Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I stället skulle man inköpa det Ridderslolpeska huset på sätt som J kännen mine
Denna byggnad som nu till riks-arkiv begagnas är otjenlig äfven derföre, att han sam - Den 13 Juli. 51 mnnhänger med andra enskitdla lins, hvarigenom detta är utsatt för eldsvåda hos grannarne.
Om man skulle blifva nödsakad att anskaffa ett annat hus så torde knappast någon tomt vara tjenligare dertill än den delen af riksg:s-kont., pä hvilken inga byggnader finnas och hvilken är afsöndrad från andra allmänna hus.
Hon vore också en tjenlig plats för en praktbyggnad, att anläggas midt emot Riddarhuset vid kanalen och för öfrigt med en sida åt torget.
Hr von Troil påslår alt den tomten vore så särdeles behöflig för staden.
Om så vore, hade väl staden uppgifvit detta vigliga behof.
Här sättes i fråga inrättandet af ett kaffehus; men af sådana finnes tillräckligt många förut.
Pä kaffehusen plägar äfven folk uppehålla sig långt in på nätterna.
Deraf pläga eldsvådor uppkomma.
Ett sådant granskap vore derföre i min tanka, icke något tjeuligt hvarken för Riddarhuset eller för Statens allmänna byggnader.
Dernäst talar man om att tomten skulle vara nyttig för trafiken med mälarebålarne, hvilka der skulle lägga lill.
Men besynner ligt nog, har man icke sett alt båtar som föra varor begagnat sig af den landningsplats, som är på denna sidan om riddarholmen utan att endast kullbåtar för passegerare lägga till der.
Troligen är orsaken den att strömdraget vanligen är för starkt ål Norrström, hvarföre det ovana landtfolket icke gerna begifver sig ditåt, utan häldre far på andra sidan om
Riddarholmen till den rymligare väl inrättade kajen.
Om Hr von Troil ej hade blindfönster bakom sig utan kunde likasom jag titta ut bredvid sig, så skulle han se att nämnde kaj icke är fullt belagd med båtar, och att der rymmas många ännu innan der blir någon trängsel.
En hvar, som farit pä båt genom kanalen emellan Riddarhuset oell riksg:s-konl:s tomt lärer dessutom hafva funnit, att der knappt är rum för tvä kullbåtar att mötas.
Skulle kanalen då ligga full med haudelsbålar frän landet, så skulle trängseln blifva ännu värre.
Cederström sade, att det blefve bättre tillgång på vatten vid eldsvådor, om staden ägde denna tomt, eller åtminstone dess yttersta kant emot strömmen, och husen vore borttagna.
Att busens borttagande gifver större utrymme för sprutorna kan icke nekas; men om man tillåter staden att afstänga 27 alnar längs kanalen och drager dessa 27 alnar ifrån de 46 som utgöra tomtens bredd, der hon är smalast så återstå endast 19 alnars utrymme för riksg:s-konl.
Detta torde man finna vara nog litet.
Nu då tomten tillhör riksg-.s-konl. allena, är det klart att man har tillfälle att låta sprutornas sugrör gå obehindradt ned i kanalen.
Är deremot ett jernstaket i vägen och derjemte ett kaffehus, och roddarbålar med alla de handlande af begge könen, som finnas både på land och på båtarne, så torde det blifva svårt nog att anskaffa vatten vid eldsvådor.
Såsom fullmäktig i banken vet jag hvilken svårighet del är, att få sugrören liggande neddragna till saltsjön, der öfver den öppna skeppsbron trafiken är stor.
Här hvarest både kaffehus och staket stängde vägen skulle det 4 * 52 Den 13 Juli. blifva ännu värre.
Cederström har varit fullmäktig i banken, såsom jag vill minnas, och äfvenledes åtskilliga gånger ledamot af BaukoUtsk.
Han torde då någon gång hafva varit närvar. vid en sprutmönstring och följaktligen erinra sig hvad jag nu omförmäit.
Gifvet är i alla fall alt vattnet icke kommer närmare (ill riksg:s-konl:s hus derföre att den mellanliggande tomten blifver stadens tillhörighet.
Derpå vinner således riksg:s-kont intet.
Här talas om den prydlighet, som igenom en kaj skulle uppkomma.
Jag förmodar att staden hitintills icke befattat sig med någon kaj åt denna sidan af Riddarholmen, emedan hon, i anseende till läget emot strömmen är upptagen af tvätt- och badhus hvilka också behöfvas.
Det torde dessutom kunna antagas att man dröjer roed så stora och kostsamma förändringar, alldenstund vi veta hvilka mångfaldiga behof stadens kassa måste fylla, och huru inskränkta hennes tillgångar äro, på sätt R. o. Ad. nogsamt hört, då det varit fråga vid denna riksdag om lån eller anslag dertill.
Cederström har yttrat huruledes det vore berg under de gamla uthusen på riksg:s-kont:s tomt och huru svårt det vore alt bygga på sådan grund.
Jag föreställer mig att det ej bör vara svårt om man iakttager det sätt Frih.
Cederström sjelf uppgifvit.
Cederstöms yttrande om tomters beskaffenhet strider emot en annan uppgift, nemi. att en byggnads uppförande derpå skulle vara svårt i anseende till behofvet af pålning.
Om det är berg i grunden, så är det lätt att bygga derpå, och skulle det tillika behöfva pålas, så måtte det icke vara svårare att göra det på andra sidan om kanalen, än det varit på denna.
Det luis hvari vi nu befinna oss, är till en del bygdt på pålar, och har det likväl stått i 150 år, eller hvad det kan vara, så måtte det väl kunna lyckas att äfven på andra sidan få en fast byggnad.
Under dessa förhållanden anser jag högst olämpligt att utan allt behof afhända Staten en tomt, som är sä väl belägen och att afhända den åt en annan, som icke kunnat visa sig deraf hafva något egentligt behof.
Jag anhåller om afslag å detta betänk.
En enda flyktig blick ut genom detta fönster torde visa huru nödvändigt det är att göra något för uppbyggande af den ifrägavar. tomten.
Till vinnande af detta ändamål har SlatsUtsk. trott det vara förenligt såväl med Statens som Stockholms stads fördel att riks:gs-kont. bibehåller 27 alnars bredd närmast intill dess nuvar. hus.
Utsk. har förmodligen ansett att om någon byggnad på denna tomt skulle komma i fråga, kunde det icke blifva annat än tvenne flyglar, utgående från hufvudbyggnaden hvilka flyglar då de icke kunde utsträckas längre än lill 27 alnar, samt att den öfriga delen utefter kanalen icke kunde användas till annat än vattenhämtning o. s. v., och om så vore, så skulle riksg:s-kont. icke hafva den ringaste förlust om denna plan ägdes af Stockholms stad; hvaremot det vore en stor fördel för Stockholms stad att på denna smala remsa utmed kanalen få anlägga en kaj med båthamn.
I den händelse att Den 13 Juli. 53 R. o. Ad., på grund häraf och af de skäl som Utsk. anfört, skulle vilja bifalla Utsk:s förslag, anhåller jag likväl att i punkten Litt.
C. det tillägg kunde fä göras: att den af riksg:s-kont. sålunda upplåtande tomt måtte, hållas tillgänglig till begagnande af allmänheten; ty om staden erhölle tomten utan ett sådant vilkor så kunde allmänheten derifrån blifva utestängd, och således äfven af den som innehade huset.
För den händelse åter att R. o. Ad. icke skulle vilja bifalla Utsk:s förslag, anhåller jag att R. o. Ad. åtminstone måtte detsamma återremittera och icke afslå betänk, utan äterremiss, på det att, i den händelse R.
St. icke skulle ingå på förslaget, det må blifva Fullmäktige i riksg:s-kont. tillåtet att nedrifva de i alla fall af sig sjelf nedfallande flyglarne, samt att tomten, i det fallet må komma att planeras och planteras.
Jag anhåller således om bifall lill Ulsk:s förslag med det af mig föreslagna tillägg, eller i annan händelse alt R. o. Ad. måtte återremittera förslaget.
SlatsUtsk. har icke, i likhet med hvad en värd talare Hr von Hartmansdorff yttrat, velat bortskänka jorden för att slippa att stänga.
SlatsUtsk. har deremot förmenat att en del af riksg:s-konl:s tomt icke vore för riksg:s-kont. af någon verklig nytta, och då deremot Stockholms stads förskönande samt dess innevånares beqvämlighet skulle mycket befordras genom afyttrande af denna del af tomten, har StatsUtsk. för sin del trott, att det vore dess skyldighet alt tillstyrka R.
St. att lemna denna del af tomten.
Hvad beträffar stängningen och tomtens prydande, så hade visserligen StatsUtsk. för sin del kunnat tillstyrka en sådan åtgärd, som den Hr Rääf i sin reservation föreslagit, om icke StalsUlsk. varit af den innerliga öfvertygelsen att mer än 27 alnars bredd af denna tomt icke någonsin kan komma att för riksg:skont. erfordras.
Då frågan första gången hos StatsUtsk. förevar, tvekade ganska många af dess ledamöter huruvida man borde bortskänka en så väl belägen tomt.
Följden blef att samtlige StatsUtsk:s medlemmar begåfvo sig ned på platsen för att betrakta densamma.
Med undantag af de båda reservanterna tror jag icke alt det fanns någon enda ledamot inom StatsUtsk., som icke efter att hafva besett tomten instämde deruti att den ifrågavar. delen af tomten ej kunde för riksg:s-kont. vara af någon nytta.
Deremot ansåg något hvar att det skulle vara både för stadens prydlighet och nytta af väsendtlig vigt om staden kom i besittning af den ifrågavar. tomten, och då staden vill åtaga sig att omkring densamma uppföra mur med dertill hörande jernstaket, så torde en hvar finna att den ifrågavar. platsen verkligen måste vara för Stockholms stad af nytta; ty eljest skulle väl icke staden vilja åtaga sig en sådan kostnad som den för uppförande af nämnde mur och staket och den i samband dermed stående kaj, som blir ganska dyrbar.
Det har förvånat mången att StatsUtsk., som afstyrkt bifall till en K. propos. om Hof-jagt-varfvets afyttrande, nu deremot har tillstyrkt R.
St. alt afträda en del af Statens tomt.
Det kommer 54 Den 13 Juli. sig deraf att StatsUlsk. aldrig tillstyrkt någonting annat än hvad det anser vara rätt och lämpligt.
Hvad Hof-jagt-varfvet beträffar, så var det en stor och ypperlig tomtplats, som i framtiden kan för Staten vara af nytta.
Hvad den ifrågavar. lilla remsan beträffar, så kan jag för min del ingalunda tro att riksdiskont, någonsin deraf skulle hafva något gagn.
.lag har sagt det förut och jag upprepar det ännu att den egentligen dugliga delen af tomten är den, som är belägen långs efter riksgis-kontis hus till 27 aluars afstånd derifrån.
Det är denna dugliga delen, som SlatsUtsk. föreslagit till bibehållande för riksg:s-kont. men deremot den återstående delen, hvarpå Utsk. icke ansett någon byggnad lämpligen kunna uppföras, som StatsUlsk. föreslagit alt afhända kontoret.
Om man betraktar tomtens intill kanalen belägna del, så lärer väl något hvar finna att naturen icke kunnat bilda en kanal med så raka sidor som den ifrågavar. utan att den är fylld.
Det bar äfven blifvit omtalat huruledes Stockholms stad här vill uppföra ett kaffehus och att man icke behöfver uppmuntra dylika byggnader.
Huruvida Stockholms stad verkligen är sinnad alt på denna tomt uppföra en sådan byggnad, kan jag icke säga, men på den ritning, som af konduktören Scholander blifvit uppgjord och som förevisades StatsUlsk., var en mindre byggnad upptagen af den anledn., att om den båttrafik, som derifrån för närvar. är, skulle blifva lifligare, så behöfva naturligtvis under regnväder personer, som vänta på bålarues afgång ett mindre bus, der de kunna vara i skydd för vädrets åverkan.
StatsUlsk. har velat förekomma att icke staden skulle komma att begagna ifrågavar. tomt till uppförande af några stora byggnader.
Derföre innehåller detta förslag att några andra än mindre byggnader icke derstädes skulle fä uppföras.
I någon ytterligare detalj har StatsUtsk. icke ansett sig böra ingå, utan öfverlemna sådant till Stockholms stad, i händelse den dertill skulle finna sig befogad.
En talare har yttrat att, i händelse af eldsvådor, släckningen icke skulle lättas, utan tvertom försvåras genom afträdande af denna del utaf tomten i anseende till den mängd af båtar, gubbar och gummor, som derigenom skulle komma att vara i vägen för eldsläckningen.
Jag ber endast få fästa uppmärksamheten derpå att den polis, som skall bålla ordning vid sådana tillfällen, måtte utan någon slags svårighet kunna aflägsna dessa båtar, gubbar och gummor.
Således tror jag ali man icke deraf kan finna något skäl att afslå stadens begäran.
Deremot torde något hvar finna att just för släckning af en möjligen inträffande eldsvåda skulle det vara särdeles fördelaktigt om den ifrågavar. stranden vore försedd med en kaj så att man kunde gå ända ut till vattnet.
Vid en kaj är naturligtvis äfven vattnet något djupare, än vid den nuvar. gyttjiga stranden, och man kan der lättare sätta en tillbringare.
Cederström i den åsigten, att äfven ur denna synpunkt är det af högsta vigt att den ifrågavar. tomten må blifva till staden afträdd, emedan man då vid inträffande eldsvåda ovilkorligen kan hjelpa sig lättare än nu.
Den 13 Juli. 55 Dessutom torde jag fä fästa uppmärksamheten derpå, att man gjort afseende på huruvida lokalen vore lämplig att bygga på eller icke.
Säkert är att den ifrågavar. delen af lokalen består dels af berg, dels af utfylld mark.
En hvar torde medgifva att ingenting är svårare än att bygga på sluttande berghäll och kommer äfven pålning i fråga, så vet man alt det är vida svårare alt skaffa tillbörlig varaktighet åt en byggnad, som är byggd till en del pä berghäll och lill eu del på pålar, än åt den som är byggd ensamt pä pålar.
Man har talat om att den byggnad, som nu är inköpt för riks-arkivet, lutar till undergång, och jag befarar att en byggnad, uppförd pä denna lokal, skulle ganska snart komma att få samma öde.
Dessutom hemställer jag om det kan vara förenligt med någon slags byggnadskonst, att uppföra ett större hus här; ty om man kastar en blick på riksg:s-kon!:s hus, så finnér man alt den egentliga fasaden redan är försedd med tvenne flyglar åt Riddarholmsplanen till.
Att vid baksidan af byggnaden äfven uppföra lins med större kostnader, tror jag icke vara skäl, då ulan tvifvel mera lämpliga tomter kunna erhållas när de behöfvas och der nian vill hafva dem.
Jag anhåller ytterligare att få fästa uppmärksamheten på hvad Gr.
Lagerbjelke har yttrat.
Gr:n har nemi. sagt att det vore ett förbiseende af Ulsk. att icke i mom.
C. hafva insatt det vilkoret att den till staden lemnade andelen borde till allmänheten upplåtas.
För min del kan jag icke inse, dä staden erhåller den ifrågavar. delen af tomten blott för att anlägga en kaj, huru det är möjligt att icke denna kaj skulle fä af allmänheten begagnas.
Icke lärer staden uppföra en dyrbar kaj för att sedermera låta den stå stängd, sä att icke allmänheten måtte få densamma begagna.
Dessutom har StatsUtsk, föreslagit att tomten icke får af staden föryttras eller tiil begagnande för enskild räkning upplåtas och ej heller något hus derå uppföras, derest icke sådant skulle anses nödvändigt, i hvilket fall dock endast en mindre byggnad må på norra delen af platsen anbringas.
Jag tror således att StatsUtsk. i detta hänseende har förebygdt äfven delta missbruk, hvars möjlighet Gr.
Lagerbjelke anmärkt, och på grund häraf tager jag mig friheten att förnya min anhållan om bifall till Utsk:s utlåt.
Jag hade icke väntat mig att blifva af Hr von Hartmansdorff uppmanad alt jemföra bankens uppfordringsmachiner med det förhållande, som här skulle uppstå antingen genom upplåtelse af tomten lill staden eller genom att sjelf anlägga en kaj med trappor etc. för att komma ned till vattnet med sugare.
Då jag var fullmäktig i banken, så leddes vattnet under skeppsbron in i bankens källarehvalf och uppfordrades i huset med pumpstockar, utan att sugrören behöfva att vålla hinder i trafiken derutanför.
Om nu detta är i olag, så är nuvar. bankostyrelsen orsaken dertill, efter de icke hafva skaffat sig nya 56
Den i3 Juli. purapstockar, som gå under jorden och in i huset.
Någon uppfordring af vattnet öfver skeppsbron tili banken behöfves alldeles icke, ulan man skulle med den nuvar. vallenuppfordrings-anstalten lill och med kunna dränka upprorsmän, som försökte storma huset, om banko-styrelsen hade ordnat den nuvar. vattenuppfordringen.
Helt annorlunda är förhållandet vid riksg:s-kont:s hus.
Nu skulle staden icke allenast bygga kaj, ulan äfven contre-escarpe, grindar o. s. v., och till dessa grindar får icke staden nycklarne, så att de kunna läsas igen för riksg:s-kont., utan det är riksgtskonl:s grindar och kontoret har nycklarna till dem.
Jag kan icke förstå denna farhåga för upplåtande af stadens egendom, då det såsom här, kan ske till allmän oell enskild nytta.
Jag måste säga att jag icke är ibland dem som gerna inkräkta på Statens fasta egendom, utan att ändamålet skall vara kändt och erkändt nyttigt; men deremot förklarar jag öppet och högtidligt att öfverallt der en sådan upplåtelse är påtagligen nyttig för det allmänna der bör den ske; ty eljest förbiser samhället sitt ändamål att fortgå till ett bättre.
Hr von Hartmansdorff säger att det är R.
St. som rå om och hafva att disponera öfver riksg:s-kont:s och bankens hus, men det är icke så:
Svenska folket, nationen, samhället är det, som rå om både riksg:s-kont:s och bankens hus, och det är således icke R.
Sl:s intresse som vi hafva alt bevaka pä något sätt, utan det är svenska folkets intresse.
Jag förnyar min begäran om bifall till Utsk-.s betänk.
Jag skulle hafva instämt i Gr.
Lagerbjelkes förslag att göra ett tillägg i Utsk:s förslag, om jag hade trott det vara möjligt, då staden icke får upplåta tomten ål någou enskild, att den icke skulle upplåta den till allmänheten; ty att företaga sig kajbyggnad med jernstaket m. m., utan att fä nytta deraf för den allmänna trafiken, är för mig icke tänkbart.
Det är yttradt att den kajbyggnad för båthamn, som på andra sidan om bron finnes, är tillräcklig.
Om sä vore, sä kan den värde ledamoten vara öfvertygad derom att staden icke skulle begära att få göra en sådan byggnad, som denna till stadens och enskiltes fördel på stadskassans bekostnad.
Hvarken Hr von Troils eller Frih.
Cederströms yttranden, hvarigenom de sökt göra Utsk:s förslag gällande, ej heller den blick, som jag på begäran af Gr.
Lagerbjelke kastat pä lokalen för förändringen, har kunnat bibringa mig till den öfvertygelsen, att R. o. Ad. bör i dess helhet bifalla ifrågavar. betänk.
Hvar och en som någorlunda känner topografien af Europas hufvudstäder, jemväl inberäknad den, hvaruti vi oss befinna, mäste medgifva att ganska sällan belägenheten varit sådan att vid allmänna byggnaders uppförande man kunnat utvälja endast parallelogrammer lill form för dylika byggnader, ännu mindre alltid qvadrater eller rektanglar; ulan alt man ganska olla fått dertill använda åtskilliga trapezier.
Sålunda äger det eviga
Rom att förete, bland andra, ”il palazzo ducale dei Braschi”, Den 13 Juli. 57 hvilket är bygdt i triangulär form, och icke desto mindre allmänt citeras såsom ett af byggnadskonstens smakfullaste och skönaste alster.
Vidare må mig tillåtas i korthet omnämna exemplen af Venedig, Genua, jemte flera af ädel byggnadsstil utmärkte städer.
Hvad Genua beträffar, så är sjelfva marken för dess anläggning sådan, och sluttningarne emellan kullar och dalar så skarpa att det mångenstädes hade varit alldeles omöjligt derstädes erhålla hustomter af fullkomligt regelbunden skapnad.
Sak samma gäller för Venedig af en helt annan men ej mindre verkande orsak, nemi. öarnes form, pä hvilka nämnde stad är byggd.
Dä Hr von Hartmansdorff föreslagit, hvaruti jag med honom instämmer, att man borde ingå öfverenskommelse med någon, som vore i behof af tegel, alt, emot erhållande af nämnde vara, bortrödja de stenhus, hvilka, såsom varande förfallna, man önskade mätte blifva undanröjda; så synes mig att, genom bifall till hvad Ulsk. i första punkten tillstyrkt, detta ändamål skulle kunna vinnas.
Vid den andra punkten har jag icke heller någon anmärkn. alt göra.
Under förmodan att den deri föreslagna åtgärden må befinnas ändamålsenlig, vill jag alltså icke motsätta mig att Ståndet behagade densamma bifalla.
Såsom mig synes sträcker sig Hr Rääfs reservation och dess i anledn. deraf afgifne yttrande icke längre, än att R. o. Ad. mätte afslå de frän och med siffran 3 och till slutet förekommande punkterna af Ulsk:s betänk.
Instämmande med hvad Hr Rääf och Hr von Hartmansdorff i afseende härå yttrat, anser jag mig, utan att upptaga tiden med någon vidare utveckling af min åsigt, dervid böra tillstyrka att R. o. Ad. behagade afslå dessa sislbemälde punkter.
Cederströms yttrande om den fördel vid brandtillfällen, som för riksg:s-kont:s hus skulle kunna uppstå genom den förordade förändringen, sä kan jag för min del icke inse någon lättnad i detta hänseende med säkerhet vara att påräkna.
Ty väl har man påstått, utan att likväl detta påstående af någon visshet torde kunna stödjas, att staden nemi. skulle fä använda den plats som den sålunda finge sig upplåten, att icke något hinder för eldsläckniogs-anstalterna skulle möta; men hvad garanterar väl detta?
Åtminstone finnes ingen säkerhet derför uti Utskrs betänk.
Den aldra största lätthet synes mig deremot just för närvar, förefinnas att anbringa eldsläcknings-anstalter öfver den lutande plan, som befinnes sträcka sig emellan kanalen och riksg:s-kont:s hus.
Man har visserligen invändt, att planket dervid kunde vara hinderligt; men att rifva hål på ett gammalt trädplank måtte väl vara ett af det lättaste göromål; hvadan berörde inkast torde alldeles förfalla.
Cederströms oss nyss delgifna plan, att hela Riddarholmen borde blifva med en kaj omgifven, lärer icke utan betydliga svårigheter kunna sättas i verkställighet.
Men om, såsom snart inträffar, hinder möta för planens fullständiga utförande, hvart skulle man då taga vägen på denna kaj, som blott omfattade en del af holmens strand?
Den skulle blifva ett slags återvändsgränd för promenerande.
Och Stockholmsboerna sakna utomdess icke 5S Den 13 Juli. fält för sina vandringar i och utom staden.
Hvad för öfrigt promenader angår, så har Hr von Troil sökt gifva skäl för Utsk:s förslag genom den anekdot han oss förtäljt, att Utsk:s ledamöter gjort en promenad för att taga i betraktande den ifrågavar. platsen, hvarvid ötslcs ledamöter (utom reservanterna) funnit tomten böra användas på sätt Utsk. föreslagit.
Med all aktning för en dylik oculär-inspection, vägar jag dock tro att den temligen färska erfarenhet, H.
St. gjort af de kända, mindre lyckliga resultaten af åtgärder, vidtagne till följd af de iakttagelser StatsUlsk:s
Hrr ledamöter vid en föregtde riksdag under en dylik på annan ort företagen spatserfart behagade anställa, skulle göra R.
St. varskodda för att tillägga det nuvar.
StalsUtsk:s ledamöters i nu omhandlade ärende verkställda promenad enahanda kraft och verkan.
Hvad slutligen angår den af Gr.
Lagerbjelke alternativt begärda återremiss, nödgas jag vördsamt anhålla att 15. o. Ad. ingalunda måtte densamma bevilja.
Då, såsom man borde få tro, riksdagen numera nalkas till sitt slut, så är det väl icke utan fullt giltiga anledningar, som dylika till tidsutdrägt förande åtgärder böra vidtagas.
Då äfven, såsom jag förut tagit mig friheten upplysa, att bifall till de bägge förra punkterna och ett afslag på alla de sednare torde ställa saken på en god och redig fot, samt dä den af Gr.
Lagerbjelke yrkade återremiss endast synes hafva för ändamål att man må framdeles kunna ingå på den tredje punktens innehåll, med hvilken den 5:te och 6:te sammanhänger, så lärer en återremiss vara fullkomligt stridande mot deras åsigt, hvilka, lika med mig, anse ett bifall till bemälde punkter mindre lämpligt.
Den, såsom mig synes, enklaste utväg i detta mål är, på sätt jag haft äran anmärka, den R. o. Ad. behagade lemna bifall till de två första punkterna, med afslag på 3:dje, 4:de, 5:te och öde punkterna i betänk.; och vågar jag derjemte. vördsamt framställa den anhållan, att de värde Hrr ledamöter af Ståndet, som med mig dela samma tänkesätt, behagade till likställighets vinnande härutinnan, med mig sig förena om ett sådant slut.
Det finnes väl näppligen någon sak, som icke frän två sidor kan betraktas och sådant är förhållandet^ äfven med den ifrågavar.
A ena sidan förekommer att genom öfverlåtelse af den ifrågavar. tomten till Stockholms stad, minskar man fastigheten icke blott i vidd utan äfven betydligt i värde, derigenom att man afskiljer densamma från vattnet, till hvilket man nu äger fri och obehindrad tillgång, utan att dertill behöfva begära tillstånd hvarken af staden eller någon annan myndighet.
Om således denna fastighet skulle af hvarjehanda inträffande omständigheter böra till enskilt man återigen försäljas, så skulle otvifvelaktigt en vida mindre köpeskilling för densamma erhållas än om den hade qvar sin arealvidd i dess nuvar. skick, och att en sådan försäljning möjligen kan komma i fråga, derom vittnar försäljningen af Sundhets-collegii hus, hvilket varit en Statens tillhörighet och Den 12 Juli. 59 O linder en lång följd af år innehaft denna egenskap.