Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag utbeder mig allenast fä anmärka wid hwad nyh nämndes om fordna tiders händelser, att det ej är rättwist skylla pä Riksens Ständer hwad Partierne genom sina Commihioner tillwäga bragke.' och för öfrigt tror jag ej faran wara stor att nägot Utstött blifw"r en Commihion som dömmcr och straffar, men wäl em som för cwigt bcgrafwer.
Om jag ej orätt fattar närwarandc öfwcrläggning, sä är discussionen nu blott om den frägan huruwida den som anmäler bör aoswara:
Och jag frägar nu allenast om nägon enda Riddersman finnes, som will gä fram med det han ej will answara för?
Herr Lock, Loisit?
Luävi§:
Jo jag.
Herr I^ammarskölsi, I^orsnro:
Li, kasä wigtigt det kan wara att en ConstitutionS - Ut, stotts Ledamots mä göra anmälan i sitt Ständ rörande Stats-RädetS förhällande, lika wigtigt är det ock att han derföre ikläder sig answar.
Att utsträcka Riksdagsmanna -rätten utöfwer all answarighek, more en wcrklig obillighet; Och hwad angär skillnaden i detta fall mellan anmäla och anklaga, är den sä fin, att jag för min del icke kan inse densamma.
Herr Lock: En wärd Ledamot, Friherre Lagerström, frägade om nägon Riddersman wille gä fran» 4412 Den 19 October. fram med det han e) wille answara för: och )ag stvarade att jag det wille.
Venna frägan delar sig i twä.
Om jag säsom individu anklagar nägon, sä skär jag tils swarS med wärjan eller med lagen.
Men om jag säsom Ledamot i ett Utskott uppgifwet' nägot som mina Mcdbrödcr wittja bcgrafwa, dä bör jag icke stä till answar.
RopadcS bra.
Herr käbImsn:
För min del har jag e) emot att hwar och en mä answara för sanningen af sine upgiftcr; men jag tror allenast at detta sä faller af sig sjclst, att icke nägot serskilt derom behbfweS stadgas.
Herr 8 tr» le, Larl däa§nu8, utbad flg fä anmärka, att om en Ledamot af Constitutlons-Ukfkottet skulle answara för sin anmälan, tpcktcS med samma ffäl hela Utskottet böra answara när det remitterar mälet till Justitiä - Ombundsmanncns ätgärb, och yttrade sig ej kunna inse hvarföre en individu borde njuta mindre säkerhet, än hela Utskottet.
Erefwel^örner:
Jag har hörk frän alla häll, att EmbetSmän böra kunna straffas; Jag tror al, deles att sä bör ske, och jag önskar fullkomligen att deras ansvarighet mätte blifva alfwarlig.
Men jag frägar om man derföre emot dem bör glömma alla former, om det instämmer med rättvisa, med Lagenafsigt, med Statens väl, att gä ifrän den ordning som Constitutionen stadgat?
För att prbfwa huruwida de upfyllt sina skyldigheter, har Constitutionen stadgat, att StatS - RädetS Protocollcr skola till ConstitutionS» Utskottet öfverlämnäs.
Oä Utskottet efter en sädan pröf - Dm 19 October. 4413 profning gjort cn anklagelse, är dm ckt resultat af flere Personers inhämtade kännedom.
Oä frägan blott är om deras entledigande, blir ben ett föremäl för Ständernas ytterligare granskning
Dä frögan är om att anklaga dem, blir det Justitiä-Ombudsmannen som med LagenS wapen förer Nationens talan.
Men om, emot Utskottets mening, en enda Ledamot uppträder som angifware, och anklagar dä pluraliteten frikänt, dä constrtuerar han sig sjelf till Actor.
Om han dä ej skulle answara, hwad wore dä personlig säkerhet, hwar skulle finnas ett correctif för dm enskiltaS tilltagsenhet eller illwilja. Grefwe De tiaräia: Herr Grefwe Läömer frägar hwar personlig säkerhet skulle finnaemot den enskilteS tilltagsenhet eller illwilja?
Jag frägar tillbaka, hwar skulle
Rikets säkerhet finnas, om en rösts majoritet i Constitutlons - Utskottet skulle kun. na decidera att käniredomen af Stats-Rädets förhållande borde undanhällas Riksens Ständer?
Herr von 8 c si u IL s n k e i m, Dnviä:
Jacs skulle räkna för en synnerlig lycka att kunna förena de stridige tankarne k förewarande ämne, och det i bfwercnsstämmclse med Regerings - Formen»
Det förefaller hetänkligt, sä i enskilt som allmänt af* seende, att cn person skulle framträda för Riksens Ständer och anklaga cn sä betydlig Embetsman wid Riksstyrelsen, som ett Stats - Räd.
Dä detta icke heller kan ske förrän Stats - Räds Protocollen blifwit genomläste och granskade, och hwilket äfwen bör blifwcr (konstitutions-Utskottets aldraförsta fbremäl; hwarfbre mä icke wälbemälte UtskottS gemensamma Betänkande om Stats-Rädets förhällande kunna till Riksens Ständers klerm framgifwas?
Dä i ett sädant BetänTredje Band.
N:o 210, tands 44^4 Den 19 October. kande alltid bör anföras om en eller annan Ledamot warit af serskilt tanke, sä äga ju Riksens Ständers klarin tillfälle att inhämta och pröfwa den olika meningen, samt till och med, om nägon gäng sä nödigt pröfwadeS, Constitiltions - Utskottets rädplägningar eller Protocoll uti det omtwistade wälet infordra.
Sälcdcs bleftve ju ingen förbrytelse emot Civil - eller Fundamental-Lag dold, och ändamälet winnes förutan offentelig anklagan och dcrä följande answar.
Grefwevs la O ar 6 is:
Det är för mig päkostande att ej kunna alldeles instämma i den högst aktningswärda Ledamoten Herr von LckuirsndeimL lanke, dä jag besinnar att möjligt more, det Cvnstitu<ions - Utskottet kunde ända till flutet af Riksdagen uppskjuta med inlemnandet af sitt betänkande till Riksens Ständers klena.
Herr von 8cku!Lenke! m:
Jaz kror att granskningen af Stats - Rädets Protvcoll bör genast wid Riksdagens början företagas, och Utskottets betänkande deröfwer inom 4 högst 6 wcckor derefter kunna till Riksens Ständers klena registreras.
Öest erst rom:
Oä ben enda titerstäcnde frägan nu lärer wara om auswarct, tror jag att Herr Grefwe vs la (-Lrstis lätt torde före, na sig i denna punkt.
Ingen Riddersman kan wars sä litet män om sitt egen ära, att han icke skulle wilja ätaga sig nnswanghet och bewisnings - skyldighet för de tillwitelser han kan finna sig befogad att göra en annan.
Herr 8 trZ ! s, dsiils IVjlkslm:
Dä 507 § Regerings-Formen stadgar att frägor
Uti detta ämne kunna i Riksens Ständers kvrm wäckas, synes frägan blott kunna upstä, om icke en Ledamot af Ukstoktek, ' sedan Den 19 October sedan en upkommcn fräga, om de nämnde Ämbetsmänförseelser blifwit uti Utskottet afstagen, bbr äga, att uti sttt
Sländs klenum wöcka dcn motion, denna § ointalar.
Hwad äter frägan om answarighet angär, sä enär han till sia framställning npttjar det Formulair som i g-dc Momentet 29 H Riksdags- Ordningen fbrcffrifwes, spneS han mig böra för allt answar wara fri. Grefwe Öejg 6 st stI 6 t
Aag är aldeles ense med Friherre Legerström i vett tanken att ingen Riddersman lärer wittja utan skäl anklaga en annan.
Mett answaret derföre kan ej bljkwa annat ätt en samwetsförbindelsc; Säsom Riksdagsman kan halt icke answara inför Domstol, sä mycket mindre söMStändct ej fär wälet pröfwa och dömma, utan det beror helt och hältet af Lagen att efter öwstäkdigyettknK fri» eller fälla dcn anklagade.
Friherre LastetttröM!
Mätte ' säga att jag nu ej förskär ben wärda och uplpsta Ledamoten Grefwe Oe la Oarclie.
Huru kan det wara möjligt att answara för sitt famwete, och ej wilsta göra det inför Domstol?
Om nägon här ffulle mihfirma en annan till hans heder och rpckte, skulle den omständigheten att han innehar en plats i detta ruln kunna frikänna honom för answar?
Grefwe Dela 6 Lt st i e: Friherre
Lsgerström har mpcket orätt fattat mitt mening, om hatt tror att jag här eller nägon annorstädes skulle will)» Undandraga mig aftswara för mitte gerttingar elier nst« na ork.
Men annat är att anklaga, anttat att enligt sin pligt anmäla bä matt warit af ett skiljaktig mening med det Utskott, af hwilket man är.
Det förra 44!
Den 19 Gctober. förra anser jag wara ett brott, som straffbart ej heller Lör undgä att straffas.
Det sednare äter är min skyldighet, hwars uraktlätande mitt egit samwete och mine Medborgare, hwilkaS förtroende lämnat mig tillfälle ernä upplysning, skulle äga rätt att fbrebrä mig.
Mia tanke är att en Riddersman-första pligt är, att handla efter sin öfwertygelse, och att den anmälan han.L följe deraf gör öfwer be olika begrepp han med en majoritet i ett Utskott ägt alldrig kan anses som eir anklagelse.
Jag känner ej hivad beslut Ridderskapet och Adeln häruti behagar taga; men jag stall alldrig gä ifrän ben öfwertygelse, att som Ledamot i Constitutions -Utskottet blir min pligt alltid den som tillkommer hwarje Riksdagsman, den att handla enligt fin öfwertygelse, och att fritt och otwungit yttra sin mening.
Ropades bra och proposition.
Friherre Westerström:
Jag instämmer fullkomligen i Herr Grefwe Oe la Larsties yttrande att det wore owärdigt en Riddersman akt ej handla enligt sin öfwertygelse och sin pligt: det är sä rySwärdt, att det knapt af nägon här lärer kunna fattas.
Men dä Herr Grefwen sjelf ser omöjligheten att en Riddersman skulle handla annorlunda, ser jag ej samband uti att ej tillika willja ikläda sig answar för sitt förhällandc.
Att Herr Grefwen sjelf skulle kunna göra ett ogrundadt tillmäle, förutsätter jag säsom omöjligt.
Men det är ej omöjligt, att nägon af felande insigtcr, af hetta , eller dylika orsaker, kunde obehörigt anklaga en annan.
Och dä denna möjlighet kan supponeras, inser jag ej hwarföre icke en sädan ställe sjelfmant willja underkasta sig answar.
Gref, »
Den 19 October. 4417 Grefwe körner:
Jag hör mycket talar om Riddersmanna ära, om omöjligheten att RidderSmän skulle kunna förnedra sig till en falsk eller förhastad angifwclse.
Jag skulle kunna erindra, att icke Constitutions - Utskottet, att icke Riksens Ständer bestä blott af Riddersmän, att Riksens Ständer utgöra ett antal af nära looo Personer.
I sanning skulle jag lyckönska mitt fädernesland, om ibland dctza 1000 Personer ej funnes en enda, som af begär att lysa genom anklagande af en mägtig person, af hat, af mittag, eller genom andras intalan, kunde läta sig förledas till 0- riktiga anklagelser:
Och om en sädan Person funnes, om händelsen gjorde- honom till Ledamot i Constitukions, Utskottet, hwilka källor till oredor! hwilken osäkerhet! hwilka farhägor skulle icke skilja ifrän Staten duglige Embetsmän, eller inskränka deras werkninaskrets!
Är det dä billigt, är det klokt, att göra La- - gar, som dä passioner behärrska sinnena, kunna bereda frihetens undergäng.
Ropades om proposition i anledning af Grefwe Os is 6ar6ies yttrande.
Herr käsilmsn:
Ribberssapek och , Adeln torde tilläta mig förcflä det tillägg, att sedarr en Ledamot af Constitutions > Utskottet, som deruti rörande Stats-Rädcts answarighet warit af skiljaktig tanka mot Pluralitetcns, anmält den samma hos sitt Ständ, 'bör Ständet deröfwer infordra Utskottets yttrande.
Oerjgenom kommer Ständer i belägenhet att pröfwa, innan Domstol fär med mälet befatta sig, och olägenheten af en förhastad angifwelse förekommer.
För öfrigt utbeder jag mig fä nämna huru jag fattat dm answarS-skyldighet, som här kan komma i fräga.
Jag tror att om man anfört en falsk upgift, sä bör man 44^8 Den 19 October. tvisterligen derföre answara.
Men om den anklagade blifwer, efter inhämtadt utlåtande afUtffottet, genom StändetS pröfning ställd under Justitiä-Ombudsmannens Activa, och saken öfwerlämnad ät Domaren, dä synes mig answars-skyldigheten icke böra äga rum, äf« wen om den anklagade sedan skule frikännas.
Skul, fe nägon annan answars-skyldighet stadgas, kunde man hljfwa straffad för sin öfwertygclse, ej för det man W^brrffat esk förtroende och afwikit frän sanningen.
Friherre (gellerström:
Den answarighct
Herr käklmsn nu föresiaglt, synes wig icke tillxäckelig.
I 4:de Momentet af 29 Z Riksdags - Ordningen finnes sbreskrifwit sättet huru en Ledamot af ett Riksständ kan yrka granskning äfen Stats - Räds Ledamots förhållande.
För en Ständs-Ledamot som gär till tvaga pä detta sätt, är det klart att nägot ans swar icke äger rum.^
Men om en Ledamot af Constia tutions - Utskottet, som haft tillfälle att noga granska Stats-Rädets Protokollet, gör en anmälan som ej är med sanningen instämmande, blifwer förhällandet helt annorlunda, Den första skyldigheten för en UtskottsLedamot är att ej inkomma med en oriktig anmälan till sikt ständ.
Om jag i allmänna lifwet är answarig för mina upgifter, hwarföre skulle jag ej i detta mycket wigtigare fall mara det?
Herr LZKImnnr Häremot fär jag erjndra, att i det fallet om saken finge en annan wändning tvid betz handterande af Riks - Rätten, s^m har tillfälle att genom flera upgifter af omständigheter, och genom Parterncs hörande närmare utreda densamma, skulle jag kunna komma att straffas för det jag sett Hest olika med ani^a.
Grrf - Den 19 October- 4419 Grefwe De Is (-archie:
Jag kan för min del sä mycket mindre gilla Friherre Lecherströms yrkaade, som det aktid mäste wara Domarens, lika som allas skyldighet att skilja Personen frän saken.
Tiven, ne lika wälmcnandc kunna se olika samma sak: exem, pel dcrpä finne wi alla dagar innom detta Riddarhus.
Skall jag för cu mot majoritetens skiljaktig mening innom ett Utskott, straffas, och wara fri dä jag talar ittiiom mitt Ständ?
Oä borde åtminstone äfwcn inträf, fa, alt om Domaren, som äger fria eller fälla, sunne mig hafwa haft rätt, borde alla de som emot min tanke frikänt en Stats-Räds Ledamot ställas till answar.
Man kan säga att det är olika att anklaga, och att frikänna.
Men dä wid en Riksdag Eonstitlltions - Utskottet gör sig i alla afseende^ förtjent af Ständernas bifall, Ständernas erkänsla, kan ju wid en annan möjligen hända, att ett Utskott af helt 0, lika tankesätt tillsättcs och en faction lika lätt styr» ett Utskotts göromäl, som ett Ständs, lifa lätt dölja gynnade Embetsmäns fel och oduglighet, som enligt fin pligt gifwa Ständerne det tillkänna, hwad blcfwe följden deraf?
Jo, Fäderneslandets fortfarande olycka, och den sä mycket mera tryckande, som wi sjelfwe wällat, sjelfwe samtyckt till bibchällande af densamma genom ekt förhasta.dt bifall nu, dä wädan kunnat afhjelpas.
Och hwarun ligger wäl den Lagstridighct, som förcbräs dem, hwilka yrka detta anmälande, dä 107 H lillåker hwaije Riksdagsman sädan anmälan i sitt Ständs göra?
Skola Utskottets Ledamöter, för det de äga sitt Ständs förtroende, sakna en rättighet dc förut ägt?
Skall ej en ökad förmän winnaS om anmälan rörande de högste Embeksmännen ernäs i» frän dche om sanningen, genom sjelfum Protocollerna, Upplyste män, framför andre, som, möjligen ledde bakom ljuset af hämden och illlkan, skulle pädikta Em betss - 4420
Den 19 October. ketsmän brott dem de aldrig begätt?
Jag kan aldrig anse denna anmälan säsom stridande mot Regerings, Formen, utan tror den twärtom wara en nyttig, en Högst nödwändig tilläggning wid den 29 Z i RiksdagsOrdningen.
Det är i den bästa, den renaste afsigt jag den yrkar; den är fullkomligen öfwercnsstämmande med mitt sawwcte, med det begrepp jag om denna sak fattat; och jag fär Medes HoS Eders Exccllence Herr Grcfwen och Ordförakden dcrbfwer begära proposition, sedan alla sig deröfwer yttrat.
Eesterttrörn:
Det är ej med stora ord om Fäderneslandets olycka och wädan af ett förhastande, som jag will fästa Högloft.
Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet.
Det bör ej kunna'supponeras, att en Ledamot alldeles utan granskning gär fram med en anmälan i sitt Ständ.
En enskilt Lswertygclsc bör ej gäla, der handlingar äro att tilgs.
När han dem genomläst och granskat, och derefter, emot Majoritetens me, ving, inkommer med. en anmälan grundad pä falska uppgifter, dä sker det ej af skiljaktig öfwcrtygelse, u, lan af enskilta afsigter eller iftwillja:
Och omen menniska med elaka afsigter ej skule hafwa nägot answar att frukta, hwad bleflve dss personlig och allmän säkerhet?
Herr von Sckrulrenkeim:
När Constitutions - Utskottet bör läsa alla Stats - Rädets Protocoller, och genast wid Riksmötets början företager sig deras granskning, kan jag ej sinna hwarföre icke Utskottet kan hinna til Riksens Ständer inkomma med ett generelt betänkande öfwer Stars - Rädets Ledamöters förhällande.
Dä är det ju hwar UtskottS Ledamots rätt att täta sin skiljaktiga tanke medfölja be - Den 19 October. 4421 betänkandet; dä winna ju Riksens Ständer i ett sammanhang alla nödiga upplysningar; dä blir ingen enskilt Ledamot anklagare.
Jag är längt ifrän att yrka det en person hwilken som häldst, som inkommer med diktade uppgifter, ej »kulle derföre answara; men bet syncs mig att pä delta sätt skulle hela denna fräga undwikas och hwars och ens rätt wara ordentligt fbrwarad.
Grefwe O e ! s 6 ar 6 ie:
Jag tror kitt ett af de stora skäl som bidragit att förlänga denna öfwcrläggning, är det misstag svin göres, dä man kallar dilation och anklagelse hwad som endast bör kallas en anmälan.
Bewillnings» Utskottet, hvaruti jag har den äran att wara Ordförande, har wid denna Riksdag anmält felaktigheter i uppgifterna öfwer wissa bcwillnings - artiklar, men derigenom har det icke gjort en anklagelse.
Ätt förmena en sädan anmälan fä göras, wore det rätta medlet att för ewigt nedtysta hwart enda fel som kunde bcgäs.
Äter yrkades Proposition, hwarefter uppkom nägon oro.
Herr Ilism:
Jag ber att fä äterföra Högloft.
Ridderffapct och Adeln till den simpla frägan om en Ledamot af Constitutions - Utskottet skall hafira rätt att utan answar anmäla i sitt Ständ felaktigheter i StatS-Rädet bcgängna.
Dä möter den omständigheten att en sädan Ledamot bör considcrcras som Riksdagsman, hwilken efter Regerings--Zormen ej answarar för stna yttranden i Ständ eller Utskott.
Jag tror att-för en osanning bör hwar och en ansvara:
Men att ge an cn osanning, är omöjligt för en A« delsmanr m felaktig, en eezuivohus uppgift är allt 4422 Den 19 Octsber. hwad som är möjligt.
Skulle nägvn ansvarighet 2, läggas en Utikotts - Ledamot som gör en sädan åmnäs lan i sitt Gränd, sä borde pä samma grund de ösrjga Utskotts - Ledamöter auswara, som obehörkgen shr anmärkningar frikänt ett SiatS.
Räd; mcn jag fös MM del tror att intetdera är rigtigt. - - . - ^ ^ ^ - ' X ' ^. Grefwe körner; Jag tycker för min del att wi ha kommit oändligeu längt ifrän frägan.
Den första tycktes mig wara, om det skulle äga rum att en enskilt Ledamot med sin tanke skulle fä gä till Ständer sedan pluraliletcn af Utskottet icke funnit skäl till nägvn anmär/uing emot ett Stals-Räd eller annan hög Embetsman.
Ifrän denna fräga har uppkommit den om answar för den Ledamot, som hos sitt Ständ gjorde en sädan anmälan.
Jag har yrkat och jag tror ännu att Constitutioncn wägrar det förra.
Men wilja wi afwika frän Constitulionen och öfwer, skrida de gränsvr den utstakat, sä mäste ätminstone för en ny Lslus ett nytt corrcctif stadgas, och dä finner jag för min del intet annat, än det af answar för den Ledamot som gjort ett sädant anförande.
För att ännu närmare nalkas Constitutioncns esprit och bibehälla nägvn af de former den stadgar, torde jag fä fdreflä Högloft.
Ridderskapct och Adeln, om icke, när en Ledamot af Eonstitutions - Utskottet gör en sädan anmälan, ett nytt Utskott kunde sättas, för att pröfva hans anmälan och grunderne dertill.
Denna kf, Iverläggning synes mig redan öfwer höfman förlängd, Jag anhällcr derföre om proposition pä Grefwe Os i» 6ar6ies yrkande, och att i contra - propositionen till Dotering answarighets-frägan mätte införas, dä wi af vmröAnmgen fä erfara huru mänga de ärv, som wilja - Den 19 October.
442Z ja undandraga sig answar för sina uppgifter hos sits Ständ. Grefwe
Ds is 6 n r <Z i e:
Jag anser för min pligt att högtidligen förklara att jag person» ligen ej nägonsin äenar undandraga mig answar, hvarken för mina ord eller för mina gerningar, ehuru jag ärnar inlägga Ja wid Boteringen.
Frägan är ej här egentligen annan, än huruwida Ständen skulle äga rätt att fä weta hwad Utskottets Majoritet skulle Wilja deni undanhälla, och Ständen derefter genast hänvisa saken till Domaren? det är om Domstolen eller Utskottets Majoritet skall döma.
H e r r ? ä k l m » n
I I händelse contra - pro» positionen skulle innefatta answars - skyldighet för en Utskottets Ledamot som will göra en serskilt anmälan, fär jag äfwen proponera answar för Utskottets Majoritet, dä den undcrlätit att till Ständerna uppgifva bcgängna felaktigheter af Stats - Rädet.
Hans Exccllcncc Herr Grefven och Ordföranden uppläste följande sk- ifteliga proposition:
Difaller Högloft.
Ridderskapet och Adela ZtdZe Momentet af 29 § Riksdags - Ordningcn, med det tillägg, att det skall wara hwarje enskilt Ledamots as Eonstittltions - Utskottet rättighet och skyldighet att hss sitt Ständ anmäla, om wid granskningen ak StatsRädets
Prvtocollcr han finner Utskottet ej hakva gjort afseende pä de i detta Moment nämnde Cmbetsmäns förhällande?
Herr 4424 Den 19 Gctober.
Herr Silverstolpe, Gustsf ^krakan», Grefwe körner, -^golpö Göran, och Herr 8 i j v e r s t o I p e, kVegric Lamuel, tillkännagäfwo att de reserverade sig emot det föresiagnc tillägget, säsom innefattande en förändring i Constitutivnen.
Herr krlntskkölg, kaul: an säg ordet skyldighet böra utgä.
^ Ropades Nej.
Äfwenwäl prkabkS att answas righcts - flögan mätte intagas.
Grefwe vela 6 srZis:
När i tillägget det är hwar Ledamot säsom en skyldighet äkagdt att aninäla Ukstotkeks uraktlätcnhet, huru skulle han dä kunna till answarighet förbindas?
Det fbrwä-, nar mig akt finna det man täger ordet skyldighet för innebärande en bestämd frikännelse för answar: och jag begär att answarighetcn i contra-propositionen infbreS.
Herr kn klmnn:
Om en sädan contraproposition skall äga rum, önskar jag att answarighe. ten mä stadgas blott för uppgifternas sanning, ej för ben öfvertygelse man kan hafwa om sakens »verkliga fbrhällande.
Grefwe OslnLargie:
Skulle hwar och en som efter ett felaktigt begrepp handlar, derföre, ansvara, sä skulle answar äfwen kunna drabba dem som tillsatt utskottets Ledamöter, och stutclrgen utsträchaS till hela Ständer. F r i- ^
Den 19 October. 4425 Friherre Legerström:
Sophismer, Herr Grefwe.
Sophismer öfwertyga cj: och jag för min del skulle wi§crligen ätaga mig answar för hwad jag till mitt Ständ anmält.
Herr kskiman:
Den som reserverat stg mätte hafwa tillräckeligt samwetsfrid.
Herr Lsxerkeim, Oiok ^c»k. förklarade att han wore och alltid skulle fbrblifwa af Herr Grefwe Oe la 6aräies tanke i detta mäl.
Friherre ^gelsvnrg, Lric 65ran, uppläste första delen af no Z Regerings - Formen sä lydande: "Ingen Riksdagsman mä kunna under tilltal stallas eller sin frihet berbfwas för dest gerningar och yttranden uti Riks - Ständen eller nägot Riksens Ständers Utskott, utan att det Ständ, till hwilket han hörer, sädant tillätit genom ett uttryckligt beslut, deruti fem sjette delar af Ständets wid omröstningen in xlenc» tillstädes warande Ledamöter instämt;" tilläggandes Friherre ^gellvärg att han samtyckte till den föreslagna contra - propositionen pä det willtor: atk detta no:de Z:ns stadgande äfwen deruti inlogeS.
Härtill ropades af mänga Ja, af andre Nej.
Dct är just bet i denna Z fbrekomne answar, som min mening wore att Ständer nu skulle en gäng för alla ! förewarande calem stadga.
Härefter ropades ätskilligt.
Gref - 4426 Den 19 October. Grefwe De ig 6ar6!e:
Jag krök «) dek bbr kunna j nägok fall förnekas en Sköndets Ledamot att yttra stg, mot eller med Pluralitet ten, yttrandet mö wara behagligt, eller ej:
Och Zag hemställer om den ömtälighct om Regerings-sättet som wid denna bswcrläggning wisat fig, ej äfwcn bör strätka stg ända till den Iio:de §:n Regerings-Formen.
Grefwe !e1örner:
När den ömtälighek upphört, som io7:de Z i Constitutionen bordt wäcka, när man täger för afgjordt att en enskilt Ledamot af EonstittitlonS - Utskottet för emot Pluralitetens tanke gä till Ständet med anmärkningar emot Rikets högsta Embrtsmän, dä bcyöfj ätmiustonc ett corrcetif e« mot en sädan förändring Uti EonstitUtioncn, och detta cokrectif katt ej bestä i annat än i den LedamotS answarighet, hwilken för stn enskitta del anklagar en annan inäiviäu.
Här blifwer förhällanbet kmcllakt twenne enskiltct och en Embetsman bör wäl ätminsto» ne e) njuta mindre säkerhet än alla andra.
Hans Exccklence Herr Grefwe» och Ordföranden: ester den uppläsning Friherre ^äeisväiä g,ort af 110 §, tror jag mig e) tillständigt att ä en fädan answarjghct, fösom emot Regerings - Formen stridande, göra proposition.
G r ef w e öä örn er:
Pä samma grund , nemligen: som mot Regerings - Formen stridande, anhällcr jag att det as Herr Uäinman förrflagne tillägg
Icke mätte widare framställas till proposition.
Leäerteeöm: Hwad ett wärd
Ledamot behagat yttra om ömtälighek för den iic>:de Z Regerings - Formen, tror jag ej innebära mycken Den iy October^ 4427 Mycken betydelse.
De söm tala om ömtälighet, torde kon hända förr än jag proponera aswikelser fräa Grundlagen.
Grefwe I) s 1 s 6 a r st i e: Jag tror ej det kan wara i Ständct" tilläfik akt hos nägon Ledamot förmoda brist pä ömtäiiahct för Grundlagen, eller vik han skulle kunna frän grundlagen afwika.