Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre skulle jag gerna med förbundne ögon lemna mitt bifall till hvad förslag Utskottet framställer.
För öfrigt förenar jag mig med Grefve Posse i afseende på frågans classification uti politisk, juridisk och reglementarisk, samt förmodar att numera inga svårigheter i detta ämne måtte uppstå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, då i anledning af Ridderskapets och Adelns beslut, att serskildt öfverlägga om sättet, vilkoret! och verkställigheten af den förut beslutade Offentligheten vid Ståndets öfverläggningar, Hans Excellence nu föredragit den del af RiddarhusUtskottets aflåtne Memorial, sorn innefattade
Utskottets förslag till reglementariska stadganden, i afseende på berörde Offentlighet, hade Hans Excellence förmodat, att discussionen skulle blifvit inskrift!kfc 48 Den i April f. m. till anmärkningar vid RiddarliusUtskottets Memorial; men som flere ledamöter önskat, att beslut nu genast måtte fattas, så väl derom, att de blifvande reglementariska stadgandeni afseende på Offentligheten skola i Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga införas, som ock att
Lagutskottet måtte anmodas upprätta förslag till Lag, innefattande nödige straffbestämmelser för de förbrytelser, hvilka kunde begås af åhörare, som bivista RiksStåndens öfverläggningar; alltså fann Hans Excellence, enär det vore Ridderskapets och Adelns fullkomliga rättighet att öfver dessa frågor besluta, på sätt oell i den ordning lämpligast syntes, sig nu böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln, under förklarande, att de Reglementariska stadganden, hvilka i afseende på Offentlighet vid Ståndets öfverläggningar kunde komma att äga rum, borde uti Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga inflyta, ansåg den senare delen af RiddarliusUtskottets ofvanberörde Memorial, som innefattade det af Utskottet i afseende på Offentligheten uppgjorde Reglementariska Förslag, böra, på grund af de den 3 sisllidne Febr. f. m. och den 16 sis 11 i elne Mars f. ni., samt denne dag af åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, lill RiddarliusUtskottet återremitteras; samt derjemte skulle finna för godt anmoda Lagutskottet, att upprätta ett Lag för - Den i April f. na.
49 förslag, innefattande nödige Straffbestämmelser för de förbrytelser, hvilka kunde begås af Åhörare, som bivista RiksSlåndens Öfverläggningar.
I Plenum den 3o Mars f. rn., förbehöll jag mig att, i anledning af hvad som af flere Talare under innevarande Riksdag blifvit yttrad t angående Minimi-tabellen, få göra en ny Motion.
Denna består i min vördsamma hemställan till Ridderskapet och Adeln samt öfrige respective MedSlånden om tillvägabringande af: 1:0 en anmodan till BevillningsUtskottet att uppgöra grunder till nytt Taxeringsvärde å skattskyldige egendomar öfver hela Riket, med afseende å Natur, Beskaffenhet och Afkastningspris. a:o befallning till samtelige Herrar Landshöfdingar att, vid tillfälle af de Taxeringar, som nyss efter Riksdagen hållas, med stöd af dessa grunder uppgöra Förslag till ny Taxering af värden i Städerne och å Landet.
När sådane Taxeringslängder, noggrant uppgjorde efter samma uttryckligt bestäm 19 H. 4 5o Den i April f. ra. da grunder, hinna från Länen inkomma, och deras sammanräknade Bevillningssummor skulle finftas öfverstiga nuvarande Minimi-tabells Totalsumma, kunna lätteligen, då proportionen Länen emellan, på detta — den mathematiska vissheten närmast kommande — sätt, blifvit utredd, vissa procent af taxeringsvärdet nedsättas, eller höjas, för att få jorden att bära den skatt, som Rikets Ständer pröfva rättvis, och sålunda till nästa Riksdag Minimi-tabeller uppstå, hvilka ej, såsom de nuvarande, hafva att tacka endast slumpen för sitt belopp.
De i första punkten omförmälde grunder böra ej vara svåra att uppgöra för alla möjligen inträffande fall, och för alla slag af räntebärande Egendom, börande nettobehållningen uppgifvas i varor, och dessa varor beräknas i de uti orten gångbara tforg-priser — alltsammans enligt ett medium af tio år.
Vid nästa Riksdag skulle Rikets Ständer kunna besluta öfver användandet af de vundne upplysningarne, om en Comite'e nu kunde utväljas, bestående af en insigtsfull och oväldig man från hvarje Landskap, hvilken Comitee ägde att insamla Länens uppskattningslängder, och ransaka, om i det uppgjorda förslaget de fastställde grunderne noggrannt blifvit följde.
Den i April f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme kl. i tili 6 i eftermiddag alt fortsättas.
Föredrogs ånyo BevillningsUtskottets den 7 sistl.
Mars under N:o i5 afgifne, samt den 26 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående Stämplade Pappersafgiften.
Jag anbåller, att få framställa åtskilliga anmärkningar vid delta Betänkande.
Den första angår 3:dje § 6:te momentet.
Derom säger Utskottet:
Inom Utskottet anförde exempelatt mera än sannolika skäl förekommit, det Chartor j som förut varit begagnade och påtecknade _, blifvit någon gång j genom särdeles konstskicklighet j befriade från den emot t agne påskriften , och ä nyo använde j hafva visat angelägenheten , att i möjligaste måtto söka förekomma ett sådant missbruk, och föranlåtit de förändringar j som är o föreslagne så väl uti 3:dje $ b:te mom. som io:de $ 3:dje mom. af nya författningen.
Mine Herrar, jag har under efterfrågningar om Chartas-Sigillatasuppbörden kommit till säker kunskap, ehuru jag naturligtvis ej kan åtaga mig att bevisa det, attj stora 4* 5i Den i April f. m. missbruk dervid äga rum.
De väsendtligaste och största förluster äro, då fråga är om chartering af Köpe-Bref och Köpeafhandlingar.
Jag anhåller, att Utskottet måtte fästa mera uppmärksamhet vid det yttrande jag redan förut i detta afseende afgifvit, och tänka på, att det vore tjenligt, att, i stället för Chartre-lösen, söka bekomma dessa afgifter på samma sätt som Wadstena Krigsmanshus- och Sterbhusafgiften; nemligen att Domarne till vederbörande uppbördsman uppgifva förteckningar på under året skedde Köpafhandlingar om fastighet och deras belopp, samt att derefter på Debetsedeln upptoges, för den som köpte Fastigheten, den afgift han bör erlägga.
— Hela detta stadgande skulle således försvinna ur författningen om stämplade pappersafgiften.
Inkomsten genom ett sådant stadgande skulle blifva större, än man knnde vänta, och kanske lemna lika stor behållning, som hela Charta Sigillata nu utgör.
— Sedan kommer 3:dje § g mom.
Derom heter det:
Då Utskottet kommit i erfarenhetatt Hyrescontracler , ehuru ämnade att gälia för helt Air , och äfven på sådant sätt begagnade, likväl blifvit stälde på halft år eller stundom några månader j till undvikande af högre Chartce Sigillatceafgift; har detta förhållande j motverkande Författningens syftemål 3 föranledt det vid 3:dje &. 8:de mom. föreslagne tillägg.
Den i April f. m. 53
Här synes mig en otydlighet äga rum.
Jag tror, att de i nuvarande Författning förekommande ord: ett sålunda charteradt Contract &c., ej äro lämpliga.
Utskottet borde, i stället för dessa ord, insätta: att den erlagde afgiften endast gällde för lika tid, som Contractet.
Nu inträffa många missbruk.
De skulle förekommas, om sistnämnde ord inrycktes i den nya förordningen.
— I 4'de §.
2:dra morn. handlas om Arfskiften.
Der säger Utskottet:
Till den förändrade Progression uti beloppet af stämpla dt papper å Arf skif len _, hvilken blifvit föreslagen att grundas på Sterbhusets behållningj har
Utskottet trott sig finna en mera än billig anledning deruti , att arktalet _, som erfordras för Arfskifte i ett Po af ringa vilkor , ofta kan af nödvändigheten uppdrifvas vida högre j än som erfordras för denna handlinguti ett mångdubbelt förmögnare Sterbhus, då i sådane fall den fattigare kom att högre beskattas än den rike.
Hvarförutan Utskottet ansett
Arfskiften i allmänhet icke böra betungas med hög chartering, enär en sådan i betydlig män redan blifvit erlagd för den föregångne Bouppteckningen ; samt i alla fall controllen vid Arf skiftens chartering är liten eller ingen.
Vid detta Utskottets yttrande är det ganska svårt att framställa anmärkningar, emedan det nya Förslaget till Förordning 54 Den i April f. m. ej är Betänkandet så bifogadt, att man kan säga, hvilka uttryck Utskottet föreslår; och jag ber derföre Ridderskapet och Adeln ursägta, att jag mäste uppehålla Ståndet med yttranden, som synas mindre sammanhängande; men jag tror att anmärkning bör äga rum äfven vid detta Moment; ty det finnes ej någon laglig skyldighet att förevisa Arfskiften inför Domstol.
Det är först, då det blir fråga oni någon laglig åtgärd eller tvist, som det, i följd derutaf, uppvisas, och då måste det först ovilkorligen charteras.
Det är på denna grund jag anser det vara orätt, att lägga en sådan afgift på Arfskiften.
Den kan ej anbefallas, om Arfvingarne sins emellan komma öfverens; ty då kommer aldrig skiftet att synas.
Af samma skäl tror jag, att hvad MorgongåfvoBref angår, stadgandet kan vara öfverflödigt.
Afgift deraf kommer nu sällan i fråga, då sådane nu mera ej brukas, hvarföre den helt och hållit kunde upphöra.
I afseende på en inom BondeSlåndet gjord Motion af Riksdagsmannen Norberg, hvarom Utskottet yttrat, att Utskottet skall söka genom en förändrad ordställning närmare bestämma meningen, har Utskottet tillsatt ordet hälftenbrukare bland underhafvande.
Jag tror, att om man satte: äfvensom LandtT>onder j, A'rendatorer och Förvaltare, blefve Redactionen rigtig.
Som det nu står, är den det icke, emedan ordet hälftenbrukare ej är nog bestämdt.
Det kan finnas tre - Den i April f. m. 55 dings och fjerdingsbrukare.
Hvad åter angår i3 §. 6:te Mom. skulle jag anse, att det borde förblifva vid hvad hittills är stadgadt, och att Utskottet borde förändra sitt förslag, för att få det till likhet med hvad förut varit.
Betänkande i denna del lyder sålunda:
Det för Bokhandlare , Tidningsutdelare i allmänhet och Postförvaltare isynnerhet, dä de utlämna en ostämplad Tidning, uti i3 §.
6 Mom. stadgade ansvar af 3 Rdr 16 Sch:s
Böter för hvarje sådant exemplar, har förekommit Utskottet , att vara mindre lämpligt , enär någon gång skulle kunna inträffa den händelse, att tillämpningen häraf blefve en långt hårdare bestraffning , än den , i andra fall, följer på verkliga brott af svårare beskaffenhet, ehuru brott och straff alltid böra stå uti ett visst förhållande till hvarandra.
Till en nödig ansedd rättelse härutinnan har derföre
Utskottet föreslagit den förändrade uppställningen af ofvan åberopade Moment; Och emot en utsatt högre Bötessumma i3 Rdr 16 Sch. för de i fråga varande förbrytelser, ansett desamma i hela dess vidd, eller utan beräkning af de utdelade exemplarens antal, vara försonade , dock med tillagd skyldighet för förbrytaren, att tillika godtgöra Staten den skada han förorsakat.
Detta stadgande skulle blifva vådligt och leda till missbruk; ty det vore ett för litet vite för ett sådant brott.
Vid Boktryckerierne linnes 56
Den i April f. m. ett dråpeligt tillfälle, att skylla på avbetarne, om man ej begagnat stämpladt papper.
Boktryckarne kunde sjelfve föranstalta att så skedde, och kommo ej att betala mera än i3 Rdr 16 Sch., och det först, då det upptäcktes och lagligen anmältes.
Vitet svarade föga mot den förlust Staten lidit.
Nu är vitet så stort, att det icke gerna kan ske.
Det finnes ett exempel på ett Boktryckeri i Götheborg der, mot kännedom af ägaren, arbetarne företogo sig att trycka Tidningar på ostämplad t papper.
Det upptäcktes och kungjordes af honom sjelf, hvilket gjorde, att han undgick de stadgade Böterne, och arbetarne bestraffades.
Det vore farligt, .att utsätta vitet endast till i3 Rdr 16 Scb.; mången skulle säkert ingå på att betala det. —■ Hvad Charta på Lysningssedlar angår, tror jag . väl, att missbruk äger rum, och alt det kunde på något sätt hjelpas; men jag tillstår, att jag ej i detta fall, på samma sätt som om Köpeafhandlingar, kunnat tydligt för mig uppgöra, huru det skall kunna ske.
Hvad Köpeafhandlingar beträffar, tror jag åter, att då Sterbhusafgiften, och afgiften till KrigSmanshuset kunna genom KronoFogdarne uppbäras, kan det äfven ske med afgifterne vid Köpekontrakter.
I följd af de nu framstälde anmärkningar, anhåller jag om återremiss af Betänkandet.
Den i April f. m. 57 Herr Printzensköld, Carl:
Lika med Herr Hjerta trodde jag ej, att detta Betänkande i dag skulle förekomma och är derföre icke så alldeles beredd, att afgifva de anmärkningar jag hade ämnat framställa.
Jag tror mig dock böra fästa uppmärksamheten vid en och annan omständighet.
I afseende på chartering af Köpebref är jag af lika tanka med Herr Hjerta, att afgiften bör utgå, på sätt han föreslagit; dock skulle jag vilja utsträcka detta sätt äfven till charteringen af Fastebref.
Det ena går lika väl an, som det andra.
Utskottet har väl, i afseende på chartering af Tjenstemäns Fullmagter, föreslagit afgiftens nedsättande till 5 procent af Lönen, men bibehållit det beräkningssätt, som i sista Chartae-Sigillataeförordningen finnes stadgadt, nemligen, att företrädarens sednaste uppgift till TaxeringsCommitteen på inkomsterne af hans tjenst, skall blifva grunden för Chartseafgiftens bestämmande.
— Orättvisan häraf tror jag vara af erfarenheten tillräckligen ådagalagd.
Genom förändrade Markegångar händer det, att Tjenstemäns Löner stundom äro 33 procent högre det ena året än det andra; Och genom bibehållande af förenämnde grund för Charteringen, måste således hända, hvad som ock verkligen inträffat, att, t. ex., en Tjensteman som tillträder en lön af 1200
Bdr, får betala Charta n för Fullmagten efter 1700 Rdr, hvartill samma lön året förut uppgått, hvilket 58 Den i April f. m. ingalunda är med rättvisa eller billighet öfverensstämmande.
För min del skulle jag tro det vara lämpligast, att hvarje
Tjensteman finge erlägga nämnde afgift efter den Lön, som han åtnjuter det år, då han presenterar sin Fullrnagt till påteckning, att den är utlöst.
Om de tjensten åtföljande sportler nödvändigt skola ingå i beräkningen, hvilket likväl torde behöfva af Utskottet närmare öfvervägas, lärer någon tjenligare utväg icke finnas, än att företrädarens uppgift i afseende på dem tages till grund, enär Markegången ej på så beskaffade inkomster har något inflytande.
Då det för BevillningsUtskottet är det största åliggande och den lifligaste önskan, att kunna framlägga de mäst fullständiga Förslag till Rikets Ständers pröfning, så är det med. tacksamhet Utskottet mottager alla grundade Anmärkningar.
Ibland dem anser jag i synnerhet de, hvilka Herr Hjerta gjort, vid 3:dje §.
6 Mom. af det nu framstälde Förslaget; må hända äfven hvad han yttrat i afseende på 3:dje §. 8 Mom.
I anledning af hvad Herr Hjerta anfört, att det är svårt göra anmärkningar, då Författningen ej är bifogad, får jag nämna, att man rätt väl kunnat bifoga Förordningen, men en tryckning af ett så vidlyftigt arbete hade borttagit i4 dagar eller 3 veckor af tiden; den hade kostat några hundrade Den i April f. m. 59 Riksdaler, och då den i alla fall förmodeligen kommer att undergå förändringar, hade det varit bortkastade penningar.
Det har varit för besparing skull, och till tidens vinnande, som Utskottet endast ansett Betänkandet böra tryckas, och fyra Afskrifter af den nya Förordningen tagas för att till Stånden öfverlemnas, på samma sätt som vid de förra Riksdagarne.
Herr Hjerta har gjort 2.‘ne anmärkningar om Arfskiften och MorgonGåfvor.
Jag får upplysa, att det ej varit Utskottets mening, att de skulle charteras, utom då de företes vid Domstol till bevakning eller i andra afseenden.
Utskottet har varit af den öfvertygelse, att ingen controll kan finnas på, att det vid andra tillfällen sker; men en norm bör finnas, huru de i sådane fall höra charteras, och Utskottet har trott den, som det uppgifvit, vara den hästa.
Hvad Riksdagsmannen Norbergs anmärkning angår, var den ett misstag af honom.
Han hade ej noga läst §:n.
Han hade ej sett, att der står ordet Jboar.
Jag tror, att nästan alla de benämningar Herr Hjerta uppgifvit, stå der.
Med hälftenbrukare menar man alla sådane brukare, som sköta jorden emot en viss del af afkastningen, då Husbonden tillsläpper en viss del af utsädet, vare sig hälften, 3:dje eller 4'de delen.
Således tror jag ej, alt Stadgande härom saknas, och skulle det så vara, blir det nu för oss tillfälle att rälta det.
I af - 6n
Den i April f. ra. seende på det för ringa utsatte ansvaret för Tidningsutgifvare, så är det en fråga, som Utskottet får noga öfverväga för att se, om det misstagit sig.
Hvad Lysningssedlar beträffar, är det möjligt, att missbruk kunnat ske.
Ganska många Motioner äro derom gjorde inom PrästeStåndet.
De mästa hafva likväl till afsigt beqvämlighet för Presterne.
Äfven några anmärkningar hafva inom BondeSlåndet blifvit gjorde om otydlighet i Författningen i denna del.
Utskottet har sökt att göra den tydligare, och bevara det allmännas rätt.
Det är föreslaget, att
Fastebref skulle erlägga afgift på samma sätt som uppgifvit blifvit angående Köpebref.
Jag hemställer, huruvida det går an, att vidtaga ett sådant stadgande.
I afseende på Köpebref finner jag det ej medföra någon svårighet, men för att betala Fastebrefsafgiften på ett sådant sätt, skulle fordras en särskild controll.
Köparen kan ej betala afgiften, förr än han får Fastebrefvet; det skulle då blifva en controll emellan Domaren och KronoBetjeningen.
Jag kan ej för ögonblicket se, huru det skulle gå till.
Hvad åter charteringen af Tjenstemäns Fullmagter angår, så har den frågan varit mycket öfverklagad, och man har hemstält, huru vida man icke kunde rätta den olikhet, som inträffar emellan a:ne Tjenstemän hvilka vid olika tid tillträda lika tjenster med lika Lön på Stat, men hvilken olika år ut - Scb i April f. m. 61 går efter olika Markegångar.
Må hända är det möjligt att hjelpa denna sak, så som Herr Printzensköld yrkat, men jag får göra den erhindran, att, då Fullmagten charteras, det vill säga, då den skall utfärdas, är det ej kändt, huru stort Lönebeloppet blir för det följande året.
Då skulle denna chartering ej kunna göras förr än ett år efter, och den värde Talaren torde sjelf upplysa om sättet, huru det skall kunna ske.
Hade Utskottet sett något sätt att utan olägenhet hjelpa saken, så hade det skett.
Motionairerne kunde ej uppgifva något sådant.
Emot det af BevillningsUtskottet föreslagna stadgande om borgens ställande af Domare med flere för uppbörden af stämpladt papper, har Herr af Billbergh, uti sin Utskottets Betänkande bifogade Reservation, anfört så grundeliga skäl, att jag till alla delar mig dermed förenar, och får endast tillägga, att jag väl hört någon skola, såsom stöd . för berörde Stadgande, — hafva anfört, att det vore en dålig Domare, som icke kunde ställa Borgen; men jag tror tvärtom, att. den Domare vore ännu mycket sämre, som mille af någon begära borgen, och såmedelst ställa sig uti ett Domare-embetet ovärdigt och för rättsökande farligt beroende.
— För min del får jag förklara, det jag aldrig går i borgen för någon, eho han 62 Den i April f. ra. vara må, och bör således ej eller begära en sådan handräckning af någon annan, ty jag glömmer aldrig den kristliga moralen:
J viljen menniskorna skola göra eder, det görer J ock dem.
— Man har väl ock, såsom skäl till borgens fordrande, föregifvit, det flere Domare skola ådragit sig balancer för Chartaemedel; men jag har tillförlitelig anledning tvifla på riktigheten af denna uppgift, då jag uti en Handling, som är bifogad Kongl.
KammarCollegii underdåniga utlåtande, föranledt af Rikets Ständers Revisorers år 1827 afgifne Berättelse, funnit det mig, emot sanna förhållandet, blifvit påfördt en balance af 3o Sch. å Chartaemedel för år 1825.
— Om jag lefver till nästa Augusti månad, har jag hela 49 år innehaft
Domareembetet, och under denna tidelängd aldrig ådragit mig någon hvarken större eller mindre Balance till Kronan eller andra, men väl någon gång gjort öfverlefverering å Chartaemedel; till bevis hvarom jag, utur ett från Konungens Befallningshafvande i Nyköping år 1821 till mig ankommit bref om Chartasinventering, får uppläsa följande:
Och som Herr Lagmannen , enligt Lands Kontorets räkning öfver Chartce-Sigillatce-upphörden för nästförjlutne år j eger en öfverlefverering af 38 Sch.
Banco j så kan den samma nu godtgöras.
Uti den räkning jag derefter afgaf glömde jag godtgöra mig denna lumpna summa, som jag likväl
Den i April f. m. 63 sedermera, efter ytterligare påminnelse derom, alförde uti en annan räkning; Och sedan jag vid 1824 års slut till Konungens Befallningshafvande för Chartasmedel ingaf min sista redogörelse jemte alla då obetalda sådane medel, utgörande endast 5 Sch., för hvilka och den oklandrade redogörelsen jag har LandtRänteriets i LandsContoret annoterade qvitto, så har jag icke på credit hos Konungens Befallningshafvande fått någon enda lapp stämpladt papper, utan med mina egna penningar, för hvilka jag icke är någon dödlig redo skyldig, köpt det stämplade papper jag sedermera be höft. — Jag har således omöjligen kunnat komma på balance för år 1825 såsom ofvannämnde, genom allmänt tryck kungjorde, osanfärdiga uppgift innehåller; och jag fann den derföre vara högst förolämpande; hvadan jag, efter att hafva läst berörde uppgift, skref till LandsKontorets Föreståndare i Nyköping och begärde upplysning om KammarCollegium, eller hvilken annan, som funnit sig värdigt, att så oförsynt i allmänt tryck chicanera mig.
Utaf det härpå den 7 Augusti 1828 meddelade svar, får jag nu uppläsa följande:
Hid 1820 års utgång hade en difference af 38 Sch. genom misskrifning eller missräkning uppkommit, som då syntes vara Herr Lagmannens fordran.
Deraf hade 3o Sch. uppkommit af den orsak j att Herr Lagmannen uti sin räkning af den 3o Decem - 64 Den i April f. ra. ber 1820 upptagit 14^7 Rdr 34 Sch. såsom i Chartor emottagne i stället för 1467 Rdr 4 Sch. —■ Återstående 8 Sch. voro deremot ingen verklig fordran, emedan den tillkommit genom missräkning uti InventeringsInstrumentet och vid 1821 års Inventering af sig sjelf försvann.
Detta svar slutas med försäkran, att det sålunda förelupna misstag visserligen icke skett i afsigt att chicanera mig, hvilket summans obetydlighet skulle bevisa; men jag tycker tvärtom, att just summans obetydelighet bevisar motsatsen, då deraf kunde hämtas den för mig menliga tanka, att jag skulle vara en usling, som icke kunnat eller velat betala lumpna 3o Sch.; hvilka jag säkert betalt, om jag vetat mig vara skyldig dem; men jag anade ingen skuld hvarken lill Kronan eller någon annan.
— Då man således oriktigt påfört mig balance i stället för den fordran jag ägde, har jag rättighet tro det flere delat samma öde; och derföre försvinner det skäl man velat hämta af föregifne balancer, hvilka, såsom Herr af Billbergh i sin reservation ganska riktigt anmärkt, aldrig kunna uppkomma, om de redofordrande noga uppfylla deras Embetes pligter.
— I alla fall tycker jag det vara olämpeligt och Lagstiftningen ovärdigt, att påtruga det, enligt Grundlagen, oberoende
DomareEmbetet en befattning, som måste sätta det i beroende, och förvandlar - Den i April f. m. 65 vandlar Domaren till Krämare, hvilken skall utminutera Statens papperslappar, hvilka till försäljning kunna och böra anförtros åt andra, som deraf icke menligen hindras i deras öfrige förrättningar och som godvilligt för den medgifne försäljningsprocenten åtaga sig det; hvarigenom Domaren undgår ett för hans yrke alldeles främmande krämeri, hvilket Lagstiftningen, såsom mig synes, bör finna bans vigtiga kall ovärdigt, då Lagstiftaren kommer i håg hvad som står i den gamla Boken, der Syrak säger, att en köpman kan med plats taga sig vara för orätt och en krämare för synd.
Jag förmodar att de emot Utskottets Betänkande gjorde anmärkningar föranleda till återremiss, och anhåller derföre, att detta anförande må få remissen åtfölja.
I den fråga, som här blifvit vackt om möjligheten, att på ett bättre sätt kunna controllera, att stämpladt papper lägges å de Handlingar, hvilka dermed böra förses, anhåller jag att få yttra några ord.
Herr Hjertås framställning i ämnet rörer egenteligen Köpebref.
Herr Printzensköld har utvidgat den äfven till Fastebref.
Jag tror, att controllen i afseende på Köpebref, blir ganska lätt, emedan redan finnes stadgadt att Domaren skall utgifva Förteckning till Upp19 H. 5, 66
Den i April f. ra. bördsmannen på de köp, som vid hvarje Ting till lagfart anmälas.
I afseende på Fastebref, är ej Domaren ålagdt att upprätta några Förteckningar; men jag ser ej något binder att ju sådant kunde ske, i hvilket afseende BevillningsUtskottet med Lagutskottet borde sammanträda för att derom upprätta förslag.