Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, icke lärer kunna göra framställning.
Hr Gris förslag torde derföre få förfalla; och återstår således endast att votera emellan Hr Dalmans och Gr.
Frölichs föi-slag till contrapropos., derest ingen af dem vill afstå från sitt förslag dertill. Hr Dalman: Såvida B. o. Ad. beslutar att omedelbart till afgörande företaga BondeSt:s inbjudn., afstår jag från min anhållan om votering, i hvilken händelse jag förenar mig med Gr.
Posse uti anhållan om det amendement, Hr Gr. föreslagit, i händelse Hr Gr. o. Landtm, icke finner antagandet af ett sådant amendement stridande emot grundlagen.
Dea i] Mars f. m.
Det ankommer visserligen på Hr Dalman att afstå från sin anhållan om votering, men icke vilkorligen, utan ovilkorligen.
Afstår Hr Dalman ovilkorligen derifrån, så får jag erinra R. o. Ad. derom, att Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig hafva funnit den framställda propostn vara med ja besvarad; hvadan följaktligen det sätt, Hr
Dalman föreslagit, icke lärer vara öfverensstämmande med grundlagen.
Hr Dalman: Gr. Frölich har rätt deruti, att, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat den framställda proposrn vara med ja besvarad, min åsigt icke utan votering kan göra sig gällande.
Jemte det jag får förklara, att jag förbisåg detta, anhåller jag att vi ju förr dess hellre må komma till votering.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han af den efter H.
Ex:s sist framställda propos. uppkomna discussion ej kunnat komma till annan öfvertygelse, än alt den enda åtgärd, som nu borde vidtagas, sedan H. Ex. ansett ofvannämnda propos, med öfvervägande ja af R. o. Ad. besvarad, vore att företaga den af Hr Dalman begärda votering.
Den, som bifaller, att afgörandet af såväl BondeSt:s inbjudn., att R. o. Ad. måtte frångå sitt rör:de mom:n litt. a, b och c i 5:te punkten af StatsUtskrs utlåt.
N:o 3g3 fattade beslut, som af StatsUtskrs utlåt.
Nro måtte uppskjutas, tilldess R. o. Ad. fattat sitt beslut, huruvida H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion skall remitteras, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda inbjudn. från BondeSt. att genast vid början af denna dags eftermiddagsplenum för R. o, Ad. till afgörande föredragas.
I händelse R. o. Ad. skulle godkänna contrapropostn, vill jag blott, för min del, till prot. förklara, att derest R. o. Ad. hade antagit den af mig föreslagna contrapropos., hade det ändamål, som åsyftas, vua-- nits.
Huruvida det nu går, lemnar jag derhän.
Frih. af Nordin, Garl Joh.:
Ehuru jag icke delta-s git uti discussionen öfver detta ämne, vill jag blott i korthet anmärka, att då japroposm innehåller, att den, som bifaller, att afgörandet af såväl BondeSt:s inbjudn. sorn StatsUtskrs utlåt, öfver Frih.
Palmstjernas motion skall hvila, intilldess R. o. Ad. fattat sitt beslut, huruvida H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion skall remitteras, voterar ja, så följer deraf, att, sedan frågan om remissen är afgjord, inbjudn:sfrågan och Utskrs utlåt, skola föredragas, äfven om remiss af motionen beviljas.
Meningen torde dock, vara den, Dca 12 Mars f. m. att föredragning af dessa mål genast skall ske blott i den händelse, att remiss vägras; hvarföre jag anhåller, att rättelse i öfverensstämmelse härmed må varda iakttagen uti ja
Sedan i anledn. häraf följande tillägg blifvit gjordt vid slutet af ja-propos:n: och, i fall remiss deraf beviljas, till dess StatsUtskts utlåt, deröfver inkommit och a fg jörts, hlef voter:spropos:n af R. o. Ad. godkänd.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 75.
Nej — 3o.
Jag får anmäla min reservation emot beslutet, emedan jag är öfvertygad, att det af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt afsedda ändamål kunnat vinnas utan föregången remiss till Utsk.
Äfven jag anmäler min reservation emot beslutet.
Om det än icke är omöjligt, att något nyttigt kan åstadkommas med remissen, så anser jag dock troligare, att det nya uppskofvet med afgörandet af JBondeSt:s inbjudn. leder till ett resultat, som är rakt motsatt det, man önskar.
Id. II. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
In fidem protocolli, F- O.
Plenum kl. 6 e. m. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.:
För att så mycket förr vinna slut i den fråga, som på f. m. utgjorde öfverläggningsämne, hemställer jag, att R. o. Ad. må besluta, det H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts då väckta motion må uppföras först å föredragningslistan för nästa plenum.
Gyldenstolpe gjorda hemställan blef af R. o. Ad. bifallen.
Ridd.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda memor., ang:de omtäckning af Riddarhusets tak.
Då jag nu yrkar återreyniss af det föredragna memor., sker sådant icke derföre, som vore jag ej benägen att bifalla Utsk:s förslag, hvilket jag anser vara det mest ändamålsenliga; men memor. om - Den 12 Mars c. m. förmäler, att 2!ne särskilda kostnadsförslag blifvit upprättande, och jag önskar, att R. o. Ad. deraf ina undfå del.
Jag har enskildt sökt få se desamma, men har icke lyckats att derpå få reda.
Frågan delar sig i arne särskilda: i:o är den ifrågavar. reparationen nödig?
2:0 huru låter den fördelaktigast verkställa sig?
Hvad den första af dessa frågor beträffar, får jag upplysa, att taket lades 1674 eller y5; nog af, det låg der under den märkvärdiga riksdagen 1680.
Under denna långa tid har kopparen oxiderat sig; och då värmen sätter till, slå plåtarna sig i bugter samt blifva derigenom liksom brutna, då taket emot den kalla årstiden åter jemnar sig.
Kort sagdt, under hela den tid, jag haft äran vara Ridd.directör, har jag funnit behofvet af ett nytt tak; och första frågan besvarar jag altså med ja.
Hvad den andra frågan vidkommer, så står det visserligen i Direct:ns instruetion, att ifrågakommande reparationsarbeten skola verkställas genom entreprenad; men uti detta fall har DirecUn tillstyrkt undantag härutinnan, emedan hon ansett arbetet alltför vigtigt för att så slarfvigt besörjas, som vanligen är händelsen med entreprenadarbeten af denna art.
Entreprenören vidtalar nemi. en kopparslagare, och denne åter skickar sin gesäll eller lärgosse och låter arbetet gå, huru det kan, förlitande sig på svårigheten eller, rättare, omöjligheten af att vid besiglningen kunna tillförlitligt granska alla fogningarna m. m.
Dessutom beräknar entreprenören sig alltid några hundra ltdrs vinst, hvilket icke är underligt; men om man i stället använder dessa till aflöning åt en särskild person, som stundligen följer arbetets gång och bevakar dess ordentliga ombesörjande, så tror jag, att saken deraf komme att vinna.
Derföre har jag tillstyrkt, att verkställigheten icke må ske på entreprenad.
Det är visst sannt, att kostnadsförslag ofta finnas otillförlitliga.
Vi känna t. ex. förslag, som gått å 170,000 r:dr, hvilkas utförande medtagit 370,000 r.'dr; beräkningar å 180,000, som slutats med 280,000 o. s. v.
Det måste aitså medgifvas, att man har skäl till farhåga för att ingå i företag, för hvilka man icke på förhand kan bestämma kostnaden; men beträffande de af Hr Gunther omnämnda förslag, så komma de, oaktadt högst olika beräkningssätt, till ungefär enahanda resultater i afseende å kostnaden i det hela, och jag får erinra, att man äfven har exempel på arbeten, der kostnaden understigit förslagsberäkningen, såsom inredningen af Riksg.cont:s nya locai samt vexelundervisningsskolans hus.
I alla händelser är jag dock öfvertygad, att om man skall få taket pålitligt och kunna räkna på, att det åter skall stå i j5o år, så bör arbetet icke verkställas på entreprenad.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Den ra Mars e. ra. >99 o. AJ. ansåg den gjorda anmärkningen föranleda till återremiss.
Memor. blef derefter af R. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogos och lades till handbna Constit.Utskts d.' 5 dennes på bordet lagda memor. till BorgareSt.
A:o g5. i anledn. af återremissen på memor.
N:o 80; N:o 96. angrde återremissen på memor.
A:o 81.
N:o 97 till BorgareSt., angtde dess återremiss på memor.
Jag finner väl, att någon annan åtgärd icke kan med Utsk:s memor. vidtagas, än att lägga detsamma till handbna; men jag kan icke uraktlåta att anmärka, det jag finner slutmeningen deri vara något oväntad.
TJtsk. säger nemi. till BorgareSt., att R. o. Ad. synes hafva gjort afseende på de af Utsk. i dess förra memor. anförda skäl.
Detta är ingalunda öfverensstämmande med sanna förhållandet, enär R. o. Ad. uttalade en emot TJtsk:s bestämdt stridande åsigt; hvaremot Utsk. nu synts vilja inverka på BorgareSt. medelst uppgifter, som strida emot verkliga förhållandet.
Då jag här ser en ledamot af Utsk. närvar., får jag yttra den önskan, att han må göra sina kamrater föreställning derom att icke tyda R. o. Ad:s beslut annorlunda, än ordalagen bestämdt uttrycka.
För min del skulle jag önska, att delta memor., under förklarande af Ståndets ogillande deraf, lades till handbna.
Äfven jag finner slutmeningen i memefr. obehörig, och jag tror den innefatta ett försök af Utsk. att såmedelst missleda BorgareSt.
Detta förhållande borde visserligen föranleda till återremiss; men då denna åtgärd troligen vore lika fåfäng, som hvad man hittills med detta Utsk. försökt, så vill jag blott till prof. uttrycka mitt ogillande jemväl af Utsk:s nu ifrågavar, förfarande.
N:o 97 lades till handbna.
Till pröfning föredrogs Constit.Utsk:s d. 5 dennes på hordet lagda memor.
N:o 98 till BorgareSt. i anledn. af dess återremiss på memor.
JNbo 83.
Man kan verkligen en gång tröttna att upprepa dessa eviga anmärkntr emot Constit.Utsk:s olagliga förfarande; men då Utsk. jemväl i delta memor. förtydt R. o. Ad:s mening, måste jag åter reservera mig emot en sådan Utsk:s tolkning.
Utsk. säger nemi., att det aoo Den 12 Mars e. m. föreställer sig, att R. o. Adts ogillande icke åsyftat förändring i sak, utan blott uttalandet af en ”måhända tillfällig opinion.”
För min del skulle jag tro, att den ”tillfälliga” opinionen kommer på Utsk:s räkning, emedan jag hoppas, att ett Gonstit.Utsk., som tolkar grundlagarna så, sorn det nu var. gjort, aldrig mer kommer att framträda.
Jag får tillkännagifva, att jag inom Utsk. reserverat mig emot betänk., och jag beklagar, att man inom Stånden väl talar vidt och bredt emot Utsk. och klandrar detsamma, men likväl icke vill begagna sin grundlagseriliga rätt att nedsätta Utsk. till dess behöriga underordnade plats, samt på egen hand afsluta frågorna.
Vid sådant förhållande synes det vara föga värdt att komma med stora ord, hvarpå ingen handling följer.
Jag vill icke hafva att förebrå mig några stora ord utan resultater, och jag skulle gerna se den kraft utöfvas, hvarigenom Utsk. kunde återföras inom Jagen, helst jag sjelf påkallat verksamhet åt den ännu bestämdare kraft, att nemi. afsätta Utsk.
Jag tror mig finna, det Hr Cederschjölds anmärkn. var riktad emot mig i afseende å mitt förfarande vid föregående tillfällen, då jag motsatt mig, att vi här på egen hand kunna uppgöra voter:spropos:r.
Jag ansåg och anser detta olagligt.
Hvad den omtalade kraften beträffar, så tror jag icke, att mycket deraf fordras för att begå olagligheter; och jag tror icke, att man å någondera sidan kan skryta af särdeles kraft i dessa frågor.
Åtskilliga ledamöter hafva funnit sig sårade af slutperioden i Utsk:s memor.
Detta intryck härleder sig endast från den oriktiga uppfattning af grundlagens föreskrifter, som hindra dem att inse, det ett af Gonstit.Utsk. uppgjordt förslag till grundlagsändring icke kan vid första riksdagen ogillas; och hvad angår Utsk:s yttrande, att R. o. Ad. icke åsyftat förändring i sak, så, och då något förslag icke blifvit uppgifvet i stället för det man Ogillat, lärer berörde yttrande äga fullkomlig grund.
Man bar sagt, att stora ord och mycket klander afhöras, men klagat öfver bristande kraft i handling.
Jag tror, att lagen i detta fall velat förebygga begge delarna.
Att den dertill icke ägt nog kraft har erfarenheten visat; och häraf åter skall framtiden visa följderna.
Öfvertygad är jag, att denna framtid skall gilla, det Utsk. icke låtit utaf Ståndens otillbörliga yrkanden föra sig på sidan af lagen.
Wto 98 lades till handltna.
1 nyo föredrogs Constit,Utsk:s memor. Wto 99 med förslag till en redactionsförändring i 114 § Reg.F.
Hr Den 12 Mars e. m.
Jag anser få §§ uti våra grundlagar vara i så högt behof af en förändrad redaction som den 144 § * Reg.F.; men just derföre anser jag äfven den knapphändiga behandling, Utsi. lemnat den väckta frågan om förändring uti denna §, icke leda till det åsyftade ändamålet.
Jag förmår icke heller inse företrädet af Utsk:s redactionsförslag framför §:s nuvar. lydelse; och då jag altså icke kan hänföra detta grundlagsändringsförslag till den kategori, deruti hvarje sådant, enligt grundlagens uttryckliga föreskrift, bör befinna sig, nemi. vara högst nödigt eller nyttigt, yrkar jag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara ifrågavar. förslag vara hvarken nödigt eller nyttigt.
Upplysningsvis fåi* jag nämna, att då frågan första gången förevar i Utsk., blef det genom votering afgjordt, att ändring uti § borde äga rum till följd af den väckta motionen om privilegiernas afskaffande; men då begärdes frågan om sjelfva redactionen på bordet, och då ärendet vid nästa tillfälle förekom, vai* minoriteten förstärkt med 2 röster, så att beslutet nu blef* att blott en obetydlig ordförändring skulle äga rum, utan alt sjelfva saken derigenom förändrades.
Då slutligen justeringen af expeditionen förevar, var det nära, att den första majoriteten åter hade gjort sig gällande.
Jag nämner detta för att visa, huru knapp majoriteten varit.
Men under discussionen i ämnet upplystes åtskilligt, som ej saknar märkvärdighet.
Deribland t. ex., att, då 114 § endast omtalar Rikets Ständers privilegier, dermed torde hafva menats blott deras representationsrätt, som i hela Reg.- forinen för öfrigt alldeles icke omtalas.
Besynnerligt är det ock, att uti 75 § Riksd.Ordn., hvarutinnan stadgas, hvad som fordras för beslut i olika frågor, är 114 § icke undantagen från dem, hvari ändring kan tillvägabringas medelst 3 Stånds beslut.
Jag har velat uppgifva detta för att fästa Ståndets uppmärksamhet på en sådan oformlighet* Frih.
Hvad den siste talaren omnämnt, är långt ifrån att vara en oformlighet* enkla fada.
Det synes nemi. klart, att endast sista mom. af n4 § har afseende på ståndsprivilegierna. t morn* deremot rörer
R« St:s fri- och rättigheter och har tillkommit, på det icke, uti ett revolutionstillstånd, en representation brådstörtande måtte tillskapas efter urbilden t. ex. af det Franska Natio. nalconventet.
Af tiden väntade man erforderliga förbättringar.
Naturligt är det ock* att, då i5 § Riksd.Ordn. uppfattar Ståndens förmåner, det sednare mom. af i>4 § icke behöft citeras i ?5 § Riksd.Ordn.
Jag har, såsom af betänk. inhemtas, reserverat mig emot de af Utsk. anförda motiver, då man deri nemi. sagt R.
St. eller RiksStlm 20 H. 26 202 Den 12 Mars e. m. Borgare- och BondeStln trodde sig dermed gifva helgd ät privilegierna; men för min del tror jag icke, att rootiverna för en lag gifva helgd åt densamma, utan åstadkomma de fast hellre, dä de äro af beskaffenhet som de ifrägavar., skefva omdömen om deras opinion, som stiftat lagen, och gifva denna en annan betydelse, än ordalagen innebära.
Jag yrkar altså, att, med ogillande af motiverna, förslaget mä förklaras hvilande till nästa riksdag.
Mig skulle det i sanning förefalla högst besynnerligt, om R. o. Ad. förklarade sig till grundlagsenlig behandling godkänna ett lagförslag, hvilket vore bygdt på motiver, som Ståndet måste enhälligt ogilla.
Cederströms emot Utsk:s framställning afgifna reservation, emedan jag anser, att de af Utsk. anförda motiver för den föreslagna förändringen skulle, derest de af It.
St. godkändes, komma att utgöra ett ytterligare stöd för ståndsprivilegiernas framtida bibehållande.
Men jemte det jag sålunda anser berörde motiver böra ogillas, tillstyrker jag, att hela förslaget måtte af R. o. Ad. på enahanda sätt bedömas.
R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanka den anmärkn., att den af Constit.Utsk. föreslagna förändring af ii4 § Reg-F. icke är nyttig eller nödvändig.
StatsUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 4'9> i anledn. af väckt motion om de vilkor, hvarpå Fullmägtige i Riksg.cont. äga att upptaga lån.
I ett föregående plenum, då betänk.
N:o 417 förevar, framställde Hrr Stråle och Lagerhjelm åtskilliga anmärkn:r, afseende sättet för liqviderande af Riksg:scont:s skuld.
Jag ansåg dessa anmärkn:r lämpligast kunna föredragas i sammanhang med detta betänk.
JNT:o 4ig; och på hemställan derom uppskjöto bemäldta ledamöter fullföljden af sina påståenden, under förutsättning att nu få tillfälle förnya desamma.
Emedlertid äro motionärerna icke nu tillstädes, förmodligen emedan de icke känna, att frågan i dag skulle för andra gången förekomma.
Jag yrkar altså återremiss af betänk, på grund af ofvanberörde anmärkntr, på det tillfälle för fullföljden af desamma icke må Hrr Stråle och Lagerhjelm betagas.
Gr Frölich, Da v., Jag har försett mig med en promemoria, ang:de Riksg:seont:s och Bankens affärer.
Den är 1 ark, och om Gr. v.
Fersens förslag antoges torde det vara onödigt att här uppläsa densamma, fastän den i alla fall kunde få åtfölja till Utsk. såsom ett af mig afgifvit anförande.
Hr Stuart, Carl Gust,:
Jag kan icke finna de af Gr, v. Fersen anförda skäl tillräckligt gällande för att föranleda Den t2 Mars c. m. en återremiss af förevar. betänk., och jag hemställer till den ädle Grtns eget bepröfvande, huruvida han anser den anmärkta omständigheten, att motionären jemte en annan ledamot nu tillfälligtvis icke äro här närvarande, vara af den vigt, att ett nytt förändradt utlåt, bör, på grund deraf, kunna från StatsUtsk. förväntas.
För min del finner jag icke något hufvudsakligt att vid detta betänk, erinra, och. anhåller altså om bifall till detsamma.
Jag önskar visserligen, att Utsk. måtte inför R.
St. fullständigt utreda Riksg.- contrs nuvar. ställning; mén jag anser en sådan utredning alltför väl kunna erhållas, utan att en återremiss af det nu sednast föredragna betänk, för den orsaken erfordras.
För öfrigt kan jag icke inse, huru ett afslag till den ifrågavar. motionen skulle kunna lägga något hinder i vägen för R.
St. att bestämma hvilka föreskrifter som helst i afseende på reglerandet af Riksgtscontrs lånerörelse för innevar. år.
Den af Hr Lagerhjelm framställda anmärkn., hvilken han förbehöll sig att vid detta tillfälle få fullfölja, är till prot. aflemnad, och jag begär, att den må blifva uppläst.
Hr Lagerhjelms i prot. för d. 9 dennes e. m. intagna förslag till beslut rör:de sättet för Riksg.contrs upplåning upplästes.
Under discussionen öfver betänk.
N:o 417 fastades Hr Lagerhjelms uppmärksamhet derå, att detta betänk.
N:o 4*9 var af beskaffenhet att kunna inrymma hans anmärkn:r, samt att han då borde göra sin mening gällande.
Då nu R. o. Ad. afgjort den förra frågan och skiljt sig något från PresteSt:s deröfver fattade beslut, men icke yttrat sig ang:de upptagande af nödiga medel, och det likväl är af vigt, att Statscont^icke saknar medel till betäckande af erkända behof, är det nödvändigt, att, till fyllande af Statscont:s inträffande tillfälliga behof, Riksg:sconl:s fullmägtige autoriseras att bereda sig credit hos handlande i Sverige mot erläggande af högst £ proc. af creditbeloppet samt högst 3 proc. för de medel, som gagnas och hvarför obligationer med åtta dagars uppsägningstid utfärdas.
Jag yrkar på grund af dessa anmärkn:r återremiss.
Det var icke under förutsättning, alt Utsk. skulle hemta skal för frångående af dess beslut från den omständighet, att 2:ne ledamöter nu icke äro här tillstädes, utan jag anförde såsom motiv för mitt yrkande, att dessa ledamöter redan vid ett föregående tillfälle framställt anmärkntr i ämnet och förbehållit sig att nu få dessa under pröfning.
För min del anser jag anmärkningarna förtjena afseende till återremiss, hvilken åtgärd desto hellre synes mig böra vidtagas, som Hr Stuarts egen antnärkn. ut - 204 Deli ij Mars e. m. gör ett giltigt skäl dertill, enär denna, så vidt ej deraf göres särskild motion, ej lärer blifva besvarad.
Enligt min tanka bar Hr Stuart rätt deri, att Gr. v.
Fersens skäl icke synas vara tillräckliga för återremiss.
Det högsta, Hrr Lagerhjelm och Stråle kunnat fordra, var att vid föredragning af detta betänk.
N:o 4‘9 ^ förnya deras vid W:o 4*7 framställda anmärkntr.
Om de försumma detta, lära väl minst deras motståndare behöfva hålla dem ryggen fri.
Jag skulle således helst se, att betänk, bifölles; men för att icke anses brista i grannlagenhet eller loyaute', skall jag icke sätta mig emot återremissen, utan anhåller blott att, i händelse de under en föregående discussion gjorda anmärkn:r skola återremissen åtfölja, jemväl må bifogas, hvad emot dessa anmärkn:r vid samma tillfälle blifvit yttradt.
Det lämpligaste synes mig dock vara, att återremissen endast kommer att upptaga, hvad i dag uti ämnet blifvit yttradt, helst Hr Lagerhjelm och Frih.
Klingspor hafva sig öppet att uti ett sednare plenum afgifva de anmärkntr, de kunna önska få pröf\ade i sammanhang med återremissen.
Skall remissen åtföljas af hvad vid ett föregående tillfälle å ena sidan blifvit anfördt, så bör ock det medfölja, som blifvit yttradt å den andra.
Bäst torde likväl vara, att endast denna discussion åtföljer, samt att de, som vilja göra ytterligare anmärk:r, få sig öppet att särskildt framställa dem.
Jag begärde ordet blott för att upplysa Hr Rosenblad, att jag är här närvar., samt att någon anmärka- af mig icke är reserverad till fullföljd, utan återtog jag, hvad jag i det afseendet anförde, sedan jag upplystes derom, att frågan redan vore af R.
St. afgjord.
Hr Lefre'n, Joh. Pehr: lag begärde ordet, dels i den tanka, att Frih.
Klingspor icke var närvar., dels ock för att anhålla, det den förra discussionen i ämnet må åtfölja återremissen, i fall den beslutas, på det Utsk. icke må inledas till den föreställning, att R. o. Ad. gifvit ett tillstyrkande, som strider emot a, b, c i financeläran.
Så vida återremissen skall grunda sig på Hr Lagerhjelms anmärkn. ang:de utgifvandet af s. k. å-vistaobligationer, får jag bestämdt bestrida densamma, aldenslund en återremiss på denna grund skulle utmärka, att pluraliteten inom Ståndet delat de uti anmärkn. yttrade åsigter, emot hvilkas godkännande jag åtminstone får högligen protestera.
Jag har icke heller hort någon ogilla Utsk:s utlåt., och Hr Lagerhjelm har sig ju i allt fall öppet att såsom en ny motion söka få sitt förslag af R.
St. antaget.
Den 12 Mars e. m. 205 FIr Hjärne, Harald:
Jag ber alt få fästa uppmärksamheten på det högst ovanliga förhållande, att man yrkar återremiss på grund af anmärkn:r, dem man ogillar.
Jag finner val, att motivet endast är ett höflighetsbevis mot dem, som vid förra tillfället icke fingo sin mening gällande; men det synes mig, som man såmedelst sträckte considerationerna något långt, då alla, utom Frih.
Gederström, ogillat det förslag, som skulle utgöra skälet för återremissen.
Jag bekänner, att jag något förhastadt instämde med FIr Rosenblad.
Klingspor återtagit sin anmärkn., och förhållandet i öfrigt verkligen är sådant, som Hrr Stuart och Hjärne uppgifvit det, att pluraliteten nemi. önskar bifalla betänk., yrkar jag altså ett sådant beslut.
Jag anhåller att få erinra derom, att FIr Lagerhjelm, då betänk.
N:o 417 förevar, under vilkor att beslutet deröfver icke lade hinder i vägen för hans förslag, afstod från fullföljd deraf för det närvar.
Skulle R. o. Ad. nu vägra åteiTemiss å detta betänk.
N:o 4'9> vore det ett förbiseende af hvad R. o. Ad. medgifvit
Hr Lagerhjelm.
Dessutom är det icke blott detta förhållande, som föranleder återremiss.
RiksStms olika beslut i afseende å förstnämnda betänk, ger anledn. till tvekan hos Riksgtscont:s fullmägtige, huru de böra förfara, då det deremot är nödigt, att fullmägtige äga bestämda föreskrifter att rätta sig efter, enär det eljest skulle kunna hända, attén brist i de bestämda statsbehofven komme att uppstå, den Riksg.- cont. icke förmådde fylla.
Då emedlertid omtankan för statsmachinens ordentliga gång fordrar, att någon säker utväg vidtages i berörde afseende, är det oundvikligt, att frågan måste fullständigt utredas, detta må då leda till antagande af FIr Lagerhjelms eller något annat förslag.
Jag fortfar altså att yrka återremiss och har icke något emot, att samtliga yttranden i ämnet må åtfölja.
Jag har af de sednare yttrandena förnummit, att det icke vinner bifall att vara loyal emot sina motståndare.