Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det låter icke förneka sig, att dessa omständigheter förtjena ganska mycket afseende, men jag tror likväl, att i valet mellan de begge alternativerna företrädet bör lemnäs åt Thalersystemet framför mark-svstemet.
Skälen härtill hafva redan blifvit, enligt min tanka ölvertygande, framställda af motionären, och jag vill nu i detta afseende endast erinra: om detta systems stora enkelhet i fråga om utmyntningsgrunden; om det förhållandet att vår statsskuld och dithörande liqvider äro ställda i thaler; om den praktiska betydelsen af att få ett mynt, som i det närmaste sammanfaller med det, som redan är gångbart hos en befolkning af 40 å 50 millioner menniskor; och slutligen derom att detta system, genom antagande af grammvigten såsom basis, äfven ställer sig i nära och lätt förbindelse med ett ännu allmännare myntsystem, nemi. det Franska.
Med ett ord, jag anser, att det s. k.
Thaler-systemet har vida mer framtiden för sig, än det s. k.
Mark-systemet, och tvekar således icke för min del, att ansluta mig till det förra, i händelse någon förändring i vår myntfot skall ega rum.
478 Den 4 April.
Men huru går det i sådant fall med den önskade och önskansvärda gemensamheten för de Skandinaviska länderna?
— Motionären har visserligen i förbigående yttrat den förhoppning, att äfven Norige och Danmark skulle komma att antaga det ifrågavarande nya systemet, i anseende till dess stora fördelar, och att. sålunda den åsyftade enheten mellan de nordiska länderna skulle uppnås.
Men jag fruktar att denna förhoppning icke har tillräcklig grund, och jag befarar tvertom, att man från grannländernas sida kommer att göra ganska många invändningar mot en sådan öfvergång.
Och det kan icke heller nekas att härtill finnas åtskilliga anledningar.
Ty först och främst uppstår hos dem icke allenast samma olägenheter, hvilka jag förut angifvit såsom oundvikligen förknippade med en förändring i myntväsendet, utan olägenheterna skulle derstädes — såsom motionären sjelf anmärkt — vid öfvergången blifva större än här, alldenstund skilnaden mellan det nya och gamla systemet i dessa länder, icke såsom hos oss, skulle komma att uttryckas genom det jemna förhållandet af 2 proc., utan genom ett brutet tal, som motionären uppgifver till 1,1.26, hvilket naturligtvis ganska mycket skall öka svårigheten.
Dertill kommer äfven, att det för oss kanske vigtigaste ändamålet, nemi. att bringa vårt myntsystem i öfverensstämmelse med något annat allmänt Europeiskt system, och undgå de förluster, som det nuv:de medför, för våra grannar egentligen icke förefinnes, enär deras myntfot redan sammanfaller med den kända Hamb.-banko-räkningen.
Och slutligen har jag också en positiv anledning att befara mindre benägenhet för den föreslagna åtgärden, åtminstone från Danmarks sida.
Från Utrikes-Ministern har nemi. blifvit mig meddelad en ganska intressant afhandling i detta ämne af Danska Etatsrådet Collin, chef för den afdelning i Finans-ministerium, dit myntverket hörer, i hvilken afhandling fördelarna och behofvet af ett gemensamt mynt för de tre Skandinaviska länderna närmare utvecklas; men detta förslag går ut på, att Sverige skulle jemka sin myntfot till likhet med den Danska och Norska, som förut öfverensstämmer med Hamb.-banko-riksdalern.
Hr Collin vidrör visserligen också den jemväl i Danmark ventilerade frågan, huruvida det vore skäl att heldre antaga det s. k.
Thalersystemet, men han besvarar denna fråga med obetingadt nej I — Jag tror således icke att man bör göra sig allt för stora förhoppningar eller illusioner i detta hänseende, men sådant hindrar ingalunda, att en utredning af alla' hithörande omständigheter är önsklig, och att ett försök till vinnande af öfverensstämmelse med grannländerna må kunna göras.
För min del hyser jag emellertid den åsigt, alt om man här i landet skall underkasta sig de mångfaldiga och väsendtliga svårigheter, som en rubbning i myntfoten nödvändigt måste medföra, så bör detta ske, endast så vida man derigenom kan vinna begge de förut uppgifna ändamålen; men skulle detta för tillfället icke kunna uppnås, så är det, enligt min tanka, bättre, Den 4 April. 479 att se tiden an, och afvakta ämnets ytterligare utveckling, än att nu vidtaga en så genomgripande åtgärd, utan att ändock hafva vunnit en fullständig lösning af frågan.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, hemställer jag, att K. o. Ad. behagade bifalla såväl hvad Ekon.- som BankoUtsk:t föreslagit, dock med tillägg, att de åtgärder, som i anledning af det sednare Betänk:t vidtagas, äfven böra afse att vinna öfverensstämmelse mellan Sveriges och de öfriga Skandinaviska ländernas myntfot.
Sedan jag sist hade ordet, har jag haft tillfälle att afhöra Chefens för Finans-Dept:tet föredrag och vill i anledning deraf yttra några ord.
Med särdeles tillfredsställelse har jag hört hans förklaring, att han icke vill gå in på något system, som icke öfverensstämmer med det metriska, men deremot kan jag icke biträda hans mening, att en förändring i vårt mynt ovillkorligen bör göras beroende af möjligheten att åstadkomma en förening i berörda afseende mellan de Skandinaviska länderna.
Gripenstedts uppgift att den Danska specien och Hamb.-riksdalern skulle vara alldeles identiska, törs jag icke påstå vara oriktig, men den är icke öfverensstämmande med de uppgifter, jag har erhållit.
Af Banko-Utsk:ts Betänk, finner man huru svårt det är att skaffa sig fullt tillförlitliga uppgifter; Utsk:t tillstyrker nemi. en utredning just på grund af erhållna uppgifters otillförlitlighet.
Enligt mina källor, skulle nämnde mynt förhålla sig så till hvarandra, att af en Kölnisk mark finsilfver utmyntas 9,250 Danska specier, men endast 9,208 Hamb. riksdalrar.
Dervid må nu vara huru som helst; en vigtigare fråga är den, huruvida man bör göra det bestämda vilkor, att icke någon förändring i Sveriges myntsystem får vidtagas, med mindre äfven de andra Skandinaviska länderna ginge in på förändringen.
Häri får jag bekänna att jag alldeles icke kan förena mig med Frih. Gripenstedt.
Jag anser visserligen en Skandinavisk gemensamhet med afseende på mått, mål, vigt och mynt vara mycket önskvärd och att intet bör försummas, som kan befordra detta stora ändamål; men alt R.
St:r skulle göra en förändring i vårt myntförhållande nödvändigt beroende af samma förändrings vidtagande i de öfriga Skandinaviska rikena, det kan jag icke finna vara rätt.
Hvad särskildt angår benämningen på det föreslagna nya myntsystemet, tror jag att man helst bör benämna det för det metriska systemet.
Det torde nemi. icke vara mycket smakligt för våra grannar på andra sidan sundet att höra talas om det Tyska Vereins-thaler-systemet, utan tror jag att de hellre skulle vilja förena sig om ett system, som finge sitt namn från andra sidan om Rehn.
Beträffande Vereins-thalern, är det en lycklig tillfällighet att den utgör § af det utaf Hr Björck föreslagna nya Svenska myntet.
Denna thaler kan visserligen mätas upp i grammer, men icke ulan ett oändligt bråk.
Det blir nemi. sexor in infinitum — 16,606 etc.
Det torde derför vara mindre skäl att 480 Den 4 April. bygga värt nya system på Yereins-thalern.
Deremot är 25 grammer i det metriska systemet en förträffllig siffra, så bra att den bör antagas, äfven om icke våra Skandinaviska bröder komme till samma resultat.
För dem möter det också troligen större svårighet att antaga det metriska systemet, än för oss, och jag anser derför att man icke bör binda sig af hvad de i detta fall vilja göra.
Jag tror också att det vore nog, om man i den skrifvelse, som kommer att på grund af Ekon.-Utsk:ts Betänk, allåtas, intoge den bestämmelse, att en allmän öfverensstämmelse i afseende å mått, mål och vigt mellan de Skandinaviska länderna skulle söka åvägabringas; men deremot i skrifvelsen, med anledning af Banko-Utsk:ts Betänk., väl uttalade en önskan om enhet mellan de Skandinaviska länderna, men ingalunda gjorde .förändringen i vårt myntsystem beroende deraf, huruvida dessa länder ville antaga samma myntförändring.
1 afseende å ordalydelsen af Frih.
Gripenstedts förslag, som hufvudsakligen öfverensstäminer med Hr Nordströms, af Borgare-St. väsendtligen bifallna reservation, vill jag göra den anmärkning, alt då Frih.
Gripenstedt föreslår att, i stället för reservationens uttryck »underhandling med grannstaterna», skulle införas »underhandling med de Skandinaviska grannstaterna», uttrycket underhandling icke torde vara fullt lämpligt.
Jag vet icke om det kan sägas, att man underhandlar med Norige och det finnes då blott en Skandinavisk stat till, med hvilken man kan underhandla.
Jag tror således att ordalagen måste jemkas.
Sedan jag sist hade ordet, har under diskussionen den tanke utvecklat sig, att det icke skulle kunna gå an att ur Ekon.-Utsk:ts Betänk., i enlighet med Gr.
Hamiltons förslag, utesluta det sista ordet, alldenstund R. o.
Ad. vid förra pröfningen af detta Betänk, hufvudsakligen antagit detsamma, hvarför Ståndet nu icke borde frångå hvad då bifölls.
Jag kan således icke annat än, i likhet med Gr.
Hamilton, afstå från detta yrkande; men på de skäl, Chefen för Finans-Dephtet andragit, anser jag det icke gå an att lägga å sido Banko-Utsk:ts Betänk.
Icke heller tror jag att ändamålet vunnes fullständigt, om man bifölle detta Betänk, i sitt nuv:de skick på samma gång som Ekon.-Utsk:ts. l)å jag dessutom tror mig veta att Preste-St. redan återremittrat Banko-Utsk:ts Betänk., får jag, jemte det jag anhåller om bifall till Ekon.-Utskds Betänk., anhålla att II. o. Ad. behagade återremittera Banko-Utsk:ts Betänk., på det Utsk:t måtte inkomma med nytt förslag, som stöde i öfverensstämmelse dels med Ekon.-Utsk:ts dels ock med Frih.
Gripenstedts framställning.
Frih. von Schwerin, Jules:
Då frågan redan blifvit så fullständigt utredd, särdeles genom Frih.
Gripenstedts sakrika anförande, Den 4 April. 481 anförande, anser jag öfverflödigt att bifoga några betraktelser.
Jag vill likväl med några ord redogöra för de skäl, som föranledt Banko-Utsk:t att stadna i det beslut, förev:de Betänk, utvisar.
Motionären, Hr Björck, har fästat uppmärksamheten derpå, att om Sverige antoge såsom grund för sin myntfot Vereinsthalern, som står förut i öfverensstämmelse med gramm-systemet, Sverige skulle äfven derigenom komma i direkt förhållande till det Franska myntsystemet.
Men, Mina Hrr! derigenom skulle Sveriges myntsystem vidare blifva öfverensstämmande jemväl med det, som är antaget i Belgien, Italien, Österike, liela Tyska tullföreningen och Schweitz, länder, som, tillsammans med Frankrike, räkna en folkmängd af 141 millioner.
Särskildt vill jag äfven nämna, att, om de uppgifter, jag har, äro rigtiga, Sverige genom att sätta sitt mynt i direkt förhållande till Vereins-thalern skulle äfven komma i förhållande till Brasiliens och Chinas myntsystem, med hvilka länder vi äfven drifva handel.
Banko-Utsk:t har visserligen icke förbisett vigten deraf, att Sverige kunde komma i direkt förhållande till de öfriga Skandinaviska länderna, men om detta ändmål vunnes, skulle likväl vårt system stå isoleradt, omfattadt af endast 8 millioner.
Det visar sig derför ojemförligt mycket fördelaktigare att antaga Preussiska eller Vereins-thalern.
Dessutom vunnes genom en sådan förening bestämdt ingenting i det stora hela, emedan det myntsystem, som finnes i Danmark och Norige, icke passar in med flamb.-banko.
Att det dessutom icke är skäl att nu öfvergå till det Hamburgska systemet, skall jag straxt ådagalägga.
Hr von Koch har redan visat huru svårt det är att få noggranna uppgifter i afseende å myntförhållanden.
Jag har under de sednare dagarne sysselsatt mig härmed, och efter noggranna beräkningar visar det sig, att de Hamburgska, DanskNorska och Svenska riksdalrarne, uttryckta i Franska gramm, förhålla sig till hvarandra som talen 25,387—,25,281—,25,504.
Den Danska specien är således ^^delar mindre; den Svenska åter T\j'j/5:delar större än den Hamburgska.
Beräknas värdet i rdr rmt, så utgör 1 Svensk specieriksdaler 4,000 rdr.
1 Hamburgsk dito 3,982 » 1 Dansk eller Norsk dito 3,965 »
Men om också öfverensstämmelse vunnes med Hamb.-banko, tror jag dock att det blefve blott af öfvergående nytta.
Redan sedan flera år har nemi. i Hamburg varit fråga väckt att antaga ett annat myntsystem — den Preussiska Vereins-thalern.
Småkrämare-intresset har vinst på det nuv:de förhållandet; hvaremot det större bankintresset önskar att detta småprejeri måtte upphöra och Vereins-thalern antagas.
Efter all utsigt kommer ock Vereins-thalern att segra i Hamburg.
Hvartill det i så fall skulle tjena att företaga en sådan förändring och underkasta sig alla dermed förknippade svårigheter, svårigheter, som visserligen äro öfvervinnerliga, H. lil. 31 482 Den 4 April. men som det icke torde vara skäl att för ofta upprepa, det kan jag icke inse.
Huruvida det nuv:de förhållandet kommer att fortfara i Hamburg, beror dock till en stor del derpå, huruvida Hamburg kommer att ingå i den Tyska handeis-föreningen.
Då ärendet var före på Utsk:s-afdelningen, rådde der den mening, som förfäktades af Hr Nordström, men inom Utsk:t blef den undertryckt.
Utsk:t ansåg nemi. så tydligt och klart att regeringen af sig sjelf vid en skeende myntförändring skulle komma att förhöra sig hos våra grannländer, Danmark och Norige, att man ansåg det nära nog impertinent att härom göra särskild framställning.
Jag förenar mig med den mening, som blifvit af Banko-Utsk:ts Ordförande, Hr Nordenfelt, uttalad.
Sedan alla talare förklarat sig icke hafva något emot Ekon.-Utsk:ts förslag, torde dervid icke vara något att tillägga.
Återstår Banko-Utsk:ts. Då Hr Gr. o. Landtm, anser dettas läggande till handlingarne mindre ändamålsenligt, förenar jag mig med de tvenne sista talarne i yrkande på återremiss af Banko-Utsk:ts Betänk.
Då jag första gången hade ordet, erin drade jag derom, att Banko-Utsk:t icke på något sätt behandlat frågan om öfverensstämmelse i afseende å myntsystem mellan Sverige och de andra Skandinaviska länderna.
Äfvenledes har Banko-Utsk:t underlåtit att fästa afseende vid alla de svårigheter, som möta för en myntfotens förändring, svårigheter, som Frih.
Gripenstedt i sitt intressanta och sakrika anförande påpekat.
Dessa skäl göra att jag anser svårt att på samma gång begära bifall till Banko-Utsk:ts som Ekon.-Utsk:ts Betänk.
Visserligen har jag icke något emot att bifalla det af 2 Stånd intagna förslag, hvari Hr Nordströms reservation åberopas, förutsatt att uttrycket »grannstater» i reservationen blefve utbytt mot »Skandinaviska grannländer», men då flera talare förenat sig i anhållan om bifall till Ekon.-Utsk:ts Betänk, samt att BankoUtsk:ts måtte återremitteras, och då jag för min del genom en sådan återremiss anser frågan komma på sin rätta plats och Banko-Utsk:t derigenom sättes i tillfälle, dels att bringa sitt förslag i öfverensstämmelse med det beslut, R. o. Ad. fattar med afseende å Ekon.-Utsk:ts Betänk., dels ock att utveckla de delar af motionen, det nu förbigått, förenar jag mig med de talare, som yrka bifall till Ekon.-Utsk:ts Betänk, och återremiss af Banko-Utsk:ts. Hr Fåhraeus.
Olof Immanuel:
Det är hufvudsakligen med afseende på den formela delen af frågan, som jag anhåller att få yttra några ord.
Redan vid det tillfälle då R. o. Ad. beslutade uppskof med behandlingen af Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 25, för att företagas i sammanhang med det Utlåt., som Allm.
Den 4 April. 483 Besv.- o. Ekon.-Utsk:t komme att afgifva, i anledning af erhållen återremiss å dess Betänk.
N:o 71, yttrade jag den åsigt, att de frågor, som voro föremål för sistnämnda Betänk, och BankoUtsk:ts Utlåt., icke hade så oskiljaktigt sammanhang, att de icke lämpligen kunde hvar för sig pröfvas och afgöras.
Af samma mening var Talmanskonferensen.
Man har emot Banko-Utsk:ts Utlåt, gjort den anmärkning, att Utsk:t underlåtit att yttra sig om den del af motionärens förslag, som afser vidtagandet af åtgärder för beredande af ett gemensamt myntsystem för de Skandinaviska rikena.
Jag tror dock för min del, att Utsk:t icke helt och hållet saknat anledning till denna underlåtenhet, helst om, såsom det kan antagas, Utsk:t haft kännedom derom, att berörda fråga jemväl var föremål för Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:ts behandling.
Frågan om förändring i myntets skrot och korn är en så beskaffad financiel fråga, som det icke kan tillkomma något annat Utsk. än Banko-Utsk:t att handlägga.
Frågan om åtgärder för beredande af gemensamt myntsystem med andra länder är deremot ett national-ekonomiskt ärende, som Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t icke kan anses inkompetent att behandla.
Det är klart, att, om de underhandlingar, som af beslutet i den sednare frågan kunna föranledas, föra till ett sådant resultat, som afser förändring i Svenska myntsystemet, så kan någon verkställighet icke följa utan R.
St:rs medverkan, och då blifver denna fråga åter ett ämne för Banko-Utsk:ts behandling.
Såsom saken nu står, kan jag icke finna något hinder i formelt hänseende möta för bifall till så väl det ena som det andra af förev;de Betänk:n, hvilket jag för min del ock tillstyrker.
Hvad särskildt föremålet för Banko-Utsk:ts Betänk, angår, instämmer jag i de af Frih.
Gripenstedt uttalade åsigter.
Jag gör mig icke heller några illusioner om en hastigare framgång af de åtgärder, som ifrågakommit till beredande af ett gemensamt myntsystem för de Skandinaviska rikena; men saken är allt för vigtig för att icke åtminstone försöka en inledning till underhandlingar derom, hvilka, såsom jag hoppas, i en närmare eller afiägsnare framtid torde kunna leda till ordnande af ett fullständigare, för verldshandel gagneligare myntsystem.
Beträdande den föreslagna återremissen af Banko-Utsk:ts Betänk., kunna visserligen de af Frih.
Gripenstedt framställda erinringar gifva skälig anledning att påkalla närmare utredning af ämnet; men enär, om ärendet öfverlemnas till K. M., sådan utredning lika val kan på administrativ väg åstadkommas, anser jag Utsk:ts förnyade behandling af ärendet icke ovilkorligen nödig.
Dock vill jag ej heller motsätta mig återremiss.
För uppnående af det ändamål, som af mig åsyftas, har Hr Nordenfelt föreslagit att Banko-Utsk:ts Betänk, måtte återremitteras.
För min del tror jag äfven att detta ändamål kanske lämpligast vinnes genom en sådan åtgärd, och jag får derföre förklara att jag biträder detta förslag. 484 Den 4 April.
Sedan nu de flesta talare förenat sig om återremiss af Banko-Utsk:ts Betänk., får äfven jag förklara att icke heller jag vill framställa annat yrkande.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å Allm.
Besv.-o. Ekon.-Utsle.ts Utlåt.
N:o 109 något annat yrkande än å bifall dertill ej blifvit framställdt, samt att, hvad åter beträffade Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 25, dels hade yrkats, af Gr.
Hamilton, att R. o. Ad, skulle biträda det beslut, som Borgare-St. derom fattat, och dels af flere ledamöter, att Utlåt:t skulle till Banko-Utsk:t återremitteras; och skulle särskilda propos:r å de båda Utlåtme komma att framställas.
Härefter gjordes propos. på bifall till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Utlåt.
N:o 109 och besvarades med ja; hvaruppå och sedan propos:r först på bifall till Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 25 och sedermera på biträdande af det beslut Borgare-St. deröfver fattat, blifvit framställda, men med nej besvarade, propos. på återremiss af samma Utlåt, gjordes och med ja besvarades.
Vid föredragning af Konst.-Utsk:ts den 1 dennes bordlagde Mem:r: N:o 11, med förslag till ändringar i Usta §:n litte mom:t Tryckfr.-Förordn., ang:de boktryckares åliggande att aflemna friexemplar af tryckta arbeten; och N:o 12, med förslag till den ändring i 18:de §:n R. O., att
Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval; förklarades dessa grundlagsändrings-förslag skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Föredrogs och lades till handlingarne Konst.-Utsk:ts den 1 dennes bordlagde Mern.
N:o 13, i ani. af Riks-Ståndens beslut rörande det i Konst.-Utsk:ts Mern.
N:o 8 framställda förslag till ändring i Usta §:n 12:te mom:t samt 4:de §:n litte mom:t Tryckfr.-Förordn.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den Usta dennes bordlagde Utlåt.
N:o 78, i ani. af väckt motion ang:de befrielse för staden Södertelje från erläggande af kronotionde för dess donerade jord.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den Usta dennes bordlagde Mern.
N:o 79, i ani. af erhållna återremisser å Betänka N:o 45, ang:de beräkning af statsverkets inkomster.
Dea 8 April f. m. 485 Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den l:sta dennes bordlagde Utlåt.
N:o 80, i ani. af väckt motion ang:de Bodums kyrkoherdeboställes förvandling från skatte- till prestebords-natur.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.- Utsk:ts den 1 dennes bordlagde Betänk.
N:o 7, ang:de »tämpelpappersafgiften. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 1 e. m.
Onsdagen den 8 April 1863.
Justerades 5 prot.-utdrag för den 4 dennes ssmt pleniprot:t för den 11 sistl.
Februari e. m.
Upplästes ett utaf Hr af Burén, Didrik Pontus, ingifvet Mern. af följande lydelse:
Då jag är hindrad att till riksdagen återvända till den tid min permission som Utsk:s-ledamot tilländalöper, och jemväl under de kommande månaderna tidtals är upptagen af både allmänna och enskilda värf, nödgas jag afsäga mig att längre vara ledamot af Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t, — men anhåller vördsamt att vid min riksdagsmannarätt blifva bibehållen.
Uppå framställd propos. lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Ståndets
Hrr elektorer att utse en ny ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t efter Hr af Burén.
Landtm, tillkännagaf, att till 11. o. Ad. blifvit öfverlemnade 15 inträdeskort till K. Landtbruks-Akademiens 486 Den 8 April f. m. sammankomst den 13 dennes, samt anmodade de medlemmar af Ståndet, som önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskaien.
Snoilsky, Gustaf Fredrik, väckte en motion N:o 269, om utsättande af dag för nästa lagtima Riksdags början.
Remitterades lill Exped.-Utsk:t.
Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa en från Bevilln.-Utsk:t ankommen skrifvelse af följande innehåll:
Med afseende å blifvande behandling inom Riks-Stånden af Bevilln.-Utsk:ts Betänk.
N:o 7, ang:de stämpelpappers-afgiften, får Utsk:t härhos till Högvälborne Hr Gr. o.
Landtm, öfverlemna afskrift af en Utsk:t denna dag tillhandakommen nådig remiss å en af Direktionen för Götheborgs Sjö-assurans-förening i underd. gjord framställning om ändring i den nu gällande stämpelpappers-lörordnm i fråga om stämpelbeloppet å försäkringsbref mot sjöskador, utfärdade af inhemska assurans-bolag.
Härefter förklarade Hr Gr. o. Landtm., att då någon K.
Propos. i det ämnet, som den nu upplästa skrifvelsen afsåg, icke blifvit afgifven, samt hvarken af Bevilln.-Utsk:t eller någon enskild riksdagsman motion i samma ämne blifvit väckt, kunde den ifrågav:de skrifvelsen jemte dervid lögade handlingar icke föranleda till någon annan åtgärd än att läggas lill handlingarne.
Föredrogs ånyo Bevilln.-Utsk:ts den 1 och 4 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 7, ang:de stämpelpappers-afgiften.
Gr. Posse, Arvid:
Jag får vördsamt hemställa, att vid föredragningen af detta Betänk, måtte följas samma ordning som vid sista riksdagen iakttogs, nemi. att sjelfva Betänk:t föredrages punktvis, och att, sedan hvarje särskild punkt är afgjord, motsvarande § i lagförslaget, så vidt punkten med någon sådan står i sammanhang, omedelbart derefter uppläses; äfvensom att, i händelse några §§ komma att återremitteras, och andra deremot gillas, R. o. Ad. måtte lemna Utsk:t öppet att äfven i de gillade §§:na vidtaga de ändringar, som kunna af återrernisserna föranledas.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att Gr.