Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
16 sk. för det han trodde sig ej vara underkastad en betungande skyldighet att föra sitt halmlass en fjerdedels mil fram och tillbaka, utan annat ändamål än att få erlägga 2 sk. afgift.
Om detta skulis tyckas ett ämne af mindre varde, så bör den tanken försvinna, och saken vinna ett allmännare intresse, om man ihoghommer tvänne omständigheter:
Den värda Ledamoten, som väckt frågan, har ansett detta som en beskattning, constilutionsvidrigt tillkommen, och jag måste säga, mig tyckes, han äger dertill full anledning, då den före år 1813 var okänd, men då först tillkommen, heldst jag förmodar, om
Stockholms stad dessförinnan ägt en sådan rättighet, den nog begagnat den, och förut kändt, att, som orden lyda i DrätselCommissionens utlåtande, denna inkomst varit oundgängelig för Stockholms Stads f astställdci Stat, Det andra torde vara af ej mindre vigt.
Då det ej lär kunnajnekas, att importen a£ förnödenhetsvaror ifrån Finland är 344 Besv. och Elon.
Bettinkanden. högst skadelig, borde til! förminskning deraf ingen uppmuntran åsidosättas, att förmå egna medborgare att af inhemska alster, så mycket sig göra låter, förse HuFvudstaden med sådana varor, sora den ej kan umbära; men huru detta sker, då genom sådane tryckande band och ofta fiendteliga behandlingar af Policebetjenter olust och afvoghet måste uppkomma hos dem, sorn äga något att afyttra och dem derifrån afhålla, lärer vara lätt att inse.
Jag önskar således, att Riksens HöglofL Ständer ville hos Kongl. Makt i underdånighet anhålla, det befrielse från oftanämnde afgift måtte äga rum, likasom innan Dess nådiga förordning af år 1812 utfärdades.’’ Uti detta Herr Herzenhjelms yttrande instämde RiksdagsFullmägtige Gustaf Larsson från Stockholms och Olof Olsson från .Vesterås Län.
N:r 74.
Riksens Högloft, ^tanders Allmänna Besvärsoch och EkonomiVbskotts Betänkande, i anledning af gjord hemställan om en Cornites inrättande i hvarje Församling, till utdelandet af det Spannemåls» understöd, som af Kongl.
Allmänna M‘agazins Hirectionen lemnäs m. rn.
Tjll Utskottets åtgärd hår ifrån HöglofL Best), och Ekon.
Utsk, Betänkanden. 345 Ridderskapet och Adeln blifvit remitteradt ett Memorial af Herr Friherre C. M.
Carpelan, deruti andrages, att, då Kongl.
Maj;t och Riksens Höglofl.
Ständer, till förekommande af de olyckliga följder, sorn missväxtår medföra, beredt för Landtmannen ett medel till mildring medelst Spannemåls-Magaziners anläggande, syntes det, om ändamålet skall bestämdt vinnas, vara af vigt, att Länen efter deras vidd och folkmängd och efter årsgrödans qvalité och qvantité blefvo hulpne, samt att, om icke alla tillräckeligen skulle med Spannemål kunna undsättas, då först må komma i åtanka den verkeligt behöfvande åkerbrukaren, den mindre framför den mera förmögne, när de undergått samma missöde.
— Till vinnande af detta ändamål föreslås: 1:0 Det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Nåder anbefalldes, att till Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen inkomma med tidiga och detaiilerade årliga Berättelser, om tillståndet i Länen, hvilka uppgifter torde insändas inom en viss fastställd tid, kanske inom November månads utgång, då så väl all skörd, som proftröskning af diverse sädesslag bör kunna vara verkställd. 2:0 Att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande låta i god tid pålysa Socknestämmor, som välja Sex redlige och bepröfvade män af Församlingen, att noga granska hvarje medlems verkeliga behof och förhållanden, samt derefter samvetsgrann! uppgöra och fördela dividenden af den Församlingen tilislagna undsättnings Spannemål. 3:0 Att Ordföranden i 3j6 Bes v. och Ekon, Utsk Eettinkanaen, dessa Comitéer, som torde tillerkännas rösträttighet, och, vid inträffande lika röster, vo O 7 tum decisiyum, borde med urval inorn Socknens område utses och tillförordnas af Landshöfdingen, hvarjemte det för öfrigt skulle åligga närmast boende behörig KronoBetjent, att dervid, till upplysningars meddelande, tillstädes vara.
Utskottet har förehaft detta mål till pröfning; Och hvad först angår det gjorda yrkandet, att Kongl. Maj;ts Befallningshafvande böra inom en viss fastställd tid inkomma till Allmänna Magazins-Directionen med tidiga årsberättelser om tillståndet i Länen; så får Utskottet härvid anmärka, att Kongl.
Majrts Befallningshafvande redan länge haft ett sådant åliggande sig uppdraget, och då Utskottat ej äger sig bekant, att någon af Herrar Landshöfdingar uraktlåtit att med behörig noggrannhet fullgöra denna för Länet magtpåliggande åtgärd, Unner Utskottet ej nu någon anledning vara för handen, att tillstyrka bifall till förnyandet af en Ekonomisk anstalt, som redan är vidtagen och grundad på de noggrannaste föreskrifter.
Vidkommande åter den väckta frågan om väljande af en Comité i hvarje Församling, till fördelande af den tillslagna undsättningsSpanmålen, så får Utskottet härvid erinra, att till utrönande af hvarje Orts Spannemålsbehof vanligen så tillgår, att hvar och en af Församlingens medlemmar, som åstundar ett sådant understöd, anmäler beloppet deraf vid £ detta ändamål utsatt Socknestämma, hvar - Besv- och Ekon.
Betänkande/t. 347 efter Protocollet till Kongl. Maj ts Befallningshafvande öfversända?, som, efter granskning a.f alla sålunda insända reqvisitioner, häst blir i tillfälle att utröna Länets behof af Spannemål, och sedermera, i enlighet dermed, fördelar tillgångarna Församlingarne imellan, i förhållande till deras gjorda uppgifter.
Utskottet kan, för sin del, ej finna, att en Comité skulle bättre kunna känna en Sockens Spannemåls-behof än Pastor i Församlingen i förening med Kyrko Rådet, hvilka dessutom böra tilltros, så väl nödig förmåga att granska reqvisitionernas behörighet, som samvetsgrann vilja, att efterse, det understödet rättvist och utan någons förfång utdelas ; Och kan Utskottet ej heller inse, hvarföre dessa egenskaper skulle i större mon böra förmodas hos en Comité, om än understödd af en Krono Betjents upplysningar, hvilka, enligt det uppgifna förslaget, anses härvid vara af nöden.
Dessutom får Utskottet tillägga, att, enligt hvad Utskottet inhemtat, reqvisitionerne af Spannemål understundom blifvit så högt tilltagne, att, då Spannemålen, i likhet dermed, ankommit, ej sällan inträffat, att de reqvirerande icke en gång uttagit tredjedelen af det fordrade beloppet.
Utskottet tror sig ej behöfva anföra de olägenheter, som häraf måste blifva en följd, och hvilka bäst lära kunna förekomma? af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, Som, genom samlad erfarenhet, i förening med en noggrann kännedom af Länens Statistiska förhållanden böra i detta hänseende kqnna vidtaga de lämpligaste åtgärder. 548 Besv. oell Ekon.
Uiik.
Det är af dessa skäl, sorn Utskottet an» ser sig böra tillstyrka ogillande af det härom gjorda förslag, samt att de anstalter, sorn i detta afseende redan är o vidtagne, måtte orubbade fortfara.
Dock varder detta till Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnadt.
Stockholm d, 20 Februari i3i8< N:r 75.
Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomiutskotts Betänkande angående yrkade rättelser och förändringar uti författning arne rörande Skogarna i Paket.
Uti detta ämne hafva till Utskottets granskning blifvit från Respectiva RiksStånden remitterade följande Memorialer och anföanden, nami. 1:0
Ett af RiksdagsFullmägtigen Olof Månsson frän Blekinge Län till Hedervärda BondeStåndet ingifvet Memorial, hvaruti författaren, med åsigt af de hinder för skattemanna skogarnes trefnad och tillvext, sorn han anser vara en följd deraf, att endast Lagarnes tvång, utan medverkan af ägarnes intresse, skola bidraga till skogarnes bibehållande och fredande, föreslår att, då ändamålet af en förbättrad skogshushållning, efter hans tanka säkert bör kunna vinnas, om jordägarens fördel sättes i förening med det AIL Besv. och Ekon.
Betänkanden. 549 mannas, Skattemannen måtte förunnas en lita fri och obehindrad dispositionsrätt öfver Skatteskogen,som Frälsemannen åtnjuter öfver FrälsehemmanS-skogar, med villtor, att af sådan Ek, Mast- eller Storverksträd, hvil. ta för allmänna behof skulle kunna användas, hembud borde ske till Kongl. Maj:t och Kronan, som, i händelse de hembudna träden för publiqua behof erfordrades, skulle för de samma erlägga lika betalning, sorn vid köp imellan enskilda vore gängse, och hvilken antingen genom öfverenskommelse eller efter markegång kunde bestämmas; yrkandes Riksdagsfullmägtigen tillika, att, i hvad fall som hel dst, skogsbetjeningen, hvilken i afseende på sina knappa löne-villkor altid faller allmogen till last, under det skogarne mer och mer .förstöras, måtte blifva indragen, enär ändamålet med dess underhållande helt och hållet förfelas.
Häruti hafva samte!ige Riksdagsfullmägtige från Halland, Pehr Pehrsson frår Calmars och Nils Månsson från Malmöhus Län instämt; äfvensom .Riksdagsmännen Johannes Arvidsson och Jonas Pettersson från Jönköpings
Län dervid tillagt det yrkande, att i händelse en lika obehindrad dispositionsrätt öfver skogen, som Frälsemannens, icke skulle kunna skattemannen tilläggas, den förändring åtmindstone måtte ske uti nu gällande författningar, att Ekebuskar eller förtorkade träd, sorn stå åker och äng till skada, utan att kunna komma till någon nytta i framtiden, matte få af närmaste Kronobetjent me^ 352' Eesv. ock Ekon.
Betankanden. nämndemännens biträde utsynas, och den vidlyftiga och kostsamma omvägen, att från Carlskrona requirera en Constapel för utsyningens verkställande, undvikas, till lindring för den fattige jordägaren, som nu ofta af de dermed förenade kostnaderna ‘afhålles från att begära och erhålla utsyning af odugliga och för odlingen af hans jord hinderliga Träd. 2;o Uti ingifvet Memorial har Riks» dagsfullmägtigen Sven Mansson från Calmar
Län tillkännagifvit, hurusom inom dess hemort den författning blifvit af Landshöfdingen i Länet vidtagen, att svedjande icke får före Olsmessan anställas, men tillika anfört, att en sådan inskränkning, i anseende till tiden för svedjandet, oftast skall medföra de olägenheter, dels att svedjelandet för inträffande regnväder icke kunnat i rätter tid afbrännas, dels ock att det brukliga utsädet af råg och fodervexter på den afsvedjade marken stundom måste så sent verkställas, att skörden derigenom äfventyras; ijif hvilken anledning Riksdagsfullmäg tigen pck yrkat, ett, med förändring af ett sådant7 stadgande, det må vara Landtmannen tillåtet att afbränna svedjeland å hvad tid på året som heldst, då sådant låter bäst verkställa sig, med villkor att dervid noga iakttaga och efterkomma hvad Allmänna Lagen i 15 Cap, r Byggningabalken förmår} Och har Riksdags» fullmägtigen Lars Olsson sig häruti förenat. 3:0 RiksdagsfulImägtigen Botvid Jonsson från Östergötland har, äfven uli ingifvet Besv och Ekon.
Betähkanien.
3,51 Memorial, öfverklagat de olägenheter, som förorsakas af påbjuden trädplantering utmed Landsvägarna derigenom, att å de ställen, der Landsvägarne genom åkrar och ängar framlöpa, de planterade trädens rötter, jemte dropp och skugga, hindra och förqväfva Sädes- och gräsväxten^ och i ansende dertill yrkat, ej mindre att en sådan trädplantering hädanefter måtte blifva afskafFad och förbuden, utan ock ett Stadgande utfärdat, det de träd, sorn blifvit vid landsvägarna uti åkrar och ängar planterade, genast böra till förekommande af de omförmälda olägenheterna borthuggas. 1 4:0 Af Riksdagsmannen Olof Carlsson från Östergötland är uti ingifvet Memorial yrkadt, att det förbud emot svedjande å sandmo samt bergaktig stenbunden mark, som uti 53 och 54 §§. af Kongliga SkogsOrdningen innefattas, måtte till sin kraft och verkan upphäfvas, enär många orter finnas, hvaribland Riksdagsfullmägtiger, räknar sin hemort, der Landtmannen icke kan äga sin bergning af den inskränkta öppna åkerjord, som till hans hemmansdel hörer, så vida det icke honom tillåtes, att genom svedjande öka sin afkastning och förbättra sommarbetet, hvilket af den uppvexande Ljungen merändels förqväfves, om denna icke som oftast afsvecfejas; uti hvilket anförande Fehr Nilsson från Christianstads Län och Jacob Andersson från Kronobergs
Län sig förenat. 5:0 Riksdagsfullmägtigen Ephraim Larsson från Elfsborgs
Län har äfvenledes uti ett till Hedervärda Bondeståndet ingifvet 352 Eesv. och Elion. Utsk. Betänkande.n Memorial hemställt, om icke de utsynirigar till torfskörd, som å Allmänningar för kringliggande hemmans behof hittills blifvit verkställde, kunde anses helt och hållet öfverflödige, och de å Allmänningarne belägne torfmossar till de närmaste hemmanens fria begagnande upplåtas, heldst något missbruk af en sådan upplåtelse icke möjligen skall kunna äga rum: uti hvilken mening Fehr Bengtsson från Halland och Göran Jönsson från Skåne äfven instämt. 6:0 Inom Högvördiga PrestStåndet har Herr Prosten JU.
Hasselroth uti Memorial anfört, att då 5 §. af Kongl.
SkogsOrdningen d6n 1 Aug. 1805 lörsskrifver, det Militaire och Civile Boställens Innehafvare eller Prester skola framför andra äga rätt till utsyning å Krono- Allmänningar, enär Skogstillgång å deras boställen Saknas, Herr Prosten äfven ansåge enahanda skyldigheter böra vara förenade med åtnjutandet af ntsyningsförmonea, så väl för prester, som öfriga Boställsinnehafvare.
Men då genom Kongl.
Majtts Nådiga bref till Öfver-HofJägmästareEmbetet den 5 April 1808 blifvit stadgadt, att stubbelön borde erläggas vid utsyning för Prestgårdarne, emedan dessa, såsom icke varande Kronans tillhörighet, skola efter Allmänna Lagen af Församlingarna byggas, anser Her Prosten ett sådant stadgande endast kunna lämpastill de hus, Som Församlingarne bygga men ingalunda till dem, som Pastorerne eller Comministrarne sjelfve underhålla; och hemställer på sådan grund, om jcke dessa sednare böra från stubblönens erläggande Bfijj). och Elion. ZJtsJc. Betänkande)!. 353 vara befriade, då denna afgift icke af Civile och Militaire Boställs-innehafvare utgöres. 7:0 Ett af Riksdagsmannen Gustaf Olsson från Vestmanland författadt Memoria!» hvaruti äckas den förändring i afseende på utsyning å Allmänningar, att Hemman, soia äro belägna å samma trakt och inom samma Socken, så vidt möjligt är, måtte undfå utsyning å samma och närmast belägna Allmänning, samt att tiden för utsyningars verkställande måtte förflyttas till före Vinterns början, på det att den, som utsyning' erhåller, må kunna i lid upphugga Virket, och, sedan det hunnit torkas, detsamma med storrå lätthet på Vinterföret till sitt hemvist framföra. 8:0
Efter en framställning af de åtskilliga missbruk, som äro förenlige med rut gällande Skogs-Ordning, har En af Rikets Herrar, Herr Grefve Wachtmeister, Claésr yrkat en noggrann öfversigt af densamma, och utfärdandet af sådana nya Stadganden i ämnet, sorn, efter Hans Excellences tanka, tidens närvarande skick kräfver, och hvilka Hans Excellence ansett hufvudsakligen innefattas uti följande punkter, näml. 1:0
Att misshushållning med nu varande Skogar i möjligaste måtto förekomma*? 2:0 Skogsplantering befrämjas; 3:0
Att ali åverkan efter 4° Gap. 5 §.
M. G B. ansesj och bestraffas, eller ock böter till en eiler flera gångor värdets belopp stadgas, med skyldighet derjemte till ersättning och återBihang till RihsSt, Prat, *8i7-*ö*8j 2;<V Sami, N:r 45 46. r 354 Besv. och Ekon.
Bctankanäen. plantering; 4:°
Att ansvaret för all åverkan, utan afseende på person och ställe, må blifva jemförlig till brottets beskaffenhet, samt bevisningen deraf göras lika latt för Målsägare i allmänhet: 5:0
Att til! hvad 64 §. 2 Mom. af Skogsordningen innehåller, jemväl må läggas skyldighet vid misstänkt åverkan, att, efter grunderna i 49 CaP* -• §•
MissgerningsBalken, åtkomsten af det klandrade bevisa; och 6:0
Att itererad åverkan må med ökadt straff beläggas. 9:0
Uti ett i Hedervärda BondeStåndet uppläst Memorial, har BankoFullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län anmärkt, alt den vid 1809 års Riksdag utaf Riksens Höglofl.
Ständer gjorda underdåniga önskan, att samtelige Konungens Befallningshafvande måtte få sig uppdraget att höra Länens Innevånare och förbereda förslag, antingen till en allmänt gällande Skogsordning, eller flera Serskildta för olika Orter i Riket, ännu ieke blifvit till verkställighet befordrad; och af denna anledning, med åberopande af hvad dess vid sistiidne Riksdag, i afseende på enskilda Skogshushållningen, och RiksdagsFullmägtigen, Lars Carlssons, i afseende på Allmänningarnes begagnande afgifna och i afskrift bifogade Memorialer innehålla, ytterligare påyrkar upprättandet af, för alla Orter i Riket lämpeliga, Författningar till befrämjande af Skogarnes framtida bestånd, och att i sådant ändamål en fördelning på hemmanen af Kronskogarne och Allmännin - Sesv. och Ekon.
Betänkanden. garne måtte för sig gå, och de lotter, som tillfalla Hemman, så aflägset belägna, att de ej kunna Skogen behörigen begagna eller värda, måtte till försäljning ät den mestbjudande upplåtas, med stadgad skyldighet för köparne, att årligen till de säljande aflemna nödigt Skogsfång, och med bibehållen rättighet för dem af kringboende, som förut ägt begagna betet å marken, att en sådan förmon äfven framgent tillgodonjuta; deruti Per Jonson från Elfsborgs Län och Botaid Jonsson från Östergöthland sig ock förenat; hvaremot Riksdagsmannen Börje Börjesson från Halland varit af den tanka, att den föreslagna fördelningen af Allmänningarne skulle hafva den påföljd, att de blifvande ägarne, efter erhållen fri disposition öfver Skogen, inom kort tid förstörde densamma, och sedan icke sjelfva ägde sina Skogsförnödenheter, än mindre kunde dermed förfe de öfriga Jordägarne; i anseende hvartill han ock anhållit, att, i h ändelse Anders Danielssons Memorial skulla vinna bifall, undantag måtte ske För Halland och de Allmänningar inom Elfsborgs Län, på hvilka Halländske Hemman kunna äga rättighet till utsyning; Äfv nsoin RiksdagsFullmägtige J. M. Wessing, Gustaf Olsson m. fl. från Vestmanland och Gustaf Olsson från Södermanland anfört, att en fördelnirSg af allmänningarne uti dessa
Län alldeles icke skulle vara lämpelig, eller af fördelaktig verkan i framtiden.
Ett ämne af större vigt för Svesiges bå - 356 Besv. och Ekon.
Betclnkanden. de enskilda ovh allmänna hushållning lärer väl icke finnas, .än skogarnes vård och skötsel, samt de rättigheter, under hvilka denna Nationens rikedom af dess medlemmar innehafves och disponeras.
Om någonsin, så skola misstag uti denna del af den ekonomiska Lagstiftningen föranleda de svåraste följder, antingen genom ett obehörigt tvång på den enskilda industrien och ägande-rätten, eller genom införande af Författningar, hvilkas inflytande på det hela icke röjes förr än det är för sent att förekomma deras förstörande verkningar.
Utskottet har derföre trott, att en kort framställning, huru detta ämne varis behandladt vid de föregående Riksdagar, skulle säkrast vägleda Riksens Höglofl.
Ständers upplysta omdöme vid afgörandet af de åtgärder, hvilka nu böra vidtagas.
Sedan framlidne Hö gstSalig Konung Gustaf lil. genom dess Nådiga förordning af den 21 Febi-. 1789 förklarat innehafvare af Kronoskatte och FrälseSkatte-Hemman äga lita orubbelig ägande- och fri dispositions-rätt öfver sin Skog med dess tillhörigheter, som Frälseman öfver Frälse-hemman, dock alltid med undantag af de för Kongl. Maj:ts och Kronans behof tjenliga Ekar, Bokar och Masteträd; blef detta stadgande fastställdt uti den allmänna Förordningen om Skogarne i Riket af den 10 Decemb. 1793.
Men som denna Förordning under verkställigheten och tidernas skiften tarfvade flere ändringar och förklaringarj så utfärdades i Nåder en ny Uesv, och Ekon.
357 förordning af den 1 Äng. 1805, som, med intagande af ofvannämnde vilikar om skattehemmans fria dispositionsrätt, samt med upphäfvande af alia dittills om Rikets skogar ntkomne författningar, är den ännu gällanda lag i detta hänseende, samt innefattar alla tliy åtföljande påbjudne iakttagelser.
Vid 1809 och 1810 årens Riksdag ingåfvos flere motioner, yrkande, dels en ytterligare utsträckt dispositionsrätt aF all slags skog, dels Jägeri-Statens totala afskaffande, dels kronoskogars ni. m. försäljning for StatsCassans räkning, samt Härads och Sockne- Allmänningars fördulning mellan vederbörande delägare.
Sedan allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet uti afgifvet
Betänkande yttrat sina tankar öfver ofvannämnda förslag och deras antagande
Sill största delen tillstyr k tj befunnes vid åter-remiss af detta Betänkande så många och sinsemellan stridiga anmärkningar vara gjorde, att Utskottet uti ett sednare Utlåtande, jemte några mindre detailler, stadnade uti den hufvudeakliga tillstyrkan: 1:0 Att Riksens Höglofl.
Ständer matte i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Maj:t i Nåder anbefalla Landshöfdingarne, att hvar och en i sitt Hän, der allmänna skogar finnas, höra invånarne genom deputerade, en eller flere från hvarje Socken, öfver olla med skogs-hushållningen derstädes gemenskap ägande delar, om vården och tillsynen deröfver, och om bästa sättet att titöda odjuren, der de finnas, samt dermed, jemte eget utlå* §58 Eesv. och Ekon.
Eetcinkanden. tande, till Kongl.
Majit skyndsammeligen inkomma ; hvarefter, och sedan Kongl. KarnmarCollegium samt Öfver - Hof - JägmästareEmbetet äfven blifvit hörde, en Comité kunde i Nåder förordnas, för att af alla inhemtade upplysningar och utlåtanden uppgöra föjlrslag, antingen till en fullständig allmänt gällande Skogs- och Jagtordning eller till flere serskilda för olika orter i Riket. 2:0
Att äfven den underdåniga anhållan måtte göras, det vederbörande Collegier och Em* betsmän blefvo anbefallts ofördröjligen inkomma med fullständiga uppgifter och yttranden: a) angående huru många och af olifva namn varande Kronans skogar, som ännu finnas vara odisponerade, samt huru många eller stora delar deraf, hvilka nödvändigt böra bibehållas för publika behof, och huru vården af dem bör förrättas5 b) Om, af de så kallade Härads-Allmänningarne, några till hela deras vidd, eller till vissa delar böra bibehållas För Kronans behof, med uppgift af skalen dertill; samt c) Äfven hvad Ekonomi - Utskottet förut föreslagit om dessa Allmänningars delning mellan socknarne.
— Med uteslutande af Bokskogarna, hvilka ansågos böra vara jordägarnas tillhörighet, tillstyrktes serskildt om Ekeskogen, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det alla för Kronans räkning stämplade Ekar å sådana Hemmansägor, der Aboen är jordägare, måga inom 1813 års slut antingen för Kronans räkning fällas, eller ock, der de ej för Eesv. och Ekon.
Utsk. Betänkande.n. 359 dess behof äro erforderliga, gerom Allmänna Auciioner till StatsCassans förmon föryttras, och att efter den tiden alla hemmans agara må äga fri dispositions- och ägande rätt till deras Ékeskogar, dock att aldre författningar om Ekebarkens samlande må förnyas och förbättras.
Denna tillstyrkan blef af Riksens Hög1 o fl. Ständer gillad, samt af Kongl. Maj:t i Nåder, hvad dess förra Moment vidkommer, i så måtto bifallen, att under den 14.
Maj 1810 målet remitterades till Förvaltningen afSjöärenderna, Kammar och BergsCollegierna, för att sig yttra, sedan Landshöfdingarne blifvit hvar i sitt Län hörde.
Vid 1812 års Riksdag yrkades till en del samma, till en del nya motioner 5 hvaröfver afiemnades, utan att på minsta sätt åberopa eller afse det förra vidtagna beslutet om föregående undersökningar Lane - eller Province-vis, följande tillstyrkanden : 1:0 Att Härads-allmänr.ingar, såsom tillhörande Kongl. Maj:t och Kronan, samt stående under Dess och Riksens Ständers gemensamma disposition, borde under vissa villkor för dess räkning försäljas, börande skatte-löse Skillinges bestämmande, jemte flera dithörande omständigheter, i afseendo på olika Localer, till Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning öfverlämnäs : 2:0
Antalets förmindskning af Embets- och Tjenstemän vid Jägeristaten så vidt ej Kongl. Maj:t skulle i Nåder för godt finna att denna Stat framdeles alldeles upplösa 5 5:0
Att ej de för Kronans^ behof du - 360 Besv, och Ekon.
Bctänkanden, g eli ge utan odugelige
Ekar måga till förekommande af syra stämplas : 4:0
Att rättigheten till svedjande, utom inägor och rätter Be teshage, ej må utsträckas öfver hvad skogsOrdningen innehåller, samt 5:0
Att den vid 1809 års
Riksdag föreslagna prescriptionstid för Ekars utsyning och anställande Auction för kronans räkning må förlängas till 1814 års slut, dock under åtskilliga dels inskränkningar, dels tillägg vid det förra tillstyrkandet.
Öfver den sista punkten behagade Kongl, lVEaj:t, genom Bref till Dess o: -.