Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Valen till Bänkman och af Bänkman till Electorer synas mig, oaktadt det orätta i principen, aga sine verkliga förmåner hvilka gå förlorade genom det af TJiskottet föreslagna Valsätt; dessa förmåner aro: 1:0 en slags moralisk ansvarighet inför Ståndet hvaruti hvarje dess afdelning står för sitt val när det icke med nödig urskiljning utfallit; ty i dylika fall hat aldrig underlåtits att besvära valmännen med klander, hvilket ehuru af enskUdta framburit) dock är nog obehagligt då det är rättvist, att icke äfven den lättsinnige önskar att det undvika
Denna fruktan för ansvarighet upphof att finnas när Valen ske i massa, då hvarje individs verkan på valets utgång skall i mångas
Ögon betydligt förlora i dess vigt.
Utfaller valet icke väl, hvem anklaga derföre?
det ordsakar endast ett missnöje med Ståndets sammansättning för den Riksdagen, som kuttde medföra liknöjdhet och andra skadeliga följder.
Vid de samfäldta val som inträffa vid slutet af Riksdagarne har stundom handt, jag tror mig icke böra förtiga det, att namnlistot förekommit vid den offentliga uppläsningen t Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. lil Band. 15 226 ben it April e. in", deruti personer varit förenade nied de mest utsökt motstridiga egenskaper och insigter, att des6a listor synbarligen burit stämpeln af att vara författade stundom på gyckel, stundom af personlig ovilja.
Det är icke värdigt att sådant förekommer och kan ej heller Vara nyttigt, i synnerhet i början af ert Riksdag.
Denna olägenhet är nu omöjlig vid Bänkmans» valet; och Electorsvalet sker uti ett slutit samfund, hvars resultat endast blifver Ridderskapets och Adeln6 plenum rtieddelt.
Troligen skall ett 6ådant missbruk icke heller inträffa bland ett mindre antal valmän, när valet sker offefitligt, ty den händelsen jag af några hört anföras synes mig högst osannolik, att en person kunde skrifva en lista till eget förfång i skadeafsigt att misstankan deraf skulle falla på en annan.
Den person som härtill vore i stånd, skulle säkerligen redan vara så känd, att hans plan fick en motsatt verkan.
Den andra hufvudsakliga förmån , som medföljer närvarande valsätt, är lättheten att det verkställa, så väl första gången sorn de derpå följande då completteringar skola ske; Visserligen kaa icke något beqvämare sätt för Ridderskapet och Adeln gifvas, att komma irån sin valskyldighet, än medelst röstning på en person inom hvarje Bänkmansafdelning.
Men då denna valskyldighet äfven utgör en af de dyrbaraste rättigheter för hvarje individ, att sjelf få så långt Grundlagen tillåter o« medelbart deltaga uti bestämmelsen af de personer, på hvilkas grundeliga och klara utredning af ämnena hufvudsakligen beror, den Den il April e. ni. 327 'nytta som Riksdagen förmår åstadkomma; tor: de lättheten i valsättet ej få anses,så vigtig att den inrymmer en afgörande rätt uti frågan* hälst då ett mera principenligt förslag uti utförandet icke vidlåder betydliga svårigheter.
Det förslag jag nu går att vördsamt underställa Höglofl.
Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning, hyllar samma princip som Utskottets betänkande, och skiljer sig endast derifrån, uti att söka bibehålla de förmåner sorn vårt nu stadgade valsätt medförer och i irsta punkten af premisserne uppräknats.
I stället för de hittills varande 50 Bänkmansafdelningar, föreslås att på lika sätt indela Ridderskapet och Adeln uti 25 Afdelningar, Hvarje afdelning kallas särskildt inom skrapket, hvarje Ledamot uppropas på öfligt sätt
Och aflemnar en hoprullad lista på 25 personer, valda bland hela antalet af Riddarhusets närvarande medlemmar.
Landtmarskalken sorn mottager sedlarne har framför sig ett litet skåp i hvilket finnas 25 lådor med påskfifna Numror.
När en afdelning uppropas uttagesden efter Nummer tillhörande tomma lådan* sorn Sättes på bordet och hvaruti voteringssedlar-, ne läggas; sedan afdelninngen slutat voteringen inskjutes lådan och och fortfarés på samma sätt alla afdelningarne igenom.
Skulle det anses nyttigt, att hafva 2:ne upprop, förfares vid det andra efter samma grunder sofis för det första.
Efter slutad votering företages sedlarnes öppnande särskildt för hvarje afdelning, nya Prosocoll förås vid hvarje ny låda* S28 Den ix April e. m. och de gamla lemnäs till hopsumering åt serskildta vid bordet sittande ledamöter, hvilka uppskrifva namnen på alla sorn fått röster och huru många.
Sedan dessa särskildta Protocoll äro färdiga, företages med dem en generel hopsummering, då de personer hvilka i total summa (utan afseende på antalet inom serskildta afdelningar) erhållit de flesta rösterna ,lj äro af Ridderskapet och Adeln valde till Electorer.
Inträffar dervid lika röstantal bland flere hvilka med minsta antalet röster härtill komma i fråga, men någon eller några måste uteslutas, afgöres saken genom lottning.
Nästa plenum då valet för Ridderskapet och Adeln skall tillkännagifvas, bör uti RiddarhusSalen äfven finnas anslagit huru valen inom hvarje särskildt afdelning utfallit.
Vid complettering af Electorer föreslås, i fall de lediga rummen öfvergå en tredjedel eller 8:ta, att nytt val i Plenum anställes på lika sätt, sorn det första, utom den enda skillnad, att personemes antal på vallistorne rättas efter det antal som skall väljas.
Skulle under loppet af Riksdagen i anseende till inträffad sjukdom bland Electorerne, hvaraf 13 ej voro att tillgå, ett mindre antal lediga platser än 9 behöfva tillsättas; tror jag ehuru det något afviker ifrån principen, man utan fara kunde tillåta genom lottning afgörashvilkas afdelningar som skulle tillsätta de lediga platserna.
Afdelningarnes antal skulle i den händelsen, naturligtvis tagas lika med det antal Electo - I Den ii April e. m. 229 rer som skulle tillsättas3 och detta val kunde ske på särskildt tid hälst före början af ett Plenum, hvarigenom tiden för andra ärender icke borttoges.
t 5 Jag torde icke böra öka vidlyftigheten af denna reservation med att ingå uti mera deta i Herad utveckling af de fördelar detta valsätt syne6 mig äga framföre det af Utskottet föreslagna, än hvad redan skedt genom premisserne sorn det innebär.
Jag får blott tillägga ett medel hvarigenom jag tror uppgörandet af de första vallistorne tili Electorer, skulle betydligt lättas i synnerhet för dem, hvilka för första gången från landsorterne anlända till Riksdagen, nemligen, sedan första anteckningen blifvit förrättad, skulle uti RiddarhusSalen anslås en uppsatts på de personer hvilka vid sist förflutne Riksmöte varit Electorer och Utskotts Ledamöter; och så snart andra anteckningen vore fulländad skulle en tryckt förteckning på Ridderskapets och Adelns närvarande ledamöter upprättas, hvilken Förteckning borde sednast vara att tillgå dagen före den då valet skulle ske.
Nödiga upplysningar och tillräcklig tid synes mig derigenom vara lemnad äfven för en på stället främmande person att med urskiljning uppgöra sin vallista, hälst allmänna tankan härpå skulle vara spänd redan från ögonblicket af den första anteckningen.
Herr Grefve Spens; Med Utskottet delar jag fullkomligt öfvertygelsen, att det nu bruk - 1 23® Den 11 April e, md liga mångdubblade valsättet, enligt både billighetens och klokhetens lagar, bör utbytas, emot det mera directa af Ståndsledamöterne till Electorer, äfvensom att det i visst afseende är Ledamotens rättighet, att få välja pfver bela Ståndet.
Men, icke för sin räkning ensamt, äger han denna rätt; UtskottsLedamoten, på hvars tillsättande hela förfarandet syftar, är väl på visst sätt den enskildtes Fulhnägtig, men tillika och egentligen Ståndets och hela nationens, emedan han är en väsendtligen ingripande del i den lagstiftande församlingen.
Ståndets och Nationens behof är åter af ingenting annnat än val valda Utskott, och i afseende derpå klandras det nuvarande Bänkmansvalet af mig, icke blott för det att den enskildtes rätt inskänkes, utan hufvudsakligen för det att resultatet, så lätt blifver beroende af hazard och intriger.
Med ofvan nyttjade uttryck: väl valda Dl[kott menar jag, sådana, vid hvilkas tillsättande Grundlagarnas mening med deras stadganden om Utskott, utan uppehör, legat Electoyerna för ögonen och styrt deras samveten.
Grundlagarna hafva arnat Utskotten icke till Ständernas förmyndare, icke till Riksdagsåtgärdernes egentliga beslutare, efter otryckta debatter; de hafva arnat dem till målens utredare, och dertill, fordras: först skicklighet och ^;od vilja hos hvarje Ledamot; men dessutom,, ifall olika åsigtec skulle finnas bland Ståndens Ledamöter, eller än mer, i fall egentliga,partier vöre bildade (och just då oundgängligas^)^
Den 11 April e. ml att några af dera sorn mäst hafva tänkt sig, in i hvardera åsigten, må hafva inkommit i hvart Utskott; så att frågan verkligen der blifvit sedd från alla sidor, och äfven den opinion, som vid
Riksdagens början är minioritet men möjligen innan slutet kan vara afgjordt öfverlägsen, alltid må få tillfälle låta höra sig under målets utredning; den kan derigenom i vigti— gare mål framträda för Plena i reservationer och inom alla Fyra Stånden homogena, mera dirigerande, contrapropositioner uppkomma, än som vanligen händer, då de af Ledamöter* ne under debatten dicteras, utan ledning af någon, som haft det tillfället att tänka på saken, och få se alla acter, som en Utskott6 Ledamot.
Det är den häraf härflytande egenskap hos en god Elector, att han först skall sjelf vara duglig Riksdagsman, och veta hvad harr sjelf vill; för det andra vara nog moderat, att kunna uppoffra till en del äfven hoppet att genomdrifva sina egna planer, åt skyldigheten att befordra Utskottens verkeligen ändamålsenliga organisering; det är denna egenskap jag anser kinkigast att uppsöka.
Lagger man härtill, att Electorn bör känna ett så stort antal, „ och så många Glassér af personer, olika allt efter olika Utskott, tror jag för min del Electorer vara svårare att välja än Utskotts Ledamöter, och att vid, vare sig Bäakmans eller Electorsvalef, icke ens ea tredje del af Ridderskapet och Adeln ännu möjligen kan vara i tillstånd, att nog väl känna ett så stort an tal Ledamöter som 25 till detta val.
Helt an-* Staf förhållande inträffar möjligen vid nämnd* 23 2 Den ,|I Aprit e, m. valet; under Riksdagens förlopp hafva en stor del Ledamöters Riksdagsmanna-Caracterer hunnit blifva kände, men mängden af dem sorn vid det första valet på Riksdagen votera, ära få dagar förut komna till Staden, och det är till och med nästan ingen möjlighet, att alla hafva hunnit se den skrifna anteknipgslistan på Riddarhuset under den enda dagen före valet, gom den är att tillgå ; erfarenheten torde hafva visat, att blott några få begagna detta tillfälle.
Det är således först när den tryckta listan
Kan utdelas, hvilket, efter nu gällande stadgar ej kan bli förr än i sjelfva valplenum, som de fleata första gången se uppgift på hvilka de skola välja på; är det då tid att efter egen öfvertygelse så moget, som behöfs, pröfva 25 serskilta personers Riksdagsmanna-skicklighet och, såsom här är visat vara af nöden, tillika CaracterenP Denna tid kan kanske förlängas till 24 timmar hvarom mer här nedanföre, men äfven det är för korrt rådrum att uppsätta en lista på så mångå och till ett sådant val.
Man säger att ankommande Riksdagsmän, Otn de ej personligen känna nog många, alltid äga vid Riksdagen en eller flera bekanta, som de kunna rådfråga.
Men just detta tvånget att rådfråga ger en oundviklig anledning till listutdelning, och om opinionen icke bestämdt riktas emot allt det sorn dervid i ett ytterst talrikt
Stånd kan förefalla, om nödvändigheten ursäktar en del deraf, så ät vägen öppnad för intriger af alla slag.
Dessutom huruvida en person genom sitt förra lefnadssätt varit Den xi April e. m. s55 i tillfälle att lära känna många andra, det kan man med tämlig säkerhet af andra få veta; huruvida han har begagnat dessa tillfällen, huruvida han verkligen 'känner sitt Folk, derom upplyses man sällan af annat än personlig bekantskap.
På samma sätt, huruvida en af allmänheten utmärkt man har en Riksdagsopinion, till och med hvilkendera han har, kan möjligen efterfrågas, kan upplysas till en del af de förra Riksdagarnas Protocollerj men huruvida han hör, eller ej, till den häftigt villoande Classen, som tror sig fylla sitt kall, då, de genom uteslutande af alla med dem olika tänkande söka bana vägen för sin åsigt att ensam blifva hörd: denna egenskap hos den till val påtänkta bör ovilkorligen bedömmas efter personlig bekantskap, eller skall domen falla au hazard.
Om detta medgifves, föijer äfven, att vid stadgandet af former för ett Electors val, är det åtminstone lika principstridigt, att sätta Riksdagsmännernes pluralitet i tvång att icke blott begagna andras omdöme utan att till största delen bestämdt se med andras ögon, och det i frågor der hvar och en bör se sjelf detta säger jag är åtminstone lika principstridigt, som det man klandrar icke utan synbart skäl, då man yrkar hvar Ledamots oinskränkta rätt att välja på alla sina stånds kamrater.
Att genom Lagformer inskränka rättigheter, bör undvikas så mycket möjligt är, men ännu värre är, om lagformerna ålägga någon Den l r April e. vu pligter, sorn hsn synbarligen är ur stånd, att kunna uppfylla.
Jag tvekar derföre ej vid valet hvilken af dessa två principer som skall åtlydas, atfc ju frångå den oinskränkta valfriheten, för erhållandet af ett i det större afseende! mindre felaktigt valsätt.
Det är sanat visserligen, att allt hvad som häri- kan vinnas är blott sannolikhet.
Det är sannt, att ehuru stora eller små afdelningar som utsättas, böra välja tillsammans, hur många eller huru få personer de skola välja på hvar; blir det naturligtvis alltid möjligt, att en del af de väljande icke hunnit lära känna sitt Folk; man kunde säga således, att då de nu af mig anmärkta olägenheterne äro möjliga att öfverallt förebygga, synes det vara bärtre, att bibehålla valfriheten oinskränkt, hvilket är till fullo och med säkerhet möjligt-
Men dessa här anmärkta olägenheter äro af den vigt, att, äfven oagtadt blott sannolikhet kan vinnas, är det likväl Lagstiftarens pligt, att i detta afseende göra så mycket han kan.
Från denna punkt sedt, finner jag Utskottets Förslag, att Ridderskapet och Adeln skulle in pleno, med Listor på 25 personer hvar, välja till Electorer, vara på sitt sätt lika olämpligt sorn det nu varande Bänkmansvalet.
Emellan dessa båda ytterligheter finnas en medelväg, sorn jag här går att framställa..
Jag föreslår, att af de nu varande Bäak fgansAfdelningarne, tio och tio i sänder sam - Dea 11 April 4. nu 2.55 snanslås, till väljande af 5 personer »hvardera, inom sig, såsom hvar Bankafdelning hittills har valt Bänkman, och att dessa 5 gånger 5, eller 25, personer må blifva Ridderskapsts och Adelns Electorer.
Genom denna method insktänkes den yrkade oinskränkta valrätten väl icke till. den grad, men alldeles på samma sätt, som vid det nuvarande Bänkmans valet; deremot erhålles en mångfaldigt större sannolikhet af sjelföfvertänkta val; ty 5 personer kan äfven den nyss ankomne känna personligen, och uppgörandet af en så kort lista är också ej afskräckande; det är dessutom sannolikare, att han finner 5 duglige bland 80 å 100, än både 1 bland 8 » 10 och 25 bland 4 å 500, I det ena fallet väljer han på för få, i det andra på för mångå. »* ** Men, på det att icke dessa femtedelar af Ridderskapet och Adeln, om de skulle uttagas, efter Matrikelordning må gifva anledning till i sin man samma politiska följder, som den fordna för hatliga Classindelningen, samt hufvudsakligen, på det att den enskilte ickemå hafva en permanent plats från Riksdag till Riksdag, så att, i falt han kommit i en Afdelning, der hazarden satt få af honom kända personer, han åtminstone ej må sakna hoppet att en annan Riksdag blifva bättre placerad; i denna akt och mening, föreslår jag att Ståndet, på samma sätt som hittils, genast efter andra anteckningen, indelas af Riddarhusets, tjenstemän i 50 lika delay.. 256 Dean April e. ra. * med den hittils vanliga fördelningsmethoden af ofverskottet men att genom en förut af LandtMarskalken in pleno verkställd lottning bör hafva blifvit bestämdt, hvilka 10 sådana Femtiondedelar som för den Riksdagen böra rösta till Electorer tillsammans.
En sådan lottning för hvilken mångå mycket lätta methoder-gifvas, kunde icke upptaga mer än enfjerdedels eller en half timme af Ridderskapet och Adelns tid, och kunde ske i det första plenum mellan första och andra anteckningen, i hvilket Ståndens deputationer mottagas Mångdubbelt återvanns denna tid gerom ett korrtare Electorsval.
Två upprop vid detta sednare tillstyrker jag tor öfrigt, äfvensom att alla fem afdelningarne uppropas efter hvarannan, och listorne för hvarje särskillt förvaras, till dess alla hunnit aflemna sina.
Andra uppropet bör icke börjas för ena afdelningen, förrän alla blifvit första gången framkallade.
Detta behof af två upprop är här så mycket större, som en för Ridderskapet och Adeln hittills främmande sammansättningsmethod mycket lätt skulle kunna göra, att många misstogo sig om sin ordning och försummade det ena uppropet.
Aldeles nödvändigt är med denna valmethod att tryckta listor på Ståndet, fördeladt efter den uppropsordning som skall följas, blifva åtminstone 24 timmar före valet i tillräckligt antal att tillgå på Riddarhusets Canzli.
Dock, detta lemnande af tid till öfverläggning åt den som skulle välja är oundgängligt, ehvad valmethod man anta-.
Ben II April e. m. ger.
Då Utskotten, enligt Grundlagen icke behöfva vara satta förrän 8 dagar efter plenum plenorum, synes det vara mindre farligt att borttaga en dag af Electorernas öfverläggningstid, för att lemna den åt deras principaler.
Jag föreslår derföre att valet af Electorer framflyttas till andra dagen efter Plenum Plenorum.
Slutligen torde det vara nödvändigt, att den tryckta listan äfven innefattar ett särskilt register öfver de ätters Numror som inom hvarje femtionde del förekomma på det att hvar och en må hafva lätt, att då han vet sin nummer enligt Matrikeln efterse, till hvilkens femtionde del han hör, och sedan kunna uppsöka sin valafdelning i listan.
Ett sådant register ökar tryckningsbesväret ganska obetydligt.
Härmed förenade sig Friherre Posse, Christer.
Och skulle dessa olika meningar åtfölja Utskottets Betänkande.
Ek Protocollo, N. Snoilsky.
r 25g Ben 14 April, Bilagor till PleniProtocolIet för den 14 April.
N:p ii Grefve> Sp0is, Carl Guflaf:
Det är väl sant, att EconomieUtskottets
Betänkanden åt den som med det föreslagna skulle vara mindre nöjd, lemna hoppet qvar, att saken inför Konungen än vidare skall pröfvas och en mindre^ betänkt önskan ej blifva bifallen; men då detta Förslag, om det utan tillägg skulle vinna slutlig framgång, förlänger ett redan nog långvarigt trassel emellan Kongl. VettenskapsAcademien, ComvnerceCollegium samt Herrar Landshöfdingar, kan jag, som mer än en gång haft tillfälle märka olägenheterne häraf, icke afhålla mig att framställa min åsigt.
Redan 1 många år,^ har dels i A visor * dels i tryckta Kungörelser, undertecknade af LandshöfdingeEmbeten, allt emellan åt påståtts, det VettenskapsAcademiens vid Almanackans utgifvande sysselsatte Embetsman, icke rätt utsatt marknadsterminerne, hvadan Landshöfdingarne måst omlysa den.
Sednast förekommer denna beskyllning i Höglofl.
Utskottets berättelse om hvad det inhämtat.
Utan att ingå i pröfning om huruvida anmärknin - Den i4 April, 239 gen att detta års Almanacka ar felaktigt ea pröfning, som, då Utskottet ej uppgifvit felens är Läsaren helt och hållet betagen, äfvensom den beskyllde Almanacks Författaren allt ti 11-^ fälle att försvara sig; vill jag blott nämna,’ det de flesta sådana påståenden, som förut gjorts, emot såmmå Redaction, vid närmare granskning hafva befunnits grundlösa.
Primitiva normen för marknaders
Utsättande består ej, såsom Herr Möller trott, i VettenskapsAcademiens godtfinnande, utan i successive Kongl. Commerce-Collegii Bref till Kongl. Vettenskaps-Academien, med uppgifteraf Månadsdagar, på hvilka marknaderne 'böta hållas, så vidt sig göra låter.
Troligen har detta blifvit af ålder bestämdt, enligt den i mitt tycke fenda riktiga principen, sorn ar ett af dem Herr Moller- anfört i sitt Memorial, af Landthandelns behof af lagom intervaller emellan närbelägne marknader.
Vida yngre äro alla stadganden af den art, som den i Utskottets nuvarande förslag, om Lördagars och.
Måndagars oduglighet att vara antingen börje eller slutedagar.
I mån som särskildta sådana utkommo, har WettenskapsAcademien haft rättighet att frångå det som i siffra var stadgadt, med ibland mer ibland mindre bestämda reglor för sitt förfarande.
Den sista befallningen innefattar att marknad af en dag, som på dag efter helgedag inträffar, skall flyttas tili nästföljande helgfria-dag, och den sorn på dag före helg infaller, till den nästföregående.
Då nu t. ex-, såsom nästa år blir händelsen medi a marknader, dc ursprungligen bordt utsättas
Den t4 April, den 26 Junii, som är Lördag det året» borda de flyttas till Fredagen, men det är dagen efter Midsommar, dagen efter helg, de böra således flyttas tillbaka till Lördagen, och så i cirkelgång, just enligt författningarne.
Det är klart att de i sådant fall måste flyttas till antingen Tisdagen den as eller Tisdagen den 29, men till hvilkendera, sager icke Författningen, och kan ej säga det, ty det vore alldeles omöjligt, att upptaga alla de möjliga fallen af Variationer, sOm genom Söndagsbokstafs och Påskfullmånes föränderlighet kunna uppkomma i ett calendarium.
Likväl är möjligen denna tid af en vecka mer eller mindre, icke åtminstone likgiltig.
Obestämdheten blir kanske ibland större, än en vecka då det nu afven blir fråga om stora marknader.
Men Författningarne böra icke ingå i dessa specialiteter.
Det är mycket bättre, att bestämdt lemna Embetsmän frihet att bestämma valet, i administrativ fråga än, att skrifva en för vidlyftig Författning.
Alltsammans beror på att frågan vid ett sådant val öfverlemnas till en lämpelig Authoritet.
Högloflige Utskottets Förslag, att med fullkomligt förbigående af all Herrar Landshöfdingars åtgärd öfverlemna marknads utsättningen ensamt åt Commerce-Collegiuin och Kongl.
VettenskapsAcademien, utesluter deremot den authoritet, som bäst och ofta ensam kan bedomina Landthandel^ behof hvil - Den 14 April. hvilket sorn mindre skadar, då man från de ursprunglige dagarne måste flytta marknaderne många dagar, men med lika skäl kan flytta dem fram som tillbakars, eller ock med obetydliga afsteg från stränga ordalydelsen kan erhålla flere data att välja på.
Den detaille-kännedom af hela Landets local som fordras, för en Embetsman inom Corn-' merceCollegium eller Kongl.
VettetsskapsAcademien, som linge sig utsättandet anbefaldt, är nära omöjlig, då den deremot latt kan af Länsstyrelsen för*hvar ort inhemtas, som dessutom ensam kan känna, hvilka serskilta rät— Seiser som förändrade tider erfordra.
Då nu således, oundvikligen genom detta utsättande ensamt i Stockholm, Marknadernes tidsföljd efter hvarannan mer än en gång blir Opassande för köpare och säljare, är det klart, att Landshöfdingen får veta förhållandet, och då han ej kan ändra det anmäler det till ändring.
Han rättar sig då vid sitt Förslag till nytt Marknadsdatum efter det årets Almanackat der olägenheten förekom, förslaget bifalles ef. ter CommerceColiegii hörande, rnen ingen kom-J mer i hog, att Konungens bifall derpå icke kan verkställas, förr än andra året sen det är gifvit då lätt ett helt annat förhållande katt hafva inträffat, att det nya medför en annan olägenhet, och det gamla kanske hade medfört ingen.
Den som vet huru otaliga gånger på detta sätt, likasom med glömska af princia > Bil. till Ridå, o. Ad.
Pr. lil Band. 16 242 Den i4 April, perna för sjelfva CalenderLäran, det ursprungliga, på helgade vanor och på urgammal erfarenhet om localens fordringar grundade schemet af marknadsdagar blifvit här i Landet förryckt och försämradt, genom i bästa mening gjorda förbättringar, oeh hur mycket skrifveri härom varit onödigtvis, kan intet annat än önska att detta förhållande snart förändras. Genom Höglofl.
Utskottets Förslag sker detta, till utseendet, då Landshöfdingarnes nuvarande arbiträra ändringar förebyggas, men hvaremot åter största delen af localens fordringar, der de kunnat komma i betraktande, uraktlåtas; ty åtminstone skulle jag anses som hazard, om några Embetsmän i Stockholm ägde den localkännedom af på en gång hela landet, som er-i fordrades.