Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen stadgade föreskrift, hindra remiss af Herr Adlerheims Memorial.
Herr Landt Marsk cilken bestyrkte hvad Friherre Cederström nu yttrat, och gjorde i följe deraf proposition till Remiss till StatsUtskottet af Herr Adlerheims Memorial , jemte de dervid gjorda anmärkningar, hvilken med gfa besvarades.
Upplästes ett Memorial från Lagutskottet, af den 22 Mars, angående en af Herr Borgmästaren Kjellander gjord motion, att Kongl. Förordningarne den 1 1 Mars 1749 och den iö Dec. 1756 varda öfversedde och i så måtto jemnkade, att
RådstufvuKätterne må vara berättigade att efter aflidna Personer i Städerna, utan afseende på särskildta Stånd och Classer, verkställa uppteckningar och arfskiften å deras i Staden befintliga egendom, emot den procent i samma författningar är utsatt; samt ett af Herr Assessoren Arosenius afgifvet anförande, hvaruti han yrkat, att arfvoden för bouppteckningar, tillika med den de fattiga tillfallande procent, beräknade på hela inventarii-massan, må n.
Den 13 April. 225 må falla de personer till last, hvilka egentligen äro ägare af den upptecknade egendomen, och således blifva pro rata fördelad emellan Sterbhuset och dess Borgenärer j och yttrar sig Utskottet uppå anförda skäl böra afstyrka hvad Herr Borgmästaren Kjellander föreslagit, samt anse den af Herr Assessoren Aro. senius yrkade Författning ej vara af nöden.
Vid detta Utskottets utlåtande var fogadt ett af Herr Lagmannen Noreus afgifvet särskildt yttrande, uti hvilket Herrar Borgmästarne Hohn, Barthelson och Gezelius förenat sig, så vidt det instämde med hvad Herr Borgmästaren Kjellander yrkat.
* Upplästes ett Memorial från Lagutskottet, af den 30 Mars, hvaruti Utskottet, i anledning af en af Herr Reutersköld, Carl^ gjord motion om en Lag, sorn skulle sätta alla förbindelser, så väl uti penninge-transactioner som annan bandel, i likhet med Växlar, yttrar sig ej kunna till ett sådant stadgande tillstyrka bifall j öfverlemnandes Utskottet derjemte till Riksens Ständer tvänne särskildta meningar, af Herr Borgmästaren Holm och Herr Lagmannen Noréus , uti hvilken sednares mening Herr Karnmarjunkaren Lagerheim hade instämt.
Dessa Utlåtanden ladss på bordet.
Upplästes och bifölls ett Memorial från Lagutskottet, af den 3 April, hvaruti Utskot.
Brot, N:o 29. jo. 226 Den 13 April, tet begär att ytterligare få antaga en CanZlist, utom elen af Utskottet redan förordnade.
Upplästes ett Memorial från ConstitutionsUiskottet, af den 10 April, i anledning af Konungens Nådiga Proposition om uppskof till nästa Riksdag med de hvilanda Grundlagsfrågorna.
Utskottet anser sig böra, lika med Kongl. Maj r, tillstyrka afgörandet af de beredda förslagen till 41. och 56. §. g. afRegeringsFormcn , samt i det hufvudsakligaste bifall till Kongl. Maj ts Nådiga framställning om uppskof till nästa Riksdag med afgörandet af de nu hvilande förslag till förändringar och tillägg i Grundlagarna; troendes Utskottet sig likväl, med full öfvertygelse att sinnena dertill redan äro tillräckligt förberedda, böra till afgörande hos Riksens Ständer föreslå några la beredda förslag, nemligt n vid 20. och 70. §. §.
Regeringsformen, samt 38. och 56. §. §.
Riksdagsordningen, anmälandes tillika att, i afseende på fråga huruvida de för slagne förändringarne i 74- och 110. §.
Regö ringsFormen samt 34. §.
RikdagsOrdningen nu borde till afgörande fört tagas eller förblifva hvilande till nästa Riksdag, två Stånd ir.om Utskottet stannat emot två , och att båda alternativen således bordt till Riksens Ständer Jrainställas.
Härjemte erinrar Utskottet, att, derest Riksens Ständer, genom de beslut de öfver ofvanberörde föreslagna förändringar kunna
Den 13 April. 227 körnma ått fatta, skulle stadga någon ändring i vissa delar af nu gällande Grundlagar , de öfrige Grundlagar, Söm innehålla dylika föreskrifter eller dem åberopa, måtte, i sammanhang med dessa nya Stadganden, undergå en lika lydande förändring.
Anseendes Utskottet, sedan Riksens Ständer häröfver fattat deras beslut, Sig åligga att med dess redactionsförslng till ändring i dylika Lagstadganden till Riksens Ständer inkomma , för att deras granskning underkasta Ordalagens enlighet med besluteni Slutligen förmäler Utskottet, i afseende på frågan om ett allmänt rättesnöre för behandlingen af alla de intill denna Riksdag beredda Grundlagsfrågor, antingen de nu komma ätt afgöfas, eller af Riksens Ständer blifva uppskutna, sig hafva trott det ej kunna sättas i fråga, att de mål, som tili äfventyrs till afgörande kunde upptagas, innan Riksens Stäuder stadgat deras beslut i afseende på de föreslagna förändringarna i 56. §.
RegeringsFormen , och de dermed i sammanhang stående §. §., så i RegeringsFormen sorn Riksdagsordningen, och detsamma vunnit Konungens sariction , böra, efter 56. §.
RegeringsFormen , tagen i oskiljaktigt sammanhang med den 8r-, blifva behandladö; tillstyrkandes likväl Utskottet, i anseende till det obestämda i föreskrifterna om Grundlagsfrågors behandling, och i likhet med hvad ConstitutionsUtskotiet redan vid sistförlidne Riksdag hemställt, att den föreslagna tilläggningen till 56. §.
Regerings - Den 13 April.
Fo men matte blifva en af de första, som un» der Riksens Ständers pröfning komma.
Så val Utskottets Memorial, som den dermed följande redaction af förändringarna och tiliäggningarna i ofvanberörde §. §., lades på bordet.
Under uppläsningen af detta Betänkande ankom Konungens HofCanzler, Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken till Ridderskapet och Adeln öfverlemnade 5 Konungens Nådiga Propositioner, hvilka, sedan Herr HofCanzleren äler afträdt, och ConstitutionsUtskottets Betänkande blifvit på Bordet lagdt, löredrogos i följ inde ordning: Konungens Nådiga Proposition, af den 5 April , om de nya Constitutionella förhållanden, sorn, till följe af föreningen melian Sverige och Norrige, uppkommit.
Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April angående Götha Canal-arbetets fortgång och ytterligare befrämjande.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus, yttrade sig, det den nu uppläste Kongl. Proposition gåfve anledning till nogare undersöknin - JDen 13 sdpril.
229 gar rörande Götha Canalverkets tillstånd och fortgång.
Dessa undersökningar skulle, elter Herr Grefvens tillkännag ivande , komma att röra så väl redogörelse för det framfarna, sorn utsigter för framtiden.
Då sj.lfva granskningen häraf således borde blifva lörsta töre målet för det Utskott, hvartill Riksens Ständer kunde behaga hänvisa Konungens Nådiga Proposition , och de redan satta Utskott syntes vara, genom de dem tillkommande så väl som genom dit remitterade ämnen, mycket sysselsatta , samt Herr Grefven icke annat kunde än önska, det den nogaste pröfning af hvad Canalverket rörer måtte föregå Riksens Ständers beslut öfver Bolagets anhållan, tiodde sig Herr Grefven böra föreslå det denna piöfning måtte åt ett särskildt Utskott uppdragas.
Grefve Lilliencrantz, gfchan Wilhelm:
Utan att i förhand vilja bestämma, huruvida behandlingen af det ifråga varande vigtiga ämne af ett särskildt Utskott bättre kunde verkställas, anser jag mig bora vövdsamligen påminna Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, att, enligt de beslut Riksens Höglofi Ständer hi intills tagit, är BancoUlskottet ofelbart det ställe, der den af Herr StatsRådet Grefve Platen yrkade undersökning bör företagas.
Icke i afseende å de nya bidrag af Staten till Canalarbetets fortgång, som Bolaget synes förvänta, emedan de ännu icke äro hvarken till belopp uppgifna, bifallna eller af Banken äskade; men derföre att Banken , i anseende till redan lemnadt understöd, har största skyldighet och rätt ati 0111 Den 13 April, Canalverkefs närvarande tillstånd äga sake? kännedom, hvarföre ock, enligt 22. §:n 4. mom, af Kongl. Maj:ts för Götha CgoaiBolag utfärdade nådiga Privilegium af den 11 April iSio, berättelse om Canalverkets fortgång bör inlemnas , ej mindre till Riksens Ständers valde Revisorer, än vid Riksdagarna till Banco,- Utskottet.
Jag vågar derföre ödmjukligen föreslå, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täckes uppskjuta frågan om tillsättandet af ett särskildt Utskott, intilldess närmare hunnit utredas, hu-, ruvida BancoUtskottet är mera competent än alla andra till den ifrågasätta undersökning.
Den ofvannämnda Berättelsen fiån Götha CanalDirection , som med första inväntas, är ännu icke till BancoUtskottets FinanceFördelning ankommen, och har Utskottet för närvarande, sedan läsning af instructioner rn. m. blifvit fullbordad, temligen ledighet, helst de Remisser Utskottet lått emottaga, äio af den beskaffenhet , att de icke kunna företagas utan samband med dem, som från Riksens Höglofl.
Ständer framdeles torde vara att förvänta.
Hani Ex c diener, Herr Grefven och Landf Marskalken erinrade, att längre än till nästa Plenum kunde, emot Riks.dagsQrdningens föreskrift, uppskof med remissen icke äga rum.
Grefve von Platen förmälte sig ej hafva vid Grefve Lilljener antz’s anförande något annat att anmärka, än att den af Grefve Lill] ener antz.
Den 13 April. 231 emnämnda Berättelsen redan för tre dagar sedan bilf vit behörigen afkmnad.
Friherre Cederström, Jacob, instämde med Grefve von Platen uti tillstyrkande af remissen till ett särskildt Utskott.
Cederström kunde, enligt den erfarenhet han inhämtat, då han åtnjutit det förtroendet att vara Ledamot uti BancoUtskottet, omöjligen öfvertyga sig, att detta Utskott hade föga att göra: han trodde tvärtom, att så väl den nödvändiga revision, om den verkställdes med den noggrannhet som vederbör, som de inom Verket lörekommande frågor om förvaltningen och hvad af Riksens Ständer kan till BancoUtskottet hän. visas, skulle gifva Utskottet fullkomlig sysselsättning , utan att det derutöfver inginge i granskning af Götha Canalverket.
Cederström anhöll alltså, att Herr LandtMarskalken måtte behaga föreslå remiss af Kq. nungens nådiga Proposition till ett särskildt Utskott, Grefve Lilliencrantz ville blott anmärka , det han icke sagt, att BancoUtskottet finga föga att göra.
Han hade endast anfört orsakerna dertill, att
Utskoctejt för närvarande vöre mindre sysselsatt.
Ropades : pä Bardet !
Grefve von Platen utbad sig få erinra, att, då frågan oin detta måls behandling af ett särskildt Utskott af honom blifvit väckt, hade sådant endast haft afseende på sjelfva granskningen af redogörelserna och utsigterna: och 233 Den 13 April. hade han icke derjemte satt i fråga , det ju icke hufvudsaken borde tillhöra redan satta Utskotts befattning.
För öfrigt hemställde Hr Grefven, huruvida meningen med Bordläggningen varit, att Konungens nådiga Proposition, eller frågan om dess remitterande tilt ett särskildt Utskott , skulle blifva hvilande.
För sin del ansåge han denna sednare fråga vara alldeles oafhängig af den förra, och den Kongl, propositionen kunna förblifva hvilande utan hinder för särskildt afgörande, huruvida ett sådant Utskott må förordnas.
-I anledning hvaraf han härå anhöll örn proposition af Hr LandtMai skalken.
Då Herr Landt
Mar skalken härefter började att göra proposition om tillsättande af ett särskildt Utskott , ropades många Nej blandade med några Ja och på Bordet; i anledning hvaraf frågan lörblef hvilande.
Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April, angående det åt Vester- och Norrbottens Läns Invånare meddelade Lån.
Remitterades till Stats- samtEancoUtskotten, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, af den 5 April, angående Magazinslnrättningens förvaltning och närvarande belägenhet.
Den 13 April. 233 Kongl, Maj ts nådiga Proposition, af den 5 April, om en närmare reglering af den under namn af Gerningsören kända afgift.
K.emftferades till Bevillningsutskottet.
Friherre /Nirsen, Gustaf Fredrik: jag har haft tillfälle taga kännedom om Herr Her-tzenhjelms anföranden, upplästa i Ridderskapets och Adelns Plenum den 4 April 1S15, om förbättring af Allmänna MagazinsInrättningen tili förekommande af Spannmålsbrist vid inträffande missväxtår.
Som orden lyda , på Ridderskapets och Adelns begäran, till trycket befordrade.
Jag skall blott några ögonblick borttaga Höglofl.
Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med hvad jag i anledning deraf har att vördsamt anföra, hvaremot jag utber mig att fram?
deles, då detta vigtiga ämne hunnit blifva fullkomligare utredt , erhålla Ridderskapets och Adelns ynnestfulla uppmärksamhet på mina tankar deröfver.
Herr Hertzenhjelm anför, att den nu varande Magazins Inrättningen har en högst felaktig organisation, och ett förvändt sätt att. använda de, dertill anslagna medlen.
Tillkommen, fortfar han vidare, i en tid då Riksens Ständer ej fmgo befatta sig med andra Öfver läggnings ämnen än det, deni directe från Thronen proponerndes, har den Allmänna Magazins. -34 Den i3 April.
Inrättningen alltid varit betäckt genom en ogenom tränglig slöja , som ännu i dag undandrager den Allmänhetens blickar, Med en sådan kännedom om felen uti den nu va;ande inrättningens organisation förenar Herr Iiertzenhjelm äfven säkert den , som erfordras fcr att derpå bygga förslag till nödiga rättelser.
Hvarje rättskaffens medborgare blir honom derföre tack skyldig, och tidpunkten är nu för handen att förvärfva den Mig torde emellertid tillåtas vördnadsfullt få upplysa, det Kongl. Majit, i anledning af Rikets Ständers underdåniga framställningar vid 1809 och 1S10 årens Riksdag, under elen 7 November 181 1, aflåtit ett rescript angående Allmänna Magazinslnrättningen, dets förvaltning och styrelse.
Denna författning blef, efter Riksens Stän» ders önskan, vid 1812 års Riksdag i Örebro, till trycket beloidrad och utdelad.
Den är icke utan allt värde för dem , som vilja inhämta en sann kännedom om Verkets sammansättning och föremål: den är i hufvudsaklig måtto föranledd af Riksens Ständers egna beslut och önskningar, och är gifven af Konungen till vederbörandes efterrättelse.
Likasom alltså grunderne för Magazinslnyättningens förvaltning äro allmänna gjorde, likaså undersökes älven verkställigheten, icke blott af KammarRätten, utan ock af Riksens Stan* Den 13 April. 235 ders egna Fullmägtige.
Hvar finnes väl då i sjelfva verket dessa omtalta slöjor, väfnader och täckelser , som skulle undandraga Inrättningen Allmänhetens blickar ?
Herr Hr.rtzenhjelm anför vidare:
Emellertid, får lag till Högloft.
Ridder skåpets och Adelns ompr öfvande hems rälla, om icke en närmare kännedoms tagande af Allmänna Magazinslnrättningen, sådan den nu be finnes, llifver af högsta nödvändighet, och till den ändan i ödmjukhet föreslå , pff genom det Utskott, elit detta anförande torde förvisas, låta, i likhet med hvad RiksdagsOrduingens 42.
§. förer skrifver, ifrån Kongl. KammarRätten infordra alla de handlingar, sorn röra ett der nyligen för ehaf dt gener eif anmärkningsmål öfver Spannmåls Dir e ction s räkenskaper, och hvarvid, för vissa orsaker skull, ingen slutlig handläggning kunnat ske. ffrg tror, att deraf tillräckliga upplysningar skola kunna vinnas, för att finna nödvändigheten af en förbättrad upplaga af Reglemente för Spannmåls Dir ection , och hvilka torde blifva äfven så märkvärdiga som oförmodade.
Jag förenar mig med honom i den önskan pch hemställan , attalia de upplysningar, som i en eller annan måtto blifva nödvändiga för det Utskott, till hvars handläggning ämnet öfverlemnas , må med högsta sorgfällighet, enligt RiksdagsOrdningens föreskrift, sökas och erhållasj de, hvilka af KammarRätten kunna meddelas, så mycket mindre undantagna, sorn de tilläfventyrs utveckla hvad den värde Ledamoten dermed förstår- Om det, som deraf kommer att hämtas, slutligen skulle blifva oförmo - 236 Den 13 April. darit, äfven för Herr Hertzenhjelnt sjelf, blifvet det förmodligen likväl nyttigt för ämnet och för rättvisan, som em 1 lertid och alltid kräfver, att man må undersöka med lugn, innan man dömmer.
Herr Manner st ani, jft.han, uppläste följande:
Ibland de medel, som blifvit föreslagna att afhjelpa jordbrukarens förlägenhet, genom bristande afsättning på Spannmål och saknad af förlag, hafva åtskillige välde Ledamöter ansett förbud mot införsel af utländsk
Säd, uppköp deraf inom landet i goda år, och inrättning af allmänna Magazin kraftigast verkande.
De försök , som Regeringar anställt att uti denna, likasom i de flesta den allmänna hushållningens grenar, genom regkmentariska Författningar och kraftiga medel verka på jordbrukets och andra näringars uppkomst, hafva merändels alltid skett på bekostnad af Nationernes välmåga.
Följden af denna dyrköpta erfarenhet har likväl slutligen blifvit, att de mest godkände författare i Statshushållningen och upplyste Regeringar ansett den fria Spannmälshandeln såsom bästa medlet att gifva lif åt jordbmket, att i ymniga år skalfa Landtmannen afmattning på sina pioducter och att i missväxtår förekomma brist.
Statsmän, som insett nyttan af en allmän frihet, så väl uti Spannmälshandeln som uti handel och näringar i allmänhet, kunna Tur - Ben 13 April. -37 got och Lilliencrantz nämnas.
Desse kände grundsatserna för en klok Statshushållning, och försto Jo att använda dem, fastän, okunnighet och fördomar oda motarbetade deras verksamma nit.
Oaktadt alla hinder har Jordbruket i Sverige under sednare tider förkofrai sig så mycket, att, 0111 öfverskettet af en god skörd vore till hands vid en sämre, skulle Riket, på det hela räknadt, lör dess nu varande folkmängd sällan eller aldrig behöfva utrikes Spannmål.
Men det händer ofia, att uti en del af Rikets provinser skörden blir god och att Spannmål kan säljas, då uti andra, derifrån långt afskrida, till läge och luftstrek olika, orter missväxt inträffar.
Det är likväl icke ofta möjligt att föra de förras öfverflöd till de sednare, utan så stor transportkostnad, att Spannmålen för dem som behöfde köpa skulle blifva alltför dyr, då de deremot kunde erhålla utländsk Spannmål till vida lindrigare pris.
Beräkningen af hela Rikets Spannmålstillgång är således ofta en osäker grund för bestämmandet af dess behof, då fråga är att förbjuda införsel eller att höja tullen på utländsk säd.
Svårligen kunna ock så pålitliga upplysningar om Spannmåls.förråden erhållas ifrån alla orter, att Regeringen eller en allmän Styrelse kan bestämma hvarje orts behof deraf.
Jag tror derföre, att ett allmänt förbud emot införsel af utländsk
Spannmål , örn det ock möjligen kan vara nyttigt för ett sädesrikt 338 ■Dea 15 April. och tätt bebodt
Land, der inrikes handel och rörelse befordras af lätta transporter på cana» ler och släta vägar, aldrig kan vara tjenligt uti vårt Land, der canaler i allmänhet kosta mer än de äro värde, och der transporter försvåras af Landets ojemna yta och af ProVinsernes aflägsenhet ifrån hvarannan.
Mycken försigtighet och omtanka fordras också att be^ stämma grunderna för en ombytlig Tulitarif på inkommande Spannmål, Man bör i fråga örn anstalter för född* ämnen besinna, att det är mera på köpares ärt säljares fördel man bör tänka, och att en rik tillgång på lifsmedel hufvudsakligast bidragef till folkökning i en Stat samt till alla andra näringars uppkomst och fortgång.
Hr derföre å ena sidan af den tankari* att Jordbrukaren kan och bör uppmilntras genom allmänna understöd, men af alla medel härtill anser jag premier för utförsel af Spannmål vara det sista , sorn i vårt land bör vidtagas — de anses af mänga lör otjenlige, äfven i England.
Å andra sidan tror pg, att det gifves fall* då allmänna anstalter måste vidtqgas, för att skydda landets invånare från en brist , somt den fria Spannmålshandeln möjligtvis icke kunde afhjelpa.
Det skäl, sorn jag anfört mot allmänt förbud af införsel, nemligen svår communicati on emellan en del af Rikets provinser, gäller åter för upprättandet af Spannmåls*; Den 13 April. 239 förråd, helst uti sådana orter, hvilka , aflägsna från sjökuster och ifrån sädesrika provinser, skulle vid inträffad missväxt sakna full tillgång på Spannmål till löda. och utsäde.
Det händer ock, att missväxt inträffar äfven pä de utrikes orter, deri'rån vi Vanligen hämte Spannmål, elier att politiska förhållanden hindra tillförseln derifrån.
Utvagar böra derföre vidtagas att uppfatta allmänna sädesförråd j men Spannmåls* handelns naturliga gång bör, så vidt ske kan, derigenom icke störas, de kostnader
Och olägenheter, som större SädesMagazins upprättande medför, böra undvikas derföre att Staten icke får göra uppoffringar, hvilka falla undersåtarrte till last, och Staten eller nägon allmän Styrelse bör icke befatta sig med Spannmålshandel, hvilket så mycket säkrare leder till Statens förlust, som en sådan Styrelse icke kan ingå uti alla de beräkningar, hvilka Köpmannen måste uppgöra och känna, för att icke förlora på speculationer, som likfullt af oförutsedda händelser ofta misslyckas.
Såsom anvisning att till någon del uppfylla detta ändamål, utbeder jag mig att vördsamt få föreslå; l o Att SockneMagazln upprättas uti alla de orter, der de ej redan finnas.
Uti fattigare trakter böra, så vida ske kan, tillskott på Statens bekostnad insättas i dessa Magazin , för att utan renta utlå - 24© Den 13 April. nas till förlag åt de mest behöfvande jordbrukare, i synnerhet Nybyggare. 2:o Att större allmänna Magazin endast bi-' behållas på sådana ställen, der Kronans TiondeSpannmål, som till aflöningar för Regementen och Flottorna åtgår, förvaras. 5;o Att allmänna MagazinsDirectionens befattning med Spannmålshandel upphör.
Kronans Brännerier i Stockholm och Götheborg indragas, alla förråd och inventarier, samt de hus och Magazin, hvilka icke äro nödvändiga, uti ofvannämnda afseende, säljas eller bortarrenderas. 4:0
Att de penningar, som härigenom erhållas , jemte MagazinsDirectionens öfriga fordringar och tillgångar, insättas uti Banken, för att jemte de medel, som Riksens Ständer ytterligare kunna finna för go :t att till samma ändamål anslå, användas på sätt här efteråt föreslås. 5:0
Att efter granskningen af de berättelser, sorn årligen örn årsväxten ifrån Länen inkomma, ofvannämnda medel, genom cen eller de Embetsmän, åt hvilka Kongl. Majtt behagar sådant uppdraga, fördelas emellan Länen till Spannmåls uppköp. 6:0
Att fördelningen af dessa penningar inom Länen och deras användande besörjes af II.
Den 13 April. 24t af Landshöfdingen med biträde af Hus' hållsSäilskapens Förvaltningsutskott. 7:0
Att penningarne användas till uppköp af Spannmål, helst inom Länet, efter Länets Markegångspris eller gångbart pris. gro
Att mindre Spannmåls qvantiteter , som uppköpas, föras till hvarje SockneMagazin, de större åter förvaras af säljaren, emot borgen, så framt våda är för dess vederhäftighet, och emot skyldighet att efter anvisning vid påfordran utlemna den sålda Spannmålen.
Q:o
Att på större Spannmåls lager lån för lindrig renta kunna lemnäs. 10:o Att de Jordbrukare, sorn utmärka sig att väl sköta sin jord och för odlingsföretag, äga företrädesrätt både att sälja och beläna. 11:0
Att då så svår missväxt inträffar, att fara är för hungersnöd, Regeringen- må äga rätt att lyfta det mindre creditivet.
Att hålla jemna Spannmålspris är icke möjligt utan uppofFringar å Statens sida, som skulle öfverväga fördelarna, hvilka dessutom icke torde blifva å Jordbrukarens sida.
Men genom ofvannämnde utvägar skulle Landtmannen, så vidt Statens tillgångar medgifva, få uppmuntran och förlag.
N:o 31. 32.
242 Den 13 April.
Spannmåls-förråd skulle finnas ifrån det ena året till det andra, hvilka, utan kostnad för Stalén, blefvo förvarade.
Genom KronoBränneriernas afskaffande skulle åtskilige Provinser i Riket få ökad afsättning på brännvin.
Magazins-Directionens och Magazinens betjening kunde till större delen indragas, och alla de kostnader och o ägenheter besparas, som Magazins underhåll medföra, äfvensom transport till och ifrån MagaZinen kunde undvikas, då köparen genast kunde hämta sitt behof hos säljaren.
Friherre Wirsén! samt Herr Manner stams anföranden bletvo till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remitterade.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht, hemställde , om icke, då flera Memorial och Dictamina angående Magazinslnrättningen blifvit remitterade till Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet, men Konungens Nådiga Proposition i samma ämne i dag blifvir remitterad till StatsUtskottet, berörde Memorial och Dictamina icke borde, för sammanhanget skull, från OeconomieUtskottet till StatsUtskottet öfverlemnas.
Mar skalk en erinrade, att Utskotten ägde att sins emellan samråda.
Herr Flach, Carl, uppläste följande; Den 13 April.
243 Det Memorial Herr StatsSecreteraren Grefve Mimer i Plenum den 31 Mars uppläsle, har gifvit mig full anledning att åter intör Eder Excellence och Högloft.
Ridderskapet och Adeln få vördnadsfullt framlägga mina tankar.