Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans upmärksamhet torde icke blifvit fästad på den inverkan, som en mindre fördelaktig penningeställning utöfvar på den egentliga finansiella ställningen.
Emedlertid och som jag redan hade beslu - Den 25 Oktober. 31 tat mig att väcka motion i ämnet, har jag sökt att förskaffa mig de pålitligaste och vidsträcktaste uplysningar ang:de landets penningeställning, som varit mig möjligt att erhålla.
Dervid har jag hufvudsakligen afsett att söka utröna verkligheten af det ©hållande, sorn uti våra allmänna Tidningar under en tid blifvit framhållet, nemi. att en stor förlägenhet i afseende på bytesmedel börjat låta känna sig så väl i landsorterne som hufvudstaden.
Af hvad jag härom inhämtat, har jag ej kunnat draga någon annan slutsats, än att det vore tid, att vid denna Riksdags början väcka motion i saken.
Det är klart, att motiverne för en sådan motion böra fullständigt utvecklas, helst då en enskild person framträder såsom motionär och frågan icke blifvit väckt af någon utaf Konungens Rådgifvare, ty eljest är det fara värd t, att hans motion icke lyckas tillvinna sig någon upmärksamhet. öm från nyssnämnde håll något i förevande ämne är att förvänta, har jag sökt att skaffa mig kunskap, men så vidt jag kunnat utröna, lärer icke vår nya FinansMinister vara sinnad att framlägga något förslag i ämnet, och dertill kan en mycket god orsak finnas i det grundlagliga förhållande, att
Regeringen egentligen icke eger initiativ i sådana ämnen, ty såsom Hrr: ne veta, är det R.
St., som äro icke allenast Bankens vårdare och förvaltare, utan äfven Bankens egarp.
Under en lång tidföljd hafva E.
St. drifvit en egen rörelse, som kallas Bankrörelse, och för denna lånerörelse utgifvit kreditsedlar, hvilka såsom allmänt mynt i Riket gälla, och derföre tillkommer det R.
St. i första rummet att tillse, huruvida icke detta slags Banksystem orsakat sådana förvillelser, att deri måste sökas grunden till den nu rådande tryckta penningeställningen.
Jag förmodar, att här på detta rum, såsom öfverallt i landet, man fästat upmärksamhet vid en artikel i vår allmännast lästa Tidning, deri refereras en upsats ifrån Wermland, söm temligen djupt intränger i ämnet och behandlar icke allenast orsakerne till, utan äfven botemedlen förden nuvande jpenningekrisen.
Så snart jag erfor, att man börjat att, som man Säger, klämta i den klockan, ansåg jag mig skyldig att undersöka halten af den ifrågav:de framställningen; hvilken, såsom man antydt, skall härleda sig från en känd författare, men, tyvärr, har jag nödgats att allvarligt kritisera densamma.
Jag skulle ej omnämna detta, såvida jag icke, för att 'bespara R. o. Åd. och äfven de öfriga Stånden den tnödan att gå allt för långt för att erhålla kännedom om ämnet i hela dess vidd, och framförallt, för att söka förkorta diskussionerna derom, författat och låtit trycka en liten skrift i ämnet, hvaraf ett exemplar nu ligger på Landtmarskalkens bord och sorn äfven blifver tillgänglig för Eder, Mine Hrr.
Detta har jag velat förutakicka och anhåller nu, att min motion måtte af någon utaf Ståndets Kanslister upläsas, utbedjande mig att efter upläsningen återfå ordet.
Den härvid inlemnade motionen uplästes och var af följande innehåll :
Härmed får jag vördsammeligen väcka motion till reform i Rikets penningeväsende, afseende följande hufvudsakliga ändringar i 32 Den 25 Oktober.
Bankens organisation, dock utan behof att nu vidröra bestående Grundlag eller ens öfriga s. k. Banklagar. l:o Att alli lånerörelse i RiksBanken småningom, indrages och slutligen inställes, så att den hädanefter endast qvarstår såsom en från alla enskildas inellanräkningar afskiljd Stats- och MyntBank, den der endast mottager depositioner af Statens och vissa namngifne Allmänna Kassors medel. R.
St., under hvilkas fortfarande vård, garanti och öfverstyrelse Banken förvaltas, besluta ock allt framgent om nödiga ändringar uti Reglementet samt tillse dess efterlefnad genom sina Fullmäktige. 2:o Guld-, Silfver- och kopparmynt förklaras alt efter verkstäld reform vara Statens enda lagliga mynt, med uteslutande af allt kredit- eller pappersmynt; dock att R.
St., i motsvarighet af den genom Grundlag vilkorade rättigheten att genom Banken utge sedlar, som för mynt i Riket gälla må, kunna utfärda Sola-vexlar, eller anvisningar på hårdt mynt, att vid upvisandet inlösas, inom hufvudstaden, i Bankens vexlingskontor, samt i landsorterna vid alla Ränterier eller i sammanhang dermed inrättade StatsKassor.
Maximibeloppet af dessa vexlar, hvars verkliga fond utgöres af de årliga Skattebidragen, derföre de äfven i anseende till form och cirkulation kunna anses såsom ett Skattemynt, begränsas, genom serskildt tillägg i Banklagen, inom Statsutgifterna, till den summa de blifva af R.
St. beräknade och bestämda genom budgeten att utgå för hvarje år; så att, äfven om dessa utgifter, såsom nu, bestämmas för 3 år i sender, hvarje års totala vexelbelopp afser och inskränkes till blott samma års utgifter.
Då det numera är görligt, utan serdeles kostnad eller tidspillan, att förfärdiga cirka 3 millioner Sedel- eller Vexelblanketter inom några månader, skulle deras lydelse kunna bli ungefärligen denna: N:o ooo Rikets Skattkammare Serien a. anvisar w a genom Riksens Ständers Bank uppå 3 1857 års Utskylder och Uppbörd *» $ Riksdaler Tio Riksmynt $ gg
Denna vexel skall i Riksbanken och alla Statens ® ^ Kassor i Landsorterna inlösas vid anfordran ^ £ med !» >-3 J /"eller annat namn^k . . . ** < Krona I på minsta Guld* I i Guld, eller 2\
Specie i Silfver, £ V mynt.
' 1 eller motsvarande Skiljomynt af Silfver eller Koppar.
(Märk:
Efter den 1 Oktober 1858 mottages vexeln i upbörd endast mot 10 öres rabatt, intill samma års slut.
Derefter uphör den att “ vara ovilkorligen gällande.) «
(Den som denna vexel efterapar etc.) sr Stockholm d. 1857. N. N. N. N. Utmär - Den 25 Oktober. 33 Utmärkande denna ordalydelse, att, efter påföljande årets utgång, den innehafvare endast, som kan styrka uppgift: att vexeln varit för Monom oåtkomlig inom prwscripliot)stiden kan, efter ansökning hos BankoStyrelsen få sedlen inlöst eller utbytt mot sådan rabatt, som efter omständigheterna pröfvas skälig.
— Denna föreskrift intages naturligtvis i Reglementet och blir särskildt kungjord Allmänheten.
Ändamålet, som härigenom vinnes, är, att kontrollen så väl öfver Vexelbeloppe* i dess totalemission för hvarje år blir lätt och absolut, utan ock, att med en särskild föreskrift till Uppbördsman: att vid emottagning genast första gången geDomstämpla Vexeln, och till Ränterierna. att för andra gången likaså genomstämpla densamma (å dertill utmärkta ställen).
Samma vexel kan under upbördstiden icke då sättas åter i omlopp. 3:0 Uti Bankens och Statens öfriga Kassor varande metallisk valuta (deröfver sammanräkning och förslag på grund af ständiga uppgifter hållas af BankStyrelsen) får, med den förmedling sorterna emellan, som samma Styrelse föreskrifver, aldrig någonsin tilllåtas sjunka under Skattevexlarnes för året bestämda totalbelopp, sedan valutan en gång blifvit såsom sådan bestämd, utan vare det BankoStvrelsens skyldighet, att med försäljning af omhiinderhafvande Statens eller andra Obligationer, så snart tecken visar sig att den vill sjunka, införskaffa mera Guld och Silfver samt mynta låta med all skyndsamhet; — hvaremot, vid inträffande betydligt öfverskott, som dädanefter endast skulle kunna ega rum genom Budgetens förminskning från föreg:de år eller tillfälliga Statsinstrader utrikesifrån, BankoStyrelsen må tidtals, till för tillfället bestämda belopp och af Banken stipulerad Bankkurs försälja Guld och Silfverplantsar emot lemnade Skattevexlar; dock att härigenom icke obehörig minskning skor i det belopp af Skattevexlar, som allmänna rörelen synes fordra, utan fastlieldre öfverskottet af metallisk valuta förvandlas i räntebärande Obligationer på tid, dermed Bankens Grundfond förstärkes. 4:0 BankoStyrelsen må, mot en viss lindrig afgift, från Enskilda Banker eller personer emottaga Guld och Silfver i omyntadt tillstånd eller främmande myntslag, i afsigt att deraf så fort sig göra låter ombesörja myntning.
Dock må icke härföre utgifvas Skattevexlar, utan blott särskilda depositionsbevis, intill dess valutan i myntad form aterlyftas; hvilka depositionsbevis, stälde till innehafvaren, dock icke emottagas i skatteuppbörd. 5:0 Genom ett provisoriskt Utrednings- och Liqvidationsdepartement, rcgleradt inom Banko- och Riksg:sVerken, besörjes ett successivt infriande af såväl Bankosedelstocken, som alla andra Bankens förbindelser, af hvad namn de vara må, samt indrifvande eller utbyte af alla Bankens fordringar med undantag af Eiksg:sKont:s på viss tid ställde Obligationer och andra publika papper, som anses behöfliga såsom förstärkning af Bankens Grundfond. Hrr Fullmägtige i nämnde Verk hålla ständig upsigt öfver fortgången af nämnde utredning och liqvidation, samt erhålla för sådant ändamål updrag, att med R.
St:s rätt pröfva och definitift afgöra alla frågor såväl af tvistig beskaffenhet, som rörande låntagares önskan, att I H. 3 34 Den 25 Oktober. emot säkerhet få anstånd med sina inbetalningar, för så vidt sådan pröfning icke öfverskrider de griinsor, som genom ny utfärdande instruktion blifvit af It.
St. utstakade.
Till underordnade detaljer hörer:
Frågan om de serskilde valörer på hvilka skattevexlarne skulle utställas.
Detta behöfdes ej annorlunda för alltid bestämmas, än att alla valörer öfver Tio R:dr Ernt gjordes, för att dermed på en gång befordra lätthet för rörelsen och besparing vid utgifningeu, i enlighet med hvad är bestämdt för kreditsedlarne.
En vigtigare sak, som dock äfven tål ändring, åtminstone vid hvarje Riksdag, är den, huruvida valören nånsin må understiga Tio R-.dr Ernt?
Mig synes, att allt hvad som behöfves för rörelsen i form af pappersmynt eller kreditsedel under nämnde belopp, borde ombesörjas och utgifvas af enskilda Banker, hvilka hädanefter — på sätt serskilde
Motioner skola väckas — ägde att öfvertaga all kredit- och lånerörelse.
Ej heller lärer man kunna andraga giltiga skäl hvarföre det ieke borde kunna tillåtas dem utgifva kreditsedlar till och med på 1 R:dr Ernt, då Allmänheten nu vandt sig vid Bankens 3.2-skillings-sedlar.
Vårt smärre silfvermynt är redan alltför begärligt utrikes och går ur riket i större qvantiteter, t. ex. till våra Amerikanska Emigranter.
Myntningskostnaden är relatift betydligare än för större valörer, och fördelen att få utge smärre sedlar vore en upmuntran för stiftandet af enskilda Bankbolag (i hvarenda stad minst en), då det är just på sådan stiftelse som det beror om den inträffade minskningen i Bankosedelstocken till sina svårare följder kan förekommas, och de redan varande större Bankernas böjelse för monopol motväges; äfvensom derpå beror hufvudsakligen, att enskild vexelrörelse någonsin kommer till sin naturliga utsträckning, alla affärsmän emellan. ’ Vidare förekommer, i den mån pågående kris (den der egentligen visar sig såsom upkommen brist på bytesmedel) fortfar samt påkallar provisorisk åtgärd, en annan detaljfråga: huruvida samt till hvad belopp skattevexlar — i den mån Banken hinner förfärdiga sådane nya eller kunna vidtaga ändring af tillämnade sedelblanketter — må, vid nästa års början, innan Riksdagen gått tillända och budgeten blifvit bestämd, anticipationsvis och för ett år såsom skattemynt begagna dylika nya sedlar äfvensom lemna sedelutgifvande Banker kreditiv, intilldess de sjelfva anskaffa hardt mynt, som de sjelfva låtit mynta.
Frölich anförde vidare:
Jag hoppas, att någon af Ståndets medlemmar understödjer min anhållan, att den nu uplästa motionen måtte få hvila på bordet.
Jag önskar naturligtvis, att densamma anses förtjena en sådan upmärksamhet, att någon diskussion derom föregår dess remitterande till Utsk., och vill jag vid detta tillfälle nämna, att jag, då frågan om remiss förekommer,, ämnar föreslå, att R.
St. ville tillsätta ett särskildt Utsk., till hvilket så väl denna motion, som de öfriga förslag i ämnet, hvilka kunna komma att framställas, må Den 25 Oktober. 35 liänvisas.
Jag anhåller att framdeles få utförligt motivera detta mitt förslag, och öfvergår nu till uplåsande af en annan motion, sorn är helt kort:
Vördsamligen föreslås, att Guld hädanefter antages såsom utgörande del af Rikets gångbara metalliska mynt, och att åtminstone ett mynt, motsvarande i värde Tio R:dr Rmt, varder utmyntadt.
Namnet, som deråt gifves, kunde — i händelse något bättre icke kan finnas, — bli Krona, i dagligt tal Guldkrona.
I afseende på myntets skrot och korn, eller innehåll af viss qvantitet och finhet i jemförelse med dukatguld, torde böra iagttagas att alliaget blir i likhet med Engelska guldmyntets, som motstår slitning med en ringa förlust.
I afseende åter på guldmyntets förhållande till silfvervärdet och i synnerhet till vår nu varande myntfot, som torde böra reduceras så, att silfverriksdalern blir fullkomligt lika till innehållet af bergfint silfver med Hamburger B:ko, d. v. s. 3 ass bergfint silfver mindre än vår Riksdaler Specie nu är, så är jag icke i tillfälle att nu, och förrän det visat sig om R.
St. vilja för sin del besluta en sådan förändrad myntfot för silfvermyntet och K.
M. densamma gillat, upgifva den exac-ta proportionen; men den grundsats vågar jag framställa, såsom ej allenast theoretiskt riktig, utan numera af erfarenheten flerstädes besannad, att ingen serskild värdeproportion emellan guld och silfver bör genom lag bestämmas, utan då utmyntn ingen af guld företages antager man för tillfället och tillsvidare den, som närmast öfverensstämmer med Börspriset i London, som är guldets rätta marknad, och då kan man vara säker att guldmyntet löper i bredd med silfvermyntet, utan agio å någondera sidan.
Efter upläsandet häraf tilläde Gr.
Denna sednare motion rörer ett ämne, hvari Ständerna icke ega ensam beslutande rätt, utan måste förslaget, ifall det vinner bifall hos R.
St., underställas K. M:s nådiga pröfning.
Jag anhåller derföre, att motionen måtte till det blifvande BankoUtsk. remitteras.
Frölichs första motion mätte få hvila på bordet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade: att Gr.
Frölichs först afgifna motion, enl. motionärens och Frih.
Sprengtporten begäran, komme att hvila på bordet.
Uppå sedermera af Hr Mannerskantz, Carl Axel, framställd begäran, blef äfven den andra af Gr.
Frölichs nu väckta motioner, lagd på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. % till 11 f. m.
In fidem protocolli, Alberl Munck. 36
Den 31 Oktober.
Fredagen den 31 Oktober 1856.
Plenum kl. 11 f. nu Just. 1 prot.utdr. för d. 25 dennes.
Hrr Elektorers vid i går anstäldt val uprättade listor å Ledamöter och Suppleanter i Utsk:n; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Cons tit ut iöns-Utskott et.
M 115.
Lagerbjelke, Gustaf; — 139. » Wirsén, Axel Emil; — 140.
Frih. Leuhusen, Carl Herman; — 260. b von Saltza, Anton Philip Carl; — 311. b af Ugglas, Curt Gustaf; — 369. b Lagerstråle, Fullm.
Suppleanter: — 370.
Frih. Paijkull, Johan Gustaf; — 1038.
Hr Bogeman, Johan Ludvig. Stats-Utskottet.
Ledamöter: — 338.
Tersmeden, Wilhelm Fredrik; — 1.
Hr Lilliehöök af Fårdala, Carl Berthild; — 678. b Bildt, Didrik Gillis; — 1960. A. » Montgommerie, Robert Nils Germund; — 2145. A. b af Nordin, Gustat; — 1628. B. b Benzelstjerna, Fullm.
Hr Tornerhjelm, Rudolf; — 2051. b Furuhjelm, Fullm.
Hr Björnstjerna, Johan Magnus; — 2317. b Fåhraeus, Olof Immanuel; — 2324. b Ericson, Nils.
Suppleanter: — 2183. b Gripensvärd, Jacob Olof; — 778. b Leijonancker, Fredrik Wilhelm; — 2017. b Björnstjerna, Oscar Magnus. Bevillnings-Utskottet.
Ledamöter: — 55.
Gr. Cronhjelm till Flostad, Fullm.
Gyldenstolpe, Anton Gabriel; — 105. b af Ugglas, Carl Fredrik Ludvig; — 140. b Björnstjerna, Carl Magnus; Den 31 Oktober. 37 JW 20.
Frih. Bonde, Carl Jedward; — 24 6. b Manderström, Carl Adolf; — 278. » Beckfries, Corfitz Augustin; — 36 6. » Ehrenborgh, Fullm.
Gr. Wachtmeister, Axel Fredrik ; — 393. » af Schmidt, Carl Johan Georg; — 1918.
A. Hr von Strussenfelt, Fullm.
Hr Bildt, Knut; — 1210. » Reutersvärd, Patrik Oscar; — 1606. » Flach, Johan Fredrik Philip; •— 1722. » Wulffschmidt, Fullm.
Hr Silfverstolpe, David Au gust Leonard.
Suppleanter: — 1979. » Brakel, Mauritz, Gustaf; — 1199.
» Simmingskjöld, Fullm.
Gr, von Rosen, Conrad Mag nus; — 1233. » yon Strokirch, Johan Paul Fredrik; — 392.
Frih. Peijron, Gustaf. Banko-Utsko ttet.
Ledamöter: — 231.
Frih. von Kaulbars, Fullm.
Hr von Troil, Samuel Gustaf; — 254.
Hr Liljecrona, Fullm.
Posse, Arvid; — 661. » Klingstedt, Fullm.
Hr af Geijerstam, Carl; — 2082. A. » Mannerskantz, Carl Axel; — 1905. » von Rosen, Fullm.
Gr. Wrangel, Fredrik Ulrik; — 1983. » Heijkenskjöld, Selim; — 2144. » Rosensvärd, Johan Henrik; — 2221. » af Wirsén, Carl Thure; — 2312. » Peijron, Edward August.
Suppleanter: — 2230.
» Hagströmer, Johan Jakob; — 2282. d von Prinzencreutz, Bernhard Wilhelm; — 1794. » von Hofsten, Carl August. Lag-U tskottet.
Ledamöter: — 78.
Gr. Hård, Fullm.
Sparre, Erik; — 44.
Frih. Wrede till Elimä, Casimir; — 7.
Hr Sparre af Rossvik, Sigge; — 1386. B. » Adlercreutz, Axel.
Suppleanter: — 313.
Hr Drakenberg, Sten; — 1378. d Lagerbjelke, Carl Oscar.
Besvärs- o. Ekon.-Utskottet.
Ledamöter: — 137.
Skjöldebrand, Fullm.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl; — 88.
Frih. Lovisin, Fullm.
Hr Silfverstolpe, Fredrik Otto; 38 Den 31 Oktober. JK 202. — 227. — 815. — 1846. — 1196. — 1749. — 1947. — 2090. — 2292. — 2322.
JK 1741. — 839. — 121. — 717.
JK 279. — 478. — 2004.
JK 1519.
JK 60. — 119. — 213. — 370. — 25. — 215. — 325. — 496. — 1417. —"2039. —'*2077. —' 2258.
JK 66. — 828. — 2247. — 2294.
Frih. von Gedda, Fallin.
Hr Munck, Carl Jakob; » Rudenschiöld, Thorsten; Hr Gripensköld, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus; L » Fock, Fullm.
Alströmer, Carl Jonas Oscar; » Bäärnhjelm, Fullm.
Hr Uggla, Carl Gustaf; B. » von Ehrenheim, Pehr Jacob; » Odencrantz, Mathias; » Adelborg, Anders Otto; » af Edholm, Erik Wilhelm; » Sandströmer, Anders Peter.
Supplean ter:
Hr Wolffelt, Mauritz Constantin; » Renberg, Carl Gustaf; b Hjerta, Carl Gustaf; » Ekensteen, Carl Herman.
Expeditions-Utskottet.
Cederström, Rudolf; Hr Printzensköld, Carl; b von Schulzenheim, Fullm.
Riddarhu s-Utskottet.
Mörner, Carl; Frih. Lybecker, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Adam; b Armfelt, Magnus; b Paijkull, Johan Gustaf; Hr Walkendorff, Fullm.
Hr Wästfelt, Fredrik Philip; b Ramsaij, Fullm.
Oxenstierna, Axel Thure Gabriel; b Appelbom, Fullm.
Hr von Francken, Georg Wolfgang; » Stålhammar, Fullm.
Gr. von Schwerin, Fritz Bogislaus; b Ehrenhoff, Gustaf Herman; b von Troil, Fredrik Adolf; » von Wright, Fullm.
Frih. Beckfriis, Joachim Tawast; b af Georgii, Carl Evert.
Hr Lilliehöök af Gälared, Carl Johan; b Nisbeth, Carl Gustaf; b von Schulzen, Fullm.
Frih. von Leuhusen, Alexander Magnus; » af Funck, Carl Oscar.
Den 31 Oktober. 39 Hr von Troil, Sam.
Den plats Hrr Elektorer mig anvisat inom H. Banko-Utsk. anhåller jag, med den rätt 23 § Riddarh.-Ordn. lemnar, härmed få mig afsäga.
Hrr Elektorer blefvo i anledn. häraf af Hr Gr. o. Landtm, anmodade, att sammanträda till val af en ledamot i Banko-Utsk., i st. f. Hr von Troil.
Eöretog R. o. Ad. val af de 2:ne Ledamöter, som enl. 47 § Kiksd.-Ordn. böra deltaga i Talmansöfverläggningarne.
Och befunnos vid valförrättningens slut, genom de flesta rösterna, hafva blifvit dertill utsedde:
M 220.
Palmstjerna, Carl Otto, med 112 röster och » 2317.
Hr Fåhraeus, Olof Immanuel, med 131 röster.
Redan i den motion, som enl. listan är den närmaste till föredragning, tog jag mig friheten tillkännagifva min önskan att den måtte blifva remitterad till ett särskildt Utskott, men sedan har jag blifvit uplyst om, att sådant skulle vara stridande mot Grundlagen; ty 49 g Riksd.Ordn. säger: »Upstår fråga om eller hvart remitteras bör, kari denna fråga blott för den plenidagen läggas på bordet; men i nästa plenum skall beslut ovägerligen fattas.»
I mitt tycke är det klart, hurusom här finnes en lucka i lagstiftningen; det är naturligtvis icke min mening att mot
Grundlagens föreskrift här väcka motion till ändring i densamma, men jag tager mig likväl friheten att fästa Const.Utsk:s upmn.rksnmhet på, om icke till de ord, hvarmed ofvananförda citat ur Riksd.Ordn. slutade, borde läggas: »såvida icke fråga blir väckt att remittera den till särskildt Utskott.»
I anledn. af denna lucka, och då ordalydelsen i §:n naturligtvis måste följas, så har jag, i st. f. att begära det ett särskildt Utsk. genast skulle tillsättas, så modifierat rubriken, att det särskilda Utsk:t icke ovilkorligen behöfde tillsättas för denna fråga, efter den ändå kommer att remitteras.
Härmed får jag vördsamligen väcka den motion att, med anledn. af 36:te § 3:dje mom.
Riksd.Ordn., ett serskildt Utskott varder tillsatt för att ej allenast, så vidt sig göra låter, utreda grundorsaken till den förlägenhet i allmänna rörelsen, som inom åtskillige orter i Riket och äfven hufvudstaden förspörjes, och synes blifva än mera känbar i den mån redan yppad penningebrist, eller saknad af bytesmedel icke afhjelpes, utan ock har att föreslå botemedel af natur, att under det de förminska olägenheterna af den närvarande s. k. krisen, eller hämma dess utbredande, de jemväl må förebygga dylika kriser i en framtid.
Ägande Utsk. att till behandling och pröfning uptaga alla de motioner, som redan, med afseende på detta ändamål, gjorde äro, och kunna vara till annat Utsk. remitterade, innan det serskilda Utsk. kommit i verksamhet — ja äfven derest de undergått någon förberedande handläggning, likasom sådane motioner, som under Riksdagen väckas och af RiksSt;n uptagne, anses åsyfta förbättring i rikets penningeväsende, på 40 Den 31 Oktober. det
Utsk. ma i ämnets hela vidd och i ett sammanhang afgifva utlåt, så fullständigt och skyndsamt som dess vigt och beskaffenhet kräfva och omständigheterna medgifva.
Till befordrande af desto större skyndsamhet och för att icke i de mindre talrika Itiks-Stm medtaga antalet af ledamöter till öfrige fasta Utsk. och försvåra valet, föreslås, att endast tre ledamöter af hvarje Stånd utses.
Det är möjligt, att äfven denna motion lagges på bordet, men då Hr Gr. o. Landtm, nu föredrager den förra bordlagda motionen, så torde R. o. Ad. finna att det ingalunda kan blifva fråga om att skicka denna sednare motion till ett ännu ej tillsatt Utsk.
Ludv., upläste en sålydande motion:
För tredje gången upträder jag på detta rum med förslag till utvidgade Kommunal-Institutioner, med förslag till ordnande af en Läns-Nämnd af deputerade ifrån hvarje inom Länet befintlig kommun sammansatt.
Jag framlägger denna gång mitt förslag med större förhoppning om framgång åt detsamma, än jag vid föreg:de Riksdagar haft skäl hysa.
Denna förhoppning grundar jag hufvudsakligen på det Miga intresse för hvarje ekonomiskt företag, på den drift, den verksamhet, den företagsamhetsanda, hvilka på de sednare tre å fyra åren gjort — vid betraktande af det fordna tröghetstillståndet — så förvånande och för hvarje fosterlandsvän så glädjande framsteg; en verksamhet och en företagsamhetsanda, som icke allenast uti enskildta personers kraftfulla ansträngningar återfinnas, utan ännu mera uti de föreningar, hvilka, der enskild kraft ej befunnits tillräcklig, emellan flere blifvit ingångne, för att ✓med samlade kapitaler, insigter och erfarenhet, frambringa större verkningar.
En sådan förening, och en förening af hög kraftbetydenhet och verkningsförmåga, skulle, enl. mitt förmenande, Läns-Nämnden blifva.
Det välgörande inflytande en församling, sammansatt på sätt uti början af denna motion omnämndes, skulle utöfva på länets ej blott ekonomiska utan äfven moraliska utveckling — ty undervisningsanstalter, arbetsinrättningar och en uti förening med dessa bättre än nu ordnad fattigvård kunde ej för densamma blifva främmande — torde svårligen behöfva ådagaläggas.
Icke blott att hvarje länets behof, hvarje dess önskning, inom den skulle finna sin målsman; icke blott att ett forum öpnades, inför hvilket, med hopp om framgång, månget nyttigt hos den enskilde upsprunget förslag kunde framläggas, hvilket, uti brist af ett sådant forum, och vid svårigheten, att ej säga omöjligheten, att det förutan, förutan stödet af en samlad kraft, kunna genomföras, nu ofta uti födslostunden bortdör; den sakkunskap en sådan församling företrädesvis skulle besitta, de krafter, öfver hvilka den skulle ega att förfoga, lemna äfven en full borgen, ej allenast för förmågan att med klokhet och uti öfverensstämmelse med länets bästa af- och öfver - Den 31 Oktober.