Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det torde vare nödigt att bibehålla de uti 2:dra punkten af 2:dra momit förekommande ord: »Äskas omröstning, verkställes den öppet och efter uprop»; och då bestämmelsen att man skall för ändamålet bestå sig med en klubba, icke heller kan vara så farlig, hemställer jag att gin måtte bifallas oförändrad.
Som icke en gång sjelfva grundlagen innehåller någon föreskrift att klubba skall finnas på bordet; men den, detta oaktadt, likväl der är till finnandes, hemställer jag om 62 Den 3 Oktober e. m. bifall till det af Gr.
Sparre uti slutet af dess yttrande gjorda yrkande.
Ehuru äfven jag vid öfverläggningen i Utsk:t varit af den mening att åtskilliga af de i denna § gifna föreskrifter kunnat utan mehn utgå, har jag likväl, med hänsigt dertill att komiterades förslag uptager samma bestämmelser samt att flera ledamöter i Utsk:t ansågo desamma beböfliga, icke velat motsätta mig de uti berörde hänseende uttalade önskningar.
Sedan öfverläggningen härmed förklarats fulländad yttrade H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall dertill med uteslutande af l:sta meningen i 2:dra mom:t, hvarefter och sedan propos. på bifall till §:n utan förändring blifvit framställd, men med nej besvarad, propos. gjordes om antagande af samma § med uteslutande af 2:dra mom:ts l:sta mening och besvarades med ja.
Ärendets vidare behandling upskjöts och R. o. Ad. åtskiljdes kl. % 11 e. m, In fidem, O. Brakel.
Torsdagen den 4 Oktober 1860.
Justerades ett protok.utdrag för den 3 dennes samt pleniprotokollet för den 9 sistl.
Anmäldes och bordlädes StatsUtskrts Mern.
N:o 198, i ani. af återremisser å StatsUtsk:ts Mern.
N:o 195, med förslag till voter.propos:r för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvudtitlarnc hörande anslagsfrågor.
Den 4 Oktober. 63 Frih. Åkerhjelm, Johan Carl:
Jag får hemställa, att främst på föredragningslistan till nästa plenum måtte sättas det nu bordlagda StatsUtsk:ts Mern.
Detta förslag blef uppå framstäld propos. bifallet.
Föredrogs ånyo Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 2 och 3 dennes bordlagde Mern.
N:o 33, med förslag till voter.propos. i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, ronde Utsk:ts Betänk.
N:o 23, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande; dervid förekom det i sednare delen af Mem:t afgifna förslag till voter.propos. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Likasom i går, får jag nu fästa R. o. Ad:ns upmärksamhet derpå, att denna fråga är af helt och hållet ekonomisk natur, samt förfaller genom 2:ne Stånds afslag, hvadan den icke kan blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk.
Till stöd för denna min åsigt får jag åberopa den af l):r Rundgren afgifna reservation, och yrka, att R. o. Ad. ville afslå den nn framstälda voter.proposm och till ny behandling af Utsk:t återförvisa frågan om de 70,000 rdr till postverket.
Hr Montgommery, Robert Nils Germund:
I strid med den föreg:de talaren anser jag votering böra ega rum, men kan icke gilla den af Utsk:t föreslagna voter.proposm.
Om de 70,000 rdr torde nemi. icke kunna voteras, men deremot bör sådant ske om vilkoren för detta sistnämnde anslag, då nemi.
Adelu och BondeSt:t å ena, samt PresteSt:t å andra sidan, i detta fall stannat i olika beslut.
Hvad den återstående delen af frågan vidkommer, böra voter:r anställas emellan samtlige RiksStms olika beslut, så att intet af dem blifver undertryckt.
Jag-anhåller således att Betänk, måtte återremitteras, så att Utsk:t må upställa nya voter.proposm.
Den åberopade reservationen hvilar derpå, att 2
Stånd skulle hafva afslagit det ändamål, för hvilket anslag blifvit hegardt, och att derföre votering i förstärkt Utsk. icke kan komma i fråga.
Det torde dock för hvar och en, som med upmärksamhet genomläser reservationen, vara tydligt, att det endast är genom sofismer och hårklyfverier, som man kan komma till ett sådant resultat.
Vi måste nemi. besinna, att de anslag, som blifvit beviljade, blott lemnats under olika form och olika vilkor, nemi. dels till bidrag för de skjutsskyldige dels till K.
M:ts disposition, till lättnad för de mest betungade å de orter, der icke entrepenad finnes.
Under sådant förhållande anser jag votering böra ega rum enligt den proposm, som är framstäld i detta Betänk., hvarpå jag således anhåller om bifall.
Det torde väl icke kunna vara något tvifvel derom, att Prosten Rundgren har fullkomligt rätt i G4 Den i Oktober. de åsigter, han i sin reservation uttryckt.
Den första frågan har nemi. af 3 Stånd blifvit besvarad med nej.
Den andra, eller om skjutsen skulle bibehållas som en natura-prestation eller kunna afbördas genom kontanta bidrag, är af 2:ne
Stånd bifallen och af 2 förkastad.
Äfven denna fråga är således förfallen, emedan det icke kan bestridas, att den hör till det slag af ärender, som afgöras genom 3 Stånds beslut och icke kan hänföras till statsregleringen.
Jag tror således att någon votering i förstärkt Utsk. deröfver icke kan ega rum.
Jag för min del anhåller emedlertid, att R. o. Ad. ville till Utsk:t återremittera ärendet, emedan i den nu upstälda voter.proposm äfven är inbegripen frågan om de 7 0,000 rdr, som skulle utgå till postverket, och hvilken fråga ingalunda bör sammanblandas med den om gästgifveriskjutsen.
Man synes här icke hafva tillräckligt gjort sig reda för hvad frågan rätteligen är och rörer.
En fråga, nemi. den om skjutsningsbesvärets fullkomliga skiljande från jorden, är visserligen genom 2 Stånds afslag förfallen: men det är icke denna som nu utgör föremål för behandling, utan det är frågan om skjutsningsbesvärets ordnande, om regleringen deraf.
Det var äfven härom K. M:s Nåd.
Propos. handlade.
I afs:de härå hafva 2:ne Stånd, nemi.
BondeStrt och R. o. Ad., beslutat, att Staten skall med i/i deltaga i kostnaden för genomförandet af den princip, att gästgifveri-, håll- och reservskjutsen ej längre må vara en naturaprestation, och dessa båda Stånd hafva för sådant ändamål anvisat en årlig summa af 200,000 rdr.
PresteSt:t åter ställde till K.
M:s disposition 100,000 rdr årligen, att användas till skjutsningsbesvärets lättande, dock att understödet icke må i något fall öfverstiga % af hvad de skjutsskyldige sjelfva böra erlägga.
Man kan då icke gerna påstå, att frågan om Statens mellankomst för skjutsningsbesvärets lättande förfallit, då R.
St:r beslutat en sådan mellankomst, ehuru i olika mån och under olika vilkor.
Det hade då, efter min tanke, ålegat Utsk:t att söka sammanjemka R. o. Ad:ris o.
BondeStits samt PresteSt:ts beslut, och om en sådan sammanjemkning icke lyckats, så borde det blifvit votering i förstärkt Utsk.
Då skulle voteras först mellan PresteSt:ts o. BorgareSt:ts beslut, till kontrapropos., och sedan mellan R. o. Ad:ns och BondeSt:ts beslut samt den sålunda bestämda kontrapropos:n.
Jag har hittills talat under den förutsättning, att denna fråga icke vore att anse såsom till statsregleringen hörande; men det kan icke nekas, att vi både vid denna och föreg:de riksdagar dit hänfört frågor af ungefär likartad beskaffenhet.
Så voterade vi t. ex. i går i förstärkt StatsUtsk. öfver anslag till läroverksbyggnader, som blifvit af blott 2 Stånd bifallna, men af de 2:ne andra afslagna.
Här hafva dock 3 Stånd beviljat anslag för det ifrågasatta ändamålet, och då torde med mycket mera skäl än vid många andra fall votering i förstärkt Utsk. böra ega rum.
Jag anhåller om återremiss af Memrt.
Den 4 Oktober. 65 Frih. Åkerhjelm:
Lika med flera föreg:de talare anser jag att denna fråga blifvit origtigt behandlad, emedan den otvifveln k tigt är af ekonomisk natur.
Någon votering i förstärkt StatsUtsk. finner jag derföre icke böra ega rum, såsom stridande emot Grundlagens föreskrift, hvadan jag förenar mig med Gr.
Liljencrants i anhållan om bifall till det beslut, han föreslagit.
Man har, som stöd för Utsk:ts förfarande, åberopat så väl denna, som föreg:de riksdagars erfarenhet.
Jag är ej i tillfälle att hvarken bestyrka eller bestrida sanningen häraf, men skulle mycket beklaga, om så verkligen vore förhållandet.
Emellertid, om man fortgår på denna bana, kan man komma att votera i förstärkt StatsUtsk. öfver hvilken fråga som helst.
Sådant har till och med ifrågasatts helt nyligen i afs:de å frågan om anläggande af en telegraflinie från Bottniska viken till Ostersund, ehuru denna var afslagen af 3 Stånd, och det var icke utan stor strid, som man lyckades inom Utsk:t afstyra ett sådant ofog.
Denna fråga om skjutsen har, säger man, blifvit en statsregleringsfråga.
Men hvarigenom?
Jo, på såsätt, att Ekon.Ulsk:t afvikit från K.
M:ts Propos. och föreslagit beviljandet af ett anslag, till följd hvaraf detsamma måst sammanträda med StatsUtsk:t.
Men på detta sätt skulle nästan hvarenda fråga kunna göras till statsregleringsäreude, och det kari jag för min del åtminstone icke finna vara rätt.
Jag förnyar derföre min anhållan om afslag å voteringsproposm, samt om återremiss af frågan om de 70,000 rdr, som skulle anvisas till Postverket.
Jag får äfven, som stöd för denna min anhållan, åberopa den vid Betänkit fogade reservation, ehuru en talare påstått, att densamma är upfylld med falska slutsatser, men som jag tror tydligt ådagalägga, att Utsk:t härvid förfarit oriktigt, och hvilken icke kan genom annat än advokatyr vederläggas.
Jag för min del önskar återremiss af detta Betänk, i dess helhet, och icke blott af frå gan om de 70,000 rdr, som skulle anslås till Postverket, emedan denna fråga så nära sammanhänger med hela skjutsfrågan, att den icke kan derifrån skiljas.
Hvad för öfrigt beträffar den frågan, om votering i förstärkt Utsk. bör ega rum eller icke, får jag åberopa K.F:ns 6 9:de g, under hvilken jag tror att denna fråga måste hänföras, hvilket äfven fullkomligt öfverensstämmer med den hittills följda praxis.
Jag anhåller emellertid, i likhet med flera andra talare, om återremiss, men skiljer mig så tillvida, att jag yrkar det denna åtgärd måtte vidtagas med Betänk:t i dess helhet.
Det enda stödet för den ifrågastälda voteringen i förstärkt Utsk. öfver denna fråga, hemtar man deraf, att den blifvit förut handlagd äfven af StatsUtsk:t.
Men härvid är att märka, att detta behandlingssätt ingalunda var det rätta, ty den fråga, som innehölls i K.
Propos. i ämnet, H. XI. 5 66
Den i Oktober. rörde icke anslag eller statens omedelbara ingripande, och kunde således icke förvisas till behandling af StatsUtsk:t.
Jag kan således icke annat än fortfarande anse frågan förfallen genom 2 Stånds afslag och yrkar derföre afslag å voter.propos:n i afs:de å de 2 eller 1 hundratusen rdr, men återremiss af frågan om de 70,000 rdr till Postverket.
Då det icke forde kunna bestridas, att i förev:de fall sjelfva hufvudfrågan är af ekonomisk natur, hvadan frågan om anslags beviljande måste vara beroende af den förras lösning och icke tvärtom, så är det åtminstone för mig omöjligt att fatta annat, än att denna genom 2:ne Stånds beslut förfallit.
Jag måste således förblifva vid den öfvertygelse, att votering i förstärkt StatsUtsk. icke bör ega rum.
Den här framstälda voter.propos:n är behäftad med 2:ne väsendtliga fel.
Det första är, att genom densamma en fråga af ekonomisk natur, som blifvit af .2
Stånd afslagen, drages under votering i förstärkt Utsk.
Det andra felet är, att Utsk:t i voter.proposm intagit frågan om de 70,000 rdr till Postverket, hvilken redan är af 3 Stånd bifallen, och således afgjord genom ett R.
Jag tror på grund häraf, att R. o. Åd. har fullt skäl att afslå Utskits framställning, hvarom jag nu får anhålla.
Hvad Utsk:t sedan skall vidtaga för åtgärd, blir en särskild fråga, som då må komma under Utsk:ts bepröfvande.
Jag kan icke underlåta att fästa Hr Gr.
Lil jencrants’ upmärksamhet derpå att jag ingalunda sagt, att den åberopade reservationen iunehölle några falska slutsatser, utan att der funnes sofismer, hvilket är något helt annat.
Då den värde Gr:n talat om advokatyr, måste jag tillbakavisa hvarje beskyllning derför; men skulle icke ansett det löna mödan att derpå spilla ett enda ord, om icke detta yttrande kommit från en person, för hvilken jag sjelf personligen, likasom hela det Höglofl. Ståndet, hyser så odelad aktning.
Derom synes man nu vara temligen ense, att den af Utsk:t upställda voter.propos:n icke är riktig.
Dock tror jag icke, att, såsom Gr.
Lagerbjelke sagt, densamma bör tvärt afslås, utan i stället återremitteras, emedan ett afslag skulle innebära något mera, nemi. ett godkännande af reservationen, och derpå kan jag för min del icke ingå.
Denna åtgärd, att återremittera frågan, öfverensstämmer äfven med den praxis, som hittills i dylika fall varit följd.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad yttrade H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att i afs:de å det förev:de förslaget till voter.- propos. blifvit yrkadt dels bifall dertill, dels återremiss deraf, dels afslag derå samt återremiss af ärendet, i hvad detsamma postskjutslegan rörde, samt dels slutligen af Gr.
Lagerbjelke, att förslaget måtte af R. o.
Den 4 Oktober. 07 Härvid anmälte sig och yttrade Gr.
För att minska proposmes antal afstår jag från mitt särskilda yrkande om rent afslag, och förenar mig med dem, som anhållit om afslag å Utsk:ts förslag och återremiss af frågan, i hvad den postskjutslegau rörer.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställde härefter först propos. på bifall till förslaget, dervid svarades nej, sedermera propos. på återremiss deraf, hvartill svarades många ja och nej i blandning, samt slutligen propos. på förslagets ogillande samt återremiss af frågan, i hvad den rörde postskjutslegan, då svaren utföllo med starka ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten.
Sedan Hr von Koch begärt votering samt R. o. Ad., uppå derom gjord framställning, beslutat att återremiss af förslaget skulle intagas uti kontrapropos:n vid den blifvande voter:n, upsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som vill, att K. o.
Ad. skall afslå det af Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t uti Mem:t N:o 33 framställda förslag till voter.-propos. samt återremittera ärendet, i hvad detsamma postskjutslegan rörer, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder Utsk:ts förenämnde förslag till voter.- propos., på grund af deremot gjorda anm:r, till Utsk:t återremitteradt.
Föredrogs ånyo BankoUtsk:ts d. 28:de sisth Sept. och 3:dje dennes på bordet lagde Mern.
N:o 44, i ani. af förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk C.
Det är i allmänhet ett ganska vådligt prejudikat att höja pensionerna för afskedade tjenstemän, som under en föregide tid fått sig sådana beviljade.
Detta var äfven skälet, hvarföre R. o. Ad. vid förra riksdagen, då alldeles samma fråga förevar, afslog densamma.
För öfrigt vill det, enl. hvad statskalendern gifver vid handen, synes som om den ifrågav:de personen f. n. vore tullförvaltare i Mariefred; tillika lärer han vara förvaltare af Kronans magasin derstädes, och det synes mig mindre riktigt att under sådana förhållanden, om han ännu qvarstår i rikets tjenst, höja hans pension.
Jag anhåller derföre vördsamt att frågan måtte till Utsk:t återremitteras, för att erhålla nödig utredning. 68 Den 4 Oktober.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , blef Mermt till Utsk:t återreraitteradt.
Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts Mein.
N:o 37, i ani. af ltiksSt:ns skiljaktiga beslut beträffande Utsk:ts Betänk.
N:o 25, i fråga om statsanslag för anläggning af åtskilliga telegraflinier inom riket; N:o 38, i ani. af återremiss å Utskit.s Betänk.
N:o 12, ifråga om lindring i rustningsskyldigheten genom Statens öfvertagande af munderings- och utredningspersedlars anskaffning och underhåll; N:o 39, i ani. af återremisser å Utsk:ts Betänk.
N:o 19, i fråga om förändring af bestämmelserna i K. Brit d. 5:te Febr. 1808 och K, KammarColliii derpå grundade kungörelse d. 29:de i samma månad. röride företrädesrätt till besittning af kronojord; äfvensom Allm. Besv.- o.
Ekou.Utskits Betänk.
N:o 183, i ani. af K.
Propos. ang:de grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning.
Föredrogs till fortsatt behandling
Besv,- o. Ekon.Utsk:ts Utlåt.
Skrifvelse med det af komiterade afgifna underd.
Betänk, och Förslag ang:de koramunalst. yrelser.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att från Vällofl. BorgareSt:t ankommit 2 prot.-utdr., N:o 494 a för d. 26:te, 27:de och 28:de sisth Sept. och N:o 494 b för sistnämnde dag samt d. lista, 2:dra och 3idje dennes, innehållande dels nämnde BiksStis beslut röride förslagen till förordningar om kommunalstyrelser på landet och i stad, dels inbjudningar till MedStin att samma beslut biträda.
Härvid anmälte sig och yttrade Hr Hjärne:
Den BorgareSt:ts inbjudning, som nu blifvit, föredragen, hemställer jag måtte behandlas på så sätt, att vid föredragningen af hvarje särskild § meddelas det beslut, BorgareStit deröfver fattat.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att hvad Hr Hjärne nu föreslagit, eller att de ifrågav:de inbjudningarne skulle på det sätt behandlas, att BorgareStits beslut tillkännagåfves och foges i öfvervägande i sammanhang med pröfningen af de särskilda §§:ne i de båda förordmsförslagen, så att svaren å inbjudningarne komme att innefattas uti B,, o. Adins beslut öfver desse förslag, torde böra vinna tillämpning i afside å den af K. o.
Ad. ännu ej pröfvade delen af det första förordmsförslaget samt hela det andra förslaget, men att det, till följd af BorgareStits första inbjudning, derutöfver
G9 blefve nödvändigt, att R. o. Ad, återginge till pröfning af de redan afgjorda §§ i förslaget till förordn. om kommunalstyrelse på landet, för så vidt R. o. Ad:ns derom fattade beslut skiljde sig ifrån BorgareSt:ts; och kunde denna del af inbjudningen antingen genast förekomma genom afbrott i förslagets föredragning och återgång till de redan behandlade 21:sta §:ne, eller ock anstå, intilldess det första förordmsförslaget blifvit af R. o.
Ad. slutligen genomgånget.
Jag hemställer, att det af H.
Landtm, framställda första alternativet måtte antagas, emedan för den händelse, att vi skulle vilja gå in på någon af de gjorda inbjudningarna i afs:de å de föreg:de §§:na, det är af vigt att veta ■sådant på förhand.
Härefter hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att föredragningen af det första förordmsförslaget komme att fortgå, samt att, efter hvarje §;s upläsning, Preste- o. BorgareSt:ts derom fattade beslut skulle tillkännagifvas, äfvensom att, sedan granskningen af ofvannämnde förslag fullbordats, BorgareShts inbjudning rörde de redan pröfvade 1—21 §§:ne af samma förslag skulle till afgörande företagas.
Till följd häraf förekom nu Förslaget till förordn. om kommunalstyrelse på landet.
. §22.
Tillkännagafs vara bifallen af Preste- o. BorgareStm.
Den grundsats, som är uttalad i denna §, har jag ännu aldrig sett antagen i Svensk lagstiftning.
Det är en nyhet, som jag icke tror vara skäl uti att införa; utan torde det vara bättre att i detta afs:de följa den praxis, som i dylika fall är vanlig.
Jag får derföre hemställa, att 2:dra inom:t får följande lydelse: »Falla rösterna lika för olika meningar, gäller den mening, »som ordf:den biträder».
Då man vill åstadkomma en så stor förbättring i våra förhållanden, som detta lagförslag onekligen innebär, är det af vigt, att man sammanbinder detsamma med de institutioner, som redan förut finnas.
Då det hos oss är vanligt, att ordf:dens röst är, vid fall af lika röstetal, afgörande, anhåller jag att få instämma i Gr.
Då, som jag tror, §:n redan är bifallen af 3 Stånd, tjenar det icke mycket till att vidare tala derom.
Jag vill dock minnas, att, om denna princip icke finnes införd i någon lag, den likväl är antagen i flera af K.
M. fastställda bolagsordningar. 70 D en 4 Oktober.
Om man tillerkänner ord fidén afgörande röst, kan det ganska lätt inträffa, att genom denna en mening blir segrande, sorn hyllas af t. ex. 20 personer emot 40, om nemi. de 20 hafva ett lika antal röster med de 40.
Utsk:t har derföre föreslagit, att ordfidens röst skulle vara afgörande endast i det fall, att både rösternas och personernas antal vore lika, och jag får anhålla om bifall till denna mening, som jag för min del anser fullkom ligt riktig.
Yore denna fråga genom de 3 Stån dens beslut verkligen afgjord, skulle jag visserligen icke anse det löna mödan att vi dervid uppebölle oss.
Men jag antager, att hela detta ärende kommer att af Regeringen grundligen pröfvas, och det är då af vigt, att man uttalar sin öfvertygelse utan afs:de på hvad de öfriga Stånden beslutat.
Lagerbjelke anser jag det gjorda förslaget som en onödig nyhet, isynnerhet olämplig då man besinnar, att rösträtt tillerkännes äfven på grund af fullmakt, hvadan personer, hvilka rösta för både sig sjelf och en annan, dock icke kunna räknas för mera än en.
Enl. såväl uti nu gällande sockenstämmo förordn. som uti den af 1817 är stadgadt, att vid lika röstetal afgörande rösten tillkommer ordfiden, hvilken dock hittills varit sjelfskrifven.
Någon klagan häröfver har icke förnummits, och torde hädanefter så mycket mindre vara att befara, som ordfiden skulle af sjelfva menigheten genom val utses för 4 år.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att någon anm. emot lista mom:t af förevide g ej blifvit framställd, men att deremot för det 2:dra mom:t, hvartill en talare yrkat bifall, af en annan ledamot föreslagits följande förändrade lydelse: »Falla rösterna lika för olika meningar, galle den mening, som ordfiden biträder»; och skulle, med ani. häraf, delning af proposin ega rum.
Propos. på bifall till l:sta mom:t blef härefter först framställd och med ja besvarad; hvarefter och sedan propos. å bifall till 2:dra mom:t, oförändradt, blifvit gjord samt besvarad med flere nej och några ja, propos. på mom:ts antagande med ofvanberörde förändrade lydelse framställdes och besvarades med flere ja jemte ett eller annat nej; hvaruppå ja förklarades nu hafva varit öfvervägande. § 23 enl.
Tillkännagafs, att PresteSt:t bifallit denna g samt att BorgareSt:t för första punkten deraf antagit följande lydelse: »Prot., uptagande ämnet för öfverläggningen och beslutet, med skälen dertill, föres af ordfiden, eller den, som stämman till protisförande antager»; men i öfrigt lemnat §:n utan anm.
Den i Oktober. 71 Hr von Koch:
Jag hemställer, att PresteSt:ts inbjudning i afs:de å denna g mätte af R. o. Ad. antagas. Gr.
Mig synes BorgareSt:ts beslut i ämnet ega företräde framför Utsk:ts förslag, enl. hvilket sednare ordf:den skulle låta ombesörja prot:sföringen, hvilket väl icke betyder stort annat än att den skall verkställas på hans bekostnad.
Jag anhåller derföre om afslag å Utsk:ts framställning i denna punkt, och om bifall till BorgareSt:ts inbjudning.
Saken torde vara temligen likgiltig: men det är dock mest i sin ordning, att prot:sföranden utses af ordf:den, emedan det i alla fall väl blir denne, som får ansvara för prot:t.
Jag för min del skulle tro det vara lämpli gare att låta stämman sjelf anskaffa protisförande, emedan det eljest blir ordf:den, som får aflöna honom; och det kan icke vara lämpligt att belasta denne med en sådan utgift.
Just derföre att kommunernas tillgångar all tid äro otillräckliga, ansåg man sig inom Utsk:t böra bibehålla hvad som i afs:de å prot.föringen är stadgadt för närv:de i sockenstämmoförordningen.
Jag förordar bifall till Utskits förslag.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n enligt Utsk:ts förslag och dels biträdande af BorgareSt:ts beslut, framstäldes propos. på bifall till §:n, sådan den af Utsk:t föreslagits, dervid svarades många ja jemte åtkilliga nej; och förklarades ja haft öfvervigten. §§:ne 24, 25 och 26.
Tillkännagåfvos vara godkända af de öfriga RiksShn och biföllos. §:n 27.
Tillkännagafs vara bifallen af MedStrn.
Här är fråga om att afhända kommunalstämman beslutanderätten och öfverlemna den åt fullmägtige.
Ett så vigtigt beslut synes mig icke böra fattas så utan svårighet, som här är föreslaget, då nemi. enligt Utsk:ts förslag dertill fordras endast enkel pluralitet.
Jag får derföre hemställa, om den förändring, att för ett sådant besluts fattande skall erfordras 2/3 af kommunens hela röstetal efter röstvärdet.
Jag anhåller att få förena mig med Gr. Mörner. Gr..
S noilsky :
Denna § har vunnit de tre öfriga RiksStms bifall och jag för min del anhåller, att R. o. Ad. behagade antaga densamma oförändrad. 72 Den 4 Oktober.
Jag för min del hyser tvifvelsmål om behofvet af hela denna 3:dje instans.
Tanken derpå är hemtad från Norge, der dock ett helt annat förhållande eger rum, och der kommunen genom sina delegerade utöfvar hela beskattningsrätten.