Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på redactionen af 6 §:n, der det heter: ’— — — hvilka åtgärder i afseende å möjligen inträffade proprie-balancer” etc , får jag erinra, alt ordet ”möjligen” icke behöfs, och att redactionen uti gamla instructionen är bättre i 17 §:n, som handlar om delta ämne.
Då man gör en ny redaction, bör den väl åtminstone blifva lika god som den, hvilken ledan finnes.
Den a3 September e. m. 6i9 anhåller jag om återrémiss, på det förslaget i enlighet dermed måtte undergå nödig förbättring.
Jag trodde verkligen, att Ilr Lagerhjelm skulle ansett sig hafva fått sina anmarkn:r hesvarade genom mitt tilikännagifvande, hvarföre StatsUtsk. föreslagit den nya instruetionen ifrån en annan synpunkt an den gamla, nemi. att
Ständerne icke borde föreskrifva sina revisorer någon åtgärd, sorn inträngde på konungamaklens område; att hvad tryckningen af den för dem uppgjorda instruetion anginge, vore den en åtgärd, som Ständerne endast kunde ålägga sina fullmäktige, men icke någon auetoritet, som sorterade under konungamakten, och att således för den tänkbara möjligheten, efter sådant inträffat förut, att Konungen ej skulle vilja promulgera instruetionen, densamma likväl skulle komma revisorerna tillhanda genom R.
Sl:s fullmäktige för det ändamål 68 §:n i Riksd.Ordn utstakar, i följd hvaraf det icke kan få bero af konungamakten att lägga hinder i vägen för revisionernes verkställande.
Samma § säger, alt förrättningen skall omfatta minst 2 år.
Månne icke Hr Lagerhjelm i detta stadgande skulle finna en förklaring hvarföre uti instruetionen står, att levisorerne skola granska om något anslag vore öfverskridet, eller till annat ändamål draget m m., som förekommer i 2 mom. af 7 §:n, då det är revisorerne tillåtet att sträcka granskningsrätten utöfver 2 år, om de dertill hafva tillfälle?
Jag tror således, att om Hr Lagerhjelm täckes inse hvarföre den nya revisions-instruetionen är föreslagen, skall han finna hvarföre de särskildta lagstadgandena blifvit så uppställda som de sig nu befinna, och i följd deraf mindre anledning till klander.
Jag vill icke motsätta mig återrembs, om derigenom en bättre redaetion kan åstadkommas, blott R. o. Ad. täckes godkänna sjelfva grunden för instruetionen, Frih.
Det är efter min öfvertygelse ganska naturligt, alt StatsUtsk. vidtagit den åtgärd att söka undvika ali collision med konungamakten, emedan 68 §:n Riksd.Ordn. innehåller, att revisorerne skola, enl. af Ständerna utfärdad instruetion, öfverse statsverkets ställning; men den värde ledamoten, som sist yttrade sig, sade, att hvarje revision skall omfatta minst två års afslutade räkenskaper.
§:n innehåller icke det der ordet "minst,” utan §:ns lydelse är helt enkelt denna: ”Desse revisorer, som skola vara sex af hvarje RiksSt., böra emellan riksdagarna sammanträda så ofta, alt hvarje revision må kunna omfatta (vänne års afslutade räkenskaper.”
Således icke minst tvänne, utan blott två Något vidare än hvad detta stadgande innefattar, må således icke i instruetionen kunna inflyta, så framt Ständerne önska, att den instruetion, de fastställa, skall blifva gällande; ty 0111 Ständerne söka Den a3 September e. ra. öfverträda hvad grundlagen bjuder, så lärer väl konungamakten komma emellan och säga: stanna här.
I afseende åter på den behöfliga kungörelsen för revisorernes sammanträde, får jag fästa Gr.
Horns och Utsk:s uppmärksamhet derpå, att då till revisorer väljas embetsman, så faller det af sig sjelft, att desse embetsman icke kunna frånträda sina innehafvande befattningar utan att Konungen utfärdat kungörelsen, emedan tjenstledighet erfordras för revisionsarbetet, och den vinnes just i följd af alt kungörelsen om revisorernes sammanträde emanerat från Konungen.
Det är klart, att om Ständerne hafva förtroende för embetsmännen och vilja begagna sig af embetsmannadugligheten, så måste desse genom nämnda kungörelses utfärdande af Konungen erhålla rättighet att afhålla sig från ulöfningen af sina embeten under revisionstiden.
Det är således nödvändigt, att i instructionen utsättes kungörelse, hvilken naturligtvis genom Konungen bör utfärdas.
I afseende på tryckningen, får jag underställa It. o. Ad. och äfven StatsTJtskts ledamöter, ifall återremiss beviljas, om det icke ganska väl kan gå för sig, alt fullmäktige i Riksg.cont. åläggas att jemte revisionsberättelsen trycka vederbör, embelsverks förklaringar, så framt de inom 3:ne månader efter slutad revision varda till Riksg.cont. aflemnade.
— Förra gången jag hade ordet, glömde jag att göra en anmärkn., hvilken jag nu torde få framställa.
I den gällande instructionen, likasom i det nya förslaget, igenfinnas följande ord: ”Finna revisorerne något af R.
St. faststäldt anslag vara öfverskridet eller till annat ändamål draget, eller ock något i öfrigt vid förvaltningen alt erinra, vare sig i allmänhet eller särskildt för revisionsåren” etc.
Dessa ordalag äro så vidsträckta och obestämda, att de kunna begagnas till hvilka anmärkntr som helst.
Erfarenheten har ock visat, att de blifvit begagnade till sådana, hvilka ingalunda tillhöra räkenskapers granskning, utan hvarigenom revisorerne intränga på området af Konungens makt att organisera, t. ex. i förslaget all upphäfva K.
Krigshofrätten, hvilket, om minnet ej feiar, kom ifrån Ständernes revisorer.
Första oformligheten bestod deruti, att med anledn. af räkenskapernes granskning sätta domslolens upphäfvande i fråga; den andra var, att utan riksdagsmans motion eller Konungens propos. framlägga ett sådant förslag till Ständernes afgörande, hvilket jag också anmärkte, då revisionsberättelsen hos oss förevar.
När man sett de åtgärder och beslut, som dessa ord i den gamla instructionen föranledt; så tror jag det vore skäl alt taga bort dem i den nya.
StatsUlskls utlåt.
Den a3 September e. m. 621 Företogs till pröfning Consl.Utskts den 19 dennes på bordet lagda mern.
IST:o 42 > rör:de StatsUtskts anledn. till anmärkn. i fråga om den Jemtland åren i832 och i833 meddelade undsättning af spanmål. 11. o.
Ad. fann detta meni. icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
På begäran af Hr af Uhr, Gustaf, samt Gr.
Frölich, David, lades ånyo på bordet Const.Utsk:s den 19 dennes första gången bordlagda mein.
N:o 43» raed aine förslag till ändring uti g §:n Reg.Fm.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 314» i anledn. af anmärkntna vid Utskrs betänk.
N:o i5o, angtde villkoren för det till staden Wenersborgs återuppbyggande beviljade lån.
Det betänk., som återremitterades, nemi.
N:o i5o, och hvaröfver SlatsUtsk. här yttrar sig, har R. o. Ad. redan bifallit.
Jag hoppas och anhåller, att Ståndet ville vidblifva sitt förut fattade beslut, hvarom jag utbeder mig proposition. R. o. Ad., som redan förut bifallit betänk.
N:o i5o, fann detta utlåt.
N:o 3i4 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtskts den 19 dennes på bordet lagda ullåt:n: N:o 315, angtde sökt befrielse från ersättandet af uppburna förskott till utgifter i följd af cholera-farsoten; N:o 316, ang:de sökt befrielse från Götha-canal-bolag ålagd bevilln. för utdelade vinstmedel.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den ig dennes på bordet lagda utlåt, N:o 3l7, i anledn. af åtskilliga ännu icke återställda förbindelser rör:de Svenska Statens fordna utländska skuld, blef samma utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hr af Wingård, Joli., och Frih. Cederström, Jacob. Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtsk:s den 19 dennes på bordet lagda utlåttn: N:o 318, ang:de åtskillige redogörares inom Jönköpings län lind. ansökning om befrielse från ålagd ersättning af oberäknade bevilln.afgifter; N:o 319, angide tryckningskostnaderna för RiksSttns prot. vid innevar. riksdag, äfvensom utdelningen af samma protocoll; W:o 820, ang-.de dispositionen af de vid riksdagens slut öfverblifvande exemplar af hillänget till RiksSttns protocoll; Den a3 Sep t c uil) er e. m. N:o J22, i anledn. af väckt motion om ersättning för åren 18)9 oell 1840 till de dagsverksskyldig under Marieholms oell Cathrinebergs landshöfdinge-boställen.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskrs den iq dennes på bordet lagda mein.
N:o 323, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt.
N:o 254, fann R. o. Ad. detta meni.
N:o 323 icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Föredrogs ånyo LagUtskis den ig dennes på bordet lagda betänk.
N:o 118, i anledn. af väckt motion, ang:de en närmare förklaring öfver lagens stadgande i fråga 0111 skyldighet att särskildt lagfara med hvarje öfverlåtelse af inköpt fast egendom.
LagUtsk-.s betänk.
N:o 1 18 blef begärdt ånyo på bordet af Gr.
Mörner, Carl Göran, och Hr Bråkenhjelm, Axel Georg.
Likaledes begärdes ånyo på bordet af samma ledamöter LagUtskis den 19 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 11g, i anledn af vackt fråga om förändring af stadgandet ang:de fördelning af böter för försummad lagfart.
Anvo föredrogs
LagUtskis den ig dennes på bordet lagda mein Nio 120, med förslag till samman jemkning af de inom RiksStrn fattade skil)aktiga beslut, vid förehafvande af TJtsk:s, genom betänk. i\T:o 26 och utlåt.
N:o 70, framställda förslag rörde den uppenbara kyrkopliktens afskuffunde.
Ståndet torde erinra sig, att efter mycken öfverläggning voterades om del beslut, sorn här är åberopadt.
Jag hoppas och förmodar, att R. o. Ad. nu vidblifver detsamma och godkänner den voterispropos. , sorn Ulsk. föreslagit.
Ulsk. har ganska riktigt anmärkt, att förslaget om den uppenbara kyrkopliktens afskaffande är af 3:ne
Stånd bifallet.
Skiljaktigheten angår således blott det af Utsk gjorda tillägg derom, att då den uppenbara kyrkoplikten förvandlades till enskild, så skulle från predikstolen den olyckliges namn uppgifvas.
Derom stannade två Stånd emot två.
Jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff, att R. o. Ad. ville vidblifva sill beslut, så mycket hellre, solli samilia skäl, hvilka lala emot bibehållande af den uppenbara kyrkoplikten, tala äfven emot kungörandet af den olyckliges namn från predikstolen.
Vill man, i afsigt att åstadkomma förbättring hos deri brottslige, borttaga den högre skymfen; så må man borttaga den mindre också,— det är en slags schavottering i det ena sorn i det andra fallet.
Den a3 September c. m. anhållet’ derföre om propos., att R. o. Ad. ville qvarstå vid sitt i denna fråga en gång fattade beslut.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga den af LagUlsk. gjorda inbjudning.
Uppå derefter framställd propos. blef den föreslagna voter:s-propos:n af R. o.
Vid förnyad föredragning af LagUtskrs den 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 121,.i anleda, af återremisser utaf åtskilliga från Utsk. afgifna betänkm, fann R. o. Ad. detta utlåt, icke erfordra annan åtgärd än att laggas till handlingarna.
Till pröfning företogs Ridd.Utsk:s den i5 sisth Atig. och den g dennes på bordet lagda mern. i anledn. af väckta frågor, dels om tillägg till K. circulärel den 4 Juli 1770, i afseende å förbindelse för Domcapitlen alt till Ridd.directtn insända uppgifter å alla inom församlingen boende och bosatte adlige personer, dels om anslående af arfvode åt den cancellist, sorn har befattning med upprättande af vissa anteckningar till completterande af de genealogiska samlingarna.
Detta mern. blef af R. o. Ad. bifallet.
Vidare föredrogs Ridd.Ltskls den 29 sisth Ang. och den 9 dennes på bordet lagda meni., i anledn. af Frih. Boyes, Fredr., gjorda hemställan ang:de antagandet af R. o. Ad:s referenter, m. m.
På det att R. o. Ad. icke måtte vara i okunnighet örn det beslut, som Utsk. behagat meddela Ridd.directm, emedan detsamma ej är infördt i det nu upplästa meni., får jag tillkännagifva, att Utsk. funnit, att desse referenter böra anses i likhet med hvad instructionen föreskrifver i afseende på de personer, som antagas till tjenstemän inom Ridd.cancelliet, att nemi. de skola vara af adlig börd, och hvad platsen anginge, att ett af de här inom skranket varande borden, som flera dagar varit ledigt, skulle få af dessa referenter begagnas.
Under ogillande af den form, hvaraf Utsk, betjenat sig, skulle jag likväl anhålla 0111 propos. till bifall kunde framställas å Ulsk.’s meni., så alt R. o. Ad. till nästa plenum kunde få sin önskan fram.
Jag tror äfven, lika med Frih. Boye, att Utsk. icke gjort lätt, då elet behandlat en remiss sä, att det egentligen icke svarat
Ståndet utan gifvit befallningar på eget bevåg.
Hvad innehållet af Utsk:s beslut beträffar, så har jag ingenting deremot.
Jag är således färdig alt instämma med Fidi.
Boye, det R. o. Ad.
Den a3 September e. ra. väl må gilla Utskrs åt Ridd.directm meddelade föreskrift, ehuru R. o. Ad. anser det sätt, som Utsk. begagnat, vara oriktigt.
Hr Coyet, Julius Carl A u g.:
Då jag deltagit i Utsk:s beslut i detta fall, får jag likväl nämna, att jag icke varit ense med pluraliteten i afseende på den här anmärkta formen, utan att jag deremot mig reserverade.
Om Ståndet skall godkänna en åtgärd, som Ridd.Utsk. vidtagit, eller ett förslag, som detsamma afgifvit; så skulle jag tro, att
Ståndet bör vara i tillfälle att känna detta förslag.
Yäl har en ledamot af Ridd.directtn upptradt och förklarat hvaruti detta beslut består; men jag tror icke, att ett sådant meddelande är det formenligaste sättet för R. o. Ad. att taga kännedom om Ridd.Utsk:s tillgöranden, och på grund häraf skulle jag tro, att en återremiss af delta mern. vore på sitt ställe.
Detta ärende har visat sig vara ett af dem, som man kan kalla sega, och jag hemställer, om ej
Ståndet kan slippa att dermed än ytterligare besväras.
Sedan icke Ridd.directm första gången fann sig uti att verkställa hvad som då var beslutadt, så skulle jag önska, att Ståndet lät bero vid de förhandlingar, som direetm och Utsk. sins emellan behagat taga, hvaraf säkerligen Ståndet kan med all tranquillite' afvakta utgången, emedan, hvilken denna utgång än må blifva, kommer den, som man plägar säga, som senapen på eftermiddagen.
Då en medlem af Ridd.- directm och en annan af Ridd.Utsk. lemnat samma uppgifter ang:de innehållet af Utsk:s åtgärd, så tror jag ej att det bör vara något tvifvel underkastadt.
Likväl är det icke formenlig! att besluta på muntliga uppgifter, utan de böra vara skriftliga.
Men då fråga blifvit väckt om återremiss, och det synes som skulle man ej vilja sluta denna öfverläggning, så instämmer jag med Gr.
Frölich i begäran alt R. o. Ad. måtte låta vid den tagna åtgärden bero, på det att vi omsider må komma ifrån saken till något annat.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade låta bero vid de i detta afseende vidtagna åtgärder.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna betänkta och utlåttn, nemi. från Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:n: N:o 25, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse ang:de frågan om lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roterings- och rustnings-skyIdighet, och dels nedan upptagna inom RiksSttn i ämnet väckta motioner; Nto Den a3 September e. tn. 6a 5 N:o 26, i anledn. af väckt fråga om befrielse från rotering för Torps prestgård å Dahlsland; N:o 27, i anledn. af väckt fråga om anläggning af en köping i Wittsjö by af Vestra Göinge härad och Christianstads län, samt inrättande af ett postcontor derstädes; N:o 28, i anledn. af väckt motion om ändring i föreskrifterna, angrde utarrendering af kronolägenheter; N:o 29, i anledn. af väckt fråga om statsanslag till inrättande af ett stamholländeri; N:o 3o, i anledn. af väckt fråga om understöd af statsmedel till upphjelpande af fisket i Bohus läns skärgård; N:o 31, i anledn. af väckt fråga om Landtbruks-academiens indragning, m. m.; N:o 32, i anledn. af väckt fråga om Smålands Husarreg:tes afsittning, emot erläggande af häst-vacance-afgift; N:o 33, i anledn. af väckt fråga om fördelning emellan tvänne tjenstemän af de polismästaren istockholm tillhörande befattningar, såsom polisdomare och polismästare; N:o 34, i anledn. af väckt fråga om Landshöfdingesätets i Götheborg förläggande till Uddevalla, och att Götheborgs och Bohus län måtte benämnas Bohusland med Götheborgs Jan, m. m.; N:o 35, i anledn. af väckt fråga om statsanslag till tryckning och spridning af skrifter för befrämjande af nykterhet ; N:o 36, i anledn. af väckt motion om tillökning i de s. k. kalldygnen vid tackjernsblåsning; N:o 37, i anledn. af väckt fråga, att åboer å kronohemman och nybyggen i Rikets norra provinser måtte undfå rättighet att å sina hemman och nybyggen kola till afsalu; N:o 38, i anledn. af väckt fråga om inrättande af en skola i staden Borgholm; N:o 3g, i anledn. af väckt motion om förändring i sättet för bedömmandet af saltpeters lia11 och beskaffenhet; W:o 4°; i anledn. af väckt fråga om Lunds stifts fördelning i tvänne stift; BevillningsUtskottet:
JV:o >2, angtde grunderna för den blifvande allm. bevillntn, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; Wto 28, i anledn. af Hr Christierssons motion, angtde bestämmande af det belopp, uppbördsman och redogörare borde åtnjuta för debitering och indrifning af bevillningen; BancoUtskottel: N:o 81, i anledn. af förre Kamererare!) C.
Matlons ansökning om restitution af lön, samt erhållande af pension; $:o 82, i anledn. af Riksd.fullm. G. B. Apelqvists moia H. 79 Den a3 September e. m. tion, angtde nedsättning i räntan med en proc. å alla lån, som från R.
St:s Bank eller de derunder lydande lånecon-* toren utgifvas; N:o 83, öfver väckt motion, ang:de låns lifgifvande från R.
St:s Bank emot första inteckning uti fast egendom på landet till belopp af fastighetens halfva taxeringsvärde; N:o 84, i afseende på väckta förslag till förändrade föreskrifter, i afseende på bankens faslighets- samt skiftesoch odlings-lånerörelse; N:o 85, öfver väckta motioner ang:de låns lifgifvande från banken, emot pant af storskiftade hemman i Dalarne; N:o 86, öfver väckt motion, angtde förskoltslåns meddelande från banken för strömrensningar, sjö- och myraftappningar samt i stort företagna odlingar; N:o 87, i anleda, af väckta motioner, angtde dels utsträckning af lånetiden och nedsättning af räntan för discont lån, samt dels bestämmandet af någon viss andel af discontfonden till lån åt jordbrukare och bergsmän; Nto 88, i anledn. af väckta motioner, dels om inrättande af låneconlor i hvarje provins, dels 0111 tillökning i discontfonden och nedsättning af räntan för discontlån, 111. m.
Upplästes ankomna prot.utdr. från BorgareSt. af den t6 dennes och från BondeSt. af den 19 dennes.
Lades till handlingarna. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 9 e. m.
Justerades 9 prot.utdr. för den 23 dennes e. m.
Justerades p!eni-prot:n för den g dennes f. och e. m.
Hrr Eleclorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda Utskott uti afgångnes ställe; och befunnos hafva blifvit ulsedde, till ledamot i Den 26 September.
Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o i543.
Hr Hedersljerna, fullm.
Gr. Posse, Knut Axel, efter N:o 815.
Baab, Adam Christian; Riddar h u sUtskottet: N:o 3o2.
Frih. von Vegesach, Achilles, efter JN:o 363.
Frih. Coyet, fullm.
Hr Coyet, Julius.
Till pröfning företogs SlatsUtsk:s den 16 och 23 dennes på hordet lagda utlåt.
N:o 3i2, i anledn. af återremisser å L’sk:s betänk.
N:o 70, ang:de de staden Borås beviljade byggnadslån.
Då troligen de fleste af Husets ledamöter icke äga fullkomlig kännedom om förhållandet med det samhälle, som nu hos R.
St. begärt nedsättning i de dryga algifter, hvilka detta samhälle måste erlägga för detsamma beviljade byggnadslån, och jag tror mig, såsom varande från den orten, hafva fullkomlig kännedom om den bedröfliga ställning, hvaruti detta samhälle sig befinner; så anser jag mig af pligt uppfordrad, att vid detta tillfälle motsätta mig StatsUlskts tillstyrkande i detta ärende, öfverlygad alt R. o. Ad. lemnar mig någon uppmärksamhet i anseende till ärendets vigt, och då det icke begäres, att af statsverket en enda skilling må utgå till denna undsättning, utan blott att i den vinst, som af ett olyckligt samhälle årligen lemnäs till Staten, någon minskning, ehuru ringa den är, mätte blifva beviljad.
Då jag förra gången, vid återremissen af detta ärende, begärde, att för de byggnadslån, som blifvit Borås beviljade, staden må fortfarande göra endast afbetalning å capitalet, men alt eftergift af sjelfva räntan måtte medgifvas, ansåg jag detta antagligt på den grund, alt Riksg.cont. för det närvar, icke har någon skuld, och alt räntan ei lades å byggnadslån för en stad, som varit nog olycklig att inom den korta tiderymden emellan 2:ne riksdagar 2:ne gånger vara totalt nedbränd.
Jag ansåg denna ränta vara en ren vinst för Staten,, och jag skulle tro att de staden beviljade byggnadslån blifvit lemnade för att bereda samhället en välgerning, men att Staten icke borde fordra ränta på denna välgerning.
Förhållandet med dessa byggnadslån är följande: när staden första gången afbrann, erhöll densamma ett byggnadslån af 100,000 r:dr mot 3 proc. ränta och 3 proc. afbetalning, och då kort derefter, eller 5 år sednare, staden ånyo afbrann, erhöll den ytterligare ett byggnadslån af 85,000 r:dr.
Villkoren för detta lån voro dock ganska hårda.
Väl beviljades för de första 5 åren, att blott 5 proc. ränta skulle erläggas, men derefter skulle årligen inbetalas på lånet 10 proc. jemte 5 proc. ränta, d. v. s. alt i5 proc. skulle den olyckliga staden årligen 628 D e u aS September. betala för detta låneunderstöd.
St. funno likväl, vid 1835 års riksdag, denna ränteinbetalning vara för hög, hvarföre afbetalningen nedsattes till 3 proc., men sjelfva intresset på länet fortfor att utgå med 5 proc.
I det första lånet, eller det, för hvilket staden erlägger 3 proc. ränta och 3 proc. afbetalning, begär jag ingalunda någon nedsättning, mea då, såsom jag haft äran anföra, Riksg.cont. icke häftar för någon skuld, utan således den ränta, som det erhåller, är en bestämd vinst för statsverket, så anhåller jag vördsamt, icke blott hos StatsUtsk., utan också hos R. o. Ad., att räntan på det sednare lånet af 85,ooo r:dr mätte nedsättas från 5 till 4 proc., och capitalalbetalningen Irån 3 till 2 proc., så alt staden icke kommer att erlägga mer än 6 proc. årligen för de båda låneunderstöd den erhållit.
Jag tror mig så mycket mer hafva skäl att begära denna nedsättning, då i allmänhet räntefoten i sednare tider betydligen fallit, så att mången utlånar penningar för 4 a 4s proc., då fullkomlig säkerhet tinnes; och då äfven här fullkomlig säkerhet för lånets återgäldande finnes, så skulle jag tro, att icke Staten bör gå längre i sina fordringar i afseende på ett olyckligt samhälle, än de enskilde långifvarne göra.
Jag saknar dessutom vid detta tillfälle icke helt och hållet priejudicat för hvad jag begär. Wexiö stad t. ex. har erhållit ett byggnadslån med samma villkor, som jag nu begär, nemi. 4 proc. ränta och i proc. afbetalning, och likväl har denna stad icke mera än en gång afbruunit och icke totalt.
Förbållandet med Borås är deremot, att inom 5 år har staden 2:ne gånger totalt afbrunnit.
Jag hemställer till detta Hus, om det icke synes troligt och verkligen är sanningsenligt, att de till delta samhälle hörande personer genom sådana olyckor förlorat större delen af sin egendom och således äro salle ur tillfälle att erlägga de dryga ränteafgiller, som nu af detta samhälle fordras.
Medan jag har ordet, anhåller jag jemväl hos Hr Frih. o. Landtm, att blifva upplyst, huru de öfriga Stånden, nemi.
Preste- och BorgareSt:n, i detta ärende förfarit; hvarefter jag ber att få fortfara.
Ridd.Secret. tillkännngnf, att underrättelse huru detta mål blifvit afgjordt endast ankommit från BorgareSt.
, hvars just nu ankomna prot.utdr., af den 23 dennes, innehöll, att Ståndet, med ogillande af StatsUtskts betänk.
N:o 70 och utlåt.
N:o 312, beslutat, det må den vid innevar. års siut befintliga återstod af det staden Borås emot 5 proc. ränta beviljade lån liqvideras på det sätt, att räntan betalas med 4 proc., och att 2 proc. capitalafbetalning erlägges; i hvilket beslut BorgareSt. inbjudit de öfriga RiksSt:n alt instämma.