Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att för öfrigt ordet mäskberedning är mycket mindre tydligt än man vill påstå, visar sig deraf, att detta ord föranledt en process som slutade dermed, att K.
M. gaf den person orätt som hade bedrifvit afkylningen efteråt.
Men icke blott detta, utan åtskilliga meningar och mycken osäkerhet om hvad med detta ord menas, hafva försports.
Vi måste dock komma ihåg, att det är ganska stränga straff för den som fortsätter mäskningsprocessen utöfver den tillåtna tiden.
Man må för öfrigt gerna utbyta ordet: »mäskning».
Det är hämtadt ur den Norska och Tyska lagstiftningen.
— Orsaken hvarföre Utsk. införde uttrycket: mäskens öfverilning, var åter den, att isamma g finnas 2 olika momenter, och i det första af dessa begagnas ordet: »bränvinsbränning» med afseende å handteringen i sin helhet, då detsamma deremot i sednare mom. hänsyftar endast på spritafdrifningen.
Det var för att icke i samma § begagna samma ord i två olika bemärkelser som det blef utbytt.
— Jag har ingenting emot, att ordet mäskning utbytes mot mäskberedning, blott med det tillägg Utsk. gjort, att afkylningen skall deruti inbegripas; likasom uttrycket mäskens afverkning gerna må vika för bränvinstillverknlng, såvida det ej, såsom jag anmärkt, blir något besyn - Den 4 Maj. 477 neriigt att i samma g begagna ett och samma ord både i vidsträckt och inskränkt bemärkelse.
Jag har hittills iakttagit tystnad, emedan jag förnummit majoriteten hylla den mening som äfven är min egen, nemi. alt den gamla författn.n borde i detta afseende oförändrad bibehållas.
De förslager, som blifvit framställda för att förtydliga §:n, synas mig onödiga, då §:n detta förutan torde vara tydlig nog sådan den redan befinnes.
Ett hufvudsakligt skäl, som Gr. af Ugglas nu anfört, skulle vara att i ett föreg:de mom. af samma g ordet: »bränvins-tillverkning» förekomma i en annan betydelse än det har i andra morn.; men detta kommer sig af Utslcs oriktiga föreställning derom, alt mäskberedning skulle höra till brsinvinsbränningen.
Den är dock en process som kan företagas för helt andra ändamål, och det är således icke mäskberedningen som varit förbjuden eller bör förbjudas.
Bränvins-tillverkningen innefattar processen att koka bränvin ur en redan beredd mäsk, och det är denna process som är förbjuden utom under 2 månader af året.
— De förslag, som dels af Utsk. dels af Hrr Hjärne och Knorring blifvit framställda, torde ej vara af behofvet påkallade, och jag tror man skall råka in i svårigheter, om man företager sig att särskilt förklara hvad man med hvarje ord menar.
Jag tillstyrker således bibehållande af den gamla författn:ns stadgande.
Hr B raunerhjelm: Gr. af Ugglas tyckes anse att ordet: »mäskning» fått bestämd och klar tydning genom den förklaring som blifvit i underd.-het begärd och erhållen.
Jag har skaffat mig den handling hvaruti denna förklaring blifvit, till följd af bränvins-tillverkares förfrågan hvad med ordet mäskberedving skulle förstås, afgifven; deruti säges, att med ordet: »mäskberedning» förstås samma förberedande arbete för bränvins-tillverkningen som i föreg:de författning med ordet: »mäskning» menas.
Förgäfves har jag genomläst bela den förut gällande författnm för att finna ordet: »mäskning»; det förekommer endast en gång och då i substantiv form eller i st. f. ordet: »mäske».
Gr. af Ugglas har väl nu up1 vst att det är i Norrska Bränvinsförfattmn som ordet igenfinnes, men den kan väl ej i denna förklaring vara åberopad; och jag inser icke hvarföre vi ur denna skola låna ett uttryck, då vi redan hafva ett tillräckligt tydligt, hvadan jag fortfarande anhåller om propos. på bibehållande af det gamla ordet: »mäskberedning».
Jag ber att (å förklara hvad jag åsyf tade med mitt redaktions-förslag.
Jag önskade att det måtte antagas, derföre att det visat sig att den nu gällande författmn icke är tillräckligt tydlig, och i ändamål att för personer, som ej veta hvad som med mäskning menas, göra detta fullt klart, samt förekomma onödiga processer.
Jag får på denna grund förnya min anhållan om propos. på detta mitt förslag.
478 Den 4 Maj.
Det förvånar mig att Hr von Knorring, som sjelf har att göra med bränvinsbränning, kan framställa ett sådant förslag, ty när kylskeppet är begagnadt, nedföres mäsken i karet, och således skalle detta arbete också kunna hemfalla under det arbete som Hr von Knorring anser lagstridigt.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad framställde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på ifrågavide förslag blifvit yrkadt, dels afslag, dels af Hr Hjärne att 2:dra mom. af 2 §:n måtte erhålla följande lydelse: »Mäskberedning, deri jemväl mäskens afkylande anses inbegripen, äfvensom bränvins-tillverkning vare likväl ej medgifven från lil.
10 om aftonen näst före sön- eller helgedag till kl. 10 om aftonen å sådan dag»; och dels af Hr von Knorring, att samma mom. må blifva så lydande: »Mäskning, deri jemväl inbegripes mäskens afkylande och allt öfrigt arbete intilldess mäsken blifvit i jäsningskaret nedsläppt, äfvensom bränvinstillverkning vare likväl» och i öfrigt lika med Utsk:ns förslag.
Ifall någon af R. o.
Åd. skulle tro att jag föreslagit den förändring i §:n som Hr Gr. o. Landtm, nu upläst, får jag uplysa, att den blifvit upläst så, som Utskrn föreslagit den, endast med utbyte af orden: »mäskning» mot »mäskberednjng» och »mäskens afverkning» mot »bränvins-tillverkning».
Landtm, yttrade att han ej rätt förstod meningen med detta anförande samt. frågade om icke mom. blifvit af honom upläst, såsom detsamma enl.
Hr Hjärnes förslag skulle lyda.
Hr Hjärne: Hr Gr. o. Landtm, upläste <§:n fullkomligt rätt, men jag ville blott uplysa, att den af mig föreslagna förändring bestod endast i utbyte af de ord jag nyss haft äran nämna.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att om han rätt upfattat Hr Hjärnes mening, önskade Hr Hjärne propos. å bifall till Utsles förslag med den förändring att ordet: »mäskning» utbyttes emot »mäskberedning», och i st. f. »mäskens afverkning» infördes »bränvins tillverkning»; hvilket af Hr Hjärne bejakades.
Den härefter först till bifall å Utsk:s förslag framställda propos:n, besvarades med Nej, och efter sedermera till afslag å samma förslag framställd propos., som besvarades med Ja, blefvo jemväl
Hr Hjärnes och Hr von Knorrings förslag af R. o. Ad. afslagne. §. 3.
Det tillägg Utskm vid denna § före slagit, innehåller intet annat än det som förekommer i §:n 55.
Om R. o. Ad. emellertid anser detta förtydligande nödigt, vill jag icke sätta mig deremot, men jag tror att stadgandet, sådant det förut befinnes, aldrig blifvit misstydt, och att en förändring deraf således är öfverflödig.
Den 4 Maj. 479 Hr Hjärne:
Förmodligen har detta tillägg i g:n 3 till kommit derföre, att denna innehåller, att man i större bränneri får bränna med hvad redskap som helst, men i §:n 55 förekomma i vissa fall inskränkningar i denna rätt.
Då emellertid mig veterligen, och såsom den siste talaren äfven vitsordat, inga olägenheter upstått af den gamla redaktionen, tror jag det icke vara af någon vigt att förändra §:n, hvarföre jag tillstyrker afslag å Utsk:s förslag.
Afven jag hyser för den nu gäl lande författn:n största aktning, och jag har äfven varit med om att upgöra densamma, men någon förändring kan ändå vara nödig.
Den nu föreslagna är väl af det oskyldigaste; slag.
Här säges i denna g, att i större bränneri får brännas med hvad redskap som helst; men om jag fortsätter att läsa §:n, så tages detta tillbaka genom åtskilliga inskränkningar.
Att en förändring är nödvändig, lärer väl således vara påtagligt, och jag anhåller derföre om bifall till denna punkt.
Utsk:s i afseende på ifrågav:de g afgifna förslag blef efter först till bifall derå framställd propos., som besvarades med Nej, af R. o. Ad. afslaget.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s afstyrkande yttrande i fråga om väckt förslag att största tillverkningen på dygn i större bränneri måtte nedsättas till 600 kannor.
Beträffande sedermera Utsk:s hemställan om den normalstyrka hos bränvinet, efter hvilken skatten skall beräknas, yttrade Hr Braunerhjelm:
Det är möjligt, att den nu föreslagna förändringen kan leda till enkelhet i räkenskaperne, men jag hemställer, om denna bör sökas, då man tager i betraktande den förlust som Staten derigenom gör i skatt.
Jag tager för gifvet, att Dtsk. afsett samma grund för skatten för de större och de små brännerierna.
Dessa sednare som skatta efter pannans afverkningsförmåga, lära dock väl ej vid dess nya upskattning fått sid beräknad densamma annorlunda än tillförene, eller efter en produkt af 6 gr:s styrka.
— Utsk. säger, att 6 gr. svarar mot 49 proc. alkohol.
Om nu beskattningen beräknas efter 50 proc. alkohol, så nedsättes skatten för de större brännerierne, emot om den utginge efter 6-gr. bränvin, icke mindre än 6 rst. pr kanna, som för 8,000,000 k:r gör en summa af 83,333 Rdr 16 sk., och de mindre komma ingalunda i åtnjutande af en sådan nedsättning.
Månne det är skäl att efterskänka denna del af skatten för att bereda en lättnad åt kontrollörerne?
Jag kan åtminstone icke instämma i en sådan åsigt, och anhåller derföre om afslag.
Huru omsorgsfullt jag än vill bibehålla af den gamla författn:n allt som bör bibehållas, går jag dock icke så långt, att jag skulle yrka afslag på sådana förändringar som verkligen 480 Den 4 Maj innebära en förbättring.
Icke för att kontrollörernas besvär må underlättas, men derföre att beräkningen efter 50 proc. alkoholhalt, i st. f. den efter 6 gr. styrka närmare öfverensstämmer med decimalsystemet, finnér jag Utsk:ns åtgärd i detta fall välberäknad.
Hvad beträffar den förlust i skatt, som länge skulle blifva en följd, får jag erinra att Utsk:n föreslagit en högre skatt än förut.
Om nu denna förhöjning kommer till stånd, så återvinner man ju mångfaldt hvad som på denna lilla grad kan komma att förloras.
Jag kan således icke inse, hvarföre man skulle afslå en förändring i beräkningssättet, då den står i öfverensstämmelse med det system, som redan är för bela Riket antaget, utan anhåller om bifall till Betänk.
Afven jag får hembära Utsk:n min tacksamhet för detta förslag.
Jag har, i likhet med Frih. Raab, önskat att man vid denna Riksdag måtte göra så få förändringar som möjligt i denna författning; men då Utslcn här föreslagit en verklig förbättring, önskar jag att den mätte antagas.
Raab fästade upmärksamheten på lättheten att göra beräkningar, då till grund derför tages 50 proc. alkoholshalt, emedan delta tal öfverensstämmer med decimalsystemet.
Detta är af en ganska hufvudsaklig vigt med alla beräkningar, som skola göras, icke blott af Kontrollörerne, utan äfven af K?mmarR:n, som en gång skall granska alla dessa voluminösa räkenskaper.
För ett enda distrikt blifva dessa så vidlyftiga, att det är omöjligt för ÖfverKontrollören att hinna granska UnderKontrollörens räkenskaper.
Man vet att sedan Kontrollören upmätt bränvinet, profvat dess styrka och värmegrad, så har han att med hjelp af VetenskapsAkademiens tabeller verkställa reduktionen till 6 gr. bränvin.
Det är af ByråChefen föreskrifvet, att dermed ej får upskjulas, utan att beräkningen skall genast göras i närvaro af vittnen och bränvinstillverkaren sjelf.
Efter de tabeller, som nu begagnas, är 49 gr. alkoholbalt motsvarande 6 gr. styrka, hvartill bränvinet skall evalveras.
Detta synes således vara en simpel sak, men enhvar, som haft att göra med dylikt, vet att när man skall ofta sysselsätta sig med enkla räkenskaper, ehuru dertill icke fordras annat än quattuor species, kan det hända den största arithmetiker att han räknar miste, just till följd af arbetets enkelhet och enformighet.
Om man nu antager 50 proc. alkoholhalt som norm, så kan man upstälia de aldra enklaste tabeller, som göra det öfverflödigt för Kontrollören att verkställa andra än de aldra lättaste räkne-operationer.
Ett ytterligare skäl är underlättandet af KammarRms besvär vid granskningen och kontrolleringen af Kontrollörernas åtgöranden.
Om en person, som räknar fort och väl, dermed skulle sysselsätta sig nio timmar dagligen, skulle till en sådan granskning åtgå icke mindre än 8 månader.
På dessa grunder får jag vidblifva mitt förra yttrande och anhålla om bifall till Utsk:ns förslag.
Yi håfve nyss afhört ett på full sak kännedom grundadt yttrande om Kontrollörernas mödor, som jag äfven Den 4 Maj.
481 äfven antager vara ganska stora under n. v. förhållanden.
Men detta han dock ej förmå mig till medgifvande af den ifrågasatta ändringens nödvändighet; ty äfven utan den lättnad, hvilken nu afses, hafva dock inom hvarje län talrika sökande till dessa platser anmält sig.
Jag kan således icke anse en lättnad i deras besvär såsom tillfyllestgörande skäl för en förändring, hvilken skulle, såsom en talare anmärkt, föranleda en förlust för det allmänna af betydligt belopp.
Raab har också anmärkt att om, såsom han trodde, andra skäl tala för att förändringen må vidtagas, så bör det ske, men icke för att lindra Kontrollörernas möda.
Sådana få vi nog, och ganska förträffliga ändå, hvilket jag slutar af deras enahanda beskaffenhet, hvilka för den till rygga lagd^a kontrolleringsperioden nyligen varit i denna egenskap anställda.
Raab har förordat förändringen på grund af dess sammanhang med decimalsystemet, men R.
St:r hafva icke beslutat att detta skall på en gång införas, utan blott så småningom: och vi hafva ännu på långt när icke hunnit till den tid, då det ovilkorligen skall vara in förd t.
Om under den tid, som dessförinnan förlider, Statsverket skulle kunna, genom den gamla beräkningsgrundens följande, få en icke så obetydlig vinst, utan att derföre den enskilde bränvinsbrännaren blir betungad, så kan jag icke finna annat, än att det gamla stadgandet äger företräde framför det nya; hvadan jag förenar mig med Hr Braunerhjelm i den anhållan, att R. o.
Ad. måtte afslå den föreslagna förändringen.
Jag anser fördelarne af detta förslag vara så stora, att det vore skada att afsäga sig dem, icke för Kontrollörernas minskade besvär, ty det betyder ingenting, men derföre att misstag derigenom förebyggas, hvilket eljest lätt kan hända, då man ej alltid kan vara säker att hafva särdeles skickliga personer på dessa platser.
Det skulle äfven, såsom anmärkt är, medföra minskning i KammarRms besvär, och dessutom stora fördelar för rörelsen i allmänhet.
Nu äro beräkningarne så invecklade, att man måste följa vissa särskilda reglor för att reducera bränvin från ett till ett- annat gradtal.
Om t. ex. en kanna bränvin såldes för 2 Rdr 4 sk., så kostade ju hvarje proc. alkohl 2 sk.; huru lätt vore det icke då att beräkna, huru mycket en kanna bränvin af olika styrka skulle kosta.
Då dessutom förslaget öfverensstämmer med decimalsystemet, som i andra afseenden är antaget, vet jag icke hvarföre man skulle försumma detta tillfälle att få en vetenskaplig öfverensstämmelse mellan bränvinets reduktion och andra likartade beräkningar.
På dessa skäl önskar jag bifall till Utskms förslag.
Gr. af Ugglas: De anmärkn:r, som i det föreg:de blifvit gjorda mot Utskms Betänk., har jag just icke särdeles motsatt mig, emedan de angått mindre vigtiga frågor; men det nu ifrågavaride förslaget anser jag vara bland de bästa, som Utskrn i detta Betänk, framställt.
Här är icke fråga om vinsten i minskade besvär för Kontrollören, utan om vinsten för tillverkaren och försäljeren af V H. 31 482 I>en 4 Maj. bränvinet, ty om också Kontrollören kan, med tillhjelp af befintliga tabeller, evalvera briinvinet, så är det svårt för en stor mängd bränvinstillverkare att kunna kontrollera, huruvida förvandlingen är rätt utförd.
Tager man deremot alkohol-proc:n till berakningsså kan man med den aldra lägsta räknekonst lätt utöfva sådan, kontroll.
Oin det t. ex. vore 60 öre för en kanna bränvin af 50 proc. alkoholhalt, så gör det 1-^ öre för hvarje grad, och då behöfs för evalveringen endast att helt simpelt multiplicera.
För öfrigt är det för bränvinsförsäljaren en stor lättnad att hafva en regel på förhand upgjord, hvarefter han kan på ögonblicket beräkna hvad han bör hafva för sitt bränvin.
Man behöfver blott multiplicera dubbla börspriset med gradtalet.
Om jag t. ex. hör, att bränvinet gäller 1 Rdr 8 sk., och jag säljer det vid , så multiplicerar jag med , och får således , som är hvad jag bör hafva för min vara.
Derigenom blir således för handel, samt för all kontroll, en stor lättnad.
Hvad den stora förlusten beträffar, tror jag att Hr Braunerhjelm upgifvit den för högt.
Jag kan icke fatta annat, än att den skulle komma att utgöra omkr. en proc., och en proc. af 7,000,000 kannors skatt utgör 70,000 Rdr.
Då nu Utsk. föreslagit skattens bestämmande till 60 öre i st. f. 50, eller densammas förhöjning med ■£, så gör detta 700,000 Rdr.
Det vore således endast af denna förhöjning, som komme att försvinna.
Om nu Staten skulle skänka bort en så liten del, för att vinna lättnad i kontrollen, så torde det ej vara så farligt.
Dessutom tillkommer en annan omständighet, som ej bör lemnäs ur sigte.
Om t. ex. bränvinet håller 49 gr., och detta gradtal skall förvandlas efter n. v. i handel och vandel brukliga method, så upstår ett litet bråk, som gör att bränvinstillverkaren, som skattar för sina 6 gr., skattar för litet mera än han sedan får då han säljer varan.
Delta trassel kan genom den föreslagna ändringen lätt undvikas; och jag anhåller, på grund af nu anförda skäl, att R. o. Ad mätte bifalla Utsk:s förslag.
Jaa vill dessutom nämna att, då detsamma inom Utsk. först framställdes, mötte det motstånd of BondeSUs ledamöter, men efter en ganska kort stund insågo de sjelfva att det medförde fördel, och då borde väl detta ej längre vara för R. o. Ad. dunkelt.
Jag är till en del förekommen af den siste talaren.
Jag hade ämnat fästa upmärksamheten på att det hufvudsakliga skälet, hvarföre man velat afslå Utsk:s förslag, vore att Staten skulle förlora en betydlig summa om det antages.
Jag ber att få nämna, att det står de Hrr öppet, som befara sådant, att då vi komma till den §, som handlar om förhöjning af skatten, få denna så tilltagen, att den på förhand beräknade förlusten blir ersatt.
Jag skulle för min del visserligen icke vara emot att förhöja skatten med 2 öre, helst jag sjelf väckt motion om dess fastställande till 73 öre.
Den härefter till bifall å Utsk:ns förev:de hemställan fram - Den 4 Maj. ställda propos:n besvarades med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det lian funnit
Sedermera nplästes och bifölls Utsk:ns förslag till förändrad lydelse af 4 §. S *•
Jag har ingenting emot att detta tillägg göres, men vill endast fästa upmärksamheten på ett obetydligt fel i redaktionen.
Här står nemi. »allt annat sätt».
Antingen skall det vara »alla andra sätt», elier också »hvarje annat sålt», ty detta uttryck, sådant det står i författningen, är icke Svenska.
Jag föreslår således alt det må komma att heta »alla andra sätt».
Den härefter till bifall å Utsk:s i afseende på föreg:de g afgifna förslag framställda propos. besvarades med starka Je, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landm. förklarade, det han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande. § U.
Utsk:ns förslag till förändrad lydelse af denna § blifvit upläst, yttrade Hr Braunerhjelm:
Ehuru jag anser det första vid denna g gjorda tillägget icke vara af behofvet påkalladt, vill jag dock medgifva att det kan utgöra ett förtydligande, och må det derföre qvarstå.
Det andra deremot, som angifver att man kan anmäla sig för två månader på en gång, anser jag öfverflödigt, g 1 l säger: »Bränvinstillverkning i större bränneri skall minst sex veckor före »den af de två tillåtna månaderna, under hvilken tillverkaren vill »handteringen företaga, hos K. M:s Bef:h:de skriftligen anmälas, »hvarvid upgifves tid och ställe för tillverkningen, jemte beloppet »deraf.» I § 12 står: »Vill den, som till bränvinstillverkning i »större bränneri för endast den första af de två tillåtna månaderna »sig angifvit.» etc.
Det torde häraf tydligt synas, att § 11 afser anmälan både för en och två månader, hvarföre jag anser det sednare tillägget öfverflödigt, och anhåller om afslag derå, helst jag icke tror att det n. v. stadgandet i detta fall föranledt något misstag.
I så måtto skiljer jag mig från dan siste talaren, att jag anser båda tilläggen lika onödiga, emedan något misstag omöjligen kan förekomma.
Den nu gällando § stadgar, att bränvinstillverkningen skall vara anmäld minst sex veckor innan den får företagas, den må nu företagas första eller andra månaden.
Jag är således ej i stånd att fat.ta hvartill de föreslagna ändringarne skola tjena; och då jag icke gillar det nu hos oss så brukliga sättet, att tumma författningar i onödan, anhåller lag att R. o. Ad. måtte, med afslående af Utskms 484 0en 4 Maj. förslag, bibehålla det n. v. stadgandet, som icke föranledt något misstag af dem, för hvilka författningen Sr skrifven.
Raab förklarade sig häri instämma.
Jag medger att jag egentligen icke ansett något förtydligande behöfligt, men då den person som, i händelse sådant erfordrades, skulle deröfver afgifva förklaring, sade sig skola bestämdt tolka författningen så, att den, som vill bränna under andra månaden, ovilkorligen måste anmäla sig 6 veckor före den första, så är väl bäst att göra saken så tydlig som möjligt.
Om man riktigt vill nagelfara, torde det också icke vara så orätt, ty för de mindre brännerierna står särskildt utsatt, att man får anmäla sig för 2 månader på en gång, och saknaden af ett sådant särskildt uttaladt medgifvande för de större brännerierna kan gifva anledn. till den tydning, att den ifrågavar:de rättigheten för dem icke förefinnes.
Att några misstag i detta afseende ägt rum, anfördes ej vid Utslcns öfverläggning, men dess majoritet vidtog förändringen, derföre att den pesson, som har sig updraget att tolka och tillämpa författningen, ansåg densamma i denna punkt otydlig.
Den härefter till bifall å Utskms förevar:de förslag framställda proposin besvarades med Nej, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R o. Ad. behagade afslå Utslcns förslag till ändring af 11g, samt, sedan svaren härtill utfallit med starka Ja, jemte några Nej, förklarade det han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande. §13.
Då härvid först förekom Utslcns förslag till förändring af denna §:s första morn., yttrade Frih. Raab: R. o. Ad. har nyss afhört en discussion öfver detta ämne, som jag tror bevisat, att det gamla stadgandet icke kan föranleda några misstag; det torde således icke vara nödigt att göra någon förändring, utan får jag hemställa om afslag.
Utskms ifrågav:de förslag blef, efter först till bifall derå framställd propos., som besvarades med Nej, af R. o.
Sedermera förekom Utskms förslag till förhöjning af den i 13 <§ 3 mom. stadgade ersättning till Häradsskrifvaren för bevis öfver gjord anmälan till bränvinstillverkning, uträkning å tillverkningsafgiften samt påskrift å stämplingsbeviset; och yttrade sig derom Gr. af Ugglas:
Detta belopp var det högsta, som i Utskm kunde drifvas igenom, men öfverensstämmer icke med hvad i expeditionstaxan är stadgadt, ty efter denna skulle, för ett sådant betyg, betalas 1 Rdr 50 öre.
För att således bringa författningen i öfverensstämmelse med taxan, får jag yrka beloppets höjande till nämnde summa.
Den 4 Maj. 485 Propos. till bifall å Utskins förslag blef först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföl le att ifrägavide ersättning förhöjdes till 1 Rdr 50 öre, samt, efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande. § 13.
Utskins förslag i denna punkt borde förändras derhän, att dessa upgifter icke alls behöfde lemnäs tillsyningsmännen, hvilka dem förutan nog lära få sig bekant hvarest bränvinshränningen lagligen utöfvas eller ej.
Jag anhåller således, att icke blott ordet »Kontrollörer», utan äfven »Tillsyningsman», måtte ur den 15 § utgå.
Jag får fästa den siste talarens upmärksamhet derpå, att då tillsyningsmännen äro för den mindre bränningen, så böra de väl hafva reda på hvilka som inom deras distrikt äga rätt att bränna eller ej, på det de må veta, när de se någon bränna, om han gör det lofligt eller olofligt, och om han begagnar sådan panna, hvartill han äger rättighet.
Eljest kunde man lika gerna säga, att tillsyningsman ej behöfvas; men skola de finnas, så måste de veta, hvad de skola efterse.