Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För controllbokea, då den godkännes af revisorerna, utgår sista gången år i835 700 4oo 140 160 i5o — — 84o 4oo 160 IDO i55o Totalsumma ordinarie och extra stat j c) Bancofullmägtige Berättigas att, sedan en längre erfarenhet af det införda nya bokförings- och redovisnings-systemet lemnat fullständigare insigt af den för detsamma behiifliga tjenstemannapcrsonal, efter discontdircctionens hörande kunna med den här på ordinarie stat uppförda tjenstemannacorps och vaktbetjening göra den förändring till personal och atlöning, som kan finnas lämplig; dock med vilkor, att totalsumman af hvad som på ordinarie stat blifvit uppfördt ej får öfverskridas, och ej heller under titel lön större sammanräknadt belopp utgå
Un efter denna stat.
4 (Tillhör 2Q B. p. 12.) B.
Götheborgs Lånecontor: 1:0 att utgå från och med för år 183S.
4 Directörer, utsedda af och inom Riks-St:n (dessutom 66f r:dr för hvar och en, som hor mer än 2 mil från Götheborg i respenningar.) 1 banco-onibud (utom hälften af dess tilläfventyrs innehafvande lön i Banken) . 1 kamererare 1 ombudsman 1 uste registrator och 1 bokhållare 1 2:drc registrator 1 vaktmästare (arfvode utgår nu såsom julgåfva.)
För laneböckerna och låne-extracterna, då de af revisorerna godkännas (utgå nu med 5o r:dr) 2:0 alt utgå i mån af besparing på Banco-discontens extra stat:
Skrifvarebiträde till fördelning bland tjenstemän på sätt, efter af directioncn upprättadt förslag, Baneofullmägtige förordna . . .
Summa fastställd stat för Götheborgs lånecontor (utom lön m. m. för en cassör, om en sådan pröfvas nödig, enligt särskildt beslut, ) och missräkningspenningar 200 r:dr om året. C. Malmö Lånecontor: 4 Directörer (utom respenningar under samma vilkor som vid Götheborg) . . . 1 banco-ombud (utom halfva innehafvande lön i Banken) 1 kamererare
För hvarje i R:dr B:co.
Särskildt arfvode i333| 800 5oo 666? 333J 200 r333| 800 5oo 666? 5 00 fl -C
P I 3 l-l 3 g- k-- § 1 r C ^ 0 3» a'g 3 5.
B Cfl 2.^ 5 ~ crq 5oo 333? 25 266; i33j 100 66^ 100 66; 334 334 3oo 100 3o 3o 1 ombudsman 1 registrator och r bokhållare
För biträde vid registreringen 1 vaktmästare (arfvodet utgår nu såsom julgåfva.)
För laneböckerna och balance-extractet, då de af revisorerna godkännas .... (har hittills utgått med 4° r:dr.) (Missräkningspenningar för cassarörelsen, 100 r:dr årligen, äro icke upptagna.)
Denna stats förhållande till den af Utsk. föreslagna, utan inberäkning af ersättningen för kamererarne för commissionsrattigheten.
Tillökning:
Arfvode åt kamereraren i Götheborg på publika pappersfonden, utöfver hvad han nu uppbär, b:co r:dr ombudsmannen på d:o d:o 2:dre registratorn d:o d:o För lånehöckerna och låne-extracten, tillökning: i Götheborg 5o r:dr, i Malmö ro r:dr ......
Skopenningar för vaklmästarne vid lånecontoren å 3o r:dr Framtida skrifvarebiträde i Götheborg
Ett arfvode från Bancodisconten En bokhållarelön med gratification lespartng; Tillökning (för att jemna summorna) b:co r:dr Jemnförelse emellan mitt förslag till cassakostnad i Götheborg och den nuvarande: i834 ars kostnad: 2/3:dels proc. provision på 80,000 r:dr vexlade smärre '.edlar ......
Suddning af slitna sedlar 67: 4. 8.
— Missräkningsper agar 200 r:dr 4 transporter af dito i fram och tillbaka Efter mitt förslag: t cassör med 900 r:drs lön, 180 r:drs arfvode, 200 r:dr missräkningspenningar '.
1 cassaskrifvare Suddning (lika med i834) 1 transport af sedlar fram och tillbaka (i proportion mot det furri Summa 5oo i633f 1266! 700 800 433? a55 R:drB:co i633J 1266? 700 1600 433?
255 5oo x 333 J 800 5oo 666
Jag stödde mig härvid på det begrepp örn grundlagens anda och bokstaf, att alla förslag till grundlagsförändringar måste vara af Conslit.Utsk. tillstyrkta för att kunna af RiksSt:n antagas.
Denna åsigt ogillades emedlertid af Ståndet, och jag reserverade mig emot beslutet.
Det skulle i följd häraf vara en besynnerlig inconsequens af mig, om jag nu stillatigande medgåfve den ifrågavar. inbjudningen på ett beslut, som jag anser grundlagsvidrigt.
Jag ämnar dock icke protestera emot framställning af propos. derå, sedan Hr Gr. och Landtm, ej vägrat propos. på sjelfva beslutet.
Det återstår mig nu endast att yrka afslag och begära votering derom, hvilket jag icke heller skall underlåta.
Jag ber att i prot. få antecknadt, att jag icke var tillstädes, då R. o. Ad. fattade det beslut, som nu är i fråga och i afseende på hvars grundlagsstridighet förekommer, att det innefattar åtskilliga nya, af Conslit.Utsk. icke tillstyrkta förslag till grundlagsförändring, deribland exempelvis må nämnas det förändrade antalet af förstärkta Constit.Utskrs personal från 20 till 3o ledamöter af hvarje Stånd.
Hvad åter den nu förevar, inbjtidntsfrågan angår, har Gr.
Horn sjelf ganska naivt framställt sin mening dermed genom följande ord: och har R. o. Ad. genom denna förklaring af Reg.F:s 56 och 8 t den dubbla fördel kunna vinnas etc.
— Nu förbjuder likväl 83 § bestämdt, att någon förklaring af grundlagarna får ske annorlunda än i den ordning, som för ändring deraf är bestämd, d. v. s. att fråga derom blifvit väckt i Constit.Utsk. och att förslaget blifvit af Utsk. tillstyrkt.
Då således det sätt, att medelst inbjudningar till Medst;n tillvägabringa förklaringar af grundlagens rätta förstånd, är alldeles förbjudet, kan jag ej annat än bestrida Gr.
Horns förslag, såsom grundlagsstridig!.
Jag får för min del tillstyrka R. o. Ad. att icke tillåta den af Gr.
Horn föreslagna inbjudningen.
Mina skäl dertill äro följande: för det första finner jag det stridande mot formen för grundlagsfrågors behandling, att inbjuda de öfriga RiksSt:n att frånträda sina beslut, innan Constit.Utsk. inkommit med jemnkn.- förslag; för det andra skulle mänga betänkligheter, ja, till och med mer än betänkligheter kunna anföras emot sjelfva beslutet i den delen, som bestämmer, alt Konungens pro ■ pos:r nödvändigt skola hvila till påföljande riksdagen, om än Constit.Utsk. och samtliga RiksSt:n förklarat sig dermed missnöjda.
Då likväl R. o. Ad. redan för sin del beslutat att som sin gemensamma tanka antaga detta förslag, vill jag icke vidare fästa mig dervid; men deremot finner jag för det tredje, alt redaclionen af R. o. Ad:s beslut är så obe - »4 Den 2 Mars f. m. stämd, att den synes icke vara någonting att bjuda på, utan lämpligast förvaras i vårt eget prot.
Det förundrar mig visserligen ej, att de ledamöter, som protesterat mot E. o. Ad:s fattade beslut i detta ämne, nu bestrida den af mig föreslagna inbjudn. till de öfriga RiksSCn; men åtskilliga anmärkntr hafva dervid blifvit framställda, som röra principer, och hvilka jag anser icke böra lemnäs alldeles obesvarade.
Man har sagt, att denna inbjudn. skulle vara grundlagsstridig i så måtto, att EiksSt:n icke skulle kunna besluta en förklaring af grundlagen i annan ordning, än att Conslit.- Utsk. derom väckt fråga.
Men denna fråga är redan väckt af Constit.Utsk., och så snart Utsk. begagnat sitt initiativ, tillhör det RiksSttn att efter egen åsigt yttra sig öfver den väckta frågan; detta har också E. o. Ad. gjort, och jag förmodar ej, att Ståndet kommer att rygga sitt fattade beslut.
— Man har vidare talat om den mindre formenligheten deraf att inbjuda samtliga RiksSttn att förena s g om en gemensam tanka, innan Utsk. haft tillfälle att söka sammanjemnka de olika besluten.
Jag får i anledn. häraf fästa uppmärksamheten på det särskilda förhållande, som äger rum med grundlagsfrågor, och nuvar.
Constit.Utsk:k grundlagsstridiga förfarande att vägra till sammanjemnkhiog upptaga förslag, som RiksSt:n förklarat såsom deras gemensamma tankar.
För att undanrödja alla anledningar för Utsk. att vidblifva ett sådant förfaringssätt, har jag trott det bästa medlet vara, att alla RiksSt:n söka på förhdnd sammanjemnka sig till ett gemensamt förslag, livarigerom Constit.- Utsk. sättes i nödvändighet att frångå sin håj-dnackenhet, att jag så må uttrycka mig.
Jag nekar för öfrigt icke oformligheten deraf att inbjuda de öfriga RiksSltn att frångå redan fattade beslut; men ännu är icke något kfeslut i denna fråga fattadt, utan blott gemensamma tankar, och det återstår att förena dessa till ett beslut.
— Man har äfven mot redactionen af det ifrågavar. förslaget anmärkt, att den skulle vara otydlig.
Samma anmärkn. har jag redan förut hört göras, och jag vågar derföre, roed den rätt 58 § Riksd.- Ordn. vid justering af ett prot. eller prot.utdr. medgifver, föreslå förslagets förtydligande genom ändring af ett par ord.
Der står i 3. morn.:
Skiljer sig det af R.
St. på ofvannämnda sätt beredda förslaget, i en eller flera delar, från Konungens, hvile de båda etc., och man har sagt, att ordet förslag här icke är nog tydligt.
För min del har jag trott det kunna innefatta såväl ett afstyrkande som ett tillstyrkande; men måhända är det bättre att utbyta ordet: förslag emot utlåtande,* då perioden skulle komma att lyda sålunda:
St. på ofvannämnda sätt beredda utlåt., i en eller flera delar, från Konungens propos.’, Den a Mars f. m. livile de bada etc.
— En sådan lättelse anser jag full— komligen grundlagsenlig! kunna göras och förmodar, att Hr Cederschjölds anmärka, emot redactionen dermed helt och hållet förfaller.
Hvad åter ordalydelsen af sjelfva inbjuda, beträffar, så innefattar mitt förslag blott en uppränning af de motiver, som jag ansett böra laggas lill grund för inbjudningen, utan något anspråk att i detta hänseende dictera R. o. Ad:s beslut, hvilket lämpligast torde öfverlemnas till Ridd.secreteraren.
Jag anhåller att få veta, om R. 0. Ad:s nu ifråga var. beslut blifvit fattadt genom votering.
Landtm, tillkännagaf, att den ifrågavar. delen af R. o. Ad:s beslut blifvit genom votering afgjord.
Vid sådant förhållande och då voter:spropos:n måste hafva blifvit före voteringen justerad, kan ingen vidare justering af beslutet äga rum.
Jag protesterar således emot Gr.
Horns förslag äfven i den detail af frågan, som angår en förändrad redaction af R. o. Ad:s fattade beslut.
Jag anhåller att få förena mig med de talare, som afslyrkt ifrågavar. inbjudn.; men om den af R. o. Ad. bifalles, begär jag, att min reservation får åtfölja till de öfriga RiksSttn.
Jag vädjar tryggt till Hr Gr. o. Landtm., huruvida den af mig föreslagna rättelse i redactionen af R. o. Ad:s fattade beslut kan anses grundlagsstridig, och jag anhåller blott att få fästa Frih.
Cederströms uppmärksamhet på stadgandet i 58 § Riksd.Ordn., der det heter:
Vid justering af prot. eller prot. utdr. kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer.
Detta stadgande är så tydligt, att det väl aldrig lärer kunna bestridas mig att, innan det afgående prot.utdr. blifvit justeradt, få ändra ett ord i den af mig uppgifna redaction, som blifvit af R. o. Ad. antagen, enär ingen ändring i sjelfva beslutet derigenom uppkommer.
Utan att ingå i det ämne, som nu egentligen är föremål för discussionen, utber jag mig blott få yttra, att jag för min del ej anser grundlagen lägga något binder i vägen för den af Gr.
Horn föreslagna rättelse i redactionen af R. o. Ad:s fattade beslut.
Vore frågan att på något sätt ändra meningen af beslutet, skulle jag vara den förste att bestrida en sådan åtgärd; men då här endast är i fråga att förtydliga meningen genom ändring af ett ord, som på iutet sätt förändrar be - lG Den a Mars f. ra. slutet, kan jag ej nnna Hr Gr. o.
Landtm, förhindrad att derå göra proposm.
Mig synes, att innan man öfvergår till frågan om beslutets justering, vore det i sin ordning att först afgöra, om någon inbjudn. skall äga rum eller icke; ty om den ej beslutes, är besväret med redactionsförändringen alldeles onödigt.
Hr Lefren, Job. Pehr:
I anledn. af den siste talarens yttrande får jag förklara, att vid den förestående voteringen, om inbjudning skall äga rum, beror sakens utgång mycket på ordalydelsen af det beslut, hvari man skall inbjuda de öfriga RiksSt:n att instämma.
Det är således angeläget att först afgöra, hvarom man går att votera.
För min del underkastar jag mig Hr Gr. o.
Landtnäs förklaring, huruvida den föreslagna ändringen får ske; men i alla händelser begär jag att få veta detta först.
Till den siste talarens närmare eftersinnande torde jag få erinra, att Gr.
Horns förslag numera innefattar 2:ne frågor: 1:0 om inbjudn, på B. o. Ad:s fattade beslut skall äga rum, och 2:0 om, för att göra denna inbjudn. mera antaglig, det redan justerade beslutet skall jernnkas i ordalagen.
Vid sådant förhållande bör det väl i främsta rummet afgöras, om inbjudn. skall ske, och först derefter kan frågan om termernas förändring upptagas, emot hvilken sistnämnde del af Gr.
Horns förslag Frih.
Cederström likväl redan anmärkt, att den strider emot grundlagen.
Jag tager mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att ehvad inbjudning till de öfriga RiksSttn sker eller icke, måste det vara lika angeläget att få B. o.
Ad:s beslut så tydligt som möjligt, och då jag tror 58 § Biksd.Ordn. berättiga Ståndet till en sådan ändring i ordalagen, som här blifvit föreslagen, anser jag, lika med Hr Lefre'n, att den frågan bör först afgöras, dervid jag förmodar, att ingen skall vara missnöjd med ett förtydligande af det beslut, R. o. Ad. redan fattat.
För min del instämmer jag med Gr.
Horn såväl i hufvudfrågan som i afseende på redactionsrältelsen.
Hr Cederschjöld: Gr. florn har sökt visa, att den af R. o. Ad. antagna redactionen icke är så felaktig, som jag trott, särdeles om en liten rättelse i ordalagen medgifves, på sätt den värde talaren föreslagit.
Min anmärkning syftade dock icke på den af Gr.
Horn omnämnda otydligheten, utan på något helt annat, af större vigt.
I 3 mom. står nemi.: "Vill Konungen hos R.
St. föreslå någon ändring ”i grundlagarna, höre han Statsrådet, och öfverlemne sebalt sin propos. jemte Statsrådets tankar deröfver till R.
Den i Mari f. ra. *7 ”St., sora genast, utan att om denna propos. förut öfverlägga, uppdrage Constit.Utsk. att till R.
St. derom afgifva sitt ”utlät., hvaröfver RiksSt:n må äga att öfverlägga, ”på sätt ofvanföre i denna § stadgadt är.”
Men nu är ofvanföre stadgadt, att anmärkntr kunna i RiksSt:n göras, hvilka få såsom gemensamma tankar skickas tillhaka till Utsk., och K. proposrr skulle således få behandlas på samma sätt.
Jag har val af Gr.
Horns yttranden funnit, att hans mening icke varit sådan; men lagtexten måste tydas, sådan den är, och den synes mig på detta ställe så otydlig, att den sannolikt skulle föranleda till ofta förnyade tvister om rätta meningen.
Jag instämmer med Frih. Cederström, att ifrågavar. inbjudn. är olaglig, men icke derföre, att R. o. Ad:s beslut innefattar nya, af Constit.Utsk. icke väckta frågor, ty i den delen är jag icke af Frih.
Cederströms mening, utan derföre, att inbjudn.förslaget innehåller, att R. o. Ad. skulle hafva fattat beslut 0111 en förklaring af 56 och 8i §§ Reg.F.; ty alt besluta en förklaring af ett grundlagsstadgande är, efter min tanka, olagligt, och Gr.
Horn svnes mig icke hafva vederlagt den i detta hänseende framställda anmärkningen.
Den adle Grin liar väl trott, att Constit.Utsk:s eget förslag varit initiativ till förklaring af ifrågavar. §§; men Utsk:s förslag innefattar initiativ, icke till förklaring, utan till förändring.
Af delta skäl anser jag in bjudn. olaglig.
Jag vill för öfrigt ej ingå i någon pröfning af hvad 58 § Riksd Ordn. stadgar; men om man vill tyda detta stadgande derhän, att fattade beslut kunna omredigeras, får jag förklara, att jag för min del anser stadgandet endast gälla för enskilda ledamöters yttranden , icke för RiksSt:ns beslut.
Om t. ex. det nu i fråga komna beslutet skulle kunna ändras, på sätt man föreslagit, så mäste det medgifvas, att med ändringen af ordet: förslag, till utlåtande, afsiglen är att få en annan mening uttryckt, än beslutet för närvar, uttrycker, emedan förändringen annars vore alldeles öfverflödig.
Detta lärer vara påtagligt utan någon tolkning af 58 §, och på denna grund förenar jag mig äfven i detta hänseende med dem, som varit af motsatt mening med motionären.
Hr Cederschjöld har ytterligare velat fästa uppmärksamheten på en annan förment felaktighet i redactionen af R. o. Ad:s beslut, hvilken, efter den värde ledamotens tanka, skulle bestå deri, att redactionen af 3 mom. icke tydligen skall uttrycka, att Konungens propos:r i grundlagsfrågor alltid böra hvila till påföljande riksdagen, utan att den kunde tydas derhän, att R.
St. deruti skulle kunna vid första riksdagen göra jemnkningar förmedelst anmärkn:r, som RiksSUn förklarade såsom sina gemensamma tankar.
Jag anhåller i anledn. häraf, att Hr Cederschjöld behagade 20 H. 3 x8 Den a Mart f. m. något närmare påse innehållet af R. o. Ad:s ifrågavar. beslut, då jag tror han skall finna, att i 3 mom.
RiksSt:n* rätt till öfverläggning och anmärkntrs framställande endast har afseende på Constit.Utskrs utlåt., icke på Konungens propos.T.
Om några gemensamma tankar är för öfrigt här icke fråga, utan endast om anmärkn:r på samma sätt, sorn nrimärknir göras emot hvarje annat Utsk:s betänk:n.
Men dessa anmärkn.T kunna afse antingen ett rent tillstyrkande elier rent afstyrkande af den K. propostn, eller ock för det tredje uppgörande af ett contraförslag, och i begge de tvenne sistnämnda fallen skulle R.
St:s utlåt, komma att hvila jemte den K. propostn. — Hr Hjärne har vändt sig emot ordet: förklaring, som förekommer i mitt ir.bjudntsförslag.
Jag har dock, efter att först hafva motiverat inbjudn., i slutet af förslaget uttryckt mig sålunda: och har R. o. Ad., genom denna förklaring af Reg.Fts 56 och Bi §§, trott den dubbla fördel kunna vinnas etc.
— Det är således först genom de olika beslutens sammanjemnkning till likhet med R. o. Ad:s, som förklaringen till— vägabringas, utan att man derföre sagt, att den sker omedelbarligen i RiksStrn.
Det är blott en önskan, att man i grundlagsenlig väg må komma till en förklaring af ifrågavar. §§. — Hvad åter angår Hr Hjärnes aninärkn. mot den af mig föreslagna redactionsföräudringen i sjelfva beslutet, så får jag ännu en gång fästa uppmärksamheten derpå, att genom utbyte af ordet förslag till utlåtande meningen på intet sätt ändras.
Utsk. har sjelf föreslagit en ändring i motsatt riktning, eller insatt ordet förslag i stallet för utlåtande, och mitt förslag afser i detta hänseende blott mera tydlighet.
Så vidt jag kunnat fatta, är det Gr.
Horns mening, att när R.
St. ej finna sig belåtna med en af Konungen föreslagen grundlagsförändring, skola de äga att uppgöra ett contraförslag.
Men då är det också nödvändigt alt bibehålla ordalagen, sådana de äro i R. o. Ad.'s redan fattade beslut.
St. på ofvannämnda sätt beredda förslag, i en eller flera delar, från Konungens, hvile de båda etc.; och här menas således sjelfva det uppgjorda contraförslaget, icke Utsk:s raisonnement eller utlåt, öfver den K. propostn.
I följd häraf tror jag beslutet, sådant det nu är, vara vida bättre för meningens uttryckande, än den af Gr.
Horn föreslagna redactionsförändring.
Hr Cederschjöld skulle hafva rätt i sin sednaste anmärkn., om det alltid vore fråga om ett contraförslag, då R.
St. ej vilja antaga den K. propos:n; men de kunna äfven yttra sig med rent afstyrkande.
För min del bar jag väl trott, att ett sådant afstyrkande äfven kunde kallas ett förslag, och att någon otydlighet i beslutet således Deii % Mais f. m. *9 icke förefanns; men dä andra funnit uttrycket i detta afseende otydligt, har jag ansett lämpligast att utbyta ordet förslag emot utlåtande, enär detta sistnämnda ord otvifvelaktig! kan innefatta såväl till- elier afstyrkande som contraförslag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, innan frågan kunde framställas om inbjudn. till de öfriga RiksSttn, H.
Ex. ansåg det vara nödvändigt, att ordalydelsen i inbjudningen blefve uttryckt, hvarföre H. Ex. nu hemställde, om R. o. Ad. biföll det af Gr.
Horn föreslagna förtydligande af R. o. Ad:s beslut.
Då Hr Gr. o. Landtm, nu gjort propos. på den ifrågasatta redactionsförändringen, anhåller jag att få veta, om sjelfva inbjudnrsfrågan numera skall anses afgjord, eller ännu är oafgjord. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han sagt, att, innan frågan om inbjudningen kunde till afgörande framställas, det först måste afgöras, om R. o. Ad. instämde uti det begärda förtydligandet uti hufvudfrågan. H. Ex. förnyade derefter sin nyss framställda proposm.
Ex. yttrade, att det ej varit för honom möjligt att af svaren utröna, hvilken mening vore öfvervägande.
H. Ex. uppläste derefter den ifrågavar. perioden af beslutet, sådan den skulle blifva med den af Gr.
Horn föreslagna rättelse, nemi.:
St. på ofvannämnde sätt bered da utlåt, i en eller flera delar från Konungens propos., hvile de båda 5tc.; hvarefter H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i denna redactionsrättelse.
Ropades åter ja och nej. H. Ex. yttrade, att, då han ej kunnat af ropen utröna, hvilken mening vore öfvervägande, H.
Ex. vore satt i den största förlägenhet.
För att komma till ett slut, anhåller jag, att vi få votera öfver begge frågorna på en gång, så att Gr.
Horns inbjudn. med den föreslagna redactionsförändringen i beslutet införes i ja-propos:n, och afslag så väl å det ena som det andra i nej-propos:n.
Man får på detta sätt erfara, huru många vilja tillåta ändring af ett redan justerad t beslut.
Icke seende saken alldeles på samma sätt som Frih. Cederström, får jag förklara, att ehuru jag icke deltagit i fattandet af det beslut, som nu är i fråga, har jag ingenting deremot, men att jag anser det vara högst angeläget, att, sedan beslutet blifvit fattadt medelst votering, dervid voter.propos:n blifvit justerad och Den a Mari f. m. tned klubbslag stadfästad, någon förändring deraf icke ma kunna äga rum.
Om saken är af mindre vigt nu, kan den blifva vådligare en annan gång.
Jag mäste således säga nej till den föreslagna redactionsförändringen, men har ingenting emot sjelfva inbjudningen.
På grund häraf anhåller jag, i motsats mot Frih.
Cederström, att frågorna få särskildt afgöras, samt att Hr Gr. och Landtm, behagade ännu en gång förnya den gjorda propostn, dervid jag önskade, för att komma till ett slut, att Hr Gr. o. Landtm., nuancerna i svaren må blifva huru svåra att urskilja som helst, täcktes förklara antingen ja eller nej såsom öfvervägande, enär jag förmodar, att Ståndet i allt fall låter dervid bero, utan att votering behöfves. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppläste ånyo den under öfverläggning varande perioden, sådan den genom rättelsen skulle blifva, samt anhöll, att Ståndet så allmänt som möjligt behagade besvara den propos., H. Ex. ämnade framställa Gr.
Jag anhåller att, innan propos. ånyo framställes, Hr Gr. o. Landtm, äfven behagade låta uppläsa den oförändrade redactionen af beslutet, på det de ledamöter, som tilläfventyrs ej påminna sig ordalagen deri, må desto lättare finna, hvari den föreslagna rättelsen består.
Den ifrågavar. perioden, utan det begärda förtydligandet, upplästes, så lydande:
St. på ofvannämnda sätt beredda förslaget i en eller flera delar från Konungens, hvile de båda &c. Hr Cederschjöld:
Jag hemställer, om icke Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos. på begge frågorna på en gång, såsom Frih.
Cederström föreslagit, helst jag förmodar, att alla de, som vilja bifalla inbjudn., tillika äro belåtna med den föreslagna redactionsförändringen, och de ändra tvärtom, Gr.
Jag instämmer likaledes i Hr Cederschjölds begäran, ehuru på andra skäl.
Jag hoppas nemi., att ingen af dem, som vilja bifalla inbjudningen, skall finna sig så bunden af formen , att han för den obetydliga redactionsförändring, som här Sr i fråga, skulle afslå sjelfva hufvudfrågan, och jag önskar således att få begge frågorna på en gång afgjorda, för att få bifall till begge.
H, Ex, Hr Gr. o.
Landtm, yttrade, att H. Ex. väl ej funne det af Hr Cederschjöld föreslagna sätt att komma från saken så alldeles öfverensstämmande med vanlig ordning, men förklarade tillika, att H. Ex., i fall R. o. Ad.
Önskade, att en sådan utväg vidtoges, icke ville lägga deremot något hinder, då H, Ex, ej fann den stridande emot grundlagarna.
Jag anhåller att få veta, om prot.utdr., I>«a a M»r» f. n. 31 rör:de R. o. Ad:s ifrågavar. beslut, ännu förevarit till justering.
UndertecT.n R i d d.Secret.:
Då i sista plenum prot.- utdr. 11 pj>!nt<• s lill justering, begärde Gr.
Horn ordet och afgaf -ill i 11L) j 11 cl 1 llsfo rs lag, som begärdes på bordet tillika me<l prot.utdr., hvilket sålunda ännu icke blifvit justeradt.
Vid sådant förhållande ser jag intet hinder att afgöra inbjudnrsfrågan särskildt och att, alldeles oberoende deraf, besluta om förtydligandet af R. o. Ad:s fattade beslut.