Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls, Företogs till pröfning LagUtskottets den 10 Sistledne April under N:o 45 afgifne samt den 12 dennes, eftermiddagen på bordet lagde Betänkande , angående åtskillige'föreslagne
Lagförändringar till minskande af kostnader och besvär för rätt-sökande yid Rättegångars utförande.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade jnlemnat ett så lydande
Memorial:
(Se Bilagan N:o 2.)
Herr Grefven och LandtMarskalken frågade , om Ridderskapet och Adeln ansåg LagUtskottets Betänkande böra, i anledning af de Pen lo Maji f, m, utaf Grefve Gyllenborg, dervid gjorde anmärkningar , till Utskottet återremitteras.
Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde
Utskott inkonme samt den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden; Från Lag Utskottet:
Äf den i4 siftledne April: N:o 46* I anledning af väckt fråga, om upplifvaride af Kongl. Senatens Bref den a3 November 1708.
Af den 19 siftledne April: s N:o 47.
Angående skyldighet för Håradshöfdingarne att vid hvarje Tings-slut meddela Presterskapet HäradsRåttens beslut angående dem som för begångna förbrytelser blifvit tilltalade och sakfåilde, eller under framtiden ställde, jemte Saköres-långds Extracter öfver de, Kyrkan och de fattige, tilldömde böter.
Från Allmänna Besvärs~ och OeconomieUtskottet.
Af den 12 sistl.
N:o 5g.
Angående KronoTionde-Spanne-. målens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus.'
Den 15 Maji e. m.
Företogs till pröfning
Allmänna BesVårsoch OeconomieUtskottets den i4 sistledne April under N;o afgifne samt den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande , i an-» ledning af väckte frågor, örn låmpeligaste tiden för tjenstehjon flyttning.
Friherre Rudbeck, Alexander 3 anförde 6krifteligen:
(Se Bilagan N:o 5).
Grefve von Platen, Ballzar Bogislaus:
Då jag anhåller få instämma i de värde Riksdagsmäns mening, som önska flyttnings-tidéfts förändrande till mellan Midsommar och den 1 Julii, tillstår jag gerna, att det blifver mig svårt anföra några nya skål.
Deremot finner jag dem, som redan åro andragne, vara så afgörande, att några flera icke behöfva tilläggas; de som re-; dan förefinnas omintetgöra efter min tanka , all anledning till tvekan om deras giltighet J3g tror att flyttnings-tiden isynnerhet år magtpåliggande för Landfmannen, och att för honom den ofvannämnda år den tjenligaste, når man betraktar huru vigtigt det år, att få fodret inbergadt af samma personer, som påföljande vintren skola hafva värd öfver ladugård och stall,; når man besinnar, att samma skål tala för folkets bibehållande öfver hösten , då brådaste skördetiden år för handen.
Och når man härtill lägger den fördel de långa dagarne omkring Midsommar i detta afseende medföra, d3»medelst att då ej behöfves mera ån en tredjedel af dea 3t6
Den 15 Maji f. nu. tid , sorn de flyttande under en mörkare årstid! måste använda till sakers transporterande från ett ställe till ett annat,.
Väl medgifver jag, att ett serskildt förhållande äger rum i Skåne, där till exempel torf-skörden inträffar just omkring Midsommaren och dår tjenstefolkets löner till stor del erläggas in natura med utsäden, hvaraf de sjelfve skörda grödan; men om det år skål, att der utsätta flyttni.ngs-tiden till sena hösten , förhåller det sig icke så i andre Provincer.
Jag har dessutom alltid varit af den tankan, att Oeconomiska Pörfattningar böra olika tillämpas, för olika Orter.
Den flyttnings-tid för tjenstehjon jag föreslagit, år möjligtvis ej lika nyttig för alla bandteringarj men, det lärer bli svårt att finna någon tid på året, hvilken ej för någon handtering år oläglig.
Så torde till exempel förhålla sig med den flvttnings-tid jag föreslagit, i afseende på Ståderne , men deras beqvämlighet bör gifva vika för det vigtigare landtmanna-interesset, då för de förra ingen betydlig skada deraf kan uppstå. f hvad mer eller mindre mohn den föreslagna nya flyttningstiden år låmpelig för Bruksrörelsen, kan jag ej såga; ty jag har derom för inskränkt kännedom.
Ännu ett skål utbeder jag mig emedlertid få lägga till de ofvan anförde:
Jag tror nemligen att Landtmannen straxt efter Midsommaren afsållt sina produeter och vid den tidpunkten har han således båttre tillgång att aflöna tjenstehjonen, ån längre fram på hösten.
Jag vill nu ej vara vidlyftigare.
På de skål jag förut anfört, anhåller jag om återre-.
T)cn |5 Maji c. m. miss af Betänkandet och instämmer med de flere Ledamöter af RiksStånden, som yrkat flyttningstidens förändring, till den af mig omförmälte of, Yannänmde tid.
Herr Tham, Wollrath: I hvad Friherre jRudbeck och Grefve von Platen anfört, förenar jag mig till alla delar i afseende på den landsort, der jag är boende; hvarjemte jag utbeder mig få gora några anmärkningar vid Utskottets Betänkande Jag har deraf funnit, att i synnerhet Hedervärda BondeStåndets Ledamöter äro nöjde med nu varande flyttningstid.
Jag förundrar mig ej deröfver; ty ingen medborgare-class är mindre generad än Allmogen af hus-sysslor, ladugårdens skötsel och dylikt, hvilket allt kan besörjas af Bonden sjelf ocli hans hustru.
Förhållandet är annorlunda med de Possessionaten, som äro Ståndspersoner.
Dessa kunna ej vara så liknöjda om den tid, hvilken bestämmes till Tjenstehjons flyttning, sorn BondeStåndets Ledamöter varit, så väl förra gången, då stadgande härom var i fråga, •som äfven nU.
Örn åter Skåne och de Norra Provincerne 'ej äro belåtne att hafva Midsommarn till flytt— nings-tid, böra väl ej hela det återstående landets innevånare vara bundne vid det, som för några få är beqvämligt.
I detta fall finnér jag ej att local-stadgan den kunna skada nationaliteten.
Jag tror ej att tjenstefolk flytta från Westergöthland till Skåne, och derifrån till We. stergöthland.
För denna sednare Proyince är 313 Den 1-3 Maji f, m, den nu varande flyttnings-tiden den aldra olämpligaste; ty att ett nytt tjenstehjon skall fullborda stallfordringen, sedan ett annat dermed börjat, och att det nya tjenstehjonet skall fortsätta brännvinsbränningen, efter det början blifvit gjord af ett annat, är stridande mot ali sund hushållnings-method.
Sådant är äfven förhållandet med linets rengöring, som i slutet af October pågår, och dylikt mera.
Slutligen nödgas jag anmärka, att Utskottet alldeles förbigått frågan om Smeds - drängars flyttningstid.
Visst flytta dessa ofta från den ena Smeden till den andra; men det händer ej, eller sällan, att de tagas från Jordbrukaren och dit återflytta.
Om nu ordning skall vinnas, och Smederne ej skola råka! i förlägenhet af brist på Lärlingar, bör, ehvad flyttnings-tid Riksens Ständer an önska för Tjenstehjon, den äfven för Smeds-drängar blifva densamme som för andra.
Jag tror att alla Bruksägare häruti skola med mig instämma.
På de af mig nu åberopade skäl, anhåller jag om återremiss af Betänkandet.
Friherre Stjernjiedt, Lars:
De skäl OeconomieUtskottet haft,' att icke antaga Midsominarit till flyttningstid, hafva förnämligast bestått deruti, att i Skåne Torf-skörden då infaller, och Tjänstehjonens utflyttning till Dannemark derigenom äfven skulle befordras; att i Wermland O / och Dalarne en stor del personer å denna tid vistas i andre proyincer och förrätta åtskilliga #
Den 15 Maji e. m? 513 arbeten; att i Norra Provincerne Allmogen då vanligen uppehåller sig vid de så kallade fäbodarne, samt att, hvad de öfrige Rikets Provincer angår, det torde för de flesta blifva svårt, att vid Midsommar-tiden aflöna sitt Tjenstefolk.
För Bergslagen synes icke eller Midsoiyimarn vara en lämplig flyttnings-tid, enär Bruks-rörelsen då måste med mesta drift och arbete skötas.
Grefve JDe la 'Gardie, Jacob:
Då jag med Grefve von Platen fullkomligen delar den tanka, att
Landsmannens nytta förnämligast bör afses vid bestämmandet af flyttnings-tid, är jag åter af alldeles motsatt mening i frågan om förändring af hvad i detta afseende vid sista Riksdag blef beslutadt.
Ifrån en Landsort, der Landtmannen Midsommars-tiden mäst af hela året behöfver sitt Tjenstefolk; der torf-skörden just då skall verkställas; der nittionio hundrade-delar af Allmogens drängar aflönas genom jord, som upplåtes dem till utsäde, anser jag det vara omöjligt, att flyttningstiden dit kunde förändras, utan de känbaraste olägenheter.
Jag har hört anföras, att det skall vara af stor vigt för Tjenstehjonen, att få flytta Midsommarstiden, då dagarne äro långa; men jag tror det vara ändå väsendtligare, att ej då vara i sak-. nåd af arbetare, dem man då bäst är i tillfälle att använda.
De särskilta meningar rörande denna fråga. hvilka blifvit yttrade, både inom Utskottet och här, öfvertyga mig om nödvändigheten deraf, att ocoonomiska författningar blifva tilläm - Den i5 Maji c. ni, pade olika för särskilta orter.
Jag medgifVef gerna, att det kanske kunde medföra olägenheter, om flyttnings-tiden för Tjenstehjonen blef olika för sodra, mellersta och norra delarne af Riket; men dessa olägenheter blifva säkert ännu större, om man berofvas sina Tjenstehjon, just när man bäst behöfver dem.
Jag anhåller således om Herr GrefvenS och LandtMarskalkens proposition till bifall af Betänkandet.
Grefve von Rosen, Axet•
Utan ätt vilja bestrida återremiss, tror jag likväl, att om nå», gon skickligare än jag, utvecklade skälen, på hvilka Betänkandet är grundadt, Ridderskapet och Adeln skulle inse, att en återremiss icke tjenar till någon ting.
Det första som inom Utskottet ventilerades var, huruvida på Sveriges vidsträckta areal, flytt— ningstiden borde tillämpas efter locala förhållanden; men dervid framstodo så mångsidiga åsigter, att Utskottet funne sig nödsakadt helt och hållet lemna denna idée ur sigte.
Sedermera insågo vi, att Midsommar, såsom flyttnings-tid medförde många fördelar; men det var egentligen tvänne omständigheter i afseende på Skåne och Halland, som förmådde oss att afstå från förslaget att antaga denna flyttnings- tid.
[Det Den 15 Maji e. m. 321 Den första, att derigenom blifver så latt för dagsverkare att ej taga tjenst före Sommaren, hvaraf svårigheter uppstå att få lega arbetare, utan öfverdrifva dagspenningar.
Den andra, att Landtmannen Midsommars tiden sedan han betalt sina Krono-utskylder, har så ondt otn penningar, att han då ej är i stånd aflöna sitt Tjenstefolk.
När nu dertill läggas de skäl, som inträffa i afseende på torf-skörden i Skåne och skeppsfarten i Halland och Bohus
Län samt storfisket, hvilka sednare näringsgrenar sysselsätta 4 å 5ooo personer, lärer det befinnas, att Utskottet ej saknat orsaker att stadna vid den tanka, som är i Betänkandet framställd.
Det är allt för möjligt, att, på sätt Herr Tham anfort, det är bättre att hafva en stalldräng, som icke fortsätter den utfordring en annan redan börjat; men man ansåg inom Utskottet följderna af den så nyligen bestämda nu varande flyttnings-tiden, ännu icke hafva hunnit utveckla sig» Friherre Cederftröm, Jacob:
I anledning af hvad emot Betänkandet blifvit anmärkt, an, håller jag att få yttra några ord.
Rudbeck har till en början anfört såsom exempel huru denna fråga blifvit behandlad vid 1800 års Riksdag, då minoriteten skall beslutat att bibehålla den gamla flyttningstiden, hvaraf Friherren velat hämta stöd för den sa t, sen, att denna flyttningstid ej skall vara den bästa.
Jag lemnar denna slutledning i sitt värde.
Ridd. o. Ad.
Pr. IV. Band. 21.
52* iDen i5 d/rt/i c. m.
De skäl som i öfrigt blifvit anförde af Grefve von Platen och Herr Tham, äro hufvudsakligen desamme, som blifvit upptagne i de till Utskottet remitterade motioner och uti Betänkandet besvarade, nemligen, att Midsommar skulle vara den tjenli,gaste flyttningstiden, i anseende till dagarnes längd, vägarnes godhet, lin odlingen, brännvins-bränningen, m. m.
Jag anhåller att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en generelare åsigt af ämnet.
Det är helt naturligt, att hvad sjelfva flyttningen angar, det icke gör något till saken, huru länge på dagen solen är uppe, emedan det går lika bra att färdas sedan solen gått ned, en klar höstnatt.
Hvad lin-odlingen beträffar, så betviilar jag, att flyttnings-tidens förändrande kunde i detta afseende medföra någon fördel, Linet som sås vid Midsommars-tiden hinner väl att skördas innan den 24 Oetober, men icke fullt beredas.
Det synes ock vara alldeles likgiltigt, om preparationerna förrättas af andra, endast det sker under noggrann uppsigt.
Angående ■olägenheten, som skall uppkomma deraf, att kreaturens utfordring börjas af en person, som ej har interesse af att med sparsamhet förfara; får jag förklara min öfvertygelse vära den, att der ej husbonden sjelf efterser huru utfordringen besörjes, lärer den omvårdnad förgäfves väntas af ett tjenstehjon, vare sig gammalt eller nytt, hvilken deremot alltid är en följd af lemnad tillsyn.
Jag anser således älla dessa skäl icke föranleda till ändring af hvad Utskottet föreslagit.
Man har framställt
Den i5 Maji e. m. 525 möjligheten att bestämma olika flyttningstider för särskildta delar af Riket.
Jag hemställer huruvida sådant kan stå tillsammans med vårt närvarande sarnhälls-skick, i kraft hvaraf hvar och en äger söka sin utkomst, och taga sin husbonde hvar sorn helst.
Utvägen härtill blef genom en dylik method stängd, och den tjenstsökande nödgas vara lösdrifvare en viss tid på året.
Grefve von Rosen har redan visat olägenheten för Landtmännerne att aflöna sitt Tj enstefolk Midsommartiden, då Bonden merendels är utan penningar.
Detta är så sannt, att det knappt lär vara tvifvel underkastadt.
Utomdess är sommartiden fisket i sitt flor vid Rikets alla kuster.
Om detta skulle upphöra, derigenom att flyttningen just då inträffade, vore sådant visserligen ej nyttigt.
Det är en allmän regel, att oeronomiska författningar ej böra ögonblickligt ömbytas.
Det är bättre att härda ut, äfven med olägenheter, för att efter några års erfarenhet riktigt kunna bedömma å hvilkendera sidan de äro mest maktpåliggande.
Det är otvifvelaktig!, att, då den nu gällande författningen vid togs, hvarigenom hände, att flere husbönder finge betala lön för några dagar mera än de haft tjenstehjonet i sin tjenst, uppkom en ordentlig förbistring emellan husbönder och tjenstehjon.
Men allt detta är nu redan öfverståndet.
Det är således bäst, att låta saken förblifva orubbad, åtminstone till nästa Riksdag, då man kan hafva inhämtat en tillförlitlig erfarenhet; och då härtill kominer, att det ostridigt är en förmån, att ej med flyttning upptaga de långa sommardagarne, till hvilket 324 Ben i5 Maji e. m. ändamål nu lämpligare användas de kortare höstdagarne, på hvilka icke något arbete af särdes vigt uträttas, anser jag Betänkandet kunna och bora bifallas.
Slutligen har äfven blifvit yttradt om den olägenhet, som skall uppkomma deraf, att ett nytt tjenstehjon fortsätter den bränvinsbränning, som ett annat redan börjat.
Det torde likväl vara allmänt kännt och antaget, att innan man ombyter det tjenstehjon, som sköter bränvinsbränningen, måste man förut tillse, att det nya känner de göromål, som komma att utgöra dess befattning, och att man icke dertill använder en person, som ej förstår att sköta en sådan syssla.
Herr Tham:
Jag vill ej trötta Ridderska pets och Adelns tålamod med att åter upprepa hvad som redan blifvit sagdt, i synnerhet som de af mig anförde skäl ej blifvit vederlagde af hvad Friherre Cederström yttrat; men jag kan ej underlåta att yrka återremiss, emedan jag anser Betänkandet ofullständigt, då det ej innehåller något stadgande om flyttningstid för Smeders drängar och lärlingar.
Jag yrkar äfven att denna omständighet måtte af Utskottet tagas i betraktande och införas uti dess nya utlåtande, på det äfven desse personer må kunna hänföras till samma flyttningstid, som öfriga tjenstehjon i Riket.
Ty då smedsdrängar och lärlingar skola städjas på samma tid af året som annat tjenstefolk, synes de ock böra på samma tid sorn andre tjenstehjon, flytta i sin tjenst.
Den i5 Maji £e, »z. täger mig den friheten hemställa, hnru ett Betänkande kan vara antagligt, som år felaktigt i en så väsendtlig del, som jag förut haft den åran visa.
En återremiss lärer derföre vara af nöden, på dut äfven frågan härom i Betänkandet måtte utredas, så vida man ej vill hafva två olika författningar i samma sak.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus:
Af alla de skål jag hört anföras emot hvad jag i detta ämne yttrat, erkänner jag, att jag blott funnit ett vara af giltig beskaffenhet, nemligen det som angår sjöfart och fiske, emedan det ofelbart år vigtigt för dessa näringar, att flyttningstiden ej inträffar om sommaren.
Men jag upprepar det ännu en gång, det lår ej vara möjligt att uppfinna någon lid på året, som år lika passande för alla orter och alla handteringar, derföre måste den ena gifva vika för den andra, så vida man ej kan uppleta någon medelväg.
Jag hemställer derföre, om det ej skulle gå an att antaga tvånne llyttnings-terminer på året.
Detta brukas på sina ställen, e4 huru det ännu ej år lagligt.
Hvad den omständigheten angår, som jag hår hört nämnas, att man åker lika bra om natten som på dagen, lemnar jag det derhän; man skulle också på samma grund kunna yrka, att ingen borde hafva lyktor på sin vagn, emedan man färdas lika lått i mörkret, som då det år ljust.
Sådan år likväl ej min tanka, och just derföre tror jag, att flyttningen lättast sker Midsommars tiden, då man har ljust, snart sagt i 24 timmar på dygnet oafbrutet.
Jag förnyar således min anhållan om återremiss 525 Den la Maji c, «i, i synnerhet, som på såttförutår anfördt, hvarken potatoes-skörden eller lin-cdiingen år t ill— åndabragt den tid af året, då flyttningen nu inträffar.
Grefve von Rosen'.
Jag anhåller blott ali få upplysa, i anledning af hvad Herr Tham an. fört rörande Smedsdrångars flyttningstid, att orsaken hvarföre icke derom blef i Betänkandet nåmndt, år, att BergsRådet af Robson ej gjorde sin reservation förr ån vid justeringen af Betänkandet.
Hvad åter potatoss-skörden angår, så enär samma förhållande med den, som nn åger rum, fanns långt innan den nu nämnde flyttningstiden stadgades , ansåg Utskottet denna omständighet ej böra tagas i betraktande.
Friherre Wrangel, Henning:
Ehuru jag har egendom både i Skåne och Halland, får jag förklara, att jag anser den nu varande flyttningstiden vara den båsta.
Herr af Schmidt, Georg Lars:
Med stöd af den kännedom jag åger om förhållandet i de Norra Provinserna, anser jag mig skyldig förklara, att för dem den nn varande flyttningstiden år den båsta; ty de fleste arbeten åro fullbordade, når den nu inträffar.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning
Dth i5 Maji e, m, 027 af (le dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarfalten gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande.
Ropades äfven
Ja och Nej. Herr Tham :
Jag täger mig friheten hemställa, huru ett Betänkande kan vara antagligt, sorn är felaktigt i en så väsendtlig del, sorn jag förut haft den åran visa.
En återremiss lärer derföre vara af nöden, på det äfven frågan härom i Betänkandet måtte utredas, så vida man ej vill hafva två olika Författningar i samma sak.
Friherre Björnstjerna, Magnus:
Som flere anse den nn varande llyttnings-tiden tjenligast för Skåne och de Orter som ligga norr om Dal-elfven, men olämplig för Rikets Centralprovincer; så får jag, lika med Flerr Tham hemställa, 0111 det ej vore bäst, att bestämma tvånne olika flyttnings-tider; att nemligan bibehålla den nu varande för de Orter som önska dess fortfarande, och för de öfrige bestämma den mellan den 24 Junii och 1 Julii.
Då ganska få personer flytta från de norra till de södra provincerne och tvertom, förmodar jag, att ej några olägenheter häraf skulle uppkomma.
Grefve von Rosen:
Jag har förut nämnt 528 Deri iS Maji e. m. att orsaken dertill, att
Smedsdrångars flyttnings-tid ej blifvit i Betänkandet vidrörd, var, att BergsRådet af Robson icke förr ån vid justeringen deraf gjorde sin reservation.
Jag tror således, att då de ej eller varit omtaldte i Författningen örn tjenstehjons flyttnihgs-tid af år 1819, sådant var ett fel i samina Författning, men ej hos nuvarande Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, hvars plikt endast varit att svara å de dit remitterade motionerne, af hvilken ingendera gaf anledning till något utlåtande i denna omständighet.
Jag medger likväl, att nu mera, sedan en anmärkning i denna-del blifvit gjord, som gifver en sådan anledning, skål år för handen till återremiss, hvaremot jag för min del ej skall hafva något vidare att invända.
Herr Heijkensköld, Dettloff: I anledning af hvad Herr Tham och Grefve von Rosen anfört, anhåller jag få nämna, det orsaken hvarföre frågan om Smedsdrångars flyttnings-tid ej blifvit af Utskottet utvecklad , ostridigt år , att densamma finnes bestämd, icke uti Tjenstehjonsstadgan , utan i Hammarsmeds-Ordningen.
Under den tid , då flyttningen både lör Tjenstehjon och Smedsdrångar intråffade^på samma gång, eller vid Michaelis , förmärktes ingen olägenhet deraf, att stadgandet fanns i särskilda Författningar; men nu, sedan denna flyttnings tid blifvit olika, hafva de menliga påföljderne så mycket mera visat sig.
Ett nytt förslag till Hammarsmeds- Ordning lärer för närvarande vara under utarbetning, hvarest detta förmodligen blifver råttadt.
Hvilken tid man helst stadgar, T)ni i5 Maji e.nt. 329 bör elen i alla fall vara lika både för Tjenstehjon och Smedsdrångar.
Friherre Stjernstedt, förenade sig med Grefve von Rosen.
Herr Dankvardt, Magnus Georg: Herr Heijkensköld har förekommit mig i meddelandet af den upplysning jag vill lemna, att nemligen flyttnings-tiden för Smeder varit verkligt utsatt i 1766 års HammnrsmedsOrdning i enlighet med Lrgens förra stadgande om flyttnings-tiden; men då, genom 18ig års Kongl. Kungörelse nämnde Lagstadgande blifvit utan undantag föråndradt, så för Landet som för Ståderne, synes äfven deraf bordt blifva en bestämd följd, att flyttnings-tiden för Smeder äfven varit förändrad oaktadt sådant icke serskildt blifvit i den Kongl. Kungörelsen anmärkt.
I den nya HammarsmedsOrdningen som nu är under granskning, för att efter hvad jag förmodar, oförtöfvadt utgifvas, kotnmer likväl den nya flyttningstiden att upptagas, hvarigenom all anledning till missförstånd i detta hänseende undanrödjes.
1 öfrigt förenar jag mig med de Herrar Ledamöter som yrkat beståndet af denna i min tanke ganska tjenliga flyttnings-iid , och det så mycket mera, sorn jag icke tror det vara lämpligt att med så ringa erfarenhet man ännu i allmänhet åger af denna flyttnings-tid , nu vidtaga en föråndrig i ett stadgande af så vigtig beskaffenhet , som det ifrågavarande.
Grefve De la Gardie, Jacob ; Ehuru jag Den i5 Maji c. m. varit den förste som motiverat bifall till Betänkandet och således ej önskar återreiniss deraf, nödgas jag likväl återkalla min begäran om bifall och för min del medgifva återremissen, emedan jag dels anser det blifva omöjligt att kunna antaga Betänkandet nu, sådant det befinnes, sedan så många anmärkningar blifvit deremot gjorda, dels ock de Herrar, som begära återremiss dertill hafva en ostridig rått i följe af Riksdagsordningen- Jag anhåller således endast att de förut af mig yttrade tankar, må få återremissen åtfölja.
Uppå derefter af Herr Grefven och'
Landt-i Marskalken förnyad proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconoinieUtskoltets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisa.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 12 sästledne April under N:o 58 afgifne samt den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande om förändring i skyldigheten att utgöra Afrad- och KronoTionde-Spannemålen samt andre på Hemmanen indeldte räntor.
Herr Tham, Wolrath'.
Allmänna Besvärsoch Ekonomie-Utskottets Betänkande om det Jyckligtvisvis blir bifallet, skall afhjelpa den mängd af brister, som hitintills årligen uppkommit mellan räntegifvare och räntetagare 5 Ven I ■> Maji e. m. jag har mig bekant, att en stor räntetagare i flere år sjelf icke befattat sig med uppbörden af sina inkomster, utan öfverlåtit den åt en Kronobetjent , hvilken för sin möda vill blifva vål betaldt, och hvilket derföre understundom för. anledt till ett skamligt ocker, så att det till och med begårts 6 R;dr utöfver Markegångs-priset; oell detta kan bevisas.
Emellertid anhåller jag att få göra en anmärkning vid Utskottets förslag i afseende på Markegångssåttningen.
Det år sagdt, att Konungens Befallningshafvande bör tillkalla de felande personér, som skola bringa antalet af räntegifvare och räntetagare till likhet vid dessa tillfällen.