Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I föregående plenum bestämdes, att rationsersättningen skulle under de följande 10 åren utgå med 270 Ildr Ernt för hvarje häst, ehuru hvar och en vet, att fourageartiklarne stigit i värde under de sista 4 å 5 åren; på samma sätt är det med stallskötseln, hvilken är bestämd till 100 Edr Egs, ehuru, såsom synes af K. M:s Propos., KrigsColhm föreslagit denna ersättning till 400 Edr.
Då således den härigenom upkomna bristen i den till hästarnes utfordring och skötsel afsedda summan mäste fyllas af den personela aflöningen, så är det klart att Officerarne vid Gardet till häst alltid få mindre lön, än motsvarande grader vid de andra GardesEeg:tena.
Det tyckes derföre vara skäl, att SekundChefen och Majorerna erhålla den lön, som K.
M. för dem föreslagit och jag får derföre anhålla om E. o. Adis bifall till hvad K. M. Propos i detta afseende innehåller, Hr Björnstjerna:
Det lärer icke kunna bestridas att KuvalleriOfficerens aflöning i förhållande till hans utgifter är vida mindre än InfanteriOfficerens.
Ett sådant förhållande bör visserligen i allmänhet icke ega rum, men aldraminst bör man nedsätta lönen för en högre grad, ty de lägre hoppas naturligtvis alltid att blifva befordrade, och då skulle de, om de slutligen vunno en sådan befordran komma att befinna sig i en ställning, som icke motsvarade den, hvilken de hoppats att efter en långvarig tjenst ernå.
Det är visserligen sannt att rationspenningar och ersättning för stallhyra tillkommit, det sednare ett nytt anslag och de förra beräknade till något högre belopp än förut, men dessa anslag räcka icke till för de med dem afsedda ändamål.
Alla skäl synas således tala för att Chefens vid Gardet till bläst lön, på sätt K. M. föreslagit, bestämmes till 0,500 Edr.
Äfven i följande punkt har Utsk. föreslagit en nedsättning, och jag må lika så gerna genast yttra min tanka, nemi. att man bör gifva Majorerna den lön som K.
Hr Lefrén och Hr Klint förklarade sig till alla delar instämma i de 2:ne föregående talarnes yrkanden.
StatsUtsk. har nedsatt lönen för dessa EegitsOfficerare just af samina skäl, som K.
M. med detta enda Den 6 Juli f, m.
73 undantag föreslagit lika löner för alla värfvade trupper såväl kavalleri, som infanteri och artilleri; men denna nedsättning kan naturligtvis icke komma att drabba de personer, som för det närvarale innehafva dessa platser.
Att det är dyrt vid Lifgardet till häst, det är kändt, men så har det varit och kommer alltid att blifva, och för Ryttmästarne och öfriga lägre grader är lönen föreslagen lika med öfriga värfvade regementen.
Om R. o. Ad. således bifaller denna löneförhöjning för Chefen, så upkommer derigenom ett olika förhållande, sora icke blir så lätt att försvara.
Propos. till bifall å förev:de mom. blef nu först framstäld, men besvarad med Nej; hvarefter R. o. Ad. beslöt att aflöningen för ifrågav:de Sekundchef skulle bestämmas till 0,500 Rdr Rmt. Mom. litt. b, ang:de aflöninyarnc för Öfverslö Löjtnanten och andre Majoren.
Efter af Hr Gr. o.
Landtm, gjord erinran, att under öfverläggningen om nästföreg:de mom. blifvit yrkadt, att aflöningarne måtte bestämmas för Ofverste Löjtnanten till 5,000 Rdr och för Andre Majoren till 4,500 Rdr Rmt, yttrade:
Hr Brakel, Maurits Gust.:
Jag får göra Ståndet upmärksamt på att såväl Majorerna vid Artilleriet som fotgardena hafva att betala en ackords-ränta på 4 å 500 Rdr.
En sådan ackordsränta hafva icke Majorerne vid Lifgardet till häst, och således hafva »de facto» Majorerna vid Lifgardet till häst, redan genom den af StatsUtsk. föreslagna lönen, 500 Rdr mera än Majorerna vid Artilleriet och Eotgardena.
Jag vill visserligen icke motsätta mig den summa, som Hr Björnstjerna här yrkat, men jag har ansett mig böra uplysa Ståndet om denna omständighet.
Efter först till bifall å förev:de mora. framställd propos., som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att ifrågav:de aflöningar skulle bestämmas för Ofverste Löjtnanten till 5,000 Rdr och för Andre Majoren till 4,500 Rdr Rmt. Mom. litt. c, ang:de löneförhöjning för Regementspastorn.
Mora. litt. d, ang:de ny lön för en Sqvadrons Predikant.
Hr v o n-Fr an eken, Georg Wolfgang, anförde skriftligen:
Vid värfvade
Regementen hafva sedan längre tid tillbaka funnits Reg.Pastor samt en eller 2:ne Ord.
BataljonsPredikanter.
I äldre tider kallade Reg.Cheferna äfven extra Ord.
KrigsPrester till obestämdt antal.
Men genom K.
Brefvet af den 22 Okt.
1784 bestämdes, till förekommande af missbruk, att för framtiden skulle ej få tillsättas flere än »en Reg.Pastor och en Predikant vid hvarje Bataljon, som då vore på ordinarie stat upförde och gjorde tjenst vid Reg.Församlingen»
Detta bestämdes ytterligare genom förnyade K.
Bref af den 1 Juni 1791, samt af den 17 Mars 1813, hvilka K.
Bref sedermera alltid blifvit af K.
HofConsistorium tillämpade på dessa befattningar.
u Den 6 Juli f. m.
Härutaf synes, att dessa tjenster icke äro på ett godtyckligt sätt tillkomna, utan till följd af K. M:s Nåd.
Bref och föreg:de regleringar bestämda till det antal, som ansetts vara nödigt för religionsvården.
Det må här tillåtas, att i möjligaste korthet framställa de skäl, som torde hafva legat till grund för bibehållandet af dessa Ordinarie Batalj.- och Esqvad.Predikant-tjenster vid Gardena och Artilleriet.
I första hand är Pastor för Keg.Församlingen ansvarig för religionsvården.
Men dels är Pastor berättigad att beordra, om han är hindrad af andra göromål eller af sjuklighet, BataljonsPredikanterna, att fungera i de presterliga förrättningar, Beg.Pastor kan finna för godt att åt dem updraga; dels äro BataljonsPredikanterna efter en viss upgjord ordningslista förpligtade, att med Beg.Pastor turvis åtaga sig lika många predikningar, hvilka hållas, så väl i Hedv.
Eleonora kyrka, som på Garnisonssjukhuset; att förrätta Skriftermål och Natlvards-utdelning ; samt dessutom lika med Pastor hålla vissa Husförhör årligen med manskapet och dess hustrur och barn, Bibelförklaringar under veckorna från hösten till exercistidens början om våren m. m.
Häraf synes, att utom den dagliga expeditionen, som Pastor under vanliga förhållanden ensam ombesörjer, deltaga Bat.Predikanten i Pastors alla öfriga göromål; nemi. utom de ofvannämnda turvis bestämda, äfven i begrafningar på de båda GarnisonsKyrkogårdarne, den ena belägen i stadshagen, utanför Kungsholms tull, den andra på Ladugårdsgärdet, m. fl. ecklesiastika förrättningar.
Häraf är klart, att, efter som Bat.Predikanten måste för sitt uppehälle hafva annan Presterlig befattning eller Skolläraresyssla, lian af sina knappa inkomster stundom måste göra upoffring, för att alltid kunna vara tillhands, när hans tjenst erfordras vid Itegementet.
Pastor sjuk eller anhåller om tjenstledighet, är Bat.Predikant derjemte förbunden, att göra Pastors tjensteåligganden i allo.
"Vid Garnisons församling förekomma många särskilta bruk och förhållanden, nödiga att känna för att de Pastorala göromålen skola rätt kunna handhafvas. K. M. har ock förordnat intyg om aflagd PastoralExamen för sökande af dessa tjenster, hvilka dessutom sökas och tillsättas alldeles som BegementsPastorsbeställningar.
Då nu till dessa sysslors bestridande fordras särskildt öfning och erfarenhet, samt K.
HofConsistorium ej eger några extra ord. prestman, att missivera i händelse af behof; torde härmed behofvet vara tillräckligt visadt af dessa befattningars bibehållande, äfven under vanliga förhållanden.
Besinnas derjemte, att Bat.Predikants-tjenster äro afsedda för tjenstgöring vid längre kommenderingar eller vid inträffande fälttåg, så är det väl en fördel, att personer äro att tillgå, som äro bekanta med Regementet, i st. f. att under nuvarande prestbrist tjenstemän dragas från sina vanliga befattningar till dessa för dem ovanliga och främmande.
Då Reg.Pastorer vid indelta Arméen äro uptagne omkring fyra veckor om året eller under mötestiden, äro deremot Bat.Predikanterne bundna hela året om vid tjenstgörings-orten.
Vidare bör man taga i betraktande de utgifter, såsom fullmaktslösen, som äro D eli f» Juli f. m.
75 förbundne med dessa tjenster; samt de förmåner, som varit förut med dem förenade, men sedan blifvit borttagna, såsom dubbel årsberäkning, inqvarterings-penningar m. m.
Efter upläsningen häraf tilläde
Hr von Fran eken:
På grund af livad jag nu anfört anhåller jag om afslag å UtskisBetiink. och bifall till K. M. Nåd.
Afven jag anhåller om bifall till hvad K.
M. föreslagit med afseende på Sqvadrons-prediknnternes aflöning.
Jag vill ieke trötta K. o.
Ad. med anförande af skälen härtill, utan får endast hänvisa till StatsRåds.- prot. der de finnas tydligt uttalade.
Hr af Funck, Carl Osear, anförde skriftligen: K. M. har i sin Nåd.
Propos. föreslagit för en SqvadronsPredikant vid Lifgardet till häst 500 Rdr Rmt, äf vensom för en Bat.Predikant vid hvardera FotGardesReg:te och Artilleriet, samma lön.
Utsk. har afslagit detta, af det skäl: att tvenne Preslerliga beställningar på eli Reg-.te icke är af verkligt bthof påkallad.
Ar, som Utsk. säger, 2-ne sådana tjenster på hvarje GarnisonsReg:te icke af behofvet påkallad, bör ännu mindre 3:ne vara det.
— Hvad har då (Jlsk. genom sill Ullål. bevisat ?
Jo, att det skulle således här ligga en orättvisa emot de öfriga Presterne, deruti: att de 2:ne Bat.Predikanter, som äro på ett värfvadt Eeg:te oell erhålla I103 K.
M. eivira ansökningsrålt, åtnjuta denna förmån framföre andra Prester.
— Jag vill icke här uptaga tiden med någon jemförelse emellan Bat.Predikanterne vid värfvade Reg:terne och Presterne inom Indelta Arméen eller andra församlingar.
Här är således endast fråga om Ilai.
Predikanterne vid värfvade Reg-.terne äro behöfliga eller ej ?
För att kunna bedöma detta, mäste man först afgöra huruvida Reg.Pastorn ensam kan medhinna att förrätta sin tjenst.
Jag vill derföre i största korthet, nämna:
Reg:tsPastorn måste hela året igenom dagligen vara tillgänglig, så att rekryter, hvilken dag som helst, skola kunna antagas; äfvenledes för den händelse en soldat skall hafva afsked, för begrafning, läsförhör, gudstjenst och Nattvardsgång, (detta för hvarje FotGardesReg:te med 9 kompanier), samt mångfaldiga andra göromål, såsom korrespondens till laudsorterne om Prestbetyg för Rekryter, m. fl. andra dylika saker K. M:s Nåd.
TjenstgöringsReglemente af år 1819, (l:a Del. 3 Kap. 41 § 3 mom.) innehåller:
Reg:tsPastorn fördelar göromålen emellan sig och de öfriga Prcstcrna vid Iteg itel.
Då nu detta är RegdsPastorns tillerkända rättighet, och Bat.Predikantcrnas göromål äro således beroende af Reg:tsPastorn, kan någon då Iro alt Ilai.
Predikanterna blifva ulan göromål?
Ar nu Reg:tsPastorn deremot ensam om alla sina mångfaldiga göromål — och insjuknar — hvem skall då förrätta Ijcnslen?
Ar icke då en Bat.Predikant af behofvet påkallad ?
Då en RegitsPastors lön (från 94 5 Rdr Rmt) endast är föreslagen till 1,200 Rdr Rmt, tyckes detta väl icke vara så tillräck - 76 Den 6 Juli f. m. ligt, att han, som vanligen är gift och har familj, dermed kan eller bör aflöna Bat.Predikanten vid inträffad sjukdom eller annat hinder.
Här kan visserligen invändas, att om Eeg:tsPastorn är hindrad, det får anmälas till Consistorium lör att få ett arfvode till en Bat.- Predikant, men detta är väl högst olämpliga omvägar, som jag tror hvarken har skett eller kommer alt ske, såvida det icke blir på en längre tid.
Då nu under samma tid ökade löner i allmänhet begäres och beviljas, i följe af dyr tid, — kan man då billiglvis neka eller afstå för dem som tjenstgöra ulan lön, och således icke ega ett enda öre för sin tjenstgöring, då en så ringa summa, som 500 Edr Ernt är af K.
M. begärd?
Här tyckes icke många ord behöfva sägas, ty saken talar för sig sjelf. Lägger man nu. härtill att Bat.Predikanten på sednare tider förlorat sin dubbla tjensleårsberäkning, tyckes äfven detta vara ytterligare ett talande skäl för att gifva dem någon ersättning.
Afven får jag nämna att 500 Edr Ernt för Bat.Predikanten lär blifvit på afdelm inom Utskottet tillstyrkt, ehuru det afslogs i StatsUtsk. genom votering.
Summan som begäres är liten, och stora skäl finnas för att bevilja den.
Det har visserligen blifvit invändt, att, då en Bat.
Predikants plats blir ledig, det icke saknas utan tvärtom är många sökande.
Detta är naturligt då extra ansökningsräll hos K.
M. medföljer tjensten, men de lefva icke för tillfället på hvad de i framtiden möjligen kunna få.
Då man nu vill gifva åt dem som hafva löner, en tillökning, tyckes det vare ett större och mera talande skäl för att gifva något åt dem, som hafva intet, och då nu Bat.Pre dikanter i verkligheten finnas utan lön, till och med 2 på hvarje GarnisonsEeg:te, äro de i sin belägenhet under denna dyra tid så mycket mera att beklaga.
Det är således icke utan stora skäl som K.
M. insett behofvet och derföre åt dem föreslagit lön.
M. föreslagit för en Bat.Predikant vid hvarje värfvadt Eeg:te, 5 00 Edr Ernt, finner jag icke något skäl att afslå detta anslag, för det att StatsUtsk. anser denna beställning icke vara af behofvet påkallad, utan får jag anhålla vördsamt att E. o. Ad. måtte tillstyrka det af K.
M. föreslagna anslag af 5 00 Edr Ernt för en Bat.Predikant vid hvardera Garnisonsregementet.
M. har föreslagit lön till en SqvadronsPredikant vid hvardera af GarnisonsEeg:tena, oberoende af deras storlek.
En prests mer eller mindre sysselsättning beror på församlingens talrikhet.
Nu veta vi, att Lifgardet till häst icke utgör mer än 400 man, hvaremot de öfriga GardesEegitena hvardera utgöra 800 man, och Artilleriet är ännu större.
Utsk. kar visserligen i allmänhet afstyrkt anslag till Bat.Predikanter, men af alla måtte det väl vara minst skäl att bevilja anslag för en Sqvadrons Predikant vid Gardet till häst; ty man kan väl ej neka, att icke själavården vid ett Eegemente af 400 man mycket väl kan skötas af en prest.
Deremot skulle jag i konseqvens härmed vilja bifalla den lön, som blifvit begärd till en Bat.Predikant vid nvartdera af EotGardena och vid Artilleriet.
Med afseende på denna punkt tillstyrker jag sål. bifall till Utsk:s förslag.
Den 6 Juli f. m. 77 Hr Hjärne, Harald:
Jag anser, att de båda talare, som här yrkat bifall till K. M. propos., icke tillräckligt motiverat denna deras anhållan.
Man bör komma ihåg att det med dessa tjenster är ett helt olika förhållande än med de öfriga tjenster, hvartill ökade löne-anslag begäras.
Det är här fråga om en tjenst, som f. n. icke har någon lön sig anslagen, och detta förhållande har fortfarit allt sedan 1813, då dessa tjenster inrättades.
Jag anser att då StatsUtsk. icke haft något att anmärka vid att denna tjenst fanns till, så borde Utsk. hafva föreslagit lön för densamma.
Utsk. har endast fäst sig vid Beg:tets fåtalighet, men enl. min tanka är frågan: huruvida en SqvadronsPredikant är nödvändig vid Lifgardet till häst eller icke?
Jag har sjelf någon kännedom om hans tjenstebefattning, och jag vet att det förhåller sig så som 2:ne ledamöter uplyst, att han hela året om har mångfaldiga arter af tjenstgöring, och att han icke en enda dag kan aflägsna sig från staden utan att erhålla permission.
Han bestrider BegdsPastorstjenst, då denne är sjuk eller frånv:de utan att derför erhålla den ringaste ersättning.
Om således ett substitut för Beg:tsPastorn är nödvändigt, så bör detta äfven hafva lön på stat.
StatsUtsk. har icke en gång vid sitt tillstyrkande af lönetillökning åt Reg:tsPastorn fogat det vilkor att han skall afstå sin lön åt SqvadronsPredikanten, om lian af sjukdom eller annat förfall är hindrad att utöfva sin tjenst.
Man bör likväl alltid fasthålla den vigtiga principen att en tjenst på stat bör vara försedd med lön på stat, och då man tillika tager i betraktande de göromål, som med denna tjenst äro förenade, så synes mig 500
Bdr icke vara för mycket.
Jag tillstyrker således bifall till K. M:s Propos.
Hr Brakel: 1 likhet med Hr Funck får äfven jag tillstyrka bifall till K. M:s Propos.
Är Beg:tsPastorn förhindrad, så finns ingen utom SqvadronsPredikanten som kan förrätta hans tjenst, och dessutom äro Iieg:tsPastorns göromål jemförda med den nu för honom förelagna lön så mångfaldiga, att han mycket väl behöfver någon som hjelper sig.
Under hela vintern mellan exercis-tiden håller Bat.Predikanten vexelvis med Reg:tsPastorn bibelförklaringar en gång i veckan; dertill kommer husförhör, begrafningar m. m.
Bat.Predikanterna åtnjöto förut dubbel tjensteårs-beräkning och inqvarteringspenningar, men nu hafva de förlorat båda dessa förmåner.
Församlingen är vidare icke så liten, som Frih.
Tersmeden föreställt sig; ty den består icke, såsom han upgaf, af 400 utan af 700 personer.
Jag tillstyrker derföre bifall till hvad K.
M. med afseende på denna SqvadronsPredikant föreslagit.
Man kan visserligen synas vara konseqvent, då man säger: om en Bat.Predikant är tillräcklig vid Fot-garderna, så behöfs der ingen vid Gardet till häst, som blott består af 1 Bataljon.
Men Hr Brakel har redan uplyst huru med den saken förhåller sig, och dessutom måste ju någon finnas, som kan förrätta själavården, när BegdsPastorn är sjuk.
Jag anhåller således om bifall till K. M:s Propos. 78 D-en 6 Jali f. m.
Hr Bildt, Didrik Gillis; Om stats kassan vore så elastisk, att man från den kunde bifalla alla de anslag, sorn möjligen kunde vara behöfliga, så skulle jag icke motsätta mig den lön som K.
M. här föreslagit för en Bat.Predikant vid Lifgardet till häst.
Men då jag såsom ledamot af StatsUtsk. dagligen varit i tillfälle att se, huru många och stora behof som finnas, så har jag funnit nödvändigheten af att i främsta rummet fylla de angelägnaste behofven, och att låta de mindre angelägna komma i andra rummet.
Dessa tjenster finnas icke på Riks-stnt; ty K.
M. har väl utnämt Bat.Predikanter på Lifgardet till häst, men R.St:r hafva icke godkänt detta förr än de tillerkänt dem en penningelön.
Dessa platser mäste likväl hafva några fördelar, efter det finnas personer som söka dem, så t. ex. kunna de prestman som äro Bat.Predikanter i sina yngre år förskaffa sig tjenste år utan att stå under Consistorii befäl, och blifva skickade än hit och än dit, denna för prestman så betungande och svåra gradpassering; och dessutom kunna de här i Stockholm mycket väl på samma gång vara skol-liirare.
Jag har inom Utsk. vid alla tillfällen, så långt tillgångarne medgifvit det, voterat bifall till K. M:s Nåd.
Propos., men när icke. allt kan beviljas måste, enligt min tanka, de platser och anslag, som äro af allmännare vigt hafva företräde.
Det är ur denna synpunkt, som jag anser denna lön icke böra beviljas.
Härtill kommer ännu ett skäl; StatsUtsk. har tillstyrkt och It. o.
Ad. bifallit en enskild motionärs framställning, att den prest som gör tjenst vid Garnisons-sjukhuset skulle få lön, ehuru det åligger garnisonens presterskap att ombesörja själavården vid sjukhuset, som genom detta förslag fått sin tjenstgöring der betydligt lindrigare.
Dertill kommer också att Beg:tsPastorn vid Gardet till häst i likhet med alla andra har fått löneförhöjning.
På grund af dessa omständigheter vågar jag anse StatsUtsk:s förslag i denna punkt vara riktigt och får derföre tillstyrka bifall till detsamma.
Jag inser fullkomligt riktigheten af att de embetsman, som hafva löner, få en den dyra tiden motsvarande lön, men jag kan icke förstå hvarföre man, då statskassan anlitas på alla håll, skall bilda nya tjenster, som icke en gång äro af behofvet påkallade
Man har här mycket talat om den stora vigten af att tillsätta en Sqvadronspredikant vid LifGardet till Häst, men på sätt nämndt är, så består reg;tet endast af 400 man, och man skulle således erhålla tvenne prester för en församling af 400 man.
På landet hafva vi likväl församlingar på 6,000 menniskor, men hvilka icke hafva mer än en prest.
Man skulle med lika skäl kunna fråga, hvem som derstädes skall sköta pastoralvården när pastor är sjuk, men likväl finnes i dessa församlingar ingen hjelpprest på stat.
Då tycker jag också att det för en själavård af 4 00 man bör vara tillräckligt med tn Regtspastor.
För öfrigt får jag fästa upmärksamheten på att om man går för långt i anslagsväg, så torde en ganska betydlig nedsättning deraf blifva följden, synnerligen då dessa anslag äro provisoriska.
Jag får derföre tillstyrka att Betänk, till alla delar bifalles.
Den 6 Juli f. m. 73 Hr Hjärne:
Det var något oväntadt att höra de StatsUtsfcs ledamöter, som hittills upträdt, yttra sig mot detta förslag, då de med sin röst biträdt nästan alla de anslag som Utsk. föreslagit.
Bataljonspredikant har här icke någon af sitt eget Stånd som talar för honom, och derföre har jag ansett, att han behöfver en annan målsman.
Jag har sagt att dessa tjenster äro af behofvet påkallade.
Bildt har tyckts medgifva att så är förhållandet, men han har afstyrkt löneanslag till denna tjenst, derföre att tillgångar dertill icke skulle finnas.
Jag får då säga, att vid en Riksdag, då man anslår så många millioner, så gör några tusen lidr till eller från ieke så mycket.
Man har äfven sagt, att denna tjenst har så många fördelar, att den ieke behöfver någon ersättning i kontanter
Dessa tjenster hafva likväl förlorat just den hufvudsakligaste fördelen, som var den dubbla tjensteårsberäkningen, och om man vill att de skola finnas, så måste man också gifva dem något anslag.
Man har sagt, att här blott är fråga om löneförhöjning på grund af den dyra tiden.
Det medger jag, men då bör det väl äfven vara skäl att gifva något åt dem, som hittills haft nästan intet.
Dessutom föreställer jag mig, att K.
M. bäst bör vara i tillfälle att bedöma, huruvida denna tjenst kan umbäras eller icke, och då K.
M. nu föreslagit ett anslag åt denne tjensteman, så böra It.
St:r bevilja det, såvida de anse att tjensten fortfarande bör finnas till.
Nu då alla andra tjenstemän få löneförhöjning skulle dessa för första gången erhålla en lön.
Jag tillstyrker derföre fortfarande bifall till K. M:s Propos.
Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall å förev:de mom. och sedermera till bifall å den af K.
M. för en SqvadronsPredikant äskade lön af 500 Itdr Ernt framstälde Proposrr besvarades med blandade
Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o.
Landtm, ånyo hemstälde om B. o. Ad. behagade bifalla detta morn., samt, sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, förklarade det han ansåg
Den som bifaller mom. litt. d af 18:de punkten i StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 71, röstar Ja; den det ej vill röstar
Nej; vinner Nej, beviljar R. o. Ad. den af K. M. för en SqvadronsPredikant vid LifGardet till häst äskade lön af 5 00 Ildr Ernt.
Yid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer Ja — 23.
Härefter förekommo och biföllos mom. litt. e, ang:de aflöningen för RegUsAudilörer; mom. litt. f, ang:de aflöningarne för Läkarne vid Reguel; äfvensom Utsk:s tillstyrkanden ang:de dels öf - 80 Den 6 Juli f. m. riga tillökningar i Slaten och deln ersättning för häslrationer jemte belöpande stallhyra m. m.
Då härefter förekom Utsk:s hemställan ronde hela den erforderliga tillökningen i kontanta anslaget för LifGardet till häst, erinrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. med tillsammans 5,000 Rdr Rmt förhöjt de af Utsk. tillstyrkte anslagsbelopp, och att i följd deraf äfven slutsumman af anslagstillökningen borde förändras till 53,635 Rdr i st. f. 51,635 Rdr Rmt; hvarefter Utsk:s ifrågav:de hemställan med berörde förändringar af R. o. Ad. bifölls. 19:de punkten, ang:de anslag för Kronprinsens UusarReg:le.
Då härvid först förekom Utsk:s hemställan ang:de aflöningen för SubalternOfficerare och deras vederlikar, yttrade Hr af Klint:
Jag vill på intet vis motsätta mig den lönetillökning StatsUtsk. här föreslagit för öfverbefälet vid Kronprinsens IiusarReg:te, men mig synes, att StatsUtsk. äfven bort hafva underbefälet vid samma Reg:te i minnet och för detsamma föreslå en löneförhöjning motsvarande den hvartill öfverbefälet nu blifvit upfördt.
Den tillökning Utsk. här föreslagit utöfver K. M:s Propos. grundar sig på en enskild motion, och då denna endast rörde StibalternOfficerarne och deras vederlikar, så har Utsk. deraf icke haft någon anledn. att förslå en tillökning för underbefälet.
Till de skäl Frih.
Tersmeden anfört ber jag få tillägga, att efter hvad man sagt mig, så har underbefälet vid Prinsens HusarReg:te särskilda fördelar framför underbefälet vid LifGardet till häst.
Der lär nemi. finnas några indragna platser och behållningen deraf fördelas på underbefälet.
Jag får derföre tillstyrka bifall till hvad Utsk. i denna punkt föreslagit.
Uppå härefter framstäld propos., biföll R. o. Ad. Utsk:s ifrågav:de hemställan; oell i öfriga delar blef förev:de punkt utan discussion bifallen.