Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott taga mig friheten erinra, att denna tanke åtminstone icke är så ny, att den kan anses uppfunnen af nuvar.
Om man behagar taga hillänget lill RiksSttns prot. vid 1828—i83o årens riksdag, 4:^e samlingen 5:te häftet, och slår upp pag. 624, så skall mati der finna, att redan då hade en motionär hemställt, att StatsUtsk. måtte infordra förteckning öfver hofvets inventarier af silfver, linne, möbler, husgeråd m. m., till hvilka anslaget för möbler &e. å K. slotten användes, samt undersöka denna förtecknings beskaffenhet, och om icke R.
St. såsom villkor för det nuvar. anslagets fortfarande må begära, alt inventarium öfver närvar, behållningarna jemte fortgående uppgifter öfver tillkomst och afgång å förberörde inventariipersedlar varda K.
Kammarrätten meddelade för att framgent vara tillgängliga, ej mindre för dess, än för R.
St:s revisorer samt StatsUtsk.
Det finnes således, att redan för mer än 10 år sedan hade en motionär föreslagit att fästa villkor vid fortfarande af ett anslag och ett anslag på i:sta hufvudtileln, hvilka anslag likväl vanligen pläga anses vara af större grannlagenhet än alla de öfriga.
Måhända torde H.
Ståndet i denna motionär finna urtypen till nuvar.
StatsUtsk., som inom detta
Hus blifvit öfverhopadt med så mycket klander.
Jag hoppas likväl, alt R. o. Ad. icke målte innesluta den värda motionären i samma fördömelse.
Hans namn var August von Hartmansdorff.
Frih Cederström:
Ulan att ingå i något upptagande af hvad den siste talaren uppgifvit såsom exempel från en föreg:de riksdag, hvilket bär bevisar intet, anhåller jag att få yttra mig öfver det ämne, som nu utgör föremål för öfverläggningen.
Den ifrågavar. punkten anser StatsUtsk.
, ehuru den genom Ekon.Utskrs betänk, är föredragen och afgjord, kunna fästas såsom ett villkor vid anslaget.
Det vill säga, att det som R.
St. på grund af Ekon.Utskrs hemställan beramat och afgjort, en fråga af administrativ beskaffenhet, nemi. huruvida theatrar må fritt anläggas i hufvudstaden, skulle StatsUtsk. efteråt kunna framställa och motionera såsom villkor för anslaget till K. theatern.
Detta är ett eget sätt att bedrifva Ekon.Utskrs ärenden, som jag icke tror kunna vinna burskap.
Jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff i anhållan om den propos., att R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, och har intet emot att instämma jemväl i de termer, som Pi esteSt. nyttjat i sitt beslut.
Då jag för mindel haft tillfälle att yttra mitt omdöme i de punkter, som förut varit före, och der 2 Stånd stannat emot 2 i fråga om villkor, så har iag D e D 13 November. 379 intet vidare att här tillägga.
Men det förefaller mig något besynnerligt, att StatsUtsk. vill drifva fram en votering i denna punkt, då det icke bär att stödja sig på mer än ett Stånds beslut, nemi BorgareSiåndets.
Jag känner ingen grundlags-§, som påkallar votering i förstärkt StatsUtsk. uti ett ämne, som blott är beslutadt af ett enda RiksSt., och intill dess jag får se hvar den grud!ags-§:n finnes, kan jag icke ingå på något bifall till StatsUtskts förslag i detta fall.
Mig synes tverlom vara ganska arithnietiskt enkelt, att när R. o. Ad., Preste- och BorgareSt:n alla 3 bifallit anslaget, måste det vara 3 Stånds beslut att anslaget skall utgå.
Då deremot det blott finnes ett enda Stånds beslut för villkoret, synes mig, att detta villkor omöjligen kan blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk., hvarföre jag vördsamt tillstyrker, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut i denna punkt.
Ronde den anmärkn., som riktades emot mig, får jag fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att saken angick en redovisningsfråga, hvilken visserligen tillhörde R.
St:s behörighet.
Jag vet mig icke heller hafva bestridt att villkor kunna fästas vid anslag; men villkoren bora vara af beskaffenhet att ej innehålla ett intrång på konungamaktens område, eller att upphäfva sig sjelfva.
Det villkor, som StatsUtsk. och ett Stånd fästat vid det ifrågavar. anslaget, innefattar tillåtelse för andra theatrar att öppnas i hufvudstaden, och med detsamma undergräfva den Kongliga; eller i korthet sagdt, man beviljar ett anslag ulan annat ändamål än alt kastas bort.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då denna punkt ansetts något invecklad, och R. o. Ad. måhända ansåg
Hr Landtm, pligtig att tillkännagifva sin tanke om dess behandling, hade Hr Landtm, skriftligen uppsatt den och finge nu uppläsa den för R. o. Ad.
Hr Landtm, uppläste derefter följande:
För att nied säkerhet bedomina denna fråga, måste man skärskåda den från båda sidor, och taga tili betraktande huru den förhåller sig, om man anser StatsUtskis
Irån början afgifna förslag röra Stateus. reglerande, eller om man anser det icke vöra denna reglering. [ förra hänseendet förekommer: att Utsk:s förslag, alt vid anslag till dramatiska spektakler fästa ett villkor, blifvit förkasladt af 3:ne Stånd, nemi. R. o. Ad. den 12 och PresteSt. den ii Augusti, samt den 7 Augusti af BondeSt., som från anslaget skiljt villkoret, och upptagit detsamma såsom föremål för särskild underd, anhållan.
Nu innehåller § 6g Reg.F:n, att när StatsUtsk. ansett sig icke kunna afvika från dess afgifna yttrande uti fraga om statens reglerande, och något Stånd ändock vid den mening det fattat förblifver, då afgöres saken efter tre Stånds be - 38o Den i3 N o ve ni b er. skit.
Nät’ således 3 Stånd, hvilket liar är händelsen, äro ense om att förkasta ett af StalsUtsk. afgifvet förslag, som rörer statens reglerande, eller de frågor, sorn omnämnas uti § 6g Reg.F:n, så kan detta förslag ej blifva föremål för votering uti förstärkt Statsutskott.
Skulle åter, hvartill BondeSCs beslut äfven gifvet* full anledn., SiatsUtskts yttrande ang:de enskilda theatrars inrättande i hufvu-istaden anses vara af den beskaffenhet, alt det är oberoende af anslaget för dramatiska spektaklet*, och således icke röra statsreglering eller de frågor, som omnämnas uti (j 6g Reg.F.-n; då är det §7.0 Riksd.Ordn., som bestämmer, huruvida detsamma skall blifva föremål för votering uti förstärkt Utsk. enligt § 73 Riksd.Ordn.
Nu innehåller § 75 att: skulle två Ständ stanna emot två, förfalle frågan, derest den kan förfalla. R. o. Ad. samt PresteSt. hafva ostridigt afslagit frågan, hvilken således genom två Stånds beslut måste förfalla, om än Borgareoch BondeSUns beslut kunde anses såsom två Stånds sammanstämmande mening.
Ått frågan, om den anses icke röra slaisregleringen, är af beskaffenhet att kunna förfalla, torde icke af någon kunna bestridas.
På dessa skäl anser jag, att den af StatsIItsk. under N:o 4ö föreslagna votering uti förstärkt StatsUtsk. vore bokstafligen stridande emot grundlagarnes lydelse.
Hr Landtm, hemställde derefter, 0111 R. o. Ad. gillade denna mening.
Utskottets yttrande rörande 56:te punkten upplästes.
Ridd.Secret. tillkänuagaf, att denna punkt blifvit gillad af PresteSt., och att BondeSt. funnit den icke erfordra någon åtgärd.
Uppå derefter framställd propos., fann R. o. Ad. den nu föredragna punkten icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Ånyo föredrogs Hr af Ekenstams, Israel, den 9 dennes på bordet lagda hemställan om inbjudning till Preste- och BondeStm att instämma i det beslut, hvari R. o. Ad. och BorgareSt. stannat i fråga om fri brännvinsbränning.
I sista plenum framställde Frih.
Hamilton en begäran, att denna inbjudning skulle ställas i sådana ordalag, att jemväl BorgareSt. skulle vara i tillfälle att deltaga i den inskränkning, sorn R. o. Ad. beslutat för de personer, hvilka icke äga 3oo r:drs jordvärde eller i5o r:drs årlig inkomst.
Med anledn. af denna begäran har jag nu förändrat ordalagen och anhåller att få framställa dem som följer.
Dea »3 November.
Hr af Ekenstam uppläste derefter följande:
Efter numera afslutad föredragning i alia Stånd af grunderna för brännvinsbränning, förefinnes, att medium af samtliga Ståndens beslut, i afseende på näringens beskattning, är närmast i sk. r rist. per kanna, efter afvcrkningsförmåga.
En sammanjemkning till detta medium, äfvensom till öfverensstämmelse i andra delar af ärendet, torde kunna ti 11 — vägabringas af Bevilln.Utsk., endast principen för rättighet till brännvinsbränning blifver enahanda erkänd, åtminstone af 3:nc Stånd.
Af sådan anledn. får jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. täcktes inbjuda de resp.
MedStånden lill förening i R. o. Ad:s beslut om öppen rättighet till brännvinsbränning för alla classen medborgare, endast med undantag af dem, som icke äga jordvärde af 3oo r:dr, eller årlig inkomst af i5o r'dr; anhållande jag derjemte lika vördsamt, att detta mitt yttrande, som upptager motivet för inbjudningen, måtte få densamma åtfölja.
Den inbjudning, sorn Hr af Ekenstam har föreslagit, anhåller jag måtte blifva uppläst; örn deri finnes någonting annat än hvad han nu sist uppläste, så uther jag mig att sedermera få ordet.
Hr af Ekenstams af honom nyss framställda förslag upplästes ånyo.
Då uti inbjudningen den beskattning af 2 sk., som R. o. Ad. beslutat, icke är intagen, har jag visserligen icke något emot densamma att invända.
Den beskattning, som R. o. Ad. sist beslöt, anser jag vara den mest olyckliga vi hafva haft.
En förökning från i£ runstycke lill 2 sk. per kanna liar den verkan, att de små pannorna skulle komma att betala, t. ex. en 3o-k:nrs panna en skatt af io r:dr b:co per månad.
Jag har gillat principen alt beskattningen bör vara lika för stora som för små pannor, men R. o. Ad. torde finna, att denna förökning är både opolitisk och högst otjenlig.
Att ju vi komma derhän med tiden, att de små pannorna försvinna, derom är jag också öfvertygad ; men jag tror icke, att det går an att söka detta mål på en gång.
Jag tror det är bättre att säga öppet och ärligt:
J fån icke bränna, än att med en beskattning af 2 sk. säga hvad man icke öppet vill uttala.
Det är derföre jag anhåller att i inbjudningen ingen beskattning må varda upptagen ; men skall en sådan der ingå, så skulle jag hellre vilja föreslå, att den af Gr.
Hamilton i dess reservation uppgifna, nemi. 6 r:st. på kannan, må blifva den siffra, som de andra Stånden skulle inbjudas att antaga.
Jag skulle helst önska, alt R. o. Ad. antagit denna beskattning, och ehuru jag aldrig vill tillstyrka R. o.
Ad. att upphäfva ett föregtde beslut, skulle jag dock önska att R. o. Ad. nn hade frångått sitt beslut och antagit beskattningen af 6 r:st. 33a De 11 i3 November. lii- von Hartmansdorff, Aug.:
Jag anser lika med Hr Westfelt, att det varit bäst, om R. o. Ad. icke beslutat den öfverdrifvet höga beskattningen; men det är en gång gjordt och kan icke nu blifva föremål för ändring.
Om jag rätt förstod
Hr Westfelts mening, så var hans önskan att det nu föreslagna beslutet endast skulle innehålla detta Stånds inbjudning till de öfriga atti förena sig med R. o. Ad. om grundsatsen af obehindrad brännvinsbränning för deni, sorn antingen hafva minst ooo yi tdrs heinmansvärde eller 100 r:drs inkomst, men att ingen summa af beskattning må omförmälas.
Om det var Hr Westfelts mening, så instämmer jag alldeles med honom.
Hr Westfelt förenade sig med Hr voa Hartmansdorff.
Jag kan icke föreställa mig, alt It. o. Ad. skulle vilja på sätt och vis narra någon menniska, oell då kan jag icke finna, att R. o. Ad. kan vilja inbjuda någon att antaga något annat än hvad R. o. Ad. antagit, nemi. beslutet i sin helhet.
Denna korta inbjudning har varit 2;ne gånger framställd.
Der finnes, efter mitt förmenande, icke något otydligt; men den måste likväl vara otydlig, då man här, oaktadt 2Uie uppläsningar deraf, kunnat förmoda, att jag föreslagit inbjudning på annat än hvad R. o. Ad. beslutat.
Såsom en beräkning af hvad skatten skulle komma att utgöra, i följd af RiksSCns beslut, har visserligen ett medium upplysningsvis blifvit omnämndt, men sedermera ingår i inbjudningen bestämdt icke nugot annat, än den fria bränningen med den inskränkning, som R. o. Ad. beslutat.
Således icke för att narra någon utan blott såsom en bevekelsegrund till beslutet förekommer denna beräkning.
Af detta skäl har jag trott att inbjudningen kunde afgå till de öfriga Stånden sådan deu är; men jag vill icke motsätta mig eller på något sätt uppehålla tiden med den mediiberäkning, som är uppgjord, ty deu blir förr eller sednare gjord.
Jag hade trott, att det vore upplysande, om den stöde i inbjudningen såsom ett motiv för instämmandet i beslutet.
I händelse jag för min del skall kunna deltaga i någon inbjudning, så skall det vara till något som jag anser nödigt och gagnelig!; men jag skulle tro mig handla ganska orätt, om jag ville tillstyrka R. o. Ad. att med sin inbjudning locka något annat RiksSt. till ett beslut, som efter min öfvertygelse vore skadligt.
Jag tror, att grundsatsen af den fria brännvinsbränningen kan medföra nytta, om den förenas med en någorlunda hög beskattning; men örn den antoges i förening med en alltför obetydlig beskattning, kommer den att bringa landet isvårt förderf; för min del vill jag således icke bestrida, att de öf - Den i3 November. 383 liga Stånden må inbjudas att deltaga i R. o.
Ad:s beslut uti brännvinsbränningsfrågan, såvida 'detta beslut i sin helhet intages i inbjudningen, men om ur detta beslut något uleslutes, så bestrider jag en sådan inbjudnings-åtgärd.
Hr Rosenblad, Bernh,:
Jag deltog hvarken i öfverläggningarna eller besluten, då R. o. Ad. stadgade sin tanke eller sina beslut i brännvinsbränningsfrågan.
Jag ingår icke i något omdöme öfver dessa beslut, men jag instämmer helt och hållet med Hr von Troil deruti, att i händelse R. o. Ad. skulle anse lämpligt att göra någon inbjudning till de andra Stånden, så borde den omfatta R. o. Adis beslut i sin helhet; ty Ståndet kan icke anse det beslut, som Ståndet sjelft har fattat, vara annat än riktigt.
Skulle det styckas sönder, så vore det i och med detsamma ett erkännande att man till någon del misstagit sig.
Uti en sådan inbjudning rör:de beslutet i sin helhet kunde naturligtvis icke de ledamöter instämma, som icke gillat det i sin helhet; men de, som deltagit i beslutet, kunna godkänna den.
En sönderplockning af beslutet anser jag i högsta grad olämplig, och jag skulle för min del icke ens tro, all den kunde tjena till mycket; ty mig synes att i den bär invecklade frågan, och der så många olika intressen förekomma, der hafva de 3 öfriga Stånden noga betänkt sig innan de fattade sina beslut.
Jag tror således icke att någon inbjudning kommer att på något sätt verka till jemkning, utan jag tror, att när en gång ett sammanjemknings-belänk. kommer ifrån Bevilln.Utsk , så är det tid att söka göra det medlande, som kan vara möjligt emellan Ståndens olika beslut.
Jag skulle derföre, ehuru jag vill undertrycka allt slags omdöme om beslutets riktighet, vare sig i ena elier andra delen, anse all inbjudning olämplig.
Jag skulle tro, att denna fråga kan skiljas åt i 2:ne delar.
Den ena rörer beskattningen och den andra den ekonomiska delen af förslaget.
Beskattningsfrågan afgöra R.
St.; den andra frågan angar en und. hemställan till K.
M:s afgörande, d. v. s. huruvida brännvinsbränningen skall vara fri och obehindrad eller sådan den hittills varit, nemi. husbehofsbränning.
På denna grund tror jag, att om en inbjudning -till något Stånd från R. o. Ad. skall ske, kunna äfven dessa frågor särskildt afhandlas.
En värd talare har kallat det en sönderplockning, men sönderplockningen gör sig sjelf i anseende till de olika grunder, på hvilka frågorna hvila.
Jag får således förena mig med Hr af Ekenstam i den önskan, att en inbjudning mätte ske, att de Stånd, som icke antagit den fria brännvinsbränningen, måtte förena sig med R. o. Ad. utan afseende på skattefrågan.
Frih. von Kraimer, Robert:
Då jag på intet vis kan godkänna det beslut, soln R. o. Ad. fattat i afseende på 334 Den i3 November. brännvinsbränningsfrågan, hvilken efter min öfvertygelse lomme att medföra de föfderfligaste följder för landet, samt jag också skulle, om jag baft tillfälle att öfvervara discussionen, hafva sökt motverka detta beslut efter bästa förmåga; så inåste jag bestrida all inbjudning till de öfriga Stånden i afseende på delta beslut, Hr Lagerhjelm, Pehr:
Jag är i samma belägenhet, som Frih. von Kraemer, deruti att jag icke deltagit i öfver Jäggningarna och besluten; men jag finner, lika med föregående värda talare, orätt och olämpligt att inbjuda de andra Stånden, utan såvida man vill förmå dem att deltaga i sitt beslut i det hela; men äfven detta anser jag öfverflödigt, ty det vore att ingripa i Utsk.-ns åtgärd, hvartill hörer att söka sammanjemka skiljaktighelerna i RiksSt:ns beslut, hvarföre jag för min del bestrider inbjudningen i det skick den nu är framställd.
Under en del af pröfningen af brännvinsfrågan var jag visserligen uppe, men jag har förut förklarat, att deri deltog jag icke, emedan jag icke förstår den.
Hvad jag deremot förstår, är, att en inbjudning, deruti man meddelar blott en del af beslutet, är icke rent spel, och jag tror samt Öfverlemnar till hvar och en att derom dömma, ätt derest R. o. Ad. skulle anse lämpligt att aflåta en inbjudning, så bör hela beslutet medfölja.
Det blir då MedStånden öppet att antaga hvad del af inbjudningen de sjelfva kunna finna för sig lämpligt, men derigenom att man undanhåller en viss del, kan man möjligtvis förvilla dem.
Jag ber Ståndet mycket om ursägt för det att jag uppträder ännu en gång i denna fråga.
Det sker endast för alt göra Högh Ståndet uppmärksamt derpå, att frågan delar sig i 2:ne delar, som Hr von Rosen visat; och deraf är följden rätt och slätt endast den, att derest icke någon inbjudning sker, så förfaller den fria brännvinsbränningen.
Jag vill så mycket hellre ärligt och uppriktigt säga detta, som detta hos några ledamöter kan anses såsom ett skäl att vägra inbjudningen; men det är bestämdt händelsen, att som detta är en ekonomisk fråga, hvilken är bifallen af 2:ne Stånd, och 2:ne andra dertill nekat bifall; så förfaller denna del likasom den aldrig varit framställd, om icke någon inbjudning i denna del göres.
Detta är orsaken hvarföre jag framställt min begäran om inbjudning.
Jag är icke så envis, att jag skall begära votering derom; men jag har velat upplysa hvad följden blir, ty i annat fall tjenar till intet hvad R. o. Ad. i detta afseende bifallit.
Det upplystes redan förra gången under discussionen i ämnet, att detta icke är något önskningsmål, utan svar på en af K.
M. framställd nåd. propos., och att Den i3 November.
385 att frågan således visserligen icke kommer alt förfalla, utan på ett eller annat sätt att sammänjemkas lill ett R.
Mörner, Joh, Au g.:
Såsom ledamot i Bevilln.- Utsk. tager jag mig friheten f ii s t a Pr. o.
Ad:s uppmärksamhet derpå, alt mångå svårigheter skola vid sammanjemknings-förslaget möta, derest icke grundprincipen blir afgjord.
Af denna orsak skulle jag gerna önska, att en inbjudning ägde rum, och ehuru jag på det högsta ogillat den beskattning, som blifvit liar hos It. o. Ad. antagen, emedan dea kommer att taxera allmogen med en ökad contribulion af2 millioner rtdr, om icke deröfver; så mäste jag för ändamålets skull yrka, att inbjudning sker på hela Gr.
Hamiltons reservation, hvilken blifvit af Ståndet bifallen.
Hi- Frih. o. Landtm, hemställde, om It. o. Ad. behagade besluta en sådan inbjudning, som Hr af Ekenstam föreslagit.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfvert östat ja.
Om jag icke misstagit mig, så anhöll Gr.
Mörner, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. på inbjudning till MedSlånden, och i denna Gr.
Mörners anhållan förenar jag mig.
Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig, i nnledn. af Hr Munck af Rosenschölds och Gr.
Mörners framställningar, böra lasta uppmärksamheten deruppå, alt R. o. Ad. sjelft icke antagit Gr.
Hamiltons reservation i sin helhet, hvarföre Hr Landtm, icke ansåg R. o. Ad. kunna inbjuda de öfriga Stån den att på den ingå.
Milt syftemål var endast alt framställa hvad Hr Landtm, redan upplyst och hvad en annan, Gr.
Mörner, straxt i början af discussionen redan fästat uppmärksamhet uppå, nemi. att från Ii. o.
Ad, icke kan utgå någon inbjudning att deltaga i annat beslut, än det som R. o.
Ad. sjelft fattat.
Hamiltons förslag blef ingalunda i sin helhet af R. o. Ad. anlaget, och således kari R. o. Ad. icke aflåta någon inbjudning till instämmande i detta förslag, sorn Ståndet icke sjelft antagit.
Mörner, Joh. Äng.:
Det är möjligt, alt jag illa uttryckte mig, men meningen var dock riktig.
Jag tror åtminstone alt jag sade: Gr. Hamiltons förslag, sådant det af R. o. Ad. blef antaget.
Möjligen var det en gång contradietion emellan för- och eftersatsen, men meningen var icke svår att förstå.
Hr Frih. o. Landtm, anse 16 II. 49 380 Den i3 IN o veniber. min mening undertryckt genom det nyss fattade beslutet, så liar jag intet att tillägga; men i annat fall yrkar jag, att inbjudning måtte afgå å Ståndets beslut i brännvinsbränningsfrågan.
Hr Munck af Rose nseli öld:
Då jag förenade mig i Gr.
Mörners anhållan om propos. på inbjudning till MedStånden, trodde jag att ingen kunde uppfatta hans mening annorlunda, än att han önskade, att Ståndet skulle inbjuda MedStånden att instämma uti det beslut Ståndet sjelft fattat.
Jag ansåg det falla af sig sjelft, att de delar af Gr.
Hamiltons förslag, hvilka Ståndet sjelft förkastat, kunde det ej inbjuda MedStånden att antaga.
Hr Ribbing, Bengt: I hvad Gr.
Mörner nu hemställt instämmer jag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då den inbjudning Hr af Ekenstam föreslagit blott omfattat en del af frågan, men den nu föreslagna omfattade den i sin helhet, Hr Landtm, icke kunde utaf R. o. Ad:s afslag å Hr af Ekenstams hemställan^ finna något hinder för framställande af propos. å det sednare förslaget, ulan hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla Gr.
Mörners förslag till inbjudning.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr Munck af Rosenschöld votering.
Den, som bifaller Gr.
Mörners förslag, att de öfriga Stånden måtte vänligen inbjudas att förena sig i R. o. Ad:s i anledn. af Bevilln.- samt Allm.
N:o 5 fattade beslut, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. ofvannämnda förslag till inbjudning böra förfalla.
Efter voteringens slut, befunuos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 3r.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna memorialer och ullåt:n, nemi. från Stats Utsko 11 e t:
N.‘o 36i, med förslag tili sammanjemkning eller vote - Dcn i3 November. ring, i följd af slsiljaktiga beslut, i anledning af utlåt.
N:o 265; LagUtskbt tet: N:o 148, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 104, öfver väckta motioner om upphäfvande eller ändring af K. förorda, den 24 Aug. i8i3, emot fylleri och dryckenskap ; N:o 149, i anledn. af väckt motion om ändring af sättet för verkställighet af fängelse vid vatten och bröd; N:o i5o, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förorda, den 7 Oct. i8o5, ang:de ansvar för mjlitärljenslemans öfverfallande, samt om ändring af 18 cap. g §:n Missg.-b:n. Gr.
Horn, Claes Fredr., begärde, att StatsUtsk:s nyss bordlagda mern.
N:o 361, såsom rörrde ett ämne, hvarom i snart sammanträdande förstärkt SlatsUlsk. borde voteras, matte få ställas främst på föredr.listan lill morgondagens plenum.
Denna begäran blef, uppå framställd propos., bifallen af R. o. Ad. H. R. o.
Iii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den i4 November i84o.
Justerades 2tne prol.utdr. för förliden gårdag.
S(:s und. skrivelser till K. M., nemi.:
N:o 137, ang:de upplösningen af Invalid-inrättningen vid Ulriksdal; N:o 138, angtde den s. k. ollongälden; N:o i3g, angtde förnyad besigtning och skattläggning af utmarken å Öland; Nto i4o, angtde tillökning uti skaltefrihetsdygnen vid masugnar; N:o 142, angtde lagmans- och liäradshöfdingeräntans samt sterbhusafgiftens upphörande; 388 Den 14 November f. m. N:o i43, ang:de förändringar i villkoren för del vid sista riksdag beviljade lån lill återuppbyggande af staden Wenersborg ; N:o 144, ang:de ändring i 5 cap. 68 §:n 1 morn. afconcurslagen ; N:o i45, ang:de närmare lagbestämmelse huru förfaras bör, då, vid lagfarts sökande, fullständiga åtkomsthandlingar saknas.
Likaledes upplästes till justering och godkändes Expod.- TJtsk:s under N:o 1 afgifna förslag till riksd.beslut, innefattande den blifvande ingressen dertill.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s förliden gårdag på bordet lagda mern.
N:o 361, med förslag till sammanjemkning eller votering, i följd af skiljaktiga beslut i anledning af utlåt.
N:o 265.
Jag vet icke alt detta betänk, stått på listan förut.