreställa mig annat, än att K.
M. erhåller noggranna underrättelser otn det skick, hvari dessa äreoder sig, befinna, och med afseende derpå pröfvar K. M., huruvida roed Rikets väl är förenligt att afsluta riksdagen, hvarefter icke en enda dags uppskof bör begäras.
Deremot tror jag på andra sidan, att, i den stund riksdagsärenderna enligt 81 § Riksd.Qrdn. fulländade äro, framställning derom af talmännen i hvarje
Ständ bör göras, och att de höra erhålla uppdrag alt hos K.
M. anhålla 0111 riksdagens aflysaade och Ständernas uppkallande på rikssalen.
Frih., von Schulzenheim:
Det är ganska obehagligt att ytterligare nödgas uppehålla R. o. Ad. nied denria fråga; rhen jag anhåller dock, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes till R. o. Ad. göra en framställning i enlighet fried hvad Gr.
Dertill torde R. o.
Ad. vara benäget att lemna sitt bifall, och jag anser nödvändigt, att en sådan communication sker före d. 20 dennes, emedan K.
M. eljest blir i fullkomlig okunnighet om riksdagsärendernas fortgång och troligen later afblåsa riksdagen.
Också torde Gr.
Horns förslag kunna ersätta del af Hr Gr. o. Landtm, framställda, hvarmed jag förmodar det endast varit Hr Gr. o.
Landtnäs afsigt att consullera R. o. Ad., för att af de opinioner, som här kunde yttras, hafva ett stöd för sin framställning dios K. M., utan alt nugot formligt beslut af R. o. Ad. om en viss dags utsättande erfordrades. i88 Dea 17 Maj. Gr, Frölich:
Enär den åsigt, som nu sednast af Frih. v. Schulzenheim yttrades, stödjer sig på Gr.
Horns framställning, är jag icke i stånd att finna nödvändigheten deraf, att Hr Gr. o. Landtm, gör någon propos. till R. o. Ad. i detta ämne.
Hr Gr. o. Landtm, har redan varit i tillfälle att höra R. o. Ad:s opinion, och då det ej kan blifva fråga om något beslut af R, o. Ad. angrde riksdagens förlängning eller att lägga ett sådant beslut till grund för Hr Gr. o. Landtmts framställning hos K. M., så förmodar jag, att saken dermed kan vara slut, och upprepar för min del, det jag hoppas, att, i afseende på den tid BancoUtskts göromål ytterligare kunna medtaga, ingen annan uppgift skall lemnäs, än att Utsk. skall arbeta, allt, hvad det förmår.
Ånyo föredrogs och bifölls LagUtskts förliden gårdag på bordet lagda betänk.
N:o 185 i anledn. af K.
St., ang:de lag för inrikes vexlar.