Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade ämnat att göra en reservation i afseende på den Riddarhusordning, som jag funnit blifva till Ridderskapets och Adelns Ledamöter utdelad, och hvilken reservation jag vid ett annat tillfälle skall fullfölja.
Nu sedan Herr Grefven och LandtMarskalken, medelst Grefve von Schverins uppropande, tillåtit frågan om Bänkmansvalet komma före den fråga jag ämnat anmäla, vill jag för närvarande afstå från att utveckla mina tankar om RiddarhusOrdningen, och således nu icke uppehålla Ridderskapets och Adelns tid, utan må dea andra frågan, endast på den grund att den redan blifvit upptagen, föregå.
I händelse frågan 0111 RiddarhusOrdningen nu förekommer, anhåller jag att få säga några ord; i annat fall vill jag dermed uppskjuta.
Ilans Excellence Herr Grefve af THet' terstedt, Gustaf:
Den fråga, som Grefve von Schwerin nu vidrört, blef äfven väckt vid början afsistförflutne Riksdag.
Jag ber Herr Grefven vara öfvertygad, att 0111 jag, och de Män, som jemte mig innefattas under de i 41 §• omnämnde Embetsman, finge följa endast vår egen önskan, att gå Herr Grefven lill mötes, skulle ingen svå - Den 17 November. righet från vår sida uppstå, och denna fråga icke upptaga ett ögonblicks tid för Högloflige Ridderskapet och Adeln; men då Herr Grefvens framställning angur en rättighet, som vid flere Riksdagar tillförene blifvit utöfvad, och hvilar på grundlagsstadganden, som fordra en tolkning i constitutionel väg, för att formeligen kunna utesluta oss från Bänkmansvalet; så anser jag oss, såsom offentligt handlande personer, icke kunna sjelfmant skilja oss vid denna rättighet.
Vi förklara dock, och detta är en gärd, som vi hembäre åt Grefve von Scliwerins öfvertygelse om det rättsenliga i hans framställning, att vi hoppas och förmoda, det ingen af Ridderskapet och Adeln med sitt val skall falla på oss, och det är till denna gärd af aktning för Ridderskapets och Adelns känsla, som jag tror mig, talande i eget namn, äfven kunna lita på deras instämmande, som med mig äro i samma ställning.
Hans Excel!ence Herr Grefven och LandtMar svalken hemställde, huruvida, efter det af Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt nyss afgifne förklarande, det skulle anses nödigt, att Herr Grefven och LandtMarskalken gaf sin enskildta öfvertygelse i ämnet tillkänna.
I sakens närvarande skick är jag tillfredsställd, genom den förklaring, sorn blifvit afgifven. 92 Den 17 November.
Jag hade ock den äran, vid sista Riksdagen yttra nain öfvertygelee i detta ämne.
Den har under de 5 år, som sedan förflutit, ehuru noggrann t jag fortfarit alt studera mitt fäderneslands Grundlagar, ej blifvit förändrad.
Jag anser 41 §•
Riksdagsordningen vara så tydlig, och min öfvertygelse är så fast, att Ståndet omöjligt deriuti kan göra någon förändring.
Jag tror, att Ridderskapet och Adeln bortskänker de andra Ståndens rättigheter, om Ridderskapet och Adeln medgifver de nämnde personerne rätt att deltaga i val till Utsköltsledamöter, och Ränkmansvalet har ej annat föremål, än val af desse ledamöter.
Jag förnyar derföre nu äfven den protest jag vid sista Riksdag afgaf mot de i 41 §. omförmälde personers deltagande i detta val, men finner nogsamt, att jag får nöja mig med hvad Ridderskapets och Adelns pluralitet i ämnet beslutar.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, attBänkmansval mätte på vanligt sätt genast företagas.
Sedan 4*> 42> 4^ och 44 §§•
1 R'd darhusOrdningen härefter blifvit uppläste, företog Ridderskapet och Adeln klockan 12 på dagen Bänkmans val; och Lefunnos, ef - Den 17 November. 95
I ter valförrättningens slut, följande Herrar hafva, genom de fleste rösterne, blifvit till Bänkman utsedde:
För usta Bänkm.
H:o 19.
GrefveZ^ojigfoVjFullm.
Grefve Posse, Arvid, Landshöfd., R. N. O. aldra — — 75.
GrefveLagerberg,Clas, Öfv. Lieuten., R. S. O. 3:dje — — 92.
Grefve Horn af Åmin ne, Clas, Ryttmästare; genom Lottning med.
N:o 88 Grefve von Sett; Fullm.
Friherre Leijonhufvud, Abraham, !? resident, R.N.O. 4:de — — 117.
Grefve von Stedingk; Fullm.
Grefve Hamilton, Gustaf Wathier, JustiliteRåd,Landshöfding, G. N O. 5:te —- — 122.
Grefve Puke, Johan Carl, General-Adjut., Öfverste, R.
S. O. 6;te —- —i 138.
Grefve Adelswärd, E ric Reinhold, President, C. N. O. 7‘de —. 69. Friherre£7ggAz; Fullm.
Grefve Frölich, David, Häradshöfding. 8:de — — i10.
Friherre Taube, Carl, Euvoye', Kammarherre, C. N. O. Ben 17 November. 9:de Bänkm.Afd.
N:o 2o5.
Friherre Åkerhjelm af Margretelund, Gustaf Fredrik, GeneralTullDirecteur, Öfverste, C. N. O., R. S. O. io:de — 246.
Friherre Manderström, Fullm.
Herr Franc Sparre, Bengt Erland, GeneralLieutenant, C. S. O. m.
St. K. n:te — 248.
Friherre Tilas; Fiillm.
Gr ef ve/Zamilton, John, Brukspatron. i2;te — 1— 3o5.
Grefve Mörner, Gustaf, GeneralLieutenant, C. S. O. m.
K. i3:de — — 34o.
FriherreLöwenskjöld, Salomon, President, R. o. C. Ii.
M. O. i4:de — — 358.
Friherre Lagerbring, Gustaf Olof, GeneralLieutenant, C. S. O. m. St. K, i5:de —• — 9.
Herr Ulf 'sparre, Georg, Exped i ti onsSecre terare, R.
N. O. i6:de —- 11.
Herr Bonde, Knut; Capitaine; genom lottning med N:o i6Herr Boje af Gennäs, Carl Den 17 November. qj Otto, Kammarherre, och N:o 66 Herr Liljehöök till Gälared; Fullm.
CPahrendorff', Martin, Öfverceremonimästare. 17 Bänkm.Afd.Nro 91.
Herr Mörner, Carl Stellan, Öfverste, R. S.
O. i8:de ■—. — 137.
Grefve De la Gardie, Axel, Landshöfding, C. N. O., R. S. O. icgde — ■— 236.
Herr Anrepp; Fullm.
Herr af Geijerstam, Carl, Lieutenant.
2o:de — — 446. WevvNetherwood,Wil helm , BancoCommissarie. 2 irsta —■ — 473.
Herr Coijet, Carl Fre drik, vice Amiral, C. S. O. genom lottning med N:o 4?8 Herr Printzenskjöld, Axel, Canzlist. 2 2:dra — — 3q6.
Herr von Numers; Fullm.
Herr Hjerta, Lars, Notarie. 23:dje —. — 7.92- Herr Lagerhjelm,Pehr, Assessor. 24:de — — 3x4-Herr Gjllenhalil, Lars Herm., Lagman,Kammarherre, R. N. O. f 96 Den 17 November. 25:te Bänkm.Afd.
N:o 922.
Herr Berghman; Fullmägtig Herr Printzenskjöldl, Carl, Canzlist. 26:te — — 2109.
A- Wew Anckar swärd, August, GeneralAdjutant, Öfverste, R.S.O. 2j.de Albrecht, Generaladjutant, Öfverste,R.
S.O. 38:de — — 1117.
Hr Cederschöld, Pehr, Gustaf', Professor R. W. O. 2g:de — — 18 13.
Hr Ehren preus ;Y ullin.
Herr Riben, Carl Wilhelm, ProtocollsSecreterare. 3o:de •— — i543.
Ilerr Hederstjerna,Er land, GeneralMajor, C. S. O. m. St. K. 31 :sta — — 1594- Herr von Hejnne, Ge org, Öfverste-Lieutenant, R. S. O. 32:dra— — 1612.
Herr Grundelstjerna, Axel Wilhelm, Expeditions-Secreterare, R. N. O. 33:dje — — 1662.
Herr Nordenfelt, Olof, Kammarherre. 34:de — 1^36. B. Herr Hallenborg, Carl Johan, Kammarherre. 35:te Den 17 November, 97 35:tc Bänkm.
N:o 1848.
Herr Wirgin, Clas Ludvig jL^wåshöiåing, R.
S. O. 36:te — — i86i.Herr von Hartmans dorff, August, CanzliRåd, R. N. O. Sycde — — ir)22.
Herr von Platen, Au gust Carl, GeneralAdjutant, Öfverste, R.
S. O. 38:dc — — 1949- Herr von Kjörning7 Fullm.
Herr Bruncrona, Nils Abraham, Öfverste, R. S. O. 3_9:dc —. — 1998.
Herr Schröder stjerna, Paul, General-Adjutant, Öfverste, C. S. O. 4©:de — — 2013. B. Herr Rosenblad, Bernhard, Kammarherre. 4i:sta >— — 2o43.
Herr Ihre, Johan Ulrik, Major, R. S. O. 42;dra — — 2097.
Herr von Francken, August Fredrik, HofMarskalk, R. S. O. 43:dje — — 2109. B.
Herr Anckarsvvärd, Michael Gustaf, Major, R. S. O. 44;de — —• 2172.
Herr Lorichs, Carl Fredrik, General-Major, C. s. 0. I H. 7 98 Den 17 November. 45:te Bänkm.
N:o2i8G.
Herr von Wahrendorff, Andersj BergsRåd. 4G:te — — 2218.
Herr v. Weigel, Chri stian Ehrenfreid, Förste Archiater, C. W. O. m.
St. K. 47.‘de -— — 2245.
Herr von Hedenberg, Carl August, Öfverste, R. S. O. 48:de — — 22G3.
Herr von Lindecreutz, Justus Christoffer, Under-Ståthållare, R. N. O. 49'-de — — 22^5.
Herr Lefren, Johan Pehr, General-Adjutant, Öfverste, R. S. O.; genom lottning med N:o 2279 Herr Tannström, Nils Magnus, CanzliRåd, R. N. O. 5o:de —• — 2297.
Herr Tamm, Pehr Adolph, Brukspatron, C. W. O., R. N. O. Hans Excellcnce Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Grefve Posse, Arvid, att, såsom Ordförande bland Bänkmännen, låta genom anslag sammankalla dem till klockan 5 eftermiddagen, för att, enligt 19 §. i RiddarhusOrdningen, Eleclorsval förrätta.
Den 18 November f. ra. gg Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | till 3 eftermiddagen.
Öppnades Herrar Bänkmäns Lista till val af Electorer och befunnos följande Herrar hafva blifvit till Electorer utsedde: N:o t\i. Grefve Gyllenborg, Joh. Henning. — 88. — von Seth; fullm.
Friherre Lejonhufvud, Abraham.
I 10. — von Lantingshausen; Full- mägtig Grefve von Schwe- rin, Fredrik Bogislaus. — 115.
— Lagerbjelke, Axel, — 116. — Anckarswärd; Fullm.
Herr Tersmeden, Pehr Reinh. — i38.
— Adelswärd, Erik Reinhold. — no. Frih.
Taube, Carl. 205.
— Åkerhjelm af Alar grete- lund, Gustaf Fredrik. 100 Den 18 November f. m, N:o 220.
Palmstjerna, Carl Otto. — 24G.
— Manderström; Full m.
Herr Franc Sparre, Bengt Ermlund. ■— 3ap.
— Adlerbeth, Jacob. — 377.
— Reuter skjöld^, Axel. — 5)i.
Herr Mörner, Carl Stellan. — 4 7 3. — Coijet, Carl Fredrik. — 7572. -— Lagerhjelm, Pehr. — io33.
— Hammarhjelm jCarl Fredr. — i5i5.
— Ehrenbill, Ulrik August. — i543.
— Heder stjernas Erland. — 15f)4. — von Hejnnej Georg. — 1870.
— xo7i Rappolt; Fallm.
Herr Uggla, Göran Gustaf. — 1906.
— Engelcrantz; Fullm.
Ridderstolpe, Gustaf. — 1979- — Brakel, Gustaf Antoni — 2^/[5. — <von Hedenbergh, Carl Au gust. — 2254. — af Malmborg, Abraham. — 2275. -— Lefre'11, Johan Pehr.
Hans Excellence Herr Grefven och Län dt Mor skalken anmodade Grefve Gyllenborg Johan Henning, att, såsom den äldste bland Herrar Electorer, låta genom anslag sammankalla dem, för att, inom den lid. 28 §. i Riksdagsordningen foreskrifver, utvälja Ledamöter, så väl uti de i Gfundlagarne bestämde Rikets Ständers Utskott, som uti RiddarhusUtskottet.
Den i8 November f. m. lot Justerades PlcniProtocollen för dea i\ och i5 dennes.
Föredrogs å nyo Kongl. Maj:ls<den 8 dennes till Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken aflåtne samt den 12 derpåföljde f. m. på hordet lagde Nådiga skrifvelse, rörande RiddarhusOrdningen.
Grefve Frölich> David; anförde skrifteligen:
Vid mitt inträde i går på detta rum för första gången under närvarande Riksmöte, anmälte jag mig, för att göra min reservation emot den Riddarhusordning, sorn under datum af d. 18 Dec. i8a3, blifvit af Kongl. Maj:t stadfastad och hvilken, till trycket hefordrad, förmentes vara den nu gällande.
Jag öfverväldigades dock af den otålighet, hvarmed Ridd. och Adeln syntes vilja hasta till Bänkmansvalet.
Med smärta seende mig nödsakad att deltaga i den oformligheten, att hörja functioner, innan utredt blifvit, hvilket Reglemente Ridderskapet och Adeln hade att efterlefva, tänker jag dock icke vidare gifva vika för impulsen af mängdens efterdöme, om ock känslan af min egen oförmåga att göra min öfvertygelse lill den gällande, synes höra lägga band på mitt handlingssätt.
Jag uppstår åter i dag, utbedjande mig 102 Den 18 November f. m, Ridderskapets och Adelns ynnestfulla uppmärksamhet, då jag vågar ifra för en princip, sorn är vigtig, icke allenast för den del af Svenska Lagstiftnings-magten, hvartill jag hörer, utan för hela Svenska Folket, likasom för alla fria Folk på jordklotet; de?i principen, nemligen, att aldrig samtycka till fel, som vid Lagstiftning begås emot formerna.
Constitution eller Grundlag är ej annat, än en kraftägande samling af former.
Endast efter desse former kunna de positiva eller materiela lagarne stiftas.
Misstag i afseende på de sednares elfect äro visst skadliga, de kunna likväl afhjelpas och Lagen rättas; men misstag vid Grundlagarnes tillämpning, öfverträdelser af de stadgade formerne medföra ovilkorligen förr eller sednare samhällsordningens omstörtning.
I början synes ej eflecten svår eller ens vådlig.
En möjligtvis till sitt väsende god lag, ehuru tillkommen emot formerne, lockas man lätt att antaga, derest man icke inser följderne deraf i längden: att nemi. på grund af en opåtahl öfverträdelse, magten alltid bygger anspråk på en ännu större och mer ingripande i folkets rättigheter; man insöfves gång efter annan med åberopanden på praxis, till dess folket, som funnit sin grundlag ofta förbises, upphör att derföre hysa tillbörlig aktning, blifver ovant att dervid stödja sig, glömmer den slutligen och blifver kraftlöst irrande i ett cbaoliskt mör - Den 18 November f. in. io’j ter, utan bestämda begrepp om rätt och orätt, rättigheter och skyldigheter.
Huru erkändt grundfalsk den satts än är, att ett praejudicat, i strid mot tydlig lag, kan lägga hinder i vägen för friheten att göra lagen åter gällande, så är det likväl detta argument och dess skickliga begagnande mot en slumrande del af Lagstiftningen, som varit i alla tider den kraftigaste häfstång, att kullkasta fria Statsförfattningar.
Vaktorn oss derföre, mine Herrar! ej allenast för att antaga argumentet, utan ock för att göra ett praejudicat, som vi och våra efterkommande skulle i tidens längd kunna dyrt få betala.
Jag har gjort mig följande frågor, då jag infann mig här vid Riksdagen:
Hvilka förändringar hafva våra grundlagar eller constitutiva stadgar undergått, sedan deras ursprungliga tillkomst? och halva de förändringar, som skett, tillkommit i enlighet med de former, som äro föreskrifne för sådane ändringar?
Ty värr linner jag det öfver mina krafter, att ens försöka någonsin tillvägabringa lättelse uti alla de afvikelser, som ägt rum; den för tillfället mäst påfallande nödgas jag likväl för närvarande fästa uppmärksamheten vid.
Jag menar förhållandet med den såkallade nya RiddarhusOrdningen.
Jag finner då af Riksdagsliandlingarne, Den 18 November f. m. att Ridderskapet och Adeln, som i min tanka icke borde vidkännas någon annan permanent inskränkning i deras naturliga och färe bestämd grundlags existance häfdvund11a rätt, att sjclfve. stifta sin StåndsOrdning, än den, som i 13 §. af 1810 års Riksdagsordning innehålles, nemligen, ”att RiddarhusOrdningen bör vara i öfverensstäm”, melse med Grundlagarne författad,” i stället för att sjelfve uppgöra den, år 1810, då öfverlemnat sådant åt Kongl. Maj:t, hvarpå RiddarhusOrdningen i 5i §. erhöll en så lydande redaction: ”Sedan Ridder”skåpet och Adelil tagit sitt Beslut om än”äring eller tilläggning, öfverlemnas det ”till Konungens stadfästelse, för att vid *’nästföljande Riksdag blifva gällande Vid 1818 års Riksdag och sedan Ridderskapet och Adeln allt ifrån början funnit många ändringar i 1810 års Riddarhusordning nödige, men år i8i5 uppskjutit all difinitiv åtgärd dermed, blef ett nytt förslag af dåvarande Riddarhusutskott uppgjordt, och oförklarligt nog, både på hvad sätt och till hvad ändamål, om icke för att bjuda till att gifva en utsträckning åt den tydning af begreppet om Konungens stadfästelse, som hade för afsigt, att inskränka Ridderskapets och Adelns Lagstiftningsrätt, rörande sin Riddarhusordning, och utvidga Konungens inflytelse dervid, (hvilket ändamål, efter rättsbegrepp i min Den 18 November f. m. tanka, dock icke dermed vunnits,) blefvo orden: ”derest en sådan vinnes” insmygde i den §. af förslaget, som motsvarade den 5i af den gamla; och då Utskottet i det förslaget åtföljande memorial, hvaruti alla förändringar blifvit uppgifne, icke omnämnt någon annan ändring i 5i §., än den af en förändrad nummerföljd, så passerade förslaget igenom, utan anmärkning, och blef, efter vunnen Nådig stadfästelse, till efterlefnad gällande.
Jag anför detta blott i förbigående såsom ett prof, huru Lagar stiftas, eller åtminstone på den uppmärksamhet, hvarmed Ridderskapet och Adeln vid förutgångne Piiksdagar följt de hemliga operationerne att binda deras liander. i8a3 kändes åter behof att ändra RiddarliusOrdningen och ett nytt förslag dertill antogs af Ridderskapet och Adeln enhälligt, och öfverlemnades till Kongl.
Majit, för att erhålla sanction.
Jag ber Eder, mine Herrar! nu vara uppmärksamme på, huru följderne af Ridderskapets och Adelns liknöjdhet vid förra Riksdagarne börjar utveckla sig.
Maj:t lät i Nådig skrifvelse till LandtMarskälken tillkännagifva, att Kongl. Majit, i anseende till Riksdagens då förestående nära slut, icke haft tillfälle alt förslaget i hela dess vidd granska, hvadan en del af förslagets §§. blifvit gillade, mea icke de öfrige; slutande sig den io6
Nådiga skrifvelsen med följande ord:
"Hvad ”de öfrige förslagen till förändring i nu ”gällande Riddarhusordning vidkommer, ”så håfve Vi af ofvan anförde skäl (brist ”på tillfälle välförståendes) dem icke för ”närvarande kunnat antaga.”
Att med meningen i denna Nådiga Skrifvelse, som icke kunde af Ridderskapet och Adeln annorlunda fattas, än att de hade att förvänta en annan ytterligare granskning och derpå följande möjlig stadfästelse af det ovidrörda af förslaget, sammanhålla orden och meningen i en, samma dag den 18 Dec. 1823 af Kongl.
Maj:t vidtagen Nådig åtgärd, nemi. att ovilkorligen stadfästa det stympade Förslaget, såsom en i laga ordning tillkommen
Lag och under nyttjande af det uttryck på Ridderskapet och Adelns underdåniga anhållan, — är icke för närvarande mitt syfte.
Jag ville blott visa, att Ridderskapet och Adeln, som den 20 derpåföljde
December remitterat ärendet till RiddarhusUtskottet, dagen derpå under discussionen om hvad utväg de i anseende till stympningen hade att taga, voro aldeles i okunnighet om den Nådiga stadfästelsen.
En värd Ledamot Herr Rosenblad yttrade: ”det han, i enlighet med ”Utskottets åsigt, instämde deri, att anse ”det Konungen icke afslagit den del af nya ”Riddarhus-Ordningen, som Kongl. Maj:t ”förklarat sig icke hafva medhunnit alt Den 18 November f. m. ”granska.”
En annan värd Ledamot Herr Cederschöld förklarade sig icke hafva funnit annat, än att
Lagstiftande magten vore jämnt fördelad emellan Konung och Ständer och att det sålunda vore gifvet, att om Konungen kunde antaga vissa delar af ett förslag, som Rikets Ständer till hans godkännande öfverlemnat, skulle äfven Rikets Ständer med förändringar kunna gilla hvad Konungen till deras pröfning framställer; hemställande om det vore tänkhart, att en Konung skulle promulgera en stympad lag, kunde den värde talaren icke finna, att
Ständerna voro skyldiga att såsom Lag erkänna ett af dem ingifvit, men af Konungen endast till vissa delar antaget Lagförslag.
Det skulle ju kunna hända, att förslaget innehölle i vissa §§. allmänna Stadganden och i andra högst nödiga undantag, i vissa §§. pligter och i andra rättigheter.
Huru skulle nu Lagen komma att se ut, om den sanctionerades med uteslutande t. ex. "af undantagen och rättigheterne.
Efter sådana discussioner stadnade Ridderskapet och Adeln omsider i det heslut, hvaraf resultatet anmältes genom en underdånig skrifvelse under samma dag, af det väsendtliga innehåll, att Ridderskapet och Adeln anhöll, det Kongl.
Maj:t ville i nåder uppskjuta utfärdandet af en ny Riddarhusordning, intill dess Kongl. Majit
Den 18 No vem her f. ni. ägt tillfälle att granska det af Ridderskapet och Adeln afgifne förslag i sitt hela sammanhang, men att, i den händelse åter Kongl. Maj:t skulle finna Förslaget icke vara af den beskaffenhet, att stadfästelse derå i det hela kunde följa, Kongl. Maj:t täcktes meddela Ridderskapet och Adeln Dess Nådiga svar, med uppgifvande af skälen dertill, vid början af nästa Riksdag, och att således 1818 års
Riddarhusordning komme att emedlertid i allo lända till efterrättelse.
Det Nådiga svaret hafva vi nu fått och jag anhåller att det måtte uppläsas å nyo, då första uppläsningen skedde innan Ståndet ännu var organiseradt.
I anledning häraf upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af elen 8 dennes; hvarefter Grefve Frölich fortfor sålunda:
Jag förbigår för närvarande alla de otaliga reflexioner, som erbjuda sig, i anledning af det Nådiga svaret i sin helhet och i sine detailler.
Jag förklarar blott, att jag icke förr afvetat någon oinskränkt pröfningsrätt öfver en StåndsOrdning, som jag trott och tror Ridderskapet och Adeln ensamme hafva rätt att uppgöra, i öfverensstämmelse med 12 §.
RiddarhusOrdningen, oell hvartill Konungen blott äger lägga sin stadfästelse och promulgation.
Den 18 November f. m. 109 Alla förändringar i Ridderskapets och Adelns ursprungliga och grundlagsenliga rätt i detta afseende kunna och böra i stadgad ordning återgå, såsom genom misstag och otillbörlighet tillkomne; men att nu ingå i ytterligare bevisning för denna min mening, är icke egentliga föremålet för mitt bemödande.
Jag ville denna gång blott fästa mig vid den omständighet, att Ridderskapet och Adeln tillförene tagit ett beslut, som de icke borde hvarken vilja eller kunna åsidosätta, så visst som de äga agtning för sig sjelfve och för former, oundgängligen nödige att iagttaga, om deskulle ändra beslutet.
De kunna icke anse detsamma för ett intet, i jemförelse med den Kongl. Befallning, som nu bjuder, att antaga det stympade förslaget i en väg, som Grundlagen icke utstakat.
Jag ber Eder, Mine Herrar! erinra Eder, att det är icke endast Kongl. Majrt, som har det ädla åliggandet att vaka öfver Formernes helgd, det åligger äfven Eder såsom medlemmar af Lagstiftningen.
Huru fullgören J denna pligt?
Måhända håfven J ej tillsett om sjelfva Expeditionen är i Grundlagsenlig form utfärdad.
Är det rimligen öfverensstämmande med RegeringsFormens anda och föreskrifter, att de Stadfästelse-åtgärder och Nådiga Befallningar, som, med. anspråk på Lags förbindande kraft, emanera till Ridderskapet och Adeln, skola, utan att vara i StatsRådet af vederbörande Stats - I IO Den 18 November f. m.
Secreterare föredragne, endast expedieras af HofCanzleren, hvars i ii §.
RegeringsFormen bestämda föredragning inskränker sig lill ministeriella mål i Utrikes Statsministerns frånvaro och hvars enda beröring med Ständerna är, att öfverlemna propositioner?
Stadfästelser af Lagförslag och (Befallningar med kraft af Lag, äro hvarken ministeriela mål eller propositioner.
Man må nu åter möta mig med inkastet om praxis, och en praxis alltsedan 1810.
Jag har förut på detta inkast lemnat ett svar, deri äfven alla andra considerationer, af huru stor vigt som hälst, involveras, och anser det öfverflödigt, att ytterligare utveckla ämnet.
Jag känner alltför väl, att mitt personliga anseende är för ringa, för att i ett så grannlaga ämne, som detta med yttrande af min opinion föranleda Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln till Beslut, emot deras egen förut fattade opinion; men pligten, samvetet bjuder mig, — och alla considerationer måste vika.
Äfven jag liar en utomordentlig stor vördnad för en Kunglig Befallning.
Jag är född under enväldet, och danades under uppväxandet på ett sätt, som qvarlemnat
Associationer af ideer om konungslig magt, dem jag fåfängt skulle försöka att bortrycka; derföre, utan att fälla något omdöme om motiven hos andra, som, icke seende saken frände synpunkter jag här bjudit till att utveckla, Den 18 November f. m. m tveka att instämma i den conclusion, hvartill jag kommer, måste jag härmed högtidligen protestera emot 1823 års såkallade Riddarhusordning, och de grundsatser, som äro följde i den Nådiga Skrifvelsen af den 8 i denna månad, hvilka jag anser böra läggas ad acta, under det jag såsom till efterlefnad bindande Stadga vid detta Riksmöte, i enlighet med Ridderskapets och Adelns Beslut vid förra Riksdagen, upptager 1818 års Riddarhusordning, hälst den tillkommit i den minst oformliga ordning.
Jag hemställer tillika vördsamt, om icke det beslut Ridderskapet och Adeln möjligen skulle fatta, i öfverensstämmelse med denna min motion, borde communiceras med de öfrige RiksStånden, under anhållan om deras medverkan i att vaka deröfver, att, hvad RegeringsFormen i afseende på Lagars stiftande bjuder, måtte efterlefvas, och att, samfält med Ridderskapet och Adeln, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, det Kongl. Maj:t hädanefter ville låta alla stadfästelseåtgärder på Lagförslag, som på ett eller annat sätt emanera från Stånden, ordentligen föredragas af vederbörande StatsSecreterare.
Min åsigt af ämnet fordrar, att jag besvärar med uppläsandet ånyo af en liten del af Kongl. I 12 Den 18 November f. tå.
Majits {Nådiga siirifvelsc, hvarefter jag genast vill återkomma till ämnet.
Den lyder sålunda: ”Det Kongl. Majit bordt förränta, att äfven skälen å Adelns sida till ”en fullkomlig omarbetning af 1818 års ”med Kongl. Maj:ts höga underskrift utfärdade Riddarhusordning, hade på annat ”sätt blifvit uppgifne, än endast genom de ”förändrade §§:s ordalydelse, och den slutföljd, som deraf sjelfmant lemnades att ”draga; men då sådant icke skedt, hade ”Kongl.