Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Säve uppgifvit, och icke ilrån hvad jag här hört af åtskilliga framställas. |ag vill väl medgifva, att en större pannerymd kan vara förmonligare för en del Possessionater, som kunna förvandla flera tusende tunnor Spannmål i Brännvin, till skada för det
Allmännaj men jag hemställer, huruvida det kan vara nyttigt för Näringarne, att Sädespriset derigenom uppdrifves- En tunna säd gäller nu 20 R:dr i Bergslagen, och med så högt Spannmålspris ekes Tillverknings-kostnaden högst betydligt.
Jag frågar dem , som med uppmärksamhet gjort resor i Landet, om icke Ladugårdsskötseln nu är mera vanvårdad än förr.
Man ser ganska få rätt bördiga Ängar, de mesta äro Kärrängar och gifva obetydlig afkastning.
Sluteligen får jag, i anledning af det fällda . yttrandet: ”Skrymtaktiga Patrioter,” förklara , Den 24 Mwtii, e. m. 433 klara , att jag ingalunda tager detta åt mig.
Jag har aldrig bränt Brännvin, och säljer icke iden varan.
De, som icke instämma med Friherre Wrangel, må snarare förena sig derom, att alla, som äro af en stridig tanka , skul e stämplas med en så obehaglig Caracter.
För egen del begär jag ej återremiss af Betänkandet, utan anhåller endast, att hvad jag yttrat må tagas till Protocollet.
Då jag tror mig kunna förutse , att detta ärende blir till Högloflige Besvärs - och OeconomiaeLJtskoUet återremitteradt, tager jag mig frihet att för egen del därmed förena några Anmärkningar.
Utskottet föreslagit inskränkning af Brännvinstillverkningen under trenne Månader, utan att tillika föreskrif,' va någon Controll öfver verkställigheten deraf, hvilket eber min tanka fast häl
Idre, än då tillverkningen är oinskänkt, skulle föranleda till öfverträdelser och de mångå oredor i den vägen,' som Brännvinsförbud vanligen medföra; hvarföre och då BrännvinsRedskapers försegling äfven har sina stora olägenheter , jemte kostnader för Staten och tidspillan för den derförutan nog syslosatte KronoBetjenin^ gen, jag tillstyrker att den frihet, som hittills blifvit förunnad, och långt ifrån att vara skadlig, tvärtom haft de mäst välgörande följder, äfven hädanefter måtte få fortfara.
Ridd. 0. Ad, Prot.lV. B. II.
Afd, 55, 56.’ 434 Den 2 4 Martn , e. m.
Det andra föremålet för min uppmärksam* het är, att Högloflige Utskottet vä! ansett
Brännvinstillvärkn ngens instäliande böra bero af Konungen , men dermed förenat sådana vilkor, som inskränka Konungens omdöme till sådana händelser, hvilka både möjligen och sannolikt kunna jemföras med andra tillfälliga omständigheter, till och med af dem uppvägas ; men icke destomindre hindra Kongl. Majit, att antaga den förändring, sorn ihonom nyttigast synes, jag tycker mig dessutom finna ett slags motsägelse deruti, att på samma gång, som en alldeles Oeconomisk angelägenhet öfvere nas till Kongl Majit, tillika meddela vissa Regi or för Konungens tös hållande, likasom man icke i det fallet kunde förlita sig, både till Konungens vishet och omvårdnad för Dess Folk- och till Dess egen fördel, att icke onödigtvis spilla Statens Inkomster.
Men med denna ändring i 18' 5 års beslut, anser jag detsamma i öfrigt förblifva oförändradt, åtminstone till nästa Riksdag, om icke till så lång tid , som Utskottets önskan i d ss första Betänkande , angående Brännvinstillverkningens inställelse, framställer.
En önskan, som jag trodde blifva mera varagtig
Och -ännu hos nvg är lika liflig, i den öfvertygelse, att Brännvins tillverkningen, under förbehåll af Konungens högarätt till dess inskränkning och trängande behof, icke är i någon måtto äfventyr-; lig, vådan d< n nu utöfvas, o h för den öfverdiift, som möjligen på ett eller annat sälle in t affär, innefattar dess eget Correctiv, som snart vi-j Den 24 Märtii?. m. 435 sar dess verkan, alltsom Potatoes-planteringen förökar sig, på lika sätt, som det förut lönande Bränneriet i Carlskrona Stad måst nedläggas och store dylike Inrättningar i angränsande Calmare Län ansenligen inskränkas, sedan Brännings - friheten bli t vit Blekingska Allmogen förunnad och PotatoesCulturen i samma mohn tilltagit.
Om åter Bränvins-tillverkningen nödvän, digt skall inskränkas, så kan j;»g icke finna att 90 kannors Pannor i allmänhet, elier rättare tvänne af dem, på ett och samma ställe äro de mäst skadliga, blott för det de äro för deras ägare förmånlige, i det de gifva en rtörre afkastning. än med mindre pannor.
Och vi st icke är det rättvist att börja med deras afskaffande utan att vidröra de öfrige, ty efrer min tanka ligger sjelfva grunden till den ömniga Bränvms. tillverkningen i Progressiven på de smärre Pan.1 norpa.
Ett hemman tili exempel af två till fyratusende Riksdalers värde kan hafva 10 Åboar , hvilka^ om också icke d ras ringa andelar gä öfver ett å tvåhundrade R dr hvardera, få nyttja en Panna på 2c' kannor och m< d samma Panna uppgå ända till 50 kannor hvaraf 500 kannors tillverknings-utrymme uppkommer på en till värd t sä ringa fastighet, under det att en innehafvare af ett eller flere hundrade tusende Riksdalers Egendom icke skulle få nyttja Pannerymd till 180 kannor, oägtadt han derföre skairar till Staten 270
R'dr, då aliade öfrige lo tillhopa i det högsta icke gälda mera än i2o R;dr. 436 Den 24 Martti, e, m.
Det torde häraf vara lätt att inse, hvad i detta fall både rätt och billigt är och att oivannämnde progression är egenteligen roten till öfverflödet på Bränvin; men hvem inser tillika, huru en förändring i allt detta skulle medföra betydlig kostnad för Panne-ägare och för hela R ket mera än Bränvins-tillverkningen, skadelig minskning i cultiverandet af Jordfrug. ter och en ansenlig förlust på Statens inkomster, hvilka i sådan händelse genom en mera tryckande Bevillning borde fyllas ?
Bränvins-tillverkningen i det hela bör lemnäs oförändrad, likväl under det förbehåll, som jag icke för ofta kan yrka, att inskränkning deruti, antingen till de större Pannorna allena, eller Pannor i allmänhet, må bero af Kongl. Maj.ts Nådiga pröfning, så ofta Rikets väl det kräfver.
Då jag torde böra antaga, att de Anmärkningar, som blifvit gjorda emot Betänkandet, verka till Återre. miss deraf; så är det tid nog för mig att, då frågan återkommer till sluteligt afgörande, framställa min önskan till bifall af den del i Betänkandet, som förbjuder, att icke mer än en Panna om 90 kannors rymd får på en egendom innehafvas.
Jag skall då uppgifva sådana skäl för denna mening, som åtminstone skola vittna om en stark egen öfvertygelse ; och jag skall då alltid känna min rätt till agtning för den.
Nu får jag blott den äran anhålla, att få, tiJJ antalet af de Anmärkning Den 24 Martil, e. m. 437 gar, som blifvit gjorda, lägga en, som jag tror förtjena eftersinnas.
Jag tror att fördelen af Brännvinsbränningen är just nu i fortgång till en brytning, så lycklig , och derigenom så vigtig, att den ceconomiska Stats-omtankan icke kan göra nog mycket, för att dess framgång lätta och befordra.
Man kan ej neka, att . oftast ligger orsaken till vår ansenliga Import af Spannmål egentligen i vår öfverdrifna Brännvins-tillverkning af Säd :
Och utvägen att befria oss från behofvet af denna nedtryckande Import vore funnen ifrån den stund, vi kunde antaga möjligheten , att producttonen af Potatoes , tagen på annan Mark än Odalåkern, kunde förslå till det öfverdrifna i vär Brännvinsbränning.
Jag kati så mycket mindre betvifla de flesta uppgifter, sorn här blifvit gjorda, angående fördelen af Brännvinsbränningen, sorn jag enskilt känner Peisoner , hvilka upphämtat den.
Vid detta förhållande tror jag, att Staisomsorgen fordrar att m^n , så mycket möjligt är , gynnar och derigenom uppmuntrar
Potatoes-bränningen j och jag vågar således föreslå , att hvarje Possessionat, 50m i October månad kan hos Landshöfdingen förete bevis, att hssn , i sina förvarings staden, äger 4 å 500 tunnor Potatoes , vuxen på annan Mark än Odalåkern, och förbinder sig att dem afverka , må äga tillstånd att nyttja tvänne pannor, hvardera om yo kannor.
Den svårighet i Controll, som Utskottet antager , synes mig icke vara oöfvervinnelig.
Grannars och Presterskapets bevis 438 Ven 24 Martti, e. m. tyckes mig borde, i denna, som i andra ceco* nomiska frågor, tå gälla för goda bevis; och om ofverl ( adelsen eller missbruket belädes med '-traff af all bränningsrätts förlust, samt på sätt, som med Lurendrägeribrott äger rum, Kungjordes i Avso.na *, så tror jag icke att någon possessionat skulle blottställa sig derför:
Jag utbeder mig , att denna Anmärkning må fa åtfölja Remissen.
Om jag icke befarade , och af erfarenheten hade mig bekant, att flere chicaner och Rättegångar yppas i händelse af en inskränkt Brännvins-brännings rättighet, skulle jag för min del gerna bifalla OeconotniaeUtskottets Betänkande, ehuru jag förmodar af t denna rättighet, likasom all annan loflig och tillåten handtering, bör vara fri alla tider af året.
Ingen Landtman, som känner sitt egit baJ *ta, tillåter sig, utan i högsta nödfall, anstäl. la någon Brännvins-bränning under Sommarmånaderne, men det händer likväl ofta, att flere Bönder och farri ge Ståndspersoner föranlåtas, under denna årstid tillverka Brännvin, för att genom Drankens användande kunna underhålla sina kreatur, och om sådant inträffar, äro de blottställde för åtal af Fiscaler och Läncmän Man kan icke utan skäl invända, att Landtmannen under en af Nio månader tillåten Branningstid borde kunna tillverka nödigt förråd både till Husbehof och afsalu 5 men Den 24 Martil, e. m. 439 icke sällan inträffar det, att flere personer, dels af fattigdom och brist af
Säd, och dels af hvar-; jéhan ia orsaker försumma , att bränna under Vintermånaderne.
Efter min öfvertygelse, bör det i stället vara angelägit, att förekom na Krogar på Landsbygden, och den nu allmänt öfverkiagade liderligheten; hvarföre jag i ödmjukhet anhåller att Utskottets Betänkande må blifva återremitteradt.
Jag tror att det bästa sättet att controllera, att man hade tilbäckeligt förråd af Potatoes för att till Brännvinsbränning använda, vöre om man visade sig hafva odlat ett så stort fält med denna Jordfrugt, att afkastningen kunde räknas till 12 å 1500 tunnor, för »(verkning hvaraf tvänne 90 kannors Pannor fullkomligen erfordrades, och till hvilket qvantum af denna Jordfrugt fordras en jordrymd af 12 å 15 tunnland:
Man kan med tämmeligen noggrannhet, medelst Potatoes-stands upptagande här och der, träffa den rätta afkastningen , och i alla fall endast åsynen af ett så stort fältj odladt med Potatoes bör medföra rättighet till jvänne 90 kannors Pannor, såsom en billig uppmuntran för den idoge Landtbrukaren.
Grefve Spens, Jacob Melkel".
Då jag bland de Anmärkningar emot OeconomiaeUtskottets Betänkande, hvilka här blifvit framställde, icke hört en, som, ehuru den angår endast ord, icke sak , likväl synes mig ej vara utan vigt, begagnar jag tillfället att den sam - 44°
Den 24 Martil, e m. ma inför Högloflige Ridderskapet och Adeln framställa, med anhållan att den mate Så åt följt den Återremiss af Betänkandet, som troligen kommer att äga rum.
Utskottet har i andra Momentet af de föreslagna rärte's rne uti nuvarande Brännvinsbrännings Forfattningrrne, där det blifvit tillstyrkt att den eljest tiilåtne B< ann vinsbtännui g ns inställande lör längre eiln koitare tid skulle åt Kong!.
Maj ts visa beslut hädanefter sorn hittills ö*ve.ilemn-s, med underdånig önskan, att en sådan inställning blott i e t enda fall matte komma i fråga, ålunda beskrifvit detra erda lall, att det skulle äga rum då absolut brist pd Spannmål bäär hemina i Landet och pd de Orter, hvari/rån Säd vanligen, hämtas, gjorde att verklig hungersnöd befarades.
Med den öfvertygelse , att ordalag i Författningar i allmänhet aldrig kunna vara nog tydliga och bestämda med den serskilda erfarenhet jag lika med hvar och en, som från början af denna Riksdag följt ärenderne , haft tillfälle inhämta * rörande de serskildta tolkningar som blifvit gifne de förra Författnings mes föreskrifter just i detta ämne, och de följder deraf sökt dragas, tror jag att en red cnonsförändring i denna del till följande ord lydelse; Dä verkelig brist pd Spannmål bade hemma i Landet och på de Orter, hvarifrån Spannmål vanligen hämtas , gor att verkelig hungersnöd befaras; skulle bättre uttrycka Ut. slottets mening och uppfylla det åsyftade ändamålet.
Absolut brist kan efter mitt begrepp
Dm 24 Martil, e. m. 441 icke tänkas.
All brist är relativ, den uppkommer af en viss r la.ion emellan tillgång och behot.
En absolut brist skulle, om något begrepp dervid skulle kunna fästas, vara det samma, som en absolut saknad.
Att vid en så olycklig, mtn lyckligtvis löga tänkbar, ställ* ning, att all Spannmålstillgång, så hemma i Landet, som i de Oit>r, hvarifrån den piggar erhållas, absolut saknades, vore dels öfverflödigt att föi bjuda Bränvins-bränning af Säd, sorn intet fans, dels kunde då inga slags anstalter förekomma den förskräckligaste hungersnöd, Verkelig hungersnöd tror jag också icke är län pelig att såsom särskilt vilkor utmärkas, dä ali hungersnöd är lika verkelig, fastän mer och mindre vidsträckt eller tryckande.
Vid det under öfverläggning varande Betänkandet torde först i allmänh t den Anmärkning äga rum, att de förändringar, som Utskottet föreslagit,' icke äro sa vigtige eller ledande till sa väsendteliga förd lar, att dessi motvägas af de olägenheter och.’ den förlust, sorn rubbning i den lörra Författ. ningen medföra.
1Irland löresiagnev ändringar vill jag endast exempelvis nämna det stadgandet, att endast en Fanna af 90 kannors rymd får på samma Egendom begagnas.
De fleste Egendomar af den storlek, att tvenne sådana Pannor äro tdlåtne, bestå af flere nära intill hvarannan liggande hemman eller gårdar, och då Utskoitet icke ansett det kunna förbjudas en ägare till flere gårdar innom samma trakt 442 Den 24 Martil, e m. att hafva särskilt BranvinsPanna på hvarje, hvilket icke eller vore rättvsst; så skulle föl jden af nyssnämnde inskränkning bliiva, att Agaren, som nu linner sin fördel att på ett ställe bränna med tvänne Pannor för sine nära hvarannan belägne gårdar, vore nödsakad tili den dryga kostnaden att inrätta tvenne eller flere Brännerier, hvarigenom mera arbete och skog åtgår till samma Production och Sta.tens inkomst af Pannerymds afgift minskas.
Den hufvudsakliga omständighet i Betänkandet, hvarvid jag utber mig få fästa Hög* loflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, är frågan om KronoBränneriernes indragning.
Den af mig härom väckte Motion är väl icke nämnd i Utskottets Betänkande, men då sjelfva frågan deruti är upptagen , föreställer jäg mig att Utskottet icke lemnar något annat svar derå. än det, som uti Betänkandet innefattes.
Utskottet har väl tillstyrkt att KronoBränneriet i Götheborg, äfvensom det uti Carlskrona, hvilket sednare längesedan är nedlagdt, skulle indragas, men att deremot de uti Stockholm varande KrönoBrännerier böra fortfara.
Jag kan för min del icke gilla de skäl, hvarpå Utskottet grundat sitt tillstyrkande i detta fall.
Utskottet synes hafva ansett betänkligt att anförtro åt slumpen att förse Stockholm med Brännvin, hvilken farhåga synes mig i alla afseénden öfverflödig.
Ty Den s4 Martil, e, m. 443 de Provincer i Riket, som både Sjö-och Land* vägen skulle skicka Brännvin till Hufvadstaden , kunna dermed öfverflödigt förse den, serdeles om man icke lägger skadeliga hinder i vägen för den i Rikets södra Orter tilltagande Bränn, vidbränning af Potatoes.
Det egenteliga skälet lör bibehållande af Krono-brännerierne i Stockholm torde vara att dermed kunna betäcka de förluster, som Maga. zmsDirectionen på Spannmåls handeln kan göj ra ; men om Directiouen uppfyller sin bestäm, melse, att under de år, dä öfverflöd oeh go. da priser finnas på Inländsk Spannmål, upp.' köpa endast sådan, som är ritorr eller qvarn-' torr, för att med en måttlig vinst, som kan be* täcka omkosmaderna, sälja den, då knappare skörd inträffar, bör förlust aldrig uppkomma utan i de fall', då, vid en mera allmän brist, större inköp ifrån Utrikes Orter äfven med uppoffring måste ske.
Vid sådana tillfällen är det dels tvifvelagtigt om MagazinsDirectio4 nens befattning med Spannmålshandel är för Landet nyttig, dels icke af hufvudsakligt in-t flytande på denna handel, om vinsten af Kro* noBrännerierne ingår i beräkningen.
Man säger äfven att Directionen måsfe låta bränna den Spannmål, som blir skadad.
Säd upphandlas, inträffar denna förlust nästan aldrig utan af Sjöskada , och det är bättre att till hvad pris som bällst sä1 ja undan Spannmålen , än att låta den ligga så länge , att den kunde skadas.
Endast genom tel* 444 Den 24 Martil e, m. agtiga anetalter och vanvårdnad hunna betydliga förluster af dylika anledningar uppkomma.
Efter min öfvertygelse, linnos icke något enda giltigt skäl för KronoBränneriernes bibehållande, och jag anser det snarare som en förlust, än vinst för Staten, att dessa kostsamma Inrättningar bibehåbas.
Statens vinst är sakrar.e derigenom, att lördalen af Bränvins-tillverkningen är spridd bland Jordbrukare, för hvilka den är lika så nyttig och naturlig , som det är emot sakens natur, att uti en stor Stad drifva den för Statens räkning.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: I händelse Betänkandet återremitteras, skulle jag önska, att till de mån^a Anmärkningar, som nu blifvit gjorda, tå bifoga en, rörande grunden för bestämmandet af den tillåtna Pannerymden.
Utskottet har härvid lagt Hemmanets varde till grund, samt längre Iram anmärkt, att fabriquer, Qvarnverk m. ra. ej böra ingå i uppskattningen af Hemmanets värde.
Härvid finner jig Utskottet hafva förglömt sjelfva dbygg. naden, hvars kostbarhet kan, i synnerhet i granskapet af större Städer, gifva en liten jordfläck ett så stort värde, att det berättigade till samma Pannerymd, sorn på den största LamkEgendom, Jag får derföre vördsammast hemställa, om ej det enklaste och rättaste vore , att lägga årliga utsädet till grund för bea stämmandet af Pannerymden.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de Dm 24 Martti, e. m. 544 vid Oeconomi®-Utskottets Betänkande gjorda Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Betänkandet, jemte Aninärkningarne , till Utskottet åteiremittera.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Betän_ kanden:
Från Allmänna Besvärs- och Oeconomice-i Utskottet : 1:0
Af den 25 sisledne Februarii, deruti Utskottet, i anledning af innom Bonde-' Siåndet väckt fråga om jemkning i Roteringen vid Westerbottens Regemente, ansett sig äga skäl att tillstyrka, det Riksens Stän-r der till Kongl Maj:t i underdånighet frambä* ra den önskan och anhållan, att Kongl. Maj:t, efter inhämtade underdåniga Utlåtanden ifrån Krigs och KammarCollegierne, om allt hvad sorn angår Roteringen och den förut skedde Rote_jemkning vid Westerbottens Regemente , täcktes i Nåder förordna vissa Committerade, hvilka skulle i orten noggrant undersöka och derefter i underdånighet föreslå samt till Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemna en ny Ro. terings-jemkning vid nyssnämnde Regemente, hvarvid så väl afseende borde hafvas pä aila Heraman innom Regementets hela stånd och 446 Den 24 Martil, e. m. läge, utan att
Socknarne hvar för sig skulle komma i beräkning annorlunda , än till Hemmantalet, samt Hemmanens mer eller mindre förmonlighet, som ock de innom Sock. narne belintelige skattlagda Ny-hemman borde indelas i nu varande ordinarie Knektehållet af 943 man, såmt alltså befrias från Extra Roterings utgörande; hvaremot Utskottet ej funnit skäl ti list yrka, att, på sätt jemväl blifvit ifrågasfäldt, sådana Fisken, Skogstrack-i ter, Fäbodar och Holmar, hvilka icke tillhöra något visst Hemman, skulle uti Roteringen inbegripas. 2:0
Af den 25 sistledne Februarii, i an ledning af Friheire Wrangels Motion om en ny Landtmäteritaxa, hvarå Utskottet likväl, uppå anförde * skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall. 3:0
Af den 20 sistledne Februarii, i ane ledning af väckt fråga om beståndet af såda na Contracter, som emellan Pastorerne och Församlingarne blifvit upprättade och hvarmed båda förklarat sig nöjde; Och har Utskottet ansett Pastor och Församling väl äga rätt att, utan Krono eller ConsistoriiFullmägtiges närväxo uppgöra Contract för den tid, den förre Pastoratet innehafver ; men att, så snart Contractet utsträckes längre än till denna tid, eller då efterträdares rätt möjligen kan komma i fråga , Contractet borde upprättas tm d iakttagande af de Formaliteter, som Författmngame i sådant afseende föreskrifva.
Dm 24 Martn t f m. 447 Från Lagutskottet: l:o Af den 25 sistlidne Februarii, i anledning af Harrar A. L- Scbwans och Jacob Lindströms innom BorgareStåndet gjorde Förslag angående beloppet, hvarunder enskilde Personer icke må vara tillåtit att utfärda invisningar; deruti Utskottet , sorn väl ansett någon inskränkning uti enskilde Personers rätt, att åt annan viss Person genom invisning öfverlåta uppbärandet af större elier mindre Summa penj ningar icke böra äga ruin , dock tillstyrkt att hädanefter icke må blifva tillåtit att utgifva Assignationer till Innehafvaren eller till viss man eiler Ordres på ringare Summa än 100 R:dr Banco, samt att en tid af 8 Månader, ettir kungörandet deraf i hvarie Ort må bestämmas , innom hvilken alia nu i omlopp varande
Assignationer på mindre belopp böra vara inlöste; hvarunder likväl icke förstås sådana Assignationer, som äro stalide på Riksens Ständers Banque, lör hvilka de Författningar borde gälla, som anaående en sådan Assignationsrätt finnas utfärdade; hvarjemte Utskottet hemställt, att den, com efter det den nu föreslagne Författning blifvit behörigen kungjord, utfärdat handskrifven , till Innehafvaren eller viss man och Ordres ställd Assignation å annan enskild Person på mindre belopp, än det här förut nämnde, bör (örsta gåncen, jemte skyldighet att gälda deosammas innehåll, tili-; lika i böter erlägga ett lika belopp, och att den, som andra resan eller oftare dermed
Sig förser, skall utom enahanda åliggande att utgifva Assignationens värde, böta dubbelt så mycket; hvar,' 448 Dm 24 Martil, e. m. förutan den hvilken tredje resan sig häruti förbryter, tillika borde anses hafva förverkat medborgerligt förtroende, och således hvarken få deltaga eller komma under omröstning vid val till så beskaffade allmänna Förrättningar, som af medborgerligt förtroende bero, samt hans brott och straff varda till kännedom uti allmänna Tidningarne lemnade; och har Utskottet tillstyrkt, att på det efterlefnaden desto nogare må handhafvas, samt skeende öfverträdelser säkrare beifras, böterne kunde blifva angitvarens ensak.
Innom Utskottet hafva tvänne dess Ledamöter, Herr Assessoren Danckvardt och Herr Borgmästaren Alin, varit af serskilte meningar i så måtto, att den sednare ansett samma ansvar, som för utgifvande af tryckta och graverade Assignationer vore bestämdt, äfven böra äga rum för utfärdande af sådana handskrifne Invisningar , hvilka efter Utskottets Förslag skulle komma at förbjudas ; samt att Herr Assesspren Danckvardt , enär under de ölveriäggningar, hvilka föregått det af Utskottet stadgade beslut, Utskottet ansett de remitterade
Motionerne icke medgifva någon granskning i ett eller annat hänseende af förhållandet med tryckte eller graverade Invisningar, funnit sig föranlåten att deremot sig reservera.
2:0 af den 27 sistledne Februarii, i anledning af flere serskildte hos Högvördige PresteStåndet och Hedervärda BondeStåndet ingifne Memorial Den 24 Martil, e, m: 449 Memorial, om skärpande af de för tjufnader nu stadgade straff m. m-j deruti Utskottet, af anförde skäl, dels ansett sig börg. föreslå följande tillägg vid den, genom Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1779, förändrade 3, af 40.
MissgerningsBalken : ”Kommer tjuf, som för all sin tid till arbete å Fästning dömd är, sedan han det honom ådömde kroppsstraff undergått, på fri fot och åter stjäl mer eller mindre, varde hängd: