Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I fall remiss blifver beviljad,’ anhåller jag att desse mina anmärkningar måtte få åtfölja.
Jdil. till Ridd o. Ad.
Pr. II Band, 31 482 Den 5 Martin N:0 5.
Friherre Toll t Gustaf Philip t
Med sann agining för den rätt lagert skänkt oss alla att äfven önskningsvis framlägga vira åligganden , samt uti Lagstifrnincens omvårdnad innesluta våra enskildta angelägenheter för att medverka till Konungens nådiga afgörande; vågar jag endast anhålla om Högh Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet å principen, häruti, då jag vördsamt underställer följande:
Vid Lagstiftningens medverkan är jag Öfvertygad man icke kan åsidosätta den grannlaga omtankan, huru samma medverkan kan lemnäs individuel^ då genom utverkade förmåner för en viss del, man skulle göra orätt att icke deruti kunna inbegripa de, hvilka ostridiga rättigheter äro enahanda; att man då icke på fullkomlig rättsgrund handlar om någon enskildts derigenom förnärmas; att den i Grundlagen Konungen förvarade lycklige och för ändamålet högst nödiga rätt att ensam besluta i allt hvad uti dylika fall Arméen vidkommer äfven uti dess rättvisa och välgörande hägn öfvcrlemnat fäderneslandets försvarares rättigheter; härom behöfver jag icke vidare orda på detta runi, där detta än aldrig varit i fråga att förnärmas.
Må det endast tillåtas mig biträda högtidligen allt hvad Friherre
Däbens värdiga motion i denna del innehåller.
Måhända skulle en ensidig önskan Den 5 Martil. 433 af Rikets Ständer det LifRegementets HussarCorps skulle afsitta och iaförlifvas med Infanteriet sätta Konungen i den för hans fadershjerta emot sine trogne undersåtare så högst beklagansvärda belägenhet att nödgas afslå deras underdåniga önskningsmål ? och på hvad säker grund skulle väl fäderneslandets försvar stödja sig?
huru vöre ' äl alla de medel använde som på bildningen rf Cavallen dess fullkomnande i sitt vapen genom Exercitie-inrättningar och annat sedan indelningsverkets pre: mitiva inrättning af Staten blifvit påkostade?
om detta, verk genom enskiltas lidna förluster, genom det betryck af penningeförlägenheten, som i sin mån besvärar Rustningen och af hvad annan orsak som hälst än Konungens beslut^ eller contract mellan Kronan och de rustande gillade af Konungen, kunde till sine delar förändras.
Då allmänt anföres besvär öfver rustningens tyngd för landtmannen vill jag äfven deruti kunna förena mig med den förklaring^ att jag anser ett sådant förhållande grundadt uti den allmänna olägenhet att vare produetioner icke hafva värde i goda åren, lika säkert som de brista i de svåra samt att i följd häraf Rusthållen icke finnas sämre lottade än alla de öfrige.
Jag går att såsom grund för denna min öfvertygelse lägga ett korrt sammandrag af indelningsverket sedan dess första uppkomst till närvarande tid Alla hemman sorn tili Rust- och Rotehåll indeltes blefvo ålagde att hålla karl, men dem som bestämdes för Rytteriet tillädes uti Indelte Stam- och Augmemstäntor ett tillskott för hästen moaderjngen ocfi 484 Den 5 Martil. trossen, hvarmed utgifterna ökades i jemförelse med Infanteriet, hvars beklädnad Kronan påkostade.
Uti så beskaffadeéräntof ärhöll LifRegementet innehållande 1505 hela Rusthåll ett årligt Stats-anslag af 107,386 daler 17 öre silfvermynt, utgående i persedlar efter förvandling, Som denna summa år svår att bestämma till persedelantalet torde för jemnare beräkning, och såsom ett öfverslag lämpeligast vara att förvandla alltsammans till säd ef. ter a daler 8 öre tunnan j hälst äfven derföre att större delen deraf i säd utgår efter nämode pris, derigenom uppkomma 47,727 tunnor som de rustande uti rustningsbidrag årligen åtnjuta.
Tages en ungefärlig tredjedel deraf för LifRegementsHus6arer utgör deras andel 15,909 tunnor, som efter 10 års medelpris på säd kunde förvandlas efter 7 R:dr
Bo tunnan hvadan det betydliga Rustningsbidraget af 1 r 1,363 R;dr B:co uppkommit, det Vill säga att för nämnde 10 år hafva de rustande sammanräknadttillgodonjutit 1,113,630 R:dr B:co, huruvida utgifterna sammanräknadt uppgått eller öfverskridit beloppet till denna stora summa vill jag lika litet bestrida söm jag det kan bedöma.
Att Torpet och karlens lega icke får tagas uti beräkning erindras, emedan Rustningshemminen i fall de blifvit
Rotehåll fått utan minsta ersättning vidkännas detta onus.
För hvarje Rusthåll uppgår således Stam- och Augtnentsrän»an till 317II tunna som efter 7
R:dr gör 22st R:dr 32 sk. io r:st.
Ar 1788 (om jag ej minnes orätt) åtogo Den 5 Martil, stg samtelige de rustande att till fäderneslandets tjenst så väl under krig sam i fred uppsätta och underhålla en Rsservcorps under namn af Vargering. 1812 års
Ständer som beslöto en oy skatt-läggning öfver hela Riket medelst extra rotering till lika princip så väl å frälse, sorn Krono- och Skattehemman, ansågo denna vargerings underhållande på Rusthållet» svarande deremot; jag tror mig icke fela i uppgifen då jag ville minnas det var kort derpå sorn denna vargering upplöstes, och hvarken Rusthållen eller fördelshemmanen mig vetterligen ålades något svarande emot Extraroteringsskyldigheten, hvilken skattläggning i anseende till sin principe var den svåraste sorn sedan Konung Carl den Xhs räfst drabbat Sve. rige.
Förhållandet med denna Extra rotering i piovincen Skåne der den beslöts att på en gång utgöras i likhet med Rikets förut roterade provincer, har i anseende till sin dryga kostnad och olägenheterna deraf varit mig förut tillåtit inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framlägga.
Man ansåg sig icke kunna klaga, ty billigheten låg till grund emedan man allt sedan
Danska tiden der blott skattat till landets försvar med ett finga bidrag.
Jag vördar vår constitutionella frihet; Försynen uppehälle den, men må hända är varsamheten att noga bevara den ett lika ömmande som skyldigt föremål!
Det är en dold kUppa uti okändt farvatten der man kastad af händelsernas vågor så lätt befarar stöta sig.
Må den som deruti (åsidosättande rygtbarhet och enskildta fördelar} ej fores af annat än värdig foster 486 Den 5 Martiin landskänsla beifra folkets rättigheter till och medi ringaste omständigheter gärna och med skäl äga min oinskränkta högagtning, men må han å andra sidan aldrig glömma att det finnes deremot svarande lika skyldigheter, Må man endast uppmäiksamt vagta nationen från söndringar uti begreppen och öfvertygelsen, sora splittra den enighet, hvilken befäster constitutionens lycka, och tro det man in(ör fäderneslandets
Domstol gör sig saker till följderna derutaf; med uteslutande rätt att åtala förbrytelser i allt, då endast hålla sig till saken icke utmärka någon tanka af stridiga intressen ty kan hända finnes änou i Sverige den gamla vana att tro sig lida, så snart någon omnämner det, och i hopp att genom klagomåls anförande vinna ensidiga fördelar, (följd af den mindre upplystes sämre bildning), utan att ens forrska till grunderna af rättighet, billighet och må hända stundom möjlighet.
Efter hvad jag sålunda haft den äran anföra, hvaruti jag vore lycklig om Högiofl.
Ridderskapet och Adeln täcktes gilla ett det renaste och varmaste nit för fäderneslandets lika dyrbara och heliga rättigheter och skyldigheter; vågar jag underställa ITöglofi.
Ridderskapets och Adelns pröfning samt den värda ledamotens (Herr Anckarsvärds) egit godtfinnande, om icke den ändring af motionen borde tillåtas nemligen: att i stället för bestämdt afsittande af LifRegementets HussarCorps och dess införlifvande med Xnfanterie, den jag icke finner på någon rättvis grund mig kunna understödja, att Konun» Den 5 Martil. gen täcktes i nåder låta för Rustningstjenstens utgörande i allmänhet till Rusthållarnes fria antagande utarbeta ett lämpligt Passevolancecontract, som uti sig innefattade ej mindre årliga Rustnings- och mötesafgiften, än hästsrnes remontering och årliga underhållande.
Att detta mitt vördsamma anförande må åtfölja remiss af Herr Anckarsvärds memorial, anhålles ödmjukeligen, N;o 6.
Herr Adler creutz, Gujlaf:
Vid den motion Herr Anckarsvärd väckt, om en del af Kongl. LifRegementets Husarers afsittning, utber jag mig få göra några anföranden.
Såsom motiv till motionen, har Herr Anckarsvärd anfört; 1:0
Att olikheten af Skattehemmanens vilkor, för utgörande af lika bördor, är uppkommen, dels genom okunnighet, bristande noggrannhet och understundom väld vid de urgamla skattläggningarna &c., hvaraf händt atfc det hemman sorn för 100 år sedan ansågs godt nu är dåligt och tvärtom.
Så länge hemmanen voro i deras händer* hvilka innehade dem vid första skattläggningen, kunde den okunnighet, bristande nog?
Den 5 Martu, grannhet och väld, sorn anföres, hafva utgjort en orättvisa; inen sedan de nu gått i arf ellef Köp, så uppstår ett helt annat förhållande.
Nu varande Rusthållare hafva säkerligen i arf emottagit, eller i köp betalt Rusthållen, i proportion efter deras godhet; härigenom är olikheten i Rusthållens vilkor, fullkomligen håfven qch existerar icke mer.
Men skulle RustRållarne varit tvqngne mottaga Rusthållen till ett lika värde, då vore deras olika vilkor för ptgörande af samma Statsbidrag, en skriande prättvisa, mot hvilken äfven jag skulle höja min röst.
I alla fall finner jag icke huru den föreslagpa aLittningen, på något sättskall kunna verka till förmån för de svagare Rusthållet i fall Herr Anckarsvärd icke haft för afsigt , att vid hästvacance-afgiftens utgörande, få de bättre lottade Rusthållarne att åtaga sig £n större aodej deri.
Om så vore, är Herr Anckarsvärds project lika herömvärdt som ovanligt.
Likväl lärer Riksens Högloflige Ständer, icke på något sätt dertill kunna medverka.
Utan den föreslagna afsittningen, gifves en annan utväg till befrämjande af den ädla afsigten, nämligen: att Nerikes rusthållare öfverenskomma att ställa Remonteringen på skåf, indela Rusthållen i classer efter deras mer eller mindre godhet samt att 6edan i proportion derefter, insätta penningar i den gemensamma passan till hästars inköp.
Derigenom försvinner allt partielt lidande, om än flere hästar för Den 5 Martu. 485 en Nummer skulle störta inom året, och förlusten delad på alla, blifva föga känbar. 2:0 Anför Herr Ankarsvärd att ingenting är mera lika 60m dst var då Rusthållningen inrättades, att allt fått ett förändradt skick, hvarigenom hela inrättningen aldeles kommit pr sitt, vid ursprunget beräknade förhållande, till de skattdragandes förmåga att upprätthålla den, att militairtennuens fordringar nu mot förr, äro för val kände för att kunna betviflas, att de deraf ökade bördorna äro lika ögonskenlig?, som Rusthållarnes deraf värkade obestånd är obestridligt.
Nog har jag vettskap att flere Rusthållare gjort bankrutt, men ännu har jag aldrig hort någon uppgifva rustningen såsom orsak till deras obestånd.
Månne man icke med mera skäl kan tro, att det obestånd Hörr Ankarsvärd förnenar nu hota Nerikes Rusthållare, härleder sig från samma orsak, som i allmän"-, het vållar landtmannens bryderi?
Efter nin öfvertygelse är
Rusthållen för närvarande åtminstone af all skattejord i Sverige, den bäst lottade, i synnerhet de som lyda under Kongl.
LifRegementet och derföre hafva större Augmentsränta än andre.
Jag skulle anse nig lycklig att på passevolance få öfvertaga hela rustningen, mot rättighet att få uppbära kosthållens Jordebok* och Augmentsräntor, samt 4 R:dr 8 sk. såsom Värfningsmedel cch a R;dr som Husarlön årligen.
49® Den 5 Martil. och dessutom de nu utsynfe torpen, hvarige' nom Rusthållarne ändå vore bättre lottade än Rothållare sorn utom allt detta bekosta halfva Soldatens beklädnad.
Om militair-tennuensfordringar stigit nu, mot förr så kan jag också svårligen föreställa mig att något Rusthåll nu existerar som icke blifvit förbättradt.
Jag är öfvertygad att de flest© nu gifva en mångdubblad afkastning mot förn
I motsatt fall skall man åtminstone icke kunna säga att desse
Rusthåll åstadkommit den öfverproduction sorn nu tros besvära Sverige.
T alla fall är Rustningens fullgörande första vilkoret för att få besitta Rusthåll.
Innan någon såsom innehafvare af Krone- Rusthåll får i Rullan införas, skall han ställa borgen för uppfyllandet af Rustningen.
SkatteRusthållet utgör sjelft borgen och går i mät för eftersatt Rustningsutgörande, framför all annan gäld hos innehafvare.
Och om Rusthållen vo? re så ofördelagtige som de nu framställas, hvar* före har man förvärfvat sig eller mottagit dem?
Hvarföre skola Rusthållen jast i nu vavarande innehafvares hand, tillskyndas eo förmånligare natur, än de agde vid desas tillträde ?- Herr Anckarsvärd har i sin motion icke eller uppgifvit någon bestämd ny tunga, sorn i sednare tider skulle tillkommit, och jag förmodar icke, att han med sin klagan åsyftas de några dagars längre slitning af beklädna - Den 6 Murtii. den blef bloquerad, och således Svenska skären skyddad.
Jag kan' likväl ej här lemna onämdi att hade Örlogsflottan haft nationalopibionen mera för sig, och af Regeringen varit bättre vårdad så hade troligen ej en sjöcampagne blifvit företagen nied skepp sorn ej vofro förhydde i botten, kanske ej heller varit iså blottad och illa utrustad och då hade troligen den Ryska flottan, med all den faveur den ock hade af vindkasten, ej kunnat undgå en strid som säkert tillagt ett vackert blad i Fäderneslandets historia.
Förut sade man, vi skola alltid vara underlägsne Ryssarne, vi kunna ingenting uträtta* men ett tillfälle yppade sig likväl som väl ktinnat begagnas* nu säger man måhända äfven detsamma, men hvad en gång handt kan åter inträffa, dessutom torda den ref! ction här vara på sitt ställe, att 2:ne utländska skepp gaf en deciderad öfvervigt åt den Svenska flottat]* och häraf töide äfven finnas att man med mera lätthet kati erhålla hjelp af 6 h 8 skepp, än af i§ å 20* och man ligger ej heller så i häiiderna på erl hjelpsändande vän, som oftast endast afsef sine egne politiska angelägenheter.
I denna sjöcampagrie har det således inträffat* att i följd af en Örlogsflotta* blotta existence, prnviöcén Skåne bittida på våren kunnat skyddas för eri tillämnad landstigning; ätt en Ö
Bornholm kunnat tagas* att Ön Gottland verkehgeri återtogs och slutligen att denfiä Örlogsflotta ganska betydligt tjenade »itÉ 59
Fädernesland både som bloquerad och bioque^ rande.
Denna berättelse visar, som jag vågar tro att en Örlogsflotta ej allenast har varit nyttig, utan är nu mera högst nödvändig, sedan Skandinavien är en halfö, hvars vidlyftigaste kuster och rikaste provincer med Öland och Gottland ej kunna försvaras utan genom en Örlogsflotta, och äfven den mindre eller verkeliga skärgårdskusten kan ej ensamt på alla puncter af ett skärgårdsvapen försvaras, om den attaqueras af större skepp och Skärgårdsvapen gemensamt.
Äfven i detta fall är det således nödvändigt att, likasom närgränsande nationer, hafva en Örlogsflotta, hvilken, om ock bloquerad, åtminstone hindrar fienden från andra företag och le.ntiar möjeliga tillfällen att i detalj kunna slå honom, Härtill må läggas att Norriges kuster och dess inbyggares Nationalopinion kraftigt fordra detta vapen, som således stärker och befäster föreningen.
Men dermed vill jag ej hafva sagt att den i min tanka orätt kallade arméens flotta, ej är nöd* vändigj den skapades vissserligen, för att under det vi ägde Finland, på arméen? flank agera i Finska Skärgården, men ehuru något sådant nu mera ej kan äga rum på Svenska sidan, är vapnet likväl ett ganska nödvändigt bidrag till sjöförsvarets fullkomnande och Sveriges Örlogsflotta bör bestå af Skepp, Fregatter, mindre Fartyg och Canonslupar.
Deremot är jag decideradt af den opinion att ett stort misstag Den Ö
Martti, misstag begicks då Regeringen i fordna tider upprättade aine Sjöcorpser med allt tillbehör af civil personal, hvilket ökat ett penningefattigt lands kostnader utan att öka dess styrka i fartyg; detta misstag skulle jag anse som ett fei om jag ej vöre öfvertygad att det snart upphörde.
Med måttlig tanke på sjelfva ämnet och någon omtanka för landets sanna val, skiljd från aine corpsers enskilta fördelar, skall det nogsamt finnas vara nödvändigt, ej allenast att desse corpser förenas, utan ock att stationerna sammandragas på det alla de inskränkningar måga ske sorn möjligen kunna äga rum.
Jag anser som en gifven, en bestämd sanning, den tiden ännu mer skall bekräfta att nationens opinion, skall stadna dervid, atti följd af Scandinaviens local sedan frederneåren 1809 och 18 r 4, desskraft och omtanka skalf vändas på et sjöförsvar, att detta sjöförsvar skall bestå af skepp, fregatter och canonsiupar, och att nationen vill ha all kostnad osparad till detta stora mål, samt dess enda villkor härvid bli att se resultaten svara emot kostnaden.
2tne dryga corpser, stor civilbetjening, många stationer tillfredsställa den ej, då allt detta upptager största kostnaden, förråden aro tomma, och slutligen summan sorn till fartygen kunna användas blir så obetydlig, att man svårligen äger hopp att hinna till ett visst föresatt mål, ännu mer, jag tror, att man skall blifva öfvertygad, att ett fattigt land orngifvit af vatten med mera lätthet och mindre kostnad, skall Bil. till Ridd, o. Ad.
Pr, II Band, 38- 3S4 Den S Martil, genom ett sjöförsvar kunna binnä till deri betydenhet som erfordras för fredens bibehållande, än om denna summa användes på något annat sätt, och detta emot ett land, sorn genom aine omgifningar, må hända sina försto-1 ringsprojecter, i följd af sakens natur kostar ali sin styrka på sina Arméer och liknöjt ani ser sin flotta.
Jag tror att vi kunna hiniia denna angränsande magt i sjöstyrka rrieri ej i Arméer, och om någon gång nationalfriheten botas af dess öfvermagt, skall, likasom fordom Grekeland, äfven Scandinavien finna ett Salamin, utan att, soni jag vågar troj behöfva dess Termopylen jag har nämnt stationer i sarrimandragding, detta torde fordra en, explication hälst min mening ej kan vara att flytta Örlogsflottan till Stockholm* emedan detta innefattar en orimlighet.
Jag menar således att jag tror^ det skärgårdsvapnet både från Götheborg och Stockholm bör flyttas till Carlscrona, där det mycket val kan bevaras i öfveftäckta dockor.
Med huru skall då Stockholm försvaras ropar man?
dertill svarar jag, att vid hvarje sig yppande orolighet skail en Skärgårdsflotta, sorn naturligtvis först bör utrustas, med yttersta skyndsamhet blifva färdig i Carlscrona, der medlen äro stör* och förråden, i följd af bättrd tillgångar genom förbättrade ärengeménter, måste vara fulla; allt som deésa fartyg blifva färj diga afgå de med ordres att rendeVöusera hvar sorn hälst
Och distatlcen kati ej anses stor då dtftta vapen erhåller dea rörlighet hvartill del Den 6 Martil, 595 kari hinna.
Jag vågar tro, att vid en sådan regering skall Skärgårdsvapnet vara i Stockhol msskären val utrustat och redan öfvat förr än riu, aå ty värr sorn.jag förut haft äran att säga, medlen gå åt tili corpser och stationers
Underhåll och lemnar litet öfrigt för fartyg och förråder.
Dessutom är jj»g af deri tanka, att en flottas stationerande i hufvudstaden sätter sjelfva hufvudstaden i fara för ett fiendtligt anfall emedan det för fiende kan anses åå betydande och af så vigtiga följder för hela kriget, att förstöra flottan med dess förråder ätt man vågar en betydlig expedition äfven med risque af betydlig förlust , för att hinna detta mål, och då mäste äfven hufvudstaden i mer eller mindre mån lida.
Vår tids historia visar 2:ne sådane exempel.
Engelsmännen attaqueyade
Köpenhamn år 1807, ej för att hafva det sorgeliga nöjet att tagå denna Stad, nej endast emedan Danska flottan låg der, flottan togs och varfven och förråden plundrades; men hufvudstaden led rnsr eller mindre dock ganska betydligt.
År 1814 attaquerade Engelsmännen också Washington, ej i afsigt att endast förstöra en stad, ehuru stor ock bitterheten kunde vara emellan Engelsmännen och Americanarne, utan i afsigt att förstöra bäddar, yarf[ och förråder för Americas uppväxande flotta.
Jag skulle äfven kunna tillägga att om det i våra upplysta dagar ingår i någon patiens hufvuden att med långsamma, men säkra och jemna stag vilja uppstiga till univery Den f Martil. tal monarki, kan det ock ingå i dess infernaliska politik att under den speciösa pretexten att förstöra en Skärgårdsflotta, dels förstöra den i sjelfva verket, dels ock under samma förevändning förstöra hufvudstaden och sedan employera en eller 2:ne campagner att härja Rikets kuster till flera mil inåt landet, för att då nationen rätt känner krigets rysligheter, taga det afgörande steget till en slutelig conquet, i det hopp att ett förtviflande folk ej 6k#U känna bojans tyngd, då krigets rysligheter ännu stå i så friskt minne, och då man sedan så lätt, med tillbud af nationens svett till krigets onda följders afhjelpande, kan skaffa en slags välsignelse äfven åt den svartaste politik.
Herr Lagerhjelm® jemförelse emellan skepp och canonslupar, ej antagelig till sin princip, emedan svårligen dessa vapen kunna jemföras, dä deras verkningskrettsar äro olika, är äfven felagtig i sjelfva uppsattsenj ett 74 canonskepp som likväl förer So canoner, kostar 335,000 R;dr B:co och 44 canonslupar med chefsfartyg, kokslupar och förrådsfartyg efter nu varande Reglementen kosta 337,000 R:dr B;Co.
Det förra eller skeppet har 40 canoner i linien, hvilka jag anser svara emot de sednares 44 canoner, t följd af den lifligare eld ett skepp kan underhålla.
Men skeppet behöfver endast 7 officerare med 660 mans besättning, de sednare deremot 44 officerare med inalles 2,840 mans besättningar: häraf kan sy - Den 6 Martti.
597 nas att en skärgårds-campagne är oändligt dyrare än en campagne med större fartyg, kanske till den grad att a a 3 campagners öfverkostnad skulle betala uppbyggandet af hela örlogsflottan.
En missförstådd egenkärlek drifver mig ej till detta yttrande, ty kan jag leda skepp och fregatter, så kan jag äfven blifva nyttig för Konung och Fädernesland i ett Skärgårdskrig på Skärgårdsfartyg; lika litet drifver mig en missförstådd Esprit de Corps, emedan hvad jag 6agdt om flottors sammanslagning är misshageligt för största antalet af den.
Nej fäderneslandets sannaste intercssen eldar mig då jag här inför Höglofi.
Ridderskapet och Adeln talar i ett af de vigtigaste ämnen som på det lifligaste bör röra nationen, och jag är öfvertygad att alla tider skall erkänna sanningen af hvad jag fast mycket ofullkomligen sagdt.
D n é Martti, X A ' . , N:o 6.
Grefve Cronjledt, C/as; Anmärkningar vid Herr Lagerhjelms Memorial^ Herr Lgaerhjtlmi anfö- Undertecknadi anmärkrunden. ningar dervid.
Att Rikets försvar
Det historiska äro till isin sammansättning våra Förfäders bragfcör tillskrifvas snarare der och de voro vidt en historisk härkomst, omfattande; likväl haan någon consequent de Gustat I, Eric XIV, uttänkt idé. Gustaf Adolph och Carl XI, grundlig? idéer hvad sjö-vapnet angick och först under detta sednare seculum kan tillskrifvas inconsequencc, då ensidiga åsigtcr blefvo verkande ocfi 2 sjö va pen inrättades med dermed följande ielaktiga åtgärder.
Att Sverige ej bör Jag tror att Sverige eller kan ha tvenne kan och måste lia, bafulländade försvarssy- de sjö- och landtförstem nemligen tillsjöss svar; men som sjöföroch lands sorn hvart svaret motstår lörsta för sig fordrar full- anfaliet af fienden, må - Den 6 Martil', 59$ JcomHghet och kanske ste det vara af den Hallvar tar sip. upptager tur och den kraftattdet sila de tillgångar sorn både kan vara offenkunna lemnäs till för- civt och defencivU svaret.
Att för länder som
Sveriges skärgård är omgifvas af skärgård en af helt olika beskaffeo? örlogsflotta egentligen het än Finlands, den är ett offencivt krigs-, var trång och grund i medel. djup, vår är deremotöp pea af djupt vatten, följa kteligen fordras ka vapen att a densamme agera, måste bägge vap-* nen förenas och måste vara så kraftige att 4$ innebära fullkomlighet.
Sjöförsvaret fordrar
Derföre bör vi ej hft befästade hamnar och mer än ett sådant stäD sjö-fästningar hvilkas le, som försvarar sig garnizon minska Ar- sjelf och detta, hafva V* jcpéen och draga Armé- förmåga till,, ens operationer i otid från det inre till grägsorna.
Herr Lagerhjelm meri. gifver dock att en tillräcklig örlogsflotta i. sjön sätter Riket i verkelig sjelfständighet.^ $siär yi kunna åstAjtr - 6c» Den g
Mar lii.
Att Sverige ej förmår på en gång hålla örlogsFlotta och skärgårdsFlotta, och att det medför halfhet i åtgärder och förmåga.
Vill ha undersökning huruvida Rikets försvar är sammansatt efter högste fordringar, om uppbörd, förvaltning m. m. ej tarfvar förändringar m. m.