Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ätt motionen derom, såsom i dag gjord, hvilar på bordet till i nästa Plenum, år lagenligt; men hvarföre det skulle hvila till dess Konungens Nådiga propositioner ankomma, förstår jag icke; ty långt ifrån att ingripa i något af hvad, i anledning af sådana propositioner, kan blifva nödigt att öfverväga, skulle, som jng tror, en särskild lättnad, en nyttig förberedning vinnas, genom detta Utskotts arbete.
I anledning af den anmärkning Grefve von Rosen gjort vid min motion, jBen 6 Februarii, 3i3 vågar ]ag fästa den ädle Grefvens uppmärksamhet vid RifcVlog-Ordningens föreskrift, att Allmänna Besvärs- och Oecouomie-Utskottet, filena hör befatta sig med de frågor, som från Blåliden i besyårsvåg, eller för oeconomiska lagars stiftande till detsamma öfverlemnas
I denna nu förevarande sak, hrr blott varit fråga, att remittera till Stats- och Revillnir gsUtskpttet, så att säga, allenast för att fästa deras Ledamöters uppmärksamhet på nödvändigheten af skatternas, förminskande.
Sorn likväl jag anser 'detta vara så vigtipt, att hafva moget be. traktat, förrän dessa UJtsk°tt börja sin handläggning vid HiksStatens bestämmande, kan jag ej gnnat ån framhärda i mitt förslag, och anser att den ädle Grefven borde frångå sin deri föreslagna, förändring.
'•k'
Ingen skulle hälldre än jag se, atf; EkonomieUtskottet genom behandlandet af dylika mål, likasom åter hlefve hvad Ekonomiska Deputat i onen var i fordna tiders representation, då den ovilkorligen ålåg, att till Riksens, Ständer inkomma med en berättelse om Rikets ekonomiska tillstånd, och ägde de dertill nödige medel genom Collegiers och Landshöfdingars berättelser; men, när Grundlagen ej nu sådant anbefaller, lärer detta ej kunna, ske.
Herr Grefven och, Landt Marskalken förklarade, att Herr Hjertås motion angående förordnande af ett Särskildt Utskott, komme att hvila på bordet; men då den af Friherre Rudbeck väckte och redan i sista Plenum den 5 5 ti ■Ben 6 Februarii. dennes eftermiddagen på bordet lagde motion J angående nedsättning af jordbrukarnes skatter, blifvit i dag ytterligare discuterad, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke berörde motion tillika med de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, i dag afgifne yttranden, finge till Stats- och BevillningsUtskotten remitteras.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus; Jag får blott anmäla, att hvad jag ämnat yttra, angår den nu på bordet lagde frågan om tillsättande af ett Särskildt Utskott.
I detta ämne instämmer jag helt och hållit med Herr Grefve von Rosen att frågan hör till EkonomieUtskottets pröfning.
Detta Utskott skall ej al. lenast emottaga besvär, utan äfven yttra sig öfver alla allmänna frågor sorn äro af ekonomisk tendence.
Då frågan således är om att utreda orsakerne till den nu iråkade ekonomiska förlägenheten, tror jag att detta bör till EkonomieUtskottet öfverlemnas.
Föredrogos å nyo och remitterades följande den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial: I) Af Herr Hjärne, Carl Jacob, angående förlängning af tiden för inbetalning af Fi. lialDisconternes fordringar, lill Stats- ochBancoUtskotten, Den 6 Febniarii. 5)5 2) Af Hans Excellence Herr Gréfve von Engeström, Lars, dels om inrättande af ett
Asylum för mindre brottslige personer, dels angående försvarslöse personers användande till uppodlingar och colonisering; till Stats- och EkonomieUtskotten.
SedanRiksens Ständers Revisorers delsår 18520 afgifne berättelse om de under Kongl.
CommerceCollegii förvaltning stående fonder och me, del, dels år 1822 meddeldte berättelse om den samma år förrättade granskning af RiksgäldsVerket, General AssistanceContoiret samt Götha CanalBolags, Götheborgs och Malmö f. d.
Discontlnrättningar hu mera från de öfriga RiksStånden återkommit, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att uppå derom af Herr Gref* ven och LandtMarskalken framställde särskildte propositioner, remmittera den förra berättelsen till Statsutskott samt den senare till Stats- och BancoUtskotten.
Herr Grefven och LandtMar sk cilken hemi ställde om icke Ridderskapet och Adeln behagade utse tvenne Ledamöter, hvilka, enligt 47 §.
Riksdagsordningen borde i Talmansconferencerne deltaga.
Enligt hvad jag kan påminna 111ig öfverlemnade Ridderskapet Den 6 Februarii, peli Adeln onder sista Riksdagen utseendet af de tvenne Herrar sorn å Ridderskapets och Adelns yägnar vid Talmansconferencerne böra vara närvarande åt da varande LandtMarskalken; och jag är förvissad att Ridderskapet och Adeln med mig instämmer i den anhållan, att vår nu varande LandtMarskalk, älven täcktes utse de personer, som under innevarande Riksdag vid dylika tillfällen böra vara närvarande, Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landtitlar&kalken kallade Friherre Åkerhjelm, Gusta} Fredric, samt Herr Ehrenborg, Caspar, att å Ridderskapets och Adelns vägnar i oivannämnde conferencer deltaga,.
Justerades, följande: Utdrag af Protoeollet hållet hos Hög-?, loff Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 6; Februarii 182 o, S, D. Remitterades Till Stats- och Banco.Utskotten < 1) Herr Hjärnes, Carl Jacob, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagd© Memorial angående förlängning af tiden för inbetalning af FilialDisconternes fordringar. jDen 6 Februarii. 317 2") Riksens Ständers Revisorers år 1822 äfgifne Berättelse, om den af dem förrättade gra nskti ing af Riksgäl ds Verket, General AssistariceContoirets samt Götha CanalBolags, Götheborgs och Malmö £ d.
Diseontlnrättningar.
Till Stais- samt Allmänna.
Besvärs• och Ekonomie Utskotten: Hans Exeellerice, Herr Grefve von Engéströms, Lars, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde tvenne Memorial, dels om inrättande af ett Asylum för mindre brottslige personer, dels angående försvarslöse personers användande till uppodlingar och colonisering.
Tili StatsUtskottet i 1820 års Riksens Ständers Revisorers Berättelse om de under Kongl.
CommerceCollegii förväntning stående Fonder och MedeL Till Stats- och BivillningsUtskotteni Friherre Rudbecks, Alexander, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående nedsättande af Jofdbrukarnes skatter, jemte de af Herrar Ehrenborg, Casper, Rothlieb, Axel och Von Vegesach, Ernst, rörande samma ämne, denne dag afgifne yttranden.
5x8 Deri 6 Februarii, Högloflige Riddersfcapet och Adeln åtskiljdes klockan 5 qvart till a eftermiddagen.
In fidem Protocolli, O. J, Lagerheim.
Måndagen den 10 Februarii.
Föredrogos å nyo ExpeditionsUtskottets den 6 dennes på bordet lagde förslag till underdånige Lyckönskningsadresser till Hans Maj;t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus t
Vid första uppläsningen af projectet till Lyckönskningsadresserne anmärktes några uttryck, som man ansåg böra utbytas.
Man har vid deras uppmärksammare genomläsning, funnit sig uti dem sakna något mera väsendtligt.
Har man ägt anledning att derpå fästa uppmärksamhet, så linner man en mäi'kbar olikhet hos Europas serskildta folkslag, så väl i afseende på de känslor? sorn de hysa för de Ko - Dm 10 Februarii, 319 nungahus, som innehafva deras Throner, som, i afseende på sättet att tolka dem.
Dessa känslor äro resultat af Folkslagens inre historia; deras sätt att uttrycka dém är så caracteristiskt olika, att talesätt, hvilka inom den ena nationen vunnit häfd, ofta till deras betydelse icke kunna af fremmande fattas.
* Så, till exempel, uttrycker Svenska Folket i dessa få ord; Lagkrönt Konung; laglydigt Folk, hela sin inre Historia, hvad som utgjort dess tillförsigt under förra tiders stormar, grundvalen för dess förhoppningar 5 med ett ord hvad folket tänker om sig sjelft.
Dessa tankar, dessa känslor, synas migbÖJ ra utgöra grundtonen i det tal, som hålles, enär såsom nu förhållandet är, ögonblickets glädje förhöjes genom tankan på framtiden.
Jag hoppas i händelse Ridderskapet och Adeln skulle behaga återremmittera deföreslagne Tacksägelseaclresserne, att detta uttryck af min känsla icke måtte af någon misstyckas.
Det är jämt 000 år sedan Gustaf TVarn genom Svea Folks fria val upphöjdes på dess Thron.
Fyra gånger har Sedan den tiden Folr ket varit kalladt att å nyo utöfva sin rätt.
De känslor Riksens Ständer gå att inför Thronen tolka, äro glädjens och hoppets om varaktigheten af den förening, som blifvit slu - Dcu 10 Februarii. ien emellan déh lagkrönte Konungen och del laglydiga folket.
Öm de föreslagne Lyckönskriingsadresserne till ExpeditionsUtskottet återremitteras, anhåller jag, att dessa anmärkningar måtte få återremissen åtfölja.
Äfven jag anhåller vördsammast, att Utskottets förslag till Lycköhskningsadresser måtte återförvisas för att omarbetas.
Jag skulle nemligen önska, att dertill klefve mindre ordsvulst, men deremot eii värmare känsla.
Denna känsla borde likväl $ tenligt ntiii öfvertygelse, tillräckligen ådagaläggas genom sjelfva framställningen, så att talaren sluppe med serskildta ord betyga sin förtjusning eller försäkra om upp r ig t ig heten af sin glädje.
Men emedan detta är ett estetiskt arbete, så beror dess bedömande på hvars och éns énskilta smak.
Det kan derföre hända, att mina åsigter icke delas af andra, eller ätt jag; enligt Utskottets talesätt, icke är nog ”mognad Christen” för att förstå rätt bedöma de ”vettet* vårdén,” som i dessa adresser torde liggä, förborgade.
Herr Grefven och LandtMarslcaiken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag till underdånige Lyckönskningsadresser böra, i anledning af de, så val in Pleno den 6 dennes soni i dag Den iö Februarii, !> 21 i dag dervid gjorde anmärkningar) till Utskottet återförvisas.
Sedan beslutadt blifvit att de föreslagne Lyckönskningsadresserne skola till ExpeditionsUtskottet återremitteras, anhåller jag att i anledning af detta amne till Högloflige Ridderskapet och Adeln få göra en vördsam hemställan.
Det är utan all tvifvel att Utskottet, då det blifvit underrättadt om Ridderskapets och Adelns önskan i afseende på tonen och uttrycken, skulle fullkomligt svara emot Ridderskapets och Adelns väntan; men tiden synes hasta, och Ridderskapet och Adeln torde önska att förkorrta tiden, emellan Kongl. Majits meddelande af den underrättelset som blifvit adressernes föremål och sjelfva lyck, Önskningen.
Endast i dessa afseende och för att spara tid, har jag uppsatt några idéer till Adresserne, och i händelse Ridderskapet och Adeln tillåter deras uppläsning, anhåller jag, att de må få åtfölja remissen till Utskottet, som då blir i tillfälle att pröfva hvad mer eller mindre afseende de förtjena.
Härefter uppläste Friherre Lagerbjelke följande : Ridd. o. Ad, Prot, I, B, ai.
Den io Februarii.'
Stormägtigste, Allernådigste Konung!
Ständer hafva med underdånig vördnad af Eders Kongl. Majit emottagit underrättelsen om Hans Kongl.
Kronprinsens snart förestående förmälning med Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina Maximiliana Engenia Napoleona af Leuchtenberg och Eichstedt, Bland de mångfaldiga för Riket vigtiga händelser, hvilka under sistförflutne tiotal af år, dels under Eders Kongl.
Majrts närmare ledning, dels under Dess högsta Styrelse sig tilldragit, intager denna sista, efter Riksens Ständers öfvertygelse, ett stort och utmärkt ruin.
Styrdt af en mild och rättvis Konung, förvissad! att finna arfvet af samma dygder hos arfvingen af samma Thron, njuter Svea folk detta tillstånd af både verklighet och förhoppning.
Men i sinnena forspordes likväl ännu för korrt tid sedan ett slags moraliskt behof att med lankan intränga, ej blott i den stundande, utan äfven i den aflagsnare framtidens ovissa öden.
Eders Kongl, Maj;ts visa föreseende, kände och delade denna sinnesstämning.
Värdighet och oberoende i Rikets yttre förhållanden, ordning och lugn i dess inre väsende, tilläto snart Eders Kongl.
Majd att fästa
Sin blick på borgerliga samhällenas andra syftemål, bevarandet af ett förvärfvadt trefnadslillsiånd Den io Februarii, 323 samt vissheten att det samma orubbadt till ef_ terkommande öfverlåta.
Genom valet af en Gemål för Sveriges och Norriges KronPrins har Eders Kongl. Maj-t tagit det största och mäst afgörande steg till målets uppnående: och i sjelfva detta val, hvilken lycklig sammanstäm— ning både af Statsklokhetens beräkningar för allmänt väl, och af hjertats otvungna böjelse, den enskilda sällhetens förebud!
Med lifligaste deltagande i detta högvigtiga ärende, lika dyrbart lör Eders Kongl. Mnj:t såsom Fader och såsom Konung, utbedja Riksens Ständer sig den nåden att inför Eders Kongl. Maj.t frambära deras hjertliga och vördnadsfull lyckönskan.
Må Allmagten, hvars skyddande hand städse varit sträckt öfver Svearnes Fosterbygd, välsigna en förening, som skall grundlägga våra barns säkerhet och lugn samt utgrena samma välgörande följder till ån oföd. da slågten!
Snart åro åtta år förflutne sedan den tiel • punkt, då enahanda uttryck af tacksamhet och glädje påkallades af en annan stor National-angelågenhet, hvilken, ehuru af olika art med den närvarande, likväl erbjuder några drag af sann tillämpning.
Dä inträffade tvånne Rikens förening under cn faderlig spira; nu föreningen emellan den tid som år och väntade tider Då, sammanknöts brödrabandet emellan tvånne frejdade Nationer; nu tryckes sista inseglet på Folkens förbindelse m«d den KooungaÅtt de ut-r Dtn 10 Februnrii, korat.
Denna Ått, till hvars Höga Stamfa der, Riksens Ständer nu tala, och den Statsförfattning, som stadgat sig under Eders Kongl. Maj:ts hägnande vård, hafva inom vårt Fädernesland en nästan samtida tillvarelse.
De aro äfven hvarandras fasta och oskiljaktiga stöd; de skola tillsammans gå i arf till senaste tid, och under bådas skygd skola i Norden allt framgent uppväxa slägten med hjertats fulla känsla, med viljans hela kraft tillgifna Konungen och Grundlagarne, Friheten och Åran.
Riksens Ständer anhålla 1 underdånighet, att 1 Eders Kongl. Maj:ts Ynnest och Nådiga benägenhet städse få vara inneslutne.
Riksens Ständer framhärda & c. Högborne Furste!
Konungen har i Nåder behagat meddela Riksens Ständer underrättelse om Eders Kongl.
Höghets snart förestående förmälning med Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina Maximiliana Eugenia Napoleona af Leuchtenberg och Eichstedt.
Med hvad känslor Riksens Ständer emottagit ett budskap af så gemensam vigt, både för Monarken, Dess ThronArfvinge och Svenska Folket bjuder vördnaden och kärleken dem att söka uttrycka; men detta uttryck skulle icke Dm 10 Februarii.
5*5 behöfvas för Eders Kongl. Höghets öfvei tygelse.
Vid hvarje Riksmöte sedan Eders Kongl. Höghets ankomst till Dess nya Fädernesland, hafva Riksens Ständer varit i tillfälle att följa danandet, utvecklingen, fulländandet af Eders Kongl. Höghets ädla egenskaper.
Barndomens framtindrande hopp, ynglingaårens hastiga, mer ån lofvande framsteg, den annalkande mannaåldrens fasthet i lynne och grundsatser, förenad med insigternas mognad, intet har undgått Riksens Ständers deltagande uppmärksamhet, aldrig ens afbruten af Riksmötenas längre eller kortare mellanstånd.
Under det sista af dessa inträffade en anledning till oro och fruktan, den första och enda Eders Kongl. Höghet gifvit Svea Folk, då en svår och vådelig sjukdom tycktes på en gång hota Dess lif, och Sveriges sällhet i stundande tider.
Snart aflägsnades likväl farorna, sinnena lugnades; men törhånda alstrade
Varningen af så förfärande öden vissa allvarliga betraktelser.
TÖrhända jemförde man det osäkra och hastigt öfvergående i menniskolefnaden, med Staternas och Nationernas lif, som förlorar sig i framtidens oberåkne. liga längd.
Det skulle tyckas, som hade denna Försynens vink bidragit till den resa i främmande Länder , hvilken Eders Kongl.
Höghet följande året anträdde , med föremål att för Nationen söka en borgen emot ovissheten af tillkommande skiften, så framt man ej kände att beslutet derom i all händelse blifvit af visheten förberedt.
Under denna färd har 526 Dan xo Februarii, Eders Kongl Höghet rönt ojåfviga bevis af flen förtrolighet och högaktning, hvarmed flere af Europas störste Monarker, deras blodsförvandter och undersåtare gjort rättvisa åt Konungens årofulla ryktbarhet samt åt Eders Kongl.
Höghets egen bildning, förtjenster och tänkesätt.
Nationen, som uppmärksam följt resans händelser, kände sig stolt öfver ett sådant sätt att emottaga Dess Konunga-Son, emedan
Hon deruti fann ett prof af aktning emot det Folk, hvars Spira en gång af Eders Kongl. Höghet skall föras.
Men så tillfredsställande denna känsla var, rigtades allmänna deltagandet likväl snart på ett föremål af mera omedelbar inflyt telse; och Svea Folk emottog, med aningar af sällhet och åra, nyheten om det heliga band, hvilket skall förena Eders Kongl.
Höghet med en Prinsessa, Ättling af den beryktade Konungastam, som fordom gifvit Sverige Carlar och Hjeltar.
Ständer framträda nu för att med rörelse och vördnadsfull kärlek lyckönska Eders Kongl, Höghet till denna för oss alla och våra efterkommande vigtiga förbindelse.
Må densamma, under Försynens skyddande vård, i långliga tider utgöra Eders Kongl. Höghets och Dess trolofvade Bruds sällhet, samt Eders Kgl. Höghet till Barn och Ättlingar öfverlåta det efterdöme af kärlek för Fäderneslandet, Grundlagarne och Rättvisan, som Eders Kongl. Hög. het af Dess Konungsliga Fader emottagit!
Riksena Ständer anhålla i underdånighet.
Den 10 Februarii, att i Eders Kongl. Höghets Ynnest och Nådiga bevågenhet stådse få vara inneslutne.
Riksens Ständer framhärda Scc.
Herr Hallenborg, Carl Johan, framleranade ett förslag till underdånig
Lyckönsknings-adress till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, hvilket upplästes, så lydande; Högborne
Furste!
Då Riksens Ständer nu hafva Nåden upp. vakta Eders Kongl. Höghet, sker det med alseende å det Konungsliga budskap, som underrättat oss om Eders Kongl.
Höghets ingångna trolofning med Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg.
Redan flere gånger hafva Riksens Ständer haft nåden uppvagta Eders Kongl. Höghet med Adresser, påkallade af händelsernas anledningar och af Riksens Ständers alltid varma önskningar för Eders Kongl. Höghets väl; men utaf alla tillfällen, som hitintills erbjudit sig för oss, att tolka de känslor vi och Nationen hysa för Eders Kongl. Höghets Person, år detta det högtidligaste af alla.
Den förbindelse Eders Kongl. Höghet ingått, och som enligt våra förhoppningar, snart genom Religionens heliga och oupplösliga band skall fullbordas, år redan i den enskiita med - SzS Den 10 Februarii, borgarens obemärkta bana det vidtigaste stegetj bura vida större år det icke då, från den upphöjda plats Eders Kongl, Höghet blifvit beskärd t Eders Kongl. Höghets sällhet och lycka år oskiljagtig ifrån det folks vi representera, ej allenast genom den tillgifvenhet, som Eders Kongl, Höghets högt värderade egenskaper allmänt förvårfvat sig hos Nationen, utan äfven genom principen af den constitutionella rnonarchien, som sammansmälter den regerande
Dynastiens interessen med det styrda Folkets, och framställer i sitt fullkomliga ideal, den sköna bildén af en talrik slägt med odelad kärlek för ett vördadt öfverhufvud.
Vi önska förhoppningsfullt att äfven i Eders Kongl.
Höghets person i framtiden se detta förhållande uppfyldt, och de starka rötter, som under våra ögon dagligen slås från stammen af en ny Dynastie, allt framgent stärkas och utvidgas, till trottsande af da stormar, som understundom uppkomma inom politikens område, Måtte Försynens mägtiga inflytelse hafva ledt det val Eders Kongl, Höghet gjorde af sin Furstliga Brud, till Eders Kongl. Höghets städse fortfarande lycka, till Dynastiens befästande och till Fäderneslandets dermed förenade lugn och trefnad!
Vi åra alla förvissade om Hennes Kongl. Höghets älskvärda egenskaper då Eders Kongl, Dea io Februarii, Höghet sjelf bestämt sitt val, och tillåta vi oss hår försäkra Eders Kongl. Höghet, att vi dela Eders Kongl. Höghets billiga långtan att se Hennes Kongl. Höghet beträda våra Landamåren, för att då hålsas med ett fritt och årligt Folks upprigtiga:
Vare välkommen!
Riksens Ständer framhärda 8ic.
Uppå derefter af Herr Grefven och LctndtMarskalken gjord proposition, beslöt Ridderekapet och Adeln, det borde de af Friherre Lagerbjelke och Herr Hallenborg författade nyssnämnde förslag till underdåniga Lyckönsknings.?
Adresser äfven åtfölja den redan beslutade återremissen till ExpeditionsUtskottet.
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, föreslog att Ridderskapet och Adeln måtte, uti det FrotocollsUtdrag, som komme att innefatta Ridderskapets och Adelns beslut om ifrågavarande återremiss, tillika förklara, att de af Friherre Lagerbjelke författade ofvanberörde förslag till underdåniga Lyckönskningsadresser fullkomligen Uttryckte de känslor och tänkesätt, hvilka Ridderskapet och Adeln för dess del enhälligt ansåg och Önskade böra vid ifrågavarande tillfälle i underdånighet tolkas; å hvilken hemställan Friherre Anckarsvärd begärde Herr Grefvens och LandtMarskalkens propositon, I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt* Marskalken frågade om Ridderskapet ochAdeln 55o Ben 10 Februarn. behagade uti des af Friherre Anckarsvärd gjorda framställning instämma.
Ropades starka Ja.
Friherre Cederström, Jacob, hade inlemmat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande; (Se Bilagan N:« i.) Lades på bordet, Friherre Wrangel, Henninge anförde skriftligen ; (Se Bilagan N:o 2.) Friherre Wrangel anhöll, att dess Memorial måtte remitteras till StatsUtskottet, så vida icke ett Särskildt Utskott, i anledning af Herr Hjertås derom väckte motion, komme att af Riksens Ständer förordnas, i hvilket fall Friherre Wrangel önskade, att Memorialet kunde till sistnämnde Utskott förvisas.
Herr Reenstjerna, Nils Svante, uppläste följande; (Se Bilagan N;o 3.)
E)t■n 10 Februarii.
55i Herr Reenstjerna anhöll att dess Memorial måtte med de öfrige RiksStånden communiceras, Lades på bordel Herr Hammarskjöld, Lorenzo [ anförde skrifteligen:
Lade* på bordet.
Herr Wolfrath, Carl Gustaf, upplåste följande:
Herr Wulfrath anhöll att dess Memorial måtte remitteras till StatsUtskottet, Lades på bordet Herr Tham, Wollrath, anförde skrifteligen : (Se Bilagan'Nm 6.)
Åtskilige yttrade härtill deras bifall. ), ' C
502 Den 10 Fcbrua.rii.
Grefve De la Gardie, Jacob, uppläste följande:
(Se Bilagan N:o 7.) Grefve De la Gardie tilläde derefter muntligen, det han sjelf icke vore delägare i Stenkolsverket, utan endast såsom Verkets närvarande Styresman framställt ifrågavarande motion, hvilken han anhöll måtte till Stats- och OeconomieUtskotten remitteras, samt med de öfrige RiksStånden communiceras, Lades på Bordet.
Herr von Strokirch, Johan lierman, an« förde skrifteligen:
(Se Bilagan N:o 8.) Lades på bordet, Hvarefter Herr von Strokirch ytterligare uppläste följande; (Se Bilagan N;o g.) Herr von Strokirck anhöll att sistnämnde Memorial måtte med BorgareStåndet communiceras, innan det till Lagutskottet remitterades.
Den io Februarii. 553 Friherre Rudbeck, Alexander:
Innan jag går att besvara Herr Grefve Mörners anförande sistlediie Plenidag, får jag anmäla, att i den motion, som den 5 dennes på eftermiddagen af mig gjordes, och som jag upplåste vid ljus, echaperade mig en misskrifning som intråffat vid renskrifvandet.
Der står nemligen, Allmänna noden, men skall vara Allmänna penningenoden.
Som den dagens Protocoll ännu ej år justeradt, anhåller jag att till rättelse få göra denna anmälan för Ridderskapet och Adeln. * Härefter upplåste Friherre Rudbeck följande:
(Se Bilagan N:o io.) Herr Rosenblad, Bernhard'.
Jag delar Friherre Wrangels tanka, att i de skakningar, enskildta crediten och myntväsendet hos oss undergått, ligger en af de verksammaste orsakerne till den förlägenhet som nu så högljudt öfverklagas, och att i undanrödjandet af dessa skakningar igenfinnes ett af de verksammaste botemedlen.
Jag hade ämnat nu anföra några anmärkningar, som framställde sig för min tanka vid åhörandet af Friherre Wrangels Memorial, men då så många anföranden i helt heterogena ämnen blifvit upplåsta, sedan Höglofl.
Ridderskapet och Adeln afhört Friherre Wran. gels Memorial, så att detsarnmas ordalag svårligen i Ridderskapets och Adelns minne kan vara bibehållet, anhåller jag att framdeles få anföra de anmärkningar, äfvensom egna reflexio - 534 Den 10 Februarii. ner, hvartill jag i anledning af nämnde Memorial katt finna mig befogad.
Herr von Stahl, Samuel, anförde skrif—; teligen:
(Se Bilagan N:o 11.)
Herr von Stahl anhöll att dess Memorial måtte till Stats- Banco- och OecouomieUtskotten förvisas, samt med de öfrige RiksStånden eommuniceras.
Grefve Horn, Claes Fredric, upplåste följande:
(Se Bilagan N:o 12.)