Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Löwenhjelm, känner jag lifligt obehaget att yttra mig i en fråga, af hvars utgång jag personligen kan hemta nytta eller skada: men då jag anser vigtigare att fästa StatsUtskls och Ståndets uppmärksamhet på vigten af ämnet, än att låta en consideration undanhålla de möjliga upplysningar, jag kan meddela; så har jag funnit mig föranlåten att begära ordet.
StatsTJtsk:s betänk, in* nehålier, att Utsk. tror en ändamålsenligt verkställd reorganisation af Kammar-colbm kunna med nu ägande tillgångar ske.
StatsUtsk. har, om jag icke bedrager mig, vid föreg:de riksdag yttrat detsamma.
En reorganisation af Kammarcolbm med ägande tillgångar verkställdes också till följe deraf.
Då förknappades i möjligaste måtto tjenstemanna-personalen, för att bereda någon förhöjning i lönerna för de återstående; men det räckte ändå icke till, utan lönerna blefvo i de flesta tjenstegraderna vida mindre, än hvad de voro i de andra förut reglerade verken.
De af det Höglofl.
Ståndets ledamöter, som bo på Jandet, hafva med intet embetsverk så mycken beröring, som med Kammar-coll:m, och torde kunna vitsorda, huru vidlyftiga, mångfalldiga och grannlaga de ärenden äro, som utgöra föremål för Kammarcollegii verksamhet, samt huru vigtigt och angeläget det är, att personer med arbetsamhet, skicklighet, arbetsvana, oväld och skarpsinnighet finnas, som skola granska och pröfva der förekommande ärenden.
Det vore derföre högst nödigt, att desse personer förseddes med samma, om icke större, lönevillkor, än deras vederlikar i Öfriga styrelseverken.
Det förvånar verkligen, att StatsUtsk. föreslagit, att styrelsepersonalen i detta colbm skulle till en del utgöras af assessorer.
Kammar-colbm har från början af dess inrättande aldrig haft andia ledamöter iin kammarråd.
Deremot hafva de flesta andra styrelseverken haft assessorer.
Detta är nu förändradt; men nu skulle man vända om för hållandet, och inom det äldsta och vigtigaste verket, hvarest den mesta grundlighet och skicklighet erfordras, nedsätta ledamöterna lill assessorer , då de andra embetsverken hafva råder.
Isynnerhet önskar jag fästa Utsk:s uppmärksamhet, vid den blifvande återremissen, på Hr Stuarts motion.
Han har föreslagit, att en kammarskrifvare skulle anställas vid hvartdera af Kammar-eollegii 3:ne provins-cont. utöfver det nuvar. antalet.
Det har ej längesedan funnits 3 kammarskrif6 H. ,7 Den 3 Maj e. m. vare i hvart och ett af dessa contor.
Detta förändrades, men med ringa nytta, och verkade sä förlamande på ärendenas gång, att under de sednare åren hafva några extra-ordin. måst förordnas, för att förrätta ordin.-kammarskrifvaretjenst i dessa contor, utan att kunna tilldelas motsvar. löneförmåner.
De fleste hafva fått tjenstgöra för intet, andre fått obetydliga arfvoden, alldeles otillräckliga för deras bergning.
Det är så mycket angelägnare, att en 3:dje kammarskrifvare i hvarje provins-cont. anställes på ordin.-stat, som provins-cont:n hafva att utreda allt hvad som rörer jordeböcker och gamla förhållanden i räkenskapsfrågor; och de undersökningar, de för de provins-cont:n åliggande utlåt:n hafva att verkställa, erfordra mycken tid, noggrannhet och ej ringa kännedom af författningarna.
När nu en yngre person blifvit anställd såsom t. f. kammarskrifvare, har naturligtvis en lång tid åtgått, innan han kunnat initiera sig först i det mekaniska och sedan i det öfriga af göromålen; och just då han kommit i tillfälle att kunna göra contoret någon verklig nytta, har han för sin utkomsts skull nödgats söka sig derifrån, för att kunna lefva på en häradsskrifvaretjenst eller något dylikt, och då har samma experiment måst anställas med en annan t. f. kammarskrifvare, ofta till större hinder än gagn för contoret.
Jag utber mig, att dessa anmärk n:r måtte få åtfölja den återremiss af detta betänk., hvarom jag vördsamt anhåller, och att Utsk. dervid måtte taga i noga öfvervägande de ganska grundade och riktiga uppgifter och omdömen, som äro tryckta i den promemoria ang:de Kammar-collegii stat och lönereglering, som Hr Gyllenhaal redan till prot. aflemnat.
Efter 17 års oafbruten tjenstgöring inom Kammar-colhm, från hvilket verk jag afgått till det embete, jag nu innehar, tror jag mig hafva förvärfvat en temmeligen noggrann och fullständig erfarenhet om detta verks beskaffenhet.
Jag anser då såsom en pligt, och en angenäm pligt, att vitsorda det af flera talare framstäldta, för handen varande oundgängliga behof af förbättrade lönevillkor för Kammar-colhm.
Man måste medgifva, att det ligger måhända en orättvisa deruti, att detta verk, hvars vigt ingen lärer kunna bestrida, är nära nog i alla tjenstemannagrader sämre aflönadt, än något af de öfriga verken.
När nu likväl Konungens propos. icke innehåller ens något så beskaffadt förslag, som skulle sätta dess tjenstemän i lika cathegori med de öfriga styrelseverkens personal; så synes det mig vara i högsta måtto obilligt af StatsUtsk.
, att vilja vägra det anslag, som blifvit så billigt och rättvisligen af Konungen begärdt.
Man tror i allmänhet, att ärendena kunna skötas med en ringa personal; men den som tror det, har icke försökt hvad embetsgöromål vilja säga.
Mången gång kan från ett embetsverk utgå en expedition, Den a Maj e. m. som är ganska kort; men den som grundlagt den, som anskaffat de upplysningar, hvilka dervid varit erforderliga för att med säkerhet komma till det rätta resultatet, kan dock vitsorda, att mycken tid och en mångfalldigt större tidsrymd, än man skulle förmoda, åtgått för dessa upplysningars anskaffande, och att således arbetet, änskönt det till sin produet kan synas obetydligt, likväl varit ganska vidsträckt.
Jag får således äfven tillstyrka återremiss, med vördsam anhållan, att StatsUtsk. måtte göra afseende på de anmärkn:r, som i denna fråga blifvit gjorda.
Hvad särskildt beträffar den motion, som af Hr Stuart blifvit framställd om nödvändigheten af en scals anställande i Kammar-coll:m, så ber jag blott att få erinra StatsUtsk. om den enkla sak, att man ej alltid såsom menniska eller lefvande varelse kan vara frisk, att man kan få andra laga förfall, och att således, der icke mer än en actor publicus finnes, kan det fall lätt inträffa, att embetsgöromålen måste ligga nere.
Dermed kan Slaten icke vara synnerligen väl betjent, och då Kammar-coll:m har en mängd ärenden, deri actor publicus måste höras, innan collrm får afgöra dem; så synes det nödvändigt att tillsätta en embetsman, som blifver suppleant för kammar-adv.fiscalen. R.
St. hafva sjelfva ansett nödigt, att för den ombudsman de utse för att tillse rättvisans skipande tillsätta en suppleant, för den händelse, att förfall för den ordin, inträffar.
Då måste det äfven vara lika billigt, att ett af Statens embetsverk har samma utväg för att bereda ärendenas oafbrutna och ändamålsenliga gång.
Fortsättningen af discussionen öfver StatsTJtskts utlåt.
N:o uppsköts, i anseende till den långt framskridna tiden på aftonen till nästa plenum.
St:s Just.ombudsmans, nu af LagUtsk. granskade, berättelse, får jag vördsamt väcka en motion, i afsigt att krigsrätter, då de afgifva felaktiga domslut, ej må kunna dömmas till högre böter än det vanligen ålägges andra underrätter.
Det skall måhända anses djerft af mig, att jag, ehuru icke lagfaren, dock vågar väcka en fråga af denna art; men min rättskänsla och öfvertygelse säga mig, att i principen för de tilldragelser, hvaröfver jag går att yttra mig, måtte ligga något rättsvidrig!.
I nämnda berättelse (pag. 29) omnämnes, att en reg:tskrigsrätt, som, genom oriktig förvandling af böter, hade dömt en person att undergå 16 i stället för 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, blifvit af K.
Krigs-hofrätten dömd att böta i5o r:dr b:co, så ålagda, att ordförande och auditeur pliktade hvardera 33 r:dr 16 sk. b:co, och de öf - Den i Maj e. m. vige 5 ledamÖterne, hvar för sig, 16 v:dr 3a sk. b:co.
Domen vann laga kraft utan pröfning af Högsta
Domstolen, sedan något formfel vid besvärens afgifvande ägt rum.
Af samma berättelse (pag.
3o) ser man, att dylika fel begåtts vid åtskilliga andra underrätter, utan att påföljden varit så sträng: så har t. ex. vid Stockholms norra förstads kämnärsrätt en person genom oriktig bötesförvandling undergått a4, i stället för 20 dagars fängelse vid valten och bröd; påföljden blef, att K. Svea Hofrätt dömde de ledamöter, som i beslutet deltagit, att gemensamt böta 16 r:dr 32 sk. b:co.
Skytts häradsrätt hade äfven, genom oriktig botesförvandling, dömt en person att undergå 20 i stället för 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilket hade till påföljd, att häradshöfdingen dömdes af Hofrätt att böta i3 r:dr 16 sk. b:co, samt skade-ersättning 18 sk. 8 rst. b:co.
Siende häradsrätt (pag.
46) hade likaledes genom oriktig bötesförvandling dömt en person att undergå 16 i stället för 12 dagars fängelse vid vatten och bröd, alldeles samma fe! som det af krigsrätten begångna.
Åtal skedde af vederbör, adv.fiscals-embete, men endast i afsigt att i framtiden förekomma dylika misstag i lagskipningen.
Hofrätten förklarade, att häradsrätten oriktigt förfarit, men lät dervid bero utan alt några böter korarno i fråga.
Af nu anförda exempel synes, att samma fel inom lagskipningen blifvit så högst olika bestraffade, att de ytterligheter inträffat, att der Krigs-hofrätten dömt till böter af det betydliga beloppet af i5o r:dr b:co, har en annan Hofrätt inskränkt sig till blott en föreställning utan böter.
Det synes mig vara tydligt, att sådana missförhållanden äro för enskilda förnärmande, och böra, så vidt ske kan, förekommas.
Hos en krigsrätt, som utgöres af 6 officerare och en juridisk ledamot, auditeuren, borde väl skäligen ej någon högre lagkunskap kunna förutsättas än hos en kämnersrätt, hvars ordför. är jurist, och dess ledamöter icke ombytliga, hvarigenom de förvärfva en större juridisk erfarenhet, än - krigsrätts-ledamöter, som commenderas efter tur-rullan, och dessutom, vid vissa corpser, sällan sammankomma.
Då nu, enligt foregtde, inträffat, att K. Svea Hofrätt, för ett sådant fel, som det ifrågavar., dömt en kämnersrätt till samma böter af 16 r:dr 32 sk. b:co, att af domstolens ledamöter gemensamt erläggas, som Krigs-hofrätten, hvar och en af de, efter dess åsigt, minst ansvariga ledamöterna inom krigsrätten, och åt en annan domstol blott gifvit en föreställning för dylikt fel; så synes det vara af behofvethögt påkalladt, att åsigterna inom nämnda öfverdomstolar bringades till någon större likhet.
Med anledn. af nu yttrade åsigter föreslår jag vördsamt, att de lagrum skola granskas, hvarefter krigsrätts-ledamö - Den a Maj e. m. i33 ter, för deltagande i felaktiga domslut, kunna till böter dömmas.
LagUtsk., dit jag vördsamt anhåller att denna min motion remitteras, förmodar jag skall vid handläggningen deraf finna nödigt att föreslå någon till ändamålet ledande förändring af § 95 i 14 cap. af K. krigsartiklarna, för att sålunda få en mera bestämd lag i ämnet, hvilket så mycket lättare torde låta sig göra, som denna § hufvudsakligen är ett utdrag af allmänna lagen, och sålunda, enligt § 33 i Riksd.Ordn., af Utsk. kan behandlas, utan afseende å det annars möjliga hindret, att den utgör en del af krigsartiklarna, som endast i vissa fall' kunna vid omarbetning i eivil-Iag inbegripas.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna utlåtm och betänkm, nemi.: från StatsUtskottet: N:o 64, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 64, Lift. A, i anledn. af väckta motioner om liemmantalsräntans upphörande eller förminskande; N:o 64, Litt. B, i anledn. af motion om skjutsfärdspenningarnas upphörande; N:o 64, Litt.
G, i fråga om ollongäldens upphörande; N:o 64, Litt.
D, ang:de gjord framställning, att ränta af odlingslägenheter å allmänningar, i vissa fall, bör upphöra att till statsverket ingå; jNt:o 64, Litt. E, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af den, vid fördelningen af utmarken på Öland, samma utmark åsätta ränta; N:o 64, Litt.
F, örn tillökning i skattefrihets-dygnen vid masugnar; N:o 64, Litt G, i fråga om mäntalspenningårnas upp- - hörande eller ändring uti deras beräknande; N:o 64, Litt.
H, i fråga om lagmans- och häradshöfdinge-räntans upphörande; N:o 64, Litt.
J, i anledn. af väckt fråga om nedsättning uti sterbhus-afgiften; N:o 64, Litt.
K, angtde beräkningen af vacance-afgiften för oroterad jord, samt framställning om dess återförande till bevillningen; N:o 65, med summariskt förslag öfver statsregleringen; från Lagutskottet: N:o 29, i anledn. af väckt motion derom, att egendom, som utaf ägaren blifvit öfvergifven, må af dennes närmaste skyldeman i besittning tagas; N:o 3o, i anledn. af väckt fråga derom, att enskild äganderätt bör vika för allmänna ändamål; N:o 31, i anledn. af väckt fråga derom, att böter och vitén, grundade på det myntvärde, att tre daler silfvermynt 134 Den a Maj e. m. svara emot nu gällande en riksdaler specie i silfver, böra vid detta värde och beräkningssätt bibehållas; N:o 32, i anledn. af väckt motion öm ändring i fy] cap. Missg.btn; N:o 33, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. brefvet den 3 Juni 1752, ang:de Hofrätterna lemnad tillåtelse alt i dråpmål dömma till lottkastning, då ej utrönas kan, hvilken af flera varit den dödes baneman; N:o 34, i anledn. af väckt motion, angrde de rättigheter, sorn böra fosterbarn tillkomma; N:o 35, i anledn. af väckta motioner, angrde s. k. undantagscontracters intecknande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 12 om natten.
Tisdagen den 5 Maj i84o.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskrs den 25 och 29 sisth April på bordet lagda utlåt.
Nro 40, angrde reglerm af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel.
Ett verkligt illamående hindrade mig att här infinna mig i sista plenum.
Jag anhåller derföre vördsamt, att nu få yttra några ord om StatsUtskrs betänk, i de delar, som då förevoro.
Jag skall ej blifva mångordig. 5g §:n Reg.Frn bjuder uttryckligen, att Statens behof böra fyllas.
I följd af detta stadgande är någon annan pröfning StatsUtsk. icke tillåten, än den, om behofven verkligen utgöra behof eller ej, och dernäst, om tillgångar dertill finnas eller icke.
Utsk. derutöfver sträcker sig, utgör i min tanke ingenting annat, än usurperande af ett förmynderskap öfver Stånden, ett förmynderskap, som ej, utan påföljd för samhället, af Stånden kan godkännas.
Jag instämmer i allo i de förtjenstfulla yttrander, som Presidenten Gyllenhaal och flere ledamöter afgifvit, i afseende på de begärdta anslagen för Just.revisionen, Hofrätterna och Kammar-colhm.
Behofvet för dem är sådant, att jag icke tvekar att öppet förklara, det jag anser ett vägrande af dessa anslag vara ett brott mot nationen; ty det är den, som kommer att sitta emellan, derföre att StatsUtsk., tvertemot grundlagens föreskrift, nekat dessa anslag.
StatsUtsk., så väl som andra Utsk., har en otvifvelaktig skyldighet att respectera sin bestämmelse.
Grundlagen lemnar all politik åt Gonst.Utsk., och lemnar endast drätseln åt Stats - Den 5 Maj f. ra. i35 Utsk.
När StatsUtsk. nu öfverskridit sina gränser och tillåter sig att inblanda politiska motiver, usurperar det på Ständernes makt.
Denna erinran, mine herrar! är icke fåfäng.
Jag begär, att den ej måtte förgätas vid pröfningen af Utsk:s öfriga betänkm.
Till den ledamot, som, enligt min uppfattning, tillåtit sig en erinran, att för liten eftergift vid denna riksdag åt den anda, som så oblygt framstått, i synbar riktning att rycka åt sig all makt; att, säger jag, för liten eftergift åt den skulle kunna frambringa en revolution — till denna ledamot ber jag få framställa den önskan, att om han förmår mera än hota, han ville skaffa oss denna revolution, ju förr ju hellre, på det att vi må komma till ärligt spel.
Denna revolution skall aldrig lyckas, ty i Svenska folkets national-karakter ligger, att det vill hafva en Gild och en Konung, men icke ett mångvälde, som nationen afskyr.
Finner han sig åter icke i tillfälle att frambringa något sådant; så ber jag honom och hans vänner, att upphöra med att arbeta på en revolution i motsatt anda; ty nationen önskar lika litet det ena, som det andra.
Jag anhåller, att dessa ord må få åtfölja återremissen till StatsUtskottet. g:de punkten.
Stats-contoret.
Hr af Tuneld, Carl Erik, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Vid Högh StatsUtsk:s under N:o 4° den 3 nästl.
April afgifna utlåt., ang:de reglerm af riksstatens 2:dra hufvudtitel, är jag föranlåten göra amnärkn. i hvad angår gide punkten om den af K. M. i nåder äskade tillökning i K.
Stats-contls aflöningsstat, med 5,200 r:dr, hvilken blifvit af Utsk. afstyrkt, under anförande, dels af den generella åsigt, att embetsverken, i följd af R.
St:s beslut, rör:de förändring i organisationen af Statsrådet, torde komma att undergå en reglering, som kan göra anslagen mera tillräckliga, dels att delta embetsverk äger på expectance-stat flera personer, hvilka skulle kunna i tjenstgöring inkallas, dels ock att behofvet af den äskade förhöjningen jemväl till någon del torde upphöra, derest inseendet öfver K. mynt- och controllverket, såsom föreslaget vore, skulle komma att till K. Bergscoll:m återflyttas.
De skäl, som föranledt K.
M. att äska ifråga var. tillökning, agde rum redan sista riksdag, och vunno då, på derom framställd nådig propos., det afseende hos StatsUtsk., att detsamma, i dess utlåt.
N:o 80, 6:le punkten, tillstyrkte beviljandet af det begärdta beloppet, hvilket äfven bifölls af 2:ne RiksSt., deremot de 2:ne andra fattade motsatta beslut, hvarföre frågan hänsköts under förstärkt StatsUtsk. och der förlorades. K. Stats-cont. fann sig då nödsakadt genom und. skrifvelse den g Oct. 1834 göra anmälan hos K.
M. om omöj - i36
Den 5 Maj f. m. ligheten för embetsverket att, med förra personalen, behörigen fullgöra de tillökade åligganden, som, sedan dess stat år 1824 reglerades, hade tillkommit genom de åren 1826 och 1828 skedda öfverflyttningarna tilKStats-cont. af förvaltningsåtgärder, hvilka förut tillhörde andra verk, bestående förnämligast i allmänna magazins-ärendena och krono-uppbördsverket, chartae-sigill.cont. och vågstaterna i Fahlun och Avestad jemte K.
Krigs-collegii befattning med mötes- och tross-passevolance- samt krigsmanshus-medlens uppbörd och leverering; och hade K, M., i anledn. häraf, såsom
Dess nu aflåtna nåd. propos. innehåller, funnit för ärendenas jemna och oafbrutna gång nödigt anvisa den erforderliga tillökningen, att utgå, dels af 2:dra hufvudtitelns besparingar, dels af extra-utgiftsmedlen, men, enär detta förhållande icke utan olägenhet längre kan fortfara, ånyo i nåder framställt behofvet af förenämnda tillökning, nemi : löner för en ledamot, en notarie, en cancellist och arne kammarskrifvare i Riksboksluts-cont., samt förhöjning i lönerna för ledamöterna till hvad civile ledamöterne i K.
Krigs-colbm och Förvallningen af sjöärendena åtnjuta, och äfven till en del bestås K.
Commerce-collegii ledamöter.
Då Högh StatsUtsk. varit i tillfälle att nu, så väl som vid förra riksdagen , inhemta och bedömma mångfalldigheten och vidden af de göromål, som åligga K. Stats-cont., samt inse angelägenheten deraf, att desamma icke varda eftersatta, hade väl mera afseende bort fästas å det tillräckligt ådagalagda behofvet af den tillökning i personal, för hvilken K. M. i nåder äskat löners anslående, och Utsk., i följd deraf, icke skäligen kunnat, såsom skett, vägra sitt tillstyrkande af sådan aflöning åt denna personal, som icke dess mindre måste finnas och begagnas, så framt icke ärendena skola till betydlig del åsidosättas.
Emot den generella föreställning
Utsk. uppfattat, så väl i denna fråga, som i de öfriga, rör:de nya anslag för erabetsverkens reglerande, hafva Hr Biskopen m. m.
Doctor Hedren med flere af Utsk:s ledamöter i afgifna och bifogade reservationer anfört så grundade skäl, att jag, till vederläggande af Utsk:s åsigt härutinnan, trott mig endast böra dem åberopa.
Hvad åter angår Utsk:s anförande, som skulle under K.
Statscont. lyda expeetanter, hvilka kunde til! tjenstgöring inkallas; så förekommer, hvad Utsk. genast kunnat få upplyst, att desse till f. d.
Magazins-directionens stat hörande personer icke kunna vara skyldige ingå i annan tjenstgöring inom K. Stats-cont., än den som fordras för dit öfverflyttade rnagazins-ärendena, till hvilkas bestridande ock erforderligt antal embets- och tjenstemän af sammastat är anstäldt; ej heller finnas några flere af dem, som tillhöra de tjenstegrader, för hvilka den ifrågavar. ti Hök ta aflöningen skulle använ - D c n 5 Maj f. ra. l37 användas.
Och beträffande det 3:dje af Utsk. upptagna skäl till sitt afstyrkande, hemtadt från K. mynt- och controllverkets möjliga återförflyttning under K. Bergs-colltm; så, Utom det att sådant synes äfven af Utsk.
Vara antaget såsom ganska problematiskt, verkar förhållandet härmed, i hvil» ketdera fallet som helst, föga på förevar, behof, som icke destomindre qvarstår, lika grundadt nu, sorn vid sista riksdag, då ännu mynt- och controll-verkets flyttning under K. Stats-cont. icke var ifrågaställd.
Till närmare utredande deraf, 1 hvad mån göromålen i K.
Stats-cont. blifvit ökade sedan dess nuvar. stat år 1824 fastställdes, får jag upplysa, att, efter hvad diarierna visa, utgjorde antalet af målen derförinnan i medeltal per år Trän 1820 till och med år 182$ en nummer af . . . 4,4^7"
1826 — — i83o * . . 4,598.
,831 — — 1835 5,855.
,836 — — i839 5,829. och alltså stigit i antal sedan år 1824 med 1,342 nummer per år.
Häraf synes tillökningen 1 sin verklighet, och det bör allenast tilläggas, att ibland dessa mål de tillökade uro till betydlig del sådana, som angå den år i833 i verkställighet satta nya reglerm af arme'ens löningsstater och bestå i K.
M:s nåd. remisser och rescripter, för handläggningen af hvilka ofta vidlyftiga frågor erfordrats den tillsatta fjerde statscommissarien, samt för öfrigt flera mål af invecklad beskaffenhet, ronde uppbörds- och räkenskapsverkets behöriga haudhafvande.
Genom nämnde ledamots tillsättande, är den af honom innehafvande secret.lönell medtagen och tillgång saknas för ej mindre secreterares än de derjemte behöflige en notaries, en canccllists och 2:ne katnmarskrifvares aflönande.
Det blifver vid detta förhållande ihgalunda verkstälIbart, att embetsverkets åligganden kunna, såsom vederbör, uppfyllas utan anslående af de äskade beloppen för tillökad personal, enär det arfvode af blott 4t>o r:dr, som för secret.tjenstens förrättande i nåder beviljats af a:dra hufvudtitelns besparingar, blifvit af R.
St:s revisorer ifrågaslählt, medelst formlig anmärkning emot dispositionen, samt möjligheten för K. M. att, såsom hittills, af särskildta medel bevilja hvad härtill under de sednast förflutna åren varit nödigt, skulle genom de af SlatsUtsk. föreslagna besparings-metoder försvinna.
Såsom ledamot af oftanämnda embetsverk, för hvars fortfarande anseende och verksamhet jag skäligen bör ifra, anser jag mig alltså pligtig till dessa vördsamma erinringar, med yrkande af återremiss till förnyad handläggning af ämnet hos Högh StatsUtsk.
Hr von Hartmansdorff, Au g: Jag anhåller att 6 II.
18 i38 Den 5 Maj f. m. hufvudsakligen få instämma med Hr af Tuneld.
Såsom särskildt skäl vill jag tillägga, att genom de skicklige presidenter oell embetsman, hvarmed Stats- cont. under sednare tider i allmänhet varit försedt, hafva Rikets penningeverk och räkenskaper blifvit bragta till en sådan ordning, att det vore verklig skada, om, genom bristande anslag, man ej kunde bibehålla detta verk i samina goda skick, hvari det sig befinner.
Jag förmodar, att denna skada bör i hvarje eftertänkande riksdagsmans sinne öfverväga de penningar, som blifvit ifiågasatta till löneförbättringen. io:de punkten.
Hr Printzensköld, Carl, uppläste följande:
Ehuru jag, lika med line ledamöter inom delta Stånd, hvilka i sista plenum sig yttrat, inser hela obehaget att uppträda med anmärkn:r i en fråga, af hvars utgång man sjelf kan vänta nytta eller skada, måste likväl denna grannlagenhet vika för nödvändigheten och pligteus bud, att efter förmåga söka bereda framgång åt sanningen och rättvisan; och det är derföre, som jag icke linner någon betänklighet uti alt emot StatsUtsk:s afstyrkande af det förhöjda anslag, som af K. INI. för Kammarrätten blifvit äskad!, framställa några erinringar.
Om man äfven, som StatsUtsk:s ordför. bär tillkännagifvit, haft politiska beräkningar till grund för delta afstyrkande, så synes mig likväl, det Utsk. icke bort låta dessa beräkningar sträcka sig till de embetsverk, som uppenbarligen aro af den beskaffenhet, att deras bestånd ingalunda beror af den eller de former, som den högsta administrationen kan komma alt iklädas.