Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen wore stadgadt att Let tillkomme den äldste narwarande Grefwen Aerr k^orckenstolpL inwände, akt MiksdagsOrdningen ännu icke wore lagligen antagen, och art RiddarhusOrdningen snarare birde bestämma denna fak med flera förhäkanden, som ensamt röra Wart Stand» Hers Den n November.
623 Herr kotlstied förmente, art den tz som derom stadgar oföränoradt blifwit af Ridderffapet och Adeln gillad. friherre ceäerström, ^fscod:
Om Herr ^lor.
6enlioipL8 anmärkning stulle blifwa antagen, ffulle ett särkildt wal hällas hwar gang dä LandtMarflalken lemnade klubban, hwilket ofta kunde medtaga större delen af dagen och hwarmed Munda intet wunnes. Zerr Oeäerstestt» ^on, anförde, att allt sedan Riddarhusets första bömm äldste Grefmen warit deP Ordförande i LandtMarstalkens fränwaro. 42. §.
4Z- Z Erefrve körner, ^äolxli (röran:
I Riks-, dagsOrvningen är blott stadgadt, att det är wid Riksdagen närwarande Ledamöter, som äga rätt i sitt Srand inlemna Memorialer.
Jag har också under Riksdagens lopp sett det
Munda pracliseras och jag tror att ingen olägenhet följer deraf, att en Ledamot ehuru för den gängen hindrad fär begagns sin rätt att meddela Ständet sitt yttrande. Zriherre
Imlljencrantrr
Om icke en pä stallet waranoe af sjuklighet hindrad Riksdagsman finge rättighet att inlemna Memorial, stulle mycket derigenom förloras, emedan de äldste medlemmar, sons äga största erfarenhet, just aro genom deraö älder oftast underkastade sädane förfall, 44 ^ 624 Den ii November. 44. §.
Herr kotkliel,.
I 44 § stadgas: att frågor icke fa wäckas, sedan 60 dagar frän Riksdagens början förflutit.
Sädant ar tvål öfverensstämmande med Z5 Z RlksdagsOrdningen, msn jag får hänwisa till berörde Z och anhälla att denna <4 Z i RiddarhusOrdningen derefter mätte bliswa redigerat.
Herr I^axerboim, olok. fobian Anmärkte att benna före,krist ei borde wara instränkt endast till Midderffapet och Adeln.
Herr von Nackrej, Ilaurs, Erindrade att RiksdagsOrdningen i delm fall stadgade lika för »lia Ständer,, 4Z. §- Herr dloräenstolxe.
Denna 5 stadgar att man mäste begära tillstånd för att med de andra Stånden fä communicera ett Memorial.
Denna före, skrift skulle kunna wara i Conrradietion emot rättigheten att trycka Protocoller.
Allmänheten fär ju da obehindradt weta det som en Ledamot welat de andira Ständen förelägga.
Grefwe I^övvonkgelm, Larl, erindrade, att det more twenne olika saker, att genom Trycket utgifw» ett Memorial ät Allmänheten och att i laga ordning dermed wända sig till de andre Ständer,.
Herv Den n November- 6s§ Herr kotklieb.
Wid denna § will jag ej upptaga tiben med nägra anvra anmärkningar, an blott ödmjukast anhälla att densamma i enlighet med zx och 52 § § i RiksdagsOrdningen b.ir redigerad.
46 §- 47- L Zerr Ikam, kelm, yttrade: Han wille ej Upppehä !a sig wid itadgander, alt den som talar, borde uppstiga pä Banken; Han wille allenast hemställa, om ej U stöttet borde föreslå, huru mänga gänger hwar och en Ledamot borde fä tala i samma sak.
Twä ä tre ganqer more efter Herr Hram8 mening nog; annars kunde hända art man sin^e höra samma sak sa as om g 2 gänger.
Arr v.8csiult2enkei'm, Oaviä:
Jag stulle önsta att det ej stadgades, art hwar och en som öfver ett ämne will tala nödwändigt mäste uppstiga pä Banken.
Det kunde träffa en 70 a 82 äng man som wäl kunde hafva nog stark röst att höras, men swärighet att klifva upvä Banken.
För öfrigt instämmer jag med Herr Dsiam att haar Ledamot endast borde fä lala s a z gänger i samma sak.
Grefwe I-öwenttjelm, Larl:
Jämte det jaz förenar ring fu komlrgtN med hwad Herrar 8csiultronkeim och Ikar» anmärkt wid denna § fär jag för min del foresta, att det bestämdes, att hwar och en endast wore berättigad att uti ett och samma ämne tala en enda gäng, och en gäng sedermera kunna förklara sina ord, om de dä anförda sacka eller stät bestrides. Zjerde Band.
Nv 79, 82.
Herr ös6 Den ' i November.
-Herr kotsckiod.
Med största aktning för deri rvörduavswärde Ledamot som gjordt anmärkning mot styldigheen för.
Talare ack stiga upp pä Bänken, tror lag mig dock deremot kunna in wända, att något undantag i detta afseende för wista personers stuld icke kan wara nödigt, inan ian icke lnckfla att ju i detta upplysta samfund, ålderdomen alltid stall komma att njuta sä mycken aktning, att ingen öfwer fnr tönuäga stall trugas a t stiga upp pä Braken.
Åtminstone tror jag al' det aldrig kan hända Herr Archiater LcbuItLonheim.
Wrd ssetfwa denna H anhäller jag ack fä göra följande anmärkningar: z:dje Momenret bör st l ordalydelsen förändras i enlighet ined 52 Z. Riksdag-Ordningen.
Slutet af 4:de Momentet tror jag bör pä följande fart föränd» ros:
Gm fåken bör närmare pröfrvaö eller aldeles mä förfalla i stallet för till ett Utskott förwisaS- Början af s:le Momemet ti i följe deras smä idras pä sä wis:
BefinneS saken fordra närmare pröfning bör ett Utstött af tolf Ledamöter sattas, dit densamma förrmseS. och äge LandtlUarstalken och den person om hrvilkcn fräga ar, hroardera att utnämna hälften af nämnde Ledamöter- Denna förändring anser jag giswa meningen en wackrare touinure och wara enlig med sakens naturliga gäng.
I ställe- för den förestagna uklottningen as en Ledamot i detta Utstött sär jag ödnisnkast hemställa om icke samma method pär kunde följas, som wid flere tillfällen uti RcksdagsOrdningen, nemligen ack i händelse af votering W sedel uttages och förstöre§.
Grest Den rr November. 627 Grefwe Dolma, ^vFust.
I hwad jag för Högloft.
Ridderstapet och Adeln skulle wilja andraga, will jag ej wara widlyftig; men jag har hörde rn Ledamot saga, att man ej borde fä rala här pL Riddarhuset mer an twä ganger öfwer hwart ämne.
Detta är wcrkeligen en lycka som ej träffat wig. att tala 2 a z ganger; Men jag tror icke desi mindre att denna Ratt icke bör inskränkas om det an mors kill Z a 6 ganger, ty det kunde finnas någon Talare hwilken Ridderstapet och Adeln gerna wille höra ofta.
Grefwe Dörveabfelm, Larl.
Använde att öfr werläggniugarne derigenom förlängdes och att sä wäll derigenom svm genom Talares mindre skicklighet Ridderstapet och Adelns långmodighet osta knuds sattas pä prof. ^ekv Lilverstolpe, 6ustak ^brabam, instämde till alla delar med H rr von LcKnkLsnKeim o h Grefwe Lörvsnbfclm, i den önskan att det mätte tillätaS huvar Ta.are att högst Z gängcr yttra fig öfwer samma ämne.
Utom det att öfwerläggningarne genom ett sädant stadgande mycket skulle förkorrras och tid winnås, stufte äfwen deraf följa att hwar och en Talare bemödade sig att genast fullständigt och L ett sammanhang framställa i na tankar och att en myckenhet korrta uttryck hwilka nästan urartade och ordwexling undwekes.
Arfherre Legerström, Jacob.
Om jag sunde föreställa mig att en Ledamots ptcrande blefwe redi» gars 6-8 Den n November - gare eller bättre för der han i stället för att sta pä gclfwe' stöde pä Vinken, skulle jag förena mig med Herr Kotttlic,-b; Men till desi jag derom kan blifva kllwertygad, eror jag ändamäler wa>-g att bli hörd.
Forst när en ilande person ej hördes, anser jag Le!
Klifwa pasiande, att anmoda honom uppstiga pä bänken.
Herr Kotlckied-
Det har aldrig kunnat wara ruin e er nägrn annans mening att en Ledamot skut» le tala redigare elier bättre ifrän Bänken än ifrän golfwet och F iherre
Lestorströms egit exempel more rinräckeligt at öfvertyga mig om motsa sen.
Han »ör icke i belägenhet att uppstiga pä sin bäm; men ,'har likwäl under hela Ni sdagen talat utmärkt wäl och redigt.
Jag tror att Ordningen fordrar en föreskrift, och att derföre det nu föreslagna stadgandet bör bibehällas.
Grefwe Dolma:
Jag förbehäller mig att in. gen inskränkning mätte göras i hwar och ens frihet att yttra sig sä mycket han behagar. Wid benna Riksdag har handt att äkskiliige tält 4 a 5 Sänger.
Herr Klingsporr, 6erstt: Hwar Ledamot bör fä kaia sä mänga gänger han will.
Dek öfwerensstämmer fullkomligen med mm önskan vin nägot kan widlagas till förekommande af öftverftödiea discusiiomr, hwariill torde bidraga om i RiddarehusOcdningen stabgas at!
Uti Den n November. 629 uti elt och samma amne, hwar och en Ledamot eg« dast en gang bör kunna yttra siq; likwäl torde ett säoant stadgande förtjena den noggrannaste uppmärksoMM, sä att ingens rä lighet derigenom ^ran es.
Vtängen gang händer art anmttkningar göras mot hivad någon anfört af sadan beskaffenhet att de lärt bade kunna och böra weder^ggas.
Det more ival dä icke uti fin ordning om den som anfört någor pä gansta goda och grundeliga stil, skulle pä en gäng höra den basta fak öfwer inda kastad, genom ett fiygtigt fast mä handa qwickt infall, utan art äga tillfälle att »vederlägga dylika inkast.
Men pä en annan iida äter har man exempel, att dä en och samma person ärstilliga gänger tali i samma ämne, har fluteligen difcoursen bifwit aldeles ledd ifrän den sak, hwarom fräga' warit och öfwerläggningen förbytt till en ordstrid, ledande till personalifering, som pä intet färt kan förenas med det lugn som böe beledsaga allmänna öfwerläggningar, och som dessutom borttager en lid hwilken dyrbarare borde anwandas
Om' derföre i RiddarhusOrdningen skulle stadgas art i samma ämne hwar och en Ledamot blott en gäng kunde framställa sina tankar, sä framt ej af derefter förefallande discourser han föranledes att en gäng up lysa hwad han anfört eller wederlägga säoane inlast som blifwit gjorda emot dess meningar, sä rror jag att detta stulle leda till mera skyndsamhet i ärendernes afgörande med fullkomligt förwaran, de af hwars och ens rätt att säga sin tanke för eller emot en sak, samt alt förklara och u plysa hwad svm icke första gängen blifwit rätt förstädt. 8ri - Lzo Den n November.
Friherre ötael v. Uloststein.
Medgaf att stal kunde finnas till inskränkande af widlyftiga tal i - samma amne.
Hm trodde att mycken twist derom kunde uppkomma; men more det staga att genom ett sädartt stadgande winna tid, borde det äfwen bestämmas huru länge en Ledamot ssulle fä tala. 48- §. Zerr Kytblied:
I denna § sages att den person jemte hans styldeman, hwarom staga är stall afträda stan Riddarhuset sa lange stägan där förehafwes, honom likwäl vbekagit, att lill Protocollet anföra sina tankar.
Det a kror jag bör ändras i likhet med hwad RiksdagsOrdningen wid dylika tillfallen förestrifiver och i Analogi med hwad denna Z i öfrigl stadgar; nensi, pä följande sätt: att den eller desto personer taga afträde när beflut skall fattas. §- 49- -Aerr
Kotklieb:
Uti 49 § får jag förestå föle jande förändring och tillägg:
Enär ett mål till sluteligt afgörande företages, och proposition nen ester för sig gängen öfwerläggning blifwit med allmänt Ja beswarad, dä mä ingen försöka att uti Beflutet genom ny öfverläggning ändring werka-
Lag samma ware om ett mål genom Votering blistvit afgjordt.
Detta sednare tillagg kror ,ag wara högst nödwandigt, ty Ständets Beslut genom Pluralitet wid en V siering är lika kraftigt som det som sattas genom ett Den n November. 6z; enhälligt Ja.
I stu et af § stadgas att RiddarhusSecretcraren stall skriftligen författa och justera hwarje propo- tion.
Detta bör endast hafwa afseen, de pä V terings proposi Loner, ehuru härom stadaas färstilvc i nasta H; ty annars skulle denna föreskrift endast medföra tidsutdrägt, och RiddarhusSecrekeraren ofta fa strifwa blott 2 a ord, som synes astt för öfwerflödigl, och som dessutom a drig blef efterkommit.
Om detta rimligen stall kunna bibehaHas, ma te här li.iäggas:
Dä Ständct wid särskildta tillfällen sädant fordrar Grefwe körner, ^clolpb (röran; Jag torde endast m anmär a, at^ fastän en >ak ar bifalen böra Reservationer wara ti tätna:
Att RiKdarhu°'Se« creteraren ej bör behöfwa strifwa anora än Bo erings Propositioner, emedan ett sädant strifwande wid andra tinfällen stulle förorsaka en onödig tidsutdrägt, och att pä samma satt som hittills warit bruklint fadane tillägg till en redan bifallen proposition böra kunna göras, hwilka ej förändra dess hufwudafsigl eller innehall, men tjena att förklara dess mening och bestämma dess werkan.
I annat fall kunde hända, att da en mundtelig proposition blir lika snart bifallen som hon är gjord, det wore möjligt att göra nödiga tirläggningar eller gifwa propositionen en rigtig bestämmelse innan den redan stulle anses som ovilkorligen bestämd.
Om ä ena sidan det ar nödigt att icke Bestulen kunna wacksta af och an, är det ä den andra lika angeläget, att icke sä, dane tilläggningar hindras, hwilka kunna bidraga kill Beslutens kraft och nytta. 6Z-s Den n November. Zerr von Sckultrenkieim, Oavist:
Jag kror §i ak Reservationer sedan ett Be,lut är tagit enom Votering, böra kunna aga rum.
Jag nödgas bekänna att jag sjelf gjordt sädane; Men jag tror liktväl ej att det är rigtigt.
De likna pä wistt satt Domqwal, och strida mot den aktning man är stylvig en uttryckt Pluralitet.
Instämde till alla delar häruti.
Grefwe körner, Astolxst 6örsn:
Dä StänLet ej ar en Domstol kan jag ej eller finna atl ett yttrande om ett af detsamma fattadt Beflut kan anses som ett Domqwal.
Dä hwar och en enstildt har rätt att Ådagalägga sin tanke, är det en följd deraf, att "en rättighet bibehälles som hwarje Ledamot hittills haft, att äswen ester Beslutet reservera fin mening.
Dä en sadan Reservation icke förmär Upprifwa Bestulet, har den ingen annan olägenhet, än att den enstildle genom en sadan uttryckelig förklaring underkastar sig allmänhetens dom och framtidens rättfärdigande eller ogillande.
Herr von 5cku1t2enke!m: Jag har ej sagt -tt en Reservation more nägot Domqwal utan att den liknar det.
J >g medger att jag sjelf deraf begagnat mig, men jag tror ej att de äro nyttige.
De synas mig äswen öswerflödiga när hwar och en förut har tillfälle att förklara sin mening.
Osterström:
Om Voteringar stedde
Med öppna sedlar, skulle jag anse all Reservation ef terät - Den "
November. ezz terät oformlig; Men nu, dä Wi med flutna sedlar nödgas göra wära röster gällande, finner jag högst billigt att efter Voteringen till Protokollet sä förklara, det man ej deltagit i Beflu et; emedan i annat fall alla som moro emot ett
Beslut skulle wara nödsakade att tala i ämnet och i det fallet skulle wära öfwerlaggningar blifwa bäde länga och tröttsamma.
Emedan söre Voteringen hwar och en äger tillfälle att an!öra sin R,ervaiion emot V ^eringsProposikionen, syne' det wara mindre lempe. igt, att, sedan genom V lleringen P.uralitekens ranka blifwit utrönt, hwarpä B>flulet sig grundat deremot förklara mitznöie, hwilker pä wisit sätt är a t klandra ett redan fattadt Beflull
Ing förenar mig derföre med Herr Archiater LckultLenbeim i hwad han häruti tiustyrkr.
(Grefwe körner, ^stolpil 6örant
Det är wisserligen en lycka att wara af Pmraliteiens mening, och ingen har mera än jag aktning för desi Beslut; men det kan likwäl hända att också Pluraltteten har orätt, och i sädant fall bör det wara en enskildt tilläiit, dä han finner ert Beslut wara af den beskaffenhet, att han ej will anses för att deri hafwa deltagit, att inför Nationen genom sin Reservation tillkännagifwa, att han ej med sin röst bidragit till ett Beslut, som han antingen anser skadligt eller stridande mot Lagarnes afsigt eller esprit.
Dä mänge gifwas bland Sländens Ledamöter, hwilka ej bruka i förhand yttra sig.
Dä ett sädant yttrande af en hwar skulle medföra en särdeles widlpfkighet, och Den n November' och merendels blifwa blott ett upprepande af ett och detsamma, bör det wäl ej kunna någon förmenas, akt afwen efter fkedd Vo ering eller bifallen proportion, yttra en tanke, som han hittils, i afwagtan pä ut» gängen icke funnit nödigt eller lämpeligr att ådagalägga.
Sädan tyckes mig wara bade den rättighet fom hwarje enskildt tillkommer, och den gräns som "är bestämd för dest utöfning.
Friherre llllljencrantr::
V.tering kan aldrig existera utan föregången Benstin ion, hwarwiv öppet tillfälle gifwes att ädagalägga sitt tanisa t och ogilla den Opinion som synes bli/wa rädan>e.
Men en Reservation efter fattadt Vestur är en C i ik pä Ständer, ett klander, som of a otillbörligt efter min Lanke alltid ar öfwerflödigt.
Stael von kronstein.
Anmärkte att Lfwertäggningen nu öfwerginge ifrän hwad den borde wara, en blott granskning, till en discustion. Zerr Silverstolpe, Lustaf ^krastam:
Jag lärer uiappast behöswa förklara hivad som i denna fräga är min enskildta mening.
Till hwad som redan är anfördt till förswar för den rättighet» att fä reservera sig mot ect Besiuk som man ogillar, utbeder jag mig allenast sä tillägga, att i den RiksdagsOrdning, som snart lärer blifwa af Riksens Ständer antagen, stadgar Z7 §, hwilken utan anmärkning redan blifwit gillad, ej allenast att h.var och en Ledamot af ett Ständ eller Utstött fär reservera sig emot Besluter utan äfwen att han är be, Den n November. 635 rättigad, om han sä önskar att lata fin reservati»» åtfölja Beflutet till de öfriga Standen. 4Y- §- 50. Z Grefwe volina, ^uzutt.
I denna § star om en eller flera begära Votering.
Fiere betyda wänge.
Men en betyder bara en.
Hurudan ar dä här rätta meningen:
Bör det wara i etter g?
Herr Lock, ropade härtill Bravo, sr. §.
Herr kotlckiek-
Hwad här stadgas om öejkaffenpe en as B teringssedlar, tror jag bör sammanfattas i lika termer, som uti RiksdagsOrdningen om dylika sedlar nyttjas; Och flutet af i Momentet aldeles böra utgå, nemligen att
Marne ssola läggas pä ett pappers ark, som hålles af en Leda. mot wid Bordet, såsom en småsak, hwarmed efter »välbehag kan -örfaras. och som ej förtjenar ett rum i RiddarhusOrdningen.
Herr ldlorclenssolpe: lili denna § och flera ef, terföljanve proponeras böter.
Jag häller före att män af uppfostran och moget förständ icke behöfwa annat än en anständig anmaning af Ordföranden, Men om emot förmodan detta icke werka skulle, an, ser jag tjenligare akt RiddarhusUtstoltet sär sig dä uppdragit art esler ordentlig granskning uttflnta den skyldige frän ett till twä Plena, och hwilket Ordföranden i nästa Plenum dä kungör
Fri - 636 Den n November. Zriherre
Jaa anballer att den ordning marce sörestrif.vas wid V.leringar, akt ett Prolocvll föres öfwer huru mänge som voterat, samt att tugen hopwikt sedel får inlaggas.
Och i fall ej antalet wid öppnandet af Marne öfwerensflämoe med P> vtocollet, mä Vo.eringen anses ogild och en ny genast werkställas. Zerr Zilverstolpe.
Jokan vavifl.
FSrestog, att Va.eringarne, tilt winn.nde af tio, kunde, ste i twenne rum.
Man kunde till exempel löta de udda Bänkarne votera i ett och de jemna i etr annat.
Grefwe volina, August.
Trodde det wara Kkwerenskommit alt hela Sundet stulle votera gemensamt. 52. §. ZZ. §. Zerr Lock, Lorsttr vuäviZ:
Har borde ultryckelrgen sättas twknne eller flera lappar; Hrrom bagen wid en votering hesvnnos z tjlisammanjagde; Om ej sädant tydeligett utsättes stulle någon genom
Advocalure kunna yrka att de borde blifva gällande.
Herr kotklieb:
Hwad här stadgas angående Walsedlar. anser jag böra ulga och i stallet införas, hwad 70 § RiksdagsOrdningen förestrifwer, som är tydligt och bör följas. 54- §.
Den rr November. 6z?
SU- §- 55 §- -Zerr ^otblied:
Ds Uki 55 z föreffrifne Böker anser jag i de fleste afseende» gagneliga.
De leda till Ordning och stick inom Riddarhuset och est wäl» görande ändamäl neml pä satt RlddarehusUtstottek föresiagit, fattiga Adeliga Enkors understöd.
Blott detta sednare bör wara ett lillräckeligl motiv att an» taga hwad här förefläs, och allt hwatz häremot anföves, finner åtminstone jag af sä ringa betydenhet art jag ej 'ror det något afseende derä med skäl kan göras, häldst dä frägan är att bidraga lill lindring 1 likars nöd, och såmedelst u öswa den ljufligaste af wära pliqter.
De ta stadg inde, neml.
Böters erläggande sör wista oordningar har ock fordom ägt rnm. och utan aml efterkommils, ehu^u jag tror att Redder,kapel o t Aoeln dä moro lika ömtälige om hwad dem rörde.
Den staf wär LandtMarstalk förer, lärer wara förfärdigad för medel som genom dylika böter influlit; Nu stole Wi anmanda dem bäst e; Wi wilje lindra fattigdomens och uselhetens tunga bör. dor, alltid swära ast bära, mea ännu s.varare för dem som genom börden och uppfostran äg? hopp om lyck igare dagir.
Likwäl och pä vet ett granlaga öra ej mä för mycket stötas af ordet böter, hemsta!» ler jag a k detta ord öswerallt utnär och att i stäl» let nyttjas orven afgift och erlägga.
Arr Korstsnliolxs:
Har förefläs en afgift af 2
Ri oda-er för ben svin ej till Riddarhuset aflämnar Polletten.
Meningen lärer wäl wara i fall någon under Riksdagen borrtreser, ty efter Riksdagens sint tje - 6z8 Den n November. tjenar till intet att inlämna Polletterne och det kun, de wara befwärligt för mänga.
Herr Lock trodde att detta stadgande aldeles kunde unga. 56. §.
Herr Lerkman, ^androtius käaZnug, fragade sm ej i anledning af denna § F iherrc tecklms till RiddarhusUtstotket inlämnade Memorial borde upp, läsas. Zcrr Grefwen och LandtMarstalken förestog alt detsamma ulan uppläsning kunde säsom en anmärkning nu fä åtfölja äter remifien.
Bifölls: 57- L ^err d^oräenllolxe.
Hemstälde om icke Rid» darhUbUllkvttet borde bestä af 24 Ledamöter.
Det more agreablare att wara qwar ivid Riksdagen, da man finge en eller annan Commisiion, som wisade ett förtroende, än att det förutan twingas dertill genom de författningar nu blifwik prvMerade. 53. <8.
Herr kotliHeb:
Denna Z synes icke nog tydlig uti förskriften huru sörhällas stall med frägor om ändring i RiddarhusOrdningen.
Det fynes som stul!e ett bifall i delta afseende twenne gänger lämnas, bade Den n November. 6zy bäde wid Ven Riksdag som frägan blifvit wäckt, och wid den nästföljande, som afsigten lärer wara, att om en förändring föresläs och anses antagelig, den icke skulle bli gällande förrän Riksdagens näst efter den wid hwil en den bliswit wäckt; sä tror jag att amingen här bör bestämdt sägas, a.t detta bifall icke kommer att gifwas förrän nästa Riksdag, eller ock sista meningen sä förändras: men i händelse af bifall bör frägan likwäl lill näfta Lagtima Riksdag himla, och dä förft säsom gällande antagas.
Enligt min lanke är 8r § i Regenn Dormen ett mönster, som wid de ta tillfälle borde följas:
Det will saga. att VM ändring i Riddar-, hlwOrvningen föresiäs skulle den kunna »vid samma Riksdag som den wäcktes, afsiäs; Meni annat fall besluras alt samma förändring wid nästföljande
Riksdag skulle föret igas och afgbras.
Detzukom hade särskildt bordt tilläggas, att hwad här stadgas icke gä er i afseende pä frågor som med G undlagarne hafwa mer ekler mindre gemen,kap eller till dem höra, ehuru de i RidvarhusOrdningen finnas intagne, utan akt dermed sörhälleS pä sätt desta grundlagar stadga. 59- §- Herr Istc>r<Zensto!
xe:
Här stadgas att om Ättemannen eller Fullmägtia ej inger Genealogista un?
dcrrät e'ser stall han förlora sin röst.
Detta synes mig nog sträng, säsom ofta omöjligt att efterkomma.
Friherre Istlljencrantr.
Med Herr Capitaine bioräenstolpe c»nsyrmerar jag mig sä mycket mer, som 640 Den rr November. som jag, wid förra Riksdagen Ledamot i RiddarehusUkstottet, hade tillfälle att se en adling af gammal akt, som fattigdom mer an Zo är hindrar att sig till Riksdagar inställa, och hwilken slagt, af sam. ma stal troligen saknat bade genealogie och underrättelse om försaktningarne. 60. §. 61. §.
Herr kotkliol,:
Följande omständigheter finner jag mur RiddarhusOrdmngen wara uteslutne som en» ligt min lanke särstildr böra deruti intagas. r:o 2g § i förra RkddarhusOrdningen som stadgar att:
"inge tage upp annars stägks namn elller wapen, hon ware lef,vandes eller utdöd, och con"fundere i sä mätta ä terna m. m:
Till förekommande af oordning ibland Ärterna, anser jag denna föreskrift högst nödwändig, häldst hädanefter, Va man sä snillrikt påfunnit att Aveliga wärdigheken enbast stall tillfalla en person i sender i rätt "nevstiganoe led, hvarigenom en sammanblandning af en nyadlad med en äldre
Ätt, sturle förorsa a de största ore. dor.
En utdöd Atrs Nummer bör för öfrigt aldrig kunna upplifwas och hwarken utdöd elle'- lefwande
Ätts wapen af en annan upo-lagas
Detta har förr till alia delar blifwit iagttagit och i agttages ännu hwad wapnen beträffar. 2:0 Huru Ledamöter till de i Regeringsformen och Riksdagsordningen fä kallade nämnder stola rväljas och huru derwid stall förhällas, t. ex. dä Rege - Dm n November 64 r Regeringsformen eller RikSdagsOrdningen stadga akt vesta W,l stola förrättas genom Electorer, om vesta Electorer för hwarje tillfälle stola särstitdt wäljas, svin jag tror wara del rätta, eller om de manliga Electorer stola anställa desta wal.
U.i nägra fall synas berörde Grundlagar fadanc beftäinma; men. det borde icke derföre härifrån uteslutas. z:v Wal till Banco o b NiksgäldsFullmägtige: