Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
PresteSt. ankommet prot.utdrag N:o 391 innehållande inbjudning till de öfrige RiksSt. att förena sig i PresteSt:s beslut, det skulle LagUtsk. anmodas, att så snart de till återremissen af nämnde Utsk:sBetänk.
N:o 46, rörande väckte frågor om en utvidgad religions-frihet, hörande handlingar till Utsk. inkommit, med fästadt a(s:de på de anmärkn:r, som blifvit gjorde såväl emot K.
Propos. i iimnet, som emot LagUtskis atgifna förslag, utarbeta förnyadt förslag till en författning så tidigt att det må kunna vid innev:de Riksdag komma under 11.
St:rs vederbörliga pröfning. _ . .
Anmäldes till bordläggning:
Bevilln.Utsk:s Mern.
N:o 29, rörande vissa ännu oafgjorda delar af tulltaxe-underrättelserne; och BankoUtskrs Mern.
N:o 54, ang:de föreskrifterne i 3:dje Art. af BankoReglem.
Slutligen framstälde Hr Frih. o. Ordfrden, att som föredragningslistan blifvit genomgången R. o. Ad. torde finna att något Ståndets sammanträde på eftermiddagen ej erfordrades och att således anslaget derom finge nedtagas; och ropades härvid Ja; hvarefter Höglofi. It. o. Ad. åtskiljdes kl, \ 3 e. m.
Den 11 N otembfr. 4 73 Lördagen den 14 November 1857.
Justerades 3:ne prot.-utdr. för d. 11 dennes samt pleni-prot. för d. 14 sistl.
Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s d. 7 och 11 dennes på bordet lagda Mern., med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de Art. af gällande BankoReglem.
Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 29, rörande vissa ännu oafgjorda delar af tulltaxe-uuderrättelserna.
Detta Mern. företogs punktvis till afgörande.
l:sta punkten, ang:de transito afgiften för Genever, Rimm och Årrak, samt minimi-qvantiteten för uplagel af hvardera af dessa bränvinsslag.
Hr F å h r re u s, J o h. Fredr.: B. o.
Ad. beslöt redan förra gången denna fråga förevar, att transito-algiften för Genever, Konjak, Itlnim och Årrak må bestämmas till 90 öre per centner alkohol; men med afs:de på minimi-qvantiteten för uplaget lättades då inget beslut.
Denna minimi-qvantitet har blifvit föreslagen till ett belopp, motsvarande den äldre taxan, der den var fastställd till 50 kannor.
Det är angeläget, att vid tullbehandling af sådana inkommande varor icke behöfva särskildt upväga alkoholen, och derföre har man här uttryckt minimi-qvantiteten uti en viss vigt af alkohol.
Då således Utsk:s förslag ungefärligen motsvarar det gamla stadgandet, så får jag hemställa, om ej R. o. Ad. dertill ville gifva sitt bifall.
Uppå härefter framställd propos. biföll B. o. Ad.
Utsk:s i förev:de punkt gjorda hemställan. 2:dra, 3:dje och 4:de punkterna, ang:de BondeSl-.s i afs:de på artiklarna Fisk och Koksalt, rätt ofärgadl Silke, samt Ljus /aliade beslut.
Dessa punkter lades till handlingarne. 474 Den 14 November. 5:te punkten, ang:de rättelse i Krcdit-uplags-lariffen, i afs:de på arlilceln Tobak.
Utsk:s i deuna punkt gjorda hemställan bifölls. 6:te punkten, ang:de förändringen i Kredit- u p l a gs-tar i/fe n, i afs:de på artiklarna Socker och Sirup.
Hr Fåhraeus: Utsk:s Mern. utvisar visserligen, att jag in stämt i Gr. af Ugglas reservation mot denna punkt, men denna reservation har endast en formel syftning, och då jag ieke har någon hufvudsaklig anmärkn. att göra mot Utsk:s förslag, vill jag så mycket mindre motsatta mig ett bifall till detsamma, som frågan är af rent ekonom sk natur, och således helt och hållet beror af K. M:s godtfinnande.
Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s i denna punkt gjorda hemställan. 7:de punkten, ang-.de förlullningen under nästkommande år från kredil-uplag af gods, som innev:de år blifvit i sådant uplag intaget; och 8:de punkten, ang:de tullreslilulionen vid utförsel af raffinad-socker.
Dessa punkter biföllos. 9:de punkten, ang-.de BorgareSt:s ål,erremiss af 13;dc g i Utsk:s förslag lill Tulllaxe-underrällelser.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, BankoUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 54, ang:de föreskrifterna i 3:dje Art. af BankoReglem:t.
Föredrogs Högv.
PresteStis d. 11 dennes på bordet lagda prot.- ntdrag N:o 391, innehållande inbjudning till MedStånden, att instämma i PresteSt:s beslut, det skulle LagUtsk. anmodas, att, så snart de till återremissen af nämnde Utsk:s Betänk.
N:o 46, rörande väckta frågor om utvidgad religionsfrihet, hörande handlingar till Utsk. inkommit, med liistadt afs:de på de anmärkmr, som blifvit gjorda såväl mot K. M:s Nåd.
Propos. i ämnet, som emot LagUtsk:s afgifna förslag, utarbeta förnyadt förslag till en författning så tidigt, att det må kunna komma vid innevule Riksdag under R.
St:rs vederbörliga pröfning.
Jag anhåller vördsamt om bi fall till PresteSt:s inbjudning.
Hr Bildt, Didrik Gillis: Då R. o. Ad. i sednaste ple num afslog en af Hr Cederschiöld väckt motion, åsyftande ungefär
Den 14 November.
475 detsamma som denna inbjudning, så förmodar jag att K. o. Ad., i konseqvens dermed, nu afslår PresteStis inbjudning, såsom varande alldeles öfverflödig, emedan Utsk. nog i alla fall gör sitt bästa.
Koch:
Hr Bildts yttrande måtte grunda sig på något missförstånd, ty PresteStis inbjudning innehåller alldeles ieke samma förslag, som den motion af Hr Cederschiöld, hvilken i förra plenum lades till handlingarna.
Då var det fråga om att gifva LagUtsk. en påminnelse, att i allmänhet med mera skyndsamhet handlägga sina ärenden, och att bemyndiga Utsk. att öka sitt Kansli.
PresteStis inbjudning åter handlar, såvidt jag riktigt upfattat den, endast om en enda fråga, nemi. religionsfriheten, och föreslår, att LagUtsk. må åläggas att företaga denna fråga framför alla andra, på det Utsk. ännu vid denna Riksdag må hinna att till Ständernas afgörande framlägga ett nytt förslag.
Sedan Hr Bildt blifvit uplyst härom, förmodar jag att han afstår från sitt förra yrkande.
Att i allmänhet påminna myn digheter att fullgöra sina skyldigheter, innan man vet huruvida de gjort sig skyldiga till någon påminnelse eller efterlåtenhet, det har jag alltid, i min befattning såsom krono-åklagare, ansett vara i högsta måtto olämpligt.
Den fråga, hvarom PresteStis inbjudning handlar, har så nyligen blifvit återremitterad till Utsk,, att detsamma omöjligt kan hafva hunnit att utarbeta ett nytt förslag.
Enl. min tanke har man derföre ännu icke något skäl att gifva Utsk. påminnelser, och jag får derföre yrka att R. o. Ad. ville lägga PresteStis inbjudning till handlingarna.
Afven Hr Printzenskölds framställning innehål ler ett misstag, ty det är alldeles icke fråga om att gifva LagUtsk. några påminnelser, utan meningen är endast att begära, det Utsk. ville företaga denna fråga utom den rätta ordningen, hvartill Utsk. kanske icke skulle anse sig ega rättighet, såvida icke R.
Stir särskildt derom anhöllo.
Såvida icke sjelfva ordet »religions-/Vi'Äe<» — hvilket jag för öfrigt hoppas icke må behöfva nämnas i nästa Betänk. — skrämmer vissa ledamöter, så kunna de i sanning vara lugna, då förslaget ju nu kommer från sjelfva PresteSt.
.Tåg får försäkra Hr v.
Koch, att jag för min del är fullkomligt lugn, och till bevis derpå vill jag begära frågan på bordet till nästa gång, emedan ingen af LagUtskis ledamöter nu är närvide.
Hvad angår Hr v. Köchs yttrande, att Utskm voro tvungna att behandla återremisser efter kronologisk ordning, så har man åtminstone inom tigare frågorna framför de mindre vigtiga, och jag har så mycket större skäl att förmoda det äfven LagUtsk. följer denna regel, som en af Utskis ledamöter enskildt nämnt för mig, att man tänker företaga denna fråga så fort som möjligt.
Det var derföre som jag ansåg påminnelsen vara öfverflödig och som jag yrkade afslag å inbjudningen.
Utskis egna ledamöter äro likväl bäst i tillfälle att 476
Den 14 November. uplysa om hvad praxis Sr inom Utsk., och särskildt hvad Utsk. tänker företaga med afs:de på denna fråga; men da jag icke ser någon af Utsk:s ledamöter här närvtde, så anhåller jag att inbjudningen må läggas på bordet till nästa plenum Hr Printzensköld:
Jag instämmer i Hr Bildts begäran om bordläggning.
Då PresteSt., i afsigt att få en så vigtig fråga som denna afgjord vid innevide Riksdag, inbjudit R. o. Ad. att förena sig om dess beslut, så vore det, enl. rein tanke, mindre vänligt af R. o.
Ad. att alslå denna inbjudning, hvarföre jag tillstyrker bifall till densamma.
Hr Gr. o. Landi ra. förklarade, att förevrde prof.-utdrag, enl.
2:ne ledamöters derom gjorda begäran, komme att hvila på bordet till nästa plenum.
Föredrogs ånyo och bifölls RiddarlmsUtsk:s d. 7 och 11 dennes på bordet.lagda Utlåt.
N:o 18, med förnyadt förslag till gravering och inskrifter å den af 11. o. Ad. beslutade medalj öfver framlidne Presidenten Äng. v. Hartmansdorff.
Föredrogs och begärdes på bordet ett från Vällofl. BorgareSt. ankommet prot.-ntdrag N:ö 415, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStånden att förena sig i det, vid föredragningen af Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.LTtsk:s Mern.
N:o 32, af BorgareSt. i afs:de på Utskns yttrande, angtde upförande af en fyr på Brämön, fattade beslut, det skall en summa af 40,000 Rdr llmt stiilins till K.
M:s disposition, för anläggning af en Ijyr på lämplig plats emellan Hernöklubb och den söder om Sundsvall belägna fyr.
Anmäldes och lades på bordet tiedannämnde från Utskm inkomna Mern. och Utlåtm, nemi. från KonslilulionsVlskolte l: N:o 52, med Utlåt, om K. M:s Nåd.
Propos. ang:de ändring af 5:te och C:te §§ Reg:sF:n, i afs:de å StatsRådets sammansättning; N:o 53, med förslag till ändring uti 46:te § 2:dra mom.
RiksdrsOrdnm, angtde Ordlfde vid RiksStåndens gemensamma sammanträden.
Stats Utskottet: N:o 148, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens 8:de Hutvudtitel; N:o 149, med förslag till sammanjemkniDg eller voter.-propos:r Den 16 No remb or. 477 i anledn. af EiksStåndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga tili Stntsregleringen börande frågor.
Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Bcsv.- o. Ekon.Utskottet: N:o 33, i anleda af EiksStåndens skiljaktiga beslut i frågor, dels om ordnandet af folkskole-väsendet, dels ock om anvisande af derför erforderliga medel; N:o 34, i anleda, af EiksStåndens skiljaktiga beslut rörande Utsk:s Utlåt.
Nio 20, ofver väckt motion om beviljande af pension åt Gr.
Torsten Rudenschöld.
Sammansatta Stats- och BankoUtskotlel: N:o 3 5, i anleda, af EiksStåndens beslut öfver Utsk:s Utlåt.
N:o .29, i fråga om förhöjning af det åt Fullm. i Banken och Biksg:s Kont. anvisade honorarium.
Lagutskottet : N:o 48, i anledn. af gjorda anmärkmr vid Ut.sk:s Betänk.
N:o 35, öfver K. M:s Nåd.
Propos. orri antagande af en. författning, angide straff-arbetes och fängelse straffs verkställande i enrum; samt Nio 51, i anledn. af väckt fråga om stiftande af en lag, angrde ordningen och vilkoret! för utländsk mans uptagande till Svensk medborgare.
Slutligen tillkännagaf
Ur Gr. och Landtm., att E. o. Ad:s ledamöter blifvit inbjudna, att med deras närvaro hedra BihlningsCirkelns Högtidsdag, Söndagen d. 15 dennes kl. 0 e. rn. i de la Croix’s lokal vid Brunkebergstorg, och att. inträdeskort dertill kommo att utdelas af RiddarhusFiskaien.
Högloft. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 7 på aftonen.
Måndagen den 16 November (857.
Plenum kl. | 2 e. m.
Justerades 3 prot.-utdrag för d. 14 dennes, samt pleni-prot. för d. 15 sisth Sept. 478 D en 16 November.
Gr. Sparre, Erik: Hr Sparre, Sigge, ledamot afLagUtsk., har i religionsfrihets-frågan varit af en från Utsk:s majoritet skiljaktig mening, men som han var frånvarande vid den tid, då reservationer emot Utslcs beslut skulle skriftligen algifvas, har hans särskilda mening icke kunnat Betänk, bifogas.
Han har derföre anmodat mig att hos B,, o. Ad. anhålla, att hans sedermera upsatta reservation måtte få härstädes upläsas, för att i K. o. Ad:s prof. blifva intagen; och får jag nu, till efterkommande af denna begäran, hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att Hr Sparres reservation måtte få upläsas.
I anledn. häraf upliistes en nu aflemnad så lydande reservation af Hr Sparre, Sigge:
Ehuru frånvarande vid detta ärendes slutliga behandling af LagUtsk., får jag, som förut derstädes deltagit i pröfning och omröstning af det ifrågav:de Kongl.
Förslaget, härmed vördsamt anhålla, att, när tiden icke medgifvit tryckning af denna reservation i sammanhang med Utsk:s Betänk., i Höglofl. E. o. Ad:s prot. i korthet få antecknad min inom Utsk. yttrade särskilda mening, enl. hvilken Utsk. bordt, med fasthållande af nämnde förslags hufvudgrunder, söka att uti dess enskilda delar åstadkomma de ändringar och tillägg, som kunde finnas vara af nöden för denna vigtiga lagstiftnings ordnande på ett sätt, öfverensstämmande ej mindre med den protestantiska bekännarens anspråk på en större frihet i religiöst afs:de, hvilket anspråk i det Kongl. Förslaget rättvisligen blifvit erkänd t oell till fredsställdt, än ock med det borgerliga samhällets oafvisliga fordran af ordning uti hithörande ämnen, samt en lugn och ostörd utveckling, utan främmande religions-förvandters inverkan.
Såsom en följd af denna åsigt hade uti ett lagförslag, sådant som det förev:de, bestämmelser icke bordt saknas, bland annat, i afs:de å skyldighet för den, som anmält sig vilja ur Svenska Kyrkans gemenskap utträda, att intill dess han slyilu sin öfvergång till annat religions-samfund, ställa sig till efterrättelse de för Svenska Kyrkans medlemmar gifna föreskrifter; om de förhållanden, hvaruti de särskilda religions-samfundens medlemmar, i anledn. af denna lagförändring, komma att stå till den öfriga församlingen och dess presterskap, i fråga om aflösning, skolväsende, statistiska upgifter m. fl. gemensamma angelägenheter, som i sammanhang härmed bordt ordnas, samt huru förfaras skulle, då någon, som utur Svenska Kyrkan utträdt, önskade att der åter inträda; om uttryckligt förbud för bekännare af främmande lära, att uti andra än redan medgifna fall innehafva embete i Statens tjenst, äfvensom stadgande derom, att dessa icke ega att med laga verkan förordna om inrättande af eller understöd för skolor eller stiftelser af hvad namn som helst, till sin läras utvidgande; om förlust af vunnen Svensk medborgare-rätt och förvisning från Eiket, såsom påföljd för utländsk man, den der beträdes med försök att förleda till affall från Svenska Kyrkan; samt Den 16 November. 4 7!) om skyldighet för den, som om särskild religions-sammankomst föranstaltar, att om tid och ställe för sammankomsten göra anmälan hos den offentliga myndigheten, vid äfventyr af böter till lämpligt belopp.
Under förutsättning af dessa eller andra och flera staganden i enahanda syftning, hade, enl. min tanke, förslaget om en utvidgad religionsfrihet bordt vinna Utsk:s bifall, desto hellre som Utsk. i öfrigt, genom dess, i anledn. af enskilda motionärers i sammanhang härmed behandlade framställningar, efter hvad jag varit i tillfälle att inhemta, nu afgifna, välgrundade förslag, åsyftande en större frihet i lithurgiskt afs:de, hvilka i sin mån torde förminska det befarade stora antalet af öfvergångar till enskilda religions-samfund, tvifvelsutan undanröjt en stor del af de betänkligheter, som en friare lagstiftning i detta ämne måste framkalla.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtsk:s d. 11 och 14 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 54, ang:de föreskrifterna i 3:dje Art. af BankoReglem.
Usta t. o. m. 7:de punkterna biföllos utan diskussion.
Då härefter 8:de punkten blifvit föredragen, yttrade:
Som en utaf mig vackt och i nästföljande punkt uptagen motion rörer 3:dje mom. i den nu ifrågav:de 61:sta §, anhåller jag, att Utsk:s yttrande derom måtte upläsas, samt punkterna i ett sammanhang behandlas.
Sedan, i anledn. häraf, 9:de punkten blifvit upläst, för att i sammanhang med 8:de punkten blifva föremål för pröfning, anförde:
Såsom stöd för sitt afstyrkande af min mo tion, har Utsk. endast upgifvit ett enda skäl, nemi. att Banken skulle, till följd af motionens bifallande, kunna komma att få vidkännas kostnad.
Att så kunde komma att ske, är visserligen obestridligt, men då jag måste förutsätta, att en Bankens tjensteman, såsom medlem af representationen, skall kunna gagna det allmänna lika mycket som om han tjenstgjorde inom Verket, så kan jag, för min del, ej tillerkänna Utsk:s skäl någon synnerlig vigt.
Vi böra ihågkomma, att Biskopar, Prester, Borgmästare m. fl. icke få vidkännas något afdrag å deras löneinkomster vid utöfvandet af deras riksdagsmannakall, utan att de, med undantag af de förstnämnda, derutöfver erhålla arfvoden, och vid sådant förhållande torde det ej vara för mycket beg .rdt, att en tjensteman inom ett af K,.
St:rs Verk, som tillika är Riksdagsman, får, under den tid han i sådan egenskap åtnjuter tjenstledighet, behålla åtminstone en del af sin lön.
På grund häraf, och med åberopande derjemte af hvad i motionen finnes anfördt, anhåller jag, att R. o. Ad. måtte besluta, att efter orden Utskott och Revisorer till det 3:dje mom. i 6 Usta g tillägges: »eller i och för utöfning af riksdagsmanna-kallet» 480 Den 16 November.
Jag har en gång förut haft äran uplysa, att en Bankens tjensteman, i samma grad som jag, utaf sin innehafvande ion afstår en summa af 1,100 11(1 r Eko årligen.
Skulle hvad jag nu yrkat vinna 11. o. Ad:s bifall, samt blifva R.
Stms beslut, finge jag ändock vidkännas ett årligt afdrag af 1.000 Rdr
Bko, och jag hemställer till eder, mine Hrr, om icke en sådan uppoffring för fullgörandet af en medborgerlig pligt är tillräckligt stor?
Det är ett gammalt stadgande, att tjenstgöring inom Banken på vikariat skall ersättas med lägsta tjenstegradens fulla lön.
Om Hr Ehrenhoffs förslag bifölles, skulle Banken i vissa fall af sina egna medel få tillskjuta fyllnaden i de erforderliga arfvodes-beloppen.
Detta har BankoUtsk. icke ansett lämpligt.
Andra skäl till afslag å motionen finnas äfven, deribland jag vill nämna ett, nemi. att man måhända skulle finna sig förhindrad att till högre platser inom Verket befordra personer, hvilka under de tätt återkommande och långvariga Riksdagarna ej gjorde någon tjenst.
Jag tillstyrker bifall tili Utsk:s hemställan.
Den fö reg: de talaren har nämnt, att om min motion bifölles, skulle Banken få vidkännas större kostnad, än som f. n. är fallet.
Ja, det är sannt; men det torde vara lika sannt, att Banken är ett Statens Verk, och att, om
Staten till följd af mitt förslag får vidkännas en kostnad af några hundra
Rdr hvart tredje år, detta är en obetydlighet emot den kostnad, som landet för de andra Stånden får vidkännas.
Jag anhåller att med några ord få understödja Hr Ehrenhoffs förslag.
Det skäl BankoUtsk. emot haus motion anfört, synes mig icke vara af någon större betydenhet, hvarföre jag icke tror att R. o. Ad., på grund deraf, bör tillbakavisa ett anspråk, så billigt som det här framställda.
Jag tror fasthellre, att det vore Staten värdigt, att tillåta en tjensteman representant-kallets utöfning, utan någon minskning i hans lön; men då här icke är mera begärdt, än att han skall få behålla halfva lönen, så synes mig billigheten i ganska hög grad tala för bifall till denna begäran.
Dessutom har erfarenheten till fullo visat, att åtminstone inom de embetsverk, som sortera under K. M., det icke mött några svårigheter, att vid inträffande fall få en tjenst bestridd emot godtgörelse af half lön; och om än Banken skulle blifva nödsakad att af egna medel fylla arfvodesbeloppen, så kan jag, lika med Hr Ehrenhoff, ej finna någon obillighet deruti.
Om man jemförer förhållandet emellan representant-kallets utöfning af R. o. Ad:s och af de öfriga Ståndens medlemmar, så visar detsamma sig såsom i pekuniärt hänseende för det förstnämnda Ståndet i hög grad ofördelaktigt; och då här erbjuder sig ett tillfälle att, uti ett enstaka fall, åtminstone i någon mån afhjelpa den olägenhet, hvarmed det nyssberörda, samhällsvigtiga kallets utöfning för ganska många af B. o. Ad:s ledamöter är förenad, bör detta tillfälle, i min tanke, ej af R. o. Ad. lemnäs obegagnadt.
Den 16 November.
För mili del kan jag ej understödja Ur Ehrenhoff.
Frågan iir af en ganska ömtålig art och liar ett mycket nära samband med 7 9:de § Riksd:sOrdn:n, som stadgar, att ingen af 1’. o. Ad. skall kunna, af hvad anledn. som helst, förmenas att Riksdag bevista.
Jag har icke så noga genomtänkt frågan; men jag tror, att det i nuv:de BankoReglem. icke tinnes något stadgande, som berättigar Banken att ålägga en dess tjensteman, som vill begagna sin riksdagsmanna-rätt, att afstå sin lön.
Hvad jag med säkerhet känner, det är, att det icke finnes något stadgande i denna syftning för tjenstemän i allmänhet.
Motionären har visserligen åberopat ett Kongl. Bref till KrigsColl , men detta rörer endast ett enstaka Verk.
Jag för min del tror, att man genom införandet af det ifrågav:de stadgandet skulle träda den nyssnämnda grundlags-parägralen för nära, och derföre tror jag det vara bättre, att icke röra vid denna fråga, utan låta den hvila, intill dess något särskildt inträffande fall nödvändigt påkallar densammas pröfning.
Ilr Ehrenhoff: Om R. o. Ad. täckes fatta det beslut, att Ståndet anser det vara stridande emot Grundlagen att afdraga något å lönen för en tjensteman, som utöfvar sin riksdagsmanna-rätt, så afstår jag gerna från mitt förslag; men om R. o Ad. icke vill afgifva ett sådant förklarande, nödgas jag fortfara i yrkandet om det af mig föreslagna inonus införande i Reglem.
Alströmer har ansett det vara bäst, att låta frågan för hvarje särskildt fall profves; men jag vet mer än -väl, huru utgången af en sådan pröfning hos BankoStyrelsen skulle blifva.
Det står mig visserligen öppet att processa med Styrelsen, men en sådan process medför betydliga kostnader och blifver cj afgjord på många år; och om jag i besvärsviig söker ändring hos kommande Revisorer eller Utsk., så har erfarenheten tillräckligen ådagalagt, huru litet derpå är att vinna.
Efter härmed fulländad öfverläggning yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då anmärka, blifvit gjord endast i afs:de på 3:dje mom. af den i törcvide punkter ifrågavide 6 Esta g, de utan anmärkn. lemnade momrrna först torde böra blifva föremål för beslut, och uppå sedermera framställd propos., biföll R. o.
Esta, 2:dra, 4:de och 5:te inom:rne af nämnde §.
Hr Gr, o. Landtm, framställde sedermera, att vid det af Utsk. föreslagna 3:dje mom.
Ilr Ehrenhoff föreslagit ett så lydande tilllägg: -»vill någon tjensteman, som, i stöd af 79:de § Riksd:sOrdn:n, är berättigad till säte och stämma såsom Riksdagsman, tjenstledighet begagna, bestrides tjenstgöringen, hälften å Bankens och hälften å dens bekostnad, som tjenstledighet åtnjuter»; samt hemställde derjemte, om R. o. Ad., med Ståndet förbehållen rätt att sedan pröfva det af Hr Ehrenhoff föreslagna tillägg, behagade bifalla 3,-dje mom. i Utsk:s förslag.
Ropades Ja. IX Ii. 31 482 Hen 16 November.
Den härefter till bifall å Hr Ehrenhoff förslag till tillägg framställda propos. besvarades med blandade Ja och Nej, och sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, det han ansåg
Nej härvid hafva varit öfvervägande, begärde Hr Ehrenhoff votering.
Len, som anser att vid 3:dje mom. af 6Irsta § i BankoRegIem. bör införas ett så lydande tillägg: »Vill någon tjensteman, som, i stöd af 79:de § Riksd:sOrdn:n, är berättigad till säte och stämma såsom Riksdagsman, tjenstledighet begagna, bestrides tjenstgöringen hälften å Bankens och hälften å dens bekostnad, som tjenstledighet åtnjuter», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslås förslaget om ett sådant tilläggs införande vid nämnde §.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sorn följer:
I fråga om den härefter förekommande 10:de punkten yttrade:
Om jag denna gång kommer att något längre än vanligt uptaga R. o. Ad:s tid, hoppas jag att derför vinna Ståndets öfverseende, och anhåller derjemte att någon upmärksamhet måtte skänkas åt hvad jag har att andraga.
Tålamod och fördragsamhet äro under vanliga förhållanden, så väl i det enskilda som allmänna lifvet, tvänne hufvuddygder; men dessa kunna stundom sträckas så långt, att de urarta till brottslighet mot det samhälle hvari vi lefva.
Förtryck och orättvisor taga vanligast dessa dygder i anspråk; men då förtrycket antager form af personliga förföljelser, och orättvisa blifver högsta rätt, då vanpryda de så väl mannen som medborgaren.
Till denna gräns hafva händelserna före och under denna Riksdag men isynnerhet BankoUtsk:s nu föredragna Betänk, fört mig.