Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har förut yttrat, att icke något RiksSt. är berättigadt att lägga hinder i vägen för det förstärkta StatsUtsk:s lagenliga förhandlingar.
I min tanke är således denna förklaring öfverflödig, men den kan dock tjena att undanrödja betänkligheterna hos dem, hvilka äro af annan mening; och jag tager mig äfven friheten alt erinra det voteringen inom det förstärkta Utsk. blifvit uppskjuten, men alldeles icke hindrad.
Hr Pal mc rån tz , Job. Mauritz:
Det torde obestridligen vara ganska betänkligt att antaga, det underlåtenhet att besvara en inbjudning skulle lägga hinder i vägen för förstärkta StatsUtsk. att afgöra den eller de frågor, hvarom den obesvarade inbjudningen handlar.
I sådan händelse skulle ett Stånd kunna under bela riksdagen förhindra dessa frågors slutliga afgörande.
Jag kan således icke finna annat I) c ii uy Maj f. ui. än att Gr.
Horn haft fullkomlig anledn. att lill votering framställa propos. å de frågor, sorn BorgareStis ilrågavar. inbjudning afser; men då BorgareSt:s ledamöter i förstärkta StatsUtsk.
, af uppgifven grannlagenhet emot R. o. Ad. samt PresteSt.
, vägrat att i voteringen deltaga innan dessa 2:ne sistnämnda
Stånd sig öfver inbjudningen utlåtit, samt Hr ordföranden inom del förstärkta StatsUtsk. af sådan orsak ansett sig böra inställa voteringen; så kan jag icke i likhet med Frill.
Rehbinder finna, att R. o. Ad. nu borde på det sättet uttrycka sin grannlagenhet tillbaka emot BorgareSt., att R. o. Ad. förklarade det voteringen finge för sig gå, ulan hinder deraf att inbjudningen ännu icke blifvit besvarad.
En under närvar, förhållanden sålunda uttryckt grannlagenhet kan jag icke förstå.
Det riktigaste och mest grannlaga måtte väl vara, att till pröfning företaga den omtvistade inbjudningen oell dymedelst göra slut på allt krångel.
Jag får således, sedan discussionen nu så länge onödigtvis fortfarit, förena mig med Frihtne Tersmeden och Boye uti devas anhållan, att R. o. Ad. ville lägga till handlingarna förstärkta StatsUtskts prol.utdr. och besluta alt BorgareSt:s prot.utdr. med den ifrågavar. inbjudningen måtte uppföras främst på föredragningslistan till nästa plenum.
Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.:
Jag hor egentligen blott begärt ordet för att fä tillkännagifva, att jag till alla delar instämmer med Frih. Tersmeden, likasom att jag betviflar, att det ändamål man åsyftar, eller att undanrödja hindren för votering inom förstärkta StatsUtsk., vinnes derigenom, alt R. o. Ad. endast allåter ett prot.utdr. lill detta Utsk., med lillkännagifvande deraf att R. o. Ad, icke anser något slags grannlagenhet emot R. o.
Ad. böra hindra Utsk. från alt votera öfver dessa frågor.
Det är alltför möjligt och sannolikt, att de personer, hvilka vid förra sammanträdet ansflgo sig förhindrade att i förstärkta StatsUtsk. votera öfver frågor, hvilka icke blifvit handlagda till slut, skulle förblifva vid samma tanke oaktadt ett så beskaffad! tillkännagifvande från R. o. Adis sida; och man kan visserligen med skäl säga att frågan icke blifvit slutligen handlagd, då en inbjudning, som derå har afseende, ännu icke blifvit besvarad.
Hr Prinzensköld, Carl: Sedan Gr.
Horn i sin egenskap af det förstärkta StatslJtsk:s ordförande tillkännagifvit förloppet vid detta Utsk:s sednaste sammanträde och de åtgärder som han i anledn. deraf vidtagit, så har jag hört Gr.
Frölich yttra, att han vore skyldig att tro på riktigheten af Gr.
Horns framställning.
Frölich har äfven nämnt, att han hört berättas alt voter:s-propos:ne uti de nu omtvistade frågorna blifvit så sent anslagna, att ledamöterne inom det förstärktaUtsk. icke baft tillfälle att om dem taga kännedom.
Vidare har Hr Grefven förmodat, att något Den 29 Maj f. m. discussionsprot. inom Ulsk. icke vid della tillfälle blifvit fördl, oell alt således livad den ene eller andie ledamoten yttrat endast linnde vara kändt genom livad man inhemtat af de vid tillfället närvarandes berättelser.
Jag kan icke annat än uttrycka min förundran deröfver, att Hr Grefven begagnar ett så förblommeradt språk; då hvar oell en, sorn var närvarande vid förstärkta StatsUtskis sista sammanträde, lärer erinra sig, alt äfven Hr Grefven dervid varit tillstädes såsom åhörare.
Om Hr Grefven derföre baft någonting att anmärka emot hvad som dervid passerat, så hade lian kunnat göra det med full sakkännedom, emedan han både hört och sett alltsammans.
I sjelfva saken har jag intet annat att yttra, än att jag till alla delar förenar mig med Hr von Hartmansdorff.
I händelse det behöfves något vittne lill bekräftande af Gr.
Horns yttrande, förklarar jag mig villig att tillkännagifva den del af discussionen, sorn jag uppfattade vid mitt tillfälliga inträde här uti salen under det förstärkta StatsUtsk:s sednaste sammanträde.
Någonting annat tror jag mig icke behöfva svara Hr Printzensköld.
Med afseende å Frih.
Sprengtporten yttrande vill jag endast laga mig friheten yttra några få ord.
Om, på säll jag föreslagit, R. o. Ad. skulle förklara, att icke något hinder funnes för voterings företagande inom förstärkt StatsUtsk. af den grannlagenhet, som man velat visa R. o. Ad. samt PresteSt., och detta sednare
Stånd jemväl skulle fatta ett dylikt beslut; så tror jag i sanning icke, att de så kallade protestanterne, åtminstone på denna anledn., kunna fortfara uti sin protest.
Hafva de något annat skäl, hvarför de icke vilja votera, så har man svårt att undanrödja detsamma innan man fått veta hvaruti det egentligen består.
Jag anser i öfrigt, att vi icke böra låta tvinga oss att företaga inbjudningen förrän i laglig ordning.
Jag begärde ordet i anledn. af Hr von Hohenhausens yttrande.
Han har yrkat, alt frågorna böra skiljas åi; men till honom sjelf hemställer jag, hvartill ett sådant åtskiljande skulle tjena, då, genom den enas afgörande, den andra äfven de facto är afgjord; ty då ett förs t ä 1 k t tltsk. alltid beslutar med R.
Sl:s rätt, så kan jag icke inse hvartill det skulle kunna gagna, alt upptaga den ifrågavar. inbjudningen, sedan det förstärkta StatsUtsk. redan afgjort saken.
Om ett sådant svar skulle lemnäs, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, så innebär det att R. o. Ad. icke vill afgöra inbjudningen, och det är något, som jag måste bestrida; men derföre vill jag för ingen del bestrida att frågorna så till vida må skiljas åt, att Hr Frih. o. Landtm, först läcktes gifva oss propos. på att lägga förstärkta Stats Utsk:s - D e n ag Maj f. m. /|3J UlsTvts prot.utdr. till handlingarna, samt sedan att BorgareS:ts inbjudning måtte uppflyttas till första rummet på föredragningslistan för nästa plenum.
Jag bekänner, att jag kanske icke rikligt uppfattade Gr, Horns sednaste framställning, men mig förefaller det oförklarligt, huru, om B. o. Ad. nfgör inbjudningen, några betänkligheter mot voteringen inom Utsk. skulle kunna qvarstå; ty antingen R. o. Ad. skulle afslå eller antaga inbjudningen, måste betänkligheterna försvinna.
Hr Cederschjöld, Robert Theophron: R. o. Ad. har under denna riksdag så väl sjelft aflåtit inbjudningar lill de öfriga MedStånden, som äfven från dem emottagit och antingen jakande eller nekande besvarat dylika, så att R. o. Ad. har godkänt praxis i afseende på rättigheten att aflåta inbjudningar.
Vid sådant förhållande anser jag, att Ståndet skulle handla högst inconseqvent, om icke BorgareStts nu ifrågavar. inbjudning blefve på samma sätt sorn de öfriga behandlad; och då BorgareSt. med sin inbjudning afselt att förekomma en votering i förstärkta SlatsUtsk.
, så måste också denna fråga först afgöra:, innan voteringen kan äga rum.
I annat fall blefve det ju att handla bakfram, om man försl voterade inom förstärkta och sedan yttrade sig öfver den inbjudning, som sk rille förekomma samma votering.
En ledamot har hemställt, huruvida det skulle kunna stå ett Stånd öppet, att genom vägran af svar på en inbjudning belt och hållet förekomma votering i förstärkt StatsUtsk.
Jag tror icke alt något sådant står i ett Stånds makt; ty i händelse ett RiksSt. skulle förklara, alt det icke ville yttra sig jakande eller nekande öfver en till detsamma ställd inbjudning, så måste det likväl vara det Stånds rättighet, som aflåtit inbjudningen, att densamma återkalla; och så länge icke BorgareSt. återkallat den omtalade inbjudningen, anser jag att förstärkta Sta!sUtsk:s ordförande icke bort företaga de frågor, hvar om inbjudningen handlade, till afgörande inom Utskottet.
1 afseende på den behandling, som frågan nu bör löna, förenar jag mig helt och hållet med Frih.
Boye och anhåller att vi måtte undfå propos. på att lägga förstärkta StatsUtskrs anmälan till handlingarna, och besluta företagandet af BorgareStts inbjudning såsom första målet uti nästkommande plenum.
Jag ber om ursägt för det jag ännu en gång besvärar R. o. Ad. med ett yttrande; men jag finner ettsärdeles misstag vara begånget af den sista värda talaien.
Lika med flera andra talare har Hr Cederschjöld trott alt BorgareSlls inbjudning rörde sak; men det gör den alldeles icke.
Det har ingalunda varit BorgareSt:s mening att genom inbjudningen förhindra en votering inom förstärkta 25 H. 55 434 Den ag M a j f. m. StatsUlsk., ulan BorgareSt. säger uttryckligen uti sitt prohutdr.
, att den blifvit aflåten för att fortskynda ärendenas gång.
Jag hemställer då, om det icke vore en grannlagenhet emot BorgareSt. att påskynda utgången genom det verksammaste medel, som man hade till hands, hvilket var att ofördröjligen votera öfver saken.
Jag hemställer äfven, huruvida en ordförande i förstärkt StatsUtsk. verkligen skulle kunna stå till svars för alt fördröja en votering så länge alt K.
M. under tiden kunde låta afblåsa riksdagen; och K. AI, behöfver icke på förband gifva tillkänna 'alt inom så och så många dagar låter jag afblåsa riksdagen, utan det har handt förr och kan hända äfven lill, att roan vet ingenting utaf när den skall slutas, förr än trumpeten blåser.
För alt nu emedlertid komma till något slut i saken, vet jag ingen lämpligare utväg, än att Pr. o. Ad. malte besluta alt företaga inbjudningen såsom första målet uti det plenum, som infaller Tisdags f. in.
Jag önskar blott alt beslutet burom mätte blifva af den bindande Traft, att det icke åter då må kunna gå för sig att än vidare uppskjuta afgörandet af saken, utan att den ovillkorligen måste vara afgjord Tisdags f. 111., så att alla hinder må varda undanröjda för att samma dag på e. m. företaga votering öfver frågorna i förstärkt Statsutskott.
Innan jag yttrar mig i sjelfva saken vill jag tillrättavisa sådana yttranden, sorn blifvit mig tillagda och hvilka jag icke haft.
Det sades nemi. att jag ansett kinkigt och äfventyrlig! att förena de båda frågorna.
Sådana ord hafva icke gått från mina läppar i dag.
I afseende på hvad som här blifvit anfördt i sak, får jag, instämmande med hvad Hr von Hohenhausen redan anfört, tillstyrka, att R. o. Ad. genom sina åtgärder vid del ta tillfälle icke, såsom en och annan talare här gjort, måtte förutsätta, alt BorgareStis ledamöters vägran att deltaga uti voteringen inom det förstärkta StatsUlsk. härrört från något annat än det skäl desse ledamöter sjelfve inom Utsk. uppgifvit, samt alt Pr. o.
Ad. alldeles icke måtte fatta något beslut om inbjudningens upptagande lill pröfning, på grund af det förstärkta StalsUtskis gjorda anmälan, utan nu endast befatta sig med den så kallade grannlagenhetsfrågan.
Hvad PresteSt. beträffar, så lärer det redan hafva fattat ett sådant beslut, sorn blott undanrödjer de betänkligheter, hvilka yppat sig emot företagande af votering till följd af grannlagenhet emot de Stånd, hvilka icke utlåtit sig öfver inbjudningen; och jag anhåller nu, i öfverensstämmelse med hvad jag förra gången yttrade, att få underställa R. o. Ad. följande förslag lill beslut i detta afseende: ”R. o. Ad. finnér förstärkta StalsUtskis anmälan icke föranleda någon annan åtgärd, än Ståndets förklaring, att för omröstning uti förstärkta StatsUtsk. roude extra - D c n 29 Maj f. m. 435 sfatsteglertn intet hinder Ian å R. o. Ads sida möta af den omständighet, att Ståndet uppskjutit pröfningen af Vallöf].
Bor g are
Sits inbjudning.” Gr.
Hr von Hartmansdorffs nu afgifna förslag till propos. är väl så lill vida bättre, än det förut af honom framställda, sorn detta sednare är inskränkt endast till att uttrycka den åsigt R. o. Ad.i detta fall från början har ägt; men just derföre anser jag också detta förnyade t i 11— kännagifvande vara alldeles öfverflödigt, emedan R. o. Ad. i alla fall endast kan yttra huru det för sin del anser saken.
Såsom jag förut har yttrat, hade det alldeles icke beliöfts, att förstärkta StalsUtsk. aflåtit något prot.utdr. till Stånden, ulan hade det varit tillräckligt att della Utskts ordförande anmält de betänkligheter, som yppat sig för voterings företagande inom Utsk., på det Stånden måtte lindam ödja dessa betänkligheter.
Följaktligen behöfves icke heller något svar till det förstärkta SlatsUlsk., utan det är svar nog alt belänkligheterne blifva undanröjde.
Jag lager mig friheten ännu en gång erinra R. o. Ad., att jag, då BorgareStts inbjudning lill R. o. Ad. inkom, yrkade, att densamma måtte genast antingen bifallas eller afslås, men att det var på Hr von Hartmansdorffs inrådan, som R. o.
Ad. beslöt alt uppskjuta pröfningen deraf tills vidare.
Det är således Hr von Hartmansdorff, hvilken är orsaken till den kinkiga ställning, hvaruti saken nu kommit, och till den långvariga discussion, som nu bär blifvit förd.
Om jag kunde rätt förstå hvad egentligen det hemliga syftemålet med Hr von Hartmansdorffs sednaste framställning vore — ty att det finnes något sådant syftemål derunder, derom är jag öfvertygad, — så skulle jag äfven deröfver yttra mig; men sorn delta är för mig doldt, så nödgas jag inskränka mig till att anhålla det R. o. Ad. icke ville instämma uti Hr von Hartmansdorffs begäran, ulan att Ståndet mätte fatta el t sådant beslut, sorn Frihtne Boye och Tersmeden, Hr Hjerta m. fl. tillstyrkt.
Horn har emot mitt förra anförande anmärkt, att BorgareStts inbjudning icke afsett sak, och alt således min framställning hvilade på en oriktig grund.
Jag tror att detta är ett misstag af Hr Grefven.
Att BorgareStts inbjudning angår sak visar sig klart derutaf, alt i händelse densamma skulle antagas, så följer deraf att det blefve 3 Stånds beslut uti de frågor, hvilka inbjudningen angår, och alt all votering derom i förstärkt StatsUtsk. således skulle förfalla.
Gr, Horn har vidare hemställt, huru en ordförande inom förstärkta StatsUtsk. skulle kunna ansvara för uraktlåtenheten att votera inom berörde Utsk., då voteris-proposjna för en sådan omröstning af Stånden blifvit godkända.
Jag tror icke att någon kunde lägga ordföranden lill lust, att han uppskö.le alt föranstalta votering in - 436 Den 39 Maj f. ra. till dess frågan blifvit fullständigt utredd, och det är boil icke, så länge det ännu återstår för 2:ne RiksStånd att yttra sig öfver en inbjudning, som dermed äger gemenskap.
Om R. o. Ad., på sålt Hr von Hartmansdorff begärt, skulle förklara att något hinder å R. o. Ad:s sida icke möter företagandet af votering inom förstärkta SlatsUtsk., så hade R. o. Ad. äfven i och med detsamma indirect afgjort inbjudningen; ty det är naturligt, att om R. o. Ad. skulle antaga densamma, så uppstode derigenom ett hinder å R. o. Ad:s sida emot denna votering; och således då R. o. Ad. förklarar alt något hinder icke möler, så är det detsamma sorn att säga, att R. o.
Ad. ämnar afslå inbjudningen.
Jag kan således icke inse hvarföre
Ståndet genom att fatta ett sådant beslut, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, skulle gå pröfningen af inbjudningen i förväg.
Efter hvad jag nu hört, har PresleSt. lagt inbjudningen till handlingarna.
Ad. förfar likaledes, så kommer saken i sitt rätta skick.
Jag tillstyrker således att R. o. Ad. måtte lägga till handlingarna förstärkta StatsUtsk:s anmälan och besluta att uti nästa plenum, såsom första målet, företaga BorgareStts inbjudning.
Jag kan icke föreställa mig, att R. o. Ad. skulle fatta ett beslut, hvilket icke egentligen kan hafva något ändamål , såsom förhållandet är med det sora Hr von Hartmansdorff föreslagit; ty inom det förstärkta StatsUlsk. protesterades emot votering, icke allenast af BorgareStts ledamöter, ulan äfven af en ledamot af BondeStåndet.
Dennes protest grundade sig just på det skäl, att han af grundlagen ansåg sig förhindrad att deltaga i voteringen, så länge inbjudningen ännu var oafgjord.
Betänkligheterne blifva således icke undanröjde genom ett så beskaffadt svar till det förstärkta StatsUtsk., som det Hr von Hartmansdoff föreslagit, utan säkerligen kommer det att vid Ulsk:s nästa sammanträde i sådan händelse gå på samma sätt som förra gången.
Jag kan följaktligen för min del icke finna någon annan åtgärd riktig, än den att lägga till handlingarna förstärkta SlatsUtsk:s anmälan, och alt derefter med första företaga BorgareStts inbjudning.
Att lägga till handlingarna en skrifvelse från förstärkta StatsUtsk., som synes påkalla ett svar, då detta Utsk. anmält att det funnit hinder mota att företaga votering, kan jag icke anse vara rätt.
Jag hade tillfälle att i förstärkta StatsUtsk. gifva tillkänna min åsigt det intet hinder mot votering förefanns, och jag hörde äfven ordföranden inom Utsk. yttra, att om någon enda ledamot yrkade votering, så skulle den äfven ovillkorligen försiggå.
Man ansåg sig då emedlertid icke böra yrka votering af grannlagenhet mot de .Stånd, som icke yttrat sig angrde BorgareStts inbjudning.
Då det förstärkta StatsUtsk.
Den 09 Maj f. m. visat dessa Stånd en sådan grannlagenhet, så bör raan väl åtminstone visa här den grannlagenheten att svara, och ett sådant svar tror jag lämpligast innefattas i de ordalag, sorti Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Jag har icke ansett mig böra yttra något rörrde frågan när inbjudningen skall förelagas, emedan jag tror alt det är en fråga, som bör skiljas från den, huruvida ett svar bör gifvas det förstärkta StatsUtsk.
I denna sednare fråga ber jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på en omständighet, som ytterligare bekräftar hvad Gr.
Frölich androg, nemi. att ett sådant svar, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, vore fullkomligen öfverflödigt.
Detta svar skulle icke innefatta annat än hvad det förstärkta StatsUtsk. vet förut, nemi. att R. o. Ad. för sin del icke anser något hinder för voteringen uppkomma deraf, att R. o. Ad. ännu icke besvarat inbjudningen; men som motivet till uppskolvet med inbjudningens pröfning hos R. o. Ad. tyckes hafva varit att först få se huruvida någon votering skulle blifva af uti det förstärkta StatsUtsk., för att i motsatt händelse kunna toga sin tillflykt till inbjudningen, så innefattar delta uppskofs-beslut tydligen en förutsättning att äfven från andra Stånd hinder skulle kunna inträffa, och dessa blifva icke undanröjda genom ett så beskaffadt beslut, som nu är i fråga; och som det är en regel för alla lagstiftande församlingar att icke afgifva något utlåtande, som innefattar detsamma som man sagt förut, eller hvad som i annat afseende kan vara onödigt, så förnyar jag hos Hr Frih. o. Landtm, min begäran om framställandet af den propos., hvarom jag förut anhållit.
Frih. Cederström, Anders, har förnyat sin erinran derom, attén ledamot afBondeSt. gjort invändning emot voteringen, på samma sätt som ledamöter af BorgareStåndet.
Om nu R. o. Ad. afgifver ett svar till förstärkta StatsUtsk., så konimer det likaväl till BondeSt:s som till de öfriga Ståndens kännedom.
Med detsamma får äfven den ledamot underrättelse, för hvilken Frih.
Cederström hyser farhåga.
Hr Frih:n har jemväl yttrat, alt om R. o. Ad. endast skulle besvara den invändning, som BorgareSt. -s ledamöter gjort, så skulle i förstärkta StatsUtsk. samma vägran åter inträffa.
—Det är en svår beskyllning, som Frih.
Cederström således gör BorgareSt:s ledamöter, — nemi. att de skulle hafva sagt annat än hvad de menat.
Jag vill ej göra likaså, och jag hoppas att R. o. Ad. med tnig instämmer.
Hr Cederschjöld har anfört, att om Ståndet skulle yttra sig så som jag föreslagit, så skulle det derigenom vara förhindradt att sedermera befatta sig med inbjudningen.
Om votering inom det förstärkta Utsk. går för sig, såsom jag hoppas och förmodar, så är all pröfning af inbjudningen öfverflödig; men om deremot de spå - 438 Den 29 Maj f. ra. domar, som Frih. Cederström, Anders, gjort, gä i fullbordan, och ingen votering äger rum, så står det
Ståndet öppet att besluta öfver inbjudningen.
Hr Cederschjöld har äfven önskat, att särskild propos. måtte göras ang;de inbjudningens uppförande främst på föredragningslistan till nästa plenum.
Suni det ändamål med inbjudningens pröfning, hvilket jag nu antydt, skulle förfelas genom hennes företagande i var nästa sammankomst, så måste jag bestrida fattandet af ett sådant beslut, som Frih. boye oell Fir Hjerta föreslagit, samt fortsätter mitt yrkande på den propos., som jag förut begärt.
Till en början tager jag mig friheten att anhålla, det Hr Ridd SecreCn ville upplysa, huruvida någon underrättelse ankommit från PresteSt., huru och på hvad sätt frågan inom detta Stånd blifvit behandlad.
Ridd.Secret, tillkännagaf, att han icke derom erhållit någon officiel underrättelse, som han å embetes vägnar kunde meddela.
Tvänne ledamöter af detta Stånd, nemi. Frih.
Sprengtporten och Hr Hjerta, hafva uttryckt den förmodan, att ett så beskaffadt beslut, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, endast skulle gifva anledn. till ytterligare protester inom det förstärkta StatsUtsk.
Denna deras förmodan byilar på en förutsättning af ganska märkvärdig art.
De lyckas nemi. vara underkunniga om hvad som egentligen utgjort anledn. till de protester, som inom det förstärkta StatsUtsk. ägt rum, och anse alt helt andra motiver derför ligga till grund än de uppgifna.
Jag tror icke att man äger rätt att hysa sådana suppositioner, utan att raan endast bör bålla sig till hvad desse ledamöter uti sina protester verkligen yttrat; och då jag nu hört Hr von Hartmansdorff uppläsa sitt förslag til! beslut, hvilket är affattadt i så allmänna termer, att det icke kan sägas vidröra sjelfva frågan, huruvida ä ena eller andra sidan någon grundlagsvidrighet blifvit begången, antingen å deras sida som protesterat, eliel' å ordförandens sida som gjort anslag till votering i dessa frågor, så möter icke för mig någon betänklighet vid att biträda delta förslag, och jag hoppas, att om R. o. Ad, antager detsamma, så skall icke vidare något hinder möta för del förstärkta StatsUtsk. att efter sin pligt grundlagsenlig! behandla dessa frågor.
Hr Hjerta liar yttrat en förmodan ang:de motivet till det R. o. Adis beslut, hvarigenom inbjudningen blef uppskjuten.
Jag var icke närvar, när detta beslut fattades, emedan jag då var sjuk, och kan således icke hvarken jakande eller nekande yttra 111ig deröfver; men om det verkligen varit sådant som Hr Hjerta förmodar, nemi, att man uppskjutit afgörande t för att fä se om något Stånd skulle D c 11 ag Maj f. m. 439 förneka sin pligt alt votera i förstärk ta StatsUtsk., så får jag högtidligen förklara mitt ogillande af ett sådant motiv och anhåller att detta mitt ogillande malle till prof» antecknas.
Den besynnerliga affi didion Hr von Hartmansdorff haft alt nämna Hr Hjerta och mig ensamme, såsom de der begärt en propos. motsatt emot hans, ehuru mångå andia yrkat densamma, har troligen icke undfallit Ståndets uppmärksamhet.
Jag är hvarken sårad eller smickrad deraf, men jag ber att få förklara Hr von Hartmansdorff, att jag har Gudi lof från första stunden jag
Lief riksdagsman aldrig vetat af någon slags skyldighet att votera med något visst parti, utan när Hr Hjerta har rätt gifvet- jag honom rätt och när Hr von Hartmansdorff har orätt, hvilket icke så sällan inträffar, så gifvet- jag honom orätt, och jag tackar Gud för, att jag kan sluta min riksdagsmannabana lika så sjelfständig, som Ilr von Hartmansdorff någonsin kan blifva.
Det kan icke falla mig in att tro, det jag skulle kunna lyckas att reda denna fråga bättre än de personer, som med så mycken större riksdagsmannaval^, under nära 3 timmars tid, dermed sysselsatt sig, dock såsom mig tyckes utan framgång.
Jag har endast begärt ordet för att i denna sak gifva tillkänna min enskilda öfvertygelse, äfvensom för att hemställa lill de ledamöter af delta Stånd, som yttrat sig för Hr von Haitmansdorffs förslag, och hvilka tillika aro ledamöter af det förstärkta SlatsUtsk., huruvida det verkligen är deras uppriktiga tro, att, om R. o. Ad. lemnar ett så beskaffad! svar, som det Hr von Hartmansdorff föreslagit, deraf kan följa en votering inom det förstärkta Ulsk.