Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att yngre befäl ur infanteriet, sorn lö ^ göra vid fot-artilleriets årliga ökningar, är nödvändigt, på det befS] ej må ^knas. och Fot-artilleri borde inom vore det väl om geViie-trupper äfven danades, hållas *). districten snarligen organiseras, samt ^‘.iV stöUeri, der större läger böra hållas *). hvilket allt lätteligen kunde ske, atmin*. ^ ‘ . j emedan hästar för dem borde anskaffas. 3:o.
Extra roterls-nummer, 3,38b, a* ' o
Då karlar antagas, ingå de till ökande af bataljon n „ 1 a. *) Anm.
Vår armée är för närvar.
i ,,lnad af -enie- eller ingenieur-trnpper, pontnnnierer sapörer och minorer.
Dessa . 1 saKnau s — .t r e......o ...
Un vore fullkornheen r.f - «■ iui iiarvar, i saivnau «> „ , trupper mäste nödvändigt danas i fredstid; åtminstone borde en mindre stam deraf finnas, hvilken vore fullkomligen öfvad i alla dessa corpser tillhörande befattningar.
Denna slam horde varn värfvad, och i fredstid tjenstgöra vid fäslningsbyggnaderna, hvilka derigenom alltid hade tillgång på val öfvnde arbetare och förgångsman, mindre kostsamma än de private arbetare, som nu måste antagas.
Af denna stam borde några soldater commendcras lill lägren, för att der vara monitorer för regtts-sapörernes öfning i fältarbeten.
4:o, Såsom måttstock för en bataljons styrka i manöver, gäller, att den med rösten kan af en enda officer beqvämligen ledas och föras.
I Sverige är man visserligen under manöver van vid små bataljoner; men då fråga är att bland bataljonerna upptaga all tillgänglig styrka, och då högsta antalet bataljoner af befintligt befäl bestämmes, är det onekligen bättre att hafva starka än svaga bataljoner.
Hos oss är den starkaste stam-bataljon, enligt prima plan, 600 man, på 3 led — 200 rotar“ åtta 25 rotars plutoner.
Delta antal rotar i linien anses ock hos oss lämpligast, hvarföre reglementet (omarbetning af 1823 års exercis-reglem.
3:dje afdeln., som nu utgifvesj bestämmer 25 rotars plutoner såsom maximum.
Då till de i linien befintliga 8 plutoner på 3 led
En bataljon af 4oo man i linien på 2 led, med lika många jägare och skyttar, som vid den förenämnda bataljonen, eller inalles 632 man, äfvensom en af 4oo jägare på 2 led, med bakom sig 64 skyttar, framställa alla lika front i linien som den förstnämnda, d. v. s. 200 rotar, och kunna således hvar och en, oaktadt sin, genom i orten befintliga eller uppbådade beväring, eller ock på annat sätt uppkomna olikhet, manövrera tillsamman, understöda och aflösa hvarandra, utan att olikheten åstadkommer luckor och rubbningar i linien; hvarpå likväl ej någon särdeles vigt bör läggas, om manövern blir så enkel som den bör vara.
Beslår bataljonen af 800 eller 600 man, inberäknas skyttarne bland de 200 jägarne.
Uppställes linien alltid på 3 led, blir rotarnes antal naturligtvis mindre än på 2; och som linien skall åtföljas af 4 plutoner jägare af lika många rotar som liniens, rättas ock jugarnes antal derefter.
Uppbådas icke ett större antal beväring, uppställa reg:tena, oberäknadt döpöt-bataljonen, endast 2tne fäljtbataljoner.
Uttages deremot så stort antal beväring, att plutonerne i dessa bataljoner hvardera öfverstiga 2.5 rotar, måste hvarje fällbalaljon till manöver delas i 2tne, d. v. s. två compagnier till manöver (i öfverensstämmelse med hvad redan enligt 1791 års reglem. för lätt infanteri, ägt rum, då couipagnierna öfverstigit en bestämd styrka) formera en bataljon, och regftet, förutom en de'pot-bataljon af lika styrka med manöver-bataljonen, således, i enlighet med hvad tableauen upptager, lefnna 4 manöver-bataljoner.
Genom formeringen blifva fältbataljonerne, så väl i afseende å styrelse som ekonomi, oförändrade, icke allenast då’ så stort antal beväring uppbådas, att de hvardera böra delas i 2tne manöver-bataljoner, utan äfven vid de reg:ten, der så mycken beväring linnes och mäste användas, alt hvarje compagni kan och bär manövrera enskildt såsom bataljon.
Sedan åter styrkan, i följd af afgång, minskats, förenäs lätteligen 2:ne compagnier till en manöver-bataljon, eller sammanslås alla fältbataljonens compagnier.
Behofvet för dagen, — för ögonblicket, — uppfylles genom formationen lätt.
Den gör det möjligt att, med afseende å termin och öfriga omständigheter, för tillfället bestämma, om manövern bör utföras med stora eller \
I små bataljoner; att då terrainen är öppen, använda stora, och att då den blir afsvuren, vägar tillstöta sorn måste följas, eller i öfrigt detacheringar från fällbataljonen blifva nödiga, genast bilda små bataljoner; allt utan rubbning af den primitiva organisationen ('emedan 4 comp. aro
Förhållandet blir enahanda i fråga om aflöning, underhåll och redovisning, samt delning eller återförening af tross rn. m.; ty de taktiska delarna, brigad & bataljoner, blifva alltid desamma som de ekonomiska i regtte, bataljoner och compågnier.
— Ett linie-compagnis styrka är, enligt prima-plan, i5o raan; vid en af arne compågnier formerad 800 mans manöver-bataljon, skulle styrkan fördubblas, och vid en 600 eller 4°° mans, uppställd på 2 led, endast ökas med 5o man; — en tillökning, som visserligen icke i och för vården af compagniet kan anses öfverdrifven, då man besinnar den betydliga styrka hvaraf ett compagni vid arbetscommenderingar varit formeradt, synnerligen om corporalernes antal ökas ur stammen för sådant tillfälle till en premier- och en secund-corporal för hvarje 25 man.
För utförandet vore likväl nödigt, att det erforderliga tillökade antalet corporaler, beräknadt efter den styrka, som enligt tableauen kan uppställas, uttogs (under t. ex. den redan befintliga benämningen: vicc-corporalcr), och lika med de öfriga, under befälsmötena tjenstgjorde.
För jägarne afses särskildt beful.
De böra vara lika klädde med linien.
Jugarnes organisation under fred bör särskildt närmare bestämmas; (hvilket sednare ock skett genom general-order d. 8 Sept. 1857).
Vid t2 I n Panter Finnes enligt stal:
Regements-chef Regements-qvartermästare 1.
Majorer ' 3.
Regeroents-adjutanter 2.
Bataljons-adjutanter Compagnie-chefer 8.
Andre Capitainer 4* 1 :ste Lieutenanter 8. 2:dre d:o 8.
Under-lieutenanter 8.
Fahnjunkare Sergeanter . . . : : ; . ■ — rr. Fourirer . 16.
Summa enligt stat belintl. befäl: Reg:ts-chef 1. Reg:ts-qvar. 1.
Majorer 3.
Comp-offic. 38.
Und.-ollie. 38.
12 linie-infanteri-reg:ter, betecknade i tableauen med (*) hafva såledesenligt stat 4 officerare hvartdera mer än som för formationen fordras, samt skulle, i nödfall, kunna hafva 6, emedan jägare-befalet vid depöten möjligen kunde undvaras, derföre alt jägarne endast ur fältbataljonerna borde completteras, och blefve sålunda högsta antalet, för flera andra vigtiga ändamål disponibelt officers-befäl vid nämnda 12 reg:ten, blott 72.
För depöt-bataljonen är lika mycket befäl beräknadt som för manöver-bataljonen, derföre alt man ansett del proportionsvis fordras mer befäl lör att bilda trupper, än att föra dem, sedan de blifvit disciplinerade och exercerade *).
Härigenom är ock den x-eg:ls-officer, som enl reglementet bör för ekonomien vara hemma, i activ tjenstgöring.
Bland underofficerare är icke en 2:dre fahnförare upptagen, men så val härtill, sorn till plutoners förande, kunna, då så fordras, corporaler tagas,och erforderligt antal riktbefäl bland manskapet utses.
Sju linie— reg:ten, betecknade i tabl. med (**) hafva 34 officerare hvardera och således jemnt så många som fordras; men endast 34, och således bristande antal underofficerare,, hvilket af corporaler bor kunna ersättas.
I afseende å jägare-befälet vid de'poterne, gäller bär samma anmärka, som vid de förenämnda reg:tena.
1 öfrigt bör det observeras, att endast divisions-chefer kunnat af officers-befälet utses, hvarföre det blir högst angeläget, att eliter bland de bildade inom bevär:n uttagas och danas till befäl, dels för att kunna ersätta den brist utöfver förenämnda tillgång, som genast vid ett krigs början uppslår, genom stabs, artilleri m. fl. officerares uttagande, samt genom sjuka och tillfälliga vacancer, och dels för att sedermera inträda i de under kriget afgångnes stalie **). 6:0.
Depot-befälet med sin stam qvarblifver alltid hemma såsom exercisskola, utan afseende på det större antalet classen beväring som till en början gå i fält.
Då döpot-bataljon utgår i fält, skall alltid nytt befäl och stam-manskap från krigsorten hemsändas för depöten, hvarvid tillses, att äfven utaf dem comuienderas, som under kriget särdeles utmärkt sig, på det depöten ej må urarta till en samling af i krig mindre dugliga, och den krigiska anda derigenom uteblifva, som man vid de'pöten bör söka att, så fort möjligt ar, införa och underhålla. 7:0.
Då i fält, genom afgång, stora olikheter i compagniernas styrka inom fält-bataljonen uppknmmer, bör manskap fran de starka compagnierna delacheras till de svagare, samt der förblifva tills, genom bevärtsmanskaps ankomst fran hemorten, compagniernas styrka kan jernnäs.
Till den ändan bör bataljonens manskap vara numreradt ifrån x i en nummerföljd genom alla compagnierna, på det oreda i räkenskaperna icke 111a äga rum, sålunda: i:sta comp. i fr. x till och med i5o, 2:dra (];0 i5i — — 3oo. 3:dje d;0 3oi — — 4;5°. 4:de d:o 451 — — 800.
Den beväring, som förstärker bataljonen, får nummer från och med 601 t. o. m. 1664. 8:0.
Ordinarie-stammen bör alltid under krigstid hållas fulltalig, på sätt att de af bevär:s-manskapet som önska blifva ordinarie och äro laska och fullt dugliga dertill, i rote insättas; hvarom hemmavar. reg:ts befäl underrättas.
Derigenom har man vid fredsslutet en fulltalig, väl öfvad och krigsvan annee, som duger till stam. 9:0
All beväring borde med stamtrupp införlifvas, och usta ledel utgöras af sådan trupp; men stammen *)
Det påräknade öfverskollet blir således endast 48.
„ „ .. ... **) Levinsen borde upphöra; ty annars kan inträffa, att el.tor svårligen erhallas, eller mahanda t. o. ra. att de till befäl danade och påräknade clilcrne icke sjelfvc vid krig infinna sig. 5:o.
All befintlig styrka bör kunna uppbådas, och för strid ordnas.
Väl torde icke hela Rikets styrka på en gång behöfva upptagas, men vissa, af fiende anfallna eller hotade, districters eller orters *).
Uppställer hvarje indelt inlanteri-regtte 2 tält, d. v. s. 4 manöver-bataljoner, och en de'pot-bataljon, så kan ock, i det närmaste, all beväring af armeen emottaga*.
De 4 ahlsta, sorn exercerade antagna, classerna, ingå i fältbataljonerna; den 5;te, yngsta, oexercerade, bör ingå i depöten.
Härtill är i hög grad nödigt, att exercistiden i allmänhet förlänges, men att, framför allt, befäl & stamtrupp sorgfäliigare undervisas och öfvas än hittills, hvarföre tast ruet iöns-compa "nier j ordentliga mölen å cg na mötesplatser samt större lager oundgängligen erfordras.
Väl kan och måste planen för formationen derförutan äfven, då nöden är för handen, utföras; men i sådant fall med stor uppoffring af penningar och folk.
Utan tillräcklig öfning, måste flera led och djup slagordning alltid begagnas; således mer än annars erforderligt manskap uppbådas, underhållas och användas, samt följaktligen större kostnad och mansspillan åstadkommas.
Klok hushållning med medborgares både lif och egendom fördrar således öfning i krigsyrket.
Att ett ringare antal befäl kan, så väl under marscher, sorn på stället, vårda en något exercerad trupp, är redan nämndt; — att åter det befäl regtlenas stater (K. brefvet d. 2 Febr. i8i3) upptaga, är för formationen och manövern tilli fick ligt, synes af följande: i-Regementer.
Erfordras under manöver:
Reg:ts-clief (und. manöv.
Brig.-chef) 1. Regements-qvarlermästare 1. 1: sta Fall-bataljonen: t:sla Månöver-bataljonen: Major 1.
Regements-adjutant r. 4 Linie-divisionschefer 4- ' 4 Linie-plutonschefer 4- 2 Jägare-divisionschefer 2. 2 d:o plutonscbefer 2. 1 Fahnjunkare i fahnpluton 1. lidra Manöver-bataljon : Chef 1.
Batalions-adjutant 1. 6 Divisions-chefer 6.
G Plutons-cbefer 6. 1 Fahnjunkare i riktphiton 1.
Summa af i:sta Faltbataljon Major 1.
Comp-offic. 14.
Und.-ollie. 15. •2:1ira Fall-bataljon: 3:e och 4-'e Manöv.-bat., likaledes Major 1.
Comp.-offic. i4- Und -offic. 15.
Dépol-batalion : (Lika med en Manöver-bataljon.)’ Major 1.
Batal jons-adjutnnt I.
6 Divisions-chefer G. G Plutons-cbefer 6. 1 Fahnjunkare i fahnpluton 1. anaCTiiuiwtLluwatwuw» 1- t—rnir--"-rn»»»—» Utisk» E9EEI *xBP*s2£3C&zjtuEBEBxsvnat*m 1 m 1 if imwuimi ■vwuviijLwwmLagcawMWw.g.w>msmmmB—a— — ■ml.i »»»nagniwiMiinawanunt
Summa ertord. befäl: Reg:tS-Clief ... 1. Keg:ts-qvart. 1.
Majorer j, Comp.-ollie. j>4- Und.-offic. 38. räcker ej till 200 i linien och 100 jägare
Då staintrupp icke finnes, bör bevär:n förläggas i garnison, eller åtminstone icke förr på fria fältet användas, än den hunnit till fullo blifva exerceräd.
Bevärts-pligten borde utgöras från och med 22:dra till och med 2y:de lefnadsåret, och exercistiden minst vara 20 dagar 2:ne år **).
Det sednare året borde bevärln med stammen införlifvas.
För att än mer befordra det, borde bevärtn i hemorten fördelas emellan stam-compagnierna, hvarigenom den kunde vänjas vid ordning och vid sina ledare under krig. 10:0.
Då contracterna med rusthållarne vid de till infanteri förvandlade rusthålls-regrlena (år 1841 nied 2:dra Orenadier och Westgötha) til lända löpa, är det fördelaktigare, alt 5oo man uppsitta i Östergöthland och lika många i Westergöthland, än att liela Westgötha-i'eg:te uppsilter; emedan urval af befäl kan äga rum; emedan kostnaden för anskaffning af hästar och sadelmunderingar m. m. af 9.:ne provinser lättare kan bestridas än afen allena; emedan ddpot-sqvadronerne lättare kunna fyllas af ynglingar, sorn önska tjena till häst, och måhända sjelfve, synnerligen i det rika Östergöthland, göra sig beridne, då de dertill uppmanas: emedan det afsuttna cavalleriets beväring endast derigenom kan, utan tillökning i befäl, mottagas af det i prov. återstående infanteriet; saint slutligen, emedan en cavalleritrupp i sistnämnda landskap är nödig.
Andra Lif-grenadier- och Westgötha-reg:tet skulle då komma att hvartdera utgöra endast en infanteri-bataljon, fördelad, till besparande af högre befäl, den förra på i:sta Grenadier- samt den sednare på Skaraborgs reg:te,, hvilka reg:ter sålunda hvardera kunde lemna, förutan en depöt-bataljon, 6 manöver-bataljoner.
Uppsittnirigen borde verkställas så att depoter kunde inrättas. 1 1:0.
General-befälhafvare bör erhålla del af formationen under krig, och uppgöra samt till krigsstyreisens stadfästelse öfverlemna en plan huru försvaret, i händelse af hastigt påkommande fiendtligt anfall, inom dess district, skulle utföras, så val allena med districtets stridskrafter, som i förening med de öfriga districtens.
Dervid skulle äfven uppgifvas, huru stor styr..a till kustens (gränsens) Lievakande under krig oundgängligen erfordras, då ständigt borde vara samlad, och hvar den borde ställas, så att minsta möjliga styrka till bevakningen erfordrades, samt hvarest, sedan underrättelse om tillämnad landstigning (öfvergång öfver gränsen) inkommit, hufvudstyrkan borde samlas, för att hastigt kunna uppnå det botade stället, eller, sedan landstigningen (öfvergången) skett, utföra ett kraftigt försvar, ni. 111.
Sådant är angeläget, på det att
General-befälhafvarne noga och ständigt må begrunda hvad till försvaret hörer , och följaktligen göra sig nära bekante med landet, de försvarsmedel det erbjuder, samt huru de böra framkallas och ordnas.
Under långvarig fred, och synnerligen med korta öfningar, är det högst nödigt, att tanken på landets försvar hålles spänd; att allt inom krigsväsendet är ordnadt så, att hvar och en känner sin plats och skyldigheten vid den, hvarigenom all förmåga, när så fordras, genast kan tagas i anspråk. *) Angeläget är att liotade eller anfallne districters liela disponibla styrka kan hastigt uppbådas, och genast på anvista samlingsplatser i sina compågnier ingå; ty om ej sä kan ske, måste man inskränka sig till en jemförelsevis vida mindre styrka , och då uppkommer olägenheterna af: att den blir för svag alf. hindra fienden från att inkräkta landet; att den för krig måste i det närmaste hållas samlad, äfven om fienden endast botar, hvarigenom Statens tillgångar förstöras; att rätta samlingsstället svårligen kan i tid bestämmas, och att, örn samlingsställena blifva flera, styrkan öfverallt kan blifva otillräcklig. *•)
Att bcvär.s-pligtcn icke under krig kan uttjenas, tnges för afgjordt; ty annars inträffar, att det mest öfvade manskapet och de till befäl utsedde lemna sina fahnor, måhända när de bäst behöfvas oell dä en afgörande tid inträffar, hvarigenom bataljoncrne desorganiseras eller t. o. m. upplösas.
Maj c. ni. delandes jag i öfrigt Ulsk:s tanke, att H.
St. må hos K. M. i underd. anhålla om föreläggande af en omfattande plan till försvarsverkets organisation, så att kommande Ständer, i hvad på dem ankommer, må kunna besluta öfver de åtgärder, som erfordras för att befordra den utsträckning af bevärls-manskapets öfning, som bör äga rum. 6:0
Slutligen får jag vördsamt anhålla, det Utsk. ville, med frångående af sitt (sid.
16) anförda afstyrkande yttrande, tillstyrka bifall till hvad K. M. äskat, rörtde förflyttning till Topographiska corpsens stat af de 19,000 rtdr b:co, som för Topogra plaska corpsens arbeten hittills varit på Krigs-collegii fortifications-afdelnings-stat uppförda.
Detta numera oriktiga förhållande har ägt rum sedan den tid, då Ingenieuroch Topographiska corpserne voro såsom a:ne brigader förenade under gemensam chef.
Men sedan corpserne nu äro alldeles åtskiljde, samt slå under särskilda cheler, synes skäl vara, att chefen för Ingenieur-eorpsen må befrias från ali befattning med medel, med li vil kas disposition och redovisning han ingeri annan befattning äger, än att dem på en gång till utassignering anmäla.
Jag yrkar ej detta såsomen lindring i chefens för Ingenieur-eorpsen besvär, ty besväret är snart sagdl intet; men det är statistiskt oriktigt, att anslag föras under rubriker, dit de icke höra.
Hvarföre skall staten för fästningarnas underhåll skyldra med 12,000 rtdrs större utgifter, än som verkligen ägt rum, under det Topographiska corpsens stat visar 12,000 rdtrs mindre kostnad?
Som denna r u b r i k - f ö r ä n d r i n g icke medför ett enda runstyckes utgift för Staten, men bidrager till reda vid bedömmandet af statsanslagens verkliga användande; så vågar jag hoppas, att Utsk. finner skäl vara för handen alt tillstyrka hvad K. M. i detta fall äskat.
(Se vidfogade labol!.) Hr af Dalström, Gustaf Jacob, uppläste följande:
•Vid StatsXJtsk:s förevar, utlåt.
N:o 44> ang:de regler:n af utgifterna under riksstatens 3:dje liufvudlitel, förenar jag mig med Utsk. i flera åsigler, hvilka, under benämning af ”synpunkt, grundsatser och allmänna grunder,” Utsk. anfört öfver Sveriges försvar och stridskrafternas dertill lämpliga utbildning.
Jag gillar således fullkomligt, ”att Sveriges för•”svars-systeme” — hvilket jag likväl bär tager i dess mera inskränkta bemärkelse: stridskrafter — ”bör utgöra ”ett fu 11 b i Idad t helt, hvars delar, beräknade på en kraftfull ”samverkan, böra stå i eli afmätt förhållande till hvarandra; ”att nationens ekonomiska välstånd är en af hufvudkällorna ”för dess förmåga att försvara sig ; att oklokheten grundar ”Rikets trygghet endast på allmän folkbeväpning, eller out”bildade nationalkrafter; men att Sverige bör äga en ai mee, ”sorn är disponibel, d. v. s., att den utan vidlyflliga , förberedande, kostsamma anstalter må hastigt kunna samman - D c ii - M >1 j e. m. ”dragas; och att denna annee bör äga en fre d sfot, hvarifrån den kan utbilda sig lill behöflig styrka; och slutligen, ”alt ändamålet dertill är utsträckning af beväringens vapen”öfningar.
Af varm känsla för fäderneslandets väl , och af djupt grundad öfvertygelse, att dess välstånd, trygghet, frihet och sjelfständighet bar sin borgen i ett vät och fullständigt ordnadt försvarsverk, hembär äfven jag min tacksamhet till detta Utsk., sotn inför nationen uttalat dessa grundsatser, de första kanske, i sådan anda, som utgått från dess delegerade ombud.
Men då min pligt såsom representant, å ena sidan, dertill uppmanat mig, tvekar jag icke, å den andra , alt i min mån ådagalägga de misstag
Utsk. i min tanke begått i valet af medlen till vinnande af dessa för fäderneslandet högst vigtiga ändamål; och då jag går att företaga denna granskning, måste jag äfven vidröra vissa satser, hvilka, inflätade bland förestående sanna grunder, gifva det hela, efter mitt omdöme, pregeln af projecter i tanken , outförbara i verkligheten.
Utsk. säger: ”att.
Rikets försvarsverk påkallar flera betydliga förändringar, och att dessa icke befordras genom be”viljade nya anslag, för att användas i en riktning, om hvars ''ändamålsenlighet R.
St. icke varit i tillfälle att förvissa sig, ”och att på det hela saknas den vägledning, en omfattande ”plan för försvarsverkets organisation hade kunnat lemna,” Likväl hafva R.
St. erhållit K. M:s nåd. propos. i detta ämne, jemte
Statssecreterarens för krigsärendena väl motiverade betänk., grundadt på krigsadministrationens till K.
M. ingifna detaljerade förslag och utredningar med tillhörande aliegater; och hvad annat kan väl Utsk. bil
I ig t v is fordra?
M. icke kan för Utsk. framlägga den allmänna försvars • planen för landet, måste Utsk., efter min tanke, förutsätta, att K.
M:s uppgifter öfverensstämma med densamma, och att de anslag K.
M. äskar, icke sakna ändamålsenlighet.
Och hvartill skulle väl sådant leda, om hvart 5:te år planen för försvarsverket förelädes R.
St., än att dess StatsUtsk., efter nva, förändrade åsigter, skulle finna en sådan mindre ändamålsenlig och önska dess omgöring!
Vårt försvarsverk är icke och kan icke vara beräknadt för ett lustrum , utan för varande och kommande slägters trygghet och sjelfständighet; och derföre har nationen i Regentens hand anförtrott ombesörjandet af denna dess stora angelägenhet.
Likaså är min öfvertygelse, att, på det Sveriges försvarssysteme måtte utgöra ett fullbildadt helt, och dess delar innefatta en kraftfull samverkan , det ej bör kunna bero på StatsUtsk. att förändra dessa delar efter godtycke, d. v. s., bedomina förhållandet de olika vapnen sins emellan i armeen, emedan möjligheten af en rätt samverkan dessa de - Den 7 Maj e. m. 353 lar emellan just derigenom skulle kunna upphäfvas; och lif» ven med förutsatt mycken skicklighet och kunskap hos Utskrs ledamöter, skulle detta bedömmande icke kunna hvila på de säkraste grunder, emedan Utsk. måste sakna kännedomen örn de beräknade villkoren för landets allmänna försvarsplan , utan hvilken kännedom alla organisationsförslager bära stämpel af ensidighet, ofullständighet oell osäkerhet.
Då Utsk. derföre erkänner, att det bör finnas en anne'e, som är disponibel, som ulan vidlyftiga, förberedande, kostsamma anstalter må kunna hastigt sammandragas; d. v. s. en annee, som är väl beklädd, bevarad, utredd, exercerad och försedd med lämpliga trossfordon, och således äger rörlighet och taktisk verkningsförmåga; och då denna annee bör äga en fredsfot, hvarifrån den, genom förut beräknade utvägar, må, under kriget, successivt kunna utbilda sig till behöflig styrka: d. v. s. alt den stående hären skall utgöra en väl bildad stam, uppå hvilken den öfriga styrkan — beväringen — under freden lill en del redan utbildat sig, och med hvilken den är införlifvad , samt att denna stam bör, under kriget, hafva en del af sig i de'pot, hvarest successivt de trupper skola öfvas, hvilka böra inträda i armeens leder, för att ersätta förluster och hålla densamma vid tillräcklig styrka; — da Utsk., säger jag, erkänt allt detta, hav det väl föreslagit medel dertill eller åtminstone sådana, som nu äro tillgängliga?
Utsk. har deremot afstyrkt de anslag, hvilka till förenämnda ändamål varit äskade, och anvisat dem på indragntr, hvarigenom Utsk:s förutsatta vackra ändamål förfelas, och grundsatserna motsägas.
Och huru går det med den förespeglade fredsfoten, den slående hären, den nödvändiga stammen och kärnan för landets stridskrafter?
— Den har blifvit kringskuren, kantad och förminskad; och har väl denna åtgärd blifvit föreslagen efter någon detaljerad plan, hvarigenom påtagligen blifvit ådagalagdt, att det qvarstående just är det passande, är det som behöfs, för att tjena till cadie för att deruppå bilda national-försvaret, eller att deri införlifva vår talrika beväring?
Nej, denna föreslagna åtgärd tyckes hafva berott på ögonblickets ingifvelse eller på möjligheten att få några siffer-beräkningar att gå ihop, samt — ehuru främmande en föreslagen ersättningsfråga för armeen är — för att förnöja andras begärlighet, att åtkomma något vid fördelningen.