Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att det vore mycket bättre, om vår arm des organisation kunde så förändras, att kostnaden för soldatens underhåll utgjordes lill Staten; åtminstone skulle jag önska, att den skatt, som nu utgår genom indelningsverket, för framtiden matte sålunda utgöras, att den inbetaltes till de communal-styrelser, som jag hoppas innan kort inom våra provinser mätte blifva satta i verksamhet, och hvilka sedan skulle, med collectivt ansvar för hela provinsen bibehållet, ombesörja alla för rustnings- och roteringsbesvärels fullgörande nödvändiga åtgärders verkställande.
Det är gifvet, att när man betraktar den indelta armeen och den kostnad, sorn densamma medför, så måste man tillika tänka på det skick, hvaruti den sig befinner, och då tror jag icke den kan jemföras med de armcer Hr Rosenblad citerade, åtminstone hvarken med Preussens eller med Frankrikes; ty den indelta armeen har icke lemnats tillfälle förvärfva sig den öfning, som armeerne i dessa länder vunnit, genom den omsorg man på dess bibringande användt.
Men utan att genom en sådan öfning bereda dess fullkomliga tjenstbarhet, kan jag icke inse, att något ändamål vinnes, och då är all derpå använd kostnad förspilld.
Hvad för öfrigt sjelfva saken beträffar, så är deruti redan så mycket å begge sidor anfördt, att jag nu inskränker mig till att blott ännu en gång begära afslag å betänkandet.
Jag vill vördsamt underställa Hr Frih. o. Landtm, samt Ståndet, om icke vi hafva gått alldeles ifrån vårt egentliga öfverläggningsämne.
Om någon kom in och hörde talas om Carl XII:s, Gustaf Adolphs, Peter den Stores och Alexander I:s krigare, så skulle han svårligen tro, att frågan endast anginge vakthållningen om correctionislerna på Långholmen.
Jag anhåller således, att vi måtte återvända till ämnet, och att jag i sjelfva saken må få säga några ord.
Jag önskar, att R.
Sl:s framställningar lill K.
M. icke måtte strida mot hvarannan.
Om detta betänk, bifalles, så skulle man ju yrka ökad tjenstgöring för gardes-reg:tena.
Nu är dock, så vidt mitt minne ej felar, bland de ioo anmärkningspunkterna mot Konungens rådgifvare, äfven den, att gardesreg:tena hafva fått högre aflöning än vederbort.
Derföre skola Konungens rådgifvare äfven dragas till ansvar.
Ytter - Den 20 Juni f. m. 3^5 Jigare har StatsUtsk., så vidt jag minnes, afstyrkt all löneförhöjning åt gardes-reg:tena för framtiden , men tillstyrkt att de skulle sammanslås.
Allt åsyftar, såvida R.
St. godkänna hvad Utsk. föreslagit, att förminska aflöningen och styrkan vid gardes-reg:tena, under det att Ekon.Utsk. icke tillstyrkt någon motsvarande minskning i deras tjenstgöring, utan tvertom yrkat utvidgning af den sednare •— Jag instämmer således med dem, som begära afslag å betänk, och anhåller, att vi måtte få afgöra saken ju förr ju hellre, oberoende af alla andra för densamma främmande ämnen.
Instämmande med Hr von Hartmansdorff uti begäran om afslag å det ifrågavar. betänk., vill jag i öfrigt endast erinra, att vårt Svenska indelningsverk icke började med Carl XI, utan med Erik XIV, och att det redan under Gustaf Adolphs regering erhöll en betydlig utvigdning.
Jag har undvikit att deltaga uti denna discussion, emedan jag, såsom icke varande militär, ej kan med full sakkännedom bedomina detaljerna af frågan; men jag har nu begärt ordet för att besvara Hr von Hartmansdorffs anmärkning, att det ena Utsk:s betänk, står i strid med det andras.
Till en början torde jag få fästa uppmärksamheten på, att det är svårt för det ena Utsk. alt på förhand känna hvad alla de andra besluta.
Utsk. kan endast följa sin öfvertygelse, och beror det sedan på R.
St. att sammanjemka besluten, om de stå i strid med hvarandra.
Emedlertid anhåller jag, alt den värde talaren ville läsa till punkt.
Den värde talaren har sagt, att StatsUsk. har afslagit någon tillökning i lönevillkoren för gardes-reg:tena, och att Ekon.Utsk. på samma gång yrkat utvidgning af deras tjenstgöring.
Det fattas blott det lilla tillägget: med tillstyrkande att deras löneförmåner måtte böjas, och skälig ersättning åt compagni-cheferna beredas, enär deras passevolance-contracter icke kunna anses vara tillräckliga förden nya tjenstgöringen.
Jag tror, alt saken derigenom får ett helt annat utseende än förut.
I saken är redan så mycket taladt, att det föga tjenar till att tillägga något, då frågans öde här lärer vara afgjordt.
Jag anhåller dock, efter tvänne ledamöter af Utsk. här yttrat, den ene, att om Utsk. velat se skäl, så hade det haft skäl att icke förfara så, som det gjort; och den andre, att afdelningen utredt frågan så klart, att han trott, att Utsk. bort stanna uti ett annat beslut, att derpå få svara, att det synes mig vara ett något hardt tillmäle af en kamrat alt påslå, det Utsk fattat sitt beslut utan att vilja se skäl, isynnerhet som Utsk:s förslag hvilar på temmeligen goda grunder.
Det var just på grund af afdelningens utredning af ämnet, som Utsk. trodde sig finna, att då afgardes-reg:tenas nuvar. styrka af 1600 man 55a äro permitterade, så skulle den ifrågavar. tjenstgöringen Don 20 Juni f. in. kunna bestridas, om man i stallet endast permitterade /[!>o man, oell lemnnde full ersättning åt de personer, som derigenom kunde blifva lidande.
— Att Ekon.Ulsk. i lönnväg icke beböfde något sammanträde med StatsUtsk. i och för denna fråga, ansåg Utsk., på den grund, att Utsk. icke kunde tänka sig, att kostnaden skulle blifva större, alt bestrida denna vakthållning med en corps, som är förlagd i hufvudstaden, än med en commeydering t. ex. från Wermland, som ligger 4o mil härifrån.
Det ar på detta skäl, sorn Utskts betänk, är grundadt.
Sedermera äro tvänne tillvitelser gjorda mot Utsk.; den ena att vilja minska Stockholms garnison, som redan förut icke är stor nog.
Det faller Utsk. svårt att begripa, att garnisonen skulle minskas, 0111, då 55o man för närvar, äro permitterade, 100 man af dessa 55o blefve tjenstgörande nära Stockholm i stället för att begifva sig åt landsorterna; vi ansågo, att den icke permitterade styrkan derigenom ej skulle förminskas.
Tvertom kunde någon del af de 100 man, som sålunda skulle blifva förlagda vid Långholmen, vid hastigt behof inkomma till staden.
Den andra tillvitelsen, att delta skulle leda till någon minskning uti bevakningen vid Långholmen, kan jag ej begripa.
Jag har blott velat redovisa för TJtsk:s åtgärd i frågan, och det är min verkliga öfvertygelse , att landet genom Utskrs förslag kunde erhålla en lättnad i sina bördor, hvarföre jag anhåller om Ståndets bifall till betänkandet.
Det är motbjudande att åter uppträda i denna fråga, men det är för mig af vigt att ej blifva missförstådd.
Jag förmodar, att Frih.
Hamilton icke hört mitt yttrande, ty jag är derom öfvertygad, att han icke velat missförstå det.
Jag har icke sagt, att Utsk. ej velat se skäl, utan att de skäl, sorn jag anfört emot Utsk:s förslag, ligga tydligt och klart för hvar och en, sorn vill se dem.
Det har för ingen del legat i min plan att yttra något, som för Utsk. vore förnärmande.
Jag har trott, att Frih.
Hamilton bort veta, det jag icke är bland dem, som ifra för att göra sina egna skäl gällande, och att jag vanligtvis nöjer mig med att säga mina skäl, utan att söka drifva fram dem.
Jag misstycker aldrig, att andra hafva olika åsigler med mig.
Således anhåller jag att få afskudda mig denna misstanke.
Hr Schmidt, Georg Lars:
Jag är äfven en bland de ledamöter inom Utsk., som hörde till minoriteten, då denna fråga afgjordes.
Jag tog mig i Utsk. friheten upplysa om omöjligheten för gardes-reg:tena att kunna bestrida vakthållningen vid Långholmen.
Då manskapet, istället för att blifva permitteradt, måste ligga på Långholmen, så skulle dessa Den 20 J u n i f. m. dessa regementers rekrytering derigenom betydligen föisvåras; och då genom ifrågavar. vakthållning å manskapets beklädnad en betydligen ökad slitning skulle uppkomma, så blefve det snart sagdt omöjligt för compagni-cheferna att fortfarande bestrida passevolancen efter de gamla contractena.
Jag får på dessa skäl afstyrka bifall lili belänkandet.
Ekon.Utskts ordförande har yttrat, att Utsk. icke vore skyldigt att veta hvad StatsUtsk. yttrat i dessa frågor.
Det lemnar jag derhän, mea förmodar, att en ledamot af detta Stånd, som deltagit i öfverläggningarna om StatsUtsk:s första förslag till statsregleringen, icke gerna kan hafva glömt livad som då upplästes här, eller hvad lian sjelf yttrade i saken.
Utskrs betänk, är dateradt den i Juni; det är således blott en månad ungefär sedan statsregleringen förevar på Riddarhuset.
Skulle den likväl vara alldeles glömd, så vore det väl, om glömskan räckte intilldess att StatsUtskrs betänk, återkommer, så att den värde ledamoten icke ihågkomme att vägra anslag åt de begge gardes-reg:tena eller rösta för deras sammanslående.
Någon ersättning åt dem, som blefve lidande genom en sådan åtgärd, finnes icke omnämnd uti Utsk:s betänkande.
Jag får deremot väl erkänna mitt fel att icke hafva gifvit akt på den föreslagna ersättningen åt compngni-cheferna, för vidsträcktare tjenstgöring, men anmärker att Ekon.- Utsk. gått utom kretsen af sin befattning, då det sålunda föreslagit ett statsanslag, hvilket tillhör StatsUtsk., och ett obestämdt, hvilket ej är tillbörligt för något Utskott.
Det kan icke vara Ekon.Utskts ledamöter obekant, att de äro berättigade begära sammanträde med StatsUtsk.
Om Ekon.- Utsk. underlåtit sådant, så lärer det äfven vara ett fel.
Jag ber endast att få afgifva det yttrande, att jag hvarken på afdelningen eller inom Utsk. deltagit i frågan, men får förklara, att jag till alla delar gillar Ulsk:s betänkande.
N:o 4o blef af R. o. Ad. afslaget.
Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna memorial och betänktn, nemi. från ConstitutionsUtskottet:
N:o 17, med rättelse i Utskts mern.
N:o 13, Bilagan; Lagutskottet:
N:o 58, i anledn. af väckt motion, om ändring i 6 cap. 5 §:n Rälteg b:n samt K. förordntn om Stockholms stads styrelse af den 12 December 1672; N:o 5g, öfver väckta motioner om upphäfvande af en del särskilda domstolar; 8 H. 48 r 3;8 D c n ao J u 11 i f m N:o 6o, i anledn. af återremisser utaf åtskilliga från Utsk. nfgifna betänkanden; N:o 6i, i anledn. af väckt motion om förbud emot lifgifvande af skuldsedlar, ställda till sedelhafvarcn, m. m; N:o 62, i anledn. af väckt motion 0111 föreskrifts meddelande, huru förhållas bör med ordförandeskapet i domstolar, sorn bestå af både lagfarna och icke lagfarna ledamöter; N:o 63, i anledn. af anmärkntr emot Ulskrs betänk.
N:o 25, i fråga om upphörande af spö- och risstrafF för vissa brott, m. m.; N:o 64, i anledn. af gjorda anmärkntr emot betänk.
N:o i4, öfver väckt motion om rättighet för parter att deras till domstol ingifna handlingar återbekomma; N:o 65, i anledn. af väckt motion örn ändring i 25cap. 5 §:n Rätteg.btn; N:o 66, i anledn. af väckt fråga om förtydligande af 1 cap. 2 §:n Straff-b:n och K. brefvet den 26 September 1777. II. R. o.
Lördagen den 20 Juni i84o.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresleSt. af den 5, ro, i3 och 17 dennes; från EorgareSt. af den i3 och 17 dennes; samt från BondeSt. af den i3 dennes.
Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf, att Hr Lode, Torsten Wilh., hvilken blifvit vald att i permitterad ledamots ställe intaga plats i StatsUtsk., afsagt sig detta förtroende; och anmodade Hr Landtm, alltså Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse en ny ledamot i den ledighet, som uppkommit uti StatsUtsk. genom den åt Hr af Harmens beviljade permission.
Besvärs- och Ekon.Utskrs den 13 dennes på bordet lagda betänk.
Nto 4>> ang:de föreslagna villkor och iakttagelser vid befordran lill embeten och D e u jo Juni e. m. tjenster, bestämmelser nm embetsmäns rang och upphörande af fullmakters meddelande å tillar, utan motsvarande tjenstebefattning.
Den första punk ten, angtde villkoren för befordran till civila embeten och tjenste!', är af den beskaffenhet, att efter min förmening boide yttrandet härom sammanfattas med det yttrande, som är från Utsk. alt återförvänta, angtde de civila examina i allmänhet.
Jag är visserligen af samma mening, som Utsk. här yttrar, att för vissa civila embeten examina icke böra fordras; men deremot finnes det åtskilliga, der man borde göra en dylik fordran, och hvilka hittills blifvit återbesatta, utan att man af deras innehafvare begärt de kunskaper, sora för embetenas utöfning äro nödtorftiga.
Derutinnan borde visserligen en rättelse iakttagas.
Man har vid åtskilliga förbättringar i vårt statsskick följt de föreskrifter, som äga rum i Norrige: jag skulle önska, att man toge dem till efterdöme äfven i fiåga om civila embeten och villkoren för deras erhållande.
Hvad 6:te punkten beträffar, så tillstyrker Utsk., att Ständerne skulle framställa den önskan till K. M., att inga karaktersfullmakter må meddelas, lydande å annan värdighet än den tjenst innehafvaren bestrider.
Jag har förut, då Bevilln.Utsk. föreslagit beskattning å dylika titlar, yttrat mina anmärkn:r deremot.
Jag förnyar dem vid detta tillfälle, såvida, att jag afstyrker en dylik anhållan hos Konungen.
En Regering, hvilken är till den grad, som den Svenska, blottad på medel att kunna belöna och uppmuntra, bör icke betagas de få tillfällen, hon förut baft dertill, hvaribland det att gifva titlar är ett.
Utsk. begagnar, såsom skäl för sin tillstyrkan, just den omständighet, att man lagt en så hög beskattning på karaktersfullmakter.
Ständerne hafva, som jag förut anmärkt, haft orätt i denna beskattning; vill man nu begagna ett misstag, som man redan gjort, för att öka det med ett nytt, så gör man ännu värre.
Af sådan anledn. tillstyrker jag R. o. Ad. att återremittera betänk., på det att ämnet måtte afhandlas i sammanhang med den fråga, jag nyss omnämnt oell som är under behandling hos Utskottet.
Cederström, Jacob: Jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff i yrkandet af återremiss å detta betänk.
, men jag begär tillika att få fästa uppmärksamheten på Utsk:s tillstyrkan att hos Konungen anhålla, alt sedan Statens embeten och tjenste!' blifvit ordnade i öfverensstämmelse med den reglering, som ansetts nödig, K.
M. täcktes genom författning bestämma den hvarje embete och tjenst tillkommande värdigheten, i förhållande till dess vigt inom statsförvaltningen m. m.
Jag hemställer, om icke Utsk. finner detta vara ett bestyr, som Konungen, derest en omorganisation af embetsverken inträffar löre nästa riksdags samman - 35o Den ao Juni c. ra. träde, naturligtvis kommer att vidtaga opåmint, emedan det blir en följd af sjelfva ordnandet utaf sådana embelstnyndiglieter, alt sätta ut gränserna för hvars och ens särskilda befattningar, och således blir äfven deras rang bestämd.
Hvad Ulsk. liar anmärkt rörtde höft i t lar och deras värdig? bet, så mäste jag sägn, alt det ligger alldeles pä sidan om Ständernes functioner att blanda sig deruti.
De titlar, sora inom hofvet äga rum, de kunna gerna vara orubbade och befriade från något sorts förslag från Ständernes sida; hvarföre jag skulle önska, att Utsk. frånginge sitt tillstyrkande i denna del i det betänk., som återkommer.
N:o 41 återremitterades. Remitterades till Allm.
Hr Munck af Rosenschöld*, Nils Rudolph, den i3 dennes på bordet lagda motion orri rättighet för läkare, sorn, efter enskildta aftal, äro anställde bos menigheter, vid hink, fabriker eller andra sådana inrättningar å landet, att, under vissa villkor, njuta lika befordringsrätt och tjensteårsberäkning med läkare i Statens tjenst Företogs till pröfning StatsUtskls den 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o i65, i anledn. af väckt motion orri afskrifning af i836 års arrende för
Ryda kungsgård, eller nedsättning i arrendets belopp.
Hr af Geyer stam, Carl:
Ifall betiink. redan an ses bifallet, så har jag naturligtvis förlorat ordet och får ingenting säga, men i annat foll skulle jag, som på afdelningen inom Utsk. deltagit i della ärendes behandling, samt då afdelningen tillstyrkt ett annat beslut än det, som i Utsk:s plenum blifvit vidtaget, anhålla att få fästa uppmärksamheten å Biskop Hedrens, betänk, följakliga, reservation.
Jag har ej kunnat finna annat, än att det förhållande, som ligt rum med Hr Stangenberg, icke bör hänföras under rubriken af en tillfällig missvext, hvarföre en arrendator icke kunde tilläggas skadeersättning.
Här har nemi. den ovanliga naturhändelsen inträffat, att bemälde
Stangenbergs under arrende innehafvande hela ängsmark i 3 på hvarandra följande år blifvit förstörd af mask, hvarigenom hela höafkastningen, deraf drygaste delen af arrendet skall utgöras, gått förlorad, och Stangenberg nödgats köpa hö för alt kunna erlägga arrendet.
I den fulla öfvertygelse, att billigheten fordrar att fästa afseende å detta förhållande och att afskrifning af ett års arrende af de 3, som arrendatorn varit lidand<, måtte beviljas, anhåller jag örn återremiss, på det alt Ulsk. måtte komma i tillfälle alt noggrannare taga saken i öfvervägande och afgifva ett mera med billighet och rättvisa öfverensstämmande betänkande.
Den ao Juni e. m.
Frih. von Kr se mer, Robert:
Jag anser mig böra vitsorda, att Hr Stangenberg utmärkt väl skött kungsgården, samt att ängarne i 3 år lidit af mask.
Huruvida denna omständighet kan leda lill den sökta afskrifningen, det lunnar jag derhän, men nog är förhållandet ined Stangenbergs förlust enligt med sanningen.
Cederström, Jacob: Jag anhåller att få fä sta R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att de olyckor, som vid landtbruk i allmänhet inträffa genom hagelskurar, liost, ängsm-ask och dylikt, omöjligen kunna föranleda Ständerna att göra afskrifningar å arrenden, räntor eller hvilka onnia sorn helst, hvilka efter fastställda författningar utgöras böra; ty i annor händelse skulle ingen gräns linnas för afskrifningar, och Statens räntor skulle blifva inga.
Det tillhör den enskilda omtanken att tillställa sådana föreningar inom provinserna, hvarigenom följderna af sådana olyckor kunna godtgöras och blifva mindre kännbara; men att tillstyrka Ständerna att medgifva sådana afskrifningar som den ifrågav.; det kan jag icke annat än afstyrka, emedan det inleder på ett falt, der ingen gräns för missbruk kan finnas.
Jag anser mig blott böra upp lysa, i anledn. af den siste talarens yttrande, att arrendatorer af kungsgårdar icke få deltaga i sådana öfverenskommelse!1, som t. ex. brandstodsförening^1 eller dylikt.
Yäl finnes en författning, som förbjuder, alt Kronans byggnader få brandförsäkras, emedan massan af Kronans hus försäkra sig sjelfva; ty om de skulle försäkras i brandförsäkringsverket, skulle praemierna utgöra mera än ersättningen.
Men jag känner ingenstädes någon författning, som förhindrar innehafvarne af dessa kungsgårdar alt ingå i dylika föreningar inom det län, der egendomen är belägen, och som bevis derpå får jag åberopa, att under den tid jag var landshöfding på Gottland och der inrättade en brandstodsförening, ingick äfven Roma kungsladugård deruti för samtliga sina och toipens byggnader, glöda, inventarier och allt.
]NT:o i65.
L a n d t m. i anledn. häraf förklarade sig hafva funnit, det ja öfverrösta! nej, begärde Frih. Fleming, Herman Reinh., votering.
Den, som bifaller StatsIJtsk:s utlåt.
N:o 165, voterar ja} den det ej vill, voterar nej; 38a D c n ao Juni e. m.
Vinner nej, anser R. o. Ad. de vid ofvannämnda utlåt, gjorda anmärkntr föranleda dess återremitterande.
Nej— 12.
Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtskls, den 17 dennes, på bordet lagda utlåtanden: N:o 166, i anledn. af väckta motioner, dels om rättighet för arrendatorer af kronohemman och boställen att undfå prolongation af innehafvande arrenden, dels om förändring i villkoren för dylika egendomars utarrendering; N:o 167, i fråga om upphörandet af nedsättningar i qvarnräntor.
Föredrogs ånyo StatsUtskts den 17 dennes på bordet lagda utlåt.
Jag anhåller, att detta betänk, ytterligare måtte få bvila på bordet, under hemställan tillika, om det ej der må blifva, intilldess alla Letänkm rörtde slatsregleringen hunnit inkomma.
Fleming, flerman Reinh., förenade sig med Hr Tham.
Då Hr Frih. o. Landtm, i anledn. häraf yttrade, att StatsUtskis utlåt.
N:o 168 komme att ytterligare hvila på bordet, begärde Hr von Hartmansdorff, Aug., ordet, och yttrade:
Jag tyckte, att Hr Tham yrkade, att betänk, måtte hvila, intilldess statsregleringen förekommer i sin helhet.
Om så är, anhåller jag att få instämma med honom, ty på samma sätt som statsregleringen företogs i sin helhet, då betänk, örn i:a hufvud titeln första gången företogs; så synes mig ock, att återremissen bör i sin helhet förekomma.
Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville häröfver inhemta Ståndets tankar.
Häruti får jag jemväl in stämma.
För att få riklig ordning, är det angeläget, att R. o. Ad. kommer i tillfälle att känna hvad StatsUlsk, i afseende på statsregleringen föreslår i sin helhet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Hr Thams förslag, hvilket af flera ledamöter blifvit linderstedt, om R. o. Ad. ansåg, alt ifrågavar.
N:o 168 borde hvila och icke företagas till afgörande förr, än öfriga StatsUtskis förslag till utgiftstitlarna inkommit till R. o. Ad:s pröfning.
Den ao Juni e. m. 383 Uppå begäran af Hrr R å f e 11, Anlon, och K a I mberg, Adam Erik, blef ånyo lagdt på bordet StatsUtsk:s den 17 dennes första gången på bordet lagda utlåt.
N:o 169, anglde bestämmandet af aflöningen för den vid RiksSltns och Utsktns cancellier anställda personal.
Vid förnyad föredragning af Bevilln.- samt Allm.
Besvärs- oell Ekon.Utsktns den 17 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 2, angtde grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens utöfning i städerna och på landet, blef samma betänkande ånyo hegardt på bordet af Frihtne Cederström, Anders, samt Sprengtporten, Jacob Wilhel m.
Likaledes lades ånyo på bordet, uppå begäran af Hrr von Hartmansdorff, A11 g., samt Råfe It, Anlon, Bevilln.- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktns den 17 dennes på bordet lagda memor.
N:o 3, i a olefin, af K. M:s nåd. skrifvelse till R.
St., angrde ersättning till kronolänsmannen för resor, som af dem anställas till försegling af bränneri-redskap.
II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. % till 8 om aftonen In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Justerades 3 prot.utdr. för den 20 dennes e. m.
Justerades ej mindre pleni-proCn för den i3 dennes f. och e. m., än ock det särskildta prot. för samma dag f. m., som, i anseende till jäf emot undertecknad, blifvit földt af Notarien Munck.
Hrr Eteclorers lista lill val af en ledamot i StatsUtsk. och en ledamot i BancoUtsk. efter N:o 1713.
Hr Lode, Torsten, samt N:o 1412.
Hr Danckwardt, Carl, hvilka afsagt sig att under permitterade ledamöters frånvaro uti nämnda Utsk. inträda; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: i StatsUtskoltet: N:o 5o6.
Hr von Qvanten, Carl; 384 D e n 37 Juni f. m. i BancoUtskottet: N:o 897.
Hr Löwenström, Johan.
Uti min egenskap af äldste ledamoten utaf detta Stånd inom Ekon.Utsk. får jag, jemlikt föreskriften tili 9.4 §:n Ridd.Qrdn., anmäla, att de 9.:ne sist invalde ledamöterne, nemi.
Hr von Olthoff och Hr Olivecrona ännu icke infunnit sig vid något sammanträde i Utsk., oaktadt Utsk. haft 5 plena sedan de invaldes.
Jag anhåller derföre, alt andre ledamöter måtte blifva i deras ställe i Utsk. invalde.
Landtm, förklarade, att, i följd af 24 §:n Ridd.Ordn., de båda rummen i Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utsk. efter i fråga var. tvänne ledamöter vore lediga, hvai före Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde välja Ivänne andra ledamöter i Allm.
Besvärsoch Ekon.Utsk. i de sålunda afgångnes ställe.
Hr Danckwardts, Carl, den 20 dennes på bordet lagda motion, alt ett capital, svarande emot den hemmanet Rannäs Holstagård påförda årliga ränta, måtte af R.
St:s Riksg.eontor till Bredaryds församling eller dess rättsinnehafvare utbetalas.
Hr Danckwardt, Carl, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Då de ledamöter, hvilka talat mot återremiss af StatsUtsk:s betänk.
N:o 108, torde mot den nya motionen i det ämne,-hvarom detta betänk, handlar, åberopa de af dem anförda skäl för deras mening, när motionen till remitterande förekommer; så anhåller jag, sorn då är hindrad att vara närvar., alt följande till Hr Ridd.Secrettn under tiden ingifna vederläggning må åtfölja motionen och deremot framställda möjliga anmärkningar.
I sjelfva saken grundade så väl Frih.