Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste- och BondeStm utgå nemi. från samma grundsats, eller bibehållande af en hittills gällande godtycklig beskattning, och R. o. Ad. och BorgareSt. öfverensstämma i den grundsats, som K. M. först framställt, nemi. alt bestämma beskattningen efter afverkningsbeloppet.
Jag anhåller, att de ledamöter af Utskm, som yttrat sig, ville tillkännagifva, om någons mening underlryckes deraf, alt man först voterar om grundsatsen.
Om uti den voteringen K.
M:s åsigt segrar, så kommer dernäst att voteras emellan R. o. Ad:s samt BorgareSt:s mening, såsom närmast öfverensstämmande med den i första voteringen segrande grundsatsen; om åter uti princip-voteringen den motsatta åsigten skulle segra, så lomme votering derefter att anställas emellan Preste- och BondeSttns beslut.
Jag hemställer, om icke detta vore lämpligaste sättet att förfara i detta ämne.
Efter förnyade proposir, dels till godkännande af voter:s-propos:na N:is 2, 3 och 4i dels återremiss af de samma, blefvo voterts-proposma slutligen af R. o. Ad. godkända. 29 §:n.
Inbjudningen antogs.
Den 17 Mars e. m. 3o och 3i §§:ne.
Dessa §§ antogos med den lydelse af desamma, som Preste- och BondeSttn beslutat. 3 2 §: n. R. o. Ad. godkände Utslcns yttrande att redactionen af denna § får uppgöras när frågan om brännvinsbränningsafgiftens erläggande förskottsvis blifvit afgjord. 3 3 §: n. Utskrns yttrande befanns icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad. 34 Sin.
Denna § antogs i öfverensstämmelse med Preste- och BondeSt:ns beslut. 35 §:n.
Det var genom votering inom Utsk:n, som denna § fick sin bestämmelse, sedan olika opinioner sökt göra sig gällande derom, huruvida brännvinsafgiftens erläggande förskottsvis vore af bevillningsnatur eller icke.
Jag tillhörde den frnclion i Utsk:n, sorn ansåg denna fråga icke vara af bevillningsnatur.
Jag åberopar hvad jag yttrat i min reservation, och tror alt förfarandet af Ulsk:ns majoritet är oriktigt; ty att den frågan, huruvida bevillningen skall utgå uti Februari eller November eller någon annan månad af året, är af bevillningsnatur, kan jag icke inse.
När 3 Stånd afgjort den saken, kan den icke komma under förstärkta SlatsUtskotlct.
Icke heller jag har tillhört den majoritet inom Utsk-.n, som dicterat beslutet i denna fråga.
Jag kan omöjligen inse, att den inverkar på bevillningens större eller mindre belopp, ty brännvinsbränningsafgiften blir ju lika stol1, ehvad den betalas förskottsvis eller icke.
Jag får således protestera mot uppsättningen af dessa voter:s-propos:r, och anhåller att de måtte ogillas, enär frågan, såsom af ekonomisk natur, redan är afgjord genom 3:ne Stånds beslut.
Jag kan icke förena mig med de 2:ne sista värda lalarne deruti alt icke Utsk:n förfarit rätt.
Här var fråga örn beskattning, och det är således en bevillningsfråga.
St. besluta att afgiften skall utgå i en eller 2:ne terminer, så är det en bevillningsfråga.
Den verkställande makten äger icke bestämma i hvilka månader bevillningen skall betalas, och Utsk:n hafva [således riktigt uppfattat frågan.
Jag anhåller alt få fästa Ståndets uppmärksamhet på den reservation, som Gr.
Ilen - 52 Den 17 Mars e. m. ning Hamilton afgifvit och låtit åtfölja Utsk:ns betänk.
Den lyder sålunda: ”Mot den af Utsk:n vid § 35 föreslagna voter:spropoi. till utrönande huruvida brännvinsbränningsafgiften skall erläggas förskottsvis eller icke, och hvilken fråga jag anser vara genom R. o.
Ad:s samt Preste- och BorgareSt:ns beslut redan afgjord, reserverar jag mig. y5 §:n Riksd.- Ordn. stadgar: ”För beslut i alla öfriga ärenden, de mål undantagna, hvarom i Reg.F;ns 66, 69, 70, 71 00672 $§ särskildt förordnadt är, galle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening;” hvaraf naturligen följer, att i alla de fall, sorn ej i någon af dessa §§ omnämnas, Konungens samtycke skall begäras till den mening, som af trenne Stånd blifvit godkänd.
För att stadga sin Öfvertygelse i förevar, fall behöfver man således endast genomläsa nämnda §§, då de befinnas handla : § 66, om Riksg.conlorets styrelse ; § 6g, om huru förfaras bör, då betänkligheter hos ett eller flera RiksSt. uppstå, att antaga hvad .SlatsUtsk. tillstyrkt uti det, som antingen rörer statens reglerande, eller bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksg.cont:s utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksg.contis styrelse och förvaltning; § 70, 0111 Bevilln.Utskts åliggande att uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevillningens fördelning; §:n 71, om huru förfaras skall, då skiljaktighet yppar sig mellan flera af RiksSttn om dessa grunder, sätten af deras tillämpning och bevillningens fördelning, till utgörande; och slutligen § 72, om förvaltningen af R.
Då följaktligen i dessa §§ icke ett ord förekommer rör:de de ekonomiska stadganden, hvarå R.
St. kunna begära K.
M:s sanctron, och (öreskriften om brännvinsbränningsafgiftens erläggande förskottsvis visserligen innebären olägenhet, och till följd af ränteförlusten, en utgift för brännvinsbrännaren, men icke utöfvar något inflytande på bevillningens hela belopp, eller dess fördelning mellan särsk ilda classen af medborgare, vågar jag vördsamligen underställa R.
St:s pröfning min åsigt, att frågan derom, såsom varande genom trenne RiksSt:s beslut afgjord, icke gro nd lagsen ligt kan underkastas omröstning i förstärkt StatsUtsk."
På de skäl Gr.
Hamilton utvecklat instämmer jag med Hr von Rosen och Frih.
Ridderstolpe i den mening, alt de uppgjorda voter:s-propos:na böra ogillas.
Mot Hr Westfelts yttrande får jag anmärka, att när trenne Stånds beslut i saken finnas; så beror frågan lika litet på den verkställande makten, som när R.
St. bevilja ett anslag af en eller flera millioner, ty beslutet är tillkommet icke genom den verkställande makten, utan genom R.
Sl:s trenne Stånd.
Denna sak är icke af större vigt, än den huruvida uppbördsstämma skall hållas i Februari eller November månad.
Sådana frågor hafva alltid blifvit afgjorda genom trenne Stånds beslut.
D c u 17 Mars c. m. 53 Hi’ Gripenstedt:
Jag skulle önska att kunna instämma uti den åsigt, som Hr von Hartmansdorff och någre talare före honom yttrat; ty efter min öfvertygelse vore det väl, om skatten förskottsvis erlades; men min tanke är, alt då BondeSt. vidblifver sitt beslut, så äger det Ståndet rättighet att få saken sliten i förstärkt StatsTJtsk.
Mitt skäl härtill ligger uti en af de §§, som Gr.
Hamilton åberopat, nemi. 71 §:n Reg.F:n.
Den kan visserligen sägas blott bandia om allmänna bevillningen; men det har så ofta blifvit ådagalagdt, att denna § nödvändigt äger tillämpning äfven på andra under namn af bevillning förekommande skatter, att jag icke vidare behöfver deducera denna tolkning.
Nämnda § stadgar nemi., alt om skiljaktighet yppar sig emellan flera af RiksStm om bevilloingsgrunderna, sälten af deras tillämpning och beviltningens fördelning till utgörande, eller om något RiksSt. allena skulle söka undandraga sig det deltagande uti den fastställda beviliningssumman, som Bevil lii.Utsk. föreslagit; då skall, under förutsättning i öfrigt som §:n omförmäler, saken hänskjutas lill afgörande i förstärkt StatsUtsk.
Man må säga hvad man vill, så är det dock obestridligt, att om brännvinsskalten skall erläggas förskottsvis, så utgör räntan å skatten för den lid, den blifvit i förskott erlagd, 60 ä 70,000 r;dr, med hvilket belopp bevillningen följaktligen blifvit ökad; och jag kan således icke bestrida, att BondeSt. äger rättighet att få denna fråga i sista instansen pröfvad och afgjord.
Den slutkonst, som den siste värde talaren nyttjat, för att hänföra denna fråga lill bevillningsgrunderna, kan jag icke fatta; ty deri frågan, huruvida dessa afgifter skola erläggas förskottsvis eller icke, måtte, efter Svenska språkbruket, icke kunna anses innefatta någon grund för bevillningens utgörande, eller dess fördelning, enär fråga icke är, huru brännvinsafgiften skall drabba den ena eller andra folkclassen, eller 0111 sjelfva skattens tillkomst, burn den skall debiteras, eller af hvilka näringar den skall utgå.
Då vore den händelse inne, sorn den värde talaren åberopat; men då fråga blott är, huruvida afgiften skall erläggas, något förr eller sednare på året, så kan jag icke finna, att frågan rör bevillningsgrunderna; och då hafva äfven Utsk:n företagit sig ett öfverflödigt arbete.
Jag anser således att 5:te punkten bör förfalla.
Jag anhåller till den sista värda talaren få framställa några frågor, hvarigenom jag hoppas, att den åsigt, jag försvarar, tydligen skall finnas riktig.
Har K. M. rättighet att t.
ex. uttaga bevillningen ett år i förskott?
Hafva 3 eller 2 Stand rättighet att besluta skattens erläggande på så sätt i förskott?
Om dessa frågor liesvaras med nej, så lärer äfven ett Stånd, som icke vill medgifva, ali bevillningen i allmänhet skall utgå förskottsvis, äga rät - 54 Don 17 Mars c. m. tighet att få den frågan pröfvad i förstärkt Utsk., hvilket således ej heller kan bestridas i närvar, fall.
Då grundlagen i hvarje fall efter ordalydelsen skall tolkas, och den siste värde talaren syntes vilja härleda den slutsats, hvartill han kommit, från grundlagens mening, så anhåller jag alt få citera början utaf 71 §:ri Reg.Ftn, hvilken säger: ”Yppar sig skiljaktighet ibland flera af RiksSt:n, om dessa grunder, sätten af deras tillämpning och bevillningens fördelning, till utgörande” &c. Intetdera af de här uppräknade fallen förekommer uti närvar. fråga, och då lärer den omständigheten, att någon ränteförlust kan uppkomma för dem, som skola erlägga be v i 11 — ningen, om den förskottsvis erlägges, icke innefatta grundadt skäl för sakens hänvisande till afgörande i förstärkta Utsk.
Jag är således af deras mening, som anse voter;s-propos:n vara stridande mot grundlagen, och anhåller derföre om afslag å densamma.
Då fråga icke är om någon afgift, som något enskildt
Stånd vill sig undandraga, utan endast om tiden, då en bestämd afgift skall erläggasj, och bestämmandet af denna tid är en administrativ fråga, samt 3:ne
Stånd afgjort den saken, hvarom vi således äga ett R.
St:s beslut, så lärer någon votering i förstärkt StatsUtsk. i det hänseendet icke böla ifrågaställas.
Till stöd för denna åsigt, anhåller jag att få uppläsa utaf 695:11 Reg.- F:n hvad som till detta fall äger tillämpning.
Der står nemi.: ”Uppstår antingen hos R.
Sl:s plena gemensamt, eller något uti RiksSttn, betänkligheter att antaga hvad SlatsUtsk. tillstyrkt uti det, som rörer antingen Statens reglerande, eller bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksg.conl:s utgifter och inkomster hö rer, eller grunderna för Riksg.conhs styrelse och förvaltning, då böra de skäl anföras, på hvilka sådana betänkligheter sig stödja, samt meddelas StatsUtsk., som derefter tage ärendet under ytterligare öfvervägande.
Anser StatsUtsk. sig icke kunna afvika ifrån dess redan afgifna yttrande, eller instämma uti R.
St:s, eller ett särskildt Stånds tanke, utnämne då Utsk. deputerade, som i det eller de Stånd, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhållandet."
Vidare heter det i samina §.: ’’Förblifver något Stånd ändock vid den mening, det förut fattat, afgöres saken efter 3 Stånds beslut.”
Här är icke fråga att undandraga sig bevillningen, utan blott om bestämmande af tiden, då en bevillningsafgift skall erläggas; och der inträffar det förhållande, att saken afgöres efter 3 Stånds beslut.
Deraf följer således, att, då 3 Stånd redan afgjort, att denna bevillning skall förskottsvis erläggas, fråga icke lärer kunna uppstå, att densamma icke skall för skottsvis utgöras; till följd hvaraf voter:s-propos:n måste förfalla.
Den 17 Mars e. m. 55 Hr Lagerhjelm:
För att bespara R o. Ad:s tid, får jag, under åberopande af hvad Hr Ribbing och Frih.
Cederström anföit, blott anhålla onx propos. till afslag å voter.spropositionen.
Hvad angick Utskms hemställan, att BondeSt. måtte förena sig i de öfriga Ståndens beslut, så fann R. o. Ad. den icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad.
Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade godkänna den af Utsk:n under N:o 5 föreslagna vo ler:s-proposition.
Ad. behagade afslå i fråga var. vo t er :s-pro position.
Sedan Hr Landtm, nu förnyat sin propos. till godkännande af den föreslagna voterts-propostn, förklarade lian, i anledn. af de derå algifna svar, det lian trott sig finna att ja öfverröstat nej.
I anledn. häraf begärdes votering.
Upplästes till justering och godkändes följande volertsproposition:
Den som gillar den af Bevilln.- samt Allm.
Besvärsoeh Ekon.Utskm under N:o 5 föreslagna voter:s-propos., voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda voterts-propos.
Nej — 37.
Ilr Westfelt:
Jag ber att till protocollet få reservera mig emot R. o. Ad:s beslut i denna fråga.
Jag anser R. o. Ad. alldeles icke hafva ägt grundlagsenlig rätt att votera i saken; ty jag kan omöjligen förena mig derom, alt frågan är af ekonomisk natur, utan anser jag den vara af be v i II— ningsegensknp, hvarföre jag tior att Hr Frih. o. Landtm, bort vägra propos. på den framställningen att saken ej skulle få afgöras i förstärkta StatsUtskottet.
Då denna fråga måste äga närmaste sammanhang med beskattningen, så synes Svenska folkets rättighet att sig sjelft beskatta vara förnärmad genom R. o. Ad:s nu genom votering fattade beslut, mot hvilket jag derföre härmedelst till prot. nedlägger min reservation. 56
Den 17 Mars e. m.
Fleming, Herrman Reinh., förenade sig med Hr Westfelt.
U ts k : n s yttrande a ng: d e frågan huru med debiteringen och uppbörden af b r ä n n v i n s b r ä lili i n g s a f g i f t e n bör förfaras.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. borde finna, att Utskm, på sätt de anfört, böra inkomma med förslag i ämnet, och att denna fråga intilldess icke torde kunna blifva föremål för R. o. Adis öfverläggning.
Utskms yttrande i afseende på formulären för mätnings- och stamp lä ngsbevis.
Delta yttrande befanns icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad.
Lades på bordet PresteSlis genom prot.utdr. af den 1 dennes meddelade inbjudning till instämmande i Ståndets den 20, 24 och 27 Febr. samt den 1 dennes fattade beslut i fråga om allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande.
Upplästes och lades på bordet StatsUtskts mern.
N:o 470, i anledn. af återremiss å mein.
Nio 4^3.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då detta mern. anginge en votens-propos. till afgörande i förstärkt StatsUtsk. och nämnda Utsk. skulle sammanträda i öfvermorgon, om R. o. Ad. behagade tillåta att inem. finge sältas främst på listan lill morgondagens plenum.
Lades på bordet nedannämnda från Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskm inkomna utlåttn, nemi.:
Nio 155, i anledn. af erhållna återremisser af betänk.
N:o 108; Nio i56, i anledn. af erhållna återremisser af utlåt.
Nio 99; Nio 157, i anledn. af erhållna återremisser af betänk.
Nio 112; Nio 158, i anledn. af väckt motion om behofvet af förändringar uti K.
M:s nåd. instruction för beklädnads-directionerna vid de indelta infanteri-regilena m. m.; Nio 159, i anledn. af K.
Nits nåd. skrifvelse till R.
St., angide förändring i Södra Skånska infanteri-regttets rotering i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarieroterings utgörande; Nio lfio, i anledn. af dels K. M: s nåd. skrifvelse till R.
St., D c n 17 Mars. c. m. 57 St., angrde den nya ordinarie soldat-roleringen i Riket, och delsen i ämnet viiekt motion; N:o 161, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse angtde dea tillökade ordinarie båtsmans>rotei ingen inom en del Ian; lV:o 162, i anledn. af åtel remiss å utlåt.
Upplästes från de öfriga RiksSt-.n ankomna prot utdr., nemi. från PresteSt. af den 3, 6 och 10 dennes; från BorgareSt. af den 6, 8 oell 10 dennes, saint från BondeSt. af den 3, G och 10 dennes.
Ad. åtskiljdes kl. till g om aftonen.
In fidem protocollf, F. O. Silfverstolpe.
Thorsdagen den 18 Mars i84r.
Justerades i prot.utdr. för förl. gårdag.
Justerades pleni-prot. för den 1 dennes.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s förl. gårdag på bordet lagda meni.
N:o 47°i i anledn. af återremiss å mern.
N:o 423.
Jag har, då återremissen gjordes, framställt anmärkt):!' emot den otydliga uppställningen af Utskts förslag till voterrs-propos. i detta ämne; men om jag ej hört orätt, så lära dessa propos:r vara af fre Stånd godkända.
I sådant fall
Ur vid dem, för oss, intet vidare att göra.
Jag anhåller att Ridd.Seereltn måtte få upplysa, 0111 icke det förhåller sig så, att voler:sproposma äro af de tre öfriga Stånden godkända.
Secret. upplyste att, enl.
Utsk:s mern., i:sta voterls-proposm förfallit, och den andra blifvit af 3:ne Stånd godkänd.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna, att hvad anginge första delen af mern., så erfordrade den ingen åtgärd af R. o. Ad., sedan voterts-proposm, till 22 H. 8 58 Den 18 Mars. följe af PresteSt:s beslut, förfallit; livad den sednare delen anginge, sä vöre voler:s-propos:n godkänd af 3 Stånd, och hemställde Hr Landtm., om äfven R. o.
Ad. behagade godkänna densamma.
Till pröfning föredrogs SlalsUlsk:s den 3 och i5 dennes pä bordet lagda utlåt.
N:o 4A5, i anleda, af erhållna återremisser af utlåt.
K:o 354- Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då N:o 435 innehölle ett sammandrag af de anslag, sorn StatsUtsk. föreslagit R.
St. att bevilja i de förslag, som Utsk. i bilagorna Litt. A, B, C, D, E och F, framställt, finge Hr Landtm, hemställa, om R. o. Ad., vid föredragningen af delta ärende, skulle behaga uppskjuta pröfningen af detta första utlåt, intilldess R. o. Ad. pröfvatlde särskildta förslag, som StatsUtsk. afgifvit i ullåtma litt.
A, B, C, O, E och F. Gr. Frölich, David:
Jag tillstår, att jag ej förmått fullkomligt fatta meningen af Hr Frih. o, Landtuus framställning.
Jag hade för min del önskat få yttra mig generelement öfver hela StatsUtsk;s förslag till extra-stalsreglering, innan man kommer till detaljerna under de särskilda litt.
Jag anhåller vördsamt, att Hr Frih. o. Landtm, ville förnya sin framställning, ty jag är nu, såsom jag haft äran nämna, ej i stånd alt yttra mig deröfver, emedan jag ej rätt fattat Hr Frih. o. Landtmts mening.
I afseende på föredragningen, tror jag mig visserligen hafva uppfattat Hr Frih. o. Landtmts mening vara den, att, i en I i g lie l med det sätt, hvarpå man förut plägat tillvägagå, föredraga detta betänk. punktvis, och hörja med litt.
Dervid har jag alldeles intet alt anmärka, utan tror verkligen, alt det är den rätta föredragningsmetoden; men jag tager mig friheten hemställa, huruvida det icke borde, oaktadt ett sådant föredragningssätt, vara tillätet för den, som det önskade, ätt yttra sig generelt öfver hela betänk., och, utan att derigenom föranleda någon discussion, framställa sin egen åsigt ang:de resultaterna af det hela, och till hvilken grad man skulle finna sig föranlåten att vilja bestrida de anslag, hvilka SlalsUtsk. här föreslagit, och genom de deraf uppkommande besparingar komma till allmännare resultater.
Jag hemställer således, huruvida icke det föredragningssätt, som Hr Frih. o. Landtm, föreslagit, och som jag anser vara ändamålsenligt och riktigt, skulle kunna medgifva en sådan generel öfversigt af det hela, såsom en inledning för den, som sedan kunde vilja göra några anmärkningar i detaljerna.
Hr Frih. o. Landtm, upprepade den framställning
Den 18 Mars. 39 lion nyss gjort, linder tillägg att emedlertid det visserligen, enligt Hr Landtm:? lanke, icke vore något, som hindrade deni of R. o. Ad:s ledamöter, hvilka hade för afsigt att yttra sig olver del liela, att först ingå i discnssion deröfver och att sedan företaga pröfningen af StatsUtskts särskildta förslag i deras detaljer.
Jag begagnar mig så mycket hellre af IIr Landlnr.s förklaring, att det står hvar och en öppet alt ingå i generel discnssion öfver ämnet, som jag hör det arrangement vara vidtaget, att vi ej hafva plenum på e. m.
Jag anser' således denna förmiddag vara ämnad alt upptagas af några slags prolegoinena öfver det hela, innan vi komma till detaljerna.
Jag får då till en början, i sammanhang med de åsigter, hvilka jag vid höljan af denna riksdag hyllat, ytlra mig något om de fonders natur, hvilka här äro i fråga alt disponera.
StatsUtsk. har, pag. 8, gifvil en öfversigt af deni.
Hvar och en kan deraf se, alt medlen hesla ungefär lill §, eller 4 millioner r:dr , af besparingar pä skattemedel.
Den återstående tredjedelen är deremot en ifrän banken till statsverkets disposition aflemnad bancovinst.
Hvad beträffar den förra delen, så får jag tillkännagifva min tanke vara den, att dessa Öfverskott på skattemedlen egentligen borde gå till sådana föremål, hvartill skatter af Svenska folket beviljas, och att man ej borde begagna ett tillfälle, då dessa skatter varit öfverflödiga, att derföre hushålla med dem, såsom 0111 de vore nära nog till spillo gifna.
Det är sannt, att hvad som för det allmännas nytta af R.
St. användes, visst icke kan anses vara förspiIdt, men då är det också så mycket nödvändigare att i hvarje punkt, der det ej är fråga om föremål för statsreglering, utan måhända till en stor del för ej nog mngna hugskott, med desto större noggrannhet betrakta detaljerna vid dessa utgifter, innan man beslutar sig dertill.
Jag vill dock icke för min del, åtminstone vid detta tillfälle, ingå i något vidlyftigt yttrande om de anslag, hvilka StatsUtsk. under litt.
A. (öreslagit för försvarsverket till lands, derföre att jag allt fö r v ä I inser, att man inom detta Stånd anser mig vara mindre capabel att bedomina sådana saker.
Jag väntar dessutom, att andra ledamöter, med större sakkännedom , komma att yttra sig deröfver.
Blott i största korthet må jag till kännagifva, att mig förefaller det underligt, att för gevärsfabrikationen skulle kunna behöfvas ett anslag af a5o,ooo r:dr, då jag ej kan föreställa mig annat, än all, under ett så långvarigt fredstillstånd, våra gevär ej kunnat blifva till den grad dåliga och casserade, att vi skulle behöfva ett så stort anslag; men, såsom jag redan nämnt, jag vantar att andra ledamöter komma att yttra sig härom med större sakkännedom, än jag kan äga.
Ronde befästningen af Waxholm, Carlsten och Carlskrona, vill jag äfven i största korthet yttra, att, ehuru jag ej förstår bedomina 6o Den 18 Mar s. befästniagsförhå lianders teckniska cfe I, lilli ror ]ag mig likväl det omdöme, a!t slutna fästningar i eli sådant land som detta, hvilket ej lärer kunna anse sig slå fram ibland dt* mäktigaste stater i Europa, måhända ej äro så nyttiga, sorn casteller, egentligen ämnade att förekomma öfverruinplingnr.
Man liar sett, att äfven en större makt, Spanien, likväl blifvit af med en af de starkaste fästningar, och aldrig kunnat få den tillbaka.
Jag önskar att de, sorn leda våra planer i detta fall, ej måtte, genom dylika anläggningar, må hända just locka fienden att bemäktiga sig dem, med en öfvermakt, som vi ej kunde motstå, då följden påtagligen är ingen annan än att vi byggt åt våra fiender, hvilka derefter äga desto större makt öfver oss.
I fråga om försvarsverket till sjöss, får jag pifva tillkänna min ledsnad, att ej sådana förhållanden hafva visat sig för StatsUtsk., att detsamma kunnat tilltro sig göra större anslag än det har gjort.
I min tanke, (hvilken må vara ganska oriktig, efter jag i det afseendet naturligtvis icke har några scientifik» och knappast några locala kunskaper) hade Sveriges sjöförsvar företrädesvis förtjena! en större uppmärksamhet.
Jag är ej i tillfälle att bedomina huruvida dockbyggnaden i Carlskrona kan vara så onyttig, som jag hört åtskilige ledamöter påstå, och sorn jag under discussionen i ett annat
Stånd förmärkt att man ansett den, då man nedsatt detta anslag.
Efter mitt förmenande, och efter den erfarenhet, jag under det praktiska lifvet kunnat förvärfva angide tjenligasle sattet för fartygs bibehållande, tror jag dock, att torra dockbyggnader äro ett föremål, som förtjena!* större uppmärksamhet än R.
St. deråt lemnat.
Hvad åter beträffar anslagen under litt.
C., så vidröres der ett amne, deri jag tilltror mig äga någon praktisk kunskap.
I fråga om vattencommunicationer, har min uppmärksamhet länge varit fästad på hvad som föregått inom Riket.
Det liar likväl handl mig, såsom mångå andra, att jag förfäktat grundsatser, som jag sedan måst förkasta.
Jag har nemi., med mångå andra, ansett såsom ett axiom, att alla nya vattencommunicationer, äfven då statsmedel beviljas till det hela eller någon del, borde bedrifvas, ej af Staten, utan af enskildta bolag.