Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. nu, sedan Utsk. blifvit bordt, är o, berättigade att vidtaga hvilken åtgärd de finna anmärkntna kunna föranleda och Rikets väl kräfva.
Den långa tid, som förlupit sedan anmärkmna anmältes, hade kommit mig att tro, att de blifvit öfverlemnade åt den eviga tystnaden uti archivernas graf; men jag finner nu, som sagdt, Utsk. ändock hafva uppfyllt sitt åliggande, då det öfverlemnat åt Ständerna att besluta öfver dessa anmärkn:r.
Uppskjutandet åt ett kommande Coust.Utsk. och kommande Ständer kan jag visserligen icke godkänna, men då Lucullus åt frosseriet offrade ett bär, yttrade han ”att han mera gaf, endast hail mera förmådde.
” — Jag vill tro på Utskis goda vilja.
För min del anser j ig, på grund af 107 §:n. Reg.F-.n, R.
St. nu berättigade att, oansedt Utsk:s hänskjutande lill en annan riksdag, vidtaga de åtgärder de kunna finna Rikets väl kräfva och anmärkntna föranleda.
Jag skulle för min del anse Rikets väl kräfva, så väl i afseende på de nu ifrågavar,, som de förut nfgjorda, Gr.
Frölichs och Hr Schartaus hos Const.- Ulsk. anmälda anledntr till anmärkn., tillämpning dels af 106, dels af 107 §§:na Reg.F:n; men om jag icke tor vara öfvertygad att Rikets väl föga gäller här, så är jag dock öfvertygad, att jag sjelf, mina åsigler och ord göra det, och jag vill derföre inskränka mig till en reservation, så väl mot Utskts åtgärd i afseende på dessa Irenne anmälda anledningar till anmärkn., som mot Ståndets beslut i afseende på desamma.
Stts underd. skrifvelse!- till K. M., nemligen: N:o 3g4, i anledning af K. M:s nåd. propos., angtde åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; N:o 397, ang:de beviljadt extra anslag för en arbetsinrättning i Eskilstuna fristad.
Ju - D c n g J 11 n i. i3y Justerades 2tne prol.uldr. för denna dag, ang:de en godkänd voterts-propos. oell de beslutade åtel remisserna.
Lades på bordet nedantminnda från Utsktn inkomna mein. och ullålm, nemi. från StalsUtskottel: N:o 579, med förslag till reglementariska föreskrifter, angtde de å Riksg.cont. anvisade crediliv; Stats- och BancoUtskotten:
N:o 20S, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o lia; J\:o 20g, i anleda, af erhållen återremiss å utlåt.
JVto 143; Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskotten: N:o 204, i anledn. af erhållna återremisser af utlåt.
N:o 160; JVto 2o5, i anledn. af erhållna återremisser af utlåt.
Nto 161, angtde den tillökade ordinarie båtsmansroteringen inom eti del lån; Nto 206, i anledn. af vackt motion om den nya ordinarie roteringens återgående till extra rotering. II. U. o.
Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m. lii fidem protocolli, F. O. Silfver stolpe.
Thorsängen den 10 Juni 184*.
Plenum kl. ^ lill 12 f. m.
Upplästes till justering och godkändes Exped.TJlskts förslag
Nto 3g8 till R.
Sits underd. skrifvelse tili K. M., angrde al K.
M. askadt exlra-statsanslng lill landshöfdinge-resideushus.
Justerades pleni-prohn för den 2t sisth April e. m. samt den 24 April f. och e. 111.
Lades på bordet indannämuda från Utikm inkomna mern. och ullålm, nemi. frän 26 II. 18 138 Den 10
Ju ni.
SlatsUtskottel: N:o 585, med förslag lill den i 63 $:n Reg.Fm omförmälda anordning; Stats- Be vi lin.- samt Allm.
N:o 20j, ang:de vice Talmannen Ilr Hallings motion, ronde användandet af de öfverskott, som af brännvinsbevillningeu kunna uppkomma; BancoUtskottet: N:o 196, i anledn. af gjord ansökning om eftergift af upplupen straffränta å ett af förre Brukspatronen C. G. Sjöstedt hos Bancodisconten upplaget lån; N:o 197, till svar å gjorda anmärkn:r vid Utsk;s under N:o 171 afgifna meni., i anledn. af väckt frågaom fö 1 höjning i arfvodet för läkarevården vid Tumba bruk; N:o 198, med hemställan öm ersättning till Utskts två cancellisler för renskrifning af Ulsk:s protocoll; N:o 19g, ang:de tillökning i löneinkomsterna för regi stratorn vid Bancodiscontverket C. P.
Dahlgren; N:o 200, i anledn. af undervägaren A. E. Brundins ansökning om eftergift af öfverränta å skuld till Bancodiscontverket.
Upplästes ankomna prot.utdr, från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af den 7 dennes, från BorgareSt. af den 8 och 9 dennes, samt från BondeSt. af den 2, 8 och 9 dennes.
Lades (ill handlingarna.
M. blifvit kallade till plenum plenorum kl. 1 denna dag, och kl. nu var till 1, afgingo Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. lill rikssalen, hvarest t. f. Hr Statsministern för utrikes ärendena, Statsrådet m. m.
Ihre, å K.
M:s höga vägnar, uppläste K.
M:s nåd. tal till R.
St., innehållande svar å af dem lill K. M. i underd. öfverlemnade skrifvelse!- rör:de lagfrågor; hvarefter Ståndet, enligt före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, åtskiljdes vid utgången från rikssalen kl. J till 4 e- tn - In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Den n Juni.
Fredagen den 11 Juni 1841 - Plenum kl. i i f. m.
Upplästes lill justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag lill R.
Sl:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.:
N:o 399, ang:de ersättning åt vissa commendanler för sporilar, förlorade till följd af K.
M:s nåd. förordning deli 3 Juli 1840, om prejning från Rikets fästningar af örlogsoch andra fartyg; N:o 400, anglde ändring af författningarna om sockenstämma och 0111 bildande af communalstyrelser; N:o 401: ll,ed förslag till stadga 0111 fattigvården i Riket, jemte sjelfva förslaget.
Likaledes upplästes lill justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§ i riksdagsbeslutet, nemi.:
N:o 4°» angtde Nummerlotteri-inrättningens upphörande; N:o 41, ang:de tillökning uti skaltefrihetsdygnen vid masugnar; JN:o 4?., om spanmålscreditivet.
M:s i gårdagens plenum plenorum på rikssalen hållna tal, innehållande svar å af R.
St. afglida underd. skrifvelse!- ang:de lagfrågor, fann R. o. Ad. delta tal, å R. o. Ad:s sida, för det närvarande icke erfordra annan åtgärd än alt läggas till handlingarna.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 8 och g dennes på hordet Ingda utlåt.
Nio i65, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 158, ang.-de väckt motion om tillsättande af en comité' för att utarbeta förslog lill en förändrad nationalrepresentation.
På begäran af Hr Printzensköld, Carl, blefvo reservationerna upplästa.
Jag kan icke undgå att vid delta tillfälle uttrycka min förundran deröfver, att Jikon.Utsk. alldeles icke gjort något afseende på de nnmärknU-, som mot Utsk:s förra förslag förekommit.
Ulsk. har börjat med det förklarande, alt Utsk. icke ansett sig kunna ingå i något omdöme 0111 sannolikheten deraf, att det förslag, som förstärkta Const.Utsk., men icke RiksSCn, såsom sådana, lagt på R.
St:s bord, skall vid nästa riksdag blifva antaget eller Deu ii Juni. förkastadt; men Ulsk. har ansell elen omständigheten, nit <!ella förslag livilnr på hördel, uIgöra etl hinder, sorn Ulsk.
Ilott sig icke kunna undanrödja.
Om Ulsk. hade tagil i lietraktande de amnarInte, som blifvit gjorda, så linde -Ulsk. funnit, att den omständigheten, att förslaget lill nationalrepresentationens ombildning ligger på R.
Sl:s bord, icke utgör något binder lör en anhållan hos K. M., sådan sorn dun ifrågavarande.
Det år klart, och lärer af livar och en ini sorn fordom erkännas, all en fullkomlig förändring af nationnlrepre-enlationen är eli så vigtigt ämne, alt dertill behöfves biträde, icke blott från den ena [sidan, utan afven från den andra, samt, om det ägde flera sidor, borde betraktas från dem alla.
Nu måste man likväl medgifva, ätl det represenlationsändringsförslag, som vunnit en lagenlig bordläggning, icke bar betraktat saken iner än från ena sidan.
Det torde vara vigtigt, ali vi kunna från eli annat håll fä åsigter yltrade i ämnet, som kunna lända lill upplysning och vägledning för det omdöme man skall fälla i saken.
Detta ändamål skall vinnas, i händelse R.
M. med nnderd. anhållan om tillsättande af en comité'af sakkunnige, oväldige, och i saken ointresserade män, som uppgöra förslag till en ändamålsenlig nationalrepresentation.
Förrän eli sådant förslag kommer ifrån Regeringen eller från en comité', som, p"i salt nämndi är, består af sakkunnige män, föhr tror jag icke all något förslag kai) tillvägabringa;, som varder först af Ständerna oell sedan nf Konungen anlaget.
Jag anhåller således, all, med afslag å Ulskts, endast genom en rösts pluralitet, tillkomna betänk., R. o. Ad. måtte instämma i den reservation, sorn Ur Aminoff vidfogat betänk., och uti hvilken flere ledamöter inom Ulsk. sig förenat.
Denna reservation upptager grundligen de skäl, som böra utgöra ett stöd för 1\.
St:s skrifvelse, äfvensom conclusionen i densamma är så bestämd, alt R.
St. deruti, utan alt på något sätt träda förstärkta Coust.Ulskrs förslag för nära, endast skulle anmäla behofvet att få ytterligare upplysningar meddelade, till stöd för det beslut båda statsmakterna i en framtid skola i ämnet fatta.
Man kan med skäl säga, att representationsfrågan, denna för Svenska nationen högst vigtiga angelägenhet, redan från riksdagens början vissle sitt öde.
Det tyckes, efter mitt förmenande, som frågan fallit i händerna, dels på män, hvilka lefva i thcorierna, och dels på sådana, som vilja göra gällande deras egna sjelfkära författareåsigter.
Det synes mig derföre, att frågan från början icke blifvit upptagen såsom den bort, icke med den opartiskhet, som R.
St. kunnat hafva rätt att vänta.
Genom en minoritet, som tillvällat sig väldet uti frågan, hafva vi fått ett grundlagsförslag hvilande till nasta riksdag, tvertemot majoriteterna inom 3:ne Stund; och då dessa majori - Den ii Juni. (elor nn vilja, med anledn. af Hr Rydin*; motion, begagna tillfallet alt inför allmänheten ådagalägga, det de haft allvar med representationsförändringen, samt nå samma gång inför Svenska folket högtidligen protestera emot del hvilaude representationsförslaget, så har likväl frågan genom Ekon.- Ulskis förfarande blifvit afgjord på ett salt, att de Irenne Ståndens protest blifvit afklipp! genom en herrskande minoritet.
Frågan är vigtig.
Den beror icke endast deraf, huruvida närvarande representationssätt skall fortfara, huruvida de 3:ne Stånden, såsom hittills, skola representera nationen, eller huruvida R. o. Ad. skall förlora sin sjelfskrifvenhet; den beror hufvudsakligen derpå, huruvida Sveriges öde skall leranäs åt massornas beslut, huruvida vi åt vära söner och efterkommande skola gå alt bereda sådana beslut, som kunna leda till folkyra oell samhällets upplösning.
Del. är af största vigt, all Representationen begagnar hvarje tillfälle för att inför Konungen, sorn står på högsta ståndpunkten i samhället, nedlägga sina bekymmer, för att söka åstadkomma ett annat representationsförslag, mera förenligt med Sveriges nationalitet och Svenska lynnet.
Jag anser denna åtgärd så mycket nödvändigare, sorn jag är öfvertygad, att den segrande minoriteten icke skall försumma under tiden intill nästa riksdag alt begagna hvarje medel, som finnes i dess makt, alt göra dess åsigter gällande, för att bereda sinnena till antagande af det hvilande förslaget; och att således inga andra skola uppkomma lill riksdagen, än sådane, hvilka (öi bundit sig att huru som helst genomdrifva detsamma, beviset derpå hafva vi för ögonen.
BondeSt. har nemi. bedutat alt låta trycka flera tooo exemplar af deras utgjutelse!-, för att kringspridas bland allmänheten i landel och derigenom förbereda kommande åtgärder viii nästa riksdag, di t vill säga, för att rotfästa sådana intryck i allmänhetens begrepp, alt den må se, att Sveriges enda lycksalighet hvilan på antagandet af förslaget.
Dä likväl Stiinderne sjelfvillig! hafva beslutat, att en representationsförändring bör äga runi, och initiativet således är laget å Ständernes sida, anser jag att vi böra begagna tillfället ali 11 os K. i\l. begära, det K.
M. täcktes till nästa riksdag aflåta en propos. i ämnet, som möjligen kan af Ständerna antagas.
Jag hoppas det så mycket mera, sorn behofvet och allmänna i östen påkalla en sådan åtgärd.
Jag kan icke inse orsaken hvarföre man vill undgå alt låta ett sådant förslag komma ifrån Konungen, hvarigenom Konungen kunde gä nationens önskan till mötes, och lägga ytterligare vigt till de stora tacksamlietsföi bindelser, hvaruti nationen står till denne monark.
Jag måste således tillstyrka, att R. o. Ad. vidblifver del beslut Ståndet lättade förra gången, samt förenar mig till alla delar lili hvad Ur Aminoff i sin reservation anlört, anhållande att R. o. Aih täcktes derå fasta uppmärksamhet, samt att den imderd.
Den 11 Juui. skrifvelsen måtte blifva affattad i de ordalag reservanten föreslagit.
Jag protesterar emot, att delta utlåt, eller betänk, kan, med den praxis och tolkning af 55 §:n Riksd.Ordn , som förut vid denna riksdag varit följd, blifva föremål för annan propos. än den, att det, såsom behandlande en motion, åsyftande en grundlagsvidrig åtgärd, måtte, med godkännande af TJtsk:s behandling af motionen, läggas till handlingarna.
Den tili motionen föreslagna åtgäid är grundlagsvidrig; ty den åsyftar dels att tillintetgöra ett af R.
St. redan fa 11 ad t beslut, dels innebär väckandet och afser behandlandet af en grundlagsundringsfråga i annan väg än grundlagen uttryckligen fölesk ri fver.
Jag reserverar mig mot bifall till motionen, ifall propos. derpå skulle framställas och ett sådant beslut af Ståndet fattas; ty en sådan underd. anhållan, som den i motionen föreslagna, åsyftar icke blott alt grundlagsvidrigt upphäfva ett af R.
St. fattat beslut, och slår i strid med 81 §:n Reg.Ftn; den åsyftar ock uppenbarligen alt nedsätta deras värdighet; ja, mina herrar! den går så långt uti oförskämdhet, att den vill förlöjliga denna statsmakt.
Men skulle — jag vill beklaga det, och nationen må harmas öfver huru man söker förvrida de af dess ombud en gång fattade beslut, och i denna statsmakt, som representerar nationen, nedsätta dess värdighet, — den i motionen föreslagna åtgärden verkligen blifva vidtagen, så tyckes mig dock, alt man bör göra denna åtgärd så litet olycklig som möjligt, och vill derföre, med full tillförsigt, att Ståndet fattar det beslut, som Ståndet anser lämpligast och för landet nyttigast, och öfverlygad att hvar och en söker tillvägabringa det beslut han finner mest öfverensstämmande med sina åsigler i saken, för dem, som önska bifall till motionen, vördsammast föreslå, att den ej måtte bifallas, utan med nedanstående för det lyckliga ändamålets vinnande och för sakens framgång, såsom jag anser, ganska väsendtliga villkor; dock gör jag detta förslag med det uttryckliga förbehåll, att det icke måtte komma under pröfning, åtminstone af Hr von Harlmansdorffs politiska vänner förr, än hans åsigter öfver motionen först äro inhemtade; en aktning, som håde jag och mitt förslag äro Hr von Hartmansdorff skyldiga för det stora och oinskränkta anseende han och hans åsigler här af pluralitelen åtnjuta. 1:0
Då jag vet, alt de, hvilka skulle önska bifall lill denna i betänk, behandlade motion, icke gerna se, att Regeringens åtgärder blifva klandrade, vare sig såsom vittnande om oförmögenhet, brist på vilja eller brist på verksamhet, så, för att icke lemna las ta re norn rum, skulle jag föreslå, om icke denna afsigt lättast och åtminstone för en tid mest af - Den i i J u lii. görande, skulle i afseende på denna fråga vinnas, om man, jemte den föreslagna underd. anhållan 0111 en coraitcs nedsättande, med passande ordalag uttryckte den Ulligaste önskan, att enan icke åstundude alt se något resultat af emilite'ens verksamhet, hvarken vare sig med underd. berättelser om arbetets fortgång och fortskridande, dess snara slut, inträffade oöfvervinnerliga hinder derför, eller med öfverlemnande af något förslag eller Ihy åtföljande och för detsaminas användande och förslående, alldeles oumbärligt nödvändiga jernförelselablåer, förklaringar, notabener, noter och commentarier; att man tillkännager, säger jag, att R.
St. på det lifligaste önska, att af comile'en icke få afhöra något resultat af denna beskaffenhet förr än minst ett sekel efter dess nedsättande; men att de lika lifligt önska, att vid hvarje riksdag kunna få anslå ökade arfvoden åt de vid cnmiteen anställda, så val arbetande sorn hedersledamöter.
Fästes delta villkor vid denna underd. anhållan, så är jag öfverlygad, alt den med motionen i detta ena afseendel åsyftade afsigt skulle vara fullkomligen vunnen; och jag är tillika öfvertygad, att de, hvilka hafva så finkänsliga öron, hvad klander af Regeringens åtgärder angår, men gerna hafva dem försedda med bomull, då de nås af ljud, som kunde komma att uppväcka aningar 0111 en olycklig nations antingen klagan eller missnöje, och de, hvilka icke kunna tåla något tvifvelsmål 0111 Regeringens infallibillitet, skola kunna vara lugna, om detta villkor fästes vid nedsättandet af den föreslagna comitcen, och så framt kommande Ständer och nationen låta binda sig af ett sådant beslut.
De skola icke, såsom i afseende på Lagcomiteen, hvilken, förargligt visst, icke nedsattes med detta förbehåll år 1815, (å af Ständerna hvart femte år och af annat obeskedligt folk, som hvarken låta nöja sig med betäuktn eller tablåer, eller ursägter af, Gud vete hvilka oöfvervinnerliga svårigheter, hvart tionde, stundom hvart år få höra eli pinande skrik på det lagförslaget och det lagförslaget, och nu vill man hafva en punkt af det anlagen, nu en annan, nu en hel balk, nu en half, och, mine herrar! hvad säges! nu hela lagförslaget, ehuru blott något öfver ett fjerdedels sekel är förflutet sedan comitcen nedsatles, och Regeringen knappt ännu hunnit besinna sig på hvad med hela saken är till görandes.
Men ack! ett sekel är ändock långt; måtte blott comitcen, Regeringen och saken få förnöta det i ro, sedan skola de nog alla tre förena sig om att göra folket lyckligt; hvad är ett sekels väntan, om man derför kan köpa sig en evighet af gyllene lid! 2:0
Då jag vet, att de, hvilka önska bifall till den i motionen föreslagna åtgärden, uteslutande äro anhängare af den Hög- och Välborna, Idögvördiga, Vällofliga och Hedervärda ståndsprincipen, så, på det alt de i deras underd. anhållan icke må hafva skrif vit ett Uriae-bref åt denna deras älskling, på det att de icke må gå miste örn sitt mål, vill jag före - *44 Den ii Juni. slå, alt vid samma anhållan lustes såsom det andra villkoret följande: att nemi. motionären måtte blifva comiteens preses, dels såsom en välförtjent belöning, dels på det att lian ina vara i tillfälle alt utveckla de åsigler i afseende på utbildningen af ståndsprincipen, hvilka lian vid conferencertia bär i representationsfrågan så för!jenstfullt framställde; man kan då vara öfvertygad, ty mannen är icke den som låter pruta med sig, att vi icke blott skola få behålla våra fyra gamla Stånd, utan få dessutom en del stånd af fiskare, Diskare, lurendrejare och män af allahanda andra yrken, med ett ord, ett Stånd af hvarje yrke.
Att mannen kommer med, ifall man, efter hans idéer, vill såsom sig bör och conseqvensen verkligen fordrar, om ståndsformerna skola bibehållas, gifva dessa liksom i Indien sin fulla utbildning från Parcas till Brahminer — det ar ultydt, frälsebönder oell erkebiskopar — är nödvändigt; ty hvem skulle annars kunna uttänka åt dessa
Stånd deras tillbörliga epitheter, de kunna ju hvarken kallas högvälborne eller hedervärde.
Vidare föreslås, att såsom ledamöter i comiteäm intagas en Hr Askelöf, som påstås hafva Minervas vishet, nb. blott såsom hedersledamot; någon med Argi egenskaper, att kunna se en sak från hundrade sidor, ja! snart sagdt från alla utom den lucrativa; såsom en tredje, äfven en f. d. man, hvilken vill hafva konungamakten så stark som 'möjligt, och Rikets representanter medgörliga derutöfver; slutligen, för vännernes skuld, någon ledamot, hvilken öppet och ärligt dignar under sin svenskhet. 3:o Såsom det tredje villkoret föreslås, att, ifall den af mig ifrågasatta motionären blir proses, att då cornilsen icke. får nedsättas i Borås; ty sedan han i politiskt afseende gjort samma öfverresa från Kallundborg till Aars, som salig Peder Paars gjorde på vers, torde han icke komma att befinna sig väl der, utan böra vidare avancera.
Slut ligen menar jag, alt comitéen vid afgång bör rekryteras från den byrå af visa, som gömma sig under en pseudony'tn svenskhet och idoghet.
Detta är allt hvad jag har att säga 0111 motionen och dess behandling, och kan ej inlåta 111ig i vidare discussion öfver densamma.
I afseende på hvad Hr af Dalström yttrade —• det må hafva varit taget af egen eller af livems fatabur som helst — vill jag blott nied några ord svara, att, hvad det främmande oket angår, så är det massorna oell icke nationens fåtalighet, sorn skola och kunna bevara oss derifrån.
Det är genom det Stund, som antagit det hvilande grundlagsförslaget, och genom följderna af detta förslag, det vill säga, att vi blifva ett folk, sorn vår frihet och sjelfständighet endast kan och skall försvaras.
Jag vill för ingen del upptaga tiden med Den ii Juni. med någon vederläggning af hvad den siste talaren yttrat, ty det lönar verkligen icke mödan.
Jag vill blott erinra, att han, likasom jag, måste vara nöjd med den fatabur, som blifvit oss beskärd; äfvensom jag vill påminna derom, att jag för min del icke tager några inslructioner från tidningsskrifvare.
Den siste värde talaren tyckes hafva blifvit förnärmad deraf, att jag nämnde ordet fatabur.
Jag får då tillkännagifva, att orsaken dertill valden, att jag tyckte mig någonstädes, om jag rätt minnes, uti Svenska Biet hafva sett något dylikt, som han yttrade.
Hr Munck af Rosenschölds långa anförande, så innefattade det en ny motion ang:de något, som skulle sättas i verket ett sekel härefter; och som vi då hafva god tid att tänka derpå, så anhåller jag att motionen emedlertid må hvila pä bordet.
Hvad Hr Munck af Rosenschöld behagat yttra, lemnar jag gerna åt sitt eget värde; det påkallar ej något svar, förr än då, mot förmodan, delta yttrande skulle finna sympathier inom R. o. Ad.
Uti hufvudsaken förenar jag mig med hvad Hrr Printzensköld och af Dalström anfört.
Då Hr Rydins motion forsta gången förevar i Ekon.- TJtsk., afslyrkte Utsk. motionens antagande.
Detta afstyrkande vill jag ej klandra, emedan Utsk:s majoritet trodde, alt motionen vore stridande mot grundlagarna och mot det, enligt förstärkta Const.Utsk:s beslut, nu hvilande förslag till förändring af representationssättet, vid hvilket förslags uppgörande Utsk. dessutom ej kände R.
St:s rådande opinion i detta afseende.
— Men sedan det är gifvet, enligt min öfvertygelse, att motionen ej är i strid med grundlagen, såsom varande ett önskningsmå), i hvilket afseende Svenska folket alltid fått nalkas sin Konung, och motionen ej heller är i strid med det enligt grundlagarna nu hvilande förslaget om en förändrad representation, hvilket förslag obehindradt och formenligt går sin väg fram till lif eller död; så hade jag trott, att Utsk., sedan 3 RiksSt. återremitterat betänk., i afsigt att förmå Utsk. att frånträda dess i förra betänk, afgifna yttrande, bort, såsom Utsk. hetraktadt, ställa sig dessa 3 RiksStts önskan till efterrättelse, helst Utsk. fått i de afgifna anföranderna och reservationerna inom 3 RiksSt. full anledning att ändra sitt förra beslut och derigenom understödja motionen.
Då sådant icke inträffade, utan Utsk. fortgick, genom en rösts pluralitet, alt vidblifva sin i förra betänk. afgifna tanke, ansåg jag mig tvungen alt mot del fattade beslutet nedlägga min reservation.
Motionen är af särdeles vigt och af ett allmänt intresse; 16 II. iu Den 11 Juni. deri innefattas Svensta folkets i långliga lider gjorda önskan, särdeles vid innevarande riksmöte, om en förbättrad representation; den åsyftar lära känna Konungens eller den andra statsmaktens tanke i detta riksangelägna ärende, hvarförutan något ändamålsenligt och gagneligt helt icke kan för Svenska folket åstadkommas; den har den fördel, att, om nu hvilande grundlagsförslag till en förändrad representation, utgående egentligen från det förstärkta Const.Utsk. och mot 3 PiiksStrs beslut, blefve, af en eller annan orsak, vid nästa riksdag icke antagen, elt nytt förslag från Konungen eller den andra statsmakten genast är till hands att framläggas för kommande Ständer.
Om det nu hvilande grundlagsförslaget till en förändrad representation äger ett sannt och verkligt nationalvärde, så behöfver detsamma ej frukta ett annat förslag såsom medtäflare.
Äger förslaget åter ej detta värde, och som gör dess antagande vid nästa riksdag omöjligt, då måste det vara en fördel för nationen alt hafva ett annat förslag i beredskap.