Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter. andra delen af den siste värde talarens yttrande eller att den tillämuade lokalen ej skulle blifva tillräcklig för den beräknade tiden af 42 år, så, om man äfven derifrån skulle afräkna några år, och ej antaga att den kunde blifva lämp lig under mer än 30 år, synes det mig, att man med allt lugn kan lemna åt kommande Ständer att vidtaga åtgärder för bättre Utrymmes beredande, så att dessa betänkligheter anser jag ej vara af den vigt, att man derföre bör afslå det. framställda förslaget, som afser att på det för staten minst kostsamma sätt utvidga riksarkivets lokal.
På dessa skäl anhåller jag om bifall å StatsDtsk:ts i förev:de afs:de framställda förslag.
Stånd redan fattat det samstämmande beslutet att afslå StatsUtsk:ts i förvarande afs:de framställda förslag, hvarigenom frågan vid denna riksdag förfallit, så torde ej vara skäl att härom yttra många ord; men som ledamot af Utsk:t anser jag dock det vara min skyldighet att genmäla några af de anmärkningar.
Hr Cederschiöld mot förslaget framkastat.
Hr Cederschiöld har hufvudsakligen fäst sig dervid, att den föreelagne lokalen ej vore passande, på den grund, att R.
St.-rs med berörde egendoms inlösande till statsverket afsedda ändamål, nemi. att bereda en öppen plats vid östra ändan af Riddarholmskyrkan, skulle för framtiden omintetgöras, äfvensom att byggnaden i arkitektoniskt afs:de ej skulle komma att motsvara de anspråk, som (skäligen kunna framställas i afs:de på staten tillhöriga nya byggnader.
Med afs:de på den mängd dyrbara handlingar, som i detta embetsverk förvaras, frågar jag Hr Cederschiöld, om man, efter att hafva tagit kännedom af Ofver-Intendents-embetets i dess underd.
Deri 15 Oktober. 223 Mern. af den 25 Januari 1859 i detta afs:de afgifna yttrande, har rättighet att taga sådane biomständigheter i betraktande, då det nästan är fråga om att från en oundviklig förstörelse rädda dessa så väl för de enskilte personerne som för de offentliga myndigheterne oskattbara handlingar.
Det är tydligen i nämnde Mern. ådagalagdt, att äfven om någon egentlig fara för husets instörtande ej f. n. hotar, så finnes dock anledning att förmoda, att hvilket ögonblick som helst en brådstörtad utflyttning är nödvändig till följe af någon rubbning, som husets svaga och osäkra grund när som helst kan komma att undergå.
Då frågan här endast gäller att roed någon säkerhet kunna för framtiden förvara de vigtiga handlingar, sorn f. n. befinna sig i sådan fara, så bör ej första omsorgen vara den, huru vi åt riksarkivet skola kunna förskaffa den ena eller andra prydliga platsen, utan frågan bör endast gälla att för detta ändamål förskaffa sig en lämplig och säker lokal.
En sådan har nu Utskit föreslagit, nemi. det till Kronan numera inköpta Geterska huset på Riddarholmen.
Man har motsatt sig detta förslag äfven på grund af de vidlyftiga byggnadsplauer, man ämnar utföra på Riddarholmen.
Man ämnar rifva R.
Strrs hus och i stället upbygga några palatser derstädes, anlägga en hamngata bakom Riddarh.-kyrkan, jenina Geijerska huset med marken för att bereda ett mera fristående läge åt nämnde kyrka, denna herrliga monumentala byggnad!
Huruvida någon af Eder, M. Hrr! delar dessa storartade byggnadsplaner, vet jag ej, men jag tvifbir högeligen derpå; dessutom tål verkligen att reflektera öfver, om Riddarh.-kyrkan i sitt nuv:de skick är något så monumentalt »skönt», att allt sora finnes på Riddarholmen borde rifvas för att åt densamma bereda mer fristående plats.
För min del tror jag man gör mer väsende af denna byggnad, än den verkligen förtjenar; åtminstone är jag öfvertygad om, att det
Geijerska huset efter den förändring, det kommer att undergå, om verkligen riksarkivet dit blifver förfly ttadt, icke på något sätt kommer att vanpryda sin plats eller beröfva det närliggande monumentet något af dess glans.
På grund af dessa skäl får jag tillstyrka bifall till Utsk:ts i detta afsrde framställda förslag, eller »att R.
St:r, med bifall till hvad K. M:t i detta hänseende behagat föreslå, måtte på Riksg.- kont. till K.
M:ts disposition anvisa de för verkställigheten deraf under nästa statsregleringsperiod erforderliga medel, nemi.dels 15,300 såsom hyresersättning till Stockholms stad, att med en tredjedel år„ ligen utgå, och dels en summa af 60,600 rdr, att i mån af behof användas för Geijerska husets tillbyggnad, ornering och anordnande till riksarkiv.»
Som denna fråga redan är så godt sorn afgjord, tyckes det vara öfverflödigt att å densamma spilla många ord, men som jag vid remissen af den K.
Proposm tog mig friheten yttra mina åsigter i afs-.de å förev:de fråga, så ber jag blott att äfven vid detta tillfälle få anföra, att jag på det aldra högsta motsätter mig någon byggnads upförande på platsen öster om kyrkan, emedan jag anser, att vårt Svenska rikes 224 Den 15 Oktober. pantheon bör stå fritt och ej bortskymmas af någon annaD byggnad, helst R.
St:r med så mycken frikostighet vid sista riksdagen beslöto inköpandet af Geijerska huset, just på den grund, att, genom platsens afrödjande, ett mera fristående läge måtte beredas Riddarh.- kyrkan.
Jag hoppas att förra R.
St:rs åsigter i detta hänseende måtte aktas och icke ett beslut fattas, hvarigenom desamma komme att tillintetgöras.
Måtte för öfrigt ej samma fel blifva begånget här som i Milano, der nemi. ena flygeln af K. palatset är så nära utbygdt mot den herrliga katedralen.
Vi hafva der ett varnande exempel!
Allt synes mig vara hjelpt, om D:r Wåhlanders reservation blefve antagen; ett passande riksarkiv erhölles; KommersCollegium, flyttadt till Skeppsbron, finge kanske ett lämpligare läge än för närvarande, och Riddarholmskyrkan komme icke att undanskymmas af någon angränsande upförd större byggnad, utan platsen röjd, såsom meningen var med de vid sista riksdag anslagne 1 40,000 rdr.
På grund af dessa skal anhåller jag om Hr Gr.ns o. Landtmms propos. på afslag å StatsUtsk:ts Uti., samt antagande af besagde reservation; hvarförutan jag skulle tro att Hederv. BondeSt:t, i händelse af inbjudning, icke vore obenäget att instämma uti Högv, PresteStrts beslut i frågan.
Ehuruväl, på sätt 2:ne föregrde värde talare antydt, denna fråga redan är genom 3:ne
Stånds samstämmande beslut afgjord och någon ändring i detsamma icke kan genom R. o.
Ad:s beslut åvägabringas, så torde det icke vara alldeles ur vägen att upfriska minnet i afs:de på de tilldragelser, hvarigenom R.
St:r år 1845 kommo i besittning af det hus, som alltsedan dess varit begagnadt till riksarkiv.
Vid nämnde riksdag väcktes och remitterades till StatsUtsk:t åtskilliga motioner ronde riksarkivets förflyttning från dess dåv:de lokal.
Bland andra förslag blef äfven det framställt, att Riksgäldskontorets hus dertill skulle uplåtas, och att detta embetsverk i stället skulle flyttas till SundhetsCollegii lokal, eller om den ej passade, att Bergstralska huset för nämnde ändamål skulle inköpas.
Under det att alla dessa förslag satte myror i hufvudet på StatsUtsk:ts värde Herrar ledamöter, inträffade ett förhållande, som gaf ett ytterligare stöd åt den gamla satsen: »att då nöden är störst, är hjelpen närmast».
StatsUtsk:t fick nemi. af enskild person anbud att för statens räkning inköpa det s. k.
Ridderstolpeska huset vid Skeppsbron.
Alla andra förslag lemnades genast utan afs:de och StatsUtsk:t kastade sig utan betänkande genast in på den sist föreslagna, enligt dess förmenande, så förträffliga affären.
I stället för att genom arkitekter låta besigtiga det ifrågav:de huset, drog StatsUtsk:t ej i betänkande att sjelft gå i författning om detta bestyr, hvarefter StatsUtsk:t kom till det resultatet att huset var förträffligt och i det afgifna svaret å återremisserna är det på ej mindre än 3 sidor, spm StatsUtsk:t vidlyftigt utbreder sig om lämpligheten af den tillämnade lokilen, sä väl i afs:de på utrymme, som andra erforderliga - Den 15 Oktober. 225 derliga egenskaper; Utsk:t tillstyrkte på grund deraf äfven R.
St:r att gå i författning om inköpet af ifrågav:de hus.
När frågan kom till behandling på Riddarhuset, yttrade sig ingen, utan förslaget bifölls utan diskussion, ett tydligt bevis på huru förträfflig man ansåg den föreslagna åtgärden vara.
Jag har blott velat anföra detta till genmäle å den värde StatsUtsk:s-ledamotens, Hr Bildts, vid detta tillfälle afgifna yttrande ang:de förträffligheten af det nu ifrågav:de Geijerska husets inrymmande till Riksarkiv, och får jag för öfrigt anhålla om afslag, å ifrågav:de Betänk., samt bifall till det af reservanterna å sidd. 10—11 afgifna förslag.
Den siste värde talarens min dre gynsamma omdöme öfver det sätt, på hvilket 1844—1845 års Ständer gått till väga vid inköpandet af det s. k.
Ridderstolpeska huset till Riksarkiv, anser jag vara fullt befogadt. R.
St:rs förfarande vid det tillfället innefattar blott ett bevis derför, att det är i högsta grad olämpligt att R.
St:r direkte inlåta sig i några afhandlingar och transaktioner för det allmännas räkning; dessa bestyr äro vida utom Ständernas verksamhetskrets; de böra alltid af Ständerna öfverlemnas dels till Regeringen dels till dess delegerade, och jag vågar påstå att, örn anskaffandet af en lämplig byggnad till Riksarkivet vid sagde tillfälle blifvit öfverlemnadt till Bankens eller Riksgäldskontorets fullmäktige och Ständerna ej befattat sig dermed, så hade äfven hela affären blifvit afslutad på för Ständerna och det allmänna vida mera tillfredsställande sätt, än som nu varit förhållandet.
Hvad särskildt det behandlingssätt beträffar, som K. M:ts Nåd. Propos., i fråga om f. d. Geijerska husets på Riddarholmen användande till Riksarkiv, inom de respektive RiksSt:n rönt, så är det en egen företeelse, som ej så sällan inom representationen inträffar, att när Reg:n framställer ett förslag att hushålla med statens medel, att skaffa något som är lämpligt för godt pris, då svarar representationen: »nej, det gå vi ej in på.»
När åter Reg;n säger: vi önska att få anslag till det eller det ändamålet, och uttryckligen bestämmer summan, så, ehuru Reg:n användt hela sitt bemödande att sätta ner omkostnaderna, svarar representationen vanligen: »det är alldeles för dyrt»; då prutar den antingen betydligt ner summan, som händelsen var med ångfregatten, eller ock afslås de sagde medlen, med förklarande att tillgångar ej finnas, som var händelsen med anslaget till Stockholms befästande.
När nu Ständerna jemt på det viset gå tillväga, så skulle jag ej undra på om Reg:u kastade »yxan i sjön» och ej frågade efter huru det gick.
Ty när man möter motstånd, då man vill bespara staten? medel, och samma motstånd, då man upgifver de oundgängliga kostnadssummorna, med ett ord, då representationen motsätter sig alla anslags beviljande, då skulle det sannerligen ej heller förundra mig, om Reg:n tröttnade vid att återkomma med några nya förslag i den ena eller andra rigtningen. H. XI.
15 226 Den 15 Oktober.
För min del skulle jag önska, att, ehuru frågan redan genom t ren ne Stånds beslut ar afgiord, B. o. Ad. ej ville motsätta sig det af K.
M:t för i fråga v: de ändamål äskade anslag, hvarföre jag anhåller om bifall till Utskits i detta hänseende gjorda hamställan eller »det R.
St:r, med bifall till hvad K.
M:t i detta hänseende behagat föreslå, måtte på Riksgäldskontoret till K.
M:ts disposition anvisa de för verkställigheten deraf under nästa statsregleringsperiod erforderliga medel, nemi. dels 1 5,300 rdr såsom hyresersättning till Stockholms stad, att med V3 årligen utgå, 'och dels en summa af 60,600 rdr, att i inån af behof användas för Geijerska husets tillbyggnad, oruering och anordnande till Riksarkiv.» Frih.
Afven om det ej kan leda till något positivt resultat i afs:de fi Ständernas beslut, ber jag likväl att få yttra några ord i denna fråga.
Jag vill ej följa några föreg:de talares exempel att ingå i några vidlyftiga betraktelser om tillkomsten af Riksarkivets n. v. lokal, utan jag vill endast påminna om det faktum, att detta hus i sitt nuvide skick ej är begagneligt för Riksarkivet.
Det måste ovilkorligen och ofördröjligen utrymmas och någon ny anordning vidtagas.
Enligt mitt begrepp kan för sådant ändamål ej mer än trenne utvägar användas.
Den ena vore att söka försätta det n. v. huset i sådant skick, att det blefve dugligt; den andra vore att upbygga ett nytt hus; samt den tredje att använda något redan befintligt.
Hvad beträffar den första utvägen, eller att reparera den n. v. lokalen, så är genom sakkunnige personers utsago redan ådagalagdt, att en sådan reparation skulle blifva serdeles dyr och ändock ej fullt ändamålsenlig; den skulle nemi. komma att upgå till den betydliga summan af 1 50,000 rdr.
Då likväl det nuvarande huset i sitt dåliga skick till privat ändamål kan afyttras för en summa af 120,000 rdr, så skulle det nvreparerade huset stå till en summa af 270,000 rdr och ändock ej vara till sitt nuv:de ändamål tjenligt.
Att bygga ett nytt hus för Riksarkivet är en plan, som redan vid föreg:de riksdagar flera gånger blifvit framställd, fast alltid af Ständerna afslagen.
Omkostnaderna derföre skulle enligt de nogaste beräkningar upgå ända till 300,000 rdr, hvilket onekligen är en ganska betydlig summa.
Återstår således endast den tredje utvägen, att använda något redan befintligt hus.
Utom det af K.
M:t föreslagna Geijerska huset, har jag ej hört upgifvas något annat, än KommersCollegii hus.
Men, M. Hrr! jag skulle tro, att ett sådant användande leder till samma resultat som i föreg:de alternativ är ömnämndt, nemi. till upbyggandet af ett nytt hus; ty utom de embetsverk, som redan derstädes äro inlogerade, är det äfven meningen att ytterligare der inlogera 2 å 3 andra embetsverk.
Om således detta hus tages till Riksarkiv, så är naturligt, att de redan der inlogerade embetsverken måste på annat ställe inrymmas, och jag kan ej finna någon annan utväg härför, än att upbygga ett nytt hus.
Detta alternativ, synnerligen som det ej är under - Den 15 Oktober. 227 sökt om huset verkligen för ändamålet är tjenligt, leder således ej till någon besparing, utan sammanfaller helt och hållet med det andra alternativet.
Hvarföre då ej antaga K. M:ts Propos., då det så tydligen i densamma är ådagalagdt, att Geijerska huset, efter en, jemförelsevis med de öfriga förslagen, obetydlig och till ringa kostnad ledande reparation, skulle till ifrågav:de ändamål blifva fullt ändamålsenligt?
I afs:de på den anmärkningen, att förslaget är olämpligt ur den synpunkten, att behofvet i alla fall ej för mer än 40 år vore afhjelpt, åberopar jag det svar, som en föreg:de talare gifvit, eller att om man för det närv:de och jemväl för en framtid af 40 år afhjelper ett trängande behof, så är det allt hvad som billigtvis kan begäras; ty att förskottsvis bygga hus, tjenliga för flera kommande sekler, tror jag icke vore så särdeles välbetänkt.
Af alla dessa skäl anser jag, att R. o. Ad., ehuruväl frågan redan genom trenne Stånds beslut blifvit afgjord, ändock bör uttala sitt gillande af K.
M:ts Propos., hvarföre jag anhåller att Utakrts Betänk, måtte bifallas.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskjts Utlåt., dels afslag derå, och dels af Hr Liljenstolpe, att, jemte af* slaget, skulle beslutas den underd. anhållan hos K. M:t, som af Doktor Wåhlander uti hans Utlåtit bifogade reservation blifvit föreslagen; framställde H. Exc. propos. på bifall till Utlåt:t, och, då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig "hafva funnit ja öfvervägande.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtskits den 10 och 11 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 205, i ani. af RiksStåndens beslut rörande de i StatsUtskits Utlåt.
N:o 160 behandlade frågor ang:de jernvägsanläggningar.
Utskits hemställan i afs:de å förslaget om anvisande af låneunderstöd för anläggning af jernväg från Borås till vestra stambanan.
Tacksam för det understöd, R. o. Ad. vid föreg:de tillfällen för sin del beviljat Borås’ samhälle, i afs:de på dess föreslagna jernvägsanläggningar, är jag dock ledsen att 8tatsUtsk:t i detta sitt förnyade Betänkide funnit sig böra frånträda den åsigt, Utsk:t förut uttalat och som då blifvit af två Stånd bifallen.
TJtsk:t har i detta sitt Betänk, föreslagit, att den i 2:dra punkten af Utlåtit N:o 160 förekommande meningen: »en mot 2/3 af den beräknade anläggningskostnaden svarande summa af 1,700,000 rdr», måtte utbytas mot följande mening: »en summa motsvarande 2/3 af den verkliga anläggningskostnaden, dock icke öfverstigande 1,700,000 rdr».
Detta tillägg af ordet »verkliga» anser jag vara så mycket mindre lämpligt, som 22S Den 15 Oktober. det är svårt, ja! nästan omöjligt att på förhand bestämma den verkliga anläggningskostnaden, enär densamma ej med säkerhet kan upgifvas förr än banan är färdig.
I)å emedlertid 2:ne Stånd bifallit
Betänkit och det tredje afslagit allt understöd för Borås-banan, återstår naturligtvis för mig ej annat än att yrka bifall å Betänk:t, hvarom jag anhåller om propos.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , biföll B. o.
Ad., med frånträdande af förut fattadt beslut, Utsk:ts ifrågav:de hemställan.
Utskits yttranden ang:de förslagen om statsbidrag för jernvägs-anläggningar dels emellan sjön södra Dellen och Ljusue-elf, dels ock förbi Hedens forssar i Luleå eif.
Efter föredragning af StatsUtsk:ts den 11 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 206, i anledn. af Riks-Ståndens beslut rör:de StatsUtskAs i Betänk:t N:o 165 framställda förslag om inrikes skeende uplåning emot Svenska fonderade statsobligationer, begärdes detta Utlåt, af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarefter anmälte sig och yttrade Hr Printzensköld:
Jag tager mig friheten att vördsamt anhålla hos de ledamöter, som begärt bordläggning af nyss föredragne Betänk., att afstå från denna deras begäran.
Hr Gr:n och Landtm, har nyss tillkännagifvit, huruledes K.
M:t önskat att riksdagen skulle alslutas till den 27 denna månad.
Ehuruväl mängden af ännu oafgjorda mål är så stor, att jag icke inser någon möjlighet för riksdagens afslutande vid den tidpunkten, så aflägsnas dock denna allt mer och mer, dels genom långvariga diskussioner, dels genom ärendernas bordläggning.
Under sådane förhållanden kan man väl ej med fog beskylla Exped.Utsk:t för långsamhet i göromålens gång, om detta Utsk. förklarar, att det ej på så kort tid, som ännu återstår, d. v. s. på 10 å 12 arbetsdagar. kau medhinna att i lagenlig form upsätta alla de underd. skrifvelser, som innan riksdagens slut skola af Ständerna till K.
M:t aflåtas.
Jag får således allt framgent reservera mig från hvarje beskyllning mot Exped.Utslct, att hafva ådagalagt den minsta långsamhet i afs:de på ärendernas expedierande.
Eöredrogs till fortsatt behandling Allm.
Besvärs- o. Ekon.- Utsk:ts Utlåt.
N:o 161; i sammanhang hvarmed förekom Vällofl.
BorgareStrts den 13 dennes bordlagde prot.utdr. N:o 525, innefattande, bland annat, inbjudning till R. o. Ad. att biträda BorgareSt:ts beslut rörande §§:na 47, 48, 49 och 61 uti förslaget till Eörordning om Landsting.
Den 15 Oktober. 229 Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att beslut först torde böra fattas öfver inbjudningen ang:de den 47:de af R. o. Ad. redan pröfvade §:n, uplästes BorgareSt:ts derom fattade beslut, som lydde sålunda: »At § 47 gafs följande lydelse: »De afgifter, som af lands tinget blifvit till uttaxering beslutade, utgå i förhållande till taxeringsvärdet af den fasta egendomen inom hvarje kommunalsamhälle, på det sätt, att den summa, som af landstinget blifvit till uttaxering bestämd, jemföres med hela det för länet sednast fastställda taxeringsvärde, då sig visar, huru många rdr rint i landstingsskatt belöpa sig på hvarje kommun.
Inom kommunen fördelas denna skatt såsom andra kommunalutskylder.»
Derjemte beslöts, det skulle 2:dra mom:t af denna §, enligt komiterades och Utskits förslag, uteslutas.»» Gr. Sparre: Då R. o.
Ad. efter en långvarig diskussion och genom votering fattat sitt beslut i afs:de å 47:de §:n, så förmodar jag, att det Höglofl.
Ståndet ej nu är sinnadt att frånträda detta sitt beslut, hvarföre jag för min del aubåller, att BorgareSt:ts förev:de inbjudning mätte läggas till handlingarne.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., vidblef R. o. Ad. sitt förut om §:ns lydelse fattade beslut och lade inbjudningen i den delen till handlingarne.
Sedan R. o. Ad. bifallit H.
Exc. Hr Gr. o. Landtrmns fram ställning, att BorgareSt:ts inbjudning i öfrigt skulle tagas i öfvervägande i sammanhang med pröfningen af de §§, hvarå densamma hade afs:de; föredrogs ifrågav:de förordnings-förslags § 48.
Tillkännagafs, att PresteSt:t bifallit §:n, samt att BorgareSt:t åt densamma gifvit följande lydelse: »Till ledning för landstingsskattens bestämmande böra häradsskrifvarne på landet hvarje år, efter slutade taxeringsförrättningar, till landstingets ordförande genom Konuugens Befhde insända förteckningar, som för hvarje socken summariskt uptaga beloppen af åsatt taxeringsvärde.
Genom Konungens
Befhde insände magistraterne dylika upgifter för städerna; hvarefter landstingets ordförande låter genom räkenskapsföraren deraf uprätta sammandrag, uptagande hela länets taxeringsvärde, samt huru mycket sig belöper på hvarje stad eller socken.» Gr.
Till följd af R. o. Ad:ns beslut vid 47:de §:n i afs:de på landstingsskattens fördelande mellan kommunerna, får jag för min del anhålla, att i den nu föredragne 48:de §:n den förändring vidtages, att, i stället för det å första raden förekommande ordet »bestämmande», måtte insättas orden »fördelning mellan kommunerna».
För öfrigt anhåller jag om bifall till §:n. 230 Den 15 Oktober.
, bifölls §:n, endast med den förändring, att det i början af §:n förekommande ordet »bestämmande» utbyttes emot orden »fördelning emellan kommunerna». § 49.
Tillkännagafs, att BresteSt:t bifallit §:n, samt att BorgareSt:t för densamma beslutat följande lydelse: »Konungens Befhde ombesörjer, på landstingets derom framställda begäran, att de till uttaxering beslutade medel varda inom kommunerna i länet, under benämning landstingsmedel, debiterade och af vederb:de upbördsmän indrifna, samt i landtränteriet insatte inom den tid och med det ansvar, som är för Kronans upbörd stadgadt.
Som den af BorgareSt:t för dess del beslutade redaktionsförändring af ifrågav:de g öfverensstämmer med det beslut, R. o. Ad. vid 47:de g:n fattat, anhåller jag om propos. på bifall till det af BorgareStit i detta afs:de afgifna redaktionsförslag.
Hr von Kraemer, Gustaf:
Med stöd af hvad 49:de g:n innehåller ronde sättet huru landstingsmedlen skola debiteras och inkasseras, tager jag mig friheten fästa upmärksamheten på några formela brister, som enl. mitt förmenande vidhäfta det nu framställda förslaget.
Utan att hysa någon synnerlig förhoppning om framgång, skall jag äfven förslagsvis anföra, huru dessa, enl. min tanke, lämpligast kunde afhjelpas.
Jag anser nemi. att det ligger något mycket bristfälligt i förslaget ronde det sätt, på hvilket landstingets beslut böra till verkställighet befordras.
Enligt Utsk:ts förslag blefve omvägarne allt för vidlyftiga, ty landstinget skulle först vända sig till Konungens Befhde och sedan till häradsskrifvare, magistrater och regem:ts-skrifvare m. fl , hvilket allt vore att besvära för många myndigheter och enskilde personer.
Landstinget borde enl. mitt förmenande i och för detta ändamål hafva under sig direkt en slags verkställande myndighet, som ungefär motsvarade hvad förvaltningsutskotten äro för hushållnirigssällskaperna.
Sedan i 8:de §:n är stadgadt angrde tiden för landstingens hållande, att de nemi. ej få räcka längre än 8 dagar — Talaren afbröts här af H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, med erinran, att den förev:de §:n endast handlade om sättet för debiteringen och upbörden af landstingsmedlen.
Efter Hr Gr:ns o. Landtmms nu till kännagifna meddelande, ber jag endast att få sluta med den förklaring, att orsaken hvarföre jag vid denna § uppträdt, för att åstadkomma någon förändring i afs:de på expeditionen af vid landstinget förekommande ärenden, var den, att jag ansåg denna §:s innehåll närmast stå i öfverensstämmelse med de föreskrifter, Den 15 Oktober.
231 sorn i detta afs:de borde stadgas, och det var för att afhjelpa åtskilliga bristfälligheter deruti, som jag tänkte föreslå, att 11. o.