Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som jag tyckt mig finna, att dc Ledamöter, hvilka först fästat uppmärksamhet å Anders Danielssons föreslagne underd. hemställan, sedermera yttr&t, att de ej ansågo densamma behöflig, får jag anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken först täcktes inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida Ståndet anser någon underd. framställning, i afseende å anvisning på besparingarne, höra äga rum, och att vi sedan få skrida till anslagsbe1 öppet.
I Herr Rosenqvist förenade sig med Herr Hjerta.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt bifalla den af Riksdagsmannen Anders
Danielsson föreslagne underdåniga hemställan till Kongl. Ma j:t.
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall å StatsUtskoltets förslag, rörande uppförande å Stat af iooo R:dr såsom Taffelpenningar för Presidenten i KammarRätten.
Ropades Ja, och Nej, samt Votering.
I anledning hvaraf Hans Excellence föreslog följande Yoterings-proposition:
Den, som bifaller, att, pä sätt StatsUtskottet i 7 punkten af Dess Betänkande föreslagit, Ett Tusende R:dr må å Stat uppföras såsom Taffelpenningar för Presidenten i Kongl.
KammarRätten, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; "Vinner Nej, anses StatsUtskottets berörde förslag hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Voteringen börjades klockan half till xi, och slöts klockan tre qvart till 12 f. m., hvarvid, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne befunnos hafva utfallit, som föijer: Ja — 118.
I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet - Den 28 September f. m.
J7 pet oell Adelil bifallit StatsUlskotlels hemställan om uppförande å Slat af 1000 H:dr B:co såsom Taffelpenningar för Presidenten i KammarRätten. 8:cle Punkten.
Bergsskolan i Fahlun.
Bifölls. g:de Punkten.
Minister Staten.
Det synes som StatsUtskottet åsidosatt det åliggande 3o §.
Riksdagsordningen bestämdt föreskrifter, att noga granska, pröfva och föreslå de indragningar, hvilka på RiksStaten kunna äga rum.
Utskottet har vid detta tillfälle icke funnit, alt någon sådan nedsättning vore möjlig, men icke uppgifvit något annat skäl, än att angelägenheten af de år 1823 nödige befundne diplomatiska kostnader synas oförändradt vara för handen.
Utskottet icke genom en sjelfvillig pröfning af ämnet kommit till något annat resultat, tror jag dock, att Utskottet af de vid första Betänkandet gjorda anmärkningar ägt någon anledning att taga ämnet i nogare skärskådande, och besvara den fråga, huruvida Sverige numera, med sitt insulära läge och naturliga grä,lisor emot Ryssland,. samt under en tid, då de Stora Makternes sträfvande synes vara för en allmän fred, kan behöfva samma kostnader för sin MinislerStat, som då Sverige ännu ägde 43 H. 2 i8 Den 28 September f. ni. ultra-marinska besittningar, då vi icke hade någon gräns emot Ryssland, och då brytningen inom de stora verldshändelserna gaf anledning till underhållandet af en större diplomatisk verksamhet.
Jag för min del känner icke, hvartill de stora kostnader, som i sednare tider i denna väg blifvit gjorda, gagnat; men Utskottet har deremot baft fullkomligt tillfälle att profva nyttan af dessa Ambassader till Franska, Ryska och Engelska hofven, hvilka jag till och med vågar anse såsom en för Svenska nationaläran kränkande hyllning åt de Stora Makterna, då Sverige vid enahanda förhållanden icke af dem ägt samma höflighet tillbaka.
Jag anser 75,000 R:dr Hamburger Banco för Utrikes MinisterStaten fullt tillräckligt, allrahelst sedan Norrige äfven bidrager dertill.
De egentliga relationer, som för närvarande äga rum med främmande
Hof, torde bestå i handelsaffärer, och mig synes derföre, att GeneralConsuler och Agenter vid de flesta tillfällen kunna vara till— räcklige för ärendernas besörjande.
Vid traktaters afslutande kunde man skicka en för tillfället accrediterad person, hvilken utväg skulle medföra en stor besparing.
Jag tror, att på en tid, då besparingar så väl behöfvas i den inre Styrelsen, Utskottet hade haft full anledning, att söka tillvägabringa några sådana äfven uti denna statslyx.
Dessutom ligger för mig ganska påtaglig den ringa nytta eller måhända snarare skada, Den 28 September f. m. >9 sorn Sverige skördat genom sin Diplomatie i sednare tider.
Man behöfver icke gå långt tillbaka, för att inse, huru pass förmånliga de traktater varit, som blifvit afslutade med främmande Makter; huru till exempel stora förluster för Postverket blifvit
Riket tillskyndade genom tractaten i Kiel; och jag vågar tro, att tractaterna 1812 och i8i5 på intet vis gagnat Svenska Kronan, som dervid fått sig frånbända betydliga subsidier, domäner och colonier.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på högst 75,000 R:dr Hamb.
Banco för MinisterStalen.
Utskottet har visserligen utgått från andra synpunkter, än Grefve Horn.
Utskottet har först och främst funnit, att det var efter en noga pröfning af behofvet, som MinisterStatens anslag år 1828 fastställdes till det belopp, hvartill det nu finnes uppfördt.
Ingen mo* tion eller Kongl.
Proposition har vid denna Riksdag ankommit till Utskottet angående förändring deruti.
Utskottet har trott sig finna, att Sverige, lika med andra Makter, icke bör isolera sig ifrån de öfrige Staterna i Europa.
Utskottet fann icke eller några omständigheter hafva förändrat sig i politiskt afseende sedan 1823, och ansåg sig derföre icke hafva något skäl, att föreslå förändring i MinisterStaten.
Jag smickrar 43 H. a* 20 Den 28 September f. m. mig likväl icke, att genom detta yttrande hafva förändrat Grefve Horns tänkesätt, i synnerhet när vi äro af så olika omdöme angående tractaten i Kiel, den jag aldrig funnit för Sverige ofördelaktig.
Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum, komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Utskottets åsigter ådagaläggas temligen tydligt af följande.
Utskottet har ansett angelägenheten af de år 1823 nödige befundne diplomatiskekostnaderoförändradt vara för handen, och har således icke trott sig böra deruti föreslå någon minskning; ej eller uti detta ämne förelägga Rikets Ständer någon slags utförlig beräkning, enär fråga om ändring uti närvarande verkliga anslag icke varit väckt hvarken inom något RiksStånd eller af Kongl. Maj:t.
Jag tror mig icke behöfva anföra något vidare, utan förenar mig med Grefve Horn i anhållan om propositimi å 75,000 R:dr Hamburger Banco.
Herr von Schulzenheim}
Daviel:
De åsigter, som här blifvit framställda, icke alldeles utan inblandning af främmande ämnen, synas hafva till hufvudsakligt föremål alt tillvägabringa en nedsättning af icke mindre än en fjerdedel uti beloppet af det Anslag, stort 100,000 R:dr Hamburger B:co, Den 28 September f. m. sora Rikets Ständer år 1823 beviljade till MinisterStatens aflöning.
Från 266,666 R:dr 32 sk., Sv.
B:co, motsvarande, efter. 128 skillings Medelcours, ofvanberörde Summa af 100,000 R:dr Hamb.
B:co, bar man nemligen föreslagit, att reducera Anslaget till 200,000 R:dr Svenska BancoSedlar.
Jag börjar med att bestämdt förklara, det jag anser den sålunda föreslagna minskningen vara, under närvarande förhållanden, lika overkställbar och för Rikets tjenst skadligj som jag anser de lill stöd derföre anförda motiverne vara mindre grundade.
Af föresats skall jag, så mycket som möjligt, söka undvika, att under min framställning vidröra politiska considerationer af en. mera speciel natur, ty jag tror, att en discussion deröfver endast skulle tjena att afleda uppmärksamheten från ämnet; och jag skall således söka att, så litet som möjligt, aflägsna mig från den nu öppnade öfverläggningens egentliga föremål.
Småningom beröfvadt sina besittningar på andra sidan Östersjön och den Bottniska Viken, står Sverige visserligen icke mera på samma politiska ståndpunkt, reia Lift till andra Makter, sorn under de sex sista tiotalen af det iy:de Århundradet, då våra segrande vapen, understödda af gynnande omständigheter och en i allmänhet väl beräknad Statskonst, hade upphöjt detta Rike 22 Den 28 September f. in. till rangen af en bland de herrskande Makterne i Europa.
Stora minnen omgifva likväl ännu det Svenska Namnet.
Dessa Minnen, — vårt geografiska läge, lika gynnande för handel, som för försvar — detta allvar, som åtminstone ännu utmärker det Svenska National-lynnet framför de flesta af Söderns Folk, — jag förbigår här dessa personliga förhållanden, som af oss alla, Mine Herrar, äro för väl kända och för högt värderade, för att ens af mig behöfva antydas, — dessa sammanlagda omständigheter gifva ännu åt Sverige ett aktadt rum bland Makter af den andra ordningen, och fästa det med flerfaldiga band vid det Europeiska Statssystemet.
Lika 1 i Let som andra Länder, kan således Sverige, sjelf en länk i den stora kedjan, umbära alla relationer med andra; lika litet som de, kan eller bör Sverige, till följe af sakernas natur, isolera sig från den politiska gemenskapen med andra Regeringar.
Denna gemenskap åter måste beredas och underhållas förnämligast genom Beskickningar, så organiserade, att de, med afseende å redan förevarande tids- och local-förhållanden, kunna motsvara det åsyftade ändamålet.
Detta är icke eller af någon nekadt; men man har dock yrkat stora indragningar i Anslaget för våra diplomatiska utgifter.
— Huru skola dessa åstadkommas?
— Man har redan svarat, och man torde än Den 28 September f. m. 23 ytterligare svara: genom nedsättning i de Diplomatiska Sändebudens både antal och rang.
Hvad först beträffar frågan om minskning i antalet af våra Beskickningar, s& upplöser den sig genast i en annan:
Vid hvilka Hof behof ver Svenska Regeringen att genom Sändebud vara representerad?
Och denna fråga åter innefattar specialiteter, som så nära röra Konungamaktens i Grundlagen klart uttryckta prerogativer, att den icke på detta rum annorlunda kan afliandlas, än genom erkännandet, att ledningen af de Ministeriella angelägenheterne tillhörer Konungen ensam; och att denna ledning icke vore möjlig, eller ens tänkbar, så vida det icke mera skulle bero af Konungen, att besluta, hvarest och när fäderneslandets politiska värf behöfva utföras.
Det är icke alltid med den synbart mäktigaste, som de vigligaste angelägenheterne måste afgöras; och ögonblickets betydenhet kan blott af den bedömmas, sorn är i tillfälle, att med full kännedom följa, och till en viss grad förutse, händelserna.
Samma anmärkning kan äfven till en del lämpas å frågan om nedsättning i Sändebudens rang; ty svårligen skulle jag kunna inse möjligheten af de ministeriella ärendernes obehindrade ledning, om Konungen, genom förut bestämda föreskrifter, 24 Den 28 September f. ra. skulle vara inskränkt i valet af de personer, som vid Beskickningarne borde användas.
Denna del af frågan har likväl en allmännare sida, och det är denna, vid hvilken jag för ett ögonblick vill uppehålla mig.
Det har blifvit sagdt, att våra Ministrar vid de flesta Hofven kunde ersättas af Charges d’affaires, och till och med af GeneralConsuler, utan att ärenderne derigenom skulle lida.
— Vädjande till alla sakkunniges omdöme och erfarenhet, vågar jag alldeles bestrida denna mening.
Hvad C011- suler beträffar, äro de endast tillsatta, för att besörja handels-ärenden; de äro icke af Regeringarne hos hvarandra accrediterade, och de hafva således ingen diplomatisk caracter.
Att åt dem anförtro de diplomatiska affairerne, vore således åtminstone en nyhet, rakt stridande mot alla antagna bruk.
Hvad åter beträffar anställandet af Charge's d’affaires i stället för Ministrar, torde jag knappt behöfva nämna, att conventionella förhållanden, som stödja sig på småningom öfverallt införda bruk, och som af ingen Regering ensam kunna förändras, nu för tiden göra Ministrars anställande nödvändigare än fordom i alla de fall, der bibehållandet af närmare politiske relationer Stater emellan varit ansedt för vigtigt, eller af inträffade omständigheter särskildt påkalladt.
En af våra utmärktaste Statsmän har redan vid sista Riksdagen Den 28 September f. ro. 25 så viii behandlat denna del af frågan, att jag, misströstande, icke utan skäl, om min förmåga att, i så träffande ordalag som han, uttrycka mina tankar, utber mig att få tillegna mig bans ord.
I Ridderskapels och Adelns Plenum den 1 Mars i8a3 yttrade sig Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, på sätt sorn följer: ”Det gifves flera Makter af första randen; och vid åtskilliga
Hof finnas införda ”ordningar,. seder och bruk, hvilka dervarande Svenskar måste underkasta sig, af ”samma skäl som vi kräfva Utlänningars ”aktning för hvad hos oss i enahanda väg ”är öflig t.
Detta har en stor och ofta skiljaktig inflytelse på.en
Ministers eller en ”Chargé d’Affaires verkningsförmåga.
Visserligen utgör den personliga skickligheten ”ett hufvudvilkor; och frågan finge säkert ”en annan riktning, om hvarje Minister an”såges vara oskicklig, samt deremot hvarje ”Chargé d’Affaires förmodades, utrustad med ”stora*egenskaper.
Men billigheten fordrar, ”alt åtminstone utgå ifrån förutsättningen ”af lika förmåga, helst om någon skilnad ”vöre att förmoda, troligheten snarare skul”le synas vara till fördel af en längre erfarenhet, förvärfvad i flera grader af sam”ma yrke.
Men med denna förutsatta likfet i kunskaper och talangfer, kan förenas ”mycken olikhet i tillfällen och möjlighet ”att göra dem gällande.
Länder finnas, der ”politiska verksamheten icke ensamt är in - D e n 28 September f. m.
"sk ränk t inom murarna af ett conferensrum; ”der mycket ses, läres, uträttas i sällskaps”iifvets mångfalldigt sammansatta kretsar; ”och samma skicklighet i Cabinettet åtföljes ■”icke alltid af samma inflytelse i Salongen» ”en inflytelse, till hvilhen högre Samhälls”värdighet och längre vana nödvändigt må”ste bidraga.
”Jag säger ingalunda, att sådant är rätt; ”jag vågar blott tro, att så är, helst när ”detta lampas till några stora
Hof på län”gre afstånd ifrån Sverige.
Betraktar man. ”åter Sådana Makter, som med vårt Fädernesland äro i grannskaps-förhållanden, gäl— ”la dessa skäl kanhända mindre, men er”sättas af andra.
Man skulle tro, att den ”mängd af vanliga eller så kallade kuranta ”ärender, som vid dessa beskickningar förefalla, lika väl kunna uträttas af en Tjensteman med underordnad värdighet, som ”af en med högre.
Men detta är icke all"tid fallet.
När olikheten i afseende på ”det conventionella förhållande, som kallas ”rang, är alltför stor emellan den diplomatiska Agenten och den Embetsman, med ”hvilken han har att underhandla, uppstår ”ofta nog för den förra nödvändigheten att ”med mera omgång och skriftligen bedrifva "ärender, som af en Minister lättare och ”muntligen kunna afgöras,ej sällan med undvikande af många små missförstånd, som ”den idkeliga skriftvexlingen kan alstra, utur ”det goda skäl, att Verba volatil, scripta Den 28 September f. m. 27 ”manent.
Det vore icke svårt, men icke ”heller tillbörligt, att i detta afseende an”föra exempel.
— Om hvad jag här äfven ”andragit, icke anses sakna all grund, och ”om följaktligen beskickningar af andra ran”gen befunnos tjenligust i de Länder, hvar”lill mina anmärkningar kunna hänföras, ”vågar jag fråga: hvarest man då kunde ”utan olägenhet tillämpa principen att endast hålla, en ej mindre aktningsvärd, ”men till vissa anspråk mindre berättigad ”dass af Ministeriella Agenter?
Just der, ”om jag icke bedrager mig, hvarest Kongl. ”Maj:t för det närvarande blott underhåller ”Tjenstemän af mindre värdighet än Ple”nipotentiaire
Ministrar, utan att af någon ”yttrad önskan dertill vara föranledd.
Så yttrade sig, för 5 år tillbaka, en man, hvars grundliga och mångsidiga erfarenhet i allt hvad till diplomatiska förhållanden hörer, af ingen lärer belviflas; den sedermera förflutna tiden har visst icke medfört någon förändring i det uppgifna förhållandet.
Jag vill blott ytterligare tillägga, att det icke ens alltid beror af en .Regerings pröfning och godtycko, örn en Miniteter-post kan indragas eller icke, emedan omständigheter kunna inträda, då en sådan indragning kunde synas innebära ett bevis af någon mindre uppmärksamhet af den ena Regeringen mot den andra.
Om t. ex. en främmande Makt sänder en Minister af andra rangen, fordrar bruket, att 28 Den 28 September f. m. man förr eller sednare, helst genast, svarar med en Beskickning af samma rang.
Af allt hvad jag nu haft äran anföra, torde lätteligen inses, att det är omöjeligt att på förhand uppgöra några bestämda reglor för de Diplomatiska Sändebudens antal och rang, ty båda bero naturligen af förhållanden, hvilka vida mera, än alla andra, äro föränderlighet underkastade.
Rikets Ständer hafva också alltid anvisat anslagen till MinisterStaten i runda summor till Konungens disposition; och de hafva derigenom vid hvarje Riksdag gifvit en fortsatt hyllning åt Grundlagens både ord och anda.
Det kan således icke eller vara min afsigt, att här ingå i egentliga specialiteter; men då man så högligen yrkar på indragningar, torde mot-bevisningens fullständighet måhända fordra, att jag, ingalunda som ett öfverläggnings-ämne, men blott såsom en comparatif beräknings-grund, såsom en ledning för omdömet i allmänhet, i största korrthet framlägger några uppgifter så väl 0111 andra samtida Regeringars diplomatiska utgifter, som äfven om beloppet af Svenska MinisterStalens Anslag före år 180g.
Jag skall börja med en Republik, som, genom siLt läge på andra sidan Oceanen, torde vara mera främmande än Sverige för de politiska tilidragelserne i vår verldsdel.
De förenta Staterne i Norra America hade år 1827 en diplomatisk UlgiftsStat af ig4»ooo
Den 28 September f. ni.
Piastres fortes, motsvarande ungefär samma summa i Hamb.
B:co. Jag öfvergår till några af Europas Stater, med hvilka Sverige visserligen torde bunna jemföras i vigt och inflytelse.
I Portugal utgjorde Ordinarie AflöningsStaten samma år omkring q5o,ooo Francs, eller circa 160,000 R:dr Hamb.
B:co, och Extra utgifterrie 117,000 Francs, eller nära 20,000 R:dr Hamb.
B:co. I Spanien uppgick den Ordinarie och Extraordinarie MinisterSlateu år 1828 till 7,552,000 Renier, eller omkring 260,000 R:dr Hamb.
R:co. Danska MinisterStaten, hvaruti likväl rappellerade Minister- och PensionsStaten icke är inbegripen, uppgår till circa 3oo,ooo Riksbanksdaler, eller i5o,ooo R:dr Hamb.
B:co. Nederländska Staten upptager omkring 55o,ooo Floriner, eller ungefär 218,000 R:dr Hamb.
Bayerska Anslaget utgjorde, sistlidet år, 620,000 Floriner; det Badiska 123,000; det Wiirtembergska nära 13o,000Floriner;detSaxiska omkring 110,000 R:dr Sachsiskt, o. s. v. Blott i förbigående vill jag nämna några ord om de- största Maklerne i Europa.
Ryska MinisterStaten uppgår till emellan 8 och 900,000 R:dr Hamb.
B:co; den Franska lill omkring 5 millioner Francs, oberäknad!
Consular-afgifter och särskilta Beskickningar.
Jag påminner mig icke bestämdt Englands Ordinarie UtgiftsStat, men får likväl nämna, att endast extra utgifterne för år 1826 uppstego till 124,376 £ Stei - 3o Den 28 September f. m. ling.
Preussens diplomatiska utgifter uppgå till omkring 600,000 R:dr Preussiskt Courant, eller 400,000 R:dr Hamia.
Yill man åter jemföra den närvarande MinisterStaten med den af åren 1807 och 1808, visar sig följande förhållande: år 1807 uppgick Ordinarie- och ExtraOrdinarie-Staten lill ett sammanräknadt belopp af R:dr Hamb.
B:co 97,440.
Då dertill lägges rappellerade MinisterStaten 3459 R:dr Svenskt B:co, beräknade å 52 sk.
Cours, uppkommer ett total-belopp af nära 101,000 R:dr Hamb.
B:co. År 1808 utgjorde Ordinarieoch ExtraOrdinarieStaten 90,335 R:dr Hamb.
B:co, samt rappellerade MinisterStaten 3863 R:dr Svenskt B:co.
De på dessa Stater uppförda löntagare voro följande: 1 Ambassader, 7 Envoyés ExtraOrdinaires, 2 Ministres Residents, 3 Charges d’affaires, 10 Legationssecreterare, 4 LegationsPredikanter, 3 Drogman.
— År 1828 uppgick AflöningsStaten för Beskickningarne till ir 1,100 R:dr Hamb.
B:co och rappellerade MinisterStaten till omkring 5900 R:dr samma mynt, eller tillsammans 117,000 R:dr llamb.
B:co. Derpå voro uppförda: 7 Envoyés ExtraOrdinaires, 2 Ministres Residents, 5 Charges d’affaires, 7 Legationssecreterare, 1 Legationspredikant och 2 Drogmän.
Om de på Reglementet grundade Equiperings-penningarne för de då nyligen utnämnde Ministrarne i London och Wien tilläggas, upp - Den 28 September f. m. 3i gingo utgifterne på stat för nyssnämnde år till 126,000 R:dr Hamb.
B:co. Hvad sålunda öfverskjuter de å Svensk Stat anslagne 100,000 R:dr Hamb.
B:co, bar blifvit betäckt af Norrska bidraget, hvilket nu utgår med 4°>000 Species, men som förut utgjovt endast a5,ooo Sp.
MinisterStatens utgifter för ordinarie aflöningar och pensioner öfverstiga således, blott med 16 a 17,000 R:dr Hamb.
B:co, den summa, som år 1807 dertill var anslagen; och med afseende å den stegring i alla varupriser, som onekligen sedan den tiden ägt rum i alla Europas hufvudstäder, torde denna förhöjning ingalunda kunna kallas öfverflödig.
Jag tror mig sålunda hafva ådagalagt, att ingen besparing genom löne-nedsättningar är möjlig eller förenlig med tjenstens behöriga gång.
Alt, sådant oaktadt, besluta den, vore väl den sämsta af alla hushållsspeculationer, och som troligen förr eller sednare skulle kunna leda lill vida kostsammare förhållanden.
Det torde slutligen icke vara alldeles öfverflödigt, att ytterligare fasta Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att den förökning af 16,666 R:dr 3a sk.
Svenskt Banco, som StatsUtskottet föreslagit att på stat uppföras, ingalunda är att anse som ett förökadt Anslag, utan att den endast är ett resultat af en förändrad Förslagsberäkning, beroende af olika Cours.
Jag åbero - 32 Den 28 September f. m. pai- i detta afseende hvad Utskottet yttrat l dess första Betänkande pag. 81.
Sist får"jag på det högsta beklaga, att Ha ns Excellence Herr Grefve af Wetterstedt varit af illamående hindrad att bevista den närvarande öfverläggningen.
Ingen hade kunnat med så mycken sakkännedom, så mycken fullständighet, som han, besvara de framställningar, som här blifvit gjorda, och måhända komma att ytterligare göras.
Utan allt anspråk att på minsta sätt kunna ersätta hvad som, i afseende på ämnets fullständigare utredning, genom hans frånvaro är förloradt, har jag dock trott mig pligtig att framlägga de få upplysningar jag kunnat åstadkomma, och det återstår nu endast för mig, att utbedja mig Ridderskapets och Adelns benägna undseende med det mindre fullständiga, och det möjligtvis mindre väl ordnade i en vederläggning, hvartill jag saknat tid att bereda mig så, som jag skulle hafva önskat.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens
Proposition till bifall å gide Punkten af StatsUtskottets Betänkande.
Såsom skäl för klander af Utskottets Betänkande i denna del, och för sitt förslag att nedsätta MinisterStaten till 76,000 R:dr Hamb.
B:co, har Grefve
Horn åberopat flere af de i sednare lider afslutade tractaters skadlighet för landet.
För att Den 28 September f. m; 33 att bedöma dessa tractater, tror jag;, att man behöft icke allenast egen skicklighet i diplomatisk väg, utan ock kunskap om alla de omständigheter, som inträffade, då tractaterne blefvo afslutade.
Jag tilltror mig icke dessa egenskaper; men alt jag icke kan dela Grefve Horns tanka, att de varit skads liga för fäderneslandet, dertill har jag det skäl, att de blifvit af Konungen ratificerade, hvilket jag är öfvértygåd icke ägt rum, om Konungen funnit dem skadliga.
Till denna tanka föres jag afven af ett annat skäl.
Jag bar vid denna Riksdag Varit i 'tillfälle, alt taga närmare kännedom af 2 tractater; den ena oni ersättningarna för Sveriges fordringar i Finland, och jag tror det vara bevisadt, att den bär tillskyndat Svenska Kronan all den förmån man deraf kan vänta sig.
Den andra bar det blifvit en pligt för mig att taga i närmare skärskådande, då den verkat på Tullbevillningen.
Jag menar Handelstractaten med Ryssland.
Jag är öfvertygad, att Sverige af denna tractat vunnit all den skäliga förmån man kan vänta sig.
Jag kan således icke förena mig med Grefve Hörn.
Ett annat skäl har af samma Talare blifvit anfördt, nemligen att
Sverige icke är i ställning och behof af så stor MinisterStat.
Jag bär Vedan nämnt orsaken, hvarföre jag icke tilltror mig kunna bedöma denna sak i sint helhet.
Det enda jag vågar fälla omdöme 43 II. 3 34 Den a8 September f. m. om, är att hvarken Consuler eller GeneralConsuler äro passande personer för de diplomatiska ärenderna.