Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att på en sådan institution inympa en sidogren af tvetydig art i afseende på frukten, men synbarligen öfverflödig, lung och hämmande, skulle således endast tjena dertill, att paralysera verkan af det dugliga man redan äger; ty det synes vara ett uppenbart missförstånd, då någon tilläfventyrs tror, att comrnunernas angelägenheter, sådana de hittills varit eller hädanefter blifva, åt locala communalmyndigheter uppdragna, möjligtvis skulle kunna, när de genom besvär, hemslällanden eller förfrågningar dragas under högre myndighets pröfning, behandlas, afgöras och regleras med större säkerhet, skyndsamhet och enhet af de föreslagna lans-nämnderna, än nu af Konungens Bef:h:de och i vissa fall af consislorierna.
Man föreställe sig blott en läns-nämnd, sammansatt af 18, 20 till 3o personer, och efter regala sammanträdande 2tne gånger oro året, och huruledes det skulle tillgå, om en mängd till sin natur administrativa och angelägna ärenden skulle åt den öfverandtvardas; och man skall, med någorlunda slutkonst, snart finna, att skyndsamheten vore omöjlig, äfvensom säkerheten att åstadkomma, och enheten i besluten, nemi. behandlingen af likartade ärenden efter lika principer, nära nog detsamma.
I lyckligaste fall blefve, måhända, ingenting vidgjordt, ulan finge communerna jemna sina stridigheter bäst de sjelfva kunde.
Hade, i stället att föreslå läns-nämnder och en för dem, såsom jag sökt bevisa, med sakens natur oförenlig verkningskrets, comiterade inskränkt sig derhän, att med de modificationer, som ansetts erforderliga, biträda mitt förslag om organiserande, jemte locala communal-myndigheter — socken- och stads-nämnder — afen provincial-conselj, hvilken på landshöfdingens kallelse kunde sammanträda i vig ti— gare, för hela länet eller vissa orter gemensammanna, angelägenheter, tillhörande communal-vården; så föreställer jag mig, att den nödiga föreningspunkten kunnat ernås, utan de olägenheter, som vidlåda förslaget om läns-nämnd.
Jag tillåter mig derföre att här upprepa den delen af nämnda mitt förslag, ingifvet till K. M. i Sept. i833, som handlar om en slik conselj, af mig kallad Rådslående-Utskott; nemi. §:n 11 deraf:
"Har K. M. i nåder anbefallt, eller finner Dess Bef:h:de ”angeläget att sammankalla menighets-styrelserna — soc - i6
Den i April. ”ken- oell stads-nämnderne — i ett län eller i delar deraf ”till gemensam öfverläggning, för att inhemta råd, omdö”men och yttranden i ämnen, som röra allmän hushållning, ”näringar och inrättningar, samt nya författningar derom, ”eller andra föremål för allmän förvaltning och lagstiftning, ”skall dervid så tillgå, att ett rådslående utskott bildas af ”menighets-styrelsernas ordför,, eller de ledamöter, menig”hets-styrelserna i ordförandernes ställe för tillfället utse; ”hvilket utskott sammanträder på tid och ort, sorn Konungens Bef:h:de bestämmer.
Vid sådant sammanträde förer ”landshöfdingen ordet och leder öfverläggningarna samt tiII — ”ser, att en hvar får yttra sig i förevar, öfverläggningsäm”net, deröfver protocoli afifattas, upptagande så väl utskot”tets gemensamma utlåt., som de derifrån skiljaktige leda"möters särskilda tankar, hvilka de äro förbundne att till ”prot. dictera , eller ock skriftligen afgifva.
Kan utsk. icke ”annorlunda förena sig om något utlåt., anställes omröstning till utrönande af pluralitetens mening, dervid, om rösterna äro lill antalet lika, utlåt, blifver i öfverensstämmelse med den mening ordform biträder.” ”Med afseende på frågor, som röra hela länet, fördelas ”i större och folkrikare län menighets-styrelserna uti classer, ”för sammansättning af rådslående utsk., på det sätt, att ”hvarje class skall bestå af trettio, högst fyratio, från länets ”skiljda delar utsedda styrelser; och sammankallas utsk. ”årligen, vid behof, eller en af dessa classer, efter den ”ordning emellan classerna, som genom lottning varder be”slämd.
” ”Utsk. vare berättigadt att höra sakkunnige män uti ”ämnen som hos utsk. förekomma, och att vid ärendets öfvervägande pröfva hvad afseende deras yttranden förtjena. ”Konungens Bef:h:de må dessutom äga, då han finner ären”dets beskaffenhet sådant fordra, att kalla det af länets ”hushållnings-sällskap tillsatta förvaltnings-utsk. till gemensam öfverläggning med menighets-styrelsernas rådslående ”utsk.; och gäller, vid sådant tillfälle, hvad här ofvan stadgadt finnes om sättet att utröna pluralitetens mening i fö”revar. öfverläggningsämne.”
Jag torde, med afseende härpå, nu endast få erinra, att det i sådan syftning föreslagna utsk. kunde, när ärendet ej rörde hela länet, utan allenast viss del deraf, kallas att sammanträda på annat ställe än i residensstaden.
För den händelse, att afseende skulle fästas å comiterades förslag om läns-nämnder, anser jag mig dock tillika böra framställa följande speciella anmärkningar vid förslaget, isynnerhet som dessa forde ytterligare ådagalägga institutionens olämplighet; nemi. vid § 48.
I allmänhet äro städerne, från hvilken synpunkt man Deni April. >7 man än må betrakta saken, vida mindre intresserade 8n landsbygden uti alia de inrättningar och angelägenheter, som, enligt forslaget, skulle komma att ställas under länsnämndens inseende och öfverstyrelse; och det kunde således vara nog, om samtliga städerna inom hvarje län valde och deputerade 2:ne ledamöter i nämnden, efter viss ordning länets städer emellan.
Der städerna i något län äro blott 3 eller än mindre antal, vore ock måhända tillräckligt, att en ledamot på ofvanberörde sätt af dem valdes; ty städerna, isynnerhet de minsta och mindre, med iooo till ock med i5oo personers folkmängd, kunna icke, utan stor svårighet, årligen bekosta hvad sora skulle erfordras till resor och underhåll för ledamot i läns-nämnden, hvilken kostnad deremot på landsbygden kan fördelas på val-districter med 10, 12, i5 och 13, intill 20,000 innevånare.
— Skulle, efter hvad jag vid 4^, 46 och 47 §§:na anmärkt, städerna ej kunna eller böra ovillkorligen tillförbindas att bilda särskilda stads-nämnder, lärer äfven derigenom hinder för utseende af ledamot i läns-nämnderna på många ställen uppslå. § 49- 1 morn.
Som det bär influtna undantag: ”Domkapitlen likväl förbehållna tillsyn och vård öfver barna”uppfostran, ” &c. möjligen kan så tydas, som skulle detta fall vara det enda, derutinnan läns-närnndens åtgärder få af vederbör, embetsmyndigheter controlleras, hvilket åter, såsom stridande emot vårt lagbundna samhällsskick och Konungämaktens praerogativer, icke kan vara meningen; så tyckes samma undantag böra erhålla en rättsenlig utsträckning till läns-nämndens alla åtgärder, då det kunde beta:
Kronans embetsmyndigheter likväl förbehållne tillsyn och vård öfver dessa åt läns-nämnden uppdragna angelägenheter, i öfverensstämmelse med hvad gällande lagar, författningar och instruetioner derom stadga. 3 mom.
De i och för länens gemensamma angelägenheter befintliga inrättningar kunna visserligen stå under länsnämndens inseende, men kunna ej vara under dess directa förvaltning, emedan de vanligen erfordra en oafbruten tillsyn och vård af någon på stället, der inrättningarna finnas, tillförordnad direction eller coromission.
För att endast hemta exempel från lazaretts- och kurhus-inrättningarna i Elfsborgs län, hvilka tillhöra länet och af länets innevånare gemensamt underhållas; så äro de nu 2:ne, nemi. i Wenersborg och Borås, på hvilka ställen förvaltningen blifvit uppdragen åt särskilda directioner, som icke möjligen kunna umbäras, under ett eller annat namn, oaktadt än länsnämnd skulle constitueras.
På likartad t sätt måste väl äfven komma att förhålla sig med andra för länet varande eller blifvande inrättningar, hvilkas förvaltning, enligt hvad jag tillförene bevisat, icke kan af länsnämnden omedelbarligen handhafvas. 5 H.
3 Den i April.
Mycket mera skulle dessutom vara att invända oell anföra emot möjligheten för läns-nämnderna att kunna behandla de flesta mål och ärenden, som i förslaget antages höra på dem öfverflyttas, egentligen från Konungens Bef:h:de, hvars verkningskrets dessa mål och ärenden nu tillhöra.
Men att härom vidare orda är så mycket hellre öfverflödigt, som öfverflyttningen icke kan ske utan föregående väsendtlig» grundlagsförändringar.
Af de flera med communal-förvaltningen gemenskap ägande ämnen, som comiterade behandlat i deras und. utlåt.
, sammanhänga isynnerhet de, som angå laga försvar, försvarslöshet och lösdrifveri, samt passförfattningarna, på det närmaste med communal-vården i det hela; och jag utber mig således att få en annan gång dertill återkomma, med anledn. dels af samma utlåt., dels af härom gjorda motioner.
Remitterades lill Allm.
Hr Sandelhjelms yttrande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af K.
M:s Hofcanceller, hvilken aflemnade tost. K. M:s nåd. propostr och skrifvelser.
Då jag icke var närvar, i sista Lördags eftermiddags plenum, tager jag mig nu friheten till prot. anföra protest emot Hr Frih. och Landtnäs vägran af propos. på remiss af Hr Munck af Rosenschölds motion, angrde nådeansökning för Assessor Crusenstolpe; icke derföre att jag velat biträda denna motion, ty jag anser olämpligt, att den ena Statsmakten ingår med nådeansökning till den andra, utan derföre att jag anser Hr Landtm, hafva förbisett formerna i detta afseende till inskränkning af yttrande-rätten för representanten.
Denna motion var en omedelbar följd af och handlade om samma ämne, som en förut under motions-tiden inlemnad motion.
— Jag begagnar samma tillfälle att anmäla min reservation emot R. o. Ad:s beslut att icke yrka denna af Hr Landtm, vägrade propos.
Mine herrar! det är högst maktpåliggande att ej åsidosätta formerna, och det är betydelsefullt, att grundlagens högste väktare inom detta Stånd icke, efter min tanka, iakttagit dem.
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande; Den 7 Mars, således innan motionstidens slut, väckte jäg, såsom prot., hållet hos H. R. o. Ad. samma dag, utvisar, en så lydande motion; ”Då jag tror mig derigenom uttala, ”ej blott en hela nationens önskan, utan ock det hopp, som ”hvarje Svensk, som nationerna hysa till 1840 års representanter, vågar jag göra följande motion.
Jag vågar föreslå, ”att R.
St. ville ingå till K, M. med den und. önskan, det Den i April. *9 ”K.
M. täcktes i nåder upphäfva deni tryckfrihetsmål
Öfver ”Hr Assessor Crusenstolpe fällda, i hvarje Svensks ögon ”förhatliga dom.”
Motionen bordlädes och föredrogs ånyo den 20 Mars, då jag, vid discussionen öfver densamma, antog den af Hr Rosenqvist af Akershult föreslagna ord förändring i samma min motion, alldenstund denna ej förändrade motionens innehåll, utan blott i mera juridiska termer uttryckte min i densamma framställda önskan, eller alt Crusenstolpe genom af Ständerna utverkad K. nåd måtte återfå siD frihet.
Till följe af denna ordförändring, och då min redan afgifna motion förklarades, oaktadt min protest, för en ny väckt, i enlighet med 56 §:n Riksd.Ordn., blef den så lydande: ”JPå ”sätt dagens protocoll utvisar, antager jag fullkomligt det af Hr ”Rosenqvist af Akershult, Fredr.
Leonii., föreslagna amendement i min motion, rörtde Hr Assessor Crusenstolpes fri— ”gifvande, och väcker den motion, att R.
M. ”ville framställa und. önskan, det K.
M. af gunst och nåd ”ville gifva den fångne Hr Assessor Crusenstolpe sin fri— ”het.”
Motionen bordlädes och föredrogs ånyo den 28 Mars; genom pluralitetens beslut harman med 123 röster mot 63 vägrat mig remiss; jag reserverade mig mot detta beslut såsom stridande mot 49 §:n Riksd.Ordn.
Man har slutligen vägrat mig genom 102 röster mot 3o få communieerad min motion med MedStånden.
Jag reserverar mig i allo mot detta beslut, 1:0 emedan det, hvarom man voterat, var, huruvida grundlagen skulle följas; 2:0 emedan det genom voteringen afgjorda beslutet är i rak strid mot 52 §:n Riksd.- Ordn.; 3:o emedan samma beslut är stridande mot den praxis, sora förut vid denna riksdag inom detta Stånd blifvit följd; man vägrade Gr.
Anckarsvärd remiss å en af honom väckt motion, men ansåg'sig ej grundlagsenlig! kunna vägra honom att få densamma MedStånden communieerad.
Man har under discussionen anfört såsom skäl, hvarföre man trodde sig hafva rätt vägra mig remiss, äfven om man ej fann motionens innehåll grundlagsvidrigt, att det var en ny motion, tillkommen efter motionstidens slut; men 1:0 har jag, såsom prot. utvisar, protesterat emot, att den så skulle anses, då jag blott vidtagit en ordförändring uti densamma, utan att ändra dess hufvudmening, hvilken alltid varit, alt R.
St. i önskningsväg ville hos K.
M. söka utverka nåd för Hr Assessor Crusenstolpe; — jag anser, att det ej borde kunna vara mig förvägradt att vidtaga en ändring uti min motion, äfven efter motionstidens slut, då det ej blifvit förment flera andra ledamöter göra det, sedan denna tid var förfluten, såsom Gr. Spens, Frih. Fleming, Hr Oxehufvud, så mycket mindre som jag, redan innan prot. justerades, anhållit örn Ståndets bifall att ändra den, då jag blott uteslöt ordet oförtjent, såsom det enda, som enligt min förmening kunde stöta de för vår domaremakls infallibilitet fin - 20 Den i April. känslige; 2:0 dä den, såsom Hr Frih. 0. Landtm. förklarade, skulle anses för en ny motion, gaf 56 §:n Riksd.Ordn. mig äfven rätt, att, i aniedn. af den redan afgifna, göra en sådan; detta kunde ske, icke allenast i öfverensstämmelse med grundlagen, utan jemväl med den inom Ståndet vid denna riksdag följda praxis.
Utan att roan satte det grundlagsvidriga deraf i fråga, tilläts det Hr von Troil i plenum näst efter det, då min motion blifvit förändrad och till följe deraf förklarad för en ny, att, med aniedn. af 5 punkten af Const.Utskts mern.
N:o 5, väcka en motion.
Att 56 §:n Riksd.Ordn. fått tillämpas under förra riksdagar, hafva flere ledamöter visat.
— Hvad särskildt den vägrade communicalionen med MedStånden angår, så gifver 52 §:n Riksd.- Ordn. min rätt dertill tydligt vid handen: man ville invända, att jag ej hade rätt dertill, emedan det, hvilket jag begärde få communiceradt, ej var en allmän fråga. 44 §:n Riksd.Ordn. upplyser hvad en allmän fråga vill säga.
Hade min motion varit af den beskaffenhet, att jag hade önskat, detR. o. Ad. vilie inbjuda MedStånden att förena sig med dem uti det af mig framstäldta önskningsmål, eller hade det varit en fråga, som rört detta Stånd ensamt, och således bort remitteras till Ridd.Utsk., hade detta skäl kunnat varit gällande.
Af anförda skäl har jag ej kunnat finna, att man grundlagsenligt förfarit, hvarken då man vägrat mig remiss, ej heller då man nu äfven vägrat mig communication med MedStånden; jag har derföre mot båda dessa beslut härmed nedlagt min protest.
Slutligen att den af mig i min motion framställda önskan vore en åtgärd, som kunde af R.
St., om de så behagade, vidtagas, det ger 60 $:o Riksd.Ordn. vid handen.
Att min motion, i stöd af denna §, äfven i sitt första skick ej var olaglig, derom skall jag alltid vara öfvertygad.
Jag hade motionerat en und. begäran af Ständerna , alt en högsta maktens dom genom nåd måtte upphäfvas; — jag har aldrig motionerat, att Ständerne skulle pröfva denna dom och upphäfva den sjelfve.
Att amnesti-adresser för politiska fångar äfven blifvit föreslagna andra nationers Ständer, derpå finna vi exempel i den för kort tid sedan of Leader i Engelska parlamentet väckta motion om en amnesti-adress för de till deportation dömde s. k.
Kartisterna.
Jag anhåller, att detta milt dictamen till prot. måtte i grundlagsenlig väg blifva MedStånden meddeJadt, ej derföre, att jag inom dem hoppas vinna några sym-i patier, utan för att för dem af dess ledamöter, hvilka kanske i likhet med mig kunde anse, att anhålla om amnesti för Crusenstolpe vore det enda lagliga sätt, hvarpå, i detta fall, Svenska folkets representanter kunde visa Regeringar och folk, att de älskade se sina lagar och sitt constitutionella statsskick respeeterade, ådagalägga, att jag gjort allt för denna sak, hvad jag, på det sätt jag fått åtnjuta lagar, har kunnat.
Jag gör det, för att visa dem, hvilka, D e u i April.
Rännande händelserna och R.
St:s Just.ombudsmans till dem afgifna embetsberättelse, skulle finna Grusenstolpes öde, om icke förhatligt, åtminstone olagligt, hvilka skulle unnat honom ett bättre öde och våra lagar mera helgd, att jag för båda gjort hvad jag förmår.
Skulle mera varit miti pligt, hoppas jag de öfverse med min oförmåga att försvara en sak, en princip, hvilken ej uteslutande tillhör mig ensam, utan hela det folk, som bor mellan Nordcap och Sundet.
Hr Munck af Rosenschöld, tilläde muntligen:
Jag anhåller, att delta mitt dictamen måtte blifva MedSt:n communiceradt, då jag till Ridd.Secretm aflemnar det dertill nödiga antal exemplar, hvarförinnan jag anhåller få rätta några skriffel, som sig i detta exemplar insmugit.
Hr Munck a f Rosens eli öl d:
Då min framställning arén reservation, tror jag icke den grundlagsenligt kan läggas på bordet.
M:s nyss' ankomna nåd. propositioner: 1:0, ang:de särskildt pensions-anslag för frami, en af Rikets Herrar, Statsrådet Hr Gr.
Adlersparres efterlemnade enka; gifven den 24 Mars 1840; 2:0, ang:de ersättning till kronolänsmannen för resor, som af dem anställas till försegling af brännvinsredskap; gifven den 24 Mars 1840; 3:o, angtde nedsättning af räntan å det för staden Wenersborg beviljade byggnadslån; gifven den 24 Mars 1840; 4:o, om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilliga smärre tomter vid Bohus raserade fästning; gifven den 2 Mars i84o.
Likaledes lades på bordet K.
M:s nyss äfven ankomna nåd. skrifvelse:-: 1:0, ang:de sökt låneunderstöd för Söderhamns stad, till följd af den derstädes år 1835 inträffade eldsvåda; gifven den 24 Mars 1840; a:o, i anledn. af framstäldt förslag, att halfva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol må till understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas; gifven den 24 Mars 1840; 3:o, i fråga om landfräntmästares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning; gifven den 24 Mars 1840; 4:o, ang:de eftergift af personella utskylder för afskedade till underhåll berättigade soldater och deras vederlikar under expectance-tiden; gifven den 24 Mars 1840; 5:o, ang:de frågan om lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roterings- och rustnings—skylclighej:; gifven den 24 Febr. 1840; aa Den i April. 6:0, röride förlängning af c!e med rusthullarne vid åtskilliga afsutna regcten och corpsen afslutade contract om häst-vacance-afgifts utgörande; gifven den 17 Mars 1840.
Till pröfning företogos de sedan den 26 nasti.
Mars e. m. hvilande tvänne punkterna af den utaf Const.Utsk. med dess meni.
N.‘o 5 aflemnade uppgiften å sedan sista riksdag hvilande förslag till ändringar i Rikets grundlagar. i5:de punkten.
Förslag ang:de Na ti o na 1-re p r esentationen.
A. i3 §:n Riksdagsordningen, 2 morn. 2:0.
Universiteten i Upsala och Lund — — verldsliga faculteterna.
Ordinarie lill annat RiksStånd ej hörande, lärare vid elementar-läroverken i Stockholm och i hvarje stift skola ock lill PrcsteSlåndet kunna, inom sig, välja en riksdagsman.
Likaledes må af Vettenskaps-academien till riksdagsmanna-underhåll. 19 §:n sista perioden. — — — klagomål Öfver val till riksdagsmän af PresteStåndet ingifvas, för stiften och elementar-läroverken , hos consistoriel na — — 22 §:n sednare perioden. — — — Fullmakterna underskrifvas:
PresteStåndets, för stiften, universiteten och elementar-läroverken, af vederb. consistoriel- — — — — Undert.
Ridd.Secret, tillkännagaf, att förslaget i denna punkt Llifvit afslaget af PresleStåndet.
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å detta förslag.
Ropades ja och nej. llr Frih. o. Landtm, framställde derefter propos. till afslag å detsamma.
Ropades starka ja, blandade med ganska många nej.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att han, vid svaren af dess sist framställda propos., trott sig linna att ja öfverröstat nej. 16 punkten.
Förs lag angtde universitetens representation: i3 §:n Riksdagsordningen, 2 mom. itsta perioden. 2:0.
Universiteten i Upsala och Lund, skola genom deras samtlige professorer och adj tinder , ordinarie eller extraordinarie samt docenter j academiernes räntmästare och secreterare, jemte alla öfriga academiska tjenstemän, som, i och för sina befallningar , äga pr ester lig befordringsrätt, Den i April. 23 utse till riksdagsmän i PresteStåndet, hvartdera minst en professor från de verldslig.! faculteterna, dock med rättighet alt ställa tvä sådana fullmäktige. 17 §:n, 1 mom.
(Tillägg vid slutet.)
För en af hvartdera universitetets fullmäktige hör ofvannämnda rese- och underhållskostnad utgå från academi/ö tiden.
Ridd.Secret. lillkännagaf, att PresteSt. bifallit förslaget i detina punkt.
Enahanda beslut blef nu äfven af R. o. Ad. fattadt.
Hr Rosenqvists, Fredr.
Leonh., den 28 sist).
Mars på bordet lagda motion, om anslag till pension åt Assessoren Crusenstolpe.
Den till prot. inlemnade motionen upplästes, så lydande:
Med anledn. af nu förevar, ämne, och vid betraktande af framställda betänkligheter vid motionens remitterande, får jag vördsamt föreslå, att R.
St. ville bevilja åt Hr Assessor Crusenstolpe en årlig pension af 2000 r:dr b:co eller mera, såsom en tacksamhetsgärd för de historiska upplysningar, som han lemnat Svenska nationen; och då dessa meddelanden
Bro af ett stort intresse, så väl för samtid, som efterverld, vågar jag hoppas bifall till remiss å denna min motion, samt densammas communiceratide med de öfriga resp. Stånden.
Hr Rosenqvist, Fredr.
Leonh., uppläste följande:
Då jag väckte den ifrågavar. motionen, blef jag dertill uppmanad af det afslag på remisså min förra motion, rörtde nåds sökande för Hr Assessor Crusenstolpe, som jag af den riktning discussionen tog, samt voterings-maktens användande, befarade; och då jag alltså insåg, att jag icke ens kunde bereda honom hoppet om en snar frihet, ville jag dock söka förskaffa honom en inkomst, hvilken visserligen icke kari ersätta hans lidande, men som dock i någon mån kan lätta hans ekonomiska bekymmer öfver en derigenom snart sagdt förstörd framtid.
— Det var för min känsla obehagligt att inom detta
Hus finna så litet deltagande för en olycklig; synnerligast då sjelfva dessa väggar, som innesluta oss, genom de tusendetals ridderlighetens symboler hvaraf de beprydas, bort mana till ett motsatt resultat.
— Sann ridderlighet utgjordes icke blott af tapperhet och ära, — äfven medlidandet för den öfvervunna är en dess ovillkorliga beståndsdel; och då jag erinrar mig, alt Assessor Crusenstolpe just inom detta Hus haft sina största motståndare och gina besegrare, så blyges jag, som Svensk ädling, öfver den utgång den väckta frågan lick.
Vore persona quoestio - Den i April. nis en vanlig brottsling, en brottsling, som brtitit emot de för samliällslefnaden faststäldta villkor, eller något derpå grundadt bestämdt lagbud, samt, i följd deraf, blifvit dömd enligt tydlig och bokstaflig lag; så skulle jag icke tillåtit mig att för honom anropa R.
St:s deltagande, hvarken i anseende till den ena eller andra förmånen; men han kan icke hänföras under en sådan cathegori, utan tillhör det slaget brottslingar, hvilka ena ögonblicket för sina tänkesätt och gerningar äro förfallne lill stupstocken, men åter i ett annat beträder presidentstolen eller taburetten.
— En ännu icke utur minnet gången tid kan härom erinra oss.
— Assessor Crusenstolpe mäste rättvisligen hänföras till antalet af politiska brottslingar; och Europa har ju visat oss, alt sådane till och med blifvit beklädde med purpur n.
Utöfver allt detta, om man genomläser Just.-ombudsmannens embetsberättelse i ämnet, så finner man deraf, att sjelfve denne väcktare å embetets vägnar anmärkt, att Hr Assessor Crusenstolpe, i afseende på sin ädömda bestraffning, icke fått tillgodonjuta jura formalia; och man har ju deri ett skäl mera för deltagandet.
Lägger man nu härtill det allmänna missnöje, som från Haparanda till Ystad låtit höra sig, i och för denne enskilde mans bekrigande; så vill jag förmoda man gör mig den rättvisan, att min väckta motion för anlitandet af den K. nåden var tillräckligt motionerad; och vore jag Regent, skulle jag i sanning icke betacka mina satelliter, om de af illa förstådt tjenstenit, eller af andra skäl, vid en sådan fråga som denna, arbetat på att betaga mig tillfället utöfva mitt skönaste prerogativ.
Sedan jag sålunda sökt rättfärdiga den endast af min rättskänsla framkallade första motionen för Hr Assessor Crusenstolpe, vill jag öfvergå till den andra,-derifrån härflutna.