Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Lag-Utsk:t, vid afgifvandet af sitt förslag, följt det yrkande, som blifvit framstäldt af tvenne motionärer af Bonde-St., att nemi. de anmärkningar, som blifvit 650 Den 13 Juni. i afseende å B.
St:rs vid förra riksdagen fattade beslut gjorda i Statsrådet och Högsta Domstolen, skulle i förslaget iakttagas, då hade åtminstone för mig en stor del af betänkligheterna blifvit undanröjd; men Utsk:ts åsigter synas hemtade, icke från nämnda motioner, utan från en motion, sorn blifvit väckt inom detta Stånd.
Det är Hr Ulfsax, som liar äran af att hafva framställt de grunder, hvarpå Utsk:t byggt.
Hr Ulfsax’ motion åter stöder sig vid den nya Finska lagstiftningen i ämnet, hvars följder dock, i min tanke, äro väl färska för att kunna för oss tjena till ledstjerna.
Då Utsk:t så sent framställt sitt förslag, att en återremiss numera icke skulle hafva någon påföljd, och då vi hafva utsigt att om 8 månader se den nya riksdagen församlad, samt denna bör blifva i tillfälle att utarbeta ett förslag, vare sig i denna eller i en modifierad riktning, tror jag, att ingenting äfventyras af ett uppskof, och fortfar derföre att yrka afslag.
Hr Kamsay: 1 afseende å det ifrågavrde förslaget hafva skäl blifvit anförda, både för och emot, men oaktadt alla de vacka saker, som blifvit andragna för den föreslagna förändringen, kan jag dock icke finna anledning att vilja medverka till en förändring i den nu bestående lagstiftningen.
Denna är öfver 100 år gammal och afser att sammanhålla familjebandet.
Afven om, såsom Frih.
Armfelt anfört, anledning skulle förefinnas * till klagomål öfver missbruk, måste dock exemplen vara ganska få, och jag åtminstone har under praktik på juridiska banan icke deraf kommit i erfarenhet.
Jag vill dessutom åberopa, att 3 af Preste-St:ts ledamöter i Lag-Utsk:t reserverat sig emot förslaget, såsom »hvarken behöfligt eller nyttigt».
Dessa ledamöter måste, i min tanke, anses ega väl så mycken erfarenhet som ledamöterna af det Stånd, inom hvilket, enligt Frih. Armfelts uppgift, yrkandet på förändring skulle vara synnerligen starkt.
Hvad i Finland blifvit beslutat, synes mig icke kunna tjena till ledning vid våra beslut, ty utom det att förhållandena i de båda länderna torde vara något olika, bör man besinna, att förändringen vidtagits i Finland på grund af framställning från regeringen, hvilken framlagt sitt förslag efter noggrann pröfning.
Om ock, såsom Hr von Gegerfelt anfört, en full konseqvens kunde fordra eftergifvande af giftomannarätten, sedan ogift qvinna erhållit utsträckt rätt att blifva myndig, kan jag dock icke finna, att man bör så slafviskt följa konseqvensen, att man för dess skull vidtager förändringar, som man anser icke skola blifva gagneliga.
För öf - Den 13 Jnni. 651 rigt är det ännu icke afgjordt huruvida den utsträckta myndigheten för qvinnan medfört synnerligen goda frukter.
Jag vidblifver mitt yrkande om afslag.
Då förevarande fråga, efter min uppfattning, är af den beskaffenhet, att den mindre kan betraktas såsom en rent juridisk fråga än såsom en för hela samhället i praktiskt hänseende vigtig angelägenhet, anser jag mig berä ttigad att, oaktadt jag saknar juridiska insigter, i ämnet yttra några ord.
De af Husets ledamöter, som understödt Utsk:ts förslag, synas mig utgå från den åsigt, att när man kan anförtro qvinnan att vid viss ålder sjelf förvalta sin egendom, bör man äfven tillerkänna henne rättighet att råda öfver sin person.
Jag ber Hrr:ne härvid besinna, om dessa saker äro med hvarandra jemförliga och om de stå i det oskiljaktiga samband med hvarandra, som man här förmenat.
, Det är obestridligt, att qvinnan, mera än mannen, är omtänksam i afseende å handhafvandet af de angelägenheter, som kunna härröra af myndigheten, men helt annorlunda förhåller det sig, när qvinnan skall disponera öfver sin person, ty då ledes hon uteslutande af hjertats känslor, och hennes omdöme vilseföres då lätt i afseende å föremålets värde.
Jag tror icke, att någon, som har erfarenhet att det menskliga lifvet, kan påstå, att qvinnan med samma lugn kan afgöra om sin hand, som om sin förmögenhet.
Jag har sett flera fall, då qvinnan gift^ sig emot sina föräldrars råd, men i alla desea fall har också äktenskapet blifvit ytterst olyckligt och qvinnan har under hela sitt lif måst ångra, att hon icke litat till föräldrarnes lugna och pröfvade omdöme.
Man har sagt, att, synnerligast bland allmogen, giftomannarätten ofta blifvit missbrukad.
Jag tror, att så är händelsen, förnämligast till följd af högfärd och olika förmögenhets vilkor; men det är väl icke bevist, att någon skada deraf skett, och äfven om någon gång deraf förorsakats ett hjertelidande, är dock detta af mera öfvergående natur, än det lidande, som oundvikligen måste uppstå till följd af förbiseende af föräldrars vilja, ty detta lidande räcker hela lifvet.
Hvad som i förslaget synes mig aldra bedröfligast, är, att enligt detsamma stadgandet skulle bihehållas derom, att föräldrarne äro berättigade att göra sin dotter arflös.
I mili tanke är det en särdeles svår inkonseqvens att berättiga föräldrarne till vidtagande af en sådan åtgärd, när man förut förklarat, att dottern är berättigad att gifta sig utan föräldrars hörande.
Huru kan man vilja stadga en straffpåföljd för en handling, som icke skulle 652 Den 13 Juni. vara brott!
Inkonseqvensen häraf synes mig vara alldeles uppenbar.
För öfrigt torde det sällan inträffa, att föräldrar göra sina barn arflösa, derföre att de gift sig mot föräldrarnes bifall, ty om, såsom alltid sker, ett sådant äktenskap blir olyckligt, då förbjuder föräldrarnes hjerta dem att genom arflösheten föröka sina barns olycka.
Man har anfört, att Finland gått förbi oss.
Det är möjligt, att de Finska qvinnorna äro mindre lättrörda än de Svenska, men i allt fall tror jag, att vi icke skulle göra den Svenska qvinnan något gagn genom förslagets antagande, och jag kan derföre icke annat än instämma i yrkandet om afslag.
En föreg:de värd talare har anfört de ordalag, hvari K.
M:t meddelat sitt beslut i afseende. å R.
St:rs skrifvelse i ämnet vid sistlidne riksdag.
Då det deri heter, att »om än den af R.
St:r antagna grundsats —— — kunde anses i och för sig följdriktig» etc., har Utsk:t deraf icke kunnat finna, att K. M:t ogillat de af Utsk:t i förev:de Betänk, uttalade åsigter, och Utsk:t har på den grund tilltrott sig att framlägga ett förslag, som torde kunna anses vara en konse i ® qvens af lagstiftningen i afseende, å qvmnans myndighet.
Dertill har Utsk:t dessutom föranledts dels deraf, att det icke visat sig, att genom qvinnans myndighet familjebandets upplösning förorsakats, och dels deraf, att ett land. som visserligen lyder under Rysk spira, men sorn har fullkomligt Svensk kultur, redan medgifvit qvinnan att vid 21 års ålder utan giftomans samtycke ingå äktenskap.
Mig veterligt, finnes icke något, land, der icke qvinnan i mer eller mindre mån i förev:de hänseende eger bestämningsrätten.
Man åberopar ofta Frankrikes lagstiftning och äfven i nämnde land behöfver qvinna, som uppnått viss ålder, endast anmäla sitt tilltänkta giftermål, hvilket derefter snart nog kan försiggå.
Det torde dock för oss vara lämpligare att taga exemplet från stamförvanters lagstiftning, än från de nationers lagstiftning, som stödja sig på den Romerska rätten.
Den Engelska lagstiftningen synes mig derföre böra ega mera tillämpning på de Svenska förhållandena, och, utan att vilja afgifva något absolut omdöme, vill jag anmärka att den Engelska qvinnan, oaktadt den stora frihet lagen tillerkänner henne, är väl så god maka och moder, som qvinnan i andra länder.
Familjebandet är grundadt i naturen, men slägtens åtgörande i afseende å qvinnans giftermål bör icke sträckas längre än till gifvande af råd, ty man måste lägga det slutliga afgörandet i dens hand, som sjelf får uppbära följderna af sin handling.
Den 13 Juni. 653 Jag tror ook, att åsigten hos den bildade klassen i vårt land är sådan, saint att således Utsk:ts förslag innebär att i lagen införa hvad, som redan allmänt vunnit tillämpning.
Att Utsk:t bibehållit stadgandet om arflöshet, härrör deraf, att de barn, som icke brytt sig om föräldrarnes råd i afseende å deras giftermål, icke ega att beklaga sig, om de icke få föräldrarnes förmögenhet.
Att detta är rättvist, torde icke kunna förnekas.
Hr Anckarsvärd, Theodor Wilhelm: Då K. o. Ad. vid alla tillfällen visat sig ridderligt sinnadt, hoppas jag, att Utsk:ts tidsenliga förslag på Riddashuset skall tillvinna sig bifall.
Hvar och en, som i detta ämne talat med gifta qvinnor, torde hafva funnit, att ingen sådan qvinna dragit i betänkande att förklara, att den ogifta borde vid 25 års ålder ega rättighet att afgöra om sin hand.
Detta torde äfven vara en konseqvens af rättigheten att vid nämnde ålder fritt råda öfver sin egendom.
Dessutom förekommer i den nuv:de lagstiftningen den oegentlighet, att enkor icke behöfva giftoman, samt att således en 20-årig enka sjelf afgör om valet af make, under det den ogifta qvinnau, som är betydligt äldre, beliöfver inhemta giftomans samtycke.
Jag instämmer i yrkandet om bifall till Utsk:ts förslag.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utslcts förev:de förslag och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med manga ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Votering begärdes; hvarefter uppsattes och justerades följ:de voterings-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts i lista punkten af Betänk:t N:o 60 afgifna författningsförslag ang:de mös rätt att i visst fäll sjelf utöfva giftomanna-rätten, röstar Ja; Den det ej vill, röstar NeJ; Vinner nej, afslår R. o.
Åd. detta författningsförslag.»
Sedermera företogs voteringen och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej — 27. 654 Den 13 Juni.
Utsk:ts nederst å sid. 4 gjorda hemställan.
Jag anhåller, att Hr Eiddarh.-Se kreteraren ville lemna upplysning om de beslut, som i afs. å denna punkt blifvit af de öfriga Riks-Stånden fattade.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut i frågan ännu ej ankommit.
Då det icke är kändt, att något af de öfriga Stånden förkastat Utsk:ts förslag i första punkten, samt det sål. är en möjlighet, att R.
St:rs beslut blifver i öfverensstämmelse med Utsk:ts berörda förslag, får jag hemställa, huruvida icke R. o. Ad., oaktadt Ståndet afslagit Utsk:ts första förslag, skulle vilja antaga den nu föredragna punkten.
Såsom R. o. Ad. behagade finna, är punkten uppställd hypothetiskt, så att Utsk:ts hemställan afser, att om R.
St:r beslöte, att mö vid 25 år skall vara fri från giftomannarätt, skulle R. o. Ad. förklara de adliga privelegierna icke utgöra hinder för adlig jungfrus likställighet i detta afseende med andra qvinnor.
Jag kan icke tro, att R. o. Ad., som d. 7
December 1865 ansåg sig böra på fäderneslandets altare nedlägga offret af sin sjelfskrifvenhet, nu skulle vilja införa en klassskilnad, som förut icke funnits, och jag vågar derföre hoppas, att min framställning skall vinna R. o. Ad:ns bifall.
Jag vill endast hafva antecknadt, att jag instämmer med Frih. Armfelt.
Då jag yrkade afslag å den nyss af gjorda delen af Utsk:ts Betänk., gjorde jag det icke blott med afseende å adliga qvinnor, utan med afseende å alla qvinnor.
Jag kan derföre icke finna annat, än att jag, i konseqvens med mitt förra yrkande, nu måste anhålla, att R. o. Ad., i enlighet med det nyss fattade beslutet, måtte afslå Utskits förslag jemväl i denna del.
Innan R. o. Ad. bestämmer sitt votum i denna fråga, ber jag att ännu en gång få erinra derom, att om R. o. Ad., i enlighet med Hr Ramsays yrkande, afsloge punkten, blefve följden den, att, derest de öfriga Stånden antoge Utsk:ts förslag i första punkten, adlig mö, sorn fyllt 25 år, skulle vara underkastad giftomannarätt, under det alla andra mö’r, som fyllt 25 år, vore derifrån befriade.
Den 13 Juni. 655 Gr.
I så måtto instämmer jag med Frih. Armfelt, att jag icke vill, att, derest det blifver lag, att mö, som fyllt 25 år, icke skall vara underkastad giftomannarätt, adlig jungfru skall komma i en undantagsställning; men då jag icke vet hvad beslut de öfriga Stånden i frågan fattat, kan jag icke finna huru R. o. Ad., efter att hafva afslagit denna förra punkten, skulle kunna bifalla den nu föredragna.
Kan någon uppgifva ett sätt, huru man, med iakttagande af det nyss fattade beslutet, skall kunna bifalla denna punkt, då skall jag förena mig med honom, men i annat fall måste jag instämma med Hr Ramsay i yrkandet på afslag.
Liljencrants’ yttrande, för jag bedja Hr Gr:n närmare genomläsa Utsk:ts förslag.
Detta förslag är uppstäldt vilkorligt och grundar sig på förutsättningen, »att ofvan intagna författningsförslag varder af R.
St:r bifallet.»
I min tanke vore det fördelaktigt, om R. o. Ad., ehvad beslut de öfriga Stånden än må i hufvudfrågan fatta, nu afstode från sitt privilegium i detta fäll, så att icke frågans afgörande må behöfva hänskj utås till ett blifvande Adelsmöte, utan samma rätt gälla för alla qvinnor, när Statsmakterna beslutat giftomannarättens afskaffande.
Jag kan icke finna annat, än att man, för att å ena sidan icke handla inkonseqvent, och å den andra icke införa ett möjligt undantagsförhållande för de adliga jungfrurna, bör återremittera punkten till Utsk:t, enär under tiden underrättelse kan ingå om de öfriga Ståndens beslut i sjelfva hufvudfrågan.
Då det icke torde vara lämpligt att här framställa ett nytt redaktionsförslag, samt punkten, till följd af det nyss fattade beslutet, nu icke torde kunna bifallas, förenar jag mig med Frih.
Leuhusen i yrkandet om återremiss.
Jag vill för öfrigt nämna, att det kan vara ganska tvifvelaktigt, huruvida R. o. Ad:ns privilegier i förev:de fäll äro tillämpliga.
Leuhusen i begäran om återremiss.
Afven jag biträder yrkandet på återremiss.
Den 13 Juni.
Efter härined slutad öfverläggning gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades.
Föredrogs och lades till handlingarne Banko-Utsk:ts den 12 dennes bordlagda Mern.
N:o 33, med anmälan om en verkställd omröstning i förstärkt Banko-Utsk.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Riddarh.-Utsk:ts d. 12 dennes bordlagda Betänkm: N:o 12, med förslag till ny Instruktion för Biddarh.- Direktionen och Riddarhusets tjenstemän; samt N:o 13, med förslag till Ordnings-Stadga vid Adelsrnöte. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 4 e. m.
Brakel Thorsängen Den 14 Jnni. 657 T horsdalen den 14 Juni 1866.
Plenum kl. 1 e. m. Justerades 4 prot.-utdrag för d. 13 dennes.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts d. 13 dennes bordlagda Meni.
N:o 135, med förslag till stadganden i det nya reglementet för Riksgäldskontoret, ang. de under nuvarande riksdag anvisade statsutgifter, äfvensom ang. de för jernvägsbyggnader och jernvägsmateriel beviljade anslag.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 13 dennes bordlagda Mern.
R:o 137, ang. den under innevarande riksdag verkställda statsreglering samt anskaffande af de för Riksgäldskontorets utgifter erforderliga medel.
Föredrogos och biföllos Exped.-Utsk:ts d. 13 dennes bordlagda Mem:r: N:o 6, ang. rättighet för Utsk:ts kanslipersonal och vaktbetjening att åtnjuta aflöning någon tid efter riksdagens slut samt om anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden inom kansliet m. m.; samt N:o 7, ang. acceptering efter riksdagens slut af räkningar å tryckning och häftning af Bihanget till RiksStåndens protokoll.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Riddarhus-Utsk:ts d. 12 och 13 dennes bordlagda Betänk.
N:o 12, med förslag till ny Instruktion för Riddarh.-Direktionen och Riddarhusets tjenstemän. §§ 1-19.
Biföllos. H. V. 42 658 Den 14 Juni. § 20.
Jag får fästa uppmärksamheten å en oegentlighet, som förekommer i sista mom:t af nu föredragna §.
Den är visserl. ordagrannt afskrifven ur den gamla instruktionen, men man har dervid förbisett, att denna författades under en tid, då Bankoräkningen var den gällande, och i följd deraf har den summa, Direktionen eger till Kamreraren assignera, blifvit nedsatt.
Den var enl. gamla Instruktionen 2 å 300 rdr bko och är nu föreslagen till 2 å 300 rdr, d. v. s. riksmynt.
Då något skäl till nedsättning i detta fall ej förefinnes, får jag derföre föreslå, att assignationsbeloppet måtte bestämmas till högst 500 rdr rmt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., bifölls §:n med utbyte af orden: »200 å 300 rdr» emot orden: »högst 500 rdr rmt». §§ 21—40.
Biföllos. § 41.
Vid denna §, som är afskrifven ur gamla instruktionen, har insmugit sig ett tryckfel, ithy att der står »Mars», då det borde heta »April», och hemställer jag, att detta måtte rättas.
§:n bifölls med rättelse af ordet Mars till ordet April. §§ 42—55.
Utsk:ts i slutet af Betänk:t gjorda hemställan.
Föredrogs ånyo Riddarhus-Utsk:ts d. 12 och 13 dennes bordlagda Betänk.
N:o 13, med förslag till ordningsstadga vid Adelsmöte.
I det sista mom:t af det nu föredragna Betänkt förekommer ett stadgande, som med skäl torde böra förändras.
Der föreskrifves nemi., att de ifrågavarande bötesmedlen skola fördelas »mellan de fattiga adliga enkor, hvilka ordföranden finner vara i största behof».
Då ogifta adliga damer lika väl kunna vara i behof af understöd, som enkor, torde det vara lämp - Den 14 Juni. 65D ligast, att Ordf:n får ega valet fritt, och ej behöfva fästa afseende vid huruvida de behöfvande tillförene inträdt eller icke inträdt i det heliga äkta ståndet.
På denna grund får jag vördsamt hemställa, att K. o. Ad. ville besluta den Iilla ändring i det nu föredragna monut, att orden »fattiga adliga enkor» utbytas möt »fattiga adliga enkor eller fröknar», och får jag hos Hr Gr. o.
Landtm, anhålla om propos. å detta mitt förslag.
Då de böter, hvilka vid blifvande Adelsmöten komma att erläggas, sannolikt blifva ganska obetydliga, torde det ej vara skäl att utsträcka utdelningen alltför långt, och hemställer jag derföre att detta ur den nu gällande ordningsstadgan hemtade mom. måtte oförändradt bibehållas.
Det förefaller mig som om den skörd af bötesmedel, som kan hemtas vid Adelsmötena, kommer att blifva mycket obetydlig, och det synes mig derföre icke vara skäl att utsträcka kompetensen till erhållande af understöd utaf dessa medel, hvilka redan nu uppgå till ett högst obetydligt belopp.
Jag anhåller derföre, att §:n måtte bibehållas oförändrad.
Anledningen till min framställning är just den, att mig blifvit sagdt, att vid ett föregående tillfälle en Landtmarskalk ganska gerna velat tilldela ett för honom kändt, ogift adeligt fruntimmer någon del af det samlade bötesbeloppet, men ansett sig icke kunna göra det på grund af ordalydelsen, i afs. å medlens disponerande, i den hittillsvarande ordningsstadgan.
Mörner har anmärkt, att Adelsmötena sannolikt skola blifva så korta, att skörden af böter icke kan blifva stor; men jag antager, att R. o. Ad. äfven hädanefter kommer att lifligt intressera sig för sina angelägenheter och talrikt infinna sig på Adelsmötena.
Det skulle ju då kunna hända, att hela den öppna gången en och annan gång oförvarandes blir uppfylld af personer; vipps kominer deti nitiske Fiskalen, sin skyldighet likmätigt, fram till dessa herrar och inskördar penningar, att till damernas gagn och bästa inlägga i messingslådan.
Om man medelst ett penndrag kan sätta Ordföranden i tillfälle att mera oinskränkt utdela beloppet till dem, som han vet vara i största behof af understöd, inser jag icke, hvarföre man icke må göra det nu.
En värd ledamot har enskildt fästat min uppmärksamhet derå, att jag uttryckt mig tautologiskt, då jag föreslog, att bötesmedlen måtte jemväl kunna tilldelas »Adeliga Fröknar».
Jag erkänner tacksamt rigtigheten
Den 14 Juni. af denna anmärkning, och ändrar derföre min framställning sålunda, att R. o. Ad. måtte besluta att i ifrågav:de mom. efter ordet: »Enkor», insättas orden: »och Jungfrur»; hvarpå jag hos Hr Gr. o. Landtm, får anhålla om propos.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts ifrågavide förslag oförändradt och dels bifall till detsamma med införande af orden Jungfrur eller emellan ordet Adliga och ordet Enkor i sista mom:t; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till förslaget oförändradt, hvarvid svarades flere nej och några ja, samt sedermera propos. på bifall till detsamma med ofvanomnämnda förändring, då svaren utföllo med flere ja och några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Då Bonde-St:t, i likhet med R. o. Ad., i afs. å l:a punkten af santmans.
Bankosamt Ekon.-Utsk:ts Utlåt.
N:o 2 antagit det i riksdagsfullmägtigén Lönnbergs reservation framställda förslag, men de öfriga båda Stånden bifallit Utsk:ts hemställan oförändrad, blir en sammanjemkning nödvändig, och får jag derföre föreslå, att R. o. Ad. ville inbjuda Borgare-St:t att förena sig i det af R. o. Ad. fattade beslut.
Sammans. Bevilln.-, Lag- saint Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Utlåt.
N:o 9, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å vissa delar af Betänkt N:o 5, ang. vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distiljerade spirituösa drycker; samt Mern.
N:o 10, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut ang. vilkoren för bränvins tillverkning; äfvensom Riddarhus-Utsk:ts Utlåt:n: N:o 14, ang. förändrad lönereglering för en del Riddarhusets tjenstemän; och N:o 15, äng. ordnandet af Riddarhusets gårdsplan.
Jag får hemställa, att sammans.
Bevilln.-, Lag- samt Ekon.-Utsk:ts Betänk:n N:ris 9 och 10, hvilka innehålla förslag till voteringspro - Den 15 Juni. 661 positioner, måtte sättas först å föredragningslistan till nästa plenum.
Detta förslag bifölls. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 3 e. m.
Fredagen den 15 Joni 1866.
Justerades 3 prot.-utdrag^ för den 14 dennes.
Vid punktvis skedd föredragning af sammansatta Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 14 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 9, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å vissa delar af Betänk:tN":o 5, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade sprirituösa drycker, godkände R. o. Ad. de af Utsk:t i afseende å §§ 18 och 41 föreslagna voterings-propos:r, antog inbjudningen rörande § 45, till följd hvaraf det för motsatt fall afgifna förslag till voterings-propos. förklarades hafva förfallit, och lade Utlåtit i öfriga delar till handlingarne.
Föredrogs sammansatta Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts den 14 dennes bordlagda Mern. 662 Den 15 Juui. N:o 10, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut ang:de vilkoren för bränvins tillverkning.
Den föreslagna voterings-propos:n godkändes och Mem:t i öfrigt lades till handlingarne.
Föredrogs ånyo oell bifölls Stats-Utsk:ts den 13 och 14 dennes bordlagda Mern.
N:o 137, ang: de den under innev:de riksdag verkställda statsreglering samt anskaffande af de för Riksgälds-Kontorets utgifter erforderliga medel. • •
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Frih.
Alströmers, Oscar, den 14 dennes bordlagda förslag om aflåtande af inbjudning till Vällofl. Borgare-St. att förena sig i R. o. Ad:ns beslut rörande lista punkten i sammansatta Banko- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Utlåt.
Härefter förekom Riddarh. -Utsk:ts d. 14 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 14, an g: de förändrad lönereglering fölen del af Riddarhusets tjenstemän, öfver hvilket Utlåt, särskildt protokoll fördes.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Riddarh.-Utsk:ts fortsatta Utlåt.
N:o 15, ang:d.e ordnandet af Riddarhusets gårdsplan.
Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:ts Mein.
N:o 138, med förslag till stadganden i Riksg.-Kontorets reglemente ang:de de med ordinarie statsregleringen gemenskap egande utgifter samt de på Kontoret anvisade kreditiver och derifrån utgåenende riksdags- och revisions-kostnader, aflöningar m. m.. äfvensom ang:de Riksg.-Kontorets inkomster samt uppbörden af dit ingående bevillnings- med flere medel; Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts Alem.
N:o 11, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om föreslagen förändrad grund för uttaxering af landstingsmedel; och Den 15 Juni. 663 Lag-Utsk:ts Mern.