Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu R. o. Ad. skulle lägga på sitt bord inbjudoingsfrågan till afgörande samma dag, så fruktar jag, att det ligger en motsägelse i detta R. o. Ad:s handlingssätt, emedan R. o. Ad. bör afvakta sjelfva resultatet af denna votering, innan R. o.
Ad. möjligtvis kati komma i tillfälle all företaga pröfningen ardentia inbjudning* i händelse något ytterligare oförutsedt hinder skulle uppstå för voteringens verkställande.
Derföre skulle jag tro, att R. ö. Ad. hör besluta att upptaga inbjudningen, straxt efter det R. o. Ad. erhållit förstärkta StatsUtsk:s mern. röride ifrågavarande votering.
Den tvekan, som en värd ledamot förklarat sig hysa röride rätta förståndet af PresteSt:s beslut, kan jag icke dela.
PresteSt. har beslutat inbjudningens läggande lill handlingarna.
PresteSt. har således icke bifallit inbjudningen, enär densnrilmas läggande lill handlingarna innebär eli ovillkorligt afdag.
Jag kan således icke finna ringaste betänklighet vid att antaga delta PresteSl:s beslut, eller ali grannlagenhelen fordrar att vi först yttra oss om inbjudningen, hvarefter först förstärkta StatsUtsk. skulle vara olörhindradt att anställa Votering.
Horns framställning saknar* i min tanke, all grund ; ty, långt ifrån alt ett afgörande af inbjudningen, vare sig till bifall eller afslag, skulle utgöra en motsägelse till R; o.
Adis i dag genom votering fattade beslut, finner jag just denna åtgärd innebära ett sätt att förlika åsigternn i frågan.
Horn medgifver mig väl ändock, att ett beslut, fattadt på f. nir, går framför ett sorn fattas på c. m.
Jag ser ingen betänklighet vid, att här afgöra frågan.
Huru den bör afgöras, derom skall jag yttra mig framdeles.
Jag har tillräckligen yttrat mig, då jag säger, att det är likgiltigt huru den afgöres, blott den blir afgjord.
Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos., och att vi måtte få besvara den i laglig ordning. tlr von Hartmansdorff: Gr.
Horns yttrande har erinrat mig om ett förhållande, som kan inträffa.
Om R. o. Ad. beslutår alt främst på föredragningslistan sätta inbjudningsfrågan och företaga den till pröfning på förmiddagen, så skulle det kunna hända, då den innehåller ri punkter, att förmiddagen icke räckte lill för frågans afgörande, deraf följden blefve, att R. o. Ad. hade på f. m. börjat pröfva en inbjudningsfråga, öfver hvilken förstärkta StatsUtsk. på e. m. _ a5 H. 57 D e n 29 M a j e. m. lionie rosta, och således äfven öfver de punkter, sorn R. o.
Ad. icke på f. m. medhunnit.
Månne det derföre icke vore lämpligare att, ulan vidare åtgärd, låta bero vid hvad som redan är gjordt?
Jag har verkligen till en stof del tvekat, om jag åter skulle begära ordet i en sak, som, efter min tanke, redan är afgjord under f. m:s plenum, då propos. jemväl framställdes, 0111 Ståndet ansåg discnssionen vara slutad; men jag finner, alt den nu blifvit återväckt, och dervid anser jag det märkvärdigaste vara, att Hr von Hartmansdorff på e. m. yrkat något annat än på f. m.
Jag hade tillfälle på f. m. förklara, alt jag icke förslår hvart den värde ledamoten syftar.
Jag fruktar, att han galt så mystiskt tillväga, alt lian lyckats att mystifiera sig sjelf.
Om så olyckligtvis skulle vara, så loide det blifva svårt för dem, som vanligtvis votera med honom, att vela hvad han vill.
Om jag kunde få en öppen framställning om hvad Hr von Hartmansdorff egentligen vill, så skulle jag kanhända vara böjd att votera med honom.
Jag kan föröfrigt icke inse conseqvensen af Gr.
Horns anmärkn.; ty då del beslut, R. o. Ad. på f. m. fattade, innebar, att Ståndet anser votering böra ske, så är det besynnerligt, att vi skola hafva inbjudningen liggande på bordet, och i anledning deraf fatta beslut framdeles.
Det torde gifvas flera sätt alt uppfatta hvad conseqvensen fordrar; men jag kan, för min del, icke fatta, alt tili ett sådant behandlingssätt ligger någon conseqvens.
Det är sannt, att man då har ännu ett bål att krypa uti, i händelse man skulle vägra votera; men Gr.
Horn säger, att votering kommer att ske i förstärkt StatsUlsk., och då Grefven har den öfvertygelsen, så synes han hafva fullkomligen rätt, då han anser saken böra uppföras främst på nästa föredragningslista.
Jag har blott velat reda saken för Hr von Hartmansdorff, så att han må gifva tillkänna för Husets majoritet hvad han önskar, då jag ej förmodar annat, än att han får sin önskan fram.
Som jag gör mig en heder af att ganska ofta votera på samma sida som Hr von Hartmansdorff, så anser jag mig af Gr.
Frölichs yttrande uppkallad all redogöra för min åsigt i denna fråga.
Hr von Hartmansdorff yrkade i f. m:s, att det förslag, hvaröfver voterades, skulle blifva den ena proposm, och att conlra-propos:n skulle bllifva målets upptagande på listan främst nästa Tisdag.
Är det icke conseqvenl att yrka, alt dessa begge saker skola ställas med hvarandra i öfverensstämmelse; och då han nu yrkat, att målet måtte blifva i det skick, som det kommit genom f. m:s votering, så ser jag icke annat, än att man skall bafva en särdeles talent, för att, lika med Gr, Frölich, finna att någon oredighet ligger uti framställningen.
Den 09 Maj e. m. 4Si SA förstå de Hr von Hartmansdorffs mening, hvilka bruka votera med honom.
Horns yttrande, att votering i förstärkt StatsUtsk. skall blifva af, så lemnar jag At Gr.
Horn att besanna denna uppgift.
Jag har dock fattat Hr Grefvens mening så, att beslutet om votering endast kommer alt sättas i verkställighet, men att sjelfva voteringen beror på vederbörandes iakttagande af hvad som dertill lordras.
Jag anhåller att få hemställa till R. o. Ad., om och huruvida verkligen alla laga former aro uppfyllda, ifall vi gå den bana, som Hr von Hartmansdorff beträdt.
Vi hafva från ett MedStånd emottagit en inbjudning, på Hr von Hartmansdorffs begäran är densamma hvilanda.
Nu följer väl, enligt allt begrepp om former, att ett hvilande arente skall afgöras, och formernas beskaffenhet fordrar således ovillkorligen, att man skall afgöra inbjudningen på de skäl, som deruti finnas eller icke finnas.
Hafva vi väl under f. m. hufvudsakligen yttrat oss om inbjudning?
Jag tror icke, att någon af Ståndets ledamöter har den djerfheten att påstå, det vi hufvudsakligen disculerat frågan.
Vi hafva gått Hr von Hartmansdorffs önskan till mötes, dock icke så, att vi tagit bort vår pröfningsrätt; ty den återstår så länge ärendet ligger på bordet; och om vi skola följa lagliga former, så måste detta till pröfning förekomma.
Hr von Hartmansdorff borde icke vara särdeles nöjd med att hafva fört sitt
Stånd till en så olaglig handling, som den alt förtrycka ett på bordet liggande ärende, hvilket vi icke fått hufvudsakligen pröfva.
Det är för att komma till denna pröfning, som jag begär, att ärendet må förekomma nästa plenum.
Jag har begagnat samma argumentalionssätt, som Hr von Hartmansdorff använde på f. m.
Jag anser R. o. Ad. förfara olagligt och oformligt, om det på f. m. fattade beslutet skulle anses innefatta beslut uti en fråga, som vi ännu icke fått discutera.
Jag förnyar min anhållan om propos., att vi måtte få afgöra saken på lagligt sätt.
Jag får blott erinra Frih.
Boye derom, att han begått ett misstag, då han förblandat min ringa person med Ståndets beslut.
Det är icke jagsom fattat något beslut å R. o.
Ad:s vägnar, utan R. o. Ad. har fattat beslutet i öfverensstämmelse med den mening, som jag understöd!.
Jag har icke heller undertryckt Hr Frihtns mening, utan påstår lian att det skett, så är det en beskyllning mot Ståndet.
Det bestämda yttrande, som Frih.
Boye afgaf, att det vore en olaglighet, om R. o. Ad. nu vilie gå till verkställande af det beslut som R. o. Ad. fattat innan R. o. Ad. tagit ett annat beslut, som möjligtvis upphäfver det förra, Den 29 Maj e. ni. finnér jag något betänkligt, Om nemi. R. o.
Ail, skulle ingå i pröfning af inbjudningen, så kunde i en eller annan punkt inbjudningen antagas, under det att votering rör:de samma punkter verkställdes enligt R. o.
Ad:s fattade beslut.
Jag ber R. o. Ad. erinra sig hvilken oformlighet deruti skulle ligga, och att denna oformlighet kunde hafva -tuera utseende af olaglighet, än det undertryckande, hvarom Frih.
Roye ordat, Detta undertryckande, det vill säga minoritetens vikande för majoriteten, måste alltid äga rum.
Roye liar tillhört minoriteten, och måste således undei kasta sig majoritetens vilja, sorn är att votering skall verkställas.
Frih Cederström, Jacob: Det beslut R, o. Ad. fattade på f. ra„ läier icke kunna andras, icke heller lärer fråga derom kunna uppstå; men ett factum är, att på R. o. Adis bord hvjlar en inbjudning från RorgareSt., och alt det beror af R. o, Ad , att nar sorn helst bestämma på hvad lid och i hvad ordning detta mål skall företagas.
Man har föreslagit, att föredragning deraf skall ske nästa Tisdag.
J ig vet intet hinder för en propos, i detta afseende, ty derom måste R. o. Ad. kunna besluta.
Val har en talare framställt möjligheten deraf, att R. o. Ad. kunde komma att besluta öfver inbjudningen, på samma gång sorn förstärkta StatsUtsk. voterade öfver deruti förekommande frågor; men något sådant kan icke lagligen inträffa, emedan Rjksd.Ordn. bestämdt föreskrifver, akt Utskrs sammanträden och ståndsplena icke kunna hållas på samma tid.
Om då voteringen i förstärkta StatsUlsk. skulle ske på någon utaf helgedagarna, så kan visserligen voteringen hafva försiggått, innan inbjudningen är afgjord: men om förstärkta StatsUlsk. icke sammanträder på någon af Pingstdagarne, och Hr Frih. o.
Landtm, utsätter plenum till nästa Tisdag, så kan förstärk ta StatsUlsk. icke sammanträda förrän nästa plenifria dag derefter, hvarförinnan Utsk. erhållit underrättese om R. o. Ad:s öfver inbjudningen fattade beslut.
Skulle deremot R. o. Ad:s plenum inträffa först ora Onsdag, så har StatsUlsk. väl rättighet att på grund utaf R, o. Ad:s beslut votera om Tisdag, men besynnerligt finnér ]ag det, om vi här skola discutera, huruvida vi kunna erhålla propos. att sätta ett mål främst på listan i nästa plenum, då det mäste befinnas helt enkelt, att målet företages, när sådant pröfvas nödigt.
Jag tillerkänner iqke mig'sjelf felet, att jag icke blifver förstådd; men ganska illa är jag förstådd, både af Hr von Hartmansdorff och af Gr.
Horn, Jag har icke sammanblandat Hr von Harlmansdorffs person med frågan.
Jag har begagnat
Hr von Harlmansdorffs egen argumentation, som han nyttjade i dag, och jag vill nu göra Ståndet uppmärksamt på den besynnerliga motsägelsen, som ligger i Hr von Harlmansdorffs framställning på f. m. och på e. m.
På f. m. begärde lian, att frågorna måtte åtskil - D c 11 29 Maj e. m. 4^3 jas; oell nu, nili' jag åtskiljer dem, vill lian hafva dem sammanslagna.
Annan är den fråga, sorn är afgjord i dag, och annan sjelfva inhjudningsfrågan.
Hr von Ilai tmansdorff, som hegärde frågornas åtskiljande på f. m, och som af skäl, dem jag icke kan inse, ogillade detta åtskiljande på e. 111., har, såsom jag nämnt, förstått 111ig illa, dä han ansett mig hafva med frågan sammanblandat sin person; och Gr.
Horn har äfven förstått mig illa, då lian tror, att jag icke ställer mig till efterlefnad pluraliletens i dag lättade beslut, Jag stod i minut iteten ; meli i fråga 0111 inbjudningen ber jag
Hr Grefven vänta, och se 0111 jag kommer i minoriteten eller icke ty inbjudningen hafva vi ännu icke fått pröfva, och tiel före har hela mili framställning icke haft annat ändamål, än att söka förekomma det lindel tryckande af htifviidfrågan, sorn synes ligga uti så val Hl' von Hartmansclgrlfs, sorn Qr.
Horns bemödanden.
Jag har icke åsyftat något kringgående af R. o. Ad:s på f. m, fattade beslut.
Må del genom prot.uldr, expedieras till förstärkta StatsUlsk., och må förstärkta S'ats-?
Utsk. deråt gifva den verkställighet Utsk. finnér för godt, Det är en annan fråga, än jag yrkar.
Jag yrkar, att det ärende, som livilar på R. o. Ad;s bord, icke må, på sätt Hr von Hartmansdorff och Gr.
Horn begärt, anses afgjordt genom besia-, tet på f. m,, emedan detta ärende genom samma beslut ic-; ke afgjoides.
Om conclusionen slutligen kan blifva densam-?
ma, är en annan fråga, som utgången skall visa.
Jag hoppas, att om vi nästa Tisdag eller Onsdag komma att afgöra saken, så får allmänheten se, huru vi tänka i denna fråga; men derom kan allmänheten icke få kännedom, i händelse Hr von Hartmansdorff och Qr.
Horn få råda, hvilka påstå att ärendet skall anses afgjordt genom beslutet på f. ni-, och genom hvilket beslut vi således skulle hafva afgjortett mål, som man medgifver ännu hvilar på bordet, Frih.
Cederström har ganska riktigt uppfattat saken, den han framställt tydligare än jag förmått göra det.
Jag liar nu endast gjort rättvisa åt mig sjelf.
Må pluralitetens beslut gå i verk-, ställighet; men må men icke påstå, att man genom detta på f. m. tagna beslut afgjqrt en fråga, soni ännu ligger oafgjord på R, o. Ad:s bord, Gr.
Derest grundlagen förbjöd förstärkta Stats— Utsk. att verkställa votering samma dag, sorn RiksSlin hafva plenum, så skulle Frill, Cederström hafva rätt uti sin yttrade åsigt; men då samtliga Stånden godkänt voter:s-prppos:na, torde förstärkta StatsUtsk. icke kunna förbjudas att deröfver votera samma dag, som plenum existerar i Stånden um?
der de timmar då plenum hvilar, d, v, s, ep eller annan limme, före början af plenum på f. m., samt på de lediga timmarne innan Stånden sammanträda på e. m, efter slutqdt förmiddagsplenum.
Om således å nästkommande Tisdags f, m. fråga hos R. o. Ad. väckes om antagande af ipbjuduin* 454 Den ag Maj e. m. gen oell densamma i några delar afgöres, men i andra delar icke hinner afgöras, och förstärkta StatsUtsk. sammanträder straxt på e. m., samt genom votering afgör saken, så hemställer jag om icke frågan liktidigt afgöres både i Utsk. och i Ståndet.
Dessutom, om det skulle falla någon ledamot in i förstärkta StatsUtsk., att sätta ifråga att inbjudningen först borde afgöras, just derföre alt den vore under pröfning i Ståndet, så fruktar jag, att samma betänkligheter skulle uppstå, som vid förliden votering, och att jag kunde finna mig nödsakad uppskjuta voteringen, hvilket jag anser vore en olaglig åtgärd af förstärkta StatsUtsk., enär numera är bestämdt att voteras bör öfver de antagna propositionerna.
Det är denna tanke, som föranleder mig att anse det vara inconseqvent af R. o. Ad., att upptaga inbjudningen, innan R. o Ad. kommit i erfarenhet deraf, om votering i förstärkta StatsUtsk. verkligen kommer att äga rum.
Att anslag till sammanträde i och för densamma kommer att ske är gifvet; men förr än voteringen skett är det icke gifvet, att en sådan kommer att ske.
Protester kunna nu såsom tillförene uppstå, ty jag väntar mig nu mera allt inom förstärkta StatsUtskottet, Frih.
Då StatsUtskrs ordförande lillkännagifvit, att han väntar sig allt af förstärkta StatsUtsk., så måste jag förklara, alt R. o. Ad. bör vänta sig af ordföranden i StatsUtsk., att åtminstone förstå alt icke sammankalla förstärkta Utsk. till votering förr, än han bekommit R. o. Adis beslut i frågan.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Frih.
Roye yrkat, behagade besluta, att till pröfning vid början af näst inträffande plenum företaga BorgareStrs inbjudning till R. o. Ad. i afseende på vissa extra-statsregleringsfrågor.
Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att ja efverröstat nej.
Då Ståndets meningar på förmiddagen voro så delade, att blott 2;ne röster åtskiljde dem, och då PresteStts beslut, hvarom underrättelse sedermera inkommit, är af beskaffenhet att jag förmodar det omröstning i alla fall mäste försiggå i förstärkta StatsUtsk., så skall jag icke besvära R. o. Ad, med anhållan om votering vid detta tillfälle.
Vid föredragning af Coust.Utsk:s den 22 dennes på bordet lagda mern.
JV:o i 12, ang:de förloppet af voteringar inom förstärkta Consl.Utsk., fann R. o. Ad. samma mern. icke erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarna.
D e ii 29 M ii j c. m. 455 Föredrogs ånyo Const.Utskis den 22 dennes på bordet lagda meni.
N:o 1 i3, med förslag lill ändring af Reg.Fins 17, 22 och 106 §§.
Begärdes ånyo på bordet af Hrr Prytz, Lars Adolph, och Cedercrona, Johan Ulrik.
Till pröfning företogs Const.Utskis den 22 dennes på bordet lagda mern.
JVio ii4 till R. o. Ad. samt BorgareSt. i anledn. af bemälda Iva Stånds yttrande röride Const.Utskis mein.
Nio 87.
BorgareStts i anledn. af Const.Utskis mern.
N;o infattade beslut upplästes, af innehåll, att mein.
Nio 87 blifvit återreroitteradt med förklarande af den anmnrkn såsom Ståndets gemensamma tanke, alt de uti nämnda mein. intagna förslag af Ståndet ansetts hvarken nyttiga eller nödiga.
Jag anhåller att del Höglo!].
Ståndet måtte instämma i samma beslut , som BorgareSt. faltal. R. o. Ad. torde måhända icke erinra sig, alt uti betänk.
N:o 87 ar föreslaget, att riksrätten skulle främst utgöras af 8 ledamöter af riksförsamlingens andra kammare, d. v. s. af det öfverhus, hvars sammansättning R. o. Ad. ansåg oriktig, bestående nemi. af sjelfva gräddan af undei huset, hvilket» göres lill öfverhus vid en kommande riksdag.
Vidare skulle riksrätten bestå af 2 ordinarie professorer från juridiska falculteterna vid Rikets Universiteter.
Sådane personer äro, såsom man vet, lärde män och derföre högst nyttiga vid läroverken; men vid allmänna författningars tillämpning händer det, att de icke äro lika lycklige, som de äro insigtsfulle.
Dertill kommer, att då professorer inkomma i riksrätten för att dömma Konungens rådgifvare, så inträda de med detsamma i afgörande! af de politiska frågorna för dagen.
De få derigenom sjelfve en politisk färg, och deras lärareföredrag förmodligen likaså.
Det kunde halida, att söner lill dé Konungens rådgifvare, sorn professoreme domt, studerade vid universiteten, der desse professorer vore lärare.
Manne icke ett sådant förhållande skulle verka på lärjungen och ingifva honom mindre förtroende till lärdomarna?
Det kunde hända, att professoren från det ena universitetet friat, och professoren från det andra fällt.
Månne icke Konungens rådgifvare, deras anhörige och vänner, kunde deraf föranledas att skicka sina söner till det ena eller andra universitetet, för alt få dem undervisade uti de lärdomar sorn gillades?
Kunde det icke hända, att, då anslagsfrågor för universiteten vid riksdagarna förekomme, det universitetet finge sitta emellan, som ansåges icke höra till det rådande partiets tänkesätt, då deremot det andra universitetet finge större anslag?
Månne man icke sett dylika tankar framskymta i anslagsfrågor vid denna 456 D c n 29 M a j e. m. riksdag?
Jag anser derföre olämpligt alf införa denna nyhet uli riksrättens sammansättning.
Ytterligare kall riksrätten utgöras af 2:ne ordinarie häi adshöfdiogar, hvilka skola lagas af de 8 äldsla i Riket.
JN11 \ei R. o. Ad., alt det knappast g i Ives någon embetsmannacorps i Riket, hvilken består af så utganlla personer sorn liäradsliöfdihgarhe, att deras inkomster liro ganska betydliga, Och alt deras perisionsrält ät’ nästan ingen.
Så länge detta förhållande fotlfar, är det troligt) att de 8 äldste Ordinarie härädshöfdihgärne alltid skola Vara så gamla, ali de föga höra eller se, eller förmå att afdöinma vanliga mål vid häradsrätterna} änntl mindre kunna de reda sig nied de mera grannlaga frågor, sorn förekomma i riksrätt.
Jag slillar till delta förhållande från de långa listor på tillförordnade domare, hvilka städse läSaä i Statstidningen; ty om liäradshöfdingärne sjelfve kunde sköta sina tjensler, så förmodar jag, att de icke så ofta erhölle t jensi ledight t.
Uti ett och annat lali Ilai’ jag sett att häradshöfding!!!' på långliga tider icke förrättat sina tjenster.
.Skulle de nu likväl, oansedt deras aidel’) och den ovana vid domäfevärfj hvilken mäste följa af en lång tjenstledighet, inträda i riksrätten; så befarar jag, ali de blefve föga skicklige för detta uppdrag; På dessa grunder hemställer jag, att R. ö. Ad. måtte förklara förslaget oantagligt, eller antaga samma ordalag) hvaruti) Bol’gai’eSt; sig förenat; Frih. Gederström, Jacob; Lika med den sista värda talaren är jag visserligen af den öfvertygelse, att förslaget, sådant det ät' af Utsk. afgilvit) icke kän af Ståndet antagas; men derföre kan jag icke tillstyrka R. o. Ad; att såsom dess gemensamma tanke förklara detsamma oantagligt.
Jag anser nemi. nödigt, att Coust.Ulsk.) med afseende, dels på den möjliga ehuru otroliga förändringen uti representationssättet, solli kan blifva en följd af det till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag i detta hänseende hvilande förslaget) dels på den förändring af embetsVerken, hvartill Statsrådets nuvarande organisation kan föranleda, inköulme med förslag till riksrättens derefter lämpade sammansättning.
En sådan gemensam tanke tillstyrker jag R.
O; Ad. att lemna såsom svar på Ulskis i delta betänk, afgifna förslag.
Jag liar icke bort den sisla
Värda talaren uppgifva något ställe i grundlagen eller ansvarighetslagen vara så förändrad t, att riksrättens organisation i följd deraf behölde ändras.
Under ett sådant förhållande kati jag desto mindre tillstyrka R. o. Ad. att äska hagot annat förslag af Gonst.Utsk., solli detta äger molionstätleii) men icke vi.
I följd af det beslut, som R.
Vid denna riksdag fattat och K.
M. gillat rörrde Statsrådets förändrade organisation, kan det hända, att R.
St. vid nästa riks - Den 59 Maj e. m. 457 riksdag (inna nödigt, att ett elier annat af Rikets collegier helt och hållet indrages; men sådant kan icke ske med mindre än 101 och 102 §§:ne uti Reg.F:n lämpas i conforniitet med hvad R.
St. för organisationen af embetsverken på det hela önska, emedan riksrätten i annat fall icke skulle kunna sammansättas.
Förhållandet har alltid varit, alt collegier hafva kunnat borttagas utan behof af någon förändring uti grundlagens föreskrifter, rör:de riksrättens organisation, emedan grundlagen uti 102 §:n Reg.F-.n endast innehåller, att presidenterne samt det äldsta rådet uti alla Rikets collegier skola vara ledamöter af riksrätten.
Fråga kan således i detta hänseende endast blifva, att de collegier, sorn finnas, skola lemna ledamöter till riksrätten.
Så har äfven Const.Utsk. vid någon föregående riksdag uppfattat förhållandet.
Jag kan icke medgifva Hr von Hartmansdorlfs framställning, att det alltid är öppet för Konung och Ständer, att vidtaga ändring uti statsorganisationen annorlunda än i den ordning grundlagen medgifver; men då grundlagen först måste ändras för att bereda väg för de rättelser uti slatsmachineriels organisation, som Konung och Ständer kunna önska, så måste del vara conseqvent af personer, som vilja att grundlagarne skola efterlefvas, att bereda utväg för Konung och Ständer alt kunna besluta nödiga förändringar uti embelsverkens sammansättning.
Oin Const.Utsk. någon gårig har kunnat yttra sådant, att det vore öppet för R.
St. att när som helst indraga något af Rikets collegier, så får jag dock deremot erinra, att då dessa collegier, ehuruicketill namnen uppräknade, funnos när grundlagen skrefs, och grundlagen föreskrifver att riksrätten skall utgöras af uppgifne embetsmän från Rikets collegier, så kan intet collim indragas förr, än de stadgande!! i grundlagen, hvilka handla om riksrättens organisation, i delta hänseende blifvit på lämpligt sätt förändrade.
Jag har icke räknat efter huru stort antal ledamöter riksrätten kan komma att innefatta, men jag tror alt det går till vel: jao dock, att riksrätten är domför med 12 ledamöter.
Om således 1 ledamöter genom indragning af ett collini försvinna, kunde denna minskning icke verka derhän, att riksrätten upphörde att vara domför.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade att emot Const.Ulskis förslag blifvit yikadt, af Hr von Hartmansdorff, att R. o. Ad. skulle instämma i det förklarande BorgareSt. afgifvit, alt de uti mein.
N:o 87 intagna förslag vore hvarken nytti?. 5 H. 58 458 Den ag Maj e. m. ga eller nödiga; och af Frih. Cederström, om Hr Landtm, rätt fattat dess mening, att mein. skulle till Const.Utsk. återremitteras med den gemensamma tanke, att förslaget borde rättas efter nu existerande förhållanden och ej efter sådana som måhända aldrig inträffa; Hr Landtm, fick nu först framställa propos. å det förslag, som först blifvit framsläldt, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade instämma i Hr Von Harlmansdorffs förslag.
Då Hr Landtm, nu skulle börja alt föredraga nästa mål , anmälte sig Frih.
Cederström och yttrade: