Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 24, finge anstå lill nästa vecka.
Vid föredragning af Sta!sUlsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 125, angtde regleringen af utgifterne under riksstatens 9:de lnifvudtitel, blef delta utlåt, ånyo bordlagdt, på begäran af Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabi., och Frih. Raab, Adam Christian.
Äfvenledes föredrogs, men lades, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Raab, Adam Christian, ånyo på bordet Allm. Besv.- o. Ekon.Ctskts d. 22 deunes på bordet lagda betänk.
N:o (56, i anledn. af väckt motion om förklaring af 10 och 14 §§ i 3 art. af K.
M:s nåd. instruktion för skogsoch jägeri-staten i riket d. 16 Mars 1838.
Ekon.Utskts d. 22 d:s på bordet lagda betänk.
N:o 67, i anledn. af väckt motion om utvidgad smidesrält inom bergslagen.
Då nu föredrogs Allra. Besv.- o. Ekon.Utskts d. 22 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 68, i anledn. af väckta frågor att antingen biskops-embelena må afskaffas, göromälen öfverllyltas på domprostarne eller sliftsstädernes pastorer, lönerne indragas till statsverket samt biskops-prebende-pastoraterne förklaras för konsisloriella gäll, eller ock minskning ske i biskoparnes löner, blef delta belänk. ånyo bordlagdt, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Prytz, Lars Adolf.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prol.uldr. från PresteSt. af d. 8, 12, 15, 19 och 22, samt från Borgare- och BoudeStm af d. 15, 19 och 22 i denna månad.
Ad. åtskildes kl. 8 e. m.
In fidem protocolli, Albert Munck. 320 Den 29 April.
Justerades 8 prot.utdr. för d. 26 dennes e. m. samt pleniprol:n för d. 15 dennes.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i Ridd.- Ulsk. elter N:o 316.
Frih. von Stedingk, fullm.
Leijonhufvud, Earl Victor; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 212.
Hr Lind af Hageby, Carl August Ludvig.
Hr Lind af Hageby:
Af enskilda angelägenheter nödsakad att företaga en resa åt landet och der en längre tid qvarblifva, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig det förtroende, Hrr Electorer visat mig, att utse mig till ledamot i Ridd.Ulsk.
Vidare öppnades Hrr Electorers listor vid val af en ledamot i hvarldera af Bevilln.-, Banko- och Exped.Ulskm, att inträda under permitterades frånvaro; och hade dertill blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 37.
Hr Rosenstråle, fullm.
Hr Tornerhjelm, Rudolf, beviljad 3:ne veckors ledighet, räknad från d. 1 näst k.
N:o 2245.
Hr von Hedenberg, Carl August.
Banko-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1636.
Hr Reutersköld, Carl Leonh., beviljad 14 dagars ledighet, räknad från d. 27 i denna månad: N:o 1519.
Hr von Döbeln, Ernst Georg.
Expedition s-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 330.
Silfversparre, fullm.
Stjernstedt, August Wilhelm, beviljad 3:ne veckors ledighet, räknad från d. 2 nästk.
Maj: N:o 68.
Gr. Creutz, fullm.
Hr Ulfsparre, Georg.
Upplästes följande denne dag inlemnade mern., nemi.: l:o af Gr. Frölich, Gustaf Erik:
Af tjensteåligganden hindrad, att numera oafbrutet uppehålla mig vid riksdagsorten, föranlåles jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, blifva entledigad ifrån den mig uppdragne befattning som ledamot i Ridd.Utsk. 2:o af Gr. Gyldenstolpe, Au g.:
Af enskilda göromål förhindrad, föranledes jag att afsäga mig att vara ledamot i Ridd.Utsk., under anhållan ali dock varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Den 29 April. 327 3:o af Hr Liljenberg, David Fdr .
Georg:
Hindrad af enskilte angelägenheter, får jag afsäga mig att vara suppleant i Bevilln.Utsk., äfvensom förtroendet att i samma Utsk. under permitterad ledamots frånvaro inträda, med anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt. 4:o af Hr Ulfsparre, Georg:
Hindrad af embetsgöromål att emollaga det förtroende, hvarmed H. o. Ad:s Hrr Eleclorer behagat hedra mig, alt såsom ledamot uti Exped.Ulsk. inträda, får jag härmed delta uppdrag vördsamt mig afsäga. 5:o af Hr Reuterskjöld, Adam Didrik:
Hos H.
Ståndet får undertecknad ödmjukast anhålla, att få afsäga sig förtroendet att vara Bänkman, och derjemte äfven anhålla om att fortfarande få vara i sin riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade lill dessa afsägelser sitt samlycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagivande alt Hr von Engeström, Jonas Fredr.
Mathias, såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., erhållit 14 dagars ledighet, räknad från d. 1 näslk.
Maj, anmodade Hrr Eleclorer, att ulse 3 ledamöter i Ridd.Ulsk. efter Gr:ne Frölich och Gyldenstolpe samt Hr Lind af Hageby, en ledamot att i st. f. Hr Liljenberg, under Frih. Raab, Adam Christ., beviljad ledighet, inträda i Bevilln.Utsk., en ledamot att under den Hr von Engeström beviljade ledighet inträda i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., en ledamot alt i st. f. Hr Ulfsparre, under Frih.
Stjernstedt beviljad ledighet, inträda i Exped.Utsk., samt en suppleant i Bevilln.
Ulsk. efter Hr Liljenberg; hvarjemte Hr Landtm, tillkännagaf, alt val af en Bänkman inom 4:de bänkm:s-afd:n efter Hr Reuterskjöld, komme att förrättas i början af nästa plenum.
Hr Ridderborg, Jakob Fredr.
Då jag i anseende till enskilda angelägenheter mäste för någon tid aflägsna mig från riksdagsorten, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den plats jag innehaft såsom ledamot af Bevilln.Utsk. R. o.
Ad. biföll denna anhållan, i anledn. hvaraf Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Eleclorer att jemväl utse en ledamot i Bevilln.Utsk. efter Hr Ridderborg.
Föredrogs ånyo StatsUtskis d. 22 och 26 dennes på bordet lagda utlåt.
N:n 125, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 9:de hufvudtilei.
Som det kan synas R. o. Ad. något besynnerligt, att den 9:de hufvudtiteln inkommit till Sländerne, så långt före den 8:de, så anser jag mig skyldig tillkännagifva, att båda dessa titlar pä en gång atlemnades frän 32» It e n 29 A p i i I.
SlatsUisk. lill vederbör., hvilket skedde i Onsdags, 14 dagar sedan.
Det liar således icke berott på StalsUtsk. att verka derhän, alt 8:de hiifvudliteln inkoinrne samtidigt eller åtminstone icke för långt efter den 9:de.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att SlatsUlskis nu föredragna utlåt, matie få punktvis företagas lill afgörande; hvilket bifölls.
Härvid förekom försl och bifölls Utsk:s hemställan om uppskof med de ifrågavar. hufvudtite! tillhörande indelningars delini liva fastställande, sami företogos sedermera: 1 punkten. R. o.
Ad. faun denna punkt icke för närvar, erfordra någon åtgärd. 2, 3, 4, 5, G, 7, 8, 9, 10 och 11 punkterne. H. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt.
12 punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke för närvar, erfordra någon algard.
Då uti denna 13:de punkt åberopas ett StatsUtsk:s utlåt, ronde 8:de hufvudliteln, hemställer jag om icke med afgörande! af densamma bör uppskjutas, intill dess sistnämnde bufvudtitel hunnit blifva för R. o. Ad. föredragen. R. o. Ad. beslöt, uppå härom af Hr Gr. o. Landtm, framställd propus., alt med pröfningen af 13:de punkten skulle anstå intilldess R. o. Ad. till pröfning förehaft SlatsUlsk:s ntlåt. ang:de regleringen af ulgifterne under riksslalens 8:de hufvudtilel. 14 punkten.
Utslcs tillstyrkande i denna punkt blef af R. o. Ad. bifallet.
15 punkten.
Ollo:
Jag anhåller vördsammast, att R. o. Ad. ville bevil ja äterremiss af denna punkt.
Förhållandet är nemi. att, enligt läkarcatlest, som blifvit för StalsUtsk. förevisad, är expeditions-sekreteraren Forsslund blind pä det ena ögat och på det andra så skadad, all han icke kan anstränga sig med någon sysselsättning i sin tjenst.
Till följd af denna attest, kan han icke förpliglas till tjenstgöring inom det verk, der lian är anställd och enligt cancelli-ordningen är han under sådane förhållanden icke skyldig att afstå mer än £:del af sin lön åt den sorn förrättar hans tjenst.
Denne, som dermed måste åtnöja sig, får naturligtvis bibehålla sin egen lön och delta verkar ända nedåt.
Hr Forsslunds närmaste man är sjelf sjuklig och nödgas olla begära tjenstledighet, dervid han mäste afstå Den 29 April. 329 från sin halfva lön.
Allt detta verkar na I ärligt vis högst menligt pä tjenstgörången inom riksarkivet.
L)å nn detta verk fått en ny utmärkt chef, nödgats flytta till en ny, ehuru lämplig lokal och tjenstemänuen i allmänhet i följd deraf fått sig ålagde en strängare tjenstgöring, så skall det naturligtvis menligt inverka pä tjenstgöringen om man icke kan besätta de trägnare platserna inom verket med personer, som äga full verksamhetskraft.
StatsUtsk. synes i sitt betänk, hafva uppfattat frågan såsom om K.
M. med Sin framställning i ämnet endast velat bereda Ur Forsslund en förmån.
Detta är dock ej fullt riktigt.
Visserligen blefve det en förmän för honom att få komma på indragningsstat, men hvad man hufvudsakligen afsedt är, hvad jag nu sökt ådagalägga, eller ali söka få tjenstgöringen inom riksarkivet ordnad pä en fullständig fot.
Jag anhåller att få instämma med Hr Silfverstolpe.
St. vägra att pä indragningsstat uppföra ifrägavar. belopp, blifver följden deraf en bestämd förlust för rikets tjenst.
Det är nemi., pä sätt Hr Silfverstolpe ulredt, icke för expedilions-sekreteraren Forsslunds skull, utan för att förekomma, det tjenstgöringen inom riksarkivet ej måtte komma alt ligga nere, som K.
M. gjort den ifrågakomne framställningen.
Afven jag yrkar således på ålerremiss af denna punkt. R. o. Ad. ansåg de emot 15:de punkten gjorde anmärkmr föranleda lill samma punkts återremitterande.
Den nn lill föredragning förekommande 16:de punkten slår i närmaste sammanhang med en i StatsUtsk:s betänk. ang:de 8:de hufvudliteln förekommande fråga. K. M. har nemi. föreslagit, att för 2:ne nya kapellförsamlingars inrättande mätte anvisas löner till 2:ne kapell-predikanter.
M. jemväl begärt all till aflöning ät klockare och kyrkvaktare i det ena af dessa kapeller skulle på indragningsstat uppföras vissa summor, att utgå så länge de nuvar. tjenstemännen af samma grad inom moderkyrkan fortfara att bibehålla sina tjenster.
Om derföre R.
St. anslå löner åt de båda kapell-predikanterne, torde äfven af samma skäl anslag till klockare och kyrkovaktare, på sätt föreslaget är, böra beviljas.
Afslä R.
St. deremot det första, torde det sednare icke eller böra ifrågakomma.
Dä dessa frågor således hafva oskiljaktigt samband med hvarandra, tror jag mig hafva skäl att hemställa till R. o.
Ad., det afgörandet. af denna punkt mätte uppskjutas intilldess motsvarande punkt af 8:de hufvudtiteln förekommer till föredragning.
Uppå Hr Gr. o. Landt m:s i anledn. häraf framställda propus.
, biföll R. o. Ad. att med pröfningen af 16:de punkten finge anstå tills R. o. Ad. till pröfning förehaft SlalsUtsk:s utlåt., ang-.de regleringen af utgifterne under riks-statens 8:de hufvud! il eG 17, 18, 1!>, 20 och 21 punk terne. 330 Den 29 April. R. o. Ad. biföll hvad
Utsk. i dessa punkter tillstyrkt. 22 punkten.
Jag vill påminna mig att Fru Nordencreutz^ födelsenamn är Sandelin, och icke Sendelin.
Jag hemställer derföre, att R. o. Ad:s beslut måtte innefatta beviljande af ifrågakomne pension åt aflidne öfverstelöjtnant Nordencreutz^ enka, ehvad hon än före äktenskapet må hafva hetat.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., med det af Frih.
Palmstjerna föreslagna förbehåll, bifölle hvad Utsk. i denna punkt hemställ.
Härvid ropades ja, men derjemte anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag anhåller att få veta hvad Frih.
Jag kunde ej riktigt höra hvad han sade.
Hr Gr. o. Landtm, upplyste i anledn. häraf, att Frih.
Palmstjerna, i förmodan att del i betänk, förekommande namnet ”Sendelin” vore eli tryck- eller skriffel, samt alt öfverste-löjtnanten Nordencreulz’s enka hette Sandelin, yrkat all den ifrågavar. pensionen mätte komma henne lill godo, ehvad hennes namn vore Sendelin eller icke.
Jag kan icke i närvar, ögonblick bestämdt uppgifva, huruvida den ifrågavar. enkan heter Sandelin eller Sendelin.
Då frågan om pension åt öfverstelöjtnant Nordencreutz’s enka förekom hos StatsUlsk., trodde man sig der veta att hon helte Sendelin och icke Sandelin, på sätt K. M. i Sin propos. uppgifvit, hvadan också den anmärkta förändringen vidtogs.
Emellertid torde något tvifvel ej kunna uppstå derom, att ju icke pensionen, i fall den beviljas, kommer räller person tillgodo.
Jag anhåller att Ridd.-sekreteraren måtte få efterse i handliugarne, hörande till näst föreg:de riksdag, hvad öfverstelöjtnant Nordencreutz’s enka rätteligen heter.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att såvida han rätt uppfattat svaret på den af honom nyss framställda propos., hade R. o. Ad. bifallit Utsk:s hemställan i denna punkt, med förbehåll om den rättelse, som i afseende på namnet kan erfordras, och att vid sådant förhållande någon närmare undersökning härom ej syntes vara behöflig.
Ropades ja. 23 punkten. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt. 24 punkten.
Jag vill icke motsätta mig hvad
Den 29 April. 331 Uisk. i denna punkt föreslagit då del icke är mig tillåtet att härom väcka någon ny motion.
Jag kan likväl icke underlåta alt fästa Ståndets uppmärksamhet på den skillnad, i fråga om anslag, hvilken Ulsk. gjort emellan professor Schlyter och Hr Strinnholm.
För den förre, som har sin professors-lön och dessutom särskildt arfvode, såsom ledamot i lag beredningen, för honom föreslår man 1200 r:dr årligen, med afseende å hans förtjensler om ingifvande af våra gamla lagar.
Men för Hr Strinnholm, som icke har någon annan inkomst af staten, men ändå sysselsätter sig med forskningar i vår Svenska historia och icke låter sin verksamhet derutinnan afbrytas af några särskilda uppdrag, för honom föreslår man endast 1000 r:dr, oaktadt hans verksamhet af Clsk. sjelft blifvit väl vitsordad.
Jag har visserligen att förebrå mig, det jag icke från början gifvit akt på delta förhållande och sjelf gjort motion om förbättring i Hr Strinnholms vilkor, hvilka jag särskildt känner äro ganska knappa; men jag kan nu icke göra mera än offentligen erkänna min försummelse.
Jag hoppas likväl all R.
St. vid en kommande riksdag skola, då frågan väckes, bemärka och rätta det af mig nu påpekade förhållandet. R. o. Ad. biföll den af Utsk. i 24 punkten gjorda hemställan. 25 och 26 punkterne.
Hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och tillstyrkt blef af R. o.
Ad. bifallet. 27 punkten.
Jag anser mig visserligen icke böra yrka på återremiss af denna punkt, då jag befarar att den i alla fall blir bifallen af de öfriga RiksSt.-n, i hvilket fall en ålerremiss frän R. o. Ad. icke skulle tjena till någonting.
Men jag anser mig böra reservera mig emot det skäl, Utsk. anfört för sitt afstyrkande af K.
Detta skäl är det, att öfverste-löjtnant Edström af Strömsholms kanal-bolag för sin återstående lifstid åtnjuter en pension af 1000 r:dr.
Men delta bolag är ju en enskild association ; ej kan det då vara billigt alt vägra pension åt en man, som efter 35 års gagnelig och hedrande. verksamhet samt uppnådda 67 års Alder, samt derunder visad utmärkt skicklighet i statens tjenst, numera nödgats afbryta sin verksamhet, och detta endast och allenast derföre all han åtnjuter ett understöd från ett enskildt bolags sida.
Jag tror delta vara orätt i princip och hade derföre önskat alt Utsk. icke föreslagit R.
St. alt derifrån utgå vid förevar, frågas bedömande, Hr Lagerhjelm, Pehr:
Jag instämmer helt och hållet uti hvad den siste värde talaren anfört, och gör det så mycket mer, som jag personligen känner den ifrågavar. personens förtjensler om det allmänna.
Jag vill icke på något vis nedsätta den ifrågavar. personens förtjensler eller bestrida hans behof 332 Den 20 April. att erhålla pension.
Men då det är upplyst, att han redan har en pension af 1000 r:dr från ett enskildt holag, och dä han, efter hvad man sagt mig, dessutom skall innehafva en tjenst vid någon kanal, så tror jag ali StatsUtskis hemställan icke saknar grund.
Jag talar således för bifall till förevar, punkt af betänk. R. o. Ad. biföll Utsk:s i 27:de punkten afgifna yttrande.
28 och 29 punkterne.
Hvad Utsk. i dessa punkter föreslagit, blef af R. o. Ad. bifallet. 30 punkten.
Santessons förljenster om det allmänna äro erkände och äfven af Utsk. vitsordade.
Men emot det resultat, man i följd deraf borde vänta sig, stiider dock, såsom mig synes, i någon män den betydliga nedsättning
Flsk. i sin hemställan gjort tili del af K.
M. äskade belopp.
Då man tänker sig tillbaka lill liden för Götha kanals byggande, finnér man alt näst Gr. von Platen ingen haft större förtjenst utaf delta stora verks fullbordande än Hr Santesson.
Jag torde i sådant hänseende få i R. o. Ad:s hågkomst återkalla att, ännu under innevar. riksmöte, R.
St. genom sitt bifall till en af RankuUlsk. gjord hemställan om eftergift af en Hr Santesson åliggande ränteliqvid, jemväl godkänt nämnde Ulsk:s motiv för sagde eftergift, grundad just på gäldenärens stora förljenster särskildt i hänsigt till kanalverket.
I besittning af en större förmögenhet, tvekade han icke att uppoffra en stor del af denna sin förmögenhet, jemte lid och krafter på genomförandet af den stora idé, som hade till föremål åstadkommandet af en sammanbindning utaf Nordsjön och Östersjön, samt all upplifva industrien och, genom medvetandet att hafva utfört ett storartadt och allmännyttigt företag, lyfta den Svenska nationalkänslan.
Då Hr commercerådet Santesson nu pä sin ålderdom befinner sig i behöfvande belägenhet, tillhör det nationen så mycket mera att i handling gifva ofvanbemälde hans förtjenster en rättvis hyllning.
Man har, med afseende härå, begärt beviljandet af en pension å 1000 r:dr b:co.
Detta är väl icke för mycket, då man besinnar förhållandet i dess helhet och den moraliska skyldighet staten har, alt tacksamt erkänna de mödor och uppoffringar, deni en god medborgare till fäderneslandets största båtnad nedlagt uppå dess altare.
Jag tillstyrker derföre återremiss, på det Utsk. ånyo må taga i öfvervägande, om det icke är skäl att det äskade beloppet må få komma Hr Santesson oäfkortadt till godo.
Tersmeden: K.
M. har icke begärt något för Hr Santesson, utan det är till följd af enskilda motionärers framställning, som StalsUtsk. tillstyrkt beviljandet af en pension åt denne man.
Hvad åter beträffar beloppet, som Frih.
Cederström ansett vara för ringa, så kan visserligen derom mycket sägas.
Hr Santessons förtjenster har Utsk. erkänt, då det föreslagit en år - Den 29 A p r i I. 333 lig pension åt. honom från Statens sida.
Men Utsk. har med afseende så väl å statens icke öfverllödiga tillgångar, sorn ock derå att Hr Santesson dock blott är en enskild person och icke innehaft någon tjenst i det allmänna, icke ansett sig kunna tillstyrka högre pension.
Del är visserligen åt det allmänna bästa han egnat sin verksamhet; men vid denna verksamhet har han dock, ehuru den misslyckats, jemväl afsell sin egen fördel.
Utsk. har likväl ansett sig böra tillstyrka något understöd af slaten, enär Hr Sanlesson deraf verkligen är i behof.
Det torde för de flesta vara bekant, att han af Götha kanalbolag uppbär en pension.
A denna pension, sammanlagd med den nu föreslagna, bör han kunna lefva sorgfritt för sin återstående lifstid.
Af dessa skäl tror jag att R. o. Ad. gör rättast uti att bifalla förevar, punkt.
Genom förblandning af ingressen till denna med den till en annan punkt, bar jag kommit att begå det misstag Frih.
Tersmeden anmärkt och som jag nu skyndar alt, med erkännande af anmärkning giltighet, pliglskyldigast rätta.
Men jag tror dock icke alt berörde omständighet, hvaruti jag tagit fel, i någon väsendtlig mån minskar riktigheten af min framställning; lika litet som det förhållande, att Hr Santesson icke varit i statens tjenst, synes mig förringa det moraliskt giltiga i det af motionärerne framställda anspråk på understöd för hans person.
Snarare skulle man kunna säga, att hans oförtrulua bemödanden för det allmänna varit så mycket berömvärdare, som lian dervid icke varit af någon embetspligt uppmanad, utan ensamt af medborgerlig patriotisk känsla dertill föranledd.
Tersmeden har visserligen framkastat den förmodan, att enskild spekulation ingått med i beräkningan bos Hr Santesson, ehuru densamma misslyckats.
Jag tror likväl att man med skäl kan betvifla delta motiv, isynnerhet då man betänker att nyttan af Götila kanals anläggning, vid den tidpunkt då Hr Sanlesson började alt dermed sig befatta, af allmänheten betraktades med ganska misstroende blickar.
Jag är alltså fortfarande af den tanka, alt man gjorde väl i att tilldela honom det pensionsbelopp, som motionärerne föreslagit, hvilket alldeles icke torde böra anses för högt tilltaget, isynnerhet om det jemföres med hvad Utsk. föreslagit för andra personer, som på långt när icke uträttat så mycket nyttigt som han.
I motsats med Frih.
Tersmeden, linner jag nemi. en summa af endast 500 r:dr vara alldeles för ringa för en gammal mans nödtorftiga bergning, helst när genom en numera försvunnen rikedom dess lefnadsvanor med större svårighet kunna böjas under försakelsens nödtvång, än om förhållandet varit från de förflutna dagarne af hans lefnad väsendtligen annorlunda.
Jag hyser för öfrigt den öfvertygelsen att om R.
St. vilja gifva en aktad medborgare ett bevis på deras erkänsla och deltagande, det alldeles icke vore en öfverdrifven gärd deraf om de godhelsfullt behagade tilldela honom en pension af 1000 r:dr; om man fäster tillbörligt afseende på hvad som bör kunna påräknas af de tillgångar, om än inskränkta, dem Statsverket för 334 Den 29 April. det närvar, har att disponera.
Jag yrkar således vördsamt, att ålerremiss å förevar, punkt måtte af delta H.
Stånd beslutas.
Jemte det jag i allo instämmer uti det af Frih.
Tersmeden afgifna yttrande, anhåller jag att särskildt få fästa uppmärksamheten derpå att R. o. Ad. nyligen gdlal hvad StalsUtsk. yttrat i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om en pension åt öfverste-löjtnanten Edström.
Denne är dock en Statens embetsman; men derföre att han förut åtnjuter en pension af 1000 r:dr b:co utaf ett enskildt bolag och alltså icke kan anses vara stadd i behof, hade Utsk. afstyrkt all pensionering.
Ilar deremot, i fråga om Hr Santesson, som icke är eller varit i Statens tjenst, har Utsk., på grund af enskild motionärs framställning, tillstyrkt en pension af 500 r:dr, och del oaktadt lian redan af Götha kanalbolag fått sig tillförsäkrad en lifstids-pension.
Jag tror dä att SlatsUlsk:s tillstyrkande i denna del innefattar allt hvad man bilIiglvis kan fordra, och anhåller derföre om bifall till detsamma.
Jag erkänner visserligen, all Hr Santesson icke, såsom embetsman i Statens tjenst, har några anspråk pä understöd.
Deremot tror jag att han har ganska stora anspråk derpå i sin förra egenskap af direktör vid Götha kanal.
Cederström har redan nämnt att Hr Santesson näst Gr.
Platen var själen uti företaget; och jag är öfvertygad att om han icke funnits efter Gr.
Plåtens död, hade kanalen icke så snart blifvit färdig, om den ock med tiden blifvit det.
Såsom direktör för berörde kanalbyggnad, och äfven såsom riksdagsman samt Ulsk:s-ledamot, har jag arbetat tillsammans med honom; och jag vågar påstå, att en man med större gåfvor och skicklighet än han ägde, får man sällan se.
Att dessa egenskaper egnades åt ett enda föremål, som slutade med att medtaga alla hans tillgångar och försätta honom i den ställning, hvaruti han sig nu befinner, torde vara en hvar bekant.
Jag tror således att R. o. Ad. bör, genom återremissens beviljande, visa att den erkänner hans förtjenster, om än en sådan åtgärd icke skulle förmå Utsk. att ändra sin mening.
Jag anhåller att få instämma med dem, som yrkat återremiss af förevar, punkt.
St. vilja lemna ett bevis på deras erkännande af er. stor förtjenst, bör det ske på ett sätt, som är R.
St. värdigt, och della synes mig icke äga rum om ett så ringa belopp beviljas, som del af Utsk. föreslagna.
Jag önskar således att den ifrågavar. pensionen måtte bestämmas till det begärda beloppet af 1000 r:dr.
Hr Edeonhjelm, Gillis:
Jag förenar mig helt och hållet med Hrr:ne Akerman och von Hartmansdorff, och detta så mycket mera, som jag känner att Hr Santesson uppoffrat nära ^ million r:dr af egna medel i och för Götha kanals anläggande.
Under dessa förhållanden anser jag verkligen alt den minsta vedergällning R.
St, kunna lemna honom vöre alf bevilja ett pen - Den 29 April. 335 sionsbelopp af 1000 neli’.
Denna summa är ej stor, oell dessutom har Hr Santesson troligen ej många år qvar att lefva.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle hvad