Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att stadga mitt begrepp 1 denna del, har jag, så vid förra Riksdagar, sorn nu, jemfört den ena Grundlagens föreskrift med den ändra, Och dervid funnit collisiöner uppstå, hvilket visar nödvändigheten att en ändring 1 dessa olika stadganden ägde rum.
Lika så väl Riksens Ständer ägt att deltaga uti stify tandet af RegeringsFormen, lika öppen rät ti g-] het äga de att framlägga förslag till en förän^ dring deruti ; Och jag hemställer således , oin icke, på sätt Herr Cederskjöld yrkat,rötskottets förslag kunde återremitteras, samt de utaf honom framställda anmärkningar för Ståndets gemensamma unka förklaras.
Nyttan af Herr 190 Den 23 Maji« Cederskjölds förslag , att Riksens Ständer må äga afgörande-rätt, utan afseende på pluraliteten innom Utskottet, anser jag vara den, att i de lall, der tydlig
Lag ej blifvit öfverträdd, men der Opinionen om oskicklighet är grundad, böra ej 8 personer äga magt att tillintetgöra all anmärkning.
Jag har förut framställt, huru genom en felagtig sammansättning eller utöfning innom C.onstitutionsUtskottet, endast 8 Ledamöter af 24, så länge voteringar Ståndsvis fortfara, behöfva vara ense, för att låta hvad anmärkning som hellst förfalla, och utan att några skäl derföre uppgifvas; hvilket aldrig måtte hafva varit Lagstiftarens mening. jSIär nu härtill kommer, att ett RiksStånds önskan om tryckning afen del af Utskottets Pro. tocoller, blifvit afslagen derigenom, att två Stånd stadnat emot två, oagtadt rättigheten dertill är uti TryckfrihetsLagen tydligt medgifven, då visar sig nödvändigheten deraf, att i händelse något Riksstånd ännu skulle bibehålla den idée, att omröstningarne innom Utskottet böra ske Ståndsvis, tillse, att Nationens rättigheter icke bortslumpas, som lätteligen kan hända, hellst om äfven hädanefter skulle inträffa, att någon Person innom Utkottet blefve så illa instruerad om, hval han bör votera, att han toge miste om med hvilken af de öfrige Ledamöterna han borde sig förena.
Jag anser således kommande Ständer icke böra betagas att förändra 107. för att-stadga, att det tillkommer Riksens Ständer och ej ConstitutionsUtskottet att pröfva de anmiirkv
191 ningsfrågor,' som innom Stånden eller andra Utskott än ConstitutiönsUtskottet väckas, eller ock, att få den mening tydligare uttryckt, som jag af denna §. fattat, och hvilken nu i nio år blifvit tillämpad.
Jemte det jag förnyar min anhållan om återremiss med antagande af Herr Cederskjölds yttrande, såsom Ståndets gemensamma tankar, förenar jag mig äfven med Friherre Åkerhjelm deruti, att både Utskottet och den tilltalade böra komma ij tillfälle att förklara sig.
Härvid får jag äfven framställa den önskan, att ConstitutionsUtskottet ej ge. nom olika meningar må tillintetgöra Tryckfri-i hetsLagens stadgande.
Då det hvarken är likgiltigt för Nationen att få veta, huru hvarje Ledamot af Utskottet uppfyller sitt ansvarsfulla kall, eller likgiltigt för den Embetsman, mot hvilken anmärkning blifvit gjord, att Allmänheten får känna om den sam.' ma varit grundad, elier icke} är det så mycket mera magtpåliggande, att Riksens Ständer sättas i tillfälle att meddela ett rättvist omdö-' me härutinnan.
I anledning af Herr Gref. ve Mörners yttrande, ber jag, att få erinra, det jag ingalunda sagt, hvarken att StatsRå? dets Ledamöter äro integrerande delar af Majestätet, eller att de så anse sig.
Jag harlemnat åt hvem som vill att så anse dem , och om denna framställning också kanhända var Den 23 Maji.' origtig, så ägde den dock ingen syftning att såra, utan varj som jag trodde,' nödvändig, för att visa, att då StatsRådet éj borde så betragfas, och ej heller kunde ainses utgöfa delar af den Öemocratiska Magten , så återstod ingen annan Magt, till hvilken StatsRådet kunde hänföras, än den Aristocratiska, och orri jag i denna benämning felat, så har jag deri delat öde med en stor Man.
Montesquied kallar också Aristocrati den tredje Magt, sorn bör finnas i alla ConStitutioner, och hvars änJ damål han uppger vara, att genom sin återhållande kraft förhindra ali friction emellan dé båda ändra.
Jag vet rätt väl, att den okunnigä hopens rop fästat ett förhatligt intryck vid ordet Aristocrati; men då jag talat inför Rikets mäst upplysta Stånd ; och då jag dessutom framställt endast den välgörande egenskapen af vår consti-i tutionella Aristocrati; så hade jag, kanhända,- bort skonas för alf förtydning äf min mening.
I)en slutföljd Grefve Mörner i öfrigt gjort, att då Ständerne ej ägde tillgång till StatsRådets Protocoller, Ständerne éj heller skulle kunna afgörande rätten utöfva; denna invändning är redan af mig undanröjd.
Jag här påmint deéom, att om Ständerna i något enda fall skulle få sjelfva bedömma Ministéren, hvilket likväl synes vara medgifvit i sjelfva den förändring , sorn nu föreslås oss, en förändting, som ju åter ické åsyftar §:s borttagande; så skulle alltid sammsi consideration uppstå, nemligen, att upplysning om innehållet af Protocollerne i anmärkningsfrågan 6kulle lemnäs Ständerne af Constitu*j tions - Den 23 Maji. *93 tionsUtskottet, på samma gång, som anmärkningen återlemnades; och då det måste medgifvas, att i något fall Ständerna kunde erhålla den upplysning, som borde tagas utur StatsRådets Protocoller; så vöre det också klart, att så äfven borde tillgå i alla antmrkningsfrågor, emedan Lagen icke gifver ringaste anledning till någon arbitrair magt hos Utskottet, att i något fall lemna en sådan upplysning, och i andra vägra den; hvilket likväl skulle äga rum, derest Utskottet kunde göra hvilketdera det ville.
Då RegeringsFormen befaller, att Utskottet skall höras, och Riksdagsordningen befaller, att alla Remisser skola af Utskotten besvaras; så måste ändamålet vara, att Utskotten skola, i alla Mål, lemna all den upplysning, ali den kännedom, som Utskotten äga.
Alla minnas den magt SäkerhetsActen gaf Monarken, och äfven skadligheten deraf.
Mitt föremål fordrade icke mera, än blott att påminna om faran af en Conseil af ingen ansvarighet inför Nationen; en fara, som jag tror att vi icke nu böra å nyo underkasta oss, men hvartill vi dock ganska mycket närma oss, om vi antaga hvad man nu föreslår.
VI- B. II, Afd. 25, a-6. 194 Den 23 Maji. förlåtas min öfvertygelse, att jag anser detta Betänkande utgöra första steget att föra oss derhänj ty blir det afgjordt, att all afgörande rätt tillhör ConstitutionsUtskottet; så ankom-* jner också hela Ministérens ansvarighet inför Kationen ensamt på det mer eller mindre inflytande, sorn möjligen kan i framtiden vinnas yå våra Riksdagsval, och synnerligen på det val till ConstitutionsUtskott, som Electorerne äga att anställa; och det vore då icke heller omöjligt, att resultatet af den nu föreslagna förändringen blef, att
Ministären vore indirect gjord till domare öfver sig sjelf.
I anledning af Herr Friherre Åkerhjelms anmärkning, ”att det Alternativ, jag föreslagit, skulle vara oantag-j ”ligt, emedan det skulle förutsätta, att ransaka ”ning i Stånden anställdes”, vill jag blott förklara, att jag alldeles icke anser någon sådan ransakning erforderlig, om än Alternativet an-, tages.
Constitutions Utskottet komme i alla fall att utreda ämnet och deraf framlägga en Species Facti, för att tjena till ledning för RiksStånden i deras omdöme.
För öfrigt tor-i de jag få erinra, att vid dylika frågor, hvaröfver Opinionen ensam äger Domsrätt, ingen annan undersökning, till och med i ConstitutionsUtskottet, egentligen tarfvades, än blott för att upplysa den Personens verkliga förhållande, mot hvilken anmärkning blifvit gjord, samt huruvida han till eller afstyrkt den klan-! drade åtgärden o. d. Slutligen upprepar jag annu en gång) att jag är långt ifrån att vilja
JJrsvara mitt föreslagna Alternativ, såsom dej enda rätta, hvilket borde antagas.
Tåg har blott tyckt, att då denna sak nu blifvit bedömd på två rakt motsatta sätt, vore det lämpligast , att båda tmningarnes försvarare genom framställningen af två Alternativer, vi« sa agtning för hvarandras meningar.
Jag conformerar mig så mycket hellre med Herr Påhlman i detta fali, som jag uti ConstitutionsUtskottet alltid r. serverat mig emot de till Utskottet remitterade anmärkningsfrågors förfallande, för det att tvänne Stånd stadnat emot två, i afseende å beslutet- Jag har då alltid ansett, att ett pluralitets-beslut borde fattas-
Och detta har jag trott kunna ske, när förhållandet till RiksStånden anmältes och Riks S'ånden derefter förvisade Målet till den behandling 73. §. sista Momentet i Riksdagsordningen innehåller.
Emellertid och då detta är underkastadt olika sneningär, anser jag högst angeläget, att Constitutions - Utskottet biifver försatt i tillfälle att i alla Mål kunna utröna Pluralitetens beslut.
Grefve Spens, Carl Gustaf: •
Öfverlägga ningen kan ej slutas, utan återremiss eller votering derom.
Det är i sådant fall nödvän-' digt, att antingen bjuda den ena opinionen rakt spetsen, eller ock låta tvänne Alternativer hvila lill nästa Riksdag, på det då må kunna visa sig hvart åt tidehvarfvet vill. i 96 23 Myt.
Jag instämmer således med Herrar Cederskjöld och Påhlman uti anhållan om återremiss, med förslag till två Alternativer, samt hemställer tillika, om icke Herr Cederskjölds sista anmärkning, om den Species Facti, ConstitutionsUtskottet bör afgifva, äfven kunde få intagas i den Redaction han föreslagit sålunda: ”Sedan sistnämnde Utskott deröfver blifvit kordt, och utförligen sig om Målet yttrat”
Jag underställer tillika, om icke i sista delen af Herr Cederskjölds alternativa Redaction, äfvensom motsvarande ställe i Utskottets, efter orden: ”'pröfve och afgore”, borde tilläggas: ”efter föregången votering” Erfarenheten har visat någon gång, att sedan vid en Acclamation, blott få Nej hörts, men en enda begärt votering, votering gen derefter mot förmodan utslagit.
I anmärkningsfrågor kan möjligen hända, att coosidera-; tioner afhålla någon från att begära votering: och det synes mig dessutom vara en vinst för den Person sjelf, sorn skall sättas under ett Stånds omdöme, att veta, det han ock verkligen undergår en PluralitetsDom, men ej de-i ras, som skrika högst.
Jag har nyss hort, att när innom ConstitutionsUtskottet två Den 23 Maji, 197 Stånd sfadnat emot två, Utskottet förklarat ett RiksStånds fram tällde önskan om tryckning af Handlingarne uti ett Mål böra förfalla, eller, som vill säga det samma, afslås.
Denna åtgärd förefaller mig så mycket orig-, tigare, som då i Mechaniquen verkan och mot» verkan äro sinsemellan lika, deraf icke uppstår något resultat.
Utskottet hade således, enligt min öfvertygelse , ej bort meddela något yttrande, utan endast i så beskaffadt fall öfverlemna frågan till RiksStåndens af. görande, annais skulle det emot all proportions lära stridande förhållande inträffa, att RiksStånden icke skulle ägi rättighet pröfva en sådan fråga , sedan innom Utskottet två Stånd directe stadnat emot två Wext Silfverstolpe, Gustaf Abraham:
Då denna Discussion redan varit så långvaiig, att Ridderskapet och Adeln torde haft tillräcklig tid att stadga sin mening, lärer Förslagets åtetremiss blifva en nödvändig följd.
Jag anhål ler likväl att få erinra , att detta ämne är af en annan natur, än de frågor, hvilka från andra Utskott inkomma, uti hvilka Utskottens Betänkanden kunna, jemte alla dervid gjor* de anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
I afseende å den föreslagne nya Redaetionen af 107 i Regeringsformen, hafva tre eller fyra särskilda meningar blifvit framställde.
Någre Ledamöter hafva talat mot den af UL skottet uppgifne förändring, andre hafva ani 198 Den 23 Maji - sett §:n vara fullkomligt tydlig, och andra hafva åter instämt uti Herr Ctderskjölds förslag.
Enligt 56 §. i Regeringsformen, later Ridderskåpet och Adeln till grund för återremissen böra antaga en af dessa olika meningar, såsom utgörande Ridderskapets och Adeins gemensamma tanka och jag hemställer således, om icke Ridderskapet och Adeln nu skulle behaga a‘göra , hvilken af de Iramställde anmärkningarne skall såsom Ridderskapets och Adelns tanka anf.’as, derest icke Ridderskapet och Adeln skulle anse lämpligt, att alla de gjorde anmärkningarne' kunde, såsom Ridderskapets och; Adelns gemensamma tanka , till ConstitutionsUtskottets granskning och sammanjemkande ofverlemnas.
I anledning af hvad nyss blifvit y:tradt, vill jag endast utbedja mig få erinra, att då MontesquieU talat om nödvändigheten af en Aristocratisk magt, såsom intermediaire emelian Konungen och Folket, ät det isynnerhet under analysen af Engelska Constitutionen och i Ofverhuset, som han igenfunnit denna mägt den gifves också verkligen der, emedan Öfverhuset har en gifven Constia tutionel verknings-förmåga.
Men Montesquieu har icke sagt, att Ministéren i England ufe-j gjoide den Aristocratiska inagten.
Med ännu mindre skäl kan det sägas om StatsRådet här.
Jag vill för öfrigt icke bestrida någon att förklara sina ord, men på det sätt, jag börde det anmärkta uttrycket, att StatsRådet skulle utgö - Den 23 Maji 199 ra en del af Majestätet, kunde det ej annat än förefalla mig högst olämpligt.
Hvad angar återremissen af Betänkandet, vill jag ej bestrida den ; men hemställer i afseende på Formen, om icke Ståndet kunde förena sig uti att låta alla anmärkningarne gå till ConstitutionsÖtskottet, på sätt en värd Le, damot, Herr Silfverstolpe, föreslagit.
Jag vill ej här inlåta mig i en littera!r strid om hvad Montesquieu sagt, eller ej sagt.
Här finnes ingen Ledamot, som ju icke sjelf kan läsa Montesquieu, och således också är i tillfälle att döma derom.
Jag vill icke heller tillåta mig den frihet, som en Ledamot nyss tagit sig , att bedöma lämpligheten af hvad andra här tala; men jag anser mig skyldig mig sjelf att erinra, det ingen Ledamot är berättigad att förklara för olämpj ligt hvad jag , med laglig rätt och i logiskt sammanhang med frågan, till Protocollet yttrat.
Hvad åter hufvudfrågan angår, så anser jag ganska betänkligt att öfverlemna till UM skottets omdöme att afgöra, hvad som nu är vår mening i en fråga , som Utskottet sjelf framställt.
För att komma till ett resultat, bör någon af de nu yttrade meningar gillas; och kan hända att de af Herr Cederskjöld frarns ställda Alternativer då kunna antagas
Om den deri framställda större tydlighet är öfverflödig, så torde han likväl icke vara skadlig} och ds jag så här hasteligen skall yttra mig öfves 203 Den 23 Maji. den, så inser jag ingen särdeles betänklighet vid de6s antagande, ehuru jag alltid tror, att samma rätt är lika tydligt Ständerne gifven i sjelfva §:n, 60m i det tillägg Herr Cederskjöld nu gjort.
MarsIcalhen yttrade, att som åtskillige anmärkningar af olika beskaffenhet blifvit emot Con* stitutionsötskottets ifrågavarande Grundlagsändrings-förslag framställda , men endast de , hvilka Ridderskapet och Adeln funne för godt förklara utgöra dess gemensamma tankar, kun. de enligt 56 §. i Regeringsformen till Utskottet hänvisas, ansåge Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , att Herr Cedersk jölds uppgifna alternativa Förslag finge, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, jemte Consti* tutionsUtskottets Memorial, till bemälte Utskott förvisas.
Friherre Cederström , Jacob : Då , enligt 8t §.
Regeringsformen, frågor om ändringar i Grundlagarne icke få uti Ståndens Plena väckas , utan böra hos ConstitutionsUtskottet anmälas , men Herr Cedetskjölds nyss framställda förslag om ändring uti 107. §. af Regeringsformen, det oagtadt nu blifvit af Ridderskåpet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remitteradt, så får jag för min del förklara, det jag uti detta Ridderskapets och Adelns be*.
Den 23 Maji. 201 slut ingalunda kan instämma, utan deremot mig reserverar.
Upplästes och remitterades : Till Constitutions Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Siänder om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige.
Till Banco Utskottet: Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition angående beviljande af ett Låne biträde af 200,oco R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad.
Till Lagutskottet; Kongl.
Maj ts Nådiga Proposition om en Lag, angående vidtagande anstalter för att anhålla och tilltal* sådana Personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra.
Upplästes följande från Hans ExcelUnce, HofCancelleren m. m.
Herr Friherre af Wetterstedt ankomna Skrifvelse :
Enligt en ifrån StatsSecreteraren för Kongl.
KrigsExpeditionen till mig aflåten Skrifvelse, 202 Dm 25 Maji. har Kongl.
Majit, efter att hafva låtit sig föredragas Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, med hemställan, att, till förekommande af den skada , som tillfogas Samhället af försvarslöse och vanfräjdade Personer, sådant Manskap af GarnizonsRegementerne , som lidit vanhedrande straff, derefter icke må förpassas till sin födelsebygd, emedan denna derigenom kunde blifva en ikådepiats för de befriad
;s förnyade laster och brott, i Nåder täckts förklara , att då erforderliga föreskrifter uti denna del uti gällande Författningar äro gifna och bestämda, Konni.
Majit anser något ytterligare Förordnande härutinnan icke vara af nöden.
Och får jag härmedelst, på Nådigsfe bes fällning, anmoda Hans Excellence, Högväiborne Herr Grefven ochLandtiMarskalken, att tillkännagifva Högloflige Ridderskapet och Adeln hvad Kongl. Majit sålunda beslutit.
Stock* holm den 22 Mars 1818.
G. af letterstedt.
Grefve Spens, Carl Gustaf :
Då genom Protocolls-Utdrag af den 19 sistledne Maji, Ridderskapet och Adeln inbjudit sina Med* Ständer, att med Ridderskapet och Adeln sig förena om det tillägg till StatsUtskottets af aH la Stånden gillade Betänkande, angående Be-^ Ven 23 Maji. 203 villningsSummans belopp, att, såsom orden ly» da, ”om vid Allmänna FinanceRegleringens bestämmande, utvägar framdeles skulle finnas, ”hvarigenom den nu antagna BevillningsSum”man kunde till någon del minskas , på sätt ”att de af Riksens Ständer fastställde Statsan”slag likväl komma att fyllas, och med säkerhet utgå, en sådan minskning af Bevillnings”Summan, utan hinder af det fastställda belop-' ”pet, då må kunna äga runi;” synes mig ej mindre consequencen , än de skäl, hvilka då anfördes, att man nemligen alltid borde förbehålla sig, så länge ske kan, möjligheten att lindra Nationens bördor, nu fordra, att det i dag på bordet lagda Bevillningsutskottets Betänkande med förslag tilf BevillningsStadga må förblifva hvilande till dess i sammanhang med FinanceRegleringen varder afgjordt, om några utvägar till undvikande af en ökad BevillningsSumma finnas; och får jag härå utbedja mig Eders ExJ cellence.
Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, med,anhållan tillika, att våra Med-, Ständer måtte inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln instämma.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högh Rid» derskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 23 Maji 1818.
S, D. Vid förnyad föredragning af AH-; Den 23 Maji. manna Besvärs- och OeconomiasUfskottets <Jen 28 sistledne April afgifne samt den 16 dennes på bordet lagde förnyade Utlåtande öfver gjord hemställan om Comministrars befrielse från Skjutsnings-skyldigheten för sine Boställen under krigstider, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit» Ut supra. S. D.
Då nu § nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den 1 dennes aflåtne, samt den 9 i samma månad på bordet lagde Memorial, innehållande förslag till ändringar i 1.
Puncten 2. Mom. af 107. §.
RegeriogsFormen, samt 7.
Puncten i 29. § Riksdagsordningen, fann Ridder-; skåpet och Adeln för godt, att samma Memorial, i anledning af Herr Cederskjölds , Pehr Gustaf, dervid gjorde Anmärkningar , hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar, till ConstitutionsUtskoltet återförvisa.
Utskottet: Kongl. Maj ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige.
Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rik. sens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar till understöd för Götheborgs Stad.
Den 25 Maji, Lag Utskottet: Kongl.
Majrts Nådiga Proposition om en Lag angående vidtagande anstalter för att anhålla och tilltala sådana Personer, hvilka begå förbryteber i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det an*, dra.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åt^ skiljdes klockan half till 3 eftermiddagen.
Plenum klockan 9 förmiddagens Hans Excellence, Herr Grefven och Landt.
Marskalken hemställde, om icke, sedan Kongk Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad, blifvit d. 23 dernes till BancoUtskottet remitterad, samma Utskotts den 306
Den 25 Majk 22 sistledne April afgifne samt den 27 i samma månai förmiddagen på bordet lagda Betänkande i fråga om begärdt Lånebiträde af Banquen till Götheborg-!
Stad, kunde återremitteras till bemälte Utskott, fqr att deröfver, i sammanhang med Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition, förnyadt Utlåtande afgifva} hvilket bifölls, Upplästes till justering ExpeditiönsUtskottets insända Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl, Maj:t om Skjutsväsendet och de i detta ämne nu gällande Författningar.
Herr von SchulzenheimDavid, den äldre: Hvad Oeconomias Utskottet behagat anföra om nyttan af Forvagnar är ganska rigtigt} men som Utskottet derjemte tror, att Gästgifveri-skjutsen bör fortfara, kan jag ej underlåta anmärka , det jag ej förstår, hutu dessa stridiga idéer kunna med hvarandra stå tillsammans.
En större tunga för jordbruket finnes ej, än den olycksaliga sk jutsnings-skyldigheten.
Utom den dyrbara tid, som genom detta onus förslöses, medför det tillika oseder af hvarjehanda art, väcker hätskhet och parti anda emellan Stånden samt utsprider härjande sjukdomar och gifver i synnerhet åt den veneriska smittaa en förökad fart} och när hela den civili - Deli 25 Maji. serade verlden är befriad ifrån denna Lands» plåga, så måste det vara tid att äfven i Sverige med alfvar tänka på ett förslag till dess afskaffande.
Jag har redan i mitt Memorial om Financerna anfört mina tankar i detta ämne, och skalle nu på det högsta önska, att anhållan kunde hos Kongl. Majt göras, att Skjutsen måtte öfver hela liilet ställas på entreprenad.
Vid nuvarande höga Skjutslega torde en sådan inrättning ganska väl bära sig; och jag är öfverlygad , att de Skjutsskyldige gerna med hö och halra skulle vilja bidraga till dess underhållande, hellst de ej mera behöfva frukta att i brådaste andtiden få spänna hästarne från sädeslasset för den Resandes vagn, Och derigenom ofta förspilla 20 gånger mer än skjutspenningen, så dryg den ock kan synas, inbringar.
Jag afstyrker således Utskottets förslag att bibe-, hålla Hållskjutsen, och hemställer för mindel, att en allmän Forvagns-inrättning öfver hela Svea Land måtte genom Kongl. Maj:ts NädU ga omsorg varda till fullbordan bragt.
Hans Excellence , Herr Grefven och Landt - Marskalken förklarade, att sedan Allmänna Besvärs- och Oeconomias-UtskotH tets Betänkande i detta ämne redan blifvit bifallit, justerades nu Expeditionen, vid hvil-i ket tillfälle något tillägg eller förändring, i afseende å beslutet, icke kunde äga rum, och blef derefter, uppå af Hans Excellence , Herr Grefven och Landt - Marskalken gjord Proposition, Expeditions - Utskottets iör«j 203 Den 2 5 Maji. slag till den underdåniga Skrifvelsen af Ridderskapet och Adeln godkändt.