Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Och det är nu först, sedan Allmänna BrandförsäkringsWerkets DireÄions och Delägares Beflut öfwer det altLrnatik, Riksens Ständer dem förelagt, blifwit af Kongl. Maj:t i Räder bifallit, söm den ömsesidiga lagliga ätgärd, hwilken i detta mäl fordrats , kan rätteligen anses wara fulländad. —- De Wilkor som Stats-Utskottet förut BrandförsäkringsvireLHonen föreflrifwit, synas böra förblifwa
Utan all werkan, dä Urssotcet sjelst infett at nägot gällande beflur i detta mäl endast kunde fattas af Riksens Ständers klena, til hwilka detsamma ock af Utskottet blifwit hänskjutit.
Maj:t, som i en Nädig kroposllion til Riksens Ständers Stms-Utskott redan yttrat sine tänkesätt i detta ämne, anser öfwerfiödigc at nu äter erinra Riksens Ständer om den flersaldiga nyttan af allmänna Brandförsäkrings-werket, vch om dest rätt til Riksens Ständers omwardnad Den z Mars. och wälwilja- — Med öfwertygelfe ak Riksens Stäm der icke wilja wägra en inrättning, hwilken betryggar Medborgares egendom och befäster allmakt Oreclit, en hjelp, som Utan någon uposfring kan lemnäs, har Kongl. Maj:l ansett sig genom denna Dest Nådiga proposition böra understödja vireQio nons och delägarnes af Allmanna BrandförsäkringsMerker önskningar, sa wäl at fa beräkna Naman K de i Riksgälds-6ontoiret ännu qwarstående Medel , åtminstone til den i nästkommande April, samt at upbörden derstädes af Brandförsäkrings-medlen ma Lntil samma tid fa fortfara, som ock at winna rättighet, at pä sätt OireÄionen föreslagit fä, när större brandskador stola ersättas, upraga
Län i Riks-visconten til et belopp af Etthundrade Femtio Tusende (150,000) Riksdaler emot vireÄionens Revers och k/potkek af til Merkel gifne Förstrifningar.
Majit förblifwer Riksens Ständer med all Kongl.
Näd och ynnest wälbewägen. lie supra. klans )särta° UtdrD af protocollet öfwer Handels- och Rmsnce^ Arenderna, häller inför Hans Majestät Konungen Uti Stars-Rädek pä Stockholms Slott den 21 Februarii 1812. hwarwid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen war tillstädes.
Hans Lxcellenca Stats - Ministern för Wikes Arén - Den z Mars. 177 Arenderne Herr Friherre von ^»»eströ m. Stats-Raden Friherrar k osen biaä, v. platen, /^älerberb, ^ äler spar re.
Stats« 8ecreteraren ^ ärt a. r-«r»»r--rrs Stats-8ecreteraren anmälde i underdånighet föl» sande mål, som den iz innewarande mänad blifwit granstad! uti Rikets Allmänna Ärenders Beredning: VireLHonens öfwer Allmänna BrandförsäkringsWerkst underdåniga anmälan, angående det utlärande, som Fullmagtige i Riksens Ständers Riksgälds-Contoir af l^ireckionen astat, huruwida OireÄionen wille tillåta, at
Brandförsäkrings- Werkets i Riksgälds-Lontoiret junestaende och widare erhållande konä -blefwe derstädes förrantad emor lika wilkor och ranta, som 178 ars Ktzi^mente utstakade, eller om DireÄionen hallre önstade ar den Utlaga til privat?
Lans Utgifwande, dä all relation Werken emellan komme at förfalla - - - - - - - » K
Kongl- Maj:t täcktes uppå Stats - Rådets underdäniga tilstyrkande', i Räder bifalla Allmänna Beredningens härwid i underdänigher gjorde hemställan, at genom en Radig proposition til Riksens Ständer, förestä de förmoner, som OireLtiouon i likhet med Delägarnes bestut önskat at winna, sä wäl i afseende pa beräkningen af Räntan för de i Riksgälds-Lontoiret annu Lnnestäende Sjette Bandet.
N;o r's. Brand - *78 Den 3 Mars. Brandförsäkrings-Medel, som angående rättighet til Län wid pakommande hastiga behof uti RiksDisconten til det belopp af Ethundrade Femtio Tusende Riksdaler, som OireÄionen och Delägarns upgifwit ------------ In 66em krotocolli klsnr.
Wolt. 6.ilin. krotocoll > hallit a Stockholms Slott den 28 Februarii iZro, inför Hans Maja Konungen, hwarwid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen war tilstades.
Hans kxLellence Stats-Ministern för Utrikes Arenderne Herr Friherre von knZ eström, Stats-Raden Friherrar kosenblaä, v. kl»ten, E ^älerberk, ^ 6 ! e r 8 p 3 rre, Hof-Oancelleren Friherre »k Wetterstedt, Förste Lxpeäitions- 8ecreter3ren 03Nt2li-Rådet Leckm3rk,som, i anseende til Stats-SeeretLr3ren flirtas förfall af sjukdom, förrättade hans tjenst.
Til justeranäe uplastes Kongl. Majas detta krotoLvll bilagde Nådiga propositioner, af den 19 Lnnewarande manad, angående medel til Jernhandteringms upratthallande, och af den 21, angående Allmänna Brandförsäkrings-Werket, hwilka propositioner uppå Stats-Naders Ledamöters underdåniga tilstyrkande Kongl.'
Maja täcktes i Na - Den Z Mars» 179 Akader gilla; Och skulle de af Stats-8ecrstorg,-en ^äi-tL behörigen contrgsignergUe til Riksens Ständer genom Hof-LancellLl-en öfwerlemnas.
In Lciem prorocolli Henr.
Moll. (rakin kemitteraöeL til Stats- och Uanco-Utskotten.
Akidderffapet och Adeln ätffiljdes kl. ; til z.
In ftciem krotOcoili 6.
Lil vsrstolxe.
Tisdagen den 6 Mars. plenum kl. 2 9 förckiddagen.
Wsteraäes följande:
Utdrag af prmocollet, hallitiHögloft.
Ridderskapets och Adelns plenum Den 2 Mars 18 IV. S. D. I anledning af Walloch Borgare-Standets i dag upläste kroroLolis
Utdrag af den 29 sisitedne Januarii/ biföll Högloft.
Ridderffaper och Adeln den af bemälre Stand yrkade ändring i Bewillnings-Utstotrers .
Betänkande, i anlednim af Kongl. Majus
Nådiga proposition af den 6 September 1809, rörande förhöjning a Post-porto för lranctuersnclet af sadane bref, hwilka forcställas öfiver Stralsund til Hamburg och andra Utrikes Orter, samt den derjemtewäckca fraga,huruwida Kongl.
Majst/ i fall nagra förändringar i de Utländska Postförfattningar gjorde der nödigt, ma derefter bestämma de utgifter, som borde betalas kil Swen - Igs Den 6 Mars. Ika Postwerket ersättning för Bress lranciuermk; « Utrikes Orter: Hwarom de öfrige re8psQive Stånden genom krotocolls-Utdrag ffulle wänligen underrättas. supra.
Utdrag af?rotoco1Iet, hällit Uti Högloft.
Ridderffapets och Adelns kleuuin den 2 Mars igro. S. D.
Nidderffapek och Adeln den ändring Wällofl.
Borgare - Ständer föreflagit i Lxpeclitions-Utskottets til justering afgifna Förstag til underdånig Lxpeclicion, rörande Lans uptagande pä Riksgälds-Lontoirets'Obligationer och genom permanenta /lnnuiteker: Hwaöom de öfrige RespeÄive Standen genom Utdrag af krotocollet ffulle wänligen underrättas..
Utdrag af krotocollet, hällit i Högloflige Ridderffapets och Adelns klenum den 2 Mars i8ic>.
S. D. Vestöt Högloft.
Nidderffapek och Adelm ar anmoda samkelige Riksens Ständers Utfforr, at ssyndesamt fullborda sina ännu återstående arbeten och med sina Betänkande» med möjligaste sörsta öfwer de lil desamma remitterad mål til Riksens Ständer inkomma; Hwarom de öfrige respeökive Gränden ffulle genom Utdrag af brotocoäet wänligen underrättas, Oc supra.
Utdrag af ?rotoco!let, hallit i Högloft.
Ridderffapets och Adelns klenum den z Mars i8w.
S. D. Föredrogs ä Nyo Kanco-Utskottets den 28 sistledne Februarii pä border lagda broro colls - Den 6 Mars. r8r calis-Utdrag af den 25 i samma manad, innehållande
Utffottets förklaring öfwer de anmärkningar i der Hederwärda Bonde-Ständer blifwit gjorde ivid Utffottets förra utlärande af den 13 December, rörande der genom Kongl- Majus Nädiga kraposicion til Riksens Ständer begärda understöd för Tackjerns- Bergslagen; Och fann Högloft.
Nidderffapet och Adeln, jemte det Lanea-Utffottets nu afgifna utlåtande til alla delar gillades, icke nägot stäl at i sit förut rörande denna fräga fattade beslut göra någon ändring: Hwarom ve öfrige LeLpeÄive Standen genom krotocolls-Utdrag ffulle wänligen underrättas, vt supra.
^Usteraäes kleni-kiotocollerns för förMiddagarnö den 27 och 29 Januarii.
Friherre Lt^arnsteät, Larlc-ustsk,hade til justerinZen inlemnat följande yttrande, hwilket uplästes:
Dl zusterinZen af krotvcollet för dM 29 Januarii I8io.
Sä widt med ändamälet af Lagar och Författningar äsyftas säkerhet, allman och enffild nytta, har til '.vinnande deraf, sällan sä mänga mitztag förelupit, fä mängfaldigt förderf och lidande träffat wära Landsmän, som i de omwäxlande föreskrifter, rörande Bränwinsbränningen i Riket, dä afsigten warit, at genom Bränwinsförbud bespara menniffors lifsuppehälle, än at med inrättande af Kronobrannerier staffa Staten inkomster, och äter at under Arrende-wilkor upläta Allmänheten rättigheken at bränna bränwin.
Efter 182 Den 6 Mars.
Efter en i förevarande amne dyrt köpt erfarenhet/ hafwa Riksens Stander tvid senaste Riksdag i Norrköping stadgat de grunder. hwarefter Brännvinsbränning framdeles komme at utöfwas, i följd hwaraf sedan är i8oo jemte befordran af äsyfcad hushallsnytta, at med besparing af spannemal och wedbrand, aga tilgäng pa bränwin, utan ökad wada för menniffors helsa och sedlighet, tillika med fördelar för Landrhushällningen, Statscassan til fullo ätnjutit den för branwinsbränningen paraknade afgift.
Med afseende pa dessa kända fördelar/ samt för ar icke genom ^vidsträckt tilläten brännvinsbränning och förökade pannerymder komma i förlägenhet af ak, utan wäsentelig oeconomiff nytta, lemna Torpare, indelke Krigsmän med flere i Benvillnings- och Oeconomi^-Utffvttens
Betänkande upr räknade personer, et ffadligr tilfälle at, wida öfwer hwad de kunna producera eller gagMligt anwända , föröda spannemal, at blifwa satta i nödwandighet at lofligt eller olofligt tilgripa och än mera utöda ffogarne, at komma med ökad tssgäng pä brännvin i brist pä bröd, är jag derom öfwertygad, at de för allmänt wäl uti Kongl.
Förordningen af den 15 Junii 1800 beredde grundsatser förtjena, med en och annan förändring, at efterföljas wid för handen warande k-eZlermZ och stadgande om framtida bränwinsbranning, hwaröfwer jag uri Ridderssapets och Adelns kl?num den 29 sistledne Januarii, i den ordning som propo8ilionsrr>6 blifwir gjorde, mig yttrat, deruti jag önffar at widare fä äevLloxperg mina tankar.
Den 6 Mars. i8z
I staga om huruledes wid mitzwäxtar af säd, Regeringen heldre matte widtaga at införssrifwa Fränsst och Spanfft bränwin an spanmal, som ifrån Östersjö-hamnarne merendels erhalles, förenar jag mig med Herr ?rE8köI6 deruti, at förädlade waror icke'böra införssrifwas sa lange tilgang möjligt finnes pa ra ämnet, hwarföre Utländfft bränwin i alla tider borde förbjudas til införsel, utan för Apothekens behof; äfwensom at, om fortfarande af Krono-Brännerierne i Stockholm och Götheborg ssulle komma at afgöras i sammanhang med bestulet om Allmänna Magazins-inrättningen.
Med Bewillnings- och Oeconomias-Utssotten finner jag icke ssal dertil, at andra an hemmansagare och brukare a landet, som pl-oclucer^ spannemal och manligen aga eller disponera ssog, mage hafwa rätt at tilwerka bränwin; at haröfwer utsträcka tillåtelsen, more at handla einor grunderne af hwad som är gagnande för Jordbruket och Landet, at bereda oordning och förderf, och at betaga jordägare samt medel at nyttigt bruka hwad dem tilhörer och med rätta bör tilkommä.
Den enda giltiga orsak som Städerne kunna förebära, för den dem rillagde rättighet, at bränna bränwin, med förbehåll likwäl endast för husägare och den eller de, som deras ratt innehafwa, ligger i behofwet af drank för kreaturen, som Stadsboen icke tilräckeligt torde kunna frän landet bekomma, ty säd behöfwa
Le altid köpa, likasom wed.
Om -84 Den 6 Mars.
Om ej erfarenheten wisar, at bränwinsminutering icke stär at förhindra, borde hwarken Odaleller andra Krog-r tillätas at sälja bränwin, til förekommande af samqwäm, der spel, laster och liderlighet utöfwas, men sädane förbud werka merendels derhän, at Staren saknar Krogafgiften, hwarmed likwäl icke trefnad eller walsignelfe lilflyter Samhället.
At emot den i 1800 ars Författning fööestrifue larin förändra pannrymden, sä at mindre hemmansdelar i progression kunna betjena sig af til vch med 90 kannors panna, och at pannrymden för flere i sambränning hopflagne hemman finge beräknas efter 50 kannor pa hemmanet, dock ej til höKre belopp än 90 kannor för hwarje panna, strider wisserligen emot grunderne af Husbehofsbränning och förorsakar stada i den mon, som tillverkningen ökes öfwer behofwet, och den essentiel^ nytta ar mättligt förädla egna procluLter i bränvin och drank, hivilker i Landthushällningen bör utgöra en binäring, men icke et hufwudyrke- Afwikelfer härifrän gagna icke jordbruket, do äro menlige för samhällsordningen.
Härwid förtjenar det afwen anmärkning, at den cglculerLäL bränwinsafgiften bestämd efter progression af pannrymd, och de nya, utom hemmansinnehafware ä Landet och husägare i Städerne, tilkomne Bränwinstilwerkare, efter all anledning, pä långt när icke utgår til sit fulla belopp, hwilken afgift likwäl utgatr och kommer at, i det fall utgä,' om för densamma hemmantalet och personalen lägges til grund, hwilket jag anser oundgänge ligen - Den 6 Mars. 18Z ligen nödigt, likasom det är en lätt och billig 1'nxation. ar 2 H. i Tull beralas för hwarje kanna, som införes til Städerne och der hålles til salu.
Dejsa tillägg och kecsxitulationer af hwad jag inför Högloft.
Ridderssapet och Adeln förut haft äran yttra, hoppas jag warda med wälbehag upragne, sa wida dermed äsyfras likstämmighet i xrinciper och beflut, hwari vmbytligbet dehn tom sällan gagnar.
Stockholm den 2 Februarii 1810.
Ltjernsteät. kemitteraäes til Bewillnings-Utffotttt.
Företogs til justering kleni- krotocostet för den 2 Mars förmiddagen.
Herr Lyllensv-isn, k re llri c, anmälte sig at fa tala, äberopande Riksdags-Ordningen.
Härefter upkom mycket buller, da en myckenhet röster hördes, hwilka önskade, ar justeringen ej mätte afbrytas.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken förmanade til ordning, erinrandes Herr LystenLVLLN, at han kunde fa tala enär han blefwe upropad. - .
Friherre 8rge! von blolsteiu, Lorfits I.uävig, upstod pä bänken för at tala, men afbrörs af sa starka rop, at af hans anförande ingen ting annat kunde höras, än en staga, när der skulle blifwa honom tittätit ar tala.
Hers 786 Dm 6 Mars. Herr Grefwe» och Landtmarskalken äffade ljud och förklarade, ar da der wore hans ratt, ar bestämma ordningen för malens behandlande och upropa dem, som anmält sig ar tala, önffade han ar Friherre .8tael wille wanta til desi han blefwe upropad och nu lata justeringen obehindradt fortfara.
Derefter justergcle8 kleni - krotocollet för den 2 Mars förmiddagtn, lamt den delen af klcnikrotocollet för den 2 Mars eftermiddagen, som rörde Herr LMensvaan.
Sedan Nidderffapets och Adelns beflut om den warning Herr Grefwe» och Landtmarffalken borde göra Herr Lhilensvsau, war juster-räc, Dadé Herr Grefwe» och'Landtmarffalken ljud; men dä Herr Grefwen och Landtmarffalken wille begynna tala, ropades emot honom af ätffiltige röster, hwarunder äfwen de fleste af Ridderffapet och Adeln hördes yrka, at ingen matte störa Ordningen och söka hindra Landtmarffalken at tala.
Deribland hördes Herr Q^IIensvaan ropa: jag protesterar högtidligen emot Nidderffapets och Adelns beflut, fattadt den 2 dennes emot mig.
Jag underkastar mig aldrig hwarken en oförtjent warning eller compliment af Herr Grefwen och Landtmarffalken, utan anser det beflutet stridande, sä wal emot RegeringsForm, som Riksdags-Ordning.
Jag begär det, som aldrig nekats missdådare och missgerningsman, ac erhälla laga Ransakning och Dom; manne det da kan nekas en af Riksens Ständers Representant - Den 6 Mars. 187 kanter?
Jag anropar Lagarnes helgd och en rättwis Monarks beffydd.
Friherre 8tael von wolstein ropade, at det wore emot war Riksdagsmanna-rätt, at ej fritt fä tala, utan för sine yttranden har wara ut, satt för warningar-
Och fortsattes sälunda af nägra röster någon stund bemödandet, at hindra Landtmarffalken, som ständigt med klubban asta» de ljuv, ar sig yttra.
Herr Landrmarskalken ropade under bullret, för at återbringa ordning, och under en stigande oro hördes de fleste af Ridderffapet och Adeln understödja honom och fordra tystnad, men manga fortforo at satta sig deremot, och Friherre 8^1 von l^olLtein ropade, Nej, Nej, Nej, det ar en kränkning af war Riksdagsmanna-rätt, det kan jag aldrig tillåta Herr 6örsn 6 u 8 t ak, protegera emot all kränkning af Landtmarffalkens rätt.
Ändteligen upkom någon tystnad, da Herr Grefwe» och Landtmarffalken fragade, om del wore Landtmarffalken tillåtit at tala?
Ropades et allmänt Ja, Herr Grefwen och Landrmarskalken fortfor:
Jag tror ej at hwarken Regerings-Form, Riksdags-Ordning eller någon Ordning kan tillåta någon, at neka Landtmarffalken rala, nar han äffar ljud.
Här 288 Den 6 Mars.
Här hördes Ridderffapet och Adeln med enhälliga och ofta uprepade rop instämma.
Slutligen och under en djup tystnad yttrade Herr Grefwen och Landtmarffalken:
Ehuru jag altid med nöje efterkommer Ridderffapets och Adelns befallningar, ar det mig rätt ökärr, at behöfwa ^verkställa Ridderffapets och Adelns den 2 dennes om eftermiddagen uti ?lsnum ragne beflur, hvarigenom mig -är alagdt, ar jemte förklaring af Ridffapets och Adelns mitzbilligande, göra Herr 6yllensvLrrn en tjenlig föreställning och warning för dest obehöriga klander a samrelige Rikfens Ständers lagliga wal, til 8 ti t lss-Ombudsman och dest Luppleunt.
Ridderffapets och Adelns enhälli» ga röst bör nogsamt hafwa öfwertygat Herr 6>-!lensvltsn om sin förseelse, och jag lärer ej behöfwa meddela någon annan warning lil et wärdigare, lagligare och klokare upförande, än hwad af acffilliga detta wördade Grands Herrar Ledamöter, med sa allmänt bifall blifwit yttrat, och de efterdömen af ädla och hedrande tänkesätt, som här omgifwa.
Eder.
Ridderffapet och Adeln yttrade med starka och langwariga rop stt bifall, lil denna Herr Landtmarffalkens föreställning.
Friherre 8tael von blolstein Herr Lock och Herr 6yl!ensvaLn jemte nägre flere ropade emot och anmälte sigar fatala, och under bullret hör - Den 6 Mars. 189 hördes Friherre Skael von wolstein protegera emot den afgifna warningen, såsom en waldsamhet, stridande emot Ridderffapets och Adelns Riksdagsmanna-rätt.
Herr Grefwen och Landtmarskalken upropade Herr 6^llensvaan, men under det fortfarande bullret fortsatte Friherre Stael von blotStein sina xrotester.
Utan at afbrytas af Friherre bjerta, k^ars, som yrkade, at det wore olagligt, at försöka hindra Landrmarflalken at werkställa er af Ridderflapet och Adeln farad! beflut.
Widare och dä någon tystnad wunnits, yttrade Fri herreg erta, I.ars: Sedan detta långsamma och i alla afseende» obehagliga amne, efter min öfvertygelse, nu borde wara flur, sa aterstar för mig en pligt, den jag med tillfredsställelse upfyller, dä jag wördsamr får aran tacka Herr Grefwen och Landtmarflalken, som pa et sä wärdigt sätt, enligt Ridderffapets och Adelns fattade beflut, uppfyllt desi önskan , och ehuru detta mir yttrande ar enskildt, 'sa wägar jag tro, at om ej mangrant, åtminstone pluialiteteu af Ståndets Ledamöter häruti med mig öfverensstämma.
Härtil ropades et starkt Ja, men Friherre
Stael von kkolste in fortfor ar protestera och Herr *92 Den 6 Macs.
Herr 6ztl!ensvaan förnyade sin begäran at fa rala.
Herr Grefwe» och Landtmarskalkeift
Det ma wara Herr L^llensvsLn tillåtit at tala, men jag förklarar högtidligen, at saken ej af mig nu uptgges och at den aldrig stal uptagas.
Herr Qyllensvarru, krcclricj uplaste til krotocollet följande:
Förundrad öfwer en tydning man wille aifwä mit den awra dennes hos Ridverffaper och Adeln pä förmiddagen uplaste vismen, och fullkomligen inom mig öfwertygad, at en enkel och uran om» swep yttrad tankes ej kunde medföra hwarken answar eller wädliga följder, afwaktade jag ej ffutet af Högloft.
Ridderffapets och Adelns eftermiddags klenum.
Jag afhörde således icke oc^ult-net af den likaså widlyftiga font bullersamma ventilationen.
Sedermera har jag erhällit -underrättelse om Ridderffapers och Adelns beslut.
Wid den strängaste undersökning af hwarje ord, som uti mit Dilamen innefattas; wid den nogaste granskning af Regerings-Form och Riksdags-Ordning, bar jag hwarken kunnat finna mit l)'6 men förgripligt mot Riks-Ständen eiler förolämpande någon person, ej eller Högloft.
Ridderffapers och Adelns beslut likstämmigt förenämnde Grundlagar.
Jäg har i mit viÄamen yttrat mig ej kanna de walde Ombudsmans kunskaper i Lagfarrnheten.
Detta matre ei wara- förgripligt emot Ständen ej iller förolämpande Personer»?.
Aro de lagfarna^ sä Den 6 Mars. 191 sa är min okunnoghet derom snart uplyst.
Förhaller det sig twarcom, sa torde min protest hafwa någon grund.
At jag xroteztei-gt emot walet inkil dest de walde företett sadane testia, som i Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen utstakas, eller som ar och blir hufwudsakligen detsamma, intil des jag om deras Lagkunskap erhåller uplysning, der lärer wäl ej blifwa någon förgripelse.,.
Den händelsen, at proteller göras emot tagne beslut, lär ej wara sä aldeles omanlig; men ar någon påföljd drabbat den xrotesteranäc tar icke förr kommit i staga.
Werkan af protesten tillhörer
Stander at bedöma , men icke huruwida den warit obefogad eller ej, aldraminst uran föregången undersökning om stalén, pa hwilka xrotesren warit grundad.
Sa lange biwistade jag Högloft.
Ridderstapets och AdelnscZeliberation, ar jag erfor, dekman började med ar anse mit vismen såsom et klander af Riksens Ständers beslut, och resultatet tyckes gifwa tilkänna, det man ansäg mit yttrande, som.et personligt förolämpande.
At Lleckorers wal, ar et Riksens Ständers beslut, förrän StändeN godkänt walet, kan jag ej inse.
Det är sant al Riksdags-Ordningen innehaller, at den stal wara Ombudsman, svin fatt ett wist antal röster; men derwid förursattes, at Lleckorerne wid walet stola följa Grundlagen.
Ar den öfwerstriden, eller fräga derom yppas, mäste Aal den först afgöras- innan werkstallighet kan »92 Den 6 Mars. ffe, helst helgden af walet beror af lagligheten och föreffristernas efterlefnad.
Min mmion kunve således icke innefatta någor klander af Rikfens Ständers beflut, dä Ständerne annu icke samtyckt til Lxxeclitjon i anledning af walet.
At jag warit och ar okunnig om Herr Baron l^annLrUeims lagkunffap, torde wara förlåtligt, da jag sjelf ej ar lagfaren, och Herr Baron mig wetterligen ej innehaft någon allman befattning, hwartil Lagkunffap erfordrats; ffulle annorlunda förhalla sig, innefattar min fraga ingenting förolämpande.
Ridderffapet och Adeln med mindre wärma öfwerwägat mit ^ och Herr Baron iNannerheim, fom icke latit första sig wara af mine yttranden förolämpad, räcktes uplysa rätta förhållandet, hade en dyrbar tid spåns och ett kanffe mot Riksdags-Ordningen stridande beflut icke fattats.
Någre fa ord af Herr Baron ^nnei-heim hade kunnat uplysa mig, och jag hade dä fart rätta- hwad jag möjligen kunnat hafwa mifttagit mig, hwarmed hela saker; förfallit.
Detta ma wara nog för at wisa, ät jag ej begatt något fel.
I afseende pä Högloft, Ridderffapets och Adelns beflut nödgas jag förklara, at jag afwen deremot xrotl-8tLrLr, och i det stället begär, at derest Högloft.
Ridderffapet och Adeln, vacktat detta mit yttrande, ffulle anse mig brurit, med mig dä mä förfaras enligt no §. i Regerings-Formen och78 §.
Den 6 Mars. i9Z af Riksdags-Ordningen, pä det jag matte fä undergä laga ransakning och dom, hwilket behandlingssätt ej nekas de gräfsta mitzoädare.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken.
Der som här förefallit, är werkställigheren af Ridderffapets och Adelns, om icke enhälliga, åtminstone stora ?IuraIilet8 beflut.
Jag har gjort hwad mig älegat, nu uphör saken.
Om Herr 6/llenLVLan tror sig berättigad, at tilrala Högloft.
Ridderffapet och Adeln, ma han wända sig hwart han behagar.
Hwarken jag eller Högloft.
Ridderffapet och Adeln kan uptaga nägot klander pä Ständers beflut, och icke heller tillåter jag nägon widare lliscussion öfwer Herr L^llensvagns anförande.
Stael von »öistein anmälte sig ar fa tala, men en myckenhet röster ropade deremot, yrkande at ckscussionen wore flutad.
Stael von »öistein.
Om man här wil waldföra min Niksdagsmanna-rätt och förmena mig at tala, wil jag genast ga borr.
Eter upkom buller.
Herr »»sparre, 6öran, anmäldte, at saken wal wore afgjord, men ar ingen borde mitzunna Friherre Stael den förmanen at fä reservera sig.
Ändteligen erhöll Friherre Stael von »öistein ljud, och Sjette Bander. N:o iz. sedan i§4 Den 6 Mars. sedan han förklarat, ar Riksdags-Ordningen berättigade hwar och en Riksdagsman, ar emot stt Stånds beflur bilägga sm reservation, upläste han til ^rotocollet följande:
För en fri Swensk man ar friheten det högsta goda; För en Swensk Medborgare, som genom Z7 ars erfarenhet lärt känna tyngden af Enwäldsrnagten, är dest förevarande af yttersta wigt, och denna heliga pligt har Nationen alagt dest kepresemantcr.
Huru listigt smärtande är icke för hwarje redelig