Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva till och med, i afseende pä vår egen representation i 12 §:n Riksd.Ordn. ett stadgande af det innehåll, att R. o. Åd. infinner sig till riksdag och representeras enligt Ridd.Ordn., hvilken, likasom öfriga ståndsordningar, bör vara i öfverensstämmelse med grundlagarna författad.
Ur det icke någon allmänt gällande grundsats, att man icke i grundlagen kan åberopa en annan lag.
Tvertom tror jag det vara riktigt, att i grundlagen blott hålla sig till de stora grundsatserna och lemna de mindre vigtiga bestämmelserna åt allmänna lagstiftningen.
Jag tillstyrker antagande af den nya §:n.
För min del kan jag icke antaga det af Hr Lefren anförda exempel såsom jemförligt med ifrågavar. citation, emedan Riksd.Ordn:s 12 §. tydligen säger, att Ridd.Ordn. skall vara i öfverensstämmelse med grundlagarna författad.
Något sådant stadgande om att kyrkolagen i afseende på ifrågavar. val skall vara öfverenstämmande med grundlagen, finnes icke och kan icke finnas, helst kyrkolagen icke bestämmer huru dervid skall förhållas.
Kyrkolagen mäste efter grundlagen kunna ändras lika med allmän civil-lag, och kan således i alla sina delar undergå förändring, till följe af 3 Stånds beslut med dertill af Konungen lemnad sanction; hvaremot det efter nuvar. lagstiftning gällande stadgande, att med dessa val skall förhållas eller förra vanligheten, naturligtvis åsyftat, att ändring deli icke skulle ske, utan att samtliga RiksSt:n dertill samtyckte.
Huruvida nu ett annat förhållande inträffat, så att man kan finna heliod igt, att 3 Stånd må afgöra sådana förändringar, hvartill förut alla 4 RiksSt:ns bifall erfordrats, lemnar jag derhän, men deri kan jag icke instämma.
Jag anser det vara riktigt, att biskopsvalen ske efter förra vanligheten, och att äfven valsättet till erkebiskop blir oförändrad!, samt finner ej ringaste anleda, att bana vägen dertill, att erkestiftet skulle förlora någon dess rösträttighet vid tillsättandet af biskop derstädes, hvilken alltid tillika är erkebiskop, hvarföre jag också fortfar att afstyrka bifall till förändringen.
Jag anhåller att få i allo instämma med Hr Dalman, och tillägga några skäl emot Frih. Cederström.
Han yrkar, att man bör för eikestiftet bibehålla dess inflytande på erkebiskopsvalet.
Jag ville för min del säga, att man snarare borde gifva erkestiftet ett större inflytande på detta val, än det nu har.
Är det väl rimligt, att erkestiftet icke skall hafva på valet af sin biskop större inflytande, än t. ex. Domcapitlet på Gottland, som med erkestiftets angelägenheter har intet att göra?
Likväl är förhållandet nu sådant.
Är det skäl alt i grundla - 472 Be-n 26 M a r s if. 61. gbhdjesfärrhrfå sådäha nfifldfe omständigheter ?
Ingalunda^'efter friid mening.
Om man sträcker besRtmmelsen så långt, sohl i fråga var. grundlagsförslag innehåller, nemi. att frågor derom skola afgöräs såsom kyrkolag, och således genom 3 Stånds beslut och dertill af Konungen leornad sanction; så har mah iakttagit allt hvad i delta afseende kan erfordras.
Delta, Oline herrar! är, såsom jag tror, en inskränkning i hvad sorn varit förhållandet, åtminstone i sednare tider; ty det lärer varit Konungen allena, som hittills bestämt dessa förhål landen; så Vidt de icke äro stadgade i kyrkolagen; och de äro verkligen sträckta utöfver denna lags föreskrifter.
Cederström har yrkat, alt man icke borde åberopa allmänna lagen eller kyrkolagen uti grundlagen.
Jag finner med Hr Dalman, att detta är lämpligare än att åberopa förra vanligheten.
Dessutom är allmänna lagens åberopande ingenting ovanligt i våra grundlagar.
Tryckfr.förordo. åberopar den ofta.
Hvarföre skulle då Reg.F:n icke kunna jemväl göra det.
Skulle R. o. Ad., såsom Hr
Dalman tyckes hafva önskat, vilja uppskjuta sitt beslut, intilldess man hunnit inhemta PresteSUs beslut i frågan, så har jag ingenting deremot; snarare önskar jag det, emedan sådant skulle uttrycka den grannlagenhet, som RiksSttn pläga visa hvarandra.
Efter de upplysningar Hr von Hartmansdorff lemhat, synes frågan vara så utredd, ,alt R. o. Ad. kan afgöra den, ulan att afbida underrättelse om PresteSi:s beslut.
Jag anhåller således, alt förslaget nu matte bifallas, helst jag tror, att ett uppskof endast skulle föranleda till tids utdrägt och en ytterligare discussion, då saken mästa gäng skulle förekomma.
Äf en ledamot utaf R. o. Ad, har jag blifvit underrättad, att PresteSt. redan afslagit detta förslag.
Jag vill derföre icke med ytterligare discussion upptaga tiden, utan begär med Hr Dalman propos., dervid jag likväl afstyrker bifall till förslaget.
Förslaget i 4;de punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 5:te punkten.
Förslag till stadgande om lagtima riksdags återkomst på bestämd tid. 4g f.'n Regerings Formen.
Ständer skola, i kraft af denna grundlag, till lagtima riksdag sammankomma hvart femte år, på den första helgfria dagen af Oclober månad.
Uti hvarje lagtima riksdagsbeslut, skola Riksens Ständer uttrycklig riksdagskallelse, jemte nödiga föreskrifter, i afseende på riksdagsmannaval!-!!, intaga.
Konungen vare dock obelaget, alt Riksens Ständer till urtima riksdag derförinnan kalla, 2 §:n Ben 26 Mars f. ra. 473 1 §:n Riksdagsordningen.
Riksens Ständer skola, i kraft af Rikets antagna Reg.F., till lagtima riksdag sammankomma hvart femte år, på den första helgfria dagen af October månad.
Uti hvarje lagtima riksdagsbeslut intaga Riksens Ständer uttrycklig riksdagskallelse, jemte nödiga föreskrifter i afseende på riksdagsmanna-valen.
Konungen vare dock obetaget, att Riksens Ständer derförinnan till urtima riksdag kalla.
Raab, Adam Christian!
Det vare långt ifrån mig att vilja försvara den tydning, som föregående
Ständer gif— vit grundlagen, då de utsatt sammanträdena till hvart 6:te år i stället för hvart 5:te.
Jag skulle till och med anse, att hvart 3:e år borde bestämmas i stället för hvart 5:te; men det är icke häruppå jag nu velat fästa uppmärksamheten, utan på den årstid, som är föreslagen för Ständernes sammanträden, nemi.
October månad, en årstid, då det för hvarje jordbrukare, efter min öfvertygelse, är svårast att vara frånvar. från sin landthushållning.
I October månad förefalla alla tjenstelijons ombyten; vid den tiden är det således nödvändigt, äfven för den rikaste possessionat, att öfvervara inventeringar till inspectorer och rättare, och det är då angeläget för bonden att vara hemma, för att till de nykomna drängarna öfverlemna sin hushållning och gifva dem föreskrifter, huru de böra förhålla sig.
I October månad inträffa de flesta marknader, några få i slutet af September.
Alla höstmarknader äro af största vigt för ladugårdsskötsel, den må vara ställd på stallning eller kreaturs uppfödning.
Äfven för den, som icke sjelf besöker marknaden, är det nödvändigt att vara hemma vid marknadens slut, för att sjelf anordna uppställningen af de köpta kreaturen.
Vidare kan man icke, förrän uti October månad, bestämma sina foderförråder, då man till dessa räknar jordfrukterna, som jag hoppas inom vårt fädernesland snart skola till betydlig del öka och således hädanefter alltid räknas bland fodertillgångarna.
Ännu vid denna tid hafva mångå jordbrukare i södra delen af Sverige icke slutat sin höstsådd, och från October till Jul förrättas största delen af sädens uttröskning.
Under October månad anser jag det således vara aldra svårast för en landtbrukare alt vara frånvar., och äfven längre fram på hösten är det, ringast sagdt, olägligt att resa ifrån sin hushållning.
Jag får förklara, att jag hellre en annan årstid skulle vara frånvar. 3 gånger så länge, än jag är borta i October och November månad.
Vid sidan af dessa påminnelser, får jag erinra om de mångfalldiga icke ogrundade anmärkningar, som äro gjorda vid R. o. Ad:s sammansättning på Riddarhuset, nemi. att det stöl sia antalet af dess ledamöter utgöres af enibetsmannapersonalen i Stockholm samt högre embetsman från landsorterna.
Jag erinrar mig, att 4 H. 60 474 Den 26 Mars f. m. jag, vid i834 års riksdag, under flera månader var alldeles ensam från vår provins; och jag skulle knappast tro, att här då var mer än en ledamot från Skåne.
Af dessa anledningar, och då jag skulle tro, att de fleste landthushållare instämma med mig deruti, att det under October månad för dem är svårast att vara frånvar., yrkar jag afslag å den föreslagna förändringen af i frågavar. grund!ags-§.
— Medan jag har ordet får jag äfven tillägga, alt, om vi antoge denna §., blefve närmaste följden den, att vi ej kunde få någon lagtima riksdag före October månad år i845, då vi i annat fall kunde bestämma denna riksdags öppnande till början af nämnda år.
Detta är för mig ett ytterligare skäl att tillstyrka vidblifvandet af paragrafens gamla ordalydelse.
Då vår grundlag föreskrifver, att de paragrafer af densamma, uti hvilka förändringar i grundlagsenlig väg antagas, skola ordagrannt gälla sådana, som de framställas vid sjelfva antagandet, så har jag ansett mig skyldig att anmärka följande tryckfel, som insmugit sig uti den nu föredragna §:n. 1 den nya redaetionen står:
"Uti hvarje lagtima riksd.beslut intaga R.
St. &c.”; det bör stå intage.
Jag har sett efter uti deri äldre redaetionen, och der står intage.
Detta bör väl äfven här observeras, så att icke denna felaktighet må uppkomma, i händelse den förändrade §:n antages.
Elvad åter sjelfva saken beträffar, så tillstyrker jag antagandet af denna förändring; ty det blir angeläget, att R.
St. sammankomma på bestämda tider med jemna 5 år emellan hvarje riksdag.
Vi veta dessutom, att ett förslag till de urtima riksdagarnas ändamålsenligare ordnande hvilar till vårt afgörande vid denna riksdag, sedan detta förslag vunnit Statsmakternas bifall.
Det är således angeläget, såvida vi icke vilja binda händerna på oss, att, innan vi afgöra detta förslag, först bestämma villkoret för dess antagande, nemi. att de ordinarie riksdagarna skola orubbligt inträffa på en bestämd period.
Hvad vidkommer den anmärkning, att vi, i händelse den nu föredragna, förändrade grundlags-§:n antages, nästa gång icke kunna sammanträda förrän uti October månad 1845, hvarigenom tiden emellan dessa båda riksdagar skulle blifva längre än 5 år, så skulle detta blott en enda gäng inträffa; sedan blir det, så länge denna grundlags-§ har bestånd, jemnt 5 år emellan hvarje sammankomst.
Jag tillstyrker derföre antagandet af den föreslagna förändringen.
Jag afstyrker antagandet af den nu föreslagna förändringen, hufvudsakligen på den grund, att jag anser det alldeles öfverflödigt, derföre att, om det skulle vara fråga om att bestämma riksdagarnas återkommande hvart 5:te år, så hafva vi redan detta stadgadt uti grundlagarna, och då R.
St. icke hittills iakttagit detta, så är det ett fel, som jag hoppas hädanefter icke vidare skall kunna Den 26 Mars f. m. 475 R.
Jag instämmer äfven uti den anmärkning, en värd talare har gjort, nemi. att October månad icke är lämplig för Iandtmannen alt här inträffa.
Vidare anser jag det vara fullkomligt likgiltigt, huruvida dagen är uti grundlagen fixerad eller ej, blott sammanträdet sker inom det åratal, som enligt densamma bör bestämmas; det må då bero af R.
St. att bestämma, antingen de skola sammankomma vår eller höst.
Sedan anser jag äfven, att då vi nu, såsom jag hoppas, inträda uti ett nytt statsskick, det snart måtte blifva öfverlemnadt till R.
St:s pröfning och afgörande, huruvida icke riksdagarna böra återkomma ännu oftare än hvart 5:te år.
Således skulle jag tro, att, om R.
St. nu fästa vigt uppå att sammanträda en viss månad eller dag, det vore högst olämgligt att, snart sagdt, genast hafva i beredskap ett förslag till en ytterligare förändring.
På dessa grunder afstyrker jag den nu föreslagna förändringen.
Den nu föredragna grundlagsförändringen är visserligen icke nödvändig för riksdagarnas återkommande hvart 5:te år, ty det bestämmer äfven vår mivar. grundlag; och om det hittills någon gång icke blifvit iakttaget, så kan icke en sådan praxis ändra den gällande grundlagen, utan det är R.
St:s rättighet och skyldighet att återgå till hvad den föreskrifver.
Men jag kan icke, lika med den siste värde talaren, anse denna förändring öfverflödig; uti ett afseende anser jag den tvertom af behofvet påkallad, nemi. om det skulle inträffa, att R.
St. icke, inom de 4 månader, som de äga rättighet att vara tillsammans, bestämt dagen för sitt nästa sammanträde, och riksdagen blefve så hastigt afblåst, alt de fyra Stånden icke medhunne att bestämma densamma.
I sådan händelse kunde ingen lagtima riksdag mer inträffa, och det beror, som man vet, på Regeringen att sammankalla urtima riksdag, eller alt underlåta detsamma.
Ett sådant underlåtande är ganska tänkbart i ett land, der grundlagen stadgar, att den en gång antagna statsregleringen fortfar, intilldess en ny vid någon följande riksdag antages.
St. skulle fortsätta den praxis, som förut varit följd, att ej förrän efter de 4 månadernas förlopp utsätta tiden för deras nästföljande sammanträde; så skulle det kunna hända, att alla riksdagar, ulan något begifvande från Ständernes sida, af sig sjelfva kommo att upphöra.
Det är i detta afseende, som ifrågavar. grundlagsförändring är nödvändig; men jag kan icke underkänna vigten af de speciella anmärkningar, som mot förslaget blifvit gjorda, i afseende på årstiden för Ständernes sammanträde.
Tankarne voro vid förlidne riksdag delade, om denna tid borde utsättas i October eller i Januari månad, och denna fråga afgjordes genom votering uti förstärkt Const.- IJtsk.
Det är möjligt, att förändringen icke nu blir antagen, jusi derföre att liden för riksdagarnas början är utsatt till 476
Den 26 Mars f. m.
October månad, men i sådant fall skulle jag önska, att ett nytt förslag i denna väg blefve uppgjordt.
Anckarsvärd, Aug.:
Jag gör mig visserligen ingen stor förhoppning, att den föreslagna förändringen blir antagen; men jag, för min del, röstar för antagandet deraf, och förenar mig uti hvad Hrr Lefre'n och von Troil i detta ämne yttrat.
För att visa, huru omöjligt det ur, att bestämma en tid, som äfven inom samma medborgare-class skulle accomodera alla, får jag, i strid med Frih. Raab och Gr. Horn, förklara, det jag skulle önska, att denna tid utsattes i October månad.
Mitt skäl dertill är, att jag just såsom landtman kan för det allmännas väl uppoffra vintertiden, utan något synnerligt inflytande på mitt välstånd, på mina vanor och min trefnad.
Men då det kommer till Maj och Juni månader, blefve stadslifvet ej allenast odrägligt för min vana och natur att inandas landtluften, utan äfven högst menligt för vårbruket och hela skötseln af min egendom.
Jag vädjar till dem, som lagt hand vid landtbruket, om icke vår- och sommartiden mycket mera uträttas på landet, än den mörka årstiden, men att i detta afseende vilja åstadkomma någon bevisning, är icke min afsigt; min mening var blott att visa, att det är omöjligt att finna en årstid för R.
St:s sammanträden, som lika accommoderar alla.
Af dessa skäl röstar jag för förslagets antagande.
Horns åsigt, att det ifrågavar. förslaget bör förkastas.
Jag har blott hört ett skäl anföras derför, nemi. att dess antagande skulle vara nödvändigt för den händelse, att R.
St. skulle uraktlåta att inom de 4 månaderna utsätta dagen för den följande riksdagens öppnande.
Detta skäl tror jag likväl icke är så vigtigt, att det bör föranleda någon grundlagsförändring.
Äfven om R.
St. skulle dröja utöfver de fyra månaderna att bestämma dagen för en blifvande riksdag, och rikdagen plötsligen af» blåses, så funnes likväl tid dertill dagen förrän afblåsningen sker, enär riksdagen icke upplöses, utan att R.
St. dagen förut derom blifvit af K. M. underrättade.
Jag befarar således icke en sådan glömska.
I öfrigt skulle jag föreställa mig, att, äfven om R.
St. icke utsatt dag för nästa riksdag, Regeringen dock icke lärer våga underlåta att, i kraft af grundlagarnes föreskrifter, efter 5 år sammankalla R.
Sådant kunde endast uraktlåtas, om landet befunne sig uti revolutionstillstånd, och då hjelpa inga lagar.
Deremot hyser jag betänkligheter emot antagandet af detta förslag, dels lika med Frih. Raab, derföre att, efter hvad jag hört af en mängd mindre landtbrukare, som sjelfve efterse sin hushållning, October månad är för dem den svåraste årstiden att vara borta från hemmet, dels derföre att det ifrågavar. förslaget står uti ett omedelbart sammanhang med ett annat förslag, ang:de närmare bestämmelser för urtima riksdagar.
Den aG Mars f. m. 477
En annan ledamot liar, såsom skäl för antagandet af förevar. förändring, anfört, att han önskade antagande äfven af förslaget om urtima riksdagar.
För min del önskar jag deremot afslag å förstnämnda förslag, och just för att undvika en lång och obehaglig discussion röride detsamma, torde det vara bäst att nu äfven afslå den mer likgilltiga förändringen, som är i fråga uti den nu föredragna §:n.
Jag ber nemi. få fästa uppmärksamheten vid,'att förslaget till närmare bestämmelse ang:de urtima riksdagar, går ut på intet mindre, än att Regeringen skulle kunna sammankalla Ständerna till riksdagar, hvarvid inga andra frågor än de, hvilka det behagade Regeringen att framställa, skulle kunna förekomma; i följd hvaraf Ståndernes urtima sammankomster kunde blifva inskränkta till ett slags skattemöten, och ett sådant förslag tror jag icke förtjenar att understödjas.
— I öfrigt hoppas jag, lika med andre talare, att vi snart få från Coust.Utsk. ett förslag till tätare riksdagar — hvarom jag specielt vet att fråga der är väckt — helst hvart annat eller minst hvart tredje år.
Om Hr Lefrén, i öfverensstämmelse med hvad han förklarade vid sista riksdag, skulle biträda ett sådant förslag till tätare riksdagar; så hemställer jag till honom, om det vore lämpligt, att R.
M. och begärde sanction på ett förslag, som fastställde riksdagarna till hvart 5:te år, men kort derefter, vid samma riksdag, biföllo ett annat förslag om riksdagarnas inträffande livart 3:dje år, för att vid nästa riksdag detsamma antaga oell sedan äfven derpå begära K.
M:s sanction; jag frågar, om icke Regeringen då med något skäl kunde säga: ’^vid sista ”riksdagen voren J nöjde med att få sammankomma hvart 5:te ”år, nu önsken J redan få sammanträda hvart 3:dje.” Jag tror icke R.
St. böra blottställa sig för att mötas af ett sådant svar.
Sedan Hr von Troil redan i dag fästat uppmärksamhet på vigten att inom de 4 månadernas förlopp bestämma dagen för nästa riksdag, förmodar jag, att detta jemväl blir iakttaget, och att således all farhåga för underlåtenhet i denna [del försvinner, och derigenom allt skäl för antagande af den ifrågaställa grundlagsförändringen, och då vi, såsom sagdt är, innan riksdagens slut, sannolikt få ett nytt grundlags-förslag, som bestämmer riksdagarna till hvart 3:dje år; så hemställer jag, om icke det kan anses både onödigt och onyttigt att bifalla det ifrågavar. förslaget.
Jag är af en värd talare Gr.
Anckarsvärd förekommen.
Min afsigt, då jag anmälte mig, var att återföra i minnet, att frågan om årstiden för riksdagarnas sammankallande ganska noga discuterades vid förra riksdagen, samt att de anmärkningar, sorn Frih. Raab och Gr.
Horn nu framställt, då äfven framdrogos, men vederlädes af pluraliteten , som uti denna sak var af samma tanke, sam Gr.
Anckarsvärd nu framställt.. 4:8 De n 36 M a r s f. m.
Hade den forsta helgfria dagen af November månad varit utsatt, i stället för October, så skulle jag icke tvekat att säga ja; nu deremot kan jag, såsom landtman, icke undvika att motsäga Hr Anckarsvärd, ty såvida landt-adeln, som icke bor i grannskapet af Stockholm, skall kunna vara närvar, vid riksdagarna, så måste denna §. afslås; jag fruktar eljest, att det skulle blifva ganska få på Riddarhuset, åtminstone under de första månaderna af riksdagen.
Det går väl an för en rik man, som icke behöfver göra afseende på en mindre förlust, att vara borta i October månad; men den mindre förmögne kan i min tanke ej då vara från var., utan att förlora allt för mycket; han har ännu icke hunnit att riktigt insamla i ladorna eller att få sitt nya tjenstefolk, och på allt delta ligger så mycken vigt, att jag anser det för landtmän, som bo lägre bort, vara omöjligt att öfvergifva sin hushållning i October månad, utan att göra alltför stora förluster.
På dessa grunder afstyrker jag antagandet af den nya redactionen.
I saken är här redan så mycket taladt, att jag icke dermed vill uppehålla R. o. Ad., särdeles som jag hört sägas, att denna fråga lärer vara den tredje af dem, som PresteSt. redan afslagit; och måhända hafva de i detta ögonblick äfven afslagit större delen af de öfriga. —■
Jag vill derföre blott yttra mig i afseende på den af Hr Lefren anmärkta oriktighet.
Hans anmärkning är ganska riktig; misstaget har likväl skett på tryckeriet, ty hvarken uti Const.Utsk:s concept eller det renskrifna exemplaret, som legat till grund för tryckningen, finnes bokstafven a i slutet af ordet ”intaga.”
Det är likväl på detta ställe mindre betydande, än om det skett i andra ord uti det nya grundlagsförslaget.
Detta ordet ”intaga” är nemi. icke tryckt med cursiv stil uti förslaget, hvilket varit förhållandet med alla förändrade ord uti sådana memorialer, och det är således tydligt, att det icke är bland dem, som utgöra den nya redactionen, utan ett från den gamla §:n bibehållet ord.
Oaktadt jag delar Hr Lefrens tanke, att man aldrig kan vara nog sorgfällig alt iakttaga formerna i afseende på grundlagsförändringar, tror jag således icke, på grund af hvad jag nu anfört, att detta tryckfel innebär något hinder för Hr Frih. o. Landtm, att framställa propos. på antagande af den nya redactionen.
Här är sagdt, att samma anmärkning, som af mig jemte flera andra talare blifvit gjord, i afseende på liden för R.
St:s sammanträden, redan vid förra riksdagen varit framställd, men att den då underkändes af majoriteten.
I detla afseende får jag erinra om hvad jag redan anmärkt, nemi. att så få af landt-adeln då voro närvar., att jag var den ende från en hel provins, och att från Skåne D c n 26 M a r s f. m. 479 blott var en enda ledamot här närvar.
Jag får i afseende på den anmärkning, en annan talare har gjort, att vintertiden vore den lämpligaste tiden för riksdags hållande, invända, att October månad icke hör till vintertiden , utan till hösten.
I södra delen af Sverige äro kreaturen då ännu på bete, så att den snarare är att anse såsom en eftersommar, än en del af vintertiden.
Vidare är sagdt, att vårbruket allika angeläget som höstbruket.
Härpå får jag svara, att om icke den jord, som om våren skall besås, väl plöjes och beredes föregående höst, så torde det vara alldeles för sent att om våren derpå få något godt bruk.
Om sammanträde till riksdag sker om hösten, vilja en stor del representanter resa hem till Julen.
Ett längre uppskof i den enskilda representantens deltagande i riksdagsarbetet föranledes ej, om lian i stället reser hem en eller annan vecka i April eller Maj, för att se efter sitt vårbruk, och en sådan hemresa är lättare verkställd om våren då ångbåtarna kunna begagnas än vid jultiden.
Det är visserligen sannt, att det mesta landtmanna-arbetet förrättas om sommaren, men detta lär af sådan art, att det kan verkställas af tjenstefolk, utan att någon särdeles tillsyn af husbonden är nödvändig; ty under bergseltiden anser jag att landtbrukaren sjelf med minsta olägenhet kan vara frånvarande.
Jag vidblifver således mitt yrkande af afslag å rfrågavar. redactions-föräudring.
Det är med anledn. af Hr Dalmans sednaste yttrande, som jag vågat begära ordet en gång till, ehuru jag vet, att R. o. Ad. icke gerna ser, att man flera gånger yttrar sig i samma sak.
Det har icke varit mig möjligt att undgå att kasta en sidoblick på de föreslagna bestämmelserna för urtima riksdagar, emedan de samma hafva ett bestämdt samband med det nu under öfverläggning varande förslaget.
Jag anhåller således att få till besvarande upptaga hvad Hr Dalman, i afseende på dessa bestämmelser för urtima riksdagar, anmärkt.
Jag anser det hvilande förslaget derom vara högst nyttigt, och jag goldet såsom en verkligen praktisk vän af reformer.
Jag theoretiserar icke blott; jag talar icke blott om reformerna, utan jag tänker på dem och vill medlen att utverka förändringarna.
Vi veta alltför väl, att det är de stora samhällsfrågorna, som i främsta rummet förtjena uppmärksamhet, och då sådana stora reformer finnas behöfliga, böra vi således egentligen afse dem, ty smågnatet för dagen tjenar till intet.
Jag vill nämna tvänne sådana stora reformer, som jag anser böra vara syften för våra förhoppningar.
Den ena angår representations-förändringen ; den andra, de stora förbättringarna i vårt lagverk.