Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(I.-A.) Directioncn öfver nämnde Inrättning har hos K. M:t i underdånighet anhållit, att, enär Inrättningen, hvartill nu begagnades 2:ne för detta behof sedan längre tid tillbaka inköpte, i Eskilstuna Stad belägne, små Byggnader, bestående af endast 4 Runi, ägde en högst otjenlig local, i anseende till det inskränkta Gårdsutrymmet, belägenheten midt i Staden , Rummens otillräcklighet och Byggnadens förfallna skick, samt Lazarettets läge i Staden dessutom medförde större kostnad genom deltagande i Stadens onera, K.
M:t täcktes i Nåder tillåta, att, för Lazarettslnrättningens förflyttande, finge upplåtas en plats på Eskilstuna Kungsladugårds Ägor invid Strömmen nära Landsvägen, hälst Nordost om Staden och af så stort utrymme, att en Trädgård eller Promenadplan kunde för de sjuka inrättas.
I anledning häraf, och sedan ej mindre K.
KammarCollegium, än Eskilstuna Stads Äldste, i afseende på det Arrende af KungsLadugården Staden innehar, och Konungens Befallningshafvande i Länet blifvit hörde, är af K. M:t den i5 November 1826, i Nåder förklaradt: alt , då Eskilstuna KungsLadugårdsÄgor , hvarå den af Directionen begärde, platsen vore belägen, intill Midfastan i832 voro utarrenderade och Innehafvarne af samma Arrende bestridt Directionens berörde Ansökning, någon upplåtelse af den ofvannämnde platsen icke kunde, så länge otnföimalde
Ar - ags S t a t s * U t s k o 11 e t s rende varade, äga runi.
Men sora K.
M;t tillika i Nåder anbefallt K. M:ts Befallningshafvande att låta Undersöka, dels huruvida Lazarettets nuvarande local ■vöre otjenlig, dels hvilken plats å KungsLadugårdens Ägor, i sådan händelse, lämpligast och med minsta afsaknad för KnngsLadugården skulle för det åsyfta de ändamålet framdeles kunna användas, hvilken plats borde, genom Directionens försorg afmätas och beskrifvas samt att derefter med berättelse härom och eget underd. utlåtande i ämnet till K, M:t inkomma ; så har Konungens Befallningshafvande under den 10
Qctober sisth år i underdånighet insändt dels ett af Stads- och Lazaretts-Lä k aren i Eskilstuna meddeladt Betyg af innnehåll: att nuvarande Lazarettet derstädes vore beläget på en läg och sumpig grund, inom den mest hopbygda delen af Eskilstuna Stad, nästan belt och hållet omgjfvet af höga Byggnader och sålunda hade eU för vädervexling och den för ett Sjukhus högst nödvändiga snygghetens bibehållande alldeles för trångt utrymme, hvartill korn att Lazarettets aflägsenhet från vatten vöre ett hinder för anläggandet af en nödig Badinrättning, dels ock ett af KronoFogden i Orten med 2:ne Nämndemän, efter anställd Besigtning utgifvit Betyg, innefattande? att den för ifrågavarande Lazaretts-Inrätttning nu begagnade Egendom, i anseende till det inskränkta Gårdsutrymmet, dess högst otjepljga local och belägenhet midt i Staden, Rummens otillräcklighet och Byggnadens förfallna skick, icke till LazarettslnraUning är passande, men att en dylik Inrättning tjenligen kunde anläggas på en af lu / - Betan kan den, N:o i63. 23 genieuren Mossberg år 1827 å Charla affattad del af Eskilstuna Kungsladugårds
Ägor om deraf uppläts så mycket, som för ändamålet kunde erfordras; hvarjemte Konungens Befallningshafvande, som äfven bifogat berörde Charta, enligt hvilken den affattade dejen af KungsLadugårdens
Ägor innehåller till storlek 5 Tunneland 27 | kappland, för egen del, under åberopande af hvad sålunda blifvit utredt, i underdånighet tillstyrkt, det nödig plats, hvartill ett Tunnland ansågs vara tillräckligt, måtte invid Eskilstuna Än å den local , sora Chartan utvisade, i Nåder upplåtas till en ny Lazaretts-Inrättning för Rekarnes Härader, helst något tjenligare stalie dertill invid Staden icke funnes.
Häröfver har K.
M:t vidare infordrat Dess Serapliimer-Ordens Gilles underd.
Utlåtande , till följd hvaraf, Seraph.Ordens Gillet i underdånighet andragit, att då nuvarande Lazarettet i Eskilstuna hade en otjenlig local samt otillräcklig och oduglig Byggnad, kunde Seraph.Ordens Gillet ej annat än vitsorda nödvändigheten deraf, att denna Inrättning blefve till lämpligare ställe förflyttad och att, när en mera passande plats, än på KungsLadugårdens
Ägor dertill icke funnes, det skulle vara en stor fördel för oftanämnde Inrättning, om för densammas förflyttande, Ett Tunnland jord å KungsLadugårdens ägor i Nåder uppläts då nuvarande Arrendet derå upphörde, dock ansåg SeraphimerOrdensGillet i sådant fall att samma plats borde, till dess läge och beskaffenhet, närmare än nu skett, beskrifvas, på det någon tvist derom, vid 11 1 * lili mhi a 2^ Stats-Utskottets KungsLadugårdens ytterligare utarrenderande ej mätte kunna uppstå, Utskottet, som hära erhållit K. M:ts Nådiga Remi, ss åf den 21 sistl.
Februarii, har, med afseende på hvad K. Seraph.Ordens Gillet i detta ämne anfört, trott sig böra föreslå, att, så snart nu varande arrende at Eskilstuna Kungsladugård upphört, så vida ej annorlunda med arrende-innehafvarne öfverenskomma» kan, Ett Tunneland jord af dess ägor må till Byggnadsplats för Rekarties Häraders Lazareltslnrältning, och så lange den till detta ändamål disponeras, upplåtas, utan ersättning derföre till Staten.
Tillstyrkande Utskottet derföre R.
St:rs bifall till en sådan upplåtelse, samt alt genom vederbörandes föranstaltande, innan nytt arlende om KungsLadugårdens återstående ägor varder afslutadt, denna, så väl som andre lill serskildta föremål upplåtne delar af Kungsladugården må blifva hvar för sig noga utstakade och beskriftie.
Utlåtande i fråga om fortsättning af det arrende Eskilstuna Stad innehar af Eskilstuna KnngsEadugård. (i.-A.) Vällofl.
BorgareStåndet har till Utskottet remitterat ett af Herr Pehr Löfvenius afgifvet Memorial, hvaruti blifvit anfördt: huruledes, då med år i832 tillända— ginge det arrende af halfva KungsLadugården, sorn den Betan k anden, N:o 164.
25 så kallade gamla Staden Eskilstuna från längre tider tillbaka, emot en Tunna Spannemål af Tunnelandet årligen, hälften Råg och hälften Korn, innehaft, för Borgerskapet äfven i och med detsamma upphörde möjligheten att uthärda skyldigheten att hålla ett i senare tider förökadt antal
Hästar till de resandes förskaffande och till Fångskjuts, emedan Staden, i mistning af Kungsladugården, som, till mildring i denna tryckande börda, varit Staden på billigt arrende upplåten, och i saknad af någon i likhet med andra Städer till Staden donerad jord, icke ägde tillgång till någon Äng och Betesmark, derförutan utfodring för Kreaturen, om ej omöjlig, dock i anseende till dyrheten blefve overkställbar.
Och enär K. M:t på underd. ansökning af Borgerskapet, att, med undantag af serskild för Stadens utvidgning begärd mark af KungsLadugårdens område, få bibehålla arrendet af den öfriga Marken, i Nåder förklarat sådant ej kunna bifallas, då Kronans gods ej fingo disponeras och åt privat man upplåtas annorlunda än efter utlyst och förrättad arrendeauetion, har å Eskilstuna Stads Borgerskaps vägnar Motionären anhållit om R.
Strrs förord hos K. M:t, att Staden måtte vid instundande Fardag, emot skäligt arrende, få tillträda, om ej hela den del af Eskilstuna Kungsladugård, som återstode, sedan den jord som till Byggnadstomter och Begrafningsplats blifvit till upplåtande föreslagen, afgått, åtminstone så stor del deraf, som erfordrades till framfödande af Kreaturen, i synnerhet Hästar, hvilka, jemte nödvändiga till deu betydliga Gästgifveri- och Fång-skjutsen, äfven voro 26 Stats-Utskottets för varors transporterande till Lastage-platsen vid Thorshälla oumbärlige.
Grundande Motionären i öfrigt berörde anhållan derpå, att K. M:t, på lika skäl sorn af motionären voro åberopade genom Nådigt Bref den 22 Maji i8o5 Kungsladugården mot fortfarande arrendevilkor ytterligare till Staden upplåtit.
Af högstberörde Nådiga Bref har Utskottet inhämtat, att K. M:t, på den grund att Staden Eskilstuna, i saknad af egen jord, skulle genom ifrågavarande arrendes upphörande låka i mycken förlägenhet, i synnerhet som en betydlig skjutsning Staden ålåge, har, till förekommande deraf att Stadens folkmängd, som från början af Kungsgårds-arrendet ökat sig från 5oo till 2000 personer, skulle genom förlusten af arrendet aftaga till minskning i Kronans inkomster, i Nåder tillåtit Staden Eskilstuna, att på 25 års tid från laga fardagen år 1806 få emot ioo T:r Sp:ml årligen och öfrige stadgade vilkor bibehålla arrendet af den hälft af Eskilstuna Kungsladugård sorn
Staden då innehade.
Efter Utskottets förslag i dess Utlåtanden N:is 85 och 86 hafva likväl R.
Sttr, i öfverensstämmelse med livad K.
M:t derom i Nåder proponerat, beslutat, att efter Arrendeårens utgång, derest icke serskild öfverenskommelse med Arrende-innehafvarne träffas kan, ej mindre a T:ld jord af KungsLadugårdens ägor må till ny begrafningsplats för Eskilstuna Stads och LandlFörsamlingar få användas, än ock en del mark af KungsLadugårdens ägor till Stadens utvidgande upplåtas, i den mohn tilltagande folkmängd inom Staden B e t a ii k a u d e i), N:s 164, »65. 27 föranleder bebofvet af ett vidsträcktare utrymme, vid hvilket senare jord-anslag det förbehåll blifvit fästadt, att jorden suecessive, i förhållande till dess bebyggande, upplåtes, samt det öfriga för K.
M:ts och Kronans räkning utarrenderas på så korrta tider som af det efter hand uppstående bebofvet af nyä Byggnadsplatser kan medgifvas, R.
St:r hafva således, med uppoffring af en ganska betydlig del af KungsLadugårdens ägor redan beredt Eskilstuna Stad 2tne väsendtliga förmoner.
Och dd med nu gällande grunder för förvaltningen af Kronans Fastigheter icke öfverensstämmer, att, utan offentlig Arrende-auction , desamma till enskildes disposition upplåtas, samt något undantag härifrån för Staden Eskilstuna i denna del synes Utskottet, vid nyssnämnde förhållande icke böra äga rum; kan Utskottet ej eller tillstyrka R.
Strrs bifall dertill, att någon del af det arrende utaf Kungsladugården, som Staden nu innehar, må, på längre än den i Kgl. Brefvet d. 22 Maji i8o5bestämda tid mot nu stadgade vilkor innehafvas; utan bör, efter samma tid, auction lill ny Utarrendering af Kronans behållna del, af den hälft Staden utaf Kungsladugården innehaft, i vanlig ordning anställas, Oen 6 Junii 1829.
N:o 165, Utlåtande, i anledning af erliållen remiss af K. M:ts Nådiga Skrifvelse till R.
St:r den 19 December 1S28, ang:de fördelningen af a8 Stats-Utskottets de, genom en med Kejserlige Ryska Regeringen afslutad Liqvidations-Convention, influtne medel.
Hufvudsaklig^ innehållet af Högstberörde JVåd.
Skrifvelse (ordagrant intagen i i:sta Samlingen af Bihanget under N:o 16) är att, sedan de långvariga Underhandlingarne emellan Sverige och Ryssland, rörande utredningen och liqvidationen af de i följd af Finnlands afträdande till Ryssland uppkomna ömsesidiga fordringsanspråk, hunnit afslutas, hvarunder inhämtats af inkomne rapporter från K. M:ts Minister i Petersburg, att, enligt förefallne discussioner, utaf den Summa Sverige reclamerat, 1,010,799 R:dr i3 sk. 2$ r:st. jemte bortmistade Spannemåls-räntor, ersättning med någon sannolikhet kunde påräknas endast för 4 Poster, tillhopa utgörande 134,007 R:dr 9 sk. g r:st., och hvarföre K. M:t, af flere anförde skäl och omständigheter funnit i Nåder godt authorisera Dess bemälde Minister, att, derest förmonligare vilkor ej kunde genom dis— cussion om de serskilde fordringsposterne betingas, eller en större
Summa i ett för allt erhållas, genom formlig öfverenskommelse afstå från alla Svenska Kronans fordringsanspråk i Finnland och dem på Ryska Regeringen öfverlåta emot det attalia å Finnska sidan framställda fordringsanspråk då och för alltid qvittades och dödades, samt en ersättningssumma i ett för allt af i5o,ooo R:dr utaf Ryska Regeringen till Sverige utbetaltes; så har den 16 Julii 1824 formlig Liqvidations-Convention Betänkanden, N:o i65.
29 härom jemväl blifvit afslutad, som, jemte fullkomligt dödande af alla å Finnska sidan framställda fordringsanspråk hos Svenska Kronan, tillerkänt densamma i5o,ooo R:dr såsom ersättning i ett för allt för des9 fordringsanspråk i Finnland, hvilken Summa i December månad samma år blifvit af dertill förordnadt
Ombud hit öfversänd.
Derefter beslutade K.
M:t i Wäder den t2 Januarii 1825, att, som enligt företedt utväxlings-Qvittence, vid ifrågavarande Liqvidations-Convention , 2000 Ducater blifvit såsom vanlig Canzli-Present af Kejserlige Byska Begeringen anslagne, en motsvarande Summa skulle med 4c>oo B:dr Hamb.
Banco till Cabinettet för Utrikes brefvexlingen utbetalas af den genom Conventionen influtne Summan, hvaraf äfven skulle utgå B.
5oo Svenskt Banco, såsom ersättning till GeneralConsnlen af Forselles, som haft uppdrag om penningarnes emottagande och afsändande.
K. M:t förklarade tillika, att, då flere af de å Svenska sidan uppgifne fordringsanspråk blifvit å Ryska sidan bestridde och den sluteligen erhållne
Summan utgjorde en ersättning i ett för allt, utan specification af serskilde fordringar eller erkännande af något företräde till betalning dem emellan, K.
M:t ej fann lämpligt, att då fatta något beslut rörande fördelningen af den genom liqvidationen uppkommande tillgång emellan de Verk och Inrättningar för hvilka fordringsanspråk i Finnland blifvit anmaldtn, utan att K. M:t ville vid nästa Riksdag i detta ämne till R.
St:r göra Nådig framställning. 3o Stats-Utskottets Och enär HÖgtsalig Hennes K. Höghet Prinsessan Sophia Albertina i lifstiden hos K.
M:t gjort framställning om otillräckligheten af den för II. K. II. anslagne IlofhållningsSumma, i hvilken H. K. H. ö'nskat genast kunna vinna någon tillökning, samt K.
M:t ansåg Sig blott gå Nationens önskningar til möte, då K.
M:t omfattade ett tillfälle, som då sig erbjöd, att utan StatsVerkets betungande kunna, åtminstone till en del, uppfylla den åstundan, H. K. II. med så mycken rätt till K.
M:ts afseende yttrat, förordnade K. M:t, i följd häraf, att hvad af LicjvidationsSumman, efter afdrag af ofvan beviljade utgifter, återstod, skulle intill nästa Riksdag emot 6 för ioo:de genom serskilde Committerades försorg förräntas, samt att af de inflytande räntemedlen, 8000 R:drdm året skulle till H. K. H. Prinsessan Sophia Albertina Utbetalas; hvarvid K.
M:t i Nåder tillaggt: att H. M:t ville af Egne medel återgälda de summor, sora i kraft af detta beslut koniuio att II. K. H. tillfalla, i händelse den af K.
M:t vidtagne disposition icke skulle af R.
St:r gillas och godkännas.
I afseende åter på fördelningen af den å Liqvidationssummän befintliga Capital-behålJning, utgörande l38,75o R:dr, har K. M:t funnit förekomma, beträffande Krigsmanshusets i Wadstena af KrigsCollegiura yrkade rätt till i6f Hemman i Nylands och Tavastehus Län, att K.
M:t redan den 3 Februarii 181g förklarat, att
Krigsmanshusets anspråk ej kunde sträckas längre än till ersättning för de efter Freden i Fredricshamn år 1809 obetalde räntor af samma hemman, hvilket Betänkanden, N:o 165. 31 förklarande grundade sig derpå, att Krigsmatishuset genom Finnlands afträdande blifvit befriadt från utbetalning af underhåll till afskedade Krigsmän, hörande till f. d. Finska Armeen, till följd hvaraf således all fråga om Capital-ersättning för desse Hemman borde förfalla.
Med afseende å innehållet af Fredricshamnska Tractaten samt fordringsanspråkens beskaffenhet och hvad vid underhandlingarne förekommit, är följande fördelning af den behållne ersätt ningsSumman ....
B:co R:dr 138,750. af K.
M:t i Nåder föreslagen: 1:0 Till Stockholms Barnshus Contant fordran R:dr 1,86g: 34- 8.
Ersättning för borrtmistad årlig
Spannemåls-inkomst 294 T:r 27 J|:dels kappar
Råg och 3o2 T:r 9k:pr Korn, beräknad till ett Capital af „ 2:0
Obetalde räntor till Wadstena Krigsmanshus „ 3:o Magazinslnrättningens fordringar, härrörande af utborgad Spannemål till enskilde personer ,, 4:o Arbets- och Spinnhusfondernes fordringar tillsammans , ,, Tillhopa R:dr 104,007: 9. 9.
Samt att återstoden, utgörande .... 34,692: 38.
3. skulle ingå till Öfverskotterne på Statsverkets inkomster, så framt R.
St:r icke ville medgifva, att denna 5o,ooo: — —■ 2>749: — 8. 48,710:10: 4* 998: 12. 1. 3a Stats-Utskottets genom diplomatisk underhandling erhållna opåräknad* tillgång, öfverlemnades till K.
M:ts nådiga disposition för utomordentliga diplomatiske behof, hvartill de vanlige anslagen icke varit eller voro till räck lige.
I anledning af detta allt, har sedan Utskottet förskaffat sig del af och granskat de redogörelser, hvilka de serskildta af K.
M.‘t, för ifrågavarande medels förvaltning, förordnade Comiwiterade afgifvit, Utskottet ansett sig böra upplysa:
Att, enligt K.
M:ts ofvanberörde Nådiga Beslut af den 12 Januarii i8?.5, hvilket innefattas uti ett under samma dag till nu mera framlidne Presidenten, StatsRådet m. m.
Grefve G. F. Wirsen aflåtit Nådigt Bref, K.
M;t, i sammanhang med den Nådiga föreskriften om Gratificationernes utbetalande till Ryska Cabinettet och GeneralConsuln af Forselles och det återstående ersättnings-beloppets förräntande i ofvan uppgifne ändamål, intill dess N. framställning om Summans fördelning blefve till R.
St.*r gjord, hade i Nåder uppdragit åt Grefve Wirse'n och StatsSecreteraren Skogman, att vidtaga de åtgärder och handhafva den förvaltning som erfordrades till verkställighet af K.
Mits högstberörde
Nådiga beslut:
Att den Cabinettet anslagne Gratification, 4°°° R:dr IJamb.
B:co, blifvit den 16 Februarii förstnämnde år till Hr StatsMinistern för Utrikes Ärenderne utbetald med efter då gällande 129 sk. cours motsvarande 10,750 R:dr Sv.
B;co; varande vid samma tillfälle priset på Dukater af Mäklare attesteradt till 6 R:dr per Betänkanden, N;o i65. per
Ducat* hvarigenom denna utgift, efter sådan beräkning liqviderad, skulle hafva uppgått till 12,000 R:dr.
Att de åt GéneraICönsuln af Forsselles i Nåder beviljade 5oo Ridr blifvit på enahanda sätt och under samma dag utbetalde.
Att vid 1828 års slut Fonden bestått: af atlanta medel emot hypotheque, af inteckning i fast Egendom, jemte annan säkerhet, till ett belopp afsammnn lagdt . . . . . . .
R:dr 57,443: *6. - Contant behållning ........ 8f,3a6: 32.
- Och hafva de belöpande räntemedlen, som År 1825 uppgått lill .
R:dr 6219: 3?.
4- eller tillhopa för alla 4 åren R:dr 27,346: — 7. blifvit till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina successive utbetaldte, i mohn som de influtit och vederbörligt
Ombud till medlens lyftning sig anmält.
Nu Och ehurU-HJtskotlet, enligt hvad dess Utlåtande Nto 62, pag. 262 innehåller, med R.
StJrs sist församlade Revisorer instämt i det yttrande, att de i frågavarande medlen bordt i något af Statens Penningeförvaltande
Verk vara insatte samt till redovisning upptagne, emedan Utskottet ansett derigenom icke boidt kunna uppkomma något hinder för verkställighet af K.
St:rs blifvande gemensamma förord - TiIIs.
Ridr i38,75o: 1826 1827 1828 ,* 7702. 28. 10. „ 7525: 37. io. „ 5897: 4 o. 7. 3 B. 3 34 Stats-Ut skottets nande om Summans fördelning; likväl och sora, i nu förevarande fråga om den serskilda förvaltning, hvarunder desse medel varit ställde, Utskottet inhämtat, att, allenast af Nådig Omtanka för H. K. H. Prinsessan Sophia Albertina i lifstiden, och i anseende till befunnen otillräcklighet af den för H. K, H. på Stat anslagne HofhållniugsSumma, K.
M:t meddelat Dess Nåd. föreskrift, att, under tiden till R.
St:rs Sammanträde, medlen skulle fruktbare göras, hvarigenom någon förlust för det allmänna destomindre ägt ruin, sora, i hvilken Kronans Cassa Summan blifvit insatt, afkastning deraf för StatsVerket hvarken varit att påräkna eller kunnat erhållas; alltså har Utskotlet, efter framställning af ofvannämnde förhållanden, funnit någon vidare anmälan till R.
St:r i anledning af denna utaf K.
M:t vidtagne disposition icke böra äga rum.
M:t i Nåder föreslagne fördelning af återstoden på LiqvidationsSumman; så befinnes, hvad angår Stockholms Stora Barnhusb fordran för mistad Ärlig Spannemåls-inkomst från Finnland, (beräknad i K. M:ts Nåd.
Skrifvelse till sammanlagdt 51,869: 34. 8.), att, efter Nåd. framställning af K. NI:t, till R.
St:r vid i8i5 års
Riksdag af den svåra belägenhet, hvaruti denna Barnhus-Inrättning råkat, genom flere olyckliga omständigheter, i synnerhet genom StorFurstendömet Finnlands afträdande till Ryssland, hvarigenom Barnhuset, som allt ifrån sin början år 1637 fått af detta, likasom andre Sveriges Landskap uppbära 4o:de delen af Kronans behållna TiondeSpannemål, blifvit en sådan till omkring 3oo T:r Sp:ml Betänkan il en, ?f:o |65.
35 om aret uppgående inkomst beröfvad, II.
St:r, enligt deras tindcrd.
Skrifvelse det) i4 Julii r8)5, redan beviljat Barnhus-Inrättningen ersättning för denna förlorade inkomst från Finnland, så medelst, att, af den i BevillningsFörordningen faststälde Stämpel-afgiften, 4 sk. å hvarje par Spelkort som till verkades, R.
St:r anslogo åt Barnhus-Inrättningen hälften af den afgift, som sålunda borde i Stockholm erläggas, med rättighet för Barnhus-Direction, att sjelf uppbära och controllera hela berörde afgift, deraf den andra hälften borde af Directionen till RiksgäldsContoret lefvereras.
Barnhusinrättningens inkomst häraf har, enligt företedde Räkenskaper, belöpt 00 Ci till 798: .4. 1817 — 565: 3o. 1818 — 95o: — *819 — 855: 24. 1820 — 687: 36. 1821 — 618: — 1822 — 410: 24. »8a3 — 366: — 1824 — 276: — *n c* CO — 34o: 24. 1826 — 198
Under hvilka i3 år, således per medium 492 R:dr B:co årligen utgjort den ersättning Inrättningen, efter R.
Sttrs ofvanberörde Beslut, uppburit för den åt liga 4o:de delen af Kronans behållna TiondeSptml frÄn 36 S t a ts - U t s k o 11 é t s Finland, hvilken Inrättningen frångeck, och sora en ligt en år 1818 till K.
M:t afgifven underdånig uppgift på beloppet, för bägge åren 1808 och 180g utgjorde sammanlagdt 294 T:r 27 f J k:pr
Råg och 3oa T:r 9 | k:pr Korn, i värde upptagne då, efter 7 *- R:dr för Rågen till 2,26c: 32: 4- och efter 5 R:dr 40 *k. fö'r Kornet 1763: 18., tillhopa för begge åren 4,024?
2. 4'> hvilka, tillika med de i K.
M:ts Kådiga skrifvelse särskildt upptagne 1,869: 34. 8., äro i Barnhusinrättningens Räkenskaper, såsom dess i Finland utestående fordringar, upptagne.
Och som Utskottet, då nu mera icke någon sådan inkomst från Finland till Svenska Kronan inflyter, hvaraf Barnhusinrättningen kan få den förut tillgodonjutna 4°?de-delen uppbära, utan denna förmon för Inrättningen , så vidt densamma ej redan af R.
St:r ersatt blifvit, måste anses hafva med fonden, hvaraf den tilldelades, gått förlorad; så och då i följd häraf något större fordringsbelopp, för från Finland förlorade Inkomster, nu mera skäligen icke bör Stockholms Stora Barnhus tillerkännas, än det hvartill Inrättningens vid Krigets slut och Finlands skiljande från Svenska Kronan derstädes innestående, ännu oguldne Spunls-fordringar uppgått; tillstyrker Utskottet, att samma fordringsbelopp tillhopa upptagit i Inrättningens
Räkenskaper till 5,898 R:dr 37 sk.
Banco , må, såsom ostridigt Inrättningen tilldelas af de nu ifrågavarande medlen, men all vidare ersättning af Kronan, som med icke mindre än omkring 3169 T:r Sp:ml samt 1166 R:dr 32 sk. penningar Be-tänkande-n, N:o 165. 37 , å il igen denna Inrättning understödjer, anser Utskottet icke böra äga rum.
Emot godlgörandet af de upptagne Posterne till Wadstena Krigsmanshus för obetalde har Utskottet icke funnit något att erinra.
Men då till följd af K.
M:ts Nåd. förordnanden den 2t April 1825 och den 25 Maji 1827, Arbetsoch Spinnhus-Fondernej hvilka förut stått under K. skick de då befunnos, till Disposition af Styrelsen öfver Fängelserne och C01 rections-Inrättningarne i Riket , och således nu mera icke utgöra några särskildta fonder , utan ingått i anslagen för nämnde Inrättningar; tror Utskottet det för desse fonder upptagne fordringsbelopp 998: 12. 1., nu mera böra tilläggas öfverskotterne på Statsverkets Inkomster, dit Utskottet anser den af K.
M:t upptagne återstod af 34,692 R:dr 38 sk. 3 r. äfven böra ingå.
Blifvandes, i händelse af R.
St:s bifall till hvad Utskottet sålunda, i afseende på fördelningen af den influtne ersättningsSmnman, tillstyrkt, en tillökning i de nu disponible
Öfverskottsmedlen alt påräkna till ett belopp af 81,664 R:dr Banco.
St:r jemväl tillåta, att de i vederbörande
Ver ks räkenskaper ännu balancerade summor, Räntor samt till Allmänna Magazinslnrättningen, dess fordringar för utborgad Spannemål till enskilde personer 48,710: 10. 4- 2,479: — 8- Comn>erceCollegii förvaltning, öfverlemnats, i det 38 Stals-Ut skottet* för fordringar i Finnland, hvilka af de influtne i5o,ooo
R:dr ej ersatte blifva, måga få afskrifvas.