Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad, och de öfriga Stånden skulle bifalla den framställning, som här blifvit gjord, skulle följden blifva många anmärkningar, ang:de föregående åren 1828, 182g, i83o och i83t, af de actieägare, som köpt adier under förutsättning, att något särskildt afdrag icke skulle komma att äga rum, och således komme att återbetala, hvad föregående actie-innehafvarne hade bort betala; och då det således icke lärer blifva möjligt för canaldirectionen att af närvarande innehafvarne af dessa actier utkräfva en sådan fordran, hemställer jag, om icke ett bifall till Utsk:s tillstyrkande vore att fatta ett beslut, som, dä det kommer till verkställighet, icke kan verkställas.
Denna Den 5 Juni e. m. anmärkning anhåller jag att få göra. äfvensom jag anhåller, att den må föranleda till återremiss af betänk., på det Utsk. må närmare utreda förhållandet.
Detta betänk, är fullkomligen väl grundadt, och det är så mycket mindre anledning att hafva någon miskundsamhet med Trollhättecanal- och slussverks bolag, som deras octroj ålägger dem nila de skyldigheter, hvilkas fullgörande förebäres såsom skäl emot Utsk:s tillstyrkande, och dessa skyldigheter icke alltid blifvit fullgjorda.
Det var nemi. först när Gr.
Platen 1824 eller 1820 blef revisor, som det upptäcktes, att den fond, hvilken till slussarnas och hela canalfartens förbättrande skulle afsättas, väl blifvit afsatt, men ej användes till sitt ändamål; Gr. v. Platen hotade att hos K.
M. anmäla förhållandet.
Vid ett sådant förhållande och då det lärer vara ett misstag, att actieägarne skulle vara berättigade till utdelning af t. o. m. 10 proc., emedan octrojen stadgar endast 9 proc., så länge farten kan förbättras, och utdelning ägt rum af 8Tsr proc., samt afsättningen till bildande af förenämnde fond är ganska betydlig samt lemnat tillfälle lill betydliga reparationer de sednare åren, och bolaget erhållit nära nog all den utdelning, det lagligen kunnat få, anser jag någon vidare eftergift icke böra medgifvas.
Jag kan ej heller, på de af Hr v. Hartmansdorff uppgifna skäl, biträda en återremiss af betänk., helst det måste vara bolagets ensak att uppgöra transactionerna actieägarne eller man och man emellan, hvarmed It.
St. icke lära kunna sig befatta.
En anmärkning är gjord af ett granskande verk, att bevilln. för de uppgifna åren icke kommit K. M. och Kronan till godo för utdelningen å Trollhätte canal- och slussverks-bolags adier.
K. M. har hänskjutit målet till It.
St. att sjelfva förklara sin förordning.
Utsk. har grundligen förfarit och visat, att det varit bolagets pligt att erlägga en slik bevillning.
Skulle nu It.
St., sedan domen är gifven, likväl säga, att denna bevilln. icke komme att utgå, så tror jag, att R.
St, icke blott beginge en olaglighet till förmån för bolaget, utan äfven en orättvisa mot de tjenstemän, som hafva rättighet till, men gingo i mistning om sina sportler eller anmärkningsprocenten.
På dessa grunder, och då di ectionen alltid har i sina händer att vid en blifvande utd Ining på dividenden afdraga bevillnrsbeloppet för de föregående åren, får jag anhålla om bifall till betänk., som jag, för mindel, icke kan finna annat, än fullkomligen väl grundadt.
Jag har icke bestridt riktigheten af den i Utskts betänk, uttryckta satsen, utan förklarat, att jag gillar densamma.
Men jag anhåller att ytterligare få fästa uppmärksamheten derpå, att, om en annan person iin den, som under åren 1828, 29, 3o och 31 inne - Den 5 Juni e. m. haft en actie, för närvarande vore ägare af densamma, hvilken han köpt för fullt värde och af honom fordras bevillmsersättning för dessa åren , jag befarar, att honom ej inför domstol kan åläggas en slik betalningsskyldighet; hvadan jag anser det vara obehörigt, att It.
St. skola fatta ett beslut, som ej kan medföra laglig verkan.
Utan att inlåta mig i liufvudsaken, hvarom ingen skiljaktighet under discussionen ännu har uppstått, vill jag blott fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, om han icke utsträcker R.
St:s åliggande för långt, då han fordrar, att de skola bestämma sättet, huru utskylderna skola utgå.
När det, såsom här, är fiåga om princip, frågar man ej efter, hvem som skall betala, hvilket beror på domstolen eller den executiva magten att bestämma, och hvarmed R.
St. således, ringast sagdt, skulle olämpligen sig befatta; hvadan jag äfven tager mig friheten hemställa om bifall till betänkandet.
Ehrenborgh, C-asp. Wilh.:
Jag är öfvertygad, att den sats, jag drifver, icke blir antagen.
Jag anser nemi. tidpunkten icke vara inne att med bevilln. belägga ett verk, som jag hoppas står i nära förening med ett så stort verk, som Götha canal; och i händelse R.
St. gilla, hvad Utsk. tillstyrkt, finnér jag en förnyad anledning till den mening, jag tillförne yttrat, att lt.
St. sällan bidraga till näringarnas uppkomst.
Jag fruktar, att den siste värde talaren blifvit föranledd till sitt yttrande genom mindre kännedom om förhållandet med Trollhätte canalbolag.
Att jag är canalvän, derpå har jag förut gifvit bevis, och hvad Trollhätte canal beträffar, önskar jag på det högsta, att den må blifva ombyggd till samma dimensioner med Götha canal, emedan stora resultat för hela landet dermed säkerligen skola vinnas.
Men jag har mig särskildt bekant, huru det står lill med ifrågavar. bolag, för nedsättning af hvars bevillntsafgifter någon anledning i närvar, förhållanden icke finnes. K. M. har nemi. under förlidet år genom nåd. bref till directionen förfrågat sig, huruvida bolaget skulle vara böjdt för att ombygga Trollhätte canal till enhet uti dimensioner med Götha canal, i händelse K. M., genom R.
St:s frikostighet, dertill skulle kunna anskaffa erforderliga medel såsom lån, stäldt på amortissement genom visst belopp af årliga afgifter.
Det är mångens tro, att bolaget, hvaraf många actieägare äro Gölheborgsboar, icke önska canalens ombyggnad, emedan följden deraf skulle blifva, att skeppningen ej skedde i Götheborg, då samma farkost kunde användas till lastens fortskaffande från orterna uppe i landel, eller kring Wenern och directe utrikes, och att derföre de första ritningar, som öfver canalens nybyggnad blefvo uppgjorda, casserats genom någon impuls från Götheborgska interesse!.
Vare härmed huru som helst, så har dock Styrelsen, som jag derför hembär min tacksamhet, sökt förmå Trollhätte direction att på ganska billiga vilkor emottaga lån att dermed ombygga Trollhätte canal.
Resultatet blef dock det, att bolaget förklarade sig för canalens ombyggnad vilja emottaga lånet, men med vilkor, att Kronan icke skulle hafva något ombud i directionen, eller annan surveillance öfver sättet, huru medlen användes, än en ledamot i revisionen, hvilket hvar och en, som närmare besinnar förhållandet härmed, skall finna endast vara ett hyggligt sätt att låtsa, som man önskade canalens ombyggnad, då detta svar i sjelfva verket innefattade ett afslag på det framställda förslaget.
Jag har vid denna riksdag väckt en motion, att, om någon utsigt skulle visa sig till canalens ombyggnad, man dertill måtte kunna vänta något understöd från R.
Denna motion hvilar i SlatsUtsk.; men jag befarar, att den icke kommer att leda till det åsyftade ändamålet.
Hvad jag anfört, torde emedlertid bevisa, att bolaget söker aflägsna tidpunkten för canalens ombyggnad, och under sådana förhållanden hemställer jag till Frih.
Ehrenborgh, om det är värdt att åt bolaget eftergifva beviflningen.
Men min mening, som jag ber att på förhand få förklara, är att, sedan R.
St. bifallit detta betänk, och bevilln.'safgiftens utgörande sålunda är gifven, vacka den motion, att, så snart bolaget börjar ombygga canalen, detsamma må varda befriadt från bevillnrsafgiftens erläggande.
Om den siste värde talaren ägt upplysning om dessa föi-hållanden, skulle jag tro, att han uti ett tillstyrkande, sådant, som Utsk:s förevar, betänk, innefattar, icke skulle funnit en anledning till stöd för sin yttrade förmodan.
Gr. van Fersen, Hans:
Såvida den siste värde talarens omnämnda motion för det första inkommit till Ståndet, och sedermera kan påräkna bifall af R.
St., skulle ett bifall till förevar, betänk, vara af mindre betydenhet; men som det, Hr Gr.
Cronhjelm sagt sig ämna, nu ej är ämne för närvar, discussion, har jag begärt ordet för att lemna en upplysning, föranledd af frågans behandling inom Utsk., hvarest reservanten upplyste, att canalbolaget har, om jag minnes rätt, 10 proc. inkomst på actien, hvaraf en del afsättes till bildande af en byggnadsfond.
Om bevilln. för utdelningen å actierna skulle erläggas, komme otvifvelaktig! denna bevil ln:safgift e.tt drabba, icke actieägarne, utan byggnadsfonden; och då således staten egentligen skulle förlora derpå, att byggnadsfonden förminskades, har jag icke med min röst kunnat biträda det beslut, betänk, innehåller.
Ifråga var. motion äy ganska noga discuterad inom Bevilln.Utsk. och skälen för och emot på alla sidor öfvervägade, och jag tror, att det förslag, Utsk. framställt, grundar sig på verklig princip och det förhållande, som bör äga rum.
Utan alt vi - Den 5 Juni t. m.
133 dare upptaga tiden härmed, tillstyrker jag således betänkts antagande.
Cronhjelm: Gr. v.
Fersen har icke riktigt känt förhållaudet, ty inkomsterna af Trollhättan utgöra icke 10, utan, om jag rätt minnes, i5 a 17 proc., hvaraf 9 proc. kunna tilldelas actieägarne och återstoden afsättes för byggnadsfonden, med hvilken reparationer jemväl bestridas.
Ett vackert värdshus har blifvit uppfördt och andra beqvämliglieter tillvägabragta för resande, som bese stället.
Visserligen har äfven genom Gr. v.
Plåtens omsorg ett vackert arbete vid Ström blifvit utfördt och kostat 200,000 r:dr; men jag fruktar, att mycket af den rika fonden mera användes till försköning och beqvämlighet för de resande, som bese stället, än till canalfartens verkliga förbättrande.
Hvad det beträffar, att bevilln:safgiften skulle drabba, icke actieägarne, utan fonden, så blir det revisionens sak att tillse, att enligt octrojen allt utöfver 9 proc. afsättes till fonden, enär, vid octrojens förlust, utdelning icke får ske till en skilling utöfver berörde proc., så länge någon förbättring å farten fitines att göra.
Bevillningen måste således utgå af utdelningen, hvarpå det också endast är fråga att lägga densammä.
Jag vill ej tvista med Gr.
Cronhjeim derom, att han icke äger bättre kännedom, än jag, om dessa förhållanden.
Jag har blott velat anföra, hvad en person, som jag är viss om äger lika mycken kännedom öm förhållandet som Gr. Cronhjelm, i Utsk. yttrat.
Om jag misstagit mig på siffran, kan sådant icke föranleda till klander, emedan conclusionen af hvad jag yttrade i allt fall blir densamma.
Cronhjelm har sagt, att hvad som öfverstege 9 proc. skulle afsättas till byggnadsfonden; men jag hemställer, om icke bevilln. skall tagas af brutto- och ej af netto-revenuen, då följden således blir den, att actieägarne erhålla sina 9 proc. och byggnadsfonden kommer att vidkännas bevillntsafgiften.
Detta var det, som jag hade äran anmärka; och jag har icke funnit mig rubbad i min öfvertygelse af hvad som häremot blifvit anfördt.
Ej heller jag har kunnat öfvertygas af Gr.
Cronhjelms argumentation.
Fersen har fullkomligen förekommit mig uti sin framställning af följderna att lägga bevillning på bolaget; och jag har således icke annat att tillägga, än att jag, på dé äf reservanten, Gr. v. Fersen och mig framställda skäl, anhåller örn återrémiss af betänkandet.
I anledning af hvad Gr. v. Fersen tveksamt framställt, huruvida bevilln. skulle utgå af brultoeller netto-utdélningen, får jag upplysningsvis meddela, att af Utskts betänk., hvarest det heter, att, enligt deri citerade 184 Den 5 Juni c. ca. bevillnrsförordningar, bevilln. skall erläggas med 5 proc. af den utdelning, som icke öfverstiger 6 för hundradet, samt med io proc. för hvad derutöfver utdelas, sålunda tydligen synes, att det icke är af bruttorevenuen, som bevilln. skall utgå.
Äfven vågar jag till R. o. Ad:s eget bepröfvande hemställa, huruvida rätta tiden nu är inne att besluta, om bevilln. skall erläggas af utdelningen eller inkomsten.
Här är nu blott fråga om att tolka bevilln:sförordningen, sådan den af sednaste Ständer beslöts, samt bestämma, om bevillning för de föregående åren bör utgå eller icke.
Jag skulle derföre tro, att den frågan, huruvida bevilln. härefter bör äga rum å denna utdelning, bör blifva föremål för öfverläggning, när förslaget till ny bevilln:sförordning inkommer.
Jag anhåller om bifall till betänk, och att vi må inskränka oss till det ämne, som nu egentligen är i fråga.
Bevilln.Utsk:s betänk.
N:o 12 blef af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs ånyo LagUtskts d. 2 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 62 öfver Frih.
Joh. Alb. Kantzous motion, att bysatt gäldenär, som all sin egendom till borgenärerna afstår, genast derefter må från bysättningshäktet lösgilvas.
Hr Rothlieb, Garl Fredr., hade inlemnat följande: Sora R. o. Ad., uppå hemställan af Frih. Ehrenborgh, C. W., för någon tid sedan förklarade, att med discuteringen och afgörandet af åtskilliga af LagUtskts betänk:n borde uppskjutas intilldess Hand.- och Utsökn:sbalkarna af den utarbetade nya lagen till pröfning förekomma, enär berörde betänk:n med dessa lagbalkar ägde den närmaste gemenskap, får jag till H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o.
Ad. vördsammast hemställa, att LagUtsk:s nu föredragna betänk:n, i anledn. af Frih. Kantzous, Hr Rosenqvists, Hr af Grubbens och af mig gjorda motioner om ändring och mildring i bysättningslagen, måtte likaledes få blifva hvilande, intilldess de kunna till pröfning företagas i ett sammanhang med ofvanberörde lagbalkar, med hvilka de äga en ovedersäglig gemenskap.
Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr* o. Landtm, täcktes göra R. o. Ad. den hemställan, huruvida icke detta betänk, kunde få hvila för att förekomma i sammanhang med alla de öfriga, som röra executionsverket, helst jag har det hoppet, att LagUtsk. möjligen inkommer med ett antagligt förslag till en i sin helhet utarbetad executionsstadga.
I anledn. häraf beslöt R. o. Ad., att såväl LagUtsk:s nu föredragna betänk.
JN:o 62 , som samma Utsk:s betank:n N:o 63 öfver motioner om förbud emot utgifvande af skuldsedlar, ställda till sedelhafvareu och till viss man elier ordres, samt Den 5 Juni c. m. i85 samt N:o 65 i anleda, af motioner om ändringar och tillägg i nu gällande stadganden, ang:de bysättning m. m., skulle hvila lills LagUtsk. inkommit ined sitt utlåt, i anleda, af K.
M:s nåd. skrifvelse med öfverlemnande af förslaget till den nya civillagen.
Vid förnyad föredragning af Lag.Utskrs d. 2 dennes f. ro. på bordet lagda betänk. i\:o 64 öfver väckta motiouer om antagande af en mera fri assigneringsrätt enskilda emellan, än nu äger rum, blef samma betänk, ånyo hegardt på bordet af Hr Rosenblad, Bernh., samt Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.
Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskls d. i dennes f. m. på bordet lagda betänkanden: N:o 66. öfver Hr C F.
Egnells motion, angrde ändring af beräkningsgrunden för magistraternas bouppleckningsarfvoden; N:o 67. öfver Riksd.fullm.
Anderssons motion, att fattigprocenten i sterbhus måtte utgå, icke såsom nu af summa inventarii, utan i mån af behållningen, sedan skuld blifvit alehagen; N:o 68. öfver Riksd.fullm.
Erikssons motion om tillägg till 17 Cap. i3 §.
Hand.bln; N:o 69. öfver Hr Olof Wijks motion om ändring af sista mom. 5 §. samt 1 mom. 7 §. i 17 Cap. Hand.b:n. Föredrogs ånyo LagUtskrs d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 79, i anledn. af verkställd granskning utaf R.
St:s Just.ombudsm:s afgifna embetsberättelser och allm. redogörelse, äfvensom utaf hans embetsdiarier och registraturer för den sedan sista riksmöte förflutna tid.
Begärdes ånyo på bordet afFrihtna Åkerhjelm, Gust.
Fredr, samt von Schulzenheim, David.
Upplästes och lades på bordet LagUtskts memor.
N:o 80 derom, att de lagstadganden , som vid innevar. riksmöte beslutas af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän civil— och criminallag, måtte, så vidt ske kan, varda i en enda författning kungjorda.
Upplästes följande från Ridd.Ulsk. inkemne Hörsamste Memorial!
Ridd.Utsk. har från H. R. o.
Ad. fått emottaga särskilda remissser af inom Ståndet, utaf dels Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., dels Hr Gr. Cronhjelm, Otto Aug. och Hr Aminoff, Joli. Fredr., väckta motioner med förslag till åtskilliga ändringar i nu gällande Ridd.Ordin, i anledn. af 8 H. 24 D111 5 Juni e. ra. hvilka remisser Utsk. nu för i ett sammanhang sitt Utlåt, vördsamt afgifva.
Hvad således först angår Hr Bråkenhjelms, uti sjelfva grunden för R. o. Ad:s representation ingripande, motion derom, att R. o. Ad. hädanefter skulle vid riksdagarna representeras på det sätt, att samtliga lefvande introducerade ätter, efter nummerföljden i matrikeln, fördelades uti 4o lika stora afdelningar, af hvilka hvardera inom sig valde för hvarje riksdag io riksdagsmän, upptagna på till Ridd.directionen, inom viss tid före riksdagens början, insändande vallistor; så kan Utsk. icke understödja detta förslag.
Utsk. erkänner visserligen, att val lemna tillfälle för förtroendet att uppsöka utmärktare egenskaper och, i sådant afseende, äro lämpliga, då färre personer skola öfverlägga och besluta om mångas angelägenheter och rätt.
Men, om detta valens stora värde skall uppväga de flera missbruk och olägenheter, hvarmed de vanligen äro behäftade, fordras i främsta rnmmet, att de verkligen skola lemna det tillfälle att hylla förtjensten och vara ett uttryck af de väljandes förtroende, som åsyftas.
Sistnämnde ändamål synes icke genom motionärens förslag kunna vinnas, ty om, på sätt motionären föreslagit, valdistricten skulle bestämmas af nummerordningen i matrikeln, och det således mången gång hände, att personer inom samma valafdelning vore spridda uti sinsemellan aflägsna orter inom landet, skulle de väljandes afstånd från hvarandra göra valen till en skyldighet, sorn icke af dem, enligt någon egen bestämd öfvertygelse, kunde fullgöras, eller åtminstone hafva den följd, att de till Ridd.- direct. insändande vallistorna komme att innehålla, nästan hvar för sig, olika namn, och att således pluraliteten komme att till det vig tiga riksdagsmannakallet väljas med endast några få röster, helst flera familjer måhända underläte att begagna en valrätt, som vore inskränkt inom medlemmarna af några vissa slägter, och sålunda \ dess resultat blefve i så betydlig mån beroende af slumpen; hvarföx-utan det säkert komme att ej sällan inträffa, att vallistor blefve casserade i anseende till hos de väljande bristande kännedom angtde de valbara personernas qualificationer, vare sig såsom i allmänhet behöriga candidater till riksdagsmän, eller deras titel, värdighet eller dopnamn m. m.
Något sätt till förekommande af alla dessa svårigheter vid förslagets verkställighet tilltror sig Utsk. icke att kunna utfinna, och då den åsyftade förändringen icke synes innebära de nödvändiga fordringarna af ett påtagligt företräde framför den bestående ordningen, har Utsk. således ansett sig böra Hr Bråkenhjelms ifrågavar. motion vördsamt afstyrka.
Vidare har Hr Bråkenhjelm föreslagit, att 23 §.
Ridd.- Ordn., hvarigenom bland annat stadgas, att den, som blifvit vald till ledamot af Utsk., skall äga rätt att uti samma Den 5 Junie. m. plenum, i hvilket vallistan blifvit öppnad, eller i det nästföljande denna befattning sig afsäga, hvarefter afsägelsen icke må äga rum, utan med Ståndets samtycke eller emot återlemnande af polletten och dermed följaktig förlust af rikdagsmannarätten för den riksdagen m. m., måtte på det sätt förändras, att en hvar ulskrsledamot af R. o. Ad. må äga rätt att denna sin befattning sig afsäga icke allenast i samma plenum, då vallistan öppnas, eller i det näst påföljande, utan ock, sedan 4 månader förflutit från den dag, då riksdagen, enligt 27 §.
Riksd.Ordin, tagit sin början, utan Ståndets samtycke eller förlusten af sin riksdagsmannarätt; såsom skäl för hvilken förändring motionären anfört, att då en riksdagsman åtager sig ledamotskapet i Utsk., han af Reg.F:s 109 §. äger gifven anledn. till den förmodan, att det åtagna arbetet ej skall räcka utöfver 4 månader, hvarförinnan riksdag, enligt nämnde grundlags §., bör vara slutad.
Utsk. får i anledn. häraf yttra: att Utsk. befarar, det riksdagsärenderna i sin behandling skulle lida ganska mycket genom alltför täta ombyten af ledamöter i Utskrn under påstående riksdag, hvarföre det stadgande synes Utsk. ganska ändamålsenligt, att afsägelserna skola ske, innan Utskin inträdt i verksamhet; att, enligt den under flera riksdagar bekräftade erfarenheten, de vigtigaste riksdagsarbetena vanligen återstå till slutlig handläggning just vid den tidpunkt, då, enligt motionärens förslag, alla R. o. Ad:s ledamöter skulle kunna, utan anförda skäl och med bibehållande af sin riksdagsmanna-egenskap, aflägsna sig från Utsk:n, och derigenom lemna rum för personer, som, obekanta med de förberedande arbetena och med tilläfventyrs olika tänkesätt och åsigter, skulle betydligt försvåra och förlänga Utskms slutliga åtgärder; att anspråken uppå verksamhet och uppoffringar hos R. o.
Adis ledamöter i och för riksdagens angelälägenheter icke synas vara för långt sträckta, då Ridd.Ordn. medgifver, icke blott trenne veckors ledighet, under det befattningen i Utsk. fortfar, utan ock, att afsägelse när som helst må äga ram utan något slags äfventyr, såvida Ståndet dertill lemnar sitt samtycke; hvaremot endast för den händelse, att ett sådant samtycke vägras, d. v. s. att några giltiga anledningar för afsägelsen ej kunnat förebäras, förlusten af riksdagsmannarätten kommer i fråga.
Vid ett sådant förhållande finner Utsk. icke någon anledning att till den af Hr Bråkenhjelm föreslagna ofvanberörde förändring i 23 §.
Ridd.Ordn. tillstyrka bifall.
Under åberopande af de vid föregående riksdagar anförda skäl för afskaffande af bänkmunsinrättningen samt införande hos R. o. Ad., såsom hos de öfriga RiksSt., af omedelbara val af electorer, har Gr. Cronhjelm, Otto Aug., till antagande hemställt det förslag till val af electorer, som innefattas uti Ridd.Utskrs rid sista riksdag afgifna sednare Den 5 Juni c. m. betänk., eller att R. o. Ad:s hela antal måtte delas i fem lika stora afdeluingar, deraf hvar och en inom sig valde fem electorer.
Detta ärende har Utsk. i öfvervägande tagit, samt först ansett sig höra afgöra, huruvida bänkmrsinrättningen i sitt närvar, skick borde bibehållas; och enär det dervid icke kunnat undfalla Utsk:s uppmärksamhet, att genom det ringa antal af 9 ä jo personer, som nu vanligen utgöra en bänkmrsafdelning, det förhållande understundom kan uppkomma, att inom en afdelning ej funnes någon och inom en annan deremot flera, af de väljande kända, lill bänkmän lämpliga personer, åt hvilka man i detta afseende skulle vilja lemna sitt förtroende, har Utsk. ansett en förändring uti de angående bänkm:s- och electorsvalen uti Ridd.Ordn. nu befintliga stadganden böra äga rum; från hvilket beslut dock Hr Gr. Ridderstolpe, Hr Frih. d’AIbedylrl samt Hr Gr. och ordföra iden varit skiljaktiga enligt deras betänk, vidfogade reservf tion.
I fråga sedermera om sättet, hvarpå en sådan af Utsk. nödig ansedd förändring må kunna tillvägabringas, tvekar Utsk. ej att erkänna såsom mest principenligt, om R. o. Ad:s electorer kunde väljas omedelbart af Ståndet utur massan och utan inskränkning till någc 1, vare sig bänkmans- eller electors-afdelning, emedan, und • förutsättning att främmande inflytelse eller inverkan på eu sådant val icke äger rum, hvarje ledamot af Ståndet derigenom otvifvelaktigt skulle hafva den honom i grundlagarna tillagda frihet vid valrättens utöfning närmast och säkrast sig förbehållen; men då detta valsätt, hvarom förslag vid sistförflutna riksdag varit väckt, och hvilket af af dåvar.
Ridd,Utsk. i dess första betänk.
, ang:de en förändrad Riddordn., jemväl understöddes, skulle, på sätt flera af Ståndets ledamöter vid förra riksdagen fullständigt ådagalagt, i sin verkställighet medföra större svårigheter och olägenheter, än dem man dymedelst haft för afsigt att förekomma, tror Utsk. denna princip för electorers utväljande hellre böra, åtminstone tills vidare, lemnäs utan tillämpning, än att man skulle söka genomföra densamma, under äfventyr att snarare aflägsna än befrämja det ändamål, som dermed vore åsyftadt.