Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. att betänk, måtte återremitteras, på det att Ulsktn måtte få tillfälle att taga i närmare öfvervägande det förslag till beslut, som jag nyss uppläst.
Det förundrar mig i sanning, att de förenade Utsktn kunnat komma till det re18 H. 16 122 Den 4 December f. m. suka t, som betänk, utvisar, så mycket mera, som det icke kunnat vara de förenade Utsk:n obekant, alt K.
M. redan anbefallt alt vedei bör. i den bär frågan skola höras och afgifva deras yttranden.
Jag anhåller lika med den sista värda talaren om återrémiss af betänk , och att de förenade Utskm Iackus taga innehållet af de betänk, åtföljande reservationer i det noggranna öfvervägande, de oemotsägligt förtjena.
Cederström, jacob:
Det vore visserligen ganska önskvärdt, om man kunde så ordna domaremak ten i Sverige, att, likasom för K. M:s Cancelli, man kunde bestämma vissa löner för hvarje person och deremot lägga pa acterna några riksdalers charla, svarande mot den löneförhöjning, sorn skulle ei fordras, hvarigenom alla blefvo belåtne; men förhållandet klefve i följden helt annai, om tillämpningen af detta aflöningssätt skulle utsträckas till häradshöfdingar och landscancellier.
Det är förmodligen en hvar bekant, alt massan äf de mål, som der förekomma, utgör olika qvantiteter på olika orter i Riket, men bestämmer just genom sin qvantitet lönebeloppet för tjftnsternas innehafvare; sorn nödgas underhålla ett större eller mindre antal biträdande på egen bekostnad, hvilket, i händelse ifrågavär. reglering skedde öfverallt, skulle medföra nödvändigheten af eli ganska betydligt ökad tjenstemannapersonal på alla sådana ställen.
Det faller af sig sjelft, alt då lansslaten innehåller länsnotarien och landscancellisler, hvilka nu äro en å l\å vid hvarje landscancelli, så skulle man, derest den föreslagna förändringen 'ägde rum, få lof att hålla 6 å 8 st uti dé större länen för att görOmålen mätte kunna medhinnas, och delta tillök ta antal tjenstemän borde då uppföras på länens stat.
Under det alt nuvar. innehafvare af tjensterha lefva, lärei' man icke kunna ifrån en häradshöfding, som i expeditionslösen räknar 3 ä 4,°°® '*‘1 ■' b:co, taga denna inkomst, med mindre han erhåller full ersättning, och honom måste således tilläggas en så stor lön, som svarar emot de förra inkomsterna.
Detta skulle medföra svårigheten all framdeles minska lönerna, ifall man vill bibehålla en rask utöfning af embetet, som dock är högsta föremålet för rättsökande och rättskipningen i landet.
Det vigtiga är att hastigt få slut pa rättegångarna, och detta befordras i samina man soiii det egna intresset leder embetsmannen att fullgöra sina skyldigheter, ty med all aktning för de fiscals-aciionér, som till följe af fördröjd handläggning af ärendena kunna äga rum, blir dock ändamålet dermed icke vunnet.
Jag tillstyrker för min del bifall till Ulsk tiis betänkande.
Icke närvarande i Utskm när fragan föredrogs, äfvensom vid justeringen, har jag icke kunnat förena mig med de ledamöter, sorn mot Ulskms betänk, sig reserverat.
Jag inskränker mig således lill att helt och Den 4 December f. m. ia3 hållet förena mig med Hr von Hartmansdorff och anhåller om återremiss af detta betänkande.
Cederst röra, Anders:
Äfven jag anhåller om fiterremiss af betänk., och jag finner mig icke öfvertygad af de skäl Sorn af Frih.
Cederström, Jacob, blifvit anförda, att jn icke K.
M. skulle, efter inhemtad underrättelse om förhållandet, kunna gora sådana stadganden eller till R.
St. inkomma med så beskaffade förslag, som kunde i en framtid saltas i verkställighet.
Att genast ögonblickligen öfverflytta expeditionslösen på charta sigillata, och att derigenom göra en allmän rubbning af nuvar. förhållandet, skulle jag icke tro vara tjenlig!; men deremot skulle jag tro att det vore liitt verkställbar!, att, sedan K.
M. inbemtat kännedom om de olika inkomsterna uti domsagorna och vid landtstaterna, K. M. kunde, efter innehafvarens afgång, stadga den lön, sorn en sådan tjensteman bör hafva på stat, och att sedermera charlqg-sig.-beloppet blelve motsvarande hvad som erlagls i expeditionslösen.
Det bör ej vara svårt för K.
M. att utröna hvarje domhafvandes ungefärliga inkomster, samt således ganska lätt att på grund deraf bestämma den lön, som framdeles borde tjenslen tillkomma.
Att icke nuvar. innehafvare af sådana embeten kunde komma att få mindre löner än de nu hafva inkomster, är gifvet, men deremot ser jag icke hvarföre nian ej kunde förminska lönei na för deras efterträdare, så snart de likväl erhålla relativt till deras embetsgöromål tillräckliga löner på stat.
Frih. Cederström, Jacob, har anmärkt, att det vore olika antal mål i domsagorna och vid landsh.embetena, saint att deruti läge ett skäl hvarföre man ej skulle kunna införa den ifrågaställa förändringen.
Det måste vara möjligt att för hvarje särskild domsaga liksom för hvarje särskildt landscancelli uträkna efter de föregående åren ett medeltal af målens antal, äfvensom ett medeltal af inkomsterna, saint att derefter bestämma inkomsterna för bestallningarnes framlida innehafvare.
Talaren bär också anmärkt, att desse tjenstemän, vare sig häradshöfdingar eller landssepreterare, behöfva underhålla biträden.
Det är klart, att förhållandet skall blifva sådant allt framgent.
Men örn lönerna rättas efter behofvet, så är det icke svåraie alt löna biträden med penningar, som komma från Stats-pont,, än mpd penningar, som komma omedelbart ur de rättsökande parterpes händer.
Talaren har ytterligare sagt, det man ej vore berättigad att taga lönerna från deras nuvar. innehafvare.
Det tror jag icke heller vara ifrågastäldt, åtminstone finnes ej något sådant i den reservation, hvari jag instämt.
Äfvenså har han trott, att man skulle få hastigare slut på målen, derigenom att betalningen genast följde lill häradshöfdingen eller laridsseeretm.
Nu klagas deremot, att mål blifva uppskjutua, Dcu 4 December f. m. pä det att domaren skall få mera lösen än om de genast afgjordes.
Hvilket är då mera menligt för de rättsökande, antingen att målens afgörande eller att beslutens expedierande uppskjötes?
Att afgörande! uppskjutes är händelsen nu, alt expeditionen uppskötes vöre det enda som kunde befaras såsom en följd af förändringen.
Jag tror att det förra är menligare.
Jag har hört talas oin en domare, jag tror det Var i Upland, sorn viii afkupnade utslag i målen, men dröjde att meddela expeditionerna.
Bönderne hittade då på att å begge sidor taga vittnen på domarens muntliga utsago och alt rätta sig derefter, emedan mannen var en rättskaffens domare, med hvilkens utslag de vanligen läto sig nöja.
Sålunda finnes en utväg att komma till slut, blott man får veta hvad utslaget innehåller.
Men der intet sådant meddelas, äro parterne redlösa.
Jag tror således att de anförda skälen icke böra hindra ålerrenpss.
Stats- och Bevilln.Utskms betänk.
N:o 80 återremitterades.
Ånyo föredrogs LagTJtskts den 21 sisth No v. på bordet lagria mern.
N:o i5i, med förslag lill sarnmanjemk ning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsk:s genom betänk.
N:o 126 framställda förslag, i anledn. af väckt fråga örn förtydligande af 1 cap. 2 §:n Straff-bm och K. brefvet den 25 Sept. 1777.
Ad. behagade bifalla den till R. o. Ad. i Utskts mern.
N:o i5i ställda inbjudning.
I följe häraf ansågs den föreslagna voterls-propostn komma att förfalla.
Föredrogos ånyo och bi föllos LagUtskis den 21 sisth Nov. på bordet lagda betänkm:
N:o iÖ2, i anledn. af väckta motioner om ändring af 8 cap.
Handels-b:n och upphäfvande af K. förordn. den ( Oct. 1752, angide straffets skärpande för mätare, som med oriktigt mätande beträdes; N:o i53, i anledn. af väckt motion om bestämmandet af rätt domstol för upptagande af åtal emot Öfverståthållare!! för fel i embetet; N:o 1 54, i anledn. af väckt motion om behofvet af åt sk illiga föreskrifter, ronde polisgöromålens ordnande i Stockholm; N:o i55, i anledn. af väckt motion om granskning och ändring af de lagens rum, enligt hvilka ledamöter i krigsrätt dömmas till ansvar för felaktiga domslut; N:o t56, i anledn. af väckt motion om ansvarsbestämmelser för dem, som eftergöra andras arbeten i gravyr och lithographie.
Den 4 December f. m. 123 Hr Fril), o.
Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme alt fortsättas på eftermiddagen kl. 6.
Ånyo föredrogs Hr Sljerngranats, Gustaf, den 2? sistl.
Nov. på bordet lagda motion angide extra-auslag till beredande af ökade öfningar för armeen.
Hr Stjerngranat, Gustaf: Hos ITr Frih. o. Landtm, och Ståndet får jag anhålla, att vid remissen till StatsUtsk. af min motion fä göra den förändring i redaetionen af de anmärkmr, som jag i mitt yttrande afgifvit, ali i stället för den period, som börjar med orden: ”På grund af föreslåen» de,” och slutar med orden; ”genom votering i förstärkta StatsUtsk. blifvit afslagen,” få insätta följande ordalag: ”På grund af förestående, och med betygande af min särskilda tacksamhet till dem bland reservanterna, som in» sett vigten af, oell förordat de af K.
M. på extra stat be» gärda anslagen för instruclions-compagnier oell indelta ar» nidens öfriga vapenöfningar, vågar jag ej allenast tillstyrka dessa anslags beviljande till de af K.
M. äskade belopp, utan oek, med den rätt mig tillkommer enligt 56 §:n Riksd.Ordn , nu i form af ny motion föreslå alt, såsom extra-anslag, in» till nasta riksdag måtte uppföras årligen 18,000 r:dr, för att i den för armdens öfningar enligt förestående plan beräknade summa utgöra en fyllnad, hvarigenom, med hufvudsak» ligaste afseende på utbildandet af cavalleriets rekryter och dresserandet af dess remonler, utförandet af nämnda plan kunde beredas och möjliggöras, Utan att en sådan tillökning i dc för armeens vapenöfningar äskade anslag blifvpr beviljad, torde ingen verkställighet af meranämnda plan kunna följa, sedan, genom votering i förstärkt StatsUtsk., den af K.
M. på ordinarie-stat begärda tillökning i exercis-sejvadrons-anslaget blifvit vägrad, Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph; Då ja g begärde Hr Stjerngranat: motion på bordet, lydde de tirader, hvilka innefattade densamma; utan ock med den rätt mig tillkommer, enligt 56:le §:n Riksd.Ordn., nu i formaf ny motion föreslå alt, såsom extra-anslag, intill nästa riksdag måtte uppföras en summa af 20,761 r?dr 16 sk. såsom fyllnad uti exercis-sqvadrons-anslaget.
Denna sednare summa, påräknad för utförandet af den plan för öfningarna, som här blifvit omnämnd, äskades af K.
M. såsom ordinarie-anslag, men bar genom votering i förstärkt StatsUtsk. blifvit afslagen.”
Jag begärde deri på bordet, för alt derigenom fästa motionärens uppmärksamhet på alt motionen vore af den beskaffenhet, ali den icke kunde af R.
St. till pröfning upptagas, alldenstund den angick eu fråga, hvilken, såsom motionären sjelf anmärkt, redan blifvit af R.
St. genom deras förstärkta StatsUtsk. afgjord.
Nu sedan Hr Stjerngranat vidtagit en sådan modilication af sin motion, att det kan vara tvifvel Den 4 December f. m. underkasladt, huruvida den kan anses upplaga en redan afgjord fråga, vill jag ej ensam invända något mot remissen af densamma, ulan öfverlemna!* åt StalsUtskrs skön att afgöra huruvida den kan till pröfning upptagas eller icke.
IJr Frih. o. Landtm, yttrade, att di Hr Stjerngranat återtagit sin motion i den forin den först hade, oell åt densamma gifvit en annan syftning, som icke vore bestämdt stridande emof förut fattade beslut, ansåg Hr Landtm, sig icke kunna neka framställande af propus, till remiss, utan hemställde nu örn R. o. Ad. behagade bifalla motionens remitterande Ijll SlatsUtskottet.
Till pröfning företogs PresteStls den a5 sisth Nov. på bordet lagda prot.utdr. af den 18 sisth Nov., med inbjudning till instämmande i Ståndets beslut om ett tijlägg li|l StatsUtskts förslag i 4-de punkten af utlåt.
[Jr yon Hartmansdorff, Au g.:
DA PresteSl. fattat ett med R. o Ad;s olika bpslut, så, pcb på det att delta Stånd ej måtte blifva allena om sin mening, hemställer jag vördsammast, om ej lämpligast vore att med PresleSt. instämma, likväl roed.undantag af det åberopade uttrycket, hvilket lärer funnits i betänk.
N:o 221, som IL o. Ad. ej biföll, ulan antog betänk.
Uppå derefter framställd propus, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt genom bilall till /f:<t<r punkten i Utlåt.
N:o 92 fattade beslut, äfven bifalla del tillägg, sorn PresleSt. inbjudit R. o. Ad. alt antaga.
Föredrogos ånyo Borgare- och PresleSttns den 25 sist!, Nov. på bordet lagda prot.utdr., del förra af deir 18 och det sednare af dpn 25 i samina månad, om behofvet af särskilda ordföranden för Banco- oph Exped.Utsktn.
Hamilton, Hugo: Sedan R. o. Ad:s majoritet nu redan invalt en annan ordför. i Exped.Utsk. efter den förra, som afsagl sig detta förtroende, tojde R. o, Ad. finna, ptt dessa prot.utdr. från Preste- och BorgareSCn ej erfordra någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Hr L i 11 j e tt s t o I p e, Axel Fredr., uppläste följande:
Både såsom ståndsledamot och särdeles i egenskap af ledamot uti H. Exped.Utsk., anser jag mig förpljgtad att jcke stillatigande öfver vara diseossionpn ronde de nu föredragna prot.uldrjn ifrån IJögv.
PresleSt. och Vallöf!. BorgarejSt.
; men då jag pn går att yördsamt häröfver mig yttra, äfvensom jag har för afsigt att taga mig friheten omnämna förhållanden, hvilka äga ovillkorlig gemenskap med ifrågavar. ärende, och, efter hvad jag skulle önska, aro enda grunden till de inom nämnda resp.
MedStånd fattade beslut, vågar jag Den 4 December f. m. n7 utbedja m!g Hr Frill. o. Landtmts samt H. R. o.
Adis benagna öfverseende, så väl med niia parlemeniai iska oförmåga, som ock ifall jag uti denna min framställning komme alt blifva alltför vidlyftig.
Hvad de föredragna pi ot.utdi tn oell dit resultat, söm dermed åsyftats, beträffar; så, enär delta resultat redan är vunnet genom Gr.
Frölichs nu gjorda afsägelse ifrån dess ledamolsbefatlning uti H. Éxpfed.Utsk., Imer något vidare icke eifin dias, än alt berörde prot.utdr. läggas till handlingarna.
Örn öck deritia Gr; Frölichs afsägelse icke inträffat, harle H. R. o.
Adis afgörande härutinnan troligen icke blifvit annorlunda; ty all afgifva något svar härå — då, enligt mitt förmenande, blott ett för närvar, förefinnes — derifråh torde grannlagénhfeten och StuUdssämjan, utan tvifvel, hafva afhällit H. R. o. Ad.
Innan jag nu öfvérgnf till att vidröra de obehagliga förhållanden inom H. Exped.Utsk., hvilka, sorn det vill synas, gifvit anleda, till flög v. PresleStls och Vällofl.
BorgafeSlis ifrågavar. beslut, kau jag dock icke härvid underlåta att — skiljd ifrån allt slags partiintresse och härutinnan, såsom alllid, endast ledd af den innerligaste öfvertygelse, — till Gr.
Fiölich heltibärä fhil) tacksägelse, för det Hr Grfefveh, medelst dehlia afsägelse, sökt förekomma ytterligare obehagligheter, ej allenast inom ilian älven utom det Utsk., hvars ledning blifvit Hr Grefven anförtrodd, till följd af H.
Ståndets fli r Electorers vid riksdagens bni jdn förrättade val, -— obehagligheter, föranledda af de olika nsigtei’, hvilka på sednare tiden yppats inom Utsk. emellan Hr Grefven, i egenskap af ordför., och en de I af Utsk s
Hrr ledamöter.
Det offer Hr Grefven genom della steg synes hafva gjort, i och för flen Störda ehdrägtens ihom Utsk. återställande samt Ulöjligheteh för den blifvande ordföranden alt förmå Utsk. alt inskränka dess förhandlingar inom den uti grundlagen för H. Exped.
Utsk. utstakade sfer, bör likväl icke förefalla Hr Grefven särdeles påkostande, efter hvad sOin inom Utsk. sig tilldragit, och deribland jag hade ämnat Upptaga endast ett speciell fall, nemi. del sednaste af Hr Grefven, i egenskap af ninni varande ordförande, utsatta sammanträde, ifrån hvilket 11 ögv.
Preste- och Vällofl.
BorgafeStts samtl.
Hrr ledamöter sig albolin, hvaremot ledamötei ne af H. R. o. Ad. samt [hderv.
BondeSt. i behörig Ordning sig ihfuhno.
Detta, äfvensom resultatet af ifrågavar.
Sammanträde, är förut af Gr.
Frölich tili dess skrift), anförande ömnärhndi.
Af hvad sålunda inträffat, iriser jag alltför val hvilka svårigheter mött våra Hrr Electorer alt, vid valet af ny ledamot uti H. Exped.Utsk., finna någon, ål hvilken tiri' Electorer ansett sig kunna lemna ett uppdrag, hvarmed är förbundet åtagandet alt fungrra såsom ordför. uti delta Utsk., samt ikläda sig de skyldigheter, hvilka jag anser vara föreiiade med en ordförandes befattning; då deremot de oi dföran - Den 4 December f. m. ilen , genom häfdvunnen praxis tillerkända, och, enligt min tanke, ovillkorligen honom tillkommande rättigheter varda ordföranden fråntvingade, samt principer, i öfrigt sådana som de inom H. Exped.Utsk. nu etablerade, blifva radande.
Det lyckliga val våra Hrr Electorer hafva gjort, dd dc utsett Gr.
Gyldenstolpe, Nils, att intaga Gr, Frölichs plats inom Utsk., är mig likväl en säker borgen, att de obehagliga förhållandena skola upphöra, den störda enigheten återkomma samt sträfvande! lör eli gemensamt mål, att nemh efter bästa förstånd söka motsvara det förtroende, som kallat oss lill ledamöter uti oftanämnda Utsk., hädanefter skall hos OSS ej allenast qväfva begäret att så ihärdigt förfäkta våra olika Asigler om de uppkomna tvistefrågorna, utan äfven bringa desämma lili glömska* Jag finnér mig redan hafva till en del ingått
Uti framställningen af hvad som specielt inom H. Exped.Utsk. sig tilldragit, och hvilket föranledt så väl de iffågavar. prot.uldrtn, som ock Gr.
Frölichs afsägelse af dess plats inom Utsk., och hvaraf, såsom ett farligt prsejudicat, mycket f. m oförutsedt tyvärr torde blifva en följd.
Att lili följa en värd ledamots inom Vällofl. BorgareSt. exelii]><•
I, nemi. att besvära H. Ri o. Ad. med uppläsandet af Utsk:s samt!, protocoller rörtde de_omtvistade frågorna, vågar jag icke.
Jag har likväl medtagit dessa protocoll, för att hafva dem till hands, ifall deras uppläsande ansåges erforderligt.
Skulle Hr Frih. o. Landtm, samt H. Ståndet, såsom jag alltför val inser, finna obehöfligt att ifrågavar. prot. komma till II. R. o. Ad:s kännedom, får jag dock vördsamt anhålla, det mig åtminstone matte tillåtas uppläsa mitt anförande till prot, den dag då dessa frågor inom Utsk. först blefvo upptagna.
Detta endast för all derigenom befria mig ifrån den möjliga förebråelsen att hafva gifvit anleda, till, eller genom grundlösa framställningar hafva försvårat biläggandet af de inom Utsk. till sina restlltaler ganska menliga, fastän i sig sjelfva alltför obetydliga tvistefrågor, Detta anförande är helt kort och uppläsningen deraf skall .således ej förorsaka någon särdeles tidsutdrägt.
Jag afstår dock äfven derifrån, ifall sådant af H.
Ståndet äskas.
Detta anförande lyder sålunda: ”Ehuru jag visserligen ingenstädes finner stadgadt, att ordför. äger alt tiden till utsk.sammanträden ensam bestämma och utsätta, kan jag dock icke undgå att vidblifva den af mig vid Utsk:s senaste sammanträde, uti Hr Grefvens och ordförandens frånvaro, yttrade mening, eller att denna rättighet må vara ordföranden medgilven.
Ordförandens pligt är att främst tillse ärendenas gång inom Utsk. och hafva uppsigt öfver, att arbetet med drift och ordning fortgår.
Åled denna skyldighet anser jag också ovillkorligen böra vara förenad rättigheten för ordform, att, på den tid honom bäst och för arbetet - Den 4 December f. m. 129 betet lämpligast synes, sammankalla Utsk.; och jag tror ingalunda, att någon ordlof, skall missbruka denna, af billighet äfvensom af praxis honom städse medgifnä, förut aldrig bestridda ratt.” ”45 §:n Riksd.Ördn , Som föreSkrifver hvad Landtmarskalk och Talmän härutinnan tillkommer, skulle möjligen vid detta tillfälle såsoin någon Vägledning för omdömet kunna åberopas.’’ ”Till följd af disctissionén rörtde delina fråga vid sista' sammanträdet; förutse!' jag mig komma att tillhöra minoriteten.
Jag afståi- dock icke från denna ntih tiri yttrade åsigt och skall åtminstone nied min löst söka motverka ett deremot stridande beslut.” 'Tlvåd defiiäst ängar Ilr Grefvens ordförandeskap uti ätne Utsk., så skulle jag aiise detta vala en fråga, som ej boide komma under UlsktS öfverläggning.
Anser Hr Grefven sig, ulan att försumma hågöndera, kiinua best! ida dessa 2:né befattningar Och går i lant! dermed, tror jag icke, att den nu i (råga var; anmärkningen är på sitt ställe.
Den borde, itali en Sadan skulle anses behöflig, enligt min tanke, bell re riktås emot fl. R. o. Adis Hit Electorer, genom hvilkas väl delta dubbla förtroende blifvit Gr.
Frölich uppdraget.
Grundlagen lägger icke hagot hinder emot ett dylikt val.” Slutligen och medan jag ännu liar ordet, önskade jag få för H. R o Ad., thed anleda, af de flera åteiremisser på förslag till tind.
Skrifvelse!-, hvilka inträffat under den tid jag haft äran vara ledamot uti TI.
Exped.Utsk;, härmed Vördsamt tillkännagifva de svårigheter, hvilka härvid mätt Utsk., thiir det häiidt att dessa ålerremisser någon gång grundats deruppå, alt Utsk., följande de af resp.
Stånden ilian anmärka, godkända utsk:helänk:n, dessa betänkm, med vissa för uppställningen behöflign förändringar, till det mesta afskrifvit; stundom åter uppå Ulsk:s förmenta uluraktlåtenhet att dylika betänk:n uti deras helhet afskrifva; och nu sednast har Utsk. ifrån ett annat Stånd fått emottaga en återremiss på deri grund, att Exped.Utsk. icke användt de uti det godkända utskibetänk. upptagna motiver, hvilket val varit förhållandet, men skett derföre, att Exped.Utsk. funnit Samina
Stånd icke hafva antagit det resultat, till hvilket dessa motiver hörde, utan Utsk. alltså ansett sig föranlåtet anföra sådana motiver, de der ledde till det åsyftade resultatet.
Att dessa mina framställningar, rör:de tilldragelserna inom H. Exped.Utsk., icke kunna föranleda lill någon åtgärd å H. R. o. Ad.-s sida, finner jag nogsamt.
Jag har dock ansett mig böra inför mitt Stånd sådant anmäla.
Detta tillkännagifvande hade visserligen lämpligast bort göras på samma gång sorn Gr.
Frölichs skriftl. gjorda afsä . 8 H. 17 i3o Den 4 December f. m. geise ifrån dess ledamots-befattning inom H.
Exped.Utsk. upplästes.
Jag var ock beredd derpå och begärde, på sätt prot. för den dagen eller den 2 Dec. utvisar, ordet, så snart Hr Grefvens berörde anförande blifvit uppläst; men då Hr Frih. o. Landtm., oaktadt derom af mig gjord vördsam framställning, förklarat sig ieke kunna då föredraga de ml ifrågavar. prot.uldrm ifrån llögv.
Preste- och Vallöf]. BorgareSt:n, hvilka jag ansåg äga ovillkorlig gemenskap med detl af flr Grefven skrift!, anmälda afsägelsen, afstod jag likväl derifrån, för att nu uti ett sammanhang kunna få yttra mig; ocii får jag slut!., hvad dessa prot.utdr. vidkommer, endast vördsammast förnya min här ofvan gjorda anhållan att desamma mätte läggas lill handlingarna, Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt sedan den nu lill ord för. i Exped.Utsk. invalde ledamot of R. o. Ad. icke vore ordför. i något annat TJuk., R. o.
Ad. torde finna, att de från Borgare- och PresteSlm ankomna prot.utdr. icke erfordrade annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Hr L i 11 j e n s t o I p e, Axel Fredr., uppläste följande:
De sednaste tilldragelser inom H. Exped.Utsk.., å hvilka jag uti ett föregående anförande tagit mig friheten hJntyda, hafva hos mig ytterligare stadfästat öfvertygelsen om olämpligbeten af en och samma persons inväljande till ledamot uti flera än ett Utsk., särdeles om ordförande-befattningen, såsom erfarenheten så väl vid förflutna riksdagar, som ock nyligen vid innevar. riksdag visat, derigenom skulle komma att tillfalla den sålunda valde.
Under de stridigheter, hvilka inom nämnda Utsk. förefallit, rör:de ibland annat grundlagsenligheten deraf, alt Utskts ordför. derjemte fungerade såsom ordför. uti ett an nat Utsk., har jag tillhört minoriteten, eller deras mening, hvilka ansågo något hinder derföre icke uti grundlagen förefinnas, samt att, när ett sådant förhållande beklagligtvis inträffat, någon utväg att undanrödja detsamma för närvar, icke funnes.
Jag anser deremot, att man bör vara omtänksam uppå att, medelst någon bestämd föreskrift, afböja det sådant framdeles skall kunna inträffa; och det är derföre jag nu vågar vördsamt hemställa, huruvida icke H. R. o.
Ad. behagade finna lämpligt besluta den ändring uti ig §:n Ridd.Ordn., hvarigenom stadgades, att electorerne, vid val till utsk.ledamöter, icke må viilja en och samma person lill ledamot uti flera än ett Utskott.
Om remiss häraf till H. Ridd.Utsk. anhålles.