Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller, att PresteSt:s prot.utdr. må varda uppläst samt att R. o. Ad. behagade fatta ett lika beskaffädt beslut som det, hvari nämnde Stånd stadnat.
Den it Augusti e. m.
Ili dd.
PresteSt. har, enligt ankommet prot.utdr., uti förevar, fråga fattat följande beslut:
"Vid i5:de punkten, sorn i öfrigt gillades, beslöt Ståndet, "att ett anslag af 266 r:dr 32 sk. skulle beviljas till aflö"nande af en cancellist vid Tabellcommissionen."
Jag har icke uppträdt för att bestrida det ifrågaställa anslaget till en cancellist i Tabellcommissionen; jag anser den saken ganska likgiltig.
Jag har endast uppträdt för att reservera mig emot de anslagsförhöjningar utöfver den gemla staten, som R. o. Ad. på f. m. så frikostigt beviljat och emot det bifall, hvilket, likasom guld, regnat ner öfver K.
Svenska folket skall säkert häruti igenfinna den pligtskyldiga vördnad för Regeringens höga vilja och afsigter, hvaraf R. o. Ad. vid alla tillfällen lifvas.
I afseende å det förevar, anslaget till Tabellcommissionen ville jag likväl fästa uppmärksamheten dervid, att detsamma icke är föreslaget af Regeringen, utan nf enskild motionär, hvarföre R. o.
Ad. v il skulle kunna afslå detsamma, utan att fela i und. vördnad mot Majestätet.
Men, som sagdt är, jag vill visst ej påyrka någon inconseqvens å H. Ståndets sida, utan måste vid detta såsom troligen vid alla andra framtida tillfällen, då fråga blir om högre anslag, åtnöja mig med min vördsamma reservation.
Uti den redogörelse, som representanten äger att aflägga för sig sjelf, sin samtid och efterverld, återfinnes grunden för de skäl, som bestämt honom till bifall eller afslag.
Det har då förundrat mig, att en ledamot kunnat tillåta sig ingå i ett klander af de motiver, han förmenat ligga till grund för de beslut, R. o. Ad. på f. m. fattat.
Det är dock likgiltigt, hvad en eller annan ledamot i detta afseende kan tänka eller yttra; men då här är fråga att bestämma sig till anslag af en lumpen summa för upprätthållandet af ett oersättligt förtjenstfull t arbete, är det tid att erinra, det vi böra akta oss för förebråelsen att vara alltför ytterligt minutiösa.
Sedan jag hört PresteSt:s beslut, inskränker jag mig till begäran om anslag till den ifrågaställda cancellistlönen.
Jag skulle för enskild del önska, att någon ledamot behagade uppgifva grunden för beräkningen af den ifrågavar. lönen.
En cancellistlön utgör gemenligen 400 r:dr b:co.
Uti den nya staten finnes icke någon lön beräknad till 266 r:dr 32 sk., med undantag af vaktmästarelönerna.
Jag hemställer, hvarför just denna skulle blifva normen i ifrågavarande fall.
Jag lemnar emedlertid bestämmandet häraf åt dem, som ifra för anslaget.
För min del Den ii Augusti e. m. del har jag redan förklarat, att jag icke kan bifalla något utaf de i motionen begärda anslag; men ännu mindre finnér jag skäl att ensamt bifalla det nu särskildt ifrågaställda, ty behofvct af de öfriga är fullt ut lika bevisadt, som behofvet af detta.
Då jag emedlertid vet, att hvarje minut af riksdagens discussioner kostar 5 ltdr, vill jag icke ytterligare upptaga tiden i denna fråga.
Först får jag påminna derom, att en cancellist i Konungens Cancelli har 264 r:drs lön.
Derjemte vill jag erinra, att arbetet i det ifrågavar. verket är af den beskaffenhet, att, då det en tid af året fordrar en trägen ihållighet, lemnar det deremot andra tider tillfälle till fullkomlig ledighet.
266 r:dr 32 sk. äro nu begärda, och jag finner icke skäl att öka anslaget till 400 r:dr; minst synas de, som icke vilja gifva något, hafva anledning att inleda fråga om ännu mer, än hvad som är begärdt.
Jag förnyar anhållan om den propos., jag uppgifvit. R. o. Ad. beslöt ett anslag af 2G6 r:dr 32 sk. till aflönande af en cancellist vid Tabellcommissionen; hvaremot punkten i öfrigt gillades.
16:de punkten bifölls. iyrde pun kten.
Utsk;s tillstyrkande i utlåt.
N:o 214 bifölls. i8:de punkten.
Ehuru jag anser det vara nödvändigt, att lönerna för de ifrågavar. tjenstemännen på Gottland ökas, såvida man skall kunna begära, att de fullgöra deras tjensteåligganden, vill jag likväl, enär trenne Stånd l edan bifallit betänk., icke nu uppehålla med försök att här åstadkomma ett annat beslut.
Jag beklagar endast, att ett sådant förhållande ännu vidare skall äga rum, att, då man å ena sidan med stränghet äger att tillhålla statens tjenare att uppfylla sina pligter, man å den andra skall finna dem så lönade, att de omöjligen kunna på laglig och rättskaffens väg berga sig. i8:de punkten af utlåt.
N:o 80 bifölls med iakttagande af den uti utlåt.
N:o 214 nämnda öfverföring till allm. indragningsstaten af aflöningen för en tjäruskurare på Gottland. 19:de, 2o:de, 2 1 :sta, 22: dr a, 2 3:dj e, 24:de, 25:te, 26:te, 27: de och 28:de punkterna biföllos. 29:de punkten i utlåt.
N:o 214 bifölls.
N:o 80 bifölls.
Upplästes och lades på bordet följande inkomna memor., utlåt:n och betänkln från: 11 H. 42 33^-» D cn ii Augusti e. ni; ConstitutionsUtskottet:
N:o 22. ang:de StatsUtsk:s anmärkn:sanledning i fråga om dispositionen af f. d. Cancéllistyrelsens handcassa; N:o 23. till Högv.
BondeSt, med utlåt, öfver återremisserna, från det förra af meinor.
N:o io, och från det sednare af memor:n N:ris io och n; N:o 24. med yttrande i fråga om behörigt Utsk. för handläggningen af Gr.
Cronhjelms motion, ang:de städernas tolag; Stats- samt Allm. Besv.- och Oecon.Utskotten: N:o i5. i anledn. af väckt fråga om allmänt bidrag för att befrämja anläggning utaf l ior och torkinrättningar för spannmål; N:o 16. i fråga om skogsplanteringar i Skåne; N:o 17. i anledning af väckt motion, att H. St. ville förnya deras und. anhållan vid sista riksdag, att under den blida årstiden, samt alltid vid marcher t. o. fr. vapenöfningar, tågande trupper måtte anbefallas att tälta eller bivouackera och sjelfva tillreda sin mat; N:o 18. i anledn. af väckt motion om vissa bestämmelser i afseende på gevärstillverkningar för Kronans räkning; N:o 19. i fråga örn försäljning till skatte af ecclesiastikliemman i Skåne; N:o 20. i anledn. dels af K.
M:s nåd. skrifvelse, rör:de ny indelning till ordinarie knektehåll af oroterad jord, dels ock af väckta motioner om den nya indelningens anslående till lindring i gamla ordinarie roteringen; N:o 21. i anledn. af väckt motion, angtde lindring uti extra roteringen inom Bohus län; N:o 22. i anledning af väckt motion, ang:de åbo- och besittningsrätteu till kyrkohemman i Halland; Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Oecon.Utskotten: N:o 4- i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:ns betänk.
N:o 2, i fråga örn jagtbevilining till premier för rofdjur s dödande; Ban coUtskottet:
N:o 21. örn BancoFullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförflutna riksdag; N:o 22. i anledn. af väckt fråga om belåningsrätt af Arme'ens accordsfonds-ob liga tioner; N:o 23. med förslag till saminanjemnkning af RiksSt:s beslut i anledn. af Utsk:s under N:o 17 afgifna förnyade utlåt., ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver; N:o 24. ang:de bestämmande af viss prescriptionstid för uppvisande i Banken af alla äldre utelöpande invisningar och insättningsbevis, de der i räkenskaperna år från år balanceras; La g Utsk o t tet:
N:o 107. öfver väckta motioner, ang:de förändring af Högsta
Domstolens organisation samt arbetsordningar för Högsta Domstolen, Hofrätterna och Just,revisionen m. m.
Den ii Augusti c. m.
Vidare upplästes oell lades på bordet följande från Ridd.- Utsk. inkomne H ö r s a in s t e M emoriai!
Enligt Utsk. meddeladt utdr. af H. 11. o.
Ad:s prot. för d. 12 sistl.
Juni liar 11. o. Ad. behagat lill Ulsk. återremittera 2:ne punkter uli Ulsk:s d. 28 nästföregående Maj till R. o. Ad. afgifna memor. i anledn. af gjorda förslag till åtskilliga ändringar i nu gällande Ridd.Ordn , hvilka punkter angå, den ena en af Utsk. föreslagen förändring i sättet att välja bänkmän, samt den andra afskaffaride af andra uppropet hos II. o. Ad. vid voteringar och val.
Utsk. har tagit de i ofvanberörde ämnen gjorda anmärkningar under noggrannt öfvervägande; oell hvad först angår Utsk:s förslag oin en sådan förändring i bänkmansvalen, att R. o. Ad. måtte, i stället för i 5o afdeiningar, indelas uti 25, af hvilka hvardera skulle välja 2 bänkmän, hafva emot delta förslag erinringar blifvit framställda af Hr Gr.
Cronhjelm, Otto Aug., och Gr. Spens, Carl Gust., med hänsigt, att R. o. Ad:s Eleetorer mätte directe afdelningsvis utur Ståndet väljas, samt af Hr Frih. Roye, Ludv., under yttrande, att, ”ehuru det väl kunde blifva lättare att inom ett dubbelt antal ledamöter finna tvenne lill bänkmän lämpliga personer, än alt linna en sådan bland ett hälften mindre antal, detta skäl likväl icke vore tillräckligt för alt gifva företräde åt den föreslagna förändringen.” Beträffande det omedelbara valet af eleetorer, så ehuru Utsk. 1111, likasom förra gången, erkänner detsammas principenlighet, likväl och då Ulsk. icke kunnat öfvertygas, att ju icke, på sätt Utsk. jemväl i silt förra betänk, utvecklat, ett sådant valsätt i sin verkställighet skulle medföra större svårigheter och olägenheter, än deni man dymedelst haft för afsigt att förekomma, samt R. o. Adis majoritet jemväl vid denna riksdag, enligt discussionens föranledande icke synes önska ifrågavar. förändring till omedelbara val, har Utsk. i detta afseende icke kunnat frångå den af Utsk. i dess förra betänk, yttrade åsigt, att nemi. principen af dc omedelbara electorsvalen, åtminstone tillsvidare, borde lemnäs ulan tillämpning.
Hrr af Geycrstam, Lagerstråle samt Frihlna Sljernstedt och Hermelin hafva dock häremot anmält sina reservationer.
Vidkommande dernäst Ilr Frih.
Boyes ofvan upptagna anmärkning, hyser Utsk. den motsatta tanka, att en utsträckt frihet vid valet af bänkmän innefattar ett fullt gällande skäl för den af Utsk. tillstyrkta förminskning i antalet af bänkmansafdelningar; hvarföre Utsk. anser sig böra förnya sitt tillstyrkande i denna del, så att R. o.
Adis hela antal hädanefter må delas i 25 afdclningar, hvaraf hvardera väljer 2 bänkman.
Reservationer hafva blifvit anmälda utaf
Hrr af Tuneld, Frih. d’Albedyhl och Gr. Strömfelt, äfvensom af Ilr Gr. 332 Den 11 Augusti e. m.
Ridderstolpe, under åberopande af de skäl för den nuvar. bänkmansinrättningens oförändrade bibehållande, hvilka af Frih. d’Albedyhl, uti dess Utsk:s förra betänk, bifogade reservation, blifvit utvecklade.
I sammanhang härmed och i anledn. af Hr Gr.
Spens’s i allmänhet gjorda anmärkn , att
Utskts förra betänk, varit i så måtto ofullständigt, att det icke innefattar något förslag till förändrad redaction af de stadganden, hvilkas förändring blifvit tillstyrkt, får Utsk. vördsamt anmäla, att TJtsk. i slutet af sitt ifrågavar. betänk., på sätt Utsk. vid enahanda förhållande tillförne iakttagit samt II.
Ståndet äfven behagat godkänna, förbehållit sig att, sedan Utsk. fått emottaga H. 11. o. Ad:s beslut i anledn. af de tillstyrkta förändringarna i Ridd.Ordn , få i ett sammanhang inkomma med de förslag till förändringar i redactionen af Ridd.Ordn. eller Ridd.directts instruction, som deraf kunde påkallas, hvilket II. R. o. Ad. jemväl vid detta tillfälle torde finna vara mest lämpligt.
Ulskrs förslag, att andra uppropet vid val och voteringar må afskaffas, har blifvit bestridt af Hr Frih. Boye, Ludv., Frih. Cederström, Jac., Hr Rosenblad, Bernh., Hr Strussenfelt, Adolph Ludv., Hr Lefre'n, Joh. Pehr, och Gr.
Spens, Carl Gust., den sistnämnde likväl endast såvida det rörde tvenne upprop vid voteringar, hvaremot Gr. Cronhjelm, Otto Aug., Hr Cederschjöld, Pehr Gust., och Hr Printzenskjöld, Carl, delat Utsk:s åsigt; varande tillika under discussionen upplyst, att uti BondeSt. alltid 2:ne upprop vid val och voteringar äga rum, hvarförutan praxis i PresteSt. lärer vara den, att talmannen, efter slutad votering, vanligen framställer den fråga, huruvida alla ledamöterna voterat.
Uppå de skäl, hvilka blifvit upptagna uti åtskilliga ledamöters vid Utskts nämnde betänk, fogade reservation, och i anledn. af den utveckling, ämnet under discussionen hos II. R. o. Ad. erhållit, samt enär det, i Utsk:s tanka, måste vara lagstiftningens pligt att, så vidt möjligt är, åt R. o. Ad:s ledamöter bevara deras obestridliga rätt att deltaga i målens afgörande, hvartill kommer den ytterligare upplysning, alt enahanda bruk finnes infördt i BondeSt. och jemväl, ehuru i annan form, iakttages i PresteSt., har majoriteten inom Utsk., hvilket, sedan det förra betänk, i detta ärende afgafs, erhållit trenne nya ledamöter, ansett sig böra, med frångående af Utskrs förra tillstyrkande, vördsamt hemställa, att andra uppropet vid voteringar må bibehållas; och då enahanda grunder, hvilka blifvit anförda för bibehållandet af tvenne upprop vid voteringar, jemväl synas Utsk. gälla för bibehållande af ett lika antal upprop vid val, finnér Utsk. ej heller skäl att i anledn. af Gr.
Spens’s i detta afseende gjorda anmärkn., hvilken dessutom Don ii Augusti c. m. 333 under debatten bos R. o.
Ad. blifvit af åtskilliga ledamöter bestridd, föreslå någon förändring i den ordning, som äger rum vid upprop lil! val.
Ifrån detta beslut hafva Hrr af Geyerstam samt Frihtna Stjernstedt och Hermelin äfvensom Hr Printzenskjöld och Hr Gr.
Ridderstolpe varit skiljaktiga, enligt deras härhos bifogade reservationer.
Stockholm d. 19 Juli 1834- På RiddarhusUtskottcts vägnar H. F. Strömfelt. W. F. Dalma n. Reservationer.
Hr af Geyerstam:
På de af Frih. Stjernstedt, L., uti dess Ridd.tJtsk:s nu återremitterade betänk, bifogade reservation emot bänkmansyalens bibehållande fullständigt upptagna grunder, hvilka jag anser öfverflödigt att här upprepa, får jag mig äfven nu reservera emot Utsk:s i detta betänkts första afdeln. gjorda hemställan derom, att nemi. principen af de omedelbara eleclorsvalen, åtminstone tills vidare, borde lemnäs utan tillämpning.
Stjernstedt, L.:
Jag åberopar min Ridd.Utskts återremitterade betänk, åtföljande reservation i detta ämne, på grund af hvilken jag ej heller nu kan instämma i majoritetens mening örn hänkmansvalens fortsatta bibehållande.
Då jag icke kunnat förneka de olägenheter, som vanligen inträffa vid närvar, valsätt af bänkmän och electorer, har jag instämt med Utsk:s pluralitet i dess framställning af den föreslagna förändringen, såsom i min tanka oskadlig samt troligen innebärande någon förbättring; men i händelse R. o. Ad. skulle föredraga att omedelbarligen eller directe utse sina electorer, hemställer jag, huruvida Utsk. skulle i detta afseende anse sig böra föreslå något alternativ, och skulle då för min del förslagsvis framställa att R. o.
Ad. måtte på hittills öfligt sätt indelas i 12 elier minst 10 afdelningar, deraf hvarje inom sig valde 2:ne electorer.
Till redogörelse för denna min åsigt torde jag böra nämna, att ehuru jag erkänner såsom mest principenligt, att R. o. Ad. omedelbarligen valde sina electorer samfäldt, så, med hänvisande till de skäl, Utsk. i sitt föregående betänk, åberopat och hvilka jag tror mig icke böra här åter upprepa, anser jag mig böra högeligen afstyrka detsamma, isynnerhet vid början af en riksdag, då alltid liera nya ledamöter såsom riksdagsmän inträda; äfvensom jag anser, att dessa samma olägenheter ingalunda äro undanröjda vid Ståndets fördelning i 5 afdelningar, och att dessa vals utgång lätteligen skulle bero af slumpen eller af någon lättad förkärlek från en eller annan sida. 334 Den ii Augusti e. in. Vid Ståndets fördelning i 25 afdelningar sluille åter möjligen inträffa, attoni ledamöterna i desamma vore bundna till val inom sig, kunde stundom brist eller ett nog ringa antal deribland finnas, hvilka ansågos i alla afseenden tjenliga till electorer, och skulle deremot hvarje afdelning äga frihet att rösta utur massan, skulle detta vid verkställigheten möta mycken svårighet, då flera afdelningar möjligen komme att rösta på en och samma person eller bestämt sig derför, samt rösternas antal dessutom kunde blifva alltför mycket splittrade.
Om också Jt. o.
Ad. vid riksdagarnas början eller under deras framskridande icke skulle uppgå till ett antal af circa 5oo, i hvilken händelse hvarje afdelning skulle komma att bestå af 40 å 5o personer, föreställer jag mig likväl, att hvarje afdela, blir så talrik, att ändock alltid tillgång finnes att välja emelian flera, åtminstone några tjenliga personer till electorer inom dessa afdelnrr; och om obehörigt inflytande från ett eller annat håll skulle på en eller annan afdeln. göra sig gällande, förmodar jag dock, att de öfriga afdelntnas val kunna blifva sjelfberoende.
Att electorernas närvar, föreskrifna antal af 25 st. skulle härigenom förminskas med 1 eller högst 5 synes häraf; och ehuru motionären i detta afseende icke gjort framställning, skulle jag dock tro, att detta i sammanhang med hans begäran om valsättets förändring kan föreslås, enär detta, på sätt jag framställt, icke kan åtskiljas.
Fastän jag tvekar yttra den mening, att electorernas närvar, antal är större äu vederbör, skulle jag tro, alt om de med 1 eller t o. m. 5 medlemmar minskades, någon förändring i närvar, förhållanden icke derigenom skulle inträffa, enär vanligast under denna riksdag, och troligen äfven under föregående, electorerna utöfvat sin befattning, ehuru de varit incompletta, hvilket jag för min del tror ingalunda öfverensstämmer med Ridd.Ordnts mening, ehuru berörde val enl.
19 § medgifves kunna möjligen för sig gå, allenast (3 electorer tillstädeskoinma, således ändock betydligt mindre, än det af mig uppgifna antal.
Uti detta förslag instämde Hr Lagerstråle.
Hvad Utsk:s afstyrkande af 2:dra uppropets afskalfende vid såväl voteringar som val vidkommer, torde bland de vid Utskts nu återremitterade betänk, gjorda anmärkningar och de för Ulsk:s nya betänk, åberopade skäl den från BondeSt. hemtade upplysningen om 2.'dra uppropets begagnande derstädes vid voteringar förtjena en särskild uppmärksamhet.
Mig synes åtminstone 2:dra uppropets uppkomst och bibehållande hos Ilederv BondeSt. endast leda sin grund derifrån, att detta
Stånds ledamöter till val och voteringar uppropas, såsom vid anira uppropet hos il. o. Ad., blott i den ordning matrikeln ujiptager dem och Den 11 Augusti e. m. 335 icke i smärre fördelningar, t. ex. hvarje län särskildt, eller, såsom hos R. o. Ad. vid irsta uppropet, hvarje bänk för sig ljudeligen eller så, att den utan spänd uppmärksamhet öfver hela salen höres.
Då nu , genom eu sådan vid voteringar inom BondeSt. rådande, efter mitt förmenande, mindre sträng ordning, det i anseende till hela Ståndets ofta inträffade trängsel pä en gång omkring talmansbordet vid val och voteringar, med all god vilja att passa på, dock icke alltid lärer bero på ståndsledamoten sjelf att, ehuru närvar., höra eller, om han ock hörde, kunna i hast tränga sig fram för att aflemna sin votertssedel, då hans namn första gången uppropades, torde aldra uppropets tillvarelse inom detta Ständ icke utgöra något skäl för dess bibehållande hos R. o.
Ad., der en införd bättre ordning icke lernnar deu vid lista voteringen uteblifvande något annat att skylla på, än egen försummelse.
I BorgareSt. sker uppropet på samma sätt som hos BondeSt. eller som aldra uppropet hos R. o. Ad., och likväl är der ej mera än ett upprop, oaktadt de voterandes antal inom samma
Stånd mången gång uppgår till och äfven ej sällan öfverstiger mängden af deni, som hos R. o. Ad. deltaga i voteringar och der förekommande ärenders afgörande.
Det åberopade bruk, som i det fåtaliga PresteSt. skall äga rum, att efter en enkel votering Talmannen framställer frågan, huruvida någon af Ståndets ledamöter icke aflemnat sin voteringssedel, som han i sådan händelse då får afgifva, förefaller mig, så vidt det skall tjena till någon föresyn, mindre såsom ett skäl för andra uppropets bibehållande, än såsom stöd för en extraordinär, eller oordentlig voterings införande, som jag dock är öfvertygad icke skulle falla någon in att föreslå inom R. o. Ad.
På grund såväl af det nu anförda, som af hvad Utskls återremitterade betänk, innehåller samt inom R. o. Ad. vid discussionen öfver delta betänk, blifvit yttradt för 2.'dra uppropets afskalfande vid såväl voteringar som val, hvartill mig icke synes nödigt att något vidare tillägga, och enär jag ingalunda af de för en motsatt åsigt anförda skäl kunnat öfvertygas om oriktigheten af Utskis i det återremitterade betänk, hos R. o. Ad. gjorda tillstyrkande om 2:dra uppropets afskalfande, kan jag nu icke heller annat än förblifva vid den mening, jag då biträdde, och får följaktligen, sedan denna mening, vid frågans afgörande i Utsk. för andra gången, upphört att vara pluralitetens, mig reservera emot majoritetens i detta nya betänk, uttryckta åsigt om 2;dra uppropets bibehållande vid voteringar och val.
Häruti instämde Hr Frih. Stjernstedt, Lars, Frih.
Hermelin, Carl, Hr Printzenskjöld, Carl, samt Ilr Gr.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr. 336 Deli ii Augusti e. m.
Spens, Carl Gust., i anseende lill sin svågers död, blifvit nödsakad att bortresa från hufvudstaden oell i anledn. deraf anhållit om R. o. Ad:s tillstånd att få afsäga sig sin plats i Constit Utsk.
Bifölls. H. R. o
Ad. åtskiljdes kl. ^ till g på aftonen. lii fidem protocolli, F. O.
Onsdagen den i3 Augusti 1834.
Justerades 1 prot.utdr, för den ii dennes e. m. Frih. Boye, Ludv.:
Då jag i sista plenum hade äran föreslå R. o. Ad. att inbjuda de andra RiksSt:n att förena sig med R. o. Ad. i åtskilliga delar'af då förevar, ämnen, gjorde jag det muntligen; men sedan en värd ledamot begärt detta förslag på bordet, har jag skriftligen författat och anhåller att nu få uppläsa detsamma.
Boye uppläste derefter följande: Sedan II. R. o. Ad., genom dess nu fattade beslut, bifallit K.
M:s nåd. propus, i de punkter, som angå lönereglering för Konungens Cancelli, för K.
KammarCollrm och K. Statscont., lår jag vördsamt föreslå, att II.
Ståndet ville genom prot.utdr. inbjuda vära resp.
MedStänder att i samma beslut med oss sig förena.
Då man besinnar, att Konungens Cancelli ej allenast innehar första rummet bland Rikets civila embetsverk, utan äfven i så måtto är det vigtigaste, som det handlägger i sista instansen de ärender, som angå allmänna och enskilda välfärden , och jemväl visserligen är af arbete det mest belastade, utur hvilka skäl detta verk synes äga någon rätt att åtminstone icke sämre lönas än andra embetsverk, att, sedan rådén inom såväl Bergs- och CoromerceColkna som äfven Kammarrätten redan fått sig tillagd en löueförökning till 2000 r:dr b:co, det icke synes rättvist, att revisions-och expeditiönssecreterare skulle en lika rätt förnekas, deraf den följd troligen skulle inträffa, att de skickligaste embetsmannaämnen, i stället för att ingå i Konungens Cancelli, der de kunde blifva af största nytta för samhället, hellre sökte sin framkomst inom de med större löner mera gynnande embetsverken; samt ändtligen att det skäl, som Utsk. antagit, nemi. att genom en ändring i sporllernas fördelning löneregleringen kunde bättre och jemnare utfalla, är, i hvad an - Den r3 Au justi i', m. 33; angar revis.seeret. oell prot.secreterare inom Just. revisionen, ett misstag, så vida dessa embetsman icke ägt eller äga någon del i den s. k. sporteltaxan och följaktligen icke heller kunna, genom ändring i dess fördelning, vinna någon den lingaste förbättring i deras lönevilkor; att, beträffande KammarColkm, detta verk, med vigtiga och öfverhopade göromål, icke kan till personalen förminskas; att då derifrån vissa göromål afskiljdes, också fråntogos de derför anslagna löner, som tillädes det verk, dit göromålen förflyttades; att de af Utsk. antagna skäl, nemi. dels att personalen vore lika nu, sorn den var, då Finland tillhörde Sverige, och dels att bytescont:s göromål skulle hafva upphört, också äro misstag, såvida personalen nu verkligen är mindre, än hvad den var vidden anmärkta tiden, äfvensom bytescontts göromål ännu fortfara och jemväl synes komma att en längre tid fortfara; samt ändtligen, att ehuru förslaget till Jöneförökning för KammarColkm framställer ett behof af 8,33a r:dr b:co, skulle likväl, genom fortfarande af de särskilda anslag, som Colkm redan innehar, ändamålet vinnas med blott en förökning af 4,33a r:dr b:co; att, hvad slutligen angår Statscont.