Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vill man dela frågan, så lärer det icke kunna förvägras; men det får då ske på ett sätt, som öfverensstämroer med ordalagen i förslaget.
Man klyfver barnet i tu, efter behag, uppå yrkande af dem, hvilka vilja delningen; men man är så god och icke tillägger, ej heller förändrar något.
Hr Gr. o. Ordf:n yttrade att han nu, i ani. af Hr Printzenskölds begäran om delning af Gr.
Lagerbjelkes förslag, finge hemställa om R. o. Ad. behagade bifalla förra delen af detsamma, hvilken innehöll: ”Skulle bolaget under byggnadstiden eller de 5 ”närmast derefter följande åren brista uti upfyllandet af sina ålig”ganden eller ätagne förbindelser är Staten jemväl fri från sine, ”skolandes i sådan händelse bolaget återställa den Kronan tillhöriga jord detsamma fått sig uplåten, samt vare frånkändt all rätt ”alt hindra jernvägs eller annan allmän anstalts anläggande af ”annat bolag eller af Staten öfver den mark, hvartill bolaget kun”nat förvärfva egande rätt.”
Denna propos. besvarades med blandade ja och nej, hvarefter Hr Gr. o.
Ordf:n hemställde om R. o. Ad. afsloge samma del af Gr.
Lagerbjelkes förslag, samt efter denna propostn besvarande med starka ja blandade med nej, förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Under diskussionen har jag föreslagit delning 572 Den 29 Augusti f. m. af Gr.
Lagerbjelkes förslag, men ej hört propros. framställas i det hänseendet.
Jag begär att denna min mening, som afsåg att om bolaget bruste i sina åligganden, Staten äfven måtte vara fri från sina, må få rum i contropropos. Gr.
Sedan propos. af Hr Gr. o. Ordf:n blifvit lill Ståndet framställd oell med blandade ja och nej besvarad, samt votering derpå begärd, skulle jag tro alt Gr.
Sparres förslag numera icke kan komma under pröfning eller föranleda lill rubbning af den gjorda proposm.
Jag vill icke föranleda rubbning i voler:spropos. derföre att jag talat om contrapropos. som jag önskar måtte innehålla, alt om bolaget skulle under byggnadstiden eller sedan brista i upfyllande af sina åligganden, så skulle Staten å sin sida jemväl vara fri frän sina, och skall bolaget återställa den Kronan tillhöriga jord, detsamma fått sig uplåten.
Jag begär att detta måtte blifva contrapropos.
Den propos., som Gr.
Sparre nu yrkat var af honom under diskussionen begärd och del måtte då vara bans rätt att få den dragen under R. o.
Ja-ptopros. är bestämd, men då Gr.
Sparre begär en annan conlrapropos. än den föreslagna, sä skall väl äfven deröfver beslutas.
Jag skall afstå från mitt yrkande, till dess jag fått höra huru ja-propos:n är upställd och kan ej föreställa mig Gr.
Lagerbjelkes mening kunna vara att diktera både ja- och nej-propros:ne. Frih.
Lagerbjelke vid åtskilliga tillfällen, när frågan varit om besluts fattande öfver Utsk:s beiänk:n med mig öfverensstämt deri, att det svar, Ståndet afgifvil på Hr Frih. o. Landtnäs framställning i hvarje fråga bör, enl.
Landtnäs upfattning deraf, anses som eli af Ståndet fattadl beslut, intilldess detsamma tilläfventyrs blifver genom votering kullkastad!, tror jag Gr.
Lagerbjelke vara både för sanni liberal i god bemärkelse, och likaledes nog konsequent för att ej den värde Gr:n ju skulle medgifva att enahanda formfrågor fordra samma behandlingssätt, nu såsom tillförene.
Jag finner för min del delta talande högst onödigt och olämpligt.
Saken är belt enkel: ja-proposm innehåller bifall till Gr.
Lagerbjelkes förslag och huru contropropos. skall lyda, derom är just frågan, nemi. antingen afslag eller den propos. jag föreslagit.
Ordf:n förklarade, alt han ansåg, att i ja-propos:n borde intagas den del af Gr.
Lagerbjelkes förslag, hvarå Hr Gr. o. Ordfm framställt propos., som han ansett afslagen, samt att i fråga om conlraproposm horde afgöras, huruvida dertill skulle antagas, antingen afslag på nyssnämnde del af Gr.
Lagerbjelkes förslag, eller bifall till den mindre del af samma förslag, som Gr.
Sparre förordat.
Den 29 Augusti f. m. 573 Frih.
Riksd.Ordn. säger att när Utsk:s betänka föredragas, så, om bifall dertill blifvit hegardt och propos. med blandade ja och nej besvarad, då skall Utsk:s betänk, utgöra ja-propos. men här är icke fråga om något Utsk:s betänk.
Lagerbjelkes anmärkn-.r utgöra icke något sådant; utan bör efter mill förmenande och under åberopande med en opartisk tillämpning af den sats, som Grin med mig ofta förfäktat, R. o. Ad:s beslut om afslag utgöra bufvudfrågan.
Hvad som skall utgöra contrapropos., derom må serskildt öfverenskommas och beslutas.
.lag skulle tro att vid della, som vid andra tillfällen, Ulsk:s betänk, eller den jemväl med Hr Gr:n o. Ordf:ns npfattning af Ståndets svar öfverensstämmande mening, att intet tillägg vid Ulsk:s förslag skall ega rum, bör utgöra ja-propos. och amendementerne sättas i nej-proposm, ty LJtsk:s betänk, bör väl utgöra det väsendtliga föremålet för öfverläggningen.
Jag tror icke att man kan till ja-propos:n antaga Gr.
Mörners förslag, att intet tillägg i Ulsk:s förslag skall ega rum, enär först och främst det ännu icke är afgjordt huruvida icke flere förslag till tillägg i förevande punkt kunna komma att framställas innan diskussionen är slutad, och dernäst änuu återstår frågan om den hemställan till Konungen som Utsk. föreslagit, äfvensom ang:de vägen emellan Orebro och Nora samt man icke kan på förhand, innan öfverläggning om dessa frågor egt rum, besluta att icke något tillägg till hvad Utsk. i dessa afseenden föreslagit, kan komma i fråga.
Således torde Gr.
Mörner sjelf, vid närmare eftersinnande, finna alt en sådan ja-propos. icke nu kan antagas.
Den propos. som blifvit framställd af Ordfiden rörde Gr.
Lagerbjelkes framställning till någon del och jag anser att enl. vanlig ordning åtminstone skall det vara den proposmen, som hufvudsakligen blir föremål för votering, och att deremot eontraproposm bör blifva afslag derå, eller också må R. o. Ad. till contrapropos. antaga Gr.
Blefve åter afslag å Gr.
Lagerbjelkes förslag ja-propos:n, så upstår frågan om till contrapropos. skall antagas Gr.
Lagerbjelkes ursprungliga förslag eller Gr.
Sparres, och om då Gr.
Sparres förslag blir contrapropos., så får man i ja-propos:n ett afslag, som redan blifvit besluladt, derigenom att ett annat förslag än Gr.
Lagerbjelkes blifvit antaget till contrapropos., och det förekommer mig som derigenom skulle upstå ett ganska besynnerligt förhållande, enär man i ja-propos:n hade en redan afgjord fråga.
Det går visserligen an, ty många underliga händelser bli föremål för min förundran, och sålunda underkastar jag mig äfven denna händelse, men det synes mig som den skulle blifva en stor besynnerlighet i R. o. Ad:s prot.
Jag vågar vördsamt hemställa huruvida icke den svårighet vid propos:ns upställning som förekommit, lättast afhjelpes, om man i ja-propos:n insatte afslag å den del af mitt förslag som Hr Printzensköld begärt, hvarefter contraproposin kunde 574 Den 29 Augusti f. m. blifva, antingen bifall å samma del eller ock å den del sorn Gr.
Sparre äskat; hvarvid och för den händelse man ej kan bli ense om hvilkendera meningen, som skall blifva contraproposm, sådant genom votering först afgöres.
Jag ber likväl att få hemställa till Hr Printzensköld, huruvida han ej skulle vilja helt och hållet afstå från sitt yrkande.
För att underlätta möjligheten att utan tidsutdrägt kunna afgöra saken, vill jag gerna göra det medgifvande som Gr.
Lagerbjelke föreslagit och antaga Gr.
Sparres förslag till eontrapropos., eller titl en sådan propos., hvarigenom R. o. Ad. kan sättas i tillfälle att genast, antingen afstå eller bifalla.
Den 18 December f. m. sats, att man på allt möjligt sätt bör lätta utvägarna för de fattigare och mindre arbetsföra folkclasserna att skaffa sig någon förtjenst, får jag yrka, att enbär, likasom flera andra varor, matte få utföras tullfritt.
Fxporten af denna vara har under de sednare åren åtminstone fördubblats, och det vore högst önskligt, om densamma komme att än ytterligare öka sig.
Utsk. har föreslagit erläggande af tull å enbär derföre, att varan är af det slag, som utgör föremål för förädling.
För inkomstens skull kan det vara likgiltigt, ty hela exportbeloppet förlidet år uppgick till 122 tunnor; men för principens skull tror jag, att icke fullkomlig tullfri utförsel bör medgifvas för ett råämne, och den föreslagna afgiften, som är beräknad efter 2 proc. af varuvärdet, kan icke anses för hög.
CJtsk:s förslag bifölls.
Bokstafven F. Frih. Rantzou:
Art. flyttsaker finnes ej i tulltaxan införd.
Hittills har så tillgått, att K.
M. för hvarje särskildt tillfälle tillåtit deras införande emot någon viss, då utsatt tull.
Detta anser jag ej vara riktigt, enär det är R.
St., som skola bestämma beskattningen.
Jag föreslår altså, att art. flyttsaker må införas i tulltaxan, och att de, som bevisligen äro sådana, må få i Riket införas mot 10 proc:s tull af värdet.
Jag vill icke motsätta mig, att flyttsaker må införas; men tillägget: bevisligen brukade hör då inflyta i föreskriften derom. B. o. Ad. beslöt, att bevisligen brukade flyttsaker skulle åläggas en införseltull utaf 10 proc. af värdet.
Bokstafven H. Frih. Rantzou:
Jag har förut reserverat min rätt att få gora anmärkn. vid tullbestämmelsen å hampa.
Jag yrkar nu, att införseltullen derå må nedsättas till 2 r:dr pr Skåf. Artikeln är af högsta vigt för sjöfarten.
Införseltullen å hampa bestämdes till 2 r:dr pr Sk®.
Bokstafven S.
Utsk. har i afseende å art. saltpeter, föreslagit en utförseltull af 2 sk. 8 r.
L® för oraflinerad och 4 sk. för raffinerad.
Detta strider mot den stadgade principen, att en förädlad vara bör få utföras mot en ringare tullafgift än den oförädlade.
Då staten åtagit sig skyldigheten att, med betydlig förlust för det allmänna, inköpa all den saltpeter, som inom riket tillverkas, så skulle det obestridligen komma att medföra såväl en icke obetydlig bespa - Sos Den iSj
December f. m. ring af allm. medel som en vinst för sjelfva saltpeternäringen, om utförsel af nämnde vara kunde blifva någorlunda allmän och lönande.
Jag vet väl icke, huruvida en nedsatt ning af utförseltullen verkl. skulle komma att leda till ett sådant resultat; men för principens skull, och enär saltpeter utöfver inhemska behofvet redan inom riket tillverkas, torde några hinder emot denna varas utförsel icke böra läggas i tulltaxan.
Att medgifva tullfri utförsel af oraffinerad saltpeter strider mot 8:de punkten i betänk, med grunderna för tullbevilln.
Hvad åter beträffar raffinerad vara, är afgiften föreslagen till endast 4 sk- pr LÄ; och då man besinnar, att art. är nödig icke blott för staten, utan jemväl för åtskilliga näringsyrken, tror jag icke, att nedsättning i denna del bör äga rum; i betraktande hvaraf, och då man tillika besinnar, att saltpetertillverkningens uppmuntran är nyttig för landet, det torde finnas, att den föreslagna tullafgiften bör godkännas.
Jag finner, att tullen å stenkol är föreslagen olika mot den å stenkolsstybb eller grus.
Detta misstag är rättadt i BondeSt., der införseltullen såväl å det förra som å det sednare är bestämd till 16 sk:r pr t:na; och jag tillstyrker ett dylikt beslut.
Hamilton, Hugo Adolph:
Art. stenkol har i sednare tider vunnit en stor vigt.
Man ser, huru ångkraftens användande städse utvidgar sig, och den bedrifves fördelaktigast med stenkol.
Jag hemställer derföre, om icke en betydlig nedsättning i den föreslagna tullen bör äga rum.
Vi äga visst ett stenkolsverk inom landet; men det motsvarar icke behofvet, och jag tror icke, att det är rättvist, att en mängd näringar skall lida för att skydda nämnde verk.
Jag hemställer altså, att införseltullen å stenkol må nedsättas till hälften root hvad Utsk. föreslagit, så vidt icke fullkomlig befrielse anses kunna medgifvas. R. o. Ad. beslöt, i likhet med BondeSt., att stenkolsstybb eller grus skulle beläggas med en införseltull af 16 sk. pr t:ua. B oks t afven T.
På de skäl, jag förut anfört, tror jag, att ekvirke bör särskildt uppföras i tulltaxan.
Om denna art. bibehålies under begreppet öfriga, ej specificerade träslag, blifver tullafgiften ringare än för bräder af ek, oaktadt varan är vida dyrbarare.
Sådant anser jag vara orätt.
Utsk. har föreslagit en till dubbla beloppet förökad tullafgift för the'.
Dock som R. o. Ad. ogillat
Den 18 December £. m. 3o3 den af Utsk. föreslagna höga tullen i afseende på cafFd, så och enär hvad Tullcommitte'en rör:de förstnämnde colonialvaras förtullning föreslagit, efter min åsigt, utgör en lämplig förhöjning, får jag hemställa, om icke den vid bestämandet af caffe'tuilen godkända sats äfven bör tillämpas i afseende på theinförseln, samt afgiften derför således bestämmas till 12 sk. pr E.
Det förut anförda skälet, att tullförsnillning vid en alltför hög tull är svår att förekomma, gäller äfven i afseende på nu ifrågavar. importartikel.
I anledn. af Hr Hjärnes sista yttrande får jag erinra, att B. o. Ad. redan bifallit lit.
E, under hvilken ekvirke hörer.
Jag skulle då icke hafva motsatt mig ett sådant tillägg, oaktadt jag finner det fullkomligt öfverflödigt; ty då under art. trävaror finnes upptaget: bräder, stäfver, ved och virke af ek, måste väl icke bestämmelse saknas för ekvirke.
Jag beklagar, att jag icke för den siste ■värde talaren kan göra begripligt, hvad som menas med ekvirke; men alt dermed menas annat an virke af ek, det vet hvar och en, som bar någon kännedom om skeppsbyggnader.
Jag skall likväl icke vara envis.
Ehuru jag icke rätt vet, hvarom talet gäller, antingen ekvirke eller the', ber jag att, hvad ekvirke angår, få instämma med Gr. v. Fersen.
Hr Stuarts anmärkn., får jag erinra, att då tullen å caffe' är bestämd till 4 sk., så, och då the' är 4 gånger dyrare än caffe', synes tullen derå, utan fara för smugleri, kunna utfästas till 16 sk.
Hr Stuart: Nuvar. införseltullen å the' är 8 sk. pr E.
Utsk. har föreslagit en förhöjning häraf, uppgående till icke mindre än ioo proc.
Den af Utsk. sålunda föreslagna tull— afgift synes mig vara både alltför hög och olämplig, hvarföre jag instämt i TuIlcommitte'ens förslag i afseende på ifrågavar. lullbestämmelse.
Jag kan icke heller föreställa mig annat, än att det måste vara ytterst svårt att förekomma insmugling i vårt vidsträckta fädernesland af en allmänt begärlig vara, som, så snart den inkommit inom Piikets gränsor, genast är i användbart skick, och hvars förtullning ingalunda kan controlleras.
Jag förnyar min anhållan om propos. å det af mig framställda förslag.
Då jag i går förmiddags var bland dem, som motsatte sig nedsättningen af utförseltullen å stångjern, fästade jag mig blott vid den betydliga inkomst, som derigenom skulle frångå statscassan, och jag frågade, huru man ville ersätta den.
Man svarade då: genom förhöjd tull å colonialvaror.
Men då jag nu hör en ledamot yrka nedsättning af tullen på the', måste jag bestrida sådant, på det icke en ytterligare nedsättning i statsinkomsterna må äga Den 18 December f. m. rum, än hvad som kan blifva en följd af de beslut, R. o.
Till upplysning för en värd talare får jag ånyo meddela, det jag ingalunda föreslagit någon nedsättning i den nuvar. tullen å the', utan tvärtom en betydlig förhöjning utöfver hvad den hittills utgjort.
Jag instämmer med Hr Hjärne.
Då meningen just är att underlätta exporten genom att tynga importen af öfverflödsvaror, är den föreslagna tullen å the' ingalunda för dryg. H. Ex. Hr G-r. o. Landtm, yttrade, alt i anledn. af bokstafven T tvenne anmärkn:r blifvit gjorda, den ena af Hr Hjärne ang:de ekvirke, såsom hörande under art. trävaror; men då Hr Hjärne afstått från denna anmärkn., ansåg H. Ex. någon särskild propos. ang:de den frågan ej behöflig.
Hr Hjärne yttrade, det han ej afstått från sin anmärkn.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han bestämdt påminde sig, att Hr Hjärne förklarat sig icke vilja försöka att genomdrifva sin mening, hvilket II.
Ex. icke trodde kunna annorlunda förklaras, än såsom ett afstående från anmärkn.
Den andra art., under bokstafven T, vid hvilken anmärkn. blifvit gjord, var the'; och hemställde H. Ex., om R. o. Ad. behagade derå fastställa den af Utsk. föreslagna införseltull, eller 16 sk. pr U.
Vid uppropandet af de öfriga bokstäfverna gjordes ingen anmärkn. 6: t e afdelningen. itsta punkten.
Posse: Den förändring, Utsk. uti detta mom. föreslagit, var i öfverensstämmelse med den mening, att alla förbud borde borttagas; men då R. o. Ad. beslutat undantag härutinnan för tackjern, är det nödigt, att i och i §§ blifva lika med de uti underrättelserna till i83o års tulltaxa.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. hvad Gr.
Posse yrka l. 2:dra punkten.
Hvad Utsk. föreslagit bifölls. 3:dje punkten.
Skillnaden emellan betänk.
N:o 29 och utlåt.
N:o 45 är uti det föreslagna afseendet, att orden: sedan de blifvit bevisligen kallade, borde tilläggas i 9 Den j8 December f. m. 3o5 g 5 af det förra förslaget.
Jag får härvid fästa uppmärksamheten derå, att om besigtningsmännen vore skyldiga att afvakta deputerades ankomst, skulle derigenom betydligt uppehåll förorsakas för trafikerande, innan de kunde komma i full disposition af sina varor.
Mig synes det vara tillräckligt, att deputerade äga rätt öfvervara besigtningen.
Vilja de deraf icke begagna sig, så få de skylla sig sjelfva.
Jag tillstyrker altså, att JR. o. Ad. må bifalla Utskcs förra förslag i denna del.
Gr. von Fersen samt Frih. Rantzou instämde med Gr. Posse. Pi. o. Ad. beslöt, att gjjuti underrättelserna skulle förblifva sådan, Utsk. den uti betänk.
W:o 29 föreslagit, och utan det uti utlåt.
K:o 45 föreslagna tillägg.
4:de och 5:te punkterna.
TJtskts förslag biföllos. 6: t e punkten.
Posse: Jag var icke närvar., då frågan om art. socker afgjordes; men jag har hört sägas, att tullafgiften bestämdes till 3 sk. Ä. I sådant fall är den föreslagna drawbacken för hög och bör nedsättas till 3 sk.
Jag anser den föreslagna drawbacken icke vara för dryg.
Då tullen å socker var 1 sk. pr U, utgjorde drawbacken 2 sk., hvilket icke var för högt.
Lika med Frih. Rantzou anser jag den ulfästade drawbacken, 3 sk. 6 r:st. pr
U socker, icke vara för hög, hvarföre jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag i denna del.
Jag anser denna fråga af vigt för sockerfabrikerna och skulle helst önska en drawback af 4 sk. pr m, emedan jag är öfvertygad, att det skulle uppmuntra tillverkningen.
Så länge införseltullen var så låg som hittills, ansåg jag det vara olämpligt att gifva högre drawback, än hvad motsvarade tullen å råämnet, ehuru jag ganska väl kände, att varan förminskades af förädlingen; men sedan tullen blifvit ökad, tror jag, att det är fördelaktigt att höja drawbacken med 6 r:st. öfver tullafgiften, dock icke derutöfver.
Jag tillstyrker aliså bifall till [Jtsk:s förslag.
Utsk:s i 6:te punkten framställda förslag bifölls. 7:de punkten.
Utskts förslag bifölls. 17 II. 3g 3o6 Den iS December f. m. 8:de punkten.
Så länge ved var förbjuden till utförsel, var det ifrågavarande stadgandet nödigt; men nu är det öfverflödigt, så vida det icke kommer att lyda: ”må tullfritt intaga «Scc Frih.
Rantzou instämde med Hr af Billbergh. It. o. Ad. beslöt det tillägg till denna punkt, att den deruti omtalade ved skulle få tullfritt utföras.
Den nu föredragna 6:te punkten angår underrättelserna till tulltaxan i allmänhet; oell innan vi öfvergå till y:de punkten, anhåller jag derföre om propos. till bifall å hvad betänk.
JNfo 29 uti nu icke omförmälda delar i öfrigt innehåller. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, sedan utlåt.
H:o 45 till alla dess delar blifvit genomgånget, H.
Ex. vore sinnad att göra en propos. af enahanda art, som den Gr.
Posse nu yrkat. 7:de afdelningen.
Med ledning af Utsk:s yttrande i denna punkt, och då Stånden troligen stadnat i olika beslut, så att sammanjemnkning är nödig, anser jag K. o.
Ad. för närvar, icke böra fatta något beslut ang:de tullbeloppet, utan anhåller, att y:de punkten endast må läggas till bandl:na, enär Utsk. i alla fall, sedan frågan blifvit slutligen afgjord, lärer inkomma med calcul uti omförmälda afseende. B. o. Ad. ansåg Utsk:s yttrande i y:de afdelningen för det närvar, ej erfordra någon åtgärd.
Uppå derefter framställd propos. biföll JR. o. Ad. betänk.
N:o 29 med de uti utlåt.
JV:o 45 föreslagna förändringar, rättelser och tillägg, uti alla de delar, hvarom ej särskilda beslut redan blifvit fattade.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda rnemor.
N:o 58, i anledn. afåterremisserna af memor.
IV:o 4.0 med förslag, som åsyfta Tryckfr.förordnts återbringande till dess ursprungliga skick.
Med fullt medvetande af den ringa förmåga, jag äger att behandla, som sig bör, ett det constitutionella samhällslifvets vigtigaste föremål: tryckfriheten, och den dermed så nära förenade fråga, som nu är under öfverläggning, vågar jag likväl hoppas, att R. o. Ad. täcktes tillåta mig yttra några tankar i älnnet, enär jag / Den iS December f. m. anser representantens första pligt vara, att söka upprätthålla den dyrbara rättigheten fri, dock ej obegränsad.
Björnstjerna uppläste derefter följande: Constit.Utsk. har, i dess betänk, af d. 17 sisth Sept., jemte indragningsmagtens upphörande föreslagit öfverflyttningen af tryckfrihetsmål från jury till allmän domstol.
Detta Constit.Utsk:s förslag, som på ett grundlagsvidrigt sätt sammanfogat 2:ne af hvarandra oberoende ämnen, har blifvit förkastad t af alla fyra lliksSt;n, hvilka gemensamt beslutat juryinrältningens bibehållande, dock under en förbättrad form.
Constit.Utsk. har ansett dessa af BiksSttn gemensamt fattade beslut icke behöfva föranleda någon förändring i dess förslag, och liar i följd deraf inkommit med ett nytt betänk.
N:o 58, hvari det till punkt och pricka vidmagthåller sitt förut afgifna förslag med jurynämndens afskalfande, såsom ett dictatoriskt magtspråk, från hvilket appel ej skulle kunna äga rum, ett förhållande, hvarigenom denna, en af samhällets vigtigaste frågor, skulle förblifva i dess nuvar. bristfälliga skick lill nästa riksdag, och icke förrän vid en derpå följande, således om 10 år, grundlagsenlig! kunna afhjelpas.
Dessa sällsynta förhållanden förtjena i hög grad att undersökas, och detta under 2tne synpunkter, nemi.: 1:0 huruvida den af Constit.Utsk. i hufvudfrågan framställda åsigt, nemi”öfverf lytt ningen af tryckfrihetsmål från jury till de allmänna, domstolarna, kan vara för enbär, dels med yttranderättens helgd, och dels med säkerheten mot tryckfrihetens möjliga missbruk; och 2:0 huruvida Ut sk. haft rättighet att behandla åter remissen, såsom det gjort.
Innan jag går längre i frågans behandling, måste jag, för att icke blifva missförstådd, förklara min öfvertygelse vara, att juryn i dess nuvar. form, lagskipningsprocedur och sammansättning är bristfällig, till bevis hvarpå endast behefver anföras, att det är åklagaren, icke domstolen, knappast nämnden, hvilken i den till nämnden framställda frågan på förhand bestämmer ansvaret eller frikännelsen, samt att juryn, vald till en tredjedel af sjelfva domstolen, som skall tillämpa straffet, förvandlar denna, som isynnerhet borde vara ojäfvig, till part och jäfvig i rättsfrågan.
]Men om vår nuvar. jury i tryckfrihetsmål är bristfällig, hvad hade varit enklare, än att afhjelpa dessa bristfal i ig heter, hvilket så lätt kunde göras; men icke borde
Bristfälligheter inom en i sig sjelf förträfflig inrättning leda till slutsatsen alt sjelfva inrättningen upphäfva, lika litet sora de nog allmänt erkända bristfälligheterna af vårt representationssätt möjligen kunde leda till slutsatsen, att ingen B.epresentation alls borde finnas och Nationen öfverlemuas
Den 18 December f. m. åt enväldet.
Alt jury, der skriftställaren dömes af medborgare, hvilka dela lika intryck, lika känslor och t. o. m. lika fördomar med honom, lemna en större borgen för yttranderättens heigd, än domstols-jurisdietionen möjligen kan göra, är erkändtialla de länder, der tryckfrihet äger rum, och borde således äfven varit känd af Utsk.; och då tryckfrihet innebär en af de strängaste controller på all offentlig myndighet, kan mera oväld och sjelfständighet väntas hos en bland folket vald jury, än hos den offentliga myndighetens egna organer, hvilket äfven borde varit insedt af Utsk.
Att tankens alster, lika skiftande och obegränsade som phantasiens verld, icke kunna behandlas efter de skarpa och oböjliga formerna af en juridisk codex är ögonskenligt.