Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer alltså vördsamt att det af Ulsk. framställda förslag måtte bifallas, dock med uteslutande af den af Utsk. framställda restriktion, som endast förorsakar besvär, samt innefattas uti de 2:ne sista raderna, eller orden : ”dock så, att hvad till detta ändamål årligen användes, icke öfversliger det belopp, som derför hittills årligen högst utgått”.
Palmstjerna har yrkat bifall till första delen af Utsk:s tillstyrkande, eller att ^idels proc. af den inflytande bränvinsskatten skulle anslås såsom vedergällning till de embetsman, hvilka komma att hafva besvär med skattens debitering och upbörd, men deremot icke velat godkänna den af Utsk. föreslagna restriktion, att summan icke finge öfverstiga det belopp, som hittills årligen högst utgått, anseende Frih:n att restriktionen endast innefattade besvär och möda.
Jag fruktar för att den stora summa, hvartill man hoppas att bränvinsskatten skall upgå, föranleder dertill, att man är alltför försigtig med de Statens medel, som på denna väg inflyta.
Jag får fästa upmärksamhet deruppå, alt då, enl. 12:te §:n i 1851 års Författn., ersättningen utgått med blott 1 proc. af de för tillverkningen och försäljningen influtne medel, har beloppet npgått till, men icke öfverstigir 6,500 R:dr inko, hvarvid besväret omfattat debitering celi redovisning för icke mindre än 35,000 personer.
Nu är icke att förmoda, det antalet af bränvinsbrännare skall ökas, utan att de, om man gissningsvis får antaga en siffra, skola till j‘-0:del förminskas emot hvad de förut utgjort.
Derigenom blifver besväret med debiteringen betydligt mindre än nu.
Hittills har vid mantalsskrifningen debitering kunnat samt bordt ske.
Hädanefter skall hvar och en, som bränner uti större bränneri, anmäla sig hos K:s Befh:de samt lösa bevis å skedd anmälan.
LandsKont. får således full betalning för besväret.
Den som deremot bränner med ett mindre bränneri, skall anmäla sig hos Häradsskrifvaren, till hvilken han dervid erlägger en stadgad afgift af 16 sk. b:ko om jag mins rätt.
Iläradsskrifvaren erhåller således äfven
Den 20 November. betalning.
Det besvär, som hädanefter kommer alt ega rum, kan omöjligen blifva större, än det som hittills varit, samt är dess* utom i Författn:n belönadt med rättigheten att taga lösen, hvilket icke förut var medgifvet.
Vid sådant förhållande och då det icke är omöjligt att bränvinsbränningen i landet kan stiga till mer än 9 milhr eller kanhända dubbelt, ansåg Disk. sig icke tillständigt att tillstyrka en större frikostighet, än som blifvit föreslagen.
Palmstjerna har äfven sagt, att det skulle upstå ett serdeles besvär vid repartitionen.
Dä bränvinsskatten skall vara influten långt före nyåret, vjsar det sig ögonblickligen, hvartill den upgår, till följe hvaraf repartitionen för den, som kan räkna — och sådana tjenstemän måtte väl icke saknas i våra embetsverk —, ganska lätt låter sig verkställas.
Slutligen får jag äfven erinra derom, att nu är blott fråga om tillverkningen.
För försäljningen kan man icke veta, hvartill skatten upgår.
Den torde dock jcke blifva så obetydlig.
Meningen är att inkomma med ett serskildt förslag, huru stor pröc:n, med afseende på besväret dermed, bör beräknas.
Detta allt tillsammanslagdt synes mig utgöra för upbördsmännen en icke obetydlig lönetillökning; och då jag tror att Ulsk. gjort rätt uti att sätta en gräns för den belöning, som man velat att Stånden skulle medgifva, får jag vördsamt anhålla om bifall å Utsk:s Betänk.
Då Utsk. ännu icke inkommit med förslag till provision för dem, som skola debitera utminuteringsoch utskänknings-rättigheten, kan jag icke bedöma den saken, men då Riksdagen, som jag hoppas, är nära sitt slut, torde det vara problematiskt, om något beslut i detta afseendet blifver fattadt.
Om det beslut, som jag anhåller att R. o. Ad. måtte fatta, skulle komma att verka derhän, att beloppet öfversliger hvad det hittills gjort, ligger ju deruti en tillräcklig vedergällning åt vederbörande, och något ytterligare kan väl icke vara hehöfligtoch torde icke heller vid denna Riksdag komma att beslutas.
Att vidtaga den åtgärd, att gifva provision ät dem, som hittills icke haft någon sådan, anser jag vara mindre hushållning med Statens medel, än att fortfara såsom hittills skett, hvarigenom skyndsamhet befordras, samt ordning vinnes.
Utsk:s förslag förorsakar derjemte ett hvarje år återkommande beslut om reparation af provisionen.
Raab har visserligen sagt, att beloppet icke skulle öfverstiga 6,500 R:dr, men jag förmodar att bränvinsskatten har, dock icke alltid, upgålt till mer än 650,000 R:dr, och då Utsk. icke sagt huru lång tid man får gå tillbaka, torde det blifva besvärligt alt söka reda på det högsta belopp af provision, som blifvit anordnadt.
Men detta besvär är öfverflödigt, och raan kan icke säga att det år något slöseri med Statens medel, om för hvarje million, sorn till Statskassan ingår, redogörarne erhålla 2000 R:dr.
Om man antager att det finnes 200 Kronofogdar och Häradsskrifvare, blir det 10 R:dr å person för hvarje till Staten Den 20 November. 145 Slaten ingående million.
Jag anser det derföre vara högst origtigt att sila denna mygga, då under denna Riksdag så många kameler blifvit sväljda.
Såvida icke alltför stora olägenheter skola upstå, synes det enl. mitt förmenande vara nödvändigt att bifalla Utsk:s tillstyrkande på det sätt Frih.
Palmstjerna föreslagit, ty om för debiteringen och upbörden af bränvinsskatten skulle bestås J:dels proc., hvilken dock icke får upgå högre, än till ett visst belopp —■ jag antager 600
R:dr för hela riket — skulle man, innan man hade kännedom om huru mycket upbörden öfver hela riket utgjorde, icke veta huru stor proc. af hela upbörden, sorn i sjelfva verket komme att tillfalla upbördsmännen.
Om det visade sig att judel utgjorde 6,010 R:dr, så finge icke 10 R:d r utgå, utan då skulle för hvarje upbördsman en så stor nedsättning i proc:n ske, att den för hela riket icke utgjorde mer än 6,000 R:dr.
Utslcs förslag skulle således först en provision af ^:dels proc. beräknas, och sedermera, när hela upbörden blefve känd, noga efterses att provisionen icke öfverstege den antagna maximi-summan, i hvilket fall åter en reduktion skulle försiggå, så att hvarje upbördsman icke finge för mycket.
Dessa stora olägenheter undvikas om R. o. Ad. antager Frih.
Jag anhåller vödsamt om bifall till den a f Frih.
Palmstjerna framställda förändring uti Utsk:s förslag.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, först framställde propos. till bifall å Ulsk:s förslag, utan förändring, ropades starka
Landtm, hemställde om *R. o. Ad., såsom Frih.
Palmstjerna föreslagit, behagade bifalla Utsk:s förslag, med uteslutande af slutorden ”dockså, att hvad lill detta ändamål årligen användes, icke öfverstiger det belopp, som derför hittills årligen högst utgått”, samt, efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedanuämnde den 18 dennes på bordet lagde Mern., nemi. från Stats-Utskottet: A? 346, i anledn. af erhållna återremisser å Utlåt.
N:o 308, ang:de dels ett byggnadslån åt staden Jönköping, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes; JVs 347, med förslag till stadganden i Reglementet för RiksgäldsKont., ang:de de under innevar:de
Riksdag beviljade och till utgående från detta verk anvisade Stats-utgifter; Banko-Utskottet:
JV2 84, med förslag till föreskrifter, motsvarande 2:dra Art. samt 3:dje Art. 2:dra Afdeln. af Banko-Reglementet. 15 II. 10 146 Den 20 November.
Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s den 18 dennes på bordet lagda Mern. och Utlåt.:
M 85, med hemställan att begrafningshjelps aftjenande i R.
St:rs Bank må nphöra; och M 86, i anledn. af ett utaf Magnus Svensson i Grimslöf gjordt ackords-anbud.
Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 18 dennes på bordet lagda Utlåt. l\:o 87, i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af Mern.
M 66, ang:de Diskont-verkens organisation, blef detta Mein., på begäran af flere ledamöter, ånyo lagdt på bordel.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n, Betänk:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: J\s 355, i anledn. af väckt motion om pension för Öfverste Löjtnanten Gr. A. E von Rosen.
JVa 356, i anledn. af väckt motion om inköp för Statens rökning af en Slaty i marmor, tillhörig Majoren SchUtzercrautz’s sterbhus ; Lag-Utskottet: JVS 61, i anledn. af väckt motion, ang-.de den rätt, hvarmed de utaf allmänna medel, till vattenaftappningar och andra förberedande åtgärder för större odlingsföretag, beviljade lån böra utgå; JVS 62, i anledn. af väckt motion, ang:de verkställighet af Konungens Befludes utslag; M 63, i anledn. af väckt motion om utgifvande af Konungens Befh:des utslag efter anslag; Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskotten:
M 34, i anledn. af väckte motioner, dels med förslag till ny förordning ang:de patent-rätt, samt dels om ändring och tillägg uti nu derom gällande föreskrifter; Serskildta Utskottet: J\s 27, med förnyadt förslag till voter:s-propos:r om afgiften för bränvins försäljning; samt JVZ 28, i anledn. af RiksSlåndens olika beslut, ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
Den 21 November. 147 Tisdagen den 21 November 1854.
Plenum kl. 6 e. in. justerades 7 prot.-utdr. för d. 20 dennes.
Uplästes tili justering och godkändes nedannärande från Exped.
Skrifvelse!- till K. M.: JM 187, ang:de Fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jervägs- och telegraf-anläggningar ; JM 188, ang:de löftesmäns berättigande att upsäga och betala gäld m. m.; JM 189, ang:de ett tillägg till 1 Kap. 2:dra §:n Missg.B:n, i fråga om olofligt utdelande af sakramenten; JM 190, med instruktion för R.
St:rs Revisorer öfver BankoDiskont-verket samt Låne-kontoren i orterne; samt JM 191, angrde bakstugusittares m. fl. befrielse från mantals-penningars utgörande.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StåtsUtslås den 18 och 20 dennes på bordet lagda Mern.
Jl? 346, i anledn. af erhållne ålerremisser å Utlåt.
JfJ 308, ang:de dels ett byggnadslån åt staden Jönköping, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes.
Usta punkten, ang:de byggnadslånet.
Bifölls. 2:dra punkten, ang:de anslaget till lomlreglering.
Palmstjerna, Garl Otto: K. M:s Nåd.
Propos. innehåller förslag derom, att för ny tomtreglering i Jönköping skulle af R.
St:r beviljas 10,000 R:dr såsom län, och en lika stor summa såsom anslag utan återbetalningsskyldighet.
Utsk. har visserligen tillstyrkt alt 20,000 R:dr mätte för nämnde ändamål anvisas, men derjemte föreslagit, att hela summan skulle utgå under form af lån.
De skäl, Utsk. för detta tillstyrkande anfört, kan jag för min dél icke godkänna.
Det är visserligen sannt, att icke någon större del af Jönköping vid sednaste eldsvåda upbrunnit, men för hela stadens framlida betryggande för eldsvådors härjningar bör en ny lomtreglering ske och breda tvärgränder ned från storgatan till sjön anläggas.
Det föreslagna anslaget är visst icke tillräckligt för detta ändamål, utan får staden i betydlig mån göra tillskott för att fullborda den påtänkta tomtregleringen.
Då liu ändamålet med Statsbidraget är ali sä vid 10 * 148 Den 21 November. bereda Jönköpings samhälle någon lättnad vid botandet af den olycka, som redan inträffat, som ock i framtiden förekomma sådana olyckshändelser, så torde R. o. Ad. finna, det Ulsk. icke betraktat saken från den rätta synpunkten, samt att det vore skål att ändra Utsk:s hemställan pä det sätt, att halfva Satsbidraget utgår såsom lån och den andra hälften såsom anslag.
Någon brist på medel torde icke förefinnas, enär Utsk. funnit 20,000 R:dr för detta ändamål kunna disponeras.
Staten af de anslagna medlen icke återfår 10,000 R:dr, så är väl icke saknaden af denna summa utaf någon större betydenhet; men för staden Jönköping utgör utbekommande af denna summa utan återbetalningsskyldigliet en väsentlig hjelp.
Staden är redan skuldsatt sedan en föregående lid, dä eldsvåda derstädes inträffade, och om nu tomtregleringen skulle verkställas helt och hållet på stadens bekostnad, så komme dess skuld att så betydligt ökas, det jag förmodar, att tomtregleringen ej kan fullbordas.
Jag får således hemställa, att R. o. Ad. behagade bifalla K. M:s Propos. i detta afseende.
Den l:sta punkten är redan afgjord och dervid var icke heller något att anmärka, men, i afseende på 2:dra punkten, föreslår jag att 10,000 R:dr måtte beviljas som län och 10,000 som anslag utan återbetalningsskyldigbet.
Efter hvad mig blifvit sagdt, har ett annat Stånd redan fattat ett sådant beslut.
I anledn. häraf framställde Hr Gr. o. Landtm, nu äfven såsom föremål för öfverlägguingen 3:dje punkten, ong:de länet för tomtregleringen.
Frågan om understöd till Jönköpings samhälle, för verkställande af ny tomtreglering i nämnde stad, är, såsom R. o. Ad. har sig bekant, nu icke för första gången föremål för Ståndets pröfning.
Saken togs af R. o. Ad. i öfvervägande, då StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 308 afgjordes, dervid nämnda Utlåt, blef -återremitteradt, hufvudsakligen pä det att StalsUtsk. skulle taga i förnyadl öfvervägande, huruvida det icke kunde vara skäl att bevilja Jönköping ett större understöd för tomtregleringen, än det af Utsk. föreslagna.
Icke derföre, alt Utsk. ansåg den förut upgjorda beräkningsgrunden för understödet vara felaktig, utan för att ställa sig 3:ne
Stånds ålerremiss till efterrättelse, har Utsk. i detta sitt Utlåt, föreslagit, att 20,000, i st. f. 10,000
R:dr, skulle såsom lån åt Jönköping anslås.
Det synes tydligt, att då det är fråga om att bevilja understöd åt en kommun, som blifvit hemsökt af eldsvåda, så torde anspråket på Statens bistånd böra bedömas jemförelsevis med de understöd, Staten i andra dylika fall lemnat.
Så betraktade StatsUtsk. äfven frågan, då Ulsk. tillstyrkte ett lån af 10,000 R:dr till Jönköping, ty Utsk. hade jemfört brandskadan i Jönköping med den i Orebro, och det Statsbidrag, som åt den sistnämnde staden beviljats, med det understöd, som Utsk. hade att åt Jönköping tillstyrka.
Vid denna jemförelse visade det sig, att Orebro, hvarest 64 hela gårdar samt 12 ä 16 utgårdar nedbrunnit, fått i understöd till tomtregleringen 25,000 R:dr som anslag och 25,000 Den 21 November. 149 sora lån.
Skulle nu Jönköping få 10,000 R:dr som lån och en lika slör summa sora anslag, så vore detla understöd, i proportion till det andra, betydligare, isynnerhet om man tager i betraktande, att det byggnadslån, sora blifvit Jönköping beviljadt, är i proportion vida större än det Orebro erhållit; hvartill kommer att Jönköping på ganska fördelaktiga vilkor fått ett lån å 20,000 R:dr till understöd åt näringsidkare och handtverkare, hvilka genom eldsvådan blifvit urståndsatte att fortsätta sin rörelse och hålla sina verkstäder i-gång.
Ett sådant understöd har Örebro icke erhålit.
Vid betraktande af dessa omständigheter fann Etsk., att Jönköping icke skäligen borde få mera än 10,000 R:dr såsom lönebidrag till tomtregleringen; men sedan frågan blifvit till Utsk. återförvisad, ansåg Utsk. sig böra gå Ståndens uttryckta önskningar till mötes och öka det föreslagna Statsbidraget åt Jönköping; men Utsk. ansåg tillika, att delta icke borde ske med rubbande af den konseqvens, sorn Utsk. sökt att så mycket som möjligt iakttaga vid dylika bidrags fördelande.
Utsk. har icke, på sätt Frih.
Palmstjerna förmenat, underlåtit att noggrannt öfverväga saken, utan har tvertom, före återremissens besvarande, sökt att förskaffa sig kännedom om alla de omständigheter, som kunde inverka på sakens utgång.
Så t. ex. tog Utsk. reda derpå, att den ifrågavande tomtregleringen, för såvidt den afser framtiden, såsom Frih.
Palmstjerna antydt, icke egentligen åsyftar något annat än att en strandgata skulle anläggas, hvaruppå man kunde komma fram med sprutorna och sålunda släcka elden, i fall den angripit de vid stranden belägna byggningar.
Denna gata skulle komma till stånd genom nedrifvandet af en mängd bodar, som nu finnas utmed stranden.
För att ersätta bristen af strandgata hade åtskilliga husegare utanför bodarne utlagda stora kar; men som husegarne icke voro skyldiga att utlägga dylika kar framför sina bodar, var den sålunda bildade passagen på flera ställen afbruten.
Till att anlägga en strandgata, torde likväl icke några stora kapitaler behöfvas, och när nu StatsUtsk. föreslagit ett låneunderstöd på så billiga vilkor som det ifrågavande, så förefaller det mig såsom skulle Jönköping kunna dermed ganska lätt verkställa det arbete, som är nödvändigt för att hindra eldsvådor att antaga en så fruktansvärd karakter, som de hittills gjort.
Att understödet från Statens sida skulle sträcka sig ändå längre, så att Jönköpingsboerne derigenom skulle få tillfälle att förstora och försköna sin stad, på det allmännas bekostnad, kan man, enl. min tanke,' icke med fog begära; och får jag jag derföre, med åberopande af hvad jag nu haft äran anföra, vördsamt yrka bifall till Utlåt.
Den jemförelse, sora den siste värde talaren anställt emellan Örebro och Jönköping, synes mig i flera än ett hänseende vara haltande och, säga hvad man säga vill, så blifver det alltid en betydlig skillnad emellan ett låneunderstöd och ett anslag utan återbetalningsskyldighet.
Örebro har erhållit eli anslag å 25,000 R:dr, men man vägrar att åt Jönköping / 150 Den 21 November. gifva ens 10,000 R:dr!
Hvad. är anledningen tili denna olikhet ?
Ora man också vill iakttaga ali möjlig sparsamhet med Statens, medel, så bör man väl åtminstone iakttaga rättvisa emot de städer, hvilka hafva hemsökts af samma olycksöde, och om man beviljar anslag ät den ena staden, bör man äfven gifva samma förmån åt den andra.
Må man modifiera dessa anslag med afseende å olyckornas vidd och omfattningen af de arbeten, som skola verkställas, men sedan man åt den ena staden gifvit 25,000 R:dr i anslag, må man ej helt och hållet undandraga den andi a ett understöd af samma beskaffenhet!
Det har redan blifvit af Frih.
Palmstjerna uplyst, att den tomtreglering, som afses, och ang:de hvilken K. M. gjort Propos. till R.
Sl:r, omfattar en större del af staden än den nu nedbrunna.
Det af den siste värde talaren omnämnda och åberopade förhållande, att i Orebro nedbrunnit 64, men i Jönköping endast 16 gårdar, inverkar således icke på den fråga, som nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning, eller anslaget till tomtregleringen i Jönköping.
En tomtreglering blifver nemi. lika dyr pä del ena stället sorn på det andra, ty, för att blifva ändamålsenlig, måste den utsträckas till större omfång än den inträffade branden haft.
Då man jemväl i allmänhet kan påräkna, att ett större arbete alltid verkställes med mera besparing än ett mindre, så häfver man ingen anledning alt påstå, alt 20,000 R:dr i lån och anslag till Jönköping är jemförelsevis mera än 50,000 i lån och anslag åt Örebro.
Beträffande beloppen af byggnadslånen åt Jönköping och Örebro, så utgjorde desamma, om jag minnes rätt, 66,000 R:dr till den förra och 250,000 R:dr till den sednare staden, och jag tror att proportionen emellan dessa summor i det närmaste öfverensstämmer med proportionen emellan de nedbrunna gårdarne, eller 16 och 64, eller också är skillnaden så obetydlig, att den ej förtjenar något afseende.
Hufvudsaken är att vilkoren för Statsbidragen blifva lika för den ena staden som för den andra, och då R.
St:r beviljat anslag utan återbetalningsskyldighet åt Örebro, kan jag för min del icke inse, hvarföre ett sådant understöd skulle förvägras Jönköping, som under en kort tidrymd varit hemsökt af många och stora olyckor.
Instämmande med Frih.
Palmstjerna, får jag således vördsamt yrka bifall till hvad K. M. i den Nåd. Propos:n föreslagit.
Sparre hafva redan anfört de skäl, som tala för bifall till K. M:s Nåd, Propos. i ämnet.
Jag vill derföre endast, med anledn. af Hr Bildts yttrande, anföra, att om den af honom omnämnde strandgatan skall utföras efter den plan, Hr Bildt upgifvit, eller att bigator skulle dermed förbindas, så komme kostnaderna att vida öfverskrida hvad SlatsUtsk. har föreslagit, enär de troligtvis skulle upgå till omkring 60,000 R:dr.
Anslaget är således för delta ändamål otillräckligt, och Hr Bildts yttrande, att egentliga meningen dermed skulle vara att försköna staden, hvartill Hr Bildt ansett Staten icke behöfva bidraga, saknar såledés grund.
Jag instämmer med de värde talare, hvilka yrkat bifall till den K.
Propostn.
Den 21 November. 151 Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Då den stora eldsvådan öfvergiek Örebro, förstördes en vida större del af denna stad, än den del af Jönköping, ✓ som nu sednast blifvit lagd i aska.
Vid betraktande af brandskadans stora omfång i den förstnämnda staden, fann man tjenligt att efter en förbättrad tomt-regleringsplan åter upbygga den nedbrunna staden, så att densamma måtte blifva betryggad för vidare brandskador i så stor skala sorn den sednaste eldsvådan.
Om man nu jemför de summor, som anslagits åt Örebro, med dem, som, enl.
StatsUtsk:s förslag, skulle lemnäs Jönköping, så finner man, på sätt Hr Bildt redan visat, alt, i förhållande till brandskadornas storlek, Örebro skulle få snarare mindre och icke mera än Jönköping.
Man kan således icke med skäl klaga öfver att Jönköping blifvit af Staten, ä jemförelse med Örebro, stjufmoderligt behandlad.
Men, säger man, hvad Jönköping beträffar, är del icke så mycket fråga om en ny byggnadsplan för den nedbrunna stadsdelen, som icke mera om anläggandet af en strandgata, hvarigenom större eldsvådor skulle för framtiden förebyggas.
Genom en sådan argumentation förfaller hela jemförelsen emellan Jönköping och Örebro, oell frågan kommer i en helt annan ställning.
Derutaf, att en mindre eldsvåda öfvergått Jönköping, har man tagit sig anledning att vilja bereda nämnde stad en fördel, sorn skulle skydda densamma för framtida olyckor af enahanda art.
Men om, såsom ingen lärer förneka, det är ganska tjenligt för staden Jönköping, att en strandgata utmed Wettern anlägges och att stadens tomter på ett ändamålsenligare sätt regleras, så följer deraf alldeles icke, att Staten nödvändigt skall till sådana företag lemna bidrag.
Dertill fordras, att man skall hafva bevisat, att Jönköping, framför alla andra samhällen i landet, bör hugnas med Statsanslag lill åstadkommande af en bättre tomtreglering än den förut befintliga.
Jag för min del skulle tro, att det finnes en myckenhet städer i Sverige, hvilka äro ännu mera trångbyggda än Jönköping och således i större behof af Statsanslag för att göra sina' gator bredare m. m. d. Att Jönköping, som öfverhufvud laget är väl beläget i afseende å vattentillgång och, jemförelsevis med andra småstäder, är en mera välbyggd stad, skulle framför andra släder behöfva anslag af Statsverket för att verkställa en ny tomtreglering äfven i den icke nedbrunna stadsdelen, detta synes mig tarfva bevisning, innan något anslag för sagde ändamål beviljas.
Alt något anslag, högre än det SlatsUlsk. redan föreslagit, icke bör beviljas Jönköping i afseende å den nedbrunna delen af staden, hvilken icke utgör en så stor del af nämnde stad, som den del af Orebro, hvilken vid sednaste eldsvådan nedbrunnit, det har Hr Bildt redan visat, hvarföre jag finnér mig föranlåten att, i likhet med nämnde ledamot, yrka bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit.
Den så mycket omtalade strandgatan kan icke anläggas för 10,000 R:dr.
Den kommer att kosta betydligt mera, men det är icke allenast en sådan strandgata, som Jönköping önskar och hvars anläggande staden säkerligen får lill största delen sjelf bekosta, utan det är äfven borttagande af bygg - 152 Den 21 November. nader, för alt öppna tvärgränder ned lill sjön.
Jönköping, ehuru en väl anlagd stad, är nemi. så bygd, att husraderna å långa sträckor äro sammanhängande utan afbrott af meilangalor, och denna olägenhet behöfver afhjelpas.
Om förbättring i detta afseende kommer att ske, skola säkerligen större eldsvådor för framtiden förekommas, då nu deremot, oaktadt sjö finnes på håde norra och södra sidan af staden, vallnet likväl med svårighet åtkommes, emedan husraderna stänga vägen.
Penningar, som användas lill afhjelpande af de olyckor, som eldsvådor medföra, äro utan tvifvel väl använda, men jag anser, att medel, anslagna till förekommande af sådana olyckor, äro det i ännu högre grad, och då Staten tillförene så ofta lemnat betydliga bidrag till släder, som afbrunnit, så vore det i min lanke både obilligt och vittnande om dålig hushållning att nu åt Jönköping gifva ett så litet anslag, att det icke förslår att förekomma framtida större eldsvådor i nämnde stad.