Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del finner jag den nya redaclionen endast såvida vara ett medel till Riksdagarues förkortande, att den skulle tvinga Talarne till tystnad, emedan de ej kunde medhinna, att i nästa Plenum aflemna sina yttranden skrifteligen; men jag kan icke antaga ett medel till Riksdagarnes förkortande, på bekostnad af Riksdagsmannens fria yttrande rätt.
Som jag är den der anhållit om votering, torde jag få utbedja mig att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes, innan votering verkställes, ånnu en gång inhämta, huruvida Ridderskapet och Adeln bifaller den nya redaclionen, för att förnimma, om icke pluraliteten skulle kunna utan omröstning utrönas.
Här har redan blifvit yttradt, att samma stadgande, som nu är i fråga att införas i Riksdagsordningen, redan finnes i RiddarhusOrdningen, och jag vill derföre utbedja mig att få upläsa Den 26 Februari i f. m. 185 följande ur 33 §. af nu gällande Riddarhusordning:
Värker någon mundteligen en fråga , som på bordet lägges eller remitteras eller med de öfrige RiksStänden comjnuniceras; eller gör någon mundtligen sådane anmärkningar vid ett Utskotts yttrande, hvilka till samma yttrandes återförvisande verka; böra frågan, eller anmärkningarne, innan nästa Plenum skrifteliga till Protocollet af emnås.
Mig synes således, att en votering lill förkastande af den ifrågavarande nya redactionen i Riksdagsordningen, innefattar en votering, huruvida 33 §. af nuvarande Riddarhusordning skall äga kraft af lag, eller icke.
Jag hemställer derföre, om Ridderskapet och Adeln bör kunna hafva den minsta betänklighet att bifalla den föreslagne redactionen.
Jag får i anledning af den siste värde Talarens yttrande blott anmärka, att om Riksens Ständer besluta någon ändring i Grundlagarne, så får RiddarhusOrdningen rättas derefter; och alt något hinder i denna senare således icke ligger för hvilket beslut som hälst i förevarande fråga.
Sedan de öfrige RiksStänden, som icke hafva några StåndsOrdningar, hvaruti ett sådant stadgande kunnat införas, redan bifallit den nya redactionen, hemställer jag, huru det skulle se 186 Den 26 Februarii f. in. ut, att vi, som redan äga en sådan förbindelse, och ännu långt strängare, skulle afslå förslaget.
Jag har begärt ordet för att möta ett inkast af Herr Lefrén, att RiddarhusOrdningen skulle rättas efter Riksdagsordningen, eller rättare sagt, att när ett nytt stadgande införes i Riksdagsordningen, RiddarhusOrdningen måste ändras derefter.
Detta är ganska sant, men genom förkastande af den föreslagne nya redactionen blir Riksdagsordningen oförändrad, och kan då ej verka till förändring af RiddarhusOrdningen.
Man förkastar blott att införa i Riksdagsordningen, hvad man redan har i RiddarhusOrdningen.
Frågan rörer således blott de 3 öfrige Stånden, ty vi äro lika bundne af RiddarhusOrdningen; men genom ett förkastande hindra vi blott de öfrige Stånden, att pålägga sig ett band, som vi redan hafva, och som de kan hända önska sig.
Om vi vågade utbedja oss, att Herr Grefven och LandtMarskalken, som har en så lång erfarenhet af Riksdagsärendernes gång och de besvärligheter, hvilka äro förenade med nuvarande sältet för discussionernes behandling, ville tillkännagifva sin tanka, huruvida icke Herr Grefven och LandlMarskalken finner förslaget verkställbart och le - Den 26 Februarii f. m. 187 dande till en fullkomning af vära institutioner, samt till mera ordning och harmoni i våra förhandlingar, så är jag öfvertygad, att alla skulle instämma i den åsigten.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken yttrade, att, ehuru Hans Excellence vore fullkomligt erkänsam för det förtroende Grefve von Schwerin till Hans Excellence hyste, ansåg likväl Hans Excellence det vara enligt med sin pligt, att endast framställa proposition på de frågor, som hos Ridderskapet och Adeln förekomma, men icke att gifva sin enskildta öfvertygelse i ämnet tillkänna, hvilket Hans Excellence ock så mycket som möjligt alltid undvikit, för att icke lemna rum åt den oriktiga föreställning, att Hans Excellence någonsin skulle söka eller tilltro sig att med sitt enskildta omdöme gifva någon ledning åt Ridderskapets och Adelns beslut.
Efter genomläsningen af den åberopade 33 §. i RiddarhusOrdningen, medgifver jag, att det nu föreslagne tillägg i 49 §•
Riksdagsordningen redan linnes för oss enskildt stadgadt; och jag vill således ej vidare yrka på afslag, ty jag förmodar, att stadgandet efterlefves lika litet hädanefter, som hittills.
Men icke kan jag instämma i den mening, som här blifvit yttrad, att vi borde antaga den nya re - i88 Den 26 Februarii f. ra. dactionen, för det de öfrige 3 Stånden bifallit den; ty om de öfrige Stånden besluta en sak, som vi äro öfvertygade, hos oss icke kan verkställas, ser jag intet skäl för oss att antaga saken, oaktadt de öfrige Ståndens beslut.
I anledning af Herr Tbams sednaste yttrande, anhåller jag blott få förklara, det jag måtte illa hafva uttryckt mig, om man kunnat tro min mening vara, att de öfrige Ståndens beslut i denna fråga skulle inverka på oss.
Jag har blott sagt, att det skulle se besynnerligt ut, om vi, sorn redan äga den ifrågavarande föreskriften, skulle blifva ensamme om afslag på den föreslagne nya redactionen, synnerligen då samma stadgande ännu, och mera vidsträckt, står qvar i vår gällande Riddarhusordning.
Jag anhåller, att få förena mig i sista tiraden af Herr Thams yttrande, eller att de öfrige Ståndens beslut ej böra inverka på vår öfvertygelse om det rätta.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde ånyo proposition till bifall af den föreslagne nya redaclionen.
Den 26 Februarii f. ra. 189 I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den föreslagne nya redactionen.
Äfven jag har upfattat Ridderskapets och Adelns svar på den framställde propositionen, på samma sätt, som Herr Grefven och LandtMarskalken, och jag anser frågan således vara afgjord; men jag anhåller, att till Protocollet få reservera mig emot beslutet. 49 §•
(Tillägg af ett 4:de Mom. vid slutet af samma §.~) När Utlåtande från RiksStånd till Utskott återremitteras, böra alla anmärkningarna, senast inom fjorton dagar derefter, meddelas Utskottet genom justeradt ProtocollsUtdrag, antingen i hela deras utförlighet, eller ock af Secreteraren punktvis och i korthet sammanfattade, dock i senare händelsen med öppen rätt för StåndsLedamot, att sin serskildta mening in extenso skriftligen bifoga, pä sätt i 5y stadgadt är.
På de skäl, som förut af andra Talare blifvit framställde, föreslår jag vördsamt, alt pröfningen af det ifrågavarande tillägget af ett 4^de Mom. igo Den 26 Februarii f. m. i 4g §•
Riksdagsordningen må upskjutås, till dess pröfningen af den nya redactionen till 24 §•
1 Mom. 2 punkten längre fram företages i sammanhang med 5g §.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMdrskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt upskjuta pröfningen af det föreslagne 4;de Morn. af 4g §.
Riksdagsordningen, till dess nya redactionen af 24 §.
1 Mom. 2 punkten, i enlighet med Ridderskapets och Adelns förut fattade beslut, företages till pröfning i sammanhang med 5g §.
Bifölls. 52 §.
Utaf alla Memorial och Anföranden, som äro af egenskap att böra till något Riksens Ständers Utskott remitteras, skola till Ståndet ingifvas Tvä Exemplar, hvaraf det ena stadnar vid Protocollet och det andra till Utskottet afgår.
Begäres cornmunication med de öfriga Stånden, af emnås dessutom Tre Exemplar, för att dem tillställas.
Denna redaction blef, uppå Hans Excellence Herr Gref vens och LandtMarskalkens derom gjorde ^proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Den 16 Februarii f. m. igi 57 §.
1 Mort1. 2 punkten.
— Vill Ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt — — — —i till Protocollet, hvilket må MedStänden tillställas „ enär han de för communicationen och Protocollet nödiga Exemplaren deraf till Secreteraren ajlemnar. — -— — Hvilken redaction blef, uppå derom gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln antagen.
ConstitutionsUtskottets förslag rörande de Tre Ofrälse RiksStundens Representation.
Riksdagsordningen. i3 §.
Universiteten i Upsala och Lund äge att — — utse hvartdera Tvän ne Ordinarie Professorer.
Då ordningen nu kommit till de föreslagne förändringar i Riksdagsordningen, som hafva afseende på de ofrälse Ståndens representation, hemställer jag, om icke vid detta,, som vid andra tillfällen, när frågor förekomma, hvilka röra de öfrige Stånden enskildt, vi böra afvakta de beslut, som af de öfrige Stånden fattas, och således låta pröfningen af desse frågor tills vidare blifva livilande.
I92 D en 26 Februarii f. m. Hans Excellence Herr Grefve
Jag anmälte mig för att yttra några ord öfver den ifrågavarande nya redactionen; men i anledning af Friherre Cederströms hemställan, att frågorne rörande de öfrige Ståndens representation må hvila, till dess de Stånd, hvilka frågorne närmast angå, fattat deras beslut, får jag blott förklara, att jag instämmer i en sådan begäran.
Jag anhåller, i anledning af Friherre Cederströms framställning, att PiiddarhusSecreteraren ville uplysa, om officiel underrättelse ankommit rörande de Öfrige Ståndens beslut i frågorna om förändring af deras representation?
Och i sådant fall, huru de der blifvit afgjorda?
Frågorne om de föreslagne förändringarne i de ofrälse Ståndens representation äro af den beskaffenhet, att jag för min del helst önskade, att vi fattade vårt beslut, innan vi kände de öfrige Ståndens.
Ty jag skulle gerna se, att berörde förändringar biföllos; men det blir alltid obehagligare att bifalla dem, sedan det redan vore oss bekant, att de Stånd, hvilka de närmast röra, afslagit dem.
Undertecknad Riddarhus Secreterare lemnade den uplysning att, enligt ankommen - Den 26 Februarii f. m. men officiel underrättelse, hade den föreslagne nya redactionen af i3 §. 2 Moni.
Riksdagsordningen blifvit af de öfrige 3 Stånden antagen.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar ska!ken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt, att pröfningen af ConstitutionsUtskottets
Grundlags ändrings förslag rörande de 3:ne ofrälse RiksStåndens representation borde tills vidare upskjutas.
Sedan det blifvit bestämdt, att frågan nu skall företagas till afgörande, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten på den olikhet i redactionen af ifrågavarande 2 Mom. i i3 §.
Riksdagsordningen, som igenfinnes sid.
14 i den serskildt tryckte upgiften på föreslagne förändringar i Grundlagarne och sid. 25.
På förra stället, eller i den redaction som nyss här blifvit upläst, slår, att Universiteten i Upsala och Lund åge alt Välja 2:ne Ordinarie Professorer.
På sednare stället sid. 25, talas åter .alldeles icke om Ordinarie Professorer, utan blott om förändringen af ordet äge till vare berättigade; så att det gamla stadgandet, att valet bör ske bland Professorerne från de verldsliga faculteterne> är der bibehållit. 14 H. *3 Den 26 Februarii f. m.
Jag frågar, hvilkendera rednctionen skall anses för den rätta, ty någon uplysniug derom synes erforderlig, innan den nu ifrågavarande nya redactionen kan antagas.
I Herr von Hartmansdorffs anmärkning finner jag ett nytt skäl lill afslag å den förevarande nya redactionen af i3 §. 2 Mora.
Jag anser äfven det gamla stadgandet, att valet sker endast bland Professorerne i de verldsliga Faculteterne mera billigt, emedan det annars kunde bända, att 2:ne Prester valdes, hvilka redan förut äro valbara inom Stiften; och jag öfverlemnar lill Ridderskapels och Adelns eget bedömande, huruvida icke detta blott skulle leda derhän, att utvidga Presterskapets representationsrätt inom Upsala och Lunds Stift.
På grund häraf och den anmärkning Herr von Hartmansdorff gjort mot olikheten i de båda föreslagne redactionerne, tillstyrker jag bibehållande af det gamla stadgandet.
Lika med Herr von Hartmansdorff, har jag fästat mig vid olikheten i de tvänne redactionsförslag, som finnas pag. 14 och pag. 25.
Men då ordet åge, som är bibehållet i redactionen pag. i4, i min tanka är alldeles tillräckligt för att uttrycka detsamma som vare berättigade, hvilket blifvit nyttjadt i den senare Den 36 Februärii f. m. redactionen pag. 25, finnér jag den anmärkte olikheten för öfrigt icke innefatta något hinder, att antaga det ena och förkasta det andra redactionsförslaget.
Med Herr Grefve De la Gardie kan jag ej instämma, att någon olägenhet upkommer deraf, att de Ordinarie Professorer, som väljas, möjligen äro Prester.
De äro i alla fall särskildte representanter för Academien.
Jag tillstyrker derföre bifall till den nu föredragne nya redactionen pag. 14, men afslag deremot å den sednare pag. 25, enär den framdeles till pröfning förekommer.- Ilerr Cederschjöld:
Man har anmärkt, att ConstitutionsUtskottets vid sista Riksdag afgifne 2:ne förslag till redactionsforändringar af i3 §. 2 Morn.
Riksdagsordningen stå i någon strid med hvarandra, och det kan icke nekas, att desse förslag, sorn blifvit afgifne jaå olika tider, ej kunna stå tillsammans.
Men då här endast är fråga om en förändring af ordet lige till vare berättigadej finner jag den vara af så ringa betydenhet, att något afseende derå ej hör göras, utan att redactionen kan med ali trygghet afslås.
I våra Grundlagar nyttjas ordet åge på mångå ställen, i stället för skolaj men på andra åter blott för att uttrycka en medgifven rättighet.
Alt detta sistnämnde förhållande här äger rum, kan tydeligen skönjas af 16 §.
Riksdags - Den 26 Februarii f. m.
Ty när Lagstiftaren ansett angeläget, att bestämma en skyldighet för någon Corporation, bar han äfven utsatt något vite för underlåtenheten, men så är icke förhållandet med Universiteten.
Riksdagsordningen 16 §. bestämmer ansvaret för Prosteri, Stad eller Härad, som underlåter att ställa Fullmägtig.
Så länge Universiteterne der icke nämnas, måste man derföre förstå stadgandet i i3 §., såsom en blott rättighet, icke såsom skyldighet att sända Riksdagsmän.
Ty om meningen varit, att pålägga Universiteten en sådan skyldighet, hade man väl icke underlåtit att intaga den i 16 §., för att blifva så mycket säkrare om skyldighetens upfyllaude.
Jag tillsyrker således afslag å den nya redactionen.
Sedan jag nyss yttrade mig, har min upmärksamhet ytterligare blifvit fästad derpå, att de tvänne olika redactions-förslagen pag.
14 och pag. a5, angå samma Moment af i3 §.; hvarom jag förut misstog mig.
Då det således icke lärer gå an att antaga det ena, och förkasta det andra, linner jag mig nödsakad frånträda mitt förra tillstyrkande, och nu begära afslag på båda de nya redactionerne.
Olikheten i de båda redactionsförslagen härrör endast från bristande correc.tur, hvilket kan inhämtas Den 26 Fe b r u a r i i f. ra. 197 af ConstilutionsUtskottets vid sista Riksdag afgifne Memorial i iimnet, som igenfinnes sid. 243 i 3:dje Samlingen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll.
Deraf synes klart, att Utskottet då endast åsyftat ett förslag till förtydligande af §:n, genom förändring af ordet äge till vare berättigade.
Men genom misstag vid redigeringen har man förglömt att iakttaga den redan förut föreslagne förändringen, att valbarheten skulle utsträckas från blott de verldslige Facultelerne till alla ordinarie Professorer.
För min del instämmer jag med Herr Grefve De la Gardie, att den gamla redactionen, som inskränker valet till de verldslige Faculteternej är bättre; emedan de Professorer, som äro Prester, eller tillhöra Theologiska Faculteten, kunna i alla fall väljas för sina Pastorat.
Det är väl sant, att en Professor af de verldslige Faculteterne äfven kan vara Prest, och, om han har prebende, blifva såspm Kyrkoherde vald af Stiftets Presterskap; men meningen med Universiteternes representationsrätt har väl varit, att män, som tillhöra det lärda Ståndet, utan att vara Prester, äfven skulle blifva representerade, och detta ändamål vinnes säkrare, om valet alltid sker ur de verldslige Faculteterne.
Jag skulle således vördsamt tillstyrka, att redactions-förslaget pag.
14 alslås, men att deremot den nya > 198 Den 16 Februarii f. m. redactionen pag. 25, sorn med bibehållande af det gamla stadgandet, rörande de verldsliga Faculteterne, förändrar ordet eige till vare berättigade antages.
Derigenom bibehålies det gamla rigtiga stadgandet om sjelfva representationen, och undvikes den hiltills varande tvetydigheten, huruvida stadgandet innebär en befallning eller blott tillåtelse för Universiteten, att skicka Riksdagsmän.
Jag har endast begärt ordet för att fästa upmärksamheten på en irring, som bär under discussionen upstått i så måtto, att man ansett ConstitutionsUtskottets båda redactionsförslag vara framställde, såsom tvänne olika alternativer.
De uttrycka tvänne åtskiljde principer, som likväl icke utesluta hvarandra.
Redactionsförslaget pag. 14 bär afseende på frågan om de ofrälse Ståndens representation, och innefattar den hithörande förändringen i i3 §.
Riksdagsordningen, hvarigenom
Universitetens rätt att välja skulle utsträckas från Professorerne af de verldslige Faculteterne till alla Ordinarie Professorer.
Den pag. 25 föreslagne redactionen har deremot blott till syftemål ett förtydligande af §. genomförändring af ordet åge tilt vare berättigade.
Dessa förslag hafva således intet samband med hvarandra, och jag ser intet hinder, att anta - Den 26 Februarii f. m.
J99 ga ettdera eller båda, alltefter som man behagar.
Jag delar så mycket hellre Friherre Ehrenborghs mening, alt ConstitutionsUtskottets afgifnc arne förslag till redactionsförändringar i i3 §.
Riksdagsordningen angå 2:ne af hvarandra oberoende principer, den ena med afseende på förändring af ordet eige till vare berättigade, och den andra med afseende på valbarhetens utsträckning från de verldslige Faculteternes till alla Ordinarie Professorer, som båda förslagen på samma dag under sista Riksdag allemnades af ConstitutionsUtskottet.
Båda äro underskrifne den 24 September, och ankommo till RiksSlånden den 3 October 1823.
Det synes således klart, att meningen varit, det Förslagen skulle serskildt discuteras och afgöras, ulan att man genom beslutet rörande det ena, skulle vara bunden i afseende på det andra.
Ty det kunde hända, att de sotn önskade valbarheten utsträckt tili alla Ordinarie Professorer, ansågo ordet äge innebära en skyldighet, och således icke gillade den andra föreslagne förändringen, och så tvärtom.
Jag har blott begärt ordet för att anmärka, att jag sjelf begått en irring, genom förvexling af de tvänne serskildte förslagen, så att hvad jag nyss ytt - 1 oo Den 26 Februari i f. m. rade, rörer redactionsförslaget pag. 25, men icke den nu ifrågavarande redactionen pag, i4-
Här är blott fråga, huruvida de från Universiteten valde Riksdagsmännen ovilkorligen böra tillhöra de verldslige Faculteterne; och detta tror jag är ganska nyttigt, för att åstadkomma inom PresteSfcåndet en upblandning med annat, än blott Theologer.
Jag roedgifver väl, att ändamålet ofullkomligt vinnes genom det ifrågavarande stadgandet, emedan inom de verldsliga Faculteterne äfven finnes Professorer, som äro Prester, och således ändock kunna väljas.
Men intensionen bör åtminstone uttalas, och jag tillstyrker derföre att bibehålla den gamla redactionen.
Lika med dem, som afstyrkt antagandet af den förändring i i3 §.
Riksdagsordningen, att valbarheten skulle utsträckas till alla ordinarie Professorer, tror äfven jag det vara nyttigt, att Universitetens representanter ej äro Prester, och tillstyrker derföre för min del afslag å den 1111 förevarande nya redactionen.
Om redactionsförändringen pag.
25 nu äfven skall afgöras, tillstyrker jag likaledes afslag derå, emedan jag tror med PresteStåndet,, att ordet äge här bör tillämpas i betydelse af skall.
Herr <von Hartmansdorff:
Vid genomläsning af ConslitutionsUlskoltets vid sista Den 16 Februari! f. m. aoi Riksdagen i ämnet afgifne Utlåtanden, finner jag Friherre Ebr-enborghs och Grefve Gyldenstolpes åsigt riktig, att nemligen de tvänne redactionerne innehålla tvänne af hvarandra oberoende förslag, hvilka bordt åtskiljas.
Men jag anser som ett fe! i nuvarande ConstitulionsUtskotts redaclionsåtgärd, alt icke förslaget sid. 25 blifvit upställdt framför förslaget sid. i4; ty i den ordningen inkommo förslagen vid förra Riksdagen, så att dåvarande ConstitutionsUtskotts Memorial N:o 54 angår förändringen af ordet äge till vare berättigade, och N:o 55 förändringen till Ordinarie Professorer i stället för Professorer frän de verldslige Faculteterne.
Jag skulle derföre tro det vara riktigast, om Herr Grefven och LandtMarskalken först framställde till afgörande förslaget sid. 25.
Hvad Friherre Cederström anfört, att PresteStåndet ansett ordet äge betyda detsamma som skola, liar jag mycken anledning att draga i tvifvelsmål, emedan jag bestämdt vet, att Upsala Academie skickat blott en fullmägtig, men säkerligen blifvit af PresteStåndet ålagd att skicka tvänne, i fall äge bordt tydas med skola.
Herr Rosenquist, Fredrik Leonhard: .lag anser frågan, om en förändring af i3 §.
Riksdagsordningen vara af den beskaffenhet, att med dess afgörande gerna kan npskjutas, till dess de vid denna Riksdag 202 Den 26 Februari i f. m. väckte frågor om en allmän representationsförändring förekomma.
I anledning af Herr von HartmansdorfFs begäran, att man skulle upskjuta afgörandet af den nu ifrågavarande delen af nya redactionen till i3 §.
Riksdagsordningen, intilldess den andra delen deraf, som finnes pag. 25 blifvit afgjord, får jag förklara, att jag icke anser detta vara rätta methoden.
Ty, på sätt här redan af flere Talare blifvit anmärkt, angår den nu under öfverläggning varande redactionen endast frågan, huruvida alla Ordinarie Professorer kunna väljas, eller blott de, som tillböra de verldsliga Faculteterne, oell denna fråga är helt och hållet skiljd från den andra, huruvida man vill ändra ordet äge i §:n till vare berättigade.
Frågorne kunna således behandlas helt och hållet serskildt från hvarandra, och för min del tillstyrker jag afslag på den första.
Jag förenar mig med de värde Ledamöter, som yrka afslag å den nu ifrågavarande redactions-förändring uti 2 Mom. i3 §.
Riksdagsordningen, af det skäl, att jag finner den nya redactionen obestämd, då der står Ordinarie Professorer, såsom motsats af Professorer från de verldslige Faculteterne, som finnes i den gamla redactionen.
Den 26 Februarii f. ra.
2o3 hemställer om det kan tagas för gifvet, att en Ordinarie Professor ovilkorligen skall hafva större kunskaper och mera skicklighet, att vara Riksdagsman, än en Extraordinarie Professor.
Jag anser det således sorn ett fel i den nya redactionen, hvilket redan gifver tillräcklig anledning till afslag, att enligt densamma ingen Extraordinarie Professor skulle kunna väljas.
Jag föreställer mig, att det blir så mycket nödvändigare, att afslå den ifrågavande nya redactionen, sorn det i alla fall blir af nöden, att ett nytt förslag upgöres i afseende på de reglementariske föreskrifterne.
Om Theologiska Facultetens Professorer ej kunna väljas, så kan fråga upstå, huruvida de böra deltaga i kostnaden för underhållet åt Universitetens Riksdagsmän.
Det torde ock böra bestämmas, huruvida de Extraordinarie Professorerne och öfrige Tjenstemännen skola deltaga i valet, jemte flere reglementariske föreskrifter; hvarföre jag anser bäst, alt man bibehåller den gamla redactionen, till dess man får ett nytt fullständigt förslag till redactionsförändring.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition lill bifall af den föreslagne nya redactionen.
Nej. 204 Den 26 Februarii f. m.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, "om Ridderskapet och Adeln fann för godt, att, med ogillande af den förevarande nya redactionen af 2 Mom. i i3 §.
Riksdagsordningen, bibehålla den gamla redactionen oförändrad, så vidt den angår bestämmandet, att Universitetens utsedde Riksdagsmän skola vara Professorer från de verldslige Faculleterne.
Bifölls. <4§- ([Tillägg af ett 6:te Mom. vid samma 6:0 Ofrälse Manufadur ister och Fabriksidkare på landet vare berättigade att förena sig med närmaste stadj för att der, i män af erläggande stadsafgifter , deltaga i Riksdagsmannavalen, och jemväl sjelfve kunna till Fullmägtige för Staden väljas , sedan en sä beskaffad förening, minst tre år före den till Riksdagens öpnande utsatta dag, oafbrutet ägt rum.
Denna redaction blef, uppå gjoid proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. *4 §•