Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreslår nemi., att man mätte återgå så, att väldet af5r:dr silfver eller i3 r:dr 16 sk. b:co mätte tagas såsom det belopp, hvilket skulle utgöra öfvergången fran snatteri till tjufnad.
Hermelin, som nu väckt denna fråga såsom motion, har föreslagit detta, men LagUtsk. har — ina det ursägtas mig att jag uppriktigt säger det —1 alldeles förblandat frågan.
Annat är att upphöja summa furti till sitt förra skick, och annat alt ingå i förändring af daler silfvermynts beräkningen, i fråga om lagens stadganden rörtde böters heräkning.
Man kan alltför väl göra det ena utan att vidröra det andra.
Jag liar begärt och erhållit återremiss på LagUtskrs betänk.
N:o 3 X, i hopp att Utsk. möjligen förändrar sin tanke i det deruti vidrörda ämne; men, dermed må vara huru det vill, så kan jag icke fullkomligen ogilla, att Utsk. drager i betänkande alt ändra bötes-beräkningen, ty man kan ej göra det på ett ställe, utan att göia det på andra; men man har orätt att sammanblanda den frågan 3o Dea 16 Maje, m. med den nu förevar., som liar med den andra ingenting att skaffa, och blott angår öfvergängspunklen emellan snatteri och stöld.
Jag begär återreiniss till LagUtsk. af detta betänk.
, och anhåller, att Utsk. ville skilja frågorna emellan och i följd deraf sjelft göra ett förslag, grundadt på de premisser Utsk. framställt, och sålunda göra conclusionen med dem öfverensstämmande.
Gederström, Jacob, blefvo reservationerna upplästa.
Min anrnärkn. emot LagUtsk:s betänk.
N:o 3i, i hvilken Frih.
Boye instämde, välgrundad på Ilr Cederschjölds reservation.
Jag grundar mitt tillstyrkande till återreiniss af äfven delta betänk, jemväl på Gr.
Sparres och Hr Cederschjölds reservationer.
I afseende på hvad jag derjemte vid betänk.N:o3t yttrade, rörrde sådana böter, som i särskildta K. bref finnas bestämda i riksdaler, skillingar och runstycken, så är det naturligt, att 11.
M. begära, att sådana böter böra i samma förhållande höjas, hvilket är en så lätt sak, att det icke kan blifva svårt för Utsk. att uppgöra beräkning dertill.
Boye i afseende på denna frågas stora vigt, och alt man ej bör göra snatteri till tjufnad; motsatsen är blott ett medel till att öka det redan, beklagligtvis, nog stora antalet af correctionshjon.
Så glad jag är af det bifall till mitt yttrande, sorn den siste talaren behagat lemna, qvarstår jag dock vid den lanken, att man visserligen kan önska och hoppas, att sjelfva bötesberäkningen i allmänhet äfven varder lättad till hvad 1734 års lag afsåg; men att frågan derom är helt annan, än den om summa furti, samt att den sednare kan afgöras, fastän man också nu ej skulle hinna med den vidsträcktare förbättring, som vore lyckligast.
Egentligen begärde jag likväl ordet, för att anmäla, det jag skil jer mig ifrån Gr.
Sporres reservation deruti, att jag anser det vara skäl att antaga det stadgande, som nya lagförslaget erbjuder, emedan dess antagna evalvation af myntförhållandet otvifvelaktig! är riktigare än den Gr.
Sparre föreslår.
I den discussion, som i' sista plenum förevar, uppstod äfven fråga om, huru välgörande det skulle vara lör Kronan i afseende på utgifterna för fångskjuts m. m., om personer, som tilltalas för mindre förbrytelser, icke genast skulle i häkte inmanas, eller särskild ransakning med dem komma att anställas.
I öfverensstämmelse dermed, finner jag äfven, att om den summa, som anses vara den minsta, hvarigenom tjufnad kan ske, ökades till det belopp, som antingen det nya lagförslaget eller Gr.
Sparre framställt, äfven derigenom samma ändamål skulle befrämjas.
Ilai1 är dock hufvudsaken, att man derigenom skulle Den 16 Maj e. ni. 3i minska antalet af sådana förbrytare, soin anses vara vanärade oell straffas på ett nesligt sätt.
Jag tror verkligen, att man erfarit, oell elen som uppmärksamt föIjt de verkningar, hvilka hittills varande lagar åstadkommit, kan besanna, att strängheten af straff, synnerligen i otrohets-mål, verkat, att största skammen består i erkännandet af dessa brott; och i samma mån, som straffet lindrades, skulle faran för alt erkänna brottet äfven minskas bos den brottslige.
Jag tror, att äfven på delta skäl en mildare lagstiftning borde börja, och alt rätta öfvergångspunkten vöre, om man ökade beloppet af värdet utaf det tillgripna, innan det ansågs såsom urbota eller behöfde straffas som stöld.
Pä de grunder, i anledn. af hvilka Gr.
Sparre tillstyrkt motionen, gör äfven jag det, och anhåller om återremiss.
N:o 32 blef af R. o. Ad. återremitteradt.
Föredrogos ånyo och biföllos LagUtsk:s den 2 dennes e. m. på bordet lagda betänkanden: N:o 33, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. brefvet den 3 Juni 1752, ang:de Hofrätterna lemond tillåtelse, all i dråpmål domina lill lottkastning, då ej utrönas kan, hvilken af flera varit den dödes baneman; N:o 34, i anledn. af väckt motion, angrde de rättigheter, som böra fosterbarn tillkomma.
Till pröfning företogs LagUtsk:s den 2 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 35, i anledn. af väckta motioner, angtde s. k. undantags-conlracters intecknande.
Dessa undantags-förbindelser, som vid afliandlingar emellan allmogens föräldrar och barn allmänt förekomma, äro af den beskaffenhet, att, då öfverlåtelse skett, undantagsvillkoren stå och skola slå uppräknade i undantags-afhandlingen.
I 2:dra mom. af Utsk:s förslag har Utsk. föreslagit, att i sådant fall de skola äga förmånsrätt såsom obetald köpeskilling, ”men" — tillägger Utsk.: —”försummar man att inom den i sistberörde lag”rura utsatta tid afbandlingen, hvari förmånerna betingade ”äro, för domstolen uppvisa och i inteckn:s-prot. intaga lå”ta, njnte sedan ej bättre rätt, än såsom för annat fordrings’’anspråk.
Detta kan jag ej förena mig uti.
Det synes skäligt, att den, som fått öfverlåtelsen af egendomen, är pligtig att söka uppbud å densamma, och dermed är också undantags-afhandlingen inlecknad, samt besittningen af domstolen endast villkorligt medgifven, d. v. s. så framt undantagsvillkoren fullgöras.
Denna behöfver ej heller förnyas, ty den, som emottagit egendomen, äger den ej med annan rätt, än alt undantaget skall utgå, hvarföre någon förlust för undantagstagare» icke kan äga rum.
Det faller af sig sjelft 3a Den 16 Maj. e. ra.. att något annat document icke finnes, än sjelfva öfverenskommelsen, och den finnes i rättens protocoll intagen.
Jag får dessutom förena mig i hvad Hr Ekholms reservation innehåller, ty en sådan författning, som denna, kan icke på något vis lämpas till stadsjord.
Då jag ogerna ville besvära med något anförande i delta ämne, om betänk, vore bifallet af de öfriga Stånden, anhåller jag få veta, huruvida någon underrättelse ankommit i ör:de deras beslut i frågan.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu ankommit röride de öfriga RiksSt:ns beslut i delta ämne.
Då förhållandet är sådant, som Ridd.- Secrettn nu anmält, vill jag anföra några ord i afseende på detta belänkande.
I händelse detsamma skulle äfven vid denna riksdag bifallas af R.
St. och inkomma till K. M., skulle naturligtvis derå göras större afseende, än vid ett annat betänkande, som icke mera än en gång från R.
St. till Konungen i enahanda afseende ingått.
Jag tror derföre det vara af någon vigt att tillse, huruvida detsamma är sådant, att det till en början 6‘fverensstämmer med de lagar, som redan finnas.
Vid betraktande deraf finner man, att i 11 punkten af inteckn:s-förordn:n utaf den i3 Juli r8iS förekommer, att inteckning ej må ske utan till bestämdt belopp i penningar eller varor.
Det nu framställda lagförslaget innehåller deremot, att man skulle äga räll att få intecknadt ett obestämdt varu- och ett obestämdt penningebelopp, emedan annorlunda icke kunna förstås följande ord: ”'skall ock all annan efter lag tillåten upplåtelse af nyltjan”janderätt till fastighet, härunder jemväl inbegripen lifslids”städja, ” intecknas, och i a;dra punkten, föreskriften, att inteckningen skall ske för sådan rätt, som man vid försäljning förbehållit sig i fasta egendomen eller afkomsten deraf.
De vanliga undantags-contract, som man får se, innehålla t. ex. rättigheten att mjölka en ko.
Detta mätte vara något obestämdt, då det är osäkert, om den gifver mera eller mindre mjölk.
Den andra punkten brukar vara, att den, som förbehållit sig undantaget, skall få ved huggen åt sig, då han icke mera orkar att sjelf hugga den.
Detta måtte också vara en vara till obestämdt belopp, emedan lian får så mycket ved han behöfver, oell afven af obestämd beskaffenhet, emedan den kan vara huggen eller icke huggen.
Vidare plär vara betingadt skjuts till kyrkan, ett linland, tn. fl. dylika saker.
Nu är emedlertid föreslaget, att en sådan afkomst skall intecknas med fullkomlig inteeknings-rätt, och meden sådan intecknts- rätt, sorni Jorda-b:n är tillagd inneslående köpeskillning, hvilket är framför alla andra.
Det är Den 16, M a j c- m, 33 är således, såvitll |ag förstår, i detta lagförslag en bestämd motsägelse emot redan bestämd lag i ii punkten af 5818 års inteeknis-förordning.
Denna författning och stadgandet i dess litte punkt afser , såsom säkert dé landshöfditlgar, hvilka här äro närvar., kunna vitsorda, den reda, hvilken är alldeles oundviklig vid fastigheters försäljande på u'- mäthings-auclioh, och den i anleda, deraf uppkommande liqvid emellan intecknisägarne, hvilken icke ivan ske, om ej hvarje inteckning är utsatt lill bestämdt belopp ; och författningen har i flera andra afsecnden mångå föi delar i de bestämda stadgandet), som den innehåller.
Jag tror således, att det icke är rätt att upphäfva densamma.
Jag tror icke, att det kan ske med bibehållande af den säkerhet, som män, synnerligen i sednare tider, varit så angelägen att bibehålla för inteckningsägare; och framför allt tror jag, ali det skulle vara alldeles orätt att indi reel upphäfva eller undergräfva denna säkerhet och denna författning, hvilket skulle ske, derigenom att tvänne root hvarandra stridande lagbud korn-* ine att. äga rum.
Jag får således yrka antingen afslag å betänk. eller återremiss af detsamma.
Det är numera icke så angeläget för de s. k. undantags-tagarne att få silia lälligheter bestämda i varor, sedan vi äga ett bestämdt mynt.
Jag tror, att hvad sorn gjort dessa undantags-eontracter så allmänna, all det knappt finnes någon öfverlåtelse af en fastighet utaf äldre personer, utan allett sådant äger rom, är den ostadighet i myntvärdet, som hittills Varit.
Kehofvet af att bibehålla ett sådant, så till sågandes, indelningsverk för undantagsägare, finnes hu mera icke, sedan det är möjligt för dero att få sin säkerhet bestämd i en penning, sorn ej faller och stiger i värde, såsom hittills skett.
Ifall ändamålet, såsom jag föreställer mig, är att för dessa Undantagshjon bibehålla den säkerhet, sorn är önskvärd, tror jag att det skulle kunna tillvägabringas på ett belt annat sätt, synnerligen om man vill begagna de medel, söm LagUtsk. här föreslagit, att ej mindre än tre gånger om året kungöra författningen.
Det vore att till säkerhet för de undantag, söm bestämmas i vissa persedlar och vissa förmåner, dessa persedlar och förmåner allesammans skulle evalveras i eh bestämd penningesumma, sorn sedan intecknades.
Då v
Un tio undantagslagarne en bestämd säkerhet, sådan som vore förenlig med huvar, inteckntslag, och den osäkerhet vore undanröjd, hvafs inträffande:
LagUtsk. velat genom sitt betänk, förebygga.
De författningar, som gälla för kronohemmans befattning, medgifva jemväl, att då föräldrar afstå kronohemman åt barn, de dervid få bestämma undantag, som likväl af Konungens Bef:h:de skola pröfvas.
Vid öfverlåtelse af skattejord, är nuturligtvis förhållandet lika. endast att landshöfdingen då icke dermed har 7 H. 5 34 Den 16
Maj c. in. något att staffa, så framt icke oloflig afsöndring af jord dervid äger ruin; men jag tror, att det ieke är undantagstagaren, utan den, hvilken fått öfverlåtelsen, som har skyldigheten att uppvisa conlractet för att derigenom ådagalägga, att han blifvit åbo och fått besittningsrätten af hemmanet, och i samma afhandling skola undantngsförmånerna vara intagna, de må då vara hvilka som helst.
Den som sedan säljer ett sådant hemman, kan icke förvärfva det med bättre rätt, än köparen ägde och förbundit sig fullgöra.
Samina skyldigheter, som ålegat säljaren, måste alltså med köpet öfvergå lili köparen; och då är all möjlig säkerhet vunnen.
Jag förnyar min begäran om åtcrremiss.
Då min erfarenhet instämmer med de upplysningar, H r Ekholm lemna t i sin reservation, och då jag anser, alt Rutbergs och Ola Jcpssons yltrade farhågor icke sakna grund, anhåller jag om ålerretniss, på det de gjorda anmärkntna må kunna leda till ett bättre förslag, än det nu framställda.
Hr Sandelhjelm, Paul: Jag förmodar, att de vid utlåt, gjorda anmärkn;r föranleda återremiss, hvarom äfven jag anhåller.
Af sådan anledn. tillåter jag mig anmärka, att ofta, i de landsorter der hemmans-områdena äro vidsträckta, består undantaget eller fördelen, som den också kallas, uti eli jordstycke, begagnadt och särskildt afslängdt från hemmanet.
I afseende på säkerhet för ett »ådant undantag eller fördel, synes mig frågan stå i nära samband med frågan om afsöndring af jord från hemman; och som, i följd af K.
M:s nåd. skrifvelse och åtskilliga motioner i ämnet, denna fråga beror på Lag- och Ekon.Utskms utlåt., anhåller jag få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att det nu föredragna ämnet borde i sammanhang med den andra frågan behandlas.
Ce d e r s t r ö m, Anders:
Det är ej i sjelfva hufvud«aken , ulan i följd af ett tryck- eller skriffel, som jag anhåller att få yttra mig.
Det. slår i i:sla punkten: "skall "ock all annan efter lag tillåten upplåtelse af nyttjanderätt till fastighet, härunder jemväl inbegripen lifstidsslädja ”hvarom stadgandet i sista punkten af 1 5 §:n 16 cap. Jorda-b:n ”således upphäfves;” men delta kan jag icke finna vara någon riktig mening.
För att få delta upplyst, anhåller jag om återremiss.
LagXJlsk:s betänk.
N:o 35 Lief af R. o. Ad. återremitterad!.
Föredrogs ånyo Hr af Grubbens’s, Nils Wilh., den 5 dennes e.
"in. på bordet lagda yttrande, i anledn. af StatsUtsk:s utlåt.
N:o3i, ang:de regter:n af utgifterna under liksstatens i:sta hufvudtitel.
De n 16 M a j e. m. Gr. Taube, Gustaf Joli., hade inlemna! ett anförande, sorn upplästes, så lydande:
Vid de af Hr af Grubbens i plenum den 5 innevar. månad gjorda anmärk:r vid SlatsUtsk:s betänk.
JV:o 3i, rör:dc i:sta Ii u (V lid titeln, får jag göra följande erinringar:
Hr af Grubbens anser, dels att anslaget af 20,210 r:dr b:co lill ved och kol för K. bofliållningen bör kunna nedsättas till i5,ooo r:dr, oell dels alt den till polis-, lys- neli renhållning bestämda summan 16,100 r:dr b:co bör kunna minskas med 6,100 rtdr oell således nedsättas till io,poor:dr b:co.
Hvad först beträffar anslaget för ved och kol, som för närvar, är 25,210 r:dr, och hvarmed eldning besörjes, icke blott i det K. residens-slottet, med 5o3 eldstäder, deraf 3:ne Kongl, och 27 andra kök, samt 44 marmorspisar, kok- och stryk-kakelugnar, utan äfven i de K. lustslotten, Prins Carls palats, gamla banken, Oxenstjerska och Fndebelouska husen samt Hofstallet, i H. M.
Konungens och H. K. Fl. Kronprinsens fateburar och tvättstugor, hvartill kommer, att ibland förenämnda eldstäder äro inberäknade äfven de, som finnas i de uti K. slottet varande embetsverk, nemi.
Högsta Domstolen, Rikets Allmänna Ärenders Beredning, Caliinettet för utrikes brefvexlingen, Hofcancellers-expeditionen, Riksarchivet, Biblioteket, Museum, Antiqvitets- och Vilterhets-academicn, Öfvercommendants-expeditionen och Commendanlens, jemte Gardes-reg:lenas till häst och fot högvakter med der liefintliga arrestrum m. fl.; så torde det för många icke vara obekant, att det redan för flera år tillbaka var otillräckligt för det qvantum, som derföre borde anskaffas, äfvensom att detta qvantum ej var tillräckligt för behofvet, utan att K.
M var nödsakad att af egna medel årligen låta uppköpa hvad som felade.
Genom ett särskildt arrangement hafva båda dessa olägenheter blifvit afhulpna.
Ett nedsatt anslag skulle deremot återställa dem i ökadt mått, emedan prisen å ved och kol i sednare tider stigit.
Att nedsätta anslaget in natura, då det förut varit otillräckligt, torde väl ej vara meningen; och det contanta anslaget, som upplager veden lill 7 r:dr och kolen till 5 r:dr, hvarunder transport oell arbetskostnader äro inbegripna, kan icke anses för högt beräknadt, då det genom erfarenheten är bestyrkt, atl årligen, någon tid under sommaren, priset å björkved uppgår (ill 9 å 10 r:dr, och då prisen å de öfriga vedsorterna i samma mån ökas, samt att allmännaste priset å kol hvarje år är 5-y r:dr b:co per läst.
Vidkommande anslaget för K. slottets polis-, lys- och renhållning, hvarföre staten upptager r:dr 16,100 h:co, så utgår deraf till löner och arfvoden m. m., hvilket samma stat närmare bestämmer, oafkortadt 6,973 r:dr 24 sk.; och bestridas dermed, så vidt tillgångarne medgifva, alla utgifter för renhållningen, fönstrens kittning och rengöring, sotning, snös sammanskoltning och bortföring, pumparnes underhållande, 36 Den 16 Maj e. m. takens rensning, brandredskapens underhållande, materialier för golfboningen, lyshållning inom och utomkring K. sloltet, jemte beklädnad för slottsbetjeningen m. 111.
— Endast föi- lyshållningen har kostnaden, i anseende tili stegrade oljepris, under de sednaste åtta åren, intet år understigit 5,ooo r:dr, frenne år deraf uppgått tiil mera än 6,000 rrdr och ett år tili nära 7,000 rrdr, allt b;co, oaktad* ej annan än hampolja, som erhålles för lindrigaste priset, dervid Rbfvit använd, och contracter derom med den omtänksamhet blifvit upprättade, att den alltid erhållits till del möjligaste lägsta pris, hvarpå såsom exempel kan nämnas, att nu, då allmänna priset A hampolja är 1 r:dr 8 sk. b:co, betalar slät-’ tet derför endast 44 s^’ — Ätt icke någon lux är rådande vid hvardagliga lyshållningen, är hvar och en i tillfälle att bedomina; — men slottets vidlyftighet och beskaffenhet er* fordra, det oaktadt, för hvarje afton, invändigt, i.37 st. brinnande lampor, hvaraf en stor del brinner hela natten, och i de mörka trapporna och gångarna hela dygnet året igenom, samt utomkring slottet och dertill hörande hus 76 lampor under den mörka tideq af året, då lyktorna i staden skola vara lysande.
Denna sednare lyshållning, som verkställes enligt för hvarje år upprättadt entreprenadcontract, kan icke ensamt bestridas med den summa, sorn Hr af Grubbens ansett vara tillräcklig för hela slottets eclaireling.
Den som endast fäster sig vid totalsumman, hvartill årliga lysliallningen uppgår, kan väl tycka, att den, borde och kunde vara mindre, men vill man göra sig mödan ali undersöka verkliga förhållandet dermed, skall man finna, att, öfverhufvud taget, för hela året quinqueter och lampor endast kosta 3 sk. 4 rist b:co stycket för dygnet, inberäknadt reparationskostnad och sjelfva ly ktorna.
Alt med de medel, sorn varit öfver, sedan lyshållningskostnaden utgått, bestrida aliade mångå öfriga ofvanuppräknade utgiftstitlar, hvaribland flera ovedersägligen låra få erkännas vara ganska drvga, såsom beklädnad för slottsbetjeningen, renhållningen, samt skottningen och bortföringen af snö, hvilken sednare kostnad, såsom beroende af vinterns beskaffenhet, icke kunnat eller någonsin kgn ens approximativt på förhand beräknas, — har, oaktadt alla bemödanden, icke varit möjligt och kan icke heller blifva det framdeles, såvida icke en betydligare nedsättning * varupris och arbetslöner skulle komma att inträffa.
Jag’ har ansett mig böra i korthet lemna dessa upplysningar, på det H.
Ståndet måtte finna orimligheten af de gjorda anmäi korna; och om H. StatsUtsk. täckes från K.
Kammarrätten infordra de derstädes granskade räkenskaperna, inhemta? förhållandet närmare. R. o. Ad. beslöt, att så väl Hr af Grubbens’s, som Gr.
Taubes anförande skulle få åtfölja återremissen af StatsDtsk;s utlåt.
Nro 3f.
Den iG Maj e. m. 1 Ånyo föi;pdrogs Hr Munck .aLRpsenscbölds, Sils Rudolph, den 5 .dennes e, m. på bordet., lagda mptiop, att R.
St. malte Ros K. M. i önskningsväg anhålla, det.
K. ål. tpåtte af gunst och nåd utförda amnesti-decret, så väl för Assessor Crusenstolpe, sorn för alla deni, hvilka, tili följd af det .emot honom anställda tryckfribetsåtal, blifvit till ansvar ställde.
Hr Frih. o. L-audlm. yttrade, att då, i denna motion förekornme , dels alt den Roma.remaltt, sorn handlagt. tryckfrihetsmålet emot Assessor Crusenstolpe, jiegå 11 et,,t, pr imen 1 sesse ma jes ta t is, dels pitt samina domaremal, t dömt efter godtycke; och motionären derjemte .yrkat, att R.
St., gepom att i önsluiingsväg ltos K.
M. anhålla om amnesti för en för politiskt brott anklagad och dömd, längre ned i motionen likaledes til! namnet bestämdt utmärkt, Svensk undersåte, på detta sä 11, inför opinionen mätte tillkännagifva ett offentligt ogillande af att Sveriges grundlagar af sjelfva dess domaremakt blifvit öfverträdda och Svensk medborgare olagligen blifvit beröfvad sin frihet, ansåg Hr tandla!., till följe af go §:n RegF:n, propos. till remiss af denna motion icke kunna frarnställai; Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph:
Jag anhåller få fästa Hr Frih. o. Landtm:* uppmärksamhet derpå, att längre ned står, att jäg vill förbigå allt detta; alltså lärer det icke till motionen höra, Vid förnyad föredragning af StatsUtsk;s den.,7 dennps e. m. på bordel lagda.utlåt. l(N:o 6 g, i. anleda.
,af yrkad befrielse från .skatt för iijtägterna ^.allmänningen Stöpen inom Suntetorps, speken af Skaraborgs län, ,blef samma utlåt, ånyo lagdt på bordet, uppå, begäran, af Hrr Palmcrantz, Joli an Mauritz, saint v o 11 H a r t in a n s d o r f f, Augus t.
Hr M u. nck af Rosenschöld, Nils Rudolph, som under uppläsningen af rubriken å StatsUtsk:s utlåt.
N;o 6g anmält sig att tala, uppropades nu och yttrade; Då jag icke kan instämma i den tydning, s,om Hr.
Landtm, behagat gifva åt go §:n Reg.Fm, och då jag anser min motion fullt öfverensstämmande med Go §:n Riksd.- Ordn., vågar jag yrka propos. å densamma, och anhåller, att Hr Frih, o. Landtm ville till Ståndet hemställa, huruvida en sådan propos. ej af detsamma yrkas, Hr Frih. o, Landtm, erinrade, att han, genom det yttrande han nyss afgifvit, förklarat sig icke kunna framställa propos. till remiss af Hr Munck af Rosenschöld* motion.
Hr Munck af Rosen shöld:
Då vågar jag, såsom jag nyss sagt, hemställa till Ståndet, huruvida det icke yrkar propos. på den af mig framställda motion, och vågar, till fullföljd deraf, begära votering. 38 Den 16
Maj e, m. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Jag finner !Ir Munck af Rosenschölds yrkande vara alldeles utom ordningen för föredragningen; emedan det betänk.sorn Hr Landtm, föredragit, ej liar någon rapport med den anhållan, som Ur Munck af Rosenschöld gjort, hvilken bort komma förut, ifall han funnit sig dertill äga anledning.
Jag bestrider helt och hållet, att vi återgå till ett redan afgjordt mål.
Hr Munck af Rosenschöld: Som Landtm, icke, enligt vanligheten, genom tecken med klubban tillkånnagifvit, att det första målet var afgjordt, kunde jag ej förmoda, att Hr Landtm, skulle företaga ett nytt mål, förrän det förra var afslutadt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt, då Hr Munck af Rosenschöld yrkat propos. till remiss af sin motion, men Hr Landtm, förklarat sig ej kunna framställa en sådan propos. , och Hr Munck af Rosenschöld sedan begärt, att Ståndets tanke häröfver måtte inhemtas, Hr Landtm, ansåg sig icke kunna neka att till Ståndet göra följande hemställan, om nemi. R. o. Ad. yrkade framställande af propos. till remiss å Hr Munck af Rosenschölds motion.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, som svaret, efter hvad han kunnat finna, varit enstämmigt nej, R. o.
Ad. hade gillat Hr Landtnäs vägran af proposition.
Som jag för min del ej har instämt i det af Hr Landtm, uppfattade svar, oell då jag icke besvarat propositionen med nej, ulan med ja, och då jag förmodar att flere af Ståndet med mig deruti instämt; vågar jag begära votering, för att utröna om Ståndet yrkar den af mig begärda proposition.
Den, som yrkar propos. till remiss af Hr Munck af Roscnschölds motion, voterar in; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att propos. till remiss af nämnda motion icke bör framställas.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja—6. Nej—71.
Företogs till pröfning StatsUtsk:s den 7 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 70, i anledn. af sökt afskrifning af de staden Borås beviljande byggnads-Iån.