Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes det val-Protocoll, som va* hållet hos Riksens Ständers Electorer bil utseende af Committerade, hvilka, jemte Riksens Ständers Justitieombudsman, att vaka öfver Tryckfrihetens vård, °ch inhämtades häraf att till dessa Commit*erade hade blifvit utsedde: ^evisionsSecreteraren Turdfjeld 24 röster^°öUnerceRådet Zenius 24 — — kammarherren A, G.
Silverstolpe 23 — —. *344 Den Eg Juli e. m. CanzliRådet Kullberg 1-7 — ^ Expediti onsSecreteraren Wallerius 12 — Doctor Wdllin 10 Äfvenledes upplästes det protocoll, som varit hållet hos det förstärkta ConstitutionsUtskottet, och hvaraf befanns att 55 röster ansett det i 4_:de §.
RegeringsFormen, i stället för orden Frälse eller Ofrälse, borde sättas Frälse och Ofrälse, och att 26 röster ansett endast böra sättas In~ födde Svenske Män.
I följd hvaraf, enligt 56 §.
Regeringsformen, Förslaget om Orden Frälse och Ofrälse skulle till nästa Riksdag blifva hvilande.
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard* hade inlemnat följande: Wördsamt Memorial.
Det är, enligt min öfvertygelse, både i sin princip rättvist, och till sina följder nyttigt, att val till Utskott innebära uttrycket af den allmänna villjan i Ståndet.
Då dessa val förrättades af Electorer, som directe valdes af hela Ståndet, voro dessa val, mer och mindre om icke alltid fullkomligt, uttryck af hela Ståndets önskan.
Men sedan Inrättningen med Bankmän åter infördes, uppoffrades det stora ändamålet - V. 2.
Den 2g Juli e. m.
Ts45 let, att till Utskottens Medlemmar skulle utses de, som af Ståndet ägde mesta förtroendet, för det mindre, att facilitera Electorsvalen vid ofta inträffande ledighet, det vill säga , sak uppoffrades för form.
I följd af sakens natur, hvarigenom till exempel på en Ränk ibland ej finnes mer än en Medlem, kunna de valde'Bänkman ej alltid anses för de Medlemmar i Ståndet, som äga
Dess stöpsta förtroende till utväljande af Electorer och således indirecte äfven af Medlemmar till Utskott; och r.är detta är gifvet, bestämmes icke heller alltid valet till Electorer, och således icke heller till Utskott af Ståndets allmänna förtroende; utan det blir en ren hazard, om den allmänna villjan kan. genom den dubbla omvägen af Bänkman och Electorer, tränga igenom till bestämmandet af valen till Utskott.
Den reelt skadliga följden häraf kan möjligen blifva den, att Utskottens Medlemmar i allmänhet ej dela lika tankesätt med Ståndet i det hela, och häraf blir åter lätt följden den, att Utskottens Betänkande» för det mesta återremitteras, samt, sedan da å.- terkomma, ej utan mycken förändring, diskussion och votering, antagas, hvarigenom möjligen osammanhängande Beslut och ätmindstone mycken tids utdrägt åstadkomme?.
Jag föreslår derföre, att inrättningen med Bänkman afskaffas, men att, för att Ridd. o. Jd.
Fröt. 169. 170.
Den 2g Juli f. m. undgå de derigenom besvärligare F.lectorsvalen vi<1 yppad ledighet, ett visst antal Suppleanter, lill exempel hälften mot de Ordi naile, vaijis jemte Electorerna.
Remitterades till RiddarhusUstskottet, Hdglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan 10.
Plenum klockan 7 förmiddagen.
Justerades följande underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: 1:0
Om rättelse och tillägg i Kongl. Förordningen om stängselskyldigheten. 2:0 Om Fribrefsrättighet för Städernas Magistrater vid uppbördens remitteran - Den 29 Mi J.
m 1347 de och biottmålsransakningars öfversän dande. 5:0
Om löneafdrag och begrafningshjelp för civila indelda Löntagare. 4:0
Om anhållan, att Sterbhu«en ef ter Embets- och Tjenstemän vid Civilstaten , med indeld lön, matte, fä åtnjuta begrafningshjelpen efter förvandling och Markegång. 5:0
Om decharge för vederböranda Förvaltare af Subsidiemedlen. 6:0
Om yrkad inskränkning af Finska handeln. 7:0 Om Grefve Ankarsvärds och Kain marRättsRådet Stråles sökta befrielse ifrån ansvarighet för aflidna E,andtRentmästaren von Sydows balance. 8:0
Om infordrande från Konungens Befallningshafvande af RiksdagsRelationer' 9:0 Om Postfrihet för Tidningar» som lända till allmän upplysning. 10:0
Om förändring i Borge n&rsEden, 1343 Den 29 Juli f. m. 11:0
Om eftergift af Allmänna Ut* ekylder till en viss ålder för barn, som ifrån Barnhusen blifvit uttagna. 12:0 Om Skånska StenkolsGrufvans Interessenters. underdåniga ansökning om Expartationspremier och ett publikt lån m. m. likaledes justerades Riksens Ständers underdåniga TacksägelseAdress till Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, rörande Utländska gälden. y v Justerades PleniProtocollet förren 14 JitfiGdåbn $f>nel)el»irat ,§sb strmrc t htteåaiutol Bi n^b IJzmib ' 10c abfibittBJÄdr äiagtl^JJY Justerades följande; h t vansa eleitR h9rn qajlanarnag figi? s dlivra Utdrag af Pro to collet, hållet i Högloft.
Ridderskapets och Adelns •sc Plenum den 28 Juli 1815» S. D. Bifölls den af BevillningsUtskottet, uti Memorial af denna dag, föreslagna jemkning i Riksens Ständers beslut angående orden Grufvehjelp och Mantalskol.
Ut Supra. <•
Den 29 Juli f. m. S. D. Öfverlemnades till det Förstärkta StatsUtskottets afgörande följande 2:ne denna dag afgifna Bevillningsutskottets Memorial: 1:0 Angående det Stadgande i BevillningsFÖrordningen, hvilket angår Advocaters Bevillning, 2:0
Angående den till bibehållande i Charlas Sigillatae Förordningen föreslagna Extra Stämplingen i Stockholm.
Företogs till afgörande BancoUtskottet» förlidné gårdag på Bordet lagda Memorial af samma dag, innefattande dess utlåtande öfver StatsUtskottels den 18 förutgående afgifna ytterligare Betänkande och Förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Rikets penningeväsende samt det större Creditivet och Diseonträttigheten i Banken för Kongl.
Allmänna Magazinslnrättningeu och Riksgäld» Contoiret, Friherre Boye Ludvig:
Af den anledning, att gme Stånd hade fastställt de griyider till FinancePla - i 350 Den 2g Juli f. jn. n^n, sorn vovo nancoUtslcotttt, uti diosg Betänkande, föreslagna, och al elen anledning, att Riksdagen skyndade till sint, har StatsUt^kottet alldeles förbigått att besvara de anmärkningar vid dess förra Betänkande, söm voro af Ridderskapet och Adeln dit remitterade, och således också deribland de, hvilka innefattade nya Förslag, och hvilka, då de icke lago i stridighet med de af BancoUtskottet föreslagna grunder, hade, tilläfventyrs, någon rätt alt pröfvas och besvaras.
Skalet af Riksdagens snara sint är likväl fullkomligen godt; men då jag nu godkänner detta skäl, och derjemte ä ena sidan medgifver, att StatsUtskottet vid denna Riksdag har en stor förtjenst framför förra Riksdagars Statsutskott, den nämligen, att hafva afskilt FinancePlanens olika ämnen, och särskildt yttrat sig angående den del deraf, som angår det egentligen sa kallade financiella, samt åter- särskildt yttrad sig om den del, som angar StatsVerkets behof; ämnen, hvilka man vid förra Riksdagar 6ammanblandal; så torde det, å den andra, tillåtas mig yttra den önskan, att nästa Riksdags Statsutskott matte, till samma förtjenst, ännu lägga den, att genast vid Riksdagens början företaga sig financeArbete\, .på det att göromålens mängd vid Riksdagens slut ej må föranleda dertill, alt nagol mätte saknas af den beredning, Den 29 Juli /. rit. i35l . sorn Arenderna böra få i Utskotten, innan de hos Ständerna till afgörande sluteligen O D förekomma.
Till Eders Excelfences Högvälborne H err Grefvens och EandtMarskalkens och Högloft.
Ridderskapets och Adelns orne* deli) ra pröfning nödgas jag således å nyo framställa tvänne af de erinringar, jag här förut gjort, hvilkas iakttagande vid Financeplanens fastställande jag anser vara af största vigt, och anser en förbättring i allmänna penningeställningen skall vinnas, och Jordbruk samt Näringar erhålla något af tlen lättnad, hvaraf de nu, mera än någonsin, äro i behof.
Då dessa erinringar icke gå ut på, att med en enda skilling föröka RörelseCapitalet, utan endast hafva för ändamål att återgifva, åt det i (1 ,, D yörelsen annu qvarvarande Capital, den rigtning till jemvigt af lika fördel för Jordbruket, sorn för handelsspeculationexna, hvilken nu gatt förlorad; och således icke heller rubba den grund, hvilken Utskottet ansett hufvudsakligen nödig, nämligen RörelseCapitalets qvarhållande vid dess nuvarande storlek; så torde dessa erinringar förtjena ett billigt och rättvist afseende.
Den första angår den olyckliga fördel, som äfven denna föreslagna Financeplan bibehåller åt Capitalisterna, den nämligen, Den ig Juli f. m. att få i Disconterna, för tre ProCent, insätta sina Capitäler, hädanefter på så hallad afräkningsConto, i stället för de 5 ProCents Sedlar, som hittills varit gifna.
Denna insättningsrätt var, i sitt första upphof, aldrig ämnad att erhålla någon betydlighet 1 financielt afseende.
Man trodde att KöpmansClassen och de fä öfriga Näringsidkare, hvilkas rörelse tidtals fordrar et t inneliggande förlag, kunde, utan skada för det allmänna, få af ett sådant förlag draga någon renta, och man bevil ljade insättningsrättigheten, 1 början, och sa länge denna rättighet blott begagnades för sädana smärre sä kallade inneliggande förlagssummor, var denna anstalt icke skadlig; men sädan, genom allmänna conjuncturens förändrade skick, en fördel för alla kapitalister upp•tod, större än all annan, den nämligen, att genom insättningsrättigheten kunna hafva sina.
Capitaler alltid rörliga och till hands, för att dels begagna de trilfällen som yppas, att göra sä kallade lyckligt handelscouper, dels draga fördel af ändras penningeförlägenbet och deraf a uppkommande behof att gifva en hittills ovanlige hög penningerenta, sedan denna för Jordbruket och Näringarna olycklig!» conjjuncture inträdt, har insättningsrätten fått en beklagligtvis alltför skadlig verkan på allmänna penningeställningeri.
Den tryckande förlägenhet, hvari Jordbruk och Nä - Den ig Juli f. ntt ■ ringar sig nu befinna, och hvars afhjelpande var Riksdagens föremål, skall troligen ännu länge fortfara, och således också den deraf uppkomna ^utsigt för Capitalisterna alt, om de hafva sina penningar till hands, kunna på utmätningsAuctioner åtkomma Fastigheterna för 4° a 5° ProCents underpris: och denna utsigt är så lockande, att roan, så länge den fortfar, förgäfves väntar att Capitalisten skall hvar. ken utlåna sina penningar för skälig renta eller upphöra att infordra de intecknade Capitaler, hvilka icke redan äro uppsagda; det vill säga, man skall fåfängt vänta att förlägenheten afhjelpes.
Om det är en i SlatsOeconomien obestridlig sanning, att i samma mån, sorn Capitalisterne antingen sjelfve ingå i Näringarna, eller lemna för skälig renta dessa penningar åt Näringsidkåren, vinna också Näringarne en större lifaktighet samt mera styrka; och om detta således ät det ändamål, som bör sökas; så måste jemväl vara upppenbart, att hvarje anstalt som lägger hinder deri, och afhåller Capitalisterna ifrån Näringarna, är ovilkorligt skadlig.
Af sådan beskaffenhet och verkan är likväl ifrågavarande insättningsrättighet; och jag yrkar derföre, att om insättningsrättigheten upphör och Disconterna skola hastigt återgifva de pä 5 ProCent dit ingifna Capitaler, så skall deraf följa, att Disonterna nödgas hastigt indrifva sina *554 Deri 2g Juli f. m. fordringar, och allmänhetens förlägenhet skall deraf ökas.
Jag medgifver alldeles, att om en oförsigtig brådska sattes i operationen, så skulle den, lika ined hvilken annan brådstörtande Ananceoperation sorn heldst, medföra olyckliga följder,' och äfven de jag nyss upptagit; men deremot är j.ig förvissad, att om operationen antingen förenades med andra anstalter, som underlätta densamma, eller också med en försigtig långsamhet verkställdes, så skalle följderna, långtifrån att blifva skadliga, blifva af en allmän och välgörande nytta.
Om det Capital, hvilket nu anslås att af Banken utlånas på fastigheter, i stället lemnades till
Disconternn, att dermed infria sina 5 ProcentsSedlar; så skulle följden blifva, att Capilalisterne, hvilka på sådant sätt å. terfingo sina penningar, icke utan äfventyr kunde länge hålla dem inneliggande utan renta; och de skulle följaktligen an Lingen sjelfve ingå i Näringarna, eller också vara angelägne att utlåna dem till Näringsidkaren, och alltså blifva nödsakade att åtnöjas med skälig renta.
Alldeles samma sumuior som Banken nu skall utgifva till lån åt Fastighetsägare, skulle- på sådant sätt erbjudas dem af Capitalisterna; och om sedermera Banken vidtoge den anstalt, att sagta indraga Discorulånen, men att derunder, i den män Discontlånen inbetaltes och Discontrentan ingick, åter utlåna alla
Den 2g Juli f. m. »555 sådana inflytande medel, men icke i Discontväg, utan ernot inteckning" i Fastigheter, för renta af 4 ProCent, hvilka derefter allt framgent på enahanda vis utlåntes; så skulle, genom denn-a stora operation, det hufvudsaUli”a ändamål vinnas, att i samma män, som den intermediaira PtoCenteri-befattning upphörde, hvilken nu utöfvas af Di.-conterna, ställde imellan Capital! ten eller Bankan å ena, samt Jordbrukaren och Näringsidkaren å den andra sidan, voro också de nu för Jordbrukaren och Näringsidkaren tryckande periodiska
Discontlånen förvandlade lill stående lån, emot lindrigare renia; allmänhetens behof af Disconterna bltf mindre: och Discontina nedstämdes till deras primitiva ända* mål, som var att, för korta tider, bispringa nied mindre perminge
Lån, men aldrig att blifva omvexlingshjul for Rikets hela Rörelse Capital, eller att utgöra fond för stående
Lån åt fastighetsägaren.
1 följd af de olyckliga omständigheter, som tillskapat vår nu varande allmänna förlägenhet, och genom missbruk af 5 ProCents insättningsförmånen, hafva de fleste förut intecknade eller annars stående Lån, man och man imellan, blifvit uppsagde och insatte i Disconterna, hvilka på sådant sätt kommit i disposition af snart sagdt hela Rörelse-Capitalet: och allmänna penningeställningen har derigenom kommit i ett skick, som val är >350 Den 2g Juli f. ?w4 oändeligen Fördelaktigt för penninge- och köpmanna intresset, men desto olyckligare för Jordbruket och Bergshandteringen, Om dessa hufvudnåiingar någonsin skola tipplyftw utur deras nuvarande nedtryckta belägenhet, så mäste en rättelse göras i allmänna penningestäilningen, til} deras fördel: och jag sm icke någon annan utväg att, utan brytning, sådant skyndsamt verkställa, än den jag nu föreslagit, att genom Bankens utlåning tillvägabringa*; men jag tror, att om sådant icke bifalfes, sä skulle dock samina ändamål långsammare vinnas, blott derigenom att insättnir gsrättjgheten för 5 procent upphörd,e, med rättighet likväl för
Disconterna, alt icke förr infria deras 3 procents sedlar, än desse uppsades, då, i samma män dc inlöstes, Capitalisterna också nödsakades att penningarna till allmänna rörelsen utlemna, och således gifva Lånetillgång åt de, som blefvo föranlåfcne att Discont Lånen, mera skyndsamt än annars, inbetala.
Uppå alla dessa skäl tillstyrker ja*:, att i händelse förändring i anslaget af BancoLånen, ifrån FastighetsLåH nu genast, till Discont förstärknitjg, att dermed inlösa åtmindstone hälften af 3 procentsedlarna, hvarigenom tillgång, gafs åt allmänheten till infriande af ett motsvarande belopp i DisnontLån, genom hvilkas inbetalning åter Disconterna satteä i belägenhet att inlösa dea andra hälften af 5 Den fp Juli f. m. 1557 ProCentssedlarna; om, säger jag, denna förändring skulle anses stridande emot de allmänna grunder till FinancePlanen, sorn redan äro af våra MedStänder fastställde; det åtmindstone all rättighet att, för 3 ProCent, Penningar i Disconterna insätta, måtte alldeles upphöra, utom för Allmänna Cassör af Radana medel, hvilka icke kunna till stående
Lån mot inteckningar utletnnas, och alltså, till allmän nytta, men ingen skada, kunna periodiskt lemnäs till begagnande åt allmänna rörelsen; dock att icke heller 3 ProCentSsdlar må derföre uttagas.
Och på det Götha Canal Discont icke må, igenom en sådan anstalt, blifva lidande, föreslår jag ätt i händelse Canal Bolaget icke skulle villja, med en sådan inskränkning, hädanefter af Disconten sig begagna, Banken då må tillösa sig Bolagets
Disconträtt, emot erläggande derföre af de 12b,000 R:d.
Banco årligen, hvartill, enligt Bolagets uppgift, Discontrevenuen hittills uppgått och nu påräknas.
Den andra anmärkningen angår Discontrentan, hvilken jag anser vara allt för hög.
Om det är sanning, att lindrig förlagsrenta uppmuntrar industrien, så måste deraf vara en följd, att hög penningerenta återhåller industrien.
Om vi, med skäl, klaga öfver höga varupriser, så synes, att vi böra också vara angelägne, att lindra pro - '358 Den 2g Juli /. m. V ducfionskostnaden, såsom dep enda ntvåVen att billi”! vis.befordra pri«ernas nödsatt,inde.
För handeln ' torde tillfällen gifva?, da 6 PioCents renta och deröfver hail erläggas. t* och penningens begagnande ändå lemna Vinst; men för Jordbruket och Bergshandteringen är sådant icke möjligt.
Både Discont-tiden och Discont» entan år för Jordbrukaren olämpelig och om, i den förra, rättelse icke nn kan meddelas, så ser lag deremot icke något enda godt skäl, hvarföre icke rättelse i den sednare kan göras.
Då Actieägarnes deltagande i Discontrörelsen upphör, oell Banken ensamt kommer att densamma förlägga, sä beror rentans bestämmande endast af Ständerna; ty om GöthaCanal
Bolag skulle dermed vara missnöjd, sä kan dess Discont öfvertagas af Banken, pä ett satt, som tillfredsställde Bolaget.
I följe af de financegj under, hvilka redan äro antagne, skall all Bankens årliga vinst, ända till nästa Riksdag, återlemna» till rörelsen, och vinsten är således blott figuratif; men om den ock»ä vöre mera verklig, så synes ini<j att all Bancovinst, som tillkommer nied återhåll i allmänna industrien, samt med en oskälig tunga för Jordbruket, och de liesta Näringar; att domna vinst, säger jag, är skadlig för Na tioner», på hvars bekostnad Banken aldrig bör violia.
Mig synes dessutom, att dä allmänna Lagen kallar ocker ali renta, sorn är bog» Den zg Juli f. m. 1359 re än 6 ProCent, och Di?contrentar, prermmeralionsvis erlagd, visserligen utgöi mera än 6 ProCent, så bör Lagstiftande masten icke, i motsats af Lagens bud, fastställa en sådan.
Jag tillstyrker alltså alt
Discontrentan varder nedsatt till 5 PioCfcnt.
I anledning af BancoUtskottets utlåtande i detta ämne, förekomma äfven några omständigheter, sqm jag utber mig få till närmare granskning framlägga.
Deri tillstyrkes, att Discontlån må tillåtas särskildt på varor, ända till 18,000 R:d Banco for hvarje Låntagare.
Jag skall icke uppehålla mig vid de missbruk, som af denna tillåtelse kunna uppslå; men jag skall Blott erinra, att förmonen deraf endast tilltåller Köpmanna Classen, hvars företrädesrätt framför Jordbrukaren och andra Näringsidkare jag icke kan godkänna.
Det måste vara klart, att i den mån Discontens biträden kunna af Köptnänner upptagas, blifva de också inskränkte för Jordbrukaren och öfriga Näringsidkare: och jag finner icke orsak, hvarföre Köpmannen skall mera gynnas än andra, eller skulle gynnäs på bekostnad af andra.
Jag tillstyrkei^, alltså den ändring deri, att lån på varor- aldrig *nå Disconten bevilljas. 1360 Den -29 Juli f. ni. t frågän om de Fastighets Lan, som Banken kommer att lenina, är det Regie* mentariska icke i Bankens utlåtande vidrördt: men det torda icke ändå vara alldeles utur vägen, att jag erinrar huruledes, till grunderna dervid, synes höra att den Fastighets ägare, i hvars Egendom flera inteckningar äro tagne, bör, om han äger rätt .att den första inteckningen uppsäga, tillåtas anmäla densamma till öfverlagande hos BancostyrelSen, som, då alla nödiga säkerhets handlingar kunna presteras, och summan icke öfvergår det tillåtna beloppet, hör densamma. till sig lösa, och derefter äga att hos Domaren låta öfverflytta inteckningssäkerbelen på den nya Revers, som gäldenären lill Banken då utgifver; och det så mycket heldre, utan afseende om flera inteckningar finnas, sednare an den, hvilken erl>judes, sorn i alla fall är de sednare inteckningshafvarné likgiltigt, i hvars ägo den törsta inteckningen befinnes, antingen i första Långi tvärens, eller i Bankens.
Skulle denna föreskrift icke antagas, och skulle Ranken icke lemna Lån på andra fastigheter, än de sorn voro oisitecknade, elier skulle den försvårade formalitet fordras, att Låntagaren, för att erhålla
Lån pä första inteckningen i Banken, måste förut också redan inlösa alla sednare inteckningar; så måste mau, med afseende åt V. 2.
Den 29 Juli f. m. åt den sanning, att de flesta fastigheter redan äro intecknade, också inse, att ganska få Jordägare få begagna sig af BankoLånen, samt att fördelen att i Banken få Lån för 4 ProCent, en fördel, som är ganska stor, då öfriga allmänna penninge rentan torde, ehuru på inteckning, snart komma att öfverstiga 6 ProCent; att, säger jag, denna fördel egenteligen kommer att tillfalla endast de mest förmögna, hvilka af densamma äro mindst i behof.
Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelmi I anledning af det sorn en värd Ledamot anfört, får jag vördsammeligen nämna, att ehuru jag förenar mig fullkomligen i öfvertygelsen om Höglofl.
StatsUtskottets förtjenst, grundar sig denna öfvertygelse icke derpå, att Utskottet utgifvit ett särskildt Betänkande af endast financiel egenskap, , Tvärtom tror jag, att Riksdagen långt före kunnat slutas och att ärenderna erhållit en ännu önskligare rigtning om Höglofl.
StåtsUtskottet mera exclusift sysslosatt sig med egenteliga föremålen för detsamma® tillvarelse, och lemnat Bancostyrelsen, Discontrörelsen och BancoSedelstocken rörande ämnen åt BancoUtskottet, af hvilket Riksens Höglofl.
Ständer kanske kunnat fordra utlåtande härutinnan såsom förslag icke endast såsom svar på remiss.
Vrob. 171. 172. 1362 Den 2g Juli f. m.
Hvad angar inställandet af Dffconternas uptägande af lån mot 5 Procent, så är detta, med flera ämnen, af natur alt icke kunna tänkas eller verkställa® utan i sammanhang nied en fullständig Financeplan, sorn aldrig varit eller vid närvarande förhållande kunnat blifva Synlig.
Jag har ifrån Riksdagens början yppat min tanka, att Disconter, fonderade på 3 Procents medel i en epoque af öfverklagad allmän förlägenhet, vore förderfliga, samt att Rentan a
Disconternas utlåning borde nedsättas till 5 Procent; just derföre yrkade jag återköpandet af GöthaCanal Bolags Privilegium å en Discont inrättning, långt innan fråga uppstod om nya biträden för Bolaget. __ Men då jag sålunda förklarat mig högeligen instämma i principen, medgifver jag likväl ingalunda, att den nu mera är användbar, sedan emot min önskan stridiga beslut äro fattade styckevis, och utaa samband.
Om åt Banco Styrelsen blifvit uppdraget, att enligt mitt förslag få reglera Sedebtock, Discontrörelse öch Biträden åt Jordbruk och näringar i en generel plan, utan annan åsigt än Statens och medborgares största fördel samt Verkets bestånd-, och att efter blifvande conjuncturer med - Den fg Juli e. tji. gifva m odillon tioner, så hade mycket kunnat ske, som nu icke later sig verkställa.
— Då beslut ar taget att Sedelstocken till nästa Riksdag skall blifva oforändrad, att Banken skall utgifva inflytande amortissementer till träden, kan hela Discontröreiseh icke mera drifvas på Bankens förlag.
Utom ettdera detta förlag eller rättighet alt upptaga 3 Procents län, kunna GölhaCanals- och FilialDisconterna deremot icke existera.
Att i hast indraga samteliga Disconternas Utlånings Summa, och återföra dem till deras egenteliga bestämmelse, att meddela temporaira Lånebiträden med ovilkorlig inbetalning af hela Lånesumrnan vid förfallotiden, skulle i en lid, då dessa inrättningar blifvit till stor del urartade till långifvare ef stående lån åt Jordbruk och näringar, svårligen kunna föreslås, enär fråga bör vara att rädda, icke att störta productiva Folk GlasSerna.
Hvad Bankens öfverdrifna vinst på Nationen beträffar, så får jag äran nämna, det j.ig icke funnit något spår dertill i Bankens annaler.
Men väl har jag erfarit, huru så väl i äldre som sednare tider många Medbor - 1364 Den 29 Juli f. 771. gare blifvit oskyldigt försatte i lidande, derigenom att Banken ofta, och stundom utan behof, blifvit igenom magtspråk ålagd skyldigheter, snörrätt stridande emot dess grundförfattningar och ändamålet för dess inrättning.
Lån i Canal
Disconten på varor hafva hitintills kunnat upptagas till obestämd Summa. _ JVu mera äro lånebiträden, för att göras allmänna, så inskränkta, att ingen, mot Revers, som Cautionist, på vaior, hypothequer m. m. in Summa kan få låna mer än 18,000 R;d.
Denna indragning är således kanske större, men visserligen icke mindre, än den bort göras.