Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men är Vattenverk af FideiCömmiss-natur j. eller anslaget till Boställe j. dä skall jemn godt vederlag, i förra juliet med den tillökning 3 §. bestämmer j, i annat Verk aj samma slag eller i jord ställas^ sä framt ej Kongl. Maj:st finner skäf. att om sättet till vederlagets utgörande annorlunda vid hvarje tillfälle särskildt$ nåder förordna.,* samt följande moment i 15 <5* Och vare jemväl en hvar skyldiga ätt den jordj. som föreligger och nödig är j. d det ställe der den medför- minsta olägenhet för egaren j. afträda* mot ersättning enligt 3 § antingen i jord eller penningar > efter som Domaren1 brist af godvillig öfverenskommelse ^ skäligt pr öfvar; godtgöra äfven pä enahanda sätt den skada > sorn i öfrigt kan finnas deraf uppstå.
Sedan etc.
Vid granskning af 6 ($• hafva Utskotten, inseende vigten af de undersökningar, som vid tillfälle af frågor om tvungen rifning, ändring eller flyttning af Vat4 tenverk, eller ny vattenlednings öppnande,, bora föregå pröfaingen af Jordegarens anspråk, fästat uppmärksamheten derpå, aft Lagutskottet* Retinknnden, 50j öå ej alla Landtmätare torde ega tillräck* lig insigt i sättet till Vattendrags afvägning, och hvad i fifrigt till sådsne undersökningar h örer, samt icke eller hvarje årstid kan vara lämplig för desse undersökningars förrättande, det torde vara nödigt att, till förekommande deraf, att dylika förrättningar ej måge anförtros ovane eller oskicklige Landtmätare, eller deras verkställande utsättas å sådan tid, som utsluter möjligheten af noggrannhet, i desse afseenden till efterrättelse föreslå bestämda föreskrifter.
Af dessa skäl tillstyrker Utskotten således , att nedannämnde Momenter af 6 må erhålla en sådan lydelse, nemligen: i Morn.:
Då Jordegare åstundar att begagna den rätt, som i 5 §. stadgad är j eger lian hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gora ansökning, att Landtmätare till undersöknings förrättande förordnas må.
Maj:ts Befallningshafvande åligger derefter, att, utan afseende på hvem Jordegare dertill må hafva föreslagit till förrättningens företagande ofördröjligen utfärda remiss till den af Länets Landtmätare, som för skicklighet och erfarenhet i ett så grannlaga ämne gjort sig kändj hvilken remiss genom Kongl. Majits Befallningshajvandes försorg j skall Landtmätaren tillställas.
— Rör er etc. 5 Morn.:
Landtmätaren tillhör det att skyndsamligen utsätta dag till förrättningens verkställande , med idgtt ägande att psådant endast må ske j, då marken är bar och under - 3°4 LagUtskottets Eetnkanden. s'ökning tillförlitligen låter gora sig; samt att derom etc.
Under pröfningen af stadgandet i 7 J., «tt Jordegare och Vattenverksegare hvardera ega välja tvänne Gode Män, att med Landtmätare deltaga i undersökningen och afgifvandet af Utlåtande, rörande sättet och vilkoren för bifall af en Jordegares väckte paataeade om rifning eller ändring af ett Vattenverk, hafva Utskotten icke förbisett den stora fördel vid afgörandet af enskildes tvister, som vinnes derigenom att den medlande magten är lemnad i personers händer, hvilka af Parternes eget förtroende dertill blifvit kallade; men, med särskildt afseende på ämnets vigt, och då Utskotten icke kunnat tiilbakahålla den farhåga, att, i följd af bristande kännedom om de egenskaper, som hos Gode Män , valde för ifrågavarande tillfällen, böra finnas, detta förtroende ofta nog torde falla på personer, med saknad förmåga att uppfylla sitt kall, i hvilken händelse antingen Landtmätaren skulle komma stt utöfva ett större inflytande, än som vederborde, eller anledning gifvas till fortsatta stridigheter, hafva Utskotten trott ett medel böra uppsökas , som, jemte bibehållande af Jordegarrs och Vattenverksegares rått att tillkalla Gode
Män, till biträde vid undersökningen och de derpå följande åtgärder, kunde bereda nödig säkerhet och noggrannhet vid behandlingen . af slike frågor.
Detta ändamål hafva
Ut - LngUiskottets Betdnkandcn.
505 skotten ansett kunna vinnas, om Konungens Befallningshafvande vore berättigad och pligtig att adjungera Parternes utsedde Gode
Män tvänne för skicklighet och pålitlighet kånde personer, som företrädesvis borde tagas af Ledamöterne i Linens hushålls-sällskap; och Utskotten hafva derföre icke eller tvekat tillstyrka, att förordnande härom måtte i Författningen inflyta, Vid öfvervägande af följande, i 7 §. jemväl intagne stadgande: ”uteblifver lagligen kallade Vattenverksegare från denna förrättning och icke eller för sig ställer ombud , må sådant icke vålla uppskof i förrättningen” — hafva Utskotten icke kunnat undgå att finna, det härigenom blifvit mindre än billigheten synes fordra, sörjdt för Vattenverksegarens rätt.
Väl hafva Utskotten erinrat sig, att enahanda påföljd förut är bestämd för delegare, som, oagtadt erhållen kallelse, uteblifver från annan Landtmätare förrättning; men då Utskotten icke utan skäl ansett det slags förrättning, hvarom här är fråga, vara af helt skiljagtig bask allen het , hafva Utskotten ock förment samma föreskrifter, som i förra fallet äro gällande, icke till alla delar kunna vara lämplige vid detta sednare; med föranledande af hvilken öfvertygelse och i stöd af hvad ofvanföre än nåmndt, Utskotten föreslå, att
Vattenverksegarens frånvaro vid utsatt förrättning ovilkorligen bör verka uppskof deruti, med skyldighet likväl för honom, såsom dertill vållande, att vidkännas 5°6 LngUt skottet:
Betnnltimdtn. fÖrrättningskosinadsn « samt att först, derest han vid andra sammanträdet utebiifver, förrättningen må, utan hinder deraf, i laglig Ordning fortgå.
Om dessa nu tillstyrkte förändringar bifallas, böra, i Utskottens tanka, första och sista Momenterce af 7 g. i följande or« dalag affattas, nemligen: 1 Morn.; Till den utsatta dagen skola Jordegare och Vattenverksegare hvardera kalla tvanne Gode
Män, samt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande likaledes utse tvenne valde bland Ledamöter af Länets hushålls« sällskap j eller andre för skicklighet och pålitlighet kände personer , med hvilka Landtmätaren i delegarnes ömsesidiga närvaro, skall sammanträdaj och först affatta samt afväga vattendraget.
Derefter etc.
Sista Mosis.:
Ut elilif ver lagligen kallad Vattenverksegarc frän denna förrättning och icke eller får sig ställer Ombud, varde han händ skyldig att ersätta all härtill evforderlig kostnad, mai förrättningen emedlertid uppskjuten till annan dag , hvartill ny kallelse ä Vattenverksegaren bör utfärdas och honom inom den tid , som i 6 §. sägs , tillställas.
Finnes han äfven då frånvarande , må förrättningen , utan hinder deraf, i laglig ordning fortgå.
Komma ej eller någre af honom utsedde Gode
Män, då kalle Landtmätaren t vänne oj äfvige Män af Nämnden, att, såsom Gode Män, å hans vägnar förrättningen öfvervara, Afven vid 8 §. > hafva Utskotten ansett LngUtskottits Bet/inlnndtn.
507 sig ega skäl till tvänne erinringar: först i afseende derpå, att någon tid icke finnes föreskrifva!?, inom hvilken en af Landtmätaren och Gode
Man beredd fråga bör till Domstolen fullföljas, i händelse antingen Jordegaren eller Vuttenverksegaren förklarat sig med Landtmätaren och Gode Mannens utlåtande missnöjd , och sedermera rörande det Rättegångssätt vid sådana frågors dragande under högre Rätts pröfning, hvartill berörde §. i dess närvarande Skick kari gifva anledning.
Att lemna Jordegaren en till tiden obegränsad rättighet, att ernet Vattenverksegaren vid
Domstolen väcka och utföra talan, skulle, såsom Utskotten mäst finna, försätta den sistnämnde i en beständig osäkerhet och hindra honom att gifva sitt Verk de förbättringar, som omtankan om egen fördel och inträffande händelser kunde påkalla.
Från denna, med obehag och någon gång med verklig förlust förbundna ställning, synes Lagen böra befria Vattenverksegaren j och detta skulle äfven åstadkomma?, om, såsom Utskotten nu föreslå, Jordegaren vöre pligtig, att inom fyra månader från den dag, Landtmätaren och Gode
Män afgifvit sitt utlåtande, till Domstolen instämma saken; hvarmed, i händelse af försummelse, borde förenas den påföljd, att frågan för den gången eljest vore förfallen.
Då i förenämnde §. blifvit stadgadt, att frågor af förevarande beskaffenhet böra. 508 Lagutskottets Betänkanden, enär de till
Domstolen instämmas , ovilkorligen utsättas till företagande vid syn på stället , skulle, oagtadt detta endast afser behandlingen af sådane frågor i första Instantien, LagmansRätten möjligen deraf kunna hemta skål, att vid de tillfällen, då pröfningarått deruti, efter erlagdt vad, tillhör samma Rätt, äfven dömma till Sytt; hvaraf vidare, enligt 14.
Csp. 5 § JordaBalken och 25 Cap. lo §.
BåttegångsBalken, korn me att följa, att slike Mal i sista Instantien skulle afgöras vid RiddareSyneRätt, — en DomstolsInrättning, hvars anlitande till slitande af de under dess Domsrätt hörande tvi«ter, man med skäl ansett fordra större omkostnader, än som kan förenas med den enskilde Partens rätt, att, utan allt för dryga uppoffringar, fa underkasta sin Sak den yttersta prcfningen.
Till förekommande härsf tro Utskotten det vara nödigt, att i Författningen be tåmd anvisning gitVes på Kongl, Förordningen den 2ö:le October 174g, sora förmår, att endast då tvist är om rågång eller annan bolstadaskillnad , Lagmanssyn bör hällas, samt i andre Mål, der LagraansRå» behfifver på stället inhemta upplysning, besigtning utvältas och Saken se* dermera genom vad fullföljas till Hofrätten.
Med förutsättning af bifall till hvad således af Utskotten blifvit föreslaget, borde 8 §• omarbetas på det fått, att 2 Mom. erhölle följande förändrade redaction:
Kunna Jordegare och Vattenverksegare ej åsämjas har Jordegaren att Saken till LagVtskottets Eetilnkandtn Jdomstolen instämma sist inom fyra månader jr än den dagLandtmät aven och Gode Männen sitt utlåtande afgifvtt_> vid påföljd att dess af jordegaren dä väckte fråga eljest anses förfallen.
Uti den ect.
Samt att •. id slutet af §. tillädes denna menius?.
Ar saken j genom vadj kommen under LagmansRättens profning och finnér Rätten nådigtj att pä stället inhemta närmare upplysning j skall dervidj äfvensom i anseende till Sakens f ullf oljade frän LagmansR ätten j förfäras pä sätt som j genom Kongl. Förordningen den 26 Octo lier 1743, stadgadt är.
Af en Ledamot inom Hederv.
BondeStåndet har blifvit yrkat, det i Författningen borde upptagas, att om flere Jordegare äro af ett Vattenverk lidande, dem väl icke må vara betaget, att gemensamt derom föra talan, dock att icke någon bör emot sin vilja förpligtas, att i en slik Rättegång deltaga.
Något uttryckligt stadgande härom hafva
Dybotten emedlertid ansett destomera öfverflödigt, som med allmänna Rättsbegrepp instämmer, att ingen kan, alven då bans fördel är uppenbar, åläggas positif förbindelse att bevaka och utföra sin rätt, och denna grundsats dessutom alldeles icke blifvit i den föreslagna Författningen motsagd
J m n vid fråga, om af samma grundsatts äfven den följd borde kunna dragas, att en jordegare, gom icke delat kostaaderne till inlösen af ett Vattenverk, hvars ändring eller rifning funnits nö - 5"lo LagUtskotttts BetdnkandtH. dig till bäfvande af uppdämning, men hlr»' igenom likväl vunnit förbättring å sin jord* skulle ega rätt undandraga sig deltagande i ränta eller andre skyldigheter, som ålegat det riffa eller försämrade Vattenverket, hafva meningarne inom Utskotten varit delade, i det somlige Ledamöter trott, att då den förmån, som tillskyndats en sådan Jordegare, blifvit honom utan någon egen uppoffring beredd, med billighet vore förenligt, att han åtminstone finge, i förhållande till sin andel af den från vetten befriade jorden, vidkännas de från Vattenverket på samma jord öfverflyttade onera; i följd hvaraf desse Ledamöter funnit 15 §.
1 den föreslagce Författningen böra bibehållas till följande oförändrade lydelse: '^K-ongl. Maj:ts Befallningshafvande eger tillse, att ränta eller andre allmänna skyldigheter å Vattenverk, som utrifvas, eller 2 den del deraf, som genom försämring bortgår, blifva, efter de för skattläggningar i allmänhet stadgade grunder, i vederbörlig ordning flyttade på den jord, för hyars båtnad Verket rifves eller försämras” Hvaremot åtskilliga andre Ledamöter ansett, att då genom antagande af hvad såsom slutsats måste följa af den projecterade §:ri, en skyldighet skulle komma att stadgas, hvilken icke synes böra tillhöraden Jordegare, som genom sin vägran ett dela kostn .den till Vattenverkets inlösning eller ersättandet af dess försämring, tycktes hafva tillkännagifvit, att han icke ämnade el - Lagutskottett Betänkandets, 511 ler mägtade begagna förmanerne deraf, och han i sådant fall skulle, utan motsvarig nytta för sig, fä vidkännas ett kanske ofta nog drygt onus; så kunde ej annat än med rättvisa vara öfverensstämmande, att åt denna gifva en sadan förändring, hvarigenom berörde skyldighet blefve borttagen; i hvilket afseende samma <j. borde redigeras sålunda: Kongl. Majst s
Befallnhigshafvande eger tillse , att vänta eller andre allmänna skyldigheter ä Vattenverk, som utrifva?, eller ä den del deraf, som genom försämring bortgår, blifva i vederbörlig ordning flyttade å den jordf för hvars båtnad egaren sökt att Verket rifvas eller ändras måtte.
Finnes sådan jord tillhörig feve hemman och lägenheter, då skola desamma dem emellan fördelas efter den grund, sorn de i Vatt enverks lösen eller ersättning för dess försämring tagit del.
Och som, vid anställd votering öfver deäse sårskilde meningar, två Stånd slädnät emot två; så få Utskotten, till följd af RiksdagsOrdningens 59 desamma härmed såsom clternativer till Riksens Höglofl, Ständers närmare pröfning och decision öfverlemna.
Sedan Utskotten nu upptagit de ändringar och tillägg, Utskotten ansett nödige uti den i nåder föreslagne och i företa delen af Bihanget till RiksStåndens Protocol/, för innevarande Riksdag pag. 225 till och ined 233 särskildt tryckte Författningen, få Utskotten vördsaialigen tillstyrka, att, med 512 LagUtskottts
Betänkande)n. iakttagande af berörde ändringar och tillägg, och sedan den alternativa frågan blifvit af Riksens Höglofl.
Ssänder afgjord, samma Författning må af Riksens Högloft.
Ständer, såsom hädanefter gällande Lag, gillas och antagas, hvarom Riksens Höglofl.
Ständers beslut lärer böra, i den ordning Regerings» Formens 87 § föreskrifver, till Kougl. Maj:t i underdånighet framföras.
Sluteligen och ehurn Utskotten, vid granskning af Lagförslaget, äfven förebaft till skärskådande de deraf inom tväone RiksStånd föranledde anmärkningar och yttranden; samt jemväl i den mån desamma ansetts förtjena uppmärksamhet, deråt lemna! behörigt afseende, hafva Utskotten, för att dels fullborda redovisningen st sina asigteriåmnet, dels råtta en förelupen irrirg, funnit sig pligtige att meddela särskildt utlåtande i nedannämnde omständigheter.
Härvid framställer sig först den af en vård Ledamot inom Vällofl.
BorgareStåndet yttrade förmodan, att helgden af sådaneingångne och lagligen fastställde Contracter, hvarigenom Jordegare, emot betingad er. sättning, förbundit sig att af Vattenverk tåla uppdämning å sin jord, icke skulle komma att genom den föreslagne Författningen rubbas eller uppbäfvas, i anledning hvaraf Utskotten böra förklara: att då samma Författning, såsom grundad på förut i den allmänna Lagstiftningen ej antagne principer, kommer att införa ett nytt rättsförhållande, Lagutskottet!
BetAnkanden. hållande, i afseende på frågor om skyldighet till rifning, flyttning eller ändring af skadligt Vattenverk* Utskotten finna det med dess natur öfverensstämmande, att genom densamma all verkan af ingångne äldre förbindelser och aftal skall upphöra, Rörande hvad af en Ledamot inom Hederv, BondeStåndet blifvit yttradt, i afseende på rättigheten att å nyo väcka en redan afgjord fråga, om ändring eller utrifning af Vattenverk, få Utskotten erinra, att, då i så beskaffad sak, som angår uppdämning i jord , förhållandet å olika tider kan vara ganska skiljagtigt, såsom beroende af inträffande förändringar med dambyggnader, jemte mera dylikt, Utskotten ansett
Författningen icke böra lägga hinder i vägen för en Jordegare att anmäla, och för
Domaren att företaga till förnyad pröfning eu slik fråga, enär förändrade omständigheter dertill kunna gifva anledning.
Nils Håkanssons från ChristiandstacU Lin förmenande, att genom Författningen blifvit stadgadt, det Egendomen, å hvars egor uppdämning sker, borde hel och hållen tagas i beräkning vid den värdering, som ansetts böra föregå godkännandet af Jordegares påstående, om rifning eller ändring af Vattenverk, hafva Utskotten funnit vara ogrundad!, och den öosknn, Som af honom blifvit framställd, att den förbättring
Egendomen genom odling af den Lagutskottets Betänkande».
33 ‘Lagutskottet* BctHnkanden:
Fördränkta jorden leunda vinna, måtte i stället ensam tjena till rättelse vid värderingen, destomera öfverflödig, som detta £ Författningens 2 §. uttryckligen blifvit påbjudet.
Sist få Utskotten anmäla, att då Förslaget af RiksdagsFulImägtigen Nils Insulin, det stadgande cm damluckas öppnande den i eller ro Maji måtte i så måtto förändras, att tiden dertill blefve bestämd antingen till medlet af April, eller från den i:sta till den 5:te Junii, icke eger något egentligt sammanhang med de ämnen, sorn det till Utskottens utlåtande remitterade Lagförslaget omfattar, Utskotten ansett sig hindrade att nu deröfver yttrande meddela.
Detta allt, jemte flere Ledamöters yttrade särskilde tankar, i förevarande fråga, varder Riksens Höglofl.
Stånders egen vidare pröfning vördsamligen understäldt.
Stockholm den 29 Maji I823, XJtdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft.
Ständers Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskott den %9ide Maji 1S23. S. D. Föredrogs det af Utskottens gemensamma Beredning utarbetade Förslag till Betänkande, i anledning af Kongl. Majus nådiga Proposition till Rikets Ständer, om antagande af en Författning, angående för - Lagutskottets Bctänkanden. 615 ändring eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess uppodling; i sammanhang hvarmed, uppå derom gjord begäran, upplästes de särskilde tankar, som i Beredningen blifvit afgifne af Herr Rappe, Herr Lectorn Magister Kjellander och Herr Lenning, så lydande:
Herr Rnppe; I anledning af Beredningens afgifne förslag till Betäckande, får jag yttra följande: iso Att, vid förekommande fråga, om totala upprifvandet af Jernbruk eller andra betydliga Fabriksanläggningar, afseende torde böra fästas å det ofta betydliga antal arbetare vid dessa verk, sorn, tiilärde endast för den näring de dittills idkat, sannolikt med. svårighet skulle finna ernploy vid dylika verk, som det förstörda, och om de det ej funné, med ännu större svårighet vid ea högre ålder, skulle kunna förvärfva skicklighet uti någon annan näringsslojd; hvarförutan, om det verk, som skulle utrifvas, är Jernbruk, det torde böra komma i öfvervägande, att kanske 2 å 5 Socknars omkringboende allmoge genom Kohlning, Mal sneller Jernkörslor, haft en urgammal, för densamma passande, näring, sorn den påen gång förlorar, om Verket utrifves.
Vid fråga om Mjöl- eller
SågQvarnars utrifvacde torde också grannars verkliga behof af sådanes oförändrade skick böra skärskådas. 2:0 Tror jag, att då ny
Lag i dessa afseende!» föreslås, den nödvändigt bär upptaga allt hvad som kommer attjaibehållas Lagutskottets Bettinkanden. utaf äldre Författningar i samma ämnen, i synnerhet det, som, enligt Riksens Höglofl.
Ständers underdåniga önskningar, af Kongl.
Maj:t de senare åren är i nåder förordnadt, under den 6:te Augusti 1815 och 28 December 1822, samt af Högloft.
KammarCollegium uti Circulaire eller Kungörelse den 24-tde Januarii detta år, allt syftande att förhindra Svenska jordens vidare fördränkande, genom påbuden uppmärksamhet vid nya Vattenverks anläggning.
Jag finner mig så mycket mera förpligtad, att ödmjukast yrka enhet i dessa ämnens behandling, vid ifrågavarande nya Lags stiftande, som, pl enskild motion, att, utan undersökning, få anlägga Huobehofs., Såg. och MjölQvarnar, efter blott skedd anmälan till Häradsftätren , hvilken på afstånd kan meddela tillstånd dertill, sådant blifvit tillstyrkt uti den afdelning af Högloft.
Ekonomi- och BesvärsUtskottet, der jag har den åran vara Medlem, mot hvilken tillstyrkan jag naturligtvis protesterat, af det enkla skål» att jag anser det lika så vigtigt, det underdåniga tillstyrkande till Lagar, i afseende på ett och samma ämne, på en och samma tid, ej motsäga hvarandra, som att de blifvande Lagarne ej göra det.
Vid Vatten eller Vattudrags sänkning anser jag vidare högst vigtigt, att, innan den beslutes, noga undersökes, om vättnet i sitt till varande skick antingen är nyttjadt eller katt begagnas till ängsvattningar — säkerligen det minst kostsamma, förmånligaste, sig sjelf Lagutskottets Bttånkanden. yiy ameliorerande företag, som till Svenska Landtbrukets förkofran kunna påhittas.
En vattendrånkt, sidlåndt jordrymd, äfven af den såmsta beskaffenhet, men hvars bela* genhet är sådan, att den (genom ofta de simplaste åtgärder) kan 4a 5 gånger i Maji och Junii månader öfversilas eller öfversvåmmas med vatten, är värd 2 å 3 gånger så mycket, som lika jordrymd af den bästa beskaffenhet, men hvarå fordras odling, plöjningar och gödning, om sådes- eller grässkördar skola kunna frambringas.
Slutligen får jag anföra min öfvertygelse, att tvister mellen Jord och Vattenverksegare böra, sedan den föreslagne Juryn förut yttrat sig, och HäradsRätt derefter hållit vederbörlig undersökning å stället, underställas Konungens Befallningshafvande, och om någon af Parterne med dess Utslag sig ej nöjer, hänvisas i underdånighet till Kongl. Maj:t, att af dess Högsta Domstol definitift afdömas.
Skulle sådane tvister ifrån Juryn dragas endast den Juridiska vägen, så blefve deras tillvarelse flerårig, långsam och högst kostsam till ringa båtnad för saken och det allmänna.
Att detta mitt särskildta utlåtande ma få åtfölja Höglofl.
Utskottens Betänkande till Respective RiksStånden, derom anhåller jag ödmjukast.
Herr Lector Kjellander:
Sedan ifrågavarande Lagförslag blifvit af Konungens Högsta
Domstol nästan enhälligt förkastadt, 5t§ LagUtskottets Betänkande», såsom stridande snot eganderätten; sedan Kongl. Kammar- och BergsCollegierne afven afstyrkt detsamma och sedan de fleste Herrar LandshöHingar funnit det, så val i juridiskt, som StatsOeconomiskt afseende, antingen rent af skadligt eller åtminstone ganska betänkligt; så vågar jag för min del så mycket mindre tillstyrka det, som jag anser bern ål de
Auctoriteters utlåtande vara ett uttryck af den upplystare allmänbetens, det vill såga, af Nationens tanka, och såsom sådant hafva blifvit af Regeringen infordradt.
Då härtill kemmer, att vid innevarande Riksdag, redan flera vigtiga och välgrundade anmärkningar blifvit mot Lagförslaget gjorde, både utaf Borgare- och BondeStånden, har jag deruti funnit ett nytt stöd för min öfvertygelse.
Deremot tycker jag mig finna, att, om icke de hithörande föreskrifter i nu gällande allmänna
Lag äro tillräckliga till athielpande af den öfverkiagade olägenheten (såsom dock någre Herrar Lands höfdingar förmodat) torde, geneta tillägg eller rättelse af en eller annan §. i ByggningaBalken, det åsyftade ändamålet lämpligast kunna vinnas, och då vi redan vete, att en sådan ändring i berörde Balk blifvit af LagCommittéen intagen och föreslagen, anser jag obehörigt, jag vill icke såga förvändt, att i förhand pröfva en speciel
Lag, innan man ånim pröfvat och antagit den nya allmänna och hunnit erfara huruvida den uppfyller det förmenta behofyet, Min tan« Lagutskottet: Betänkande»'.
519 ka är alltså, att hela detta Lagförslag bör hvila tills erfarenheten visat om den nya allmänna Lagen gör i detta afseende tillfyllest.
Skulle resultatet häraf blifva nekande, anser jag saken mest ändamålsenligt och mesträtcsenligt kunna hjelpas, antingen genom frivilliga bemedlingar, hvilka sällan misslyckas, dä begge Parterne dervid vinna, (såsom de, äfven enligt Lagförslaget, böra göra) eller genom någon speciel författning för de få Lån, hvilka uppgifvit sig vara i behof af Lagliga Vattenverks ändring eller utrifning lör jord. odlings skull.
För öfrigt får jag, för att icke ingå i vidlyftigare deductioner, förnämligast åberopa, i Juridiskt afseende, hvad Herr AdvocatFiscalen Staaff yttrat i LagCommittéen, och i StarsOeconomisfet, det Betänkande Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs
Lån i underdånighet afgirvit; hvilkas båda åsigter jag i hufvudsaken delar.
Herr Lenning: LagCommittéens Förslag i ämnet och Högsta Domstolens utlåtande deröfver, Kongl.