Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma Kongl. Förordning stadgar derjemte: at nar betydlig mitzwapt af Landshöfdingen anmäles, bör Kronans Spanmal i närmaste dertil anord nas, sa wida Säden ej för Srats-Werkcts behof wore af nöden.
Men at, om den är orilrärkelig, och bristen ej kan fyllas fran andra Kronans förråd; da skulle Landshöfdingens ofwannamnde åtgärd widtaga, til fyllande af hwad som annu kunde brista i behofwet.
Således ar det icke blott til öfwersändande af större eller mindre penninge-8ummor, som lVlg^LLins-Oiretkions ätgärd tvid stikå 0- lyckliga händelser blifwit inssränkt.
Jag äberopar hwad jag, redan för en rid sedan, haft den äran anföra, i er pä detta rum upläst,!vlrmoric>I, nemligen , at endast frän och med 1799, 270,000 Tunnor Säd, 84,000 Lispund Mjöl, 46,000 Lispund Bröd, utom Ränrefrilt i Oomant 746,000 R:d. krmco blifwit, pä Konungens befallning, af Allmänna Inrättningen förskjutne ril nästan aila Rikets Län, m. m.
Ofullkomligheier ätfölja aila menskliga författningar; men erfarenheten har wisat, at äfwen med dessa, har den ofwannämnde warit et til Landers understöd kraftigt bidragande medel, med ökade tilgangar kan och bör delta understöd blifwa ännu kraftigare; utom -em blifwa alla Författningar otilräckeliga.
Det kan icke wara glömdt, huru bekymmersam Rikets ställning warit under de sist förflurne io ären, frän 1799 til 1809 ärs stut.
Ej nägor är fullkomlig god ärswäxt, i mänga lckovmcer dels knapp ssörd, dels mitzwaxt, ec i flere är fördt olyckligt krig Den !5 Mars. 75 r krig har ragar elander, alt detta oaktadt, härunder hela den tiden ingen?rovmce i Riket saknat den til lifwets uppehälle nödwändiga Brödfödan, ingenstädes, såsom i förra rider, hopar af Menni» stor förgåtts af hunger.
Manne detta ej bewisac, ar !Vl32»r.m8.Inrättningen, ester deH sista reZIm m,!;, npfyllk sit ändamål, sa widt deh tilgängar medgift wik, och at åtminstone någon hufwudfakeiig förändring derwid ej lärer behöfwas, ej torde wara gagnande?
Uti en sa wigtig och Rikets wäl sä nära rörande sak, ar der wadeligt, ar genom nya försök blottställa det Allmänna för de swaraste följder.
I stöd af alt hwad jag här haft äran anföra, wagar jag ödmjukeligen tilstyrka:
At Allmänna Inrättningens konä matte blifwa bestämd och fastställd til den här förut nämnda sammansiagne Summa 900,159 R:d. 4Z 4 r:st.
Lane», eller jämt 900,000 R:d.
Lanco.
At Bränwins-^ouru^ringen för Stockholm och Götheborg matte, hädanefter som hittills, sse för Kronans egen räkning, genom detz egne derwarande Bränneri-.Werk, til inkomst för ^la^Lws-Jnrättningen och besparing af detz kon6.
At de här förutnämnde Kronans ö^aKg^mer och Brännerier mätte för desi räkning bibehallas, jemte alla dem, som Högloft.
Utskotten föreslagit lil bibehållande.
At hädanefter som hiuils Kongl. Maj:t och Kronan matts aga rätt at bestämma, ester behof och 752 Den 15 Mars. och omständigheter, antingen dest Ränte-Spanmal bör lefvereraS >n natura, wid del hwarje Räntegifware närmast belägne Krono-kvka^in, inom Länet, eller densamma fa med penningar betalas.
At för öfrigt lvkagarins - Werkets orZanisatioll och Zctaiiler, sedan dest bona och tilgängar af Riksens Ständer blifwir bestämde, mätte såsom ek OLcouomistt mål, enligt Regerings-Formen, öfwerlemnäs til Kongl.
Majus wisa och Nådiga Förordnande.
Friherre klust beck, ^iexanster, anmärkte, at om Markegangs-sattnittgen i November förrättades, men densamma ej förr, ätt efter Thomasmätzo kttngjorves, kunde
Räntegifvare ej förr än alt för sent stadga sit wal rörande Räntans erläggande.
Han öistkade derföre, at Markegangssättningen tidigare pa aret matte werkställas.
Grefwe kk örner, östvik Loran.
Fag får härwid allenast anmärka, at det är Kronans rätt, at när den wil fordra sine Räntor in natura.
Nödwändigbtten af denna rättighet kunde nu under sista kriget fullkomligen skönjas, och jag troe ej al någor nu i detta ämne bör stadgas, hwarigenom äldre Författningar rubbas.
Herr >korsteN8tolp0 och Hans Lxcel. ience Herr Grefwe lluutb conkormeraste sig med Grefwe körner.
Herr Grefwe» och Ordföranden troöVe, at man borde skilja emellan Kronans AfradS och - Den i; Mars.' 75 Z och Donde-Spanmäl, och den som til Nantetagagare bör aflevereras.
Grefwe borner yrkade allenast, at Nidderstapec och Adeln ej borde kunna göra om en Författning, hwilken ej wore dest granstning underkastad.
Friherre istuäbeck, 4. lexLNger, förklarade, ar hans mening wore, al Markegangs.sättningen tidigare än hittils öfligr warit, stulle förrättas, sä ar Räntegifwaren kunde gecigera sig, antingen han m natura eller med penningar wills erlägga sin Ranta.
Friherre ^amilton, darl, yttrade sigar detta wore en helt annan fräga, och instämde med Grefwe, körner.
Herr Grefwen och Ordföranden wille allenast påminna, at fragan här wore endast om den ociixxoneraäe Krono-Spannemalen.
Friherre Legerström, stacob, instämde med Grefwe körner, och trodde ar Ridderstapet och Adeln ej borde befatta sig med någon ny Författning om Ränregifwares rätt.
Friherre bjerta, kreäric, trodde, at hela denna Artikel kunde utgä, emedan den wäl kunde leda til stada, men aldrig til något gagn.
Det borde ju til exempel ankomma pä klarins - vireÄion, at ingä i pä begge sidor friwilliga conträr, sa ar om Landshöfdingen pälyste, at Nantorne inom dm Sjette Bandet.
Ney 48- 754 Den 15 Mars. den 25 Februarii borde inlefvereras, kunde genom sädane ^onti-aÄer Räntegifware ej altid behöfwa forsta sin Säd lil sä aflägsna orter, som LandsHöfdinge-Säre osta nr.
Friherre »amilton, tiiarl, begärde, ak den 6 ?uiEen äler mätte upläsas, och ansäg ej pä nägor sätt wädeligt at ..u samma bifalla.
Den 6:te kunQen uplästes ä nyo; hwarester Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition til en sadan reclaKion af denna punL:
"Kronans högre eller lägre Embetsman, som med Upbörds-Merker aga befattning, fä ej ätaga sig Spannemäls-lefverering för Allmogen: men den Rånregifware, som betalar sin Ranta m natura, mä altid fä lemna den tvid närmaste imil hans Skattskyldige Hemman belägne Krono-kiagariu, och förblifwer för öfrigt, i anseende til Rämegifwares ssyldigherer, tvid hwad Förfartningarne förestrifwa."
Hans Lxcellenco Herr Grefwe kuutki tyckte sig sakna en Pun6 i instruÄionen, hwilken han ansäg af wigt.
Hans Lxcellonce önskade nemligen, at det mätte strängeligen förbjudas klaZaLin8-Förwaltare, at i Kronans kila^mor försvara dem enskilt tilhörig Spannemäl, samt at om wid InvLNrerinZgr i klaxa/.merne mera Spannemäl an Kronans skulle finnas, densamma såsom Kronan tilhörig bör anses, likwäl med förbehåll af hwad för Förwalrarens inrorknings-kappar bör afraknas.
Uppä
Den 15 Mars. 755 Uppä derom af Herr Grefwe» och Ordföranden gjord proposition, blef denna föreskrift såsom en ny ?UI'.Ä i InstruLiionen bifallen och stadfa stad.
Herr Grefwen och Ordföranden framställde derefter lil Högloft.
Nidderskapels och Adelns pröfning, huruwida KlaZaxins-Dir^Qiontm stu lie äga rätt ac upraga Län.
Hans kxcellenceHerr Grefwe kuutli wille för sin del tilstyrka bewiljandet af denna rät» righet.
Först, trodde Hans Lxcellcnme atar.m n i narwarande tider ej skulle kunna sträckas altför långt.
För det andra, om OireLionLN skulle för skäligt pris kunna uphandla Spanmal, wore dec detsamma om betalningen, som ofta handt, utsattes pa fem ä 6 mannder.
Sadant wore afwen ett län.
Likwa! önstade Hans bxcellemce, ar den Summa bestämdes, hwarösw r p>, ckioimn ej singe utsträcka sine län, såsom lil exempel högst 2'ä. 300,000 R:d , samt at det förestrifwes. at endast Swensk Spanmal för denna Summa singe uphandlas.
Herr klinspor-, 6er6e, instämde häri, sä wida Län ej kunde undwikas.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter proposition, at det skulle wara Allmänna Spanmäls-vireaionen killätic, at til upköp af Swensk Spanmal göra et Inländskt län, antingen i Penningar eller i Säd lil motswarande wärde, imil ett belopp af högst 300,000 R:d.,under samma redowiönings skyldighet, som för de öfrige me - 756
Den 15 Macs. del, hwilka under denne DircÄions förwaltnina äre ställde.
Widare proponera H e r r G r e fw e n och O r dföranden, ar da Högloft.
Nidderffapet ochAdeln Hade anfelt Inrätt!,ingen af de föreflagne Sochnesafom err ämne, tilhörande Sochnars enssilda rätt, och dessutom hela den befimeliga k'»»- <len blifwit odelad til Allmänna i^aL,ar.ms-'Inrättningen anftagen, Utffottens tilstyrkande, rörande inrättandet af Krono-Sochne-^lagarwer, mätte afsias. RopadeS Hans Lxcellence Herr Grefwe l^uutlr yttrade sin önskan, at desse Ridderssapets och Adelns nu fattade Beflut snarr med cndre Standen marte blifwa communiceraclez Hwarester Herr Grefwe» och Ordföranden uplyste, at protocolls-Utdraget oförröfwadt och annu i denna afton til MwrinZ skulle wara färdigt.
Föredrogs Friherre hamiltons, t^rl, den r4:de Mars pa bordet lagda OiÄsmen, rörande förfärdigandet af en Tafta öfwer Deras Majestäters Kröning.
Herr Grefwen och Ordföranden hemställ-- - Den 15 Mars. 757 ställde, om Ridderstapet och Adeln ffulle genom ett ?rvtocc>IIs - Utdrag wilja communicsrs, denna Nocion med de andre Standen, dock med förbehåll för sin del, at detsamma sedermera afgöra, eller ock tillära Friherre »ammilen, at sjelf om denna commumcation draga försorg.
Ester nägon korrt öfverläggning härom stad» nade Högloft Ridderstapet och Adeln idet Beslut, at det stöde Friherre ^amilton öppet, at sjelf om desi communicstion besörja, men at detsamma icke Detzmindre hos Ridderskapet och Adeln fortforeat hwila pa bordet.
Ständers Stats-, samt Allmänna Beswärs- och OconomieUtffotts
Betänkande, i anledning af ett til Hederwärda Bonde-Standet ingifwit och derifrån remitteraät ri»l af.Riksdagsmannen Lric pekrssoli frän Orebro Län, hwaruti a de uti samma
Län belägne sä kallade FriSochnars, Kihls, Hafstads och Axbergs magnar yrkas befrielse frän de Utstylder och Önna til Dylta Swafwelbruk, jemte det twäng och den inskränkning uti en fri ägande och 6isp>o8i'tion8 - rätt öfwer sina hemmans skogar, som de nu stola wara underkastade emot erläggande af en witz afgift til Kongl. Maj.t och Kronan af 25 R:d.
Lanco pä Roten a 2L Mantal.
Wid den öfwerlaggning, som i detta ämne hos 758 Den iz Mars. hos Utskotten upstätt, hafwa Utstotten sökt, at noggrant begagna de tilfällen til uplysningar Ucstocten ägt, sa wäl genom Riksdags-Mannen ^NL lellsson, som genom Dylta Swafwelbruks Äga> res, Herr Ofwersten, General-Adjutanten och Riddaren as Kongl.
Majus Swärds-Orden, Friherre t,. rbj.ims ril Utskotten inlemnade Skrifter, jeinte duhörande Bilagor.
Urskorten anse nödwändigt, at innan Resultatet af denna öfwerläggning lii Riksens Högloft.
Scanders egen granskning öfwerlemnas, framställa ett Historiskt Sammandrag as de wigtigaste Documenter, biivjleZiur och Författningar, som uplysa förhållandet med desse FriSocknars skyldigheter til Swafwelbruket, och de förmaner Bruker deraf åtnjuter.
Redan före 1626 wörö Sochnarne Axberg, Kihl och Hafsta ansiagne med Dagswerken m. m. til Dylta Swafwel-Bruk och Qwarn, som da drefs för Kronans räkning, hwilket alt, genom Kescriptet af den 21 April samma ar, pä behaglig tid förlängdes— Af Oenc-r»!
Riks-Bergs-Amtet blef den 5 Decetnber 164g det af Kongl. Räkne-Kammaren^ ben 2 Augusti 1659 upplätne Arrende pä desse Lägenheter för kklmic kLiXbusen, Borgare i Arboga, föriängbt pä 6 är, hwarefter han af Drottning Oi-lKl8Hb>l^, den 20 Nov. 1649 erhöll för sig och sina Arfwingar krivilegium pä Bruker och Dylta Qwarn, samt dessutom z:ne Hemman i Axbergs Socken, Arrese, Saltorp och Långby under Bergfrälse wilkor, at besitta sa länge Bruket widmagthäiles, hwarjemte Fri-Sochnarnes skyldigheter Bruket förbehöllos m. m.
Detta stadfastades af Konung XI är 1680.
Oak - Den i; Mars. 759 Oaktadt redan 169g klagomal yppats af Allmogen i Fri-Sochnarne, samt wid Bergs-Ungen, och i Bxrgs-Lolle^io rwister ofta förefallit emellan Bruks Ägarne och Allmogen, blef denna klagan likwäl lemnad utan upmärkfamhet.
Uvärtom blefwo deras'Oneia betydeligt ökade, genom Konung Xli:s den zo September 1712 i Bender utfärdade privilegium för Srats-decreterarcm Lasten keil, hwilken äfwen sjelf eoutrasignerat Konungens samina dag Utfärdade Bref til Bergs-Lollegium om werkställigheten af berörde privilegium, jemte antydan at alfwarligen förekomma, det Axbergs är 1710 upbrände Stangjerns-Hammare ej blefwe äter upbygd.
Detta privilegium innehaller, utom mycket annat, bekräftelse pa de förra privilegierne, öfwerlätelse af Dylta Swaswrl-Bruk til Stats-8ecretera1-eri peil och deh Arfwingar, tilstand ac nedlägga Alun-Werket, och at ej behöswa drifwa Swafweltilwerkningen widare än efter Skogs-tilgang och beqwämlighet, dock at tilräckcligt Swafwr! stul!e finnas til Lronans behof.
Alla Swafwelbruket underflagne Frälse-, Krono- och Skacte-Hemman i Fri-Sochnarne, som Rorerings-frihet åtnjutit, skulle utgöra körslor, kol och wed efter förra privilegier, warandes allmän kolning och wedhuggning derstädes förbuden.
Dagswerken borde in natura prm8tera8, Z2 h. af hwarje helt Hemman, men af Odal-Frälfe hälften mindre.
Bruket skulle aga rättighet at uti Rinkarleby , Glanshammar och Tyllinge Sochnar, emot skalig betalning, erhålla wed och kol, Holahults Allmän - 76o Den 15 Mars. manning tillädes Bruket utan keco§nitIon8-gfgift lil Kronan, hwarken derföre eller för de flere Kronans Skogstrakter, som til Bruket kunde utsökas. Bergs-LolleAii Bref til Bergmästaren Lric Stockenström ben 15 Februarii 1714 förordnar, at et ordinarie Grufwe-Ting wid Bylta ärligen stall hallas, samt berwid til Bisittare tagas stickelige personer wid Bruket.
Kammar- och Bergs-^ollsZu N evolution af den 8 Julii 1726, i anledning af Allmogens klagan, fastställer at wed-priser stulle wara ic> H. per Stafrum, som pä Hemmanens egne Skogar uphugges och derifrän framkvres, samt 8 st.
xer Stafrum för ben web, svin af stoglöse Hemmansbrukare pa Brukets egen Skog eller Allmanningarne uphugges och framforflas.
För foror och körslor til Masugnen och med krukorne til Kojan kunde ej bestas högre ersättning, än wid i6§z ars ransakning war fastställdt.
Oinstränkt kolnings-frihet ansägs betankeligt tillåta, emedan Dagswerken wid Bruket behöfbes och ej kunde förminstas Hwarjemte stadgas, at sedan Baron kHk köpt
Dylta Qwarn ril Skatte, agde han sjelf sörja för Qwarnens och Dammarnes underhäll, men Broen a allmänna wägen borde underhällas efter wanligheten, och at tegel och kalk-bränning blefwe tilläten i rödfärgs-ugnen, men blott ril egit behof, ej til afsalu.
Bergs-LolleZu Bref til Bergmästaren Len 21 Mars 1759 innehäller, at Kihls SochneMän, i ställer för öfwrrflödig kohl-lefverering til Dylta - Den iz Mars» ?6r ra Masugn, böra lemna med til Swaswelbruker De är Va Masugnen ej är i gäng.
Landshöfdingen keuterbolm8 Bergs-Ransaknings-l'rotocoI1 den 6 December 1744, ursak» rer längden af Fri-Socknarnes med lil izqwarter, wid 1^ N:dS böker, jemte witz tid ti! lefvereringen wid 6 Daler Snuts wice för den bristande. Rong!.
Bergs-Ooll -Zii ^ommi88ions
Betänkande af den 7 8 December i?49 förordnar, at Hafsta Sockens HeinmanMboer böra lefverera 52 Stafrum, Axbergs 29g och Kihls 194, samt ak de pä westra Allmänningen boende Torpare 26, Summa 56; Stafrum wed om äret.
Detzmom hafwa til utsyning för de ffoglöse Hemmanen, Ostra och Holahults Allmänning blifwic upssattade täla 506 Stafrums ärlig afbänkning,Lamma 1071 Stafrum, hwilka tilökte med hwad deffogrike Hemmanen kunna afläta til de behöfwande och ifrän Allmänningarne aflägse, förmenas nara bestiga sig lil Le lava Stafrum wed, som 1726 ars anfelt böra efter 14 Stafrum per Mantal erhällas fran Fri-Sochnarne.
Pä de da sistförflutne 5 arén har Swafweltilwerkningen bestigit sig til 227 Skeppund ärligen, och ger medium af de sista ro ären funnits atgä wid Swafwel-kojan och Vickriol-huset i,oz; Stafrum wed, och til Masugnen blifwit afkohlade circa 140, Summa 1,175 Stafrum.
Rammar- och Bergs-LoNegii Utsiag, as d. Junii r?55 innehåller, at sedan Kongl» 762 De» 15 Mars.
Mast bibehållit
Dylta Bruk wid dest arhällne i rivileZiLr och Förmoner, hwilka funnits dels med stät och billighet öfwerensjtämmande, dels wara öfwer ioo ar gamla, hafwa clvlleZiLrne fa st ställ v c näst förut nämnde 1749 ars upffartning.
At de ssogrike Hemmanen i Kihls Socken, de ar da blåsning ej sker, böra om wincren til
Dylta framköra 14 Stafrum Wed, men ater igen dä blåsning pägär 10^ Stor-Stig Kohl, alt xsr Henrman, hwarom äret förut tilfages.
At deremot de skogfattige
Hemman i Kihl skulle aga rätt at köpa eller af Allmänningarne fa utsyning lil Kohlwed; men om ändock Wed skulle brista til Kohlningen, borde det ersättas af BruksAgaren.
At Wedpriser skulle förblifwa som förur, men i händelse af brist, borde Kohlprifet wid Bergstings-Rätten stadgas.
Ac Rödfärgs-Bränningen får ske äfwen til afsalu, men Kalk-Bänuingen endast til husbehof.
At Swafwel- Vickriol- och Rödfärgs-Tilwerkningen får drifwas sa högt ffe kan, dock wid 100 R:d.
Snnts wile förbudic, ar frän Allmänningarne eller Fri-Sochnarue lära framkomma eller köpa mer Wed än 1,200 Stafrum, harwid altid tilseende, ac sä mpcket Swafwel stäkldigt hålles i beredskap, som för Lronan ärligen erfordras, ' hälst Skogarne och Dagswerkena äro r och för denne orsak uplatne.
At Bruksägaren ej wid ivo Rws wice får taga Penningar för Wed och Dags-Werken, som til Bruket bör utgöras, eller anmanda Weden i underhafwandes hus, häll, Den 15 Mars. 765 hall, eller nyttja Dagswerkena til sadane behof, som ej med tilwerkningen gemenstap ager, och bör Allmogen, sa mycket möjeligt ar, skonas fran arbe» re i Alwe-tiden; at de Hemmans-Ägare, som fä msyning pa Allmanningarne elier andre BruksSkogar, ej aga rart hugga mer, eller pä annat ställe an anwist ar, eller röra den späda Skogen ivid ro A)al.
Snuts pligt.
At ingen, utom Dylta Bruks Ägare, får handla med Hemmanen i FriSochnarne om Timmer, Wed, Kohl, eller annat, som af deras Skogar tages, wid 2; Dalers pligt för Säljaren och ;o Dal. för Köparen.
Ar icke någor af de Werket underflagne Hemman ager rättighet instänga något af sin Skogsmark, wid wike af 2o Dal.
S:mt, och inhägnandens ater utläggande; sa framt ej någon sadan plars pa Skogen finnes, som Bergs-Tings-Rätten skulle för otjenlig til Skogswäxt anse.
,Al Swedjandr utom rätta Beteshagar, hwartil Aboerne ej erhållit tilstand och Utsyning af Bergs-Tings-Rätten, förbjudes.
At de som ej hafwa egna Kohl-Bottnar icke fä wid ;o Dal.
Smits wice och Kohlens förlust bortföra sin Wed ar kolflås pa sädane Hemmans-ägor, son: ej arv Bruket underflagne.
At Kalk och Tegelbränning stall ffe efter 1726 ars Utslag.
Och fluteligen at Hemmans-Skogarne icke sättas under förbud, uran ägarne tillaras at hugga de Trän, som för hwart och ett behof äro de tjenligasre.
Rongl. Bergs-Lollegii Bref af den 14 November 1766.
'Sedan brist för Krut-Bruken as Swafwel, och för Handtwerkarne af Victriol försports, upkommen af ökad consumtion och ursieppning, men Skogarne af minskning wid Dylta - 764 Den 15 Mars. ra ssulle hindra tilwerkningen, drifwas kilben högd, som tilgängen a Swafwelmalm eljest medgäfwe och behofwet fordrade, sä har Kongl. Mast pä Riksens Ständers tilstyrkan uphäfwit privilegium Lxclusivum pä den Swafwel och Victrivls tilwerkning, som 1712 ars privilegier tillägga Dylta, och ägde hwem som hälst, inrätta Swafwel bruk och Victriol-Sjuderi, dock ej för nära Dylta, hwilker bibehälles wid de Dagswerken och den Med Fri-Sochnarne böra lefverera, med wilkor, at ärligen lefverera til Kronan sa ntycket raffineradt Swafwel, som a IQ Skälp. Vickuaiis-wigt per dentuer ätgär til 50OO Zeumer Krut, Ponden af Bruket oberäknad, efter 9 R:d. zr h. per Skalps, samt detzutom ärligen för Bergsbruken hafwa i beredskap 5 Skepp. Swafwel eller Swafweltrad.
RonZl.
Bergs-Lollegii Lommissions Betänkande den 16 Junit 1767: da de Skogar, som sedan förra Upskarmingen tilwuxit, blefwo taxerade, innehåller a'
Allmogen skulle slippa Dagorkor, emot utgörande af Dagswerken af manbart Folk, och at Skogfattige Aboer fä köpa weds brand af dem, som derpå hafwa tilgäng i FriSochnarne, endast mitzbruk undwires.
Ester granskning af alla desse handlingar, och enar Utskotten med det ömmaste afseende pä de ömsesidiga rättigheter, som har komma i fräga, ljkrväl icke trott sig kunna aflemna nägot hufwudsakeligt yttrande, hafwa Utskotten ansett sig böra til Riksens Högloft.
Ständers egit bedömande föreflä en ucwäg, som i Utskottens ranka säkrast skulle leda til andamälet och närmast upfylla de särskildta Parterms billiga fordran, påen jemt delad rattwisa.
Den 15 Mare. 76; Utskotten fä nemligen vördsammeligen hemställa, vin icke underdänig anhållan matte göras, der Kongl.
Main, efter anbefalld undersökning pä stället af i Landtbruk och Bergshandtering kunnige Personer, äfwen af Allmogen, dem Kongl. Majit dertil urser, täcktes widtaga de förändringar mev Dylta Swafwelbruk och de derunder lydande FriSochnar, som Kongl.
Majit finner föreulige med lindring i Fri-Sochnarnes nu öfwerklagade lidande, Statens större fördel och winst, samt helgden af den ägande rätt nmvarande Jnnehafwaren af Dylta sig äberopar; börandes det afwen da pä Kongl. Majits egit Nådiga bepröfwanve ankomma, huruwida den nu inrättade Grufwe-Rätten annorlunda bör orZLliiserss.
Dock skulle det wara Riksens Ständer förbehållit, at wid nasta Lagtima Riksdag pröfwa och fastställa dr förslag angäende Rotering eller afgift derföre, som af denna Undersöknings-Lommiiöe kunna upgifwas.
Och warder detta Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning wördsammeligen underställdt.
Stockholm den io:de Mars 1810.
Ridderskapets och Adelns Ledamöters wag-nar isob. 6.
Oxenstjerna. LILLS kleming.
Pä Högwördige Praste-Standets Ledamöters ivags nar ^Vsiäman. isob. 0. klult.
Pr 766 Deir i; Mars.
Pä Wällofl. Borgare-Ständets Ledamöters magnar 14.
Ljubr.
L. ä- Lcbönberr.
Pä Hederwärda Bonde-Srändeks Ledamöters wag nar Hnäers ^nclsrs^on. vavicl Iig8mu§8on. b, ödelius. x. I>Ii-t2el.
Lades pä bordet. ftuLteraclss följande:
Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft.
RiLderskapets och Adelns klonum den i; Mars 1810.
S. D. Föredrogs a nyo Stats- samt Allmänna Beswars- och O^Lvnomis-Utstotkens den ; Februarii pä bordet lagde Betänkande, sa wal som de förenade Utffottens den ig
Mars pä bordet lagde ?rotocoIl8-Utdrag af den 1O samma mänad, rörande Allmänna niug.T/.ins-Inrättningen, och sedan berörde Betänkande och krotocolls-Utdrag pui,^swis blifwit granskade, stadgade Högloft.
Ridderflaper och Adeln följande beslut. 1:0 At Allmänna ^la^ins-Inrättningen stall bibehällas. 2:0
At Spanmals-^3ga^in8-Inrättningens stuld lil framlidne LLNtrli-Nädet och Lommenäeuren ^veiliobls Arfwingar, stor 209,159 N:d.4Z st. 4 r:st. fär pä Niksgälds-Lomoiret öfwttflpltas, lik wal - Den 15 Mars. 767 ival med rättighet för Riksgalds-Lontoiret, at wid Ränte- och L3pitk>I-afbetaln!Ngar ä detta Län, icke behöfwa aa annorlunda ril waga, än med sine öfrige bulder. z:o At Spanmals-^laZLLins-Jnratttningens upgifne koncl, sedan den salunda ej widare för denna skuld kommer at häfta, bör odelad til Allmänna a23/.ine!.' anwandas. 4:0 At Allmänna lVl3§I7.ms-I)ireS>Olwn hädanefter, enligt Utskottens Försina, kominer ar besia af lwänne Oleane Ledamöter och en exera Ledamot, under Ordförande, hälsi af Stats-Lecrotersreu för Drarfel-Werket, in- och utrikes handeln och slöjderna. 5:0 At Utskottens Försiag, rörande AsiöningsStaten, sa wäl som om den rätt til förändringar deri, som ät Riksens Ständers kevisorer borde öfwerlännäs, skulle gilias. 6:0
At endast Brännerier i Stockholm och Götheborg skulle för Kronans rakning drifwas, mm at pröfningen af dem som deri siola nyttjas, äfwensom af de l^a^ius hus hwilka kunna försäljas, skulle i underdånighet lil Kongl. Maj:t öfwerlännäs. 7:0 At Krono-Brännerierna i Stockholm och Götheborg, för Kronans räkning, fa drifwas och förbränna i Stockholm er ärligt gusmum af 20,002 Tunnor Swensk Spanmäl, och i Götheborg et guantum af 10,222 Tunnor dito. 8.0 Ar 768 Den 15 Mars» 8:0
At Krono - Brämierier ej stola fä m-arrenderas. 9:0
At til förenämnde Skader lika som atta andra Skader i Riket, Bränwin ifrån Lander Tullfritt stall fä införas. ro:o At Innewänarne i Stockholm och Götheborg ej stola aga Bränwinsbrannings-räu. 11:0
At första och andra ?unäerna af den förestagne ln8tl'uLionen för Allmänna KI2K32M8. vireÄionen oförändrade stulle gillas och stadfästas. 12:0
At til den Zivje kunÄe-n af berörde Instruktion stulle tilläggas: at ärligen mätte meddelas Allmänheten underrättelse til hwad pris vireÄionen i särstildre Landsorter uphandlat Spanmäl. iz:o At 4:ds kunLen oförändrad stulle gillas. 14:0