Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå val; må nu hvarje Svensk man eftersinna, hvilken frihet väl vore Svenska Folkets; ifrån den stund då hela den administrativa magt, som hittills varit fördelad på ett Collegium, samt derifrån ankommit på Allmänna Beredningens pröfning, nu mera skulle ensamt af en Minister besittas, med nota bene ingen redovisning inför Lagen, utan blott inför Konungen personligen, samt det icke oftare än Monarkens välbehag gaf tillfället; ifrån den stund då Ministerns lycka att äga Regentens nåd, befriade honom ifrån Medborgares kraf af lagligt ansvar, Jag vet att vi alltid ägde i civilisationen och i allmänna opinionen ett slags beskydd; men då man eftersinnar, att StatsRådels Frotocoller icke få tryckas, så att
Ministern icke ens hade att frugta publiciteten »ör sina handlingar, så finner man lätt, att controllen från den sidan vore ringa, eller ingen.
Och denna sakernas ordning skulle vi nu tillbyta oss, i stället för det tillstånd af en controll inför Lagen på alla våra Embetsman, sorn vi nu äga?
Huru mycket fördelagtigare är icke de| Den 22 Jimii e. m. tillstånd, der den lidande Medborgarens klagan öfver förtryck, verkligen ännu kan framkalla en laglig ansvarighet på förtryckaren, äfven i det fall, att Konungen ej skulle vilja det; och der således en bot verkligen gifves för det högsta onda; huru mycket fördelagtigare är icke detta framför ett tillstånd, deri Utskottet ganska naift medger, att någon bot icke skulle finnas.
Jag tillåter mig visserligen icke, att sluta till något uppsåt hos Utskottet för en rak tendens till despotismen; men må det förlåtas mig, att jag, i påföljande sidan, likväl tror mig se en sådan tillkommen utan uppsåt»
Då Utskottet, under påminnelse att Regeringsformen bjuder, det Konungen skall emani styra Hikct, beskyller CollegialStyrelsens natur, för hederlighet i Konungens ensamma styrelserätti så må det tillåtas mig, att påminna, att, om Konungen kunde betragtas, såsom enväldig
Dispot, så vore denna beskyllning emot CollegialStyrelsen sann ; men sä länge vår Reger ringsform, Konunga-Eden och Konungens försäkran tillika bjuder de märkvärdiga ord, som Utskottet, troligen utan uppsåt, kommit att utelemna, att Konungen skall ensam styra Riket, nota bene efter Sveriges
Lag och Laga stadgar; så länge dessa sista dyrbara ord ännu äga någon helgd, något värde i hvarje Svenskt hjerta, skall också CollegialStyreUer, innebära en säkerhet för deras redbara betydelse; och en förmåga att befordra, icke att hindra Ko nungens lagliga Styrelserätt.
Den 22 Juliu e. m.
Utskottets vidlyftiga Betänkande ger anledning tili mångfaldiga reflexioner, som jag vill förbigå, för att ej blifva lika vidlyftigj men jag tror mig likväl böra begära någon uppmärksamhet, dels för den framställning af Utskottet, som skulle Collegiernes hörande i förefallande mål, vara särdeles klandervärdt; och som skulle den upplysning
Collegierne vid sådane tillfällen gifva om Författningars tillämpning kunna ogillas, såsom ett steg att gå StatsRådet i förväg; och dels på den besynnerliga ofullständighet, sorn råder i det begrepp Utskottet gifver om några Allmänna Verks functioner, och hvaraf begreppen blifva felagtige och förvillande.
Min pligt anser jag också vara, att allde-i les förbigå alla de öfriga delar af Betänkandet, som utgöra en förment vederläggning af Grefvarne Gyllenborgs och Spens’s samt mine förra anmärkningar.
Då Riksens Ständer begärde, att en Comittée skulle af Konungen förordnas till utarbetning af en förkortad atbetsmethod inom Allmänna Verken, 6amt till indragning af öfverflödige Embeten , var afsigten ingalunda att förändra Regeringssättet} och var så mycket mindre att skapa en MinisterialStyrelse, sorn Ständernes ConstitutionsUtskott just vid samma Riksdag afslog förslaget derom, hvilket också vid sista Riksdag af Ständerne sjelfve enhälligt afslögs.
Jag begär derföre, att ämfiet måtte återföras till sin primitiva natur9 Den 22 Juna e. m. 391 och befrias bån den otillbörliga vidd, den in* constitutionella vidsträckthet, sorn Utskottet behagat deråt gifva.
Hvarefter Friherre Boije tilläde mundtligen:
Det torde vara utur ordningen, att begära någon uppmärksamhet på den förändring till godt eller ondt, som tänkesättet fått sedan 1809.
Då intogs i en §• af RegeringsFormen ett förbud, att ingen StatsRåd tillika fick in* nehafva något civilt Embete j och man stödde detta förbud på ett skäl, som sunda förnuftet nog gillarj det nemligen, att ingen menniska bör kunna vara, på en och samma gång, både redofordrande och redovisande j och bör allraminst varå det på en så upphöjd plats, att den af ingen controlleras.
Nu åter vet man ej, huru många Embeten, huru mycken magt man skall kunna sammanhopa hos StatsRåder-j ne.
Collegier skola försvinna, Allmänna Be* redningen upphöra, och allt, allt bero af
Mi* nistrarnes magt, på hvilken någon controll synes icke ens nödig.
Vid jemförelse af dessa contraster föres man lätt till den tanka, att antingen förJ stodo 1809 års Ständer, som gåfvo Nationen friheten, icke alls hvad frihet var, hvad till ett fritt Styrelsesätt fordradesj eller också vill man icke mera, vid 1818 års Riksdag, förstå det.
I anledning af allt hvad jag haft äran anföra, anhåller jag om proposition till bifall på Betänkandet i alla de delar, som icke stri« da emot vår nu gällande RegeringsForm* Grefve Spenss Jacob Melcher:
Om jag nå^ 3^2 Den 22 Jurin e. m. gonsin bunde anse eft och samma fale- och skrifsätt egnande medlemmar af NationalRepresentationeh, som Respondenfen i en Citheder, eller Författaren af en stridskrift, skulle visserligen också jag nu försöka, att af Utskottets förevarande Betänkande lemna Höglofli. ee fad Recension, sorn den Utskottet lemnat af mina i hast sammanfattade, och utan något anspråk framställda, anmärkningar.
Men då jag aldrig derom kan vinna öfvertygelse, och aldrig skall söka undfly något så mycket, sorn att gifva anledning dertill, att Ridderskapets och Adelns ölverläggningar förvandlas till disputationsacter, der försvaret af en gång framställda tankar och uttryck utgör enda föremålet, och färdigheten deruti enda förtjensten, och dyrhat heten af Ridderskapets och Adelns tid nu mot siutet af Riksdagen börjar blifva allt mer och mer märkbar, för att ytterligare upptagas af enskilda tvister, rörande nyttjide mer eller mindre lämpeliga uttryck, och yrkade enk'a teoretiska sanningar; kan och skall jag vara ganska kort. jag torde framdeles någon gång söka och erhålla tillläl3e , att i mera mognadt sammanhang framställa parall len, sådan som den förekommer mig» emellan det i Inrikes Administration hittills, efter U<skottets påstå; nde, gällande så kallade förtrögningssystemet, om hvilket Utsko'tet tror icke nog ondt kunna sägas, och det nya motsatta, som efter vanligheten synes bekämpa det gamla, hufvudsakligen för at'. intaga dess ställe, och corn jag, för att följa med Utskottets Con.
Den 22 Junii e. m. 393 cepist, åtminstone i förfärdigandet af nya ord, skulle vilja kalla pådrifnings-systemet, och till denna benämning kunna anföra åtminstone så mycket skäl som Utskottet, ty då säkerligen icke förlamandet af ärendernas gång varit afsigten hos dem, som grundlagt och utvecklatvåra nuvarande Collegiala inrättningar, synes det deremot af mångfalidiga anledningar, sorn om hufvudsakliga, om ej enda föremålet med den förändrade Styrelseformen, som man vill införa, skulle vara att få ärenderna, att, sorn man säger, gå friskt ur hand.
Jag kan åtminstone ej på annat sätt förklara det utmärkta företräde, som Utskottet anser tillkomma organisation af LandtRegsringen, framföre den af de öfriga Embetsverken i Riket.
Äfven jag tviflar visst icke på, att det inre administrationssättet genom Collegierne skulle på flerahanda sätt kunna förenklas och förbättras, jag ifrar endast för att man icke måtte obetänksamt förkasta hela den Collegiala principen, sådan denna visar sig i motsatts emot den ministeriella, och af denna sednare vänta sig så mycket fördelar, att man icke märker olä-4 genheterne.
Då dessa motsatta principers användbarhet blir noga undersökt och utredd, tviflar jag icke på, att det ju skall finnas, det förbättringarne kunna ske, utan afskaffande af den Collegiala Styrelsens princip, som jag för min del tror Sverige böra räkna sig en ära af att ännu, längst af alla Nationer, hafva, oagtadt det råd?:nde modet i tidehvarfvets tänkesätt, bibehållit.
Det är på det att en sådan undersökning mätte ske på så fullständigt sätt, 394 D«i 22 Junit e. m. som möjligt, och administrationen vinna snart den stadga, sorn den ej kan äga, då man beständigt talar om dess ändring, som jag för min del önskar, att den Comitté, hvarom fråga så länge varit, snart måtte sättas i verksamhet, och resultatet af dess arbeten snart underkastas Riksens Ständers granskning.
Men just på det att Comittcns arbeten måtte blifva fullständiga, och sträcka sig ti ii ämnet i hela dess vidd , anser jag Riksens Ständer icke böra nu i förhand stadga någon princip för Comittén att utveckla.
Om, på sätt sista gången då detta ämne förevar, syntes öfverens, stämma med de flestes af Ridderskapets och Adelns mening och önskan, Utskottets Betankande, i hvad det angår Comiléns tillförordnande, blefve bifallet, men i öfrigt Betänkandet tillika med de dervid inom Stånden gjorda anmärkningar öfverlemnadt utan något omdömme af Rikets Ständer till denna blifvande Comitté, för att af den begagnas lika sorn allt annat, som uti detta ämne redan blifvit eller kan blifva i tryck yttradt, eller skriftligen till Comittén inkomma; så skulle jag, åtminstone för min del, anse detta ämne hafva blifvit så fullkomligen till båtnad för det allmänna behandladt, som det vid denna Riksdag kunnat blifva.
Friherre Cederström, Jacob* Sverige befinner sig i den lyckliga belägenhet, att icke vata af <-tt ögonblickligt behof tvunget till en hastig förändring af Statsformerne; och det torde hända, att detta är orsaken * hvarföre Den 22 Junti e. m. 39 5 amnet Tili ifrågavarande Betänkande icke blifvit bättre utlört.
Jag anser Ridderskapet och Adeln göra bäst, om hvarken bifall eller afslag yttras till förslaget, utan Ridderskapet och Adeln endast till Kongl.
Majit öfverlemnar
Betänkandet tillika med de anmärkningar, sora dervid blifvit gjorde, för att närmare granskas af en Comitté, samt tillika i underdånighet anhåller, att det förslag som committerade med ledning af dessa handlingar bör uppgöra, och hvilket bär förmodas blifva till det hela mera planmässigt, och till sina delar mera utfört, än det närvarande, må öfverlemnas till Riksens Ständer vid deras nästa sammanträde, för att då sluteiigen granskas. Jag tror detta vara allt, hvad Ridderskapet och Adeln för närvarande kan i denna sak åtgöra, och jag anhåller det Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes härå framställa proposition.
Friherre Boije: Riksens
Ständer hafva nyligen, med liflig rörelse, hört vår Konung besvärja vår Constitutioo; och vi kunna således vara fullkomligen trygga, att vår trohet åt Constitutionen ej kan vara Kongl. Majit misshagelig.
Jag skall alltid tro, att sedan Utskottet, som otvifvelagtigt varit pligtigt att fullgöra sitt uppdrag i enlighet med, men icke i stridighet emot, Constitutionen, nu gifvit oss ett Betänkande, som föreslår oss att antaga grunder, hvilka Constitutionen uttryckligen förbjuder: så skola vi, om vi Också blott utan 396 Den 22 Junii e. m. anmärkning öfverlemna dem till Konungen, derigenom blottställa oss för samtidens och efterverldens förebråelse för liknöjdhet, för otrohet mot Constitutionen.
Ganska vist är åtminstone, att om Kongl. Maj:t på samma sätt bedömmer frågan , och derefter kommande Ständer följa den visning, som sålunda beredes, så äro Styrelseformerne icke mera desamma, Oell snart Constitutionen icke heller.
Herr Munck af Rosensköld, Eberhard'.
En värd Ledamot har sagt, att han ej ville ingå i vederläggning af Utskottets Betänkande, för att ej göra sig skyldig till disputationstvister.
Men om Anmärkarne eller Utskottet gifvit mest anledning dertill, hemställer jag till dem, som icke höra till någondera.
Med all aktning för dem, norn ifra för säkerhet i controllen å Embetsmännen, ser jag likväl deruti ej något skäl emot Utskottets Betänkande.
Utskottet har derigenom icke föreslagit någon inskränkning uti controllen, mea har icke heller kun* nät föreslå någon ny för Ministrarne, emedan deras införande för närvarande strider emot Constitutionen.
Utskottet hade fått sig upp-i draget att utarbeta de allmänna grunderne för indragningar, samt en bättre arbetsmelhode.
Utskottet har nu framlagt dessa grunder, och dervid ansett sig b-fogadt att föreslå en betydlig förändring uti de hittills gällande; meri i ölrigt funnit, att indragning på ett håll föranleder tili ökning på ett annat.
Uti det »£ Friherre Boije anmärkte uttryck omtalas controllen mellan Riksdagarne, och jag msdgifver, att det kunnat hafva varit tydligare, Emella» Den 22 Juna e. m. 397 Riksdagarna hafva Riksens Ständer enligt Constia tutionen icke någon controll öfver StatsRådet eller Collegierne, äfvensom
Konungen icke ens öfver de senare Men om Utskottets förslag antages, erhälles denna controll.
Boije har likaledes citerat en fiscalisk action.
Jag känner väl ej så noga händelsen, men det vet jag, att actionen slutades utan ansvar.
Det förstår sig likväl, att en Ledamot i ett Colle-* gium ej kan handla utan ansvar; men fråga är om en sådan kan, lika så väl som en StacsRåds
Ledamot stäilas under tilltal för brist på nit, eiler mindre skicklighet i tjernsten.
Man har äfven anfort, att ett dylikt förslag, som det ifrågavarande, bliivit framställt vid 18 12 års Riksdag j men det af Utskortet uppgifne skiljer sig deruti, att Utskottet föreslagit att föredragningen hos Konungen skall ske af en Minister, icke för sig sjelf, utan inför StatsRådet.
Jag har jemväl hört nämnas Beredningen, såsom en Controll; men jag kan ej inse, att den är af mycken vigt, dä det berodt på Föredragandens välbehag, att låta ett mål passera Beredningen eller ej Ledainöterne kunna dessutom på behaglig tid tillsättas, samt utan dom och ransakning afsätta», hvarpå man nyss haft exempel, utan att ConstitutionsUtskottet kunnat göra någon anmärkning dervid, då Ledamöterne i Beredningen icke äro med Fullmagt försedde.
Jag tillstyrker sale.' des, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om nedsättande af en Comitté af Ledamöter, dem Konungen til 1— aättcr5 jemte en af hvarje Stånd utaf Fullmäg^ 398
Ben 253 Junii e. m. tige i Banken och RiksgäldsContoiret, samt att Utskottets Betänkande, jemte de dervid gjorde anmärkningar, måtte till samma Comittées åtgärd öfverlemna».
För min del skulle jag ej anse synnerligen nödvändigt, att Riksens Ständer al sina Medlemmar ägde Ledamöter i denna Comitté; men för principen och pras* judicatet skull finner jag det vara låmpeligt.
Friherre Boije: jag begär blott att få rätta en irring.
Instructioneme för Allmänna Beredningen och för StatsSecreterarne gifva föreskrifter om hvilka mål, sotn skola i Beredningen föredragas, innan de få anmälas i StatsRådet.
Herr af Brinckman, Gusfaf:
Det myckna, som både blifvit skrifvit och taladt i förevarande ämne, bevisar bäst, huru svårt det äa: att öfverändakasta inrättningar, som af ålder blifvit antagne och godkände, innan man har nya af redbar beskaffenhet, att sätta i stället.
Det är i min tanka högst ofullständigt, att föreslå en förändring i Embetsmanna personalen, att säga det och det skall uträttas, af så och så mångå Embetsman, innan man undersökt, hvilka svårigheter för arbetssättet, som böra undanrödjas, hvilka författningar som i sådant ändamål påkalla förändring eller förbättring.
Att derförinnan föreskrifva, att samma ätender, som nu besörjes af flera Collegier, skulle handhafvas af några få Ministrar, vore att antingen bereda en åtgärd utan verkställighet, eller en ■verkställighet utan folkets säkerhet.
Ingendesa
' Den 22 Junti e. m. 39 9 måtte likväl vara Riksens Ständers anda nål, och man torde således höra | börja i den ordning, som vigten af detta företag ovilkorligen påkallar, att nemligen först utreda, hvilka economiska författningar, som ligga i vägen för ärendernas skyndsamma gång, och bringa dessa författningar till en elter åsigten lämpad redaction, derefter stadga den arbetsmethod , som både bör och kan förkortas, och slutligen tillse, hvilka och huru mänga Embetsman, sorn i förhållande dertill erfordras, och följaktligen huru många af nuvarande tjenster som kunna indragas.
Då först blifva Riksens Ständer i tillfälle att öfverskåda ett sammanhängande helt, hvars delar, efter mitt omdöme, nu icke kunna särskilt behandlas, utan att råka i motsägelser eller inconsequencer, som ofelbart skola veika till oreda och villervalla, och, i stället för att befrämja ändamålet, last mera aflägsna det.
Jag anser således det Särskilta Utskottets Betänkande mindre upplysande än ämnets beskaffenhet fordrar, och den ledning mindre betydlig, som den önskade Comittéen deraf kan hämta.
Det torde likväl kunna Comitéen meddelas, utan något Riksens Ständers yttrande deröfver, och i sådan afsigt tili Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas, med underdånig anhållan , att Kongl. Majit täcktes i Nåder förordna en Comitté af kunnige och Lagfarne Män, att till nästa Riksdag, jemte en förändrad Redaction af nu gällande economiska författningar, utarbeta en derefter lämpad arbetsme^ thod, och tillika framlägga ett på dessa grunder uppställt förslag öfver de förändringar eller 400 Den 22 Junit e.
Uti indragningar i nu varande Embetsmanna personal, som för ärendernes obehindrade gång och hvar mans rätt kunna vara nödige och lämpebge.
Men att vissa bland Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och RiksgäidsContoiret i denna Comitté skulle deltaga, tror jag vara för Kongl
Maj ts höga rätt förnärmande, då det skulle förutsätta, att Kongl. Majit icke i Nåder ville, eller ägde tillgång att i Nåder förordna sådane Ledamöter, sorn, åtminstone lika med förenämnde Fullmägtige, ägde nog skicklighet och nog erfarenhet, att detta uppdrag nöjaktigt utföra.
Herr af Tibell, Gujlaf Wilhelmy förenade sig med Herr af Brinckman och Friherre Cederström.
Herr Manner steni, Johan:
Om jag de lade farhågan för rubbning i Nationens frihet, genom förändring af Collegiala Styrelsen, skulle jag instämma med Friherre Boije, men, efter hvad jag kunnat finna, utgöra Co!- legierne icke aagot ordentligt stöd för denna frihet.
Jag har dessutom ej tillstyrkt, att ColleJ gierne skulle helt och hållet indragas, utan jag har endast velat fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på fördelen deraf att deras
Domsrätt öJverflyttas på Rikets Allmänna Domstolar, och att desse Verk, så vidt möjligt, sammandragas.
Jag instämmer äfven med Herr Den 22 Junii e. m.
Herr af Brinckman , att Committéens första hufvudsakliga göromål borde blifva, att, likasom Allmänna Lagen af Lag-Committéen granskas och omarbetas, genomgå aila särskilta economiska författningar, och deraf urarbeta ett helt, hvarefter Committéen först kommer i tillfälle att bedömma, hvilka Verk kunna behöfvas, för att handhafva dessa författningar, samt sedermera uppgöra förslag till dessa Verks organisation.
För min del skulle jag icke tro, att Medborgares rätt mindre vårdas, om sedan Domsrätten blifvit Collegierne frånskiljd, och endast economiska ärender årerstodo för deras behandling, hufvuddetaillen uppdrogs åt en enda person eller Minister, då förekommande synnerligen vigtiga mål i alla rall kunde af en tillförordnad Committé utarbetas.
För öfrigt tror jag, att ändamålet bäst vinnes, om Utskottets Betänkande öfverlemnas till Kongl. Majit, med anhållan, att Kongl, Maj t täcktes förordna en Committé, för att företaga detta ämne till handläggning i hela dess vidd.
Slutligen får jag, i anledning af det gjorda inkastet, att en förändring af Collegierne skulle innefatta en ändring i Grundlagen, erinra, att en sådan ändring icke kan tillvägabringas, utan i föregkrifven ordning, och ingalunda bestämmas, torr än grunderne för förändringen af den inre administrationen först blifvit fastr ställde.
B. H. Afd, 26. 402 Den 22 Junti e. m. Herr Munck af Rosenjhöld:
I anledning af hvad Herrar af Brinckman och Mannerstam anfört, får jag erinra, att Utskottet just föreslagit, att den ifrågavarande Committéen skulle få sig uppdragit, att redigera alla economiska författningar.
Den af Friherre Boije omnämnda Instruction för Beredningen, innefattas icke uti Grundlagen; och jag har mig bekant, atfc hela sessioner i StatsRådet kunna mål föredragas, som icke passerat Beredningen; hvarföre ock, i anledning af ConstitutionsUtskot™ tets vid förra Riksdagen gjorde., hemställan, Riksens Ständer aflåto en underdånig skrifvelse till Kongl. Majtt i detta ämne.
Före 1809 påtecknade Kongl.
Maj.t sjelf, hvilka mål borde gå genom Beredningen; men sedermera har det egentligen berott på Föredragandens välbehag, och jag känner äfven, att Kongl.
Majit i StatsRådet gifvit befallning, att i mål, hvilka der blifvit anmälte, Beredningen först skulle höras.
För öfrigt anhåller jag om proposition i enlighet med hvad Friherre Boije föreslagit, så att Utskottets Betänkande må bifallas, med undantag af hvad som medförer ändring i Re. geringsFormen, och att samma Betänkande, jemte dervid gjorde anmärkningar, måtte öfverlennäs till den föreslagne Committéen, som bör bestå af Ledamöter, dem Kongl.
Maj:t tillsätter, samt äfven af vissa bland Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och RiksgäldsCon? toiret.
Den 2 % Junti e. m. 403 Grofve Spens:
För min del kan jag ej inse den öfverensstämmelse Herr Rosensköld funnit emellan det förslag, som Utskottets Betänkande innehåller, och det som Herrar Mannerstam och af Brinckman nu framställt.
Visserligen nämnes i Betänkandet äfven om en Revision, sammandragning och omarbetning af våra economiska Lagar, såsom ett nödvänligt vilkor för den nya ordningens införande och nytta; men, om jag rätt fattat de Herrars mening: hvilka jag nyss nämnde, så föreslogs af dem, att denna omarbetning af Lagarne, hvarefrer administrationen skulle verka, borde föregå all åtgärd till sjelfva administrationens organisation, och att törst, sedan denna omarbetning vöre fulländad, man deraf kunde sluta, om några, och hvilka, förändringar i det nu varande admimstrationssättet beböfdes, äfvensom det då äfven tydligen skulle visa si *, hvilken princip, den collegiaia eller ministerielia, dervid borde följas.
Jag instämmer till alla delar i detta förslag, och tror, att, om denna arbetsmethod utstakas för den blifvande Committéen, den då har fått af Riksens Ständer all den Instruction den behöfver och bör få.
Jag anser den af Frit herre Boije framställde, och af Herr Munck af Rosensköld understödde, proposition icke kunna äga rum, då den dels innefattar ea vilkorlighet, som med )a eller Nej icke bestämt kan besvaras, dels antager en stridighet i Utskottets Betänkande emot Regeringsformen, scuu väl icke får medgifva^. 404 Den 2 2 Junii e. m.
Jag har ej tillstyrkt, att ifrån bifall af Utskottets Betänkande skulle undantagas hvad som strider emot RegeringsFonnen, utan hvad som medförer ändring deruti.
Ibland annat har Utskottet föreslagit.
Allmänna Beredningens afskaffande, hvars tillvarelse uti Regeringsformen är bestämd, och det var på den grund jag förenade mig med Friherre Boije, uti den anhållan, att proposition måtte göras till bifall å Betänkandet, så vidt detsamma icke medförde ändring i RegeringsFormens stadgande.
Herr af Brinckman', Af den sista värde Talarens meddeldte förklaring finner jag ingen anledning, att frånträda mitt bestridande af den ifrågastäilde propositionen.
Jag tror ej, att en del af Betänkandet kan godkännas, och en annan del till ConstitutionsUtskottet öfverlemnas.
Jag har icke föreslagit, att någon del af Betänkandet skall remitteras till ConstitutionsUtskottet.
Den föreslagna propositio nen, att Betänkandet skulle gillas till alla delar, hvaruti det ej vöre stridande emot Grundlagarne, anser jag vara ganska ofullständig.
Då, sorn vi ofta erfarit vid denna Riksdag, meningarne om Grundlagarnes rätta förstånd, och således oin hvad som med dem verkligen öfverensstämmer eller icke, äro ganska mycket delade, skulle man, äfven efter ett sådan t
Den g 2 Junit e. m. 405 beslut, alldeles icke med visshet veta, hvad som verkligen vore bifallit, eller afslagtt.