Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström nu sednast föreslagit, att dertill skulle uppföras 696,000 r:dr såsom hittills, med tillägg af de summor, hvilka under namn af rolefrihets-afgift kunde utgå och vore alt beräkna till 22,5oo r:dr, samt sedan sista riksdag varit hit hörande; och hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade bifalla, att de 12,000 r:dr b:co, som under de 696.000 rtdrna äro inbegripna och anslagna för Topographiska corpsens arbeten, måtte öfverflyttas från Fortifications-afdelningen till nyssnämnda corps's stat.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att hvad Stats-Utsk. i öfrigt föreslagit, i afseende på denna punkt, måtte anses förfalla.
Det är i afseende på PresteStts beslut i och för rotefrihets-medlen, och dessas qvarblifvande under 3:dje hufvudtiteln till sitt förra belopp, som jag anhåller om Hr Frih. o. Landtmts propos., samt att R. o. Ad. måtte fatta enahanda beslut som PresteSt., hvilket afslagit StatsUlsk:s förslag, om jag ej hört orätt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i den af honom framställda propos. å Frih. Cederströms, Bror, förslag, han trodde sig hafva hemställt, att för Krigs-collegii departementer måtte uppföras 696,000 r:dr, såsom hittills, och derjemte de summor, som under namn af rotefrihets-afgifter inflyta och äro calculerade till 22,5oo r:dr.
Denna propos. hade af R. o. Ad. blifvit med ja besvarad; och förmodade Hr Landtm, således icke, att någon vidare propos. i afseende på dessa rotefrihets-medel kunde eller behöfde framställas.
Jag ber om ursägt, men jag skulle önska att propos. blef något tydligare; ty jag fruktar att om blott 696.000 r:dr uppföras, och icke det tillika säges, att de 22,5oo ndrne skola öka summan, så torde det kunna deraf dragas den slutsats, alt 696,000 r:dr äro anslagna, minus dessa 22,5oo r:dr.
För min del har deri af Hr Frih. o. Landtm, framställda af R. o. Ad. bifallna propos. hörts utmärkt klar och tydlig.
Den innefattade först ett bifall till de 696,000 r:dr, och derefter elt tillägg af rotefrihets-medlen lill ett belopp af 22,5oo.
Jag har funnit denna propos. särdeles klar och tydlig.
Hr Rosenblad fann propos:n så utmärkt klav och tydlig, får jag förklara, alt jag icke fann den så tydlig; ty StatsUtsk. kan vidblifva sitt beslut, och Den ii Augusti e. m. säga att Krigs-coll:m skall få de 22,5oo r:drna i afräkning på 696,000.
Hr Frih o. Landtm, hemställde, otn R. o. Ad. ansåg något tillägg nödigt lill förtydligande af Ståndets beslut.
Hr von Hartmansdorff önskade att ännu en gång fä höra propostn upprepas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att proposm varit den, huruvida R. o. Ad. ansåg att för Krigs-collegii departementer skulle uppföras ett anslag af 696,000 rldr, och derjemte de under nämn af rotefrihets-medel ingående summor, hvilka man kunde beräkna till 22,5oo r:dr.
Del är blott för formriktighetens skull, som jag tager mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på det beslut, sorn nyss fattades, att från detta anslag öfverflytta de 12,000 r:drna.
Jag fruktar, att det icke blef observeradt i protocollet.
Landtm, yltrade, att, i afseende på den propos., som af honom blifvit framställd, ang:de de 12,000 r:drna, han trodde sig hafva begagnat samma ordalag, som Ulsk. förut begagnat vid omnämnande af denna sak, och som Frih. Sprengtporten nu nyttjat, nemi. att dessa 12,000 r:dr skulle öfverflyttas från Fortifications-afdelnm till Topographiska corpsens slat, hvarigenom Hr Landtm, trodde, att allt missförstånd vore håfvet, så att nämnda summa icke kunde anses såsom ett nytt anslag; och hemställde Hr Landtm., om R. o.
Ad. ansåg någon rättelse i beslutet böra inflyta.
Jag ber att få anmäla min reservation mot beslutet.
Det är sagdt af Presidenten i Krigs-coll:m, att minst 18,000 r:dr utöfver de 69,000, som hittills varit Krigs-collegii departementer anslagna, behöfvas för att bereda åt bevärts-manskapet den materiel och beklädnad, som fordras för bevärts-ynglingarna under dessa 12 dagars öfning, som ar bifallen; men deremot har man icke beviljat ett enda runstycke för detta behof, ty dessa 22,5oo r:dr ägde 3:dje hufvudtiteln förut.
Jag anser mig böra anmäla min reservation emot detta beslut, emedan det ser ut, som vi bifallit en förökning af 22,5oo r:dr, då vi verkligen icke gifvit ett runstycke.
Jag vill nämna detta, på det ej vederbör., som berätta för publiken, måtte inför henne skräppa med dessa 22,5oo r:dr, som är nätt upp noll i titelns tillgångar.
2Ö:te punkten.
Lifmundering för indelta infanteriet. 2 7 : d e punkten S p a n m å I s-u p p h a n d I i n g och bageri-kostnad. 2 8:de punkten.
Ved- o eli ljuspenningar, för fästnings- och garnisons-orter.
Den' ii Augusti e. ra. 343 2 9:de punkten.
Skrifmaterialier och expenser, m. m.
Dessa fyra punkter hiföllos. 3o:de punkten.
Rese- och t r acta menis penningar för militäre embets- och tjenstemän.
Då jag icke kan dela StatsUtsk:s åsigt, alt, genom de af Ulsk. föreslagna åtgärder, några egentliga besparingar stå att vinna, hvarigenom skulle erhållas tillgång för bestridande af utgifter, som äro af tillfällig beskaffenhet; och då, enl. hvad K. propostn omnämner, och hvilket ej blifvit vederlagdt, erfarenheten vitsordar nuvar. anslags otillräcklighet: så får j )g begära propos. å bifall lill ifrågavar. anslags uppförande såsom föi slags-anslag.
Hr Peyron anförde skrifteligen:
Jag får vid 3o:de punkten, ang:de rese- och tractamentspen n ingal' för militäre embets- och tjenstemän, hvilket anslag jemväl är stäldt under Krigs-collegii särskilda förvaltning, åberopa hvad jag i anledn. af H. Ulsk:s förra betänk.
(,N:o 44) ådagalagt, nemi. att, efter beräkning för 10 år, dessa utgifter i medeltal uppgått årligen till nära 18,000 r:dr; och då det nuvar. anslaget endast är 6,666 r:dr 32 sk. samt således alldeles otillräckligt, torde angeläget vara, att bristen deruti varder betäckt genom tillgångar, som bestämdt kunna påräknas.
Jag yi kar således nödvändigheten att medel anvisas till fyllande af detta behof, samt att, enär ifrågavar. utgifter till sina belopp årligen omvexla, K.
M:s nåd. propos. om ett förslags-anslag härtill helst måtte antagas. Hr af Dalström, Gustaf Jac.: Sedan Krigs-collegii President upplyst, att åtgången af medel till rese- och tractamentspenningar 3 gånger öfverstiger den dertill anslagna summa, kan jag ej underlåta att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på den knapphändighet, hvarmed Utsk. sökt komma ifrån denna titel.
Utsk. har nemi. vägrat Konungens propos. att anslaget måtte uppföras sorn ett förslags-anslag; deremot har Utsk. sökt komma ifrån saken derigenom, att det anvisat bristen på indragningar, som kunna komma att ske.
Om nu icke indragningar skola komma att äga rum, hvarpå jag mycket tviflar, i afseende på arme'ens nuvar. förhållande, så blifva ju icke heller några medel disponibla för det förstnämnda andamålet,.
Jag gratulerar verkligen den militära tjensteman, som presenterar i Krigs-coll:m sin reseräkning och får till svar: räkningen är väl riktig, men som medel ej finnas till dylika utgifters bestridande, anslagna till större belopp än att de äro redan åtgångna, måste sökanden tills vidare afvakta tiden.
Att anvisa på förmodade högst osäkra besparingar, förefp" 344 Den ii Augusti e. m. gifva anvisning på en person, hos hvilken man förmodade sig i framliden få någon fordran.
Man kan visserligen, om man så behagar, yttra, att man förblifver vid den sats att 2 X 2 är
Då det torde vara omöjligt att för en tid af 5 år kunna förutsäga huru många resor kunna behöfvas för 3:dje hufvudtitelns räkning, och då skäl icke finnas, hvarföre anslaget till militära resor skall vara mindre än för civila resor, saint då förflutna urs erfarenhet visat att det bestämda anslaget har blifvit öfverskrida 3 gånger sitt belopp för behöfliga; så torde det ända till evidens vara bevisadt, att anslaget endast bör som ett försjags-anslag uppföras, hvarom jag anhåller om proposition.
Hr Lefre'n: Jag instämmer så mycket hellre i den siste talarens åsigt, sorn det hittills någorlunda varit tillfälle att godtgöra dessa behof med besparingarna på 3:dje hufvudliteln; men då man vid denna riksdag går systematiskt till väga att göra besparingarna så små som möjligt, så är det verkligen nödvändigt att påyrka ett förslags-anslag, då det nu var. anslaget knappt till §:del motsvarar behofvet.
Ad.•behagade bifalla Utsk:s förslag i 3o:de punkten.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., på sätt K.
M. föreslagit, att detta anslag skulle uppföras till 6,666 r:dr 32 sk , iklädande sig egenskapen af förskigs-anslag.
3i:sta punkten.
Värfnings- och recapitulations-penningar.
Utsk. anför väl, att detta anslag, som har för ändamål att utgöra en tillgång för ersättningar åt compagni-chefer vid de tillfällen, då de genom olyckshändelser göra förlust af manskap, blott till ringa del blifvit aniitadt; men då hela anslaget utgör endast 1000 r:dr, synas inga *käl påkalla dess upphörande, enar möjligheten att behöfva anlita ett sådant anslag oförändrad qvarstår, och genom rubrikens borttagande, fråga om dylika ersättningars behörighet framdeles möjligen kunde uppstå.
Jag anhåller om afslag å Utsk:s förslag, och om anslagets bibehållande oförändradt.
Ad. behagade bifalla Ulsk:s förslag i denna punkt.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att det förut varande anslaget af 1000 r:dr b:co, för det i denna punkt
Den ii Augusti c. ni. punkt afsedda ändamål, äfven hädanefter borde å stat uppföras. 3 2:dra punkten.
Durchmar seli-kostnader och oförutsedda utgifter.
Bland de anmärknrr, som vid Utsk:s första betänk, blefvo gjorda, fanns en af vigt, den nemi. att
Utsk. måtte yttra sig em hvad som bör förstås med lättade utvägar för truppers transporterande, på det att, i händelse meningen vore att ångbåtslägenheter måtte begagnas, R.
St. mätte derom uttala sin öfvertygelse, och Krigs-styrelsen erhålla visshet, att Ständerne ikläda sig ansvaret för de förluster, som genom olyckshändelser möjligen kunde för statsverket samt för rust- eller rotehållare inträffa, jemte den drygare kostnad, sorn stundom åtföljer detta transporteringssätt emot hvad som äger rum vid vanligt tåg.
A denna framställning har ej följt öfvertygande svar, hvarföre jag, vidhållande hvad jag under discussionen öfver betänk.
N:o 44 yttrade, nu yrkar afslag å Utsk:s förslag, och anhåller om propos., att de båda ifråga v ar. anslagen må uppföras till samma belopp som i gamla staten.
Då, mig veterligen, under sednare tider icke något lättare communicationsinedel uppfunnits, som kan vara lämpligt för truppers transporterande, än medelst ångfartyg, föreställer jag mig och tror mig kunna yttra, i anledn. af de discussioner jag öfvervarit inom StatsUtsk., att någon annan mening tued StatsUtsk:s förslag icke kan vara, än att Utsk. afsett truppers transporterande genom ångfartyg.
Denna upplysning har jag ansett mig böra meddela, enär, till följe af anmärkn:r, Utsk. icke ansetts hafva yttrat sig nog tydligt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att, på sätt StatsUtsk. föreslagit, anslaget för durchmarschkostnader borde nedsättas till 20,000 r:dr, och för oförutsedda utgifter till 45,ono r:dr.
Ad., att anslagen ander nyssnämnda tvänne rubriker borde uppföras till samma summa som hittills.
Likaledes biföll R. o. Ad., uppå derom särskild gjord propos., Utsk:s i utlåt.
N:o 202 framställda förslag om ett anslag af gooo r:dr b:co att användas till ersättning åt inqvarteringsgifvare. 3 3: d j e punkten.
Mililise-bostiills-cassans r eserv-hemmans-rän tor.
Bifölls. i, H. 44 3.',6 D e n n Augusti e. m. 34°1 e punkten.
Ersättning af gage oell spannmål till det manskap vid väi'fvadep'eg:tena, som, utöfver den till permittering bestämda styrka, uti tjenstgöring qvarblifver.
Frill. Cederström, Bror, uppläste följande:
På grund af de anmärkn:r, som blifvit gjorda vid denna punkt uti betänk.
N:o 44) lår jag anhålla om propos. på bifall till K.
M:s nåd. framställning, att utgifter af denna beskaffenhet må, i händelse af behof, å statsverkets öfverskott af statsinkomsterna anordnas, samt brödmönstrings-rullorna tagas till grund för utgifternas belopp.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande i denna punkt.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att denna ersättning skulle, i händelse af behof, utgå från Riksg.- eont., och brödmönstrings-rullorna tjena till grund för de blifvande verificalionerna. 35: te punkten.
Anslag, som kunna erfordras för betäckande af utgifter, hvilka kunna blifva förenade med antagandet af en ny inqvarteringsordning för städerna i Riket. R. o. Ad. fann denna punkt för det närvar, icke erfordra någon åtgärd. 36:te punkten Underhållet af Lifgardets till häst casern- och stallbyggnader samt lys håll ningen i samma regementes stallar.
Hr Peyron uppläste följande:
Vid denna punkt nödgas jag äfven ytterligare åberopa hvad jag i ämnet yttrat vid H. Utsk:s utlåt N:o 44 j och då Utsk. vidblifvit sitt beslut, blott derföre att Borgare- och BondeSt:n bifallit och PresteSt. utan anmärkn. lemnat förslaget, hvilket skett af skäl, att ingen inom denna del af Representationen varit i tillfälle lemna de upplysningar, jag inom detta Stånd meddelat, får jag vördsammast i detta afseende yrka bifall å K.
M:s proposition. H. Ex. Hr Gr.
Det torde tillåtas mig fästa uppmärksamheten derpå, att förhållandet vid Gardet till häst är olika med förhållandet vid Fotgardes-reg:tena, af det skäl, att
Lifgardets till häst casern-byggnad icke är fullbordad utan under byggnad och således icke kunnat ännu till reg:tet aflemnas.
Hvad lysning och renhållning beträffar, har reg:tet intet anslag derför, utan bekostas sådant af sqvadrons-eheferna.
Af båda dessa orsaker får jag afstyrka Utsk:s förslag i denna punkt och anhålla om bifall till den K. propostu.
Den ii Augusti e. m.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt, i denna punkt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåg, att hvad K. M. i afseende pä denna fråga föreslagit borde bifallas, och således nu af R. o. Ad. beviljades.
Ropades ja. 3y:de punkten.
Användandet af de besparingar, hvilka kunna uppkomma genom indragningar, föreslagna att å 3 hufvudtiteln äga rum.
Till följe af de beslut, sorn R. o. Ad. förut fattat, fann Ståndet att Utskts utlåt, i denna punkt, äfvensom de frågor, som omfattas af de bilagda tabellerna, litt.
A och B, komme att förfalla.
Utskts förslag i utlåt. N: o 44' a n g: d e und. skrifvelse till K.
M. om framläggande af en plan till försvarsverkets organisation.
Jag minnes icke huruvida jag, då delta betänk, förra gången förevar, gjorde den erinran, att denna sak, efter mitt förmenande, icke angår StatsUtsk.
Det är en organisations-fråga; och om Stäoderne hafva någon önskan derutinnan, så bör den af Ekon.Utsk. anmälas, och Ständerne fatta .deras beslut deröfver.
Jag betvidar i sanning det gagn, Riket skulle hafva af ett sådant Sländernes meddelande.
Troligen lärer hvarken Preste-, Borgare- eller BondeSlåndet kunna yttra något särdeles angtde annéens organisation.
Det vore således blott ett Stånd, eller R. o. Ad., hvilket inom sig hyser officerare af armeens alla vapen, som kunde fatta något på sak-kännedom grundadt beslut.
Jag ser icke hvartill hela åtgärden skall tjena, utan tror det vara bäst om den förfölle.
Då StatsUtsk:s tillstyrkande till Ständerna att hos Konungen i underd. anhålla om framläggandet af en omfattande plan för försvarsverkets organisation helt och hållet utgår från den afslutade slatsreglerm, torde det icke kunna bestridas, att det är StalsUtskrs obestridliga rättighet att i sammanhang med denna reglering tillstyrka Ständerna en sådan underd. hemställan, som StatsUtsk. anser ändamålsenlig.
Att så tillgått vid alla föreg:de riksdagar, ehuru tillstyrkandet icke haft samma föremål som nu, behöfver icke bevisas; och R. o. Ad. behöfver blott gå till sina dagliga förhandlingar för att finna huru ofta det anses nödvändigt äfven af Ståndet att förena dylika underd. hemställanden med deras beslut.
Emot det formriktiga af saken torde således intet vara att invända.
Att det är nödvändigt att försvarsväsendet uppgöres ur en omfattande synpunkt lärer icke kunna bestridas, äfvensom jag ingalunda kan föreställa mig, att Konungen skulle med missnöje se att 348 D c n 11 Augusti c. m.
Ständerne med förtroende vända sig till honom i en så vigtig fråga.
En talare har anmärkt helt nyligen det förhållande, hurusom, vid tillfällen då Regertn företagit sig alt organisera, det ofta slutats så, att besparingarna blifvit använda till andra statsbehof och icke på försvarsverkets förbättrande; allt delta visar nödvändigheten att betrakta vårt försvarsväsende ur en omfattande synpunkt, och att dessa angelägenheter behandlas i samråd mellan Regering och Ständer.
Jag får för min del förklara, att jag anser denna hemställan vara dén vigtigaste af allt hvad StatsTJtsk. framställt, samt att endast derpå och på Konungens bifall dertill, — hvilket jag icke betvifla!’ lemnäs efter de förklaringar som flere af krigsväsendets chefer afgifvit, — vårt försvarsverks fullkomnande i främsta rummet bör grunda sig, och att Ständerne icke skola vägra de anslag, som bevisligen fordras för fäderneslandets trygghet.
Då fråga är om ett så heligt föremål och hvarje representant sjelf åskådligt kan se behofven och göra sig redo för dem i ett sammanhang, skall visserligen icke heller bifall vägras till det, som befinnes oundgängligt.
Jag tillstyrker bifall till StatsUtskts framställning.
Mr Lefren:
Min erfarenhet'visar mig, så vidt det rörer riksdagsfrågor, alt när framställningar om anslags behöflighet göras, så linnas åtskiIlige, som icke äro i den ställning att kunna uppfatta behofvet från sin rikliga synpunkt, benägne att afstå hvad som begäres, anseende det vara för mycket betungande för Staten.
Samtidigt med dem finnas andra, som anse hvad som begäres så litet, alt långt ifrån alt uppfylla ens de närmaste behofven, det icke kan anses tillfyllestgörande för landets försvar.
Till dessa sédnares antal har jag alltid räknat mig, ty Regerln har alltid vid hvarje riksdag begärt för 3:dje hnfvudtiteln vida mindre än som behöfves, hvartill obenägenheten att lemna anslag förmått Konungen.
När nu ändtligen det framställes från ett StatsIltsk.
, — som, för att uttrycka hvar sak med sitt eget namn, dirigeras af en s. k. opposition, — om nödvändigheten att äga en omfattande plan för Rikets försvar, tror jag att den sida, lill hvilken jag räknar mig, bör med ifver och allvar omfatta denna framställning och understödja densamma, ty nu blir icke Reger:n mera blottställd för beskyllningen att i oträngd! mål hafva framkommit med sina förslag; och det går af med små smulor att sätta sig i försvarsstånd.
Jag tillstyrker för min del, att R. o. Ad. gifver sitt bifall till detta förslag från StatsUtsk.; måhända blir det just detta, som kommer att göra en fredstractat mellan opposilionen och dem, som vid alla riksdagar arbetat för statsbehofvens fyllande.
I afseende på frågan om ett ulveckludt systcme för vårt försvarsverk, kati gerna icke Dell 11 Augusti C.
Hl. 34g finnas ibland Svenskar annat än en tanke, oell man bör således med Ulsk. önska att en sådan plan må fastställas; men en så naken framställning, som den Utsk. bär gjort, kan ej leda till målet.
Jag skulle förmoda, att om Utsk. vill hafva någon följd på hvad det framställer, skulle Utsk. bort omfatta tillfället att till Konungen äfven framföra sin vilja att anslå hvad som fordras för ett sådant ändamål, då förslaget för Ständerna framlägges ang:de försvarsplänen.
Att deremot naket framställa den frågan, utan att tillika frambära lill tlironen Ständernes vilja 'att medverka lill behofvets fyllande, anser jag icke vara rätt.
— I afseende på sjelfva framställningen måste jag erinra, att Hr von Hartmansdorff har rätt.
Frågan om en skrifvelse, sådan som den föreslagna, har icke varit remitterad till StalsUtsk.
Detta Utsk. har visserligen icke rätt att väcka motion i andra frågor än dem, som stå i omedelbart sammanhang med statsreglenn, till hvilken frågan om denna skrifvelse nu visst icke hörer; men jag skulle tro, att äfven med förbiseende af denna form, om Ständerne vilja bifalla denna skrifvelse till Konungen, den borde i afseende på innehållet amplifieras, med förklarande att
Ständerne i sådant fall voro benägne att bifalla hvad till försvarsverkets fullbordande erfordras.
Med afseende på de skäl Hr Lefre'n anfört, skall jag för min del vara benägen att öfverse med bristerna i formen för ifrågavar framställning; men jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att styliseringen till denna skrifvelse icke innefattar en begäran 0111 en fullständig plan, sådan Konungen kunde linna den nödig och för fäderneslandets sanna behof lämplig, utan innefattar redan på förhand oundersökta och opröfvade grunder för denna plan.
Det heter nemi.: ”på det R.
St. må blifva i tillfälle ”att i ett sammanhang besluta öfver de åtgärder, som erfor”dras, för att, i förening med en afsedd lindring i de luftandes och roterings-skyldiges besvär, befordra den utsträckning af bevärts-manskapets öfning, som tillika bör ”äga rum”.
Oberäknadt att, som jag förmodar och hoppas, de rust- och roterings-skyldige må få behörig lindring redan vid denna riksdag, och således behofvet derom mindre förekomma vid ett blifvande riksmöte; så bör man ej på förhand, annat än på sin höjd i allmänna termer, yttra sig om ordningen för denna reglering.
Om derföre en skrifvelse skall afgå, hemställer jag, om ej den kunde ungefär erhålla följande lydelse: att R.
St. hos K. M. anhålla, att K.
M. täcktes förelägga nästkommande
Ständer en omfattande plan till försvarsverkets organisation i dess helhet, på det sätt, som, med möjligaste lindring för de skattdragande, på bästa sätt befrämjar fäderneslandets försvar.
Då är den gemensamma grundsatsen uttalad, som är fäderneslandets försvar, med afseende tillika på nödig lindring för de skattdra - 35o Den ii Augusti e. m. gande, och då har man ej a priori framställt något villkor för Konungen.
Jag anhåller, att det förslag till skrifvelse, som jag framställt, mätte antagas.
Hr Lefre'n: Jag är ledsen att icke kunna dela min gamle vän Hr Rosenblads åsigter.
Han föreslår att taga från förslaget till skrifvelse just de ord, som jag anser vara de väsendlligaste.
Jag skulle vilja, med bibehållande just af detta bestämda påpekande om bevärrs-exercisens utvidgande, utesluta allt det öfriga.
Hvar och en som vet huru det går till mellan riksdagarna, som deltagit i corniteer och dylikt, han känner att då fråga Blir om bevärts-manskapets större öfning, så säger mati: ja, det vore visst nyttigt och önskvärdt, men det möter så många svårigheter att komma fram nied frågan derom till Ständerna.
Hvad kan nu vara behagligare för fosterlandsvännen, mera tillfredsställande, än att Ständerne på förhand uttala den önskan, att en utvidgad bevärings-exercis och öfning lägges till grund för den plan, som sökes.
Jag tillstyrker, att man icke måtte uttaga denna punkt, allt annat rätt gerna örn så behagas, men icke hvad som rörer beväringen, ty deri ligger vårt försvar, — kärnan till vår säkerhet; och jag lägger på hvarje
Svensk mans bjerta alt icke afslå framställningen, då oppositionen sjelf går fram nied en önskan i denna vigtiga sak.
Det vore att skjuta ifrån sig dem, som vilja blifva våra vänner i denna fråga.
Då jag hör män af yrket, och en man som jag så mycket värderar, som Hr Lefren, yrka på skrifvelsen, så vill äfven jag blunda för form-felet, ifall det af Hr Frih. o. Landtm. kan öfverses.
Då jag bär, å ena sidan, hörer yrkas af Frih Jac.
Cederström, att man för ändamålet behöfver mera medel än hittills, — och troligen är det också Hr Lefrcns mening, att om Rikets försvarsverk skall bättre organiseras, så behöfves mera penningar; —■ då är det väl icke skäl, att som inledning å andra sidan tala om nedsättning i de bidrag, som behöfvas för försvarsverket.
Under hela den tid, som 3:dje hufvudtileln varit under öfverläggning, hafva vederbör, män af yrket försäkrat, att offieerarnes antal icke kan nedsättas, ty då saknar beväringen befäl; alt styrkan af det stående manskapet icke kan nedsättas, ty då saknar beväringen den ram, som hennes hållning fordrar för att genom blandning nied öfvade soldater blifva rätt användbar.
Följaktligen bör hvarken befäl eller manskap kunna lill antalet förminskas.
Huru skall mair då kunna bereda lindring i de ruslandes besvär?
Innefattar ej skrifvelsen vid sådant förhållande en motsägelse?