Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Danskarne till underhållet af våra fyrar, ty från de sednare hafva vi för detta ändamål 40,000 r:dr, under det att vi från de förra hafva rakt ingenting.
Jag anhåller om afslag å denna första punkt.
Då detta ärende inom de sammansatta Ulsk:n förehades, lemnades ganska fullständiga upplysningar derot)?
af med ifrågavarande farvatten sakkunnige personer.
Af dessa upplysningar inhemtades, att den pä klippan Svartklubben uppförde l'yr icke svarade mot sitt ändamål; att den väl vore tillräcklig, för att gifva ledning åt de 420 Den 23 Januari. sjöfarande, som begagnade det trånga farvattnet vester om Gräsön, hvilket dock ofta vore med is belagdt och dessutom uppfyldt af otaliga skär; men ali samma fyr dock icke kunde tjena till vägledning för dem, hvilka seglade öster om Gräsön och sålunda, i anseende till det säkrare och öppna farvattnet, vöre mindre utsatte för äfventyret att lida skeppsbrott.
Bland andre ledamöter, hvilka lemnade upplysningar i detta afseende, påminner jag mig, alt Riksdagsmannen Strindlund uppdrog en ganska mörk lalla, huruledes han under en mörk natt vid häftig storm passerat della farvatten ; han tilläde dervid : ”Hade Utsk:ns ledamöter då varit närvarande, vaserra-tre, hvad de då hade tillstyrkt uppbyggandet af en fyr på klippan Understen.” Förvaltningen af Sjöärendena har visserligen sagt, att en fyr å Understen vore onödig, alldenstund en sådan redan funnes å Svartklubben; men det vill synas af de skäl, som Förvaltningen af Sjöärendena ytterligare andragit, som skulle anläggningen af fyren på Svartklubben hafva varit ett misstag, och alt man, sedan delta misstag en gång blifvit begånget, hade tyckt det vara för nära intill, att anlägga en fyr på Understen.
Dock när, på sätt jag haft äran anföra, erfarenheten visat, all skenet från fyren å Svartklubben, som ligger i en krok frän Gräsön, icke är tillfyllestgörande för de sjöfarande, som gå öster om samma ö, så hafva de förenade Ulsk:n häraf hemtat anledning alt vördsamt föreslå, det R.
St. i und. skrifvelse hos K.
M. mätte anhålla, att en fyrbåk på skäret Understen måtte, sä vidt tillgångarne det medgifva, varda uppförd.
Jag tror, att detta ändamål bäst vinnes genom den åtgärd, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, och får derföre förena mig med honom.
Äfven jag förenar mig med Frih.
Palmstjerna uti anhållan om återremiss; men ber tillika, att få tillägga några ord i afseende på vigten deraf, ali tvenne styrelser, som hafva gemensamma intressen att bevaka, icke af afundsjuka mot hvarandra gå ensidigt tillväga, och sålunda motverka de resultater, som för båda kunna vara nyttiga, ulan alt de fastmera, genom ett ömsesidigt utbyte af tankar och planer, söka inhemta nödig kännedom om de anstalter, som kunna vara till bäd as båtnad ländande.
Vid den underhandling, som ägde rum i Helsingör, rör:de regleringen af Oresundska tullen, och hvaruti jag hade förtroendet få deltaga, hlef, såsom bekant är, full ersättning
Sverige tillerkänd för de kostnader, sorn å de Svenska fyrarne ända från Norrska gränsen blifvit nedlagde i och för deras försättande i ett förbätlradt skick.
Danska sidau yttrades då af chefen för lotsstyrelsen, att man ansåg en af de Svenska fyrarne icke vara nödig eller lämplig, utan tvertom skadlig, såsom förvillande, i anseende till den fyr, som funnes anbragdt på Anholt, hvadan man vore sinnad, att ersätta densamma förmedelst uppbyggandet af en fyr å Danska sidan.
Man kom då tillika öfverens derom, alt man å ömse sidor skulle underrätta Pen 23 Januari. 421 hvarandra, och öfverlägga om bästa sältet att kunna bereda de förbättringar i fyranstalterne, sorn för hiida ländernas skeppsfart kunde vara nödige.
En sådan åtgärds vidtagande med afseende pä den Finska sidan kan i min tanka icke vara annat än högst nyttig; och då jag är fullkomligt öfverlygad, alt det åsyftade ändamålet bäst skulle befordras derigenom, att lill Frill.
Palmstjernas förslag gjordes ett så beskaffadt tillägg, att R.
St. hos K. M. i und. hemställde, huruvida icke genom ömsesidig öfverenskommelse emellan vederbörande aucloriteter från Svenska och Finska sidan kunde beredas någon öfverensstämmelse i afseende på fyranläggningarne, vare sig på ena eller andra sidan, så anhåller jag, att ett sådant tillägg till Frih.
Palmstjernas förslag mätte göras.
Jag är hufvudsak ligen förekommen af Frih. von Kraemer, som upplyst huru detta ärende blifvit inom de sammansatta Utsk:n behandladt.
Hvad beträffar beliofvet af en fyr öster om Gräsön, så har detsamma icke blott blifvit inom Utsk:n till fullo ådagalagdt, ulan har jag äfven haft tillfälle alt af norrgående skeppare höra klagan deröfver, att icke någon fyr i nämnde riktning funnes anlagd.
Orsaken, hvarföre Förvaltningen af Sjöärendena, som, ehuru erkännande att en fyr på klippan Understen hade varit mera ändamålsenlig, än den sorn nu linnes uppförd ä klippan Svartklubben, likväl afstyrkl en fyrs anläggande på förstnämnda klippa, har således förmodligen varit den, att samma Förvaltning icke ansett dertill erforderlige medel nu finnas.
Palmstjerna bar under discussionen framställt ett förslag, sorn jag icke kan annat än pä det högst a biträda, och får jag således bos R. o. Ad. anhålla, del R. o. Ad. ville ulan ålerremiss antaga detsamma, samt derjemte besluta alt inbjuda de af RiksSt:n, som hafva bifallit Utsk:ns betänk., all sig med R. o. Ad. förena i antagandet af della Frih. Palmstjernas förslag.
Palmstjerna, Nils Fredr.: 1 anleda, af hvad Hr Råfelt yttrat, får jag blott nämna, det viii Utsk:n ovillkorligen föreslagit, att, uti den und. skrifvelscn till K. M., klippan Understen skulle nämnas såsom den plats, pä hvilken den ilrågaslällda fyren skulle uppföras; men alt jag icke gjort enahanda förslag.
Just derföre, att jag bör förmoda, att en sådan auctorilet, sorn Förvaltningen af Sjöärendena pä goda skäl utlåtit sig afstyrkande i en fråga, som redan vid förliden riksdag inom RiksStm viickles, och dä, såsom nu, af StatsUtsk. förordades, har jag föreslagit denna afvikelse ifrån hvad Utsk. tillstyrkt, oell bar jag troll, ali en förändrad redaction, sådan jag nyss hade äran uppläsa den, vore måhända sältet att lättast befordra ändamålet.
Sålunda har jag begärt cn gemensam undersökning, och icke uppförandet af en fyr på Understen.
Det må af en gemensam undersökning bero, huruvida Understen är den lämpligaste platsen eller icke.
I anledn. af Hr Rosenblads yttrande, får jag blott anmärka, att jag icke begärt ålerremiss.
422 Den 23 J a 11 u a r’i.
Förmodligen har denna Hr Rosenblads uppfattning af min mening varit en följd af mindre tydlighet i mitt yttrande.
Jag önskar, alt den redaction jag föreslagit, sådan som Frilerne Tersmeden och von K raun er tillstyrkt densamma, måtte af R. o. Ad. blifva antagen.
Visserligen skulle det, såsom Hr Rosenblad föreslagit, (hvars bifall till mitt förslag dessutom ganska mycket fagnat mig, då han så väl känner dessa ärenden), visserligen, säger jag, skulle det kunna vara nyttigt, att vid delta tillfälle med Kejser!.
Ryska Regeringen ingå i ett vidsträcktare aftal om beböfligheten af fyrar å ömse sidor, i helheten af hela systemet; men jag fruktar likväl, alt R.
St. genom en dylik framställning skulle gå längre än behofvet fordrar.
Här är fråga om ett speciell behof, \ i t sörda d t af (lere motioner: en fråga, som redan varit väckt vid förliden riksdag.
St. då yttra en önskan till K.
M. sä alfattad, som jag tagit mig friheteu föreslå, sfi tror jag att sådant är behörigt; men att gå ännu längre och föreslå ett allmänt aftal i detta hänseende med en främmande Regering, del tror jag vore att gå K.
JVl:s omtanka väl långt i förväg, och anser jag önskningens utsträckning sä långt vara öfverflödig; ty vid della tillfälle kan det i alla fall icke undgå K.
M:s uppmärksamhet, om ett vidsträcktare aftal skulle anses erforderligt.
Ilr Rå felt:
Då jag funnit så litet understöd för min mening, anhåller jag vördsamligeu, det betänk, måtte varda ålerremilteradt; på det att de förenade
Litslen mätte komma i tillfälle att laga i närmare betraktande del förslag lill förändrad redaction, som af Ffih.
Palmstjerna här blifvit framstäldt.
Jag har begärt ordet, för att understödja Ilr R a fel Is mening; men jag kan icke se, att den på bättre sätt kan vinnas, än just genom det förslag, som Frih.
Om lii’ Råfelt hade lika med mig genomläst Frih:s förslag, tror jag hell visst, att Hr Råfelt skulle hafva kommit till denna eonelusion.
Jag tillstyrker sålunda, alt R. o. Åd. mätte antaga Frih.
Palmsljernas förslag, och instämmer för öfrigt med Frih.
Tersmeden tili anhållan, alt R. o. Ad. ville besluta att inbjuda de af RiksSt:n, som beliiuk. bifallit, att sig med R. o. Ad. i dess beslut förena.
Dä nu öfverlägguingen förklarades fulländad, yttrade II. Ex. Ilr Gr. o. Landtm., att han, innan propos. framställdes, af den anleda, alt Ilr Rosenblad yttrat, del hau förenade sig med Frih.
Palmstjerna i begäran om återremiss, men Frih.
Palmstjerna icke framställt uågon begäran om återremiss, vore föranlåten alt begära, det Hr Rosenblad måtte förklara, huruvida lian yrkade återremiss eller instämde i Frih.
Palmsljernas mening, alt målet nu må definitivt afgöras.
I den händelse, att Frih.
Palmstjerna sjelf icke har begärt återremiss, vill jag låta min mening förfalla och blott förena mig med Frilen i hvad han föreslagit.
Den 23 Januari. 423 H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade härvid, att Hr Rosenblad äfven begärt, att vid Frih.
Palmsljernas förslag mätte göras ett tillägg, hvilket, derest H. Ex. rätt uppfattat meningen, åsyftade, att den undersökning Frih.
Palmstjerna ansett böra ske om fyrbyggnaderne i södra Qvarken, måtte sträcka sig vidare eller blifva af större omfattning än Frih.
Palmstjerna ifrägasatt; men att Hr Rosenblad icke uppgifvit i hvad mån den borde blifva vidsträcktare.
Måhända har jag icke rätt uppfattat
Frih:ns muntliga anförande.
Min mening var den, att R.
St. skulle hos K.. M. i und. anhålla, att, i händelse K. M. finner lämpligt, K.
M. mätte bereda en öfverensstämmelse emellan de åtgärder, som på Svenska och Finska sidan komma att vidtagas i och för tryggandet af den gemensamma sjöfarten.
Om denna mening redan ligger i hvad Frih.
Palmstjerna föreslagit, sä förfaller naturligtvis behofvet af delta milt tillägg; hvaremot i motsatt fall detsamma torde blifva nödigt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade härefter, på det Ilr Rosenblad måtte blifva i tillfälle att bedömma huruvida, enligt hans åsigt, ett tillägg vid Frih.
Palmsljernas förslag vore behöiligt eller icke, uppläsa berörde lill bordet aflemnade förslag.
Då återstår ingen annan skillnad, än den, att ”Norra
Qvarken” är i föijslaget uteglömd; dock otn det anses mindre nödvändigt, att detta tillägg göres, så afstår jag äfven från detta mitt yrkande.
I enlighet med den af Hr Råfelt, med yrkande af återremiss ä förra och bifall till sednare punkten af Utskms utlåt, gjorda begäran, hemställde H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, härefter, om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:ns förslag i fråga oni en fyrbåks uppförande på skäret Understen gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af utlät, i denna del.
Ropades nej. H. Ex. hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade afslå förra delen af Utskms utlåt, samt bifalla det af Frih.
Sednare delen af Utskms förevarande betänk., ang:de ifrågasatte båkinrällningar på Holmön och klippaji Bonden, blef, uppå derom särskildt framställd propos., af R. o. Ad. bifallen.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., pä sätt Frih:rne Tersmeden och Raab föreslagit, behagade inbjuda de öfriga RiksSt.m att instämma uti R. o. Ad:s i detta ämne fattade beslut, blef äfven denna propos. bifallen.
Föredrogs ånyo Stats- samt Alim. Besv.- o.
Ekon.Utskms d. 8 och 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 30, i anledn. 424 Den 23 Januari. af väckt fråga om Landlbruksacademiens indragning och den Academien tilldelade fonds öfverlemnande till Riksg.cont. m. m.
Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. lista och 2:dra punkten, ang:de väckta motioner om indragning af landtbruk sinstitut en vid Degeberg och Ulltuna samt landtbruksskolan vid ^Väderbrunn, äfvensom af Landtbruksacodemien, blefvo af R. o. Ad. bifallne. 3:dje punkten, ang:de
Landtbruksacådemiens räkenskapers öfverlemnande till granskning af 11.
Ehuruväl jag icke in stämt i Frill, von Kraemers reservation, har jag likväl instämt i den af honom yttrade mening, och tager jag derföre nu tillfället i akt att yttra, det jag anser revisionen af Landtbruksacademiens räkenskaper icke vara tillräckligt motiverad, derför att någre
Academien tillhöriga hus blifvit genom bidrag af statsmedel uppbyggde.
Academien har derför icke någon fond af statsmedlen, och dess omkostnader gå icke ut af statsmedlen.
Dessutom är detta förslag icke föranledt af någon motion, utan är det en tanke, som upprunnit inom SlatsUtsk., och StalsUtskis motionsrätt anser jag vid denna riksdag vara alltför inskränkt, för att någre förslager, i sammanhang med andre väckta frågor, derifrån skola behöfva alt upptagas.
Jag anser således, att R. o. Ad. på flere skäl äger grundad anledn. att afslå denna del af Utskis förslag och får derom vördsamt anhålla.
Frih. von Kraimer, Rob. Fredr.:
Då delta förslag in kom till StatsUtsk. från afdelningen, innehöll det, alt granskning af Landlbruksacademiens räkenskaper skulle äga rum.
Inom de förenade Utsk:n fann man dock, alt detta icke kunde försiggå, emedan Landtbruksacademien icke ägde något statsanslag, utan skulle nämnde granskning vid sådant förhållande komma alt inskränka sig blott och bart till addition och subtraclion, hvaruti R.
St:s Revisorer förut icke saknade tillräcklig öfning.
Jag anser således helt och hållet öfverflödigt, alt Landlbruksacademiens räkenskaper skola af R.
St:s Revisorer granskas, och då dertill kommer att, på sätt Frih.
Palmstjerna upplyst, någon motion icke derom blifvit väckt, och jag icke kan gilla de förenade Ulsk:ns förfarande i denna del, så yrkar jag afslag å denna del af betänk.
Att addition och subtraction ingå i Revisorernes arbete är ganska sant; men icke kan detta förhållaude motivera ett afslag för ifrågavar. fall.
Saken kommer väl derpå an, huruvida Landtbruksacademien är en allmän inrättning samt huruvida den består förmedelst tillskott af allmänna medel.
Huru har då denna inrättning uppkommit?
Jo, dess fond uppkom genom £:del af en fordran, sorn enskilde hade af Fransyska regeringen, men som i deras händer, under då - Ren 23 Januari. dåvarande förhållanden, ägde inlel värde.
För alt då på något salt bereda dessa fordringsägare en ersättning, uppträdde Slaten och gaf deni | af deras fordran samt anslog den tredje Jrdelen till en fond för Landtbruksaeadeniien.
Slaten fick väl då dessa enskildes fordringsanspråk, nion de kunde aldrig realiseras, och afliäudes Riksg.cont. slutligen för så godt som intet, vid uppgörandet af Rikets utländska skuld.
Idet är således af Statens medel och alldeles icke af enskilda, som denna fond först uppkommit.
Vid sådant förhållande, och dä vid 1819 års riksdag 24,000 r:dr ytterligare anslogos till uppbyggande af åtskilliga Academien nu tillhöriga hus, sä synes mig klart, all hela inrättningen både tillkommit oell består endast genom tillskott af Staten, och alt dess räkenskaper således icke kunna undandragas R.
Att denna granskning ej hittills skett, är eli förbiseende, sorn förut bort blifva rältadt; och då saken nu blifvit uppmärksammad, kan jag icke annat än för min del instämma i hvad Utskrn i detta afseende föreslagit.
Äfven jag lager mig friheten att i denna punkt anhålla om R. o. Ad:s bifall.
Det är af Utsk:n erkändt, att en stor del, åtminstone af de medel, som hilda Landtbruksacademiens fond, äro tillkomna genom anslag af Staten, hvarför äfven skäl icke torde vara, att undanhålla räkenskaperne R.
Frih. v. Kramer har salt i fråga huruvida Utskrn haft rätt att väcka denna fråga, då den icke af någon motion blifvit föranledd.
Jag får dä fästa uppmärksamheten derpå, alt då flere motioner blifvit väckta, som rörde hela Landtbruksacademiens indragning, hvilket dock Utskm afstyrkt, så måtte väl Otsk:n varit befogade att framkomma med ett så beskalfadt förslag, som delta.
Jag är äfven af den mening, att rättaste siitlet att öfvertyga a lini ;i nlieten om en sådan inrättnings, som den nu ifrågavarande, rälta skötsel, är det, att icke undanhålla dess räkenskaper R.
Sl:s granskning.
Det är icke på Statens bekostnad allena, som Landtbruksaeadeniien tillkommit.
Det är väl bekant, att Högstsalig
Konungen dertill gifvit betydliga bidrag.
St. vilja befatta sig med alt granska Landtbruksacademiens räkenskaper, så borde de väl äfven granska räkenskaperne för Svenska Academien, Vetenskapsacademien, Vitlerhetsacademien, m. e. o. för alla dessa lärda och vittra samfund.
Hvartill skulle sådant tjena, om icke att fördela Statsrevisorers lid pä så mycket småplock, att de derigenom komme alt försumma hufvudsaken?
Jag befarar, att Revisorerne redan hafva inritat sig i så många små bestyr, alt dessa med tiden skola nödga dem till återgång.
Det är följaktligen icke skäl att utvidga deras verksamhet till sådant, som är onödigt och, jag ville nästan säga, obehörigt.
En talare har anfört, att uiotionsrälten 6 H. 54 426 Den 23 Januari. i detta fall icke kunde bestridas StatsUtsk.
Jag får likväl uppläsa 2 moni. i 37 § Riksd.Ordn.: ”Intet Utsk., Coust.- och BancoUtsk:n allena undantagna, vare berättigad! att väcka frågor till afgörande i R.
St:s plena, eller att upptaga andra ämnen, än de från plena remitterade; så vida ej, hvad StatsUtsk. särskildt angar, Konungens propos., enligt 27 §. till detsamma omedelbarligen öfverlemnas”.
Nu har, under innevarande riksdag, K.
M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof ej blifvit omedelbarligen till StatsUtsk. öfverlemnad.
Jag ser sålunda icke på hvad skäl Utsk. skulle kunna laga sig myndigheten alt utöfva motionsrätt.
En talare har sagt, all dä motioner blifvit gjorde om hela Acadeiniens upphäfvande, så borde väl Utsk. hafva tillåtelse att säga huruledes, om Academien skonas till lifvet, lion må lefva.
Jag tror icke, att man på delta sätt må argumentera; ty då skulle följden blifva, att blott någon förcsloge en inrättnings upphäfvande, så vore vederbörande Utsk. derigenom medgifvet att föreskrifva lefnadsvillkoren för den, Ilvars undergång sattes i fråga.
Det borde likväl, enligt min förmening, åtminstone vara Academien, likasom hvar och en annan till döden dömd, medgifvet att förklara huruvida lion vill emottaga nåden eller icke.
Jag är af samma mening, som Hr Gripenstedt i afseende derå, alt all möjlig publicitet bör t i 11- vägabringas och den noggrannaste granskning iakttagas, för alt utröna huruvida Landlbruksacademien motsvarar det mål, som dess store Stiftare afsåg med dess bildande; men jag delar icke den värde ledamotens tanka derutinnan, att detta skulle ske genom den åtgärd, som Utsk:n här föreslagit.
Lika med Hr von Hartmansdorff tror jag, att den splittring af R.
St:s Revisorers granskningsskyldighet, som skulle blifva en ovillkorlig följd deraf, all deras uppmärksamhet riktades på så många små och jemförelsevis obetydliga föremål, skulle hafva ett högst menligt inflytande på de angelägenheter, som företrädesvis böra utgöra föremål för deras granskning.
Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derå, att detta sätt att gå tillväga, skulle indirecte kunna leda till det mål, som en motionär åsyftadt, nemi.
Landtbruksacademiens upphäfvande; ty, alldenstund det i grundlagen finnes uttryckligen föreskrifvet, all R.
St:s Revisorer äga att utsträcka deras granskningsrält till allt hvad som utgör Statsverkets tillgångar, och det på ett annat ställe i samma grundlag stadgas, alt R.
St. äga att vid hvarje riksdag besluta öfver nödige utgifter, äfvensom dertill anordna erforderlige anslag, så skulle man på detta sätt efter godtfinnande kunna borttaga den fond, hvaraf Academien för närvarande är i åtnjutande.
Dertill tror jag likväl icke R.
St. äga rätt; ty huru man än må betrakta tillkomsten af den fond, hvaraf Landlbruksacademien bildades, så var densamma dock en gåfva, gifven af en laglig myndighet, af Konung och R.
St., och således en förvärfvad rätt, Den 23 Ja lin ari.
427 som icke kumle ens af gifvarne återtagas, såvida ieke moltagarne hade densamma bevisligen förverkat.
Jag anser således icke lämpligt, alt R.
Sits Revisorers granskningsrält utslräckes äfven till ifrågavarande inrättnings räkenskaper, utan tror jag, alt, om man anser någon större publicitet i detta hänseende behöflig, densamma bäst befordras derigenom, ali R.
M. anhålla, det en särskild granskning af nämnde räkenskaper måtte äga rum.
Då, enligt min öfvertygelse, ingen af de föregående lalarne lyckats all utreda den frågan, huruvida Lnndthruksacademien vore en allmän inrättning eller icke, och jag således icke eller vågar smickra mig all i delta afseende komma lill eli nöjaktigt resultat, sä vill jag icke längre dervid upphålla mig; helst jag tror, alt hvar och en redan stadgat sin mening, åtminstone sä lill vida, som frågan rörer huruvida nämnde inrättning är grundad pä Statens medel eller icke.
Utgående således blott och bart från den förmodan, att hvarje dess ledamot önskar ställa Academien på den höga ståndpunkt, der den borde stå, men tillika varande förvissad derom, att samma Academi i allmänna opinion lider, måhända (ill följd deraf, att allmänheten saknar kännedom om dess förvaltning eller alt den anser ett slags misstroende ligga deruti, att granskningsrält öfver Acadeiniens räkenskaper icke är R.
Sits Revisorer medgifven, får jag förena mig med de Hrr, hvilka yrka bifall lill Utsktns förslag.
Om jag vore sä lycklig som den värde talaren, hvilken sist vltrat sig, att tro på det stora arcanum af R.
Sits Revisorers nytta, och den fördel i allmänna opinion, som de skulle kunna bereda, så måhända skulle jag våga att med min röst biträda Utsktns förslag, ehuru jag bekänner, det jag tror, att detsamma, i den form del un blifvit framIagdt, är grundlagsvidrigt. R. o. Ad. torde påminna sig, att, då under loppet af förliden riksdag från slag, hvilka voro motionerade inom samma Utsk., så mölle de inom detta Ständ mycken motsägelse, just derför alt de utgingo från Stalslltsk.
StatsUtsk. hade likväl, efter min öfvertygelse, dertill skäl, alldenstund enligt 27 § Riksd.Ordn. K. Mts nåd. propus. hiel' omedelbart till Utsk. öfverlemnad.
Då likväl förhållandena vid denna riksdag i detta afseende icke äro desamma, sorn vid den förra, så anser jag för min del StatsUtsk. icke hafva varit hefogadt att sjelf väcka en sådan motion lill förändring af Revisorcrnes åligganden, utan får vördsamt tillstyrka afslag å Utsktns förslag.
Det orätta deruti, att StatsUtsk. här framställt en särskild motion, har redan af flere ledamöter blifvit anmärkt och päpekadl.
Delta mål har visserligen blifvit framsläldl i form af ett önskningsmål, men dä Utsk. icke varit berättigad! ali framkomma med andra niotio - Den 23 Januari. ner, iiu deni, hvilka blifvit från R.
St. remitterade, så anser jag, att Ulsk. icke härutinnan rätt förlärit.
Hvad åter sjelfva saken angar, så kan jag icke inse nyttan deraf, att en vetenskaplig inrättnings räkenskaper revideras af R.
Det vore väl mindre lämpligt för R.
St., alt taga en mängd dervid förekommande omständigheter i öfvervägande.
Trädgårdsföreningen är ju också en allmän inrättning, hvartill statsverket äfven lemnat understöd; men icke lära väl R.
St. derföre vilja all dess Revisorer framgent skola granska denna inrättnings räkenskaper?
När således en så beskalfad granskning, soin den här af Utsk:n föreslagna, icke skulle gagna den inrättning, hvarom fråga nu är, och icke eller höja R.
St. i deras anseende, så måste jag förena mig med de Hrr, hvilka yrka afslag å denna del af Utsk:ns betänk.
Här har af flere talare blifvit vrkadt afslag å denna del af Utskius betänk., på det skäl, alt detsamma vore i grundlagsvidrig väg tillkommet.
Skulle den sats conseqvent tillämpas, alt nemi.
StatsUlsk. icke ägde rätt alt framkomma med förslag af lika beskaffenhet med det nu framställda, såvida icke K. M:s nåd. propos. blifvit till Utsk. omedelbart öfvcrlemnad, så skulle Ulsk. icke en gång äga rätt alt tillstyrka modiliealioner uti ett lill detsamma ingifvel förslag, det skulle icke kunna derå svara annat än ja eller nej.
Jag hemställer hvart cn sådan tolkning af grundlagen skulle leda.
Meningen med Utsk:n måtte väl vara den, att till R.
St:s bepröfvande framställa hvad Utsk:n finna bäst och förnuftigast vara af de motioner, som till dem inkommit, eller ock att af desse motioner göra någonting godt och förnuftigt.