Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I den förevarande tvisten om texten eller tabellen skall tagas till efterrättelse, bör jag förklara, att tabellen endast kan anses för en recapi Dilation, till lättnad för dem, som icke “uppfattat texten.
Mig synes rättast, att endast företaga en punkt i sender, men hvardera i sin helhet.
Jag anhåller således att, Den 2.1 September f. m. sedan Herr Cederschjöld begärt proposition till bifall å Utskottets förslag, vi mätte fä öfverlägga om contra-propositionen, och derom votera, i händelse de olika meningar ne icke kunna sammanjemkas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förmälte sig af Ridderskapets och Adelns svar å de af Hans Excellence nyss framstäldte särskilte propositioner icke hafva tillförliteligen kunnat utröna, af hvilken mening Ridderskapets och Adelns pluralitet vore.
Då en ledamot begärt bifall å Utskottets förslag till Ja-proposition, kunde sådant icke vägras; men sedan man äfven yrkat, att frågan om löner för StatsMinistrarne borde skiljas från den om löner för StatsRåden, hemstälde Hans Excellence, om Ridderskapet och Adeln vid afgörandet behagade skilja håda dessa frågor.
Ropades Ja, Huns Excellence yttrade derefter att, då i frågan om löner för de båda StatsMinistrarne, Ja-propositionen torde böra blifva till bifall å Utskottets förslag, men tvenne andra meningar äfven gjort sig gällande, nemligen en för afslag, och en annan för förhöjning å de af Utskottet föreslagne lönings-summor, det icke torde finnas annan utväg, än att först afgöra, hvad som borde blifva contra-proposition. 134 Den a3 September f. m. Grefve Posse:
DA således två voteringar lära föreslå oss, skulle jag önska, att vi först afgjorde hvad som skall blifva contra-proposition.
Herr Lefrén: Herr Cederschjöld har visserligen begärt bifall å Utskottets förslag, men ej votering derom.
Om derföre Herr Cederschjöld, vid en ny propositions framställande, skulle finna sig alldeles öfverröstad, hoppas jag, att han icke yrkar votering, pro Exercitio, emedan vi nog ändå lära få tillräckligt öfva oss uti konsten.
Jag vill visserligen icke förhala Ridderskapets och Adelns tid genom några öfverflödiga voteringar; och jag skall derföre anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ånyo framställa proposition till bifall å Utskottets förslag, då jag af de afgifvande svaren skall söka inhämta, om votering är nödvändig, eller icke.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ånyo gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag, i afseende på lönerne för dc båda StatsMinislrarne.
Det kan visserligen hända, att jag har de flesta rösterna emot mig, men jag har likväl funnit dem så de - Den 23 September f. m. i35 lade, att jag måste anhålla om votering, dervid Ja-propositionen torde få innefatta bifall till Utskottets förslag, och Nej-propositionen, att särskild votering kommer att anställas om de öfriga meningarne.
Jag ber, att det i alla tider vanliga bruket måtte följas, och att vi således först måtte afgöra, hvad som skall blifva contra-proposition; ty i annat fall är det klart,’att då massans tyngd ligger emot dubbla voteringar, slår den liknöjda opinionen sig på bifallspropositionen, och den opinion som begärt afslag, har icke direct tillfälle, alt göra sig gällande.
Då Herr Cederschjöld fått bestämma Ja-propositionen, skall jag anhålla, att min mening, eller rakt afslag, måtte blifva Nej-proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, då Ja-propositionen borde innefatta bifall å Utskottets förslag, men de öfriga meningarne äfven borde lämnas tillfälle att uttrycka sig, lämpligast torde blifva att först votera om contra-propositionens innehåll, då, vid denna föregående votering , tillökning i lönerne utöfver Utskottets förslag kunde blifva Japroposition, och förblifvande vid i8a3 års StalsReglering Nej-propösition. i36 Den 23 September f. ni.
I sådant fall få vi kanske t rell lie voteringar, för att kunna utröna, liuru stor den föreslagne tillökningen skall blifvå.
Jag har icke funnit någon opinion så bestämd, som den Friherre Cederström och Herr von Hartmansdorff framställt, innefattande dubblering af de båda StalsMinistrarnes nuvarande löner.
Om denna mening, i afseende å den ifrågnstäldte tillökningen, antages såsom föremål för voteringen, hoppas jag, att vi lätt skola komma ifrån saken, Herr von Hartmansdorff':
Jag anhåller, alt Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagade förklara, huru Hans Excellence uppfattat mitt förslag, och om jag begärt proposition på nuvarande löners dubblering?
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att, såsom Hans Excellence fattat
Herr von Har t man sd orffs förslag, detsamma innehållit en förhöjning af lönérne för JustitiaeStatsMinistern till 8000 R:dr, och för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr, Friherre Anckarsvärd:
I sådant fall återstår ändock Friherre
Göderströms förslag angående dubblering af dessa Embetsmäns nuvarande löner, D<n 23 September f. m. 137 Hans Excellence Herr Gref ven och JandtMarskalken erinrade, att, efter hvad Hans Excellence tyckt sig höra, Friherre
Cederström väl i början yrkat dubblering af de båda StatsMinistrarnes löner, efter 1809 års Stat, men dock sedermera förklarat, att, i händelse Ridderskapet och Adeln icke skulle finna för godt bifalla denna mening, Friherren instämde i Herr von Hartmansdorffs förslag.
Jag anhöll, såsom Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ganska riktigt uppfattat, endast om fördubbling af de löner Konungens Rådgifvare innehade år 180g, och detta är något helt annat, än hvad Friherre Anckarsvärd trott sig höra.
Skulle vi icke kunna lättast komma ifrån saken derigenom, att vi först voterade om Contra-propositionen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att hvad Herr Lefren önskat, komme att iakttagas uti den voterings-proposition, som Hans Excellence just nu finge för Ridderskapet ocli Adeln föreslå, så lydande:
Den, som anser Contra-propositionen böra innefatta det förslag, att lönen för JustitigeStatsMinistern må bestämmas till 8000 R:dr Banco, och för Statsministern för Ulri - 138 Den 23 September f. in. kes Ärenderne lill 9000 R:dr Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, konnner Contrapropositionen , att innefatta det beslut, att med afslag å den af StatsUtskottet tillstyrkte löneförhöjning för bemälte Embetsman, bör vid 1823 års Statsreglering, i afseende å ifrågavarande t vän ne löner, förblifva.
Jag hemställer, om vi icke kunde få votera på samma gång om StatsRåden, ty vi få annars 2:ne särskildta voteringar angående dem också.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln redan beslutit, att frågan om lönerne för de båda StatsMinistrarne borde särskilt afgöras.
Uppå derefter af Hans Excellence gjord framställning, blef den nyss föreslagne voterings-propositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd.
Sedan nämnde Voterings-proposition blifvit anslagen, börjades voteringen klockan tre qvart till 2 e. m. och befunnos vid voteringens slut klockan tre qvart till 3 e. m. efter det en voteringssedel blifvit un - Den a3 September f. m. >39 dantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja —< i43.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln beslutat, att det förslag, som bestämmer lönen för JustitiaeStatsMinistern till 8000 R:dr, och för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr B:co, borde vid voteringen rörande liufvudsaken blifva contra-proposition.
Härefter framställde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken, i afseende å hufvudsaken, följande voteringsproposition :
Den, som bifaller, att, på sätt StatsUtskoltet föreslagit, lönen för JustitiaeStatsMinistern må bestämmas till SexTusende FemHundrade Riksdaler Banco, samt lönen för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne lill SjuTusende Femhundrade Riksdaler Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer lönen för JuslitiasStatsMinistern att bestämmas till Åtta i4o Den *3 September f, m. Tusende Riksdaler Banco, samt lönen för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till Nio Tusende R:dr Banco, Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adela godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan 3 e. m.; och befunnos vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer; Ja — 58.
Nej — 107.
I följd hvaraf, och sedan det Öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutit, att Lönerne borde bestämmas, för JustitifeStatsMi nis tern till 8000 R:dr, samt för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr B:co, Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 4 eftermiddagen.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Den i3 September e. m. 141 Onsdagen den 2 3 Sept. i8a9.
Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. ' > k——.
Fortsattes den i FörmiddagsPlenum började pröfning af StatsUtskottets ej mindre den i o sistlidne April under N:o 128 afgifne, och den 7 derpåföljde Maji e. m. f)å bordet lagde, Betänkande, angående regeringen af utgifterne under RiksStatens Andra Hufvudtitel; än ock under N:o 287, meddeldte, och den 29 sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
Lonerne för StatsRåden.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att under discussionen j förmiddags åtskillige olika meningar, rörande beloppet af Lönerne för StatsRåden, blifvit framställde; och ansåg Hans Excellence sig böra å livar och en af dessa meningar göra särskild proposition, till utrönande af Ridderskapets och Adelns tanka i ämnet.
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition: 1:0 å bifall till Utskottets förslag; 2:0 å Lönernes bestämmande till 6000 R:dr; 3:o å Lönernes bestämmande till 7000 R:dr; samt till afslag å Utskottets tillstyr - Den a3 September e. m. kande, och förblifvande vid i8a3 års StatsReglering i denna del.
Alla dessa Propositioner blefvo, hvar för sig, af'Ridderskapet och Adeln med Ja och Nej besvarade.
Enär bär finnas så delade opinioner, lärer det icke vara möjligt att afgöra frågan utan votering; och då erfarenheten i dag visat, att vi medhunnit 2 voteringar på timmar, samt vi nu synas tillräckligt rangerade på arne leder, anhåller jag, att vi mätte få skrida till votering först öfver den af Herr LandtMarskalken sist framställde proposition till afslag å Utlåtandet i denna punkt; och att Contra-propositionen måtte innehålla StatsRådslönens bestämmande till 7 eller 6000 Rrdr.
Det torde vara nödigt, att ej afskära möjligheten för en annan opinion att göra sig gällande; och derföre nu först votera om contra-proposilionen.
De, som önska, att qvarblifva vid 1823 års Stat, utgöra visserligen icke mera än en fjerdedel af de voterande.
Alla de öfrige tre fjerdedelarne önska förhöjning, men skilja sig möjligen uti frågan om beloppet; och det blir följaktligen nödigt, att först utröna, för hvilken summa plurali teten är höjd.
Hans Excellence Herr Grefven och LandiMarskalken yttrade, att, i händelse
Den 23 September e. m. i43 Ridderskapet och Adeln icke skulle finna lämpeligt frångå Utskottets förslag, återstod ej annan utväg, än att troligen tvänne gånger votera om contra-propositionens innehåll, hvarvid komme att utrönas, genom första voteringen, om Ridderskapet och Adeln till contra-proposition åstundade någon tillökning i StatsRådens löner utöfver Utskottets förslag, eller afslag å samma förslag, ined förblifvande vid i8a3 års StatsReglering i denna del; samt i händelse deras mening, som önska ökning, då segrade, genom andra voteringen, till hvad belopp denna ökning uti contra-propositionen borde upptagas; hvarefter votering i hufvudsaken öfver Utskottets förslag och den sålunda bestämda contra-propositionen kunde företagas.
Om jag endast fick följa min böjelse, skulle jag blott tala för bifall af Utskottets förslag, men då jag af de tvenne i förmiddags inträffade voteringar funnit pluraliteten böjd, att, utöfver hvad StatsUtskottet föreslagit, öka de ifrågavarande Embelsmännens löner, skulle jag tro, att det rättaste vöre, att Herr von Ilartmansdorffs förslag, eller StatsRåds-lönens bestämmande till 6000 R:dr, blefve Ja-proposition, då Nej-propositionen kunde innehålla Friherre Ridderstolpes förslag, eller lönens bestämmande till -7000 R:dr. »44 Den a3 September e. ni.
Jag skulle vilja hemställa lill den minoritet, som tappat i förmiddagsvoteringarne, om det icke , till bevarande af consequeqcen i Ständers beslut, vore lämpligt, att, angående lönetillökningeil för StatsRåderne votera emellan 6000 R:dr och intet; så att, om Ja vann, StatsRåds-lönen blef 6poo R:dr, och om Nej segrade, ingen förhöjning i i8a3 års
Stat konnne alt äga rum.
Derigenom kunde man äfven slippa med en votering i denna fråga.
Hans Excel len ce Herr Grefven och Ean dt Mar skal ken yttrade, att det af Herr Cederschjöld föreslagne sätt visserligen vore det enklaste, men då en Ledamot yrkat StalsRåds-lönens bestämmande till 7000 R:dr, kunde detta belopp icke uti voterings-propositionen förbigås, derest icke bemälte Ledamot derifrån afstod, eller förenade sig med Herr von Hartmansdorff; Hans Excellence hemställde derföre till Friherre Ridderstolpe, huruvida Friherren yrkade, att dess mening hox-de uti yoterings-propositionen upptagas.
De åsigter, som grundade mitt påstående om StatsRåds-lönens bestämmande till 7000 R:dr, hafva icke undergått någon förändring sedan i förmiddags.
Jag önskade att kunga gö - Den 23 September e. m. i45 göra Konungens val lill dessa vigtiga platser oberoende af allt afseende, om en dertill skicklig person äger den enskilda förmögenhet, som, i saknad af tillräcklig lön, fordras, för att kunna lefva enligt Embetets värdighet.
Maj:t har visat benägenhet, att vid dessa val endast göra afseende på skicklighet, hvilket påminner mig om skyldigheten, att gifva en tacksamhetsgärd åt en bortgången landsman , jag menar StatsRådet Schwan, hvilken troligen icke i denna sin höga befattning gjorde lika förmånliga bokslut, som då han blott kallades Directeur.
Jag anser alltså för en pligt, att ej afstå från mitt yrkande, att StatsRådslönen måtte blifva 7,000 R:dr.
Man har förebrått mig att härigenom öka voteringarnes antal, men jag hemställer, om ej saken är vigtigare, än förlusten af en timmas lid.
Hans Excellence Herr Grefven ock LancltMarskalken yttrade, att då Friherre Ridderstolpe icke ville afstå från dess förslag, blefvo .åtminstone tvenne voteringar, den ena att i afseende å contra-propositionens bestämmande, och den andra rörande hufvudsaken, nödiga; och hemstälde Hans Excellence, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att ett lönebelopp för StatsRåden af 6000 R:dr finge, vid voteringen i hufvudsaken, i Ja-propositionen upptagas.
Ropades Ja. 42 H. lo 146 Den j3 September c, m, Herr HjertaJag tar mig friheten fästa Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att den generela benämningen lön visserligen kan vara god, för att vinna tid, men att man måste skilja emellan lön och taffelpenningar, om man icke vill se sig tvungen att pensionera hvarje StatsRåd vid 65 års ålder med 6000 R:dr årligen.
Min mening var, att taffelpenningarne skulle beräknas till lika belopp, som Utskottet föreslagit.
Herr von Hartmansdorff^
För min del önskar jag, att StatsRådens taffelpennigar måtte anslås till samma belopp de hittills utgjort, eller i5oo R:dr för dem hvardera.
Första gången StatsRådslönerne af Rikets Ständer bestämdes, eller år 1809, uppgjordes icke proportionen emellan lön och taffelpenningar så hög, som nu; hvarigenom större pension uppkommer, än man eljest behöfde gifva.
Jag föreslår derföre, att, om StatsRådens löneinkomster skola bestämmas till 6000 R:dr, deraf måtte beräknas såsom lön endast 3,5oo R:dr, och såsom taffelpenningar 25oo R:dr.
I anledning af de sista värda talarnes yttranden, anhåller Den 23 September e, in. i.47 jag få föreslå, att taffelpenningarne för StatsRåden må beräknas till 3ooo R:dr, och den andra hälften såsom lön; och hoppas jag derigenom hafva ådagalagt, att jag endast afser StatsRådens ändamålsenliga aflöning, under den tid de gagna fäderneslandet med sina Rådslag.
Då jag instämmer deruti, att förhållandet mellan lön och taffelpenningar bör motsvara det, sorn uppgjordes 1809, föreslår jag, att taffelpenningarne beräknas till 2000 R:dr, om löninkomsten blir 6000 R:dr, och till 3ooo R:dr, om den bestämmes Lill 7000 R:dr.
Herr nori Hartmansdorff':
Orsaken, hvarföre jag föreslog, att StatsRådslönen endast skulle bestämmas till 6000 R:dr, var, att om den blifvit förhöjd till 7000 R:dr, bade den blifvit fördubblad emot hvad den utgjorde år 1809.
Då någon fördubbling icke skett af StatsMinisters lönerne, hvilka i slikt fall bordt blifva 10,000 R:dr för den ene och 9,000 R:dr för den andra, i stället för 9,000 R:dr och 8,000 R;dr, som Ridderskapet och Adeln beviljat; så kan jag ej tillstyrka större fördel åt StatsRåden än ungefär efter samma proportion, som för StatsMinistrarne blifvit iakttagen.
Hvad taffelpenningarne särskildt angår; så tror jag att de icke böra beräknas högre än till i,5oo 42 H. 1.* i48 Den iZ September e. m.
Rulr, och att denna summa ändock är ett nog betydligt afdrag på hvad ett StatsRåd får behålla i pension, om lian vid 65 års ålder täger afsked.
Då alla civila Embetsman, hvilka icke hafva taffelpenningar, kunna vid den ålder få behålla hela deras lön i Pension, inser jag icke, hvarföre Rikets högste Embetsman skola vara så mycket sämre lottade.
Om icke StatsRåden kunna, vid nämnde ålder, påräkna en sorgfri återgång lill det enskilta lifvet, hlifver följden, att Konungen, för att ej lemna dem utan ett lämpligt underhåll, föranlåtes gifva dem andra embeten, till hvilkas ordenteliga skötande de ej heller torde äga nödiga krafter, hvarpå samhället utan tvifvel förlorar mera, än på något högre pensionsanslag.
Friherre jtnckarswärd, Carl Henrik:
Jag yrkar, att Taffelpenningarne måtte beräknas -så lågt, som möjligt, eller till 5oo R:dr, på det förhoppningen, att vid afskedstagande få behålla lönen, måtte kunna åstadkomma något exempel, att åtminstone någon enda gång se en annan anledning, än blott döden, förmå Konungens Rådgifvare, att lemna sina platser.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om icke, sedan Ridderskapet och Adeln redan bestämt, att ett belopp af 6000
R:dr skulle vid. voteringen i liufvudsaken i Ja-propositionen upp - Den 23 September e. m. i4g tagas, Ridderskapet och Adeln nu behagade, i afseende på denna summas fördelning, bestämma, att 4000 R:dr borde anses utgöra lön, och 2000 R:dr taffelpenningar.
Jag kan ej instämma i det jämnkningsförslag, att taffelpenningarne för StatsRåden skola bestämmas till 2000 R:dr; enär Justitiae-StatsMinistern, efter hvad redan blifvit afgjordt, icke har högre belopp, oaktadt 2000 R:dr högre inkomst i det hela, än StatsRåden skulle erhålla.
Jag anser icke någon våda uppkomma af den stadgade fördelningen, hälst jag är öfvertygad, att besluten i denna omständighet i de andra Stånden blifva så olika, att ett jemkningsförslag ovillkorligen blir nödigt, vid hvilket* tillfälle man får anledning, att vidare öfverväga detta ämne.
Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken framställde, i afseende å contra-propositionens innehåll, följande voteringsproposition:
Den, som anser contra-propositionen böra innefatta det förslag, att hvardera af de Sex StatsRåden böra i lön innehafva 4°o° i5o
Den 2} September e. tn.
R:dr Bnnco, samt i Taffelpenningar 3ooo R:dr Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer contra-propositionen att innefatta det beslut, att, med afslag å StatsUtskottets förslag i afseende å lönerne för bemälte StatsRåd, må förblifva vid hvad 1823 års StatsReglering derom föreskrifver.
Voteringen börjades klockan half till 7 e. m. och befunnos vid voteringens slut klockan tre qvart till 8 e. m. sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öpnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 106.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således till contra-proposition antagit det förslag, att hvardera af de Sex StatsRåden borde i lön innehafva zjooo R:dr Banco, samt i Taffelpenningar 3ooo R:dr Banco.
Den a3 September e. m. »5i Härefter framställde Hans Excellence Herr Grefven och Land t Marskalken _, i afseende å hufvudsaken, följande voteringsproposition :
Den, som bifaller, att hvardera af de Sex StatsRåden må erhålla i lön Fyra Tusende R:dr Banco, samt i Taffelpenningar Två Tusende R:dr Banco, eller tillsammans Sex Tusende R:dr Banco årligen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, hommer hvardera af de Sex StatsRåden att erhålla i lön Fyra Tusende R:dr Banco, samt i Taffelpenningar Tre Tusende R:dr Banco, eller tillsammans Sju Tusende R:dr Banco årligen.
Voteringen börjades klockan tre qvart till 8 och slöts klockan tre qvart till 9 e. m.; hvarvid, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne befunnos hafva utfallit, som följer: Ja —■ r 15.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Den a3 September e. m.
LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således beslutit, det hvardera af de Sex StatsRåden borde erhålla i lön Fyra Tusende, saint i Taffelpenningar Två Tusende R:dr Banco, eller tillsammans Sex Tusende R:dr Banco årligen.
Då jag icke ur någon synpunkt kunnat dela de åsigter, hvilka legat till grund för tillvägabringandet af de nu beslutade lönförhöjningar, som vida öfverstiga hvad StatsUtskottet, efter en så lång tids granskning af ämnet, föreslagit, får jag protestera mot dessa beslut, äfvensom mot den derigenom förnyade hyllning åt en Ministere, hvilken aldrig visat sig hafva gjort det minsta för att lindra folkets bördor, eller åstadkomma någon förbättring i vårt Statsskick; hälst jag förutser att, om dessa beslut bereda tillfredsställelse för några individer, de deremot skola åstadkomma så mycket mera bekymmer hos de skattdragande.
Äfven med fara, att se den slags förbindelse stegrad, i hvilken jag står till Herr Rosenblad, för dess uttalade välmenta eller menlösa råd, får jag anhålla om tecknandet af min reservation emot det nu fattade beslutet; och derjemte förklara, att jag anser de nu varande StatsRådslönernes tillräcklighet hufvudsakligen vara bcvist genom StatsRådens
Den 23 September e. m. 153 ihärdiga bibehållande af sina platser, och att de följagteligen sjönas vara belåtna med de innehalVande lönerna.
Herr Anckar sw är d, August:
Jag förenar mig uti de reservationer Friherre Anckarswärd och Grefve Horn afgifvit. 2.
Punkten.
Lönerne för JustiticeRåden eller Ledamöterne i Konungens Hög O O sta Domstol.
Orsaken, hvarföre jag yrkat löneförhöjning åt JustitiasRåden, har jag redan utvecklat, och får derföre nu blott påminna om de löneförhöjningar Ridderskapet och Adeln beviljat åt Konungens Rådgifvare, hvaraf jag har anledning förmoda, att Ridderskapet och Adeln hämtar ett förnyadt skäl, att, till bibehållande af conseqvence, föröka JustitiasRådslönerne till 5ooo R:dr, eiler 3ooo R:dr i lön och 2000 R:dr i taffelpenningar.
Herr af Puke, Erikj hade inlemnat följande, som upplästes:
Om StatsUtskottet öfverallt följt samma hushållsprincip, som för den vanlottade JustiticeStaten blifvit iakttagen, skulle troligen anmärkningarne emot Utskottets Utlåtanden angående StatsRegleringen icke stigit till det stora antal, de nu utgöra.
Jag nödgas ännu en gång upprepa, att, om
Staten icke så lönar dess organer för rättvisan, i54 Den a3 September e. m. att behofvet icke föranleder till någon frestelse att för lifsbergning afvika från den strängaste oegennytta, måste Staten äfven uppgifva allt anspråk på att finna den oväld, hvarförutan Lagens skipande blir skadligare, än oin den alldeles upphörde.