Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetsstyrkan i provincen minskas; och i stället för att Rotehållaren kunde emot skälig betalning påräkna biträde vid sitt åkerbruk af den hemmavarande soldaten, får han nu sköta den commenderandes torp, då denna har jord sig anslagen till lön; fruktan för Garnizonstjensten försvårar recruteringen och stegrar värfnings-anspråken; och som bevis härpå får jag nämna, att Rotehållare hafva nyligen, genom bref, underrättat mig, att i anledning af den skedde commenderingen till Malmö har Jegan redan begynt höja sig, och att Roteskyldige, sorn nu hafva vacancer, befara få erlägga 5o å 60 R:dr i värfning för en soldat, som de förut skulle kunna erhållit för 8 å 10 R:dr.
Utom det, att jag anser det vara mindre nyttigt för soldatens moralite, att dagligen vara i beröring med 4 k 5oo arre - Den 2,i April f. m. stanter, lider dess hälsa ganska mycket a£ denna garnizonslefnad, då han, på Roten vand vid stark och tillräcklig föda, får nu lefva på den magra spis, som erhålles för 8 sk.
B:co i dag-tractamente.
Af desse anförde olägenheter finnér jag mig föranlåten anhålla, att vid den Skrifvelse Rikets Ständer kunna komma att aflåta till Kongl.
Maj:t, till följe af det beslut de komma att fatta, i afseende på min förut gjorde Motion om Roteringen i Skåne, måtte bifogas den underdåniga önskan, att Skånska InfanteriRegementerne måtte blifva befriade från Garnizonstjenstgöring i fredstid.
Om remiss af detta Anförande till samma Utskott, som min förut här åberopade Motion afgålt, anhåller jag.
Det är anledning till anmärkning emot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen, hvarå remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningen skall uppgifvas.
Hvarjemte Grefve Horn till Protocollet aflemnade ett försegladt Convolut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den utaf Grefve Horn anmälde anledning till anmärk - 158 Den 24 April f. m. ning komme att, enligt 29 §.
Riksdagsordningen, jemte ProtocollsUtdrag derom, till ConstilutionsUtskottet afgå.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade å nästkommande Onsdag, den 29 dennes, utvälja de ra Electorer af Ridderskapet och Adeln, hvilka gemensamt med de öfrige Ståndens Electorer sedermera skulle ega, att, enligt 97 och 98 §§.
RegeringsFormen samt 63 §.
Riksdagsordningen, utse Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman och dess Suppleant.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om icke vid samma tillfälle jemväl 4 Suppleanter kunde få utväljas på enahanda sätt, som vid sednast anställde val af Electorer till OpinionsNämnden öfver Högsta Domstolen tillgick, eller att hvarje Vallista borde upptaga 16 namn, samt att de 12, som erhålla de fleste rösterne, må blifva Electorer, och de 4» hvilka i röstantalet komma de förstnämnde närmast, anses såsom Suppleanter.
Det är hufvudsakligen i anseende till olägenheten af den vidlyftiga protocolls-föring, hvilken uppstår af de iönainnen, som jag hem - Den a4 April f. m. ställer, om ej blott 12 namn måtte antecknas på listan, och bland dem, hvilka utom dessa erhållit röster, de 4 anses som Suppleanter, hvilka såsom den i3, 1 f\, i5 och 16 i ordningen erhållit de fleste rösterne.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att så väl det af Hans Excellence föreslagne, som det af Herr Bråkenhjelm omförmäldte valsätt vid föregående tillfället varit i fråga, men att Ridderskapet och Adeln då antagit det förra; hvarföre Hans Excellence ansåg sig först böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann för godt, att nu äfven iakttaga samma valsätt.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Föredrogs ånyo StatsUtskottets ej mindre den 29 sisth Januarii under N:o 54 afgifne, och den i4 derpåföljde Februarii på bordet lagde, Betänkande, angående beräkningen af SlatsVerkets inkomster, än ock den 28 sisth Mars under N:o 123 meddeldte, samfden i3 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. i6o Den 24 April f. tn. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att detta ämne måtte punktvis företagas och afgöras; hvilket bifölls.
Ordinarie eller ständige Inkomster: 1:0 Ordinarie Räntan.
Jag anhåller, att Ordinarie Räntan måtte beräknas enligt den Kongl. Propositionen.
Jag anser den delen deraf, som är till StatsVerket behållen, böra bibehållas vid 5o6,ooo R:dr, och den Indeldta vid 1,400,000 R:dr.
Att anslaget till Strömsholms Stuteri, 9000 R:dr, skulle öfverflyttas från den behållna till den indeldta Räntan, kan jag icke medgifva, emedan Rikets Ständer derigenom skulle för framtiden betaga sig deras beslutanderätt , rörande Strömsholms Stuteri-inrättning.
Jag anhåller således om proposition, huruvida Ridderskapet och Adeln icke anser nödvändigt, att den Ordinarie Räntan upptagas så, som det finnes i Konungens Proposition föreslaget, enligt Tablauen vid Utskottets första Betänkande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets sednare Utlåtande.
Herr Den 24 April f. m.
I afse ende på Herr Hjertås anmärkning om Ordinarie Räntan, får jag äran upplysa, att vid flere Riksdagar den grundsats blifvit följd, att hvad som förut af Slatsinkomsterne användts till utgifters bestridande, under benämning af anordning utom Stat, borde på RiksStaten såsom inkomst upptagas, och deremot ett lika belopp på behörig Utgiftstitel uppföras ; att tillökning i inkomst eller utgift härigenom icke beredes, äfvensom Kgl. Maj:ts och Rikets Ständers dispositionsrätt öfver anslagen icke förminskas; men att det är ledande till ordning inom Statsverket, att hvad som utgör en inkomst bör såsom inkomst synas på ena stället och såsom utgift på det andra, jag tillstyrker således bifall af StatsUtskoltets Betänkande i denna deb tians Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Herr Hjerta föreslagit, bifalla StatsUtskottets, i dess första Betänkande, rörande denna Titel, gjorde förslag, med den förändring, att markegångsvärdet, 9000 R:dr, å Strömsholms Stuteris på Stat uppförde hemmansräntor borde qvarstå bland den behållna delen af Ordinarie Räntan.
Ja, jemte några Nej. 21 H. 11 Den 24 April f. m.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att, sorn, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den framställda propositionen. 2:0 AfradsSpanmålen; och 3:o Krono-TiondeSpanmålen.
Hvad Utskottet, i afseende å dessa 2.*ne Titlar, i dess första Betänkande föreslagit, blef af Ridderskapet och Adeln gilladt. 4-‘o Krono- och KyrkoTionde-lösen j efter bestämda priser.
Jag får ytterli gare, och likasom då första Betänkandet förevar, anhålla, att den föreslagna undersökningen måtte afslås.
Utskottet bar i första Betänkandet tydligt och med siffror ådagalagt, att hela vinsten för StatsVerket vore 5oo R:dr, då deremot de öfrige 3,gg4 R-dr skulle tillfalla Kyrkor o. s. v. Att nu, för en liten tillökning i StatsVerkets inkomster på lösningspriset af 25o tunnor säd, anhålla hos Kongl. Maj:t om undersökning, vore en åtgärd, som skulle rubba en mängd förhållanden mellan enskilda, och endast sprida osäkerhet om egendomsvärdet.
Alla sådana anledningar till rubbningar i skatterna anser jag böra förkastas.
Genom Bevillning bör man söka jemna och lika för - Den 24 April f. m. j63 dela Folkets bördor, och på sådant vis uppfylla Statsbehofvet; men ej genom upprifvande af de lösniugspriser, som stadgats för gamla skatter.
Jag anhåller således, att beräkningen måtte ske såsom hitintills, och att förslaget om undersökning må förkastas.
Jag är i detta afseende af alldeles motsatt tanka med Herr Hjerta.
Jag tror ej, att de gamla beskattningsgrunderne böra rubbas; men ändamålet med den föreslagne undersökningen är att se, om de privilegierade
Kronoräntornes lösning uppkommit såsom en varaktig laglig ordning, eller endast såsom en tillfällig, den der blifvit beståndande genom missbruk.
I Blekinge, en landsort, som jag känner till följd af ett längre vistande derstädes, är jag fullkomligt säker, att det sistnämnde förhållandet eger rum.
Då undersökningens gräns är utrönandet af Lagens bud, anser jag StatsUtskottet haft fullt skäl, att dertill gifva sin tillstyrkan.
Föremålet är mindre Kronans vinst, än de fattigas rätt.
En stor del af Vestra Blekinges Kyrkotionde t. ex. är anslagen till Hospitalet i Carlshamn, och löses, till följd af en Presterskapets öfverenskommelse år 174°* mecl 1 R-'drB:co tunnan, till största förlust för den fromma Inrättningen.
För detta afseende anser jag undersökning vara vigtigare än för Kronans rätt, och då * livad
It* Den 24 April f. m. jag får ånyo återkalla i minnet, StatsUtskottet blott föreslagit en undersökning, anser jag ingen rubbning deraf kunna uppkomma i enskilda lagliga förhållanden; hvarföre jag tillstyrker bifall å StatsUtskottets förslag.
Ridderskapet och Adeln torde finna, att StatsUtskottet baft tillfälle att uti Kongl.
KammarCollegium erhålla alla erforderliga upplysningar, huruvida denna lösningsrätt är enlig med Författningarne, eller icke.
Här åter är frågan, att Rikets Ständer skulle i underdånighet anhålla hos Kongl. Maj:t om en undersökning utaf det äldre förhållandet.
Om Ridderskapet och Adeln behagar genomläsa sidan i4p af första Betänkandet, så synes, att i Blekinge utgår denna Tionde med 1000 tunnor lill Kyrkor; i Bohus Län till Staten med 3o tunnor, till Clereciestaten med 69 tunnor och till Kyrkorne med 1 »744 tunnor; och blott i Kopparbergs
Län 524 tunnor, samt i Bohus
Län 63 tunnor till Kronan.
Detta ringa antal bevisar oformligheten af Herr Rosenblads argumentation; ty skola Rikets
Ständer begära undersökning om sådana förhållanden, som helt och hållet röra enskilda Inrättningars rättigheter, tror jag ej vår tid vara riktigt använd.
Om Hospitalen och Kyrkorne lida orätt, hafva de tillfälle alt öfverklaga detta, och deri lagligen vinna rättvisa.
På grund häraf anhåller
Den 24 April f. m. i65 jag, att propositionen måtte delas i a:ne delar; å första delen, eller beräkningen af inkomsten, sådan Utskottet upptagit den, tillstyrker jag bifall; men deremot afslag på den andra delen, eller den föreslagne undersökningen.
Friherre Anckarswärd3 Carl Henrik:
Då InkomstBetänkandet här första gången förevar, motsatte äfven jag mig den föreslagne undersökningen.
Herr Hjerta bar nu fullständigt utred t förhållandet, så att jag derom icke har något att tillägga.
Erfarenheten har dessutom tillräckligt visat oss vådan af sådane undersökningar.
Sista Riksdagen anhöllo i underdånighet Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t om en undersökning, angående jemkningen af Extra Roleringen.
Denna undersökning kostade aö.ooo R:dr B:co och medförde intet resultat till jemkning för Roteringen, utan tvertom en förökad Ordinarie Rotering, i stället för lindring i den redan förut varande.
Jag afstyrker således undersökningen, med tillägg, det jag tror, att om behofvet af rättvisa är för handen, lärer det bli Kyrkornes och Hospitalernes egen sak, att sjelfve föranstalta om målets utredning, och dess öfverlemnande derefter till Kongl. Maj:t och Rikets Ständer.
Jag förenar mig således med Herr Hjerta uti anhållan, att propositionen måtte blifva delad, samt tillstyrker bifall å deli förra; men afslag å den sednare delen deraf. } i66 Den 24 Apri) f, m. Herr Rosenblad:
Jag kan ej godkänna jemförelse!!, som den siste värde Talaren uppställt emellan denna fråga cch Ständer* nes anhållan 1823, om undersökning af Roteringen.
Ehuru jag ej är medlem af StatsUtskottet, tror jag mig dock kunna svara, hvarföre Utskottet ej sökt upplysningar i KammarCollegium, Herr Hjerta torde lätteligen sjelf inse, hvad tidsutdrägt det sko* lat medföra för Collegium, att anställa en sådan undersökning, som måste grunda sig på hundraårige handlingar från flere Län, Här är blott frågan om att få veta, hvad som är rätt.
Kyrkornes anspråk på rätt grunda sig på allmän Lag, på de gamla privilegierne och Malmö Recess, bekräftade genom Presterskapets privilegier af år 1723, som genom 114 §.
RegeringsFormen ega kraft af Grundlag.
Då man blott begär en undersökning om en rätt, helgad genom sjelfva den högtidliga akt, som sammansmält det gamla Sverige och de nya i Roskildska freden förvärfvade provincer, numera delande lika kärlek till det gemensamma fäderneslandet, så är väl icke denna begäran obillig.
Frågan må föröfrigt gerna delas.
Jag anhåller om bifall till båda delarne.
Hans Eoccellence Herr Grefven ock LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets i dess första Betänkande framställda förslag till ifrågavarande Inkomsttitel.
Den 24 April f. m. 167 I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottets berörde förslag, med undantag af Utskottets hemställan om undersökning, rörande Krono- och Kyrkotiondens olika beräkning och utgörande.
Härefter anmäldes och emottogos arne Kongl. Majrts ÖfversteKainmarjunkare, Herr GeneralMajoreu Grefve Carl Clas Piper, samt Herr Öfversten Friherre Fredrik von Friesendorff, hvilka, å Kongl. Majrts höga vägnar, bjödo Ridderskapet och Adeln, att bevista Höglsalig Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertinas Begrafningsact i Riddarholms Kyrkan, nästkommande Måndag den 2y dennes.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Hrr ÖfversteKammarjunkare, att till Kongl.
Majrt framföra uttrycken af Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet, jemte försäkran, att Ridderskapet och Adeln skulle efterkomma Kongl. Majrts Nådiga bjudning.
Sedan Herrar ÖfversteKammarjunkarne blifvit på vanligt sätt utbeledsagade, yttrade Herr Lefre’nj Johan Pehr:
Jag anhåller, att Eders Excellence täcktes först i68 Den 24 April f. m, meddela proposition endast å StatsUtskottets föreslagne beräkning af ifrågavarande Inkomsttitel; hvarefter, och sedan denna fråga blifvit afgjord, Ridderskapet och Adeln torde kunna till serskild pröfning företaga Utskottets hemställan om undersökning, rörande Krono- och Kyrkoliondens olika beräkning och utgörande, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll den beräkning af StatsVerkets inkomster, som StatsUtskottet i dess första Betänkande föreslagit, under titel af Krono- och Kyrkotionde-lösen, efter bestämda priser, Ropades Ja, Hvarefter Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll StatsUtskottets hemställan om undersökning, rörande Krono- och Kyrkotiondens olika beräkning och utgörande.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridd, och Adeln behagade afslå SlatsUtskoltets berörde hemställan, Ropades äfven Ja och Nej; hvarjemte votering begärdes.
En slutpunkt i Utskottets Betänkande, och som innehåller
Den 24 April f. m. elen encia positiva åtgärden, Iean gerna utgå, nemligen den sats, sora börjar och slutar med nedanstående ord: ”samt tjenlige åtgärder.
. . och utgörasOm Herr Grefven och LandtMarskalken blott gör proposition på första punkten om undersökningen, är jag fullkomligt nöjd.
Om jag kunde anse det nyttigt att ingå till Kongl. Maj:t och be-* gära undersökning, blott för att
Ständerna skola få tillfälle att bedömma förbållandet, så skulle jag förena mig med Herr Rosen-* blad; men då nästkommande Statsutskott ganska lätt från KammarColIegium kan erhålla upplysning om förhållandet, äfvensom enär KammarRätten aldrig ansett sig föranlåten att dervid göra någon anmärkning, så finner jag en undersökning vara alldeles onyttig, och får derföre förnya min begäran om proposition till afslag å densamma.
Må det tillåtas mig den hemställan, huruvida StatsUtskottet skall inledas i undersökningar, sorn. möjligen fordra ett halft års sysselsättning, liksom bade det icke nog att göra förut!
Ehuru utredningen af förhållandet är oskadlig; bör den ändock ej påräknas af StåtsUtskottet.
Jag tror så mycket mindre något skäl vara emot densamma, då den är så lätt verkställd, som Herr Hjerta här påstått.
Kostnaderne för densamma kunna 170 Den a4 April f. ra. icke blifva stora, i synnerhet som den kan ske inom sjelfva KammarCollegium.
Jag förenar mig med Herr Rosenblad i frånträdandet af sednare delen i Betänkandet, och anhåller om proposition till bifall endast å den föreslagna undersökningen.
Under det Voterings-propositionen skrifves, torde jag ej förspilla Ridderskapets och Adelns tid, örn jag söker förlika meningarne.
Jag hemställer, om det är något ingrepp i den enskildtas eganderätt, att anställa en enkel undersökning, hvarigenom det skall utredas, hvem som verkeligen har rätt, Kronan eller den enskild te.
Det vöre besynnerligt om delta Stånd, hvilket vanligen uppträder såsom ljusets vänner, skulle visa sig såsom ljusets fiender, då det är fråga om Kronans rätt.
Jag tycker således, att då frågan endast är om en undersökning, vi borde bespara oss tidspillan med en votering, Friherre Anckarswärd:
Jag utber mig att först få fästa uppmärksamheten derpå att, enligt hvad jag kunnat finna vid svaret å sista Propositionen, pluraliteten synts vara för afslag å undersökningen.
I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff yttrat om ljuset eller lyset, så finnér jag verkligen icke, hvarifrån det påkallas, ty jag har icke hört någon begäran af rättvisa, eller
Den 24 April f. m. 171 någon klagan öfver orättvisa; hör är nu blott fråga om ett project till förskaffande af högre inkomster för kyrkor och dylikt.
Jag ser intet hinder för Regeringen, att utan skrifvelse från Ständerne företaga en sådan undersökning.
Ljuset behöfver icke i sådane frågor tändas af Rikets Ständer.
Ömkeligt vore, att det icke underhölls och döljdes af dem, som visserligen tala om upplysning och ljus, men ofta motarbeta den ena och söka att släcka det andra.
Ilans Eoccellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde härefter följande Voteringsproposition:
Den som anser, att Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att undersökning af förhållandet med beräkningen af Krono- och Kyrko-Tiondelösen måtte genom Kongl.
KammarGolle» gium verkställas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln afslå StatsUtskottets berörde hemställan.
Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. 172 Den 24 April f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i Eftermiddag att fortsättas.
Sedan 41» 42> 43 och 44 §§• i Rid darhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 1 e. m.; och hefunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 70.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således afslagit StatsUtskottets hemställan om undersökning rörande Krono- och KyrkoTiondens olika beräkning och utgörande.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 Eftermiddagen.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Den 24 April e. m. 173 Fredagen den 24 April 1829.
Fortsattes den i Förmiddagens Plenum hörjade pröfning af StatsUtskottets ej mindre den 29 sistl.
Januarii under N:o 54 afgifne, och den i4 derpåföljde Februarii på hordet lagde, Betänkande, angående beräkningen af StatsVerkets Inkomster, än ock den a3 sistlidne Mars under N:o i23meddeldle, samt den i3 derpåföljde April på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. 5:o Arrencle-Medel af Kungsgårdar och andra Krono-lägenheter; 6:0 Stubbören ; och 7:0 SilfverTiondej Myntar elon och Slagskatt.
Hvad StatsUtskottet, rörande dessa 3:ne Titlar, uti dess första Betänkande hemställt, blef uppå framställde propositioner, afRidderskapet och Adeln bifallit. 8:0 Kopparränta och Slagskatt.
Hvad StatsUtskottet i dess sednare Utlåtande rörande denna Titel föreslagit, blef af Ridderskapet och Adeln gilladt, 174 Den April e. ra. 9:0 Avesta Koppar- och Man ufartur-tull.
Sta-tsUtskottets förslag i dess första Betänkande rörande denna Titel bifölls. 10:0 Tionde- och Hammarskatts-jern.
Fastän jag icke anhåller om någon förändring i det resultat, som Utskottet i io:de punkten tillstyrkt, vill jag dock till Protocollet anmäla min reservation mot det skäl Utskottet anfört till stöd för sin åtgärd, att icke göra afseende på min anmärkning om serskild redovisning för så kalladt recognitions-smide.
Det tillhör visserligen icke ordinarie räntan, såsom Utskottet sagt, utan måste inbegripas under hammarskatts-jernet.
Jag ville blott
Veta beloppet af detta hammarskatts-jern, för att se, huru många nja Härdar tillkommit.
Men då Utskottet derjemte åberopat brist på tid, såsom skäl, hvarföre
Smidesrecognitionen icke blifvit specielt utredd, så anhåller jag om proposition till bifall å Utskottets förslag i denna punkt.
Uppå framställd proposition, blef hvad StatsUtskottet i dess sednare Utlåtande, i afseende å denna Titel, föreslagit, af Ridderskapet och Adeln godkändt. 11:0 AlunTionde ; 12:0 SvafvelbruksTionde ; och Den 24 April f. m. 175 i3:o Kalkugns-afgift på Gottland.
StatsUtskottets förslag i dess första Betänkande, i afseende å dessa 3:ne Titlar, blef af Ridderskapet och Adeln bifallit, i4:o Mantalspenningar.
I afseende på i4 punkten förekommer först, alt Utskottet ej beräknat Mantalspenningarne lika öfverallt, eller till 12 sk., utan derifrån undantagit vissa orter, såsom Stora Kopparbergs
Län, Jemtland och Herjeådalen, samt till en del äfven Wermland och de 3:ne norra Länen.
Så väl Rikets Sländers beslut vid sistlidne Riksdag, som Kongl. Maj:ts Proposition i ämnet, och de vid StatsUtskottets första Utlåtande härom gjorde anmärkningar gå ut på, att Mantalspenningarne skola beräknas till lika belopp i alla provincer.
De äro ej någon tryckande utskyld, och få äro oförmögne, att betala sine 12 sk.; men väl kan Bevillningen blifva det, och snarare tåla jemnkning.
Jag tillstyrker derföre, att Mantalspenningarne må utgå lika öfverallt.
— Vidare har Utskottet beräknat beloppet af denna intrad för lågt, efter en oriktig grund, afvikande från hvad jag uppgifvit.
Utskottet har antagit afkortningarne till 10 procent af det hela; men de äro på långt när ej så stora, om Mantalspenningarne jernnäs till 12 sk. för personen.
De stora afkortningar, som nu visa i76
Den 24 April e. m. sig, härröra deraf, att Mantalspenningarne i Räkenskaperne upptagas öfver hufvud till högsta beloppet inom hvarje Län; men sedan afkortas derifrån, enligt serskildta afkortnings-längder, hvad visse orter betala mindre.
Till mera än för 28 å 3o,ooo personer, svarande emot Sjutusende några hundrade R:dr, såsom jag uppgifvit, skola afkortningarne säkert icke uppgå, sedan afgiflen allestädes hlifver lill 12 sk. bestämd.
Sedermera förekommer i denna punkt Utskottets svar på Herr Hjertås och Anders
Danielssons vid återremissen af förra Betänkandet framställde yrkande, att Mantalspenningarne, Lagmans- och Häradshöfdingeräntan, samt Sterbhus-afgiften måtte alldeles upphöra.
Detta förtjenar en serskild uppmärksamhet; ty om denna fråga nu kommer under Öfverläggning och afgörande, ehuru först väckt i anmärkningsväg vid återremissen; så skulle den besynnerliga omständighet inträffa, att ett Utskotts Utlåtande i ett allmänt ärende, då det första gången förekommit hos RiksStånden, skulle kunna med ändringar eller tillägg afgöras, tvertemot tydliga föreskriften i 56 §.
Utskottet har gjort orätt, då det icke skiljt Herr Hjertås och Anders
Danielssons berörde förslag från InkomstBetänkandet, och deröfver afgifvit serskildt Utlåtande; ty då kunde återremiss deraf hafva egt rum, i fall det icke gillades eller förkastades - Den 24.April e. m. 177 des utan ändring eller tillägg.
I närvarande förhållande tror jag detta förslag böra alldeles afskiljas från InkomstBetänkandet, och blifva föremål för serskild Öfverläggning och pröfning.
Såsom skäl, hvarföre man föreslagit Mantalspenningarnes, La gmans- och Häradshöfdinge-räntans samt Sterbhus-afgiflens upphörande, har man anfort, att desse utskylder äro ojemt tryckande.
Detta skäl måtte helt och hållet förfalla i afseende på Mantalspenningnrne, om de komma att utgå lika i hela Riket.