Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller, att till protocollet få anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, och dervid åberopa de grunder, som af Herr Cederschjöld och Friherre Rantzou blifvit anförda. (54 H. 10* 148 Den å Mars f. in.
Upplästes följande från nedannämnde
Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden:
Af den 2 dennes: N:o 421.
Angående väckt fråga om förbättring i lönevilkoren för Tjenstemännen uti RiksgäldsContoret, i likhet med hvad Rikets Ständer vid innevarande Riksdag för BancoStaten beviljat.
Från BancoUtskottet:
Af den 2 dennes: N:o 131.
Med hemställan om en, till följd af Riksdagens förlängande, nödvändig blifven jemkning, vid bestämmande af tidpunkten, efter hvars förlopp de förfallne Guld- och Silfverpanterne skola genom Auction i Banken föryttras.
N:o 133- I anledning af RiksStåndens särskildta Beslut i afseende på användandet till ny Fastighetsbelåning af Capital-afbetalningar å Bankens på återbetalning i sedlar ställda fordringar, för utgifne Lån emot pant af Fastigheter m. m.
Från ExpeditionsUtskottet:
Af den 2 dennes:
N:o 4*7* Angående expedieriog af Ri - Den 3 Mars f. m. tets Ständers underdåniga Skrifvelse, med förslag till Bränvinsbrännings-Förordning.
Högloft Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 3 eftermiddagen.
In fidem protocolli, O. J.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets den 25 sistlidne Februarii, under N:o 4r4 afgifne, och den 26 i samma månad e. na. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af återremiss å Utskottets under N:o 383 förut meddeldte Betänkande, angående fältet för upptagande af det lån Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets Ber tänkande N:o 382, beslutat. i:sta Punkten.
Räntan blifver 4 procent j och erlägges till hälften hvarje halft är.
Å capita let af betalas årligen minst en procent antingen genom obligationers inköp och dödande inom bestämda tider, eller genom hvilket annat sättj som med största fördel i5o Den 3 Mais c. ra. för RiksgäldsContoret kan med långifvaren öfverenskommas , dock så, att länet varder inom 3j år till fullo liqvideradt.
Lånen blifva uppsägbara endast å RiksgäldsContorets sida; dock må RiksgäldsContoret kunna medgifva , att för större eller mindre del af lånet ej begagna denna uppsägnings rätt inom en tid af högst 10 år, efter lånets emottagande.
Till gäldande af förberörde 5 procent eller 100,000 R:dr Silfver Specie användes årligen en motsvarande summa af den Ränta och Capital-afbetalning , som vederbörande Fastighetsägare till RiksgäldsContoret erlägga.
Alla de kostnader, hvilka det kan åligga RiksgäldsContoret att för upp- och utlåningen bestrida, utgå af den sjette procenten.
Hvad deraf icke för detta ändamål erfordras, ökar AmortissementsFonden.
Friherre Rantzou, Johan Albert, anförde skrifteligen:
I frågan om sättet för lånets upptagande, antingen detta bör ske al pari emot högre ränta, eller under pari med 4 procent, har Utskottet endast yttrat, att det ansåg öfverflödigt att ingå i bevisning om riktigheten af de beräkningar, hvarigenom företrädet af det sistnämnde lånesättet ådagalägges.
Detta svar synes väl ämnadt, att skråma lastarena, men det torde dock förlåtas mig, om jag icke blindt tror på det Ilögloflige StatsTJtskottet.
För det första Den 3 Mars e. m. kan omöjligen det arithmetiska förhållandet, med någon tillförlitlighet, beräknas vid lån, som upptagas under parij ty såsom man dagligen ser på den utländska penningetnarknaden, beror dessa obligationers värde på conjuncturernes spel.
Då lånen deremot upptagas al parij gör man en säker och bestämd alfaire; •— och äfven om Staten vid lån under pari erhåller lägre ränta för ögonblicket, så får den ju, om någon tid, betala samma ränta högre_, ehuru under formen af Capital_, — och detta allt med chancen af alla de äfventyr och missbruk, som detta låningssätt kan hafva till följder.
Hvad, för det andra, StatsUtskottets kalkyl uti ifrågavarande fall beträffar, så har Herr von Troil (sednast målet här förevar) klarligen visat, att då 4 procent betalas för erhållne 9 o, utgör räntan i sjelfva verket 4t;dels procent efter al pari capital räknadt; hvilket ögonskenligen måste bereda Staten en betydlig förlust, emot att upptaga ett al pari-lån mot 4i procent.
Denna förlust utgör blott på första året 2000 R:dr i Silfver, enligt följande enkla beräkning:
Kalkyl:
Utlåning: 1,800,000 R:dr (eller go Proc. af 2 Millioner).
Ränta derå å 5 prC.
R:dr 90,000.
Capitalafbetalning 1 prC. 18,000.
S:a 108,000.
Den 3 Mar-s e. in.
Upplåning: 3,000,000 R:dr.
Ränta derå å 4 PrC.
Rdr 80,000.
Utskottet upptagne omkostnader ....
3,000.
Amortissements-til Igång 25,000.
Upptages åter länet al pari med 44 procents ränta, befinnes följande förhållande:
Utlåning: 2,000,000 R:dr.
R:dr 100,000.
Capitalafbetalning 1 prC. 20,000.
S:a 120,000.
Upplåning: 2,000,000 R:dr.
Ränta derå å44prC.
Af Utskottet upptagne omkostnader ....
Amortissements-til
Igång 27,000.
Amortissements-tillgången utgör 2000 R:dr mer än Utskottet kalkylerat efter dess upplåningsmethod till 4 procent.
Det torde således icke hafva varit just så öfverflödigt, att bevisa rigtigheten af Utskottets kalkyl.
Lika med Herr von Troil, yrkar jag således den proposition, alt RiksgäldsContorets
Fullmäktige icke måge äga rätt att utgifva för skrifningar på högre Summa , än som i län erhålles.—
Mea då andre Sta - Den 3 Mars e. m. 153 ter, med milliarders skulder, erhålla lån emot 4 proc. till och med utöfver pari_, så skulle jag tro, att Sverige, som icke liar någon funderad, utländsk gäld, jemväl borde kunna undfå åtminstone lika fördelaktiga vilkor; helst i betraktande af svårigheten för den utländska Capitalisten att placera sina penningar äfven emot 3 å procent.
Att lånet af Svenska Staten bör till fyra procent kunna erhållas, åtminstone emot al pari Capital, (eller en och annan procent högre än det till 8i millioner Francs emot 2 procent öfver pari, nyligen afslutade Franska fyra procentslåliet), sådant förekommer i öfrigt destomera sannolikt, som vilkoren för det här upptagande lånet äro långt fördelaktigare, dels genom de längre terminerne för lånets inbetalning, hvarigenom Långifvarne äga tillfälle, att under mellanrummet afyttra sina obligationer, och dessutom njuta fördelen att i mera beqvämlighet kunna anskaffa beloppet; dels i anseende till Utskottets förelag att uppsägningsrätten å RiksgäldsContorets sida icke skulle, derest långifvaren sådant äskade, inträda förr än 10 år efter lånets upptagande, ett vilkor, hvarigenom han under hela denna tid skyddas mot räntenedsättning.
Skulle denna min proposition icke af Ridderskapet och Adeln bifallas, utan någon rabatt under rubrik af provision, träns - 154 Den 3 Mars e. m. portkostnad etc., anses oundviklig, så bora åtminstone RiksgäldsContorets
Fullmägtige icke hafva större latitud än inom 2, på sin höjd 4 procent, och jag måste således jemväl i denna del yrka afslag å Utskottets hemställan om 8 å io procents Capital-uppoffring.
Herr Munck af Ro sen schöld, Eberhard:
Första punkten af de så kallade grunderna har fått en betydlig förändring i förevarande Utlåtande, i anledning af min anmärkning emot första Betänkandet, att Utskottet icke bestämt uppgifvit räntan, utan föreslagit den till högst 4 procent, så att Speculanter icke förut kunde veta, huru stor räntan skulle blifva, då de dock, i likhet med hvad som sker i andra länder, borde täfla blott om capitalbeloppet.
Utskottet har erkänt rigtigheten af denna anmärkning fast utan att nämna mig, och föreslagit 4 procents bestämd ränta, att till hälften hvarje år erläggas.
Jag har visserligen yrkat bestämd ränta, men icke att den skulle utgöra 4 procent.
Då man enligt allmänna tidningarne ser, att lån nu fås på förmånligare vilkor än förr, skulle det möjligen kunna hända, att lån erbjudas oss ända till al pari mot lägre ränta än 4 procent, äfven som det skulle kunna vara en möjlighet, att capitaler kunde fås utöfver al pari mot 4 procents ränta.
Den 3 Mars e. ni. i55 hemställer derföre, om icke räntan må bestämmas till 3f procent, men med det vilkor, att om lån skulle erhållas al pari mot 3| procents ränta eller öfver al pari mot 4 procent, de lånesökande Fastighetsägarne må erhålla lån mot lägre ränta, än 5 procent.
Detta låter visserligen fördelaktigt för Fastighetsägare här, men man skulle i andra Länder förundra sig, att jordägare ville ge 5 procent för sina lån.
Jag tillstyrker, ehuru utan hopp om framgång, att räntan för det upplånta capitalet må bestämmas till 3f procent; och får jag äfven erinra derom, att denna fråga står i samband med en annan punkt, nemligen den, hvari fråga är, att långifvarne skola erlägga lånet i särskilte terminer, hvilket visserligen är en lättnad för långifvaren, som jemväl bör medverka till räntans nedsättning.
Uti första Betänkandet står i 3:dje punkten:
Lånet må helst emottagas uti a ä 3 terminer under loppet aj innevarande och nästkommande år i83i.
I sednare
Utlåtandet är stadgandet härom åter så obestämdt, att lånet möjligen kan på två a tre terminer under 3 ä 4 år blifva indraget, hvarigenom ännu lägre ränta, än jag föreslagit, möjligen skulle kunna erhållas.
Jag anhåller emellertid om proposition derå, att första punkten må förändras sålunda, att räntan bestämmes till 3i procent.
Ilcrr Rosenblad j Bernhard:
Då jag 156
Den 3 Mars e. m. upptager till besvarande Friherre Kantzous anförande, har jag den fördel, att för dess återkallande i minnet kunna begagna en i dag utkommen Tidningsartikel, hvilken tyckes vara mycket närslägtad med det af Friherren här uppläste yttrande; — en artikel, hvilken, lika såsom den documenterat sin författares kännedom af våra förhandlingar genom meddelandet af det beslut vi skulle fattat om beläning af vexlar mot borgen, förråder en alldeles motsvarande bekantskap med utländska låne-transaktioner, t. ex. i den långa afhandlingen om de Större fördelar långifvare» här finge åtnjuta, genom inbetalning af lånet på flere terminer, än hvad utländske låne-contrahenter och nominatim den, som afslutat sista Franska lånet, skulle tillgodonjuta; det vill säga, att ett lån, der alla kostnader voro för långifvarens räkning, och mer än vanliga fordrades, skulle vara fördelaktigare än ett annat, der inga drabba honom , och han dessutom får beräkna ränta på ännu ej verkställda inbetalningar, hvilket i det förra icke vore be vi I jad t.
Jag skall nu endast hålla mig till första punkten, eller om räntan skal! bestämmas tiil 4 procent.
Frågan bär synes egentligen vara, hvilket är fördelaktigast, antingen högre ränta med intet capital-afdrag, eller låg ränta med ett sådant capital-afdrag.
Jag tror icke, att det är möjligt för oss erhålla ett lån al pari Den 3 Mars e. ni. emot 3f procents ränta, emedan vår credit ännu icke är så grundad.
Ingen annan Stat än England, som sedan Konung 'Willielm III:s regering oafbrutit med strängaste noggranhet uppfyllt alla mot statsborgenärer ingångna förbindelser, har hitintills kunnat erhålla sådana vilkor, och vi böra således icke grunda våra beslut på dylika förhoppningar, aldraminst då frågan är om så litet lån, ty man måste äfven afse, att en procents vinst på 2 millioner blir vida mindre, än en half procents vinst på 20 millioner.
Dessutom torde man ännu någonstädes erinra sig sättet för uppgörandet af våra förra låne-transactioner.
Huru kunna vi begära att äga en credit, som intet annat land än England hitintills haft.
Om vi nu togo lånet emot lägre ränta än 4 procent, skulle man vid återbetalandet genom kursen förlora mera, än man vann på den låga räntan.
Deremot är jag också öfvertygad att om vi gåfvo 5 å 6 procent, skulle vi ändå icke få mera än 100 procents capital.
Jag ber dessutom att få erinra Eder, mine Herrar, att lånegifvarne förlora räntan på hela capitalet ifrån den tid de sjelfva uppnegocierat penningarne och till den dag de lefvererat dem häri Stockholm, äfvensom de förlora transportkostnaden för silfret hit till Sverige.
Dessa förluster kunna icke antagas till mindre än 3 procent, och då härtill kommer, att lånegifvarne jemväl äro »58 Den 3 Mars e. m. blottställde för uppsägning af lånet, lärer man finna, att ingen skulle kunna lemna detta lån al pari.
Jag tror, att räntans fastställande till 4 procent är ett medium emellan Herr Munck af Rosenschölds och Friherre Kantzous ytterligheter.
Man bör dessutom påminna sig, att det capital-afdrag
Utskottet i 4:(le punkten föreslår, är ett maximum, som derföre icke gifvet skall äga rum; utan anser jag det vara bäst att med förtroende lita på RiksgäldsContorets Fullmägtige, hvilka säkerligen skoja söka erhålla de bästa möjliga vilkor.
Utskottet hade visserligen öfverlemnat hela saken till dem, om man icke fruktat för misstroende, och derföre utsatt dessa gränsor.
Jag tillstyrker bifall å usta punkten, med undantag af sista raden, emedan hvad som icke åtgår till förvaltningskostnaderne, bör å nyo utlånas.
Herr Cederschjöld > Pehr Gustaf:
Jag kan ej låta tillfället förbigå, att för första gången på i5 år få instämma i en financiel fråga med min värde vän Herr Munck af Rosenschöld; och förenar mig derföre med honom deruti, att upplåningen må ske mot 3 i procents ränta och al pari.
Härå anhåller jag om proposition.
Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Friherre Kantzou har uppställt en Den 3 Mars e. m. i59 kalkyl, hvars ändamål tycktes mig vara att visa, att det är förmånligare upptaga lån mot 4 procents ränta al pari, än mot 4 procents ränta och io procents rabatt å capitaletj och deri vill jag visserligen icke bestrida talaren, men Utskottet har bordt uppgöra sådana kalkyler, som kunna verkställas, enär Rikets Ständer beslutat, att en upplåning skall ske.
Att uppgöra sådana kalkyler, som Friherre Rantzou, bevisar vid detta tillfälle ingenting.
De, hvilka ej önska lånet, göra ganska rätt att instämma med Friherren.
De åter, som önska detsamma, torde göra bäst alt instämma med Utskottet.
Man bör äfven ihogkomma att, i händelse ett lån på bättre vilkor än de föreslagne kan erhållas, komma otvifvelaktigt Fullmägtige i RiksgäldsContoret att deraf begagna sig, och ingen omöjlighet är således, att äfven lånet uppgöres enligt Friherre Kantzous kalkyl, i fall den låter verkställa sig.
Jag kan ej dela Herr Munck af Rosenschölds tanka, att man bör bestämma räntan till 3f procent, emedan jag icke anser troligt, att vi, utan alltför stor rabatt, kunna erhålla något lån mot 3i procents ränta, då andra Stater, med bättre credit än vi, såsom t. ex. Preussen, få betala 4 procent.
I Norrige har man nyligen lånat mot 4 procent och g procents rabatt.
Vill man saken, måste man äfven antaga verkställbara grunder.
Jag yrkar säle - i6o Den 3 Mars e. m. des bifall till irsla punkten oförändrad, helst jag ej kan instämma i Herr Rosenblads yrkande, att öfverskotten efter de årliga afbelalningarne skulle få dragas från AmortissementsFonden, och användas lill nya utlåningar, hvilket vore att till evighet perpetuera dessa lån.
Grefve Horris Claes Fredrik:
Det är verkligen med förundran jag hört Herr Rosenblad ifrågasätta vår Statscredit, då jag påminner mig, att jag vid andra tillfällen från den sidan, till hvilken Talaren räknar sig, hört omtalas det lyckliga och med national-anseendet öfverensstämmande sätt, på hvilket vi liqviderade våra utländska skulder.
Jag skulle tro, att Sverige utan Statsskuld icke borde sakna Englands credit.
Dertill kommer äfven ett annat skäl; Sverige är nemligen en af de svagare Staterna, och bör just genom denna svaghet kafva lättare att erhålla lån, emedan det icke mer lärer vara i tillfälle att kunna vägra betalning.
En annan Talare har sagt, att vårt Statstlån ej kan erhållas al pari mot 4 procents ränta.
Jag måste vidhålla motsattsen, då man vet, att Franska lånet mot 4 procent står till 102 å 104.
Engelska 3-procentsfonderne vill jag minnas nu gälla c>5; och då vore väl billigt, att vi mot 4 procents ränta erhålla lån al pari.
Räntan bör just derföre vara bestämd, och Speculanterne va - Den 3 Mars e. m. vara i tillfälle att göra sina anbud i ökadt eller minskadt capital-belopp.
Jag instämmer således med Friherre Rantzou, att, då räntan bestämmes till 4 procent, capitalet bör lemnäs al pari.
Sprengtporten bar påmiut oss derom, att Norrska lånet contraherades mot 4 procents ränta och p procents Capital-nedsättning.
Jag ber Herr Friherren förskona mig och honom sjelf ifrån att genom några citationer om Norrska lånet tvinga mig att uppgifva hvad jag banner, huru det tillgick med detta lån.
Herr Lefren, Johan Pehr:
Jag har inom Utskottet instämt med pluraliteten, men skulle önska, att denna punkt något förtydligades.
Efter orden:
Räntan bäfver 4 procentj bör tilläggas: å det föreskrifna Capitalet, emedan Fullmägtige i RiksgäldsContoret annars möjligen kunde tro, att 4 procents ränta endast skall räknas å det capital man erhåller.
I stället för orden i den följande meningen: å Capitalet afbetalas &c. önskar jag måtte sättas: å detta Capital afbetalas &c. Längre ned i punkten skulle jag önska, alt orden: eller Etthundrade Tusende Riksdaler Silfver Specie måtte utgå.
Hvad angår frågan om det fördelaktigaste sättet att upptaga lån, antingen mot låg ränta och större rabatt, eller al pari och högre ränta; så synas dessa begge mot hvarandra rakt stri 64 H. 11 162 De n 3 Ma r s e. ra. dande åsigler, hvilka här vilja göra sig gällande, tala föfdelakligt för Utskottets förslag, som just är ett medium emellan dem begge.
Det förundrar mig, att en ledamot påslår sig ej vilja medgifva 8 procents rabatt, när han å andra sidan vill föröka räntan till 4^ procent, men ändå ej begära mera än al pari.
Samma Talare eller Friherre Rantzou har uppställt en ganska riktig kalkyl, hvilken slagit fördelaktigare ut, än Utskottets.
Men man kan göra io kalkyler, som alla blifva fördelaktigare än Utskottets, och ännu ro andra, som blifva fördelaktigare än Friherre Kanlzous; sådant beror blott på de förutsättningar man för dessa beräkningar antager.
Hvilken säkerhet har väl Herr Friherren derpå, att man kan erhålla lån al pari mot 4j procent?
Jag tror, att man akulle hafva svårare att få ett lån al pari mot 5 procent, än mot 4 med rabatt af 8 procent; delta låter paradoxt, men förhållandet är, att långifvaren är sällan eller aldrig den, som äger penningarne, åtminstone icke hela summan, utan han beräknar sin vinst på försäljningen af obligationerne.
När nu dessa äro på jemnt ioo:de; men han icke för dessa obligationer erlagt mera än t. ex. cp procent, så har han för sig Chancerne från cp till ioo vid försäljningen.
Detta inträffar icke, om han contraherat lånet emot 5 procent al pari.
Dessutom vore det oklokt af' en Stat, som ingår i en Låne-transaction, Den 3 Mars e, m. 163 att ej medgifva rabatt, emedan man möjligen skulle kunna tillhandla sig obligationerna med någon vinst, då de folio i värde.
Nar nu Utskottet visat, alt länet bär sig jemnt och rätt, tror jag alt Utskottet rätteligen förfarit; och det skulle vara lyckligt, om Rikets Ständer ville, sedan räntan redan är bestämd, med förtroende och utan restrictioner öfverlemna At Fullmägtige i RiksgäldsContoret att på förmånligaste sätt uppgöra det öfriga.
Utskottets pluralitet bade visserligen äfven tillstyrkt detta, om den ej nödgats gifva vika för det misstroende, som här i landet alltid äger rum mot de myndigheter, hvilka besörja förvaltande åtgärder, och hvilket endast småningom kan häfvas.
Utskottet hafva förfarit rätt, då det föreslagit ett maximum af ro procent för rabatten; Fullmägtige i RiksgäldsContoret kunna ju taga mindre rabatt, om det är möjligt att den erhålla.
Jag tillstyrker bifall å irsta punkten med de få redactionsförändringar jag föreslagit.
Herr T/ianij Vollrath:
Om jag lika med tvenne Talare ifrade emot hela denna låne-anstalt, skulle jag visserligen förena mig med dem, som yrka att lånet bör upptagas al pari, emedan, cm detta blifver gällande, jag då kunde vara säker, att intet lån stod att erhålla; men det kan ej annat än på det högsta förundra mig, att Herr 64 H. n * T 64 Den 3 Mars e. m.
Munck af Rosenschöld, som verkligen vill, att lånet skall äga rum, kan yrka, att det skall upptagas till al pari.
Jag tycker att Herr Munck af Rosenschöld, just af Herr Cederschjölds förening med honom i denna del, skulle finna, att något lån då ej kan ske.
Jag önskar derföre, att Herr Munck af Rosenschöld ville afstå från detta yrkande.
De, som påstå, att det är så lätt för Sverige att erhålla lån, måtte grunda sin tanka på den öfvertygelse, att ställningen inom landet är lycklig, hvilket jag icke bestrider; och då måtte det ej vara farligt, att öfverlemna åt RiksgäldsContorels Fullmägtige, att sedan 4 procents ränta af Sländerne blifvit utsatt, contrahera lånet på så förmånliga vilkor som möjligt.
Jag tror det vara sällsamt, att man kan få lån på de vilkor jag här hört några Talare uppgifva.
Jag är visserligen icke bevandrad i lånehistorierna, men jag tror icke, att något annat land än England, då jag undantager det sista lånet i Frankrike, varit i stånd att erhålla lån till eller öfver pari.
Jag tillstyrker sålunda bifall å Utskottets förslag.
Äfven om RiksgäldsContorels Fullmägtige skulle kunna lyckas erhålla lån tilt och med till 98 procent, bör man dock icke bestämma en sådan gräns.
Jag har ej yrkat, såsom man velat påbörda mig, att capitalet skulle bestämmas al pari; jag
Den 3 Mars c. m. i65 har sagl, alt jag önskade, att det mätte negocieras efter en bestämd ränta af 3| procent, ty om räntan vore lägre, skulle en större capitalförlust uppstå.
Jag anser ej troligt, att man kan erhålla lån al pari mot 3| procents ränta; men jag har sagt, att sådant likväl möjligen kunde hända.
I öfrigt anser jag ej för mycket höra öfverlennes åt Fulhnägtiges i RiksgäldsCoutoret godtycke, hvilkas pluralitet jag ej har den äran personligen känna.
Jag tror, att Rikets Ständer böra genom bestämda föreskrifter så mycket heldre iakttaga nödig conlroll, till förekommande af möjlig conni vence med vissa Speculanter, sorn Ständerne ej oftare, än hvart 5:te år, ja, såsom de nyligen beslutat, ej oftare, än hvart ^tde år äro berättigade, att till lagtima Riksdag sammankomma, samt således icke utan genom på förhand meddelade föreskrifter kunna en nödig controll utöfva.
Men dessa höra vara sådana, att Fullmägtige ej deraf hindras begagna möjligen uppstående fördelaktiga conjuncturer.
Vi veta, att för närvarande är den del af jordklotet, sorn ger mesta silfret, i revolutionstillstånd, och bergverken ligga i förfall, samt gifva långt ifrån icke, hvad de kunna gifva.
Om der skulle inträda lugn, samhällsordning och industri, kunde det hända, att tillgångarne på Silfver tilltogo, och att man om 5 år kunde få låna al pari mot 3f procents ränta.
Jag får äfven påminna, att jag sagt, det 166 Den 3 Murs e. ra.
• leima håga slår i nära sammanhang med flera andra punkter, och att det således är af en ganska stor olägenhet, att punktvis företaga detta Utlåtande, hvarigenom vi riskera, att, sedan vi antagit en punkt, kunna förkasta en annan, som med den föregående har det närmaste samband.
Dessutom är Utlålandet felaktigt i den punkt, der det betager oss rättigheten att uppsäga Jånet på 10 år.
Om der stod 5 år, skulle jag gå in på att bestämma räntan till 4 procent.
I 3:dje Punkten är äfven capitalrabatten utsträckt ända till 8 a io procent.
Denna punkt står jemväl i nära samband med räntans bestämmande, och innebär alldeles för mycken latitud, I 5:te Punkten är åt RiksgäldsContoret öfver lä t i t, alt öfverenskomma om 3 å 4 terminer för lånets indragande, utan att någon viss mellantid är utsatt.
Denna obestämdhet kan hafva till följd, att vi på 5 år blott få in första inbetalningen, då vi må hända skulle af Södra Americas Silfver kunna erhålla lån al pari mot 3|- procent.
Tham har yrkat, det jag måtte afstå från mitt förslag om 3i procents ränta.
Jag skall göra det, om Herr Tham kan försäkra mig, att Ridderskapet och Adeln i de af mig nu citerade efterföljande punkter beslutar annorlunda, än Utskottet föreslagit.
Jag skall afstå, om han kan försäkra mig, att i stället för förslaget i 5:le
Den 3 Mars e. m. punkten i sednare Utlåtandet antages förslaget i 3:dje punkten af första Betänkandet; om han kan försäkra mig, att Ridderskapet och Adeln tillåter RiksgäldsContoret att begagna uppsägning efter 5 år, i stället för io år; ty jag hemställer till hvar och en, om man icke med tämmelig säkerhet kan beräkna, att allmänna räntan efter 5 å 6 år i Europa skall stå mycket lägre, än den nu gör.
Kan jag af Herr Tham icke få dessa försäkringar, mäste jag förblifva vid mitt förslag, och reservera mig mot hvarje annat beslut.