Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Här i Sverige har jag aldrig på landet funnit behofvet af en sådan mellanmyndighet som denna, och kan icke heller nu inse detsamma, hvarföre jag hemställer, om icke hela detta kapitel kunde ur förslaget utgå.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad, dels bifall dertill med den förändring, att ordet hälften utbyttes mot ordet tvåtredjedelar, samt dels slutligen att §:n måtte afslås.
Efter framställda samt med blandade ja och nej besvarade propos:r å samtlige ofvanberörde yrkanden, gjordes förnyad propos. på bifall till §:n utan förändring, och sedan svaren derå likaledes utfallit med ja och nej i blandning, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Mörner begärt votering samt H. Exc. yttrat, att R. o. Ad. egde att afgöra, huruvida kontraproposm vid den blifvande voteringen skulle innehålla bifall till §:n med ofvanomförmäldte förändring eller afslag å merberörde §; föreslog H.
Exc. att såsom kontrapropos. skulle antagas bifall till §:n med förändring af ordet hälften till ordet tvåtredjedelar, och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten.
Härefter upsattes och justerades följande voter.propos.: »Den som bifaller ,27:de §:n uti komiterades förslag till förordning om kommunalstyrelse på landet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. ifrågav:de § med den förändring, att ordet hälften utbytes emot ordet tvåtredjedelar.»
Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 6.
Nej — 19. R. o.
De ii 5 Oktober f, 111 73 Fredagen den 5 Oktober 1860.
Justerades två prot.-utdrag för den 4 dennes samt pleni-prot. för den 9 sisth Juni e. m.
Föredrogs StatsTJtsk:ts den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 198, i anledning af återremisser å StatsUtskits Mern.
N:o 195, med förslag till voter.proposir för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvudtitlarne börande anslagsfrågor.
Utsk:ts anmälan, att R. o. Ad:ns återremisser af 25:te oell 27:de punkterna i Mem:t
Nio 195 ej kunde till någon åtgärd föranleda.
Utsk:ts till R. o. Ad. samt BondeStit gjorda hemställan om godkännande af den uti 26:te punkten af Mem:t N:o 195 föreslagna voter.propos. Hr Hjärne, Harald:
Om jag rätt fattade BondeSt:ts mening med sitt beslut i förev:de fråga, beslöt samma Stånd att anmoda StatsUtskit att upsätta voter.proposm enligt den grundsats, som gjort sig gällande hos R. o. Ad. och som föranledt återremiss af Betänkit 195.
Utskit anför visserligen såsom skäl för vidblifvande af sin åsigt, att det grundat sin upfattning af grundlagens föreskrift i förevarande hänseende på den praxis, som förut egt rum vid behandlingen af dylika frågor.
Nu beror dock på hvad man menar med dylika frågor.
För min del får jag bekänna att jag icke kan erinra mig något tillfälle då den grundsats vid voter.-propos:ners upställande gjort sig gällande att då två Stånd bifallit ett anslag, ett Stånd gifvet ett lån, samt det 4:de helt och hållet afslagit allt understöd af statsmedel, man ansett att voter.-propos:n skulle upställas endast emellan de Stånds beslut, som ansett understöd från Statens sida böra beviljas.
Utskit har bär förmodat, att det Stånd, som beviljat lån, äfven medgifvit att penningarne skulle under den ena eller andra formen utgå, och i följd deraf har Utskit icke fästat ringaste afside vid det
Stånds beslut, som afslagit allt understöd, vare sig i form af anslag eller lån.
Emedlertid och då nu, vid det kända förhållande, att BondeS:t vidblifvit sitt förra beslut, det lätteligen kunde inträffa, att om äfven R. o. Ad. vidblef den åsigt, som förra gången Betänkit 74 Den 5 Oktober f. m. förevar, här gaf sig tillkänna, två
Stånd stannade emot två i fråga om voter.-propos:ns upställande, skulle jag för min del tro att E. o. Ad. gjorde rättast uti att låta vid Utsk:ts mening bero.
Jag har likväl velat uttryekligen gifva tillkänna att Utsk:t enligt mitt förmenande i denna fråga förfarit på orätt sätt.
Det är onekligt att den tanke, som uttrycktes i K. o. Ad:s återremiss af Betänk:t 195, är den rätta, eller att, då två Stånd bifallit anslag, ett Stånd gifvit lån samt det 4:de helt och hållet afslagit understöd, voter.-propos:n bör så upsältas, att man först voterar om kontraproposm skall blifva lån eller afslag, och votering sedermera anställes emellan bifall och den antagna kontraproposm.
Men då nu BondeSt:t godkänt de uti 25:te och 27:de punkterna af Mem:t N:ol95 framställda, alldeles likartade voter.propos:rne, så torde det vara lämpligast att R. o. Ad. nu icke envist vidhåller sin åsigt i denna fråga och derigenom försvårar densammas slutliga lösning.
Jag vågar således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. derpå, att É. o. Ad. måtte låta vid Utskrts förev:de voter.-propos. bero.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. lät R.' o. Ad. bero vid den ifrågav:de voter.-proposm.
Fortsattes behandlingen af Allm. Besy.- o. Ekon.Utskds Utlåt.
N:o 161, dervid förekom:
Förslaget till Förordning om Kommunalstyrelse på landet. ggme 28 och 31 enl.
Tillkännagåfvos vara godkända af MedStm samt biföllos, ggme 29, 30 och 32.
Tillkännagåfvos vara antagna af MedStm och biföllos. § 33 enl.
Tillkännagafs vara bifallen af MedStm.
För min del har jag ingenting mot redaktionen af ifrågav:de g, om de i 2:dra mom:t förekom mande orden »till underhåll för vissa, dess gemensamma nytta afseende ändamål blifvit anslagen» utgå, hvarföre jag, med borttagande af dessa ord, får anhålla om bifall till g:n i öfrigt.
I den af Gr.
La gerbjelke gjorda anmärkningen anhåller jag att få förena mig.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. bifölls gm enligt Utsk:ts förslag med uteslutande från mom.
Den 5 Oktober f. m. 75 a) af följande ord: »och till underhåll för vissa, dess gemensamma nytta afseende ändamål blifvit anslagen». §34.
Upställningen al denna g vore ganska riktig, om man på ett föregående ställe bibehållit komiterades förslag ang:de omröstningssättet i kommunalstämman; men då detta blifvit ändradt, får jag anhålla om en redaktionsförändring af §:n, hvarigenom densamma komme att lyda sålunda: »Vid omröstning ege hvarje kommunalfullmäktig en röst.
I öfrigt gälle kommunalfullmäktige till efterrättelse, hvad för kommunalstämman stadgadt är».
Innehållet blir fullkomligt detsamma, som i det ursprungliga förslaget, men redaktionen blir riktigare och en pleonasm undvikes.
Det är obestridligt att efter det beslut, R. o. Ad. fattat ang. omröstningssättet i kommunalstämman, denna g, med den ordalydelse Gr.
Lagerbjelke föreslagit, blifver alldeles tillräckligt tydlig.
Men om genom någon oförutsedd omständighet den 22:dra g:n, som handlar om beslut vid kommunalstämma, förblifver i sitt ursprungliga skick, såsom komiterade föreslagit densamma, torde det blifva trassligt att bibehålla redaktionen af denna § såsom Gr.
Jag anser dock icke denna förutsättning böra föranleda något särskildt yrkande i afs:de å g:ns redaktion.
Förmodligen var Gr.
Lagerbjelke icke närv:de då beslut om sättet för omröstning i kommunalstämma fattades.
Det är den olikhet mellan omröstningen i kommunalstämma och bland fullmäktige, att i kommunalstämma eger hvarje person utom sin egen röst äfven att afgifva röst för den, som gilvit behörigen styrkt fullmakt, då deremot bland kommunalfullmäktige hvar och en har blott en röst, nemi. sin egen.
Hvarken komiterade eller Utsk:t hafva ansett sig böra göra någon förändring i hvad som är gällande vid sockenstämma, att nemi. ordföranden har afgörande röst.
Då jag tror att detta äfven öfverensstämmer med R. o. Ad:ns egna åsigter, torde det vara lämpligt att bifalla §:n oförändrad.
Enligt mitt förslag skulle §:n börja sålunda: »Vid omröstning ege hvarje kommunalfullmäktig en röst.» Således är omröstningssättet afgjordt.
Vidare heter det enl. mitt förslag: »I öfrigt gälle kommunalfullmäktig till efter rättelse hvad för kommunalstämma stadgadt är.»
Således finnes äfven antydt, huru ske skall, om rösterna utfalla lika, elier att den röst, ordföranden i sådant fall afgifver, skall bestämma frågans utgång. 76 Den 5 Oktober f. m.
Sedan öfverlnggningen förklarats fulländad samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall dertill med uteslutande af den medlersta meningen, framställde H.
Exc. först propos. på bifall till §:n utan förändring, dervid svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på bifall till §:n med uteslutande af den medlersta meningen, då svaren utfölle med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. § 35.
Tillkännagafs vara antagen af MedSt:n och bifölls. § 36.
Eör min del tror jag icke att det är nyttigt att bibehålla en sådan föreskrift som den, att fråga om afskaffa:!- det af fullmäktigskap ejma väckas, förrän fem år efter dess införande förflutit.
Jag kan sannerligen icke heller inse, hvarföre den dertill föreskrifna tiden bör vara längre än den för hvilken fullmäktige äro valde eller för 4 år.
Dessa begge stadgauden stå på visst sätt i strid med hvarandra; ty då man tillsatt fullmäktig hvarje gång för fyra år, skulle man, efter 5 års förlopp från institutionens införande, då fråga om fullmäktigskapets afskaffande kan väckas, vara berättigad att afsätta för tillfället varande fullmäktige, ehuru den tid ej tilländagått, för hvilken de blifvit valde.
Denna föreskrift borde således utgå.
Dessutom ligger i det beslut, K. o.
Ad. i gårdagens plenum fattade, ett så starkt hinder mot alla förändringar, att detsamma bör vara alldeles tillräckligt.
Det skulle nemi. behöfvas bifall af 2/3 af de röstegande för att göra förändringar.
Eör min del tror jag det vore lämpligast att borttaga hela 1 :sta mom:t ang:de de 5 åren och endast säga, att för afskaffande af fullmäktigskap fordras, att mera än hälften af kommunens hela röstetal efter röstvärdet sig derom förenar.
I allmänhet vill det synas mig vara ett ganska riktigt förfaringssätt i lagstiftningsväg att beslut fattas först efter moget bepröfvande, men icke att man rent af förbjuder de beslutande att besluta.
Detta sednare blefve fallet vid tilllämpningen af §:n, sådan den nu lyder; och jag anhåller vördsamt att R. o. Ad. täcktes i ställe antaga den af Gr.
Mörner föreslagna redaktionen.
Det må vara att detta stadgande om de 5 åren icke är alldeles nödvändigt.
Men då meningen är att öfverlemna till kommunalstämman att sköta kommunens angelägenheter, synes mig ett sådant stadgande ej vara utan sitt gagn.
Då dessutom 3 Stånd redan bifallit §:n, sådan den är af komiterade föreslagen, anser jag det ej löna mödan att diskutera densamma, hvarföre jag anhåller om bifall till §:n oförändrad.
Den 5 Oktober f. m. 77 Gr.
Det vill synas mig snarare åstadkom ma en bättre kommunalanda, om man öfverlemnar åt kommunen att sjelf besluta i detta afs:de, än om man pålägger ett sådant band som det ifrågavide, hvilket ovilkorligen hämmar dess verk samhet.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. - Hr Gr. o.
Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n och dels att densamma skulle erhålla följande förändrade lydelse: »För bifall till förslag om afskaffande af kommnnalfullmäktigskap erfordras, att mera än hälften af kommunens hela röstetal efter röst, värdet sig derom förenar; och skall beslutet hos Konungens Befhde anmälas.» Härefter framställde H.
Exc. först propos. på bifall till §:n oförändrad, dervid svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på antagande af nyssberörde förändrade lydelse af §:n, då svaren utföllo med flere ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. §§:ne 37, 38 och 39, samt g 40 med den deri af Utsk:t föreslagna förändring.
Tiilkännagåfvos vara godkända af MedSt:n och bjföllos. § 41.
Tillkännagafs att PresteSt:t godkänt §:n samt att BorgareSt;t lemnat l:sta mom:t utan anmärkning, men afslagit det 2:dra.
Enligt mitt förmenande har man vid bestäm mandet af hvilka som icke kunna vara ledamöter i kommunalnämnden gått något för långt.
Hvarföre skall en domhafvande i orten, om han är med förtroende omfattad, äfvensom en skollärare, icke kunna vara ledamot af kommunalnämnden?
För min del skulle jag vilja föreslå att dessa begge karakterer utginge ur §:n.
Hr Hjärne: Gr.
Sparre har ansett att icke domhafvanden i orten eller folkskolelärare borde vara utesluten från deltagande i kommunalnämnden.
Jag tror dock att, om Gr.
Sparre erinrar sig hvilka åligganden, som upräknas såsom tillhörande ledamöter i kommunalnämnden, han skall finna att den som noggrannt vill sköta sina åligganden i denna nämnd, har fullt upp dermed att göra och bör således vara befriad från andra göromål.
Jag anhåller derföre om bibehållande af §:n i oföräudradt skick.
Hvad l:sta mom:t beträffar, kan det vara likgiltigt hvad B. o. Ad. derom beslutar, enär mom:t redan är af 3:ne Stånd bifallet.
Det 2:dra mom:t deremot är af BorgareSt:t afslaget och t. o. m. helt och hållet borttaget.
Hvarföre skola audre embets- och tjenstemän än de i lista mom:t upräknade ej mot sin vilja kunna förpligtas att dylikt updrag emottaga? 78 Den 5 Oktober f. m.
Det är alldeles gifvet att om en embets- eller tjensteman är af laga förfall eller af tjensteutöfning hindrad, kan han icke i kommunalnämnden deltaga, men hvarföre en sådan skall alldeles vara befriad, kan jag icke fatta.
Jag anhåller således att detta mom. måtte borttagas.
Hr von Ehrenheim, Per Jakob; För min del anser jag lika med Gr.
Sparre att så få som möjligt böra vara uteslutna från deltagande i kommunalnämnden, och förenar mig derföre i det af Gr:n gjorda yrkande.
Då jag förra gången yttrade mig, förklarade jag icke min åsigt ang:de BorgareSt:ts beslut.
Jag tror äfven att det är öfverflödigt att framhålla konseqvensen af att bifalla detta morn., ty då R. o. Ad. biföll den 13:de §:n, som stadgar att embets- och tjensteman icke kan emot sin vilja nämnas till ordf:de i kommunalstämman, är det också, för mig åtminstone, ganska klart, att de ej böra tvingas att vara ledamöter i kommunalnämnden, emedan ordf:deskapet i kommunalstämma icke på långt när uptager så mycken tid som att vara ledamot i kommunalnämnden.
Jag tror således att det är nödvändigt att för konseqvensens skull bifalla 2:dra mom:t och icke fästa afs:de vid BorgareSt:ts anm.
Lika med 2:ne föreg:de talare anser jag det orätt att binda händerna på de väljande vid deras val, genom att förhindra dem att välja på dem de sjelfva vilja, och till hvilka de möjligen hafva stort förtroende.
Om den domhafvande t. ex. skulle vara lämplig att åtaga sig förtroendet och äfven åtoge sig detsamma, skulle det likväl icke kunna gå i verkställighet, derföre att förordmn förbjuder detsamma.
Jag skulle tro att det vore lämpligast att helt och hållet afslä l:sta mom:t samt gifva 2:dra mom:t följande lydelse: »Embets- och tjensteman kan icke emot sin vilja förpligtas att emottaga updraget att vara ledamot i kommunalnämnd».
Jag får derföre anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på detta förslag.
Hr Hjärne: Om Gr.
Lagerbjelke igenomläser den 13:de §:n, skall han finna, att det verkligen beror på embetsmannen sjelf, huruvida han vill emottaga förtroendet att vara ordf:de i kommunalstämman eller icke.
Det är endast i fråga om andra personer, som kommunalstämman har rättighet att pröfva de upgifna förhindrens halt.
Jag anhåller fortfarande om bifall till komiterades förslag oförändradt.
Det är en sanning att genom det inflikande i 13:de §:n af komiterades förslag, som Utsk:t gjort, och hvarigenom förslaget i åtskilliga delar får mindre sammanhang, ett ytterligare tillägg äfven i denna 41:sta g är behöfligt, men det hindrar icke att 2:dra mom;t kan qvarstå.
I 13:de §:n stadgas, att Den 5 Oktober f. m.
:» embetsman äro befriade från att vara ordförande i kommunalstämma; men i den 41 ista är fråga om att embets- och tjenstemän ej kunna mot sin vilja förpligtas att vara ledamöter i kommunalnämnden.
Här beror det således på dem sjelfva, men efter den 13:de åligger pröfningeu deraf annan myndighet.
Hvem detta tillkommer lemnar jag åsido.
Då likväl, på sätt Hr Hjärne antydt, såsom försvar för 2:dra momit, det kan vara af vigt att en tjensteman, som har annat att göra, ej får sig updragne dessa bestyr, hvilka enligt Hr Hjärnes utsago lära vara sådane, att tiden deraf jemt uptages, och då det bör vara tjenstemannen öppet att sjelf pröfva, huruvida han kan åtaga sig något mera än sin tjenst, anser jag för min del, att 2:dra momit af 4lista §:n bör bibehållas.
Tersmeden: § 13, som handlar om ordfide i kommunalstämman, lyder sålunda: »Ej må annan sådant updrag sig afsäga än embets- och tjensteman, som af sin befattning är hindrad att updraget fullgöra, den som efter de fyra sistförflutna årens tjenstgöring såsom ordfide eller vice ordfide är i ordning att derifrån afgå, den som uppnått 60 års ålder, samt den som förmår upgifva annat förhinder, som af kommunalstämman godkännes.
» Vidare heter det i 42idra §:n: »I afs:de på vilkoret] i öfrigt för valbarhet till ledamot eller suppleant, äfvensom angide rättighet att updraget sig afsäga, galle hvad i §§:ne 13 och 14 om ordfide i kommunalstämma stadgadt är.»
Jag hemställer sålunda, huruvida det kan vara lämpligt, då samma stadgande återfinnes på begge ställena, att dessutom i 4lista §:n hafva ett särskildt morn., som stadgar att andra embets- och tjenstemän icke mot sin vilja kunna förpligtas att dylikt updrag emottaga.
Ar en person genom andra befattningar förhindrad att det ifrågavide updraget fullgöra, må han kunna afsäga sig förtroendet, men jag kan icke finna något skäl hvarföre tjenstemannen, mer än andra, utan lagligt skäl skulle vara befriad från att updraget mottaga.
För min del anhåller jag fortfarande derom, att 2:dra momit af 4lista §:n måtte utgå.
Sedan öfverläggningeu förklarats fulländad, yttrade H. Exc. H. Gr. o. Landtm., att i afside å den förevide 4lista §:n blifvit yrkadt dels bifall till densamma i sin helhet, dels af Gr.
Sparre, att från lista momit skulle uteslutas orden »Domhafvande i orten, Folkskolelärare, annan;» dels af Gr.
Lagerbjelke, att lista momit mätte afslås, samt att 2:dra momit skulle erhålla följande förändrade lydelse: »Embets- och tjensteman kan icke emot sitt vilja förpligtas att emottaga updraget att vara ledamot i kommunalnämnd
;» samt slutligen af Frih.
Tersmeden, att 2:dra monut måtte afslås; och komme, till följd af dessa yrkanden, §:ns båda momir att blifva föremål för särskilda proposir.
Härefter framstälde Ii.
Exc. först propos. på bifall till det lista momit utan förändring, dervid svarades några både ja ' RO Den 5 Oktober f. m. oell nej, saint sedermera propos. på antagande af mom:t, med den af Gr.
Sparre föreslagna förändring, då svaren utföllo med några ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten.
Sedermera och efter det Gr.
Lagerbjelke begärt ordet samt förklarat, att, till följd af R. o. Ad:ns nyss fattade beslut, hans förslag till 2:dra momds lydelse hade förfallit, framstäldes propos. på bifall till 2:dra mom:t, och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten. § 42 enligt Ltskds förslag.
Tillkännagafs vara antagen af MedStin och bifölls. § 43.
Tillkännagafs att PresteSt:t bifallit §:n, samt att BorgareStit godkännt densamma med uteslutande af orden: »och beslut.» Gr.
Jag inser icke hvarföre man skulle förvägra kyrkoherdarne att deltaga i kommunalnämndens beslut.
Till de ärenden, nämnden har att handlägga, höra äfven frågor om fattigvården, och i sådane frågor bör väl kyrkoherden hafva rättighet att upträda såsom målsman för de fattige.
Jag vågar således anhålla, det R. o. Ad., med afslag å BorgareSt:ts inbjudning, ville antaga komiterades förslag.
För min del tror jag också att det 8r ganska riktigt att kyrkoherden får deltaga såväl i kommunalstämmans förhandlingar som beslut, just af det skäl att åtskilliga frågor, som utgöra föremål för kommunalnämndens behandling, ligga kyrkoherden ganska nära.
För öfrigt skulle jag vilja i redaktionen föreslå den förändring att, då det enl. komiterades förslag heter: »Kyrkoherden eller den hans ställe företräder», det borde i stället stå »kyrkoherden eller den hans embete förvaltar», emedan man, såsom det nu lyder, skulle kunna tolka orden så som kyrkoherden egde i sitt ställe, på grund af fullmakt, skicka sin Adjunkt.
För min del får jag anhålla att R. o. Ad. ej fäster afs:de vid BorgareSt:ts beslut i denna g, utan att komiterades förslag oförändrad t antages.
För min del kan jag icke inse, hvar till den af Gr.
Lagerbjelke föreslagna redaktionsförändringen tjenar, ty komiterades förslag innefattar icke någon tvetydighet, hvarföre jag äfven anhåller om bifall dertill oförändradt.
Sedan öfverläggningen förklarats vara fulländad samt H. E. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:u oför - Den S Oktober f. m. 81 oförändrad och dels bifall dertill med utbyte af orden »ställe företräder» emot orden »embete förvaltar»; framstälde H.
Exc. propos. på, bifall till §:n oförändrad och, då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. §44.
Tillkännagafs vara bifallen af MedStin.
Gr. Sparre: 31:sta §:n säger: »Kommunalfullm.ge välja ibland sig en ordförande och en vice ordförande.
Ordförande eller v. ordförande i kommunalstämman eller i kommunalnämnden må kunna väljas till ordförande eller v. ordförande bland fullm:ge.»
Uti ifrågavarande § står det: »Kommunalstämman utser bland nämndens ledamöter en ordförande och en v. ordförande att tjenstgöra för den tid, de blifvit såsom ledamöter invalde.»
Vidare heter det: »Till dessa befattningar kunna ordförande eller vice ordförande i kommunalstämman eller hos fullrmge väljas, såvida de äro ledamöter i nämnden.»
Ordföranden i kommunalstämman är ju samma person som ordföranden bland fullm:ge; således kunna orden »eller hos fullmrge» icke qvarstå, utan måste utgå, hvarföre jag anhåller om propos. på bifall till §:n med uteslutande af dessa ord.
Sparre har onekligen rätt i sin anmärk ning; men jag tror icke att den af honom föreslagna förändring är nödvändig.
Det är ett förbiseende af Utsk:t att icke ändra ordet »eller» till ett »och.»
Jag anhåller derföre om propos. derpå att ordet »eller» mätte utbytes mot ordet »och», men att §:u för öfrigt blir oförändrad.
Mig förefaller det lämpligaste vara att utesluta hela den sednare perioden af lista raom:t, hvilken lyder sålunda: »Till dessa befattningar kunna ordförande eller v. ordförande i kommunalstämman eller hos fultm:ge väljas, såvida de äro ledamöter i nämnden.»
Det är ju gifvet att detta innefattas i första perioden, som lyder sålunda: »Kommunalstämman utser bland nämndens ledamöter en ordförande och en v. ordförande att tjenstgöra för den tid, de blifvit såsom ledamöter invalde.» Gr.
För min del har jag ingenting emot att hela 2:dra perioden af lista mom:t uteslutes, på sätt Frih.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att i afs:de å §:ns lista mom. hade yrkats dels bi fall dertill med utbyte af ordet »eller» emot ordet »och», samt dels uteslutande af mom:ts sednare mening; hvaremot någon anmärkning vid 2:dra mom:t ej förekommit. H. XI. 6 S2 Den 5
Ok tobor f. m.
Härefter framställde H. Esc. först propos. på bifall till l:sta mom:t med utbyte af ordet »eller» mot ordet »och», dervid svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på bifall till samma mom. med uteslutande af den sednare meningen, hvartill svarades ja. 2:dra mom:t bifölls. §§:ne 45, 46 och 47.
Tillkännagåfvos vara antagne af MedSt:n samt biföl los. § 48.
Tillkännagafs vara bifallen af MedSt:n. Gr. Sparre:
För min del tror jag sannerligen icke att de böter, man vill ålägga den som försummar en sammankomst, skola i någon mån bidraga att höja intresset för saken, och får jag derföre anhålla att denna § måtte h. o. h. utgå.
Jag medgifver visserligen att intresset hos den, som skall tvingas att bevista kommunalnämndens sammankomster, icke ökas genom detta åläggande af böter, men jag tror å andra sidan att det blir en stimulus både för ordföranden att ej glömma att sammankalla nämnden, och tillika för ledamöterna, emedan man lätt kan tänka sig, att en ledamot, i den tron att tillräckligt antal ledamöter äro närv:de, icke brydde sig om att infinna sig, såvida icke någon plikt för underlåtenhet förefunnes.