Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä jag ä ena sidan ej kan ingä uti att betrakta Bruks-Ägaren, som har en Recognitiors Skog sig till nyttjande upläten, i likhet med Säteri-Ägaren, som har tull ägande,rätt till den jord han köpt och i mohn Tredje Band.
N:o 167, 168. af LZIL Den 4 Octsber. af deh högre wärde högre betalt, kan jag ä den anr dra c) mihkänna Bruks - JdkarenS rätt, som innehar en af ölder Wcikct tillagd Rccognitions»Skog at lis ka anses och behandlas som rn Äbo pä rtt Kronohemman.
Om tv! undersöke huru detze ifrän början tillkommit, finne wi att hwar och en sig tilcgnat hwad han kunde eller fann nödigt, och akt rättigheten till Skatteköp hwilar pä ben dcrtvid nedlagdt möda och arbete.
— Staten frägar e), om den ena eller andra Äboen sätt mer eller mindre än hwad de behdfwa, han begär endast ränta för sin Jord, köpeskilling för ägande-rätten och förbindelse för Hemmans - Ägaren, att emot Samhället upfplla sina öfrige skyldigheter.
Sä borde äfwen Staten förhälla sig kill Bruks - Ägaren» fädane äro ätminstone bera- ömsesidiga fordringar.
Dä genom Hemmans - ÄboenS flit, en mängd serskildta Bostäder blifwit uprättade, har Bruks -Jdkaren deremot samlat mänliiskornr pä ett ställe, ur Bergen hämtat den utkomst Jordmänen sällan mrdgaf att erhälla, och genom förädling af detza tillgängar beredt uppehälle ät rn talrikare Clah af Medborgare än ben som pä beha trakter igenom blotta odlingar kunnat underhällas.
Skogarne gifwa möjligheten till denna nä, rings-gren, sch ehuru man wid drhas bfwerfart med, kan hända, saknad tror sig finna obegagnade trakter, bör man likwäl komma ihog att de ligga till grund för en mängd människors underhäll, som annars skulle sakna sia utkomst.
Om man jemför Folkmängden ! de Landsorter som ldka Bergsbruk och dem som leftva af Åkerbruk -
Den 4 Gctobevd rziZ bruk lärer man merendels finna, att ben j dt sbrtä Sr starkare, och när nian dä tillika päminner fig, att det är genom de fdrraS behof som dr sednäreS watdk tvinna ett fbrdkadt värde, lärer man snart medgifva, att Bergwerks-Idkaren som till Samhällets nytta fbr» ädlat naturens räaste alster, malmer och skogar, like bbr Njuta mindre rättvisa, än Hemmans«
Brukaren soM anffaffat fbdoäMNen genom odling as en fruktbä» tande Jvrdmän.
När som den senare utan afseende pä mer eller Mindre behof, endast han i mohn af Hems NrauetS värde betalar ränta, har rättighet till Skal» te? köp, sä borde vcksä samma fbrhällande iagttagas r anseende till Bruks ?
Idkare».
När han ingär
Uti att underkasta fig Hemmantal och Skattläggning af ben Skog han hittils Utom dtha vilkor kpttjat, borde det Åtminstone icke frögas hvad hatt behbfver ellet e), U? tan endast efterses att Skattläggningen blir rättwis vch billig.
Han winner vid bett fbrestagne förändringen intet annat än en säkrare Befitlningrrätki men denna kan wara värd en sädän upoffring
Nät villkoren der» vid äro grundade pä billighet och fdkenlige med Bruks?
JdkarenS tätt till en skälig utkomst»
Det gifwes dchutom en stor del NecognitioNs» Skogar som i anseende till selskildta fbrbindetscr hvil? ka kli vit JNnehafwärne ökagdr, äro Bruke» med ser» skildtc Privilegier och Mera bestämd Bistktnings ^ rätt tillagdt.
— Utan att wötdfbra hvar människas egen? boms r säkerhet, kunna beha Privilegiet icke rubbas sä länge de deremot ätagde skyldigheter upfyllas.
Men vm mbjelighet fbr Bruks - Idkare» bpNae att erhåller full Besittnings»rätt emot skäliga vilkor, lärer sä väk dm Priviligierabe som »privilegierade Bruks-Idkare» iZi/j.
Den 4 Octsber. häruti ingä och Staten ändock kunna bibehålla de fördelar han af de emot Privilegicrnc swarandc förbin.
Seiser sig wänkat.
Säledes är bet som, dä i allmänhet ej gifwes större uträkning än att wara rältwis och billig, det atrid blir den klokaste Statshushällning, den som r) är byggd pä ensidiga uträkningar af mbjliga fördelar pä ett eller annat ställe; men pä de oryggelig» forbringarne af allmän rätt och säkerhet fbr enskilbta af deras arbets - winst.
Vet är af beha ofwan anfbrde skäl som jag r) annat kan än anse som onbdig och obillig den skillnad som i Betänkandet göres emellan den Skog som anses behöflig fbr Bruket eller ej, och som jag skulle önska att Bruks» Ägaren, ansedd som ett Krono>Hemmans
Äbo, mätte njuta lika rätt och fä emot Skatteläggning och Hemmantal brhälla hwad han af älder nyttjat.
Med detta förbehöll har jag för öfrigt intet att inwAida emot Betänkandet.
A6. biörnar.
Lika lydande med Originalet betygar X. ^rööaliug.
Herr von ^suksrvolkk, Larl Custsk K. upläste^tt Oickamen sä lydande; VS Den 4 October. rzig Dä Rikets församlade Ständer wid detta Riksmöte äro betänkte, att i Styrelsens alla grenar ändra och rätta de Lagar, författningar och päbud, hwilka hittils utfärdade och gällande warit, men befunnits icke ledande till de dermed äsyftade ändamäl, blifwcr ock nödwändigt, atti de omständigheter hwarutinnan stadgar antingen aldeles saknascller ockäro twctydigr, sädane efter öswcrläggning sammanfatta, och mera bestämt förklara, pä det wid vpkommande frägor i dche delar af Lagskipning»» alle tilltalade Medborgare mäge njuta kika rätt, och icke efter godtycke, säsom e) sällan hittils stedt, en och annan medlem i Samhället utan laglig och billig grund förföljes, dä andra deremot för enahanda förhällande berömmas och belöna-, allt efter ben serstildte teckning Lismare» och Tadlare» behagar framställa och kerlona qvestioms äger mägtigc gynnare och förespräkarc eller owänncr.
Af denna anledning wägar jag, som lifwaS af medborgerlig känsla och kärlek för mitt älskade Fosterland, päkalla Högloft.
Riddcrskapet och AdclnS up-> märksamhet, ä ett ämne, ingalunda likgiltigt, utan af högsta wigt, ej mindre för märt samfund i det hela, än ock för hwarjc enskild, hälst icke en gäng den för ögonblicket lyckligaste
Man i Staten kan förutse alla de händelser ödet i en framtid för honom bestämt, och om icke till äfwcnlyrs
Cabalens dolk wid nägot tilfälle torde ricktas äfwen emot honom, ehuru sorgfälligt ben sbkcs undwikas; emedan afwunden wäster fiendskap, och denne hos löga själar anser ofta inga Medel fördöm, mclige hwilke leda till hämnd.
Ännu gifweS iste nägon Författning eller
Lag som stadgar bestämt: i:v LZltz
Den 4 Gctsdex. rry Huruledes JnnewSnare i hek kand som af Fienden warder anfallit i allmänhet ödra förhälla sig, nemligen huruwida de mäste sätta sig till mvtwärn, om än de äro obewäpnade och finna deras wanmagt alt hindra det landels inkräktning, eller om de i detta senare fall kunna utan misstydning, answar och förföljelse för dtt de passift handlat, täligt underkasta sig Hfwermagten, för at undwika de ryffige upträden vch omenstligheter, hwilke enligt allt Krigsbruk äro wankige fblgder, enär Folket resek sig i Maya och warder besegradt? 2ra Hwah det Folk hav synnerkkgast att is Ngtaga, som dok ä en af fienden oecuocrad Landsträcka, huruwida de böra efterkomma Fiendens päbud med eller utan undantag, eller lämna desse utan hörsamhet om än deras Lif och Egendom blottst?
" S för misshandling af Fienden, som med swärdet i ena handen och eldbranden i ben andra har magt och Ut' väg, att sätta sine befallningar i wärkställighet? Zttz Huruledes
TmhctSmän i ett säkunda ins kräcktadt land wisligaff böra förhälla sig, och huruwi» da te mäste nedlägga deras Tjenstebefattning eller ders med fortfara m. m.r och 4:0 Hwqd i sädana falk, som omrört är bör fäfom Brott anseS, och huruledes desse förbrytelser rf» ter deras olika art af grofhet böra bedömmas och bestraffas d Utt MisgernkngS-Balken ak wär Allmänna Lag stadgas, neml, i det 4:de
Eap, om answar för den som förer afwog stöld, eller stämplar antingen med inlänst eller^utkänst
Man emot Konung och Riket till deras stada Den 4 October. ?Zi7 skada och fördärf, eiler söker sörräda Rikets Underlärare, Land eller Folk, Krigsmagt, Fästningar, Förrädhus, Skepp och annat sädant.
I det 2i:sta Cap. om den som röfwar, samt i det 42 Cap. om den som stjäl ther Fienden Skommer och tränger; äfw-nsom Krigs-Artiklar, Reglementen och andra Militairiska författningar äro utfärdade, hwilke söreffrifwa, huruledes Krigsmagtcn till Lands och Sjöh mäste under krigiska tider och i fält firhälla stg, samt hwad answar den ädrager sig, som felar uti nägot af hwad honom föreskrifwet warit; men rörande be af mig här ofwan anmärkte omständigheter har ej nägot blifwit förbjudit; utan lwifwcl af ben anledning, at Lagstiftaren wifligcn funnit det inte» srmn liisnt och att det wore för ett öfwerwunnit, bescgradt, och till mvtständ ofdrmbgit folk lika olämpcligt, stadga ett halsstarrigt wägrande af hwad bfwcrmagten befaller, som för ben af Röfware öfwcrfallne wanmägtige roan» draren.
Likwäl hafwa wi af ärfarenheten lärt, att f. b.
Konungen haft annat begrepp? än Lagstiftaren; och det spncs mig derföre nödwändigt, att den nu Lagstiftande magten utfärdar nägot wisst Reglemente och Päbub till allmän och enskild efterrättelse, pä det undwikaS mätte, ej allenast misstag och irring, som annars, oaktadt bästa wilja och renaste upsät, wid omfbrmäldke kritiske och bekymmersamme tillfällen sä lätt kunna inträffa; utan jcmwäl sädane upträdcn och misshandlingar, för hwilke sistlcdct är under dä warande EnwäldSRegering twärtemot wära grundlagar, ätskillige eller rättare sagt mängfaldige Medborgare, ej förut nog olycklige at wara af Fienden hemsökte, sedermera blifwit bcklaganSwärde offer, sälunda, at be utan ransakning och Dom blifwit dels ffilgde ifrän deras
Em bets - jZi8 Den 4 October. betSmanna befattning, dels ock, utan att wara till nägot Brott fbrwunne eller att fä weta för hvad brott de more misstänkte och deras angifware, blott, stälde för vanära och skymf i Publiqucn, som ofta rättar sitt omdömme efter högsta maguns förfarande med en Medborgare, utan forskning om samma för, farande warit grundad» pä
Lag och goda skjäl eller icke, ehuru sedermera oskulden blifvit ädagakagd.
Minnet äterkallar lätteligen Exemples lika förwänande som oförmodade pä de händelser, hwilka för, anleda mig till denna motion.
Kastom en tanke pL de Militaire, Civile och Ccclcsiastique Cmbeksmän utr Finland, hwilke förledit är, utan kundskap om hvad brott dem tillwikteS eller erhällct tillständ att först löka vederlägga de fbnbräckser som tilläfwenty'- kunde emot dem gjöras, blilwit dels förklarade ovärdige till Kongl. MajttS och Rikets tjenst, dels degraderade och suspenderade, dels ock medelst utfärdade pubkicationrr och proclamationer inför en allmänhet ffymfade.
Kastom ock en blick ä de uppä f. d. Konungens Befallning tillstälde undersökningar ä Äland och Gottland; om hvilken sistnämde undersökning, jag, som derom har fullständig kännedom, vid detta tillfälle fär äran lämna en närmare dock kort teckning, till uplysiring och styrka för ben af mig wäckte motion.
Gottland, som tillförene haft sin egen Fästning och Militairiska Garnijvn, samt hvarest innewänarne under kriget ifrän 1788 till är 1791 warit bewäpnade, och exercerade, bkef först beröfwat allt fbrswar fä medelst att Fästningen alldeles raserades, Militairen bortkommenderades och Folket som redan war inLfwadt och hade framdeles kunnat sjelf försvara sig »id Den 4 Octsber. izi§ wid päkommande si n^tkighcter, sä wida be fäkt fortfara med Militainsta öfninqar och erhällit tillräckelig Ammunition, asivDundes lwärkemot deras önskan; och sedermera under sistlcdit är lämnades det alldeles handlöst, utan at folket till dess förswar kunde ärhälla Gewär och Ammunition, eller ens nägot Krigsfartyg beordrades till kyss:ung omkring landets widlpttige stränder, hwarcst landstigning nästan allestädes kan wärkställaS, ehuru innewänarne hade rätt tili snspräk pä skydd eller ätminstone nägon upmärksamhet, emedan de lämna Bätsmän till Flottan, och tunnor Guld till StatSCatzan, sedan de sjlfwe lönat deras CmbetS-och tjenstemän, samt faran war synbar, men kunde med liten undsättning fbrekommas, och denna besittning för Swe» rige är högst wigtig och warit stu idom afwundad.
I denna utblottade ställning och under det l mdrts innewänare tryggade sig wid ärhällne förjäkringar att Swensta och Engelska combincradc Flottor dominerade östersjön och wore en fast borg för Gottland, blef det likwäl ofdrmodcligen af fienden dfwerswämmadt, utan at Folket kunde hinna eller säsom obewäpnade förmä göra motständ, hälst dä man icke kände hwarken Fiendens styrka, eller antalet af de Troupper hwarmed de widare kunde understödjas.
I betz wanmägtige tillftänd beflbto alle wärkande medlemmar i detta lilla samhälle, att under deras iräkade bekymmer och intill betz hjelp ifrän Swerige kunde ankomma, söka afwärsa de olyckor och swära fölgder fimtelige besök wanligen medföra; och lyckades därukinnan sä fullkomligt, att icke' näg^n hade stjäl till klagan, äfwensom de afbbjde fordra-t afiäggande af Tro-och Huldhets-Ed för Rysta Kejsaren m. m. sä att dä ej nägok i sednare tider af Ryssland eller Frankrike inkräktadt land kunnat framwisa det exempel som Gottland, landets innewänare i allmänhet samt dess EmbetS-och Tjenste» märr iZM Den 4 October. män i synnerhet, hade skjälig orsak att förwänta sin Konungs Nädiga wälbchag öfwer deras kloka och räs diga behandlingssätt i nödenö och bekymrets stund.
Men twärtom till belöning anstältes likwäl osman om, förmälde undersökning; inquisitorisk i sä mätta-, att Emhets-och Tjenstemän samt Medborgare af alla Classer, likasom i egenskap af förbrytare blismit föranlät, ne förklara deras förhällande under stendtliga invgiron, och a«t genom utfärdade kungörelser folket upmana, dcS anmäla om de ansägo nägon hafwa i betz skyldigbetcr och förbindelser smikit, lika som man wclat socka en snart förledd Pöbel att understödja hemliga angifmelser; men som all orsak saknades till missnöje, och till undersökningens förrättande moro utskickade redlige Cmbctsmän, hwilke snart uptäckte de nidingsfulla och försätlige stämplingar och osanfärdiga anmä» kanden hos Monarckcn emot unbanikpmdr iöboar» want Cabalen dock icke äsyftad framgäng; hwilkct allt vack, taht, de genom rykten och den hällne undersökning skymfade ÄmbetS-och Tjenstemän samt Medborgare, som ädagalagt deras oskuld, Nit och Trohet emot de» xas Konung och Fosterland, fingo alldrig weta deras snglftvare eller ärhälla derföre nägon uprättclse, icke rnS uti allmänna,tidningar nägon förklaring af Kongl. Majrts wälbchag bfwcr deras förhällande, till afskudbande af ben skugga som S deras redlighet blifwit i publiquen offenteligcn kastad; utan mäste ätnöjas endast dermed» att widare
Stal icke anbefalltcS eller fullfölgdeS.
Mine Herrar! hivar och en som eldas af ben, na samma äran, deltager säkert billigt med mig uti de smältande känslor hwilka mäste wäckas i der ädla och redliga hjertås, enär betz oskuld bcfläckas genom Utsprjdde wanrpkten och ogrundade misstankar.
Lagstiftaren bör genom kloka författningar förekomma alla för-- Den 4 October. 1321 fbrsäkckiga stämplingar; och Mine Herrar!
Flere med» kemmar af Högl.
Ridderskapet och Adelén öro krigare» som weta hivad anspräk de gjort och hwilka utwägar de widtagit till deras Requisttioners wärkstöllande uti ett af dem occuperadt fiendtligt land.
Mänge af detta och de öfrige Riksstånd haswa vik med mig färt Vidkännas het swära öde, att antingen af Fiende wa» ra dswerwundne» eller se betz hembygd af Fiender bft tverrumplab.
Och wi sakne säledes icke ärfarcnhet, att kunna bestämma lömpelige och till efterlefnad icke o» mdjlige stadgar och Reglementen uti de af mig till ös, werläggning-- ämne framställa punkter.
Wi hafwa wäl anledning för närwarande förhoppas en snar alli ' mön Fred, genom en älskad Konungs omwärdnad för tvärt fdrtrpkta Fädernesland.
Men wära framtida händelser kunna icke förutse-.
Nödwändkg är säledes benna
Lag, pä bet ä ena stdan ett kärt Fädernesland icke mä, om sädant kan förekomma-, af fiendtligt anfall widare lida genom fege och okunnige Medborgares bristande rädighet, och ä den andra redelige Undersätare, hwikke antingen afwärja eller mildra ölyckan, icke eller mäge derföre oblidt bedömmas, utan ätminstone enär annat stöd saknas, he-fwa stjsdd af en wifligt sammanfattad Lag.
I sammanhang härmed fär jag ock tvördfam» mast hemställa, att nägot stadgas i allmänhet om ersättning för sädane Medborgare, bwikkas egendom, titan att de sjelfum dertill gistvik anledning, warder till större eller mindre del skistad eller skadad af fiender, och om sättet huruledes en sädan förlust rätteligen bör bedömmas och ärsättninge» derföre beräknas och utgift was. —, Författningarne tillägga dem en bestämd är» sättning, som lida genom wädetd eller af hagel och y« Väder» äfwensom för Sjöskador uprätkrlse kan winnås - 1Z22 Den 4 October enär den lidande fullgjort hwad i thy fall föreskris wik blifwit; nicn förstbemälte olycklige äro uti alla hittils utkomne Lagar och Författningar alldeles förgätne, ehuru Slaten wid wista tilfällen för sitt wäl och beständ ofta fordrar, att enskildte medborgare skola upoffra
Lif och egendom, och destas bbe är drstomcr bckkaganswärdt, som dä merendels ölyckan drabbar en hek Landsort, hwarcst fbljakteligcn den cna medborgaren är utur ständ satt, att bispringa den andra i dest nöd.
— Wi hafwa wäl nu under detta Riksmöte haft tillfälle nägot lätta bekymmer för wära blotiställde likar i Westerbottn och för wäre tappre Finska Hjeltan Men framtida lidelser af dcste stag fordra wärt ömma behjertande; och i ett wälbestäldt samhälle mäste widtagaS de utwägar, hwarigcnom nbdcnS barn warda upkpftade utur eländets djup och ätersatte i tillfälle att blifwa gagnelige och kunna offra tacksamhetens gärd pä deras Dcsspddarcs, Fosterlandets, altare.
Om, säsom jag förmodar, behr anmärkningar winna Högloft. RiddcrskapclS och Adelns vpmärksamHet, torde de samma genast remitteras till Lag-Utskottet, att författa projcct till den Lag-förklaring och tilläggning hwars nödwändighet är sä uppenbar; och dermed sedan till Rikets församlade Ständers widare granskning och antagande skyndesamt inkomma.
Föredrogs ä npo RiddarehuS - U-ffottcls d. i i A"g. upplästa och pä bordet laggda Memorial rörande Lapum efter Hufwudmanna-rättigheten för yngre ältlin - Den 4 October. 1ZLZ ättlingar af dem, hwilka i senare tider tllk Errfwelig och Friherrrlig wärdighet blifwit uphdjde.
Uppä derom af Grefwen och Landt - Marskalken gjord proposition blcf bwad Riddarehus - Utskottet rörande denna fräga tillstyrkt, till alla delar bifallit.
Föredrog; ä nyo Lag - UtskottetS d. 22 Sept, upplästa och pä bordet lagda betänkande angäende LacrenS rätta förstånd i 18 Lapitlet 1 H ÄrfdaBalken.
Likaledes föredrogs ä nyo Lag-Utskottets deri 22 Sept. upplästa och pä bordet lagda betänkande angående rättighet för afgärda
By att söka skifte med Bolby i Skog och Utmark.
Ä nyv föredrogs Lag - Utskottets d. 22 Sept. upplästa och pä- bordet lagda yrotocollS-Utdrag af den zo Aug. rörande nägra föreflagne förändringar L Kongl. Förordningarna om Förlag till Dergsmannarbrelsen, hwilken motion Utskottet ansett säsom ej till Setz ätgärb hörande; samt Lag-Utskottet b. zo Sept. upplästa och pä bordet lagda rprotocollS - Utdrag af b. S Sept, ZZ24 Den 4 Octobex. 8 Sept. rörande fbreflagen tilläggning till 25 Cay. 8 § Byggnings - Balken.
Dä Nidderskapef och Adeln fann. i likhet nied Lag-Utskottet, dessa ämnen ej höra till Lag-Utskottets ätgärd, utan böra kill annat Utskott remikteraS; dock som de ifrän Borgare» och Bonde»Ständek blifwit wäckta, wille Ridderskapet och Adeln afwakta deras der« öfwer afgifwande yttrande» Föredrogs ä npo Lag.
Utskottets d. Zo Sept. upplästa och pä bordet lagda betänkande angäende Rättegängö.Ombud.
Friherre Leäerström, ^sscob:
Jag anser det obilligt, att älägga pligt för dem som anmodar en med Häradshöfdingen följaktig Skrifware, att för stg skrifwa, emedan han möjligen kunde wara okunnig vm hans rättighet dertill eller icke, hwrremot jag sinner billigt att de personer som weta stg wara förbuds ne att för andra advocera mätte äläggas dubbel pligt.
Friherre 8 ts « l von kkollktviNj LorsttL I^uciviF:
Jag tänker att inga kraftigare Författningar kunna göras till befordrande af Lagms helgd, än de som redan existera, derom är jag med Högloft.
Lag-Utskottet alldeles ense, endast att beklaga, att de icke efterlcfwas, och derföre bifaller jag för min del, äfven ganska gerna, att hoS hans Majrt Konungen l underdänighet anhälles sä wäl om ytterligare förständigande ät wederbbrande, att ställa stg Lag och Förordningar till obrottslig efterlefnad, som ock der af Mskot - Den 4 Oclober. 1325 Utskottet föreslagna sätt att affälla dr. sä kallade Lii-gLskllfwarc frön Advokatur wid den Domstol hohwarS Domare de äro engagerade; deremot för jag ytterligare yrka och.pästä, bet alla be som för andra talan mäge söra (de undantagne soy, genom siägtskap eller annorlunda gcnom kagen äro killötnc) mäts te med Eonstitutorialer förses; nödwändigheken deraf att icke obehörige, utan sävane som äga Lagkunffap, redlighet och nägon stag- wederhäftighet eller answar.
VM de ätaga sig Rättcgäng- utförande, som är kwärts emot Lag, innefatta Oomqwal eller inför Rätta förolämpa Parter, mä antagas, är utan allt twifwelsmälSäsom exempel will jag anföra, att en dylik obehörig Person uppwiglaöe nägra enfaldiga Jordägare att hoS Konungen söka resning i en Ägotivist, som redan är 17Z9 war afgjord.
De hade gött flera instantier igenom Tings - Lagmans »och Hofrätt-, Domen wann der Laga kraft: icke dest mindre förebar- att nya Handlingar wörö fundna.
Efter .wänne ä:S Rättegäng befanns att de fbrewiste handlingar wörö
Ordagrant intagna i be gamla prolocollerne; fdlgden af allt betta blef, att de utan skäl sökt resning; de förskontes för deras medellöshet frön skade - ersättning:
Rättegängen kostade dem ett par tusende R:dl., och andra Parten tillskyndade- ett oskyldigt lidande till nägra hundrade R:dl.; sädant torde undwikas dä en Advokat sär anse den rättigheten att föra andra- »alan säsom en sysia, hwilken han förlorar om han befinnc- med sädana uppenbara felsteg och inleder mino dre kunnigt folk i Sagstridiga Proce-srr, Friherre Ltjerolteät, ^srl tiak:
Jag fär den äran nämna att Lag-Utskottet föreslagit wite för Parter som till Advokater nyttja Häradshöfdingen fdljagtige skrifware, af det skäl, akt det tillika 1Z26 Den 4 October. tillika skulle blifva
Domaren- skyldighet att kungöra, hwilka af honom öro till Tingsskrifvare antagna, hwarigcnom Parternc söttas i ständ att weta hwilka de e) fä nyttja att fira sin talan.
Herr k o ti> Ii c k,, Larl kUstric, trodde Friherre Lesterströms anmärkning wara grundad och onsäg obilligt att den skulle fällas till böter, som uppdrog ät nägvn wid Tingsrätten till biträde eller egen information tjenstgörande Person utförandet af sin der anhörig,'ge sak, emedan densamme kunde säsom frän-- varande och före Tingets början göra ett sädant uppdrag, och sälcdes wara i fullkomlig okunnighet om den PcrsonS tjcnstc-cgenskap, ät hvilken han kemnade sitt förtroende, men trodde deremot denne Person, som ofclbart borde lärt känna om han wid Tinget komme att ingö uti nägon stagS tjenstgöring och sälcdes ölmen borde känna att han icke wore i tillfälle at annor mans sak sig wid samma Ting Staga, böra för stikt förfarande anses skyldig till de af Lag-Utskottet förr, siagne böter.
Friherre 8k^ern8tecjt, Larl 6ulisk, förklarade sig i allmänhet ej hafva nägot deremot att man singe sjelf wälj-Rättegangs-Ombu'', men ansäg okunnighet ej kunna anföras såsom sk-l enär Författningen wore känd och wid Tinget behörigen kungjord.
Herr von llsuksvolff, L.i'l 6ustsk Reinkoll: Högwötborne Herr Grefven och L ndtMarskalken samt Högloft.
Ridte-sk pet och Atela mäste jag först wbrdsammast tilkännagiswa, att ehuru genom Högloft.
Ridderski pets och A el.ns förtroende kallad till Ledamot uti Lag - Utstotlet, har jag likwöl leke - Dett 4 October.
,527 ke deltagit uti bemälte UtskottS nu upkästa Betänkande, emedan det blifwit fattadt förr än jag
Uti Ut» Nottek.wuttnit inträde.
HwilkcN anmälan jag anser Nödwändig pä det nägoN ej mä sinna det besynnerligt att äfwcn jag täger mig friheten, att tvid i fröga warande Betänkande gdra nägra korta Anmärkningar.
Men innan jag yttrar dem, kan jag icke undgä dea wäl grundade erindran, att Friherre Ltsäl vsn klob sieins xttrande är särande emot
Mig och andra Do» -> ware hirilke förmena och förmoda det de efter
Ed och pligt fullgöra sina äliggande skyldigheter, och tror jag sä mycket mindre det Herr Baron lärer med sitt geNercle uttryck
Metar kasta skugga pä en hel Ambetswanuarcorps fdr det till äsweknyrs en eller aNttutt sf dem werkelig.n mihtagit sig eiler och mihtänkcs för illusion af Fbrfattningarne.
Och om eMot fbrmodatt Herr Baronens tillwitstse skulle wara Allmän, motsäges den af Allmogen, genom deras