Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dör LandtMarskalk, anhålle Ridderskapet och Adeln hos Kongl.
Maj.t i underdånighet om en annans utnämnande; och företrädes LandtMarskalkens ställe af den efter Matrikeln förste närvarande Ledamotenj intilldess LandtMarskalk af Kongl. Maj.t i Nåder blifvit utnämnd.
Jag hemställer, om ické sista meningen af den upplästa redaclionen bör utgå, tyhvemsotn skall företräda LandtMarskalkens ställe, är redan bestämdt uti a.3 §.
Antingen man 36 H. 228 Deri 7 Augusti f. m. således instämmer med Herr af Ekenstam eller Grefve Posse, är dock sista meningen, öfverflödig. f , ... . i 1 » - • t Herr Cederschjöld:
Så länge ej i Riksdagsordningen är stadgadt, huru i de andra Stånden förhållas skall, om någon Talman med döden afgår, anser jag allt stadgande om LandtMarskalken i detta afseende öfverflödigt.
Undergår deremot Riksdagsordningen i detta fall någon ändring, så faller af sig sjelf, att RiddarhusOi dnin-. gen skall rättas derefter.
Att Ståndet skall begära en ny LandlMarskalk, är en föreskrift, som ej behöfves.
Maj:t vet nog ändå, att Ståndet behöfver en Landtmarskalk.
Jag afstyrker således allt stadgande härom, såsom öfverflödigt; och allt öfverflöd i Lag är otjenligt.
Herr Ribeii:
Lika med den sista Talaren finner jag den ifrågastäldte §. vara öfverflödig, men om Ridderskapet och Adeln skulle anse den böra i nya RiddarhusOrdningen införas, vill jag blott hemställa, om ej den i Grefve Posses förslag nämnde anhållan kunde uteslutas.
Maj:t utnämner nog ändå LandtMarskalk , och anser jag derföre en anmälan vara riktigare.
Hufvudsaken är att bestämma, hvem som företräder LandlMarskalkens ställe, och hvem som skall kalla Ridderskapet och Adeln till sammanträde.
r - Den 7 Augusti f. m. 229 Grefve Posse:
Jag har äfven varit af den tanka, att §. ej var behöflig, ända till dess Grefve Mörner fästade min uppmärksamhet derpå, att 23 §.
Riksdagsordningen börjar med dessa ord: ”Samma dag, ”då Riksdagens öppnande kungöres, ul”nämne Konungen LandtMarskalk för Rid”derskapet och Adeln etc.”
Der står icke, att Kongl. Maj:t eger rättighet, att sedermera under Riksdagens lopp utnämna LandtMarskalk; och som det skulle kunna hända, att man bestridde Kongl. Majit denna rätt, sedan första dagen af Riksdagen är förbi, anser jag ett stadgande härom böra i RiddarhsnOrdningen införas.
Hvad sjelfva redactionen angår, är jag förekommen af Herr Riben, och anser äfven att ordet: anhållaj kan utbytas emot anmäla.
Den sista värde Talaren har trott, att nödvändigheten fordrade, det man utsatte, huru förhållas skall}, om LandtMarskalk dog, emedan Grundlagen blott föreskrifva' att Kongl. Maj:t första dagen af Riksdagen kan utnämna LandtMarskalk.
Jag får då erinra, att Grundlagen i detta afseende föreskrifver precist detsamma, om de andra Ståndens Talmän, som angående LandtMarskalken.
Och Kongl. Majit lär väl icke behöfva auctorisation af RiddarhusOrdningen att utnämna ny LandtMarskalk i den afgångnes ställe; lika litet sorn
Ilan väl skulle a3o Den 7 Augusti f. ro. låta Talmansstolen stå ledig, i händelse en Talman afled i något af de andra Stånden.
Sjelfva sunda förnuftet föreskrifver, att om tio Talmän under en Riksdag afledo, skulle elfva utnämningar ega rum.
Det går väl an, att försöka gifva ordet laga förfall en ut-, sträckning utöfver) den i lagen bestämda mening, och således äfven påstå, att död är synomynt med laga förfall.
Men så är det likväl icke, äfven om man dör efter alla konstens reglor förpassad ur lifvet genom Doctor.
Konungen utnämner Talman och vice Talman, men stadgandet i s3 §.
Riksdagsordningen gäller allenast i fråga om laga förfall.
Så snart LandtMarskalk är död, inträffar ett annat förhållande, och inga lagliga sammanträden kunna då vidare ega rum, innan annan LandtMarskalk blifvit utnämnd.
Det kan likväl icke vara meningen att så tillställa, att Ridderskapets och Adelns Sessioner skulle paralyseras midt under en Riksdag, och jag kan således icke med Herr Cederschjöld instämma deri, att stadgandet är öfverflödigt, ty vi ära alla dödliga menniskor, och således äfven LandtMar skalken.
Herr Printzensköld: Sedan Friherre Cederström förklarat, att han icke anser dödsfall för laga förfall, har jag icke att invända emot förslaget, annat än, att all - Den 7 Augusti f. in. 2^1 deles samma förhållande, som bär Inträffar meri äldsta Grefven, eger, enligt a3 §.
Riksdagsordningen, rum med de öfrige Ståndens vice Talmän.
Örn nu ett annat förhållande skulle inträffa, när LandtMarskalk dör, borde äfven detsamma inträffa i afseende på de öfriga Stånden och deras Talmän, och likasom Adeln i förra fallet skulle blifva utan Ordförande, så finnes mig vetterligen icke eller något stadgande om vice Talmännens rättighet att föra ordet, i händelse af Talmannens dödsfall.
Jag anhåller att få göra en anmärkning mot ett uttryck i den af Grefve Posse föreslagne redaction.
Der står: ”anhålle Ridderskapet och Adeln hos "Kongl. Maj:t i underdånighet.”
Lika angeläget det är, att i en skrifvelse till Kongl. Maj:t nalkas med underdånighet, lika oriktigt är det att begagna detta uttryck i en lag.
I en skrifvelse eller vehikel må det införas, ej i sjelfva lagen.
En otydlighet förekommer i Grefve Posses redaction, den nemligen, att det står: "denförste närvä”rande Ledamoten.”
Hvad uttrycker detta närvarande?
Är det på Riddarhuset, eller vid Riksdagen?
Om den olyckan skulle inträffa, att LandlMarskalken dog, kunde det blifva mycket besvär för Adelil, att få sammanträda in Pleno.
Om t. ex. Konungen 2.32 Deri 7 Augusti f. m. vöre frånvarande i Norrige, och Regering gen icke vore sinnad, att gynna Adeln med några sammanträden, kunde det llän* da att den förste vid Riksdagen antecknade Ledamoten tilläfventyrs icke ville sammankalla Ståndet; och då funnes ingen, soni hade rättighet dertill.
Jag vet väl, att sedan sammankomsten är anslagen, och Ståndet församladt, är det den äldste när-: varande Ledamoten, som intager Ordförandens Stol; men jag önskar det tillägg, att när LandtMarskalk dör, skall genom Riddal husSecreterarens föranstaltande dagen derefter anslag göras till Plenum, på det Ståndet då må sammanträda.
Orden i den af mig föreslagne redaction äro desamma, som i 23 §.
Derföre trodde jag det vara lämpligt, alt begagna dem på detta ställe, Jag medger likväl, att en tvätydighet kan uppkomma; men detta anser jag vara hjelpt, om redactionen erhåller följande lydelse: och företrädes LandtMarskalkens ställe i Plena af den främste närvarande Ledamoten.
Jag är förekommen af Grefve Posse i den påminnelse, att samma ord nyttjas i 23 §, Riksdagsordningen; men jag vidhåller min förut gjorda hemställan om nödvändigheten af ett stadgande, huru det må förhållas med anslag till Den y A u g u s t i f. m. 233 första Plenum, i händelse afLandlMarskalks dödsfall.
Sedan Ståndet en gång kommit tillsammans, äger det alt sjelf utsätta tid för nästa Plenum; men om ingenting stad-v gas rörande det första Plenum, så är det osäkert, huruvida man kunde få något sam», munlräde, i brist af föreskrift derom.
Då ändamå». let är att få §. så redig och fullständig som möjligt, och att alla händelser deruti måtte förutses, hemställer jag ännu en hän» delse.
Oni nemligen Landtmarskalk dör, på hvad sätt skall väl Konungen återfå staf-, ven?
Skall man afhemta den genom en Deputation, eller skall den nya LandtMarskalken taga den i Sterbhuset?
Mig sjnes som den vändning discussionen tagit, bäst visar, huru likgiltig denna §. är.
För min del skulle jag tro, att RiddarhusUtskottets förra förslag är tillräckligt.
Vill man likväl hafva något bestämdare, skulle jag önska, att samma ordalag, sorn finnas i 2.3 Riksdagsordningen, äfven måtte begagnas i RiddarhusOrdningen.
Till hvad Herrvon Hartmansdorff yttrat, ber jag få tillägga, att jag anser, det man bör nyttja 23 §.
Riksdagsordningen oförändrad, I den af Grefve Posse föreslagne redaction står väl, alt den främste närvarande Ledamoten skall 934 Den 7 Augusti f, m. företräda LandtMarskalkens ställe i Plena; inen hvem skall väl göra anslag till Plenum; och det blir omöjligt, att föra ordet, om ej något Plenum äger rum.
Jag anser derföre nödigt, att orden: i Plena må utgå, Herr af Ekenstam:
Jag är hufvudsak* ligen förekommen af Herr von Hartmansdorff; om Ridderskapet och Adeln skulle finna, att ett stadgande härom bör i RiddarhusOrdningen införas, hemställer jag, hvarföre man skall söka andra ordalag, än a3 §.
Riksdagsordningen innehåller.
Med deras adopterande vore man ifrån alla skrufningar af ord.
Jag tar mig derföre friheten föreslå följande redaction:
Dör LandtMarskalk under Riksdag, föres ordet hos Ridderskapet och Adeln, såsom 23 §.
Riksdagsordningen föreskrifver vid LandtMargkalks inträffade laga förfall, IIans Excellence Herr Grefven och EandtMarskalken gjorde proposition till antagande af Herr af Ekenstams förslag.
Jag anhåller, att redactionen måtte blifva såsom Herr Printzensköld nyss föreslog.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, alt en ny §.
Ren 7 Augusti f. nu måtte under N:o 27 i RiddarhusOrdningeu införas, så lydande; Dör Landtmarskalkj företrädes hans ställe af den främste närvarande Ledamoten, , intilldess Kongl. Maj:t en annan Landt-1 Marskalk förordnad Ropades Ja, §. 27, Under hvarje Riksdag skall ett fult* Ständigt
Diarium öfver alla i Ståndet förekommande ärender förås, och i RiddarJiusCancelliet vara att tillgå, Grefve Spens:
I det förslag till Riddarhusordning, som af RiddarhusUtskottet vid sisla Riksdag aflemnades, framställde Utskottet behofvet af ett serskildt
Diarium, en serskild föredragnings-lista och en serskild bord-lista, jemte angelägenheten af alt införa stadgandet härom i Riddarhus-.
Ordningen, Nu har man gjort en sammanblandning af begreppet Diarium och Föredragnings-lista, som lätt förvillar, RiddarhusUtskottet har icke upptagit mera, än det korrta stadgandet, att "ett fullständigt ”Diarium skall finnas i RiddarhusCanzliet “att tillgå,” förmodligen emedan Utskottet ansett de öfriga stadganden, huru Diarium skall vara inrättadt, höra till Instructionen för RiddarhusCanzliet.
Häremot har jag icke egentligen något att invända; men i 236 Den 7 Augusti f, m.
RiddarliusUtskottets förslag vid förra Riksdagen liar Utskottet föreslagit 3 Momenter, af hvilka det ena lyder sålunda: ”För hvarje Plenum bör, sedan Talmans-öfverlägg”ningen för sig gått, genast uppgöras en ”serskild föredragnings-lista, hvaraf en afskrift under påstående Plenum bör vara ”uppsatt i RiddarhusSalen, derå alla förän”dringar i föredragnings-ordningen, hvarom ”Ståndet kan öfverenskomma, skola genast ”anmärkas,” Detta Moment anhåller jag måtte införas i förevarande jemte tillägg näst efter ordet:
Ståndet, af orden: i enlighet med 47 §'
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, bifölls denna §. tillika med det af Grefve Spens dervid föreslagne tillagg, i följd hvaraf hvilken skulle erhålla 3NT:o 28, borde lyda sålunda:
Under hvarje Riksdag skall ett fullständigt
Diarium öfver alla i Ståndet förekommande ärender föras, och i RiddarhusCancelliet vara att tillgå.
För hvarje Plenum bör, sedan Talman s-öfver läggriingen för sig gått, genast uppgöras en serskild föredragnings-lista, hvaraf en afskrift under påstående Plenum bör vara uppsatt i RiddarhusSalen, derå alla förändringar i föredragnings-ordningen, hvarom Ståndet Den 7 Augusti e, nJ. i enlighet med fy §.
Riksdagsordningen kan öfverenskomma, skola genast anmärkas.
Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan half till 3 eftermiddagen.
Fredagen den 7 Augusti 1829* Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen^ Fortsattes profningen af RiddarhusUt-' skottets den 6 sistlidne Junii aflålne, och den 22 i samma månad e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande förnyadt förslag till Riddarhusordning. § ^8.
Väcker någon muntligen en fråga, som på hordet lä g ges eller remitteras , eller med de öfrige RiksStånden communicerasj bör anförandet till Protocollet dieter as , och afskrift deraf till bordet af emnås, innan nästa Plenum.
Gör någon muntligen sådane anmärkningar vid ett UtskottsRetänkande, att de till dets ammas återremitte - a38
Den 7 Augusti e. rm rande föranleda , böra de inom åtta dagar vara skriftligen uppsatta och inlemnade tili RiddarhusCancelliet , vid påföljd att anmärkningarna, i annor händelse, sådana de till Protocollet blifvit uppfattade till Utskottet af sändas.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Första punkten i denna §. motsvarar den 49 i Riksdagsordningen, men emot den sednare har jag så mycket mer att anmärka.
Det tyckes nemligen, som skulle Utskottet vilja ålägga den talande Ledamoten Se* Creterarens befattning, då Utskottet föreslagit, att talaren bör afgifva sina yttranden inom 8 dagar, vid påföljd, att de an* nars afsändas, sädane de blifvit till Protocollet fattade , det vill säga, utan justering.
Påföljden deraf, att talaren försummar göra Secreterarens tjenst, skulle således blif* Va, att
Utskottet erbölle anmärkningarnö mindre fullständiga och tillförlitliga.
Jag anhåller derföre, att få föreslå följande re* dactionsföräildring af sednare punkten:
Så väl dylika anföranden, som de, hvilka föranleda till återremiss, skola, vederbörligen justerade, inom 8 dagar ovilkorligen expedieras.
På detta sätt erhåller man ett cor* rectif emot den senfärdighet, hvarmed dö anmärkningar, sorn blifvit gjorda, kommife Utskottet tillhanda.
Herr von Hartmnasdorff, August:
Jag Den '7 Augusti e. tn.
239 3r huFvudsakligen förekommen af Iletr Cederschjöld, Jag erkänner mig vara en af dem, som, sällan utan påminnelser, aflemna sina yttranden i rättan tid.
Men det lärer troligen hända hVar och en, sorn mellan Plena har sin tid Upptagen af Ut-* skotts göromål.
Jag skulle tro redaclionen böra något ändras, antingen på sätt Herr Cederschjöld uppgifvit, eller så alt de åtta dagarne delades emellan RiddarhusCanzIiets åtgärd och den Talares, som skall genomse sitt anförande.
Nu synes det icke, om talaren är berättigad behålla det en eller två dagar, eller om RiddarhusCänzliet får uppskjuta anmärkningarnes öfverlemnande till 8:de dagen.
Således skulle jag anse ordalagen bora så förändras, att Protocollet skulle inom 4 dagar vara skriftligen uppsatt och till talaren öfverlemnadt, hvarefter han inom i å 3 dagar borde anmärka, om han dervid hade något att erindra.
Jag skulle mycket gerna förena mig i Herr von IJartmansdorffs förslag, om jag trodde, att verkställighet derå alltid kunde följa.
Men hvar och en vet, att
Protocollet kan blifva af den vidd och omfattning, att det icke blir inojligt, att inom 4 dagar hafva det förfaltadt, och utlemnadt till justering.
Jag hemställer derföre, om man skall stadga en Lag, sorti icke kan efterlefvas.
Om byar
Den 7 Augusti e. m. och en Talare icke yttrade sig mer än två gånger i hvarje fråga, kunde väl sådant ske, men nu då man eger rätt, att tala så många gånger man vill, och 8 å io äro åtminstone icke ovanligt, så lemnar jag derhän, om det är möjligt, att föreskrifva en sådan viss lid.
Friherre Cederström, Jacob: Då RiddarhusSecreteraren är den person, som i detta lall kan lemna ett yttrande, hvarpå Ridderskapet och Adeln med mesta till För— lit bör fästa afseende, anhåller jag alt Herr RiddarhusSecreteraren mätte yttra sig Öfver möjligheten deraf.
Hans Éxcellence Herr Grefve De la Gardie,, Jacob: Mig synes, att Utskottet väl utsträckt detta stadgande längre, än förra RiddarhusOrdningen, enligt hvilken sådane anmärkningar, hvilka till återremiss föranleda, borde af Talaren innan nästa Plenum skrifteligen till Protocollet aflemhas; men 8 dagar kunna verkligen behöfvas.
När man ser, huru mångdubblade göromålen äro, och huru många yttranden afgifvas, synes mig hvarken rättvist eller möjligt att begära af Secreteraren att uppsätta allt med den hastighet, som förut.
Mig har synts, att man denna Riksdag vidtagit en ändamålsenlig åtgärd, då hvar och en blifvit satt i tillfälle, att till genomseende få sitt Den 7 Augusti e. m. yttrande hem till sig.
Af detta skäl önskar jag bifall till RiddarhusUtskottets förslag.
De skäl Herr Tli am anfört, tror jag icke vara alldeles grundade.
Om man talar 7 gånger, och en qvart hvardera gången, så gör detta intet större besvär, eller tidsutdrägt, än om man talar en gång i 7 qvart oafbrutet, såsom det, vid sista Riksdag, hände med en Ledamot, hvilken yttrade sig i frågan om TullBevillningen.
För öfrigt hemställer jag till Ridderskapet och Adeln, om man icke borde söka författa RiddarhusOrdningen i öfverensstämmelse med Riksdagsordningen.
Jag påminner mig, att ett beslut i afseende å delta ämne redan vid denna Riksdag blifvit faltadt.
Till svar på hvad den siste värde Talaren anfört, anhåller jag, att Herr RiddarhusSecreleraren täcktes upplysa, huruvida RiddarhusCanzliet blef besväradt med uppsättning af mitt omförmäldte långa anförande.
Jag har både nu och vid förra Riksdagen yttrat mig vidlyftigt i frågan om TullBevillningen; men har, håda gångorna, sjelf uppsatt mitt yttrande, och RiddarhusCanzliet har dermed icke haft annat besvär, än att utskrifva detsamma.
Till ytterligare stod för den mening, att Protocollet bör vara 36 H. 16
Den 7 Augusti e. m. iusteradt inom 8 dagar, anhåller jag blott få åberopa våra MedStånd till efterdöme.
De hafva ofta haft ganska långa Plena.
Det oaktadt hafva deras Protocolier merendels blifvit justerade i följande Plenum.
Det är således icke för mycket hegardt, att få sitt yttrande uppsatt inom 8 dagar; i synnerhet som jag tror, att vårt Canzlie nu är så organiseradt, att det kunde ske på ännu kortare tid.
Det torde vara alldeles gifvet, att hvar och en af Ridderskapets och Adelns Ledamöter delar Herr Cederschjölds önskan, att Ståndets Protocoll måtte blifva så skyndsamt sorn möjligt, och äfven, om det kunde låta sig göra, inom 8 dagar justerade.
Men då Herr Cederschjöld för framgången häraf hemtat en jemförelse och ledning från de andra Stånden, vågar jag just från samma håll hemta en åtminstone i mitt omdöme ganska skälig anledning, att befara ett alldeles motsatt förhållande.
Det är numera tillförlitligen kändt, att Ridderskapets och Adelns Protocoll vid förra Riksdagen innefattade io/jo tryckta ark, då de öfrige trenne RiksStåndens Protocoll tillsammans icke uppgingo till fullt 1000 ark.
RiddarhusCanzliets tjenstemän utgjordes då af tillsammans g personer, hvaremot BondeStåndet ensamt hade 12, och de båda öfriga Stånden hvardera 7 tjenstemän, allt
Den 7 Augusti e. m. 24J oberäknadt Ståndens Secreterare.
Att g personer under mittanförande icke kunde för ögonblicket eller under sjelfva Riksdagens tillvaro tillvägabringa samma arbetsproduct som 36’ personer, under ledning af trenne Stånds Secreterare, torde falla sig ganska naturligt.
Enahanda förhållande eger nu jemväl rum.
Jag har vid denna Riksdag 13 medarbetare i Riddar husCanzliet, då BondeStåndets Secreterare har 16, samt hvardera af de öfrige sine Stånds Secrelerarne 7.
Jag är fullkomligt öfvertygad, alt RiddarhusCanzliets göromål vid denna, likasom vid förra Riksdagen, öfverstiga de öfriga 3:ne RiksStåuds Canzliernes göromål tillsammans.
Vid slikt förhållande emellan göromålen, hemställer jag vördsamt, om det är rimligt, alt, såsom Herr Cederschjöld synes antyda, jag med 12 personers biträde skulle kunna lika hastigt åstadkomma, hvad 3:ne serskille Stånds Secreterare med 3o personers biträde tillvägabringa.
Dessutom har Ridderskapet och Adeln både längre och tätare Plena, än de öfriga Stånden.
Då eftermiddagsplena högst sällan hos de öfrige Stånden inträffa, fortsättas deremot Ridderskapets och Adelns plena nästan alltid på eftermiddagarne, ganska ofta långt inpå nätlerne.
Under fullkomligt erkännande af det biträde jag erhållit af mine medarbetare, och under ti 11- kännagifvande, att återremisser tillförene 36 H. 16* »44 Den 7 Augusti *. m. aldrig blifvit så skyndsamt expedierade, som vid denna Riksdag, hvarom officiel upplysning kan vinnas genom samtlige Utskottens Secreterares qvittencer, i den dertill serskilt inrättade Remissboken, vågar jag försäkra, alt vi alla bjudit tili, att, efter vår förmåga, nitiskt fullgöra våra tjenstepligter.
Alla vigtigare .återremitterade mål hafva blifvit till Utskotten expedierade inom 8, högst i4 dagar.
De smärre återremisserna hafva någon gång icke blifvit det; men sådant har härledt sig deraf, alt någon synnerlig vigt icke varit lagd derpå i Utskotten.
I afseende å den fråga, som nu utgör föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning; så är den tid beklagligtvis längesedan förfluten, då Ståndets Herrar Ledamöter täcktes, enligt RiddarhusOrdningens föreskrift, till RiddarhusCanzliet inlemna de raunllige anmärkningar och Motioner, hvilka till Utskott remitteras.
Första Riksdagen jag tjenstgjorde härstädes, erfor jag visserligen, att en eller annan behagade fullgöra lagens berörde stadgande; men sedermera har detta, med högst få undantag, icke låtit sig förmärkas, och man kan nu någorlunda bedömma allmänna tänkesättet i denna del, då en så upplyst talare, som Herr Cederschjöld, nyligen aneett de talande Ledamöterne inträda i RiddarhnsSecreterarens tjenstebefattning, enär de endast och allenast uppfylla en, enligt Deli 7 Augusti e. in.
RiddarhusOrdningens bestämda föreskrift, deni äe/iggande skyldighet.
Då likväl de, hvilka i plena deltaga i öfverläggningarne, merendels tillika äro Ledamöter i Utskott, och der egna deras tid åt vigtigare göromål, måste jag nu mera förutsätta såsom gifvit, att RiddarhusCanzliet hädanefter läxer få uppsätta alla rnunteliga motioner och yttranden, hvilka till Utskott remitteras.
Hvad angår den tid af 8 dagar, som dertill blifvit föreslagen; så är det utan all fråga, alt i afseende å |:delar af förekommande mål, hvilka vanligen äro af mindre omfattning, berörde tid är tillräcklig.
Hvad den återstående 6:tedelen beträffar, som omfattar sådane mål, hvilka icke pläga afgöras på en förmiddag, utan ofta upptaga 5 eller 6 dagar, så är det icke möjligt att i dylika mål hinna uppsätta de muntliga yttranderne, hemsända dem till Talarnes genomseende, och derefter besörja deras renskrifning, inom nyssnämnde tid.
Man måste nemligen eftersinna, att sedan ett sådant mål blifvit afgjordt, får icke RiddarhusCanzliet ensam sysselsätta sig med samma mål, intill dess det blifvit expedieradt, utan efter en eller två dagars uppehåll förefalla nya plena, hvarigenom tiden således icke kan ensamt egnas åt en slik handläggning.
I anledning deraf skulle jag för min del våga föreslå, att i händelse tnan önskar ett stadgande härutinnan, man a46
Den 7 Augusti e. m. kunde tilläfventyrs medgifva Riddarhus Canzliet en tid af 8 dagar, inom hvilken yttranderne borde vara uppsatta, och till genomseende tillställde vederbörande talare, hvilka skulle efter ett par dagars förlopp till Canzliet återställa dem, hvarefter Canzliet. sedermera ålåg föranstalta, att de inom i4 dagar, efter det målen blifvit afgjorde, varda till vederbörande Utskott försände.
Att annorlunda bestämma någon viss tid för Talarnes granskning, anser jag vara utan ändamål, enär de fleste talare vanligen efter några dagars förlopp pläga återställa sine yttranden, och de öfrige talarne visserligen icke genom något lagstadgande, som i allt fall icke kunde af RiddarhusSecreteraren executive tillämpas, utan endast genom täta och vördsamma påminnelser lära dertill förmås.
Jag anser mig så mycket mera pligtig, att bemöta Herr RiddarhusSecreterarens utförliga anförande, som jag Gudnås icke kan frånkänna mig det felet, att icke alltid hafva ställt mig RiddarhusOrdningen i denna del till efterrättelse; och jag delar detta fel med bekanta, hos hvilka jag nyligen sett yttranden qvarliggande från Mars och April månader.
Det är just slutet af Herr RiddarhusSecreterarens vackra tal, i hvilket jag anhåller att få instämma.
Jag tror, att då RiddarhusCanzliet får 8 dagar på sig Den 7 Augusti e. m. 2 47 att uppsätta Protocollet, och Ledamöterne andia 8 dagar att justera det, ar en riktig proportion iakttagen mot de öfriga Stånden, der Protocollen vanligen justeras i nästa Plenum.
Jag anser detta så mycket mera vigligt, som, om jag icke irrar mig, ProtocollsJusteringen inför Ståndet ännu icke hunnit längre än till slutet af Februarii månad , och jag icke inser, huru dermed skall tillgå sedan Riksdagen blifvit slutad.
Jag utber mig få fästa uppmärksamheten derpå, att sedan LandtMarskalkens function upphört, och Talarne äro skingrade, det således beror helt och hållet på Riddai husSe’- creteraren, hvad han behagar ge för tydning åt gifne repliquer, vägrade Propositioner och dylikt, sedan man är betagen all rättighet att yttra sig deröfver med någon påföljd.