Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller blott att få upplysa, att det ifrågav:de anslaget tillkommit i följd af den af R.
St:r hos K.
M. vid 1856—58 års riksdag gjorda begäran, att ett sådant arbete måtte verkställas.
Det vore då besynnerligt, om R.
St:r nu skulle indraga detsamma, och jag får således anhålla om bifall.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utskits förev:de hemställan, gjordes propos. på bifall till densamma och besvarades med ja. 43:dje punkten.
Utskits hemställan bifölls. 44:de punkten.
Det ar kändt, att officerskårerna nödgas bekosta uppförandet vid mötesplatserna af samlingsrum för dem sjelfva, utan att staten någonsin bidragit till detta ändamål.
Om nu K.
M. beslutar flytta mötesplatsen från ett ställe till ett annat, synes det vara hårdt, att officerskåren skall sjelf bekosta äfven flyttningen af sin byggnad.
Jag hemställer, om man kan göra någon billigare begäran än den, som här blifvit framställd, och hvilken förut varit gjord hos K. M., som, efter det Krigs-Coll. granskat och gillat den till 6,240 rdr upptagna kostnaden samt tillstyrkt dess utbetalande, dock afslog densamma på den grund, att inga medel funnos för ändamålet tillgängliga.
Frågan har nu kommit upp på grund af enskild Den 26 Mari e. m. 333 motion, och jag hemställer, då billighet och rättvisa tala derför, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, för ändamålet bevilja 6,000 rdr rmt.
Jag instämmer med Gr.
Sparre, och då både chefs-embetet vid reg:tet officielt gjort framställning hos K. M. i ämnet, och Krigs-Coll. afgifvit underd. tillstyrkande, synes detta väl utgöra tillräckliga skäl för bifall till motionen.
Frih. af Ugglas, Gustaf: Just hvad den siste talaren anfört, att nemi. K. M. förklarat sig icke kunna bifalla chefsembetets framställning, synes mig tala för afslag, då således behofvet varit pröfvadt, utan att blifva godkändt.
Dessa byggnader uppföras ofta prydligare och större än behofvet kräfver, och äro h. o. h. officerarnes enskilda egendom, och kronan har med dem intet att »katta; jag tror derföre att ett bifall till motionen kunde blifva ett ganska farligt prejudikat, och anhåller om godkännande af den af Stats-Utsk:t uttalade åsigt.
Det synes mig vara så mycket större skäl att bifalla denna motion, då man besinnar att J af kostnaden skulle falla på underoflicerarne, hvilka sannerligen äro så illa lönade, att de ej hafva råd att kasta bort en enda skilling.
Jag tror verkligen att vi hafva råd att bevilja detta ringa belopp, då begäran derom icke kan nekas vara grundad på den enklaste rättvisa.
Hamilton, Malcolm Walter:
Det synes mig vara ganska orättvist, att icke officerarne vid mötet erhålla husrum på kronans bekostnad.
Man säger visserligen att de kunna bo i tält, men icke ens dessa få de utan betalning.
Desto obilligare vore det då, om de äfven skulle tvingas betala flyttningen af sin paviljong, som de varit tvungna att uppföra på egen bekostnad.
Jag anhåller derföre om bifall till motionärens förslag.
Det understöd, jag i denna sak vunnit, har öfvertygat mig om hvad jag viste förut, att man icke förgäfves vädjer till R. o. Ad., då man förer billighetens och rättvisans talan.
Något farligt prejudikat behöfver man icke frukta, då flyttning af mötesplatser sällan torde inträffa, och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte bevilja denna lilla summa af 6,000 rdr, för det ifrågav:de ändamålet.
Hvad prejudikatet beträffar, torde faran icke vara så stor, då man vet, att någon sådan förändring af mötesplats icke inträffat sednare än för 23 år sedan, nemi. för Vesterbottningarne. 334 Den 26 Mars e. m. Gr. Snoilsky, Gust. Fredr.:
Då man synes betrakta dessa byggnader som en slags lyxartiklar, vill jag blott nämna, att det för truppens välbefinnande ansetts nödigt att uppföra baracker, hvilket äfven skett på statens bekostnad; men för officerarne är ingen åtgärd i detta afseende vidtagen.
Den beqvämlighet, som är nödvändig för manskapet, torde väl då icke böra anses som en lyx för befälet.
Jag anser visserligen icke dessa byggnader som lyxartiklar, men då de vid alla reg:ten tillhöra officerskårerna enskildt, så synes mig, att staten icke bör med dem taga någon befattning.
Som jag sjelf tjenst gjort vid 3 af Vestgöta-reg:tena, känner jag närmare förhållandet med denna fråga.
Vid mötena tiände det icke så sällan att snön låg qvar på marken, och det blef då nödvändigt för officerarne att skaffa sig en särskild byggnad, der de åtminstone kunde äta och vara tillsammans under rastetiderna.
Det finnes visserligen en gammal generalordre af 1812, som utlofvar att kronan skulle förse officerarne med tält, så vidt sig göra läte; men så kom kriget, och denna ordre föll i glömska, samt har sedan aldrig kommit till verkställighet.
Skall nu detta reg:tes officerskår underkastas en särskild kostnad, till följe af mötesplatsens flyttning, så beginge man en dubbel orättvisa, och jag anhåller derföre om bifall till motionärens hemställan.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle bevilja en summa af 6,240 rdr 60 öre till ersättning af kostnaderne för flyttning af Westgötha-Dahls
Regementes officers- och under-officers-korpser tillhöriga byggnader från res:tets fordna mötesplats Nygårdsängen till den nya mötesplatsen Grunnebohed; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och beviljande af ofvanberörde anslag, då svaren utföllo med många ja, jemte ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m.
Den 28 Mare t. m. 335 Lördagen den 28 Mars 1863.
Justerades 1 prot.-utdrag för den 26 dennes och prot:t för den 7 sistl.
Hrr Elektorers lista vid val af 2 Suppleanter i Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t efter N:o 1187, Hr Hay, fullm.
Gr. Lagerberg, Gustaf Fredrik, och N:o 2149 Hr Liljensparre, fullm.
Gr. Sparre, Eric Theodor; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 1586 Hr Raab, fullm.
Raab, Hugo; samt
N:o 1824 Hr von Törne, fullm.
Hr Nordenfalk, Erland.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Särskildta Utsk:t för Sjölags-förslagets behandling efter N:o 2308 Hr af Ström, Carl Ferdinand; och befanns dertill bafva blifvit utsedd: N:o 1749, B.
Hr von Ehrenheim, Pehr Jacob.
Jag anhåller att en inbjudning till de öfriga Stånden måtte utfärdas att förena sig i det beslut, som R. o. Ad. fattat i afseende å 10:de punkten af StatsUtsk:ts Betänk.
Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade bifalla Hr von Knorrings nu väckta förslag, att de öfriga Riks-Stånden skulle inbjudas att förena sig uti R. o. Ad:s under sisthållne plenum fattade beslut, att, med afslag å Stats-Utsk:ts i sednare delen af 10:de punkten i Utlåt.
N:o 66 gjorda hemställan, bevilja ett extra anslag af 4,900 rdr till löneförbättring åt Lif-bevärings-reg:tets befäl i kaptens- och löjtnants-graderne.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Exped.-Utsk:ts den 26:te dennes bordiagde skrifvelse-förslag N:o 336 Den 28 Meri f. tn. 67, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens första hufvudtitel.
Föredrogs ånyo sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon -Utsk:ts den 18 och 21 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 21, i ani. af väckta motioner om skjutsningsbesvärets ordnande.
Landtm, hemställde, att detta Betänk, skulle punktvis företagas till afgörande.
Härvid anmälte sig och yttrade Frih.
Då Betänk:t om fattar en organisationsfråga, och då den ena punkten så nära sammanhänger med den andra, att man under diskussionen omöjligen kan behandla delarne hvar för sig, utan att beröra det hela, får jag vördsamt framställa, huruvida icke det må vara tillåtet att under ölverläggningen behandla frågan i sin helhet.
Skulle det sedermera visa sig att frågan sönderfaller i olika delar, kan ju särskilda propos:r dera framställas.
Ehuru föredragningen, efter min tanka, bör ske på sätt den föreg:de talaren framställt, enär man svårligen lärer kunna diskutera den första punkten, * utan att äfven behöfva vidröra den andra, får jag likväl hemställa att besluten punktvis må fattas.
I motsats till Frih. Sprengtporten, tror jag att lämpligast vore, om detta Betänk, punktvis komme att föredragas, ty då den första punkten innehåller att gästgifveri-, håll- och reserv-skjutsen samt post-skjutsen må skiljas från jordbruket, för att öfvertagas af staten, anser jag att densamma, liksom en grund för de öfriga, först bör behandlas, innan man bestämmer sig för de andra.
Jag förenar mig med Frih. Tersmeden.
Jeg har för min del icke kunnat upptäcka någon skillnad emellan mitt och Frih.
Tersmedens yrkande, ty jag har ju icke beslridt att, om under diskussionen frågan komme att skilja sig i flere delar, särskilda propos:r kunde ske.
Gr. Anckarsvärd, Garl Henrik:
Då enligt min tanke diskussionen bör företagas öfver Betänk:t i dess helhet, får jag förena mig med Frih. Sprengtporten.
Sedan öfverläggningen ang:de sättet för Betänk:ts föredragning härefter förklarats slutad, yttrade Hr Gr. och Landtm., att Den 28 Mars f. m. 337 att, innan han framställde propos. på de yrkanden, som rörande löredragnings-sättet blifvit gjorda, ansåge lian sig böra i R. o. Ad:ns minne återkalla, att då vidlyftiga förslag tillförne varit föremål för Ståndets pröfning, och beslut om deras föredragning punktvis fattats, sådana beslut aldrig ansetts utgöra hinder för en ledamot att, vid en särskild punkts föredragning, yttra sig öfver, vare sig förslaget i dess helhet eller andra delar deraf, så vida han för utveckling af sin åsigt i ämnet funne en sådan öfverblick nödig, utan hade man med beslut om punktvis skeende föredragning endast afsett att inskränka ledamöternes rätt att framställa yrkanden till de särskilda delar af ett i flera punkter uppstäldt Utsk:s-Betänk., som hvar efter annan till afgörande företogos, ett förfaringssätt, som i de flesta fall jemväl vore för åstadkommande af reda i ärendenas behandling alldeles nödvändigt; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med förmälan att, i afseende å sättet för föredragningen af nu ifrågav:de Betänk., hade yrkats, dels att detsamma skulle punktvis föredragas, och dels att föredragningen skulle omfatta Betänk:t i dess helhet, framställde propos. å dess föredragning punktvis och, då dertill svarades flere ja, jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Härefter föredrogs:
Utsk:ts öfverst å sidan 14 gjorda hemställan i fråga om gästgifveri-, håll- och reserv-skjutsens, samt post-skjutsens skiljande från jordbruket m. m.
Det nu oss förelagda Betänkt är af den beskaffenhet, att jag med glädje åt detsamma skulle vilja gifva min röst.
Enligt min tanka eger det en fullkomligt riktig grund och åsyftar ett fullkomligt riktigt slut; det är likväl behäftadt med ett fel, nemi. att, med den sammansättning, som vår nuv:de representation har, icke ega den ringaste sannolikhet att blifva af mer än ett Stånd bifallet.
Således om man strängt vill hålla på ett bifall till detta Betänk, utan all modifikation, blifver följden troligen att man, i valet mellan allt eller intet, får intet; och skulle detta, enligt min tanka, vara ett ganska olyckligt resultat, ty man bör ej längre uppskjuta frågan om skjutsningsbesvärets ordnande i vårt land.
Då man sålunda, enligt mitt förmenande, icke kan få allt, hvad man bör hafva, på en gång, är jag böjd för att, under vilkor att man går i den riktning, som är den rätta, man nu åtnöjer sig med ett steg i denna riktning.
Jag kan deremot icke ingå på ett förslag, huru fördelaktigt ari detta månde låta, som innebure en afvikelse härifrån; och är det af den anledning som jag icke med min röst kan biträda reservantens, Hr Gr.
Björnstjernas förslag.
Om nu den grundsatsen blir etablerad, att skjutsningsbesväret skall skiljas från jordbruket, så är jag nöjd, om blott ett mindre steg i denna riktning tages. H. III.> 22 338 Den 28 Mars f. m.
Sedan man vid sista riksdagen fonnit att det af Bonde-St. äskade försiags-anslag af 600,000 rdr icke kunde, till följd af dess höga belopp, af de öfriga Stånden antagas, öfverenskom man, efter förberedande sammankomster, om ett lörmedlingsförslag.
Besv- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 23, som var en följd af detta förmedlings-förslag, bifölls af R. o. Ad. samt Bonde-St.
För de af R. o. Ad:s ledamöter, hvilkas tid icke kunnat medgifva att taga reda på de temiigen vidlyftiga och invecklade förhållandena i detta ärende, vill jag i största korthet upprepa innehållet af detta Betänk.
Det innehöll väsendtligast att, ehuru skjuts-skyldigheten ej då genast kunde skiljas från jordbruket, detta dock borde ske, och att, till vinnande häraf, entreprenader skulle öfverallt i hela riket upprättas, hvilka borde till f af kostnaden bestridas af de skjutsskyldige och till jj af staten.
Till betäckande af denna fjerdedel beslöto de båda Stånden att ett försiags-anslag af 200,000 rdr skulle anvisas på öde hufvudtiteln, att utgå under följ:de stats-regleringsperiod.
Bland de detaljer, på hvilka förslaget var baseradt, var den att, på de ställen, der kostnaden vore stor, höja skjuts-penningarne till ett belopp af 1: 50 pr mil.
Jag har nu såsom motionär förnyat detta förslag, hvarom R. o. Ad. samt Bonde-St. voro ense, emedan jag ansåg det hafva de flesta chancerna för sig, ty, hvad Borgare-St. vidkommer, har jag all anledning att hoppas att förslaget nu der vinner bifall.
Preste-St:s beslut röjer äfven en viss välvilja, enär det af dem beslutade anslag öfverskjuter med 40,000 rdr det belopp, som reservanten föreslagit.
Detta föranleder mig att tro, det de två Stånden möjligen kunna vara böjda för den medelväg, R. o. Ad. samt Bonde-St. förra riksdagen antogo.
För att likväl hafva uppfyllt allan rättfärdighet, skulle jag vilja medgifva en så beskaffad modifikation, att skjutsningsbesväret äfven kunde få i vissa fall utgöras in natura, och således föreslå följide bslut: att skjutsningsbesväret för närvide icke kan från jordbruket skiljas; men att gästgifveri-, håll- och reserv-skjutsen icke vidare böra vara en jorden åliggande natura-prestation, utan så val skyldighet som rättighet för de skjutsskyldige att bestrida sådan skjutsning upphöra; dock så att den skjutsskyldige, jemlikt K. Girk:t den 2 November 1844 och K.
Kungörelsen den 11 December 1857, tillagda rätt att, på i dessa författningar stadgade vilkor, sjelf bestrida honom åliggande skjutsning i vanlig tur, skall qvarstå, så länge för skjutsens ölvertagande på entreprenad bidrag till entreprenören ännu begäres från den skjutsskyldige; att postföringsskyldigheten må från jordbruket skiljas, emot åliggande för posthemmannen att fullgöra de oriera, från hvilka de hittills varit i sin egenskap af posthemman befriade, samt, såsom följd deraf, posthemmanen tillförbindas att, i likhet med Den 28 Mars f. m. 33S andra, i skjutslag indelade hemman, deltaga i det allmänna skjutsningsbesväret, såsom detta kommer att utgöras; att skjutslagen, så väl i stad som å landet, sådane de nu äro eller framdeles blifva indelade, böra bekosta skjutsningens bestridande genom entreprenad; dervid statsverket dock vill komma skjutslagen till hjelp med j i entreprenadkostnaden; att, i afseende å kungs- och krono-skjutsningsbesväret, annan ändring icke bör vidtagas, än att hvarje skjutsskyIdigt hemman i riket förklaras böra i kungs- och kronoskjutsning deltaga, derest detsamma icke är helt och hållet eller i viss mån från kronoskjuts befriadt, eller ock fortfar att utgöra gästgifverieller post-skjutsen såsom natura-prestation; att förslaget till reglering af befordringen utaf post och resande, samt till gäldande af den derför erforderliga kostnad, godkännes med följ:de rättelser: i 36:te §:n tillägges meningen »eller ock af skjutslaget» efter orden »å någondera sidan;» 40:de §:n bör lyda: »Af de ersättningsbelopp, som i följd af upprättade kontrakt om skjutsningens bestridande å bipostvägarne skola till entreprenörerne derstädes utgå, erlägges skjutslagets andel på det sätt vid gästgifvaregårdar, der entreprenad egt rum, hittills öfligt varit, hvaremot statsverkets andel utbetalas .... utfästa»; att vid slutet tillfogas: »Ofvergående stadgande. § 42.
Under den tid, förpligtelse ännu qvarstår för hittills skjutsskyldige att deltaga i skjutsningsbesväret, skall, när, vid ingående af kontrakt om entreprenad, tillskott af skjutsskyldig fordras, denne vara berättigad att, med de vilkor K. Cirk:t den 2 November 1844 och K.
Kungörelsen den 11 December 1857 stadga, sjelf bestrida honom åliggande skjutsning i vanlig tur, derest anmälan i vederbörlig ordning sker att han vill sig af sådan rätt begagna;» att II.
St:r måtte besluta, det till betäckande af statsverkets andel i kostnaden för skjutsningsbestyrets ordnande medelst entreprenad, anvisas å 6:te hufvudtiteln ett förslags-anslag af 200,000 rdr årligen under nästa statsregleringsperiod; och att denna nya reglering af skjutsbefordringen ina träda i verket den 1 November 1804, då statsverket jemväl med J inträder i de förpligtelser, som enligt då ännu gällande skjuts-entreprenad-konlrakt åligga skjutslagen mot entreprenörerne.
Då Utsk:t ännu icke kommit i tillfälle att yttra sig öfver detta mitt framställda förmedlingsförslag, ville jag för min del yrka på en återremiss af detta Betänk.
Jag har hört invändas, att dessa 200,000 rdr skulle vara otillräckliga, att de beräkningar, som komitéen lör skjutsningsbesvärets ordnande uppgjort, skulle vara gripna ur luften.
Jag tror snarare att de vådor, man förespeglat, äro af mera luftig natur.
En anledning att misstänka detta, är att några af reservanterna icke synas hafva tagit reda på Utskts eget förslag.
D:r Land - 340 Den 28 Mars f. m. gren, hvars tankar i detta ämne lära ligga tili grund för Preste-St:s nu fattade beslut, har i sin reservation antagit att den sammanlagda förlusten för statsverket, genom den af Utsk:t föreslagna åtgärden, skulle blifva 1,008,527 rdr, ungefärligen motsvarande halfva allmänna bevillningen; men det är påtagligt, att han icke har fattat, hvarom fråga i Utsk:ts Betänk, verkligen är, ty i denna million ingå 396,000, som äro afsedda att ordna skjutsningsbesväret på postvägslinierne, och dessa höra ej hit.
Hvad dessa beträffar, så blefvo de, som ni tordén erinra er, Mine Hrr, föreslagna af skjutsningskomitén; och skulle på dem både resande och post sammanslås.
För dessa linjer, hvilkas hela väglängd utgjorde blott 160 mil, således xs:(^ det hela, och hvilkas kostnad skulle, som sagdt är, uppgå till 396,000 rdr, höjde sig, tror jag, ej en enda röst vid sista riksdagen.
Jag vet icke eller, huru man rimligen skulle vilja bestämma på förhand inrättandet af sådana linier, sedan man fått den upplysning att det endast för
xV^el af r‘^et skulle kosta 396,000' rdr och, såsom en reservant inom komitén sagt, minst 4,000,000 för hela landet.
Det är dessa millioner, beräknade för ett helt annat ändamål, som nu synas hafva föresväfvat både D:r Landgren och Gr.
Björnstjerna, hvilka icke eller skiljt på postvägar och bipostvägar, samt inräknat dessa 396,000 rdr, tillhörande en sak, som nu icke är i fråga.
Jag anser komiténs sannolikhetsberäkningar särdeles väl och omsorgsfullt uppgjorda.
Komitén har, efter en grund, beräknat det erforderliga kostnadsbeloppet för entreprenader till 705,505 rdr — ej till 770,505 rdr, ty det var ett tryckfel i Utslcts Betänk, vid förra riksdagen, som äfven fått insmyga sig nu —och, efter ett annat beräkningssätt, till 720,516 rdr för bipostsystemets införande.
Hur har komitén gått till väga?
Jo, den har uppgjort den ena kalkylen efter förhållandet af hvad kostnaden var å de gästgifvaregårdar, der entreprenader då funnos, jemförda till antalet med dem, der sådana icke funnos.
Den andra kalkylen är uppgjord efter beräkning af år 1855 utgångna skjutshästar i hela riket, med antagande, att årliga underhållet för en häst är 350 rdr, för en skjutsdräng äfven 350 rdr o. s. v. Sålunda är uträknadt hvad entreprenader i hela riket skulle kosta.
På detta sätt har man kommit till summan 705,505 rdr.
Jag kan icke tro annat än att denna beräkning finnes riktig vid granskning deraf.
I Orebro län, der skjutsningsbesväret är ganska tungt, finnas nu entreprenader vid aila gästgifvaregårdar, utom 3.
När man känner de olika förhållandena inom detta län, bestående af landslag och bergslag, och finner att man der kunnat arrangera entreprenader, så bör man tro att K. M:s Bfh:de, med någorlunda god vilja, böra kunna ordna entreprenadväsendet äfven annorstädes.
Den 28 Mars f. m. 341 Ser man på det olika utgångna antalet af hästar 1855 och 1860, så har man rätt antaga, det kostnaderna ej blifva så särdeles stora.
År 1855 utgjorde, enligt skjuts-komiténs uppgift, det utgångna antalet skjutshästar 1,373,556; år 1860, enligt statistiska byråns'uppgift, för de 23 län, derifrån uppgifter inkommit 647,581.
Lägges härtill det år 1855 utgångna antalet för Nyköpings län 63,534. och Stockholms stad . . 5,004.
Man ser således att skjutsningen ganska betydligt altagit, dels genom de ökade jernvägs- och ångbåts-förbindelserna och dels genom den dyra legan.
Från 16 län har man positiva uppgifter för alla åren 1855—1860. och de visa ett ganska eget resultat i afseende på skjutsen.
Om man äfven antager att kostnaden blir större än den blifvit upptagen till, så tror jag likväl att 200,000 rdr skola vara fullt tillräckliga att bestrida en fjerdedel af entreprenadkostnaden.
TIr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att från Högv.
Preste-St. ankommit ett prot.-utdrag, innefattande nämnde Stånds beslut i det förev:de ämnet samt inbjudning till de öfriga Itiks-Stånden att deri sig förena; hvarefter detta prot.-utdrag (N:o 242) upplästes.
Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.:
Det förhåller sig tvifvelsutan med förbättringar i vårt skjutsningsväsende på samma sätt som med reformer i alla andra vigtiga samhällsfrågor, nemi. att, om man vill komma till ett tillfredsställande resultat, det första vilkoret är att utgå från en ren grundsats, från en grundsats, som till sin sanning icke kan bestridas.
Om man besitter denna nyckel, som löser de flesta frågor, kan man äfven hoppas att åtminstone närma sig det mål, man eftersträfvar.
Förkastar man densamma, så fortfar man att famla i mörkret och att hafva det ena misstaget på det andra.
I fråga om den princip, som bör ligga till grund för vårt skjutsväsende, finnes väl ingen annan, som med rättvisa kan framställas, än att den, som begagnar sig af det biträde, som för hans fortkomst ställes till hans förfogande, äfven bör godtgöra de kostnader, som dermed äro förenade; och annorlunda har icke heller skjutsningsbesvär inom vårt land hittills blif - uppstår summan 716,119. 1855 1856 1857 1858 1859 1860 850,312. 850,734. 812,406. 483,879. 455,677. 453,530. 342 Den 28 Mars f. m. vit betraktadt.
Att vilja förvandla denna reala servitut till en skattskyldighet, icke till staten, utan till den resande, synes mig vara en princip, som både är förkastlig och äfven förödmjukande för den klass af Sveriges innevånare, som hafva detta onus sig ålagdt.
En sådan princip, Mina Hrr! tror jag ej böra betraktas annorlunda, än som en gengångare från en tvifvelsutan för längesedan förfluten tid, då man trodde sig kunna belasta jordbrukaren med hvilka bördor som helst.
Skulle åter grundsatsen stödja sig på filantropi, d. v. s. att man tycker det vara svårt för många att de få betala en dryg skjutslega, så måste jag förkasta den filantropi, som går ut på att lindra bördan för den ene, genom att hvälfva den på en annan, som i allmänhet har mindre förmåga att bära den.
Af hvad jag haft äran anföra, torde inses, att jag för min del icke kan biträda något förslag i denna del, som afviker från den princip, jag framställt, och hvilken jag anser vara den enda rätta och sanna.
Jag bestrider sålunda såsom orättmätig den fordran, att jorden skulle behöfva på något sätt friköpa sig från skjutsuingsbesväret.
Lika litet kan jag biträda det förslag, sam blifvit framsläldt, att staten bör mellankomma för att, genom sublevationer till de mest betungade skjutslagen, lindra deras besvär.