Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således, tror jag, icke någon omöjlighet att genom dess Revisorer följa förvaltningens gång; men deremot att derutöfver inmänga sig i förvaltningen genom en person, som bolaget icke sjelf eger utse, anser jag vara, att bryta det förhållande, som billigtvis bör ega rum emellan ett bolag å ena sidan och Svenska statsverket å den andra.
Det kunde ju nemi., möjligtvis åtminstone, låta tänka sig, alt genom en sådan inblandning, bolagets intressen skulle kunna i miudrc mån bevakas ån vederbör, ehuru jag visst
Den 28 Augusti e. m. 523 vill vara fullt öfvertygad om alt K.
M. skulle göra Sitt bästa, att lill ledamot i direktm utse den lämpligaste person; men månne icke bolagets egna intressen skola, utan dylik inblandning, leda till fullkomlig säkerhet i delta hänseende?
Jag tror med ett ord icke att Gr.
Lagerbjelkes anmärkn. fullt förtjenar afseende, ulan tillstyrker R. o. Ad., alt bifalla denna punkt.
Om man hade någon tvekan i afseende på Utsk:s mening i denna punkt, så kunde man få den håfven, om man genomläser den första punkten, som redan är af R. o. Ad. bifallen.
Der står uttryckligen: ”Enl. bokslut, som undergått granskning af de personer, hvilka K.
M. dertill förordnar.”
Det synes tydligen, alt StatsUlsk. förutsatt, alt det skulle vara icke endast en utan flere Revisorer.
Detta är således en icke sä svag garanti, som redan är i betänk, icke allenast antydd utan föreslagen.
Jag tror således lika med den siste värde talaren alt man kan godkänna Utsk:s förslag i denna punkt.
De båda talare, som här försvarat ölsk:s förslag, hafva lagt någon vigt deruppå, alt Slaten kan hafva mer än en Revisor.
För min del, lägger jag ringa vigt på denna omstämdighet.
Mitt förslag går derpå ut, alt jag anser Staten icke genom en eller flera Revisorer kunna utöfva samma inflytande på bolagets verksamhet, som genom en Direktör.
Jag yttrade äfven detta i mitt första anförande, då jag sade, ali en Revisor eller flera Revisorer, om
Hrrme tycka alt det låter bättre, icke kunna så intränga i det indre af förvaltningen som en Direktör kan det göra.
Det är visserligen äfven af stor vigt, alt
Staten får genom ombud deltaga uti revisionerna, men först ge nom deltagande jemväl i förvaltningen får Statens kontrollerande myndighet öfver bolaget sin fulla betydelse.
Att Staten genom ombud i direktm utöfvar en sådan myndighet är dessutom vid detta bolag så myckel mer i sin ordning som de utgifter
Staten kommer ali få vidkännas för ifrägavar:de jernvägsanläggning till en betydlig del kommer all bero af det sätt hvaruppå bolagets angelägenheter komma alt förvaltas, hvaremot lill de redan befintliga bolag, der Staten deltager i förvaltningen, Statens bidrag bestått i en viss bestämd summa, så att omkostnaderne för Staten der icke höjas eller minskas i förhållande till direktms mer eller mindre omtanka och sparsamhet.
Jag inser visserligen den goda afsigten för Gr.
Lagerbjelkes framställda förslag, men jag tror, att Ståndet icke bör vidtaga sådana detaljbeslämmelser, som kunna lägga hinder i vägen för bolagets bildande, ulan att K.
M. må pröfva, huruvida några ytterligare föreskrifter för Statens säkerhet kunna erfordras, än dem som R.
Nu är förhällandet, alt R.
St. vid en föreg:de riksdag begagnat precist samma uttryck, som här hafva blifvit åter uptagna.
Jag (ror icke att K. M. ansåg nödigt, all förordna det en af K.
M. lill - 524 Den 28 Augusti e n». salt Direktör skulle deltaga i förvaltningen af detta bolags angelägenheter, som skulle komma att bildas.
Jag tror också, att det åtminstone i allmänhet kan vara tillräckligt, att granska förvaltningen.
K. M. kan förbehålla sig vid bolagets stiftande den rättigheten, ali, derest K.
M. så för godt finner, kunna få tillsätta en Direktör i förvaltningen, men att II.
St. skulle bestämt säga, att ett ombud skall finnas, som skall deltaga i förvaltningen och bestämdt yrka ett sådant vilkor, det anser jag icke lämpligt, enär detta vilkor kan anses sammanhängande med den af R.
St. medgifna garanti.
St. öfverlemna åt K. M., på sätt i detta betänk, år föreslaget, att vidtaga alla ytterligare föreskrifter, som kunna garantera Statens säkerhet och det allmännas fördel, så tror jag det kan vara tillräckligt, hvadan jag, för min del, anser ändamålet vinnas genom det förslag, som här har blifvit af StatsUtsk. framstäldt och hvarpå jag anhåller om bifall.
Jag skulle vara utaf den af Gr.
Lagerbjelke i förevar:de fall yttrade åsigt och instämma i del af honom framställda förslag till förändrad redaktion af örte punkten, om med ifrägavar:de jernvägsanläggning, vore samma förhållande, som med de kanalanlåggningar af betydligare omfattningar, hvilka skett bär i landet, men detta förhållande är icke enahanda.
Till kanalerna, nemi.
Götha kanal och den af Grut omnämnde Strömsholms kanal, hat Staten auslagit direkta bidrag för deras byggande.
Sådant har icke här ifrågakomma.
Staten har endast iklädt sig garanti för en viss ränta på det kapital, som bolaget skall använda lill jernvägsaulägguingen och bestämt denna garanti till visst räntebelopp.
Således har Staten här icke samma skäl, att deltaga i styrelsen för vägauläggningen, som den bar att deltaga i styrelsen öfver kanalbyggnaderna.
Jag anser visserligen alt eli ombud i förvaltningen å Kronans sida skulle kunna göra nytta och vet speciell, ali så varit händelsen med det ombud, som R.
St. beslutat skall finnas uti styrelsen för Strömsholms kanals arbetsföretag; men när icke Staten tillskjuter något kapital till företagets utförande, utan endast garanterar täman å ett afsedt kapital, som skall användas till arbete, så synes Staten i min tanka sakna gillig rättighet, alt inblanda sig i sjelfva styrelsen, och dess rättigheter böra icke efter antagliga grunder sträcka sig längre än att, på sätt StatsUtsk. föreslagit, Staten må genom ombud, som K. M. utser, deltaga i granskningen af denna förvaltning; emedan denna granskning medför den säkerhet, som afses, nemi. att företaget skall utföras på ett sätt, hvaraf med visshet kan påräknas, att efter oktroj-årets slut, väganläggningen bör tillfalla Slaten, i det skick, att den, efter denna tid är fullt användbar och kan begagnas för sitt ändamål.
Jag tillstyrker således för min del, alt punkten må oförändrad antagas.
Till en ledning för omdömet i denna fråga, tager jag mig friheten, att till en af de föteg:de talarne hemställa, huruvida det kan vara angeläget, alt Staten i detta fall utöfvar en större kontroll än i afseende på Riksg:skont.
Der till - Ben 28 Augusti e. m. 525 sätter K.
M. ett ombud, som får vara nämnde vid Fullmäktiges sammanträden, men liar för öfrigt ingenting att säga, utan blott, att göra sina anmärkmr till prof.
Jag tior icke, att Fullmäktige skulle finna sig serdeles belåtna, om man föreslog en förändring uti föreskrifterna i delta hänseende.
Nu är det ifrågavande bolags enskilta kassa och egna angelägenheter, i afseende hvarpå man vill föreskrifva såsom ett ovilkorlig! åliggande, att de skola förvaltas af en person, sorn Bolagsmännen sjelfva icke hafva utsett.
Då borde man bestämma luiru vidsträckta denna persons rättigheter äro.
Jag vill erinra mig, fast jag icke nu har författningen till hands, att just i denna del fanns i afseende på ilen i Götha kanal-bolags Direkt, insatte serskilde
Direktör, ett ganska betydligen inskränkande stadgande.
M. finner en sådan föreskrift nödvändig, så lemnar den, i slutet af betänk:t föreslagna generella hemställan, K.
M. rättighet, att efter behag derom förordna, och härigenom skulle jag äfven tio allt hvad som behöfdes i denna sak vara stadgadt, enär den af Utsk. föreslagna granskningen icke blott innefattar granskning af bolagets räkenskaper utan äfven granskning af förvaltningen af bolagets angelägenheter, hvaraf följer, att K.
M. kan låta följa dem dag för dag och limma för timma, örn del finnes nödigt.
Föreskrif ten innefattar således all möjlig latitud för Regeringen, och detta är en väsendtlig omständighet.
Jag yrkar bifall på betänk.
Här har blifvit yttradt, att det skulle vara en väsendtlig skilnad emellan det bidrag, som Staten lemnar till åtskilliga kanaler och den nu förevar:de frågan.
Den näst föreg:de talaren har äfven yttrat, att, om det vore samma förhållande, så skulle han hafva biträdt Gr.
För min del anser jag, att det bidrag, som Staten lemnar åt ifrågavande företag, klöfver en vida större eftersyn frän Statens sida än det bidrag, som blifvit lemnadt åt kanalerna.
Här är i fråga att garantera ett bolag en viss årlig inkomst af ett företag.
Beloppet af denna årliga inkomst beror hufvudsakligen derpå, huru detta företag kommer att förvaltas.
Af denna auledn. anser jag det kunna medföra ganska mycken nytta, att Staten, som garanterar bolaget denna årliga inkomst, äfven har sin röst med i bolagets angelägenheter.
Jag anser icke, alt Staten har tillräckligt alt säga, genom den granskning, som StalsUtsk. har medgifvit densamma, utan måste till alla delar förena mig med det förslag, som Gr.
Jag inser dessutom icke, att man derigenom ingår i några mera detaljerade bestämmelser, än StalsUtsk. har gjort, ty genom att medgifva ett ombud vid granskningen, har man redan ingått i specialiteter och medgifver man en af K.
M. utsedd Direktör uti Direkhn, så är steget icke mycket längre.
Ett förslag, af den sammansättning, som för ögonblicket är framställdt i egenskap af amendement i StatsUtsk:s hemställan, synes mig vara af nog hybrid natur, för att kunna lämpligen antagas.
Deremot mäste väl vara ganska verkställbar^ att utöfva en tillräckligt noggrann tillsyn, på sätt Gr.
Mörner visat, ge - 526 Den 28 Augusti e. m. norn af K. M. utsedda ombud.
Jag beklagar alt man genom ouphörliga förvecklingar äfventyrar att försvåra möjligheten för bolaget att kunna upfylla sina förbindelser.
Måste icke bolaget hafva i sin hand, att så styra och ställa, alt det kan upfylla ändamålet med sin stiftelse?
Bör det löpa fara att i dessa sina åtgärder splittras genom inflytelsen af en tillkommen fremmande person, mera dilkommen, skulle man kunna inbilla sig, såsom en spionerande kontrollant, ån såsom intresserande sig för bolagets angelägenheter?
Men om han än för dem hyser något intresse, är detta icke en tillräcklig borgen för den, för bolaget förmånliga inverkan, hans i Direkt:nen åsyftade inträde säges skola medföra.
Vi se ju huruledes, i detta ögonblick, Gr.
Lagerbjelke, som lärer intressera sig för jernvägar, gör detta, hvad den här ifrågaställde jernvägen beträffar, på ett sätt, som något påminner om de föräldrar, hvilka i sin mindre visligt uttryckta ömhet för sina barn, ömsom aga, ömsom krama dem, sä att de kunna taga skada för hela sin tid?
— Jag hoppas dock, att detta försök skall stanna härvid, utan att föranleda någon verkställighet, och anhåller således, såsom förut, om bifall på förevande punkt.
En talare har ansett att den (i:te punkten vore en delaljbestämmelse, som icke skulle hafva varit nödvändigare, än den, som varit ifrågasatt af Gr.
För det första är denna detaljbestämmelse, densamma som föreskrefs vid föreg:de riksdag uti den då lemnade garanti, men dessutom är denna bestämmelse en gifven följd af den lemnade garantien.
Då beloppet af de bidrag
Slaten skall lill bolaget lemna, och beroende af det bokslut, som i bolagets räkenskaper ulföres och blir större eller mindre i förhållande till dess mindre eller större behållning, så är det gifvit alt Staten måste äga ombud, som granskar förvaltningen af bolagets angelägenheter, för att utfinna, hvad det rätta boksintet eller den rätta inkomsten skulle vara.
Således är denna punkt en nödvändig följd af de föreg:de, men alt tillsätta en ledamot i direkl. -n, att deltaga i förvaltningen af bolagets angelägenheter, är icke en nödvändig följd af den lemnade garantien.
Hvad skulle han dessutom egentligen kunna uträtta?
K. M. skulle icke tillsätta så mänga, att K. M:s
Direktörer hade pluraliteten inom bolaget, utan Han skulle blott tillsätta en eller tvä ledamöter.
Om nu dessa komma i minoriteten, hvartill tjenar då deras närvaro i direkl:n?
Majoriteten, som består af bolagets
Direktörer, bestämmer ändock sjelfva förvaltningen och det blir ju i alla fall öppet för Statens ombud att klandra denna förvaltning vid en skeende granskning af direktms räkenskaper och förvaltning.
Det finnes ett bolag här i Sverige, som bar erhållit ganska betydliga bidrag af Staten, der K.
M. icke har fordrat tillsättande af någon serskild af K. M. förordnad Direktör.
Det är Trollhätte kanal-bolag.
Der har K.
M. ett ombud, sålunda att detta ombud föreslås af aktie-egarne, d. v. s. delegarue i kanalen, och K.
M. väljer ibland irenne föreslagna, den, som Han finner lämpligast.
Detta är helt annat än hvad Gr.
Lagerbjelke har föreslagit, då han ovilkorligen yrkat att K.
M. skulle kunna taga Den 28 Augusti e. m. 527 dessa ombud hvar K. M. behagade, antingen de hade något enskildt intresse i bolaget eller icke.
Jag anser, alt detta bör öfverlemnas till K. M., och yrkar derföre fortfarande bifall till denna punkt.
Jag är en varm anhängare af den föreslagna jernvägen.
Det må således ingen tro, att det är en benägenhet, såsom en talare yttrat, att föranleda förvecklingar, som förmår mig, att dela Gr.
Lagerbjelkes åsigt, men ehuru varm för denna sak, så anser jag det likväl vara en pligt för Representanten, att se Statens rätt tillgodo.
Man mäste taga i betraktande att här är fråga om att utgifva privilegier åt ett bolag, hvars medlemmar vi icke känna, hvars Direkhn kan beslå af personer, fremmande för vårt land, och med intressen, tilläfventyrs skiljda ifrån våra.
Dessa ord äro tillräckliga, för att vederlägga hvad af en annan talare har blifvit sagdt, till jemförelse emellan det ifrågavar:de bolaget oell Riksg:s-kont.
Det har redan blifvit yltradt här, att skillnaden är icke just serdeles stor emellan Statens åtagande, att garantera en viss ränta och att omedelbart lemna ett tillskott.
Om Slaten i det sednare fallet skulle hafva rättighet att deltaga i d i re k t: n, så ser jag intet skäl, hvarföre den icke äfven skulle ega en sådan rättighet i det förra fallet.
Det är en väsendtlig skillnad, att Staten eger ord med i direktm eller att den blott eger att deltaga i revisionen.
Gyldenstolpe har sagt, ett af Regeringen tillsatt ombud icke kan verka pä direklm eller åtminstone icke har mera än en röst, så deltager han åtminstone i öfverläggningarne, han kan meddela vigtiga npiysningar och råd, och Regeringen har uti honom ett öga på direktms förvaltning af bolagets angelägenheter.
Jag anser för min del, med afseende derpå, att vi icke känna, i hvilka händer det ifrågavar:de förelaget kommer och af hvilken direkt:n det kommer att utföras, det vara af största vigt, att det af Gr.
Lagerbjelke framställda förslaget gillas, och jag får för min del biträda detsamma.
Jag finner icke, att de anmärkn:r, jag framställt emot Gr.
Lagerbjelkes förslag, blifvit vederlagda hvarken af hvad Frih. af Ugglas anfört eller af hvad som den sednaste talaren i frågan andragit.
Det måtte vara en bestämd skillnad emellan ett arbete, som utföres med aklie-kapitaler under garanti af Staten, alt å detta aktie-kapital ränta, beräknad lill ett visst belopp, skall årligen utgå, och det förhållandet, att Staten anslår en viss betydlig summa, såsom ett direkt bidrag till företagets utförande, utan att Staten eger att för detta bidrag bekomma den ringaste ersättning.
Då inträder ett förhållande, som gör det nödvändigt för
Staten att deltaga i styrelsen för arbetets verkställande; men när nu härtill kommer, att Staten har förbehållit sig rättighet, alt efter ett visst antal år emot den af Staten garanterade ränte-betalningen utan lösen blifva egare af hela det fullbordade arbetsföretaget, så ligger ju häruti en ytterligare orsak, hvarför Staten icke ens bör kunna lagligen ega rättighet alt deltaga i sjelfva styrelsen öfver arbetets verkställighet.
Jag kan icke för mig göra begripligt, hvariäre Slaten skulle inlåta sig uti styrelsen af ett arbete, hvilket, efter 528 Dun 28 Augusti e. m. ett visst antal år, blir Statens egendom, utan annan betalningsskyldighet, än, såsom jag nyss anmärkte, den ränta, hvilken är garanterad, att under vissa år utgå å aktie-kapitalet.
Vi veta äfven att denna ränta tilläfventyrs icke kommer att till något betydligt belopp utgå eller åtminstone betydligt understigande det maximum, som Staten fastställt för sin garanti.
Jag förblifver således vid min åsigt att den bär af SlatsUtsk. föreslagna och till en del af R.
St. förut bifallna garanti icke gifver någon slags möjlig grund för den rättighet, som Gr.
Lagerbjelke vill vindicera Staten, utan att denna rättighet bör inskränka sig till hvad Ulsk. föreslagit eller att K.
M. må kunna genom ombud hvarje år eller huru ofta som helst granska luiru bolaget förvaltar sina angelägenheter.
Jag tillstyrker fortfarande bifall på denna punkt.
När Staten garanterar ett bolag en viss summa att årligen utgå och det beror på förvaltningssättet inora bolaget huruvida detta bidrag från Statens sida skall ulga lill fullo eller icke, så synes det mig icke annat än vara med billighet fullt öfverensstämmande att Staten äfven har en
Direktör, som deltager i detta bolag och så mycket han förmår bidrager dertill att omtankan i förvaltningen eger rum.
Gyldenstolpe har sagt att om Staten blott skulle ega en Direktör, såsom här är föreslaget, denna Direktör ovilkorligen skulle blifva öfverröstad af de andra Direktörerna.
Detta är visserligen sant, men denne Direktör, som känner det inre machineriet inom bolaget, har åtminstone tillfälle, om han icke förmår att moraliskt inverka på de andra Direktörerna, att vid kommande revisioner, påpeka just de saker, hvarpå Revisorerna böra gifva akt.
Det sista skälet, som Hr Printzensköld anfört, bar jag för min del funnit så förunderligt, att jag för min del icke tror det löna mödan, att här uptaga detsamma lill besvarande.
Jag anhåller om bifall til Gr.
Hr Gr. o. Ordf.-n yttrade alt han nu då alla de talare som anmält sig haft tillfälle att afgifva sina yttranden, trodde sig böra återföra i R. o.
Ad:s minne, att Gr.
Lagerbjelke vid början af denna diskussion förbehållit sig att sedan det i det öde mom. förekommande förslag blifvit afgjordt, få framställa ytterligare förslag.
För att således icke genom en ovilkorlig propos. afskära detta Gr.
Lagerbjelkes förbehåll, finge Hr Gr. o.
Ordfin hemställa om R. o. Ad. behagade tillåta, att Gr.
Lagerbjelke sedan beslut blifvit fattadt om Utsk:s utlåt, i öde morn., finge göra de ytterligare förslag, som han förklarat sig hafva för öfrigt att framställa.
Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Gr.
Mörner anmälde sig och yttrade:
Jag trodde att då en § var föredragen till Ståndets afgörande, så var det äfven Stånds-Iedamöternas skyldighet att under diskussionen framställa sina förslager, men att de icke hade sig öppet, att väcka nya motioner, utan att de förslager, som man ville göra, borde Den 28 Augusti e. m. 520 boide framställas under diskussionen öfver betänk., så att man icke efteråt får nya projekter, hvilkas slut man icke kan förutse.
Hr Gr. o. Ordf:n förklarade, alt det varit under förutseende af den anmärka.
Mörner nu framställt, och då Hr Gr. o. Ordf:n ansett Gr.
Lagerbjelke genom sitt gjorda förbehåll berättigad, att derom inhemta R. o. Ad:s tanke, som han i delta afseende gjort hemställan innan diskussionen var afslutad, emedan i fall R. o. Ad. icke lemnade bifall till denna Gr.
Lagerbjelkes önskan, Gr:n måste ega rätt att före diskussionens slut framställa sina förslag.
Hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter bör vara R. o. Ad:s för ögonblicket tjenstgörande ordf:de på det högsta tacksam för den ömhet och omtanka, som Hr Gr:n visat för hvarje ledamots rätt.
Jag medgifver, alt det varit lämpligt, att, då jag redan förut vid denna fråga haft ordet, vidröra Gr.
Lagerbjelkes besynnerliga begäran, att R. o. Ad. skulle på förhand och utan att på minsta sätt veta hvad Gr.
Lagerbjelke kan hafva in petto, skänka honom en ovilkorlig tillåtelse, alt framkomma med de förslag af hvarjehanda art, som han kan behaga framdeles förelägga Ståndet.
Mig veterligt har något sådant icke förut härstädes ifrågakomma.
Icke heller vet jag, hvarföre ett så ovanligt ynnestbevis skulle, i strid med all praxis, af R. o. Ad. en dess i öfrigt mycket högaktade ledamot, Gr.
Lagerbjelke, nu tillåtas.
Det vore besynnerligt att härvid följa en helt ny procedur; min tanka är således att R. o. Ad. torde helt enkelt med nej besvara den förfrågan Hr Gr. o. Ordf:n behagat framställa; så mycket mera som det torde vara något svårt för Gr.
Lagerbjelke att, om han nu icke kommer fram med sina förslag, förespegla dem nog lockande, att vi skulle på förhand lofva att taga desamma i öfvervägande.
Redan innan den siste värde talaren började sitt anförande, hade jag anmält mig, för att upläsa mina förslager. R. o. Ad. hade således redan känt dem från början lill slut, om den siste värde talaren icke uptagit tiden med sitt anförande.
Det nu förevande 6:te mom. är enl. min tanke icke fullständigt.
En ofullständighet har jag redan framstäldt och jag tror att det dessutom bordt innehålla 2:ne ytterligare bestämmelser, dem jag anhåller nu få upläsa.
Den ena skulle vara följande: ”Afgifter för såväl personers som varors forslande å jernbanan bestämmes genom af K.
M. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid på fordran och emot serskild, af K. M. faststäld, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra kronans effekter”.
Den andra bestämmelsen, som jag anser böra tilläggas, skulle innehålla: ”Med jernvägen skall förbindas en electro magnetisk telegraflinie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. M:s och Kronans disposition”.
Jag hade föreställt mig att det vid öfverläggningen om dessa förslag vore lämpligast om de ett i sender blefvo företagna till af9 H. 34 530 Den 28 Augusti e. m. görande.
Såsom R. o. Ad. finner, äro de fullkomligt oberoende af hvarandras öde, så att det ena kan bifallas äfven om det andra afslås, och jag hade derföre förmodat att R. o. Adis ledamöter skulle blifva mest belåtne med att dessa förslag icke framställdes, innan beslutet blifvit fattadt i afseende på det förslag jag förut haft äran framlägga.
Jag har nu framställt dem alla (re, innan diskussionen förklarats vara slutad, och det är således min ovilkorliga rättighet alt få dem alla underkastade R. o. Adis pröfning och beslut.
Mig synes det varå temligen illiberalt af R. o. Ad., om icke R. o. Ad. bifaller hvad Gr.
Lagerbjelke nu i afseende på öfverläggningssättet heraslält.
Det står ju det Högloll.
Ståndet öppet, alt sedan Gr.
Lagerbjelkes första framställning blifvit både diskuterad och afgjord, kunna bifalla eller afslå de ytterligare tillägg eller förändringar, han vill göra uti punkten.
Jag hade förmodat för min del, hvad, som nu också upläsandet af Grins förslag har vitsordat, alt dessa ingalunda kunde afse någon förändring i den delen af punkten, hvatom diskussion nu egt rum, utan att dessa förslag afsågo ämnen, som ganska väl kunde diskuteras ulan något direkt sammanhang med den punkt, som nu är föremål för öfverläggning.
Jag får således för min del vördsamt tillstyrka, alt R. o.
Ad. må företaga första frågan om det tillägg, som Grin föreslagit i denna punkt, lemnandes de öfriga frainställningarne till serskild pröfning, sedan den första frågan blifvit afgjord, och jag begagnar detta tillfälle för att genmäla Hr Brakel och förklara, att sådana svar som det Hr Brakel behagade lemna på mitt anförande, vanligtvis meddelas, då oförmågan fallas att åstadkomma någon annan vederläggning.
Mörner: Sedan Gr.
Lagerbjelke nu framställt sina förslag, får jag anhålla, att få göra några anmärknir emot dem.
Nyttan af dessa förslag, vill jag icke bestrida, men jag anser dem höra så helt och hållet till det icke väsendtliga af oktrojen, att de böra till K. M. öfverlemnas.
Att äfven denna angelägenhet icke af K. M. förbisetls, derom hade Gr.
Lagerbjelke kunnat öfvertyga sig, om han tagit kännedom om de reglor, som blifvit det förut bildade bolaget meddelade.
Man behöfver således icke hafva någon tvekan, att de nu icke skola vinna behörigt afseende, då man redan uti den tryckta handlingen finner, att K.
M. har på den fästat
Sin upmärksamhet.
Jag kan således icke anse detta reglementerande vara af behofvet påkalladt, om icke för att föranleda olika beslut, hvarigenom tidsutdrägt och förryckningar möjligen kunna förorsakas.