Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det finnes måhända inom embetsverken ingen som har en så obehaglig och på samma gång ansvarsfull syssla som Verkets AdvokatFiskal, och som derföre har mera grundade anspråk än han på en anständig aflöning.
För att erhålla denna befattning måste man hafva genomgått en både svår och kostsam examen vid något af Rikets Universiteter, nemi. den som berättigar till inträde i Rättegångsverken, och man måste derjemte hafva ådagalagt skicklighet i praktiskt hänseende inom det juridiska facket.
Således står AdvokatFiskalen både på kunskapernes, erfarenhetens och vetandets vägnar öfver KontorsCheferne, emedan till erhållande af dessa platser ej annat eller större kunskapsmått erfordras, än det som är ådagalagdt genom undergående af den temligen torftiga Kameral-examen.
Kan man nu icke förneka, att det är vigten af en tjenst, det med den förknippade ansvar i förening med det högre kunskapsmått, som fordras för att kunna rätt och till det allmännas gagn förvalta densamma, som måste utgöra den enda rättvisa grunden för bestämmandet af tjenstemannens aflöning, så hade häraf bordt följa att AdvokatFiskalens lön blifvit af Regeringen föreslagen till högre belopp än Kamererarnes.
Man har likväl lika litet vid detta tillfälle som vid andra å Regeringens sida följt denna grundsats.
Man har satt AdvokatFiskalen i samma kathegori som Kamererarne, och sålunda icke fästat det ringaste afseende på de egenskaper, som gjort den förra förtjent utaf att ställas framför de sednare, R.
St:r sjelfva hafva icke ens handlat på detta sätt, ty inom det enda verk R.
St:r tillhörande, nemi.
Banken, der det finnes en AdvokatFiskal, der hafva R.
St:r just, med afseende å vigten af det ansvar som med detta embete är förenadt, satt denna tjensteman uti samma grad som ledamöterne i Bankens understyrelse, hvilka åter anses både med afseende på deras skyldigheter och löneförmåner lika med ledamöterne inom Rikets Styrelseverk, så att Bankens AdvokatFiskal är med sistnämnde ledamöter lika aflönad.
En sådan rättvisa hade 28 Deri 3 Juli. man haft skäl att Regeringen skulle iakttaga emot AdvokatFiskalerna inom Statens embetsverk, men den har uteblifvit och lärer icke heller någonsin vara att förvänta.
Man har då i det hänseendet lika litet att hoppas af R.
Hvad som dock af deras StatsUtsk. bort kunna väntas i nu förev:de fråga är det, att minstone icke, såsom likväl händelsen är, för KrigsColbi AdvokatFiskal nedsatt den aflöning som Regeringen föreslagit, ehuru den är lägre än hvad Regeringen, såsom sagdt är, om den sett saken ur en rättvisare synpunkt, bordt föreslå.
De skäl Utsk. anfört för nedsättningen, äro högst oriktiga.
Först och främst har en föregående talare uplyst att sportlerne icke upgå till hälften af den summa som Utsk. afprutat; dertill kommer, att dessa sportler ej bestå i sådana medel, hvilka Konungen icke kan af gunst och nåd efterskänka, utan i straffböter dem
Han äger obestridlig rätt att eftergifva.
Således vill man ställa Fiskalens ordinarie aflöning i beroende af en tillfällig inkomst på samma gång, som man sätter K. M. i nödvändighet att för lönens oförminskade bibehållande åt AdvokatFiskalen afstå från sin rätt att gifva nåd i brottmål, der nåd kan vara af billighet påkallad.
Om Utsk. hade öfvervägt dessa omständigheter, är jag öfvertygad att Utsk. icke skulle framkommit med detta förslag.
Jag tillstyrker således bifall till den K.
Proposm och hyser i öfrigt förhoppning derom, att den tid varder kommandes, då Regeringen skall inse att de tjenstemän, som företrädesvis måste äga högre kunskapsmått och högre erfarenhet, också i förhållande derefter böra aflönas utaf Staten.
Då öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställde Hr Gr. o.
Landtm, att äfven i afseende på detta mom. endast blifvit yrkadt bifall till K.
M:s förslag eller aflöningens bestämmande till 3,500 Rdr Rmt, hvarefter R. o. Ad., sedan propos. till bifall å förevar:de mom. blifvit först framställd, men besvarad med
Nej, biföll att aflöningen för KrigsColbi AdvokatFiskal skulle såsom K. M. föreslagit, bestämmas till 3,500 Rdr Rmt.
Fortsättningen af R. o. Ad:s pröfning af StatsUtsk:s förev:de Utlåt, upskjöts till morgondagens plenum, och det Högloft.
Ståndet åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
Den 4 Juli f. m. 29 Lördagen den 4 Juli 1857.
Plenum kl. 10 f. m. Just. pleni-prot. för d. 9 sistl.
Då jag vid denna Riksdag fått mottaga förtroendet att vara ledamot i Ekon.Utsk., men dels har många enskilda affärer att besörja, och dels icke kan ständigt uppehålla mig i Stockholm, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, från nämnde förtroende blifva befriad. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.
Utsk. i st. f. Erih.
Raab Eortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 71, ang:de reglering af utgifterna under Riksstatens Fjerde HufvudTitel.
Af 3:dje punkten, hvars mormr a till och med e redan blifvit pröfvade, förekom nu Mom. litt. f, ang:de löneförhöjning för Kanslisterna samt öfriga i slaten för KrigsColl:m föreslagna tillökningar.
Mom. litt. g, äng :de löneförhöjningar för personalen vid VIr edningsförråden.
Härvid förekom först Utsk:s förslag rör:de arfvodet för Förvaltaren vid Stockholms Utredningsförråd, och yttrade sig derom:
I underd.
Utlåt, af d. 25 April 1856, ang:de reglering af löneförhållandena vid Arméens Utredningsförråd, anförde KrigsColhm bland annat: »att i Stockholms Utredningsförråd förvaras största och hufvudsakligaste delen af Arméens och Beväringsmanskapets materiel, Reservförrådets tillgångar samt den vida öfvervägande delen af Arméens sjukvårdsattiralj; att denna sistnämnda attiralj, genom de dertill anvisade medel, under sednare åren vunnit betydlig tillväxt; att vid ifrågav:de (Stockholms) Förråd, som står under närmaste tillsyn af Colbm, måste fortfarande mottagas och besigtigas de väsendtligaste och största leveranser för Arméen, hvilket fordrar en synnerlig vana vid effekternas bedömmande, helst mottagningen ofta måste äga rum samtidi g t med de från detta Förråd i vida större mängd än från Götheborgs Förråd skeende af sändningar till Regem-.r och Corpser; 30
Den i Juli f. m. alt förlust genom, nyssnämude förhållande lätteligen kan tillskyndas
F ör rå d s f ö r v alt ar en, som, enl. K. Kungörelsen d. 20 Dec. 18.25, är K. M. och Kronan personligen ansvarig för beskaffenheten af de persedlar, han utan anraäkn. till det vid besigtningen förda prot. mottager; att de sålunda antydda svårigheterna för Förrådsförvaltaren, att utan äfventyr af förlust handhafva varu- och persedel-besigtningarne torde komma att ej obetydligt förökas, derest BekliidnadsDirektionen, såsom det för omsättning i Kronans Förråd vore önskligt, för framtiden komma att i betydligare mån derifrån fylla sina behof af kläde, samt slutligen att, så ofta reparation af allmänna Garnisons-sjukhusets materiel erfordras, densamma alltid vid ifrågavide Förråd verkställes.
Med afseende å dessa förhållanden, och då de vid Stockholms
Förråd anställde tjenstemän och betjente måste åt sina vigtiga åligganden derstädes, så framt de skola ordentligen fullgöras, egna hela sin verksamhet, blir det ock en nödvändighet att derefter lämpa aflöningen för denna personal, på det näringsomsorgen ej må behöfva menligt inverka på deras nit för Kronans bästa.»
Genom en föga angenäm händelse har jag blifvit nödgad att taga kännedom om förhållandena med Utredningsförrådet här i Stockholm, och dervid funnit i alla afseenden bekräftadt, hvad den siste talaren yttrat om Förrådsförvaltarens göromål.
Dennes tjenst är sådan, att den lön K. M. föreslagit, af 2,500 Edr, icke ens står i jemförligt förhållande till den vidsträckta ansvarighet, som åtföljer tjensten, långt mindre till det ofantliga värde af förrådsartiklar, som Förvaltaren har under sina händer.
Jag skulle anse det vara sf största fördel för Staten, om denne tjensteman blefve så aflönad, att befattningen icke, såsom nu, vore att hänföra till de lägsta tjenstegraderna inom embetsmannacorpsen, utan att den kunde med framgång erbjudas åt personer, hvilka redan innehade en samhällsställning, som lemnade full garanti derföre. att de voro utrustade med sådana egenskaper, som här voro af så oberäknelig vigt, nemi. den strängaste integritet, den största moralitet.
Men om en sådan lön icke kan denne tjensteman tilläggas, så bör han åtminstone erhålla hvad K. M. föreslagit, hvarföre jag tillstyrker bifall till K. M:s Propos. och afslag på Utsk:s Betänk, i denna del.
Den härefter först till bifall å Utsk:s förslag framställda propos:n besvarades med starka
Nej, jemte ett eller annat Ja; hvarefter arfvodet för Förvaltaren vid Stockholms Utredningsförråd bestämdes till 2,500 Edr llmt.
Beträffande sedermera Utsk:s tillstyrkande rör:de tillökningarne för öfriga personalen, anförde Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz:
Jag erkänner fullt giltigheten af de skäl, som inom KrigsColhm gjort sig gällande, men får hemställa, att vid den inkomstförhöjning, som här är föreslagen för Intendenten vid Stockholms Utredningsförråd, måtte stadgas samma vilkor, som E. o. Ad. beslöt för Gen.Intendenten.
Den förre Den 4 Juli f. m. 31 liar nemi. indeldt lön som Kompanichef på ett indeldt Kegemite, och otn man läser hvad Utsk. i sitt Betänk., pag. 29, yttrar om löneförhöjningen för Indeldta Arméens befäl, så torde deraf kunna hemtas ytterligare stöd för mitt yrkande, hvarpå jag anhåller om propos.
Jag tror, för min del, att B. o. Ad. icke lämpligen bör fatta annat beslut i denna fråga, än det som i går fattades.
Om sådana förhållanden skulle inträffa, att Intendenten, till följd af sin trägna tjenst, skulle af K.
M. anses förtjent af någon ytterligare lön utöfver de 3,500 Rdr, som i följd af R. o. Adis beslut skulle komma honom till godo, så tror jag detta är en sak, som bör bero på K. M:s pröfning.
Man bör komma ihåg att det belopp som nu är i fråga, är 2,000 Rdr mindre, än det som Gen.Intendenten fick, hvadan det dervid kunde vara något skäl att göra ett sådant förbehåll; men här är ej samma förhållande.
Förhållandet med nu ifrågav:de tjensteman är egentligen detsamma, som med Gen.Intendenten; åtminstone har DepartemisChefen föreslagit, att deras löner skulle upföras på stat, och en följd deraf vore, att de icke kunde bibehålla lön på annat, ställe.
Detta var grunden hvarföre jag i går tog mig friheten föreslå det beslut, hvari R. o. Ad. då stannade.
För den nu ifrågavide tjenstemannen är det deremot icke uttryckt, att han skall hafva lön på stat.
Äfven är förhöjniugen från 1,500 till 2,000 Rdr icke så betydlig, att den skulle kunna ersätta förlusten af den lön han nu har som Officer.
Jag vädjar dock till Presidenten i KrigsColhm, och anhåller att han ville uplysa oss, huru med denna fråga sig förhåller.
Ilr Lefrén: Den n. v.
Intendenten vid Götheborgs Förråd har icke lön på stat, och det arfvode, sora här är föreslaget, är så lågt, att man mot detsamma icke kan få en lämplig person att sköta tjensten.
Jag tillstyrker således, att Utsk:s förslag må bifallas utan det ifrågasatta tillägget.
Hvad här blifvit anfördt om Götheborgs Förråd, hörer icke till saken.
Denne tjensteman har icke lön på stat.
Hans tjenst är icke heller mera maktpåliggande, än en KompaniChefs-befattning, och lemnäs vanligen åt någon pensionerad militär, som förökning i pensionen.
Hvad Stockholms Förråd angår, så finnes intet skäl för en afvikelse från hvad som förut ägt rum, och jag har i hvad som blifvit anfördt icke funnit någon anledn. att afstå från mitt förut gjorda yrkande.
Jag missförstod Frih.
Tersmeden nyss, då han upmanade mig att yttra mig i denna fråga.
Jag trodde det angick Intendenten vid Götheborgs Förråd.
Den i Stockholm har lön som Kompanichef vid Westmanlands Regem:te. 32 Den 4 Juli f. m.
Hr Printzensköld; Jag ber att få erinra derom, att Intendenten är Kontrollant på Förrådsförvaltarén, och har såsom sådan ganska stort både ansvar och besvär.
Ty om det kan visas att Intendenten begått någon försummelse, hvarigenom
Förvaltaren fått tillfälle att försnilla något från Förrådet, så är Intendenten underkastad ansvar derföre.
Och om man vill låta den grundsatsen gälla, att tjenstemäns löner skola bestämmas efter vidden af ansvaret vid deras befattning, så frågar jag, hvilken bland KrigsColldi tjenstemän har större ansvar eller trägnare göromål, än den som skall kontrollera ett så stort och värderikt Utredningsförråd, som Stockholms?
Det är då billigt att det må öfverlåtas åt K. M. att afgöra, huruvida Intendenten, om han har några andra löneförmåner, må antingen helt och hållet, eller till någon del, få behålla desamma.
Jag anhåller således om bifall till K. M:s Propos., utan alla slags tillägg och vilkor.
Intendenten vid Stockholms Förråd up bär f. n. 2,500 Edr, som skulle höjas till 3,000, och af StatsEådsprot. synes icke annat, än att detta belopp skulle fortfarande utgå som arfvode, och icke blifva lön på stat, som förhållandet är med de öfrige Intendenterna.
Det är således en betydlig skillnad Att Intendentens i Stockholm befattning företrädesvis är af vigt, tager jag för afgjordt.
Det är nemi. rätt illa, att en KompaniChefs-lön går bort från ett Eegem:te, för att aflöna Intendenten; men då arfvodet icke är föreslaget högre än till 3,000 ltdr, så synes detta vara afsedt.
Om de, som hafva närmare reda på förhållandet, anse 3,000 Edr vara tillräckliga, så vill jag vara den förste, som går in på Hr Stjernsvärds åsigter, att samma bestämmelse göres här, som för Gen.Intendenten; men det vär just härom jag önskade uplysning af Hr Lefrén.
Hr Lefrén; Jag är helt och hållet af Frih.
Tersmedens tanka, men vill tillägga ett ytterligare skäl för bifall till denna åsigt, nemi. att en person med arfvode kan skiljas från sin innehafvande befattning, då deremot sådant icke, utan rättegång, kan ske med en person, som har lön på stat.
Mig synes dock, att i denna fråga ingår en princip, som ingalunda är likgiltig.
Hvad Hr Lefrén påpekat, att detta belopp utgår som arfvode i st. f. lön, finner jag ganska förmånligt, men principen anser jag böra iakttagas.
För ett så beskaffadt betydligare arfvode anser jag lönen på Eegem:tet icke böra bibehållas, utan tillfalla den, som verkligen sköter tjensten Jag har icke sagt att den, som får en befattning i KrigsColhm, borde skiljas från en förut innehafvande tjenst, men för den tid befattningen räcker, bör den sednare lönen komma Regem:tet till godo, för tjenstgöringens oafbrutna bestridande.
Ur denna synpunkt anser jag Hr Stjernsvärds yrkande med billigheten öfverensstämmande.
Den i Juli f. m. 33 Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, framställt, att i afseende på Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande blifvit yrkadt dels obetingadt bifall, och dels af Hr Stjernsvärd bifall med ett så lydande tillägg: »dock att Intendenterne erhålla de föreslagna arfvodena med det vilkor, som för tillökningen i Gen.Intendentens aflöning är af 11. o. Ad. stadgadt», blefvo propos:r till bifall å dessa yrkanden framställda och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om It. o. Ad. behagade utan något tillägg bifalla Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Uplästes till justering och godkändes en så lydande voteringspropos. :
Den som bifaller StatsUtsk:s uti Utlåt.
N:o 71, 3:dje punkten, mom. litt. g, gjorda tillstyrkande i afseende på de föreslagna tillökningarne i aflöningen för personalen vid Utredningsförråden i Stockholm och Götheborg, med undantag af Förvaltaren vid förstnämnde Förråd, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad. berörde tillstyrkande, med följande tillägg: »dock att Intendenterne erhålla de föreslagna arfvodena med det vilkor, som för tillökningen i Gen.Intendentens aflöning är af R. o. Ad. stadgadt.»
Jemte det jag får anmäla min reservation mot R. o. Ad:s beslut, vill jag förklara, att jag anser detsamma härleda sig från att StatsUtsk. icke behörigen utredt frågan.
Hade sådant skett, och Utsk. förnummit att ifrågav:de embetsman tillika innehar lön på stat, är jag öfvertygad att Utsk. föreslagit lönen till högre belopp, med bifogande af det vilkor jag yrkat.
Mom. litt. h, ang-.de öfverflyltning å Allm.
Indragningsstaten af f. d. Kamercraren i KriysColl-.m, KrigsKommissarien Obitz samt f. d. Förvaltaren Francke och Vaktmästaren Nilsson vid det uplösla Ulredningsförrådet i Christianstad; och mom. litt. i, ang-.de öfverflyltning å Allm.
Indragningsstaten af Revisorn i KrigsColl-.m Pettersson och Intendenten vid Götheborgs Utredningsförråd Majoren Barck.
Mom. litt. k, ang-.de öfverflyltning på Rilcsstaten af en del utaf aflöningen för KrigsColl:m oell Utredningsförråden, hvilken f. n. utgår från åtskilliga under Coli.ii förvaltning ställda kassor och särskilda medel. VII H. 3 34 Den 4 Juli f. m.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s tillstyrkande, att ifrågav:de kassor oell fonder nu och för framtiden må från alla utgifter i berörde hänseende befrias.
Då sedermera förekom Utsk:s hemställan om den förändring, som i följd af kassornas och fondernas befrielse från sagde utgifter borde i Riksstaten vidtagas, yttrade sig Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
Jag gillar Utsk:s förfarande, att befria kassor från afgifter, främmande för deras egentliga ändamål, men beklagar att steget icke tagits fullt ut.
Utsk, föreslår visserligen här, att befria Krigsmanshuskassan från att till KrigsColhii aflöningsstat utbetala en årlig summa af 9,000 Rdr, men på samma gång förordas en motsvarande ersättning i Kassans anslag.
Vinsten häraf förefaller lika med 0.
Kassans bestämmelse är att pensionera åldrige soldater.
Vi veta alla att dessa pensioner äro så små, att de snarare utgöra ett hån mot, än en hjelp för den fattige.
I medeltal 12 Rdr, mine Hrr, i ersättning för en hel utsläpad lifstid.
Må vara att vi icse böra jemföra oss med andra länder.
Jag tillåter mig dock nämna, att den Engelske soldaten, efter 20 års tjenstetid, har rätt till en pension af 1 Rdr Bko om dagen, dessutom en fullständig uniform om året.
Utsk. har på ett annat ställe föreslagit en betydlig summa till officerares pensionering, jag tackar Utsk. derför, Svenska härens brukbarhet beror till stor del härpå, men jag beklagar att Utsk. icke lika lifligt omhuldat nummerkarlen, den genom hvars mod och kraft segren dock slutligen afgöres.
Jag vågar hoppas att R.
St:r icke skola göra sig saker till samma förbiseende; framför allt hoppas jag att detta Stånd, der guld-porte-d’épéen räknar så mången representant, icke skall glömma våra tappra kamrater i ledet.
Jag anhåller således vördsamt, att R. o. Ad. ville låta Krigsmanshuskassan behålla de 9,000 Rdr Utsk. nu föreslagit till indragning.
Fördelade på så många, utgöra de visserligen en obetydlighet, men kommer dock säkerligen att öfver oss nedkalla mången varm välsignelse.
Jag föreslår att punkten må erhålla följande lydelse: »att någon annan förändring i följd af kassornas och fondernas befrielse från sagde afgifter icke må i Riksstaten vidtagas, än att 4:de HufvudTitelns anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. för KrigsColhm minskas med 680 Rdr Rmt, hvilken nedsättning skall af Utsk. å behörigt ställe iakttagas.» Mine
Jag har icke talat för personliga lönetillökningar, tänker ej eller göra det, ej ens för AdvokatFiskalerna, ehuru jag i går underrättades att dessa äro samhällets vigtigaste personer, men jag har icke kunnat förblifva stum, då den gamle krigarens rätt träddes för nära.
Jag är säker att J, mine Hrr, ursäkten mig.
Det är mig en särdeles tillfredsställelse, att Gr.
Björnstjerna lemnat så stor upmärksamhet åt hvad jag yrkade vid de gemensamma öfverläggningarne, att Gr:n ville vara den förste som fordrar detsamma.
Jag har således endast att förena mig med honom.
Jag vill dock tillägga ännu ett skäl.
På 9:de HufvudTiteln finnes upfördt ett särskildt anslag till Krigsmanshuset, Den 4 Juli f, m. 3 fl hvilket tillkommit sä, att R.
St:r beslöto, att dettas räntor skulle indragas till StatsKont. och ersättas af statsmedel.
Detta anslag är således icke annat än vederlag för räntor, som Staten fått upbära från Krigsmanshuset, och det vore således orätt att deri göra någon minskning eller afdrag.
Jag har, för min del, ingenting emot det förslag till beslut, som här blifvit yrkadt, men man misstager sig, om man tror att StatsUtsk. förbisett soldaternas intresse och endast tänkt på officerarnes, en hänsyftning som, lindrigast sagdt, är besynnerlig, då här blott och bart är fråga om en räkenskapsåtgärd, som Utsk. ansett böra vidtagas.
Man kan så mycket mindre förebrå StatsUtsk. bristande intresse för soldaterna, som Utsk. tillstyrkt ganska betydliga anslag till deras förmån.
Att denna Utsk:s välvilja för Arméen, med afseende på befälets pensionering, gått så långt, det Utsk., ehuru pensionsfrågan ej anses vara fullständigt utredd, likväl tillstyrkt en summa af 150,000 Kdr årligen till pensioneringen, på samma gång som Utsk. ansett sig böra föreslå R.
St:r att besluta en underd. skrifvelse, med anhållan, att pensioneringen för Arméens befäl skulle fullständigt regleras, är väl ej föremål för klander?
Att Utsk. ej ansett sig böra föreslå några åtgärder för soldaternas pensionering, borde ej af någon klandras, emedan det ej borde vara obekant, att frågan härom hörer till den 9:de HufvudTiteln och icke till den 4:de, som nu är under behandling.
Ofverflyttningen af de 9,000 Rdnna har Utsk. betraktat som en räkenskapsfråga, och derföre tillstyrkt denna åtgärd; men då man föreslagit att de skulle afses för soldaternas pensionering, har jag ingenting deremot, så vida man ej anser sig dermed hafva gjort nog för truppens pensionerande.
Att truppers pensioner böra blifva större, än de genom detta tillskott skulle blifva, torde kunna tagas för afgjordt; men huru stora de böra vara, torde möta svårigheter att nu säga, då K. M:s Propos. icke lemnar någon ledning för omdömet härutinnan, ehuru jag förmodar att Regeringen skulle kunna, åtminstone approximativt, upgifva någon summa, som blefve tillräcklig, för att till lämpliga belopp kunna höja pensionerna.
På nu anförda skäl motsätter jag mig icke Gr.
Björnstjernas förslag, sedan jag nu haft tillfälle att visa halten af de anmärkningar, som mot StatsUtsk. blifvit fällda.
Tersmeden förklarade sig häri instämma.
Jag gillar deras åsigt, som mot Krigsmanshus kassan velat visa och föreslagit en liberalitet, som ej kan annat än vara på sin plats, hufvudsakligen derföre, att jag anser farligt att göra det ifrågasatta afdraget på de medel kassan fått till ersättning för till Statsverket indragna räntor; farligt, emedan derigenom skulle väckas misstroende för likartade förslag, som möjligen kunde framdeles förekomma.
Då man lofvat kassan ersättning, bör man väl äfven lemna och icke indraga densamma.
Om således meningen är, att denna kassa icke skall få tillgodonjuta samma förmåner som de öfriga, må man då låta dessa 9,000 Rdr qvarstå ensamt för 36 Den 4 Juli f. m. denna kassa till KrigsColhii aflöning.
Då har man icke gjort, att jag så må säga, ett kontraktsbrott, genom att minska den summa, man åtagit sig att lemna för de indragna räntorna.
Jag har ingenting emot det framställda förslaget, utan finnér det godt, om B. o. Ad. medgifver att intet afdrag må äga rum.
Jag vill blott erinra att, om jag icke allt för mycket misstager mig, förslaget utgått från KrigsColhm, om denna öfverflyttning, på det enkelhet måtte vinnas i räkenskaperna.
Hvad en annan talare sagt derom, att soldaternas pensioner i medeltal utgöra 8 Bdr Bko. så är det ett misstag, ty detta belopp är den lägsta pensionen.
Deras pensioner hafva blifvit så mycket förbättrade, som tillgångarne medgifvit, och denna tillökning kan äfven sätta K. M. i tillfälle att deri göra ytterligare förbättring, som är af billighet och behof påkallad.
I händelse jag misstagit mig i afseende å beloppet af soldat-pensionerna, rättar jag detta gerna.
Jag tror dock jag sade, att de vanligen utgöra 12 Bdr.