Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan discussionen fortgått öfver ifrågavar. ämne från den stund, jag afgaf ett förslag till gemensamma tankar derutinnan, har jag blifvit öfvertygad derom, att den åsigt, hvarifrån jag i afseende härpå utgått, delas af mångå, och i hufvudsaken skulle jag vilja instämma uti hvad såväl Hr Dalman som Hr v. Hartmansdorff opinerat; men många skiljaktigheter finnas i detaillerna, och jag finner, att mitt förslag, i hast uppsatt, icke är så qualificeradt, att jag skulle önska, att det blefve hvilande såsom ett grundlagsförslag.
Jag får således tillkännagifva, att jag, hvad redactionen beträffar, helt och hållet frångår detsamma; vidblifvande dock de grundsatser, som deri finnas uttryckta.
Jag finner, att af de redactionsförslag, som här blifvit upplästa, är Hr Dalmans det, som i grundsatserna närmast öfverensstäinmer med mitt, och förenar jag mig derföre hufvudsakligen uti samma förslag.
Det utgår från Dcii 21 Februari f. ni. från dten pHncip, att
Stånden måtte äga rättighet att göra anmärkn:r vid Constit.Utskrs förslag, att dessa skola behandlas såsom 56 § i mom. föreskrifter) och att, då ett Constit.Utsk:s förslag återkommer, detsamma, såvida alla 4 Stånden förena sig derom, skall blifva hvilande till påföljande riksdag, men att, derest skiljaktiga meningar inom Stånden uppstå, dessa skola sammanjemnkas till ett helt förslag genom votering i förstärkt Constit.Utsk. Hr
Dalman har föreslagit, att ledamöternas antal i förstärkta Constit.Utsk.- skulle ökas till 3o af hvardera Ståndet.
Jag biträder denna mening derföre, att jag icke finner ringaste grutid, hvarföre förstärkta Constit.Utsk. skall bestå af endast 20 ledamöter af hvarje Ständ, då alla andra förstärkta Utsk. t. o. m. LagUtsk., som endast består af 16 ordinarie ledamöter* utgöras af 3o af hvardera Ståndet.
Rörande förslaget till ny redaclion af det morn., som talar om behandlingen af grundlagsändringsförslag, härledande sig från K; proposlr* har jag hört den opinion bestämdt uttalas från den sidan* hvarpå jag anser mycken uppmärksamhet böra fästas, att nemi.
Konungens förslag till grundlagsändringar icke böra supprimeras, men att, om i anledn. af den K. proposm, sorn icke af den första riksdagen godkännes, ett annat förslag framkommer, detsamma skulle alternativt kunna biläggas den K. propos:n, för att alternativt kunna antagas eller förkastas af kommande riksdagen.
Jag vill äfven öfvergå till denna åsigt, isynnerhet som jag tror det vara ett medel att få förslaget att gå igenom.
Jag vill derföre föreslå, att det mom. uti 81 § Reg.F., som handlar om Konungens propos:r lörlde grundlagsfrågor, måtte uttrycka den mening, att Konungens propos., ehvad den afstyrkes eller tillstyrkes, alltid kommer att blifva hvilande, men att, om Stånden blifva ense om en contraproposln, densamma kommer att alternativt hvila till afgörande vid kommande riksdagen, vid hvilken likväl Konungens propos. först skall till antagande eller förkastande framställas.
Horn återtagit sitt förslag, hal; ett annat splitternytt förslag af Hr Dalman blifvit uppläst; Om Gr.
Horns förslag* såsom ordföranden uti Constit.Utsk; i sista plenum yttrade sig, innefattar en ny motiön Och derföre uti Constit.Utsk. kunde komma att undertryckas, så lärer det vara tydligt, att Hr Dalmans förslag ännu merä närmar sig till egenskap af ny motion, emedan det alster äfven förändring uti Constit.Ulsk:s organisation.
Jag är likväl icke af den tankan, att del är någon ny motion; men jag fruktar, att Gonstit.Utsk., som hittills visat sig så consequent i sin oriktiga fixa ide', äfven nu vidblifver densamma.
Man undviker med mycken sorgfällighet att ingå uti någon förklaring öfver, hvad man menar med anmärk n:r* Jag bukig H. 36 a8* Den 21 Februari f. ra* tar i6ke att förklara de olika åsigternas skal, hvarföre dé undvika sådant.
Man skulle kunna tro, att det å ena sidan härledde sig derifrån, att man vill bibehålla samma otydlighet, som nu finnes, på det att, om majoriteterna blifva på ena eller andra sidan, de må kunna tillämpa stadgandet om anmärkntsrätten i den allravidsträcktaste bemärkelse; men som jag icke kan förutse, på hvilken sida majoriteten vid en kommande riksdag skall bilda sig, finner jag det äfven vådligt att bibehålla ett tvetydigt stadgande.
Hartmansdorff har väl sagt, att ingen större tydlighet skulle åstadkommas genom mitt förslag, att anmärkningarna icke finge sträcka sig till ämnen, som lage utom gränsen nf Utskrs förslag.
Det exempel, Hr v. Hartmansdorff i detta afseende framställt, vill jag icke disputera tillämplighet, emedan vid denna riksdag tydligen blifvit ådagalagdt, att man någon gång tolkat anmärkmsrätten för vidsträckt, likasom den å Constit.Utsk:s sida blifvit i den inskränkta bemärkelse, sorn icke kan vara grundlagens mening.
Jag har velat gå en medelväg och på det sättet åstadkomma en inskränka i den rättighet, som man å ena sidan trott sig äga; men å andra sidan förekommer, att Constit.Utsk. skulle kunna säga, att man icke får göra andra anmärkntr än sådana, som afse redactionen.
Jag vädjar till hvem som helst, om, derest Constit.Utsk. nu inkom me med förslag till ändring i den §, som handlar om förstärkta StatsUtsk:s organisation, det kunde anses såsom en anmärkn. vid detta förslag, att något
Stånd förklarade för dess gemensamma tanka, att ett särskildt Utsk. skulle organiseras för behandlingen och afgörandet af sådana frågor, som tillhöra förstärkta StatsUtskts afgörande.
Efter den tolkning, jag för mig uppgjort af stadgandet i afseende på anmärknrsrätten, tror jag, att en sådan anmärkn. vore utom förslaget och således icke •tillåten.
Det måste bero på hvars och ens omdöme att tillämpa ett stadgande, som aldrig kan göras fullkomligen klart; men jag tror också, att, om man samvetsgrann! vill inskränka sig till det, som iigger inom ämnet, det icke skall blifva svårt för någon att urskilja, hvad som dit hörer eller icke.
Jag har velat nämna detta såsom en ytterligare förklaring öfver de skäl, hvarför jag anser den förklaring, jag gifvit öfver begreppet anmärkn., vara den, som väsendtligast bör ifrågakomma.
Den hufvudsakligaste anmärkn. mot mitt redactionsförslag är den af Hr v.
Hartmansdorff, att det vore obilligt, då vanliga frågor förfalla, när två Stånd stadna emot två, att icke grundlagsfrågor vid enahanda förhållande skulle förfalla.
Jag får i anledn. häraf blott fästa uppmärksamheten derpå, att lagförslag kunna vid e n riksdag antagas med 3:ne
Stånds majoritet; men i afseende på grundlagsändringsförslag har det återhållande elementet stad - Den 21 Februari f. m. gat, att de först skola tillstyrkas af Constit.Utsk., sedermera ovillkorligen godkännas antingen af samtliga RiksStm eller af förstärkta Constit.TJtsk. och derefter vid en kommande riksdag af alla 4 Stånden antagas.
Jag hemställer, om det är tänkbatt, att på detta sätt någon förhastad grundlagsförändring kan tillkomma.
Jag betviflar åtminstone detta, så vida allt får lagligt tillgå och ingendera Statsmagten begagnar ett olofligt inflytande, och då kan man icke hindra, att det än en gång går på samma sätt sorn med indragningsmagtens tillkomst år 1812.
För öfrigt instämmer jag med Hr v.
Hartmansdorff- uti den åsigt, att man bör skilja behandlingen af Constit.Utsk:s egna eller på enskilda riksdagsmäns motioner grundade förslag från behandlingen af Konungens propos:r, och jag tror, att vi gjorde bäst att först afgöra den förra frågan.
Det förslag till förändring af 81 §:s 4 morn., som Gr.
Horn framställt, har jag icke haft tillfälle att så noga granska, att jag kan afgifva ett detailleradt yttrande deröfver; men jag får nämna, att jag icke ämnar fullfölja 2:dra afdeln. af mitt förslag, utan biträder hellre, för att vinna något, den princip, Gr.
Horn framställt, emedan den i allt fall innefattar en väsendtligare förbättring emot hvad som nu äger rum; och hemställer jag till Hr Gr. o. Landtm., om icke Hr Gr. o. Landtm, skulle finna för godt framställa propos. å hvarje mom. särskildt, på det att de skiljaktiga punkterna icke må blifva sammanblandade.
Jag vill blott erinra, att grundlagens mening är den, att till en grundlagsförändring erfordras tvenne efter hvarandra följande riksdagars sammanstämmande beslut.
Det är således icke tillräckligt, att ett Stånd allena varit för en grundlagsförändring, sorn det vid en kommande riksdag lyckas att genomdrifva uti förstärkt Constit.Utsk.; ty det kunde lätteligen hända, att detta ena
Stånd vunne pluralitet inom förstärkta Constit.Utsk., emot meningen hos de öfriga Stånden, derest nemi. det ena Ståndets mening tillfälligtvis varit rådande i allmänhet, då förstärkta Constit.Utsk. valdes, ehuru tänkesätten hos pluraliteten af Representationen sedermera förändrat sig.
Man ser, huru meningar ombytas för och emot, så att minoriteten möjligtvis kunde framtvinga ett förslag, hvilket majoriteten ogillade.
Jag skulle tro, att man vid denna riksdag just inom förstärkta StatsUtsk. haft exempel på, att det gifvit utslag, som icke skulle gillats af de flesta riksdagsmännen, i fall hvars och ens röst blifvit inhemtad.
Då jag af sådana skäl icke finnér elt Stånds mening jemte förstärkta Constit.Utsk:s tillräcklig, för att få ett grundlagsförslag hvilande, föranlåtes jag vidblifva mitt förslag, under hopp att R. o. Ad. icke anser grundlagsfrågor vara af så ringa vigt, att dertill icke erfordras 2:ne riksdagars sammanstämman-, de beslut. Den ax Febr aari f. ra. Fwh. Cederström, Jac.:
Dessa frågor hafva varit så mycket discuterade, att det verkligen är tröttsamt nog att åter behöfva yttra något deruti.
Hr v. Hartmansdorff^ sista yttrande har uppkallat mig.
Den värde talaren liar påstått, att det fordras 2.'ne riksdagars sammanstämmande bifall till en grundlagsförändring, och för att från denna premiss komma till resultat yttrar han, att i händelse vid första riksdagen Stånden icke vore ense och frågan då skulle afgöras i förstärkt Constit.Utsk., skulle minoriteten kunna dictera beslutet tvärtemot majoritetens åsigt.
Hvem kan påstå en sådan tvärtemot förhållandet stridande sats.
Det Stånd, som ogillat grundlagsförändringen förut, stadnar naturligtvis i minoriteten inom förstärkta Utsk.
Jag skulle förmoda, att Stånden böra vid första riksdagen öfverlägga om förslaget.
Stadna dervid två Stånd emot två, bör förslaget hvila, dä deras mening, som detsamma förkastat, hvilar i opinionen till ledning för blifvande definitiva beslutet.
Consequenta följden af Hr v. Hartmansdorffs förslag vore, att, i händelse vid sednare riksdagen arne Stånd förkastade förslaget, frågan borde hänskjutas till förstärkt Utskrs afgörande.
Jag tror, att med aldrig så liten lugn pröfning man skall finna, att något stöd för den åsigt, att 2:ne riksdagars sammanstämmande beslut erfordras till en grundlagsförändring, icke finnes i grundlagen.
Någon jemnförelse emellan förstärkta StatsUtsk. och förstärkta Constit.Utsk. kan icke komma i fråga.
Det sednare tillkommer nemi. endast att besluta om modificationer i redaclionen, då nemi. alla Stånden äro ense om, att förändringen bör äga rum, men äro skiljaktiga i afseende på termerna; men att» då två Stånd slädnät emot två i fråga om sjelfva saken, underkasta frågan votering i förstärkt Constit.Utsk. kan icke stå tillsammans med det af grundlagsstiftaren afsedda ändamålet med förstärkt Constit.- Utsk., sorn vill, att nyttiga grundlagsändringar skola ske, Om då i Stånd af förbisedt eget interesse eller missförstånd ogilla ett förslag till grundlagsförändring, som i sina följder kunde vara nyttigt, är det då väl nyttigt för nationen, att ett sådant förslag blir undertryckt och icke lemnadt till opinionen att ånyo betraktas?
För min de| kan jag icke annat än högligen ogilla Hr v.
Hartmansdorffs förslag; men efter jag har prdet, anhåller jag deremot att fa fästa H.
Ståndets uppmärksamhet på Hr Hjärnes tillägg i afseende på inskränkningen i apmärknrsrätten inom Stånden, hvilket ämne äfven inom Utsk, utgjort föremål för öfverläggning åtskilliga plenidagar, och hade af Utsk- blifvit föreslaget, derest Utsk:s pluralitet förmodat, att detsamma skulle kunnat vinna framgång inom Stånden, dertill Utsk., med erfarenheten af denna riksdags anmärkmssätt inom Stånden, saknade ali anr ledn.
(Sedan likväl en ledamot af ft. O. Ad., spm icke är ledamot af Utsk., framställt detta förslag, kan jag icke an-r nät än tillstyrka bifall dertill, under anhållan att, med för - Den 21 Februari f. m. a85 lastande af öfriga här framställda meningar, detsamma må förklaras för Ståndets gemensamma tanke.
Ehuru jag betviflar, att Frih.
Cedei-- ström riktigt uppfattat Hr v. Hartmansdorff* förslag och Hr Frih:s argumentation således förfaller, enär Hr v. Hartmansdorffs förslag gick derpå ut, att, om blott ett
Stånd afslog förslaget, frågan skulle gå till förstärkt Constit.Utsk., och således afsåg att bevara det afslående Ståndets rätt, får jag likväl ånyo fästa uppmärksamheten derpå, att 1809 års grundlagsstiftare, långt ifrån att till en grundlagsförändiäng fordra alla 4 Ståndens vid 2.'ne riksdagar sammanstämmande beslut, icke fordrade annat, än att Constit.Utsk. skulle hafva tillstyrkt en sådan förändring, då Stånden vid föi-sta riksdagen väl hade i'ättighet att dei'om öfverlägga, men icke att dervid göra aninärkntr, ledande till någon förändring deruti, utan sådant som förslaget kom fxån Constit.Utsk., sådant skulle det hvila till nästa Ständers afgörande.
Vid 1815 års l-iksdag stadgades, hvad jag önskar måtte bibehållas, alt, om skiljaktiga tankar förefmnas i något eller några Stånd, desamma skola afgöras i förstärkt Constit.Utsk., och är det i enlighet dermed, som jag önskar, att den behandling må bibehållas, som för närvar, äger rum, emedan jag anser det innefatta en orättvisa, om det Stånds mening, som antingen önskar förändring eller motsätter sig densamma, skulle blifva undertryckt; och om förstärkta Constit.Utsk. ökas till 120 ledamöter, och utom dess bifall af alla 4 Ståndens vid kommande riksdagen och slutligen Konungens sanction erfordras för att ändringen må blifva lag, tror jag icke, att en på så sätt tillkommen grundlagsändring kan kallas ett förhastande.
Ingen torde dessutom kunna påstå, att erfarenheten sedan 1809 visat, att man just velat gå för fort fram på reformernas bana.
Jag kan icke annat än fortfara att yrka propos. på det förslag, jag framställt.
Jag har begärt ordet för att, sedan mitt förslag i den hufvudsakligaste delen blifvit understödt, borttaga de mindre hufvudsakliga mom:n deraf.
Den första anmarkn, att, då 2 Stånd stadna emot 2 uti gillande eller Ogillande af Constit.Utsk:s förslag, frågan borde häpyisas till förstärkt Constit.Utsk., frångår jag och instämmer i stället i Conslit.Utsk:s förslag i denna del, ehuru, såsom jag sagt, jag finnér mitt principenligare än Constit.Utsk:s. Likaledes frångår jag min obetydliga anmärka, vid 3 inom.; och då qvarstår den hufvudsakligaste, vid hvilken jag fäster största vigt, nemi. mitt tillägg vid ordet: anmärkningar.
Jag fruktar icke, att Hr v. Hartmansdorff^ förslag vinner bifall af R. o. Ad., ty det innefattar ingenting annat än en confirmation på den magt, Constit.Utsk. vill tillegna sig, nemi. att undertrycka Ståndens gemensamma tankar, fastän Hr v. Hartmansdorff velat ikläda förslaget en förförisk drägt derigenom, Den 3i Februari f. m. ali lian velat tillåta Stånden att 2:ne gånger behandla förslaget, hvilket icke är annat lin ett verkligt gyckel, enär Constit Utsk., sedan Stånden andra gången fattat sitt beslut, äger att undertrycka detsamma.
Dalmans förslag
Ur jag ©fveriygad icke vinner Constit.Utskls bifall, ehuru det borde vinna bifall, emedan detsamma, sedan Gr.
Horn frånträdt sitt förslag, äv det enda i principen consequenta; men då det af Constit.Utsk. säkerligen förklaras för en ny motion, kommer det att leda till intet resultat.
Hvad blir då följden af dessa discussioner?
Jo, följden blir den, att då vi hittills begagnat dessa grundlagsstadganden såsom vapen under våra formstrider, skola vi nu komma att tvista om sjelfva vapnen och söka att fråntaga hvarandra desamma, då slutet omsider blir, att hvar och en behåller sina vapen, och grandlags-§§:na förblifva oförändrade.
Till besparing af tid afstår jag ifrån att underkasta mitt förslag någon votering, enär Hr v. Hartmansdorff» förslag innefattar hufvudsaken af hvad jag åsyftar, och mitt förslag således i hufvudsaklig mån kommer att göra sig gällande genom det afseende, som lemnäs åt Hr v.
Hartinansdorffs.
I öfrigt begagnar jag tillfället att besvara Hr Hjärnes yttrande, att Hr v. Hartmansdorffs förslag går ut på att beröfva Stånden deras anmärknrsrätt.
Jag har visserligen i mitt förslag velat gifva Stånden en ersättning genom tillökning af ledamöternas antal i förstärkta Constit.- Utsk.; men utomdess tror jag, att hvarje Constit.Utsk., som önskar se sitt förslag antaget, mäste göra afseende på de aninärkn:r, som inom Stånden göras, emedan det annars icke kan vänta annat, än att dess förslag skall blifva förkastadt.
Genom att åter, såsom Hr Dalman yrkat, bibehålla samma procedur som nu, när förslaget andra gången inkommer, anser jag icke det ringaste vunnet, emedan det blott ännu mera ökar den tröghet, som förut finnes i våra former.
Jag skulle derföre tro, att, ehuru det synes såsom en uppoffring å Ståndens sida att antaga Hr v.
Hartmansdorffs förslag, likväl de mest bindande skäl förekomma för dess antagande, såvida man vill hoppas, att ett väl utarbetad! förslag skall gå fram och icke blifva sönderplockadt.
Hvar och en, som ser på sak och icke på bisak, måste derföre finna skäl att antaga Hr v. Hartmansdorffs förslag, hvaruti jag till alla delar instämmer.
Ingenting visar bättre svårigheten att komma till resultat i fråga om gemensamma tankars uttryckande, än just dessa öfverläggningar.
Cederström, ehuru yan riksdagsman, har icke bättre reda på mitt förslag, än att han tror meningen vara den att underkasta frågan votering i förstärkt Constit.Utsk. vid den riksdag, då definitiva afgörande t skall äga ruin.
Detta misstag af Hr Frih. ådagalägger äfven, att man icke kommer Den 21 Februari f. m. till rätta på detta sätt.
Om jag derföre önskade, att aldrig något grundlagsändringsförslag måtte antagas, så skulle jag rösta för gillande af Constit.Utsk:s eller Hr Hjärnes förslag.
Men just derföre, att jag uppriktigt, vill, det goda och syftesenliga grundlagsförslag måtte framkomma, har jag underställt II. o.
Ad. mitt förslag, hvilket jag ingalunda iklädt någon förförisk drägt, utan bestämdt för mina motståndare uttalat, det min mening är att bibehålla Constit Utskrs veto. Frih.
Det är i anledn. af några talares yttrade förmodan, att jag misstagit mig om Hr v. Hartmansdorlfs förslag, som jag får till prot. förklara,, att jag på intet vis misstagit mig derom.
Jag har fullkomligen riktigt fattat meningen vara den, att 2:ne riksdagars gifna bifall skulle fordras för antagandet af ett grundlagsändringsförslag, och att, om 2 Stånd stadna emot 2, förslaget skulle förfalla, samt att, 0111 det afslogs af ett Stund, frågan skulle gå till förstärkt Constit.Utsk.-, men jag har tagit mig friheten till Ilr v. Hartmansdorffs samt II. o. Ad:s bepröfvande framställa den, som mig synes, gifna sanning, att, i consequens med den åsigt, Hr v. Hartmansdorff söker försvara, afgöranderätten icke blott i afseende pä redactionen, utan äfven i saken, borde öfverlemnas från Stånden till förstärkt Constit.Utsk., men att äfven vid 2:dra riksdagen, 1 fråga om definitiva afgörandet, det borde öfverlemnas åt förstärkt Constit.Utsk. att votera öfver förslagets antagande eller förkastande.
Hr v. Hartmansdorff'plägar alltid vara consequent i sina förslag; och att förhållandet consequent är sådant, jag nu uppgifvit, faller af sig sjelf, då man vill tillerkänna förstärkta Constit.Utsk. en sådan magt, som Hr v. Hartmansdorff föreslagit.
Jag upprepar, hvad jag yttrade förra gången jag hade ordet, nemi. att förstärkta Constit.Utsk. icke bör komma i fråga oftare, än då skiljaktiga meningar uppsta ang:de redactionen, men Stånden i hufvudsaken äro ense.
Om åter, i afseende på sjelfva förslaget, 2:ne Stånd stadnat emot 2, bör förslaget blifva hvilande, inen deremot förfalla, om 3:ne Stånd afslagit detsamma utan någon föregången pröfning i förstärkt Constit.Utsk., och utan att delta Utsk. bör kunna få påtvinga Representationen något förslag emot 3:ne Stånds afslag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, då flera skiljaktiga tankar rör:de olika delar af förslaget blifvit framställda, H. Ex. ansåg sig bora först till Ståndet hemställa, om det icke ansåg, att så stor del, som omfattade t. o. m. 2 mom. af 8t § Reg.F., först borde afgÖras, då man sedermera firige pröfva den del, som anginge behandlingen af K. propos:r samt de sednare delarna af förslaget.
aS3 Den ai Februari f. ra. H. Ex. hemställde derefter, om It. o. Ad, ansåg öfverläggningen fulländad.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att nu forst förekomme den af Gonstit.Utsk. föreslagna förändring i 56 §■ RegF.
Då jag lärer vara den ende, sorn gjort anmärkn:r vid 56 §:s redaction, hvilka jag återtagit, torde Constit.Utsk:s förslag rör:de samma § komma att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Då numera ingen anmärkn. blifvit gjord vid Utsk:s förslag till förändring i 56 § Reg.F., ansågs förslaget komma att hvila till nästa riksdag.
Då jag så fattat Hr Gr. o, Landtmts förfrågan, huruvida discussionen ansågs vara fulländad, att det endast afsåg det ämne, Hr Gr. o.
Landtm, antydde, anhåller jag få förklara, det jag icke haft tillfälle öfvervara discussionen till slut under förra plenum, att jag äfven i dag sent uppkommit, och att jag, som instämt i Gr.
Horns förslag, men erfarit, att Hr Gr. deruti medgifvit åtskilliga modificationer i enlighet med ett af Hr Dalman i dag uppläst redactionsförslag, funnit redactionen vara sådan, att äfven jag deruti instämmer, så att något hinder derigenom, att jag förut förenat mig uti Gr.
Horns förslag, icke möter för antagande af förslaget, på så sätt till redactfonen förändradt, som Hr
Dalman i dag framställt detsamma.
Som ingen anmärkn. blifvit gjord vid den föreslagna förändringen i I mom. af 56 § Reg.F., ansågs det i sådant afseende uppgjorda förslag komma att hvila till nästa riksdag.
Då H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, derefter börjat framställa propos., huruvida R. o. Ad. behagade förklara såsom sin gemensamma tanka den anmärkn. vid Utsk:s förslag till 2 mom. af 8i § Reg.F., hvarom Hr Dalman samt Grefvarna Horn och Frölich sig förenat, anmälde sig Hr Hjärne och yttrade:
Jag vill icke envist motsätta mig Hr Gr. o.
Landtmrs föredragn:ssätt, emedan jag är öfvertygad, att det förslag, som efter pluralitetens åsigt är det rätta, ändock slutligen blir segrande; men jag vill blott förklara, att om, efter den praxis som hittills varit följd, anmärknma skulle blifvit föremål för Hr Gr, o. Landtm:s propostr i den ordning, desamma framkommit, hade min anmärkn. bort först till antagande eller förkastande framställas.
H, Ex. Hr Gr. o, Landtm, yttrade, att H. Ex. erkände riktigheten af den erinran, Hr Hjärne gjort, samt hem - Den 2i Februari f. ra. hemställde, sedan Hr Hjärnes förslag med de af honom uti hans i dag afgifna yttranden medgifna modificationer blifvit uppläst; 0111 Ii. o.
Ad behagade såsom sin gemensamma tanka godkänna den af Hr Hjärne emot 2 mom. af Utsk:s förslag till förändrad redaction af 81 § Reg.F. sålunda framställda anmärka.
Då H. Ex. i anledu. deraf förklarade, att nej öfverrösta! ja, begärde Frih.
Upplästes tili justering och godkändes följande Voter:s propo. s :n i Den, hvilken såsom Ståndets gemensamma tanka förklarar, att 2 mom. i Utsk:s förslag till ny redaction af 8i § Reg.F. skall undergå den förändring, att efter orden:
Gö* ras åter vid förslaget anmärknrr, skola tilläggas orden: hvilka dock ej må innefatta ändringar i andra grundlagsstadganden än de i förslaget omnamnda, blifve de etc. etc., voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, förklarar R. o. Ad. icke ofvannämnda anmärkn. för sin gemensamma tanke.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 11.
Nej — 45.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Gr.
Horn från t rädt sin anmärkn., vore nu, sedan Hr Hjärnes an* märkn. förfallit, Ilr v. Hartmansdorlfs den, hvilken vore närmast i tirdningen att pröfvas.
Jag tror icke, att, efter den praxis sorn är vidtagen, man kan frånkänna mig det rum, som Hr Hjärne velat tillkämpa sig.