Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj;t täcktes i Nåder anbefalla vederbörande, att infordra en specifiqve redogörelse för de allmänna medel, som blifvit använda till tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoller för 1817 och 1818 arens Riksdag, och densamma derefter till noggrann granskning företaga, samt att, derest det skulle finnas antingen, att en sådan granskning fordrade en längre tid eller ock att dervid anledning tilläfventyrs förekom emot redogöraren, att han vid penningarnes utbetalande för berörde ändamål och beloppets verificerande, icke Den 11 Augusti mt så förfarit, som Riksens Ständers beslut, i afseende på tryckningen af Ståndens Protocoller innehåller, Kongl. Majit i dessa fall, täcktes af andra medel förskottsvis till Riddarhus
Directionens disposition anordna så mycket, som erfoclras för att godtgöra ofvannärnnde Boktryckare deras rättmätige och i 5 år förhållne fordringar, så att berörde exemplar omsider må varda för Ridderskapets och Adelns Ledamöter och det allmänna tillgängelige.
Beträffande åter den sednare omständigheten, eller huru mycket som af Protocollerne ännu finnes otryckt, har Riddarhu-Secreteraren inför Utskottet hörd, förmält, att Protocollerne för den 8 för- och eftermiddagen. 9, 10 och 11 för- och eftermiddagarne samt den 12 och iå Juni 1818, ännu återstå att trycka, hvilka Protocoller förmodas upptaga omkring i5 tryckta ark; samt att orsaken hvarföre utgifvandet af dessa Protocoller, hvilka vid Riksdagens början voro otryckta, sedermera icke kunnat ske, lage deri, att RiddarhusSecreteraren varit, genom tätt infallande Plena och en vid denna Riksdag mer än tillförene vidlyftig Protocollsföring, alldeles urståndsatt, att medhinna något vidare, ån det som för årendernas oafbrutna gång dagligen erfordrades, och att RiddarhmSecreteraren derföre ej kunnat, i afseende å dessa Protocoller, verkställa det slutliga genomseende till vinnande af ett städadt språk, som alltid tillförene iakttagits, saint följaktligen ej eller föranstalta om utskrifning af naanuscript för Boktryckarens sysselsättande. 152 Den II Augusti e, m. RiddarhusUtskottet, sorn ej kunnat undgå att inse det grundade i dessa omständigheter, har ansett sig bora låta dervid bero, under förhoppning, att RiddarhusSecreterart n efter slutadt
Riksmöte icke har någon möda ospard, att så skyndsam! sorn o öjiigt, låta de ån otryckta Protoeollerne från Pressen utkomma, hvaröfver Riddar husDirectionen jemväl torde anmodas att hat va tillsyn j och finner RiddarhusUtskottet i öfrigt icke någon betänklighet dervid att tillstyrka bifall å Ridd mhusDireclionens särskildt gjorde hemställan, huru med tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoller för framtiden må förhällas; hålst Utskottet i förslaget till den nya insfructionen för RiddarhusDirectionen uppställt föreskrifter, sorn härmed åro fullkomligen instämmande. §. .5.
Sedan RiddarhusUtskottet sålunda granskat och meddelat utlåtande öfver RiddarhusDii eetionens vidtagne åtgärder och gjorda hemstållanden, uppfyller RiddarhusUtskottet en lika angenäm, som af Directionen rättvist foidrad pligt, då Utskottet till Ridderskapet och Adeln hemställer, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, förklara RiddarhusDirectionen Ridderskapets och Adelns tillfredsställelse och välbehag ofver det sätt, hvarpå Riddarhusårenderne blifvit, sed m sista Riksdag af Directionen förvaltade; hvilket dock allt till Högloflig© Ridderskapets och Adelns vidare ompröfvande
Den 11 Augusti e* m. >53 vördsamt öfverlemnas.
På RiddarhusUtskottets vägnar-. C. G.
Berättelse angående Riddarhusets Rättegångar emot Matoren Printzenjköhls Cvncursmassa och Majoren J. A. von Matern.
A. von Matern försålde till Majoren och Riddaren Axel Printzenskjöld och dess Fru i lifstiden, den 4 Febr. 18 i4, Aspebergs Säteri 2 mantal med derunder lydande Torestorp, e tt tredjedels mantal Rå och Rör, Rudda med öfrige Torp och Lågenheter, samt Frälsehemmanet
Rud ett mantal, och lilla Abortan en tredjedels mantal med hvad derunder hörer, allt beläget i Carlstads Lån.
KöpeContractef innehåller huru och när köpeskillingen skulle liqvjderas och, i enlighet dermed, borde utom de förut intecknade skulder, som köparne sig, till belopp af 17,000 R:dr Banco iklädde betalas den 18 Julii i8t4, 4ia5 Rldr Banco.
Två dagar efter denna betalningstid, eller den 20 Julii nämnde år, utfärdade Herr Majoren J. A. von Matern, hvilken samma * dag
KöpeContractet är dateradt, utgaf särskilt salubref på Hemmanet Rud, bevis derom, att fulla Men \l Augusti ef vt» köpeskillingen, enligt rlet af honom utfärdade Köpebref på Hemmanet Rud, blifvit till honom betald, sorn dermed qvitterades.
Under tiden sökte Herr Majoren A. Printzenskjöld hos RiddarhusDirectionen ett lån af booo R;dr
Banco emot förskrifning enligt förmulairetj och första inteckningen i Hemmanet Rud, inom dess halfva värde, efter derå af
Domaren i orten skedd uppskattning: och då vid åtkomsthandlingarne till samma Hemman varstt anmärka, det Hemmanet i lånesökandens hand ej var fagståndet, så företeddes ofvannämnda bevis, på det att någon förmonsrått för obetald köpeskilling icke skulle kunna lånda RiddarhusCassan till förfång.
Enär således de föreskrifter som Reglementet för lans erhållande af RiddarhusCassan bestämmer, syntes iakttagne, och då intet svek kunde förmodas med beviset att köpeskillingen, verkligen var betald, hälst hvarken KöpeContractet eller Salubrefvet innefattade eller utmärkte före belia I i af inteckning för återstående köpeskilling; så beviljade RiddarhusDirectionen Herr Majoren Axel Printzenskjöld förberörda af honom sökte lån.
Sedermera då Herr Majoren Axel Printzenskjöfds Concurs yppades, bevakade icke allenast ComrnerceRådet Norström utan ock Majoren J.
A- von Matern sjelf, oaktadt det utgifva betyget, intecknade fordringar såsom resterande köpeskilling?
och vid gjordt påstående.
Den i I Augusti e. m, 15 J under skriftväxlingen, å RiddarhusCassans vågpar, om förmonsrått framför dessa resterande köpeskillings fordringar i anledning af omförmåide bevis, har Herr Majoren J.
A. von Matern invåndt, att samma bevis icke innefattade mer eller mindre, ån ett åberopande af köpebrefveis innehåll, hvartill qvittencet sig hänförde, och således skulle hvarken bevisa att köpeskillingen annorlunda ån genom Köpeskillingsreverser blifvit betald, eller upphäfva och förringa den Herr Majoren såsom säljare tillkommande förmonsrått för hans inom laga stånds-, tidens sint intecknade fordran-, I anledning, häraf, förklarade Kongl. Svea IIofRått uti CoruursDomen, att då Majoren J, A. von Matern» betyg af den 2p Juli 18iden. däst innehöllc, att köpeskillingen för Hemmanet
Rud vöre enligt köpebrefyet befald, men dess innehåll i thy fall emot 11 Gap, 2 §.
JordaBalken något vitsord ej medförde, kunde RiddarhusCassan icke erhålla betalning utur de intecknade fastigheterne, innan berörde resterande Köpeskiliingsreverser blifvit betalde.
RiddarhusGassan dock obetagit, att dä ort och ställe som vederborde, bäst den förmådde söka ersättning af Majoren von Matern för den förlust eller brist i Concursen, som RiddarhusCassan förmenade honom böra vidkännas.
Vid underdånigt ändringssökande i; denna HofRättens
Dom androgs , att om i allmänhet är antagit, det intygande som vanligen i köpebref lemnäs, öfver betald köpeskilling. icke in - i$6 jVen H jftogusti e* rrt, Befattade Bevis, att contant betalning blifvit erlagd; så oeh enär säljaren såsom i förevarande fall lemnar i ett qvitto , (som icke är något utdrag af köpebrefvet utan en särskild handling) det intygande, att fulla köpeskillingen blifvit betald, så måtte ett sådant intygande innefatta någon ting, och detta kan aldrig vara annat, än att betalning blifvit lemnad med contant eller annan valuta, men icke medelst köparens skuldsedlar , som i dylikt fall, på en gång skulle utgöra både betalning och förbindelse till betalning och att dessutom köpecontractet utvisar, det första afbetalningen å köpeskillingen var betingad att verkställas den i8:de Julii ]8i4 med 4,125 Rjdr Banco; och då Herr Majoren J.
A. von Matern den so i samma månad qvitterat fulla köpeskillingen för hemmanet
Rud , måtte - väl derigenom anses intygadt ej blott, att berörde summa blifvit erlagd, utan ock att återstoden af hvad för samma hemman belöpte redan blifvit säljaren godtgjord, utan att någonsin bordt befaras, det säljaren vidare kunde äga anspråk för resterande köpeskilling eller derföre söka inteckning , i synnerhet som rättighet dertill icke uti köpecontractet blifvit förbehållen samt att det alltså syntes ostridigt, det Majoren J.
A. von Matern aldrig borde kunna tillgodo njuta någon sådan förmonsrätt, äfvensom att, i följd deraf, en lika förmonsrätt ej eller kunde äga rum i afseende på de af CommerceRådet Norström bevakade fordringar, hälst hans rätt i detta fall måste vara enahanda med den Herr Majoren J, A. von Matern såsom säljare, på grund af samma köpeskilling Reverser, ägde: och an - Den II Augusti e. m. 157 hölls af dessa skäl i underdånighet om den ändring uti HofRättens
Dom , att RiddarhusCassan måtte tillerkännas rätt utbekomma dess i hemmanet
Rud intecknade fordran med derå upplupne och upplöpande Räntor sanpt åbragte kost. naclér enligt den intecknade skuldsedelns innehåll , framför Majoren von Materns och CommerceRådet Norströms fordrings-anspråk i samma hemman ; men i den oförmodade händelsen att Kongl. Maj:t skulle finna, att de af Corn mereeRådet Norström bevakade fördringar verkligen till en del utgjorde återstående köpeskilling för hemmanet
Rud, samt att förmonsrätt derföre kunde äga rum; så yrkades i underdånighet, det Kongl.
Majit måtte i Nåder förklara, att då en olaglig sammanblandning skett af köpeskillingarna för Aspeberg och Rud, de samma borde från hvarandra skiljas , på det sätt , alt de afbetalningar som af Herr Majoren Printzenskjöld blifvit gjorde, tillika med den del af köpeskillingsfordran, som ännu innehades af Herr Majoren von Matern måtte få beräknas hafva innefattat den af Majoren von Matern qvitterade köpeskillingen för hemmanet
Norströms fordran sorn svarade mot återstoden af samma köpeskilling, förklaras vara uti hemmanet
Rud intecknad och tillerkännas förmånsrätt'till betalning derutur.
Kongl Majits Nådiga Dom i anledning häraf, gifven den 28;de Augusti 1820 innehåller, att Kongl. Majit pröfvat rättvist gilla det slut hvaruti HofRätten stannat.
Ef en II Auguslii e„ m9 Under tiden hade sysslomannen jemte en af Borgenärerne uti Majoren Axel Printzenskjöld» coneours, emot RiddarhusDirectionejls protest, vid utlyst Auction den syide Mars 1820 å bemälte
Majors till creditorernes förnöjande afträdde fasta egendom beslutat, att samma egendom skulle på en gång och ostyckad den i8:de näst derpå följande Julii försäljas; oaktadt RiddarhusCassan hade inteckning särskildt uti det bland fastigheterne varande hemmanet Rud: och sorn RiddarhusCassan möjligen kunde till sin rätt blifva förnärmad derigenom, att detta hemman, på berörde sätt försålides , hälst köpeskillingens belopp för hvarje hemman eller del, etter en sådan åtgärd, svårligen skulle kunna utredas; så och med anledning häraf, samt till förekommande af alla de stridigheter , sorn af den gemensamma försäljningen blefve en följd, söktes hos Kongl. Hof-Ratten att ofvannämnde Beslut måtte varda ogildt förklaradt och deremot stad* gas , att hemmanet
Rud vid den blifvande
Auctionen borde särskildt försäljas ; men Kongl. Ho/Rätten förklarade genom Utslag den 2o;de April 1820 sig icke kunna med detta ämne omedelbarligen befatta , hvaruti i underdånighet söktes ändring, som Kongl. Majit dock ej fann skäl att bilalia.
Denna försäljnings åtgärd blef ock för RiddarluisCassan likgilltig , sedan den, genom Kongl. Maj:ts ofvanberörde
Dom i Herr Majoren Å. Prinfzenskjölds concurs, förlorat förmonsrätten framför köpeskillingsfordringame, hvilka utgjorde ett så stort belopp att RiddarhusCassan icke Een ri Augusti e. m* vidare hade något hopp om ersättning af Concours massans fastigheter, hvilket vid deras försäljning äfven visat sig.
Såsom äfven anfordt är, hade RiddarhusCassan både genom Kongl. Hof-Rättens och Kongl, Maj;ts Dom i Herr Majoren A. Printzenskjölds Concoursmål, erhållit rätt, att af Majoren J.
A. von Matern söka ersättning för den förlust eller brist i concoursen, sorn RiddarliusCassan förment honom böra vidkännas i och i anledning deraf blef han stämd till Carlstads KämnersRätt, hvarvid å RiddarhusDirec'.
tionens vägnar androgs hufvudsakligen följande, Riddarhus-Diréctiotieil förmenade, att då KÖpeContractet, uti hvilket Aspeberg med underlydande år skiljdt från Rud, hvarå ock särskildt salubref år utfårdadt, bestämmer betalningssått och tid, utan förbehåll om inteckning för återstående köpeskilling, samt köpebrefvet på Rud ej innehåller något derom, och de för återstående köpeskilling af Herr Majoren A< Printzenskjöld utgifne skuldebref ej eiler lemnade tillstånd till inteckning, samt åndtligen det särskildta qvitteneef, långt efter köpebrefvet utfårdadt, sedan första afbetalningsterminen föriidit, uttryckligen bestämde, att Herr Majoren Printzenskjöld och Herr Majoren von Matern betalt fulla köpeskillingen enligt köpebrefvet på Hemmanet Rud, hvilken dermed qvitterades; så hade, enär Herr Majoren von Matern å ett så lydande qvitto gifvit den tydning, att det ej skulle innefatta annat erkännande af betalning, Dtn 11 yfugusli t. m. ån sjelfva köpebrefvet, Herr Majoren, hvilken icke kunnat vara okunnig om anledningen hvarföre Herr Majoren A. Printzenskjöld begärdt särskildt qvitto på köpeskillingen, ådagalagt antingen en obetänksam lättsinnighet, att utfärda en handling den han sjelf ansett betyda intet, eller . ock ett så stadgadt uppsåt, att med en handling, som han med flit och efter eget begrepp tillskapat tvetydig, förleda RiddarhusDirectionen eller någon annan, att Herr Mjoren von Afatern i hvilketdera fallet som hålst, ej kunde undgå att derföre ligligen ansvara.
I grund hvaraf och då härtill kom, att Herr Majoren von Matern, som till säkerhet för återstående köpeskilling, den 28 September 1814, hegardt och den 5i Januari 1815 erhållit inteckning, ej mindre uti Aspeberg och Torestorp, ån ock uti Rud och Lilla Abortan, sedermera den jo Februari 1816 medgifvit Banken för 6000 R:dr företräde uti Aspeberg och Torrstorp, framför Herr Majorens återstående köpeskiilingsfordran, genom hvilken RiddarhusDirectionen ovetande tillkomne åtgärd, RiddarhusCassan, sedan Köpeskiilingsinteckningen blifvit för— monsrått tillagd, ännu iner förnärmats i sin rått, enär en större gravation på Aspeberg och Torestorp nödvändigt skulle för KÖpeskillingsskultfens betalande, uti samma fastighet minska en tillgång, som i kraft af KÖpeskillingsReversernes prioritet, måste återsöka* i den återstående panten Rud, RiddarhusDireclionen, hvilken såled es kommit att förlora all betalning utur dess pant, Frälsehemmanet Rud, yrkade att Herr Majoren von Matern, hvilken på alla ofvanupp - Den II Augusti eA m. räknade sätt, vållat den ifrågavarande RiddarhusCassan drabbade förlust måtte förpligtas, att ersätta samma Cassa ailt hvad den icke för capitalet booo R:dr Banco, samt ogulden och löpande ränta erhåller betalning utur Majoren Printzenskjölds efterlemnade tillgångar, äfvensom att godtgöra Cassan Rättegångskostnaden.
Detta oaktadt har Carlstads KämnersRätt medelst Utslag den 6:te April 1822 frikänt Herr Majoren von Matern från Betalningsskyldighet af berörde 5,o 00 R:dr med ränta.
Efter fullföljd af Målet, har samma Stads RådhusRätt, äfvensom Kongl.
Svea -HofRätt gillat detta KämnersRättens Utslag: och Kongl.
Maj;t har genom Dom af den 27 Januarii detta år, i Nåder förklarat, att ehuru RiddarhusDirectionen å dess sida kunnat af det qvitto som Majoren von Matern uthändigat, hämta anledning till den mening , att' köpeskillingen för det af nu mera aflidne Majoren Printzenskjöld inköpte hemmanet
Rud, blifvit med contante penningar erlagd ; likväl och som Majoren von Matern icke är vorden öfvertygad om någon afsigt att med berörde qvitto hafva velat missleda RiddarhusDirectionen , eller ens hafva afvetat, att Majoren Printzenskjöld af samma handling skolat sig begagna för att af bemälte
Direction erhålla lån; alltså oell då Majoren von Matern^ förklaring, att han ej kunnat förmoda att Majoren Printzenskjöld skulle , på sätt sorn skedt, begagna sig af omförmäldte qvitto, utfärdadt i likstämmelse med köpebrefvet, hvilket äfven deruti åberopa* ; ej kan lemnäs utan afseende, pröfvade TÖ2 Dertill Augästii c. m, Kongl. Maj:t, uppå desse, jemte de flere i HofRättens
Dom upptagne skäl, rättvist, fastställa HotRättens
Dom i Malit.
Ri/ldarhysCassnn äger alltså nu mera ingeri annan rätt till ersättning för ifrågavarande dess fordran,, än öfrige oprioriterade fordrings-ägare uti Herr Majoren Printzenskjöld.?
Coneours; .lag har ock af Sysslomannen i samma Coneours begärt redovisning till .utrönande om något, och i sådant fall huru mycket RiddarhusCassan i berörde Coneours sålunda kunde bekomma, å hvilken min begäran jag under den Ajde sistledné Junii till svar erhållit, att då utredningen i Con courssen efter afledne Herr Majoren A. Printzenskjöld beror å en af CommerceRådet
Norström börjad rättegång med anspråk på en mindre hemmans-lott , som blifvit afskild från deri fastighet Printzenskjöld sig tillhandla* och efterlemna* , men Som jemte densamma varit besvärad med en inteckning, kan för närvarande ingen Uträkning öfver den obetydligt dividend som tillkommer fordringsägare lemnäs , och har Sysslomannen lofvat i samma skrifvelse , att så snart hinderri för redovisningen upphöra , med. dela räkning och liqvid.
Stockholm den 10 Augusti É. M.
Kuylenstjerna.
(Se bifogade Tabell ) Specier Den II Augustt 3. m.
Species facti (ingående tryckningen af Ridderikapets och Adelns Prutucoller får 1817 och 1818 drens Riksdag. 1819 den 8 Maji Föredrogs i RiddarhrisDirectionen en skritt af StatsC»mmissarien af Wåhlberg, innehållande: att sedan han i följd af Kongl. Maj:ts Befallning, för tryckningens bestridande af Ridderskapets och Adelns Proto coller år 1817 1818, tid efter annan till Ex peditions-Secreteraren Rothlieb utbetalt, 5s48 R;dr 56 sk.
Banco; och ehuru det kunde hända, att kostnaden till dessa Protocollers tryckning slutligen kunde komma att öfverstiga denna summa; ansåg SfafsCommissarien sig likväl böra till RiddarhusDirectionen hemställa, om icke Rothlieb, innan vidare utbetalning till honom skedde, borde inför Direciionen visa huru vidt med tryckningen framskridit, kostnaden dervid, och hvad af det som från trycket utkommit, blifvit till Allmänheten försåldt samt förslagsvis
Uppgifva hvad större eller mindre summa ån vidare till detta Verks bedrifvande kunde behöfvas.
RiddarhusDirectionen resolverade: "’Som Riksens Ständer år 1818 förordnat, att kostna. den till tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll borde anordnas i StatsContoret af Riksdagskostnadssumman, »arnt att de perso. lier, hvilka haft sig uppdragit, att ombesörja tryckningen och försäljningen af Protocollerne, Bil. till Ridd. o. Ad.
Pr. VR.
Band. u. \t)2 Den 11 Augusti e. m. borde aflemna redovisning för de influtne medlen samt för de éfverblifvande exemplaren till Fullmågfige i RiksgåldsConfoiret; och då RiddarhusDirectionen icke af Ridderskapet och Adeln erhållit någon slags befattning, hvarken med tryckning af Ståndets Protocoll, eller utbetalningen af medlen dertill eller redovisning derför; ansåg RiddarhusDirectionen de i berörde skrift framställde ämnen icke tillhöra RiddarhusDirectionens upptagande och pröfning.
S. A. den '8 Maji, inkom Boktryckaren Grahn med en ansökning, innehållande, att som han ingått contract med ExpeditionsSecreteraren Rothlieb, om tryckning af en del utaf Ridderskapets och Adelns Protocoll för 1817 och 1818 årens Riksdag, och Grahn derigenom fått en återstående fordran på 5ji R:dr 12 sk.
Banco, men Rothlieb allt dittills icke kunnat förmås ott denna fo-rdran Grahn godtgöra; Grahn alltså finge hos RiddarhusDirectionen anhålla, om utbekommande af berörde fordran till hela dess belopp, RiddarhusDirectionen svarade: att då kostnaden för tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid sista Riksdag, borde utbetalas af de till Riksdagskostnadens bestridande anslagne medel, med hvilka RiddarhusDirectionen hvarken tillförene haft, eller för då närvarande ägde någon befattning; fann RiddarhusDirectionen Grahns berörde anhållan innefatta ett ämne, som icke tillhörde RiddarhusDirectionens upptagande och pröfning, 1820 den 7 December: föredrogs ett Me - (Tillhö) Bil* till Ridd. och Ad Trot, VII B. pag. 161 ) Calcul ofver betalningen af Riddarhus-Reparations-Fondens skulder.
Capital Summa.
Adediga CadettScholan Wadstena Adaliga Jungfrustift Grefliga Schefferska Stiftningen 354 276 i5o 28 02 — 1100 46oo 555 16 i434 4876 664 28 28 — Summa 741 12 — 6255 ib 6974 182,0 års ränta 574 — — — — 374 — — Summa 11 iö 12 — 6255 16 7348 28 — Capitationsafgift för år 1822, som år 1823 inflyter, och hvarmed betalas 1115 12 — i33 16 — 1248 28 — Åferstående skuld vid i8s3 års slut Interesse för år 1824 366 — 6100 6100 366 6466 — — Summa 366 — 6100 — Med 1823 års afgift betalas 366 9°° — 1266 — — Skuld vid 1824 års slut Interesse för år 1825 5 i 2 — — 5200 — 5200 312 — — Summa 012 — 5200 55i2 — — Med 1824 års afgift betalas 512 — 900 — 1212 — — Skuld vid 1826 års slut Interesse för år 1826 a58 — 43oo — 43oo 258 — — Summa 1 208 1 1 43oo 1 i — 4558 : — Interesse för år 1827 198 - — — — 198 — Summa 198 33oo 3498 — Med 1826 års afgift betalas i98 — io5o — 1248 — Återstår vid 1827 års slut Interesse för år 1828 i55 22Ö0 — I 22Ö0 155 __ — Summa l35 22ÖO 1 J2585 — — Med 1827 års afgift betalas i35 1IOO — 1255 Skuld vid 1828 års slut Interesse för år 1829 69 — 1 i5o — n5o 69 — — Summa 69 115o 121g
År 1829 betalas med 1828 års afgift 69 i ~ n5o 1 12ig — — Stockholm af RiddarhusContoiret den 8 April i8a3. N. W. Stråle.
Dan Ii Augasi i e. m. mori.il hemställde, ont icke det tiilkoinme RiddarhusDirectionen, att rätta elen oordning, sorn inträffat derigenom, att tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll för sista Riksdag långt för detta afstannat; i sammanhang hvarmed äfven anmältes en skrift af ExpeditiönsSecréteraren Rothlieb, innehållande, att sorn till hans kunskap kommit* det RiddarhusDirecfionens åtgärd blifvit sökt till fullbordande af tryckningen utaf Ridderskapets och Adelns Protocoller för sista Riksdag, finge han hos Directionen anmäla, att då, enligt Ridderskapets och Adelns honom ensam lemnade uppdrag, det vöre både hans rättighet och skyldighet att denna tryckning låta fullborda* han skulle i nästföljande Januari månad börja utskrifningen af hvad utaf des
Directionens sida icke vidtoges, hvarigenom han skulle hindras att uppfylla en helig skyldighet och begagna sig af en lättighet, som Ridderska-, pet och Adeln sjelf honom tillagdt* RiddarhusDirectionen förklarade på de skål, sorn grundlagt Beslutet af den 8 Maj 1820, att Directionen ansåg sig böra vid samma beslut förblifva; förmodande Directionen, att Rothlieb med det värde han borde fästa vid det utmärkta förtroende Ridderskapet och Adeln honom ensamt lemnat, icke underlät uppfylla uet löfte han i sin ofvanberörde skrift afgifvit, IÖ4 Ven II Augusti «. m. 1821 elen 7 Februari, föredrogs Justitise— Ombudsmannens remiss på Herr Professor Cederschjölds hos honom gjorde anhållan, aft sedan RiddarhusDireetionen ansett sig ieke kunna taga befattning med tryckningen, Justitieombudsmannen måtte genom sin Embetsåtgård föranstalta att densamma blefve verkställd.
I anledning af hvilken remiss, Directionen förordnade, att en afskrift af Directionens beslut den 7 December 1820 skulle JustitiaeOmbudsmannen tillsändas.
1821 den 10 September, föredrogs en skrift af Herr Professor Cederschjöld, dervid hon aflemnade ExpeditionsSecreteraren Rothliebs afsägelse, att vidare vilja fortsätta tryckningen af sista Riksdagens Protocoll; i anledning hvaraf, och då Directionen ansåg den då ännu återstående Protocollstryckningen böra till slut befordras; Directionen beslöt, att underdånig skrifvelse skulle till Kongl.
Majit expedieras, med anhållan, att Kongl.
Majit, i anseende till det förhållande som nu mera inträffat, täcktes anbefalla StatsCornmissarien af Wåhlberg , att för nyssnämnde återstående Protocollstryckning nödige medel Directionen tillhandahålla.