Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror nemi., att då Hr Frih. o. Landtm, behagat föredraga §In i sin helhet, så borde det också vara tillåtet för dem af R. 488 Den i3 Mars e. m. o. Ad:s ledamöter, som till alla delar gilla §:n, att jemväl få framställning på densamma i sin helhet.
Då jag tillhör deras antal, som äro af denna mening, endast med det undantag att jag önskar en liten förändring af ordalagen i 2 morn., så får jag hos Hr Frih. o. Landtm. anhålla om en så beskaffad proposition.
När hittills flera mom. under samma § förekommit, så har Hr Frih. o. Landtm, föredragit §:n momentvis.
Skulle vi nu, för att vinna hastighet i discussionen, först inlåta oss i en strid och votering om förslaget skall föredragas §:s-eller moment-vis, så fruktar jag, att det, tvertemot vår önskan, skulle leda till tidsförlust, jag anhåller att med föredragningen af denna § måtte förhållas så, som med de öfriga, der särskilda anmärkmr blifvit gjorda, och att den således måtte blifva momentvis föredragen.
Vid 1 mom. har Hr von Hartmansdorff ej ingått i något svaromål på hvad jag anfört om träldomen, utan hållit sig i sitt svar vid andra morn., mot hvilket jag ej gjort någon anmärkn.; men att träldom skulle uppkomma, i händelse de större eller mindre understöd, som utgåfvos, blefve bokförda såsom skulder till fattiginrättningen, derpå har han ej svarat.
Emedlertid är principen fastställd, i händelse detta stadgande anlages, och det träldomssysteme, som gäller i Amerika, skulle vi då hos oss införa.
Detta förhållande anser jag vigtigare att afse, än hvad Hr Ribbing anfört; ty om de fattige skulle nödsakas att aftjena med arbete det understöd de kunde erhålla, så vore detta verklig träldom, och herrarne kunna ej visa att fattighjonens skuld i och för det understöd, som de erhållit, har blifvit bokförd.
Om jag vore så lycklig att få visa den sista värda talaren den fattigvårdsanstalt jag omtalade, nemi. den i Jönköping, så skulle han linna, att der alldeles icke är någon träldom, och der tillgår likväl så att fattighjonen få, så vidt ske kan, genom arbete återgälda det understöd, som de erhålla.
Landtm, yttrade, att, då flera särskilda anmärkn:r blifvit gjorda i afseende på denna § samt äfven i afseende på 1 mom. deraf, R. o. Ad. torde finna att särskilda propositioner i anledn. af dessa anmärkn:r borde framställas.
Hr Landtm, framställde derefter, att han ej funnit någon af de yttrade meningarna afvika från Utsk:ns förslag i 1 momentets 1 period, innehållande: fattigunderstöd är en nödhjelp af christlig t deltagande för den behöfvande, och allt pockande, då det sökes, eller klandrande u flåte lser om dess beskaffenhet, d å De n i3 Mars c. m. 489 då det emottages, vare således förbjudne; hvaremot rättelse af förment felaktighet må sökas hos den, på hvilken rättelsen kan bero; och blcf denna period, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. bifallen.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla den andra delen eller de 2 sista puukterna af samma moment, innefattande:
Understödet alock ett förskott, hvarför emottagare n står i skuld, som bör godtgöras i den mån möjligheten det förr eller sednare medgifver.
För barn under (5 år vidlåder skulden alltid deras föräldrar, hvaremot barnen sjelfva äro f r i k a 11 a d e fi-ån betalningsskyldighet för hvad dem intill denna ålder påkostas.
Uppå sedermera framställd propos. till afslag å ifrågavar. del af 1 momentet, svarades åter ja och nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att den sisla propos-.n blifvit med ja besvarad.
Hr Ribbing, Bengt, begärde votering, hvarefter R. o. Ad., uppå Hr Landtmts derom gjorda hemställan, ansåg ja-propos:n böra innefatta bifall och nej-propos:n afslag å de tvänne sista punkterna af 1 momentet.
Landtm, tillkännagifva, att plenum efter voteringens slut borde fortsättas för att afslula pröfningen af 17 §:n, upplästes till justering och godkändes följande voterts-proposilion:
Den som bifaller de sista 2:ne punkterna i 1 mom. 17 §:n af Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktns förslag till stadga om fattigvården i Pöket, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. dessa delar af förenämnda moment.
Och befunnos, efter voteringens slut, röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 14.
Mom. börjar med alt tala 0111 det christliga deltagandet, men jag får reservera mig emot det christliga deltagande, som blifvit visadt genom antagande af detta moment.
Jag får förena mig uti den 21 IL 62 49° Den i3 Mars e. m. af Hr von Hohenhausen framställda reservation, emedan jag anser ide'en af en barmhertigbetsinrättning, sorn här är i fråga, genom det nu fattade beslutet vara upplnifd.
Taube instämde äfven i Hr von Hohenhausens reservation.
Hr Liljenstolpe: Afven jag förenar mig i Hr von Hohenhausens reservation, och det så mycket mera, som jag anser, att, genom antagandet af sista punkten af 17 §:n 1 inom., ’’eller barnens under i5 år frikallande från betalningsskyldigheten, ’' det efterföljande stadgandet uti 2 moro. sednare punkten alldeles är förlamadt och icke kan tillämpas, i den händelse alt barn under nämnda ålder skulle blifva försatt i den lyckliga belägenhet, genom en eller annan omständighet, att åt fattigvården kunna godtgöra hvad densamma det påkostat.
Detta ingår väl uti den åsigt jag hyser, att nemi. fattigvårdnnderstödet ej matie vara ett ”förskott, hvarför emottaga ren står i skuld;’’ men då, genom voteringen, denna mening, eller att det skall vara alt anse som ett förskott, blifvit gällande, skulle jag ej vilja att denna olikhet i sladganden momenlena emellan skall finnas, hvilket blifver förhållandet örn, som jag har anleda, förmoda, 2 mom. af 17 §:n varder antaget.
Jag skulle äfven af detta skäl hafva önskat ett motsatt resultat af voteringen.
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till antagande af 2 mom. i 17 §:n.
I anledn. häraf omförmälde Hr Landtm., att Frih.
Boye föreslagit alt sisla punkten af 2 momentet skulle få eli tillägg, som uttryckte att fattigvården skulle för hjonet upphöra efter dess egen begäran ; men att, örn Hr Landtm, rätt erinrade sig, Frih.
Boye sedermera ingått på den af Hr von HartroansdorlF i detta afseende föreslagna redaction, hvarenligt sednare perioden af detta moment skulle erhålla följande lydelse:
Om någon egendom sedermera tillfaller fattighjon, vare lag samma, derest icke fattigvården för hjonet derigenom kan upphöra, i hvilket fall likväl all dittills derå använd kostnad skall fullt godtgöras; och hemställde fir Landtm., örn R. o. Ad. behagade bifalla Utsktns förslag till 2 mom. med denna redactionsförändring.
Då nu 3 momentet lill afgörande förekom, anmälde och yttrade sig Hr von Hohenhausen:
Della mom. är besynnerligt skrifvet och den här omtalade uppskrifuingen af persedlarna Don i3 Marsc. m. 49» synes mig vara utan allt ändamål.
Jag tycker att della mom. bör utgå, men om man finner det såsom en värdig pendent till det första mom. böra qvarstå, så vill jag visserligen icke sätta mig deremot.
Jag kan ej instämma uti hvad Ur von Hohenhausen denna gång yttrat, jag finner detta stadgande vara så ytterst småaktigt, att jag på det högsta yrkan att detta mom. måtte utgå ; och skulle jag önska , det man ej, i harmen öfver en förlorad votering, möjligen tillåter detsammas qvarstående.
Jag anhåller om propos. på afslag å 3 mom. af 17 §:n.
Efter förnyade, med ja och nej besvarade propos.T, dels till bifall och dels till afslag å 3 mom. af 17 §:n, förklarade Hr Frih. o. Landtm., det han trott sig finna sistnämnda propos. med öfvervägande ja besvarad och således detta mom. vore afslaget.
Fortsättningen af förevar, betänkandes pröfning uppsköts lill nästa plenum.
Lades på hordet nedannäsnnda från Utsktn inkomna memorial och utlåltn, nemi. från StatsUtskottet: N:o 466, ang:de det till bestridande af Riksg.conl:s utgifter erforderliga belopp af allmänna bevillningen; N:o 467, i anleda, af Hr Halling* motion om anvisande af de i R.
St:s Banks vinst förar i835 och de följande åren i behåll varande öfverskott; och från Lagutskottet: N:o 182, öfver gjorda anmfirknlr vid TJtskts betänk.
N:o i2j, i anleda, af så väl K. M:s nåd. propos. med förslag till förordn. emot olofliga folksamlingar, sorn ock särskilda i detta ämne väckta motioner. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 1 e. m. lii fidem protocolli, L. s. Albert Munck.
Den 15 Mars f. ra.
Måndagen den i5 Mars 184 * •
Justerades 1 proKutdr. för förmiddagen och 1 prot.utdr. för eftermiddagen den i3 dennes.
Justerades pieni-proUn för den 24 sisth Februari f. och e. na.
Frih. Boye, Fredr., anförde skriftligen; Med stöd af 56 §:n Riksd.Ordn. och den rättighet mig deri lemnäs att kunna väcka någon ny motion, enär händelser under riksdagen inträffa, som dertill föranleda, tager jag mig friheten fästa H. R. o. Ad:s uppmärksamhet på ett ämne, som jag hoppas skall af dem med välvilja uppfattas, helst då min motion har flera proejudicat i den vägen, som varit föremål för R. o. Ad:s öfverläggningar.
Ibland de Svenska män, som gagnat fäderneslandet och genom utgifvandet af isynnerhet historiska arbeten gjort sig förtjente af ett tacksamt minne, är onekligen den nyligen aflidne Secreterare;! i Landtbruksacademien
Hr P. A. Granberg.
Må det tillåtas mig alt i korthet endast nämna några af hans förtjenstfulla arbeten:
Calmare-unionshistorien i 3 delar.
Detta arbete har på flera språk blifvit öfversatt.
Scandinavicns historia under Konungarne af Folkungaälten. 2 delar.
Scandinaviens krigshistoria ifrån Calrnare-unionens upphörande lill Konung Carl Xlfrs död.
Staden Götheborgs historia och beskrifning.
Trollhålte-canalfår tens historia.
Utkast till en Svensk statistik. 2 delar.
Svenska hammarverket under medelåldern.
Prisskrift, belönt af Vitterhets-academien.
Om Svenska kammarverket under Konung Gustaf I:s regering.
Afven prisbelönt.
Öfversigt af Sveriges penningeväsende under förra seklet till närvarande, lid.
Ett Engelskt och Svenskt liandlcxicon.
Men äfven i vitterhet och dramatik har denne mannen fördelaktigt utmärkt sig genom flera snillefoster, som till en del blifvit belönta af Svenska Academien , såsom:
Äreminne öfver Slen Sture den äldre och Rikscancelleren Axel Oxenstjerna.
Jorund, opera, som vunnit stora priset i skaldekonsten.
D e il l5 Mars f. m. 4ö3 Freyas högtid, divertissement i anledning af DD. KK, HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning.
Svante Sture och Marta Leijonhufvud, ett skådespel, som mer än 5o gånger blifvit uppfördt på vår theater.
— Härtill kan ännu laggas öfversättningarna af operorna:
Ferdinand Cortez och Preciosa, med flera.
Kå väl, mine herrar! denne skicklige, arbetsamme man bar, efter 5o års oaf bruten sysselsättning och verksamhet, nu gått hädan vid 70 årsålder och lemnar efter sig en enka, 5 oförsörjda döttrar och en åldrig syster uti ganska knappa omständigheter.
Behöfver jag väl säga mer för att väcka edert deltagande; och finnen J icke, lika med mig, omständigheterna så ömmande, att ett undantag bär bör äga ruin ifrån den visserligen icke obilliga satsen: att
Staten omöjligen kan hjelpa alla behöfvande enkor?
— Vid den ifrågavar. inträffar dessutom den omständigheten, alt som hennes aflidne man icke innehaft någon syssla på stal, kan hon icke komma i åtnjutande af någon pension utur någon cassa,oeh det tyckes således låt a förena sig med billigheten, att det allmänna emeliankommer att lätta en verkligen förtjent mans enkas betryckta belägenhet, helst när summan i det stora hela blefve ganska obetydlig.
Till följe af hvad jag här i korthet anfört , tager jag mig friheten föreslå , att K.
Secreteraren P. Å.
Granbergs enka måtte hugnas med en pension af 3 eller 4°o r:dr b:co årligen att af statsmedlen utgå, hvarom jag anhåller om remiss till StatsUtsk., till hvars nogare bedömmande om den aflidnes förtjenst jag barbos bifogar en mer detaljerad uppsats af bans skrifter i historiska, statistiska, slalsekonomiska m. fl. ämnen, med hvilkens uppläsning jag icke vill borttaga fi. o. Ad:s dyrbara tid.
Skrifter i historia, statistik, statsekonomi, topograpbi, in. in., författade af undertecknad.
Cahnare-unionens historia i 3 delar.
Detta arbete har på flera språk blifvit öfversatt, Historisk tafla af f. d. Konung Gustaf IV Adolphs sednasle regeringsår, 3 delar.
Efter statshvälfningen år 180g ansågs nödvändigt att lugna sinnena genom en enkel berättelse om föreg:de händelser och om Rikets verkliga ställning.
För att skrifva den, fordrades likväl en fullkomlig kännedom af alla tillden tiden hörande historiska tilldragelser, och så mycken urskiljning hos författaren, att han icke upptog mer än som hörde till saken.
Företaget var icke heller utan all fara , då en reaction ännu var möjlig och af många fruktades, isynnerhet efter Prins Carl Augusts död. jag blef anmodad att skrifva delta arbete, som jag också på egen bekostnad utgaf.
Det uppfyllde ändamålet och blef på flera språk öfver - 494 Den i5 Mars f. m. satt.
Sedan erliöll jag derför en discretion, svarande ungefär emot tryckningskostnaden för den ena delen.
Scanctmaviens historia under Konungarne eif Eolkungaätten, 2 delar, Ii.
M. i underdånighet till eg nåd.
Efter Norriges förening med Sverige, önskade H. M., som då ännu var Kronprins, att en historia måtte utgifvas öfver de tidehvarf, dä Sverige och Norrige varit eller blifvit förenade.
Ex. Hr Gr. von Engeström frågade mig om jag ville skrifva en sådan historia och på hvad villkor.
Jag föreslog att dela den i tre epoker.
Den första skulle innefatta hela det tidehvarf då Folkunga-ätten innehade Svenska thronell, hvartill den redan ulgifna Calmare-unionens historia kunde anses såsom en fortsättning.
För utarbetandet af denna afdelning begärde jag 4oo r:dr b:co , som jag äfven fick.
Scmidt näldens krigshistoria ifrån Calmare-unionens upphörande till Konung
Carl XH:s död och freden derefter, utgjorde andra afdelningen och betaltes lika som den förra.
Tredje afdelningen hade bort beskrifva det politiska förhållandet mellan Sverige och Danmark ifrån 1*720 till freden i Kiel och föreningen med Norrige.
Detta arbete, hvartill urkunderna måste sökas i archiverna, fordrade mycken tid.
Jag hade förlorat på de föregående och hade icke råd att göra flera uppoffringar.
H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt tillstyrkte mig också att icke fortfara dermed , såvida jag väntade någon ersättning för den tid jag derpå behöfde använda.
H. Ex. hade dittills trott att jag haft någon årlig pension af H.
M. för mina skrifter, hvilket aldrig varit förhållandet.
En del af denna skrift författades på H. M. Konungens befallning för att skickas till utgifvaren af L‘art de verijier les dales , som derpå fått nådigt löfte.
Ett sammandrag af Norriges historia , men som icke blifvit tryckt, författades af mig i samma ändamål.
Båda dessa skrifter öfversattes af Hr G.
Backman, under mitt inseende.
Staden Götheborgs historia'och beskrifning, 1 delar, skrefs på begäran af borgerskapet i Götheborg, som subscriberade på 1000 exemplar.
Trollhälte-canalfartens historia.
En sednare upplaga häraf, mycket förkortad i anseende till de äldre företagen, utgafs flera år derefter under namn af Trollhättan.
Utkast Lill en Svensk statistik, 2 delar, U.K. H.
Kronprinsen i underd. tillegnad.
Det oriktiga begrepp man hos oss hade örn statistik föranledde mig att utgifva detta försök till ett systematiskt arbete i denna väg, ehuru det innehåller mycket, som endast tillhörer statsekonomien , men som då icke kunde skiljas derifrån.
Härvarande främmande diplomater läto genast öfversätta det.
— Vid anförandet af Sveriges import begagnades de tabeller, som Den i5 Ma rs f. m. 4g5 framlades för särskildta Utsk. vid i8i5 års riksdag.
Jag fann sedermera, alt dessa tabeller, så långt jag hann att granska dem, voro alldeles oriktiga, och yttrade det oförtäckt i andra delen.
Tryckningskostnaden för denna andra del hlef mig ersatt med 2Öo r.-dr.
Svenska kammarverket under medelåldern.
Prisskrift, belönt af Vitlerhets-academien.
Detta prisämne hade länge varit utsatt till täfling, utan att något svar inkommit, som kunnat belönas.
Då min skrift inkom, gjordes dervid åtskilliga påminnelser, i förmodan af misstag.
Jag ändrade intet, men bevisade med urkunder att jag hade rätt, och dessa bevis kunde ej vederläggas.
Sedan den svåraste delen af vår ekonomiska historia härigenom var någorlunda utredd, ville jag lemna åt andra alt fortsätta den; men då academien icke fick något svarpå sin nya prisfråga:
Om följande tiders kammarverk, skref jag Om Svenska kammarverket under Konung Guslaf I:s regering, likaledes belönt.
Härmed upphörde jag att skrifva i detta ämne.
Academien utsatte pris för en afhandling om kammarverket under Erik XIV, Johan lil och Carl IX, men fick aldrig något svar, som kunde belönas, och upphörde slutligen med denna prisfråga.
Öfversigt af Sveriges penningeväsende under förra seklet till närvarande tid.
En skrift i samma ämne, eller om myntets och varornas förhållande till hvarandra, författade jag sedan.
Den infördes i Landtbruksacademiens handlingar, der flera, så väl statsekonomiska som agronomiska artiklar af mig finnas.
I den af Hr Wallmark utgifna Journal äro många stycken af mig författade, så väl af politiskt som statsekonomiskt innehåll; några af dessa skrefvos efter mig leinnade handlingar och för att upplysa allmänna förhållanden.
Inga deraf äro likväl polemiska.
I Anmärkaretij som några år efter 1822 utgafs af Nordforss, Stjernstolpe och mig, finnes en stående artikel, under namn af:
Ekonomisk lagstiftning, hvari de ekonomiska författningarna af mig granskades.
I Archiv för hushållning och näringarna, som jag sedermera i fem år utgaf, och derefter förvandlade lill månadsskrift under namn af:
Archiv för landtman och trädgårds odlare , finnas flera original-afhandlingar af mig, isynnerhet i den sednare.
Den ringa afsättning, som ekonomiska skrifter äga i Sverige, nödgade mig att efter två år dermed upphöra.
Engelskt och Svenskt handlexicon.
Historisk framställning af Napolcons återkomst från Elba.
Vitterhet och dramatik.
Äreminne öfver Sten Sture den äldre och öfver Ftikscancelleren Grefve Axel Oxenstjerna.
Båda belönta af Sv. Acad. 4g6
Den i5 Mars f. m.
Jorund, opera, som vunnit stora priset i Sv. Academien.
Några mindre skaldestycken , hvaraf två blifvit belönta i Svenska Academien oell ett af Götheborgska Veltenskapsoch Vitterhels-samfundet.
Carl Knutsons död.
Tragedie, H. K. H.
Kronprinsessan i underd. tillegnad.
Freyas höglid; divertissement, uppfördt vid DD. KK. HIJ. förmälning.
Skaldestycken, ett häfte.
Dramatiska skrifter.
Af de stycken denna samling innehåller, hafva tre blifvit i Stockholm uppförda, hvaraf Svante Sture och Marta.
Leijonhufvud mer än 5o gånger.
Andebesvärjningen gafs ro gånger första året; förflyttad till stora theatern har den icke lyckats.
Den har blifvit öfversatt på Danska.
Nyare dramatiska skrifter.
Ferdinand Corlez och Preciosa, öfversättningar.
En mängd smärre poemer och skrifter, tryckta i särskilda samlingar och tidskrifter, samt några noveller och slutligen Svenska djurens historia, hvilken hufvudsakligen skrefs i afsigt att införa trädsnitt efter Engelska sättet, ehuru dessa icke den tiden (1817) hos oss kunde tryckas.
P. A. Granberg.
Jemte det jag får göra fullkomlig rättvisa åt den sinnesstämning, som vid detta tillfälle förmodligen framkallat Frih.
Boyes motion, får jag äfven förklara , att om det vore i mitt skön att medverka till något understöd uti ifrågavar. hänseende, skulle jag gerna dertill bidraga, emedan jag äfven hade fördelen af att känna aflidne Granberg och har arbetat jemte honom uti en enskild stiftelse; men jag tvekar, huruvida en så beskaffad motion, som denna, rätteligen kan till Utsk. remitteras.
Det måste väl icke vara meningen i 56 §:n Reg.F:n, att hvarje individuel händelse, som inträffar under loppet af en ledan r4 månader lång riksdag, skall berättiga en motionär att väcka frågor, hvilka skola behandlas i grundlagsenlig form.
Efter mitt begrepp afser 56 §:n endast de inträffande tilldragelser, hvilka angå hela landet, eller rättast riksdagsärendena, och medger blott rättighet alt efter motionstidens slut väcka motioner, hvilka ovillkorligen och omedelbarligen härleda sig från fattade beslut.
Man har väl stundom i delta hänseende förbisett det stränga i grundlagens stadgande och för att vinna ett godt ändamål någon gång inedgifvit remiss; men en så beskaffad isolerad framställning, som denna, tror jag icke kunna få skydd afofvanberörda 56 §.
Jag har velat antyda min öfvertygelse härom och tror icke att remiss lill Utsk. kan beviljas.
Hr Eden hjelm, Gillis: Sorn äfven jag från yngre år
Den 15 M n r s f. m 497 år knnt den aflidne mannen neli kan om honom intyga detsamma , som Frih. Boye, så förenar jag mig fullkomligen i den af Frill.
Boye väckta motion.
En ledamot har Letviflat lagligheten at Frih.
Boyes motion, emedan motionstiden längesedan lilländagått , och förmenat att en sådan händelse, som enskild mans inträffade död, icke må anses utgöra en så beskaffad tilldragelse, hvilken lagligen skulle kunna föranleda en ny motions framställande.
Jag tillåter mig icke att mera än någon annan tolka hvad med ”under riksdagen inträffade händelser" bör förslås; men som grundlagen skall i hvarje fall efter ordalydelsen tillämpas, så tror jag icke alt man kan göra den inskränkning i molionsrätten, som Frih. Leijonhufvud yrkat.
En mera afgörande händelse för enskild man än hans död kan icke inträffa.
Om tui denne man var förtjent af fäderneslandet både såsom litteratör, historieskrifvare och slutligen äfven såsom tjensteman, så hör det väl vara R.
St. obetaget att bispringa hans efterlemnade enka och barn, ifall R.
St. anse honom hafva det förtjent. R. o.
Ad. särskildt, samt R.
St. i allmänhet, hafva redan förut under denna riksdag hyllat vettenskapliga förtjenster och lemnat mångfalldiga bevis af deras önskan att befrämja odling i detta land.
Om nu, då en sådan hän delse inträffat, sorn den Frih. Boye omförmält, R.
St. skulle ännu en gång vilja uttrycka samma tänkesätt för en bland deni, som befrämjat nationens odling, synes det mig ingalunda vara orätt eller olagligt.
Jag anser mig således böra instämma i Frih.
Boyes motion och anhåller att R. o. Ad. måtte bevilja hennes remitterande till Utsk., hvilket jag icke tror Hr Frih. o.
Landtm, kan grundlagsenlig! vägra.
Som jag temmeligen ifrigt följt med Landtbruksacademiens förhandlingar, är jag kanske äfven mera än någon annan här i tillfälle alt känna förhållandet med den person , som nu är i fråga.
Jag tror mig då icke böra dölja, att de omständigheter, under hvilka denne person fullgjort sina skyldigheter, varit lill den grad obe hagliga, att sjelfva obehaget deraf varit tillräckligt att förkorta en menniskas dagar.
Men det är icke obehaget egentligen, som leder till någon pretention , utan afseende bör företrädesvis fästas derpå hvarifrån obehaget uppkommit; och just derföre att detta varit otillbörligt, d. v. s. ålföljdt af otillbörliga personliga förhållanden, samt sådant skett i Statens tjenst, tror jag att afseende derpå bör fästas till förmån för den aflidne.
Jag anhåller att få förena mig med de sista talarne och uther mig att få fästa Fiih.
Leijonhufvuds uppmärksamhet på en consideralion, som måhända tillräckligt talar mot den anmärkt), han här gjort.
Det är 2. H. 63 498 Den i5 Mars f. cp. icke någon enskild tacksamhet, det är samhällets, som Frih. Boye, Fredr., vågat taga i anspråk.
Samhället är visserligen underkastadt en skyldig gärd af tacksamhet mot för— tjenstfulle enskilde personer, och derföre blifver frågan icke enskild, när den angår sådana personer.
Jag hemställer till den värda ledamoten, om han med godt samvete kunde använda det skäl han åberopat, i händelse frågan vore om vår store vettenskapsman Berzelius.
Jag hoppas att hans belägenhet icke måtte blifva sådan, men om det skulle inträffa efter hans död, att hans närmaste behöfde understöd, hvad skulle Europa — ty det gällde ett Europeiskt rykte, — säga, om Sveriges Ständer, under skydd af en sådan formfråga, sökte undandraga sig sin pligt af tacksamhet?
Jag begär remiss af motionen till Utskottet.
Den af Frih. Boye, Fredr., nu väckta motion blef, jemte de i anledn. deraf afgifna yttranden, remitterad till StalsUtskottet.
Besvärs- och Ekon.Utsktns ytterligare betänk.
N:o 3r, ang:de lagstiftningen om fattigvården i Riket.
S »8.
Detär i afseende på hvad här är stadgadt — ”dock må undanlag härutinnan bero af fattigvårdsstyrelsens pröfning
,” som jag begärt ordet.