Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvar och en, som är lifvad af sann fosterlandskänsla och kärlek till sina fäders språk, måste önska att detta, en af våra dyrbaraste arfvedelar, blifver behörigen vårdadt och omhuldadt.
Ett sätt, att i någon mån bidraga till vinnande af ett sådant mål, vore otvifvelaktigt, att vid Universiteten inrätta lärostolar för modersmålet.
Derigenom skulle kunskapen om detta språk vinna i anseende och tilldraga sig större upmärksamhet, än hvad nu är händelsen.
Dessutom funnes då alltid några personer, hvilka hade studiet af modersmålet till embetspligt, och detta kunde då svårligen undgå att blifva vida mera bearbetadt, än hvad man nu kan hoppas.
Enär Svenska språket icke kan grundligt inliemtas utan genom samtidigt studium af syskonspråken och de fornspråk, från hvilka de förra härstamma, upstår tvekan, huruvida icke den projecterade Den 5 November. 83 nya lärostolen borde kallas Profession för de Nordiska språken; men om man hufvudsakligen åsyftar
Svenska språkets bearbetning och utredning, tror jag att sådant lämpligen bör antydas genom sjelfva benämningen.
I annat fall kunde lätt inträffa, att mången lärare i det nya ämnet riktade hela sitt arbete och alla sina forskningar på fornspråken samt lemnade modersmålet helt och hållet ä sido.
Med anledning af hvad jag nu haft äran andraga, tager jag mig friheten föreslå:
Det vid hvartdera af Universiteten i Upsala och Lund inrättas en lärostol för Svenska språket, med en Professor, en Adjunkt och en Docens, samt att till desse tjenstemäns aflöning anslås belopp, motsvarande dem öfrige lärare inom Philosophiska fakulteterna åtnjuta.
Jag anhåller om remiss å denna motion till H. StatsUtsk.
Föredrogs nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., nemi. från Stats-Utskoltet:
Jtf 1 ang:de tillökning i Utsk:s Kanslibptjening.
M 2, med öfverlemnande af K. M:s Nåd.
Propos. angtde Statsverkets tillstånd och behof.
Allm. Besv. o. Ekon -Utskottet.
: jys 1, ang:de tillökning af tjenstemannapersonal vid Utsk.
Expeditions- Utskottet: J\2 1, ang:de ökadt Kanslibiträde m. m.
JV? 2, ang:de uplagan af Bihanget till RiksStms prot.
M 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till RiksStms prot.
Äfvenledes föredrogs och begärdes på bordet ett från Riddarh.
Utsk. inkommet, under JV? 1 afgifvet, så lydande Hörsamt Memorial.
Som, jemlikt 10 och 15§§me i den för Riddar!).Direkt, d. 26 Maj 1851 af H. R. o. Ad utfärdade Instruktion, Direkt:n låtit till Riddarh.Utsk. öfverlemna ett till R. o. Ad. ställdt Mern., innefattande förslag huru tryckningen 'af Ståndets Prot. vid innevar:de Riksdag må lämpligast verkställas med en uplaga af 500 exemplar, i häften hvardera omkring 30 ark samt med 4, 6 å 8 tryckta ark i veckan; alltså får Utsk., med insändande af Direktms nämnde Mern., för egen del yttra, att Utsk. finner de af Direktm för berörde tryckning vidtagne åtgärder och 84 Den 5 November.
•fgifna förslag, hvilka under flera föreg:de Riksdagar visat sig ändamålsenliga, leda till skyndsamhet och besparing, hvarföre Utsk. tillstyrker: att samma förslag må varda af H. R. o. Ad. godkändt.
Stockholm d. 3 November 1856.
På RiddarhusUtskottets vägnar.
Carl Mörner. W. F. Valman.
Då, enligt 10 g af den för Riddarh.Direkt:n utfärdade instruktion, det åligger Direktm, att vid början af hvarje Riksdag, genom Riddarh.Utsk., till H. R. o.
Ad. inkomna med förslag, huru tryckningen af R. o. Ad:s prot. må lämpligast och med största skyndsamhet kunna verkställas, får Direktm härmed vördsamt föreslå, att under innevar:de Riksdag dessa prot:r måtte fa, likasom under de sednaste Riksdagarne, uti en uplaga af Fem Hundra exemplar, tryckas med täta stilar och förkortningar af ofta förekommande ord, samt fördelas i häften af omkring 30 ark, med iakttagande deraf att intet pleniprot. stympas, utan till slut införes i häftet; och har Direktm derjemte äran anmäla, att, enligt nu ang:de ifrågavande tryckning afslutadt kontrakt, kostnaden för hvarje tryckt ark blifvit betingad till Elfva Riksdaler b:ko samt Boktryekaren förbundit sig att, såvidt erforderligt manuskript honom tillhandahålles, hvarje vecka aflemna Atta färdigtryckta ark, då tryckningen å 3 me häften på en gång kan verkställas, 6 ark då 2:ne häften samtidigt äro under tryckning, och 4 ark, då tryckningen sker å ett enda häfte.
Stockholm d. 17 Oktober 1856. F.
Puke. J. Aug.
Posse. Carl Jicnnet.
Boije. J. B.
Tornérhjelm. O. M. Björnstjerna.
Albert Munele.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 20, 25 och 30, från BorgareSt. af d. 27 och 31 samt från BondeSt. af d. 30 och 31 sistl. Oktober. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. l/t 3 e. m.
Den 8 November. 85 Lördagen den 8 November 1856.
Just. 3 prot.utdr. för d. 5 dennes samt pleni-prot:n för d. 25 och 31 sistl.
Hrr Elektorers lista vid val af 2:ne ledamöter i BankoUtsk. efter 231, Frih. von Kaulbars, Fullm.
Hr von Troil, Samuel Gustaf, och J\1 2312, Hr Peijron, Edvard August; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: M 275.
Sprengtporten, Jacob Wilhelm, och » 833.
Hr Tham, Sebastian Ma thias.
Af den nu uplästa listan inhämtar jag, att E. o. Ad:s Elektorer hedrat mig med kallelse att vara ledamot af BankoUtsk., men som jag icke kan mot taga detta updrag, så begagnar jag mig af den rättighet, som 23 g Eiddarh.Ordn. lemnar mig, för att afsäga mig detta förtroende.
Hrr Elektorer, att sammanträda till val af en ledamot i BankoUtsk. i st. f.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh.
Utsk. efter JW 213, Frih. Armfelt, Magnus; samt af en Suppleant i samma Utsk. efter M 2247 Hr von Schulzen, Fullm.
Frih. von Leuhusen, Alexander Magnus; och befunnos hafva blifvit utsedde; Till Ledamot: JM 93.
Gr. Wrangel af Sausis, Tönnes Eeinhold; Till Suppleant: s 396.
Gyllenhaal till Härlingstorp, Fullm.
Taube, Henning Edv.:
Jag får afsäga mig platsen sora Suppleant i Eiddarh.Utsk.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde äfven utse en Suppleant i Eiddarh.Utsk. i st. f. Gr. Taube.
Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-Utsk. K. M:s d. 5 dennes på bordet lagda Nåd.
St;r, ang:de vissa 80 Den 8 November. ändringar i nu gällande stadganden om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet.
M:s d. 5 dennes på bordet lagda Nåd.
St:r, ang:de upliörande af det för rotehållarne eller soldaterne vid Indelta Infanteriet nu utgående bidrag till soldatbeklädnadens anskaffande och underhåll.
Då i den K.
Proposm säges, att den fördel, som der blifvit föreslagen för rotehållarne vid samtliga Indelta Infanterierna, icke borde tillkomma rotehållarne i Jemtland, hvilar detta påtagligen på något missförstånd i afseende å förhållandet med den åberopade roteringskassan.
Enär jag eger så mycket närmare kännedom härom, som den nya roteringen i nämnde provins verkställdes under den tid jag var Landsh. derstädes, anser jag mig derföre skyldig att meddela de uplvsningar, som deraf kunna påkallas.
Uti den K.
Proposm säges, att beklädnadsbidraget utgår af en roteringskassa, som har sig hemmansräntor anslagne, och att, i följd deraf, omkostnaden för beklädnaden, hvilken utgår från denna kassa, ej drabbar rotehållarne, utan Staten.
Rätta förhållandet är sådant, att då den nya roteringen i Jemtland skulle upgöras, visade det sig, att om de räntor, som varit anslagne till understöd för den gamla roteringen, icke toges i betraktande, utan roteringen skedde endast med afseende på hemmantalet, likasom i öfriga delar af riket, så skulle roteantalet blifva alltför ringa, hvarföre beslöts, att äfven dessa räntor skulle fortfarande användas till understöd åt roteringen, och denna deremot grunda sig på mindre hemmantal för hvarje rote.
Roteringen blef följaktligen beräknad dels efter hemmantalet och dels för de fortfarande ränteunderstöden, hvarigenom
Jemtlands roteringsskyldige utgöra rotering för dessa räntor.
Det hade således varit deras rätt att, till understöd för roteringen, sjelfve upbära dessa räntor, men på min derom gjorda framställning öfverenskommo de, att deraf bilda en kassa, för att, för deras gemensamma räkning, ur denna kassa bestrida de rotehållarne åliggande kontanta utgifter.
Det är således af dessa medel, anslagr.e till roteringens understödjande, som bidraget till beklädnaden i Jemtland för rotehållarnes räkning utgöres.
Rotehållarne der befinna sig sålunda i alldeles samma förhållande, som i öfriga delar i Riket, och jag föreställer mig, att då detta kan uplysas af K. M:s Nåd. beslut, ang:de grunderna för roteringen, StatsUtsk. skall finna det vara tydligt, att rotehållarne der ega lika anspråk i afseende på befrielse från beklädnadsbidragen, som i öfriga delar af riket.
Då jag har mig bekant, att i annat
Stånd motion blifvit eller blir väckt om en sådan rättelse, anser jag tillräckligt, att meddela dessa uplysningar, och anhåller att de måtte delgifvas StatsUtsk.
Den 8 November. 87 Föredrogos ånyo och remitterades till StatsTJtsk. K. M:s nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagda Nåd.
Propos:r till K. St:r. l:o Om uphörande af Fourage-passevolans-afgiften vid beridna EusthållsEeg:tena; 2:o
I fråga om beräkningsgrunden för Salpeterhjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län; 3:o
I fråga om disposition af sex stycken holmar i Götheborgs och Bohus läns skärgård; 4:o Ang:de utbyte af Kronolänsmans-boställena Melby och Näsby emot Kronoskattehemmanet Bredinge på Oland; 5:o Ang:de upplåtande af mark å Kronoparken Eådaås i Skaraborgs lön för en vattenledning till Staden Lidköping; 6:o Ang:de försäljning af f. d.
Landshd:geEesidens-tomterna i staden Piteå med å dem befintliga byggnader; Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk. K.
Skrifvelse till E. St:r, i ani. af förre Myntmästaren, Assessoren J. A. Grandinsons underd. ansökning om ersättning för förlorade boställsrum.
Föredrogs ånyo och lades till handlingarne K.
Skrifvelse till E.
St:r, i ani. af åtskilliga utaf E.
St:r vid sistförflutne
Eiksmöte föreslagne lagförändringar.
Skrifvelse till E. St:r, om förordnande för en StatsEådsledamot i afseende på handläggningen af vissa i Biksd.Ordmns 36 och 42 §§ omförmälde Eiksdagsärenden; och beslöts, det skulle denna Nåd.
Skrifvelse läggas lill handlingarne, samt vederb.
Utskott meddelas underrättelse om densammas innehåll.
Herm., d. 5 dennes på bordet lagda motion, ang:de dels ändring i BankoEeghtet, i fråga om pröfningen af tjenstefel, som begås af Bankens tjenstemän, dels ock laga undersöknings anställande i de mål, som BankoStyrelsernas Prot:r för 1845 och följande åren omförmäla.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, i ani. af hans till Hr Ehrenhoff enskildt framstälda anmärkn., att denna motion innefattade, 2:ne serskildta ämnen, som enl. 51 § Eiksd.Ordn. icke fingo i en motion sammandragas, samt jemväl i dess sednare del innehöll begäran om laga undersökning rörande mål, som blifvit handlagda under en tid, för hvilken E.
St:r redan lemnat BankoFullmäktige décharge, Hr Ehrenhoff numera, i st. f. ifrågav:de i si - 88 Den 8 November. sta plenum väckta motion, inlemnat 2:ne motioner af följande innehåll: 1:0
Under förutsättning, att, då R.
H. St:r medgifvit, att fullmakter få utfärdas för deras egna tjenstemän, R.
St:r derigenom velat gifva dessa sina tjenare samma säkerhet, som 36 § R.
F. gifver Rikets öfriga tjenstemän, nemi. att icke från deras tjenster kunna skiljas »utan medelst ransakning och dom», anser jag mig böra fästa R.
St:rs upmiirksamhet derpå, att, ehuruväl de lagar och Instrukt:r, hvarefter R.
St:rs Bank styres, synas gifva verkets tjenstemän den i Grundlagarne stadgade säkerhet, denna säkerhet dock i sjelfva verket icke finnes.
För att ett samhälle skall kunna anses för lagbundet, och dess medlemmar må kunna ega det skydd, som denna lagbundenhet förutsätter, så är det icke nog att Lagar stiftas, utan fäst mera vigt ligger uppå, att skipningen af dessa lagar lägges i händer på män, som förstå det höga kallet af en rättskaffens domare, och hvilka äro ansvariga för sina domslut.
Ty utan denna ansvarighet, utan en sådan pröfvad förmåga, blifver domarekallet ett förtryckets verktyg, och R.
F:ns 36 § en död bokstaf.
Statens öfriga tjenstemän ega rätt att dömas af lagliga domstolar, och som det är en lycklig sanning, att
Sverige företrädesvis eger en samvetsgrann och uplyst domarecorps, och med så stor ansvarighet, att svårligen väld kan komma i fråga, så äro dessa tjenstemän, med fä undantag, tryggade mot en olaglig behandling, helst de i yttersta fall alltid kunna påräkna Konungens höga rättvisa.
Så är icke händelsen med en Bankens tjensteman, hvilken dömmes af egna förmän, hvilka å deras sida ofta äro parter i den sak, hvaröfver de dömma.
Han eger visserligen rätt att hos Bankens Öfverstyrelse anföra besvär, men detta båtar honom föga, enär formen för denna Styrelses öfverläggningar och beslut måtte vara helt olika med den, som följes vid lagliga domstolar, ty Bankens Öfverstyrelse befattar sig icke med att undersöka om den dömde verkligen är brottslig eller icke, hon fastställer domen först, och om pröfningen af de anförda besvären beslutas, så upskjutes dermed till en obestämd framtid.
Då nu BankoReghtet föreskrifver, att den, som tredje gången dömmes för fel i tjensten, skiljes från sin befattning, så är det ock klart, att om en tjensteman i Banken icke får åtnjuta de laga former, som äro alla andra Svenska Medborgare förunnade, så kan han, utan föregången ransakning, efter godtycke skiljas från sin tjenst.
St:r inse rättvisan utaf, att deras egna tjenare ega samma skydd af lag, som Rikets öfrige tjenstemän, får jag vördsammast föreslå, att Uti alla de fall, som röra Bankens tjenstemdns förhål - lande i tjensten, BankoReghtet sättes i öfverensstämmelse med de lagar, som gälla för Statens öfrige tjenstemän, samt att slutliga domsrätlen öfver tjenstefel öfverlemnas åt en laglig domstol.
Den 8 November. 89 2:0 Sedan jag till E.
Skrs pröfning och afgörande öfverlemnat ett förslag, som afser en mer betryggad framtid för Bankens tjenstemän, anhåller jag, att genom ytterligare en motion få gifva stöd deråt, och på det att K.
St:r måtte komma i tillfälle att rätt pröfva behofvet af den förslagna reformen, får jag vördsammast hänvisa till BankoStyrelsernas prot:r för åren 1845 och följande, samt för detta år, och får vördsammast föreslå, att R.
Sl:r malte anbefalla en laga undersökning i de mål, som prot:na för åren 1855 och 1856 omförmäla.
St:r alltid visat en fosterländsk ömtålighet derutinnan, att hvarje Svensk Medborgare må åtnjuta den riltt, som lagarne honom medgifva, så tror jag mig fullgöra min pligt såsom representant, då jag vördsammast faster E.
St:rs upmärksarahet på behofvet af en undersökning, som underlättar E.
St:rs frisinnade sträfvande, att gifva lagarne den kraft, att äfven den ringaste af Sveriges Medborgare vid dem må kunna stödja sig under en rättskaffens lefnadsbana.
Och sorn jag är fullt öfvertygad derom, att E.
St:r icke vilja undandraga sig deras medverkan till återuprättande af en utaf deras egna tjenares heder; kränkt både som medborgare och tjensteman, så får jag ödmjukeligen anhålla om bifall till den föreslagna undersökningen.
Som jag är den tjensteman, som här är i fråga, och alla andra medel till uprättelse äro mig betagna, enär 73 § mom.
3 BankoEeghtet icke medgifver besvärs anförande, så har jag begagnat min Eiksdagsmanna-rätt, för att på den vägen få min sak under E.
St:rs pröfning, förvissad derom, att E.
St:r icke förvägra deras beskydd åt den, som med skäl detta begär.
Dessa motioner remitterades till BankoUtsk. och kommunicerades MedStm.
Hr Ehrenhoffs, Gust. Herm., den 5 dennes på bordet lagda motion, ang:de förhöjning af arfvodet för Hrr Fullmäktige i Banken och Eiksg:sKont.
Denna motion remitterades till Stats- och BankoUtskm samt kommunicerades MedStm.
Föredrogs Frih. af Schmidts, Carl Johan Georg, d-15 dennes på bordet lagda motion om ändring af Konkurslagens 68 §.
Hr Bibbing, Arvid: Frih. af Schmidt har i sin motion åsyftat att särskildt skulle kallas Beg:tsskrifvaren och andre sådane, hvilka hafva sig anförtrodd upbörden af åt verk- och embetsman på lön anslagne tionde eller räntor.
Jag skulle för min del tro, att det blefve ganska svårt, att för hvarje konkursmål nödgas taga kännedom om alla de personer, sorn kunna kafva att fordra räntor af de hemman, som innehafvas af cessionanten.
Då nu, enl. konkurslagen, kronans Ombudsman i orten skall kallas för att bevaka Kronans rätt, kunde det åläggas honom jemväl att bevaka alla de 90 Den 8 November. hemmansräntor, som utgå af hemman, de må nu vara anslagne åt Ecklesiastika, Civila eller Militära embetsman.
En order från Landsten till Kronofogden, att han i sin bevakning af Kronans rätt, äfven innefattade sådane räntor, som icke vore Kronan behållne, vore då allt hvad som erfordrades.
En underd. anhållan hos K.
M. borde då framställas, att Han föreskref Sin Befhide ett slikt förfogande, och den nu väckta frågan blefve då förvandlad från lagfråga till önskningsmål, och borde således gå till EkonomiUtsk.
Jag anhåller att dessa anmärkmr måtte få åtfölja motionen.
Erih. af Schmidt: Sedan Hr
Ribbing gjort några anmärka vid min motion, tager jag mig friheten att med några ord besvara desamma.
— Denna motion är väckt för att löntagare vid de indelta Reg:tena måtte vara förvissade om, att icke gå miste om någon del af sin lön.
Ett faktum är, att sådant har skett, fast jag icke nu kan bestämdt säga när det var.
Således anser jag ej orätt, att en förändring göres i denna §, då derigenom någons rätt afses.
— Hvad Hrr Domhafvandes besvär, att utfärda kallelse, vidkommer, kan jag icke finna att det behöfde blifva stort.
Hr Ribbing har föreslagit, att K.
Bef:h:de skulle beordra Kronofogden att bevaka densamma; det är en sak, som jag tror att K.
Bef:h:de alldeles icke kan göra; ty Kronofogden kan icke bevaka, åtminstone icke med ed fästa, min fordran hos en cessionant; det är ju alldeles omöjligt.
Vidare kan icke Kronofogden känna alla räntor, som från olika hemman utgå till olika Reg:ten och personer, och sålunda ej bevaka en sådan sak; deremot synes det mig vara ganska lätt för egaren af hemmanet att upgifva till hvilken auktoritet eller person han är skyldig att erlägga sina räntor eller sin tionde, och när en sådan upgift inlemnas till domstolen, så måtte det vara helt lätt att genom några radar utfärda kallelse till de auktoriteter eller personer, åt hvilka samma ränta är anslagen.
Jag kan icke finna någon svårighet häri, och jag lägger verklig vigt uppå att denna förändring måtte ske, hvilket säkert önskas af flertalet bland de personer, hvilka i likhet med mig hafva att behandla aflöningsfrågor.
Hr Ribbing: Blifver, på sätt Hr Erih:n nu sednast fram ställt, räntetagaren upgifven af cessionanten bland hans fordringsegare, då kommer aldrig i fråga annat än att Domaren är skyldig till honom, såsom till alla andra kände borgenärer, kallelse utfärda, och derom är redan lag gifven och tydlig, så att, i fall motionens syfte endast vore sådant, annat svar derå icke kunde följa än hvad jag nu uplyst; men, emot motionärens egen tydning af sitt framställda lagförslag, måste jag antaga meningen vara Domarens tillförbindande att kalla räntetagaren äfven i det fall då han icke vore känd eller till namn och hemvist af cessionanten upgifven.
För sådan händelse vore det ju naturligen lättare för Kronofogden, som på närmare håll har med folket och upbörden att skaffa, än Domaren, hvilken icke alls har någon befattning med Kronans räntor, att upgifva räntetagaren och bevaka hans fordran, som enl.jordebo - Den 8 November. 91 ken är bestämd och således derefter kan bevakas, så vidt den obetald och oqvitterad finnes, och till det belopp, som den efter bestämda grunden uträknad varder, ifall uträkning icke redan skett.
Afven för Kronoräntor, ehuru utgående med förmånsrätt, t. o. m. om de för 3:ne år innestå obetaldte, fordras bevakning i konkurs.
Då deras utgående är så o vilkorligt, blir bevakningen sålunda desto mera en formalitet, hvars iakttagande gerna synes kunna anförtros åt Kronans ombudsman i orten, till större både säkerhet och beqvämlighet för räntetagaren, son} ofta bor aflägse.
Fördrogos och biföllos nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagde Mern., nemi. från Slats-Utskoltet: J\i 1, ang:de tillökning af Utsk:s tjenstemannapersonal; Ålim. lie sv - och Ekon.-Utskoltet:
Jtä 1, ang:de tillökning af tjenstemannapersonalen vid Utsk.; Expeditions-Utskottet:
JYi 1, ang:de ökadt kanslibiträde, m. m.; 2, ang:de uplagan af Bihanget till RiksSUns prot.; JW 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till RiksSt:ns prot.; Riddarh.-Utskottet : M 1, äng:de tryckning af R. o. Ad:s prot. vid innev:de Riksdag.
Ehuru den K. Pro pos:n om Statsverkets tillstånd och behof redan blifvit aflemnad till StatsUtsk., tager jag mig likväl friheten anhålla att, sedan den blifvit tryckt och till Stånden utdelad, få inkomma med och till StatsUtsk. remittera de anmärkmr, som deraf kunna blifva en följd.
Hr Bildt, Didrik Gillis upläste tvenne motioner af följande innehåll: 1:0 Som StatsUtsk vid föreg:de Riksdagar, till följd af inom RiksSt:n derom väckt fråga, afgifvit Mern. ang:de Riksdagskostnadernas bestridande direkte af Riksg:kont. får jag, af sådan anledn.
, väcka den motion, att nämnde Utsk. måtte åläggas att inkomma med yttrande i berörde afseende, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de i Utsk:s Mern.
M 6, vid sisth Riksdag föreslagna bestämmelser, nemi.: 1:0 att alla, på R.
St:rs beslut grundade, utgifter för nuvar:de Riksdag, må utgå af Riksg:s-kont:s härtill disponibla medel och, under behörigt iakttagande af samma beslut, omedelbart från detta verk till vederbörande utbetalas ; 2:o att likaledes sådane, af denna Riksdag föranledda utgifter, som, i anseende till deras föremål eller beskaffenhet och i likhet med hvad under R.
St:s sednaste sammanvaro egde rum, dels redan blifvit, dels framdeles, un - 92 Den 8 November. der Riksdagens lopp, varda af K. M. i Nåder godkända och å K. St:s-kont. anvisade, må, efter erhållne reqvisitioner och anställd granskning af derför aflemnade verifikationshandlingar, K. Statskont. af Riksg:skont. godtgöras; 3:o att, beträffande serskildt utbetalningarne af de RiksSt:ns och Utsk:ns Sekret, samt Kansli- och vaktbetjening tillerkända arfvoden och traktamenten, dessa utbetalningar må verkställas i enlighet med specifika upgifter å bemälde betjening, undertecknade, för RiksSt:n af hvarje Stånds Talman, och för Utsk:n af hvarje Utsk:s Ordfide; och 4:0 att, då tillfälliga utgifter, som till Riksdagskostnaderna måste hänföras, inom RiksSt:n eller Utsk:n förekomma, räkningarne derå böra, före desammas liqviderande af Riksg:skont. vara attesterade af vederbönde Talman eller Utsk:sOrdfide. 2:o
Då den ersättning för de ökade Riksdagskostnader, som Hr Landtm, och Hrr Talmän få vidkännas i och för utöfningen af sina maktpåliggande befattningar såsom RiksSt:ns Ord fide, vid föreg:de Riksdagar blifvit af StatsUtsk. föreslagen till följd af derom inom RiksSt:n väckta motioner, får jag, med ani. häraf, vördsammast hemställa, det R. o. Ad. behagade förelägga StatsUtsk. att upgöra ett, för innev:de Riksmöte lämpligt förslag, till sådan ersättnings utgående till Hr Landtm, och de öfriga RiksSt:ns Hrr Talmän.
Dessa motioner remitterades till StatsUtsk.
Hr Tham, Casper Volrath Victor:
Innan jag vågar väcka den motion jag har i handen, ber jag att få förutsända några ord.
Jag skulle aldrig hafva vågat att väcka densamma, om jag hade grundat dess innehåll endast och allenast på min egen erfarenhet.
Men då för densammas väckande ligger till grund flere andra personers, både inom Kyrka och Stat, välbepröfvade erfarenhet, har jag icke dragit i betänkande att afgifva densamma.
Min pligt hade visserligen varit, att låta den åtföljas af särskildta uplysningar från flere personer, men jag hoppas att framdeles under Riksdagens lopp, då jag hunnit sätta mig i beröring med åtskillige ledamöter af LagUtsk., kunna lemna några sådana.
Den härefter af Hr Tham uplästa motionen var så lydande.
Inom Svenska Kyrkan har, i sednare tider, den seden mer och mer utbredt sig, att genom kolportörer icke blott sprida Bibeln, utan äfven andra skrifter, som anses vara lämpliga till befrämjande af kristligt lif.
Utom de många enskilda, som länge varit verksamma för detta ändamål, hafva äfven nu flera sällskaper under åtskilliga namn bildat sig, hvilka i sin tjenst antaga och utsända kolportörer, hufvudsakligen, som namnet angifver, för andliga småskrifters spridning.
Kolportören upträder tillika vanligen som inre missionär.
Ofta nog inträffar, att ifrån samma sällskaper utgå Den 8 November.