Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förklarar för egen del och med hopp om bifall af de bland mina landsmän, som antingen icke kommit till riksdagen eller utledsnade öfvergifvit den, att vi gerna skulle vara nöjda med litet, i fråga om reform, från händer, hvilka ensamma förmå gifva den, att vi med tacksamhet skulle emottaga hvarje erbjuden garanti, som för sådan kan göra anspråk, och att när säkra tecken visa sig till en annan riktning, skola vi icke kunna, än mindre vilja, ti llbaka hål la det förtroende, som är lika så ljuft att hvsa och yttra, som det måtte vara oumbärligt för dem, hvilka allvarligt önska främja Rakets sannskyldiga nytta.
Frånvarande, då det betänk. förevar, hvaröfver Gr.
Frölich nu yttrat sig, har jag först nu haft tillfälle tillkä nnagifva mina åsigter i ämnet.
Jag är nu förekommen af Gr.
Frölich, hvars uttryckta mening fullkomligt öfverensslämmer med min; hvadan jag ber att endast få förena mig uti Gr.
Frölichs anförande.
Frih. Hermelin, Aug.:
Jag anhåller att förklara mitt instämmande i Gr.
Frölichs nu afgifna yttrande, Gr.
Jag hade tillfälle att under discussionen öfver det i i fråga var. ämnet vttra mig angtde detsamma, och R. o, Ad. känner altså mina åsigter deruti.
Jag gifver nu all rättvisa åt den förmåga af klarhet i tankegång och sätt att uttrycka den, som visar sig i Gr.
Frölichs anförande; men jag mäste likväl förklara, att ett fondsystem för Sverige icke för närvar, vore nyttigt.
Hr Hallenborg, Carl Joli., yttrade, att han instämde i Gr.
Fortsattes den på f. m. i dag började pröfningen af ej mindre StatsUiskts utlåt.
N:o 80, angalo regleringen af ut - Dea ii Augusti e. ra. 3i9 gifterna under riksstatens a:dra hufvudtitel, än ock samma TJtsk:s utlåt.
N:o 214, i anledn. af erhållen återremiss å förstnämnde utlåt.
JV:o 80. litte punkten, 1 mom. i utlåt.
I de län, der maximi-afgiften af curhusmedel icke förslår, är det nödvändigt att icke borttaga medlen från curhusens underhåll till resor för läkare. R. o. Ad. har tillstyrkt, att maximiafgiften må bestämmas till 6 sk.
Två Stånd hafva annorlunda beslutat.
Derjemte har minskning i afgiften uppkommit derigenom, att mantalspenningarna icke skola utgöras förrän 2:ne år sednare än hittills.
Jag är öfvertygad, att flera län härigenom blefve urståndsätta att underhålla curhusen, hvarigenom äfven det vackra och nyttiga ändamål att befria nationen från förderfvet af den veneriska sjukdomens spridande förfölle.
Jag föreslår altså följande tillägg vid slutet af lit. b)m, ”dock med undantag förde län, i livil”ka curhusafgiften utgår till maximibeloppet och för cur”husets underhåll ensamt erfordras.”
Gottland är ett sådant län, Bohus län ett annat, och det linnes ändå ett 3:dje, som jag nu icke minnes.
Hela beloppet af den ifrågaställa summan har utgjort endast 732 r:dr 16 sk. för året och torde kunna tagas af curhusmedlen i de län, der dessa eljest icke behöfva utgå efter maximibeloppet.
Den förra s. k. 3-sk:s- eller curhusafgiften har aldrig blifvit beviljad hvarken för läkares resor eller andra ändamål, än curhusens underhåll.
De nu på denna afgift anvisade 732 r:dr 16 sk. äro altså någonting fullkomligt nytt; och jag tror, att den motvilja, sora hittills i landsorterna visat sig för afgiftens utgörande, skulle, i händelse derpå nu öfverfördes hvad genom statsmedel förut blifvit bestridt, verka derhän, att
Ständerna vid en kommande riksdag icke åtoge sig densamma.
Jag yrkar derföre afslag å lit. b).
Ilr Rothlieb, Axel Fredr., förenade sig med Hr Tham.
Jag anser Hr v.
Holienhausens anmärkning fullkomligt billig och riktig.
I de län, der maximi-afgiften i alla fall utgår, är det nog hårdt, om kostnaden för läkares resor till veneriska sjukdomars upptäckande och förekommande skulle tagas af curhusmedlen ; i de län åter, hvarest curhusens underhåll icke erfordrar, att afgiftens maximibelopp utgöres, böra af dylika medel omförmälda resekostnader jemväl bestridas.
Jag vet ett län, hvarest curhusafgiften utgick endast efter 3 sk., men der det dock föll den rikaste possessionaten in att åstadkomma nedsättning till i-J sk., hvarigenom det redan befintliga curhuset måste inskränkas, och ett annat, sorn behöfdes, blef den öfriga delen af länet betaget.
Detta torde visa, att D en ii Augusti e. m. ibland är det icke oförmåga att betala, utan äfven nycker, som vålla, att man vägrar betala erforderliga afgifter.
Jag instämmer med llr v. Hohenhausen.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det nu föredragna i mom. i i i:te punkten af utlåt.
Nto 214.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla samma mom. med följande af Hr v.
Hohenhausen föreslagna tillägg vid slutet af lit. b): dock med undantag för de län, i hvilka curhusafgiften utgår till maximibeloppet och för curhusets underhåll ensamt erfordras.
Bifölls. utte punkten, 2 mom. i utlåt Nto 214.
Då det ifråga var. anslaget till hämmande af smittosainma sjukdomar är af Utsk. hemstäldt att blifva förslagsanslag, har jag dervid ingenting annat att anmärka, än förbehålla, att H. R. o.
Ad. icke måtte under de omnämnda q,000 rtdr äfven innefatta anslaget för medico-legala besigtningar, 3,000 rtdr, hvilket Utsk. synes af misstag hafva gjort, utan särskildt bifalla, att detta äfven blifver ett förslagsanslag.
Det nu föredragna 2 mom. bifölls. utte punkten, 3 mom. i utlåt.
Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å hvad Utsk. i utte punkten af utlåt.
Nto 214 hemställt, rörtde anslagets för smittosamma sjukdomars botande samt för medico-legala besigtningar förklarande såsom ett förslagsanslag, anmälde sig Hr von Hartmansdorff och yttrade:
Det förra mom. angår blott åtgärder i afseende å smittosam ina sjukdomar.
Det är i det följande mom., som frågan om medico-legala besigtningar förekommer.
I anledn. häraf föredrogs nu äfven 4 morn. i 1 itte punkten af utlåt.
Jag tror icke, att det går an att i samma propos. upptaga begge mointn.
Uti det första har Utsk. tillstyrkt, att de g,000 rtdr, hvartill anslaget för smittosamma sjukdomars botande hittills uppgått, mätte såsom förslagsanslag uppföras.
Vore de 3ooo rtdr för medicolegala besigtningar, på sätt Utsk. säger, i. af de förra 9,000, behöfdes ingen ny propos., utan man kunde, lika med Utsk., genast sätta i fråga en lind. skrifvelse till K.
M. med begäran, att nämnde besigtningar icke matte utan verkligt behof företagas.
Första frågan är således, om de 3ooo rtdr äfven må blifva förslagsanslag; dernäst kommer den om spar - Den 11 Augusti c. m. 3ai sparsamhet i användandet.
Hvad den förra beträffar, äro dessa kostnader af beskaffenhet att ieke kunna undvikas och att stiga i den män, som härjande sjukdomar och fylleri tilltaga, hvarigenom döda och misshandlade menniskor befinnas liggande på marken och måste besigtigas, på det att möjligen begångna våldsamheter emot dem icke må lemnäs ostraffade.
|Nu, då choleran utbrutit i landet, lärer det vara minst lämpligt att vidtaga anstalter till inskränkning i dessa besigtningar.
Jag anhåller, att båda morn. må hvar för sig föredragas.
Äfven jag anser, att båda mom. svårligen kunna i ett sammanhang föredragas, utan måste hvar för sig blifva föremål för propos.
Första mom. rörer ett visst anslags uppförande såsom förslagsanslag; det andra mom. deremot innefattar tillstyrkande af en underd. skrifvelse, som afser, att åtgärder må vidtagas till beredande af minskning i kostnader för medico-legala besigtningar.
Här är icke fråga om uppförande af något anslag, utan hela kostnaden, såväl för smittosamma sjukdomars botande som den för medico-legala besigtningar, är innefattad i den uti i mom. förslagsvis upptagna summan; hvadan altså jemväl sistnämnde kostnad redan finnes upptagen såsom förslagsanslag, fastän det är föreslaget, att anslaget må qvarstå på andra titeln.
Något hinder emot utgiftens framgena bestridande kan således icke uppstå.
Hvad åter beträffar skrifvelse!! för beredande af minskning för framtiden i antalet af medico-legala besigtningar, har jag med Utsk. delat den öfvertygelse, att man borde utfinna medel, hvarigenom den stigande progressionen af medico-legala besigtningar icke måtte såsom i sednare åren fortgå.
Jag tror icke, att det skulle sakna vigt att fästa K.
M:s uppmärksamhet å nyttan att vidtaga mått och steg emot en altför dryg kostnad i berörde hänseende.
För öfrigt begär jag nu propos. endast på i mom.
Då icke någon ledamot talat emot bifall till morn., så vida orden: ”samt till medicolegala besigtningar,” borttagas, får jag anhålla om propos. på ett sådant afskiljande.
Jag är förekommen af Frih. Palmstjerna.
Jag anser Utsk:s förslag väl grundadt och tillstyrker bifall derå, sålunda nemi., att propos. först bör framställas på 9000 r:dr såsom förslagsanslag.
Jag beklagar, att Utsk. begått ett misstag att förblanda anslaget för smittosamma sjukdomars botande med del för medico-legala besigtningar, under förmodan att båda dessa anslag hittills uppgått endast til! 0000 r:dr.
Jag befarade detta och har nu funnit mig 11 H. 4i DeR ii Augusti c. m. derom förvissad genom det yttrande, vi nyss liort af IJtskrs ordförande.
Förhållandet är dock sådant, att anslagen sedan sista riksdag varit uppförda a 2:dra hufvudtiteln med gooo r:dr för det förra och 3ooo r:dr för det sednare behofvet eller tillsammans med 12,000 r:dr, hvilka alltid befunnits otillräckliga, hvadan K.
M. föreslagit, att anslagen borde blifva förslagsanslag.
Jag uppmanar någon af Statscont:s embetsman, som 1111 kan vara här tillstädes, att upplysa, 0111 det icke förhåller sig så, som jag uppgifvit.
Ordet ”hela,” hvarmed mom. börjas, är således ingenting annat än ett vitsord örn det misstag, som ägt rum. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att hela anslaget gooo r:dr må förklaras vara ett förslagsanslag i likhet med de flera å a:dra hufvudtiteln uppförda sådana anslag, såsom rese- och tractamcntspenningar för förrättningar i civila ärender, till skrifmaterialier, m. m.
Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att den ifrågavar. utgiften härleder sig ej från misshushållning, utan från osedligheten och brotten i landet.
Då ett barnamord har skett, eller någon blifvit ihjälslagen eller har supit ihjäl sig m. m. och det anmäies hos landshöfdingen, kan han icke underlåta att anbefalla besigtning å liket.
St. hvarken vilja göra anslaget för dylika besigtningar till ett förslagsanslag, eller höja detsamma, ehuru det befunnits otillräckligt. följer deraf, att K.
M. antingen skall taga de bristande medlen från besparingar, hvilkas tillräcklighet man icke kan lita på, eller ock låta dylika besigtningar verkställas endast så länge penningarna räcka, men derefter, åtminstone under 4^de qvartalet af året, lemna liken obesigtigade, ehuru många menniskor då kunna finnas ihjälslagna eller misshandlade, och våldsverkarne med detsamma otili talade, emedan Ständerna icke gifvit några medel.
Jag tror icke, att meningen kan vara sådan oell yrkar således uppförande vid detta mom. af 3ooo r:dr såsom förslagsanslag till medicolegala besigtningar.
Cede rström; Det är desto angelägnare, att det ifrågavar. anslaget blifver förslagsanslag, som det icke är möjligt att bestämma till hvad belopp det kan uppgå.
Förslaget om den underd. skrifvelsen hoppas jag R. o. Ad. afslår.
Då hastiga dödsfall inträffa, är det nödvändigt, att besigtning å den döda kroppen verkställes, på det utrönas må, örn brott dervid blifvit begånget eller icke.
Det kail visserligen hända, att besigtning kan finnas hafva varit öfverflödig; men ofta kunna brott sålunda upptäckas.
Jag anhåller om propos. lill afslag å mom. samt uppförandet af 3ooo r.’dr såsom förslagsanslag för medico-legala besigtningar.
Den 11 Augusti e. m. Gr.
Jag afstyrker förslaget om skrifve!- sen, emedan jag anser, att hvarje inskränkning i undersökningarna af förhållanden, deri brott kunnat blifva begångna, mäste verka deitill, att flera sådana blifva fördolda.
Utaf tvenne ytterligheter anser jag det vara bättre, att de ifrågavar. besigtningarna begäras för ofta än för sällan.
Jag begär derföre afslag å morn., och då jag hört, hvad jag icke betviflar, att de 3ooo r:dr till medieo-legala besiglningar skola utgjort ett särskildt anslag, anhåller jag, att denna summa må uppföras såsom förslagsanslag.
Sådana utgifter, hvilka utgå lör iakttagelser, som enligt gällande författningar icke få underlåtas, böra alltid i staten uppföras såsom förslagsanslag.
Äfven jag instämmer deri, att ett förslagsanslag af 3ooo r:dr här må uppföras.
Måhända har genom misstag i siffran missförstånd uppkommit; men då man läser betänk., finner man tydligen, att Utskts mening varit alt uppföra båda de ifrågavar. anslagen till lika summa, sorn de förut utgjort, och derjemte såsom förslagsanslag.
Emedlertid medger jag, att misstaget kan föranleda till ett särskildt beslut vid detta mom.
Ilvad den föreslagna underd. skrifvelsen beträffar, tror jag ej, att den är utan sin nytta.
Det är en måtta i allt.
Då hastiga dödsfall inträffa, och anledning lill annors vållande dertill finnes, bör besigtning visserligen äga rum; men att, såsom nu sker, läkaren skall resa från den ena ändan af districtet till den andra för alt besigtiga kroppar efter personer, som aflidit genom egen oförsigtighet, öfverlastande m. m., är öfverflödigt, hvadan jag finnér nödigt, att inskränkningar i detta afseende vidtagas.
Hr af Billbergh, Joli. Pet.:
Ad. bifallit föregående punkt, som jemväl innefattar anslaget för medico-legala besiglningar, förmodar jag, alt det ifrågaställa tillägget ej nu kan ske.
För såväl det ena som andra ändamålet har Utsk. såsom förslagsanslag uppfört 9000 r:dr.
Ilvad som kan komma att brista, ersättes från öfverskotten.
Jag tror altsä, att det är öfverflödigt vidare yttra sig i denna omständighet, enär, såsom inig synes, beslut derom redan är kalladt.
Hvad åter angår den föreslagna underd. skrifvelsen, instämmer jag med Gr.
Cronhjelm deri, att densamma är öfverflödig; hvadan jag å detta mom. yrkar afslag.
Palmstjernas yttrande örn nödvändigheten af den ifrågaställa skrifvelsen ber jag att närmare fä utveckla, hvarföre jag anser den öfverflödig.
Då en person genom eget förvållande dör, kan presten icke begrafva denne, såvida domaren icke förordnat om begrafningssättet, hvarförinnan läkarebesigtning, enligt allmänna lagen, mäste ske; och då man derjemte ofta på 324 Den ii Augusti e. m. detta rum lior talas om, att K.
M. icke bör besväras med onödiga skrifvelser, hoppas jag, att man icke vid detta tillfälle må vägra tillämpning af denna regel.
Hvad Hr af Bill— berghs erinran angår, får jag påminna, att sednaste propos. endast gällde Utsk:s tillstyrkande, sådant det i sjelfva det då föredragna mom. lyder, och jag kan icke finna någon contradietion deruti, att R. o. Ad. nu besluta ett ytterligare förslagsanslag af 3ooo rtdr.
Uti en väl reglerad stat böra till ändamål, som ovilkorligen skola fyllas, aldrig några sådana summor bestämdt uppföras, hvilka möjligen icke räcka till, utan böra dessa alltid utgöra förslagsanslag.
Jag fullföljer altså min begäran om afsfag å morn., samt att 3ooo r:dr må såsom förslagsanslag uppföras för medico-legala besiytningar.
Cronhjelm nu yttrat sig, har jag endast att med honom instämma i allt, livad saken angår.
Jag ber endast att få tillägga, i anledn. af Hr af Billberghs yttrande, att han troligen icke hört, hurusom Frih.
Palmstjerna förklarat, att Utskrs mening rätteligen varit att skrifva 12,000 i stället för 9,000 r:dr.
Men då siffrorna äro oriktiga, lära de genom misstag utelemnade 3ooo r:dr ej kunna såsom förslagsanslag betraktas, med mindre särskildt beslut derom fattas.
Jemte det jag förenar mig med Gr. Cronhjelm, ber jag att få nämna några ord, ang:de den föreslagna skrifvelsen.
Jag anser den icke kunna medföra någon nytta, men möjligen blifva skadlig.
Då man ifrar emot fyllerilasten, torde det icke vara ur vägen, att presterskapet fortfarande må vara ålagdt tillämpa författningarna om begrafning af sjelfspillingar; och nödvändigheten af besigtningar vid tillfälle af dråp &c. lärer lätteligen kunna inses.
Man har sagt, att läkaren kan kallas frän den ena ändan af districtet till den andra; men jag får erinra, att oberäknadt prov.läkare finnas flera, som kunna beordras att verkställa besigtningar, såsom bruksläkare, bataillonsläkare m. fl., och jag vet bestämdt, att K. M:s Bef:h:de alltid förordnat den läkare, som var närmast till hands.
Jag afstyrker således skrifvelsen. 4 mom. i 11 :te punkten af utlåt.
N:o 214 afslogs.
Uppå derom framställd särskild propos. beslöt R. o.
Ad., att de 3ooo r:dr, som förr varit uppförda för medico-legala besigtningar, skola uppföras på stat såsom ett förslagsanslag. ii:te punkten, 5 mom. i utlåt.
Jag anhåller, att R. o. Ad. må afslå Utskrs förra betänk, och bifalla sednare utlåt.
Om propos. meddelas å Utsk:s förslag under JV:o 214 samt R. o.
Ad. bifalla denna, följer Den ii Augusti c. m. 3a5 derutaf utan någon särskild propos., att Utsk:s tillstyrkande i förra betänk, förfaller.
Jag instämmer desto hellre med Frih. Palmstjerna, som uti Utsk:s betänk.
N:o 80 icke linnes något hvarken till- eller afstyrkande i detta fall. 5 mom. i n:te punkten af utlåt.
N:o 214 bifölls. 12:te punkten bifölls. i3:de punkten.
N:o 214 tillstyrkt, blef af R. o.Ad. bifallet. i4:de punkten bifölls. i5:de punkten.
Då detta ämne förra gån« gen förevar, yttrade jag mig för ökadt anslag åt Tabellcommissionen.
Det är bekant, att Svenska tabellverket anses för det fullkomligaste, som något rike äger.
Yi veta äfven, att detta verks tillstånd egentligen är den nuvar. secreterarens förtjenst.
Då han så väl och nitiskt handhaft denna angelägenhet, synes det icke vara obilligt, att han kommer i åtnjutande af något större ersättning för sin möda, än honom hittills varit tillerkänd.
I fall denna man bortgår, befarar jag, att ingen är villig att efterträda honom mot ett så ringa arfvode, sorn nu är anslaget.
Mig synes, som borde man bättre vårda den goda inrättningen, Frih.
Om här vore fråga att utfä sta en belöning för den möda och skicklighet, som nuvar. secret. i Tabellcommissjonen nedlagt i arbetet för detta verk, är jag öfvertygad, att Utsk. icke afstyrkt en sådan vedergällning; men frågan är här, huruvida ökadt anslag erfordras, om Tabellcommissionens arbete skall kunna fortgå såsom hittills.
Under öfverläggnjngen i Utsk, hördes såsom skäl emot ett sådant behof yttras, att närman med det anslag, som nu finnes, kunnat åstadkomma ett så fullständigt arbete, kunde nödvändigheten af ökadt anslag för ändamålet af inrättningens upprätthållande icke inses.
Utsk. har icke kunnat förutse, att Statssecret* för ecclesiastikärenderna här skulle komma att förklara, att afstyrkandet af bifall till motionen vore att anse såsom bevis derpå, att man vore liknöjd, huruvida arbetet förfölle, förfores, rm m., såsom jag tror orden föllo sig.
Då K, M. icke begärt något anslag i detta afseende, men det likväl lärer få antagas, såväl att K.
M. icke låter undgå sin höga uppmärksamhet, huruvida det ifrågavar. vigtiga arbetet är så med anslag försedt, att det må kunna äga framgent bestånd, som ock att K.
M. bäst lärer vara i tillfälle att bedöma förhållandet i denna del, hade Utsk. föreställt sig, att motionärens omdö - 3a6
Den ii Augusti c. m. me om beliofvet i nämnde afseende möjligen kunnat vara vilsefördt af bristande kännedom eller andra orsaker, enär behof, af bcskalfenhet som detta, i fall de verkligen förefinnas, troligen tillförlitligast och säkrast af K.
M. bedömas och inför Ständerna framläggas.
Utsk. trodde sig altså äga anledning stadna i den öfvertygelse, att behofvet för närvar. icke verkligen är för handen.
För min del förklarar jag öppet, att jag delat Utsk:s öfvertygelse, och jag tillstyrker äfven nu bifall å betänk.
Skulle R. o. Ad. likväl vilja bifalla motionen, skall jag icke uppehålla med något ytterligare motstånd från min sida.
Jag skulle dock tro, att saken redan är afgjord genom de öfriga Ståndens beslut.
Erkännande förträffligheten af Tabellcommissionens arbeten, kan jag just derföre icke återhålla uttrycket af min förundran deröfver, att vi icke från Regeringen fått emottaga någon ledning för ett omdöme, hvarpå, enligt Hr Statssecret:s för ecclesiastikärenderna förmenande, orubbade gången af ett för nationen vigtigt arbete beror.
Jag måste dock hysa det förtroende till vår Regering, att jag antager, det behofvet icke är af den beskaffenhet, som Hr v. Hartmansdorff här velat gifva det, och yrkar altså bifall till betänk.
Skulle likväl R. o. Ad., som redan så välvilligt bemött hvarje tillfälle att bifalla ifrågaställa anslag, jemväl i afseende å detta vilja följa samma breda väg, återstår för mig i detta som i de öfriga fallen ingenting annat, än nedläggandet af min reservation till protocollet.
Det är oss nogsamt bekant, alt Sta tsUtsk.
, då det hyst benägenhet för något anslag, iinga aktat, om förslaget derom kommit från K
M. eller enskild motionär; det har t. o. m. föreslagit flera iooo r:dr för vissa ändamål, utan att uppgifva någon motionär.
Om deremot en sådan bevågenhet icke finnes, kommer Utsk. genast med samma skäl, som nu blifvit anfördt, eller ock dermed, att medlen erfordras till försvarsverket.
Jag bär här talat, icke såsom rådgifvare, utan såsom adelsman, och denna egenskap, med thy åtföljande rättighet att här yttra sig, hoppas jag alt bibehålla, oberoende af lyckans gynnsamma eller vidriga skiften.
Det är deuria rätt jag begagnar, då jag fäster uppmärksamheten på den motsägelse, soni förefinnes emellan Utsk:s yttranden och de slutsatser, hvartill det kommit, Utsk. har nemi. erkänt arbetets närvar, fullständighet och den stora förtjenst, Tabellcommissionens olivar. secret. derom äger, men likväl icke velat medgifva hvarken någon lindring i hans möda eller tillökning i hans arfvode.
Om jag lem nar de öfriga anslagen derhän, oell endast nu fäster mig vid den ifrågaställa cancellisllönen, som är behöflig för arbetets bibehållande i det noggranna och fullständiga skick, som tabellverket, på sätt Utsk. sjelf Den n Augusti e. m. yttrat, nu äger, sä hemställer jag, om bifall till nämnde löneanslag väl är annat än en bestämd följd af Utsk:s egna intyganden.
Jag öfverlemna!’emedlertid frågan till R. o. Ad., erinrande endast, att målet icke tillhört min föredragning i egenskap af Konungens rådgifvare.
Det förundrar mig, att höra en ledamot såsom skäl för afstyrkande till hvad han erkänt riktigt och nyttigt anföra, att K.
M. icke gjort propos. i ämnet.
Är saken nyttig, så är det likgiltigt, ehvad den blir föremål för Representationens pröfning genom K. propos. eller genom enskild motion; båda vägarna äro lika gruud lägsenliga. livad detta fall angår, är händelsen den, att oin nuvar. secreleraren afgår före nästa riksdag, skulle detta fullständiga och vigtiga arbete komma i oordning af brist på medel för detsammas upprätthållande.
Mig synes, att motionären icke yrkat mer, än han bevisat vara nödvändigt; och jag yrkar altså bifall till motionen.
Jag känner visserligen, och erkänner troligen vidsträcktare än Frih.
Cederström, att sådana frågor, som väckas ifrån liepresentationen, kunna lika väl förtjena bifall sorn de, hvilka utgå från Administrationen; men jag hemställer, huru det val är möjligt för ledamöterna i Stånden att veta, om en secret. i ett administrativt verk behöfver en cancellist eller icke.
Skola vi väl i detta afseende lita på en enskild persons omdöme och uppgift?
Äga vi icke rätt att ifrån Administrationen sjelf få veta, hvad hon behöfver eller icke.
Hade Styrelsen förklarat, att detta obetydliga anslag vore nödvändigt, hade jag visserligen ingenting emot det; nu deremot bestrider jag detsamma.
Jag har på förhand reserverat mig emot det blifvande beslutet, och jag reserverar mig nu mot den princip, att afseende bör fästas å sådana enskilda motioner, hvilka innefatta förslag, de der, enligt deras ovillkorliga beskaffenhet, bort från Styrelsen utgå.
PresteSt., som troligen har närmaste kännedom om behofvet af detta anslag, lärer hafva bifallit detsamma; och jag förmodar, att prot.utdr. derom redan är ankommit.
Då man läser Utsk:s första betänk., erfar man, hurusom Utsk. vitsordat nitet och skickligheten hos den person, till lättnad i hvilkens arbete det ifrågavar. cancellisfarfvodet är föreslaget; och då vi nu ytterligare känna, att det
Stånd, sorn ang:de förhållandet liar den tillförlitligaste kunskap, beviljat anslaget, torde, enär summan derjemte är så obetydlig, R. o. Ad. finna, att skäl äro för handen att bifalla de 166 r:dr 02 sk. till en cancellistlön vid Tabellverket, hvarom fråga blifvit väckt.