Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMankalken förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverrösta!
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 20 dennes under N:o g5 afgifue, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, rörande yrkadt upphörande af de Sjö- och Stapel-städerne beviljade afgifter för fartyg, som besöka Kikj pingar och Landthamnar, samt der intaga laster.
Herr von Hattmansdorjf, August'.
Jag godkänner visserligen de skål, som OeconomieUtskottet - Deri 5o Maji e. m, 785 tande böra, i anledning af de, dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
Ropades Neji ¥ Hvarefter Herr Grefven och Gandl-Mar-* shalken gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades - Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- oell OeconomieUtskottets den <50 dennes under
N;o g3 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af vackt fråga, rörande utgörandet af bidraget till Soldatens beklädnad vid Westerbottens Regemente; fann Ridderskapet och Adeln att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne.
Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 20 dennes under N:o g4 afgifne, saint den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Friherre Ridderstolpes, F., Motion till Nationalitetens återupplifvande, samt Herr von Heijnes G., Motion om afskaflande af Guld, Silfver och Broderier på Militaire- och Civileuniformer.
Grefve Hård, Carl Gufiaf, hade in - Den 30 Maji e. m. så att bevisligt år, att mängden af Nåmndemåri ogerna skulle begagna den rätt de åga, atf afsåga sig deras uppdrag.
I öfrigt vågar jag försäkra, att de aldrig kallas från Domstolarne till extra göromål, äfvensom att åtskillige af dem alltid åro ledige.
Jag finner således icke något skål till återremiss cf Betänkandet, Friherre Ceder/trom, Jacob: Utskotten haf. va i deras betänkande upptagit och besvarat motionen samt upplyst, att Nämndemän icke kunnat befrias från de dem åliggande extra förrättningar, men derjemte anmärkt, att, ehuruväl de biträda Krono-B.etjeningen vid besigtningar m. rn., de drick icke stå under dess befäl, och Utskotten sluta Betänkandet med förklaringen , att de ej kunna tillstyrka bifall å motionen; hvarigenom, i händelse Betänkandet gillas, för hållandet förblifver alldeles sådant det nu år.
Herr Rothlieb, Axel* Jag tillstyrker så mycket hellre bifall å Utskottens Betänkande, som jag tror, att det skulle ske Nämndemännen en stor otjenst, om man fråntog dem det enda tillfälle till förtjenst, de nu äga; ty under Tingen äro de alldeles i saknad deraf; men vid andra bi-förrättningar hafva de åtminstone något att påräkna.
Herr Grefven och Landt Marjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagoch OeeonomieUtskottens ifrågavarande Utlå - Den 5<> Maji e. m. 781 ty ingen af Municipal betjeningen i landet har så tryckande besvär som desse.
Vid de flera motioner, som i afseende på berörde Municipalbetjening blifvit väckta och kommit OeconomieUtskottet tillhanda, har man ej lemnat ur sigte utvägen, att låtta Nämndemännens mÖda, hvaremot
Fjerdingsmånnen blifvit lemnade ganska vanlottade.
Nämndemännen hafva åtminstone den fördelen för sig, att för en del af sina förrättningar undfå betalning och vid de fleste meråndels mat, då åter
Fjerdingmännen måste rida natt och dag ifrån den ena orten till den andra u-: tan att kunna påräkna hvarken penninge-ersåttning eller föda.
Jag kan således icke inse, att Nämndemännen böra tillgodonjuta någon vidare befrielse ifrån dem åliggande skyldigheter; men som jag, lika med Herr Gyllenheim, finner, att de icke i något fall böra kunna utan
Domhafvandens lof dragas ifrån deras ordinarie
Domare_befattning, så anhåller jag att Betänkandet må, för att i öfverensstämmelse härmed vinna rättelse, varda till Lag- och OeconomieUtskotten återremitteradt.
Jag instämmer i hvad Grefve von Rosen anfört, men tror dock så mycket mindre skål vara, ott återremittera betänkandet, på den af Herr Grefven uppgifne anledning, som det år allmänt kändt, att Nämndemännen hufva arfvoden för enskilda ^ förrättningar, och flere friheter för sina hemman, i afseende på den ordinaire befattningen, Den 30 Maji c. m. 785 Utskottet uppgifvit för fordrandet af de afgifter Landtmannen nödgas erlägga till Stadsboer, i och för den seglation han idkar, nemligen dels de privilegier Städerne hafva att åberopa, och dels billigheten, att allmogen till Städerne lemnar någon ersättning för den inskränkning i skeppsfarten, som Städerne genom allmogens seglations-frihet fått vidkännas.
Men deremot skulle jag anse låmpeligt, då fråga år om införandet af en vidsträcktare näringsfrihet, att den undersökning, beträffande tillkomsten och egenskapen af ifrågavarande afgifter, hvilken Riksdags-Fullmågtigen Olof Månsson begärt, måtte genom Regeringens föranstaltande varda företagen, på det att, i fall Städerne ej öfver allt åro berättigade att uppbära nämnde afgifter, allmogen ej må dermed vidare betungas.
Jag vågar således tillstyrka återremiss af betänkandet med den anmärkning, jag nu tagit mig friheten göra.
Hår år egenteligen ej fråga, att den seglations-idkande Allmogen skulle vinna fullkomlig befrielse från de omförmålde afgiiterne, men att den må slippa erlägga dem till Staden Carlskrona, utan till Köpingen Runneby.
Stadens inkomster och dess Emhetsmåos aflöning, äro funderade på dessa afgifter; och om motionen, angående deras upphörande, skulle bifallas, så blef följden den, att Runneby Köping finge tillgodonjuta Ridd. o. Ad Pr. IV. Band. 5o. 786
Den 37 Maji e, mi den inkomst,' som efter privilegier bör tillfalla Carlskrona Stad.
Herr von Hartmansdorff1 Antingen afgifterne gå till det ena eller andra ändamålet , så kommer det på ett ut för Bonden, når han mister sina penningar.
Det synes endast vara afsigten att bespara dem åt andra för Allmogen mindre främmande ändamål, som föranledt mo. tionairen att begära en undersökning, om beskaf. fenheten af de afgifter Ståderne i allmänhet anse sig berättigade att uppbära.
Jag tror således, att frågan ej bör inskränka sig till Carlskrona Stad allena, utan sträcka sig till Rikets kuster i allmänhet, och de stora insjöarne, såsom Venern och Yettern, på det den inhemska rörelsen icke må någonstädes med otillbörliga af« gifter belastas.
Friherre Cederdram- Samtelige Fartyg, som segla, åro enligt Författningarne, ålagde afgifter under diverse namn, såsom hamn, bro, mudder, duc d’albe och vinterliggnings-penningar m. tn.
Allt sådant år umgälder, hvilka åro ganska vål kända, och man kan lätteligen controllera dem, utan någon vidlyftig undersökning.
Hår 3r endast fråga om Carlskrona Stad skall mista dess i nämnde afgifter påräknade inkomst och densamma gå till Runneby Köping.
Jag skulle vilja instämma med motionairen i den framställning, att vissa afgifter möjeligen en och annan gång i omnämnde afseende blifvit Allmogen orättvist Den 5o Maji e, nt, ålagde, men då han ej bestämdt uppgifvit en sådan händelse, hemställer jag, huruvida det kan vara anledning, att besvära Regeringen med en allmän undersökning i detta ämne.
Jag tror, att hvar och en, som finner sig vara orätt beskattad, kan i laga väg söka ändring i detta förhållande.
Då ett sådant medel år att tillgå, vet jag ej hvartill en allmän undersökning skulle tjena.
På denna grund tillstyrker jag ock att betänkandet må bifallas, Grefve von Råfen, Axel; Såsom Ledamot af OeconomieUtskottet, delar jag helt och hållet deras tanka, som ansett motionen vara riktad endast emot Carlskrona Stad.
Eljest år jag vål öfvertygad, att, om en allmän undersökning, på sått begårdt blifvit, anställdes, möjeligen mångå missbruk skulle upptäckas; men då en sådan undersökning icke blif, vit af motionairen ifrågastålld, och OeconomieUtskottet icke kunde besvara annat ån den enskilda motionen, tror jag någon återremiss af Betänkandet icke böra äga rum.
Jag har icke läst vice Talmannen Jon Jonsons motion.
Jag känner ej mer af dess innehåll ån hvad ingressen till Utskottets eget utlåtande upptager; men jag finner deraf ingalunda, som jag hår hört sågas, att motionen skulle afse ett blott enskilt fall.
Den år åtminstone af sjelfva Utskottet erkänd och behandlad som en fråga af helt och 788 Den 5o Maji e, rn. hållit allmän natur.
Och den Utskottets Ledamot, som sig mot Utskottet reserverat, RiksdagsFullmågtigen Olof Månson, har i de måst heståmda ordalag yrkat undersökning till utrönande hvilka Städer åga rätt att taxera de Fartyg som icke anlöpa deras hamnar.
Jag instämmer desto hellre med Riksdags-Fullmågtigen i denna önskan, som det för menniskors ögon ser högst besynnerligt ut med vissa Ståders så kallade rättighet, att uppbära afgifter af Båtar, hvilka segla så långt ifrån den Stad som inkomsten tillgodonjuter , att Skepparen icke en gång ser, än mindre anlöper, densamma.
Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet oell Adeln ansåg OecojiomieUtskottens ifrågavarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Nej, propositionen blifvit^af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden :
Den 5o Maji e, rn. 789 Från Siats- famt Allmänna Befvärs- och OeconomieUtJlwtten: 4f den 20 dennes:
N;o 176.
I anledning af väckt motion om anslag af medel till en myrs-uttappning.
N o 177.
Öfver väckt motion om anslag af allmänna medel till fullbordande af en väganläggning emellan Öfver- och Neder-Calix Socknar inom Norrbottens Län.
Af den 29 dennes: N:o 178.
I anledning af väckt fråga om NummerLotteriets och GeneralAssistanceContoirets indragning.
Från Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie Utjkotten Af den 10 dennes:
N;o 61.
I anledning af väckte motioner om afskaflfande af all slags Expeditions-lösen, samt om nedsättning dels i allmänhet, dels i särskilte delar af nu gällande taxa å Expeditions-lösen.
I anledning af väckte motioner, i afseende på ny Lagstiftning, angående stängselskyldigheten. 79o Den 30 Maji e. m. Från Expeditions- Utskottet:
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 43 förut meddeldte förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl.
Maj;t, angående prestanda till Bruken af Åboerne h de Hemman, som Bruksidkare till Skatte inlöst.
Från Sdrjkilta UtJkottet\
'Af den 26 dennes:
Rörande utlemnande i Bokhandeln af de exemplar, som, sedan utdelning i RiksStånden skett, öfverblifva af Comitterades till reglering af Rikets Styrelseverk afgifne, och genom Särskilta Utskottets föranstaltande tryckte underdåniga Betänkande, med dertill hörande handlingar.
Utdrag af Protocollet hållet hos Högh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 3o Maj i8a5.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannåmnde Utskott inkomne, samt Ven 5o Maji e, m'.
7g v den 27 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden:
Af den 22 dennes t N;o 169.
I anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga remiss, angående sökt befrielse från Tiondes utgörande på 10 års tid för Alun-tillverkningen vid Lowerts Bruk.
N;o 170.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, uppå HåradsSkrifvaren Rydings underdåniga ansökning, om utbekommande af innehållen Mantalsskrifnings- provision.
Om lösen till Skatte af Jerkö Holme i Blekinge Lån.
Från Stats- famt Allmänna Befvärs- och OeconomieUtskotlen:
Af den 20 dennes: N:o 173, I anledning af våckt fråga, om inrättande af en Skola i ÖfverTorneå Socken.
N:o ly.1).
I anledning af de flere vid detta Riksmöte gjorde framställningar om ProvincialLåkares tillsättande i åtskilliga Lån, Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 24 dennes under N:o i5 aflåtne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på Den 3o Maji e, m. bordet lagde Memorial, med åtföljande tableauer öfver Banco-Verkets hela ställning, upprättade enligt dess räkenskaper från och med år 1776 till och med år 1822; fann Ridderskapet och Adeln att berörde Memorial borde läggas till handlingarne; hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt anmoda BancoUtskottet, att med görligaste första föranstalta det i5oo exemplar af alla de vid Utskottets Memorial bifogade tableauer, må på det sätt, hvarigenom skyndsamheten af tableauernes tryckning säkrast vinnes, antingen i stentryck, om sådant sig göra låter, eller ock genom vanligt Iryck utgifvas, för att derefter utdelas bland RiksStåndens Ledamöter, samt hållas Allmänheten i Boklådorne tillhanda; och borde den dertill erforderliga kostnad, utaf de till Riksdags-utgifternes bestridande anslagne medel utgå.
Utdrag af Protocollet hållit hos HÖgloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 3o Maji i823. S. D. Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets den 3 sistlidne April afgifne Memorial, angående Bänkmäns afskaffande; blef förstnämde Memorial m till alla delar af Ridderskapet och Adeln bifallet.
S. D. Den 30 Maji e. m, 793 S. D. Föredrogos å rlyo och gillades föl-* jande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 27 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial och Betånkanden:
Angående den af Bankens Tjenstemän på extra stunder besörjde småsedels-skrif - ning samt Commissariernes extra befattning, att sluteligen granska och öfverkorsa förslitne smär3 re sedlar, som i Bankens cassör blifva inlöste.
Af den 2 dennes; N;o 4g.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, angående Kongl.
Förordningen den 1 Junii 1819, om sättet huru förfaras skall med sådane personers anhållande och tilltalande, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andra.
Från Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotten:
Af den 10 dennes: N:o 57.
I anledning af väckt motion, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att de förslag, sorn Kongl.
Maj:ts Befallningshaf Ridd. 0. Ad.
Prot. IV. Band. 5i.
Den 5o Maji e. m. vande afgifvit, rörande hemmansklyfningar, måtte Riksens Ständer föreläggas.
Nämndemäns arfvode för biträde vid afvittrings- och skattläggnings-förråttningar.
N.o 5g.
Angående ändring uti 26 Cap. 1 S, ByggningaBalken.
Af den 14 dennes-, N:o 60.
Från Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskuttet:
Af den 20 dennes: N:o gr.
N:o 92- Rörande väckt fråga om beståndet af sådane Städjobref å de Lunds Academie anslagne Pi sebende- hemman, hvarigenom lifstids besittning blifvit Åboerne försäkrad.
N;o g4.
I anledning af Friherre Ridderstolpes, F., Motion till Nationalitetens återupp1 ifvan de-, samt Herr von Heijnes G., Motion, oin afskaffande af Guld, Silfver och Broderier på Mi lif aire orh Civile-uniformer.
S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna jDen 50 Maji e. m. 7 95 Besvärs- och OeconomieUtskottets den so dennes under N:o g3 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af vackt fråga, rörande utgörandet af bidraget till Soldatens beklädnad vid Westerbottens Regemente; fann Ridderskapet och Adeln att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne.
Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 20 dennes under N:o g5 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, rörande yrkadt upphörande af de Sjö- och Stapel-städerne beviljade avgifter för fartyg, som besöka Köpingar och Landthamnar, samt der intaga laster.
In fidem Protocolli O, jj. Lagerheim. . w ’i\y. '.-C r ' ■, , , ■ • . iU\ 't;' - t: v . • ; ■ ; ’ ■ ' • , ...r r ■ * ■ - • ' ' ■'• 7-* ■ ■■ ' . ' Itt-v; ; • ... .... v \ . • .‘v"- fr < ,, ‘ ‘ ' V. • ■ • ■?>>• i.r- *• ■ —i -r '"' v4" ' ' f-i. ' . r -* .
;■ i * . • / - . •' ’ . .*/v- f. 1' 1 • '^7'f t - i ■■ / '' S, B i 1 a o r till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, vi d Lagtima Riksdagen i Stockholm» År 1825.
S T O C K H O L M, Tryckt hos Olof Grahn, 1823.
Bil äga till PleniProtoeollet för den 5j Maji, förmiddager; ISbo i* Herr Ribbing, Arvid,'.
J#g har deltagit i Högloft.
LagTJtskottets Betänkande, sorn ogillar det af Herr TheologiaeDoctorn och Domprosten Latnér föreslaghe Correctiv emot
Ägtenskapsskilinad för egenviiligt öfvergifvande, emedan jag trott mig se ett bättre.
Jag vill nemligen häldre helt och hållit utestänga missbruken, än sätta sträf fet till deras väktare.
Herr Domprosten Limér har föreslagit det Correctiv, att den, som öfvergifvit sin Maka, borde icke mera få gifta sig.
Endast på denna grund har jag stadnat i det slut Lagötskottets Betänkande inne* fattar, och min Reservation emot skälen deri.
4 Den 5 Maji f. m. hvilken ej behöft att mer än på ett ställe upptagas, ligger i denna min Motion.
De öfverklagade missbruken härleda sig från Lagens misstydning, hvilken i så måtto ägt rum, att, då lysning till upplösning af ägtenskap är tillåten endast i den händelse, att den, som öfvergifvit sin Maka, rest utrikes, har man sträckt tillämpningen så vida att, när ena Makan blott begifvit sig i nästa Härad eller Län, man förfarit så som hade den afvikne lemaat
Makar, som tröttnät vid hvarandra, eller önskat ombyte, hafva aldrig lättare kunnat vinna sin önskan, och alla hinder, af varningsgrader, böter, skillnad på viss tid m. m., som Lagstiftare af särskilda tider, de senaste af år 1S10, lagt emot lättsinnigheten, har man på denna genväg undvikit klagan öfver missbruken har uppstått, __ hvarföre Kongl. Maj:t, i nådigt Bref den 4:de Februarii 1818, förordnat, att så vidt möjligt vöre, domaren skulle göra sig underrättad om den afviknes vistelse.
Men det är lika när; och skall, efter min tanka blifva det, ända tili dess man återgår till den rätta Lagtolkningen, ty förr, än man riktigt eftersökt den förrymde inom landet, äger man Den 5 Maji /, m. S icke antaga, att han rest utrikes.
Han bör icke skonas från stt allmänneligen efterlysas, häktas och hemförpassas, I vår nu gällande Kyrkolag heter det ock i i6:de Cap. 8 §.
”Men öfvergifver någon sin Make och blifver dock qvar i Riket, måste den verldslig» domaren göra sitt Embete och skaffa den öivergifne rätt.”
— Detta stadgande oaktadt har domaren, på sätt redan är anfördt, efter gammal vana utfärda* lysning och derefter Skil jodom, utan annan grund i Lagen än den ringa anledning, som ett, i 13 Cap. 4 §.
GiftermålsBalken, efter min tanka, origtigt skiljetecken kail gifva.
I missbruket ligger ofta ett frö till rättelse.
Jag vågar derföre, tili Lagens återställande i sin ursprungliga helgd, föreslå följande stadganden: . r;o.
En öfvergifven Make äger, att klaga hos Församlingens Pastor. 2:0.
Pastor åligger, att derest han icke på annat sätt kan få kunskap om den förrymde, genom Embetetsskrifvelser till Presterskapet i Häradet och nästgränsande Socknar, begära bevis, som vid ordinarie Socknestämmor skola utfärdas, om den afvikne i orten varit syn' lig eller ej, och om någon kunskap om honom eller hans vistelse förefinnes. 3:0.
Är det sålunda styrkt, att den afvikne icke pä minst ett halft år vistats i orten, och anled - ning saknas att utröna hans vistelseort, då äger Pastor hos Konungens Befalloingshafvan, 6
Den 5 Maji f, rn. de reqvirera allmän efterlysning öfver hela Riket eftt r den förrymde, som vid ertappande bär häktas och hetnförpassas- Men 4:0.
Ar ett halft år förflutet från denna allmänna efterlysning, utan att den förrymde inom Riket kunnat tillrättafås då först må man antaga, att
Make öfvergifvit och förlupit den andra, och farit utrikes, i det uppsåt att ej mera komma tillbaka och derefter för fara på sätt i3:de Cap. 4 §.
GiftermåUBalken stadgar.
Det förstås af sig sjelf, att om kunskap erhålies, löre den allmänna efterlysningen, hvar den efterspanade Maken inom landet finnes, dea samme då genom tjenlige medel bör föras till hemorten och underkastas vanlig kyrkodiscipline, äfvensom att kostnsderne för lysning, hemming m. m. böra af den förrymde Makans enskildta lott i Boet ersättas, så långt tillgångarna räcka.
Må man icke invända, att det är för befa svärligt, för mångå omgångar med efttrspaning och lysning.
Efterlysas icke nu personer som underlåtit att betala de obeiydligaste Kronoutskylder genom Kungörelser från den ena Undan af Riket till den andra?
Och skulle man icke vårda sig och lyssna till ropen från en öfvergifven Maka, Fader- eller Moderlöst barn.
Denna motion, omedelbarligen föranhdd Den 5 Maji f. mi 7 aF Herr Doctorens och Domprosteri Lamérs i lamma ämne, anhåller jag ödmjukast mätte få afgå till Lagutskottet, Bilagor till PleniProtocollet för den 5 Ma|a eftermiddagen, N:o x.
Friherre Anckarfvärd, Cart Henric:
Det är med en särdeles tillfredsställelse jag finner mig hafva framstäldt anledningen» till utveckling af ett för Samhället högst magtpåliggande och vigtigt ämne, då antagandet ela ler förkastandet af Herr Grefve A, G, Mörners den 17 April i vederläggningsväg emot mig, afgifne Grundlagstolkning, afgörande, bestämmer om Sverige är en constitutionel Stat eller icke, och om Svenska folket mera älskar sin frihet än enväldet.
Förvånande är det i sanning att, ifrån Herr Grefve A, G.
Mörner höra den, uti motiverne till iSc>9, års Con-t stitutioo, för Konungens ansvarige Rådgifvare, p^ttjade benämningen af Ministrar, icke na 8 Den 5 Maji e, m, mera anses bevisa annat, än att den, efter dea värde talarens mening endast för kortheten och beqvämligheten af uttrycket blifvit använd, och att man nu, utaf de Embetsman som blifvit inbegripne under denna titel, synes fordra en verknings förmåga, font gar utöjver den af lagen ut/lakade gräns.
Härvid torde det tillåtas mig, att till föremål för en ytterligare granskning aterupplifva den frågan, huruvida icke, den ifrån i8oy års lagstiftare exempelvis åberopade tanka, att Sveriges Constitutionelle Konung mäste i alla mai Idta sig upplysas, af ett offentligt StatsRäd, hvars Ledamöter ställde under ansvarighet icke blott för deras yttrade rådslag, utan äfven får deras tystnad, dåde bordt råda, mäste sjelfve sorgfälligt söka upplysningar, för att bevara sitt lif, sin välfärd och sin heder-, är ett, utaf Lagstiftaren åsedt gränslöst verkningsfält för Konungens ansvarige Rådgifvare, jag säger verkningsfält, derföre att jag tror förmågan i delta afseende först kunna komma i fråga vid betracktande af den verkställande individens handlingssätt; ordet Minister kan vara likgiltigt; jag skall snart kunna medgifva att meningen språkenligare uttryckes genom ordet Rådgifvare, då det är ansvarigheten för afgifne eller uragtlåtne rådslag, som ensamt utgör hela skillnaden emellan den lagbundne, och den enväldige styrelseformen.
Det är denna Regeringsmedlemmarnes ansvarighet, som hos oss gör styrelsen till grunderne fullkomligen likartad med Engelska och Franska Ministérerne, för hvars organer verkningsförmågan genom lag, är lika litet be - Den 5 Majt c. ml 9 stämdt begränsad sorn hos oss, då der, lika såsom här, det godas befrämjande anses ovilkorligen böra härflyta ifrån Styrelseorganernes nit, skicklighet och drift, likasom det skadliga, det landsförderfliga i Styrelseåtgärder anses böra vara förebygdt genom
Styrelreorganernes stränga ansvarighet derföre inför iagarne.
Herr Grefve Mörners förutsättningi att man glömt, hvad 4 §.
Regeringsformen bjuder, är på det sätt Herr Grefven uti minnet söker återföra denna §. i sanning mycket vågad, inför en allmänhet, sorn icke nu mera borde misstänkas, att ej kunna läsa uti bok: Herr Grefven tyckes af 4 §. vilja draga den slutsatts, att Konungen äger allena [tyra Riket: men hvarje annan, som öpnar Grundlagen skall utan tvifvel förundra sig, att den ädle
Grefven utan anledning af komma eller punkt stadnar midt i meningen j som tydligen uttrycker, att, Konungen äger att allena styra Riket på det fatt denna Regeringsform förefkrifverhvad är att al: lena styra eller regera?