Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En Talare har påstått, att Sverige ej skulle hafva så god credit som England; delta förhållande är verkligen anmärkningsvärd^ då England äger en Statsskuld af flera hundrade millioner Pund Sterling.
Man har äfven citerat Preussen, såsom ett land, hvilket Sverige troligen skulle stå efter i Statscredit.
Men Preussen har omkring foo Millioner Preussiskt Curant i Statsskuld, då vi deremot ännu icke hafva någon utländsk skuld.
Cons t i tu tionella länder hafva äfven i allmänhet, sedan de kommit i lugn, mera credit.
Dessutom äger Sverige större materiella resourcer inom sig att betala sin skuld, och resourcer, som lätt kunna realiseras.
— Jag beklagar, att vi punktvis måste företaga Utlåtandet, emedan jag derigenom är urståndsatt, att med full säkerhet kunna bestämma räntan, då jag ej vet, huru de efterkommande punkterna kunna blifva afgjorda. i68 Den 3 Mars e. m.
Grefve Björnstjerna > Magnus:
Alt de Herrar, sora yttrade sig emot realisationen, och voro emot ett dermed nära förknippadt Statslån, yrka sådana vilkor för lånets upptagande, hvarigenom hela lånefrågan skulle tillintetgöras, förundrar mig icke; det är conseqvent handladt, och vi känna för mycket allmänna tillståndet i Europa, för att ej inse, att erhållandet af ett lån på de af dessa llerrar uppgifna vilkor vore alldeles omöjligt; det är således endast att anse såsom en tillåten parlamentarisk taktik, att söka kullkasta en åtgärd, hvars princip man ej gillar.
Men att de Herrar, som önska lånet, instämma i sådana vilkor, förundrar mig högeligen.
Jag anhåller, alt få lemna en uppgift, huru andra länders fonder stå, och vi kunna deraf ungefärligen se, om det är möjligt för oss, att hoppas sådane vilkor, som dem man här föreslagit.
Denna uppgift är ur Allgemeiner Zeitungett ganska tillförlitligt blad.
Franska 5-procentslånet står på no, och lemnar således 4 procents ränta.
Österrikiska 5-procent.slånet står på ior, der man således åtnjuter nära 5 procent för sina penningar.
Ryska 6-procentslånet står på ioo, der man således har jemt 6 procent.
Neapolitanska 5-procentslånet står på 87, der man således har nära 6 procent på sina penningar.
Spanska 5-procentslånet står på y5, deiman således liar öfver 6 procent.
Brasilianska 6-procentslånet står på 60, der man Den 3 Mars c. m. således har öfver 9 procent.
NordAmericanska 5-J procentslånet slår på io3, der man således har nära 5 procent på sina penningar.
Sverige äger en öfverlägsen credit öfver alla dessa Stater, hemställer jag till hvar och en.
Jag skall nu i förbigående hafva äran visa, huru Republikernas fonder stå.
Haitiska 6-procentslånet står på 4°5 Buenos Ayres 6-procentslånet på 21; Mexicanska 6-procentslånet på 20; Columbiska 6-procentslånet på 16; Chilis 6-procentslån på 16; och sluteligen Spanska 5-procents-Corteslånet på 10.
Det vore visserligen önskvärdt, om Sverige kunde erhålla ett lån al pari; Utskottets förslag hindrar icke eller detta; men jag tror, att de, som vilja saken, ej böra fastställa sådana föreskrifter, hvilka hindra densamma, synnerligen då vi icke samlas oftare än hvart 5:te år, och följakteligen icke så lätt kunna rätta de misstag vi begå.
Yi måste ihogkomma, att BancoFnllmägtiges uppköp af Silfver kostade 2 skilling på Riksdalern, d. v. s. 4 procent.
Om man antager, alt detta silfret kan fås för 2 procent, hafva ju de Jånegifvare, hvilka erbjuda lån mot 4 procents ränta och 92 procent på capitalet, verkligen gifvit 94 procent.
Jag ser således ingen möjlighet för oss att erhålla något lån, om räntan nedsättes under 4 procent, eller om rabatten minskas under 8 å 10 procent, ehuru jag lika så mycket, som någon annan önskar, att man skulle Den 3 Mars e. m. hinna erhålla lån för bätlre vilkor; jag ser för öfrigt icke något hinder för Fullmägtige att tillvägabringa det, om sådant är möjligt, enär alla möjliga controlier af UtskotLet äro föreslagna.
Jag utber mig, i anledning af den siste värde talarens yttrande, att få påminna, det jag aldrig varit emot realisationen; utan tvertom varit den första inom Representationen, som, redan år 1815, väckte motion derom.
Jag har blott velat sätta mig emot alla de åtgärder, som kunna motverka Realisationen; och deribland räknar jag i första rummet detta lån.
Jag hemställer, om det är något skäl, när Bankens inbillade silfverbeliof blott är 700,000 R:dr, att då lana 2 millioner, och ändock säga, att det sker för realisationens skull?
Man har beklagat, at Sverige ännu ej hunnit få Credit; och man antyder, att om vi blott skuldsätta oss, kommer nog Crediten.
Det är väl sant, att man i enskilta lifvet får se, alt menniskor, som aldrig ägt någonting, kunna ej sällan lättare få låna stora summor, än andra med verklig säkerhet.
Men man bör väl ej göra Staten till vinglare; eller bereda den vingJarnes vanliga öde, nöd och elände.
Hvad för öfrigt beträffar Capital-afdraget, vill jag uppskjuta, att deröfver ylt - Den 3 Mars e. m. 171 ra mig, till dess 3:dje Punkten förekommer.
Jag skall nu icke hafva någon ting emot, att räntan blir 4 procent; men skall vid 3:dje Punkten försöka att föreslå försigtighetsmått mot Statens förluster.
Herr Hjerta_, Gustaf; Jag var bland dem, som önskade, att icke något lån mätte beslutas, men då det nu skett, önskar jag, att föreskrifterna må blifva sådana, att Europa, för Representationens heders skull, måtte se, att vi åtminstone kunna räkna.
Det är derföre bäst, att vi bestämma hufvudvilkoren med den latitud för RiksgäldsContoirets Fullmägtige, att de kunna upplaga lånet på det för Staten förmonligaste sätt.
Jag kan ej ingå på den grundsatts, att man skall bestämma låg ränta och större mellangift.
Jag tror det vore bättre att erhålla lånet al-pari med något högre ränta, och det vore då öuskvärdt, om denna ränta ej behöfde vara högre än 4 procent; men jag instämmer med Grefve Björnstjerna, att detta är omöjligt.
Yi hafva exempel i Preussen, der det nya lånet contralierades mot 4 procent, och vi stå i Credit efter detta land.
Nu har detta 4 procents lån, enligt sednaste posterne, i Hamburg galt 99! procent; då Preussens ställning är af den beskaffenhet, att vi ungefär kunna förlikna oss dervid, torde vi böra rätta oss efter detta förhållande vid våra beräkningar.
Yi veta, alt koslnaderne för långif - ■72 Den 3 Mars e. m. värne, då silfret skall lefvereras här, utgöra 3 procent; det är således omöjligt, alt erhålla lån al-pari mot 4 procent.
Det återstår att afgöra, om vi skola höja räntan lill 4| procent för att erhålla Capitalet al-pari, eller om vi skola minska räntan till 3§ procent och medgifva någon rabatt å länet.
Jag gillar intetdera.
Det är ej utan grund, som alla andra Stater utsätta räntan och amortissements-procenten, men öfverlemna det öfriga till verkställande magien; så anser jag äfven, att vi böra göra.
För att lyckas få detta lån så fördelaktigt som möjligt i financielt afseende, ty i ekonomiskt har jag redan visat, att det icke kan vara nyttigt, anser jag bäst, att vi stadna vid 4 procents ränta.
Efter de uträkningar, som Engelska Ministeren framlagt, visar det sig, att alla lån, sorn. tagas mot 4j procents ränta nära pari, på 38 år, falla sig mindre dyra, än 5 procents lån al-pari, eller 3^ procents lån mot omkring 8o procents Capital; och detta visar, att det ligger en proportion i denna 4 å 4| procents-ränta, som passar bäst tillsamman med det vanliga fondspelet, och gör att man ej riskerar så mycket på en allmän räntenedsättning, då man annars kanske om io år hade måst infria al-pari, i händelse af räntenedsättning, de Obligationer, för hvilka man endast erhållit 8o procent.
Jag tillstyrker, att vi må antaga första Punkten, ulan annan ändring än Den 3 Mars e. ni. 173 de ordalag, som Herr Lefton föreslagit.
Jag skall vid 3:dje punkten söka visa, att 10 procent är en för stor rabatt, emedan med en sådan rabatt detta låns administrationskostnad ej blir betäckt, och det vore ganska besynnerligt, om Staten med en gifven förlust skulle göra sig till mäklare för enskilta intressen, hvarigenom hela nationen skulle belastas nied högre bevillning; synnerligen som lånet icke är nödvändigt för realisationen.
Jag anhåller om proposition till bifall å första punkten, sådan Herr Lefren föreslagit densamma.
Det förekommer mig, att Utskottet hade handlat rättast, om det framställt 3:dje punkten såsom den irsta, emedan 3:dje punkten innehåller den väsendtligaste frågan i hela Utlåtandet; och man kan icke utan svårighet bestämma räntans belopp, utan att först afgöra, örn lånet skall upptagas med rabatt å Capitalet, eller icke.
Den methoden att vid Iåns upptagande gifva Sedel på större Valuta än man erhållit, kallas i enskilta lifvet för vingleri, men anses icke så, då frågan är om Statslån.
Det vore emedlertid utan tvifvel bäst, att icke gifva någon rabatt på det lån man erhåller, om sådant kan undvikas, ty i annat fall händer lätt, att förlusten, som man ådrager sig genom rabatten, kommer att öfverväga fördelen af den låga räntan.
För min del anser jag 174 Den 3 Mars e, m. mig icke ri ga lili rackel ig kännedom för att ingå i bedömandet af frågan, huruvida vi kunna erhålla det ifrågavarande lånet alpari eller icke; men jag skulle dock tto, att det icke vore omöjligt att erhålla det på sådane vilkor, så framt man ville tillåta, att lånet upptages genom anteckning uti RiksgäldsContoiret.
Val kunde det hända, att inom Sverige icke funnos några betydliga Speculanter; men många Utländska Handelshus, som här hafva sina Commissionairer, skulle säkert teckna sig för vissa delar af lånet al-pari.
Jag anser det derföre vara klokast alt meddela RiksgäldsContoirets Fullmägtige den föreskrift, att de höra vidtaga en så beskaffad anteckningsåtgärd i RiksgäldsContoiret, och först, om detta misslyckas, i yttersta nödfall vända sig till Banquierer.
Orsaken, hvarföre Utskottet tillstyrkt lånet, är alt Utskottet tror, det skuldsatta landtbrukare derigenom skola hjelpas, ulan alt hvarken Staten eller enskilte i någon mån blifva lidande.
För min del är jag i hägge afseenden af en annan mening, emedan jag anser det gifvit, alt Slaten skall blifva lidande på denna affaire.
Men då beslutet om lånels upptagande redan är fattadt, återstår icke annat än alt tillse, det man med all möjlig försigtighet går tillväga.
Såsom omkostnad för si 1 fre
Is hitförande torde någon liten rabatt blifva nödvändig', och om 4 procents ränta blir bestämd, kan
Den 3 Mars e. m. ij5 t i 1 lufven tyrs icke mera af lånet erhållas än C)8 procent, kanske afven såsom det aldralägsla 96 procent; men derunder synes ej eller någon rabatt böra beviljas; hufvudsakligen derföre, att förlusten på lånet för RiksgäldsContoiret då blifver ögonskenlig.
Det är väl nu snart 20 år, sedan jag förrättade Secreterare-t jensleu i RiksgäldsContoiret och i sådan egenskap hade befattning med Contoirets utländska gäld; men jag vill minnas, alt liqvider af skulder utomlands alltid äro förknippade med stora omkostnader såsom postporto-provisioner, förluster å vexlar, som återkomma med protest m. m.
Det är derjemte alltid nödvändigt, att hafva fonder hos utländska Banquierer alt till belalningarne disponera, och jagar öfvertygad, alt 3ooo R:dr årligen lill delta behof är alldeles för litet.
Man skall tillika betänka, att en sådan inlåning, sorn den ifrågavarande, ej kan i längden fortgå utan förluster å sjelfva lånen, emedan våra Inlecknings-lagar, i anseende till de tysta förmånsrälterne och flere andre omständigheter, befinnas uti ett ganska ofullständigt skick.
Förluster skola således efter all sannolikhet uppkomma, och dessa äro icke i förslaget beräknade.
RiksgäldsContoiret måste äfvenledes gå i förskott för de 3:ne första belalningarne till så väl ränta som Capital-afbetalningar, emedan bela första året ingenting inflyter från de fastighetsägare, till hvilka penningarne blifvit utlånade.
Den 3 Mars e, m. tror derföre, alt om länet skall bära sig, bör räntan bestämmas till 4 procent, och Capitalet upptagas al-pari eller åtminstone nära derintill.
Helst hade jag likväl önskat att j:sta och 3:dje punkterne hade kommit under gemensam öfverläggning, men då så ej skett, skall jag anhålla om bifall till irsta punkten, i hopp att, då frågan om rabatten förekommer, densamma måtte blifva förminskad.
Jag har ej vidare att tillägga, än att jag för min del icke har något emot de små förändringar i redactionen, hvilka Herr Lefre'n föreslagit.
Herr Munck af Rosenschöld: Grefve Björnstjerna och Herr Hjerta instämma med mig deruti, att under närvarande förhållanden 4 procent är den minsta ränta, för hvilken lånet kan fås.
Men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att uppsägning af lånet eller någon del deraf icke är RiksgäldsContoirets Fullmägtige tillåten förr än efter io år, och som vi måste vid våra beslut i denna sak tillse, att dessa beslut passa icke allenast under närvarande förhållanden, utan äfven om 5 å 6 år härefter; så yrkar jag, i händelse denna io års uppsägningstid bibehålles, att räntan för de utländska lånen må bestämmas lill 3| procent; men jag går in på att bestämma räntan till 4» ja till 4§ procent, Den 3 Mars e. m. i fall uppsägningen får begagnas om fem år i stället för, såsom bär är föreslagit, io år; ty möjligen kan allmänna räntan på 5 år betydligt falla, och det vore då en onödig förlust att fortfara med 4 procents ränta, när vi kanske kunna om några år erhålla samma lån för 3 procent.
Jag anhåller om proposition til! bifall å i:sta punkten med den förändring, att tiden, hvarefter uppsägning får begagnas, bestämmes till 5 år.
Då jag var den, sorn gjorde det förslag, hvarpå Utskottet nu ingått, att Slaten icke må äga rättighet uppsäga Capitalet på de första io åren, anser jag det vara min pligt att söka rättfärdiga denna Utskottets åtgärd.
Vilja vi sjelfva lånet, måste vi ingå på de derföre erforderliga vilkor.
De, som från början varit emot lånet, handla ganska consequent, då de söka att genom bestämmandet af oantagliga vilkor göra lånets erhållande omöjligt.
Men, mine Herrar, vi måste uppmuntra långifvarne att ingå med oss.
Hvad Herr Hjerta yltrat, att Preussiska fonderna nu stå på gg, är en sanning, så vidt det angår det gamla lånet; men Preussen bar nyligen annoncerat ett lån mot g6~ procent, och, så vidt jag känner, ännu icke kunnat erhålla detsamma.
För närvarande upptagas flera nya lån mot 4 procent.
Långifvarne böra försäkras, alt ej så hastigt få 64 H. 12 Den 3 Mars e. m. länet uppsagdt, och att räntan är någorlunda förmonlig, på det de må kunna säfja ut Obligationerne åt de mindre Capis.jlisterne.
För de stora lånen ligger säkerheten mot uppsägningen till en del i lånens storlek, ty rooo millioner äro icke så latt återbetalte, då deremot 2 millioner är en småsak» 4 procents ränta är visserligen i sig sjelf icke någon hög räntefot, och det är föga troligt, alt Capilalerne skulle så hastigt tillvexa i förhållande till möjligheten att använda dem, att räntan på sådane skulder, som vårt ifrågavarande lån, skulle på 10 år blifva betydligt lägre, ty verldsiikedomen går visst fram, men icke med sådane jettesteg.
Jog måste således sätta mig emot Herr Munck af Rosenschölds förslag, och anhåller om bifall till första punkten med de förändringar i redactionen, Herr Lefren föreslagit, samt med uteslutande af sista meningen.
Hons Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att första punkten finge erhålla följande lydelse:
Räntan kufver 4 procent å clet för skrif nu Capita/et_, och erlägges till hälften hvarje halft år.
J detta Capital afbetalas årligen minst / procent _, antingen genom Obligationers inköp och dödande inom bestämda tider> eller genom hvilket annat sätt, som med största fördel för RiksgäldsContoiret kan Den 3 Mars e. m. *79 med längifvaren öfverenskomma*, dock så, att länet varder inom 3y år till fullo li(jvideradt.
Lånen blifva uppsägbara endast ä RiksgäldsContoirets sida; dock må RiksgäldsContoiret kunna medgifva, att för större eller mindre del af lånet ej begagna denna uppsägningsrätt inom en tid af högst 10 år efter lånets emottagande.
Till gäldande af förberörde 5 procent användes årligen en motsvarande summa af den ränta och Capital-afbetalning, som vederbörande fastighetsägare till RiksgäldsContoiret erlägga.
Alla de kostnader, hvilka det kan åligga RiksgäldsContoiret, att för upp- och utlåningen bestrida, utgå af den 6:te procenten.
Hvad deraf icke för detta ändamål erfordras, ökar amortissements-fonden.
Andra Punkten.
Länet indrages icke i vese lar, utan i silfver, som i Banken på Deposit-räkningen insättes.
Denna Punkt blef, uppå af Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framstäld proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Tredje Punkten.
Rabatten eller mellangift och provision för länets anskaffande, jemte kostnaden för 64 H. n * Den 3 Mars e. m. sil frets fria lefvererande i Banken , antingen transport och assurance m. rn. af långifvaren eller af RiksgäldsContoiret besörj es , må ej öj ver stiga 8, högst 10 procent.
Jag deltog icke i discussionen öfver irsta Punkten, emedan jag är öfvert.ygad, att lånet icke bär sig, om man skall betala mera än 4 procents ränta; men jag frångår ej, att lånet ändock kan erhållas al-pari.
Innan jag går att besvara de anmärkningar, sorn bär af åtskilliga talare blifvit gjorde, torde jag först få besvara hvad Utskottet mot mig anfört.
Utskottet säger, att vid 5:te Punkten hafva inom Bidderskapet och Adeln blifvit gjorde de anmärkningar: att lån emot lägre ränta och högre förskrifning, än för hvad som incasserades, skulle blifva betungande, dä återbetalningen genast börjar och skall vara verkstäld inom vissa år; att Utskottet derföre hellre bordt stadga 4\ procent ränta, och deremot berättiga RiksgäldsContoiret, att upplåna emot full valuta; att Utskottets ränt eber åkning vore origtig, då 4 beräknade på go utgjorde fördels och ej 4 procent, hvadan ej eller rån tevinsten blefve 1 procent utan blott Adelar, och föga behållning således skulle uppkomma till betäckande af risque cch förvaltningskostnader; - Den 3 Mars e m. hvarjemte inom BorgareStåndet skall blifvit erinradt; att. vid jemförelse af de vilkor, på hvilka andra Stater upptogo lån, mellangiften af 8, högst 10 procent, vöre för hög, och borde bestämmas antingen till 5 procent, då Staten sjelf ej behöfde lånet, eller nedsättas till åtminstone 8 h 9 procent; så vida icke utmärkas borde, det möjligen bästa vilkor borde betingas, och att mellangiften, transportkostnaden inberäknad, ej finge öfverstiga 8 procent.
Hvad de s:ne första af desse anmärkningar angår, hafva desamma af flere Ledamöter både inom Ridder skap et och Adeln och inom BorgareStåndet redan blifvit veder lagde, samt företrädet af det lånesätt, Utskottet föreslagit, framför det af fullt Capital emot högre ränta, omständligen blifvit ådagalagdt genom deröfver upprättade, hos nämnde 2:ne RiksStänd företedde, Calcu/er.
Utskottet anser således öfverflödigt, att ingå uti bevisning om rigtigheten af dess beräkningar vidare, än att med bilagde calcjl visa, det lånet bör bära sig, aldrahelst, om det upptages i Svenskt Specie, med räntans betalande i Stockholm.
Jag kan icke annat än vara i högsta grad förundrad öfver det sätt, hvarpå Utskottet besvarat mina anmärkningar.
Utskottet har nemligen sagt, att jag blifvit vederlagd , i den discussion, sorn här förevar.
Detta är likväl icke förhållandet, hvilket hvar och en, sorn då var närvä - Den 3 Mart e. m. rande, torde kunna erinra sig.
Jag hade uppgifvit, att 4i procents ränta och Capital al-pari var bättre, än en lägre ränta och betydlig rabatt.
Detta bestreds i början af Friherre Cederström, men då Herr Friherren sedermera afstod derifrån, trodde jag honom hafva blifvit öfvertygad om rigtigheten af min satts.
Grefve Björnstjerna var den enda, som framslälde någon rigtig calcyl; men att 4f procents ränta och alpari Capital skulle vara dyrare, än de af Utskottet föreslagne vilkor, påstod icke någon.
Som detta Utlåtande först i går, tryckt, lill RiksStånden inkom och utdelades, och jag icke visste, att saken här i dag skulle förekomma, har jag icke haft tid uppgöra några skriftliga calcyler för att vederlägga Utskottet; men ehuru jag således icke kan bestämdt på zifFran visa förhållandet, tror jag mig likväl utur liufvudet kunna framställa det väsendtligaste.
Då man för go ger 4, så skulle man, med samma ränteberäkning för ioo ge 4f;delar.
Om man för att få 90 skall gifva en förskrifning på 100, så skall man för att få 100, efter samma beräkning, gifva förskrifning på nifrdel.
Räntan blir sålunda 4 och T*^:delar, och skilnaden är blott Y^tdel; eller om lånet står i 36 år, blir räntevinsten -|f:delar eller 2 procent, då deremot förlusten blir 11 procent.
Således, ehuru jag nu utur bufvudet icke kan mera bestämdt uppgifva förhållandet, ser dock hvar och en, att det alltid Den 3 Mars e. m. iSj 1)1 ir en betydlig fördel att vid lånets upptagande gifva procents ränta, då Capitalet är al-pari, emot att bevilja io procents förlust mot 4 procents ränta.
Det är verkeligen förunderligt, alt finna arithmetiska facta motsagda, ty ehuru man bör hafva aktning för de meningar, som innefatta motsatsen af hvad man sjelf yrkar, lärer det dock icke kunna tillämpas, då fråga är om arithmetiska facta.
Om de motsägas, kan man icke förklara det på annat sätt, än att den, som gör det, antingen icke kan räkna, eller ock icke vill göra sig besvär dermed.
För öfrigt bestrider jag icke, att lån med Capital-förlust och lag ränta äro förmonlign på lång lid; men så är icke förhållandet bär, ty detta lån skall betalas inom 3^ år oell kanske långt förr, emedan det beror på RiksgäldsContoiret så väl som dess låntagare att uppsäga penningarne.
Dessutom torde en förändring i räntefoten med temmelig säkerhet kunna motses, helst utomlands räntan redan är lägre än i Sverige, och den här troligen äfven faller, när vi få ett ordnadt mynt.
Om räntan skulle falla under 5 procent, lära fastighetsägarne icke vara belåtne att behålla lån mot den högre ränta, som nu är i fråga, utan uppsägning följer snart derpå, och RiksgäldsContoiret blir tvunget, att, ehuru med förlust, emottaga penningarne, och måste då liqvidera långifvarne, fastän full tillgång ej finnes, ty dertill for - .84 I) c ri 3 Mars e. m. di •as, aLL penniugarne skola vara utlånta i 3^ år mot 5 procent.
Man iiar påstått, alt lån med io procents rabatt och 4 procents ränta skulle bära sig rätt och jemt, synnerligen då 3ooo
R:dr i silfver voro afsätta till betäckande af de årliga omkostnaderna; meu jag är öfvertygad, att denna summa icke kan betäcka dessa årliga omkostnader; ty man har dervid icke tagit i beräkning de förluster, som hos de låntagande fastighetsägarns skola uppkomma, och hvarpå vi hafva bevis i den afskrifning, som vi för några dagar sedan voro tvungne att bevilja å ett Bancolån, oansedt Bancolåuen äro bygdå på mycket säkrare grunder, än de nu ifrågavarande fastighetslånen.
Jag finnér derföre nödvändigt, att försäkra RiksgäldsContoiret om större vinst, än den Utskottet föreslagit, och anser C)6 procent af summan böra vara det lägsta, som får antagas.
Man har sagt, att, om man ville lånet, borde man bevilja de vilkor Utskottet föreslagit, men jag tror, att 96 procent äro tillräckliga, när Preussen erhåller gg procent, och vi hafva beviljat 3 procent endast för transporten af silfret från Tyskland hit, hvilket måtte vara tillräckligt, då jag påminner mig, att Herr Rosenblad, i frågan omBankens silfveruppköp, på detta ram upplyste, att transporten af silfver från Hamburg lill Stockholm endast kostade f procent.
Man skall dessutom komma ihog den skilnad, som bör Den 3 Mars c. m.
185 vara emellan sådana lån, som
PiiksgäldsContoret upptager i afsigt att endast i låneväg utlemna, och sådane, hvilka oundvikligen måste upptagas för oundgänglige behof, såsom Landets försvar.
Rikets Ständer hafva väl beslutat att upptaga ett lån till undsättning för skuldsatte landtbrukare, men meningen dermed har icke varit, alt folket skall betala dessa skulder, utan tvertom måtte väl ett oefte rgi fl i gt vilkor vara, att
Staten kommer skadeslös ifrån denna mäklare-åtgärd.
Förhållandet skulle vara annorlunda, om lånet vore oundgängligt till landets behof; man vore då tvungen alt upptaga detsamma till och med med 5o procents rabatt, om det ej kunde fås för bättre pris.
Den till de årliga behofven afsatte summa af 3,ooo R:dr i silfver utgör endast en och en half procent per mille af sjelfva lånesumman, och det är alldeles exempellöst, att någon Lånebank med så ringa fördel verkställt låne-operationer.