Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle i vårt Land och under vårt luftstreck knappt gifvas någor större hinder för LandtCulturens och Befolkningens framsteg, än Skogsbrist, och det är således af högsta vigt att förekomma den.
Det för.
Sia framsteget för Skogshushållningen är, att ägande rätten till Skog får samma kraftiga skydd mot ingrepp deruti, som till ali annan Egendom.
Äfven växande vilda Tråd, hvilka, såsom Utskottet uttrycker sig, genom Naturens egert Ridd, o. Ad.
I- Afd. 35, 36. 194 Den 7 Marttil åtgärd tillkommit, äga ofta ett större värde och deras förlust är för Ägaren ofta större, än den af någon lös Egendom, för tillgrepp hvaraf Lagen stadgar högsta Kroppsstraff.
Dessa vilda Träd äro just derföre dyrbarare, än åtskillig annan Egendom, att de icke kunna genom mänsklig åtgärd under en kortare tid frambringas , utan att en längd af år fordras för deras uppväxt.
Utskottets tanka, att skydd för växande Skog uppstår af svårighet att fälla och bortföra Träd, instämmer icke med allmän och särdeles med Domares och Skogsägares erfarenhet:
Äfven uti mindre SkogsParker och än mera uti större, är det, hel 1st under vintertiden, så lätt att obemärkt fälla och bortföra Skog, att Åverkansmål ofta svårligen kunna bevisas.
Man synes således böra påtänka, att, genom vefkan på Opinionen om Tillgreppets egen-; skap, söka förekomma dessa Brott emot Egendoms-säkerheten.
Om Lagstiftaren ofta bör rådfråga Opinionen vid Lagbudsns bestämmande, så bör likväl han äfven söka att ge; nom Lagen rätta en felaktig Opinion.
Då jag, vid en föregående Riksdag, hade tillfälle att, såsom Ledamot af Lagutskottet, yttra mig öfver samma fråga, tvekade jag ännu om denna verkligt vigtiga Lagförändring borde företagas, och jag ansåg den derföre af en ökad påföljd för åverkans Brott, böra förberedas.
En närmare uppmärksamhet på ämnet, och den erfarenhet derom jag seder - Dén 7 Martii, *95 mera fått, hafva öfvertygat mig att ägande, rätten till Skog bör af Lagen skyddas mot tillgrepp, lika med all annan enskilt Egendom, och att derföre Straff emot sådana förbiytelser böra stadgas i förhållande till dem , som för tillgrepp af annan Egendom är bestämd." * * Dessa Anmärkningar torde, med Återremiss af LagUtskottets Betänkande, få dit åtfölja.
Jag anser för min del all skärpning i Straffet för Skogsåver-; kan ofullkomligt leda till det dermed åsyfta-1 de ändamål , om icke på samma gång Rättegångsordningen för dessa
Mål äfven förändras.
Man saknar vanligtvis i sådana Mål tillgång till Vittnen, och det har icke sällan handt att, ehuru man tagit Yxorna från Åverkare , man likväl icke kunnat, i brist af Vittnen , binda dem till Brottet.
Det synes mig således vara högst nödvändigt , att i dessa
Mål tillåtes en annan Eevisni igsrätt, hvarigenom Agarens eller hans Tjenstefolks utsagor borde anses såsom halft bevis.
Jag kan för min del icke tillstyrka det bevisnings-sätt i Skogså. verkans Mål, som Herr Strussenfelt föreslagit, utan bör, efter min tanka , i dessa, lik.' som i andra Mål , Lagens allmänna föreskrifter om laga Bevis gälla.
Det är visserligen ofta svårt att öfverbevisa Skogsåverkare, men likväl kan det i allmänhet anses vara lättare, än att upptäcka dem, som begått Tjufnadsbrott.
Martill Herr Strussenfelt * Sorn Lagen tillåtet Tjenstefolk, att, då groft Brott innom huset skett, och andra ej hafva när varit, vittne bara , synes det mig äfven vara lämpligt att i ÅverkansMål, enär andra Vittnen icke äro att tillgå, Tjenstefolk borde få vittna -, hellst i annat fall bevisningen af en skedd Åverkan skulle, om ei alldeles göras omöjlig, dock betydligen försvåras.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt.
Marskalken framställd Proposition , blef Lag.
Utskottets ofvannämnde Utlåtande, i anledning af de dervid nu gjorde Anmärkningar, till Utskottet åtterremitteradt.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, det HofCancelleren Herr Friherre aj [Vetterstedt ti11 Herr Grefven och LandtMar kalken öfverler.» it , för att Ridderskapet och Adeln meddelas, Kongl.
Maj ts uppå Riksens Ständers Skrifvelse, angående Riksdagens förlängande till den 5 nästkommande April, aflåcne Nådiga Svar, hvilket upplästes och skulle, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd , samt af Ridderskapet och Adeln bifallen Proposition, i dagens Protocoll intagas, så lydande:
Maj ts Nådiga Svar uppå Riksens Ständers Skrifvelse, angående Riksdagens förlängande till den 5 Den 7 Martil. *97 nästkommande April; Gifvet Stockholms Slott den 5 Martil 1818.
Med afseende å den mängd ännu oafgjorda Riksdags-göromål, hvars afslutande omöjligen kunde medhinnas till innevarande dag, då Trenne Månader är© förflutna, sedan Kongl. Majus Nådiga Proposition om Statsverket® tillstånd och behof, till StatsUtskottet öfverlemnades , hafva Rikets Ständer, genom underdånig Skrifvelse af den 2. i denna Månad , hos Kongl» Majit anhållit ora Riksdagens förlängning på en Månad, från den 5 Martii räknad, eller till den 5 nästkommande April. Kongl-Majit har, med stöd af hvad 109. §tn RegeringsFormen stadgar , till denna Rikets Ständers anhållan härmedelst velat Sitt Nådiga Bifall lemna, och förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. carl johan.
Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärs - och QeconomitcUtskottets den 18. sistledne Februarii afgifna , samt den 2. dennes eftermiddagen på Bordet lagda Betan handen : 1:0
I anledning af väckt fråga om Förbud mot intörande af utländskt spunnit Bomullsgarn. 2,o Angående en fri TackjernsHandel. 3:0
I anledning af väckt fråga om BoskapsAfvelns uppmuntrande i Blekinge. 4:0
I anledning af åtskilliga väckta frågor, rörande MarkegångsSättningar.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs-och OeconomiaeUtskottets, den 18. sistledne Februarii afgifnä , samt den 2 dennes eftermiddagen på Bordet lagda Yttrande, i anledning af Herr Prosten A.
Me-; morial, om undersökning huruvida Stenkol fin? nas på Öland , fann Högloflige Ridderskapet Och Adeln, att, enär StatsUtskottets i samma ämne den 17 sistledne januarii afgifne Utlåtande redan blifvit den 27. i samma Månad eftermiddagen af Ridderskapet och Adeln bifallit, OeconomiaelTtskoittts ifrågavarande Yttrande nu endast borde läggas till Handlin» garne.
Herr Grefven och LandtMarshaIken tillkännagaf, att plenum komtne kl. 5 i eftermiddag att fortsättas.
Föredrogos å nyo och biföllos följande från Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskotten den 14 sistledne Februaris
Den 7 Martn* 199 gemensamt afgifne samt den 2 dennes efter* middagen på bordet iagde Utlåtanden: 1:0
Angående föreslaget Förbud mot ali ut-' borgning af Bränvin. 2:0 Angående Kronoskjutsskyldiges rättighet, att vid HäradsTingen vä!ja de i Kongl. Förordningen den 28 Junii 1809 omförmälte
De; puterade» 3:0
Angående föreslagen Skyldighet för de uti 26 Cap. 2. och 4. § §.
ByggningaBalken från Tingshus- och Prestegårds-byggnad frikallade, äfvensom Insockne Frälse Hemman i Skåne, att deruti deltaga, m- m. 4:0
Angående föreslagen ändring i Författningen , om allmänna Vägarnes underhållande vintertiden , i afseende å inrättningen af Ploglag. 5:0 Rörande väckt Fråga i afseende på Brandstods erläggande efter förmedladt eller oförmedladt Hemmantal.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottens den 14 sistledne Februarii gemensamt afgifne samt d« 2 dennes, eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtande, angående förändring af tiden till Väg6yners förrättande.
Såsom Ledamot i OeconomiöeUts kottet har jag väl deltagit i soo uen 7 mann, öfverläggningarne uti ifrågavarande ämne, men icke kunnat instämma i Utskottens Beslut.
Att hålla Vägsyner om Sommaren är , enligt min öfvertygelse, detsamma, som att granska Vägarne , då icke några fel kunna finnas.
Vag-syner torde derlöre hädanefter, sorn hittills, Höste, tiden böra förrä'tas.
Hvad den grofva Vagfyllningens påförning angår i början af Sömmaren, är den ganska otjenlig, emedan man derigenom under hela året får åka på en knagglig väg} då deremot finare sand , som endast finnes på några Orter, bortblåser under Sommaren, när den ligger på en torr och hård väg.
Dessutom är ali väglagning förfelad, om den ej sker i en årstid att derigenom kan beredas en fast botten uppå vägen.
Utskotten hafva sluteligen föreslagit den utväg , att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande 3 hvarje Län skulle äga öppet att om, i afseende på Ortens skiljaktiga beskaffenhet, det skulle finnas lämpligare och nyttigare, att väglagningen allmänt sker Höstetiden, få derom, efter Väglottsägarnes föregångne hörande, efter omständigheterne föroidua, men denna anstalit skall, enär Väglottsägarnes hörande tillika blif. vrt föreskrifva , alltid förfela sitt ändamål. ghn Utskottens Betänkande antages, skall följ. en deraf blifva, att vägarne i Sverige, sorn förut varit utmärkta för deras godhet, innan korrt skola blifva förderfvade.
Jag måste vid detta tillfälle vara af olika tankar med Fri - Den 7 Martil. 201 herre Drufva, hellst i min Landsort, hvarest, äfvensom nästan öfverallt i nedra delen af Sverige, vägarne äro mycket goda, man alltid Sommartiden , då dagarne äro långa och gruset bäst, förrättar Väglagningen.
Ut^ skott n derjemte, på sätt Friherre
Drufva anfört , föreslagit, att Kongl.
Majts Befallningshafvande mä , med afseende å locale omständigheter, efter vederbörandes hörande, angående thien för Väglagningen, förordna, anser jag , för mm del , ändamålet eller Vägarnes fortfarande godhet böra kunna vinnas; och tillstyrker således , att Utskottens ifrågavarande Betänkande måtte af Ridderskapet och Adeln gillas.
Friherre Wrangel, Henning, anmärkte, att vägarne i Skåne och Halland icke äro serdeles goda.
För min del anser jag Sommartiden vara bäst både till Väglagningen och Vägsyners förrättande.
När Gruslass skola köras om vintren och uti högar läggas på vägarne, uppkomma derigenom, såsom i Westmanland ofta händer, smala vägar, hvaraf flera olägenheter för Resande inträffa.
Det är dessutom ofta öfverflödigt att påköra grus, hvarigenom vägarne endast göras runda Då Väg-syner Höstetiden förrättas, är väderleken ofta obehaglig, hvaraf händer att Synemännen icke synnerligen efterfråga vägarnes beskaffenhet, utan endast skynda med förrättningens afslutande.
Af dessa 202 Den 7 Martil. anledningar, får jag anhålla att Betänkandet måtte af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Herr Grefven och Dandt Marsk alten gjorde Proposition till bifall af Lag. samt OeconomisUtskottrns ifrågavarande Utlåtande , hvilken Proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo Lag - samt Allmänna Besvärs- och OeconomimUtskottens den 14 sistledne Februarii afgifne samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående föreslagen indelning af Byevägar.
Herr Silfversparre, Aron Isaac, hadeinlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
De utaf Riksens Ständers Lag. och OeconomiaeUtskott anförda skäl till afslag å Riksdagsmannen Johannes Arfvidssons i Hedervärda BondeStåndet gjorde Motion, angående Byevägars underhållande, vederlägga tillräckligen det första Alternativet af Johannes Arfvidssons Motion; men det sednare Alternativet af samina Motion innehåller endast det Påstående, att åtminstone så många Hemmansägare eller Brukare, sorn sig till sina resor af vägen betjena , må till ett sådant deltagande vara skyldige; äfvensom af t, i händelse Grannarne sig emellan icke kunna förenas om fördelningen af vägen, vederbörande Landtmätare då må af Konungens Befallningshafvande Den i Martil.
2®3 förordnas, att en slik delning efter Hemmantalen förrätta.
Johannis
Arlvidsson har i den» na delen ingenting annat yrkat, än att hvad Lag och Författningar om sjelfva skyldigheten föreskrifva, må kunna emot den tredskande till verkställighet befordras:
Detta synes hafva förtjent Utskottens närmare uppmärk'? samhet:
Farväg, det vill säga, väg som färdaskan, måste finnas till alla Byar, enligt i.
Cap. i §.
ByggningaBalken :
Om sådana vä? gars bredd och beskaffenhet förordnas i 4.
Cap. 1. §. samma Balk och uti Resolutionen på Allmogens Besvär den j6 Martil 1739:, skyl-; digheten att underhålla vägarna, bestämmes i Resolutionen pä Ridderskapcts och Adelns Besvär den g Januarii 1735.
Den som tredskas i uppfyllandet af de sa skyldigheter, måtte då kunna1 lagligen dittill förbindas, och om öfverenskommelser härom icke kunna träffas eller ej efterlefvas; måste någon Auctoritet finnas, som kan bringa Lagens föreskrift till verkställighety nttn något bestämdt förordnande, huru vid ;adana tillfällen förhållas bör, saknas uti våra Författningar- Johannes Arfvidssons Motion är således verkeligen påkallad af behofvet, äfvensom ledandetill ändamålet, och likväl innehåller Utskottens Betäckande ett afslag, egenteligen på den grund, att något stadgande om Byevägars anläggande, rödjande och underhållande icke skulle kunna antagas , enär det helt och hållet berodde på öfverenskommelse.
Men då man icke äger laglig rättighet att undandraga sig det å» 204 Den 7 Martii. liggande, som utgör ämnet för sådana öfver-' en^kommelser , mäste man ock lagligen dertill kunna förbindas : Och då Utskotten förbigått att, med anledning af den väck'a Motionen i detta ämne, föreslå en lämpebg Författning, är min önskan, att Högloflige
Lag och OeconomiasUtskotten må med Förslag till en sådan Författning till Riksens Ständer ännu inkomma, och anhåller jag fördenskull att Betänkandet må varda till Utskotten aterremitteradt.
Med all den aktning jag hyser för den sista värde Ledamoten, måste jag dock motsäga honom , som icke synes mig hafva riktigt fattat Meningen af Utskottens Betänkande.
Riksdagsmannen johannes Arfvidssons ifrågavarande Motion , åsyftar endast ett Förordnande af Riksens Ständer, att Byevägar öfverallt borde undergå delning.
Då uti Allmänna Lagen 6amt Kongl.
Resolutionen den 8 Januarii 1735 redan är föreskrifvit, huru Byevägar skola anläggas och underhållas , hafva Utskotten ansett något ytterligare Stadgande i denna del icke vara af nöden, hel 1st om, på sätt Johannes Arfvidsson föreslagit , alla hemvägar i hvarje Församling nu mera skulle undergå delning, sådant skulle bereda både en oberäknelig kostnad och äfven må hända en rubbning uti redan verkställda och behörigen afslutade fördelningar af allmänna Landsvägarne.
Herr Mannerstam, Johan; Dea af Johan - Den 7 Martu. 20 5 nes Arfvidsson väckta fråga, om en ny grund för delning af Byevägar, hade, efter min tan. ka, förtjent mera afseende, än Utskotten derå fästat.
Skyldigheten att underhålla mindre vägar tyckes väl endast böra tillhöra dem, som sig deraf begagna, men vid en närmare granskning af förhållandet är den delningsgrund mera rättvis, att sådana vägar fördelas Sockne vis.
Då man eftersinnar, att alla större och allmännare vägar underhållas af och äro indelte på Hemman och Gårdar, som derifrån äro afiägsne och som ofta sjelfve icke hafva utfarsväg till de större vägar och således icke kunna begagna dem, utan underhålla dem för andra; 6å finner man lätt, att Ägarne till sådana aflägsna Hemman äfv>. n äga rätt att få biträde af andra till underhållande af sina ut farsvägar.
Den rätta grunden för all
Väg delning är således, att alla vägar i Landet underhållas på allmän bekostnad och indelas allt efter deras storlek, Läns, Härads eller Sockrtevis, samt att följagteligen utfarsvägar från alla Hemman och Gåidar i en Socken, på hela Socknen fördelas, hvilket delningssätt äfven genom frivilliga öfverenskommelser hittills blifvit innom Socknar vidtagit, men hädanefter borde genom Allmän Författning stadgas.
Herr Silfversparre, Aron Isaac: Riksdagsmannen Johannes Arfvidssons ifrågavarande Motion innefattar 2tne delar, hvaraf den första, på sätt Grefve Mörner anfört, åsyftar ett Förordnande, att allaBye vägar böra undt*. 206
Ven 7 Martin > gå ordentelig delning, och den andra innefat» tar anhållan om bestämd föreskrift, huru förhållas bör, då Grannarne ej kunna i godo förenas om fördelningen af sådana Bye-vägar, i hvilken händelse Johannes Arfvidsson föreslagit att vederbörande Landtmätare då må af Konungens Befallningshafvande förordnas att en slik delning efter Hemmantalen förrätta.
Den första delen af Motionen har af Utskottet blifvit rättvisligen afslagen, men öfver den andra delen halva Utskotten icke meddelat något yttrande.
För min del anser jag det likväl vara af vigt, att en Författning gifves , hvarigenom de i denna omständighet trcdskande Personer kunna tillhållas att uppfylla sina skyldigheter.
Utan att på något sätt vilja bestrida den redan begärde Återremiss af Lag- och OeconomiasUtskottens ifrågavarande Betänkande, torde det tillåtas mig att endast, i anledning af hvad Herr Silfversparre nyss anfört, få upplysa, att Allmänna Lagen redan bestämmer huru Byevägar skola underhållas samt att den ena Hemmansägaren är pligtig att broa till den andra.
Jag hemställer således, om något bättre eller bestämdare Stadgande i denna omständighet kan utfinnas.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt« Marskalken framställd Proposition, blef Lagsamt Allmänna Besvärs - och OeconomiseUt - Den 7 Martn. skottens ofvannämnda Utlåtande, i anledning af de dervid gjorda Anmärkningar, till bemäL te Utskott återremitteradt.
Herr Grefven och LandtMarsk alicen ti IIkännagaf, att Herr Reutersköld,, A. D., hvilken, såsom Fullmägtig för Ådeliga Ätten Kjer. månsköld N:o 2023, innehaft Säte och Stämma på Riddarhuset samt varit Ledamot i Banco* Utskottet, numera, sedan berörde
Ätt utslocknat , upphört att vara Ledamot i nämnde Utskott , i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskaiken anmodade Herrar Electorer att innan nästa Plenum utvälja en Ledamot i samma Utskott efter Herr Reutersköld.
Stats- och BancoUtskottens den 3 i denna Månad afgifne Betänkande, i anledning af den del af Kongl, Majus Nådiga Proposition den lo December iSU, om allmänna Penningerö* reisen och Myntvärdets upprätthållande, som angår Malmö,- Götha CanalBolags samt Göthe, borgs DiscontVerks utredning ; deruti Utskot„ ten hufvudsakligen sig yttrat: att förenämnde DiscontVerk, ehuru deras tillstånd, såväl i anseende till beloppet af Skulder och tillgångar, som dessas förhållande till hvarannan, vore skiljaktigt, likväl befunnos uti sådan belägen - 208 Den 7 Martti. het , r tt de, utan serskildt biträde, icke förmå i behörig ordning uppfylla deras förbindelser t Att Utskotten, utan att erkänna någon Staten åliggande laglig förbindelse att ersätta
DiscontBorgenärernes förluster eller skyldighet att med Disconternes utredande taga befattning, likväl trott att Staten icke borde undandraga sitt biträde i sist omförmälte afseende , hvarvid Utskotten, såsom första Vilkoret, fästat det förbehåll, att det Liqvidations-säit, som af Rik» sens Ständer antages och gillas, varder genom Konungens och Ständers samfäldta Beslut förklaradt såsom en tili allmän efterrättelse gällande Lag, på det Staten, sorn i lö jd af dess ingångna garantie för Skulderne, biifver att anse såsom den enda Fordringsägaren hos Disconterne, måste komma i tillstånd att med Gäl* denärerne låta förfara så lindrigt ., som med afseende på hvarje Gäldenärs serskildta b lägenhet kan finnas billigt; hvar-fter Utskotten, uppå anförde skäl, i afseende å Liqvidéns verkställighet tillstyrkt, att alla af Directionerne öfver Götha CanalBolags samt Malmö och Gö* theborgs
Disconter på Banquen dragne , ordenteligen bokförde och bland Allmänheten utelöpande Assignationer skulle genast, så snart Kungörelse härom hinner utfärdas, vid uppvisandet med Contant ersättas , hvaremot de öfrige Skulderne borde liqvideras; Götha CanalBolags samt Malmö Disconters innom fem år med en femtedels afbetalning årligen, samt Götheborgs Disconts på 2f år, uti fem
Terminer med en femtedels afbetalning efter hvarje - Den i Mariii, je sjette Månads utgång, att räkna från elen dag, då Utredningen kunde taga sin böljan ; dock kotnme ail beräkning af upplupen ellef vidare upplöpande Kanta att för?,vinna, utom hvad ange-ck de Skulder , lör hvilka Götheborgs
DiscontDirection fiån början utfäst sig att betala lägre Ränta än 6 Procent, för hvilka Skulder Utskotten hemställt, att den föreskrifna Räntan borde godtgöras till den i.
November iSr", eller en Månad från den dag, då inlösen på förr vanligt sätt af Treprocents Reverseme upphörde , samt törst derefter 6 Pro» Procents Ränta beräknas, med mindre Lån» Capitalen innom dtn i.
October nyssnämnde år skulle vara upp.-agda , i hvilket fall 6 Procents Ränta ifrån förfallodagen borde få uppbäras; och hafva Utskotten sluteligen föreslagit ej mindre att, emot det Staten, på sätt berördt är, låter besörja Utredningen af Götha CanalBolags samt Malmö
Disconter , å Statens sida såsom ett uttryckligt vilkor borde förbehållas , att dessa Disconters Octroyer, utan ser kild ersättning, kotnme att förialla, Och Discontlnrättningen hädanefter, enligt Rikets Ständers förordnande, genom Banquen utföras , utan ock, att besörjandet af sjelfva Utredningen må uppdragas åt Rikets Ständers RiksgaldsContoir, men att Banquen förskjuter hvad till Liqvidens verkställande på det sätt och i den ordning nu blifvit föreslagit, kunde erfordras.
I sammanhang härmed hafva Utskotten upptagit tvänne hos Utskotten väckta frågor, den ena huruvida de för Disconterneg Ridd, o. Ad, Prol. IV. B. I.
AFd. »7, 2g* 210 Den 7 Martil.
Skulder utgifna
Obligationer må få begagnåS uti Liqvider om DiscontLån , och den andra, huru förhållas må med sådana DiscontPapper, hvilka vid Lane Liqvider endast såsom Hypotheque blifvit af
Disconterne emottagnei Vid besvarande hvaraf Utskotten varit af den tanka, att de för Disconternes Skulder utgifne Obligationer borde få begagnas uti LåneLiqVider, enär dessa Papper, såsom nu mera garanterade af Staten , härigenom kunna vinna en större gångbarhet samt utvägarne för Disconternes Gäldenärer, att afbörda sina Skulder, tillika lättås} och att, i följd häraf, de för Götheborgs Discont utgifne Obligationer börde få användas efter fulla beloppet, hvarå de lyda uti Liqvider af Lån , hvilka från samma Discont blifvit meddelade, äfvensom de för Götha CanalBolags samt Malmö Disconters Skulder utfärdade förbindelser utan åtskillnad skulle få begagnas vid Liqvider af Lån, som från endera af dessa Disconter utgått, men med Rabatt för Obligationernes återstående förfallotid i Proportion af den förlorade Räntan} hvaremot i fråga antingen Rabatten skulle komma att beräknas efter 5 eller 6 Procents
Ränta omålet, skiljaktige meningar uppstått, samt vid anställd Votering två Stånd stadnat emot två} hvarföre Utskotten hemställt dessa Alternativer till Riksens Ständers omedelbara afgörande} och hafva Utskotten, i afseende å den sednare frågan , angående de DiscontPapper, hvilka vid LåneLiqvider uti FiliaiDiconterne endast såsom Hypotheque blifvit emottagne, ansett sådana deponerade Papper, vid skeende Den 7 Martn, öltitl iga Liqvider, icke kunna antagas till artnät eller högre värde^ än som blifvit föreslagit - för dylika DisContPapper , hvilka kunna komma i Iråga att användas uti LåneLiqvider, se-‘ dan Staten med FilialDisconternas .Utredning tagit befattning.
Vid hvilket
Betänkande jemväl vöro fö gade j ej mindre de serskilte Meningar, ätskillige Ledamöter vid Ärendets afgörande uti <.n
Och annan omständighet yttrat , än ock serskilda Calculer öfver Utredningen al Godta CanalBolags samt Malmö Discont Verk, enligt de i Utskottens Betänkande föreslagna grunder , jemte uppgift på Götheborgs DiscontVerks tillstånd den 30 November 1S17.
Grefve von Schwerin, Fredric Bagislaus, hemställde, om icke, enär Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande
Betänkande innefattade ämnen af synnerlig vigt , Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att, innan Betähkandet till pröfnihg löretages , detsamma, jemte de dervid bilagda Utdrag af de sammansätta Utskottens Protocoll och Calculer, bör , genom Utskottens skyndsamma föranstaltande, utaf de till Riksdags-kostnaderne anslagna allmänna Medel till trycket befordras , samt ett Exemplar deraf till hvarje Ledamot af RiksStånden utdelas* Friherre Anckarsvärd^ Carl Hinric, före* hade sig med Grefve von Schwerin* Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition , blef Grefve von Schwerins ny.snämnde hemställan af Ridderskapet och Adeln bifallen* SX2 Den i Martil Upplästes ConstitutionsUtskottets