Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan de tvenne Härolder, hvilka uti Processionen i dag borde gå framför Ridderskapet och Adeln, ankommit, afgick Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Ridderskapet och Adeln klockan n f. m. till Storkyrkan, Den 32 December f. mi 413 hvarest Riksdags-predikan, som förrättades af Biskopen i Götheborgs Stift och Ledamoten af Kongl. Nordstjerne Orden Herr Doctor Carl Fredric af "Wingård, afhördes; efter hvars slut klockan 1 e. m.
Ridderskapet och Adeln åtföljde Kongl. Majt i Processionen till Kongl. Slottet, samt vidare till Riks-Salen, der Riksdags-Beslutet af Hans Excellence Hof-Cancelleren Herr Grefve G. af Wetterstedt upplästes, samt Kongl. Maj:t i Nåder behagade på vanligt sätt Riksdagen afsluta, och Riksens Ständer hemförlofva.
- Höglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes vid nedgången från Kongl. Slottet klockan 3 eftermiddagen.
Plenum klockan § till 8 eftermiddagen Anmältes och emottogs Hedervärda BondeStåndets Afskeds-Deputation, anförd af vice Talemannen Riksdags-Fullmägtigen från Blekinge, Jon Jonsson, hvilken framförde Ståndets tänkesätt genom följande Tal: 414 Den ? i December e. m.
Högvälbarne Herr Grefve och LandtMarskaik!
Hög- och Välborne Herrar Ledamöter af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln!
Om ett Riksmöte hämtar sin märkbarhet från der behandlade ämnens vigt, så är det sorn nu slutas, ett bland dem, som icke komma i förgätenhet.
Hen samlade National - Representationen har haft att öfverlägga om Rikets bekymmerfull inre Penninge-ställning: om Stals-bördornas fördelning: oin utvidgad frihet i Handel och Näringar: om Embets-Verkens organisation: om åtskillige förbättringar i Rikets Allmänna Lag-stiftning.
I Ärenden, så rika på följder, hafva naturligtvis delade meningar måst uppstå; men Boncle-Ståndet äger, lika med de respective Med-Stånden, den öfvertygelse, att hafva handlat med redligt nit för ett älskadt Fosterlands bästa.
Göromålen äro slutade och framtiden skall deraf visa följderne.
Då Medlemmarne af Rikets Bonde-Stånd nu åtskiljas för att återgå till vanliga yrken, hafva de efter gammal plägsed förut bordt inför Rikets Höglofl.
Ridderskap och Adel framföra uttrycken af deras odelade högagtning.
Vi göi*a det enkelt, som det egnar Svenska Dannemän.
Vi förklara högtidligt, att Den 32 December e. m. 415 dea ömma vård om Allmogens rä tigheter, dea upplysning, det nit för lagbunden frihet, som utmärkt Högloft Ridderskapets och Adelns öfverläggningar och beslut, hos BondeStåndet ytterligare befästat dess tillgifvenhet för Rikets första Stånd.
Vi känna lifligt, att vårt bestånd är oskiljaktigt från friheten; men icke den frihet, som yttrar sig i sjelfsvåldets yra, utan den, som liar sitt rätta kännemärke uti tillgifvenhet för och efterlefnad af de Lagar, uli hvilkas stiftande vi sjelfve deltaga.
Detta är Svensk Manna frihet.
Den har bestått under Seclers hvälfningar, och den skall bestå till sednaste eftertid, emedan den vårdas och dagligen befästes af Ättfadren för den Konungastam, som med förtjenstens lysande rätt blef Arfvinge till Nordens dubbla krona.
Vår frihet har således icke något gemensamt med tidens händelser.
Den är ett arf af våra Fäder, och denna vår förnämsta arfvedel vill ingen fråntaga oss.
Men skulle den, under tidens lopp, någon gång hotas, då skola våra samlade söner, ledsagade af Rikets Ridderskap, hvars mannamod vi känna, och anförde af vår Store Konung, på nytt inför verlden visa, att vi äro rätte ättlingar af de Göther, hvilka förr valde döden, än nesan af slafvars lott.
Det är detta samband emellan Rikets Ridderskap och Allmoge, detta deras gemensam - 4i 6 Den 23
December ei ml ma syftemål för ett älskadt Fosterlands frihetf och sjelfständighet, som för Bonde-Ståndet utgör den gladaste erinran af det Riksmöte, och det märkvärdiga år, som nu slutas.
För Bonde-Ståndet blir det alltid en sann tillfridsställelse, att få vara inneslutet i Herr Grefvens och Landt-Marskalkens samt Röglofl.
Rådderskapets och Adelns vänskap och bevågenhet.
Herr Grefven och Landt-Marskalken besvarade
Deputationen sålunda:
För Ridderskapet och Adeln har det varit glädjande och tillfredsställande, att under det nu slutade Riksmöte röna ovedersägliga prof af det Stånds förtroende och vänskap, med hvilket Ridderskapet och Adeln för öfrigt liar så många gemensamma interessen, med hvilket Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen delar omsorgen af Fosterjordens odling och försvar.
Med tacksamhet emottager Ridderskapet och Adeln det Hedervärda Bonde-Ståndets sista besök under detta Riksmöte.
Ridderskapet och Adeln lyckönskar det Hedervärda Ståndet till Riksdagens lyckliga slut, och försäkrar det om sin vänskap och tillgifvenhet.
Deputationen blifvit på vanligt vis utbeledsagad, ankom Vällofl. Borgare-Ståndets Afskeds-Deputation, anförd af Riksdags-Full raägtigea - Deri 22 December e. ml mägtigen för Stockholm, Herr Rådmannen och Riddaren af Konung Carl XIIIs
Ol den, L. J. Lundgren, hvilken tolkade Ståndets tänkesätt sålunda* Högvälborne Herr Grefve och Landt-Marskalk, Riddare och Connnendeur äf Kongl. Maj:ts
Hög välborne och Välborne Herrar Leda* möter af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln! Elfva Månader äro förflutne, sedan Riksens
Ständer för första gången efter införandet af den nya sakernas ordning, samlades till ett Lagtima Riksmöte, Det lugn, som Riket fått ålnjuta under elen sedan sista Riksdag förflutne tid, var dem redan en borgen att deras omsorger skulle komma att odelade rigtas åt Rikets inre angelägenheter; Och det allmännare deltagande, som dessa under en framskridande upplysning tillvunnit sig, bar också verkat, att ibland dem en ovanlig mängd blifvit af Ständerne vidrörde.
Den tid, som Ständernes göromål, oaktadt all använd arbetsamhet och drift, medtagit, visar åtminstone, att Landets angelägenheter legat dem ömt om hjertat, att de velat nitiskt uppfylla de skyldigheter, sorn Folket dem ålaggt, och vist begagna de rättigheter, som Grundlagen satt. i Folkets händer.
Huru de förmått svara emot det förtroende de erhållit, må framtiden utvisa; men ingen skall emellertid kunna förebrå i8a3 års Ständer, alt de icke uppbjuRidd, o. Ad.
Prof, XI.
AM. 27 418 Den 52 December «. m. dit alla sina krafter för det allmänna mål, dit de med sina åtgärder Lort sträfva — Fäderneslandets väl.
Den lyckliga händelse, sorn, under Riksdagens lopp, gifvit en ny glans åt Scandinaviens Konungahus, och än ytterligare tryggat de förenade Rikenas framtida sällhet, lemnar ett eget glädjefullt minne af denna Ständernes sammankomst; Och för Borgare-Ståndet är det en ljuf tillfredsställelse, att med den dagliga erfarenheten af en Vis och Nådig
Konungs outtröttliga omsorger, med hoppet för kommande Slägtens välgång, samt med det inbördes förtroendet emellan Sländerne allt mer och mer Lefästadt, nu genom Oss till Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Högloft.
Ridderskapet och Adeln få framföra sin vördsamma afskedshelsning, öfvertygadt, att det får vara inneslutet i Ridderskapets och Adelns fortfarande ynnest, vänskap och förtroende.
Herr Grefven och Lanclt-Marslialken besvarade
Deputationen på följande sätt:
Med tacksamhet emottager Ridderskapet och Adeln det Vällofl.
Borgare-Ståndets försäkran om vänskap och förtroende.
De tänkesätt af aktning Ridderskapet och Adeln hyser och alltid skall hysa för det Vällofl. Borgare-Ståndet, kunna aldrig undergå någon förändring, och Ridderskapet och Adeln har desto större anledning att härom försäkra det tDen 32 Decemler t. m. 419 Vällofl. Borgare-Ståndet, som Ridderskapet och Adelil under loppet af delta Riksmöte erfarit ojäfakliga bevis af Borgare-Ståndets för Ridderskapet och Adeln visade vänskap och förtroende.
Ridderskapet och Adeln tillönskar det Vällofl. Borgare-Ståndet lycka och välgång, samt anhåller att Herrar
Deputerade behagade till det Vällofl. Borgare-Ståndet framföra försäkran om Ridderskapets och Adelns fortfarande vänskap och högaktning.
Deputationen afträdde, på vanligt vis utbeledsagad.
Grefve Lewenhaupt, Gustaf, anholt, det Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes, för att i dagens Protocoll intagas, låta uppläsa såväl sitt underdåniga Afskedstal till Kongl. Majrt på Riks-Salen, som de Tal, hvilka Herr Landt-Marskalken, såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns Afskeds-Deputation till Hans Majit Konungen och de öfrige Kong}.
Huset tillhörande Höga Personer, i underdånighet hållit.
Då Ridderskapet och Adeln häruti hördes allmänt instämma, förklarade Herr Grefven och Landt-Marskalken, det han ansåg sig på det högsta smickrad af detta förnyade bevis af Ridderskapets och Adelns emot Herr LandtMarskalken visad# godhet; hvarefter upplästes: 420 Den 22 December e. 77?,' 1:0 Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Tal till Hans Maj:t Konungen på Riks-Salen:
Stormägligste Allernådigste Konung!
Det är med känslor af den djupaste vördnad, den sannaste underdåniga tillgifvenhet, som Ridderskapet och Adeln efter ett långvarigt och nu fulländadt Riksmöte åter nalkas Eders Kongl. Maj:ts Höga Person.
Sällan hafva Svenska Folkets sammanträden ägt till föremål mera för Samhället vigtiga, och angelägna värf, än de, som vid denna Riksdag blifvit behandlade och afgjorde.
Svenska Folkets Ombud hafva alltid ådagalagt det handlingssätt, som utvisat, att tillgifvenhet för Eders Kongl. Maj:t, vördnad för Lagarne, och en lugn men alf varlig pröfning af Fosterlandets angelägenheter, varit de tänkesätt, som lifvat hvarje Medborgare, och de grunder, som ledt öfverläggningarne.
Ridderskapet och Adeln, som lika med sine Med-Ständer, efter samvete och öfvertygelse sökt uppfylla det vigtiga kall dem ålegat, har äfven derigenom sökt ådagalägga den Medborgerlighet, den värma för Fosterlandets angelägenheter, som bör vara syftemålet för Representanten i ett Constitutionelt Samhälle. — Denna Medborgerlighet, förenad med den uppriktigaste vördnad och kärlek för Eders Kongl. Maj:t, med den osvikligaste tillgifvenhet för en älskad och vördad Konunga-Ätt, och med den lifligaste tacksamhet för den omvårdnad Eders Kongl.
Maj:t vid alla tillfällen gifyer för bibehålian - Den 22 December e. m- ' 422 det af Sveriges sällhet, ära och sjelfständighet, dessa äro de tänkesätt, hvaraf Sveriges Ridderskap och Adel äro lifvade, och hvilka tänkesätt jag i djupaste underdånighet anhåller, att inför Eders Kongl. Maj:ts Thron få nedlägga.
Stormägtigste Aller-Nådigste Konung!
Emottag med Nåd och välbehag uttrycken af trogne och tillgifne Undersåtares kärlek, vördnad och tacksamhet, och får jag i djupaste underdånighet försäkra, att dessa tänkesätt skola åtfölja oss till våra hembygder, der vi aldrig skola upphöra, att med varmaste lijertan och uppriktigaste önskningar åkalla Försynens välsignelser öfver en älskad Konung, ett vördadt Konungahus, och ett kärt * Fosterland.
Uti Eders Kongl. Maj:ts fortfarande
Nåd och Ynnest anhåller Ridderskapet och Adeln i djupaste underdånighet, att städse få vara bibehållne. 2:0 Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Tal vid Afskeds-uppvaktningen hos Hans Maj:t Konungen:.
Stormägtigste AUer-Nådigste
Då Eders Kongl. Maj:t nu tillåter Ridderskapet och Adeln, att efter lyckligen fulländadt
Riksmöte aflägga deras underdåniga Afskeds-uppvaktning, är det för Ridderskapet och Adeln en dyrbar sällhet, att få förnya de löften af trohet och tillgifvenhet, hvilka nyligen vid foten af Eders Kongl. Maj:ts
Thron af dem i underdånighet blifvit tolkade.
Det i<ZZ Den SS December «. m.
Sr för Ridderskapet och Adeln vid detta underdåniga afsked en tröstfull tanke, att veta Eders Kongl.
Maj:t omgifven af de dyrbara föremålen för Eders Kongl. Maj:ts kärlek och tillgifvenhet.
Eders Kongl. Majit skall derigenom åtnjuta den glädje och den sällhet, som af trogne och tillgifne Undersåtare i underdånighet tillönskas Eders Kongl. Majit, och denna sällhet, förenad med den säkra öfvertygelse om ett tacksamt Folks vördnad och tillgifvenhet skall för Eders Kongl. Majit utgöra den ljufvaste belöning för den osparda möda och oafbrutna omsorg Eders Kongl. Majit alltid ådagalägger för Fäderneslandets välgång och Medborgares trefnad och lycka, Med känslor af vördnad och tacksamhet aflägger Ridderskapet och Adeln i djupaste underdånighet till Eders Kongl. Majit deras underdåniga och ömma farväl med det glada hopp, att, då de sorn Redlige Svenskar sökt uppfylla de dyrbara pligter dem ålegat, derigenom blifva berättigade, att i Eders Kongl. Majits fortfarande
Nåd och Ynnest alltid få påräkna, att i djupaste underdånighet vara inneslutne, 3io Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Tal vid Afskeds-uppvaktningen hos Hennes Majit
Drottningen: Stormägtigsta Aller-Nådigsta
Till Eders Kongl. Majit nalkas i dag Ridderskapet och Adeln, för att {ned känslor af Den 2* December e. m. 423 vördnad och tillgifvenhet, äfven förena uttrycken af deras underdåniga afsked.
Glädjande var den stund, då Ridderskapet oeh Adeln vid Eders Kongl. Majrts återkomst till Fäderneslandet i underdånighet afgaf deras försäkran om tillgifvenhet och trohet.
Uppfylda .voro Svea Folks önskningar, då de återsågo en huld och efterlängtad Drottning, och Nationens Ombud, som lifligt önskade att uttrycka dessa tänkesätt, och ännu närmare befästa de band, som förena Eders Kongl. Maj:t med ett troget och tillgifvit Folk, tillkännagåfvo deras underdåniga önskan, att Eders Kongl. Majrts höga Krönings-Act måtte efter uråldrigt bruk för sig gå.
Ridderskapet och Adeln får i djupaste underdånighet för Eders Kongl.
Majrt nedlägga uttrycken af deras uppriktiga och lifliga önskningar för fortfarandet af Eders Kongl. Majrts välgång, hälsa och sällhet, och skall det för Ridderskapet och Adeln utgöra en dyrbar glädje, att alltid få påräkna att i E^ ders Kongl. Majrts fortfarande
Nåd vara bibehållne, och hvarom Ridderskapet och Adeln i djupaste underdånighet anhåller. 4ro Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Tal vid Afskeds-uppvaklningen hos Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsen r Högborne Furste, Sveriges och Norrige» Kron-Prins r Till Eders Kongl. Höghet nalkas i dag Ridderskapet och Adelil, för alt för sista gåu - 424 Den 22 December e. m» gen under detta Riksmöte gemensamt fa aflägga uttrycken af deras underdåniga vördnad och tillgifvenhet.
Med glädje och välsignelser hafva vi varit vittnen tili Eders Kongl.
Höghets höga förening med en en älskad Ge" inål, hvars milda godhet och utmärkta egenskaper lofva Eders Kongl. Höghet den fortfarande sällhet, som är föremål för Svenska Folkets höner, och som deras hjeltan aldrig skola upphöra att åkalla.
Ridderskapet och Adeln anhåller i djupaste underdånighet, att till Eders Kongl. Höghet få förnya deras underdåniga lyckönskningar.
Med känslor af tacksamhet emottpgs Kongl.
Majrts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition, att, vid Hess egen frånvaro och under Dess resor, till Eders Kongl.
Höghet öfverlemna styrelsen af Rikets angelägenheter.
Med enhälligt bifall antogs detta Nådiga Förslag, och är således, •genom detta förnyade bevis af Konungens jkärlck, af Folkets förtroende och tillgifvenhet, Eders Kongl. Höghet i tillfälle, att, utan den sorgliga anledningen af Konungens sjukdom, kunna bereda det Folks väl och sällhet, som Eders Kongl,.
Höghet i aflägsna tider är kallad alt styra.
Måtte så väl vid dessa, sorn vid aila andra tillfällen, Försynens välsignelser åtfölja Eders Kongl. Höghets företag, och må en fortsatt glädje och sällhet alltid blifva Eders Kongl. Höghets lyckliga lott. —•
Emottag Högborne Furste, Ridderskapets och Adeins underdåniga försäkran om vördnad, kärlek och tillgifvenhet, och må dessa tänkesätt, tolkade med dea värma och sanning, hvaraf Den 2?
December e. m. 425 Ti alla äro lifvade, lennia Ridderskapet oell Adelil ett säkert hopp, att i Eders Kongl. Höghets fortfarande
Nåd i djupaste underdånighet alltid få vara hibeliåline. 5:o Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Tal vid Afskeds-uppvaktningen hos Hennes Kongl.
Höghet Kron-Prinsessan: Högborna Furstinna, Sveriges och Norriges Kron-Prinsessa!
Med den glädje, som en befästad sällhet och hoppet örn framtida lyckliga öden alltid' medförer, emottogs Eders Kongl. Höghet vid dess ankomst till sitt nya Fädernesland af ett Folks välsignelser och lyckönskningar.
Ridderskapet och Adeln hade då den nåden, att för Eders Kongl. Höghet få nedlägga uttrycken af deras underdåniga vördnad och tillgifvenhet, och det af Eders Kongl.
Höghet på Svenska Språket gifne Nådiga Svar leninade ett intryck, sorn aldrig skall glömmas af dem, sorn agde den lyckan att vara närvarande.
Med den innerligaste glädje hafva detta Folks blickar med uppmärksamhet blifvit fästade vid Eders Kongl. Höghets Höga Person, då i de lyckliga egenskaper, som blifvit Eders Kongl. Höghet beskärde, den säkraste borgen är förvarad för Svenska Folkets högsta önskningar.
Eders Kongl. Höghet har af Försynen fått den lyckliga lott, att kunna bidraga till Konungens och Drottningens ökade glädje, till en Furstes fortfarande sällhet, och Eders Kongl. Höghet skall vid uppfyllan - 426 JDen 29 December i. m. det af dessa dyrbara plikter, endast följa de känslor, som af Eders Kongl. Höghet kärlek och tillgifvenhet föreskrifvas, och Eders Kongl.
Höghet gör sig derigenom berättigad till ökade anspråk på den vördnad, kärlek och tacksamhet, som redan i hvarje „Medborgares hjerta Eders Kongl. Höghet tiilerkännes.
Måtte en oafbruten sällhet .och lyckliga dagar alltid åtfölja Eders Kongl. Höghet under de tider, som komma, och må de uttryck af underdånig vördnad och tillgifvenhet jag vid detta tillfälle å Ridderskapets och Adelns vägnar i underdånighet till Eders Kongl. Höghet frambär, af Eders Kongl. Höghet med välbehag emottagas, då de framställas af uppriktigaste lrjertan och med sanningens okonstlade språk.
Uti Eders Kongl. Höghets fortfarande
Nåd anhåller Rldderskapet och Adeln i underdånighet att städse få vara inneslutne. 6:0 Herr Grefvens och Landt-Marskalkens
Ilögborna Furstinna, Eders Kongl. Höghet!
Eders Kongl. Höghets försvagade hälsa, som vid början af detta Riksmöte orsakade, att Ridderskapet och Adeln ej fick den Nåden nalkas Eders Kongl. Höghets Person, ingaf Ridderskapet och Adeln ett högst smärtande bekymmer.
Ridderskapet och Adeln känner derföre vid Riksmötets slut en så mycket större anledning till fägnad och glädje, då Dm s* Dtcember e. rn. 427 Ridderskapet och Adeln vid framförandet af sina underdåniga vördnadsbetygelse!' för Eders Kongl. Höghet, får hembära sina innerliga tacksägelser åt den milda Försyn, som återställt Eders Kongl. Höghets hälsa.
Piidderskapet och Adelil, som lika med hvarje Svensk
Medborgare med glädje omfattar hvarje tillfälle dem lemnäs, att för Eders Kongl.
Höghet få nedlägga uttrycken af deras underdåniga vördnad och tillgifvenhet, får, vid denna underdåniga Afskeds-uppvaktning, äfven tolka deras underdåniga önskningar för fortfarandet af Eders Kongl. Höghets välgång och sällhet.
Måtte ett förtjent lugn, en ostörd förnöjsamhet förljufva Eders Kongl. Höghets dagar, och hvarom Ridderskapet och Adeln alltid skall med uppriktighet till Försynen hembära deras innerligaste önskningar.
Uti Eders Kongl.
Höghets fortfarande
Nåd utbedja sig Ridderskapet och Adeln i underdånighet få våra inneslutne.
Anmältes och emottogs Högvördige Preste-Ståndets Afskeds-Deputation, hvars Ordförande, Herr Biskopen i Lindköpings Stift och Ledamoten af Kongl. Nordstjerne Orden Doctor Marcus Wallenberg, höll ett så lydande
Vid slutet af detta Riksmöte, som i Svenska Häfderna skall intaga ett utmärkt rum, får nu Preste-Ståndet genom Oss, dess Deputerade, till Högvälborne Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Höglofl.
Ridderskapet 42.8
Den 82 December e- nn och Adeln frambära de tänkesätt af vördnadsfull högaktning och upprigtig tillgifvenhet, af hvilka Preste-Ståndet alltid varit lifvadt, och hvilka tinder ett snart tilländalupet Riksdagsår hos oss vunnit förökad styrka.
Bekymrande voro utsig,terna, då denna Rikets Ständers Sammankomst öppnades.
Ehuru genom den gudomliga Försynens nåd, som så omisskänneiigen uppenbarat sig i vården af vårt älskade Fosterland, och ryckt det undan de brådjup, i hvilka det mer än en gång varit nära att nedstörtas, och genom en mild Konungs kraftfulla vishet, sorn undaniedt från sina förenade Riken de stormar, under hvilkas härjningar den öfriga verlden suckar och förtäres — ehuru således våra yttre förhållanden varit de mest öilskansvärda, och friden erbjudit oss sina välgörande frugter; hade likväl oförutsedda omständigheter, och tilläfventyrs fordna misstag, småningom grundlagt en oreda i vår inre ställning, som hotade källorna för Statens välstånd och styrka, Näringsfliten och det inbördes financiella förtroendet.
Konungen öfverlemnade åt Nationens Representanter, att vidtaga nödiga mått och steg till jemnvigtens återställande.
Vi hafva med det alfvarligaste nit gjort, hvad på vår kunskap och förmåga ankommit, och vi äga grundade anledningar till den förhoppning, att våra åtgärder skola leda till ett allmännyttigt mål.
Men skulle följderna häraf, dem ingen menniskokraft mägtär bestämma, blifva i någon nion missgynnande, skulle vå - Den 22 December e. ml 429 ra beslut icke mötas med den billighet och rättvisa de verkligen förtjena; så må det egna medvetandet om våra afsigters renhet blifva våra tilläfventyrs tadlade mödors lön, och den öfvertygelse!! vår sorgliga tröst, att tacksamheten är en sällsynt’ gäst på jorden.
Men för de svåra och brydsamipa ärenden, som å ena sidan betungat Rikets Ständer, hafva de å den andra vunnit en rik ersättning genom tvänne högst vigtiga och glädjefulla händelser.
Hennes Kongl. Maj:t
Drottningen har återkommit till en Gemål, hvars sällhet
Hon bereder, och till sitt nya Fädernesland, som länge väntat Henne med längtan, och som högljudt tillkännagifvit sin underdåniga önskan, att äfven Hon, när Konungen finner tiden dertill lämplig, måtte genom högtidligheten af Kröning på urgammalt sätt vid Svenska Nationen fästas. — Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinsen har, af ett troget Folk omgifven, genom de heligaste band blifvit förenad med en Prinsessa, hos hvilken de ädla och sköna egenskaper sammanträffa, som utgöra villkoren för äktenskapets lycksalighet, och. som i högre mått äro behöfliga för den, hvars höga kall ålägger Honom tyngre plister och mödor.
Under de lyckligaste utsigter är denna förening knuten, och våra hjertans innerliga önskningar såväl för det älskade Paret, som för vårt vördade Konungahus, hafva från Helgedomen till den Allsmägliges Thron uppgått. 430 Den ss December t m.
Ridderskapet och Adeln, som från uråldriga tider ej mindre genom fräjdade bedrifters anspråk, än de upphöjda tänkesättens, tillvunnit sig rättigheten, att vara Rikets första Stånd, har äfven under detta Riksmöte sorgfälligt bevarat sin af lysande Förfäder ärfda ära.
De fordna Riddersmäns oforskräckta mod, deras lågande kärlek till Konung och Fädernesland, deras rena nit för besvurna Samhälls-Inrättningars bestånd, förädlade genom en vida högre kunskaps-erfarenhet, bibehållas här i full verksamhet: och de Förfädrens minnesmärken, af hvilka dessa murar prydas, kunna närmast vittna, att Förfädrens anda här ännu lefver.
Preste-Ståndet, som vet att värdera Ridderskapets och Adelns kraftiga medverkan till alla goda ändamål, anhåller, att i Herr Grefvens och Landt-Marskalkens samt Högloflige Ridderskapets oell Adelns ynnest, förtroende och vänskap alltid få vara inneslutet.
Detta Tal besvarades af Herr Grefven och Landt-Marskalken sålunda :
Ridderskapet och Adeln har under detta Riksmöte rönt ojäfaktiga bevis af de upphöjda tänkesätt, och allmänt nyttiga syftemål, som utmärkt det Högvördiga Preste-Ståndets bemödanden.
Ridderskapet och Adeln kail derföre hvarken utan tacksamhet för det Högvördiga Ståndets nitiska och ädla verksamhet för gemensamma angelägenheter, eller utan rörelse emottaga dess sista besök.
Måtte enighet och förtroende Stånden emellan erul>- Den it December e. m. 43t Bade fortfara.
Ridderskapet och Adeln skall deraf finna en ökad anledning att hembära tacksägelse åt den allmagt, som vårdar Fäderneslandet och dess Inbyggare.
Det är med dessa tänkesätt som Ridderskapet och Adeln innesluter sig i det Högvördiga Preste-Ståndets hugkomst, samt försäkrar detsamma om fortfarandet af sin vänskap och högaktning.
Deputationen blifvit på vanligt sätt utbeledsagad, afgick, under anförande af Grefve Wachtmeister, Hans, den Deputation, som borde till da öfrige Riks-Stånden framföra Ridderskapets och Adelns afskeds-hälsning.