Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man åt en delegation af 102 personer öfverlemnade vården om R. o. Ad:s angelägenheter, så skulle deraf inträffa, att Adelns i landsorten bosatta talrika ledamöter icke skulle finna något intresse i att här infinna sig; och skulle man föreställa sig, att denna delegation blefve en kärna, kring hvilken den öfriga adeln skulle samla sig, så fruktar jag att detta endast vore en illusion, ty jag tror. att dessa 102 personer skulle bli allt mer och mer isolerade både från den öfriga, i landsorterna och i hulvndstaden boende adeln och från nationen; jag ser häri en olycka, som jag gerna skulle vilja afvända.
Mörner föreslagna åtgärden, att revisionen borde blifva verkställd på förhand, tror jag icke, att sådant vore öfverensstämmande med dessa sammanträdens syfte, hvilket, efter min tanke, är icke blott eftersvnen, att våra materiela angelägenheter hållas i bästa skick, hvilket visserligen är ett nödvändigt och vigtigt föremål för granskning, som ej lärer uraktlåtas, men tillika och fastmera, att vi, församlade på detta älskade rum, emellan de förenämnda rådplägningarne, måtte under broderliga och förtroliga samtal om såväl fosterlandets väl som om våra serskilda, för adeln gemensamma angelägenheter, få lära känna hvarandra, hos hvarandra upplifva den fosterländskt ridderliga anda, hvars befrämjande utgjort ett föremål för den af Hr v. Francken afgifna motion, som gifvit ett uppslag till nya Riddarh.-Ordn., och, med den personliga inverkan, som det ena fosterländska sinnelaget har på det andra, få utbyta tankar och åsigter, till gagn för fosterlandet, som vi alla, i trängre eller vidsträcktare kretsar, äro kallade att efter förmåga tjena och i vår mån stödja.
Jag anhåller om bifall till detta moment, med de af Hr Björnstjerna föreslagna förändringar, samt afstyrker de på en betydligare omstöpning af R. o. Ad:s organisation utgående förslag, som emot Utsk:ts hemställan äro att emotse, och hvarom vi till en del redan fått kännedom. .♦
Med förmälan, att tiden nu var långt framskriden samt 8 ledamöter anmält sig lör afgifvande af ytterligare anföranden rörande det nu föredragne momentet, hemställde Hr Gr. o. 96 Den 7 April f. m.
Landtm., att öfverläggningen derom skulle uppskjutas till e. m:s plenum; hvilket bifölls.
Anmäldes och bordlädes från nedannämnde IJtsk. inkomna Mem:r, Utlåt:n och Betänkm, nemi. från Konstitutions-Utskottet:
N:o 10, med lörslas till den ändring i 28 § R. F., att till flera befattningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den rena evangeliska; N:o 11, ang. en redaktionsförändring i 60 § R. F.; N:o 12, ang. ändring i 2 § 4:de mom.
Tr.-F„ i fråga om rättighet att af trycket utgifva vissa handlingar; Stats-Utskottet: N:o 60, ang. regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjette Hufvudtitel; N:o 61, i ani. al K. M:s Nåd.
Propos. ang. kostnadsfri upplåtelse af kronomark lör jernvägsanläggningen mellan Gellivara malmfält och Luleå eli ; N;o 62, i ani. af väckt motion ang. ersättning för utgö rande af augmentsränta för en utjord, kallad Altuna äng; N:o 63, i ani. af K. M:s Nåd.
St:r, ang. väckt fråga om Sala sillververks återgång till Statens disposition; N:o 64, i ani. af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter afl.
Klockaren C. P. Bergstedts jemväl aflidna hustru, Anna Maria Reis; N:o 65, i ani. af väckt motion ang. nedsättning i skattetalet för vissa krononybyggen inom de Norrländska länen; Allm.
N:o 76, i ani. af väckt motion om reglering af klockares och organisters löneinkomster; N:o 77, i ani. af väckta motioner om ändringar i Kongl.
Förordn. ang. allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862; samt N:o 78, med förslag till voteringspropos. i ani. af Riksståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Mern.
N:o 64, innefattande förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut i ani. af Utsk:ts Betänk.
N:o 36, ang. väckta motioner i fråga Den 7 April e. m. i)7 Iråga om oj mindre Norrmäns och
Danskars än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 3 e. m.
In fidem, O. Brakel Lérdagen deu 7 April 1866.
Justerades protok. för den 7 sisth Mars f. m.
Fortsattes föredragningen af Riddarh.-Utsk:ts Betänk.
N:o 8-, med förslag till ny Riddarh.-Ordning. § 6- l:sta mom.
För min del tillstyrker jag bifall till den af Hr Björnstjerna föreslagna förändring, enligt hvilken orden »allmän sammankomst» skulle utbytas mot uttrycket »lagtima adeismöte» samt sista delen af mom:t, »för att ang:de sina gemensamma angelägenheter öfverlägga och besluta», komma att utgå.
Jag anser sistnämnda uteslutning vara så mycket lämpligare som ett enahanda stadgande återfinnes i 37 § Reg.-Formen, sådant detta lagrum lyder till följd af R.
St:rs beslut i afseende å representationsfrågan.
Att jemväl bär intaga ett sådant stadgande, vore således alldeles öfverflödigt och ändamålslöst, och det vore derjemte otjenligt, enär § 21 i förev:de förslag till Riddarh.-Ordning omförmäler de ärenden, som vid de lagtima adelsmötena kunna förekomma, och deribland »framställningar, som af Konungen till R. o. Ad. aflåtas», hvilka naturligtvis äro af beskaffenhet att man icke på förhand kan förutse deras innehåll. H, IV. 7 98 Den 7 April e. m.
Medan jag har ordet, vill jag anmärka, att tiden för sammankomsterna blifvit af Utsk:t, enligt min tanke, ganska väl vald, ty den 15 Februari är en tidpunkt, då såväl militärer, tillhörande iandtregementena, som jordbrukare med större lätthet än eljest kunna företaga resor, och de kunna dessutom hafva en maning att företaga resan till hufvudstaden, emedan de vid den tiden ega mera utsigt att träffa många personer, med hvilka de kunna hafva angelägenheter att uppgöra.
Då jag vid diskussionens bör jan uttalade min åsigt om föredragningssättet samt dervid motsatte mig Gr Mörners förslag, gjorde jag det visserligen icke för att något beslut i afseende å en mindre vigtig § skulle af skära för R. o. Ad. möjligheten att vidtaga sådana förändringar, som kunde anses ändamålsenliga, och skulle Gr.
Mörner således anse att förev:de § bör återremitteras, vill jag icke motsätta mig ett sådant yrkande, ehuru det synes mig, att de i afseende å densamma framkastade ändringsförslag icke äro större, än att R. o. Ad. öfver dem genast kan fatta sitt beslut
De förändringar, som beträffande denna § blifvit yrkade, afse i sak hufvudsakligen det, att tiden för sammankomsten skulle utsättas till någon dag i April månad i stället för, såsom Utsk:t föreslagit, den 15 Februari.
Det är i sjelfva verket ganska svårt att bestämdt afgöra om lämpligaste tidpunkten, ty om den ut sattes till någon dag under årets lörsta hälft, måste man befara, att R. o. Ad:s sammankomst inträffar samtidigt med riksdagen samt att således de al R. o. Ad:s ledamöter, hvilka äro riksdagsmän, af denna sin befattning äro förhindrade att verksamt deltaga i Ståndets öfverläggningar.
Ur denna synpunkt vore derföre lämpligast, om sammankomsten utsattes till årets sednare hälft, då riksdagen icke vore församlad; men dervid möter den olägenhet, att Adeln af andra skäl är talrikast församlad i hufvudstaden under vintermånaderna samt att till följd häraf anledning vore att antaga, att sammankomsten under sommar- eller höstmånaderna skulle blifva allt för fåtaligt besökt.
Vid sådant förhållande tror jag, att man får underkasta sig att låta Adelns sammankomster inträffa samtidigt med riksdagen, och någon synnerlig vigt ligger, elter mitt förmenande, icke derpå, om sammankomsten eger rum i Februari eller April, ty i allt läll kan det anordnas så, att 3 års räkenskaper äro färdiga till granskning, och, om deri ingår äfven sista årets räkenskaper, är temmeligen likgiltigt, men skulle man vilja ur dem hafva någon särskild upplysning, kunna de alltid vara för sådant ändamål lätt tillgängliga.
Emellertid tror jag, att det lör de af R- o. Ad:s ledamöter, som bo på landet, är lättare att samlas i hufvudstaden under Februari än under April månad, då jordbruket, åtminstone i södra Sverige, vanligen är i full gång.
Det har jemväl blifvit föreslaget, att uttrycket »allmän sammankomst» skulle utbytas mot något annat t. ex. »Adelsmöte.»
Uttrycket »allmän sammankomst» är ganska enkelt och innebär Den 7 April e. m. 99 hvad dermed skall lörstås.
Jag har derföre icke något, emot om det qvarstår, äfven om jag medgifver, att det icke kail skada om ett annat antages.
Men det, som blifvit föreslaget att sättas i stället, är ännu ett nytt ord, hvars betydelse man icke känner förrän man studerat Kiddarli.-Ordningen, och jag anser derföre att Utsk:t träffat ett rättare uttryck.
Likaledes tror jag, att sednare delen af mom:t bör qvarstå, ty orden äro hemtade ur grundlagen, och om det också kunde vara öfverflödigt att intaga dem, kan det dock icke skada.
Jag bar således icke något att anmärka emot Utsk:ts förslag till lista momit af 6 .§, ehuru jag icke vill motsätta mig en återremiss, om Gr.
Mörner skulle finna en sådan åtgärd nödvändig.
Hr Björn stjerna, Oscar:
Den invändning liar blifvit gjord, att det skulle vara olämpligt, om Adelsmötena inträffade samtidigt med riksdagen, emedan derigenom många af R. o. Adins ledamöter, som vore riksdagsmän, kunde vara förhindrade att befatta sig med Riddarhusets angelägenheter.
För min del tror jag tvärtom, att det skall blifva en fördel, om dessa sammankomster inträffa samtidigt, ty sannolikt blifva många och framstående ledamöter af R. o. Ad. invalda i nationalrepresentationen och deras göromål torde icke blifva trägnare än att man kan påräkna deras biträde för Riddarhusets angelägenheter.
Hamilton ansåg, att uttrycket »sammankomst» vore bättre än »Adelsmöte.»
Nu är visserligen sannt, att »sammankomst» är ett mycket allmänt brukadt uttryck, men det är till den grad allmänt, att om en Adelsman säger, att han »reser upp till sammankomsten», så måste hvar och en fråga »hvilken sammankomst.»
Om han deremot säger, att han reser till Adelsmötet, så är för hvar och en tydligt hvad dermed skall förstås.
Jag har begärt ordet för att förändra mitt i förmiddagens plenum framställda yrkande derhän, att liden för sammankomsten måtte utsättas till första helgfria Måndag i April, och anhåller jag ait Hr Gr. o. Landtm, behagade härå framställa propos.
I afseende å sista delen af det löredragna monad, har yrkande blifvit framstäldt derom, att den skulle uteslutas.
För min del deremot anser jag, att den bör bibehållas, ty det torde enligt min tanke vara både lämpligt och behöfligt, att, sedan man omnämnt tiden för sammankomsten, man i sammanhang dermed äfven ur Grundlagen införer hvad som vid sammankomsten får enligt Grundlagen förhandlas.
Detta hindrar ej att man i en sednare § söker närmare bestämma hvad som med R. o. Ad:ns gemensamma angelägenheter bör förstås.
Palmstjerna, Hjalmar:
Flera af Ståndets leda möter hafva visserligen ansett, att Gr.
Mörners förslag vore för 100 .Deti 7 April e. m. tidigt väckt, men då jag i likhet nied Gr.
Mörner tinner stadgandet derom, att R. o. Ad. hvart 3:dje år skall allmänt sammanträda, icke vara lämpligt, tager jag mig friheten förfäkta Gr.
Jag anser, att man i afseende å R. o. Ad:ns blifvande sammankomster borde forst göra sig reda för beskaffenheten af de frågor, som dervid förekomma till behandling.
Dessa frågor kunna, efter mitt förmenande, delas i tvenne klasser, nemi. dels sådana som vid hvarje sammankomst måste förekomma, af rent ekonomisk natur, och dels sådana, som mindre ofta förekomma, såsom ang:de förändringar i R. o. Ad:ns privilegier, försäljning af R. o. Adois fasta egendom och förändring af representationssättet m. m.
Hvardera af dessa klasser skulle, i min tanke, bäst tillgodoses, om de erhölle siri särskilda form, så att de allmännaste och enklaste frågorna behandlades under en lätt och praktisk form, men deremot för de angelägnare bibehölles deri gamla formen, äfven om denna-förelölle något lung.
Att deremot föreskrifva storartade sammankomster för smärre, ekonomiska frågor, torde icke vara fördelaktigt, ty intresset för dem torde icke vara synnerligen allmänt och en följd deraf blefve, att sammankomsten, hvarvid de skulle behandlas, blefve mindre talrikt besökt samt att derföre slumpen kunde komma att afgöra besluten.
Det vore derföre bättre, om besluten i sådana frågor lättades af ett visst antal »fullmägtige».
Skulle man deremot, såsom på förmiddagen antyddes, med dessa sammankomster afse, att tillfälle bereddes R. o. Adis ledamöter att sammanträffa, icke sä mycket för de ekonomiska angelägenheterna, som faslhellre för att lifva den ridderliga andan och sammanhålla de politiska banden, då får jag erinra, att denna anda och dessa band till stor del upprätthållits genom de lifliga debatterna; men huru skulle några sådana kunna komma i fråga, då egentligen endast ekonomiska angelägenheter komme under öfverläggning.
Tiden för sammankomsterna är dessutom temmeligen mildeligen tilltagen.
Först på 5:te dagen skulle revisorer utses och lörst med den 7:de skulle motionstiden utgå, o. s. v. En dylik sammankomst torde sål. fortfara i minst 14 dagar eller 3 veckor.
Men hvad skola under tiden alla desse med stor högtidlighet sammankommande ledamöter taga sig före, då antalet frågor, som föreligga till behandling, är ganska inskränkt?
Jag tror att de skola blifva allt för litet sysselsatta samt att man äfven af denna orsak icke skall kunna påräkna att sammankomsten skall blifva någorlunda talrikt besökt.
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att punkten måtte till Utskit återremitteras.
För att strängt hålla mig vid det föredragna momit, vill jag endast anmärka, att orsaken, hvarföre Utskit icke velat föredraga uttrycket »Adelsmöte» framför »Sammankomst», varit den, att Utskit icke velat göra den s. k. stora apparat och lysande rustning, för hvilken man klan - Den 7 April e. m. 101 drat Utskit, ännu mera utsirad genom att gifva deri nya fjädrar och sirater af granna ord, sorn icke förut varit brukade.
Detta har också varit orsaken hvarföre
Utskit icke veiat begagna uttrycket »Adelsmarskalk» eller något dylikt, för att dermed utmärka sammankomsternas ordförande. f afseende å Gr.
Mörners förslag, att dela sammankomsterna i tvenne klasser, den ena för behandling af ekonomiska och revisionsfrågor, den andra för vigtigare ärenden, på kallelse af Kouungen eller Riddarh.-Direkhn, vill jag anmärka, att egentliga orsaken tili detta förslag torde vara att söka, icke deruti att denna förändring är i sig sjelf nödig eller nyttig, utan deruti att. då anhängarena till detta förslag vilja totalt ändra R. o.
Adis representationssätt, de nödgats, i öfverensstämmelse dermed, göra denna Indelning af sammankomsternas beskaffenhet och ändamål; hvarföre jag hoppas att detta förslag icke vinner bifall.
Slutorden i niomit, »för al t angående sina gemensamma angelägenheter öfverlägga och besluta , förekomma icke i afseende på sammankomsterna på något annat ställe i Riddar!).-Ordnm, och jag finner derföre det vara nödigt att de här upptagas ur R.-F:n.
Jag kan för öfrigt icke förstå att man gör så mycket väsen al denna rad, som icke kan betraktas såsom en pleonasm.
Hvad beträffar tiden för sammankomsten, hafva flera talare förklarat Utskits förslag i denna del vara bra, och äfven jag anser, att ingen tjenligare kunnat bestämmas, då de adelsmän, som blifva riksdagsmän, lätteligen torde kunna egna sig jemväl åt Riddarhis angelägenheter, och sammankomsten, till följd af dessa adelsmäns närvaro i Stockholm, eger mera utsigt att blifva talrikt besökt än som vore händelsen om annan tid utsattes.
På anförda skäl anhåller jag att momit måtte af R. o. Ad. oförändradt anlagas.
Jag vill blott upplysa Gr.
Oxenstjerna, att den ordställning, Hr Grin förklarat icke förekomma på något annat ställe i Riddarb.-Ordn. än i slutet af förevarande morn., återfinnes llerastädes, t. ex. i 2lista §:n 4:de momit.
Jag instämmer i Hr Björnstjernas förslag och vill i afseende å Gr.
Mörners förslag endast anmärka, att det synes innebära ett försök att hos R. o. Ad. införa en institution, jemförlig med Stadsfullmäktige, och ifrån ett dylikt fullmäktigskap, åtminstone al den erfarenhet, sora vi uti Stockholm ega af detsamma, måste jag högligen afstyrka bifall.
Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: f hufvudsaken är jag belåten med denna §, sådan den i Utskits förslag finnes affatta!'!.
Det har visserligen blifvit anmärkt, att den 15 Febr. icke skulle vara lämplig dag för de blifvande mötena; för min del anser jag dock denna tidpunkt bättre än den nyss föreslagna 102 Deu 7 April e. m.
April månad, ty om mötet först då egde runi, blefve följden dels att inga andra af arméns befäl än de, som tillhöra garnisonsregementena i Stockholm, och således icke af befälsmötena voro förhindrade, kunde deltaga i adelsmötet, dels torde det för landtbrukarne blifva svårt att då här infinna sig, jnst när vårbruket börjar.
Jag hade snarare önskat att adelsmötet kunnat sammanträda redan i Jan., men vill icke nu yrka derpå, utan röstar för den 15 Febr.
Jag instämmer i det redaktionsförslag, som blifvit frarristä/dt af Hr Björnstjerna och anhåller således att R. o. Ad. mätte besluta, att sista delen af mom:t skall utgå; den deri förekommande bestämmelse är alldeles öfverflödig, då 21 §:n i förslaget till Riddarh.-Ordn. särskildt omförmäler hvad som skall förehafvas på R. o. Ad:s möten.
För öfrigt fattar jag väl hvarföre Gr.
Mörner vid behandlingen af denna § vackt frågan om Ståndets sammansättning.
Troligen har Hr Grin gjort det derföre, att då det i denna § heter »R. o. Ad. skall sammanträda» etc., så skulle, om §:ti bifölles, Grms förslag att blott Fullmäktige, icke R. o. Ad., hädanefter borde sammanträda, i och med detsamma vara förfallet.
Delande denna åsigt, nödgas jag erkänna, att jag för min del icke finner något skäl, hvarföre R. o.
Ad. nu, sedan våra förnämsta politiska rättigheter upphört, skulle antaga en annan re presentationsgrund, än den, sorn under sekler varit iakttagen.
Jag är vän af en viss kontinuitet; denna finner jag bevarad i Utskrls förslag.
Mörners förslag deremot innehåller något alldeles nytt och stridande mot sjelfva idéen för Svenska Adelns representation, den nemi., att endast ätten eger rätt att här uppträda.
Jag anser det vara orätt att frångå denna idé; orätt mot de ätter, som blifvit adlade efter 1809, hvilka efter Gr.
Mörners förslag endast skulle ega en röst, under det att de gamla ätferne skulle erhålla lika många som ätten räknar fullmyndiga manliga medlemmar.
Det vore jemväl orätt emot de gamla familjerna, då dessa bestå af så högst olika antal ledamöter.
Jag hemställer, om det vore billigt, att familjen Wästfelt eller Roos skulle representera med 30 personer, under det familjen Brahe blott skulle ega en röst.
Adelns gamla representationsrätt är fortfarande det enda riktiga, det att hvarje ätt, ung eller gammal, eger lika rätt eller en röst hvardera.
Det har här framhållits, hurusom de 102 utvalde skulle bilda en kärna, kring hvilken öfriga ledamöter kunde samlas.
Jag hemställer dock hvad säkerhet man kan ega, att dessa 102. jag vill antaga det, våra utmärktaste ledamöter verkligen mottaga uppdraget.
Jag erinrar i detta afseende orri de ständigt återkommande afsägelserna från revisorsplatser i diskonterna, och hurusom Riddarh,-Direktm gång efter annan får utse nya personer, för att få några som vilja åtaga sig uppdraget, ehuru detta är betaldt.
Icke eger man större utsigt att de nämnde 102 skulle åtaga sig den dem ämnade lönlösa befattningen, såvida de ej utses bland Stockholms-adeln, som i alla fall finnes Den 7 April e. m. 103 här; men, Mine Hrr! »kärnan» blefve då, långt ifrån en aristokratisk, helt simpelt en byråkratisk korporation, den der säkerligen icke komtne att utgöra något uttryck af Sveriges jordägande adels tänkesätt.
Jag vill icke uppehålla mig vid uttrycket, att de 102 skulle blifva »ledare» för de öfriga af R. o. Ad., synnerligast som jag icke kan finna, att vi, de öfriga, skulle få åtnjuta dessa personers lärorika sällskap, vid andra tillfällen, än då frågan gäller att kassera en del af nämnde kärna eller, med andra ord, då nya val skulle anställas.
Men icke kan man vänta, att många af R. o. Ad. dervid skola inställa sig, då listorna sannolikt på förhand vore uppgjorda och utgången af valet, snart sagdt, gifven. l)e gamle ledamöterne omvalde sig säkerligen ständigt sjelfva, •lag befarar då att Gr.
Mörners förslag skulle införa en oligarki, så obehaglig, såväl för adeln sjelf, som för nationen, att hela inrättningen inom kort komme att sopas bort.
Min öfvertygelse är, att, långt ifrån att stärka, skulle detta »urval» betydligt försvaga adelsinstitutionen, den skulle fullständigt döda intresset derför hos det stora flertalet.
.lag får kanske tillfälle att återkomma till detta ämne, när 7 §:n företages till behandling, oell inskränker mig derföre nu till att yrka bifall till det föredragna mom:t, sådant detta enligt
Hr Björnstjernas förslag skulle komma att lyda.
Då ingen talare biträdt mitt förslag i afseende å tidpunkten för sammankomsternas hållande, afstår jag från mitt yrkande och förenar mig med dem, som begärt bifall till Utsk:ts förslag.
Hr von Ehrenheim, Per: .lag har begärt ordet en dast för att motsätta mig den förändring, att slutorden: »för att angående sina gemensamma angelägenheter öfverlägga och besluta, » skulle, såsom här blifvit af flera talare påyrkadt, ur mom:t uteslutas.
Det synes mig nemi. som om dessa ord skulle utgöra en lämplig anknytning till R.-F:ns 37:de § eller just den bestämmelse, hvarpå R. o. Ad:s rätt hvilar.
Der heter nemi.: »Riddarh.-Ordnm, som fastställes af Konungen samt R. o. Ad. gemensamt, bestämmer huru R. o. Ad. må sammanträda, för att om sina gemensamma angelägenheter besluta.» Orden, som föröfrigt antyda den rätta begränsningen för öfverläggningarne, synas mig således böra qvarstå.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att i afs. å det förevarande inormt hade vrkats dels bifall till detsamma utan förändring, dels af Hr Björnstjerna, att inorn:t skulle antagas med följande förändrade lydelse: »R. o. Ad. skall sammanträda å Riddarhuset till lagtima Adelsmöte hvart tredje år d. 15 Febr. eller, om helgedag då inträffar, nästföljande söknedag»; dels af llr Anrep bifall till mo"m:t enligt lii Björnstjernas förslag, dock med utbyte af ordet 104 Den 7 April e. in. lagtima emot ordet ordinarie; oell dels slutligen af Gr.
Mörner, att murn:t skulle återremitteras.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till mom:t oförändradt, hvarvid svarades talrika nej, blandade med ja, sedermera propos. på antagande af inom:t med den förändrade lydelse Hr Björnstjerna föreslagit, då svaren utföllo med talrika och starka ja, blandade med nej, vidare propos. på antagande afHrAnreps förslag till momds lydelse, hvartill svarades nej, och slutligen propos. på mom:ts återremitterande, hvilken propos. likaledes med nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till mom:t med den af Hr Björnstjerna föreslagna förändrade lydelse förnyats samt med talrika och starka ja jemte åtskilliga nej besvarats, Hr Gr. o.
Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., uppå Hr Grins o. Landtmms framställning, till kontrapropos. antagit bifall till mom:t oförändradt, uppsattes och justerades följande voteringspropos. : »Den som antager Irsta mom:t i § 6 af Riddarh.-Utsk:ts förslag till ny Riddarh.-Ordn. med följande förändrade lydelse: »R. o. Ad. skall sammanträda å Riddarhuset till lagtima Adelsmöte hvart tredje år d. 15 Febr. eller, om helgedag då inträffar, nästföljande söknedag», röstar J a; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, godkänner R. o. Ad.
Utsk:ts förslag tiil det ifrågav:de moimts lydelse.»
Nej — 25. 2:dra mom.
Af R. o. Ad:s nyss fattade beslut torde vara en följd, att uttrycket »särskild sammankomst» bör utbytas mot uttrycket »urtima Adelsmöte», och hemställer jag att mom:t måtte, med iakttagande af denna förändring, bifallas.
Såsom en språklig oriktighet vill jag omnämna, att det i Betänk:t heter »Ridderskapet och Adelns», i stället för »Ridderskapets och Adeins».
Böjande mig för majoritetens beslut, liar jag icke något att anmärka emot den förändring, som blifvit af Frih.
Klinckowström föreslagen; men ber att få fästa uppmärksamheten på ett i monut förekommande uttryck, som torde vara mindre lämpligt.