Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R;dr 32 sk. till uppköp af silfver, hade jag ej föreslagit annat, ån att Banken helt enkelt hade öfverlåmnat sin vinst till RiksgåldsContoiret; men då Ridderskapet och Adeln redan beslutit, att en del af vinsten skall användas af Banken, så år det vål nödvånigt att i denna redaction inflyter att ej mera bör lemnäs till RiksgåldsContoiret, ån, hvad som blifver öfver, sedan ofvannåmnde summa afgått.
Detta synes mig bestämdt och klart, och jag kan ej finna, att assignations-råtten deraf kan blifva hvarken större eller mindre.
Herr Grefven och Landt Harf ailken gjorde proposition till bifall uf 10;de punkten, nied Dtn II Se.pternier e. m, 49l den förändrade redactiön deraf Herr Hjerta föreslagit.
Grefve von Schwarin'.
Jag skulle föreslå, att redactionen blef följande: Hvad Jain af Bankens behållna vin/t för hvarje dr dt elfi är, fedan dcfs förvaltnings-k ofin ader blifvit hejll'idde, och afdrag Jkett får den till inköp af rnyntbara metaller anjlagneJuinina, föres, vid ett påföljande års början, på fårjhild rakning till RiksgåldsContoirets dispojition att anvandas till de ulbetaluingar och anjlag &c. Herr Grejven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet oell Adeln behagade bifalla io:de punkten med den förändring i redactionen deraf Grefve von Schwerin föreslagit.
Upplåstes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige Skrivelser till Kongl. Maj:t; N;o i83, I anledning af Kongl. Majds Nådiga remiss uppå f. d. Rytt mästar en Fr.
Rappes underdåniga ansökning om betalning för en till framlidne HofRådet
Eckerdt utfärdad obligation å 5ooo R;dr Hamb.
N;o j84.
I anledning af väckt fråga om närmare bestämmande af Strand-ägares rätt till fiske.
492 Ben il September e. ni.
Rörande öfverlemnande till RiksgäldsContoiret af Lotteri-fondens behållning.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Chefens för tredje CavalleriBrigaden underdåniga Memorial om utbekommande af Adjutants-arfvode m. m.
N:o 187.
I, anledning af vackt fråga om förlängning af arrendetiden å strömmingsfisken.
I anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Bref, angående ersättning till innevånarna i Hertigdömena Sehleswig och Holstein för gjorde lefveranser m. m. till Svenska Arméen, efter freden i Kiel. Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden 1 • . s ' Fran Constitutions- Utskottet:
Af den 3 dennes; N:o 46.
Angående förslag till ändring och omflyttning af 2 momentet 56 §.
N;o 47.
Angående ett tillägg i 37 §.
D«n ii September e, m'.
Angående åtskillige
Grundlags åndrings-förslag , åsyftande Riksdags-årendernaa skyndsammare gång.
Från StatsUtshottet:
Öfver gjorde motioner, angående
Hemmans-råntornes utgörande efter en förenklad beräkning eller sammanslående af Jordebokspersedlarne.
Öfver räckt motion, rörande de för Örlogs-Flottans behof disponerade Statsmedel.
In fidem Protocolli O. y. Lagerheim, I 494 7)12 September f. m, Freclagen den 12 September.
Fortsattes pröfningen af Stats- och BancoUtskoftens den sg sistlidne Augusti under N.o 5o afgifne samt den i dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, samt de dervid såsom Bilagor fogade "sårskilfe Utlåtanden , rörande Rikets Penningevåsende och de dermed gemenskap ägande ämnen. i i:te punkten» Får fa.
Jior Junima, forn desfa af Rikets Stander till utbetalning fran RiksgåldsContoiret fajlfallande anjlag, kunna komma att 6 fverjliga den tillgäng, hvilken öfverjkottet af Bankens tillgångar lernnart åfv erif om får hvad, forn uti betalnings- tillgångar hos RiksgäldsContoiret kan brijla, dd Kongl.
Magt äjkar att lyfta medel af det få kallade mindre Creditivet; må RiksgåldsCuntoiret äga, att upptaga lån, mot obligationer till Jedelhaf varén, uppå valeurer af 5oo, 25o och iså R',dr B-.co, Jlällde att af RiksgåldsCoritoiret inlåjäs vid anfordran, jemte ränta efter 5 procent om åref, med förbehållen' rättighet får RiksgäldsContoiret, att, genom allmän kungårelfe, uppjaga obligationer ne till betalning ä vifs dag 3 Den 12 September /, m. / 495 månader derefter, ifrån hvilken tids förlopp rånte beräkningen upphörer.
Herr Treffenberg, Curry Gabriel, anförde skriftligen:
(Se Bilagan N:o j.) Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm :
Så vida man vill ingå på de grundsatser Herr Treffenberg yrkat, så kan utgifvande af 5 och 5 procents-obligationer eller af nya sedlar för de summor, hvilka vid denna Riksdag blifvit fordrade, umbäras.
Men det skäl man anfört, att desse 3-procents obligationer äro Statspapper af samma natur, som de, hvilka begagnas i Frankrike, och att de uti sig innebära naturen att kunna utvidgas till ett obegränsadt belopp, den tankan kan jag icke dela.
Utskotten hafva tillstyrkt detta sätt att upptaga lån just derföre, att de omöjligen kunde utsträckas till så stora summor, som 5-procents lånen.
Jag har ansett något böra göras att underhålla Folkets bördor under närvarande tid, och vill man det, så måste man antingen upptaga lån eller utgifva nya sedlar.
Vidtog man denna sednare åtgärd, så skulle Folket tro, att man rent af ville förstöra myntvärdet, och ehuru så väl 5 - som 5-procents obligationers utgifvande i sin grund är det samma som nya sedlars tillverkande, blifver verkan af den förra åtgärden mindre skadlig än af den sednare, derföre att obligationernes långsamma indragning i . opinionen ej medför alla de olägenheter och den förskräc - t>nm II Srpfr/zibrr /. k^telAiovden'gäklskyldjge d«leh;;af Nationen, *Dia det egentliga pappersmyntets. ■»ligtn js88eb bera fitjjjdgqq;* nci Iky sJer<Bg m. -östjj Jmiager nian att obligationer således måste. 'äijg ifvås, så kan jag i valet mellan 5 och 5 procents, ej se annat, än att Staten måste vinnaaom . de förra begagnas, jemte skillnaden emel-. låjgfStJoch 5 procent?
Om Staten kan erhålla län För 5 procent, hvarföre betunga den med haäglre: ränta.
Meningen mätte val ej vara, att pingin ge.-'innehafvarén skall lockas att hellre insätta' sina egentliga capitaler hos Staten,, än hos enskifte, utan att de capitaler, sorn annars på kprlnre tider ligga ofruktbare, såsom behöilige får handel och näringar, sorn man säger per rassa, må under tiden kunna göras fruktbare, och.
Statens behof af sådane capitaler ändock fyllaSi, derigenom, att då somlige uttaga sådane penningar ur RiksgäldsContoiret, andre göra insättningar.
Jag tillstyrker bifall å Utskottens Betänkande härom.
~1l3je noin7 moa visi-i 'list' -milé a<r Herr Stråle, Nils Wilhelm:
Innan man tager något beslut i frågan, om en upplåning för Statens räkning skall ske, måste man stadga sitt begrepp, huruvida, då andra utvägar saknas, ändamålen äro sådane, att de måste fyllas, och huruvida man mäste tillgripa den hårda utvägen att låna, så vida nemligen man förutsätter, afl man skall betala.
Hvar och en bör då göra sig redo för om sådane nödvändiga utgifter existera.
Den som ej finner utgifterne af sådan natur, kan säga nej.
För min del tror jag ej att Den 12 September f. nu 49?
att några så trängande behof nu finnas, att mart för dem bör inkasta sig i lånesystemet, utan att man ganska väl kan uppskjuta med dessa utgif-; ter till dess affairerne kommit i ordning och penningeställningen hunnit stärka sig, så att ej Staten nu tillgriper ett system, som bör spåras till nödens stund och till en tid då Staten kan vara i betryck.
Sedan man tillvägabragt ordning i financerne, skulle man säkerligen icke sakna ali den credit, som Statens verkeliga behof kan fordra, men om man dessförinnan kastar sig in uti mindre nödiga företag, och derigenom min-r skar sine resourcer, skall nödvändigt förtroendet till Statens soliditet derigenom lida.
Jag tror således det säkraste vara, att ej ingå på något låne-system, utan lemna all Bankens vinst och öfverskotten på Bevillningen till Regeringens disposition, för att efter bepröfvande utdela dem till de Authoriteter, sorn skola besörja de allmänna arbetenas verkställande.
De hafva då frihet att använda dem till arbetena directe, eller till ränta å obligationer, som Verken sjelfva utgåfvo.
Jag hemställer derföre, att denna punkt måtte afsiås, och att till de verk, som skola besörja arbetena, måtte Öfverlemnas att sjelfve besörja upplåningen.
Skall deremot en upplåning för Statens räkning äga rum, så bör man söka att kunna göra den på de billigaste vilkor.
Derföre böra 5-procents-sedIarne föredragas.
Närvarande ställning och behofvet för allmänna rörelsen att kunna förränta sina penningar emot 5 procent, äro sådane, att denna Ridel. 0. Ad.
Band. 52. 495 Ben it September f. m% Utväg gerna skall begagnas af alla dem sorn behöfva liggande cassör.
Dessa sedlar skola ligga obegagnade nästan lika mycket, som 5procentsobligationer, men med dem undvikes den förändring i värde eller agio, som 5-procentssedlarne alltid åro underkastade, såsom ställde på lån* gre tid.
Det år säkert, att der myntets värde år osäkert, verkar detta äfven på 5-procentsobligationerne.
Deremot har detta intet inflytande på 3-procentssedlarne, ty obligationer, som Skola infrias vid anfordran, åro ej underkastade variation.
Då man ej vidtager en realisation, inser jag således ingen våda, att vidtaga en sådan upplånings-anstalt, hvarigenom man besparar 2 procent, och sedan myntvärdet en gång blifvit stadgadt, kan man utan minsta svårighet förändra 3-procentssedlarne till obligationer med 5 procents ränta; intill dess år det utan ändamål, att skänka borrt a procent.
Som jordbru kare känner jag vål, huru hårdt våra skatter trycka, men jag tvekar ej, att heldre tillstyrka, det ingen minskning i Bevillningen må äga rum, ån jag lemnar min röst till ett Statens lånesysteme i en tid, då vi njuta lugn och fred, och då det ej af nöden år påkalladt.
Det finnties Ungefär 4oo,ooo R;dr af Bankens vinstmedei, som skulle verka nedsättning i Bevillningen, om ett låne-system antages.
Jag för min del tror, att denna nedsättning år alltför obetydlig, då den fördelas på hela Nationen, i jemförelse med de vådor ett lånesystem medförer.
Jag förenar mig således i den åsigt Herr Stråle framställt, Xftn 1i September f, tn. 499 och tror, att, om Canal- arbetets fortsättande i sä stor skala år så nyttigt, sorn man föreställer sig, bör man öfverlemna åt Verket, att genom lån skaffa sig medel, når Staten betalar räntan.
Skulle åter, hvilket jag fruktår, det beslut tagas, att obligationer skola utgifvas, så anser jag det sått Utskotten föreslagit vara det enda råtta. e. medan det ej kan utsträckas till en oändlighet, som ett annat obligaiions-system.
På de grunder jag anfört, kan jag ej annat ån afstyrka Utskottens förslag, att lån skola upptagas för Statens räkning.
Friherre Cederftrötn, Jacob; Då det år fråga om, att en del af Stats-behofven genom lån skola fyllas under det syftemål, att kunna nedsätta Bevillningen, så underställer jag Ridderskapet och Adeln, om med 5 procents obligationer, till inlösen vid uppvisandet, någon ting är vunnit.
Om de presenteras till inlösen, måste andra sedlar af Rikets mynt utgifvas, och då år det ändamål om intet, som man afsett, att nemligen undvika en ökning af sedelstockenFinnes deremot ingen fond till deras inlösen, så falla de i värde.
Deremot med obligationer på viss tid, en bestämd afbetalning och hög ränta, inträder ett helt olika förhållande.
Så långe Staten har credit, erhåller den penningar på-sådane papper, och beholven fyllas.
Dessa papper böra likväl aldrig blifva gängse mynt, som BondeSiåndet föreslagit, och ej emottsgas i upp. börden, utan endast blifva enskiltes hypotek, som visserligen gå man och man emellan i utbyte af egendom, men ej i varu handel.
Det 500
Den 12 September /. m, Är ator skilnad emellan detta system, som Sverige förut begagnat, och det, som användes i andra länder, der Statens obligationer säljas på Beursen, till det pris de för dagen äga.
Här åter år frågan, att den, som har penningar, kan insätta dem i RiksgåldsContoiret emot 5 procent.
Erhållas inga penningar, så blifva inga lån af; med andra vilkor utgifvas ej dessa.
Det år således icke fråga om, att sålja obligationerne hår, sorn i andra länder, till högst qb procent, Förhållandet hår år helt olika.
Personen lemnar hår fulla valutan för den revers han erhåller, och får lika mycket tillbaka.
Nu hem ställer jag, om det vål år billigt, att närvarande generation skall genom bevillning vidkännas kostnaden till byggnader, hvaraf blott efterkommande skola njuta gagn.
Månne det ej år billigare, att desse kostnader äfven fördelas på kommande generationer.
Derföre tillstyrker jag, att de Statslån, som skola upptagas, ina blifva med 5 procents ränta, och vissa afbetalnings-terminer.
Men dä detta ämne redan år så mycket och så vidlyftigt discuteradt, underställer jag, om icke den enklaste utvägen vore, att directe votera om frågan, och då anhåller jag, att contra-propositionen måtte blifva 5 procent-obligationer mot afbetalning å bestämd tid.
Jag skuL le för min del helst önska, att slippa alla Statslån-, men i händelse behofven omöjligen derför, utan kunna bestridas, kan jag ej annat, ån med den siste värde Talaren tillstyrka 5-procents-obligationer.
Likväl får jag påminna, att natur - Den 12 September f m.
SOI ligtvis inga ordinarie utgifter böra härmed bestridas, utan blott tillfållige, och sådane hvaraf framtiden kan skörda frukt.
Bland desse åro visse, hvilka af Bolag blifvit öfvertagne, kanske af den beskaffenhet, att det, som Herr Stråle yrkat, visserligen vore bäst, att lånen upptogos af Bolagen, men att Staten endast garanterade räntan.
För öfrigt anhåller jag få göra reda, hvarföre jag häldre vill hafva 5-procents, ån 3 - procents-obligationer.
Först och främst år en 3-procents-upplåning ej något lån, då sedeln år ställd på inlösning vid uppvisande.
Lika så litet som en rangerad enskildt person kan vara liulpen med lån mot löpande sedlar att betala vid anfordran, lika så litet kan samhället dermed vara tjent.
Dessutom når man ej tilltror sig att göra en realisation, utan två tredjedelar af sedelmassans värde i silfver-fond, så kan jag ej inse, att man kan utgifva obligationer, utan att hafva en i proportion lika stor liggande fond, för att göra tete åt sedlarnes inlösen.
Man skulle således nödgas att upptaga 5-procents-lå. net 3 gånger större ån det verkliga behofvet, och följaktligen 3 gånger större, ån om lånet varit stående, mot 5 procent.
En vård Talare har förmenat, att fördelen af 5-procents-systemet läge deruti, att fedlarne ej kaana förändra filt värde.
Just detta anser jag, som ett bevis på deras förderflighet.
De bibehöllo nemligen sitt värde i förhållande till myntet, just derföre att de togo detta med sig i sitt fall; då deremot 5-procents-obligatiohvilka åro ställde på viss längre betal - JBä/j ij Stpternber f,m. ningstid, kommo att falla ensamt, utan att myntet droges men dem.
Herr Tham, Pf^ollrath:
Den allmänna hushållningen torde väl vid flere än ett tillfälle kunna jemföras ined den enskilta.
Den enskilte hushållare, som tror sig finna sin förkofran derigenom att han ej vill påkosta några förbättringar på sin egendom, går merändels till undergång, då ökade utgifter inträffa.
Den deremot, som tror sig genom ansträngning och någon gång genom biträde af lån böra föibättra den, för att vinna ökad produetion, den ensamt kan framskrida i välmåga.
Så är det oek med den allmänna Hushållningen.
Det låter visserligen väl att säga, att man ej betalar, att man nekar till alla anslag.
Men jag tror, att Landtmannen är bättre belåten att betala något mera, blott Staten tillser, att medel finnas, hvarmed han kan betala, hvarmed han kan röra sig.
I anledning af de gjorda anmärkningarue får jag upplysa, att Riksens Ständer redan definitift afgjort, att en minskning i Bevillningen af 4oo,ooo Riksdaler skall göras, som ej lärer kunna återtagas.
Capitations-afgiften är nedsatt, öfverflöds- och fyllnads-afgifterne äro borttagne.
Således lärer Bevillningen ovilkorligen skola minskas med dessa Poster.
Om Statens behof således kräfver de summor, som förut härigenom utgått, så måste de i låneväg anskaffas.
Jag vill nu ej ingå i discussion, huruvida de allmänna arbeten, hvilka äro åsedde, kunna vara nyttige; det är ett capitel, som återkommer till öfverläggning.
Jag tror, att om man nu beslutar, det lån för så - Den la September J. m. dane anslag kunna upptagas, kan man likaväl afslå sjelfva sakerne, när de förekomma.
Män har derföre, att man antagit ett låne-system, ej sagt, att man behöfver lån; således finnér jag ingen våda att ingå deruti, att lån må kunna göras.
Slutligen hvad angår frågan, om 5 eller 3-procents lån Uro bättre, bar jag förut yttrat, att 5-procents lånen voro att föredraga, emedan jag ej fann någon fond att påräkna till inlösen af 3-procents obligationerne vid trängande behof.
Genom Ridderskapets och Adelns beslut förliden gårdag, har denna farhåga blifvit undanröjd.
Jag tror att detta ännu ytterligare kommer att ske, om ett annat förslag ifrån Statsoch BevillningsUtskotten blifver antaget.
Efter min tanka kan man ej genom 3-procents- sedlar-* ne befara någon annan ökning af sedelstocken, än att man utgifver de skrinlagde penningarne, och föryexlar dem i sådane sedlar, för att låta dem ligga i cassorne.
Derigenom stadna penningarne i samma kistor, der de förut varit lig-* gande.
Capitalister på landet kunna föga begagna dem för afståndets skull och för deras mindre rörlighet.
De medföra mindre räntebetalning, väcka ingen misstro, och åstadkomma ej något coursförhållande, emedan man ej befarar deras fall; sedlar ställde å vista gå alltid med säkerhet.
5-procents-obligationerne åter blifva möjligen antingen för mycket eller för litet begärlige.
Vinna de mycket förtroende, så föranleda de dertill, att capitaler blifva uppsagde och minska rörelsen.
Om de åter vinna för liten credit, så blir det antingen brist för anslaget eller^blir deras summa odeterminerad, emedan de g04 Den 12 September /. rn, då måste säjjas med förlust.
Detta vore likväl nödvändigt, om
Rikets försvar vore i fråga; men nu då det mest är till allmänna arbeten som medlen skola begagnas, önskar man att bestämdt kunna beräkna hvad som åtgår.
Jag tillstyrker derföre bifall å Utskottens förslag, och anhåller om Herr Grefvens oell LandtMarskalkens proposition derå.
Herr Berghman, Ambrofms Magnus:
Jag år fullkomligen öfvertygad, att det båsta uppsåt och den redligaste vilja föranledt till projectet om Stats obligationer, men jag år också såker, att man ej kunnat uppfinna något mera skadligt och mera Riksförderlligt medel.
Att man skall skuldsätta sig i fredstid för ändamål, som ej behofven påkalla, det finner jag högst obilligt.
Vi håfve nog Statsskuld förut dels i Banken, dels i RiksgåldsContoiret.
Jag vet vål, att Riksens Ständer genom ett penndrag kunna låta StatsVerkets skuld till Ranken försvinna, och sammanblanda Statens skuld med Bankens, men det år just derigenom, som vårt penninge-verb blifvit så förstördt.
Man bör således betala Banken både capital och ränta , på det att den må blifva i tillfälle att göra en realisation.
Det såges till skål för dessa obligationer, att vi ej böre anstränga oss så mycket för företag, sorn våre efterkommande skola begagna.
Jag tror, att våre efterkommande ej blifva lottlöse, och att de få svårt att betala den skuld, för hvilken vi, som hypotek, leaine dem Götha Canal.
Jag afstyrker således utgifvande af några obligationer, med begäran om alsing å Betänkandet, samt lycn 12 Svpternbflrifi. tit. anhåller, att vi genast må få votera} det år så godt, att göra det först sorn sist, helst jag tröt, att discu-sionen ej leder tili annat ändamål', ån att utdraga på tiden. nefHns 'loi-iy did ",rd. moa brv.n ari linsd cnws1!
Herr Hjerta, Johan Guftaf: Jag vet ej, om det år ratt, att upptaga Ridderskapets WJh Adelns tid vid detta tillfälle med upprepatidé äf ella de omständigheter, som hår blifvit anförde emot 3-procents-obligationer.
Det torde först vara nödvändigt att afgöra, om obligationer skola äga rum, eller icke; likväl underställer jag', huruvida de värde Ledamöternes mening kart vara, då det saknas medel för åtskilliga företag, som stå i gemenskap med Statens framskridande*, att alldeles intet skall gifvas, eller att medlen allt framgent skola tagas af Ranken, för att ån vidare förstöra myntvärdet genom ökning af sedelstocken.
Jag kan ej riktigt inse af det, Söht blifvit yttradt, hvad deras mening år.
‘Mert år den sådan, så kan jag ej draga i Retånkartde^ att afslå den.
Är åter meningen, att söka hjelpa sig genom ett annat Stats-obligations-systerti} så år det billigt, att det tages i öfvervägande*.
Jag hoppades, att hår ej skulle blifva fråga otti sjelfva anslagen, utan blott om sättet, hvarpå lån skola upptagas, i fall sådane erfordras, Jag vet icke, hvarföre man nu bör såtta ifråga annat, ån sjelfva principen för låné-systemet, ifren då likväl votering år begärd om den frågan, huruvida lån må kunna ågu runi, eller icke, skulle jag önska, att den saken först bitef afgjord, innan jag yttrar mig. g o 6 Den 12 September f, m. Herr Stråle:
Den jemförelse Herr Thara gjort emellan en enskildts hushållning, och det allmännas eller Statens hushållning, år ganska riktig och upplysande.
Hvilken enskildt man gör ej skilnad på utgifter, som år.o nödvåndige, nyttige eller blott för nöjet?
För min del tror jag ej, att pågon upplåning bör ske för andra, ån de nödvåndige, och då alla de utgifter, sorn hår komma ifråga, åro blott nyttige, har jag ej trott, att lån för dem böra upptagas.
Jag anhåller således, att Herr Grefven och LandtMarskalken täckes genom proposition utröna Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida någon upplåning bör ske.
Besvaras den med ja, får nian sedan afgöra, huruvida obligationerne skola utgifvas mot 5 eller 5 procent.
Herr pon Heijne'.
Herr Tham har yttrat, atf Bevillnings-summans nedsättning år beslutad.
Jag kan ej finna det,' så långe vi ännu åge anslag, sorn åro ifråga.
Jag känner vål, att Capitationsafgiften år nedsatt, samt att öfverflöds- och fyll. nads-afgifterne hafva försvunnit, men vi hafva minimi-afgiften och flera andra som kunna förhöjas, och så stora utgifter, som Staten behöfver, lärer man vål få betala; för min del tror jag, att man häldre bör öka Bevillningen, ån ingå på ett obligations-system.
Det år hufvudsakligen i afseende på Herr Hjertås yttrande, som jag anhåller att få anföra några ord.
Jag år äfven bland dem som anse att kommande generationer, ej böra belastas med Ben 15 September /. m, £07 utgifter för lån, som göras sf den närvarande.
Om Staten antager sig ansvarighet för arbeten, som ej kunna f yl i as genom de vanliga inkomsterne, bör det likväl icke ske genom ett allmänt låne-system.
Den af Ridderskapet och Adeln antagna 8;de punkten innehåller, att det sorn af Bankens behållna vinst för hvarje år återstår, sedan dess förvaltnings-kostnader blifvit hestridde och afdrag skett lör den till inköp ;.f myntbara metaller anslagne summa, skall Öfverlemna» till RiksgåldsContoiret.
Jag hade trott lika nied Herr Stråle, att denna summa, som till RiksgäldsContoiret öfverleuinas, kunde blifva tillräcklig, om den anvåndes af de allmänna ai betenas
Directioner antingen directe, eller till ränta och amortisement för lån, som af dem upptagas.
Detta strider ej mot den sats Herr Tham yttrat, att man bör lemna förlag åt den inhemska industrien; det förutsätter blott, att det är samma industrie som bör bereda sig tillfälle till förlagen.
Hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhåller jag, att då votering nu blifvit begärd, contra-proposition måtte blifva afslag å Utskottens utte punkt, med det tillägg jag föreslagit, alt nemligen den Bankens behållna vinst, sorn till RiksgåldsContoiret öfverleuinas, må få användas till ränta och amortisement af lån, hvilka af de allmänna arbetenas
Directioner genom deras egen försorg, böra upptagas.
En vård Talare har anfört, såsom stöd för 5-procents-sedlarne, att de skola blifva skrinlaggde, och endast uttränga de förut skrinlaggde Bancosedlarne.
Jag får på - 508 nen 12 September J, m. minna om den stora fara, sorn uppkommer genom skrinlåggning af 5-procents-sedIarne.
Man liar klagat deröfver, att personer hållit capitaler skrinlaggde, för att vid gynnande tillfälle begagna dem att på utmåtnings-auetioner mot en obetydlig summa inköpa stora egendomar.
Har detta kunnat ske, når skrinlåggningen kostat 6 för hundradet, så skall det så mycket mera kunna åga rum när de liggande sedlarne endast tära o procent.
Detta år således äfven ett skål emot 5-procents-sedlarne.
En annan Talare har anfört, att man borde blott låna penningar till hogji nödvändiga företag.