Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag till alla delar förenar mig med hvad Herr Presidenten von Schulzenheim nu anfört, får 1 618 Den 3° December. jag endast tillägga den önskan, att Banco-Fullmägtige måtte åtminstone för hvarje Decennium till Allmänheten uppgifva icke allenast beloppet utan äfven Valeuren på alla de af Banqucn utgifne Sedlar, helst jag under den sist förrättade Revisionen i Riksgälds-Contoiret erfarit, att många redan år 1794 utgifne Sedlar, i synnerhet på 5 och 10 R:drs Valeur, ännu icke blifvit inlöste, och hvaraf jag slutar att Sedlarnes förstöring genom Eldsvådor och andra händelser torde vara större än man i allmänhet beräknar.
Enahanda förhållande torde äfven inträffa med Banco-Sedlarne, hvarigenom, i förening dermed, att dessa >_ diar äfven utgå till Utlänningen, den innom Ri. t circulerande Banco-Sedel-stocken säkerligen icke är så stor som man i allmänhet föreställer sig.
Friherre Tersmeden, Fredric, anhöll, att söm han, i följd af Ridderskapets och Adelns förtroende vore Fullmägtig i Riksgälds-Contoiret, få uppläsa följande:
Vid alla Riksdagar sedan Riksgälds-Contoiret inrättades, äro Beslut tagne af den beskaffenhet, att de skola gälla till efterrättelse, så väl uti Banquen som Riksgälds-Contoiret, men hvilka Beslut på olika sätt blifvit Styrelserne af dessa Verk till efterrättelse meddeldta.
Det är genom Banco Utskottet, som Riksens Ständers författningar uti Financiella och andra Den 30 December. 61g Banco-Verket rörande Mål kungöras BancoStyrelsen.
— I anseende till Riksgälds-Contoiret; så sammanfattas Riksens Ständers föreskrifter uti ett serskildt Reglemente, hvilket, efter föregången granskning hos de Respective RiksStänden , af Rikes Höglofl.
Ständer fastställes och derefter på lika sätt sorn andra från Riksens Ständer utgående Expeditioner, underskrifvas af Herr LandtMarskalken och de öfrige Ståndens Taleman i hvarvid undantag ägt rum i anseende till Riksens Ständers Beslut uti speciella och särskildta Mål, af hvilka Beslut Styrelsen af Riksgälds-Verket genom Expeditioner från Stats-Utskottet undfått del.
Detta har jag trott mig alldraförst, böra meddela till upplyssning om sättet till expedierande af Riksens Ständers Beslut, hvilka angå deras egna Verk, innan jag anförer den 6edan förra Riksdagen inträffade händelse, att Banco-Utskottets vid 181? års Riksdag, Styrelsen af Banco-Verket gifne Instruction, i den del, som angår den Riksgälds-Contoiret beviljade Discont-rättighet i Banquen, befunnits icke vara öfverensstämmande med Riksdags Beslutet och det för Riksgälds-Contoiret utfärdade Reglemente. 15 §. uti igxj Års Riksdags Beslut lyder sålunda: ’’För att sätta Riksgälds-Contoiret i stånd att vederbörligen till bestämdt värde oafbrutet inlösa dess utelöpande Sedlar, och bestrida de 620 Den 3 o December. det samma åliggande Utgifter, hafva vi beslutit, att Rjksgäids-Contoirets
Discont rättighet i Banquen , må utsträckas till 2 Millioner Riksdaler, och äfven, i fall af oförväntadt behof, derutöfver, efter föregången öfverläggning emellan våra Fullmägtige i Banquen och RiksgäldsContoiret. ” 2 §. af 2:dra Articeln, uti det för Riksgälds-Contoiret utfärdade Reglemente är af följande lydelse: ’’Riksgälds-Contoiret äger att med Discontvillkor och mot 2 proCents Ränta i Riksens Ständers Banque begagna en Summa af 2 Millioner Riksdaler j och derest till Credit-Sedlars inlösen, ytterligare biträde skulle tarfvas, bör det mot enahanda villkor af Banquen meddelas, sedan vid hållit Sammanträde emellan Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret, behofvet blifvit uppgifvit.” Riksens Ständers Ständers Banco-Utskotts under den 8 Augusti 181 y för Banco-Förvaltningen utfärdade Reglemente, hvaraf Herrar Banco-Fullmägtige, jemte Skrifvelse af den 7 September samma år, lemnat Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret del, lyder deremot i 4 §. som följer: ”För Riksgälds-Contoiret hafva Riksens Ständer beviljat en tillökning af En Million Riksdaler å dess förut ägande
Discont-rätt uti Banquen, sorn genast får äga rum} och i hän - Den 30 December. 621 delse vid inträfladt Sammanträde emellan Fuilmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret, ytterligare biträde från Banquen, i afseende på Riksgälds-Sedlarnes oafbrutna inlösen med Banco-Mynt, skulle befinnas oumbärligt, för ett sådant temporairt
Discont - biträde, enär dess nödvändighet af Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret blifvit uppgifven och bestyrkt samt af Banco-Fullmägtige pröfvad och godkänd, till ett belopp af högst 500,oco R:dr, RiksgäldsContoiret beviljas, men under förbehåll att Riksgälds Sedelstocken icke intill nästa Riksdag, på något sätt må kunna ökas utöfver dess den I Januarii i8iy varande belopp.
Så väl å förenämnde tillökning som å sistberörde biträde, i fall det begagnas, kommer 2 proCents Ränta, jemlikt vanlig Discont-Liquide, att beräknas.
” Utan att på något sätt vilja klandra det framfarna, har jag dock i egenskap af Fullinägtig i Riksgälds-Contoiret trott mig böra fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på vådan af den synbara skiljagtighet, som finnes emellan Riksens Höglofl.
Ständers Beslut i förevarande ämne och Banco-Utskottets föreskrift, på det Riksens Höglofl.
Ständer härifrån måtte hämta anledning, att foga sådan anstallt, att de föreskrifter, hvilka skola vara gemensamma för Riksens Ständers båda Pcnninge-Verk , blifva öfverensstämmande både till mening och ordalag, och hvilket troligen skul* le kunna säkrast vinnas derigenom, att, innan 622 Den 30 December. dessa föreskrifter expedieras, de uti Stats- och Banco-Utskotten gemensamt justeras.
Friherre Tersmeden anhol!s att hans Memorial måtte till Stats- och Banco-Utskotten remitteras, samt med de öfrige Riks-Ståndea Communiceras.
Herr Oxehufvud, Bo, anförde skrifteligen:
Ibland de olägenheter, som ännu icke hunnit blifva för Jordbrukaren undanröjde, ära otvifvelagtigt det sätt, hvarpå Krono-Tionde och Afrads-Lefvereringen nu verkställes, hvilket hvarje år lemnar så många anledningar, till chicaner, gräl och missnöje emellan Medborgare; hvarföre det torde tillåtas mig, att fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid ett ämne, som näst efter Rustnings- och Roterings-skyldigheten, rörer Landtmannens betydligaste beskärning.
Till förekommande af det förtryck, och den högst obehöriga behandling, som Ränte-tagaren ofta tillåter sig; är det icke längesedan förordnat, att vid yppad tvist om Tiondes antagande, skall i Vittnens närvaro prof tagas af den ifrågavarande Spannmålen, för att i Påse förseglas, och jemte Besvären till Konungens
Den 30 December. 6 23 Befaliningshafvandes granskning och berömmande insändas; men troligen lära dessa försvarsmedel, om icke aldrig, åtminstone ganska sällan blifvit använde; ty sedan Ränte-gifvaren, oftast uti svåraste vägelag, transporterat Tionde Spannmålen de bestämda 6 milen, och efter vanligheten vid framkomsten fått den casserad, samt stundom smädelser på köpet, så är icke troligt, att, då redan trött och ledsen, han skall på okänd ort, vidtaga den utvägen att anskaffa Vittnen samt Concepist och Charta till Besvärsskriften, för att med förseglade Påsen, begifva sig på, en kanske längre väg till LandsCancelliet, hvarest han får söka och betala en Fullmägtig , allt under den största ovisshet om utgången : Emedan Landtbrukaren i sin enfaldighet tror det göra tillfyllest, då lian till Tionden tager den bästa Spannmålen, som vuxit på dess jord, och med största sorgfällighet ränsat densamma; likväl kan några Frö, och Svindelkorn i Rågen, eller Hafre-korn i Kornet uppletas, för att göra alla hans förhoppningar till intet, och han blifver sluteligen tvungen, att på aflägset ställe, antingen till lindrigaste pris försälja Tionden, eller ock arhämta den från samma långa afstånd, till hvilken den blifvit utförd.
Till undvikande af alla dessa lika kostsamma som besvärliga anstalter, så betalar hvar och en långt hellre allt hvad som Räntetagaren äskar, så mycket mer, som det oftast handlar om några kappar till hvarje; ty äfven i detta afseende häfver man i Elfsborgs
Län, varit välbetänkt att försvåra denna be - 6 24 Den 30 December. skattning, emedan sällan ett helt Hemman derstädes, ännu mindre en hel By eller Socken blifvit med sin Tionde till en och samma Räntetagare anslagen.
För min Egendom 3?- Mantal, är Krono-tionden till
Sju ställen anvist, hvilket årligen medförer obehagliga Negociationer och Liqvider, med
Sju serskildte Personer, i följe hvaraf, och för att undvika slikt krångel, har enda utvägen varit, att låta sig af Ränte-tagaren efter godtfinnande taxeras, hvilket merendels sker igenom tredje man, som ock bör lefva.
Enär man nu antager, att af 6j,ooo Hemman i Riket, de 60,000 utgöra 2 Tunnor Krono Tionde och Afrad på Hemmanet; så uppkommer deraf 120,000 Tunnor; hvartill kan räknas Häste-vacance-afgiften till omkring 30,000 Tunnor, hvarigenom Total-summan blifver i^o.ooo Tunnor Tionde och Afradsspannmål, för Speculanter att ockra på.
Oagtadt jag godvilligt förra året betalte 2 R:dr för Tunnan utöfver Markegången, så fant Räntetagaren sig ändock icke dermed belåten, utan debiterade mig ytterligare till 1 R:dr 16 sk. på Tunnan.
Sant är väl, att en del Löntagare aldrig begagnar sig af den rättighet, de på detta sätt äga, att uppdrifva Tionde- och Afrads-priset . ty vid det Regemente jag i 34, år uppbar
Lön, kom aldrig sådant i fråga.
Jag känner äfven en stor del af der Vördiga Präste-Standet, hvilka aldrig tager utöfver Markegängen; men sä har man ock exempel, att en del Löntagare, serdeles deras Entrepreneurer, taga 3 ä 4 R:dr på Tunnan, hvilket säkrast bevi - Den 30
December, bevisas, dymedelst att detta år blifvit i Tidningarne annonceradt, det en dylik Entreprise kunde i Götheborg erhållas, och man har sagt mig att af Fyratio sökande, antogs den sorn utan Arfvode, af Committenterne , åtog sig uppbörden:
Man kan alltså beräkna 2 R:drtunnan, som gör 300,000 R:dr, hvilken Summa årligen prässas af Skattdragare, utan att komma Staten till godo.
Sedan jag nu trodt mig hafva tillkännagifvit rätta förhållandet, hvilket jag tror att Tion* de-gifvare icke kan med goda skäl bestrida; så vågar jag vördsammast hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Tionde- och Afrads-gifvare, kunde få rättighet att pä närmaste Kronans Magazin lefverera ifrågavarande Spannmål, eller ock om de för godt finna efter Markegångs-pris med Forlön, få hos Krono-Fogden med penningar lösa densamma, samt att ali annan Transport-skyldighet för alltid mätte upphöra; hvaremot Räntetagaren borde få sina anvisningar så ställda, att de antingen på första Uppbörds-Stämmorne afKronö-Fogden, kunna få uppbära penningar för KronoTionden och Afraden, efter Markegångs-pris med Forlön, eller ock innan den 1 Martii utur närmaste Magazin, in natura få afhämta sin Spannmål.
I båda fallen må den qvitterade anordningen gälla vid Uppbörds-Stämmans Redogörelse.
Härvid torde kunna invändas, att den Löntagare, som behöfver sin Spannmål in Natura, blef med afhämtningen besvärad, mea Ridd, ach Ad.
Prat, IM. 79, 80.
Den 30 December. dels bör den förmonen, att på ett stalie och af en hand, få uppbära sin Tionde, komma i beräkning; dels ock bör Spannmålens värde vid Markegångs sättningarne bestämmas, till det v rkeligen gångbara priset, med förhöjd Forlöi hvarigenom Löntagarnes rätt icke förnärma 'S. Sedan Räntegifvaren härigenom undviker så stora olägenheter; så skulle han likväl stadj na uti svåra underhandlingar vid Magazinerne, derest icke ett strängt Reglemente blifver för Magazins Betjeningen utfärdadt, hvilket för alla ofog och vidriga behandlingar skall skydda både Lefveranteurerne och dem, som vid Magazinerne skola uttaga Spannmålen , samt förekomma alla försök att affordra Våg- och Mätnings-penningar, eller annat dylikt, hvaremot torde blifva nödigt att med afseende på intorkning, och den f" ,t som derigenom kunde tillskyndas Magazinet, ålägga Lefveranteurerne att torka Tionden; eller ock, som intorkningsmål lemna några kappar på Tunnan.
Magazinerne skulle härigenom erhålla ett betydligt qvantum Spannmål, och alla vådor af stora Tenninge-remisser till Magazins - Förvaltare i samma mohn förekommas.
Ridderskapet och Adeln finner detta ämne förtjena närmare granskning och handläggning , skall jag anse mig lycklig att genom denna Motion gifvit anledning till slik undersökning, hvarigenom Jordbrukaren skulle blifva befriad från många besvärligheter, Deri 30 Dtcemlefi öch de 300,000 R:dr, som härigenom årligen för Allmänheten besparades, kunde bättre är» no sker användas; ty det är med största förtrytelse och ovilja, man nu ser sig föranlåten att erlägga denna af närvarande Författningar föranledde Extra Contribution till det man i gamla Tidehvarfven kallade prejeri; men nti mera upplyst hänförer under rubriqUe af loflig Industrie.
Med den fullkomligaste kännedom, ätt Nationen vid hvarje Riksmöte väntar af siria Representanter de kraftigaste åtgärder, hvilka 1 möjligaste måtto böra lindra utgörandet af alla de Onera , som genom gamla Författningår* ne och närvarande tiders skick, blifvit så försvårade , att besväriigheterne dervid oftast kunna högre beräknas än sjelfva Skatten; vågat jag vördsammast hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anhålla, att detta Memorial biifver till Vederbörligt Utskott remitteradt, och med de öfrige Respective Stånden communiceradtj hvaröfver jag får utbedja Högvälborne Herr Gref4 Vens och Landt-Marskalkens Proposition* Begärdes på bordet* Herr Bruncrona, Nits, uppläste följande Ödmjukt Memorial* Konungen! hvars milda och välgörande 628 Den 3° December. omsorger, omfattar utan åtskilnad alla Glassér af Medborgare, har äfven af denna anledning i Nåder funnit för godt mig anbefalla under loppet af sist förflutna Sommar, öfver hela Riket förrätta General Lots-Inspection och LotsMönstring.
Under denna Förrättning har jag varit i tillfälle erfara de tryckande omständigheter, uti hvilka de flesta Lotsar sig befinna; och hafva Lotsarne uti alla Districter och vid alla Stationer enstämmigt framfört den klagan, hurusom de, emot förra tiders bruk, eller allt sedan 1810, blifvit af tryckande Utlagor och Bevillningar betungade, och till ett högre belopp än andra deras vederlikar, såsom Soldater, Båtsmän, Fiskare, Strandsittare m. m., och tillika mig anmodat, att å Högvederbörlig
Ort, ett sådant förhållande tillkännagifva, och för dem söka lindring och rättelse härutinnan, så framt de uti dessa dyra tider, skola kunna nödtorftigt lifnära sig med Hustrur och Barn.
Af denna anledning vågar jag i ödmjukhet uppå denna ömmande angelägenhet fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, lika påkallad af verkeliga behof, som af billighet.
Härvid och uti förbigående får jag äran ödmjukt upplysa, att alltsedan Konung' Johan III:s Regering hafva Rikets Lotsar tid efter annan blifvit af Sveriges Konungar och Rikets Ständer med befrielse från Personela Skatten och åtskilliga andra Onera , benådade och hugnade, dem tiden icke medgifver nu uppräkna, och hvilka förmoner de oafkortade fått tillgodonjuta, ända till 1810 års Riksdag, Uå Riksens Ständer fant för godt derom annor - Dm 3 o December. lunda stadga och förordna , och hvilka föreskrifter uti igiy års Beyillnings - Förordning äro gällande.
På det någon lindring uti Lots betjeningens Utskylder kan blifva att hoppas, tror jag mig böra lemna upplysningar, rörande Lotsarnes nu varande indelning i Classer, och olika Löne-vilkor, för att tillvägabringa rättvisare Taxerings-grunder för framtiden. i:o Lots-Åldermän: hvilka på Kronans
Stat njuta en årlig lön ifrån och med 4, till och med 16 R:dr 32 sk.
Banco, och dessutom en hel lott af den samfälta Lots-förtjensten vid Stationen. 2:0 Ordinarie Lotsar: hvaraf de fleste hafva på Kronans Stat, i årlig
Lön från och med 2, till och med 10 R:dr, och derutöfver en hel lott af den samfälta Lots-förtjensten vid hvarje Lots-plats der de rjenstgöra. 3:0 Secund-Lofsar: dessa hafva ingen Lön på Kronans Stat sig anslagen; men tillgodo njuta t5t af en hel lott, af den samfälta Lots-Förtjensten vid den Lots-plats dit de höra. 4:0 Lots-Drängar: hafva icke heller någon Lön på Kronans Stat, men få af den samfälta Lots-förtjensten vid Stationen ifrån T% till och med hälften af en hel lott, hvar och en.
5:0 Lots-Lärlingar: dessa hafva hvarken Den 30 December, Lön, och med få undantag någon Lots förtjenst att påräkna3 men äro det oagtadt skyldige, så hänge Seglationen varar att uppassa vid Lotsplatsen , vara de utlärde Lotsarne foljagtige, och dem med rodd biträda, till vinnande af Kunskap och erfarenhet i Lotsmanna-yi ket, och hvarigenom alla andra utvägar till Lif-näring äro dem betagne, än hvad genom ett inskränkt och tillfälligt fiske, eller andras välvilja kan erhållas.
Vidare får jag aran upplysa, att ofvannämnde Lors-förtjenst, för sistledne år, be. funnits vara för nagra Lots-platser betydlig , för de fleste ringa, och för åtskillig?
ingen, äfvensom att minsta antalet af Lots betjeningen hafva Hemmansdelar, hvaremot det större äro bosatte på främmande ägor, dels emot dryga Tomtorens erläggande, dels emot betingade Räntor, dels emot ett visst antal Dagsverkens Utgörande, och dels emot Hyra i Contant 3 och att det tillkommer de flesta, på egen bekostnad, anskaffa och underhålla de Båtar, de i och för Lotsningen böra begagna, samt på skoglösa orter art köpa nödig vedbrand m. m.
Oag. tadt ett sådant olika förhållande af vilkor och medel till utkomst, har jag funnit Lotsarne antingen de hafva Jordbruk eller icke, betunga, de med Lagmans och Häradshöfdingeränta, med
Rök och Boskaps-Penningar, med Tingsveds, bång-veds och Skarprättare-Penningars erläggande och i stöd, och med tillämpning af r8rf års Bevillnings-Förordning, i de fleste Provincer, Lärlingar med Lots Drängar för. blandade, ehuru de icke äga någon Lots-får« tjenst | peli att Lotsar i allmänhet blifvit hög.
Den 30 December. 631 re beskattade, än hvad uti II Art. a §.
7 Mom. stadgas, samt att de icke i allmänhet fått tillgodonjuta den, afkortning, som uti III xAit. föreskrifves eller den lindring hvartill V Art. 3 §. 3 och 4 Momenterne föranleda.
Uppå detta sätt har ofta inträffat, att Lotsar af oiika Classer blifvit till ett högre belopp taxerade, är
Summan af deras Lön eller Lotsnings-förtjenst5 och hvilket förhållande jag af deras Skattsedlar inhämtat.
Om nu å ena sidan det är ett onekeligt Factum, att Rikets Sjöförsvar och activa Handel, förutsätta nödvändigheten af en väl organiserad, och efter kusternas locale lämpad Lots - Inrättning, sä blifver å den andra den grundsats lika obe*! stridlig , att Lotsarnes pligter böra vara relati • va till motsvarande förmäner:
De förra erfordra uppasslige, erfarne och dristige Lotsar, hvilka med uppoffringar af Lif och Hälsa, under ett mödosamt Arbete emot vind och bråttsjö, vid förekommande tillfällen uti Storm, Köld och Väta böra rädda likars lif och Egendom från undergång och hvilka dessutom äro förpligtigade bivista förefallande
Krigs händelser 3 hvaremot de senare åtminstone måtte gifva dessa Personer nödtorftig utkomst, och Lotsarne således förtjena samma lindring och förmåner, som blifvit Soldater och Båtsmän förunnade, och att om tidens kraf det icke medgifver, att dem icke må högre Bevillning åläggas än Fiskare och Strandsittare, samt att Lärlingar blifva derifrån alldeles befriade.
632 Den 30 December.
Vid detta tillfälle bör jag icke helier förtiga, att nu varande svårighet, att förmå Fiskare och Ynglingar att ingå uri Lots Tjensten , besynnerligen på Rikets västra Kust, der största fattigdomen råder , egentligen härrörer från den höga Bevillningen, ringa förtjensten och uppassnings-tvånget, och hvarigenom det blifvit omöjligt ersätta dervarande många Lotsvacancer, Sjöfarten till mycken skada.
Af pligtkänsla och nitälskan för sanningen och mitt yrke, har jag i allmänna ordalag sökt i dagen lägga de flesta Lotsars och deras Famillers ömkansvärda Fattigdom, och täcktes Högloflige Ridderskapet och Adeln Höggunstigt behjerta dessa lika så vanlottade som nyttiga Medborgares belägenhet, och förunna dem lin. dring och enahanda friheter från Bevillning med Soldater och Båtsmän, och hvilket, om jag vågar yttra en vördsam önskan blifver så mycket nödvändigare, om icke ändamålet med en för vårt Fädernesland oumbärlig inrättning skall förfelas, och hvilket är lätt att ana, då aila Tiders erfarenhet bevisar, huru högst sällsynt, dristighet och verksamt nit med nedslagenhet och en bekymrande Fattigdom varit förenade.
Sluteligen får jag ödmjukast anhålla att denna hemställan måtte med de öfrige Respective Stånden blifva communicerad och hos Högvälborne Herr Grefven LandtMarskalken anhålla om Proposition, att detta Memorial mätte blifva till Högloflige llevillnings-Utskottets upplysta granskning och handläggning remitterandr.
Den 3 o December. 633 Friherre Hjerta, Fredric, anförde skrifteligen följande:
Riksmöte anmälte några Riksdagsmän, hvaribland äfven jag, att då hade Södertelge Canal och Slussverks Bolag till före. tagets fullföljande tillskjutit 1484- proCent, utöfver den tecknade Subseriptions-Summan ; orsakerne dertill, och Canal-Bolagets hotande oförmögenhet, att, utan biträde af allmänna Medel, kunna till fullbordan befordra detta allmänt ansedda Riksgagneliga Företag.
Å dessa Vördsamma framställningar täcktes Riksens Ständer då fästa en gynnande uppmärksamhet, bevilja Bolaget ett Lånebiträde ur Riksens Ständers Banque, stort 100,000 R:dr, samt att till och med år 1820 få uppbära de 5 proCent årligen för skedde och skeende Bolagets tillskott, hvilka Kongl. Maj:st Nådigst sedan år 181a tillerkändt Bolaget, att af Statsmedlen uppbära.
Härigenom ei höll Bolaget förmåga att med kraft söka besegra de flerfalldiga Natur-hinder sorn företedde sig för då uppgjord Arbetsplans verkställighet, och med Bolagets härigenom vundna förmåga, upplifvades dess alltid bevista nit och föresatts att vinna ändamålet.
De kostsammaste fötberedelser vidtogos sålunda, hvaribland må nämnas att trenne ÅngMachiner, af tillsammans 52 Hästars kraft, anskaffades och uppfördes, jemte det att en, för - Den 30 December. ut på stället varande af 16 Hästars, förbättrades och förändrades för att med samfält pumpning befria Slussanläggningsstället från det ovanliga Vattu-riliopp, som hindrade Slussgrundens planmässiga anläggande, hvilka förberedelser jemte nedra Canalens fördjupande genom muddring utgjorde förledna ars vanliga Arbetstids hufvudsakligaste föremål.
Uti April
Månad detta år anställdes försöket af denna tillställning, men då beviste Resultaten, att Vattu-tilloppet så från sidorne som utur sjelfva botten, vid hvarje fots sänkning,öfver all beräkning ökades , och att Sluss anläggningsStället genom dessa hitintills erkända kraftigaste medels användande ej heller kunde uttömmas.
Omöjligheten sålunda gifven att planmässigt grundlägga och uppföra Slussen, föranledde till de bekymmerfullaste öfverläggningar inom Directionen och till rådplägningar med Sakkunnoge, hvarefter ett Beslut mäste tagas af ganska kostsamma följder, och än vågsammare beskaffenhet3 det, att uti en möjligaste vattentät så kallad Pråm af 190 Fots längd, 60 Fots bredd och 10 Fots höjd, mura sjelfva Slussen, och den, på förut afjämnad botten , nedsänka med biträde af förenämnde Ångmachiners oafbrutna pumpning, hvilket syftemål ändteligen mot slutet af October
Månad innevarande år fullkomligen lyckades, så att bemälte Pråm då oskadd befanns på botten i Planmässigt läge, med deruti då fullkomnad grund - Den 3 o December. 635 timring , Sluss-Trösklarne med deras Förbind nings.
Hvaif, ett hvarf Srfäcksten längsefter och vid ändarne af Slussen med tillhörande Bakmur, Samt derofvanpå lagd ytterligare ett hvarf Sträcksten , hvarjemte bemälte Pråm så med annan Sten belastades, att dess otubbade läge ar lörsäkradt.
Hvad jemte ofvan i korthet beskrifna Arbete förledna Sommar och Höst medhunnits, inhämtas och vidtsordas af härjemte bifogade Canal Verkets Revisorers Berättelse, h varaf ock, att, hvad utöfver den Contanta tillgången den 3Q sistl.
April åtgått till kostnadens bestridande , ytterligare
Lån måst upptagas ; af hvilken anledning och till de flerfaiidiga utgifter, som dels vissa Vinter-Arbeten , dels förberedelserna till nästa Sommars kraftfulla Arbeten påfordrade, Directionen underdånigst under den 20 sistl.