Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf; Jag hemställer, om detta Memorial är af den egenskap att kunna remitteras annorstädes, Den 3 Fe b r u a r i i f. rn. r53 iin, om Herr Adlerstam så sjelf linner, till någon af de allmänna Tidningarne.
Lades på bordet, Å nyo föredrogs Stats- och Banco-Utskoltens under N:o 41 afgifne, och den 25 sistlidne Januarii e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Kongl.
Majrts nådiga skrifvelse, angående Landshöfdingen J. af Wingårds anhållan om befrielse från ersättningsansvar för de af förre Landssekreteraren Kleman tillgripne och förskingrade Allmänna medel.
Efter afhörandet af de nu uppläste reservationer mot StatsUtskoltets Utlåtande, kan', enligt rättsprincipen, visserligen ingen afskrifning beviljas Herr Landshöfdingen af Wingård på hans skuld till StatsCassan.
Anledningen måste således sökas uti bevekande omständigheter; men ehuru Herr Landshöfdingen af Wingård både som representant, Embetsman och medborgare utmärkt sig för sådane grundsatser, hvilka berättiga Herr Landshöfdingen till allmän högaktning', skall jag likväl aldrig låta sådant verka på min öfvertygelse, ty jag anser det vara sak, och icke person, som bör tagas i beräkning och grundlägga beslutet i denna fråga.
— Riksens
Ständer är ingen afskrifningsCom - i54 Den 3 F e b r u a r i i f. m. mission, ulan en lagstiftande Församling, och det är ifrån denna synpunkt utgången, sorn jag för min del måste bestrida den af Utskottet tillstyrkta eftergift och afskrifning; och då jag, vid så många likartade tillfällen under detta Riksmöte, varit af olika tanka med pluraliteten, kan jag nu icke elier gå ifrån min öfvertygelse.
Högloflige Ridderskapets och Adelns pluralitet åter hav alltid varit af andra tankar, jag hoppas derföre att samma pluralitet äfven nu deciderar så, att Herr Landshöfdingen af Wingård dermed blifver nöjd.
Jag anhåller vördsamt om Proposition till återremiss af Utlåtandet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Utskottens Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda detsammas återremitterande.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, fann för godt att bifalla Stats-och BancöUtskottens berörde Utlåtande.
Emot detta beslut reserverade sig Herr Ixusenr/vist.
Den 3 Febrii ar ii C. irr. i55 Företogs lill pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. 2G sistlidne December under N:o 171 afgifne, och den 8 derpaföljde Januarii c. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3i förut meddeile Betänkande, rörande väckte frågor 0111 Arbets-Commenderingars upphörande, m. 111.
Grefve Horn, Claes Fredrik, hade inlemna t ett Memorial, som upplästes *).
Jag anhåller att Utskottets i Betänkandet N:o 3t intagne Förslag lill underdånig Skrifvelse måtte blifva uppläst, hvarefter jag anhåller att åter få ordet.
Undertecknad BiddarhusSecreterare upläste det omtaldta Förslaget till underdånig skrifvelse.
Bifall till en sådan un derdånig skrifvelse, som Utskottet föreslagit, skulle vara ett (Rikets Ständers erkännande, att Kongl. Maj:t äger rättighet att gifva ArbetsCommenderingar af Indelta Armeen lill Arbeten bos enskilt» personer och Bolag.
Vid förra diseussionen i detta ämne ådagalades, alt en sådan rättighet å Kongl. Maj:ts sida icke äger rum.
Jag skulle ger - *)
Detta skriftliga anförande af Herr Grefve Horn liar ej bland llandlingarne kunnat återfinnas. i56 13en 3 Februarii f. tn. na med nöje se, att en förändrad Skrifvelse , i enlighet med Grefve Horns förslag och lill motsatts mot Utskottets, blef affärdad; men jag inser, att det nu ej later sig göra, och vill sålunda ej yrka det.
Jag anhåller dock, att Ridderskapet och Adel-n ville afslå Utlåtandet, på det att icke en sådan skrifvelse, som den föreslagne, måtte komma att afgå.
Saken kommer då i samma skick som förut, och det klefve då möjligt, att vid en annan Riksdag, för en framtid göra Rotehållarnes anspråk gällande oell förekomma missbruk, som leda till tunga för Rotehållarne, emedan dc icke veta huru ofta deras Soldater blifva dragna ifrån dem.
Åberopande för öfrigt de fullständiga skäl, som förra gången anfördes, anhåller jag om afslag på ULlåtandet, på del att 3 Stånd måtte stanna mot 3, och sålunda licia frågan förfalla.
Grefve Brahe, Magnus: Grefve Horn har framställt förslag lill en underdånig Skrifvelse af innehåll, alt ArbetsComroenderingar ej måtte lemnäs lill annat än Fästningsarbeten.
— Om Kongl.'
Maj:t bi föl le detta, skulle skadliga följder deraf uppslå, emedan många nyttiga arbeten då måste stanna.
Man bar sagt, att det skulle vara en tunga fiir Rotehållarne att vara beröfvade sin Soldat.
.Delta skulle jag visst medgifva om det skedde hvarje är, men det liar blott Den 3 Fe b r tia r i i f. m. skett livart 3:tlje eller hvart 4:de år, och aftagcr nu allt framgent.
Missväxtåret 1827 inkommo åtskillige Rotehållare till Kongl. Maj:t med anhållan, att deras Soldater skulle erhålla ArbelsComrnendering.
Majit tillät dock icke delta för annat fall, än alt enskilte arhetshchöfvande personer inom landsorterna icke skulle kunna erhållas.
— De allmänna Arbetena erhöllo också verkligen enskilta arbetare, men funno icke hos dem den lydnad, drift och skicklighet, som hos Soldaten, hvarföre också Bolag iukommo till Kongl. Maj:t och anhöllo i underdånighet, att erhålla ArbetsCommenderingar, hvilket Kongl. Maj:t då biföll. — >4 § Regeringsformen leinnar Kongl. Maj:t denna rättighet, men jag erkänner, att, örn man endast skulle hålla sig till KneckteContrakternas ordalydelse, så kunde den bestridas, men då Grefve Horn och Herr Hjerta måste medgifva, att denna 14 §, sorn daterar sig från år 1809, innehåller ett stadgande, vida sednare tillkommet än KneckteConlrakterna, så måste också det tvifvelsmål, som man vill söka i dessa öfverenskommelse!’ Kronan och Roten emellan, vara undauröjdt.
Hvad förmånen för manskapet beträffar, så har den så ofta blifvit omnämd, att jag icke derom vidare vill yttra mig, utan endast tillstyrker bifall till Utskottets utlåtande.
Om man A ena sidan måste erkänna, att Indelta Ar - .58 Den 3 Febr imri i f. m. mcen är bestämd till Landels försvar, sä måste man å den andra äfven medgifva, att dess tjenstbarhet är af stor vigt för Rikets säkerhet, och att den, för att vara fullkomligt tjenstbar, måste ofvas.
Det är följakleligen nyttigt, att den användes till allt, hvad som utbildar dess skicklighet till Fältarbeten m. m., eller i dessas ställen andra arbeten.
Nyttan af allmänna arbeten för truppens tjenstbarhet kan således icke bestridas.
Konungens rättighet att använda Armeen till ArbetsCom. nenderingar, sä har den blifvit bestridd på den grund, att den icke står omnämnd i KnekteConterne.
Grefve Horn och Herr Hjerta måste dock medgifva, att detta bestämdt står förbjudet i Cavalleriets KnekteContracter, och att således de öfrige Regementerne släds'e dertill varit ämnade.
Herr Hjerta har påstått, att om Ridderskapet och Adeln afslog detta Utlåtande, bela frågan skulle förfalla.
Detta är origtigt, ty Preste- och BorgareStånden hafva bifallit hela Utlåtandet, och BondeStåndet gillat skrifvelse!!.
3 Stånds beslut finnes således på densamma.
Då här cj är fråga om annat än Kongl. Maj:ts rättighet alt disponera Indelta Armeen till ArbetsCommenderingar för företag af stor allmän nytta, vare sig för Statens räkning direct, eller för enskildes räkning utförde, lärer Ridd. och Adeln säkerligen inse, att livad till nationens större trefnad genom lättade Corn - Den 3 Februari i f. m. municationcr och säkra hamnar m. m. nu fordras, bör understödjas.
Jag anhåller om bifall på Utskottets Utlåtande.
Det bar af Friherre Cederström blifvit upplyst, att 3 Stånds beslut redan finnes i afseende på den underdåniga skrifvelsen; jag anhåller att Herr IiiddarhusSecreteraren, medelst uppläsande af P.rotocollsUldragen , måtte bestyrka detta, på det tiden må besparas.
Om det är, som Friherre Cederström uppgifver, hvarom jag anhåller att Herr RiddarhusSecreteraren ville upplysa oss, så kunna vi ej undgå den loreslagne skrifvelsen, men jag anhåller ändock, att Ridd. och Adeln, i sådant fall, måtte förena sig med BondeStåndet, som bifallit skrifvelsen, men förkastat premisserna till densamma, på det ej några concessioner mätte göras, som för indelta Armeen skulle vara af betydenhet.
Det är alldeles ogrundadt, att Indelta Arméen någonsin haft skjddigheten till arbeten hos enskilta Bolag, och detta bevisas bäst deraf, alt 1809 års grundlagssliftare sjelfva ansågo sitt beslut vara af nöden, pä det Götha Canal måtte erhålla rättighet lill ArbetsCommenderingar.
Jag medgifver visserligen, att Kongl. Maj:t och Rikets
Ständer gemensamt hafva rättighet att besluta sådane ArbetsCommenderingar, men jag motsätter mig hvad som säges i Utskottets Betänkande: enskifta iGo Den 3 Februarii f. m.
Bolag, som hädanefter &c., emedan jag anser, alt om Lån på stora egendomar komma att beviljas, som nu är ämnadt, flera enskilta personer skola begära arbetscommenderingar för att verkställa arbeten och derigenom förskaffa sig utvägar att använda dessa penningar, och Indelta Armeen skulle på det viset kunna blifva sprängd.
Jag måste motsätta mig att ArbetsCommenderingar kunna lemnäs till sådana företag, och att de kunna användas utan Rikets Stunders börande.
Jag vill ej ingå i någon vederläggning af Grefve Brahes framställning örn den stora nytta, som Armeen drager af dessa arbeten, emedan jag sjelf bar deltagit deri och ej kunnat inse att Armeen i och för sin tjenstbarhet har någon nytta af arbetet, men kanske af de långa mardierna dit och dan.
Jag anhåller, att RiddarhusSecreteraren måtte uppläsa BondeStåndels beslut.
PresteStåndet bar lagt det sednare utlåtandet till bandlingarne, och har sålunda troligtvis bifallit det första Betänkandet.
BorgareStåndet har, enligt bär befmtelige anteckningar, bifallit det sednare Utlåtandet.
BondeStåndets ProtocollsUtdrag innehåller att Ståndet, utan att godkänna de af Utskottet anförda grunder, likväl gillat det förslag till underdånig skrifvelse i ämnet, som Den 3 Februari» f. m. sorn Utskottet, i Betankandet N:o 3i tillstyrkt.
Jag vill endast besvara Herr Hjertås anmärkning dermed, att jag förklarar, det enskildta Bolag a lid rig erhållit ArbetsCommenderingar.
De enda Bolag, som erhållit sådane, hafva varit CanalBolagen, hvartill Rikets Ständer sjelfva gifvit sitt bifall.
ArbetsCommenderingar hafva annars endast använts till Hamnanläggningar, väganläggningar och dylika för det allmänna nyttiga företag.
Oin Herr Hjerta sjelf betviflar nyttan för Truppen af CanalArbetet, lein nar jag derhän, men att samhället haft fördel deraf tror jag mig kunna försäkra, då skickliga arbetare af alla slag återgått till provinserne, och flere Soldater haft i Arbetspenningar besparde 4> C å 800 R:dr.
Om Propositionen hl if ver till instämmande i BondeStåndets beslut, så har jag ej deremot, men skulleden blifva till bifall på hela Utlåtandet, så anhåller jag om votering.
Fullkomligt gillande hvad Grefve Horn och Herr Hjerta i detta ämne anfort, yrkar jag afslag å EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande, helst jag ogillar den af Utskottet uttalade princip att, för det att föregående Ständer lernnat bifall till en sak, vi äfven Co II. 11 Don 3 Februari i f. m. skulle bifalla densamma.
Sådant skulle i sanning medföra alltför farliga praejudicater för kommande tider.
Herr Munck af Rosenschöld> Eberhard:
Jag vill nu ej ingå i någon under sökning om Konungens rättighet uti ifrågavarande afseende, ehuru jag är öfvertygad att Konungens rättighet att använda armeen till Arbets-Commenderingar åtminstone ej sträcker sig längre än till arbeten för Rikets försvarsverk, och att således högsta befälet, som i den åberopade i4 § af Regeringsformen , tillerkännes Konungen , öfver Rikets Krigsjnagt till lands och sjöss, ej är oinskränkt; men som denna fråga enligt min tanka icke är af beskaffenhet att kunna hänföras till önskningsmål, begagnar jag detta skäl att tillstyrka afslag å förevarande Utlåtande af Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet.
En värd talare har, såsom skäl för sin mening att Kongl. Maj:t ägde rätt beordra Indelta Infanteriet till ArbetsCommenderingar, anfört, att sådant ej gick an med Cavalleriet, emedan det vore förbjudet i deras Contracter; men väl med Infanteriet, emedan det icke i deras KneckteContracter vore förbjudet.
Emot detta sätt att sluta reserverar jag mig, emedan det är det samina som att säga, att allt hvad som icke är Kongl. Majit förbjudet, är honom tillåtit.
Jag tror tvärtom, att ingenting kan anses lillåtet, sorn en 3 F e b r u a r i i f. m. 163 cj är Bestämdt medgifvil i Gontractet.
Då nu ändamålet i alla fall vinnes genom Herr Hjertås förslag, så tillstyrker jag detsamma, •synnerligen som jag anser angeläget att ej onödigtvis lemna Styrelsen en rättighet, som så lätt skulle kunna missbrukas.
Hans Excellence Herr Grefven och LändtMarskalken tillkannagaf, att plenum klockan half till 6 på eftermiddagen skulle komma att fortsättas.
, Friherre
Då Herr Hjerta yrkat afslag på Utlåtandet, och sagt sig ej vilja afstå utan votering, anhåller jag att Ja propositionen måtte blifva bifall till Utlåtandet.
Jag har ej begärt afslag på Utskottets Utlåtande, utan blott instämmande med BondeStåndet, som ogillat grundsattserne, men bifallit den föreslagne Skrif* velsen. tians Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken framställde proposition till bifall å Utskottets Betänkande.
Ropades starka Ja, blandade med Nej. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dtMar skalken tillkannagaf, att, enligt det sätt, på hvilket Hans Excellence uppfattat de af Ridderskapet och Adeln på hans sednast gjorde proposition afgifne svar, liaGo H. ii* 164 Den 3 Febr na l ii f. m. de
Ja öfverröstat Nej och Betänkandet blifvit sålunda af Ridderskapet och Adelil bifallit; men då votering blifvit begärd ansåg Hans Excellence Contrapropositionen bora bestämmas, i anledning hvaraf Hans Excellence föreslog, att, då Japropositionen borde innefatta bifall å Utskottens Betänkande, Nejpropositionen skulle komma att innefatta afslag å detsamma.
Jag anhåller att nejpropositionen måtte blifva i likhet med BondeStåndets beslut; d. v. s. att vi bifalla Skrifvelse!!, men måtte slippa premissen, som innehåller de alldrabesynnerligaste concessioner.
Jag skall anhålla att BondeStåndets beslut må blifva uppläst.
Undertecknad Riddarlius-Secreterare uppläste det från Hedervärda BondeStåndet i detta ämne ankomne ProtocollsUtdrag.
För att undgå 2:ne voteringar skall jag, i händelse Herr Hjerta önskar, att Ridderskapet och Adeln instämmer i BondeStåndets beslut, förena mig med Herr Hjerta.
Jag öfverlemnar åt Herr Hjerta att bestämma contrapropositionen, och skall således icke åstadkomma någon tidsutdrägt. lians Excellence Herr Grefve af TVet - Den 3 Februarii f. m. i65 ter stedt, Gustaf:
Jag hemställer lill Herr Hjerta, hvad afsigt hail kan hafva med en sådan contraproposition.
Herr Hjerta förklarar sig vilja gilla skrifvelsen , och då tyckes det väl att lian äfven har gillat grunderna, på hvilka denna skrifvelse är byggd.
Men nu förklarar Herr Hjerta sig icke gilla grunderna för denna skrifvelse.
Då synes mig det vore bättre att införa rent afslag i contraproposition; ty att ogilla grunden, men att icke dessmindre hygga en skrifvelse derpå, är åtminstone besynnerligt.
Jag medgifver visserli gen riktigheten af Hans Excellencc Herr Grefve Wetterstedt^ anmärkning, att ett sådant beslut skulle vara besynnerligt, men jag kan icke medgifva att det här är af feiga vigt, emedan ordföranden i ExpeditionsUtskottet lagt så mycken vigt på att få omnämna 14 § RegeringsFormen i den underdåniga skrifvelsen.
Om 2 Stånd stanna emot 2 uti antydandet af Concessionerna, och, märken det mina Herrar, consessioner af Salje mans rätt, så blir vårt bifall endast till de tolf raderna, hvaraf skrifvelsen beslår.
Med anledning af den siste Talarens yttrande om ExpeditionsUtskottet, så uppmanar jag honom att sjelf pröfva, örn i Expeditionerne någonsin införes något, som ej, enligt jemförelse med de bifallna Belänkandcrne, blifvit af Rikets Ständer beslutadt. i66 Den 3 Februari i f. ra.
Jag hemställer, om icke Hr Hjerta skulle vilja i Contrapropositionen upptaga blott bifall lill den underdåniga skrifvelsen, och alls icke omnämna grunderna derför.
Jag är angelägen att i Contrapropositionen få antyda ett instämmande med BondeSlåndet och ogillande af grunderna för Skrifvelsen.
Dessutom ber jag få fästa uppmärksamheten derpå, att om mina motståndares afsigt endast vore att få den underdåniga Skrifvelsen bifallen, och de alldeles icke lade någon vigt vid conccssionerne, så vet jag icke hvarföre de så ifrigt förfäkta bifall till hela Utlåtandet.
Haas Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande förslag till voteringsproposition:
Den som bifaller EkonomiUtskrs sednare Utlåtande, rörande väckte frågor om ÄrbelsCommenderingars upphörande m. m. voterar Ja, den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln instämma i Hedervärda BondeSlåndels beslut, hvarigenom Ståndet, utan att godkänna de af Utskottet anförde grunder, likväl gillat det förslag till underdånig Skrifvelse i ämnet som Utskottet i dess första Betänkande tillstyrkt; Hvilken voteringsproposition af Ridder - Den 3 F e b r u a r i i e. .n. skåpet oell Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Voteringen började klockan half till i eftermiddagen och befunnos, efter dess slut klockan half till a eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit som följer:
Nej — 5 a, J följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen förde särskilte protocoll blifvit uppläst, Hans Excllence förklarade, att Ridderskapet och Adeln sålunda bifallit Ekonomiutskottets s'enare Utlåtande, rörande väckte frågor om ArbetsCommenderingars upphörande m. m.
Föredrogs och bifölls Herr Rosenblads, Bernhard, den 1 dennes gjorde hemställan, det de öfrige RiksStånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena uti bifall till BancoUtskottets den 22 sisth December under N:o 90 aflåtne och den 1 1 derpåföljde Januarii eftermiddagen på bordet lagde Momorial, med förslag angående vissa förändringar af Bankens sedlar, till deras Valeurer, Text, Format m.m., garantierna emot missbruk och förfalskningar, samt ordningarne inom
Banken för olika sedelsorters utbyte och förvexling. i68 Den 3 F c b r u a r i i f. rn.
Remitterades till Stats- Banco- saint Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Friherre Cederströms, Anders, den i dennes e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar vid Utskottens under N:o 26 afgifne, och den 8 sistlidne Januarii förmiddagen till Utskotten återremitterade Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående fortfarande anslag till Strömrensningar och lättade vattencommunicationers befrämjande.
Å nyo föredrogs och bifölls LagUtskottets den 28 sistlidne Augusti under N:o 92 afgifne, och den 10 derpåföljde September eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående ordningen och sältet för öfverklagaude af UnderRätls beslut i tvister om Husesyn och Fardag ä Kronohemman, Företogs till pröfning
StatsUlskoltets den j8 sistledne December under N;o 365 afgifne, och den 20 derpåföljde Januarii e, m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottets under N:o 25^ förut meddeldte betänkande, rörande väckt fråga om skattemannnarätt till alla å RecognitionsSkogar, i följd af 1811 års Kongl. Författning, utbrutne Hemman och Lägenheter; i sammanhang hvarmed äfven upp - Dcu 3 Februari i I. m. 1 Utdrag af den a5 sistlidne Januarii, inneliållande att PresteStåndet, sorn bifallit förstnämde Utlåtande, tillika beslutat, att hos Kongl.
Maj:!; genom en underdånig skrifvelse anhålla om en sådan Nådig förklaring öfver Kongl. Kungörelsen den 4 Januarii 1811 , som, i det den undanrödjer ali osäkerhet och missförstånd vid tillämpandet deraf, försäkrar odlarne på RecognitionsSkogarne, att skyndsamt komma uti en oqvald besittning af de rättigheter, hvarom Kongl.
Majrt och Rikets Ständer, genom de för Förordningen af den 4 Februarii 1811 stadgade grunder, velat hafva dem orubbeligen försäkrade; uli hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne att sig med PresleStåndet förena.
Som Utskottets första Betänkande redan blifvit den 4 sistledne November afRidderskapet och Adeln bifallit, samt Ridderskapet och Adeln nu ej fann skäl att PresteStåndets inbjudning antaga, alltså ansåg Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans ExceUence Herr Grefven och LancltMarskalken framställd proposition, Utskottets ifrågavarande
Utlåtande endast böra läggas till liandlingarne.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 18 sistledne
December under N:o 364 afgifne, 170 Deri 3 Februarii f. 111. och (leii 20 derpåföljde Januarii, e. m. pa bordet lagde, Utlåtande, i anledning af återrerniss å Utskottets under N:o a56 förut meddeldte Betänkande, angående jemkning i grunderne för RecoguitionsSkogars skattlåggning.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarska/ken framställd proposition fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 4 sistlidne November af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Å nyo föredrogs Hedervärda BondeStåndets den i r sistlidne December aflålne, och den i3 sistlidne Januarii f. m. på bordet lagde, ProtocollsUtdrag, hvaraf inhämtades att, vid föredragning af LagUtsköltets under N:o 137 afgifne Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 57 förut meddeldte Betänkande angående väckt fråga 0111 utfärdande af en Lag, som föreskrifver, huru afhandlingar om så kallade undantag eller fördel, samt om upplåtelse af nyttjanderätt till Jordadel skola Lagföljas, BondeStåndet beslutat, att hädanefter uti afhandlingar, hvarigenom ägande rätt till hemman afhändas med förbehåll om undantag eller andra fördelar af det upplåtne Hemmanet, specifik uppgift borde inlagas
Den 3 Februari i f. ra. på alla do betingade förmånerne; uti hvilket beslut Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet blifvit inbjudne, att sig med BondeStåndet förena.
Uppå derom af Hans E.xcellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, för dess del, uti BondeStåndets nyssnämde beslut instämma.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärs- och EkonomiUttkottets den 3i sistlidne December under N:o 172 afgifne, och den 8 sistlidne Januarii eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning at flera väckta motioner, dels om jemkning och jemnare fördelning af Skatter och Prestationer af jorden, dels ock om förändrad Reglering med Presterskapets aflöning m. m.
Då alla andra motioner i detta afseende äro afstyrkta, tror jag dock att man kan bifalla detta Utlåtande.
Såsom jag hört Utlåtandet, medgif ves Preslerne aU i 48; Limmar kunna uppehålla tiondens räkning.
Om väderleken under inböslningen är sådan, som för 1 idet år, skulle sädén, genom försummandet att inköra den inom dessa 48 timmar, kunna blifva betydligen skadad.
’72 Den 3 Febr 11 a r i i f. rn.
Friherre Cederström.
Om Hr Rosenschöld noga hade afhört Utlåtandet skulle han hafva funnit, att deli inskränkes tiden för Presterne att räkna tionden, och att en möjlighet blifvit beredd liondcgifvarne att, om icke Presterne inom en viss korrt lid räknar tionden, densamma det oaktadt till Prestgården uppföra.
Jag anhåller om bifall till Utskottets Utlåtande.
Herr Manck af Rosenschöld: Jag har af Friherre Cederströms anförande 1)1 i f v i t styrkt i min förmodan, att Utskottet tillåtit
Kyrkoherden att i 48 timmar uppehålla inkörandet af den afskurna Sädén.
Att ingen af BondeStåndels ledamöter i Utskottet reserverat sig häremot!, kan komma deraf, att få Kyrkoherdar ännu räkna sin tioude, och kanske ingen i de Pastorater, der dessa ledamöter hafva sitt hemvisst.
Då, efter nu gällande författningar, ingen prescriptonstid är stadgad, måtte utsättandet af 48 timmar vara förmånligt.
Herr Hjerta: Hittills har Kronobe tjeningen verkställt räkningan af tionden, och jag medger att Herr Rosenschölds anmärkning mot bifall till delta Utlåtande förljenar uppmärksamhet, men då ingen reservation utaf någon af BondeStåndels
Ledamöter finnes, så tillstår jag alt ordalagen Den 3 Februari i f. m. i73 af Utlåtandet icke kunna tydas till annat än lättnad löt’ allmogen.