Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att slutligen moralen icke eller derpå vunnit, bevisar sig af Riksdagsmannen Anders Mårtenssons hår förut anförda, all uppmärksamhet vårda yttran. de och omdöme angående
Tåne (tyr elfen i Jemtland, hvarmed Norr- och IVefterbotten i sådant fall hafva ett enahanda förhållande.
I hvad delar dessa länefördelningar således kunna vara nyttiga, allraminst nödvändiga, då de det icke äro hvarken i politijkt, mora-, lifkt eller Statsocconorniskt afseende, kan åtminstone jag icke inse och, utom i enskildta personliga hänseenden, torde också fördelarne alltid förblifva problematiska.
Dessutom hafva Wejler och Norrbotten i allt nästan oskiljaktiga samband med hvarandra: samma locala förhallanden, samma lynne, seder och upplysning hos innebyggarne, enahanda näringar, enahanda fredliga och lättstyrda sinnelag.
Det tyckes derföre att medborgare, sorn Ben 22 JugUsti e, m. 33?
äga så mycket gemensamt med hvarandra, äfven borde äga en och samma Länsstyrelse.
Detta har också af Herr af Uhr ganska upplyst blifvit anmärkt i hans reservation emot Utskottens beslut, äfvensom att ”om också något skulle vinnas genom de båda Länstyrelsema, hvilket jag icke medgifver, så följer deraf icke alt Utskottens skäl att afslå motionen äro tillräckliga', enär folkmängden, innevånarnes fredliga seder m. m. hvarigenom få policemål förefalla, icke blifvit intagne i beräkning; ty om Utskottens skäl att afslå motionen, det vill säga att tillstyrka bibehållandet af de skedda Länsfördelningarne, voro giltiga; så borde af samma skäl hvardera af de nya
Länen ytterligare sönderdelas i nya, ännu mindre Län , och hvar skulle efter sådant system gränsen blifva för nya LandshöfdingeEmbetens tillförordnande.” Herr Berghman, Ambrosius Magnus, har också af långvarig erfarenhet och säker kännedom om dessa orter, med grundlighet och sannt nit, inom detta rum ådagalagt, hvad jag nu omständligt sokt att ytterligare bevisa, nemligen öfverjlödigheten, att icke säga onyttigheten af tvenne Länstyrelser i en af fienden styckad proyince, som i sin helhet, i sekler varit till båtnad för Konung och Medborgare, styrd och handhafd af en Landshöfding; men om också detta någon gång tilläfventyrs icke skedt med erforderlig drift, blir sådant ändå icke något skäl till Länets sönderdelning, emedan denna drift och vaksamhet lika lätt kan saknas hos en Lo/tdshöjding öfver ett mindre sorn öfver ett Jiörre 334 Ben 22 Augusti et mt
Län , och nästan snarare i förra fallet, enär dervid fordras mindre omtanka och verksamhet, hvaraf ej sällan följer maklighet, då man måste taga i beräkning menniskahs allmänna fallenhet och anläg att rätta sig efter förevarande driffjedrar och omständigheter.
I hvad hänseende sorn hälst man således må betrakta detta ämne, synes allt tala för dessa Läns återförening med dem, hvarifrån de blifvit afskiijda; och till hvad som redan blifvit anfördtj skulle ännu såsom ytterligare skäl kunna tilläggas : att då Embetsmannapersonaleri, så öfver all proportion till den öfriga folkstocken hös oss tilltager, också i likhet med hvad äfven Herr af Uhr så Sannt anmärker, ”att delta miss - förhälla/idé utgör ett af de betydlig ajle föremålen får Rikfens nu förfamlade Ständers bekymmer, och fy(iernet får civilaj och man kari tillägga Militaira Styrelfen är fddant, att Tjenfiemännens antal oundvikligen måfté ökas ja långe Junima fyjtem fortfar., och få. lange användandet af MunicipalSiyrelfen ej blir allmännare antagit:
Rik fens Håglöf ige iständer i ett fddant förhållande, böra begagna alla anledningar att tillftyrka indragning af f adana Embeten forn kunna undvaras , oell som mari af anförda flerfalldigä skäl, och orsaker måste anse de nya LändshöfdingeEmbetin i Jemtland och JVeflerbotteri så,sorn öfverflödige; så får jag vördsamt anhålla atf UtJkotteris förenämnde Utlåtande må varda återremitteradt, med anmodan att Utskotten riiåtte taga denna sak i ett nogare öfyervägan - Ben 22 Augusti e. m. 31* de, på det deras förnyade Utlåtande må komma åtminstone i consequence med hvad de uti enahanda ämne sig yttrat i anseende till Hdrjeddaleris återläggande till Gefleborgs
Län, emedan medborgare i lika förhållande och med lika anspråk, äga att förhoppas lika afseende Oell lika behandling» N;0 2» Herr af Uhr, Gujtäf:
De skäl rnotionairerhe anfört, till stöd för den önskan, att de i sednare tider verkställde förändringär med Länsfördelnirigen i afseende på Jemtland och Härjeådalen mätte upphafvas, och denna vigtiga angelägenhet återföras till det förhållande som tillförene ägt rum; synes rnig förtjena ett vida hufvudsakligare afseende än Utskotten deråt leninat.
Utan att kunna bestrida tillvarelsen af de Olägenheter för örternas innevånare, som blifvit öfverklagade, anse Utskotten likväl, att desse olägenheter dels kunna äfhjelpas (hvartill dock fordras nya anstalter , som blifva öfverflödiga om motionairernes önskan uppfylles,) dels icke äro af dfen vigt, att det stora ändamål, som med den nya Länsfördelningfen åsyftas, bör för deras skull gå förloradt.
Men det största ändamålet med all »Styrelse måste vara det, att de styrdas trefnad och önskningar, i möjligaste måtto matte befordras.
Ven 22 Augusti e♦ #j.
Den styrelse sora mäst afser de sfyrdaå önskningar, oell cj en gång föraktar deras möjliga fördomar, den skall äga mästa framgång i sina bemödanden, så väl för folkets öfvergång till ett upplystare och lyckligare tillstånd, som för sjelfva landets upphjelpände, och begagnandet af dess naturförmåner.
Deremot skall detta stora ändamål antingen alldeles förfelas, om tnan till dess ernående använder medel som Väcka och underhålla folkets missnöje; eller ock, om det på sådant sätt till någon del kan vinnas, skall dertill fordras omåttliga ansträngning gar och uppoffringar.
Så vål Staten i allmänhet som hvarje enskildt, torde hafva erfarit vanskligheten afsådane calculer, sorn den Utskotten uppgjort, öfver hvad Jemtland Jkall bli]va i afseende på heinr mantal, folkmängd, m. im
Afven i de af naturen måst gynnade delat* af Riket, vågar man ej förlita sig på så smickrande beräkningar ; ännu mindre torde de böra antagas såsom gällande för Jemtland , hvarest åkerbruket hittills icke kunnat utgöra någon hufvudnåring, af det oöfvervinneliga hinder, att frostnätter så ofta förstöra åkermannens förväntade gröda.
I alla fall synes den naturliga ordningen vara den, att utvidga styrelsens utgreningar endast i den mohn, sådant påkallas af redan ökad folkmängd och ökade näringar, och t)en Augusti trt. 33? och då skall en sådan förändring understödjas af folkets öfvertygelse örn dess nytta.
Men om raan efter osäkra calculer öfver landets blifvande Statistik, i hvilka beräkningar, folkets önskningar icke ingått, utvidgar styrelse-systemet i den förhoppning, att landet någon gång torde blifva så uppodladt, att den förökade Lån-styrelsen blir behöflig; så fruktår jag att inan misstager sig.
Att åter den nya Lånstyrelsen skulle behöfvas, för de afvittringar med flere anstalter , som kunna vara eller blifva vidtagne för landets förkofran, kan jag för min del icke fatta; emedan sådane anstalter blifvit utförde i andra orter, till exempel Fahlu vidståckta Lån, utan att någre nya LandshöfdingeEmbeten derföre behöft inråttas.
' I afseende åter på Herjeådalens återlåggande till Gefleborgs Lån, tillstyrka Utskotten, att så väl ortens innevånare som Lånsstyrelserne deröfver må blifva hörde.
♦ Jag förmodar, att Embetsmannens yttranden blifva antingen sjelfmant eller på Nådig befallning till Kongl. Maj:t afgifne, utan att folkets representanter behöfva derom påminna.
Desse tillkommer det deremot, att entingen sjelf— ve inför Thronen frambära folkets önskningar, Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. VII.
Band. 22.
538 Den 22- Augusti e. m. eller ock att på sådane fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, då de såsom nu, sannolikt blifvit antingen förbisedde, eller ock bortskymde af Embetsmanna-Betänkanden.
Det torde således vara öfverflödigt att anhålla det Kongl. Maj:t i detta ämne täcktes höra Länsstyrelserne.
Innevånare i orten kunna blifva hörde, utan att Kongl. Majit derföre inhämtar det rådanda tänkefättet inom orten, } * Jag skulle derföre våga tillstyrka att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla , att så väl de väckte motionerne , som flere Riksdagsmäns ifrån de Norra orterne sammanstämmande yttranden, gifva, anledning till den förmodan, att den förändrade Länsfördelningen till åfventyrs icke motsvarar de landsfaderliga afsigter, som dermed af Kongl. Maj:t tvifvelsutan varit åsyftade; samt att Riksens Ständer i anledning deraf i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i nåder täcktes tillåta innevånarne, att ('antingen genom Socknestammo Protocoll, eller ock genom Deputerade, valde af innevånarne sjelfve, utan att Länstyrelserne sig med valen befattat) till Kongl. Maj.t frambära deras underdåniga önskningar och åligganden i afseende på regleringen af Länsfördelnlngen.
~ Utom det förtroende och den tillgifvenhet sorn Regeringen derigenom skulle vinna hos Den 21 Augusti t. rru 2*9 detta redeliga folk, och utom den indragning af ett LandshöfdingeEmbete som deraf torde blifva en vinst, är jag öfvertygad, att Riksens Ständer derigenom skulle hafva befordrat en af de vigtigaste angelägenheter för Jemtland och Härjeådalen.
Bilagor till Pleni-Protocollet för den 25 Augusti, eftermiddagen.
Herr von TFeigel, Chrijlian Ehrenfrid: StatsUtskottets Utlåtande om anslag till härvarande Yeterinair-Inrättning , hvilket, åtföljdt af anmärkningar ifrån 5:ne Stånd, varit till Utskottet återremitteradt, har nu återkommit men befinnes beklagligen, några mindre vigtiga tillägg afråknade, uti hufvudsaken oföråndradt.
Utskottet har nemligen vål tillstyrkt, att 34<J
Ven 25 Augusti c, m. ■> lötien för Inrättningens Föreståndare, ej blott med afseende å nuvarande innefufvares förtjänster, borde vara 2000 Ridr årligen, utan att den äfven för hans efterträdare i tjensten borde bibehållas vid enahanda belopp, i afseende på vigten af sjelfva denna lärare-beställning, äfvensom Utskottet uppgifvit en Fond, af hvilken med säkerhet tros, att erfoderliga medel skola kunna tagas, till resekostnader och tractamenten för Djur-Läkare, i händelse sådane behöfva framdeles beordras, att vid uppkommande farsoter bland Husdjuren, på Statens bekostnad dervid lemna biträde; men för Öfrigt hafva alla emot Betänkandet framställde anmärkningar endast haft den påföljd, att Utskottets pluralitet förblifvit vid dess en gång fattade tanka, under upprepande likväl endast af samma skål, hvarpå det förra Utlåtandet var grmndadt och mot hvilka jag trott mig hafva gjordt ganska grundade anmårkningar.
Hvilka de menliga följder åro, som för denna vigtiga undervisnings-anstalt ofelbart måste uppkomma, om den af Utskottet tillstyrkta nedsättning af det årliga ansla'get för den samma skulle bifallas, har jag, då fråsan förra gången var under öfverläggning, vidlyftigt sökt ådagslågga och skulle Mott missbruka HÖglofl.
Jag anser mig således vid detta tillfälle endast å nyo böra framställa min öfvertygelse, att ofullkomligheter skola uppkomma vid härvarande Veterinair-Inrättning och svårigheter, sorn skola lägga hinder i vågen att Ven 23 Augusti m. af densamma draga den största mö.jeliga nytta, i samma förhållande, vom det, hvad Rikets Höglofl.
Ständer bevilja, understiger hvad uti Konungens Nådiga proposition blifvit åskadt och borde derföre Önska, det behagade HÖglofl.
Ridderskapr-t och Adeln, för dess del åtminstone, lemna bifall till alif, hvad uti den Kongl, propositionen för Inrättningen begåres.
Men då jag tillika bordt föreställa mig, att hufvudorsaken, hvai före det HÖglofl.
Utskottet, oagtadt alla de upplysningar det erhållit, ej kunnat förmås , att öka den af Utskottet förut tillstyrkte anslagssumman, måste hafva varit den verkeliga svårigheten att fiiina medel dertill; så har jag äfven trodt min skyldighet vara , att ej alldeles förbise densamma , och att således ej sträcka min vördsamma anhållan om bifall till den Kgl. propositionen längre, ån till den del deraf, sorn redan af Utskottet blifvit tillstyrkt , jemte den, som rör sjelfva Lärare-personalen och dess aflöning, såsom för sjelfva beståndet af Inrättningen oumgängelige; så framt ej, HÖglofl.
Ridderskapet och Adeln skulle finna skål, att äfven bifalla anslag till underhåll för de 8 Elever , utöfver dem, för hvilka Utskottet tillstyrkt medel, och hvilket jag för min del högeligen önskar ; förlitande mig i öfrigt derpå, beträffande de för Inrättningen ännu telande rum och lågenheter, att Utskottet, som förmodar sig framdeles blifva i tillfälle att uppgifva disponible lågenheter dertill, ej lärer underlåta, att så snart ske kan, dem föreslå, oeh dymedelst afhjelpa en brist, med hvilken Inrättningens bestånd i framtiden vöre oförenligt. 342 Dan a5 Augusti e. m.
Af dessa skäl anhåller jag vördsammast, det tåcktes Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken först göra preposition till bifall a£ Utskottets Betänkande med det tillägg, att de 666 Rjdr 32 sk. årligen, som erfordras till lönefyllnad för den theoretiska Läraren och arfvode för pensionairen, äfven måtte beviljas, i likhet med hvad de värda Ledamöter af det Högloft.
Utskottet samteligen tillstyrkt, hvilkas reservationer betänkandet åtfölja; samt derefter benäget inhämta Högloft.
Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida derutöfver äfven anslag må beviljas för de öfriga 8 Elever, hvilket Utskottet afstyrkt, men af flera bland de Ledamöter hvilka sig reserverat, blifvit tillstyrkt och hvartill 360 R:dr årligen erfordras.
Herr von Hohenhctufen, Michaell
Då denna fråga senasl förevar hos Ridderskapet och Adeln, vid tillfälle då Herr von Hartmansdorffs uti ämnet inlemnade memorial remitterades till Utskott, förbehöll jag mig, när frågan derifrån skulle återkomma, utförligare få utveckla mina tankar häruti, emedan jag ansåg skadeligt, att den aftonen upptaga tiden med detta ämne; hälst det kunde undvikas, då de upplysningar, som af åtskilliga Ledamöter blifvit lemnade. syntes mig för Utskottet tillfyllestgörande till frågans utredande.
Den motion som gifvit anledning till förevarande Betänkande, fordrar att KrigsAcade - Den 25 Augusti e, m. 343 mien, så fort görligt år skall upplösas, och i dess ställe vid Universiteten och Gymnasierne anställas lärare i militaire- vettenskaperne.
Motionairen, äfvensom de flera Herrar hvilka häruti i mer och mindre del med honom instämdt, hafva grundat detta yrkande hufvudsakeligen på det skål, att undervisningen vid KrigsAcademien gåfve Eieverne en ensidig utbildning, som icke gjorde dem skickelig» för annat än sitt eget yrke, hvarutaf åter följde flera olägenheter för Staten och dem sjelfva.
Vidare att alla dessa olägenheter kunde undvikas, utan skada för den militaira bildningen, om uppfostran skedde gemensamt med de civila Stånden vid Universiteten, dår militairlårare gåfvo undervisning i de för Officerare i allmänhet nödiga kunskaper och högre militair vettenskaper voro att inhämta vid särskildta undervisningsverk för IngenieurCorpserne, Artilleriet' och Flottorne.
Det HöglofL Utskottet har nu äfven godkåndt detta i principen.
Jag medgifver att detta Förslag har talande skäl för sig, och att jag till en del dermed förenade mig, redan första gången jag inför detta upplysta
Stånd vågade framställa mina tankar, i det jag erkände att de lägre klasserne vid KrigsAcademien, icke åro i och för Inrättningen behöflige, utan enligt min tanka, ansåg uti flera fast icke i alla afseenden nyttigare för eieverne, att de inhämta vid våra öfriga offentliga Skolor de kunskaper, de i dessa klåsser skola förvärfva; och tror detta på de skäl jag från detta rum anfört, oagtadt jag år öfvertygad ge - 344 Den 2S Augusti e, m. norn hvad erfarenheten bestyrkt, att dessa kunskaper lättare och säkrare vid Carlberg än annorstädes bibringas, ty hvarföre skulle det annars hända sig högst sällsynt, att ynglingar vid ankomsten till KrigsAcademien kunna intagas i 4:de classen, dår början sker med militaire vetenskaperne, men deremot så ofta inträffa , att äfven de sorn varit vid andra offentliga Skolor och med Informatorer bevistat ' flera terminer vid Acadenaierne, vid 16 och 17 års ålder knappt hafva nödiga kunskaper till intagande i de lägsta classerne vid KrigsAcademien, och detta förhållande åger vanligen rum hvarje år med rått många.
Sedan jag nu ådagalagt, att min önskan för KrigsAcademiens bibehållande medgifvtr förändring i dess närvarande organisation, går jag att framställa de företräden jag anser denna bildningsanstalt äga framföre alla andra i Riket, att för Arméen dana skickeligo linie Officerare.
Dessa företräden håi flyta; j:o Af methoden uti, oth 2:0
Af den härdade uppfostran, som yid KrigsAkademien meddelas.
Hvad först beträffar undervisningen, så måste vål erkännas att den militaira har ett stort behof utaf att theorien och praktiken jemt handleda hvarandra: och huru vöre detta möjligt vid Universiteten, som sakna alla tillfällen dertill, utom exercice med handgevär, i och för hvilken visserligen ingen KrigsAcademie erfor - Den 25 Augusti e4 rn. o\5 dräs, lärer all annan militair praktik svårligen derstädes stå att utöfva, då till och med recognoscering, ej med erforderlig nytta kan läras, på de flacka trakter, dår våra Universiteter åro belåg na.
Deremot kan all praktisk undervisning med mycken lätthet vid KrigsAcademien verkställas. t. ex lnfanterie manövern , Jkjutning och kajining med Artilleriepjecer, hvarigenom utgående Cadetter varit genast användbara som Officerare vid Artilleriet, der ett större antal vid infallande krig vanligen bOiöfvas, än som finnas på Stat under freden, hvarföre hela utgående Glassér från KrigsAcademien blifvit cornmenderade att vid detta vapen tjenstgöra.
Föriifications arbeten hafva vål icke nog utförligt ku nnat öfvas vid KrigsAcademien, i anseende till dermed förknippad kostnad; likväl undervisas dår i alla slags Fältskansars utstakning och något mindre Fältverk brukar vanligen uppkastas, hvarigenom Cadetterne låra sig kånna arbets-methoden och åro således i stånd , att i fält vid förekommande behof, på egen hand utföra sådana mindre Fältarbeten.
Denna undervisning torde äfven lätteligen kunna utvidgas till mindre förhuggningar med flere hinder mot en anfallande fiende, sorn kan vidtagas af en Fältvakt, till skydd emot öfverrumpling eller till förstärkande af en mindre position.
Fålttjenjim, eller den del af taktiken, som innefattas uti tjenstgörings Reglementets 4:de del, undervisas 4 Den 25 Augusti e. m. med noggranhet; dess praktiska öfning är så högst vigtig för att hindra vid låsningen, att villande begrepp deruti uppstår hos ynglingen , i afseende på Fältvakters och Detachementers mångfaldigt olika förhållande vid olika tillfällen, som förmånen att understundom åse och deltaga i större Fältmanöver, hindrar inbillningen från utsvåfvande föreställningar.
Lärande af Krigsartiklar, skrifvande a£ Ordres och Rapporter, hvartill kan läggas åtskilliga Förslager och Reversal, men hvilka jag medgifver äfven på andre orter kunde läras, nämner jag blott för att visa, det en utgående Cadett från KrigsAcademien, redan förverfvat kunskap uti de flesta praktiska färdigheter, som af en soubalterne-Officerare erfordras.
Om man nu öfvergår till den militaira theorien, så lärer väl dessa kunskaper ingenstädes i Riket, båttre än vid KrigsAcademien kunna inhämtas; ty utom hvad redan år nåmndt, att de för att vål uppfattas, måste åtföljas af praktiken, så år Stockholm hufvudorten i Landet för militaira kunskaper uti alla grenar ; hvarje ny uppfinning i metien, blifver dår pröfvad, jemförd med det befintliga och bedömd , hvilket der uppehåller det vettenskapliga lifvet.
Och KrigsAcademiens lärare), deras kända nit oberåknadt, kunna icke undgå att härom taga kännedom, lika litet som de under den uppsigt de stå, kunna med liknöjdhet höra sin undervisning.
Jag lemnar att bedöma, om man vid Universiteten, utaf isolerade Militaire lärare, hvilka troligen skola sakna umgänge med vetten - Den 25 Augusti e. m. 347 skapsmän i de olika fördelningarne af MifitairStåndet, kan hoppas att de lika vål sorn vid KrigsAcademien skola, kunna bestrida denna undervisning ?
« Oaktadt hvad jag anfört om Militairelårare vid Universiteten, påstår jag visserligen icke, det vara skadéligt att tillsätta elem, ty jag tror att så långe KrigsAcademien bibehålles, det med dessa Herrar ej kan komma derhän, som nå«i gon gång håndt i andra fac, att det fordras mångåriga strider, innan de öfvergifva en gammal vettenskaplig åsigt, ('hos dem blifven routin) ehuru bevisad och allmänt erkänd vara öfvertråfiad af en nyare.
Den härdade uppjoftran som erhålles vid KrigsAcademien, har jag uppgifvit vara den andra hufvudfakliga nytta, som denna inrättning åstadkommer för MilitaireStåndet.
Ett århundrade tillbaka hade denna nytta ej varit att beräkna, ty då uppfostrades barnen strängt och allvarsamt i föräldrars hus och vändes vid tarflighet, nu har deremot med förfining i seder, åtföljt så långt, ofta kanske längre ån vål beräknade tillgångar medgifva, finhet i mat och dryck och i kläder.
Föräldrar och Lärares mun tala nu till större del ett annat språk mot fordom, en mjuk, för convenancerne böjlig moral, har under en större tidelångd tyckts vilja uttränga den oböjliga lagens sträfva språk, och det gamla ordspråket som utpekade den okunniga hopen, forn man är kladd, fd år man häddt synes_ blifvit ett tyst valspråk, äf - 3f8 Deri 2£ sfugusti «, m, ven inom elen hop, sorn anser sig långt öfvrr Hen förra.
En kort tid har jag tillbringat vid ett Universitet, i»en mins allt för vål hvad granna kläder och tillgång att depencera, gaf för anseende bland ungdoms bekanta, och kån/ ner att många föräldrar linnas nog svaga, att genom sådana medel söka befordra detta för ynglingar skadliga anseende; sedan nu i liela Europa klådselsjukan åter tyckes börja, äfven bland karlar, blifv t en allmän farsot, år väl föga troligt, vår ungdom icke äfven skall angripas deraf.
Aid KrigsAcademien deremot, motarbetas denna löjliga barnslighet genom Kronans uniform oell alias vilkor åro lika; hos ynglingen inplantas der att förakta klen veklighet och en qvinlig granlåts fåfänga.
Anseende bland kamrater kan der endast förverfvss genom Öfvertråffmde egenskaper, större skicklighet i vetenskaper eller kroppsliga färdigheter.
J »g upprepar hvad jag redan en gång förut haft åran nämna, att mangen till Ki igsAcademien inkommen veklig yngling, lemnat den, med glädje och tacksamhet för sin der gjorda omskapning, och med förmåga att gagna Konung och Fädernesland.
Den olägenhet, som af Herr von Hartmansdorff med flere blifvit anmärkt vidlåda närvarande uppfostran vid KrigsAcademien, att den gör eleverne isolerade från andra ungdomsbekantskaper, än inom sitt < get Stånd, ar en an. märkning, hvars riktighet jag fullkomligt medgifver, ehuru jag icke tror olägenheterne deraf nu mera så svåra sorn fordom, ty den tid är Den 25 Augusti e. m. 349 förbi då Ståndssinnet delade Nationen uti en mängd små corporationer med ömsesidig afvog, het mot hvarandra.
Detta småaktiga lynne tillvar på en tid KrigsAcademien icke fanns, det har försvunnit under dess tillvaro.
Tidsandan har ensam uträttat denna förändring i nationallynnet, den har borttagit det imponerande uti och gjort lika löjlig, den civila tjensteman som på sitt embetsrum bortglömmande att han är en - Statens tjenare, vill spela rolen af en myndig Byskolmästare, med dera som anlita dess embetsåtgärder _ och den militair, sorn i samqväm och vid bouteillen, blott skattar värdet af sitt eget Stånd, och förtäljer växelvis historier om sin tapperhet och sina bedrifter i fält och på gästgifvaregårdar.
Alen olägenheterne af den isolerade uppfostran som jag villigt erkänner, vara betydliga, försvinna om de trenne första classerne borttagas från KrigsAcademien, hvilken det oaktadt, bibehåller den stora fördelen, att gifva en nära och vidsträckt bekantskap uti sitt eget Stånd.
Äfvenså kan den närvarande olägenhet för Cadetten, vid händelse af ett framtida önskadt ombyte af yrke betydligt förminskas, om det stadgas sorn vilkor för att intagas vid Krigs-Academien, kännedom af Latinska språket, som ännu uti al! civil väg är nödvändig.
Men Grekiskan, som Utskottet funnit prydande och gagnelig, erkänner jag uppriktigt mig anse för öfverflödig, då alla classiska auetorer o äro öfversätta på moderna språk, och om än dervid några poetiska skönheter gå förlorade, tror jag deras förlust nyttigare ersättes hos Officerare och Tjenstemännen, genom större kän - 350 Ven 25 Augusti e, m, nedom af den närvarande tidens praciiska fordringar.