Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
At under krigstid ätaga sig för Säterierna någon ande! i skjuts och inquartering kan i min tanka ej anses annorlunda än söm en slags bewillning för el utomordentligt behof, och dä Säten-ägaren erkänner detta behof, kan jag ej inse pä hwad grund han skutte kunna förhindras at bidraga til desi afhjelpande.
Hwarje afhandling, friwilligt rågängen med ägaren eller desi representanter mäste wara lika lagtig, lika kraftägande, som drn öfwerenskommelse, hwarigenom Säteri- och frälsejord erhöll sina friheter.
Utan at derföre ingä i de särskilta betänkligheter, s m blifwit anförda, och föll idkeligen utan at bestämma wigten af de förde lä 4 s.m blifwit gjorde, endast för sakens rättmätighet, welat bafwa desia anmärkningar införda i Protocollet.
Grefwe Ickornei-, tistadc mLtnteligen - för öfrigt torde tillätas mig anniärka, at de af Bonde-Ständet, i desi r dag mcddelte d rot collsUtdrag omrörde förbehäll förmodeligen icke klin na - 944 Den 28 Junit. na anses annorlunda, än de inom de öfriga Ständen gjorda anmärkningar.
Harwid hördes olika rop, för och mot denna Grefwe lviorners förklaring.
Grefwe Uantin A8bai.i8en, Albreckt:
Dä jag nu hört, at öfwer den fräga, rörande Säterierna , som Grefwe 'vidner i sit anförande widrört, Herr Grefwen icke yrkar nägon proposition, sä har jag ej i det ämnet något at anföra.
Denna fräga war np, och hörde således icke hit., Hwad ater det af Friherre 8Uivec8kjölä i dag gjorde förslag beträffar, wore min önskan at detsamma antingen af Oeconomiä Utskottet eller af särskildt bertil utsedde personer blefwe uptagit och granskadt.
Grefwe ^törner, ?46oIyh 6öcan, äninarkte at frägan, rörande skjuts för Säterierna sä mycket mindre wore ny, som den redan i gärdags-plenum blifwit wäckt. Grefwe U ant- n ^8 U a o 8 6 n , förklarade sig hafwa menk, at denna fräga ej hörde til nuwärande öfwerläggningsamne, eincdan Herr Grefwen och Landtmarskalken yttrat sig, det i dag endast de återstående frägorna af Friherre 8'ckMemorial skulle företagas; bwilket sitt yttrande Herr Landtmarskalken bekräftade.
Herr jacob, hade inlemnat et sä lydande Dietamen Enär Högloft.
Ridderskäpet och Adeln lika ädelmodigt som wardigt sig sjelfwe äter sunes bjuda Derr 23 Junis. 9W bjuda ny wänskap til det Hrderwärka BondeStändet, medelst en upoffring utaf wista ägendomars lagligt grundade rättigheter, och endast rädfrägande sin tänsta, som bjuder, at willigt dela grannars lidande, sä wägar jag inför detta högtuplysta Samfund ödmjukast hemställa, om icke denne hjelp bör sä utdelas, at icke nägon Jordägare inom detta och andra Ständ, enligt benämning af hemmantal pä dest jord mä häruti finna sig förfördelad, der arealen af upbrukad jord uti storhet och godhet icke swarar emot andra hela Skattehemmans förmäner inom samma Härad: hwilket äfwen mä föranleda til en jämnare beräkning och fördelning efter storheten, emellan sjelfwa Skattehemmanen, dock endast uti inguarterings-och ffjutsningö-beswäret, utan minsta förändring utr förut älagd grundskatt, eller at härmedelst öka ny refning öfwer hemmanen.
Olikhet uti beräkning af penningeland, öresland, ärs pengar i dalertal och matmarkec i Soldat m. m. som nyttjas wid hemman inom olika provinser, är förut af flere wärde Ledamöter sanningsfullt anfördt, wara oftast mycket olika bäde emellan dem och Frälsehemman, för det inom samma orter samt inom samma bylag, uppä de dock lika kallade hela hemman eller mantal; hwarföre bruket af mantals benämning wid skatters äläggande är högst obilligt och wällar uppä de flesta ställen en del tyngders ojämna utdelning efter helt mantal, til de ris, iso. med 946
Den 2g Junit. med mindre jord-storheters förtryckande, oaktadt denna mantalögrund icke ivid Landtmätare delningar fär nyttjas, utan alltid derwid anwändas ortens brukbara säkraste grunder emellan bade hemman utom och inom bylag, lika anwändbara som lätta at nu följa bäde til inquarterings- och stjursnings-beswärct; ty siere Hamder hafwa redan inom sig antagit och utdelat sijutsfördelningo derefter, hwarwid jag med wisihet får nämna Åkerbo
Härad uti Wcsteräs Län, säledes är bewist möjlighet wid utöfninZen.
Det är sä mycket nödigare at nu härom noga öfwerlägga, dä Ridderstapet och Adeln icke är ensamt tillhörigt at tala för all frälst jord, sedan hälften deraf redan är gängen utur Ständets ägo; men mest tillhörigt den clasi af aktningswärde Jordägare, hwilken ännu ätminstone obilligt om icke orättwift är utesluten ifrån öfwerläggnings-Mt härom, och warande utan någon representation wid Riksmöten , hwilka dock uti sednare tider köpt denna jord dyrt efter desi beskattnings- förmoner.
All rättelse til jämnare fördelning bör derföre icke beslutas til lika methode öfwer he-^ la Riket, ty hjelpen stall werka särskilt inom hwarje Härad, säledes bör rättelsen äfwenwidtagas pasiande innom hwart Härad, ty all relation emellan hemman gär uti denna fräga Erig utom Häradet, men emellan indelte och oindelte Den 28 Junti. 94? drNdelke mantal derinom, hwatest allä onera och olikheter äro kände - som äsyftad rättelse kan tarfwa.
Onekelig är den sanning, at Härader Nätmast riggande wid stora wandtingswägar söt dnrchmarscher och Krono-transporter, äfwen deraf obilligt och hardast tryckas, til och med öfwer deras möjeliga förmäga, ty wid hemman uti Orebro
Län och Fällingsbro
Härad, utan tilgäng pä egen häst , har inom förledNe är legts til utgörande af Kronoskjutfer för mera ätt roo Rdstr Rikgsgälds pä hemmanet, och säkert til större summa uti wista andra orterdels för oftare päkomne stjutser, för olika utsatte ffjutsombytens aflägsenhet, ända til 14 mils kesa wid en skjuts, som efter lag betaltes med 6' sti in alles, dels för wäntning wiv ombytes stället, för hästens nyttjande et häll öfwer det föreffriftta, af hästbrist wid framkomsten m. m., följer af orätt Utsatt' och för kott tid ät hela resan, hwilket bör wisterligett fötekommas, ty ägarens bäde hemman och hästar äro derigenom oförsynt wanwärdade-
Utan sakkännedom hos tilställare.
Öpars nyttjande ivis forors transport torde äfwen böra tillätas dö hemman, som icke äga fullt antal brukbar? hästar- dä wälwiljan Uttryckes efter förmäga; Nägon ersättning ät de närmast sträkwä> §en boende borde äfwen kunna Utfinnas, at insm g48 Den 23 Junis. inom Länet erhälla ifrän de Härader, som genom sit större afständ sällan beswäras med stjutsningar.
Häll - och Rekerve - stjutsande böra efter läget noga undersökas til storlek emot wägens behof och bruk, för at kunna lemna hjelp til Krono - ssjutser.
Sluteligen föreflär jag, at saken i sitt hela ämne mä i dag afgöras, men med willor at et Utstött sedan warder endast af detta Ständ tilsatt, som äiägges at öfwerse alle häruti wid utdelningen mötande fwärigheter, för at derwid projectera nödige rättelser, samt sedan principerne äro antagne, bör förmedling af witze hemman, oumbärligt nödig, öfwerlemuas til Härads-Räturne, at uti Häradeboernes närwaro gransta, jämnka och öfwerenskomma til Landshöfdingens widare fastställande, eller wid först pägäende Bewlllnings-taxering, det hwar och en lärer finna bäre rättwist och billigt til antagande, förr än som hufwudfrägan afcöres, ip utan en planerad wäg bertil, kan swärligen nägon rättelse w.nnas under flere ärs tids utdrägt.
Skulle denne utwäg winna approbation utaf Höglofl.
Ridderstapct och Aoeln, spnes äfwen nyttigt at derom meddela refpective MedStänden underrättelse. bl. lersmeäen.
Dä Den 23 Jun ii. 94g
Dä härefter nägot ropades, yttrade sig Herr Grefwen och Landtmarstalken at frägan nu egenteligen were om man wille inga i stjutsnings-beswäret; och at hwad ater sättet til desi utgörande anginge, blifwe den andra frägan huruwiba det kunde afgoras genast i Plenum, eller efter utlåtande af et Utstött.
Friherre ^laniierbeim, 1^1-8 August, Af de mänga redan yttrade meningar torde Högloft.
Ridderskapet och Adeln lätt finna det sättet at utgöra stjutsmngen icke lärer med riktigbet och rättwisa kunna afgoras omedelbart i et Plenum.
Hwad sjelfwa ätagandet angär, torde jag fä föreflä följande punkter: i:v) För Rä- ock Rörs-Hemman samt Insockne hemman ffjutsas Krono-skjuts, under krigstider, wid täg af trupper samt transporter af prowiant och krigsförnödenbeter för truppers behof med hälften antal hästar emot Skatte. s:o) Sädan Kronostjuts, som i föregäende §. omförmäles, prästeras af sädant frälse, som icke är insockne, lika med Skatte, ej allenast i krigs, utan äfwen i fredstider. Z:o) Säterier , Rä - och Rörs samt Jn-> vch utsockne
Frälse deltaga wid truppers marcher lika med Skatte uti inquarterings styldighet.
Och HF6 Dm 28 Iunri.
Och får jag föröfrigt ödmjukast hemställa - 9M icke proportionerna i detta ämne til en början kunde hlifwa sädana.
Om icke Ridderskapet och Adeln deruti instämmer, at under krigstider inquartexing och skjutsning för en del privilegierad jord kan äga rum?
Och om icke sältet til desin nya skyldigheters utgörande kunde, med anledning af luvar och en orts särskilta ber ffaffenhet, fä upgyras af nägra ifrän hwarje Län, genom samtelige Electorerne utsedde bofaste Män af Ridderffavet och Adeln, med full rättighet för Ridderffapet och Adeln at deras förslag ändra eller förkasta, helt och hällit elley pnncterpis?
Ropades Ja, Nej, Ja, Nej. Gyefrve lVlörner, (lörLN.
Med tzsn opinion jag yttrat har min mening ej warit at stöta pluralitetens tanke.
I händelse den gf pluraliteten ej gillas ma den lemnäs öppen, och jag instämmer hufwudsakeligen i de af Friherre ktanttk-rbeim gjorde propositioner, at wr pu blott afgöra at wi inga i skjutsen, men ay fördelningen mä genom et särskilt Utskott pröftpas och utrönas.
Hery vyn Lehult 2er> belin.
Om henämmngen af Utskott, som jag hör, skulle mindre Maga, kunde man ju nyttja ordet Beredning, Friherre I,iljenorg.nt2, fobsn r^il, heim , frägade om meningen more at Comit n äfwen ffulle befatta sig med skjuts för Säterier?
Och pä härM ropades starta
Nej, tilläde äfrvm Den 23 Iunir, 93* äfwen Friherre liljencrants, at han för sin del ej hertil kunde samtycka.
Friherre lljerta, Ireärlc, upläste til Protocollet följande:
Ridderffapet och Adeln beftutat at i dag til öfwerläggning och afgörande företaga det af Friherre ^illverskjölä uplaste Memorial rörande skjutsning och inquarteringsåtagande för Ra - och Rörö och Insockne-hem» man, fär jag förklara mitt frivilliga bifall til nämnde ätagande pä sätt som följer: i.o) At til hälften mot Krono - och Skatte och Skatte - hemman bestrida Kronossjutsningar för Ra - rörs och Insockne hemman uti de olpck» liga tider dä krig föres pa sjelswa Rikets eller angränsande länders omräde.
2ro) At wid sä beskasfade omständigheter för sä wäl Sälcrier som Rä-rörs och Insockne-hemman, deltaga lika uti inquarterings-beswäret med Krono - och Skatte-hemman, samt 3:o)
At sä wäl uti freds - som Krigs - tid Utgöra Kronoffjutsningar för Frälse - hemman jil lika del med Krono - och Skatte-hemman.
Ropades Proposiition, kTlej, Is, t7?ej, ych at hwar punct för sig skulle företagas.
Hans klxcsllerice Grefwe IVLcbtmsister, claes, conformerade sig med Friherre kkjerta.
Grefm 952 Den 28 Iunrr.
Grefwe i^ritinZiiLus en begärde proposition pä Friherre sutVei-Tcbjöläs dietamen.
Nej, och at propositioner matte göras punctewis.
Grefwe Os I-I 6 a r 6 is, upläste et anförande til Protocollet sä lodande.- Sedan Herr Grefwe» och Landtmarstalken nu Högtideligen gifwit osi tilkänna det den npa Grundlagen more af Bonde-Ständets Taleman understrifwen och äfwcn sjelf fett underskriften utan wilkor pätecknad, samt den dag kommit, dä, enligt Ridderstapcts och Adelns förut fattade twanne cheflut, betydlige upoffringar af de fä rättigheter, wi ännu äga ö;rige, komma i of^ werwägande, en wigtig fräga stall afgöras, och Rikets första Ständ wisa de öfrige, ät det walspräk som för mer än hundrade är sedan upsattes til prydnad af deras samlingsrum, til tolkning af deras tänkesätt:
Det allmcknaas wäl öen ypperfta lag, än i denna dag är regeln för deras beslut; fär jag Högloft.
Ridderskapet och Adeln i ödmjukhet föreslä hwad, efter nogaste öswerwägande, jag för min endstilta del tror, wi kunna, wi böra göra: iw) Jnquartering pä landet blifwer under krigstider ä all jord, af hwad namn den wara mä, lika fördelt efter hemmantalet. 2:0) Under krigstider stjutfar Insockne samt Rä- och Rörs-Hemman til hälften emot Kronooch Skatte-hemman. s.o) Den 28 Junti. 9^ 3:0) Utsockne och Frälse hemman äteftffjutsa under krigstider lika med Krono - och Skatte hemman; men i fredstider deltaga de endast,- som hittils, til hälften mot förenämnde hemman. 4:0'
Til Konungen skulle samtelige Ständer inga med underdänig begäran, det Hans Masit täcktes följande i Räder bewilja: 1:0)
Al ffjutslegan för Kronoskjuts blefwe förhöjd til likhet med Gästgifware-ffjutscn.
L:o)
At wid täg och i allmänhet wid all inguartering truppens aflöning blefwe fädan, at nödig föda, enligt Markegängs-taxa, kunde af wärdarne möjeligen änffasstts. ^:o^ At wista Deputerade sä wäl af Adel och Ständspersoner, söm menige Allmogen inom hwarje Fögderi eller Härad waldes af innewänarne sjelfwe, hwilka i allt hwad ffjutswch inquartering angä, agde ät emottaga Landsböfdingens eller högste militaire Befälhafwares requisitioner, och at Krono - Fogdar, Läns - och Fierdingsmän, i alla de mäl som med ffjutsens fördelande eller inquarteringens upgörande gemenskap äga, stöde under veste
Deputerades immediate tilspn och ordres, til undwikandc af de mängfaldige oordentliahcter, den orättwisa som sä ofta wid Kronostjutsningar sig hittils tildragit och med Allmogens förderf och prästande riktadt nägra fä personer. g:o) At alla de hemman, ware sig Säteri, Boställen, Insockne, Ra - och Rörs, Utsockne, Frälse, Skatte - eller Krono / som tro sig wara pä - 9^4 Den 23 Imrik. päsatte et högre Hemmantal, än enligt en i be horig ordning gjord Skattläggning, de af ->.rd efter refning innehafwa, böra äga tilständ Hv6 Kongl. Mast söka och erhätla behörig förmedling.
Da jag hört twänne Ledamöter,, för hwilkas kunskaper, nit och tänkesätt, jag bär den storsta aktning, yrka skjutsningsskyldighcten äfwen för Säterier, skulle jag nästan tro mig fela, dä, af en annan mening, jag ej kan bifalla deras begäran, men min öfwertygelse tilläter mjg ej wara af samma tanka.
Obetydelig more för mig denna upoffring, och dessutom hoppas jag at ingen kan misskänna mina tänkesätt och tro mig af egennytta lemna en röst, ägnad ät sanningen.
Medborgares och Fosterlandts wäl; men dä alla Säterier, som nu äro i ofrälse mans hand ifrän oss äro köpte, och äro det med wilkor at ifrän de nu fordrade uposfringar wara frie, dä jag med wisshet wet at nägra, ehuru fä, Säterier, hwilka äga et större kintal Rävch Rörs-Hemman stg tilslagne, skulle kunna (Åtminstone til någon del> bidraga til desse skyldigheters utgörande, det för mängden är en absolut omöjlighet; dä jag känner at twänne Säterier, det ena af 12 och det andra af ,g hela Mantal, ej äga kuvar mer än 60 tunnors ärligt utsäde, är det wäl möjligt at desse ägendomar som således ärligen per hemman utssä det ena 5, det andra 4 tunnor, kunna til Kronokjuts lemnal et lika antal hästar, rom Kronohemman, hwilka, liggande nästintil, hafwa tanke 4 gänger sä mycken jord som de, och anser ftr en gränslös obillighet, om missledde af den Den 28 Iu"ik. 956 den eljest sä bcrömliga häg at qaqna det allmänna, at lindra bördan för deni, som nu tro sig den ensamt draga, wi i stallet kastade den pä stuldrorne af andra än c förmögnare, än olyckligare sin de, dem hrttils burit- Jag har wid upgrfmandet af hwad jag förestagit ej ensamt rädfrägat min öfmertygelse. mina ringa kunskaper, jag har i hwad jag önstade Ridderstapet och Adeln nu skulle göra j endast til betydclig del uprepat bwad sä mänge af mina härwarande MeLbröder före mig wida bättre prkat, hwad
Skäne under det förflutna äret gjort, hwad det an i denna stund gor.
Men da Ridderstapet och Adeln genom friwilliga upoffringar, af nit för Fosterlandet, af de renaste afsigter för sine Med - Ständer, och särdeles af benägenhet för det bedcrwärda Bonde-Ständet, gatt til möjeligheternas yttersta gräns, utöfwer hwilken allmänna säkerheten more rubbad, hmar nians rätt kränkt och en betydlig del af Swensk jord inom kort tid skulle ligga öde, göra de sig afwen det grundade hopp, at alla ytterligare begär äro upbörde, alla ensi diga pästäendcn stämde och deremot nya band af enighet knutnc emellan Ständ, sorn i förtroende til hmarannan äga en ökad styrka, i bemaran' det af ömsesidiga rättigheter den säkraste trygghet för sitt numarande och framtida bestånd, Skulle Ridderstapet och Adeln gilla ds af mig projccterade puncter, fär jag hos Herr Grefwen och Landtmarstalken ödmiukast anbälla det propMion ä hmarjtz punct mätte särskilt göras.
956 Den L8 I«nir.
Förläten, mine Herrar! at jag uptagit
Eder tid, det är känslan af min pligt som Riddersman, hwilken älagt mig at tala, at för Eder yttra mina tankar, det är känslan af bristerne i deras utförande somr äläggcr mig anställa om Ridderskapcts cch Adelns öfwerseenLe godhet, deras fortfarande tilgift.
Detta Dictamen hade blistvit afbrutit af en Deputation frän det Hogwördige PrcsteStändet, anförd af Herr Biffopcn von idogsnstein, som förmälte at sedan Bonde-Ståndets Taleman undertecknat Regeringsformen, hade de betänkligheter försnunnit, som hindrat PresteStändet at lemna swar pä Bonde - Ståndets yttrade önskningar om jamnkningar i privilegier; at Preste-Ståndet alltsä nu företagit stg detta ärende och beflutit ingä uti ätffillige betydande jämnkningar, dem Herr Biskopen omständeligen upräknade, utläfwande fluteligen at Protocolls - Utdrag deröfwer innan kort skulle Ridderffapet och Adeln meddelas.
Derjämte aflemnade Herr Biffopen twänne ProtocollsUtdrag ifrän Preste-Ständet et af den 5, och rt af den 16 Junit.
Sedan Deputationen afträdt fortfor Grefwe ve la kardis til flut med upläsande af sitt anförande, hwaruti Ridderffapet och Adeln hör.
Den 28 Junit, 9Z7 hördes mycket allmänt instämma, och hwarä af mänga ropades om proposition.
Herr Aminoff, reoäor, anmärkte at Räoch Rörs, Fralse-hemman m. fl. icke nu mera exclusivt äro Adelns ägendom, och anhöll säleLes fä göra den erhindran at om de nu föreflagna puneter bifallas, kunde detta bifall ef gälla för andra hemman än dem som äro r Adelns händer.
Herr LerZensträble, 6u8tak hade redan under den 15 Junit inlemnat et Memorial, som nu uplästes, sä lydande:
Dä Ridderffapet och Adeln under Denne märkwärdiga Riksdag lemnat flere prof pä Patriotiffa upoffringar, och wid betraktande af Den oräkneliga mängd ffjutsningar, som under närwarande krig warit för Landtmän ibland
Le mest plägande onera, anser jag för min del
Denne omständighet förtjena all upmärksamhet til beredande af framgen lindring för den del hemmansägare, som deraf nu warit ensamme beswäraLe.
Af Desie anledningar hemställer jag ödmjukast, om icke Högloft.
Ridderffapet och Adeln för sina innehafwande Säterier samt Rä - och Rörs-Hemman wille ätaga sig endast under krigstider, at sä wäl skjutsa sorn taga inquar tering 958 Den 28 Junit. tering, i likhet med hemman af annan natur, och om icke Rtdderffapet och Adeln för sine HUS och ägenlomar i Städerne, iwdec krigstid.c, afwen wille emottaga inguarlering. j Pä enahanda grund böra lika skjuts- och inquarterings-skplbigheker afwen utgöras af sä wäl Kungsgarcar - som Prestegäroar, sä ock Militaire - och Civile - Boställen; men som detta atagande ej kan ske annorlunda än friwilligt, säster jag derwis> för alla cem, som emottaga inquartering, det förbehåll, at widdurch-- marscher och täg, manskapet mätte af Kronan xrowianteras eller ock
Kronan erlägga betalning för truppens förtäring, under inquarterings-tiden, til lika belopp som portionen af Kronan för manskapet beräknas, tobaksskillingen undantagen.
Jag anhäller at Högwälborne Herr Grefiven och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderffapet och Adeln täcktes läta detta Memorial blifwa communrccradt med de öfrige respective Medständer, säsom äfwen innehafware af Säterier, och afwaglar jag bäröfnxk Högwälboks ne Herr Grefwens och Landtmarskalkens proposition.
Stockholm den iz Junii 1809^ 6.
Ler§eNstrLli1So
Begärdes pä bordel Dcn L8 Iunir. 8?9 Herr KönlA, hade inlemnat etsa lpdande: Ödmjukt Memorial!
Dä Riddcrskapet och Adeln redan i början af Riksdagen sjelfkraft, ulan anmaning genom et förekommande ädelmod afsagt sig en del af desi rättigheter til de andra Skändens förmän, torde nu, wid ftuteliga afgörandet af Herr Baron Liliversci^öia» Memorial, wara af noden at samma ädelmod, samma anda, at lätta allmänhetens bördor, blifwer rädande.
Et annat förhällande skulle kanske lägga grund til de mest obehageliga twister, dä Bewillningen framdeles förekommer, och kanske för andra Riksdagar upresa en ewig skiljemur emellan bägge Ständen, jag menar Adeln och Bonden, som annars haftva sä enahanda interesien.
Jag wägar derföre ödmjukeligen hemställa hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, om icke i krigstider, cj annars, sä wäl pura Säterier, som Sätes-ladugärdar och Rä - och Rörs eller Insockne hemman, afhyste under Säterierne eller icke, Säteri Rusthäll , Krono - och Skatte Säterier böra med Allmogen deltaga uti Krono-ffjutsningar uti en efter hemmanens areal och upodliug lämpad proportion, mä hända til en fjerdedel emot Krono.Skatte-hemman, med tilständ för desie hemmans - ägare, om skjutSningsbeswäret i anseende til brist pä tilräcke ligg - 960 Den 28 Iunik. liga hästar skulle bli för tryckande, at för bwarje skjutsning fä erlägga wänlig skjutslega lämpad efter hästarnes antal och wäqens längd, til delning emellan de öfrige skjutsande.
En nödwändig följd häraf torde blifwa lika lega för Krono som för Gästgifware-stjuls, samt Krono-Betjeningens möjeligen minsta befattning sä wid hästarnes fördelning, som stjutspenningarncs emottagande.
Jnquarterings - styldigbcten sä pa landet som i Städerne torde Riddcrstapct och Adeln ej undandraga sig, hwilket icke eller under detta krig hittils stedt. ?.
IDONIA.
Herr 6ii8Uik krsäric, hade ingiswit et Memorial, hwilket uplästcs, sä lydande: Ödmjukaste Memorial!
Ridderskapet och Adeln i dag til öfwerläganingsämne besi»tit företaga det Hederwarda Bonde - Ständets förestående om Säteri och Ra - och Rörs- hemmans deltagande uti stjutsnings-styldighcten i krigstider, får jag i afseende ä detta ämne följande ödmjukeligen afgifwa.
Under det krig blifwit fördt med Rpsiland W sedan den 21 Februarii 1303, har jag jämte Dcn §8 Jun!k.
Föl jämte annat warit sysielsat med Finsta Armcens marcher i militairistt som oeconomistt afseende, uti allt hwad som rört transporter, och derutaf kommit i den erfarenhet, at särdeles oordningar föreaä wid stjutsers werkställande, föranledde sä wäl af Krono - Betjeningens egennytta, som ostickligbet til deras wid sädana tilfällen wigtiga kall, och anser säledes wid en allmän reglering om stjutsningen i Riket den angelägna frägan böra komma i afseende, om nödig controll til ordnings bibehällande wid den allmänna stjutsningen i krigstider. Afwertygad at Högloft.
Ridderstapet och Adeln willigt gär Bonde - Ständet til mötes uti at dela mödan wid en allmän Rikets nöd, hwaruti det witzerligen wid et inträffande krig kan anses wara, tror jag, sä wäl Högloft.
Ridderstapet och Adeln, som särdeles Bonde-Ständer, hwars til betydlig större del innehafwande och i mindre delar klufne jord alltid betydligast sär widkännas stjutsnings - beswäret, fä draga största nyttan af at stjutsningen werkställes med ordning och rättwisa, och jämte det jag öfwerlemnar detta angelägna ämne til Högloft.
RidDerstapets och Adelns uplysta granskning, förestår jag ödmjukast til »vinnande deraf, at sä snart krig infaller och detz mödor genom skjutsning nalkas en provins, bör en Comité af Högloft.
Ridderstapets och Adelns, Jordägare af ofrälse Ständcts och Bonde-Ständets LedaiLi, 122. möter, 962 Den 23 Junit. möter, wald af Standen iprovincen nedsättas, hwaruti Ledamöters antal af Högloft.
Ridderffapet och Adeln kunde bestämmas tilfpra, och af de andra Ständen lika manga eller ock hälften, enligt hwad som wid Riksmöten föregär, hwilken Comité, understödd af Konungens Befallningshafwande med erforderliga uplysningar, sä wäl ägde at föreflä skjutsernes fördelning lil utgående landwägen, som den lättnad den kunde winna genom sjö-transporter, derest de kunna anwändas, äfwensom alla klagomäl ä wid skjutserne förefallande oordning, samt saknad skjutsbetalning borde wid denna Comité uptagas, utredas, och til Konungens Befallningshafwandes widare ätgärd öfwerlännäs; hwartil jag fluteligen wagar tillägga den önskan, at Kronoskjutserne kunde betalas i likhet med hällffjutsen, samt alltid genast liquideras af Transport - Befälhafwaren.