Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom strängt iakttagande af ett sådant befordringssätt skulle den förtjente embetsmannen vida mer uppmuntras, emedan honom vederfores rättvisa , än genom erhållande afen karaktersfullmakt, hvars värde jag åtminstone icke kan inse.
Jag tror icke att detta Stånd bifallit något Ekon.Utsk:s betänk, af det innehåll den siste talaren omförmält; men väl vill jag påminna mig , att R. o.
Ad. bifallit, såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, det betänk., som Const.Utsk. i samma hänseende afgifvit.
I det fallet har ju
Ståndet redan lemnat en opinionsyttring.
Är den redan gifven, så behöfver man icke säga om samma sak för andra gången.
I hän - Den 7
Oc t obe r e- m. seende lill det yttrande, som en annan talare haft, då han klandrat min mening, att man olagligen kringginge grundlagen genom den ifrågaställda beskattningen , så torde Const.- Ulskts betänk, i detta fall, eller dess förslag, rättare sagdt, att ett annat stadgande, än det som finnes i grundlagen, måtte der införas, bevisa, att man icke har grundlagsenlig rätt eller anspråk på att borttaga det som man vill undertrycka genom beskattning.
Månne då icke mitt yttrande att man nu velat kringgå lagen är riktigt?
Samme talare har jemfört inkomst med tillfredsställelse, med den tillfredsställelse nemi., sora skulle bestå deruti, att man finge släcka sin törst efter fåfänga.
Men om en sådan tillfredsställelse skall kunna med afgift beläggas, så borde äfven törst efter godt vatten beskattas, så att de som bo i Upsala , der måhända det bästa vatten finnes, borde jemförelsevis betala mera än de som bo på andra ställen, der icke lika godt vatten vore att tillgå.
Det är sagdt, att titlarna utgöra en samhällskräfta, beslående deruti att man söker gunst.
Skulle man få beskatta sökandet efter gunst, så borde äfven fikandet efter folkgunst beskattas.
Då borde äfven utsättas huru mycket den borde till Staten erlägga, hvilken lofordades i tidningarna o. s. v.
Man har sagt att fåfängan föranledt Statens tjenare att föra ett öfverdådigt lefnadssätt, hvarigenom lönerna blifvit otillräckliga.
Efter min förmening hafva lönerna snarare blifvit otillräckliga derigenom , alt andre personer än tjenstemän föra ett så öfverflödigt lefnadssätt, att tjenstemännen, om de qvarhållits vid den ringa lön som tillförene var dem beskärd, hade kommit att synas, om icke såsom tiggare, åtminstone nära derintill, i jemförelse med köpmän t. ex. i Stockholm och Götheborg.
Hafva desse och andre medborgare råd att sjelfve lefva så stort , så böra de ock hafva råd att löna Statens tjenstemän så , alt skilnaden mellan de förres och de sednares lefnadssätt icke sticker för mycket af.
Jag är den siste värde talaren tack skyldig, att han återfört uti mitt minne förhållandet med Ekon.Utsk:s betänk., hvarigenom jag får tillfälle all rälta ett misstag i mitt förra yttrande.
Det var nemi. Const.- Utskts meni. om förändring af grundlagen i afseende å karaktersfullmakter, som af R. o. Ad. blef antaget , och då detta förslag, enl. R.
St:s beslut, blifvit i i vilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag ; så är derigenom en vida amplare opinionsyttring gifven , än om frågan om karaktersfullmakter endast såsom önskningsmål blifvit behandlad.
Den opinionsyttring, som omnämnes, tyckes mig vara tillräcklig och vida rättvisare än den , som kommer att kosta andras penningar.
Jag skulle måhända varit - Den 7 Octobcre. ra. 169 rit tyst vid delta tillfälle, om jag trott att det medel, Beviiln.
Utsk. föreslagit, skulle afhjelpt det onda; men jag är öfvertygad, att det icke hjelper. 37 §:n blef derefter af R. o.
Ad. afslagen. 38 §:n. Sedan R. o. Ad. afslagit 37 §:n, fann Ståndet den 38:de böra förfalla.
Forsättningen af delta måls pröfning uppskjöls till nästa plenum.
Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna ul!åt;n , betänk:n och memorialer, nemi. från StatsUtskottet: N:o 324, med förslag till voter.'s-propos. i anledn. af skiljaktiga beslut öfver utlåt.
N:o 258, ang:de löneersättning för f. d.
Slatssecreterarne Grip och von Hartmansdorff; N:o 325, med förslag till voter:s-propos., i följd af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena N:is ig5 och 3o4, ang:de lönereglering för stats-departementens expeditioner; N:o 326, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 170; N:o 327, i anledn. af återremiss å ut låt.
N:o 177; ]V:o 328, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o i85; N:o 33o, i anledn. af erhållen återremiss af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 227; N:o 331, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse ang:de de rusthållsnummer vid Bohus-läns reg:te, hvilka, i följd af vägran att ingå på hästvacance-afgifts-contractens förlängning, komma att till cavallen återgå; PJ:o 332, i anledn. af återremiss å meni.
N:o 241; N:o 334, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s utlåt.
N:o 275; N:o 336, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 282; N:o 33y, i anledn. af väckta motioner , ang:de upphörande af afgifter till handels- och sjöfarts-fonden, samt huru förhållas bör med de anslag , som varit å denna fond anvisade; N:o 338, i anledn. af väckt fråga om utbetalning till Bredaryds församling af ett räntan å hemmanet Rannäs Holsagården motsvarande capital; Stats- samt Allm.
N:o 41, i anledn. af väckt motion om anslag till förhöjd lön åt en skollärare i Östhammar; i4 H. 22 170 Den 7 Oelober e. m. N:o 42, i anledn. af vackt fråga om inrättande af én skola i Arvika köping; N:o 43» i anledn. af väckt fråga, att säterier, äfvensom rå- och rörs-hemman, måtte deltaga i fjerdingsmans aflöning; N:o 44) angtde dispositions- och jordägande-rälten till de s. k. kyrkohemmanen i Halland; N:o 45, ang:de besittningsrätten till annexe-, stom-, mensal- och kyrkohemman i Skåne, Halland och Blekinge och Bohus län, för de å dessa hemman antagna åboer; N:o 46) i anledn. af väckt fråga, att de s. k. bibeltrycksrnedel, som årligen erläggas af pastorerne på Gottland, mätte användas till folkundervisningens befrämjande derstädes:
N:o 47> i anledn. af väckt fråga om lifgifvande af en officiel tidning; N:o 48) i anledn. af väckt motion, att den spanmål, som upphandlas för statsverkets räkning, mätte levereras efter vigt; N:o 49) > anledn. af väckt fråga om en lika beskattning å all jord inom Riket, m. m.; N:o 5i, i anledn. af väckt fråga om skyldighet för embets- och tjenstemän m. fl., alt, då de företaga resor i K. M:s och Kronans ärenden och på Dess bekostnad, färdas på ångfartyg, der sådant sig göra låter; Stats- Banco- och Lag-Utskotten:
N:o 5o, i anledn. af Peter Pehcssons från Calmar län motion om upphörande af Bankens och Riksg.cont:s forum privilegiatwm; Be villo.- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- U tskotten: N:o 5, i anledn. af gjorda amnärktaTr vid sammansatta Utsk:ns betänk.
N:o 2, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför; N:o 6, i anledn. af återremiss utaf förevar.
N:o 3, atig:de ersättning till kronolänsmannen för resor, som af dem anställas till försegling af brännvinsredskap; Allm.
N:o 100, i anledn. af motioner om förändring af sättet att aflöna tjenstemän och betjening vid tullverket samt upphörande af de i detta afseende stadgade sporllar och expeditions-afgifter; N:o 101, i anledn. af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarna å K.
Djurgården; i\:o 102, i anledn. af väckt motion om ändring af hittills gällande bestämmelser om Sveriges och JNorriges ömsesidiga handelsförhållanden; K:o io3, i anledn. af väckta motioner, dels om ulsträck - De n 7 October e. m. ning af föreskrifterna i K- kungörelsen den 27 Aug. 1823, 0111 domares skyldighet att lenina pastorerne förteckning öfver sakfällde personer, dels om uppgifter å personer, som, efter häfdande, inför domstol lofva hvarannan äktenskap.
N:o 3o4, ang:de föreslagen ordning för tillsättande af kronolänsmans-tjenster och villkor för befordran till sådana tjenster. H. R. 0.
Ad. åtskiljdes kl. i till 11 om aftonen.
In fidem protocotli F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den 10 October 184o.
Justerades pleni-prot:n för den 23 sisth September f. och e. m.
Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti (ledannämnda Utsk., uti afgångne ledamöters ställe; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i Lagutskottet: N:o 167.
Hr Geete, Sten Porse, och N:o 1661.
Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henrik Adolph Oscar, efter IN -.o 86.
Christopher, och N:o i5o2 B.
Hr von Uthfall, fullm.
Cederström, Anders; Riddar husUtskottet: K:o >3o4.
Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm, efter N:o 253.
De Geer, fullm.
Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af ledamöter att uti Utsk:n inträda under deri åt permitterade ledamöter lemnade ledighetstid ; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i BevillningsUtskottet: N:o 702.
Hr Prytz, Lars Adolph, under den ledighet, som blifvit beviljad åt N:o 3.
Gyllenstjerna af Lundholm, Kils Christopher; i;i Den io Octobcr f. ra.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: N:o 579.
Hr Klöfverschjöld, Carl Fredr., under den ledighet, som blifvit beviljad åt N:o 277.
Hr Tersmeden, Gustaf Reinbold.
N:o 27, i anledn. af anmärkn:r emot betänk.
N:o 1 2, ang:de grunderna för den blifvande allm. bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. 4:de artikeln.
Föreskrifter, ang:de hvad vid mantalsoch skattskrifningar, Taxerings- samt Pröfnings-comite'er bör iakttagas, om ändrings-sökande i debiterings- och taxeringsmål, samt om besvär öfver ådömda böter. 3g:de §:n.
Hr Edenh jelm, Gillis:
Innan någon discussion i detta ämne börjas, och för att så mycket som möjligt förkorta öfverläggningen samt bespara en dyrbar tid, får jag anhålla, att Prosten Östermans reservation vid betänk.
N:o 27 måtte blifva uppläst.
Prosten Östermans vid utlåt.
N:o 27 fogade reservation upplästes.
Jag tillstyrker, att Ståndet fäster afseende på den nu upplästa reservationen.
Jag gör det så mycket hellre, som jag tror, att det förslag Utsk. här framlagt icke är användbart, såsom ledande tili debatter emellan häradsskrifvaren , presten och sockenombuden, hvarigenom mantalsskrifningarne skulle så fördröjas , att de ej kunde medhinnas.
Jag ser ingen enskilds rätt förnärmad genom det sätt, som hittills vid mantalsskrifningarna varit vidtaget, då mantalslängden vid sockenstämma uppläses, om sådant äskas, och den då är tillgänglig för alla sockenboer, hvilka, om de hafva anmärkntr att göra , kunna klaga öfver häradsskrifvarens åtgärd.
Jag tillstyrker således , att Prosten Östermans reservation må få gälla, samt således de a:ne sista raderna af första momentet från ordet ”äskås”, jemte 2:dra oeh 3:dje momenterna , uteslutas.
Kanske alt det sista momentet är litet ömtåligare att vidröra, men jag kan ej hjelpa, att jag finner Bevilln.Utsk. här hafva gått utöfver sin gräns, då det lemnat en instruction för häradsskrifvaren, hvilket jag icke kari gilla , så länge den författning, som Prosten Osterman åberopat, är gällande.
Jag tror det icke tillkomma ett Utsk. att kullkasta en redan promulgerad och öfver 100 år gällande K. författning.
Det skulle sätta häradsskrifvaren i en ganska betänklig ställning, om lian nödgades välja emellan att handla antingen emot det genom votering vid mantalsskrifningen fattade beslutet, eller emot sin»-4jensteåligganden.
Den 10 October f. m. i73 Gr. Posse, Fredr.
Redan vid förslå början af detta betänkandes föredragning har jag haft äran anmäla, att jag ingick på samma reservation, som Gr.
Hamilton i afseende på denna § afgifvit.
Jag fortsätter nu densamma och yrkar, i likhet med de begge föreg:de talarne, att de 2:ne utvalde sockenombuden måtte alldeles ur författningen försvinna.
Jag tror alt de skulle medföra icke någon nytta, utan endast en oändlig mängd af tvister, anmälanden och rättegångar.
Sedermera förekommer eli morn., att Konungens Bef:h:de skall, på reservation af hätadsskrifvaren emot comite'ens åtgärd, om skäl förefinnas, rättelse meddela.
Jag får säga, att då Konungens L!ef:h:de förut är ålagd att der hafva ett ombud; så blefve det ett ganska ledsamt förhållande, att kanske ofta nödgas upphäfva hvad detta ombud vidgjort.
Jag får äfven säga, att enl. min öfvertygelse skulle vid inflyttningar mycken partiskhet komma alt äga rum, emedan dessa af församlingen valda ombud säkerligen, så snart någon anledn. dertill funnes, skulle bestrida inflyttningen.
Jag tror att icke allenast i detta, utan äfven i många andra fall en mängd svårigheter skulle uppkomma, samt att de antnärkn:r af communerna, som nu icke äro sällsynta emot häradsskrifvare!! i fråga om inflyttningar, ej heller framdeles kunde uteblifva, och de skulle då göras icke emot häradsskrifvaren, utan emot socknens egna ombud.
Jag hemställer huru detta skulle kunna försiggå.
Jag anhåller derföre, att den anmärkn., som är gjord i Prosten Östermans reservation, måtte få gälla, nemi. att de begge sista momenterne samt orden: ”Derjemte skola tvänne på sockenstämma valde församlings ombud vid förrättningen vara tillstädes,” må utgå.
Inom den politiska verl den, likasom inom den fysiska, inträffar understundom, alt epidemier eller farsoter uppkomma, de der fara land och rike omkring och göra sina förhärjningar.
Dessa epidemier hafva väl icke det gemensamt med det fysiska slaget, att de döda sina offer, men de hafva en annan egenskap, sora icke är stort bättre, nemi. den, alt de förvilla, att icke säga förrycka äfven det sundaste begrepp.
Man inbillar sig, att något ondt finnes i samhället.
När man frågar de af denna epidemi smittade, hvari detta onda består, så veta de icke att derpå svara.
Detta är likväl något, som behöfver och måste utredas, för att samhället skall komma i ett sundt och helsosamt tillstånd.
Inom vårt kära fädernesland hur nu, sedan flera år tillbaka, en sådan farsot tagit öfverhanden, och det vill synas, att den vid denna riksdag hunnit sin culminationspunkt.
Inom och utom
Representationen klagar man öfver missförhållanden, som inom samhället skola finnas.
Man vill förbättra samhällsinrättningen, och man vill sålunda förstöra allt gammalt blott derföre, alt det rå - >74 Den 10 October f. m. kar förskrifva sig från en äldre tid, utan att besinna, om det man vill sälta i stället är bättre eller ofta mångfalldigt sämre.
Denna epidemi ville jag kalla reformfeber, och en sådan feber har nu äfven inträngt i Bevilln.Utsk., då det velat i förevar. § införa ett stadgande, hvarigenom Utsk. tror sig hafva förbättrat en sedan sekler tillbaka gällande institution, under det att Utsk. på samma gång försämrat den och begått uppenbara olagligheter.
När man går tillbaka och granskar de författningar, som röra mantalsskrifningarna, så finner man, att dessa äro samtidiga med de författningar, sorn innehålla stadgande derom, att alla medborgare i Sverige skola vid en viss ålder i mantal skrifvas.
Lagstiftningen ansåg detta vara, såsom förhållandet också verkligen är, en administrativ åtgärd, den der endast hade till föremål att få veta antalet och åldern på de medborgare, som funnos i samhället, på det all man derefter skulle kunna utröna hvilka af dessa medborgare borde skatta den afgift, som hade blifvit påbjuden.
Innan bevilln.förordnauppkommo, så utfärdades dessa författningar ensamt af verkställande makten.
Sedan 1809 års statsskick inträdde och andra grunder antogos för bevillningens utgörande, samt deribland äfven den grund, att man, utom mantalspenningar, skulle erlägga en s. k. skyddsafgift, så blef äfven nödvändigt att för utrönande af denna skyddsafgift vända sin uppmärksamhet på mantalsskrifnings-inslitulionen.
Detta är orsaken dertill, att denna institution blef föremål för Bevilln.
Utsk:s äfvensom R.
Sirs behandling.
Men då skyddsafgiflen går ut precist efter samma grund, med undantag endast i afseeende på åldern, som inantalspenningarne, så är det ufven naturligt och klart, att de stadganden och författningar, som tjenat och ännu tjena till grund för mantalslängdernes upprättande, måste gälla äfven i afseende på skyddsafgiftens debitering.
Således anser jag, att R.
St. ej äga någon laglig rätt att göra någon slags förändring i de författningar, som redan äro gällande rör:de mantals- och skaltskrifningar, och att hyad derom så väl i förevar, sont föregtde bevilln.förordna- influtit, utöfver hvad manlalsskrifnings-författningarne stadga, är en olaglighet, så länge icke K.
M. derå meddelat sin sanction.
Nu har man lill råga på de olagligheter man velat införa i dessa författningar, sökt att införa en mantalsskrifnings-comite', hvarigenom man, i stället för att låta verkställa författningarnes innehåll, nemi. alt i mantalslängden uppteckna alla befintliga personer, eller för att nyttja de ord, som jag tror äro begagnade i ififlå års mantals-commissarie-instruction , uppteckna allt hvad lif häfver, nu tillsatt comiteer, som skola pröfva, huruvida man i mantalsförteckningarna uppskrifvas må eller icke, inom hvilka comite'er strider och tvistigheter skulle uppkomma oell upptaga liden; icke besinnande att dessa förrättningar äro af den beskaffenhet och omfattning, att Den io October f. m. om man sliall kunna sluta dem på den bestämda liden, så duger det sannerligen icke alt sätta sig att discutera öfver hvarje mantalsuppgift och öfver hvarje person, utan är det nödvändigt att genast efter de för handen varande oell meddelade upplysningarna fullborda förrättningen.
På dessa skäl och på dem, som ytterligare af Prosten Osterman i dess reservation äro anförda, anhåller jag, att den tillsats, som Bevilln.Ulsk. tillåtit sig att göra i nu förevar, förslag till bevilln.förordn., måtte derifrån alldeles uteslutas.
Ifall R. o. Ad. skulle bifalla denna min vördsamma hemställan, så förbehåller jag mig att i afseende på redactionen af den återstående §:n få göra åtskilliga anmärkntr, emedan jag anser åtskilliga ganska svåra fel emot Svenska språket deri förekomma.
Ridderstolpe, Fredr., instämde med Hr Printzensköld.
Ehuru jag visserligen icke heller gillar redactionen af denna §, så får jag dock yttra, att §:n är ungefärligen lika med hvad den varit i nästan alla tider, och jag kan ej minnas alt annat är tillagdt, än hvad som angår sockenombuden.
Jag får i öfrigt tillägga vid hvad de andre värde talarne yttrat 0111 oforndighelen af dessa sockendeputerade, att om en sådan comité' skulle inrättas, så vore det nästan omöjligt för landshöfdingen, att kunna utsätta tiden för mantalsskrifningarna, ty dervid skulle då äfven föras prot., och man vet icke huru länge förrätlningarne kommo att räcka.
Jag anser det vara högst olämpligt, att landshöfdingen har ombud der.
Hvem är det landshöfdingen dertill förordnar?
Det är alltid någon af socknens innevånare, hvarföre den person, som egentligast borde noggrannt tillse, att mantalsskrifningen behörigen verkställes, naturligtvis är lika intresserad, som presten och de begge sockenombuden, att motarbeta fattiges mantalsskrifning.
Således skulle mantalskrifvaren hafva alla de öfriga 4 ledamöterna emot sig.
Såsom ett exempel på oformligheten deraf vill jag blott nämna, att inom ett af mina fögderier minnes jag, att en gång mera än 5oo personer blefvo uteslutne vid mantalsskrifningen, och det af det skäl, att desse personer satte sig deremot.
Jag för min del skulle tro, att det rätta vore, att det blefve ett administrativt åliggande för häradsskrifvaren alt i mantalslängden upptaga alla i socknen vistande personer, och att socknemännen, om de icke äro nöjde dermed, må äga att deröfver besvära sig hos Konungens Bef:h:de.
Jag yrkar afslag å Utskts tillstyrkande i denna §.
Min åsigt är, att ju mindre man rubbar ekonomiska författningar, desto bättre är det.
I detta afseende tror jag icke någon förändring vara af beliofvet påkallad. 1835 års förordning, hvilken i Den io October f. m. denna särskilda punkt är lika med de föreglde, vet jag icke hafva mött någon olägenhet vid verkställigheten, och jag skulle således anse, att den borde oförändrad bibehållas.
Den innehåller i 42 §:n, som i 1835 års förordning svarar emot den 3g:de i den nu föreslagna: ’’I hela Riket skola mantals- och skattskrifningar börjas i medlet af November månad, då alla, som inom den 3i December samma år fylla r5 år, i mantal skattskrifvas, och de, som vid lika tid fyllt 17 år, antecknas till personlig skyddsafgifts erläggande.
Mantals- och skattskrifningen förrättas inom hvarje stad, pastorat eller socken, i närvaro af ett sådant Konungens Bef:h:des ombud, som med nödiga kunskaper förenar anseende i orten.
Af presterskapet må endast ordinarie eller tjenstförrättande pastorer kunna dertill förordnas, hvilka dessutom alltid sjelfve böra dervid vara tillstädes, eller i sitt ställe hafva dertill utsett någon af församlingens prester; men är pastor ensam prest, och laga förfall hindrar hans inställelse, må han foga den anstalt, att annan person ti11— slädeskommer, som med pastors ansvar ur den medförda husförhörsboken meddelar all den upplysning, som lagligen kan äskas."
Något annat vet jag icke härvid erfordras, än att det gamla stadgandet oförändradt bibehålles.
Jag går äfven så långt, att jag tror, att alla de föreskrifter, som i 1835 års författning finnas om mantals- och skattskrifningarna samt om Berednings-, Taxerings- och Pröfnings-comite'erna, böra oförändrade bibehållas.
Det finnes likväl ett par punkter, hvarvid jag framdeles, närde blifva föredragna, kommer att göra några anmärkn:r, nemi. i afseende på mantalsskrifningen för academier.
Men för öfrigt skulle jag anse desto bättre, ju mindre man ändrar sådana författningar , som äro häfdvunna och folket är vandt vid.
Det går då som ett uppdraget urverk, och det gör mycket besvär och bekymmer i landsorterna, när ändring i en sådan författning sker.
De mindre skrifkunnige och de, som ej hafva tillfälle att studera sig in i författningarna, blifva derigenom ofta utsatte för böter och andra olägenheter.
Jag för min del skulle anhålla, att vi kunde få behålla i8J5 års författning med några förändringar, på grund af anmärkn:r, dem jag ber att framdeles få anföra.
Ehuru jag i hufvudsakcn delar de åsigter, som här blifvit yttrade och instämmer i den reservation, som Prosten Osterman afgifvit, kan jag likväl icke med stillatigande deltaga i det yttrande, som af Hr Printzensköld blifvit fäldt, nemi. att Bevilln.Utsk. skall hafva begått en uppenbar olaglighet, då det föreslagit det i 3g §:n intagna stadgande.
Då det är tydligt och klart, att Utsk. egentligen föreslagit detta stadgande, för att bereda verkställighet åt beslutet om skyddsafgiftens utgörande, och Den io Octo ber f. m. då det beror på Bevilln.Utsk. att bestämma, huruvida denna skyddsafgift skall utgå eller icke, så lärer det också vara temmeligen klart, att, om Utsk, sagt ait alldeles ingen skyddsafgift skall utgå, så bade den gamla författningen, som af Hr Printzensköld är åberopad, måst upphöra af sig sjelf, emedan icke någon sådan afgift kommit i fråga, och jag kan derföre ej undgå säga, att ehuru jag icke kan godkänna den åtgärd, som Bevilln.Utsk. föreslagit, anser jag densamma dock fullt laglig.
Det yttrande, som jag förut tagit mig friheten meddela, tror jag var så tydligt och klart, att det icke blifvit af hvad Frih.
Cederström nu anfört, vederlagdt.
Jag anser det således icke ens mödan värdt, att till besvarande upptaga hvad bemälde Friherre i förevar, fall har ordet.
Orsaken hvarföre jag nu anmält mig, var den, att jag önskade yttra några ord i anledn. af hvad Hr Edenhjelm och Frih. von Kraemer anmärkt derom, att, med undantag af hvad som angår sockenombuden och de 2lne sednare momentena, förevar, förslag till bevilln stadga är fullkomligt lika med hvad de äldre bevilln förordningarne innehålla, och att man deraf icke funnit någon olägenhet.
Detta är för mig ganska väl bekant, men derföre att man en lång lid haft författningar, som varit illa redigerade, som haft uppenbara fel emot grammatikan, inser jag icke skäl att bibehålla dem längre i deras närvar, skick.
Jag skall nu redogöra för de anroärkn:r specielt rör:de fel emot gram matikan, som vid detta förslag förekomma.
I aldra punkten står:
"Mantals- och skattskrifningen förrättas inom hvarje stad, pastorat eller socken, i närvaro af ett sådant Konungens Bef:h:des ombud, som med nödiga kunskaper förenar anseende i orten.”
Sedan förekommer i följande punkten ett märkvärdigt stadgande: ’’Af presterskapel må endast ordinarie eller tjenstförrättande pastorer kunna dertill förordnas. ’’ Skall det enligt denna redaction vara presterskapet, som förordnar ombudet, eller skall Konungens Bef:h:de meddela förordnandet?