Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och ehuru det icke kan bestridas, att en del af de Bergslaget föruute Förläningar äro förenade med wche fkyllLigheter i afseende pä Silfwer - Werkets drift, lärer likwäl icke käsom Höglofl.
Stars - Utffottek outagit, deraf följa, att de emellan Kronan och Bergslag t flutade contracker för fädan ordsaks sink kunna pä Statens sida när som hällst brykas. — ,Dll egenssapcn of ett arrende hörer, att det för Ägaren och Arrcndatoren innefattar ömsesidig? rättigheter och sty'd,gheter; men om den pnnc p antogs, att ägaren alltid wore berättigad, ett emot eftergift af de ffvlldigheter hon af arrenLakoren sig betingat, äterkaga sin egendom, eller inskränka de lörmoner han pä arrendatorn öfwer, lä - Den ro Januari». 527 lälit, sä wore den senares räktigheler inga, hans säkerhet ingen.
Emellan enskildle personer äger witzerligen icke nägon tillämpning af Venna princip? rum, och jag har af Vet till Riksens Högloft.
Ständer nyligen ingifne Betänkande angäende KunaSgärdarne funnit, att Högloft.
Stats-Ulffoteet icke eller ansett den kunna tillämpas i fräga om de rörande en del af desse Krono Lägenheter siutne arrende-contracier, hwilka likwäl till sin natur äro wida ffiljde ifrån de med Bergslaget in« gängne conrracter akt dä större delen af de sörre eller Kungsgärdet arrendena endast innefatta Näde« brwisningar emot Enskilte personer, de senare deremot tillkommit, icke för att tillskynda Bergslags Jnteretzenterna nägon förmon, utan för bet Kronan ansäg för sig nyttigast, att pä de med Bergslagen öfwerenskomne wilkor afträda S>lfwerWerket; hwarsörutan härwid tillika bör anmärkas, att de med Bergslaget flutne psrpetuelle con« tracter, enligt deras tydeliga vrdatvdelse, hade till föremäl, att Bergslaget genom witzhet om en staLigwarande orubbad besittning af Silfwer - Märket och dess tillhörigheter, mätte uppmuntras, att med mera flit och omtanka drifwa Grufman, samt pä sätt, som äfwen skjedt, un nödiga byggnads-anstalter m. m- nedlägga deras förmögenhet.
Om emot Bergslaget skulle wilja äberopaS, att framfarna Konungar icke ägt magt att utan Ständernes samtycke adalienera de Kronans tillhörigheter, som blifwik pä Bergslaget mwerlätne, sä förekommer härwid att Riksens Ständer wid de mänga tillsällen, dä frägan uppstätt om rrduelion af bortförlänte KronoGodS, aldrig klandrat Bergslagets arrende, rättighet, utan twärlom ester contraeterneö asflukande, sjelfwe förordngt älssillige an - 508 Den lo Januartt. onftolter, som innefattat ett godkännande af den med Silfwer - W-rkets dortarrenderande widtagne författning, kill bcwib hwarom endast mä äderopas, atk Riksens Ständer ull Memoria; dnr 22 Augusti 1741 tillstyrkt en BergkF>!ca!s antagande pä Kronans Srnt till eftersyn wid d-t lill
Ene stille uppiärne St!f-w-r- Wecker med dest tillhörigheter, an etter hwad Kongl.
Brrfwen den zr Julii och 6 Augusti »7ZY utvisa, Riksens Stan» der dä redan weiat bcwara Werkeiö rättigheter l sitt förklarande, akt ställa i utöfning fsre underlegde Socknars ffMighcter; att c-niednlng af Riksens Ständers berättelse och Memorial af den 22 Augusti 174, Kongl Majit genom Bref af samma doio widtagit ntstiliiae Författningar med Werkets drift, samt aik Riksens Ständer den 14 December 174? hos Kongl.
Mast anmält nödwändlgöeten deraf, att de omkring Sala Silfwer« Werk belägne och thy rillstagne Skogar wärdadee.
Dä nu, läkom bervrdt ar, Sela Bergsfg, i grund as erkällne transporter och ordenteIlaen med Kongl Kammar - Coilegium osstulade contracter, dem Riksens Högloft.
Ständer genom hwarjehanda ätgärder godkändt, är laglig Innehafware of Sala Silfwer-Werk med thy tillagde Föriäningar, dä Bergslags-Jnterestenterne pä det rivgafte fullgjorr de i conlrrwlerm dem älagde styl» digheter; dä för contrecterncs ewärdcliga beständ nägot annot wilkor, utom arrende - algiitrrne, ej är Bergslags - Znterrtzenterna förelagt, än akt de skulle efter rätt Bergenus hälla Grufman wid magt, somt betta wiktor desto mera dör anses wara A Bergslagets sida uppfyidt, som Grufkvuns afkastnmg j srdnare tider märkeligen stigit emot Den ro Jarman'»'.
509 emot hwad den wgr när sista transporten meddel, tes - och vä stutellgen ve med Tomterne förenade lotter i Grufman och dest rcwenue utgöra en i Ve fleste nu warande Jnnehafwarcs hand med dryg kostnad sörwärswad, och genom alla laga aclus iörwarad Egendom, sä lärer emot 77 §. u»! Regerings - Formen och den principe jom blist wik löijd, t fräsa om andra Förläningar af Kro« nans Gods, nägon rubbning i de med Sala Bergslag stukade comracler e, kunna ske eller nägvn annan förändring ur» Silfwer - Werkers när« waranve författning löreskrrfwas än den, som med Jnleretzenternas egen önstan och medgiswande kan mstämma.
Men skulle Riksens Högloft.
Ständer lika med Stats - Utskottet anse helgden af de erhällne travsporter och ingängne contracter, hwarpä en Stads och ett helt Samhälles bestänv hwilar, böra wika för Statens närwarandr behof, och tvid betragtande af den kanske mera skeridsra än werkeltga förlust Slaten af Silfwer, Werkets drift liver, finna sig böra och kunna ingä l prösning om en förändring i Sala Silfwer - WerkS författning, fä äterstär att ukreda pä hwad sätt en fädan förändring lämpligast med lagttaqande af Statens fördel och Bergslags - Samhällets rättigheter dör werkställas.
Siarö - Utskottet, hwars tid icke medgifwit en noggrann pröfning af alla till detta wigliga ämne hörande omständigheter, har fäst sig wtd den undersökning, som af en tillförordnad Kongl. Commitzion är 1804 förrättodes, och i följd of Commltzlvnens Betänkande, det Stats-Ulssoltrt med föga förändring aillat, för orwiswelagtigt onsedt, alt Säla Grunva ej kunde utan förlust för det Allmänna dnfwas, §lo Den ro Januari!'. samt derföre tillstyrkt, att Skaten borde Ztertaga de W^et förlänt e Hemmans Räntor och dere-- emot öfwerlemna Gräsman lill ZnteresiniterneS fria. disposition, eller jom är det samma till ode, läggelje.
Huru wida Sala Grulwa j framtiden kan bara sig elier e>, derom är ilkwä! ännu icke med behörig noggranyet undersökt.
Sädant hörd- wäl till jöremäiet lör Commiösionens besättning; men da ä ena sidan Commissionens hela uppmärksam» het war rikrad pä ben winst, jom genom sörlänin» garnes indragning skulle Skaten tillfalla, och ä den andra Commivsionen i onseenoe lill de deiade be» gr-ppen iimom Bergslaget, trodde twärt emot rätta förhällandet, att den projecterade förändrlagen war enlig med samteliga Jntretzcnlemes egen onsson, sä anjägs ftägan om Grujwans killständ säsom ett ämne of mindre wigt, och en hwar stall wid granstning as Commissionens undersökning lätteligen sinna, akt deraf, rörande Sala Gruswas warkeliga belägenhet och utsigrer för framtiden, icke stör att hämta nägon sädan upplysning och vswikettg witzhek, utan hwilken dek torde synas belänkeligt att ödelägga ett Werk som äfwen under desi minst lyckliga perioder af framfarne Konungar njutit en sä utmärkt omwärdnad, ett Werk/hwars ärliga afkastning, äswen om den med förlust frambringas, uigör en National winst.
Der är deremot uppenbart ost) äfwen med Commiösionens undersökning utrönt, att uti WerketS Oeconomi? finnes mänga fel, hwilka dock icke alla äro till sin beskaffenhet och wärtan kände, men Bergslager har sjelf öri» skak en reform, jamt förklarat sig wilia gä Statens fordringar till mötes; och som i händelse genom en söchättrad hushållning, Werke! kunde Med mindre kost - Den ro Januarii. sl l kostnad drifrvas, Jntretzeriterne blesws i tillfälle, Lil uran en sä kärrbur efjaknad, ätmindstvne etter dand ätrrlämna de förlänte HemmonS-Räniorne, samt det ä
Statens sida äsystadr ändamäl säledes befordras pä ett sätt som ej hett och hällit kränkte BergSgetS rättigheter; clltsä och när den omständighet, alt i sednare tider Grufmans afkastning med en minskad tillrverknmgs - kostnad stigit, syneS gifwa anledning alt Grufman ännu förtjenar mera uppmärksamhet, än att den skulle ät plundring och total förstöring öfwerlemnas, wägar jag föreflä, om icke den anstalt ma »vara nödig, akt en ordenrelig och pä wetenffapliga grunder byggd undersökning, angående fä »val Sala Gruswas werkeliga tillstånd, samt hivad hopp den för framtiden katt lemna, lvm ock rörande hushällningens mängfaldidiga brister och medlen, att, till besparing i kostnaden wid Wsrletö drift, de samma achjelpa, bör af Bergeckunnige män förrättas, samt Bergslags-I? teretzenterna lemnäs tillfälle, att t samräd med de till undersökningens »verkställande utsedde personer söreflä och bereda den förändring 1 Werkris närwarande författning, som närmast förenade Statens och Bergslagets ömsesidiga fördes, hrviiket allt kunde för sig gä innan nästa Lagtima Riksdag och dä till Riksens Ständers pröfning öfwerlemnas.
Alt den förlust Staten, enligt Commissionens calculer, ärligen för Silfwer - Werkets skull »vidkännas, anses säsom ett skäl ett wägra bifall till denna hemställan» förmodar jag sä mycket mindre, som den sörestagne -undersökningen just har till foremäl, att icke genom ett förhastat bcflut om Grusivans ödeläggande , enlängt större förlust mä tor framtiden d«k Allmänna tillskyndas, samt Riksens 51L Den !O Iamn-nr'.
Häglofl- Skändlr d<tzutom lära finna, att om ock ben prvjecterode förändringen nu biMes, Bergslaget i allt sall borde lemnäs nägon tiilräc» kelig tid alt bereda sig dertill, och pätänka de utwägar till bergning, sim med Grufwe» drillens upphörande bletwe »ör den samma lä' högst nödwändiga.
Qckjä är Statens >ä mucker äderopade ^ förlust för, Silfwer - Werkets stull, dä den rätteligen betraktas of löga betydenhet.
Den utgcr enligt StatS-Ulffolkets uträkning 7198 R dr, hwarifrän dock, när de för Silfwer - Werkets stull sttdde sörmedlingär blifwit räknade Merkel till last, asgä wärdet för 299 Tunnor Spannemälö ränta, eller efter i8oz ärs M-rkrgäng ng4 N dr som Kronan njuter iör de i Sogä» warande fkottlagde betydliga Miö!-Qwarnar, bland hwilka wä nämnas Breds och Ny Qwarnar utom Bewillningen derä och Kronans inkomst af Bispebo Manufaktur - Werk, hwilka Lägenheter helt och hället existera endast genom uppdämntngarne, pä hwilken grund Kronans ärliga förlust, säledes blifwer endast 6064
R:dr och dä denne förlust hwilken uppkommit genom dek olika wärde
Silfret i förhällande till andre waror r sednare tider kätt, samt alltid beror af Markegängen, härleder sig ifrån sörmäner, som ett Samhälle of mer än 2000 Personer ätnjutcr, icke obehörigen utan i grund af lagligt stuwe afhandlingar, wid hwilka de hatt ali anledning att sig trygga; synes denna förlust icke förtjena särdeles uppmärksamhet, i synnerhet dä t betragtande jemwäl kommer, ej allenast, att om Grufwe-driften upphör, ett icke ringa antal Medborgare af Grufwe- och Hyttarbetare, som endast af den hatt sin bärgning och med Hustrur och Barn utgöra omkring 800 personer stola bringas
Den ib Ianuarkt. §jZ i ulelhet och nöd, öwar ifrän de genom Statens försorg mätte räddas; en treflig
Stad nära förstöras, dest näringar aftyna, detz folkmängd aftaga, samt genom allt detta Statens styrka 06) ins komst förminskas, Utan ock, att Kronan, som föö 8 R:dr Marken mlöser de 200 Marker Silfwer som ärligen tillwerkae, troligen finge ätmindstvnd Med l l R:dr Marken det samma betata, om det frän annat hall fkulle anskaffas och säledes i en annan mag förlorade de» winst/ forn genom Rätttornes indragning är päräkngd
Om utan afseende pä detta allt Riksens Högs lofl.
Ständer likwäi skulle finna att Sala Bergslags öde nu genast och utan JnterctzenterneS sörurgängne hörande kan och bör bestämmas, samt gilla Stats. Ulfkortcts Förslag, angäende Räntornes indragning och Werkets öfwerlemnande till Bergslagens egen fria disposition, fä äterstär art granska de resultater / hwilka Stats-Utskottet i conformilee med 1804 ärs Commissions Betänkaudö ansett sölja of den prvjeclerade förändringen
Deribland är af största wigt ffägatt öm eij fiy Skattläggning ä den till Staden donerade Jord.
Utskottet som insett ait i följd af Stadens Priwilegier och urminnes häfd denna Jord ej kunde annorledes betrogras än sälvin Jnterehenterne under enskilt ägande rätt tillhörig, Var projecterat, att sä länge Silfwer- Merkel kommd att af Bergslaget dniwas, borde läsom ränta för jorden ärligen utgifwas de 200 Märket Silfwer söm utgjort Kronans winst of Merkel/ sami «tt öm Grulwe-arbetet Upphörde, Jorden skullö Niöb. och Äv. Pröt.j A MS Sä A . - 514 Den 10 Ianuarlt. stattläggas till en afgift swarande emot de onera som jorden förut fäkt »vidkännas, och bestätt dels » skylldigheter att hälla Folk och Hästar till Grust we-driften, och dels uti en pä 1600 kalek ärlig afgift af lL lod Silfwer för hwarje Tomt; men dä härwid i betragtande kommer, att ofwannämnde afgi!t af 200 Marker Silfwer icke är lagd pä Jorden utan utgör Tionden af Silfwer - till» werkningen, likasom förut Silswerssatten pa 1600 talek och det i anseende lill de Förlaningar Bergslaget till Werkets drift af Slaten erhällit, likwäl mot serskildt arrende; att när d.H:
Förläningar NN ötertages, Bergslaget ej njuter af Staten nägon förmän för Silfwer - Werkets skuld; att Jorden sorn i grund af 1624 5rö priwilegier donerad Litt.
A- ett par Secler warit l prcpietairens ägo, och med afseende pä de sörmäner den sömma ätsöljdt, b»fwit högre betald än annan Jord, genom Förlämiigarnee älerlagande och Grufwe-- driftens upphörande , redm förlorat mera än ^ af sitt wärde; hälst en Tomt som, äbvggnaden oberäknad, wanttgen gäll i köp för ivo Nidr Banco, ärligen haft ctt päräkna mi-st 25 R:dr samma mynt t utbyte eller rewenue af Grufman, hwilket dä komme att upphöra, fä lära Riksens Högloft- Ständer täckas inse, att ehwad Grufwe driften mä kunna pä Bergslagets enskildta bekostnad ortsättoS eller mätte nedläggas, det i bagar händelser icke är med rättwtsa, och an mindre med billighet enligt, att
Jorden bemstoS med andra onera än den förut dragit, utan att fastmera anledning more att päränka, huru de personer, som t förlitande pä lagligen ingängne ofhandlmgars hälgd, nedlagt deras förmögenhet u!i samma Jord, kunde hällas skadeslöst för den förlust de utan allt egit Den ro Ianuarii. 515 sörwällande, endast för Statens fördels skull fä gmom Fötläningars intagning widkännas
Stats - Utskottets tillstyrkande, att sedan den Stads-Jorden ätföljande Skog bljfwik refwad, 06) hwar-e Lott tilldelt dest behörige UtinLl, hwad som till odling wore kjeniigt och ej af Tomtägarne kurde begagnas, borde tilt anlag» gande af Torp 06) Nybyggen upplätas, endast rnnesattar ett räd eller en anwiöning huru Inte, rehenterne med bästa fördel kunna anwända ywav af Skogen för dem kjelfwe icke mä wara ou rrgängsligen nödigt, sä har jag icke något dsrwid alt päminna, men om detta yttrande ställe inwolwera, att Staten äger någon ratt till denna Skog, fär jag anmärka, att jemlikt 25 Z. uti de Sala Stad Nädigst förunte Priwil.gter Lirr.
N Staden blitwit donerad all den Skog och Muhidere, som tillhör Wäsby Gärd, samt Ekeby och Blästad Byar, hwilkas fordna ägor nu utgöra den donerade Jorden; l följd hwaraf Kronan ej kan utan kränkning al Priwilegierna tillägna sig n3- gon diepositlons-rätt af hwad beskaffenhet den wara mä, öfwer meranämnde Skog.
Stats, Utskottet tillstyrkt, att Bergslaget mätte förunnas endast 5 är att bereda sig t ll den iörestäende förändringen, har Utskottet witzerligen icke gjordt tillbörligt afseende pä Bergslagets rätt, att icke genom väfkyndande ak en ändock fär Bergslaget känbar förändring, detz wäifärd mä aldeles äfwentyras, eller noga beräknat möjeligheten att Bergslaget innom en sä inskränkt tid skulle knnna för sig etablera en ny för, fattning.
Wid alla tillfällen, dä Riksens Ständer funnit stälgt upphäfwa perpetuus eontracter som Den io JanuM. som med Enstilte personer bliswit träffade anyäens ye Kronans Egendommar, har altid en wida längre stundom till iso är utsträckt tid blifwit inne^ hafwarne lemnod ; och huru mycket mera synes leke fädant döra iagtkagcS, dä frägan är om ett Samhälle af mer än 2000 personer, dä Statens winst genom controccernes upphäfwande bitr sä gansta ringa, att den kanste ej kan jemföras med Ven Staten gör genom stterlagande as en enda Kungsgärd
Jag bar förut nämnt och upprepar det ane PU, akt Saly Bergslag och Stad ur^n att aliVetes förstöras, ej kan annorledes an successiwk Återlemna Kronans Förläningar, och joy tror rätt?
wilan och ett billigt atstende pä nägra tusende Medborgares wälfärd fordra, otc Riksens Högloft.
EMnder i händelse Bergslagets rättigheter kunna upphälwas, lemna Bergslaget ätminstone
;o är t ostö d beftttning af deras närwarande lagNgen förwänwode sörmäner, samt att törst ester deste ssrs förlovp, en successiw ludrugning af söriäniugarne widtages.
I öfrigt och hwod angar nödwandiaheten af Embetsmanna riitfyn fä länge Gruswedristen kan fortsättas m. m äöeropar jag det särtklldte yttrana vk Herr Beras-Räder l^vistokk asgiswit och Högloft.
Skrts Utstottets Betänkande ätföljer.
Stock? holm den ii Januartt 18107 6yrl VVshrenbesZ.
Hraysutnt as Sala Stads Prewikegiey hsst ?5 AM 1624, Den ro Ianuarii Likt. A. 517 24.
Och ester Sala Borgare cch Bergsmän till B^uksens idkeliga onlwande och fvrlgäng stola städs tiolia Fo-k, Hästar och annat, som dertill behöfwes, do'we Wt Nädigst stänkt och gifwit um der hwar Tomt och Gärd, som de där uppbygga af Blästad, Ekeby ost) Wäsby gärds ägor^ efter som stadsens nödtorft fordrar cch kräkwer, A ec t,ll 2 Tunnelands utsäde hwart är tamt rr L-tz
Äng kill ewerdelig Egendom. — — — — —' — — — — — men hwad gamla Grufägare widkommer, stola de fä härefter fonr härtill -en nima och behälla under deras wanliga Bystatt och Wärk förra Priwrleglum — — Likt. B - 25.
DeAikes unne Wi härmed wär Stad S^rla det Fiste, Skog och muhlbete , hwilker till Wäsby gärd, Ekeby och Blästad tillförene legat hafwer — — — — — — — cc. Lz Ladrs pä Bordet, §i8 Den lO Januarir.
Utdrag of Protocollet hältet uti Riksens Höglofl- Ständers Stats«Utstött den 27 December 1809.
S. D- Medelst ProtocollsUtdrag of den 18 sistledne Nowember har Hvgiofl.
Ridderstapet och Adeln behagat tili SratsUistolter älerförwisa StatvUlstotkeks den 6:le l nyhoerörde mänad afgifnc jerstildte yttrande, l anleomng as Kongl.
Mattts ttll SkalbUtstottet aflätne Nädiga Proposlkion om Allmänna BrandiöriäkriligsFvnbens sörränlanve utl R>ksgäldsCooloiret; hwarjemle Hög» löst.
Mdderste.pei och Adetn lämnat Staks,Ulstvttet del af Le wld samma yttrande gjorde anmärkningar.
Ehuru förhällandet emellan RiksgaldsContoiret samt Allmänna BrandsörsäkrmgeWsrket utt StsksUlstokletö yttrande under den 6:te Nowember är omftandeligen utredt, har EtatsUtstottet dock, » anledning af ofwanberörde hos Höglofl Ridderffapet och Adeln gjorde Anmärkningar ansttt en kort Historisk framställning wara nödwändig, sä wida detze anmärkningar härigenom lättast torde kunna bejwaraS. Wid Allmänna Brandförsäkrings Werktts första stiltel e är 1782 behagade Kongl. Majit j
Räder tillära, att hela BrandsörsäkrlngsFonden skulle fä insättas emot Ränta uti dä warande Kongl. RiksgäldsDirectionen, pä det sätt att alla Branbförläkrmas medel skulle deponeras antingen uti LandtRänterierne eller uti Banqwen för Kongl.
RikegäidsDireetiotiktis räkning under Titul Brand - Den iO Januari!. 519 försäkrlngeMedel.
Ränteri- eller Bonco aktesterne skulle derefter insändas eller afiämnaS till
Di* rectionen afAllmännaBrandförsäkrings-Fonden; och sä fort lädane Attester till Brandförsäkrings-Fonden inkomma, skulle de öfwerlemnas t>8 Kongl. Riksgälds - Dircctwnen, som barde asgiswa förskrifning pä penningarne med ärligt interetze, a fem procent ifrän den dag, dä Insättnings - Altesterne bos bemälde Directiou företeddes. — Deremot skulle Brandförsäkrings-Directionen, efter behof, utan s-regängen uppsägning fä lyfta större eller mindre del af den insatte Fonden.
Att ömsesidiga förmäner stistak en sä beskaffad gemenskap bäda Werten emellan, tyckes icke gärna kunna sältas i kwifwelsmäl.
— Allmänna BrandförsäkringöFonden befriades ifrån allt beswär och ali kostnad wid uppbörden samt fick beräkna Fem Procents Ränta ä alla dctz Medel, hwilka uti Kongl.
RiksgäldsDirecnonen insattes; och kunde, när som hälst, häraf disponera hwad som till Brandstads ersättningar och andra utgifter ersorbrodes; sä att hela behällningen afBrai-dtölsäkringsMedlen allt jämnt mac räntebärande; en förmän, hansten icke kunnat winnås, sä framt penningarne hos enskilde skotat förräntas, enär först och främst Utläningarye icke kunnat sä afpatzas efter uppbörden, akt ju Capital pä längre eller kortare tid mäst stä vfrukrbare; och det sedermera blisivit en nödwändighet. att en witz och ttllräckelia rörlig
Fond ständigt skolat hällas uti beredskap till förefallande utgifter, hwilka icke kunde käla nägoi uppskof.
Hwad äter angär willkoren 3 Kongl- Riksgälds- Direcnonens siva, fa torde wara vnekrljgt, att 52O Dett ic> Januarii. att dä andre mgifter, än tili Branssadors ersättande vch Brandförsäkrings-WerkctS underhäll, icke kunde komma uti fräga, Kongl-Riksgälds
Directionen fick nyttja ett ansenligt Län-Capital, som icke wak underkastodt uppsägning; och hwilket g-nom del» ägarneS ärliga f-mranskolt etter ali srnnolikhet med tiden skulle winna ytterligare tillwäxt
Den summa som till Brandskadors ersättande och Werkrts utgifter skulle hällas uti beredskap, kunde icke, i jämförelse lill Fondens hela belopp blifwa betydelig, dä det ena äret räknas uti det andra: och Återstoden af Fonden kunde således oinskrankt af Kongl. RiksgäldS-Directionen anwandas.
Med enehanda willtor, som Kongl.
RikgäldsDirectionen innehaft Allmänna BrandförsäkringsFonden, emottogS den är 1789 af det dä af Riksens Högloft- Ständer inrättade RiksgäldS-Lontvir, utan att Riksens Högloft- Ständer härom nägot särskildt förordnat, förmodeligen af den anledning, att Riksens Högloft.
Ständer ansett det wara en omsorg tillhörande Administrationen as RiksaäldSWerket, att uppläna penningar wolde wilkorsom Administrationen kunde finna mast laMpeiige vch sörmänlige för Werket.
Men är 1807 bl,f det förhällande, som allt dittills warit emelian Riksgälds-Contoiret och All, manna Brandlörsäkrtngs-Werket forräntot.Deläoakena uti Allmänna Brandförsäkrings-Fonden beftöro widen hällen allmän sammankomst,att Fonden t stallet för att förräntas uti Riksgälds-Conloirel, borde iitlänas till enskildte mot Inteckningar uti Brandförsäkrade Egendomar och Sex prokents Ränta, sedan likwäl Herrar Fullmägtlge uti R>k?g.ttdSCvnksiret, uppä Direktionens gjorda propofltiost
Den ro Ianuartt.
521 först ingätt uti den förbindelse, att, wid timade Brandstads, bispringa Direclionen med erforderliga penningar mot Fem Procents Ränta.
Om ock nägot särstilt Contract, grundat pä l?8r Ärs Reglemente, warit assiutac emellan Riksgälds, Contotret samt Allmänna Brandförsäkrings, Werket, sä torde finnas, att detta Contract blifwit ändradt och upphälwet, t och med detsamma någon större eller mindre del af Fonden kom akt ullänas tili enstilde, helst Riksgälds Contoiret hwarken ätagit fig att besörja uppbörden eller att af de mot Ränla uti Contoiret m^tte medel wid anfordran hälla Brandförsäkringö-Directionen tillhanda penningar, under annat wilkor, än alt Riksgälds Contoiret, enligt 1782 ärs Reglemente stulle fälom ett ständigt innestäende län Capital fä nyttja alla Brandförläkrtnaönncdel, demDirectionen icke dehösde uttaga till Brandskadors ersättande och WerketS underhäll.
När nu de wilkor, mot hwilka Brandförjäkrmge-Fonden warit förräntad uti RiksgäldS-Cons toiret, genom 1807 ärs afhandling blnwit alldeles förändrade, samt den pä 1782 ärs Reglemente grundade öfwerenskommrlse, ehuru nägon sädan icke finnes wara offlutad, följakteligen kommit att upplösas, sä äterstär att undersöka beskaffenheten af l8c>7 ärs afhandling, hwilken nu mera endast stulle kunna emot Riksgälds - Contoiret äderopas.
Genom denna afhandling hofwa Herrar Fullmägtige wäl förbundit sig alt understödja Brandförsäkrings-Merkel med penningar, när Fonden Ridd< och Ad. prok. 5
B- wo - 522 Den ro Jamrar». more utkant; men ingalunda att löta besörja uppbörden af Brandförsäkrings, Medlen eller alt förränta dem pä de wilkor, Directionen kunde finna för godt, att föressriswa.
— Och dä bet Medes mäste wara Riksgälds - ContoiretS ostndiga rättighet , att afsäga sig all widare befattning med Allmänna Brandförsäkrings-Medlen, eller, om Conloiret will emottaga dem till förräntande, bestämma sine wilkor, sä lära någre andre förbindelser, än dem Riksgälds-Eontoiret i ena och andra asseendet friwilligt sig ätager, icke kunna af Direktionen Contoiret pätrugas.