Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår det Herr Stråle anfört, att man skulle behöfva efterse dalum på sedlarne, så var det en oväntad anmärkning, ty naturligtvis kunna ej de njra sedlarne utgifvas i samma format som de gamle; ty då skulle icke allenast oredor, utan äfven förfalskningar äga rum.
Det är iwti 12 September t, m.' 561 är gifvet, att den nya formen måste vara ?så olika, att ingen granskning erfordras.
Hvad slutligen angår det Herr Cederschjöld nämnt, att fara vore, att man ville utgifva nya sedlar för de som äro förstörde, kan jag ej se någon anledning dertill, ty utan beslut får det ej ske, och om Riksens Ständer ej äro närvarande, få Fullmägtige ej utgifva sedlar för egen del.
Då kan ingen anordning ske förrän Ständerne sammankomma, oell jag tror, att då de nästa gång sammanträda för att öfverlägga om PenningeVerket, skola de ej mera än annars utkasta sed-^ lar utan valuta.
Jag instämmer således med Friherre Wrangel oin nyttan deraf, att Banken får veta, huru mångå sedlar den har i omlopp; Herr v oh llohenhciiiferi: jag har aldrig
Satt i fråga och kommer aldrig att göra det, att icke Friherre Wrangel anser ägånde-rätten lika så helig som jag.
Jag har ej talat örn crediten, Utan blott om coursen, och sagt, att den skulle stiga.
Dbt har åter Fiihferré Cederström förklarat icke skola komma att äga rum, och explicerat det så, att Firtnarne skulle komma hit och taga njm sedlär, men icke veXlar.
Som detta tills Vidare blott beror på hvars och ens tro ellef omdöme, så hemställer jag endast, om det är möjligt, att en främmände Nation, som blottställdes så, att de sedlar från ett annat land, som den haele, helt hastigt ej mera Ridd. 0. Ad. Pr. VIII.
Sd; (ffS »•« H September e, m, blefvo gångbara, om, säger jag, den mera skulle kunna förtro sig åt ett sådant sedelmyntj den skulle visserligen hellre förtro sig åt det Ryska myntet, då den ej på en gång kunde göra sig af med sitt rörelse-capital.
Naturliga följden skulle blifva att Ryska Regeringen skulle göra hvad den förut sökt att tillvägabringa, nemligen att afskaffa Svenska sedlarne till bruk i Finland.
De skulle då naturligtvis realiseras med vexlar eller varor.
Vi veta att hvar Höst betydliga summor inkomma från Finland till Bernsen, för att uppköpa vexlar till betalning af varor å andra orter.
Det är af denna orsak, som jag trott mig finna mycken fara af denna åtgärds hastiga vidtagande.
Hvad åter nyttan deraf angår, så kan jag ej finna, att den skulle vara så stor.
Det enda jag kan fatta, är att om en realisation skulle företagas, det kunde vara nyttigt, att med säkerhet bedömma den utelöpande sedelstocken.
Men jag tror, att man i alla Banker nöjer sig med öfverslag; det är ej så noga på några hundrade tusende Riksdaler.
Hvad angår frågan om sedelstocken, som i förra Betänkandet bestämdes skola utgöra cirén, och i detta till Jitt jemnaft utevarande belopp, 3o millioner, så är det af Friherre Björnstjerna och flere andre upplyst, att denna summa blott är förslagsvis antagen såsom beräkningsgrund, men att det ej som ett lagstadgande är bestämdt, att sedelstocken skall vara vid en viss summa.
Stadgandet synes mig ej böra innefatta annat, än att den utevarande sedelstocken skall bibehållas vid sitt nu varande belopp. tftn ta Xtptsmier e, m. gi£ Herr Hjerta, Johan Gu/taf:
Om denna l*;te punkt, som af Ridderskapet och Adeln redan är gillad, med undantag af förändringen utw af några ord, hvilken ej blifvit vållad af Ridderskapets och Adelns beslut, utan skett med anledning af Borgare- och PresteStåndens anmärkningar, torde all vidare öfverläggning vara öfverflödig.
Ridderskapet och Adeln har sagtj att sedelstocken skall vara circa So millioner; således får ingen betydlig ökning deruti göras.
Preste- och BorgareStånden hafva yrkat, att nå« got annat ord borde tillsättas, så att saken nogare förklarades, och derföre hafva Utskotten sagt: till defs jemnajt utevarande belopp.
Denna punkt kan således anses sorn afgjord, och det rubbar ej något, om man säger, att de till jernbelåningen beräknade 1,200,000
Riksdaler få öfverstiga sedel-stocken, lika som andra exportlån.
Hvad Friherre Wrangel anfört om en praescriptionstid för de utelöpande sedlarne, år ej något alldeles ovanligt i Sverige.
1747 be stämdes en sådan för DalerSedlarne.
Den gjorts des då på 10 år, i likhet med allmänna Lagen; och j«g tror, att äfven vid detta tillfälle lagliga praescriptions-tiden bör gälla för BancoSedlarne*
Likväl anser jag motionen vara af den eftertänkliga natur, att den först bör remitteras till BancoUfskottet, emedan det kunde vara möjligt, att Tumba hjul med all sin färdighet, ej skulle kunna hinna att tillverka så mycket, som erfordrades.
Jag kan ej tro med Friherre Cederström, att Finnarne skulle skicka hit,' för att få nya BancoSedlar; de skulle visserligen helst ta» ges vexlar, och då skulle coursen höjas.
Jsg Zf*t 12 September e. m. anhåller, att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes tillkännagifva, att punkten redan förut är gillad, och låta Friherre Wrangels moi tion till BancoLtskottet remitteras.
Herr Stråle; Herr Hjerta har förekommit mig.
Jag tror, att den af Friherre Wrangel framtällde fråga nu ej kan afgöras, utan bör rej mitteras, emedan man måste höra BancoFulImågtige och Bankens Tjenstemän otn nyttan deraf, och jag finner, att de betänkligheter, hvil» ka blifvit framställde, fordra ett nogare bepröfvande.
Hvad sjelfva punkten angår, så år det Öfverflödigt, att derom discutera, och utan ändamål, att derom taga något beslut, ty summan kan aldrig blifva annat, ån calculations-vis beräknad.
Det är omöjligt, att bestämma ett visst belopp.
Når man gör vissa anslag, så år vål meningen, att få ut en viss mängd sedlar $ mea om de utgå, eller icke, beror af andra omständigheter, och om de icke utgå, kan sådant ej förekommas.
Det år derföre öfverflödigt att tala om, hvad som kan hända, eller ej.
Det år blott såsom princip, som summan i förra Betänkandet blifvit uppgifven, och då detsamma år vordet bifallet, år det utan ändamål att vidare tala derom, äfven som om jernbelåningen, hvilken äfven år calculations-vis upptagen.
Om det finnes någon orsak, hvarföre man vill hafva en ökad sedelstock,, kan raan taga beslut derom framdeles, i händelse man vill frångå sitt förut fattade beslut.
Hår år fråga om princip, ej om sak.
Den li September e, m. g8g Herr Munck af Rofenjkföld, Eberhard:
Såsom skäl för Friherre Wrangels framställning talar älven, att formen för våra Eancosedlar är högst obeqväm.
Den sorn känner andra länders sedelmynt, finnér, att våra sedlar äro flere gånger större och tyngre än deras* Orsaken,# hvarföre det är vigtigt att de få en annan form, är i synnerhet postporto, då vi ej äge forvagnar.
Man invänder, att Finnarne skulle komma hit med de gamla sediarne, och höja coursen.
De göra det i alla fall i men då en prasscriptionstid af flere år bestämmes, så komma sedlarne ej in på en gång, utan successive, och om Finnarne ej skulle vilja taga emot de nya sedlarne, så liar jag ej något emot det heller; det vore en lycka, ty följden skulle bli, att man med Finland finge samma gräns för underbalance i handeln sorn med andra Länder, och att vi ej togo in mera varor från Finland än vi kunde med egna varor betala.
I öfrigt förenar jag mig med Friherre Björnstjerna deruti, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt förra beslut, och bestämma,, att sedelstocken skall blifva circa eller ungefär oo millioner.
Jag anhåller således om proposition deruppå, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid det beslut som Ståndet redan en gång fattat..
Bjårnjfjerna:
Den. upplysning ea värd Talare l.emnat, att två Stånd återremitterat denna punkt, för att få den mera, bestämd, visar så mycket mera att den, nu ej är enlig med Ridderskåpets och Adelns fattade beslut.
Såsom skäl, för den förra redactioneig får- jag anföra,, att |W 9m 11 Sepremier t. m, det äx* omöjligt att alltid bibehålla rörelse capitalet vid ett visst belopp.
Jag hemställer hvad man skalle säga, om en Bruksidkare, som utan alt beräkna sin utgift, bestämde sitt förlag till exempel till joooo Riksdaler
Om summan ej räckte till, skulle han då låta Bruket stadna?
Förhållandet är detsamma med Staten: derföre bör den minst bestämda termen bibehållas.
I anledning af Herr Munck af Rosenskjölds yttrande får jag tillkännagifva, att en motion redan är gjord om förändring i formen af Bancosedlarne, och jag tror mig äfven kunna tillägga, att den redan är behandlad, och att man tänkt på hvad han framställt.
Hvad vidare angår nödvändigheten af praescriptionsanstalten, skall jag derom yttra mig, när remissen kommer i fråga.
Det förefaller mig besynnerligt, att man synes likasom önska, att våra sedlar icke skulle gå uti Östersjö-platserne.
Jag tror, att det vore ganska fördelaktigt och önskeligt, att de kunde gå med fullt förtroende såsom verkligt mynt.
Det vore den högsta önskan, som vöre mig för det närvarande öfrig i vår fir nance.
> Herr von Hart mana dorj), Augujl:
I afseendo på Friherre Wrangels motion instämmer jag med Herr von Hohenhausen och Herr Hjerta.
Det är naturligt, att om dessa sedlar ej längre gå i Finland, skall deras tillopp i Sverige blifva större och värdet således ringare.
Jag tror följaktligen att denna sak bör af Utskott behandlas.
I afseende på Friherre Björnstjernas yt - Ven 13 September e, mt trande, att tvänne Stånd funnit ordalaget circa alltför obestämdt, så tror jag, att just på de skäl Friherre Björnstjerna ansett talande för vårt förra beslut, böre vi nu rätta oss efter de tvänne Stånden som antaga Utskottens sednare Betänkande såsom mera bestämdt.
Jag får säle-- des tillstyrka bifall å Utskottens sista förslag.
Djornftjerna:
Om Ridderskapet och Adeln finner tjenligare att bibehålla den närvarande redactionen, skall jag visserligen ej fästa mig dervid.
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då de anmärkte uttrycken circa och till Jitt jemnaft utevarande belopp, icke syntes innefatta någon egentlig skiljaktighet, utan båda utmärka, att litet öfver eller litet under det'fast. stållde beloppet, icke borde komma i beräkning, samt Ridderskapet och Adeln tillförene icke bru. kat frånträda sine beslut i annat fall, ån någon gång, i anledning af ett RiksStånds derom gjor^ de inbjudning, men en slik inbjudning, uti förevarande ämne, icke till Ridderskapet och Adeln ankommit, ansåg Herr .LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess, i afseende å denna punkt, då målet förra gången förevar, redan fattade beslut.
Och skulle den af Friherre Wrangel väckt* g&g t)«n 12 September e. ml ofvanberörde nya motion hvila på bordel till nästa Plenum. i3-.de
Utöfver detta belopp må dock fedelftocJsen ökas emot inlemriacl valuta i guld och, Jilfver, afven forn genom, lån på LåneBancoCapitaler, Jamt ä exportable ejfecter, utöfver hvad hittills, per medium ifrån och med 1817 till och med 1822, vanligt- varit.
Herr von Francken, Auguji, anförd? skrif* teligen:
(Se Bilagan N:o 1.) Herr Hjerta:
Jag är i hufyudsaken före kommen af den siste värde Talaren, Jag skulle tro, att, om man vid i3:de punkten blott yttrade: utöfver detta belopp må dock fedelftocken, okas emot inlemnad valuta i guld och Jilfver, afven forn genom lån pä LåneBancoCapitaler, farnt å exportable ejfecter, så hade nian beredt sig möjlighet att, når man kommer till fastigbets-lqnen, dertill använda d-e 1,200,000 Riksdaler, som varit Ölverlemnade till jernbruken på 9 månader.
Det har blifvit föreslagit, att jernbelåningen skall få gå hela året, dock så, att ingen omsättning får äga rum, utan att de onekligen böra inbetalas efter 9 månader.
Den. na motion år tillstyrkt af Utskotten, och synes biljig., emedan, den förekommer den crisis, att en betydlig del af sedelstocken en gång om året. på Den 12 September e, ni. ftt ställe och på en gång ingår.
Jag tror derföre ock, att denna motion kommer att gillas.
Om mon då tager desse 1,200,000 Riksdaler Jill fastighets-lån, och delar summan i smärre lån tili högst 2000 R.drs belopp, så kunde man gå BondeStåndets önskningar till mötes, utan den öfverdrift, som finnes i deras beslut; dock önskade jag, att i fall Ridderskapet och Adeln så redigerar punkten få tillägga något.
Om tnan antager dessa 1,200,000 Riksdaler till fastighetslån, äfven som 000,000 a,f odlings-lånen, så hade man till fastighetslån inalles i,5oo,ooo R:dr, hvarigenom 5oo,ooo R:dr om året dertill kunda användas; deremot ville jag, att desse lån endast skulle lemnäs till den* del af Allmogen, sorn beJiöfde dem till arf- och boskiften.
D.etta vora ett billigt sått, att gå BondeStåndets önskningar till mötes.
Det kan ej vara Ridderskapets och Adelns mening, att bifalla de af BondeStåndet beslutade 5 millioner pch derigenom gynna en utsträckning af låne-systemet, som vöre förstörande, och visserligen icke behöfves; men Ridderskapet och Adeln bör icke neka, att i, närvarande tillstånd af crediten, då den år rubbad i sina grundvalar, det år en pligt att tänka på, huru vid arf- och boskiften Allmogen skall kunna komma ifrån hvarandra, och huru den ene brodern skall kunna utlösa sina syskon, hvilka alla behöfva penningar, och ej åtnöja sig med reverser såsom förr, då sådane nogorlunda lått omsattes ifrån den ene till den andre.
Jag tror således, att man på något sått får tänka på att gå BondeStåndet till mötes, och anser, att, om desse 1,200.000
R:dr och de 000.000 Rvdr af 170 Man 11 September a, m. odlings-låne-fonden dertill bestämmes, att efter ofvannåmnde grunder utgå, men de gamla fastig, hetslånen användas efter de grunder, som hittills varit gällande, så har man gjort, hvad man kun. nät.
Jag föreslår således, att Ridderskapet och Adeln måtte gilla denna i5:de punkt till och med ordet ejfecter, med uteslutande af den öfriga delen at punkten, och att vi sedan, når fastighetslånen förekomma, få discutera, hvar till. gång dertill kan finnas.
Jag anhåller först få näm na, att afven denna punkt är af Ridderekapet och Adeln förra gången afgjord, men i anledning af hvad Herr Grefven och LandtMar6kalken nyss yttrat, torde det gå an att åter ingå i pröfning deraf, enär ett annat Stånd derom gjort inbjudning
BondeStåndet har afgjort denna fråga på ett annat sätt än vi; det har nemligen beslutat, att belåningen å effecter skall vara utom beräkningen af det till 5o,000,000
Riksdaler uppgifna i omlopp varande rörelsecapitalet.
Stånd har genom
Deputation inbjudit oss att förena oss i dess beslut; således kunna vi ingå i pröfning af saken.
Både i går och i dag har jag hört yttras förtrytelse, i går deröfver, att BondeStåndet först afgjort frågan, och i dag deröfver, att samma Stånd ej sammanskjutit något till Banken.
Jag trodde ej att sådant kunde blifva motiver för Ridderskapets och Adelns beslut, utan att man skulle pröfva frågan utan afseende på någon företrädesrätt eller på gamla händelser.
Man har åter yttrat farhåga för ökning af sedelstocken, om man Ben I* September t, m. skulle tillåta jernbelåningen vara utom det bestämda rörelse-capitalet; men man har ock ganska riktigt anmärkt, att ehuru stort belopp Riksens Ständer än besluta få vara ute i rörelsen, kunna likväl ej BancoFullmäktige utgifva mera än som åtgår.
Således om Riksens Ständer anslå ett större creditif än som behöfves, komma likväl ej mera penningar i rörelsen än som åtgå.
Om således Ridderskapet och Adeln än bifaller att lånen på exportabia effecter skola räknas utöfver de 00,000,000, så ökar det likväl icke sedelstocken oftare än det behöfves eller då productionen kräfver det.
Derföre är det ej farligt, och jag tillstyrker, att i3 §., så redigerad som nu blifvit föreslaget, måtte bifallas.
Hvad sättet angår för fastighetslånens utgående, skall jag yttra mig deröfver när den frågan förekommer.
Herr Stråle; Den siste varde Talaren har redan nämnt att Ridderskapet och Adeln beslutit öfver denna punkt i det förra Betänkandet.
Denna punkt är af samma natur som deri föregående, att den nemligen blott är en framställning af sak, ej af ziffra.
Belåningen å effecter är obegränsad; så mycket som man Iemnar pant för, så mycket utgår älven i lån.
Ziffran måste således vara obestämd , och det är blott calculationsvis som man upptagit 1,200,000 R:dr.
Om man nu vill medgifva att denna summa ej skall höra till sedelstocken, så måste man ock säga att den ej förut utgått eller utgår; om det deremot är gifvet att den utgår, så åstadkommes derigenom att man utgifver nya 1,300,000 Rika - £7* Dtn 12 September e. nr daler utan fond, en ökning i sedelstocken.
Jag utbeder mig få fästa uppmärksamheten derupp på, att om vi ock här vilja advocera borit denna ziffra, kunna vi likväl ej göra det inför Nationen.
Vi hafva beslitfit
Bankens publicitet^ pch om den skall fortgå, måste vi årligen uppgifva tillståndet.
Om vi nu besluta att sedelstocken skall vara 5o millioner och förklara att den nu ifrågavarande utsläppning af sedlar icke ar att öka densamma, men hvar och en likväl ser att den är ökad, så kan ju det icke tjena till något.
Jag tror derföre att vi böra handla ärligt och redligt, samt ej söka att bedraga någon.
Pr o t o c o 11, hallna lios H ö g 1 o r 1 i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Aren 1840 och 1841.
Tjugonde/jente Häftet.
Hör bergska Boktryckeriet, 1842.
Thorsdagen den i5 April i84i.
Justerades 4 prot.utdr. för förliden gårdag e. m.
Justerades pleni-prot. för den 10 Mars e. m.
Till pröfning företogs StatsUtskrs förliden gårdag på bordet lagda mein.
N:o 4go, med förslag till saminanjemkning eller votering, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, anglde extra-statsregleringen.
Detta mål föredrogs punktvis. i , 2, 3 och 4 punkterna.
De i dessa punkter föreslagna voteris-propostr godkändes. 5 punkten.
Jag hemställer att Ståndet måtte vidblifva sitt beslut och godkänna votertspropositionerna.
Inbjudningen blef icke antagen, men den föreslagna voter.s-propostn godkändes. 6 och 7 punkterna.
De föreslagna voterts-propostna godkändes.
I 8 punkte n. Hr von Hartmansdorff:
SlatsUtsk. har, uti upp giften om förhållandet med delta anslag, först ornförmält, huruledes både R. o. Ad. samt PresteSt. beviljat andaget, med det uttryckliga förbehåll, att de i 2Öo r:dr, som Utsk. antager skola utgå ifrån 4 oc^‘ 9 hufvudtitlarna, ej måtte tagas i beräkning.
Derefter har Utsk. uppgjort förslag till voter:s-propos:r och i hufvudsaken föreslagit följande: ”Den sorn bifaller att till aflöning för en ny styrelse för allmänna arbeten, med derunder lydande district-chefer, beviljas ett extra anslag af 9766 r:dr 3a sk. årligen, att utgå i 4 är, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, 4 Den i5 April f. m. (lia alternativet) antages PresleSCs beslut (se bär ofvan); (s:a alternativet) antages BorgareSt:s beslut (se likaledes bär ofvan).”
Jag anser, att här borde bestämdt uttryckas hvad de tvänne Stånden enligt Utskls egen uppgift beslutat, nemi. att delta skulle ske ulan beräkning af de tillgångar å 4 och g hufvudtitlarna, som Ulsk. derunder innefattat.
Derigenom blir saken klar; men i annan händelse befarar jag att misstydning kunde uppkomma, samt tvekar om hvad meningen vore.
Jag anhåller således, ali Utskis betänk, i denna punkt måtte blilva återremitterad t.
Jag hemställer till den värda talaren, huruvida någon misstydning är möjlig, då StatsUtsk., uti ingressen till sitt tillstyrkande i denna punkt, bar omnämnt det förhållande, som den värde lölaren trott böra innefattas i voter:s-propos:na
Då detta förhållande bell och hållet ligger till grund för votei ;s-propos:na, och Exped.Utsk. bar en fullständig öfversigt deraf, så kan jag för min del ej inse möjligheten, att någon slags misstydning kan komma i fråga.
Jag skulle således tro, att det ej kan vara behöflig t alt för denna öfverflödiga fullständighets skull återremittera betänkandet.
Jag förenar mig så mycket mera med Hr von Hartmansdorff i detta fall, som jag tror en förklaring vara så mycket nödvändigare, som en skrifvelse redan inkommit till Regeringen, hvilken tyckes vara skäligen otydlig och nu mäste expliceras.
Jag minnes ej säkert, men jag tror att den rörde afgifter vid afflyttning ifrån boställe, kvilka borde gå till statsverket.
StatsUtskis mening var, att dessa afgifter skulle ingå till hufvud titeln, men skrifvelsen är mycket otydlig.
Det torde äfven i detta fall kunna uppstå tvetydighet, och jag tror derföre, att det är för sakens förtydligande nödvändigt, att betänk, går tillbaka.
Jag tror och medgifver visserligen, att StatsUtsk:s mening varit sådan, som Frih.
Sprengtporten förklarat den, men för alt få detta klart uttryckt, så tillstyrker jag återremiss af betänkandet.
Detta bar ej blott varit Stals Utskts mening, såsom Hr Nordensköld tror, utan det är äfven med uttryckliga ord i betänk, uttaladt.
Den enda anmärka.
, som här är framställd, är, att detta icke influtit i voter:s-propos:na; men då Utsk. redogör uti recilen för R. o.
Ad:s beslut, att denna summa af något öfver gooo r:dr skall utgå utan afseende på den summa af ta5o r:dr, som förut varit för behofvet afsedd, så synes detta vara uttryckt med så klara ord, att någon tvetydighet alldeles icke bör kunna äga rum, och det är således i mia tanke onödigt, att detta äfven inflyter i voter:s-propos:n.
Om R. o. Ad. lik - Den i5 A p r i 1 f. m. 5 val finner nödigt alt återremittera denna punkt, så vill jag visserligen icke bestrida den, inen detla vore, åtminstone i min tanke, en af de onödigasle återremisser sorn skett.
Sprengtporten medgifvit återremissen, så skall jag vara ganska kort.
Jag har tvänne skäl att önska den.
Det ena är, attoni voter:s-propos:na uro otydliga, så lära de fleste röstande komma att misstaga sig, emedan de sällan hafva tid att gå tillbaka till betänk, och se efter hvad meningen ur, då den ej är uttryckt i voter:spropostn.
Det andra skälet är, att man bör förekomma, att, vid uppsättningen af den und. skrifvelsen, andra bestämmelser behöfva intagas, än de, som stå i voter:s-propos:na. Gr. von Platen, Ballzar:
Äfven jag anser det vara öfverflödigt att återremittera denna punkt, så mycket meia som jag, med anledn. af hvad Hr Nordensköld bär yttrat, anser mig böra nämna, att förhållandet icke är alldeles detsamma, som i den af honom omnämnda frågan.
Jag minnes myckel väl, att oaktadt jag och flere al StatsUtskls ledamöter funno betänk, nog tydligt, så funnos likväl flera andra, och ibland dem äfven den värde talaren, som funno sjelfva betänk, otydligt.
Här är icke detta förhållandet, ty här är betänk, tydligt nog, hvilket äfven blifvit medgifvet; men man anser, alt sjelfva voter:s-propos:n borde vara utförligare, för att derigenom förekomma all tvetydighet inom Exped.Utsk.
Utsk. här kail grunda sin skrifvelse på ett betänk., sorn hvar och en anser tydligt, så inser jag ej, att inom Exped.Utsk. någon tvekan bör kunna uppstå.
Jag anhåller således om bifall tili voter:s-propositionerna.
De i 8 punkten föreslagna voter:s-propos;r godkändes, g, io, ii, 12, i3, 14, i5, 16, 17, 18 och 19 punkterna.
De i dessa punkter föreslagna voter:s-propos:r godkändes. 20 punkten.
Här förekommer en nej propos. af följande lydelse:
"Vinner nej, kommer ifrågavar. anslag att anvisas, för alt till de i ja-propos:n omförmälda ändamål utgå såsom lån, under enahanda villkor, som aro bestämda i afseende på det till lika behof för de nordligare länen beviljade anslag, eller att lill K. M:s nåd. pröfning öfverlennäs att för hvarje särskildt föremål, i män af den nytta som deraf kan påräknas, bestämma 0111 statsbidraget skall utgå såsom anslag eller lån, och i denna sednare händelse huru med återbetalningen skall förhållas, samt örn ränta bör erläggas eller ej.” Jag förmodar att det är en missskrifning, att orden ”såsom lån” här influtit, ty då det öfveilemnas till K.
M. att bestämma i hvad mån medlen skola 6 Den i5 April f. tn. utgå såsom lån eller såsom anslag, så kan det icke afRiksSt:n förklaras vara blott af det ena slaget, emedan sådant skulle innehålla en motsägelse till den dispositionsrätt, som man tillägger K. M. Följaktligen tror jag att ordalydelsen borde vara följande:
"Vinner nej, kommer ifrågavar. anslag att anvisas, för alt till de i ja-propos:n omförmälda ändamål utgå under enahanda villkor, som äro bestämda i afseende på det till lika behof för de nordligare länen beviljade anslag, eller att till K. M:s nåd. pröfning" etc.
Jag hemställer således, att, om detta blott är en misskrifning, den ma rättas, eller i annat fall punkten återremitteras.
Jag är icke i tillfälle att kunna besvara den siste värde talarens fråga, om det förhållande han anmärkt grundar sig på en misskrifning eller icke.