Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föreståndares afgång emottaga dennes ”befattning, Utskottet icke kunnat tillstyrka det-, ”samma, emedan med säkerhet bör kunna för”väntas , det någon af de öfrige vid Inrättningen anställde personer skola, genom enskild ”omtanka, vinna den kunskap, insigt och erfarenhet, att vid Föreståndare.tjenstens ledig— ”het han kan till denna befattning vinna be* fordran.”
Äfven emot denna del af Betänkandet har Herr Biskopen m. rn.
Wallenberg och med honom flere Ledamöter af det Höglofl.
Utskottet sig reserverat och enligt min tanka, med största skål då endast, genom denna Pensionärsbeställning , säkerhet kan vinnas, att undervisningen uti den praktiska delen af Veterinär-vetenskapen kan bibehållas uti en oafbruten gång.
Det finnes nemligen 2,‘ne praktiska Lärare-beställningar hår i Riket, den ena i Stockholm och Bil. till Ridd. o.
Ad, Pr. VI.
Band. 5 66 Den 5 Julii <?. ni* den andra i Skara, och om någon ledighet uppkommer vid en af dem, igenom Lärarens sjukdom, andra förhinder eller dödsfall, hvarifrån skall en skicklig person tagas för tjenstens bestridande och tillsåttanke ?
Utskottet förmenar, att de böra finnas ibland de öfriga vid Inrättningen anställde personer.
Men hvilke åro dessa personer ?
Utom theoretiees
Läraren finnes der ju inga andra än MåsterSmeden , Elever och Stalldrängar.
Att theoretiees
Läraren ej med säkerhet bör kunna påräknas, såsom ett biträde för praktices Läraren, har jag redan fö»rut sökt ådagalägga ; mycket mindre bör han således kunna vara bestämd, att ikläda sig praktiska Lärarens skyldigheter , helt och hållit, temporärt eller ständigt; och om han äfven händelsevis skulle äga de erforderliga egenskaper dertill, hvem skall då genast blifva theoretisk Lärare i hans ställe ?
MåsterSmeden och Stall - örängarne kunna naturligtvis ej heller påtänkas dertill; och det år således endast ibland Eleverna, som ämnen till praktiska Lärare vid Veterinärinrättningen skulle kunna uppsökas.
Men beträffande dem får jag anhålla, att få fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att det hör till Veterinärinrättningens organisation, att till Elever för blifvande DjurLåkare ej andra personer vid Inrättningen få antagas, ån sådane , sorn redan åro eller vilja blifva Smeder; dels, på det att blifvande
DjurLåkare ej måtte få en blott theoretisk kunskap uti den vigtiga delen af deras befattningar, skoningen; dels på det de malte hafva lärt ett Den 5 Julli e. nr. 67 handtverk , hvarmedelst de kunna föda sig, utan att kunna vänta betydliga löner på stat, och utan att behöfva åtnjuta för dryg betalning för det Låkare-bitråde, de komma att lemna; att då sökande till dessa Elev-platser således sällan torde finnas ibland de mera bildade folk-klasserna, hvilket äfven i allmänhet derföre bör önskas, emedan den praktiska utöfningen af Veterinär-konsten är af den besvärliga och ofta motbjudande beskaffenhet, att den vid ett beqvämare lefnadssätt och mera bildade sällskapskretsar förut vane ynglingen svårligen skall kunna med trefnad sig densamma åtaga och på ett sådant sätt fullgöra, som det allmännas nytta kräfver, och att högre bildning hos dem, som blifva till Elever vid inrättningen antagne, således ej kan förutsättas.
Och då det deremot ej tyckes fordra något bevis, att den praktiska Läraren vid en Veterinärinrättning bör äga en grundelig , vetenskaplig underbyggnad, och att han, i likhet med den theoretiska, bör innehafva nästan alla de kunskaper, som en Läkare i allmänhet bör äga och derutöfver dem, hvilka tillhöra Veterinärvetenskapen särskilt, jemte fallenheten och de färdigheter, som erfordras, för att praktiskt utöfva den och deruti undervisa; så följer ock, att om icke någon person särskilt dertill vid Veterinärinrättningen danas, hvilket med den föreslagne Pensionären är åsyftadt, inga skickliga ämnen vid inträffande ledigheter till practices Lärare-beställningarne kunna med säkerhet vara att tillgå; och att, i följd deraf, vid inträf fande af en sådan ledighet, antingens Inrättningens verksamhet på flere år skall komma att Den 5 Julii e. m. afstadna, eller att man skall blifva nödsakad, att utifrån införskrifva en skickelig person till ledighetens fyllande.
Att ett sådant förhållande nu redan äger runi, får jag tillika anmärka; emedan ÖfverDirecteuren Norling ännu i egenskap af Föreståndare och praktisk
Lärare har tillsynen och befattningar så väl vid Inrättningen i Stockholm, som i Skara, och utan att ju förr dess hellre en Pensionär antages, skall den person saknas , som skall kunna blifva hans ef - tertradare i Skara, i händelse han sjelf skulle stadna för alltid qvar vid härvarande Veterinärinrättning.
De göromål som vid denna sednare förefalla, äro dessutom så mångfalldiga att, om der icke finnes någon till biträde för den praktiska Läraren, som kan vara tillstädes när han är hindrad att vara närvarande, desamma ej med behörig ordning skola kunna skötas; hvilket äfven är ett skäl till antagande af en Pensionair så snart ske kan.
Emot en MästerSmeds och Stalldrängars antagande, samt det dertill projecterade anslaget, äfvensom emot anslaget till arrenderande af erforderlig betesmark, har Utskottet ej haft något att erinra, men har deremot ansett sig desto hellre böra föreslå inskränkning ”uti det äskade ”antal fri-elever, ifrån 16 till 8, som det skall ?,vara att förmoda, att enskilte, som åstunda ”inhämta kännedom af Veterinär-vetenskapen, ”ofta skola finnas villige, att sådan afgift erlägga.
” Beträffande denna af Utskottet förmodade Den 5 Julii e« m$ 69 tillgång på Elever utöfver deni, som på Statens bekostnad underhållas, har erfarenheten hittills lärt, att väl en och annan yngling kommit till Stockholm för att såsom Elev antagas, men alltid med den önskan, att snart på en FriElevs plats få förflyttas; och då detta ej låtit sig göra och de fått veta, att 5 å 4 års vistan - de vid inrättningen erfordras, för att till pålitlige
DjurLäkare kunna danas, desamma då efter någon tids förlopp och förspillande åter lernnät Inrättningen.
Det låter ej heller gerna tänka sig, att hädanefter manga enskilta personer skola finnas, som vilja anslå de 5oo R;dr, sorn in alles ungefär erfordras för en sådan underyisnings-curs.
Men det är deremot säkert, att ett antal af minst 16 Elever nödvändigt vid Inrättningen måste finnas, om undervisningen der. städes skall kunna i behörig ordning och på behörigt sätt meddelas, hvarföre det ej tyckes vara rådligt, att endast anslå underhåll för 8, och att för de öfrige erforderlige 8 räkna på möjligheten , att de hädanefter på egen bekostnad kunde komma att sig infinna, så mycket mindre, som de flesta af Rikets Provincer, oaktadt de anstalter flere HushållsSällskaper redan vidtagit, för att afhjelpa behofvet och flera af Arméens CavalleriRegementer ännu sakna påiitelige Djur- och HästLäkare, äfvensom pålitelige Hofslagare ännu på ganska få ställen af Riket finnas bosatta och dessa bristers snara afhjelpande äfven tyckes vara ganska angeläget.
Om undervisningen skall uti behörig ordning och på behörigt sått meddelas, bör neni - 70 Ven 5 Ju-lii e-, m9 ligen antalet af Eleverna vara så stort, att de kunna fördelas uti trenne afdelningar, ef hvilka hvardera , utan sammanblandning ined de andra, uti vissa delar af vetenskapen bör undervisas och öfvas, och detta på följande sått:
Uti första afdelningen undervisas uti husdjurens allmänna Naturalhistoria, Anatomie och Physiologie, och uti låran om läkemedlen, hvarjemte Eleverna böra öfvas uti Journalskrifning.
De sysslosåttas derjemte under vintern med dissectioner i Anatomie-salen, och om sommaren med odlingen af medicinal- och foderväxter i plantagen, samt auscultera dessimellan i praktiken.
Uti den andra afdelningen undervisas och öfvas Eleverne uti beslagskonsten, först uti föreläsningar och genom öfning på döda fötter och sedan de deruti vunnit behörig färdighel, på lefvande vid inrättningens smedja, skoningen af Hornboskap häruti inbegripen; och Uti den tredje föredrages läran om Hus~ djurens sjukdomar och dessas behandlingssätt, om förbandet och Chirurgiska operationerna.
Eleverna af denna afdelning åligger tillika, att noggrant observera de sjuka djur, hvilka vid inrättningen besigtigas eller vårdas; att rörande dem uppsätta fullständiga sjukdomshistorier; att förrätta liköppningar och deröfver författa berättelser, når tillfälle dertill finnes.
De sysselsättas dessutom med sjelfva vården och skötseln af dessa sjuka djur, med tillredandet och Den 5 Julii et m4 ingifningen af Medicamenter, iordningställande af förbandet och instrumental-appareillen för Chi rurgiska operationer, stallvakter m. m.
Om sommarn böra de åfyen gå tillhanda vid badinrättningen.
Utöfver dessa 5 sfdelningar för de vanliga Eleverne, bör ånna en fjerde afdelning finnas för den mindre del ar dem, som utmärker sig genom större anlag och flit, och hvilka kunna gå så långt, att de såsom blifvande ProvincialDjurlåkare och RegementsHästläkare böra kunna användas.
De böra undervisas i läran om de svårare farsoter, sorn ibland husdjuren kunna förekomma, och de kraftiga åtgärder, som tili deras hämmande böra vidtagas; om svårare, mera sällan förekommande åkommor eller skador och de Medicinska och Chirurgiska medel, att dem bota; om Häst- Boskaps- Svin- och Fårafvelns handhafvande; samt i Veterinår-iagiarenheten.
Dem tiliåtes äfven, att under Lärarens tillsyn sjelfve förrätta förefallande operationer och att biträda vid praktiken, både i staden och på landet.
Denna afdelning lemnäs för öfrigt så mycken ledighet, som möjligt, för att recapitulera, hvad den förut lärt och att bereda sig tili examens undergående.
Skall en sådan undervisning kunna oafbruJ ten lemnäs, så^ böra minst 16 Elever ständigt vara vid inrättningen, så mycket hellre, som tredje afdelningen af undervisningen ensam vanligtvis sysselsätter 8, och dessutom Elevernas antal stundom kan minskas, igenom sjuk - 72 Den g Julii e. mt lighet ibland dem, eller, hvad oftare hinder, igenom yttre skador, för hvilka de dagligen i smedjan och stallarne utsättas.
Finnes icke detta antal, så måste undervisningen på vissa afdelningar tidtals afstanna och kan dessutom ej blifva åtföljd af så säkra resultater, som den blifver, når den uti förut omnämnde ordning kan meddelas.
En annan följd deraf blifver äfven den, att Eleverna i sådant fall, måste uppehålla sig längre tid vid inrättningen, för att kunna genomgå hela lårocoursen, och att äfven tiden blifver dubbelt lång, innan så många Hofslagare och Djurläkare kunna danas, som
Riket behöfver, och att således den hufvudsakligaste nytta, hvarigenom Veterinär-Inrättningen kan godtgöra Staten den kostnad, sem på densamma användes, igenom den af Utskottet föreslagna inskränkningen af fri-elev-platserna, skall fördröjas, om ej till stor del tillintetgöras.
Till diverse och i förslaget specificerade extra utgifter, hafva comitterade tills vidare ansett ett årligt anslag af i,5oo R:dr erfordras, hvilket Utskottet ansett böra nedsättas till iooo R;dr årligen, med hemställan, ”att denna summa må beviljas endast till nästkommande Riksdag, emedan Utskottet förmodar, att, då inrättningen vunnit stadga, dess inkomster skola blifva tillräckliga, att dermed bestrida dylika utgifter.”
Emot denna inskränkning borde jag minst hafva något att anmärka, då comitterade sjelfva i underdånighet hos Kongl. Maj:t anmält, att Den § Julii e. mk 73 detta anslag troligen innan nästkommande Riksmöte skulle kunna nedsättas, i enon af det större förtroende inrättningen vinner och de större afgifter, man, i anledning deraf, billigtvis kan ålägga deen, som densamma om vård för sjuka husdjur eller skoning anlita.
Men dels är denna tidpunkt, enligt min tanka, ännu icke inne; och dels har vid beräkningen af detta anslag ingått, att allt, hvad som erfordras till tomtens planering, dess förseende med behörig stängsel och andra återstående mindre, men oumbärliga förändringar och reparationer å inrättningens nuvarande byggnader och lägenheter, sknlle utgå af det anslag till nybyggnad , som blifvit åskadt, men af Utskottet afstyrkt, under förutsättande att någon passande lågenhet i dess ställe för inrättningen skulle kunna upplåtas, till hvilkens någorlunda förändrande till sitt ändamål, äfvenledes utgifter ej torde kunna undvikas; och kan jag således, underså förändrade omständigheter, så mycket mindre önska, att den af Utskottet på extra utgiftstiteln föreslagne inskränkning måtte bifallas, som öfverskottet, hvilket derpå möjligtvis kan uppkomma, är, så vidt jag kan finna, den enda tillgång, af hvilken de uppräknade utgifterne skola kunna bestridas.
Att lön må anslås för en Djurläkare i Norrbottens Län, hvilket, isynnerhet för att hindra spridandet af Boskaps-sjukdomar ifrån Finlands nordliga provincer, hvarest de sägas vara ofta gångbara, af Konungens Befallningshafvande blifvit åskadt 3 och af comitterade till - 74 Den 5 Julii e. m. styrkt, liar Utskottet afstyrkt, hufvudsakligen derföre, ”att andra orter deraf kunde hämta skål, att yrka enahanda förmåner,” och fastän jag får bekänna, att jag för min del ej kan ingå uti denna åsigt, anser jag likväl
Utskottets afstyrkande ej medföra några vådliga följder, då, i händelse sådana omständigheter verkligen skulle inträffa, hvilka Landshöfdingen befarat, och som göra en Djurlåkares närvaro uti nämnde liän nödvändig, den utväg återstår, att beordra någon att ditresa, och emedan i alla fall, äfven om lön nu blefve anslagen, ännu på någon tid ingen af Eleverna kan anses vara så långt för sig kommen, att honom en dylik ordinarie befattning skulle kunna anförtros.
Meri deremot anser jag så mycket mera nödvändigt, att tillgångar måtte finnas, så vål vid nyssnämnde och möjligtvis inträffande tillfälle, som i händelse på andra ställen i Riket farsoter skulle uppkomma ibland husdjuren, att ersätta
Djurlåkarne erforderliga rese- och tractamentskostnader, efter en fastståld taxa, sorn Kongl. Maj;t framdeles, sedan'
Rikets Ständer uti ifrågavarande afseende beviljat medel, förklarat sig vilja låta utfärda; och hvartill 5oo R:dr årligen tills vidare blifvit föreslagne.
Utskottet har, så mycket jag af Betänkandet kunnat inhämta, likväl lemnat denna det af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition obesvarad, men torde böra anmodas, att deröfver med utlåtande inkomma, i händelse Högloft.
Ridderskapet och Adeln beslutar återremiss af Betänkandet; och det år derom, jag nq
.hos Hög välborne Den 5 Julii e. m,1 75 Herr Grefven och Landt-Marskalken och Högloflige Ridderskapet och Adeln vördsamt anhåller, och att Utskottet måtte anmodas, att, så snart möjligt år, hos Rikets Stånder 1 Öreslå de lågenheter, hvilka i stället för nybyggnad, kunna anvisas till Veterinär-Inrättningens fullbordande, eller i händelse tillgång till sådane lägenheter ej skulle finnas, anvisa medel till deras anskaffande genom anslag eller lån, eiler på hvad sått Utskottet lämpligast finner, samt att skaffa utvägar, att hvad till Inrättningens underhåll in. m såsom högst nödvändigt blifvit åskadt, må kunna erhållas; då troligen, inom en tid af ganska få år, Inrättningen torde blifva i tillfälle, att bevisa, att de förluster, sorn hittills icke sällan träffat ågarne af husdjur, skola i betydlig mon kunna förekommas m. in. och att dymedelst den måttliga summan med tiden rikeligen skall ersättas, hvilken nu begåres till Yeterinärlnråttningens försättande uti lull verksamhet, N:o 5.
Friherre Ridderjiolpe, Fredric:
Vid Högloflige StatsUtskottets Betänkande, i frågan om härvarande Veterinär-Inrättnings underhåll och fullkomnande, anhåller jag att få göra följande anmärkningar; j) Stats-Utskottet har ej riktigt uppfattat Kongl. Maj:ts proposition rörande \ eterinärInrättningens plan, Utskottet liar med det vil— 7« Pen 5 Julii e, m. kor beviljat en neclfatt famina, att Inrättningens verkningskrets ej allenast må inskränka sig till Hästmedicinen, utan äfven utsträckas till Boska. pens skötsel.
Så val af Kongl.
Maj.ts proposition som af de Committerades berättelse synes tydeligen, att
Veterinärinrättningen bar för afsig att behandla kännedomen om alla de nyttiga husdjuren i deras förekommande olika förhållanden. 2\)
Utskottet har, jemte det att det sökt utvidga Inrättningens verkningskrets, inskränkt så väl Lärare-personalen som stipendierne för Eleverne; så att hvarken kunna Lärarena sköta sina Läro-embeten, då de ej få sina vissa delar att undervisa, ej heller kan inrättningens practik ska anstalter äga bestånd eller skötas med 8 Elever, som Utskottet föreslagit i stället för 16, som föreslagits af Kongl. Maj:t.
Härvid bör ytterligare anmärkas, att Utskottet har beviljat endast en Lärare och en Adjunct, hvilken sednare de kalla Theoretisk.
Blir Adjuncten en slags theoretisk Lärare, så har den practiska Läraren alldeles intet biträde att påräkna, i fall att han genom sjukdom eller andra inträffande omständigheter blir hindrad att siu tjenst förrätta.
Ännu svårare blir till fället vid någon Lärares bortgång: bland Eleverne kan man ej uttaga Lärare, ty sådan bildning kan ej påräknas.
Bland Medici kan lika litet påräknas någon som innan några års studium och erfarenhet i saken, skullej ens med medelmåtta intaga en sådan Lärostol, Skall der - T)en /j Julii <% ra. 7 7 emot Adjuncten vara Läraren till sådant biträde sorn nästan beständigt tarfvas, så kan lian hvarken få tillfälle att sköta den delen af undervisningen som skall tillkomma den i Konungens proposition föreslagne theoretices Läraren, ej heller skulle han få tillfälle att så mycket ägna sig åt Veterinär-kunskapens vidlöftiga studium, som ens oundvikligt är.
Med få ord: båda dessa, Tjenstemäns verkningskrets blir förfelad.
Lika så skadligt det är att indraga den föreslagne tlieoretiska Lärarens tjenst, eller och den tillernade Adjuncten, som i Konungens förslag kallas pensionair, lika illa är det att inskränka Elevernes antal från 16 till 8, då dageligen minst 5 äro sysselsatte med smide och 5 med sjuk-skjötseln.
Antingen skola de sjuke eller skoningen försummas, eller ock läsningen, anatomiseringen o. s. v. När härtill kommer huru ofta jen Elevs bildning torde misslyckas, huru hans hälsa kan taga skada, huru ofta och många som fordras för att resa i förrättningar i Landsorterne, så kan väl ingen annat än finna, att en inrättning med den utsträckta verkningskrets sorn Stockholms Veterinärinrättning ej kan organiseras med 8 Elever, utan att periodiskt helt och hållet afstanna.
Göromålen blefvo dessutom för Eleverne så betryckande, att på någon egentlig undervisning vore ej att tänka, om än deras kroppskrafter skulle kunna stå dem bi.
Få voro de som skulle uthålla en sådan cours, och desse skulle troligen äfven afskräcka alla an. dra att för framtiden beträda denna bana.
Allt detta upplyses bast af det med sak-kännedom 78 Den 5 Julii e. m, författade anförandet, till Protocollet deu g Junii, af Herr Biskopen m. m. Wallenberg, hvilken tillika med Friherre Hjerta, Herr Lagerhjelm, Herr af Uhr, Herr
Doctor Knös och Herr BruksPatronen Ekelund, föreslår att 7,6o5 Riksdaler j6 skillingar Banco böra öafkortade utgå. o) Utskottet har afslagit Byggnads-anslag och i anslagets ställe endast vilkorligt föreslagit att någon af Kronans Lågenheter skulle komma att begagnas i händelse tillfälle skulle yppas.
Om nu ej sådant tillfälle yppas, så har Utskottet ingen utväg påtänkt!
Inrättningen blir utan husrum, Föreståndaren bor utom Inrättningen o. s. v. Härvid får jag åran underställa ett förslag; Då StatsUtskottet billigtvis funnit, att erforderligt utrymme saknas till nuvarande Veterinairlnrättningens i Stockholm disposition, har Utskottet föreslagit att, till minskande af den de knappa tillgångarne öfverstigande anslagssumma som till Inrättningens utvidgande skulle erfordras imellertid något annat Kronans hus fladie hunna för ändamålet anvifas.
I grund af detta SfatsUtskottets förslag vågar jag föreslå, att till Inrättningens disposition öfverlemna de gent öfver gatan belägna KronoBrännerihusen, efter att hafva infordrat och öfvervägt sakkännares uppgift på huru stort Statsbidrag sora efter upplåtandet af nämnde lågenhet erfordrasj Den 5 Julli c. m« 79 hvilket bidrag torde blifva obetydligt i jemförelse med den nu äskade summan. 4J
Utskottet har helt och hållet förbigått den punkten af Kongl.
Maj;ts proposition, hvarest 5ao Riksdaler föreslås till resekostnader och dagtractamenten till Djur-Läkare, sorn för det allmännas räkning företaga nödvändiga resor vid förrättningar under farsoter, besigtningar o, s. v. Förbigåendet af denna punkt år ensamt tillräcklig anledning att begära återremiss, hvilken jag nu får åran begära, med anhållan att dessa anmärkningar måtte få remissen åtfölja.
Vid granskning af vår RegeringsForm finner man StatsSecreterarnes verksamhet vara inskränkt till deltagande i de administrativa ärendernes beredning; föredragande af ärender, som till deras befattning höra, yttrande i StatsRådet öfver sådana, till deras befattning hörande mål, som Konungen låter eljest der förekomma, deltagande i utomordentligt StatsRåd, då fråga är om att börja krig eller sluta fred, samt meddelande genom contrasignation, af gällande kraft åt från Konungen utgående expeditioner och befallningar, eller ock vägrande af denna contrasignation, om Konungen skulle yrka utfärdande af något Dess beslut, som vöre emot RegeringsFormen stridande.
StatsSecreterarnes verk - go Ven 5 Juhl e. m. samhet stadnar således vid expedition af Konungens befallningar den sträcker eig icke till någon verkställighet deraf, hvarken genom utöfning af någon myndighet öfver subordinerande Auctoriteter eller genom någon controll derå.
Kanske har man, vid behandling af frågan om ökade löner för dessa Embetsman, förblandat den inflytelse, sorn man ansett dem böra äga , med den , som de, enligt Regeringsformen verkligen äga.
Kanske har man bedömt de ras inflytelse ur den synpunkt, att de skulle kunna vägra contrasignation af en Konungens befallning, då den, utan att strida emot Regeringsformens bokstaf, likväl vore stridande emot den föredragandes opinion, och sålunda, i förmodan, att denna ågde ett större inflytande, ån den i sjelfva verket åger, ansett den böra, genom större löne-förmoner, skyddas från allt in* flytande af behof.
För min del anser jag StatsSecreterarens
Embete vara ganska vigtigt; men så långe deras verkningskrets icke stråckes utöfver hvad den nu år, anser jag den åt dem anslagna lön, i jemförelse med andra lika vigtiga Embeten?, icke erfordra någon tillökning, utan torde frågan derom böra anstå, intill dess sig visat, om någon förändring i deras befattning inträffar, i sammanhang med frågan om organisation af Rikets Styrelseverk.
Jag anser så mycket hellre StatsUtskottet hafva bordt icke tillstyrka någon tillökning i StatsSecrelers-lönen, som, på sått Herr Den 5 Julii e, m. .81 Herr Nordenskjöld/ i dess Betänkandet bifogade anförande, anmärkt löneförhöjningen blifvit begärd, hvarken af Kongi.
Maj;t eller Embetsmännen sjelfve; och Statsutskottet, i dess Betänkande angående Riksstatens andra HufvudTitel, ansett frågan om löneförbättring för LandsSecreteraren i Götheborgsoch Bohus
Län samt Häradsskrifvarne i Westerås Län icke kunna komma under Riksens Ständers pröfning, derföre att framställning icke blifvit gjord af Landshöfdingarne i nämnde Län, eller vederbörande Embetsverk i ämnena hörde.
Jag hemställer alitsa, att Betänkandet ml afslås; men om återremisss deraf sker, torde dessa anmärkningar dervid fogas. till Pleni-Protocollet för den 7 Julli, förmiddagen.
Herr Edenhjelm, Gillis'
StatsUtskottet har i sitt Betänkande tillstyrkt, att Öfverste-Lieutenants lönen vid Görn till Ridd, o. Ad, Pr, VI.
Sand. 6 N:o 1 8.
Den 5 Julii f. m.d tha ÄrtillerieRegemente bör begagnas till arfvode för Fälttygmästaren, äfvensom att en Officer af samma Regemente bör då nuvaranCommendanten i Götheborg afgår, commenderas att bestrida nämnde tjenstgöring.
Jag hemställer i anledning häraf till Ridderskapet och Adelns bepröfvande, huruvida denna tillstyrkan är med rättvisa och billighet förenad.
Götha Regemente 6om det största af Artillexie
Regementerne tyckes väl vara lika så mycket i behof af att bibehålla sin ÖfversteLieutenants lön, som något af de mindre Regementerne, och det så mycke mer, som ingen annan än ÖfversteLieutenanten på stat gerna kan commenderas till Commendants tjenstgöringen, i händelse Kongl. Majrt skulle göra af-* seende på Utskottets gjorda förslager i denna del? efter nämnde plats alltid bestridts af Öfverste eller ÖfversteLieutenant.
År det väl möjeligt att med samma lön aflöna en Fält-: tygmästare och en Comendant, som är resultatet af Utskottets Betänkande?