Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är derföre stor orsak att förmoda att detta §tånd helst bifaller en periodisk publicitet,, då två års räkenskaper i ett sam - De» 19 November «• m. 303 manhang offentliggöras.
Delta har föranleclt jemknfhgs förslaget, hvilket instämmer med Ridderskapets och Ad ellis salut Borgare och Bonde-Ståndens hesla t alt publicitet skall äga rum.
Någon återreiniss lät således ej höra komma i fråga; och jag hernställer, om ej Betänkandet kunde bifallas på de af mig förut anförde skal.
Skulle från de öfrige Stånden ProlöcolIs Utdrag hafva till Ridderskapet och Adeln ankommit, med 'underrättelse om deras hes in t i amuel, anhåller jag, ält dé må varda upplästa, på det att den af Herr Lefren yttrade farhåga må hildan röd jas.
Herr Man ners tarn, Johan:
Jag inslåYnYller med de välde Talare, sohl tili— styrkt Ridderskäpet och Adelli , ätt förblifva vid sitt i ämnet redan fattade besluti Ridderskapet och Adeln torde draga sig till hiinnes, alt frågan Ivänlie gånger förut löievafit, alt vidlyftiga diseussioner då ägde runi , och att mali således icke kati påstå» att heslutét varit förlrastadt; och UtskoltetS Sednare resonuemenler synas mig icke föranleda till någon förändring i delta afseende.
De sota yrkat publicitet af Bankens tillstånd, hafva väl icke föreställt sig, alt dess Credit skulle derigenom betydeligfctt förstärkas, taen någon garanti för a! imän na Crediten skall särdeles för framtiden blifva en följd deraf.
Män kall val m^d skäl förmoda i alt skillnaden ej blifver betydlig » om Bankens stallning oiientliggörcs hvarje» 304 Dea 19 November e, m. eller blott livart annat är ; men jag får dock fästa uppmärksamheten på angelägenheten deraf, att Riksens Ständer icke vid samma Riksdag ändrat sine heslut.
Jag förnyar således mitt tillstyrkande, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt en gång i detta ämneg fattade beslut.
Herr Grefven och Lan dt -Marskalk en gjorde proposition till bifall af Runco-Utskottels förevarande Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Lan dt-Mars kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne förut fattade Beslut, det en fullständig uppgift om Bankens hela ställning hädanefter borde årligen genom Herrar Banco - Fullmägtiges föranstaltande tryckt meddelas, samt äfven Allmänna Tidningarna åtfölja.
Ja jemte några Nej. Herr Grefven och Landt-Mar skalken förklarade, att sorn, efter hvad lian lyckt sig finna, Ja öfverröstat
Fö - Den 19 November e, rfi, Företogs tiil pröfning:.
Sta.ls-Utskoltets den i3 dennes under.
N:o 602 afgifoe, samt den 17 derpå följ de e. m. på bordet Jugde, Utlåtande, öfver väckt Motion, om närmare bestämmande af Saltpeter-Fondéns utlåning.
Jag bär visserligen ej något pmot, ali Saltpeter - Fonden förräntas, men mig förekommer, att utlåningen till 6 procent är nog öfverdrifven, då Riksens Ständer beslntit låns upptagande emot 3 procent, och således de fonder, som finnas, kunna användas till 3 procents utlåningen.
Vid höl jan af Riksdagen, då det var fråga om att använda SalfpetferFonden, ansåg jag den såsom tillhörande jordbruket, men man ville då icke så anse den.
Nu har jag sedermera bort många vara af denna tanka; men äfven om man nu mera skulle anse denna fond, sorn en jordbrukets tillhörighet; och således ej vilja utlåna dea mot så låg ränta som tre för nundradet, så finner jag likväl 6 procent vara för högt.
Jag kan ej annat finna, än att deri begäran till Regeringen, att mot 6 procent föränta Statens fonder, ej bör framställas; utan endast anhållas, att medlen få ingå uti 3 procentslånerörelsen, ochsåledes minska behof af de lån Staten beböfver upptaga.
Jag yrkar likväl ej återremiss, om ej någon annan gör det, men normen af 6 procent anser jag va - Bidd. o, Åd, Prot. 10 B, 2.
Afd, 39 306 Dan ig November e, m. ra origtig och följaktligen ej höra af Riksens Ständer föreskrifvas.
Örn det stadgas, att fonden skall utlånas till 6 procent, skall det allid medföra förluster, och dessa kai» ingen annan, än administrationen komma alt svara för; emedan eli annai förhållande skulle leda till beständiga afskrifningar.
Friherre afNordin, Carl Johan:
Då jag framstälde denna motion, var det derföre, att jag ansåg, att eli fattadt beslut borde gå i verkställighet.
Det är redan förut genom bifall lil! Slats-Utskottels Betänkande af Riksens Ständer beslutadt, alt fonden skall förräntas, men det blef icke, jag vet ej af hvad händelse , uti den underdåniga Skrif— yeisen till Kongl .
Majrt intagit .
Jag har vid första afgörandet varit af den mening , alt fonden borde förräntas, emedan då den blifvit så betydligen nedsatt, påkallar beliofvet, att den förvaltas på det mäst förmånliga sätt om ändamålet af dess tillvaro skall vinnas ; då jag derjemte anser denna fond tillhöra jordbrukande Classen, äger denna Clnss af medborgare rält att fordra , alt den på det ändamålsenligaste sätt till fondens förökande användes.
Jag ser ej eller någon fara deruti, att fonden utlånas mot 6 procent, då det lämnas till Kongl- Majrt., att bedömmä säkerheten, och jag tillstyrker således bifall å Betänkandet, Herr La ger hjelm, Fehr:
Den siste Talaren haj anmärkt, att Ständerna redan Den 19 November e. m; fattal sitt beslut, till följd al Stats-Utskoltets Betänkande, men att det ej af Expeditions - Utskottet blifvit expedieradt.
Jag får anmärka, att, sedan Riksens Ständer fattade detta beslut, hafva Ständerne beslutat att upptaga lån.
Såsom fond lör dem hafva de beslutat, alt en viss summa för Riksgälds - Contoiret skall disponeras af Banco-Discontcns medel, då det ej är säkert, att Riksgälds - Contoiret ensamt kan fylla sina förbindelser.
Det synes mig som man fattat delta beslut, för alt göra Riksgälds-Conloirels Obligationer lill mynt, och då skulle jag tro, att allmänheten borde försäkras om inlösen af dessa sedlar.
Från denna synpunct synes det mig, som det sednare beslutet påkallar den åtgärd, alt Riksgälds-Contoiret öfverlager dessa medel, hvarigenom man undviker den motsägelse, att låna in till en Cassa, och låna ut afen annan.
Den utlåning Stats-Ulskottet föreslagit är äfven lill sin form obestämd.
Jag förenar mig med Herr Hjerta, och tror att denna obestämdhet ej kan instämma med öfrige beslut och förhållanden.
Det vore svårt att bestämma, huru vid en sådan utlåuing borde tillgå.
En del af capilalet skullejsåledes blifva fästadt, och blott en del kunna utlånas.
Under sådune omständigheter blefve denna utlåning af annat förhållande än andra cassors, och man kunde visserligen ej med säkerhet beräkna, att hela fonden skulle kunna placeras under sådane vilkor, att en del deraf skulle vara 3sS lien ig November e. m disponibel.
Om då blott en del placerades, och en annan icke, sä vinnes ej det ändamåiet, att få fonden i allmänna rörelsen.
Om hälften af fonden placeras till 6 procent, eller hela fonden till 3 procent, så medför detsamma Räntevinst, men det är mera enligt med princip, att fonden af Riksgäids-Conloiret disponeras.
Således förenar jag mig med Herr Hjerta i begäran om återremiss, och att medlen måtte anländas så, som lian föreslagit.
Grefve af Uggla s , Gustaf: Salt-. pster-fonden har varit stäld under Kongl. Majrts disposition och granskning af Riksens Ständer oell Deras Revisorer.
Detta sätt för Fondens förvaltande har ej blifvit ändradt uti den Skrifvelse, sorn redan till Kongl. Maj:t afgått.
Jag underställer då, om en ny föreskrift i afseende på fondens disposition nu lämpligen kan göras.
Hvad åter angår räntan, så då fonden af många är ansedd tillhöra Jordbruket, frågar jag, om den .icke bör användas dels på det för jordbru3cet mest förmånliga sätt, och det måste vara genom dess utlånande mot 6 procent ; ty då blifver fonden mindre medtagen, än om utlåningen sker till 3 procent, och Således det behof af anslag lill denna fond som vid nästa Riksdag ovilkorligen måste inträffa, äfven i samma mån mindre.
Tre procents utlåningen kunde endast vara nyttig, om man ej med säkerhet kan utlåna fonden Den 19 November e, m; 309 emot högre ränta.
— Jag tillstyrker således bifall å Belänkandet.
Gref ve af Ugglas har förekommit mig.
Jag vill derföre blott fästa uppmärksamheten deruppå, att Kongl. Maj:t redan emotlagit Riksens Ständers skrifvelse i ämnet , hvaruti man åt Kongl. Maj:t öfverlemnat dispositionen af fonden.
Det lärer då icke nu vara lämpligt att inkomma med en ny skrifvelse, hvaruti Konungens
Dispositions-rätt inskränkes genom begäran att medlen skola insättas i Riksgälds Contoiret.
Deremot om. man, sorn Stats-Utskottet föreslagit, blott anhåller, att medlen matte användas på det nyttigaste sätt, genom utlåning mot 6 procent, så tror jag del vara ganska rigtigt, och ingen contradiction med den redan afgångne skrifvelse!!.
Hvarföre jag nu strider mot den rådande opinionen, är att jag, då det var fråga om inrättande af 3 procents lån, var af den tanka, att man borde taga i beräkning, alt cassör och fonder derigenom skulle göras räntebärande, samt Statens Credit-Verk »Utså betala räntorne, mestadelen till Statens egna fonder, hvarigenom, en nedsättning i bevillningen skulle kunna tillvägabringas.
Då det var Iråga om, att Saltpeter Fonden skulle tillgripas, var jag den, som yttrade, alt den tillhörde Jordbruket; men då jnotsades Den ig November e. m' denna sats, för alt vinna ändamålet, som då söktes.
Nu deremot vill man rätta det felet man då begick; och således skall den förräntas mot 6 prC:t, och hvarföre?
Jo, för det att den nu tillhör Jordbruket.
Nu mera tror jag, att sedan man en gång erkänt principen , att fonden ej är Jordbrukets, bör den förvaltas så, alt man bespar undra Statsmedel, och insättas uti RiksgäldsConloiret mot 3 procent.
Jag har ej föreslagit, att fonden skall undanryckas Kongl. Mujits disposition.
Tvertoin är den mera disponible förr dess ändamål, då den är förräntad i RiksgäldsContoiret, mot återbetalning vid anfordran, än mot 6 prC:t i stående Lån.
Det rättaste torde vara, att Riksens Ständer genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, alt så vidt Kongl. Maj:t ej finner» möjligt att förränta Saltpeterfonden till högre procent än Riksgälds-Contoiret lemnar, Kongl. Majit då ville insätta fonden uti nämnde Verk.
Då begagnas fonden till minskning af från Riksgälds-Contoiret utgående räntor, och då förräntas den rörliga delen af fonden.
Jag tror, att, om fonden skulle förräntas mot 6 prC:l, skulle den komma att lida många förluster, och jag säger ännu en gång, ingen annan än administrationen kunde komma alt ansvara för dem.
I annat fall visste man knappast, om fonden vid nästa Riksdag ens skulle finnas.
Den 19 November e- rn. 3“ Herr Lager hjelin:
Oaktadt de upplysningar, som af Stats-Utskottets Ledamöter .blifvit meddelade, liar jag ej i mili öfvertygelse fått utredt, om ock man skulle anse fonden såsom jordbrukets, huruvida den största vinst skulle tillskyndas fonden genom en sådan utlåning, som nu är föreslagen, eller genom liela den disponible fondens insättande i Riksgälds-Contoiret emot 3 procent.
Jag tror, att som förslaget nu är, skulle vilkoren blifva så betungande, att fonden ej skulle kunna plaee^as, och då skulle det blifva en del, sem vore ej räntebärande cassa.
Då heror det på förhållandet emellan den utlånte summan och denna cassas belopp, om fonden derpå lomme att förlora eller vinna.
Jag anser således åtminstone lämpligt, att Riksens Ständer uti lindeldånig skrifvelse anmäla, i hvad beslut de stannat, att nemligen fonden borde utlånas till 6 procent, men att, derest Kongl Maj:t ej funné utväg att använda hela fonden mot en sådan chögre rönta^ den heldre mätte insättas i Riksgälds-Contoiret.
Jag bär lika med Herr Hjerta, då jag var i Stats-TJtskollet, varit af den tanka, att Cässa-behållningar på särskilda Räkningar i Banken borde undvikas.
Detta ämne är nu förbi och besluten redan fattade, men jag tror, att, i afseende på denna fond, borde man nu föreskrifva det.
Herr Grefven och Landt marsk alke o gjorde proposition till bifall af Stals-Utskottets förevarande Utlåtande.
D«n 19 November, e, m; Ropades Ja och Nej.
Hvarefter Herr Grefven och Landtmarsk a I k e 11 hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg berörde Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Föredrogs å nyo Stats- Banco- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotlens den i5 dennes under N:o 606, afgifne, samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, förslag till jemkningar i vissa delar af Riks-Ståndens skiljagtlga beslut, rörande Allmänna JVIagazins-Inrättningen.
Herr Lefren, Johan Pehr; Hvad sjelfva saken beträffar, nemligen jemknings-förslaget, skulle jag i så måtto vilja tillstyrka en förändring i Ridderskapets och Adelns förra beslut, att man måtte instämma med Borgare- och Bonde-Stånden deruti, att Sockne-magaziner skola inrättas i stället, för District-magaziner.
Jag hemställer detta egentligen för alt undvika det slags Nämnd, Utskotten föreslagit.
Visserligen utgöra de sammansatte Utskotten Trettio pérsoner af hvarje Stånd; men jag anser Grund - lagens Den ig Nnverrtier e, m lagens mening rara tydli? oell Kiar, att då Utskott förstärkas ti iI K'amuel, sådant l ör ske af andra personer, än elert), hvilka handlagt de frågor, hvarom omröstning kominer att äga rum.
Jag underställer della Ridelerskapefs oeh Ådelus egen pröfning, och afstyrker helt och hållet inrättandet af en så beskaffad nymodig Nämnd, sorn de förenade Utskotten föreslagit.
Herr Hjerta, Gustaf: Den siste •värde Talaren har ganska rigiigt anmärkt, att. den föreslagne
Nämnden är al en besynnerlig natur, men detta är en följd af remisser till flere Utskott.
Grundlagen omtalar uti detta afseende ej mera än ett; hvaremot det~ ta äger sammanträda till öfverläggning med ett eller flera andra, om det tinner sådant nödigt för sin egen .upplysning och ärendernas behandling.
Jag anser derföre hvarken remiss till flere Utskott, eiler en så beskaffad Nämnd, som nu blifvit föreslagen, vara rigtig.
Då emedlertid praxis varit, alt man förstärkt Utskott elter enahanda princip, t. ex. Stats- oeh Banco Utskotten , lärer man nödgas, att på samma sätt förfara vid detta tillfälle; emedan någon annan utväg ej torde finnas.
Någon våda dervid kan jag för min del ej inse; och jag hemställer derföre, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt at bifalla förslaget.
Kidd, o, Ad., É*rot. 10 B, t.
Afd, 40 5*4 Den 19 K o v e m be r e, m, Herr von Hoh en b a u s e n , Michael:
Jag instämmer i hvad Herr Hjerta nu anfort.
Sedan vi vid denna Riksdag redan haft exempel på ett förstärkt Stat;- och Banco-Utskott, skulle det väte incönsequerii, att med detta ärende annsriunda förfara, Sländerne skola troligen framdeles inse orlmligketen af detta bebandlings-sätt, och underställa detsamma Consilutions-Utskotlets bedömande; men då detta ej nu är af nöden emedan förstärkning kan ega rum , och samtlige Piiks-Stånden redan haft exempel på ett dylikt förfarande, hemställer jag, till lidens vinnande, att förslaget må varda bifallet.
Grefveaf Ugglas, Gustaf:
Äfven jag finnér det vara besynnerligt, att målet blifver med Riksens Ständers rätt afgjordt af samma Utskott, som behandlat, frågan.
Skilnaden är således betydlig i detta fallk emot då Stats-och Banco-Utskotten förtsärktes, ty detta skedde med en tillökning af Tolf personer utaf hvarje Stånd.
Då likväl frågan är af beskaffenhet att icke kunna förfalla, och 'jZ §.
Riksdags-Ordningen i detta afseende stadgar, alt det Utskott, till hvars handläggning målet hort, i sådant fall skall förstärkas, så att Ledamöterne blifva trettio af hvarje
Stånd, finnes ej något an-' nät sätt för afgörandet, än det Utskotten föreslagit, och hvilket således ej lärer kunna hjelpa*.
Den 19 November e. ta.
En annan utväg stål- dock öppen, alt fromma ifrån saken, i händelse Ridderskapel och Adelli finner för gode att densamma vidtaga.
Det är nemligen anie frågor, sorn blifvit till afgörande genom Nämnd hnnskjulne.
Den första angår de 60,000 Iminorne, som äro ämnade till understöd åt Innevånarne i de Norra Provincerne, som vilja inrätta District-Magaziner.
Bonde- och Borgare-Stånden hafva beslutat, alt öfverlemna detta qvantum spannemål till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, antingen till inrättande af Dislrict- eller Sockqe-Magaziner, eller ock till understöd på annat sätt.
Om nu någon provins tj gick in på Distriot-Magazins anläggande, blefve den ulan all undsättning, hvilket kunde medföra vådliga följder.
Jag skulle derföre våga tillstyrka Ridderskapet och Adeln, att i denna omständighet förena sig med förenämnde tvenne Riks-Stånd.
Hvad de 35,ooo tunnor till] dylika Magaziner i de Södra Provincerna angår, är jag visserligen af den tanka, att de icke Rehöfvas; men för alt vinna ett skyndsamt slut, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln äfven häruti skulle vilja förena sig med de tvänne Stånd, som beslutat detta anslag.
Det är dessutom ej någon betydlig quantitet, som för ett sådant ändamål blifvit ifrågasatt.
I händelse Ridderskapet och Adelil skulle antaga det förslag, jag nu haft äran 3i6 Den ig November e. m. framställa kunde Votering af Nämnd i detta afseende helt och hållet undvikas.
Jag «n*håller om ursägt, för de! jag ännu en gång i delta ämne upptager tiden; men då man är på vägen alt gora ett märkvärdigt afsteg från G^undLagen , kan jag ej återhålla milt begär, att söka förekomma detsamma.
Det är en stor skillnad emellan detta ämne och de, hvarom förstärkta Stals- och B,moo-Utskotten röstade.
Finance-frågorne äro under närvarande förhållanden så inväfde med Bankens ärender , att man ej kunde finna en bestämd grund, hvarföre deras behandling skulle mera tillhöra del eria än det andra Utskottet, ehuru rättast varit att äfven då blott förstärka ett af Utskotten.
Iiär åter är saken helt annorlunda beskaffad.
Den har sin bestämda caracter , och det har varit ett slags coquetteri af Stats-Utskottet att behandla den gemensamt med de öfrige Utskotten.
Banken har visserligen lillskutit de medel, med hvilka Magasins rörelsen blifvit bednffen ; men målet har deiigenom icke förlorat sin egenskap att tillhöra StatsUlskottets handläggning, emedan frågan angick dispositionen af Statens spannemåi.
Hvad Oeeonoinie-Utskotlel beträffar, har det föga med detta ärende alt skaffa, så vida det ej lyckas, att frånrycka detsamma från StatsUtskottet.
✓ Jag tillstyrker derföre, att omröstningen må komma alt äga rum i förstärkta
Den 19 November e. m, 317 St ats-Utskottet, emedan detta behandlingssätt synes mig öfverensstämma med grundlagens bade anda och bokstaf, då det står i 7Ö §. Riksdags-Ordningen, att ”det Utskott ”skall förstärkas, tili hvars handläggning millet hort;” men icke de, som dermed tili— fälliglvis »'Hl. befattning.
Herr Hj e r t a :
I min öfvertygelse är Herr LefVciis åsigt af saken riglig; men jag underställer den värde T; larens e - get omdöme, om det lönar mödan; att, för en sådan omständighets skull, vålla en nv jemkning, som skulle draga ut på tulén.
Opinionen i afseende på sjelfva saken lärer i alla fall förblifva den samma; och då man genom prejudicat redan har en slags princip i detta afseende etablerad, är det kanske så godt, att för denna gang lala dervid bero.
I anledning af hvad Grefve af Ugglas anfört, får jag fasta uppmärksamheten påföljderna af det behandlingssätt, han föreslagit.
Om ett sådant beslut rörande första puncten här fattades, skulle för de Norra Orterna en ny Magazins-Direction uppkomma, hvilken Ridderskapet och ådé n likväl redan förklarat ej vidare skola äga rum.
Beträffande sednare puncten, så funnos, då målet här förevar, flere personer, som försäkrade att dylika District-Magaziner icke liro i de södra Provincerna behöflige.
Jag yttrade yäl då en annan öfvertygelse, emedan u - Den 19 Nsvember e. m. ti Småland verkeligen finnas vissa orter, der spannemåls brist nästan årligen äger rum , på grund hvaraf’Utskotten tillstyrkt förenämde anslag af’25,ooo tunnor.
Men den bestreds af Smålänningar sjelfve, c-cli ansåg jag mig derföre böra dervid låta bero.
Det är således i synnerhet emot ett instämmande med Borgare- och Bonde-Stånden i afseende på lörsta punden, som jag nödgas protestera ; ty deraf skulle för de norra Länen en ny upplaga af Allmänna Magazins-Directionen blifva en ofelbar följd. lag anser för säkert, , att ansökningar, att få begagna undsättningsspannemåieu, der aldrig kornmer att tryta.
Det enda ralia medlet alt der förekomma hungersnöd anser jag vara Utskottens förslag; och'jag förn var derföre mitt tillstyrkande, att Uidderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt i ämnet redan fattade beslut.
Herr v ö n II a r t ra a n s-d or f f, Å ugust:
Då jag nu hört sättas i fråga, huru Grundlagen i t leila fall. skal! förstås, och ytterligare, alt I vidder skåpet och Adeln skulle frångå ett beslut, sorn genom votering blifvit faltadt; anser jag saken fordra ett närmare .skärskådande, hvarföre jag Iros Herr Grefven och Landtmarskalken anhåller, att förslaget ytterligare snå få hvila på bordet.
Herr von H ohe n ha u s.e 11, Michael, och Herr Printzensköld, Axel, förenade sig jpied Herr yon Hartmansdorff Den i § November e. m - Herr Grefven o c Ii Landt -Mar., svalken förklarade, att dä flere Ledamöter begärt, att Utskottens förevarand. icmk. nings-fÖrslag mätte ytterligare bviia på bordet, komme detsamma ock , att, jemlikt 49 Riksdågs-Ordningen, derstädes förblifva livilande lill nästa Plenum.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ulskottcns den i5 dennes under K:o 202 afgifne, samt den 57 derpäföljde e. m. pä bardet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelfe Betänkande, angående yrkad frihet till svedjande å ' Skatte - hemmans ägor, samt begagnande af Masteträd och Ekar.
Herr Dankvardt, M a g 11 u s Georg:
För min del anser jag icke att Utskottets ifrågavarande förslag är lämpeiigt.
Jag kan icke inse, huru de projecterade' undersökningarne skulle kunna verkställas; äfvensom jag tror ett vidsträcktare svedjande än det na tillåtna , icke böra t mcdgifvas hels dea föreskrift , som i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag i detta ämne, fattade beslut, af vederbörande medde - lad, derutinnan lemnar en tillräcklig latitud.
Detta fann ock Ridderskapet foch Adeln, dä saken förra gängen förevar, och antog då det alternatif i Utskottens Betänkande, enligt hvilket ingen förändring uti Den igN»vemb«r e, m - nu gällande författningar skulle hos Konungen i underdånighet föreslås.
Jag tillstyrker derföre, att det nu afgifne Betänkandet malte afslås, och alt Ridderskapet och Adeln förblifver vid dess redan härutinnan fattade beslut, så mycket heldre, sorn jag för min del anser att de angående svedjande nu gällande författningar, snarare böra inskränkas, än utvidgas.
Jag förenar mig till alla delar med Herr
Danckvardt
Det synes mig vara hög lid att inskränka ett system, enligt hvilket man skulle sluta ..med att uppbränna och förstöra en stor del af matjorden i hela landet.
Jag tillstyrker således äfven afslag å Betänkandet.
Herr Grefven och Lan dt-Marsk al ken gjorde proposition lill bifall af Lag- och Oeconomie-Utskottens förevarande Utlåtande.
Nej, Hvarefter Herr Grefven och Lan dtM ar-skal k en hemstä^de, om Ridderskapet och Adeln behagade , med afslag å Berörde Utlåtande, förblifva vid dess i detta ämne redan fattade Beslut.
Bifölls. lipp - Den 19 November e, m, *>si Upplästes till Justering och godkändes följande Éxpeditions-Utskottets insand* förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelse)- till Kongl. Majit: I , n N:o 33_9.1 anledning af verkstäld granskning utaf Militia?
- Boställs ~ Cassams Räkenskaper, N:o 34o.
Angående restitution af erlagd Bevillnings-afgift för Svenska Spelkort sora exporteras.
N:o 34i- Angående tiden för nästa Revision af Stats-Banco- och Riksgälds-Verkens Räkenskaper.
N:o 34a.
Rörande anstånd med betalningens erläggande för erhållen undsätt - nings-säd ifrån Allmänna Magazins-Inrattningens Förråd.
Rörande anlägningert af er* Köping i Fryksände Socken af Vermland.
Upplästes och lades på bol-det följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Ridd. o, Ad.
Prot. 10 B. 3.
Afd. 41 011^ t i'.
’«.i v' gs* D#ft i£) Kttcmlier jjt, m.
Fran Co n s ti t u tio n s-U t sk o t te t:
Af eler. i5 dennes: N:o 73.
Angående förslag till ett yt* lerligare tillägg i t}8 §•
Regerihgs-Formen och 63 §. Riksdags-Ordningeit. 1 :
Nio n5.
Rör'lide sätlet för sluteliga behandlingen af frågan oin inlösen al Filial - Disconternes utelöpande Skuldförbindelser.
N:o j6.