Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. för öfrigt tillhandakomna handlrna ytterligare inhemtats, alt, sedan fråga blifvit väckt derom, alt Hr Crusenstolpes ofvanberörde yttrande skulle innefatta en personlig förolämpning emot medlemmarna af Regeringen sedan 1809, Hr Crusenstolpe, uti ett till R. o. Ad:s prot. d. 3o April afgifvet skriftligt anförande, under åberopande af rättigheten att sjelf tyda sina ord, och med erinran, att ifråga var. uttryck hade en allvarsam cch en skämtsam bemärkelse, förklarat, att han med ordet skälmstycke menat identiskt detsamma, som en här utkommande tidning, Svenska Minerva, menat med dess i N:o 47 för innevar. år, nyttjade uttryck: ”de habilas habilitet.”
Örn nu de tillhörde Utsk. att i allmänhet yttra sig öfver lämpligheten eller olämpligheten af det anmärkta uttrycket, så skulle Utsk., följande sin känsla för det i offentliga lifvet pessande och tillbörliga, visserligen icke tveka i uttalandet af den opinion, alt Hr Crusenstolpes ifrågavar. uttryck, taget i hvilken mening som helst, svårligen synes kunna stå tillsammans med det lugn i öfverläggning och den värdighet i handlingssätt, som, efter Utskts tanka, nied skäl kan fordras på ett rum, der ärendernas vigt påkallar, att man icke, hvarken på skämt eller allvar, begagnar ett språk, som, sjelft passioneradt, lätt kan gifva anledn. till passioners väckande hos andra och till derifrån härledda öfverilade beslut.
Men grundlagen, vid hvars stiftande man icke glömde, att individualiteten hos enskilda talare möjligen kan någon gång förleda dem att under loppet af en liflig discussion, mot sin vilja, öfverträda gränsen för det i allmänhet skickliga och tillbörliga, har, af nödig omtanka för helgden af riksdagsmannens fria yttranderätt, och för att ej på denna, eljest lätta väg öppna fältet för partisinnets förföljelser, icke underkastat öfverträdelser af nämnde art någon pröfning, ledande till ansvarspåföljd för talaren, med mindre öfverträdelsen tillika innebär en personlig förolämpning, för hvilken hvarje medborgare enligt allm. lag är berättigad till upprättelse; och Utsk:s häraf begränsade rättighet och pligt tillhör det således endast att tillse, i hvad mån Hr Crusenstolpes yttrande, på sätt påstådt blifvit, är att anse såsom personligen förolämpande, samt, i sådant fall, om och till hvad grad ansvarspåföljd derå bör följa, i enlighet med 3o § Ridd.Ordn.
D t n, 7 M a j.
Vid företagande af denna Utsk. sålunda tillkonttnande pröfning har Utsk. derjemte, utgående från den grundsats, att riksdagsmannens yttranderätt i tal uti intet fall kan anses inskränkt inom trångare gränsor, än som finnas stadgade för yttranderätten i tryckt skrift, helst den förres'talfrihet i åtskilliga delar uttryckligen genom grundlagen blifvit utsträckt utöfver tryckfriheten, ansett sig i sin åtgärd bundet vid tryckfr:slagens, för pröfningen af en tryckt skrift eller ansvaret för densamma, gifna föreskrift, att ”de, på hvilka en sådan pröfning ankomma kan, i fall, som tvetydiga synas, hellre böra fria än fälla, och alltid mera fästa sin uppmärksamhet på ämnets och tankens, än på uttryckets lagstridighet, på skriftens åsyftning, än på framställningssättet; dock utan rättighet att, i hvilket fall som helst, draga obestämda slut följ der af uttrycken;” och, med tillämpning häraf på nu ifrägavar. mål, har Utsk. trott sig finna, alt i följd af den här inträffade omständigheten, att talaren blifvit afbruten, innan han fått fullständigt utveckla sin tankegång, saknas ali ledning för ett säkert omdöme om rätta meningen och åsyftningen af Hr Crusenstolpes yttrande.
Sådant det till prot. blifvit uppfattadt, innebär det, ensamt för sig betraktadt, icke något påstående om begångna skälmstycken, och huruvida talaren, om han fått fullfölja sin tankeledning, haft för afsigt att härleda ett slikt påstående från den tafla af liegeringens förhållande sedan 180g, som han förmält sig vilja uppdraga, derom kan, enligt Utsk:s öfvertygelse, något omdöme numera icke fällas, annorlunda än förmedelst obestämda slutföljder, hemtade, icke från sjelfva saken eller det enstaka uttrycket, utan från andra, för frågans lagenliga bedömande främmande förhållanden.
Här saknas nemi. helt och hållet det efterföljande, som talaren sjelf ämnat sammanbinda med det föregående i sitt yttrande, och med detsamma saknas också allt samband emellan de särskilda delarna af den uttalade perioden.
Men denna brist på kännedom om Hr Crusenstolpes mening, fullständigt uttalad, måste, efter Utskts tanka, här vara af desto större inflytande på saken, som frågan icke blott är att utreda, om det anmärkta yttrandet innebär och åsyftar en personlig förolämpning, utan äfven, i sådan händelse, att af sammanhanget och meningen utröna förseelsens lindrigare elier svårare art, för att i förhållande derefter bedöma, antingen skäl till fullkomlig befrielse ändock äro för handen, eller tillämpning bör äga rum af något bland de tvenne sins emellan högst olika alternativer i påföljd, som 3o § Ridd.Ordn. i öfrigt upptager.
På grund häraf och i följd af det tvetydiga skick, hvari saken sålunda kommit genom det afbrott i Hr Crusenstolpes framställning, som ägt rum, anser Utsk. sig altså böra tillstyrka: D e ii j Maj-. att Hr Crusenstolpe må befrias från all påföljd för det af bonom i R- o. Ad:s plenum d. 27 April f. m. afgifna och till Utsk. remitterade yttrande.
Åtskilliga ledamöters reservationer bifogas.
Stockholm d. 5 Maj i835.
C. J. von Hermansson. C. E. Gunther.
Reservationer Af Gr. von Hermansson, Carl, ”Emot det beslut, hvaruti Ulsk:s majoritet stadnat, får jag så mycket hellre reservera mig, som ett af mig vid voteringen begånget misstag troligen åstadkommit detta resultat.” Af Hr Oxehufvud, Göran Adolph, som reserverade sig emot Utskts utlåt., såvål i afseende på uppställning som beslut.
I denna reservation, hvad sjelfva beslutet angick, förenade sig Hrr Gyllenhaal, Lars Herrman, och Gustafschöld, Gust.
Af Hr Blomstedt, Christ., som åberopade sitt till Utsk:s prot. afgifna yttrande, med begäran, att detsamma måtte utlät, åtfölja, så lydande: ”Till uppfyllande af den pligt, mig tillkommer såsom ledamot af detta särskilda Utsk., får jag härmedelst öppet och okonstladt anföra min, efter moget öfvervägande, fattade åsigt af det till Utsk:s pröfning remitterade mål, rör:de Hr Crusenstolpes uti R. o. Ad:s plenum d. 27 sisth April såsom personligt förolämpande anmärkta yttrande, hvilket lyder, som följer: ”Jag gillar ej, att Frih.
Klingspor nyttjat ett utländskt ”uttryck.
Jag skall begagna mig af ett Svenskt; det finnes ”ordet skälmstycke, och jag ber att få genomgå en liten ”tafla af Regeringens förhållande sedan 1809.”
Uttrycket ”skälmstycken”, som uti detta yttrande förekommer, står icke frånryckt, icke heller är det uti sådan mening uppstäldt, att det bör kunna tydas såsom öfversättning af Frih.
Klingspors nyttjade latinska uttryck: per fas et nefas; men deremot synes mig bestämdt, att detta uttryck blifvit uti en sådan form framstäldt, att det icke kan annat än anses äga ett oskiljaktigt samband med Frih.
Klingspors yttrande, som då förevar till pröfning, och således måste från samma synpunkt betraktas, såväl till syftning som slutföljd.
Detta ådagalagda förhållande har hos mig grundlagt den öfvertygelse, att Hr Crusenstolpes, uti dess yttrande använda uttryck "skälmstycken” är personlig förolämpning, oaktadt det blifvit anfördt emot en Corporation, hvilken alltid måste bestå af personer, hvarföre Hr Crusenstolpe, enligt min tanka, gjort sig skyldig till ansvar, hvilket jag utbeder mig få bestämma i stöd af 3o § Ridd.Ordn., derest Utsk:s pluralitet icke frikänner honom.”
H. Den 7 Maj. loa II.
Landt m. tillkännagaf, att föreståndaren för gymnastiska centralinstitutet, Ilr Ling, hos II.
Ex. anmält, att instundande lördag d. 9 dennes, mellan1 kl. ro f. m. och 2 e. m., examen och slutöfning med eleverne vid institutet komme att äga rum, samt anmodat II.
Ex. att derom underrätta R. o. Ad., på det att de af Ståndets ledamöter, hvilka åstunda att nämnde examen öfvervara, derom matte erhålla kännedom.
H. Ex. tillkänagaf äfven, att, i likhet med hvad vid föregående riksdagar ägt rum, lösa blad, tillhörande riksd.- beslutet, blifvit till Ridd.cancelliet aflemnade, på det att de af Ståndets ledamöter, hvilka åstunda underskrifva riksd.- beslutet, måtte ju förr dess hellre kunna det göra.
Justerades pleniprottn för d. 9 f. och e. m., för d. 12 f. och e. m., för d. 16 f. och e. m., för d. 19, för d. 21 f. och e. in. samt för d. 23, allt i Fehr. månad. H. R. o.
Lördagen den 9 Maj i835.
Plenum kl. i i f. m.
N:o 331. ang:de statsverkets inkomster för år i835 och följande år, intilldess den vid nästa riksdag skeende statsreglering blifver gällande; ]N:o 332. ang:de medels anvisande å 8:de hufvudtiteln för arbetscompagniernas på Kungsholmen användande vid fästningsbyggnadsarbetet i Carlskrona; N:o 333. med förtydligande af R.
St:s und. skrifvelse rör:de årligt anslag för utgifvande af Svenskt diplomatarium; N:o 334- angrde tiden för revision af Stats-, Banco- och Riksg:verkens räkenskaper och förvaltning; N:o 335. ang:de bibehållande af 65 och 66 §§ samt förändring af 67 och io3 §§ i i83o års reglemente för Riksg.cont.; N:o 336. rör:de fattigvårdsanstalterna; N:o 337. ang:de upptagande af ett lån till befrämjande af hypotheksföreningar; 22 ti. 14 io<5 D c n 9 Maj.
N:o 338. med öfverlemnande af ett förslag till ny författning, ang:de brännvinsbränningsrättigheteu, tillika med nämnde författning; N:o 33g. med öfverlemnande af bevillmsföTordn., tillika med nämnde förordn.
Likaledes upplästes till justering och godkändes nedannämnda §§ i riksd.beslutet, nemi.: i:o ang:de ett extra statsanslag till försvarsverkets iständsä Ilande; 2:0 ang:de tiden för revision af Stats-, Banco- och Riksg.verkens räkenskaper och förvaltning.
Föredrogs ånyo och lades till handltna Constit.Utsk. d. 7 dennes på bordet lagda meraor. till BorgareSt., ang:de en af detsamma yrkad, men af talmannen vägrad proposm.
Straxt efter, sedan R. o. Ad. hade afgjort Banco- och LagUtskms betänk. rör:de privatbankerna, ankom från PresteSt. till R. o. Ad. en inbjudn. ang:de sättet att expediera detta mål till K. M. R. o. Ad. beslöt då, att inbjudn. skulle hvila, till dess R.
St:s beslut om lagen för privatbankerna var kändt.
Sedan nu från öfriga Stånden prot.utdr. inkommit med underrättelse, huru de afgjort denna fråga, och R. o. Ad. deruti äfven fattat sitt beslut, får jag hemställa, huruvida PresteSt:s prot.utdr. får uppföras på nästa föredragntslista. R. o. Ad. beslöt, att PresteStrs ifrågavar. inbjudn. skulle uppföras på nästa pleniuags föredragntslista.
.Inyo föredrogos och lades till handhna Bevilln:sUtsk:s d.%7 dennes på bordet lagda memor.:
N:o 64. ang:de ytterligare minskning i Utsk:s cancellipersonal; N:o 65. i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de XJtsk:s betänk.
Till pröfning företogs BancoUtskts d. 7 dennes ‘på bordet lagda utlåt.
N:o i4o i anledn. af de inom 3:ne RiksSt. gjorda anmärknrr vid Utsk:s betänk.
K:o 120.
Uppå begäran af Hr Stuart, Carl Gust., blef hans utlåt.
N:o 140 åtföljande reservation uppläst.
Då BancoUtsk. egentligen grundat sitt afstyrkande derpå, att Banken hade andra utvägar att sätta sin räntevinst i omlopp; men det naturligtvis måste vara osäkert till hvad del de kunna begagnas, och då dessutom det blott är fråga om en rättighet
Den 9 Maj. för fullmäktige att vidtaga don ifrågavar. åtgärden, i händelse de ej på annat sätt kunna återförsätta de inflytande medlen i omlopp, så får jag tillstyrka afslag å Utsk:s utlåt., med antagande af Hr Stuarts förslag i dess reservation.
Frölich, Dav., förenade sig med Hr Cederschjöld.
It. o. Ad. afslog BancoUtskrs utlåt.
Wto njo samt antog det förslag till beslut, som Hr Stuart i sin ofvannämnde reservation framställt.
Uppå begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., samt Frih. Boye, Ludv., lades ånyo på bordet BancoUtsk:s d. 7 dennes bordlagda utlåttn: Wto 141 • i .anledn. af de inom 2tne RiksSt. gjorda an lnärkntr vid Utskts under Wto )3a aflåtna raeraor.; Wto 142. i anledn. af de inom 2tne RiksSt. gjorda an märkntr vid Utskts under Wto i3i afgifna memor.
Ånyo föredrogos Evped.Utskts d. 7 dennes på bordet lagda såväl memor.
Wto 26 lill R'.
St med öfverlemnande af den § i riksd.beslutet, hvilken innehållet' de till afgörande vid nästk. riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar, som förslag lill nämnde §.
Hr Cederschjöld, Pehr Gust., uppläste följande: Conslit.IJtskts memor.
Wto 4°, med förslag, som åsyfta Tryckfr.förorcjnts återbringande, i vissa delar, till dess ursprungliga skick, är indeladt i 3 mom.
I det första föreslås, att "citationen i sjelfva ingressen af 86 ”§ Pieg.F. återföres till ordagrann likhet med det citerade;” i det andra: att ”8 inom. i 4 §, eller stadgandet om indrag”ningsmagten, kommer att upphäfvas och uteslutas;” och uti det 3:dje mom., att juryn i tryckfrtsmål skulle afskaf fas och målen afdömas af de vanliga domstolarna.
De 2 första moram hafva blifvit af alla 4Stånden godkända alt hvila till nästa riksdag, och det 3:dje för kast ad t af 3 Stånd, samt endast godkändt af FresteSt., som af sin talman och Constit.Utsk. blef förhindradt att, lika med dc öfriga Stånden, särskildt besluta om det sista morats förkastande.
Del är väl sannt, att Utsk. framställde alla 3 moram såsom ”ett helt, af inbördes oskiljak ”tiga delar bestående förslag, hvilket förden skull, ” enligt Utskts påstående, ”mäste i ett sam”band antagas eller förkastas.”
Sorn likväl detta samband blifvit af 3 Stånd fullkomligt upplöst, och PresleSt.
, såsom sin gemensamma tanka, redan vid återremissen yttrat samma åsigt, samt endast af talmannen blifvit liin dradt att göra densamma gällande äfven vid det slutliga af görandet, så kan jag för mindel icke annat finna, än att de 1 af alla 4 Stånden godkända moram böra i riksdagsbeslutet loS Deu 9 Maj. intagas; och som dessa båda mom. blifvit af Exped.Utsk. alldeles förbigångna i den nu föredragna förteckningen på hvilande grundlagsfrågor, får jag vördsammast anhålla, att Exped.Utsk:s förslag till nämnde § i riksd.beslutet måtte blifva återremitteradt, för att kunna på sina behöriga stallen erhålla följande tillägg:
Uti ingressen till T r y c k fr.för o r d n., ang:de rättelse i citatiouen af 86 § Reg.F., memor.
N:o 4° mom. i.
Uti 4 § af samma förordn., ang:de uteslutandet af 8 mom. rör:de indrag ni ngs ma gten, memor.
N:o 4° morn. 2.
Jag fruktar, att för öfrigt några misstag insmugit sig i Expcd.Utsk:s uppgift på de hvilande grundlagsförslagen.
Utsk. har nemi. ett mom. om ändring och tillägg i 72 § Reg.F. och 75 § Riksd.Ordn; men förslaget till ändring i y5 § Riksd.Ordn. har genom votering i förstärkt Constit.Utsk. förfallit; och torde rubriken derföre endast böra blifva: tillägg till 72 § Reg.F.
Derjemte bar Exped.- Utsk. upptagit ett mom. om tillägg vid 1 § 12 mom. och 4 § 4 morn. i Tryckfr.förordn., rör:de ansvar för vissa skrifters föryttrande, samt hänvisat endast till Constit.Utsk:s memor.
N:o 112; men som redactionen af detta förslag enl. metpor.
N:o 119 ännu beror på votering i förstärkt Constit.Utsk., synes äfven detta memor. böra åberopas samt, efter tillsats af ett "och,” rum lemnäs för ett N:o på det memor,, hvarigenom berättelse aftemnas om voteringens förlopp.
I händelse återremiss beviljas, anhåller jag, att äfven dessa anmärkntr måtte få åtfölja.
Det afgifna förslaget till § i riksd beslutet återremitterades.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksSttn, nemi.: från PresteSt. af d. 21, 23, 24, 25, 27 och 3o sisth April samt d. 1 dennes; från BorgareSt. af d. 21, 23, 25, 27 och 3o sisth April, samt från BondeSt. afd. 16, 21, 23, 24, a5, 27 och 3o sisth April samt d. 1 och 4 dennes.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna memor. och utlåttn från StatsUtskottet: N:o 464- i anledn. af verkställd omröstning i frågan om det sätt, på hvilket upplåning för Riksg.cont:s behof skall verkställas; N:o 465. i anledn. af verkställd omröstning i frågan Du 11 9 Ma j. 109 om en nådegåfva till förre t. f.
Öfvercommissarien P. J. Åhman; jV:o 466; i anledn. af verkställd omröstning öfver frågan om medels anvisande å 8:de hufvudtiteln såväl för underhållet af arbetscompagnierna på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona ; N:o 467. i frågan om förändringar i 1 och 1 art:na af bevilln.förordn.; N:o 468. i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s utlåt.
N:o 45o; W:o 469- med öfverlemnande af den upprättade Riksstaten; BancoUtskottet: N:o i43. i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion om underd. skrifvelse från R.
St., med anhållan om K.
M:s nåd. biträde för upptagande af utländskt creditiv för Banken.
Som K. M. till kl. 1 denna dag kallat R.
St. till plenum plenorum, afgingo H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. från Riddarhuset kl. till 1 till rikssalen, hvarest H. Ex.
Statsministern för utrikes ärenderna, å K.
M:s höga vägnar, uppläste K. M:s nåd. tal till R.
St., innehållande svar å åtskilliga af dem till K. M. i underd. öfverlemnade skrifvelser, rör:de lagfrågor, hvarefter Landtm, å R.
St:s vägnar uppläste R.
St:s underd. skrifvelse, ang:de antagande af den utaf K.
M. föreslagna förändring i g cap. 11 § Handelsbm. R. o. Ad., som före afgången från Riddarhuset beslutat att åtskiljas vid utgången från rikssalen, åtskiljdes kl. 2 e. m.
Måndagen den 12 Maj i835.
Justerades 3 prot.utdr. för d. g dennes.
Vid föredragning af K. M:s nåd. tal till R.
St. på rikssalen d. g dennes fann Ståndet ingen annan åtgärd dervid erfordras, än att lägga detsamma till handbna.
Ånyo föredrogs Exped.Utskrs d. 7 dennes på bordet lagda mentor.
N:o 27 till Preste- och BondeSt:n, i anledn.
Ilo Den n Maj. af dessa Stånds beslut rör:de LagUtskrs betänk.
N:ris 70 och 107.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att, då ifrågavar. memor. egentligen endast vore stäldt till Preste- oeh BondeStm, R. o. Ad. endast måtte lägga detsamma till handlma.
Det nu föredragna memor. innehåller en uppgift om LagUtsk:s förfarande; och som detta Utsk. ej inkommit med något jemnkn:smemor., bör Exped.Utsk:s anmälan öfverlemnas till LagUtsk., som skall förstärkas, örn frågan befinnes af den beskaffenhet, att den icke kan förfalla.
Underteckn. -Ridd.Secret.:
Förhållandet är, att LngUtsk.
, efter erhållen återremiss af dess under N:o 70 afgifna betänk. rör:de förändrad redaction af a3 cap. i § Ärfdab:n, uti svaret på återremissen, eller i betänk.
N:o 109, jemte någon förändring af sitt förslag i afseende på redactionen af nyssnämnde lagrum tillkännagaf, att ingen påminnelse blifvit gjord inom någotdera af RiksSt:n vid Utsk:s hemställan, att de förmyndareförorduanden, som hädanefter meddelades, skulle innefatta fullständig underrättelse om hvad förmyndare enligt berörde lagrum hade att iakttaga. R. o. Ad. afslog betänk.
N:o 109, Preste- och BondeStm biföllo det, hvaremot BorgareSt., lika med R. o. Ad., afslog detsamma, utom hvad angick förslaget om lydelsen af förmyndareförordnanden.
LagUtsk. har ansett denna sista fråga förfallen med hufvudsaken och derföre icke inkommit med något jemnkntsbetänk.; men Exped.Utsk., som vid granskning af Ståndens prot.utdr. öfver ämnet kommit i tvifvelsmål, huruvida hela frågan borde anses förfallen, har nu förfrågat sig hos Preste- och BondeStm.
PresteSt. har deröfver afgifvit följande beslut:
"Ståndet förklarade, att den i Exped.Utsk:s memor.
"omförmälda fråga borde anses hafva förfallit.”
Då således R. o.
Ad. afslagit denna fråga, oeh PresteSt. numera ansett den böra förfalla, Uro redan 2 Stånd ense derom.
Efter den upplysning, som Ridd.- Secret. lemnat, att 2 Stånd bifallit och det 3:dje med förändring antagit betänk., skall jemnkn. ske och frågan får ej förfalla.
Icke är det formenligt, att genom ett memor. från Exped.Utsk. frågan förfaller.
Jag kon således ej af PresteSt:s prot.utdr. linna mig tillfredsställd, utan yrkar remiss till LagUtsk.
Om BorgareSt. antagit den föreslagna lagförändringen med tillägg, då hade jemnkning bort ske; men då BorgareSt. bibehållit det gamla stadgandet, men förklarat, att i förroyndareförordnanden skulle intagas, Den 12 Maj. 111 hvad Ulsk. föreslagit rör:de förmyndares redogörelse, så är detta ett helt nytt beslut, som står för sig sjelf.
Det är således klart, att LagUtsk. bort anse frågan förfallen och att Exped.Utsk. haft orätt, hvarföre jag anhåller, att memor. må läggas till handkna.
Jag anser frågan vara ganska enkel och tror, att Exped.Utsk. haft rätt samt instämmer med Frih. Cederström.
Frölich hade rätt i hvad han yttrat, sä skulle, så framt något Stånd fattade särskildt beslut i sammanhang med ett utsktsbetänk., detta ej kunna till jemnkn. upptagas.
Riksd.Ordn. är dock tydlig deri, att då 3 Stånd äro af olika mening i samma sak, skall sammanjemnkn. äga rum, dervid alla Ståndens beslut böra komma i öfvervägande.
Jag yrkar, att frågan må komma till LagUtsk., ehuru, hvad sjelfva saken angår, jag icke är emot, att den blir begrafven.
PresteSt. har frånträdt sitt förra beslut; och som då 2 Stånd redan stadnat emot 2, förenar jag mig med Gr.
Frölich i begäran om memoits läggande till handhna.
Den siste talaren har ansett, att PresteSt. frånträdt sitt förra beslut.
Sådant kan ej grundlagsenlig! ske på ett Exped.U tsk:s memor.
PresteSt:s sednare beslut är således blott en opinionsyttring om behandlingssättet, och om R. o. Ad. finner målets skick ej vara sådant, att frågan hör förfalla, äger R. o. Ad. en obestridlig rätt att besluta om en annan behandling af densamma.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde ånyo, om R. o. Ad. behagade lägga Exped.Utsk:s nu föredragna memor. till handkna.
Föredrogs ånyo R. o.
Ad:s särskilda, i enlighet med 3o § Ridd.Ordn. tillsatta Utsk:s d. j dennes på bordet lagda utlåt, öfver ett af Hr Crusenstolpe i plenum d. 27 sisth April f. m. afgifvet yttrande.
Jemte anhållan, att detta betänk, må ytterligare förblifva hvilande på bordet, begär jag, alt Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., att detta mål blir uppfördt främst på föredragn:slistan för nästa plenum.
Gr. von Hermansson, Carl, förenade sig med Hr Oxehufvud. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., som förklarade, att den begärda bordläggningen icke kunde förvägras, hemställde, om R. 0.
Ad. behagade, på sätt Hr Oxehufvud yrkat, be - I 12 Den 12 Maj. sluta, att detta mål skulle blifva det första på foredragnlslistan i nästa plenum.
Ånyo föredrogs PresteSt:s d. 21 sistl.
Mars e. m. på bordet lagda och enligt särskildt beslut sedan d. 23 i samma månad livilande inbjudn. till Medstm att förena sig i PresteSt:s särskildt fattade beslut i anledn. af Banco- och LagIltskms utlåt.
N:o 4- Hr Stuart, Carl Gust.:
Jag får upplysningsvis anmäla, att Banco- och LagUtsktn redan besvarat en motion af Frih.
Boye och Hr Stråle i samma syftning som PresteSt:s nu ifrågavar. beslut, hvilket svar troligen till RiksStm inkommer i dag; och torde alisa, i sammanhang med pröfningen häraf, lämpligt tillfälle innan kort erbjuda sig att till afgörande företaga frågan om det beslut, R. o. Ad. anser sig böra fatta i anledn. af PresteStts inbjudn.
Jag skulle för min del tro, att denna inbjudn. kommer att läggas till handhna, i händelse R. o. Ad. bifaller omförmälda utlåt.
, hvaruti Utsk afstyrkt den af Frih. Boye och Hr Stråle väckta enahanda motion.
Det torde dessutom vara olämpligt att sönderrycka ett lagförslag, som varit uppg jordt i ändamål att i sin helhet underställas K. M:s sanction.
Jag inser väl, att pröfningen af detta förslag uti K. M:s Högsta
Domstol numera ej kan hinna fulländas inom den för riksdagens slut bestämda tid.
Men samma förhållande kommer troligen i allt fall att inträffa, äfven om förslaget varder sönderplockadt, på sätt PresteSt. synes åsyfta.
Frölich, Da v., förenade sig med Hr Stuart.
Stödjande mig på den siste talarens lemnade upplysning, anhåller jag om propos., att den föredragna inbjudn. må hvila, för att afgöras i sammanhang med Utsk:s betänk, öfver min motion; ty i annat fall kunde det hända, att R. o. Ad. band händerna på sig för pröfningen af det inkommande betänk., och jag ser ingen våda, att frågan om inbjudn. hvilar till dess.
Såvida den siste talaren förblifver vid sin begäran om inbjudn:s ytterligare livilande på bordet, kan sådant honom ingalunda förvägras; men jag anhåller få upplysa, att PresteSt:s inbjudn. går ut på helt annat än Frih. Boyes motion.
PresteSt. vill öfverlemna allt till K. M.; men motionen åsyftar att blott sönderdela de särskilda frågorna.
Jag har öppet tillkännagifva, att jag stödde mig på Hr Stuarts uppgift och är ej i tillfälle att bedöma vissheten af Gr.