Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tersmeden sitt förslag om upskof med samma frågas afgörande till en annan riksdag.
Att målen i denna ordning inom Ståndet förekommit, och alt de enl. nämnde grundlags § blifvit behandlade, lärer väl ingen kunna förneka.
Om, genom denna lagenliga behandling, den ifrågavar. motionen kommit i den ställning, att den icke kan vinna bifall af Ståndet eller ens remitteras till något Utskott, lärer väl sådant icke vara en följd af den behandling Ii. Ex. Ilr Frih. o. Landtm.
1cmnat ärenderne.
Icke eller kan det föras någon annan till last, att Frih.
Tersmeden först, sedan jag framställt mitt förslag, väckte sin motion dä, pä hans begäran, ordet honom lemnades.
Således tror jag, att hvar och en, som icke ser genom fördomarnes synglas, måste erkänna, alt ärendernas behandling, i den ordning de inkommit, varit i fullkomlig öfverensstämmelse med 47 § Riksd.Ordn.
Tersmeden förenar jag mig derutinnan, att, sedan en fråga blifvit inom Ståndet väckt, hon tillhör Ståndets öfverläggning och icke vidare motionären, sorn icke eller äger någon rätt att fä densamma åter utan Ståndets medgifvande.
Han har således icke någon skyldighet, alt återkalla motionen, såvida motionärens enskilda inlresse icke sådant fordrar och, hvad Frih.
Tersmedens motion beträffar, så har Frilen förklarat, att han icke äger ett dylikt interesse och icke eller rättighet att återtaga sin motion.
Den värde ledamoten har häruti rätt och de Hrr, som upmanat honom till slikt återtagande af motionen, deremot orätt.
De hafva häruti deslomera orätt, sorn Slåndet, på sätt jag redan yttrat, uti sista plenum afgjorl frågan och detta genom votering, ehuru motionen ånyo dragits under öfverläggning genom dess upförande på föredragn.-slistan.-
Detta är en sak hvaröfver jag suspenderar mitt omdöme, och vill icke ens yttra mig derom.
Deremot tillåter jag mig den erinran, att motionens upförande på föredragmslistan icke åstadkommer någon förändring i målets behandling.
Motionen är både de jure och de facto afslagen, emedan Ståndet beslutat att den fråga, hvars upskjutande motionen åsyftar, skall till afgörande förekomma i det plenum, som inträffar näst efter detta.
Någon remiss af motionen till Const.Utsk. kan således icke äga rum, emedan för suspension af grundlagsfrågor fordras alla Ståndens sammanstämmande beslut och derjemte Konungens sanction och således in summa 5 beslut.
Nu har R. o. Ad. beslutat alt frågan om det Den 14 December.
153 hvilande representationsförslaget skall afgöras i första plenum uti nästa vecka, och Consl.Utsk. kan således icke uptaga till pröfning någon motion med det syfte, Frih.-n gifvit sin, enär ett Stånds beslut är gällande emot de öfriges och Coust.Utslcs tillgörande i saken förblifver ulan all verkan. K. o.
Ad. har således i delta afseende icke gjort annat, än hvartill Ståndet enl. 81 § R.F. varit berättigad, och jag förmodar att Frih:n icke velat förhindra Ståndet utöfvandet af denna rätt.
Anckarsvärd har i sitt anförande talat derom att majoriteten inom
Ståndet i följd af målets behandling förtryckt en enl.
Grefvens påstående allmän fråga, hvarmed Grefven menat Frih.
Tersmedens motion, den jag mäste betrakta såsom af enskild beskaffenhet.
Jag hemställer dock lill den värde Grefven, om det synes honom lämpligare, att enskild riksdagsman skall tillerkännas rättighet, att förtrycka majoritetens inom RiksSlm rätt att uti förekommande frågor utöfva den beslutande rätt, grundlagen tillägger samma majoritet, och hvad blir dä följden?
Manne fäderneslandets interessen derigenom skulle bättre vårdas?
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter fl. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde, hurusom, sedan Gr.
Hamilton, som först yttrat sig i detta ämne, till motionären Frih.
Tersmeden hemställt, huruvida han icke vore benägen medgifva att ifrågavar. motion, efter hvad i gårdagens plenum tilldragit sig, finge läggas till handlingarne, samt innan något svar derå af Frih.
Tersmeden blifvit afgifvit, Frih.
Raab förklarat, det han för sin del öfverlemnade till R. o. Adis majoritet att behandla denna fråga, Frih.
Tersmeden förklarat det han instämde i hvad Frih.
Raab yttrat; hvarjemte H. Ex., i anledn. af dessa förklaringar och med afseende äfven derpå, att den af Gr.
Hamilton ifrågaställde propos. varit den, som först blifvit begärd hemställde om R. o. Ad. bifölle att Frih.
Tersmedens ifrågavar. motion lades till handlingarne.
Sedan min motion numera blifvit behörigen begrafven, anhåller jag att fä till prot. yttra några ord om frågans behandling.
Tersmeden upläste härefter följande:
Under de politiska strider som dela tänkesätten inora konstitutionella stater, finnes intet annat säkert värn emot det ena eller andra partiets missbruk af sin makt än lagen; ty respekteras icke denna, så finnes ej heller någon gräns för det mäktigare partiets maktutöfning.
Lagen är således inom fria samhällen minoritetens enda skydd.
Det må fördenskull icke förvåna någon att minoriteten icke lättsinnigt bortkastar detta skydd; ej heller att den protesterar då den anser sin rätt våldförd.
Efter min tanka har det sednare varit händelsen vid behandlingen af den utaf mig i sista plenum väckta motion om upskof lill nästa riksdag med definitivt beslut öfver K. M:s på R.
St:s bord hvilande förslag till representationens ombildning. 154 Den 14 December.
Denna min motion grundade sig pä ordalydelsen i 81 § R.F:s sista mom. hvilket lyder: ”Om vid riksdag, dä grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare npskof föresläs, mä det ej äga runi utan Konungens och alla fyra RiksSlms sammanstämmande beslut.”
Af detta grnndlagsstadgande följer oförtydbart min rätt att lä detta förslag i grundlagsenlig ordning behandladt.
Sä har likväl ej skett.
Utan att nu vidare erinra derom att, fastän jag före början af sista plenum begärde af Hr Frih. o. Landtm, att fä ordet straxt efter prot.justeringen, Hr Landtm, likväl, innan jag blef upropad, redogjorde för hvad i sista Talmanskonferencen blifvit afhandladt ang:de behandlingen af Const.Utsk:s bet.
N:o 2 och tillät Frih. C. 0.
Palmstjerna att omedelbart derefter sig yttra, och hvarigenom en skenbar anledning erhölls alt i främsta rummet gifva propos. på en af Hr Frih:n gjord framställning, vill jag endast fästa mig vid grundlagens stadgande i afseende på behandlingen af en fråga utaf den vigliga beskaffenhet som den af mig väckta.
I sådant hänseende kan det icke förbises att enl. 44 § Riksd.- Ordn. denna fråga ovillkorligen var en allman fråga, emedan den både kunde och borde komma under samtelige RiksStins öfverläggning och pröfning.
Deraf följer vidare dels enl. 49 § Riksd.Ordn. att, då någon ledamot sådant begärt, frågan ovillkorligen skolat li'gga på bordet till nästa plenum, dels enl. 44 §, att den icke kunnat tili omedelbarligt afgörande i R.
Stms plena uptagas, utan skolat öfverlemnas till utredande af behörigt Utskott.
Huru blef deremot den förevar, frågan behandlad?—
Den begärdes pä bordet, men deråt lemnade Hr Landtm, ingen npmärksamhet och undvek, oaktadt upmaningar frän flera ledamöter, att ens uplysa, huruvida den ansågs bordlagd eller icke.
I stället uprepade
Hr Landtm, gång efter annan, utan derföre anfördt skäl, att mitt förslag om npskof till nästa riksdag med beslut öfver Konungens propos. stod i oskiljaktigt sammanhang med frågan om högstberörde propos:s afgörande i nästa eller derpå följande plenum!!
— Uppenbart lärer det dock vara för en hvar, som vill dämma opartiskt, att då min motion innefattade en invändning emot all slutlig pröfning vid innevar. riksdag af K.
M:s propos,, denna invändning ovillkorligen bordt undanrödjas och afslås, innan något förslag om bestämmande af tid för en dylik pröfning vid denna riksdag kunde af Landtm, till bifall framställas, och ännu mer innan sjelfva hufvudfrågan förekom.
Resultatet blef, som J alle veten Aline Hrr, alt nr Landtm, dels föredrog hufvudfrågan, innan något beslut var fattadt i den af mig väckta prelimi.närfräga, dels derefter, och då den förra begärdes pä bordet, tillät Hr Landtm, votering öfver ett förslag, grundadt på ett af Högv.
PresteSt. en timme förut fattadt och Hr Landtm, meddeladt beslut.
Hr Landtm, och Ståndets majoritet förbisågo likväl dervid, all genom biträdande af eli sådant beslut, hvilket bestämde den Kongl. propos:s afgörande ännu i nästa vecka, min grnndlagsenliga rätt att få motionen om npskof till nästa riksdag, l:o bordlagd, 2:o remitterad till Utskott och 3:o af ej mindre R. o. Ad. än de öfriga RiksStm pröfvad — blef afskuren och min motion för - Den 14 December. 155 denskull, tvert emot grundlagen, utan all slags åtgärd på det mest godtyckliga sätt förqväfd.
Mot ett sådant förfarande finnes icke någon annan appell, än en offentlig protest till Ståndets prof.
Den torde åtminstone icke kunna af majoriteten förvägras.
Jemte det jag anhåller att få instämma i den protest, som af Frih.
Tersmeden blifvit upläst i afseende på det formella af frågan, torde det tillåtas mig att fä tillägga några ord.
Raab skriftligen:
Med grundlagens Föreskrift, att ingen allmän fråga må till omedelbart afgörande i R.
Stms plena företagas, utan först af Utskott behandlas, åsyftas uppenbart att förekomma all öfverlastning i sådan fråga som kan fordra utredning eller betänketid.
Om någon fråga fordrar betänketid, är det väl den, som rörer samhällets dyrbaraste angelägenhet — den, som K. M. Sjelf i Sitt throntal anbefallde till Ständernas pröfning; den, på hvars utgång Sveriges framtid beror.
Att majoriteten likväl framdrifvit denna frågas afgörande, genom äsidoéättande af formen, är efter min öfvertygelse ett så myc ket större missbruk af dess maktfullkomlighet, som majoriteten derigenom åsidosatt den grannlagenhet, som öfverlägsenheten aldrig ostraffadt får förglömma — grannlagenheteu emot en minoritet, som ej fordrade, ej begärde mera, än att få sin mening pröfvad, ;— grannlagenheten emot ett Medstånd, sorn anhöll om betänketid — och slutligen hvad, sorn mest framkallar min förvåning då detta Stånd, alltid med rätta stolt öfver att stå thronen närmast, —- granulagenheten emot Konungen, hvars propos. det gäller, — hvars upmaning till sorgfällig pröfning ej blifvit hörsammad.
Ingen beräkningskonst förmår med tillförsigt förutsäga händelsernas framtida utveckling.
Det öfverensslämmer ej med mina tänkesätt att förutspå samhällsolyckor.
Jag önskar blott att ej den dag måtte randas då Eder, Mine
Hrr af majoriteten! rätt att begagna Eder makt måtte mot både Eder och den nuvarande minoriteten upväcka en farligare opposition än vår.
Jag anhåller att få lill prot. anteknadt, att jag instämmer i den protest, Frih.
Tersmeden afgifvit.
Sorn 81 § R.F. gifver en fullkomlig förklaringsgrund för Frih.
Tersmedens väckta motion, men densamma genom den honom lemnade behandling blifvit förqväfd, så får jag emot detta förfarande protestera under tillkännagifvande derjemte, att jag afskyr allt politiskt envälde, det må uppenbara sig från hvilket håll som helst.
Afven jäg anhåller att få instämma i Frihme Tersmedens och Raabs protester.
Afven jag beder alt få instämma i Frih.
Tersmedens afgifna reservation.
Med de begrepp, jag har om 156
Den 14 December. rikets grundlagar oell mening med desamma, mäste jag erkänna, att för mig något mer revolterande icke finnes, än att se dessa grundlagar för nära gangne oell öfvert rådde af Ståndet.
Del är visserligen en sanning, alt den ene möjligen kan tyda lagens mening på ett och en annan pä ett annat sätt, men det är äfven en sannirfg, att detta endast inträffar i de fall, der lagens mening kan vara tvåtydig.
Enl. min åsigt är föreskriften i 81 § R.F. oell de förut åberopade §§ i Riksd.Ordn. nemi. 44 och 4!) sä tydliga, att man alldeles icke behöfver något synglas för att kunna inse det, och derföre tror jag äfven, att, när man anser sig kunna förstå meningen med grundlagen, man icke. bör tillåta sig att annorlunda än efter samma grundlag tillvägagå.
Jag anser mig derjemte höra tillägga, att om man fortsatt tillvägagär på sätt hittills skett i fråga om Frih.
Tersmedens motion, man i helydlig män rubbar de förnämsta stöden för samhällets bestånd och jag lägger pä hvars och ens hjerta alt betänka följderna af en sådan procedur.
Så länge som möjligt vill jag hoppas, att följderne deraf uteblifva, men jag kan ingalunda fördölja dem för mig.
Jag vill önska att man för framtiden måtte akta sig för uplösning af samhällets bestånd samt anhåller, att denna min protest emot det sätt, hvarpå Frih.
Tersniedens motion blifvit behandlad, malte få inflyta i R. o.
Afven jag anhåller att få instämma i Frih.
NiSroth, Carl Fredr.
Knut:
Afven jag instämmer i Frih.
Tersmedens reservation och protesterar mot R. o. Ad:s beslut i sista plenum, hvarigenom, enl. min åsigt, icke allenast den af Frilen väckta motion om representations-förslagets hvilande till nästa riksdag blifvit undertryckt ulan äfven grundlagens bud åsidosatt.
Gr. von Seth, Bror:
Ilr af Geijerstam, Carl:
Jag anhåller att få instämma i den reservation och protest, Frih.
Tersmeden till prot. afgifvit.
Jag anhåller alt få anmäla min reservation och protest emot den behandling, Frih.
Tersmedens motion rönt.
Hr Vult von Steijern, Henrik Wilh.:
Afven jag förenar mig i den protest, Frih.
Jag vill och skall aldrig förtänka någon, att hysa olika åsigter med mig i fråga om representations-förslaget, men jag måste dock bekänna, att andra än här begagnade utvägar förefinnas lill beredande af framgång ät en fråga nemi. skäl och motskäl.
Ett annat sätt att motarbeta framgång ät nämnda förslag förefaller mig, som om man hugger fölterne af sine motståndare, och detta är väl nog mycket Afrikanskt.
Gr, Posse, Erik Arfvidsson:
Jag anhåller att bliTva antecknad såsom instämmande i Frih.
Den 14 December. 157 Hr Aminoff, Joli. Fredr.:
Äfven jag instämmer i den reservation Frih.
Tersmeden afgifvit, enär genom behandlingen af hans motion, grundlagen enl. min åsigt blifvit öfverträdd.
Jag reserverar mig mot det sätt hvarpå Frih.
Tersmedens motion i förra plenum blifvit behandlad.
Hr von Ehrenheim, Reinh.
Jag anhåller alt blifva antecknad såsom instämmande i Frih.
Cederström, Anders: Jag instämmer i Frih.
Tersmedens reservation emot det sätt, hvarpå hans motion blifvit af R. o. Ad. behandlad.
Sedan härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., under åberopande af sitt i början af detta plenum afgifna yttrande, föredragit Väilofl. BorgareShs prot.utdr. af d. 11 dennes, med bifogad, af Hr V. Cassel väckt samt af BorgareSt. till Const.Utsk. remitterad och MedSländen kommunicerad motion om ytterligare upskef med afgörande! af det från sistförflutna riksdag hvilande af K. M.
Nådigst afgifna förslag lill ny Riksd.Ottin, och R.F., blef propos. att della prot.- utdr. med dervid fogade motion mätte läggas lill handlingarne, af H. Ex.
Hr Frih. o. Landtm, framställd och af R. o.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 7 dennes på bordet lagda mern.
N:o 1, ang:de tillökning af Ulsk:s tjenstemannapersonal.
Då nu föredrogs Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, d. 7 dennes pä bordet lagda motion med ett under N:o 1 afgifvet förslag till förändrad organisation af Landt försvaret, anhöll Hr Stjernsvärd, att hans samma dag väckta och bordlagde motion, med ett linder N:o 2 afgifvet alternativt förslag i ämnet, måtte, i anseende till dessa motioners oskiljaktiga sammanhang, få på samma gäng förekomma ; hvilket bifölls och i följd hvaraf dessa motioner nu i ett sammanhang föredrogos.
Hr Munck, Carl Jacob:
Då jag i ett föreg:de plenum efter afhörande af Hr Stjernsvärds motion yttrade, alt jag hade sympathier för några delar af förslaget N:o 2, skedde det under den upfattning jag då gjorde mig, att indelningsverket skulle enl. detsamma komina alt oförändradt bibehållas; men då jag, efter närmare tagen kännedom dels om den del af förslaget, som uplästes och hvilket då undgick min upmärksamhet, och dels om dc delar utaf berörda förslag, hvilka icke uplästes, finner, att så icke är förhållandet, ulan alt tvertom arméens samtliga boställen skulle komma att till Statsverket indragas och befälet derifrån erhålla de detsamma tillkommande löner ; så måste jag, i conseqvens med hvad jag förra gången yttrade om nyttan af indelningsverkets bibehållande, räkna mig bland motständarne äfven af förslaget N:o 2, ehuru jag bekänner, att Hr 158 Den 11 December.
Stjenisvärds förslag innehåller någol, som enl. min åsigt är nyttigt, hvarpå såsom exempel mig torde tillåtas att omnämna: kompletteringar af indeldla arméen genom ständiga vakansers rekrytering; rättigheten för Konungen alt under krigstillfällen uphnda hvilken klass af beväringsmanskapet honom för godt synes; förhud mot lega till beväringsmanskapet, jemte andra frågor, som dock kunna afgöras af Konungen utan 11.
St:s hörande, äfvensom sädane hvarom K.
M. redan afgifvit sin Nåd. propos. till 11.
St:r vid denna riksdag; men då utom hvad jag nämnt, ronde indelningsverkets uphäfvande, delta förslag innehåller en mängd andra frågor, sorn äro onödiga och onyttiga, vill jag ingalunda understödja delta förslag, sorn enl. min åsigt är högst äfventyrlig!.
Jag vill icke uplaga 11. o.
Ad:s tid med alt npläsa en kritik öfver detta förslag, enär i StatsUlsk., dit jag förmodar att frågan blir remitterad, finnas män, som mera än jag äga kännedom om dessa ämnen.
Då jag nu tager mig friheten att yttra mig i detta ämne, sker sådant med afseende på förslaget N:o 2, ehuru min afsigt dock icke är att granska detsamma i detalj utan endast för att, vid remissen till vederbörligt Utsk., bifoga några anmärkmr, hvilka jag anser vara af den vigt, att förslaget framdeles torde icke serdeles mycket laga Ståndets upmärksamhet i anspråk.
Såvidt möjligt är vill jag vara kort och endast fästa mig vid det lmfvudsakligaste för att bevisa, det förslaget är otillförlitligt, ofullständigt och overkställbar!, i hvilket afseende jag fäster mig först vid 14 § ll.F., hvarest vi hemta hänvisning, från hvilken myndighet reorganisätionsförslag för.
Sveriges försvar skall utgå.
Det förevande förslaget har blifvit väckt af enskild motionär, och vi äro osäkre, huruvida den plan han följt, må af Konung och R.
St:r kunna antagas eller icke, och i följd deraf äro hans beräkningar otillförlllliga och osäkra.
Hvad nu angår förslagets ofullständighet, så är det gifvet, alt hvarje försvarsplan måste, för att kunna utföras, angifva sättet hvarpå den skall verkställas.
Något sådant har likväl motionären endast lösligt vidrört, och icke aktat nödigt alt utförligt framlägga.
Enl. motionärens förslag skola nya organisationer upsla under det att till en del det nuvande systemet bibehålles, men huru delta skall tillgå omnämner icke författaren.
Utförandet åfelt förslag, såsom öfvergång frän nuvande organisation till en så djupt ingripande ny, skall, enl. min åsigt, erfordra vida större summor än författaren beräknat, och således lärer ensamt denna omständighet förhindra R.
St:r alt bifallla detsamma.
Förslaget är dessutom overkställbar!, i så måtto som dess antagande skulle medföra uphäfvande af de författningar, hvarpå rikets försvar grundas, nemi. först och främst grundlagen, dernäst 1812 års beväringsstadga, och slutligen författningarne ang:de Gottlands nationalbeväring, hvaribland jag må nämna 1811 års förening emellan Konungen och öns innevånare.
Då nu förslaget blifvit bygdt på sådane grunder, synes det mig äfven vara af beskaffenhet att icke kunna bifallas, och jag är öfvertygad att StatsUtsk., dit förslaget sannolikt kommer att remitteras, egnar detsamma nödig upmärksamhet, och öfverlemnar det till R.
St:r på det sätt, att förslaget hos dem helt och hållet ogillas.
Den 14 December. 159 Frih. Raab, Adam Christian:
Jag får förklara, alt jag långt ifrån att hafva några sympathier, tverlom hår antipathier emot förslaget N:o 1; Böen hvad åter angår förslaget N'ro 2, så, ehuru jag icke tilltror mig att kunna bedomina detsamma i sin helhet, tror jag likväl icke, alt den omsorg, hvarmed Hr Stjernsvärd utfört detta arbete, förtjenar att stämplas med det omdöme deröfver, här blifvit utlaladt.
Lika med föreg:de talare tror jag, att vissa delar af förslaget äro hvarken nödige eller nytt ige, såsom t. ex. beväringsexeercisens inställande, hvilket skulle efter min öfvertygelse vara en försämring af det närvar. — en verklig olycka för landet.
Deremot anser jag förslaget ega många och stora förtjänster och kan visst icke med föreg:de talare instämma i ogillandet af motionärens förslag att på längre tid utarrendera alla mililiae-boslällen.
Jag tror tvertom att befälet skulle, genom en dylik åtgärd, bekomma vida högre löner, emedan boställena, utarrenderade pä 30 är, lemna högre inkomst än då de gå ur hand och i hand.
Innehafvaren under ovisshet om den tid, han innehar bostället, kan derå icke göra de förbättringar, en arrendator under nämnde tidrymd kan åstadkomma.
Förslaget synes mig ega mänga goda sidor, som förtjena alt tagas i öfvervägande.
Utan alt på minsta sätt vilia ingå i bedömande af förslaget, såsom varande af så vidsträckt omfattning, att en dylik granskning näppeligen vore här möjlig, kan jag likväl icke undgå att betyga motionären min innerliga tacksamhet för det vidtomfattande och mödosamma arbete, han till R.
St:rs pröfning framlagt, ehuru det måhända utgör ett mindre fördelaktigt motstycke till uteblifvande från Krigsadministrationens sida af något motsvarande lill ordnande af Sveriges försvarssystem.
Jag kan således icke annat än bifoga Ståndets remiss af förslagen till StatsUtsk. min innerliga önskan, alt Utsk. måtte gifva sig tid att granska förslagen i alla deras detaljer och lemna dera den utredning, att R.
St. derigenom försättas i tillfälle att taga förslagen i skärskådande.
Jag hade icke ämnat att yttra mig i detta ämne, såvida icke Hr af Dalström dertill upmanat mig genom en anmärkn., den jag, för Ståndets anseende, anser icke böra med tystnad förbigås, ocb då någon annan icke uptagit den till besvarande, har jag ansett mig pligtig dertill.
Jag har trott mig någorlunda vara hemmastadd i våra grundlagar, och jag blef alltså något förvånad, att höra Hr af Dalström från 14 § R.F. hemta anledn. till det påstående, att Hr Stjernsvärd varit obefogad att framkomma med sitt förslag, men för att förvissa mig derom, att mitt minne icke bedragit mig, har jag genomläst denne 14 § i R.F. och deraf inhemtat, att § endast omtalar uti få ord, alt Konungen eger öfver krigsmakten föra befäl.
Något annat innehåller icke denna § och jag kan sålunda icke förstå, huru Hr af Dalström kunnat för sin anmärkn. åberopa nämnde §.
Jag får till det H.
Ståndet hemställa, huruvida det icke är alldeles nödvändigt, att Hr Stjernsvärds förslag remitteras till Stats- och Ekon.Utskm.
Pä Ekon.Utsk-.s ut - 100 Den 14 December. redning af förslagens ekonomiska detaljer kommer att bero den åtgärd, StatsUtsk. dermed vidtager.
Om vid denna utredning det skulle visa sig, att förslagen af en eller annan orsak icke äro så förträffliga, som en värd ledamot föreställt sig, lärer väl StatsUtsk. akta sig för tillstyrkande af desammas antagande hvarigenom, enl. hvad jag hoppas, de komma att förfalla, såsom en talare uttryckte sig.
Jag kan icke yttra mig om dessa förslag, emedan jag icke hort dem upläsas oell känner dem således icke, men angå de landtförsvaret i liela Svea land och, vid granskning af Ekon.Utsk., befinnas vara af beskaffenhet, att icke kunna förenas med den närvar, säkerheten för samhällets sjelfförsvar, så är det klart, att sådant bör först af Ekon.Utsk. utrönas, innan frågan vidare granskas i StatsUtsk.
Pä dessa skäl anhåller jag, alt förslagen må remitteras lill Stals- och Ekon.Ulskm gemensamt.
Trägna göromål hafva förhindrat mig, alt taga närmare kännedom om förslaget N:o 2, ehuru jag visserligen temmeligen noga studerat förslaget N:o 1.
Dä nu R. o. Ad. beslutat, alt båda dessa förslag skola behandlas i ett sammanhang, är jag således fullkomligt oberedd alt inga i en diskussion om dessa lili hvarandra ingripande förslag af sä vidsträckt omfattning.
Jag inskränker mig derföre endast till, att ex oflicio önska, att dessa förslag lill desorganisation af Sveriges nuvar. landtförsvar måtte förunnas samma öde som förslaget N:o 1 så välförtjent rönte af R.
St. år 1848.
Skulle, emot förmodan, Ulsk. tillstyrka förslagens antagande, skall jag, dä frågan återkommer till Stånden, icke undandraga mig att ingå i närmare detaljer af de skäl, som synas mig lala emot förslagen.
Hr Ekensteen, Joh.
Fritz: