Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Staten användt för att anlägga fullständiga sjukhus och medicinska undervisnings-anstalter på Kungsholmen, Sundhets-coll:m, som icke är ett särdeles vidlyftigt verk, skulle i någon af dessa inrättntr kunna inrymmas.
Carolinska Institutet blir också sannolikt vid denna riksdag reglelädt; men i detta fall torde en tillbyggnad deraf vara nödvändig.
Om en sådan tillbyggnad sker, bör det icke vara särdeles svårt att finna utrymme för Sundhets-collan i samma local, likasom det icke heller bör vara svårt att finna utrymme för Fältläkare-contoret i Garnisons-sjukhuset.
I sådant fall blir Sundhets-eollegii hus ledigt, och då blir det latt, ifall Sundhets-eollegii lius ej vore för det nu afsedda ändamålet tjenligt, att der inrymma något annat embetsverk, hvars local vore mera passande för Riksarchivet, och sorn då blefve ledigt att lill detsamma upplåtas.
Jag tillåter mig icke nu att ingå i någon speciel pröfning, hvarpå jag icke heller nu är beredd, huruvida det må vara möjligt, att Riksg.cont., som icke är något vidlyftigt verk, kunde inrymmas i Sundhets-eollegii hus; i hvilket fall en ganska ypperlig local skulle kunna beredas för Riksarchivet, som der äfven kunde jemte sig lemna plats för Vitterhets- Historie och Antiqvitets-academien.
Alt inrymma hela Riksarchivet i denna local, anser jag icke möjligt; men det finnes i Riksarchivet en mängd handlingar, som hvarken förhistorien eller i annat afseende äro af någon särdeles märkvärdighet, hvilka alltför väl kunde qvarblifva i den gamla localen.
Hufvudsaken vore att kunna förena alla handlingar, som hafva historiskt Värde, med dem, som äro af vigt för den närvar, tiden; och då jag anser, att StatsUtsk. af en motion icke är förhindradt att deruti föreslå modificationer, och jag dessutom kommit i erfarenhet af de trånga gränser, man inom Ståndet vill bestämma för StatsUtsk:s verksamhet; så är det, med anledn. af detta förhållande, jag anhåller att fä fästa Utskrs uppmärksamhet på hvad jag nu anfört, och gör mig äfven förhoppning, att detta mitt anförande möjligen skulle kunna något verka på de personer, sorn vid frågans behandling hos K.
M. skulle kunna utöfva något inflytande på sjelfva saken.
Till de skäl, som af flere talare blifvit anförda för återremiss af detta betänk., tager jag mig friheten att lägga några ord, som ännu icke blifvit af någon yttrade.
Hvarken den siste värde talaren eller StatsUtsk. har bestridt, att icke de begge tjenstemän, som blifvit föreslagne för Riksarchivet, vore af behofvet påkallade, så snart en local kunde finnas, hvilken för Riksarchivet vore tillräck - Den a Maj c. m. ligt rymlig: men är det således afgjordt, att en tillökning i tjenstmannapersonalen behöfves, i händelse Riksarchivet får en rymligare local; så anser jag, på grund af den af erfarenheten vitsordade sanning, att ju trängre utrymme man har till bevarande af saker, destotnera besvär, desto mera arbete behöfves att ordna deni, att nit, då localen är för trång, behofvet är så myckel större.
Härtill komniei;, att om Riksarchivet skulle flyttas till en annan local, så skulle det onekligen blifva ett stort besvär för dess tjenstemän, att icke allenast ombesörja sjelfva flyttningen, utan äfven att ånyo ordna och uppställa alla handlingarna.
I allt fall vet ingen när denna flyttning kan äga ruin; jag får således på det högsta understödja den åsigt, att de föreslagna 2,5oo r:dr må beviljas, och yrkar således ålerremiss.
Återremiss af StatsUtsk:s betänk, i denna punkt tyckes vara så in specie recommenderad, att man icke beliöfver lägga något dertill; men jag anser såsom min pligt alt förklara, att jag nyligen kommit i tillfälle att utröna, att Riksarchivet har behof, icke allenast af en rymligare local, utan äfven af sådana löner och arfvoden , att de der anställde personer kunna bibehållas, om nödiga arbeten, nu påbörjade, icke skola afstanna på ett sätt, att de svårligen åter skola kunna företagas.
Jag skulle likväl vilja göra ett tillägg i form af villkor, ifall R.
St. besluta att bevilja anslag för Riksarchivet, nemi. att den tjenstemannapersona], som hädanefter kommer att få befattning dermed, finge uppdrag och åläggande af K.
M. att tillse, det archivets handlingar kunde completteras från andra archiver inom liufvudstaden — nb. dem, som tillhöra allmänna verk.
Jag har nyligen kommit i erfarenhet deraf, att det finnes vissa handlingar, som i tryckta samlingar
Uro omnämnda till datum och årtal, t. ex. reglementet under Carl XI:s tid, för båtsmansroteringen och för båtsmanshållet, men hvilka numera, oaktadt flitig efterforskning, ej kunnat tillrättafås.
Mig är sagdt, att det skulle finnas sådana handlingar i Krigsexpeditionen; dit ämnar jag gå i morgon för att få upplysning derom, ty hos Förvaltningen af sjöärendena har det blifvit mig svaradt, att i nämnda expedition inga handlingar af äldre datum finnas, som kunna härom lenina upplysning. R. o. Ad. behagade således finna, att det står så till med våra gamla handlingar, från hvilka icke blott Svenska historien kan få rika bidrag, utan äfven vid förekommande administrativa ärenden upplysningar stundom erfordras, att de äro dels spridda på flera håll, dels icke befintliga, der de borde finnas, utan tilläfventyrs ligga på ett annat ställe.
Det är således klart, att Riksarchivet behöfver omreglering, hvilket åter icke är tänkbartutan ökade kostnader och en ökad personal.
Jag tänker icke yttra mig i frågan om en annan local, — dertill - Den a BI aj e. m. 10S tili har jag för liten local-kiinnedoin; men jag kan ej förena mig med Utsk. deruti, alt frågan om personalens aflöning med 2,5oo r:dr är helt och hållet underordnad den om Iocalen.
Jag anser den på sin höjd kunna sägas vara samordnad, om man så behagar; men då fråga är om en så liten summa och för ett sådant ändamål, tror jag att Ståndet icke bör vägra bifall till hvad K.
Bl. i delta afseende föreslagit.
Det är i likhet med hvad den siste värde talaren yttrat, som jag vill fasta uppmärksamheten förnämligast derpå, att frågan om dessa 2,000 r:dr ingalunda är underordnad, utan att det är den principala frågan, hvaremot den om localens anskaffande snarare är underordnad.
Jag tror mig hafva ådagalagt detta, derigenom att under den tid af 2-| år, som under archivets nuvar. styrelse förflutit, ganska mycket har blifvit uträttadt.
Detta visar, att sådant kan ske med en god personal.
Denna har nu blifvit god på ett tillfälligt sätt.
Detta tillfälliga sätt att förbättra personalen försvinner, när Riksarchivarietjensten blir tillsatt; och det är delta, som föranleder mig att begära bifall till de ökade anslag för Riksarchivet, hvilka K. BI. föreslagit.
Frågan om den begärda Iocalen har jag icke velat vidröra annorlunda, än så mycket som varit nödigt för mig; emedan R.
St. redan beslutat en lind. skrifvelse till K.
M. och således äga den förväntan , att af K. BI. erhålla upplysningar, hvilka naturligtvis komma att blifva grundade på verklig undersökning.
Det är således icke frågan om Iocalen, utan frågan om löneanslaget, som jag ansett vara det prineipala i saken, och så vigtig att, om detta löneanslag skulle uteblifva några år, — ty jag är säker att det i framtiden skall komma att beviljas, — så skall den personal, som nu genom enskild uppoffring blifvit satt i verksamhet, åter förskingras.
Jag tror, att hvad jag nu anfört, innefattar tillräckligt skäl för ålerremiss, och får härmedelst yttra den önskan, att StatsUtsk. ville taga saken i betraktande och göra sjelfva anslagsfrågan till den principala och låta den hafva sin gång oberoende af den andra. IJ.
Jag uraktlåt uti milt förra yttrande, att, i frågan om den föreslagna organisationen af ett embetsverk , som skulle befatta sig med alla publika byggnader, undersöka huruvida Öfverintendentsembetet skulle kunna anses motsvara denna bestämmelse.
Det gör Öfverintendents-embetet icke; ty dess instruction är ej så omfattande.
För öfrigt tänker jag, att när den nya organisationen nu snart blir satt i verkställighet, så skall uti Sverige icke mera finnas något fristående embetsverk ,d. v. s. icke något, som icke lyder under någon af de 7 portföljer 6 H. >4 io6 Den 2 Maj t. m. na, och då kommer väl äfven Öfverintendents-embetet att stå under en af dessa.
Detta embete — Öfverintendents-embetet — får icke hafva befattning med annat än Kronans byggnader utom slotten, och dessa komma här icke i fråga.
På dem kan i intet fall något anspråk bildas.
Slottet är boningen för Konungen och för den K.
Ingenstädes uti Europa finnes ett slott, der Konungen bor, som är öppnadt för publika verk och inrättningar.
Det finnes icke något, sorn af sådana hyser så många, som Stockholms slott.
Pri ksarchivets närvar, personal, så är den högst förtjent af aktning och tacksamhet, och särdeles den nu var. chefen, som
Riksarchivet beklagligen icke länge lärer få behålla; och då jag uti mitt förra anförande icke derom yttrade mig, så var det dels derföre, att dessa tänkesätt om den närvar, personalen och dess chef äro så allmänt uttalade, dels derföre, att, vid fråga om anslag, icke det personliga utan endast saken bör afses.
Då jag afgifver ett utlåt, i denna fråga, så gör jag det med största försigtighet, och endast i det ändamål att begära ett sådant anslag, som anstår Riksarchivet.
Jag har händelsevis upplysningar att meddela, hvilka möjligen kunna intressera Pv. o. Ad.
Efter Polska kriget blef af Ryska Regeringen en comité' nedsatt, för att examinera alia bibliotheker i Polen.
Oliva kloster och många andra blefvo då examinerade; och det hade varit önskligt, alt Riksarchivet då hade varit i tillfälle att köpa dyrbara skatter för Svenska historien, hvilka då blefvo deponerade, jag vet icke hvar, men säkerligen icke uti Svenska händer.
Dessutom finnes det uti Italien och Frankrike skatter för vår historia, hvilka icke skulle kunna lösas af vår Regering, äfven om Riksarchivet finge dessa anslag.
Jag vill icke vidlyftigare orda härom, men önskar, att R.
St. ville gifva det mest liberala anslag åt Riksarchivet för dess verksamhets bibehållande.
Jag understödjer de förslag, som redan blifvit gjorda, att gifva löneanslag åt Riksarchivets tjenstemän och anslag till anskaffande af ett bättre utrymme för archivets handlingar.
Om Utsk:s ledamöter behagat på stället taga kännedom af dessa handlingars mängd, så skulle de hafva funnit, att det fordras ett icke litet hus för att rymma dessa historiska skatter; de skulle hafva förnummit alt Sundhets-collegii hus, som blifvit satt i fråga, är alltför litet; det har dessutom, såsom jag vet, det felet att vara fuktigt, åtminstone i den understa våningen, som ligger närmast vattnet.
Riksg.cont:s hus på Riddarholmen är jemväl för litet.
Om med Ricksarchivets handlingar skulle förenas Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-academiens samlingar, hvilket måhända vore lämpligt, så är det ännu säkrare, att ifrågavar. byggnader äro otillräckliga.
Den i Maj e. m. Gr. Frölich har yttrat, att Riksarchivet bort fullständigas ined äldre handlingar från Rikets collegier.
Enhvar, som besökt dessa embetsverk och sett de gamla handlingarnas förvaringsrum, lärer icke kunna annat än beklaga, att de ej äro bättre förvarade.
Sammanföras de på ett ställe med Riksarchivet, så behöfver man, såsom Gr.
Frölich anmärkt, icke gå och söka dem på 2 å 3 olika ställen, och ändock ej veta om de linnas eller icke.
Förvarades de på ett ställe, så kunde den, hvars rätt berodde på handlingars tillrättafående, vara förvissad att, om de funnes i allmän vård, så vore de på Riksarchivet.
Mendet hr icke blott uti Rakets collegier, som vigtiga handlingar finnas.
De ligga äfven i verk, der man minst skulle det förmoda.
Under den tid, då jag var fullmäktig i Riksg.- cont., fick jag uppdrag att ordna dess archi v.
Der man skulle trott sig finna blott räkenskaper och handlingar af financielt intresse, påträlFades andra rörtde Sveriges historia af ganska märkvärdigt innehåll, såsom förteckningar på de tropheer, hvilka blefvo tagna under Carl XII:s krig och sedermera använda till myntning eller försäljning.
Saken är riktig, såsom Gr.
Frölich sett henne; men jag tror, att det är Öfverflödigt vidare påminna StatsUtsk. härom.
Det har, såsom åtskillige af dess ledamöter redan yttrat, nit för saken; då återstår blott att föreslå nödiga medel dertill.
Gifver Utsk. anvisning på penningar, och vilja R.
St. bevilja dem , så får man nog byggnader.
Alt under riksdagens lopp vilja utse byggnader, tror jag vara fåfäng möda, särdeles då den nya organisationen af Statsrådet kommer att fordra ■större utrymme åt departementen och förknappningar för andra embetsverk, under det att rum i Kronans hus saknas till den grad, att, då comitier skola nedsättas mellan riksdagarna, får man vanligen vända sig till Riksg.cout., för att få begagna Utsktns rum, emedan uti Kronans hus inga finnas lediga.
Jag anhåller , att dessa mina anmärkn:r måtte få medfölja remissen till Utskottet.
Utaf alla de anmärkntr, som, vid föredragningen af detta betänk., i så rikt mått blifvit tilldelade StatsUtsk., förefaller det mig, som de, hvilka röra Riksarchivet, varit de minst förtjenta.
Jag kan icke finna annat, än att - StatsUtsk. i denna sak visat ett varmt intresse och erkänt behofvet af en ny reglering i detta fall.
Utsk. har derföre med största skyndsamhet inkommit med svar på väckt motion om anslag till nyby'ggande af ett hus för sådant ändamål.
Utsk. har nödvändigt måst väta varsamt i denna fråga, hvilken i första rummet rörde icke mindre än 200,000 rtdr btco, såsom motionen från PresteSt. upptog.
Således var det minsta man kunde vänta och fordra, att, om R.
St. ingingo till Regeringen med en begäran om undersökning i detta fall, Regeringen skulle visa sig åt - Den a Maj e. m. minstone lika nitisk, som enskilde motionärer i denna fråga varit.
Jag kan icke föreställa mig, att icke, med Regeringens utvägar till biträde af alla slag, en undersökning i detta afseende skulle vara temmeligen lätt verkställd, och svar således kunna snart afgifvas, hvarigenom saken kunde till nytt öfvervägande förekomma.
För min del anser jag, alldeles lika med Gr.
Frölich, att frågorna om local och löner äro i största samband med hvarandra, och att således icke den ena frågan bör utan sammanhang med den andra afgöras; äfvensom jag, för min del, anser det verkligen skall lända till skyndsamhet i hvad som rörer den undersökning, som StatsUtsk. föreslagit och R.
St. bifallit, att lönefrågan blir hvilande, tills ett svar i förra afseendet blir meddeladt. beträffande det förslag, som StatsUtsk. afgifvit, att härtill använda Sundhets-collegii hus på Riddarholmen, så kan jag åtminstone ej föreställa mig, att detta verkligen skulle vara så alldeles overkställbar!.
Detta hus är icke hvad man kallar litet, utan ett hus med ii fönster å långsidan och 4 fönster på gafveln.
Det är 3 våningar högt och lemnar tillfälle att, genom ett par alnars påmurning, bereda en stor sal.
Ett sådant hus kan jag ej anse litet, utan tror jag, att många tusen volumer af den digraste beskaffenhet der skulle kunna inrymmas.
Emedlertid vill jag icke i detta fall vara envis, utan må frågan bero af en blifvande undersökning.
Hvad den omtalade fuktigheten beträffar, så vet jag, som sjelf varit på stäliet och, så mycket på mig kunnat bero, undersökt huset, att denna olägenhet verkligen äger rum i den nedra våningen, dock icke lill den grad, att icke folk der kan bo och bibehålla sin helsa.
Der bo nu vaktmästare.
I våningen dernäst är ett slags magazin för armeens fältkistor; och då dessa, som äro sammansatta af fint poleradt stål, icke tagit fukt, så synes ingenting der vara att af fuktighet befara.
Våningen deröfver utgöres af Sundhets-collegii sessionsrum, och hafva icke den ringaste olägenhet af fukt.
Der ofvanpå är en halfvåning med fönster, som icke skulle behöfva reér än takets upphöjande ett par alnar för att bilda ett mycket lämpligt förvaringsrum för böcker och handlingar.
Husets local är dessutom midt ibland embetsverken, samt således lämplig för alla, som behöfva förfråga sig i archivet, och nära stadens bok-auctionskammare, der en skicklig chef för archivet ofta nog kunde göra complettering af nödiga verk och böcker, hvarpå TJtsk. ansett sig böra fästa särdeles afseende.
Alla dessa skäl hafva föranledt förslaget, och jag hade önskat, att åtminstone det afseende derpå blifvit gjordt, att man uppskjutit med sina anmärkntr tills svar från Regeringen ankommit, hvarefter det alltid tillkommer Utsk. att alt yttra sig öfver, så vä! localen, som löneanslaget.
Jag tror således, att man kunnat dröja, tills svaret rörtde undersökningen inkommit; och hoppas jag, alt samma skyndsamhet, som i fråga derom af R.
St. blifvit
Den 2 Maj c. m. iakttagen, skall kvinna påräknas af Styrelsen, ifall saken är af den stora vigt, sora ätskillige värde talare förmenat.
Skulle åter, såsom andras yttranden tyckas gifva vid banden, det egentligen vara löneanslaget sora fordras, och localen endast vara en underordnad sak, hvarmed man kan hjelpa sig; så tror jag visserligen, att en utgift af ett par tusen r:dr är lättare att åstadkomma, än byggnaden af ett hus, i fråga hvarom man icke vet hvar man stannar, då hvarken något kostnadsförslag för byggnaden är uppgjordt, eller ens någon passande local dertill synes kunna bestämmas, utan alla de förslag till local, som förekomma, blifva underkända:
Jag skulle eljest tro, att det förslag Frih.
Sprengtporten gjort om utbyte och begagnande af Riksg.contorets lius till detta ändamål, skulle lemna en skälig anledn. att bestämma sig för localen derstädes, såsom fullt motsvarande allt hvad man kan önska och motionen afsett, samt ledande till stor besparing för statsverket.
Jag kan icke med Hr von Hartmansdorff dela den tanken, och finner mig icke af hans framställning öfvertygad, att Riksarchivet skulle behöfva en så obegränsad local, som han ansett nödig.
Jag har också besökt
Riksarchivet och sett huru handlingarna der förvaras.
De äro till största delen oinbundna och lagda i högar, och på somliga hyllor finnas litet, på andra intet.
Om en utgallring af dessa handlingar sker, så är det gifvet, att en ganska stor del deraf skall befinnas vara af så liten vigt och föga intresse, att någon särdeles omtanke om deras förvarande ej är behöflig.
I afseende på dessa handlingar, blefve intet annat att göra, än att deröfver upprätta ett inventarium och låta dem hvila i de hvalf, der de finnas.
Hvad åter angår de handlingar, som hafva någon historisk vigt eller diplomatiskt intresse, så torde det vara kändt, huru mycket en bundt papper blir smalare, när den inbindes.
Således om de uppställas såsom i bibliotheker är vanligt, och man väl använder utrymmet, torde det blifva möjligt att för Riksarchivet begagna en mycket mindre local, än som hittills ansetts behöflig.
Det är af denna anleda., som jag ej kan öfvertyga mig om, att alla de åtgärder, sorn skulle vidtagas förr, än antingen hvad Ständerne hos Konungen framställt blifvit godkändt, eller ock contrapropos. i ämnet af Konungen kan blifva afgifven, kunde blifva annat än obehöfliga; och då för vidblifvandet af min mening förekommer, dels att ändamålet ej annorlunda står att vinna, dels att, om skäl äro för handen att bevilja tillökadt löneanslag åt Riksarchivcts embets- och tjenstemän, dessa skäl blifva ännu större, derest fråga blir om att ändamålsenligt ordna detta archiv: så må det ursägtas mig, om jag upptagit R. o. Ad:s tid, helst jag hyser den förhoppning, att den framställning R.
St. härom gjort hos Konungen, måtte Ilo Den 2 Maj c. m. få den påföljd, sora enligt min öfvertygelse af hela Representationen önskas. 5:te punkten, b) K. Bibliotheket. 5: t e punkten c).
Jag finner att jag först nu bort afgifva det yttrande, hvarmed jag tillåtit mig att besvära R. o. Ad.
Jag ber otn ursägt för milt misstag, som härledde sig deraf, att jag ej observerade, alt icke hela den nu förevar, punkten, utan endast en del deraf var uppläst för att discuteras. Hr von Hartmansdorff:
Utsk. afstyrker K.
M:s nåd. propos. i detta hänseende, ”emedan hvarken behofvet ”deraf skulle kunnat inträffa, eller någon brist i tillgångarna ”uppstå, om de grunder för verkställighet af regleringen ”blifvit följda, som R.
St. vid sista riksdagen föreskrefvo.”
Det är en uppgift, som icke är med några bevis förenad.
Jag skall hafva äran för R. o. Ad. föredraga de a:ne R.
St:s und. skrifvelse!- till K.
M. under sisth riksdag, hvilka, så vidt mig veterligt är, kunna vara tillämpliga på denna händelse.
XJti ingendera står någon sådan föreskrift, som blifvit underlåten.
Den första är N:o i5o, daterad d. 6 Oct. i834, ang:de några med statsregleringen sammanhang ägande allmänna frågor i:a punkten deraf innehåller: att vid anslående af nya löner eller förhöjning af gamla, i förra fallet ingen spanmäl, och i det sednare endast det förut varande tunnetalet måtte under lönerna beräknas.
Annorlunda har ej heller skett med de nya anslagen i Konungens Cancelli, aldra punkten innefattar den grundsats, att icke några statsutgifter finge anvisas på öfverskotten af statsverkets inkomster.
Delta har icke heller skett vid samma lönereglering.
3:dje punkten föreskrifver, att centonal-afgiften, såsom R. o. Ad. känner, skulle, i stället att afdragas å lönerna, dädanefter påföras i hvarje tjensteinnehafvares skattsedel.
Delta har äfven blifvit tillämpad!.
Den jtde punkten stadgar, att de på l iksstatens hufvudtitlar uppkommande besparingar icke må anvisas till några bestämda löneanslag på stat.
Detta har ej heller skett i Cancelliet.
Den andra skrifvelsen är N:o 170, daterad d. 3o Oct. »834, och angår regleringen af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel.
Först förekommer ett upprepande till en del af hvad jag redan omnämndt.
Derefter säga Ständerne: ”1 öfrigt hafva R.
St., ”på det att regleringens successiva verkställande må underlättas, på allmänna indragn:s-staten uppfört det belopp af ”'2,497 r:dr 14 sk. 3 r:st med derunder begripna a35 tunnor ”spanmål, som motsvarar de löner, hvilka ansetts böra in’’(irågås; äfvensom R.
St å allmanna indragn:s-staten uppfört "de löner och den sporlel-ersätlning, som några tjenstemän ”vid den nu indragna Cancclli-styrelsen äro berättigade att ''bibehålla, med tillsammans 1 ,3q5 r:dr 4° sk- jemte derun - Den i Maj c. ra.
"der begripna io4 tunnor spanmål.”'
Nu var händelsen i Konungens Cancelli, att som inga anslag beviljades till någon indragn:s-stat, så måste de öfverta lige tjenstemännen bibehålla sina förra inkomster under den nya regleringen, med fyllnad af anslag på andra hufvudtitelns besparingar.
Följden blef den, att åtminstone i Ecelesiastik-exped:n ingen tjensteman kom till den lön, som vederborde, och att ingen ännu kommit dertill.
Förhållandet var och är följande:
Förr än nya staten infördes, hade Ecclesiastik-expeditio nen löner på stat 3,y83: 22. 5. spoi tiar . . . 5,8i 5: 42- ' 9,59g: 17. 3.
extra anslag på besparingarna 4>°2o: 24- — — 13,619: 41. 3.
Genom nya staten fick Ecclesiastik- exped:n, ordin, löner 10,866: 32.— och behålla af de extra-an slagen 2,753: 9. 3. 13,61 g: 4r. 3.
Men vaktmästaren, som miste sina sigillpenningar, och genom nya staten skulle få 2fi6 r:dr 32 sk., hvilket i sjelfva verket var 21: 24, mindre, än han förut åtnjutit, genom extra-anslag, utom exped:ns allmänna, innehade på stal 121: 24.
På det att han skulle få åtminstone 266: 32., måste extra-anslaget för exped:n ökas med 145: 8. till 2,898: 17. 3.
När nu alla dessa tillgångar fördelades emellan tjenstemännen, slog fördelningen så ut, att de öfvertalige tjenstemännen erhöllo det mesta, nemi. 7,418: 32., och de ordin, det minsta, eller 6,346: 17. 3.
Af hela anslaget fingo de ordin, icke fullt af hvad de bort hafva.
Sedermera har, derigenom att 2:ne öfvertalige tjenstemän afgått, förhållandet blifvit så fö randrad t, att då jag lemnade exped:n — och jag tror icke, att någon förändring derefter ägt rum — hade de öfvertalige ett lönebelopp af 4i99§ r:dr i3 sk. 5 r:st och de ordin. 8,765: 6.
Men det är till märkandes, att desse ordin, tjenstemän åtagit sig att enskildt pensionera en afgången kamrat, så att de i sjelfva verket sitta med ännu sämre villkor, än staten utvisar.
Sålunda erhåller den, som borde få 1,800 r:dr endast 1,000; den som borde hafva 2,400, får i,532; den som borde erhålla 1,200, bekommer 1,020; den som borde åtnjuta 800, erhåller 681, och den som borde häfva 400 > undfår 35o r:dr.
Deraf lärer R. o. Ad. finna, att ehuru gifna föreskrifters fullgörande icke blifvit underlätet, äro tjenstemännen likväl så vanlottade, som jag nu haft äran framställa.