Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom Bankens i Revisionen deltagande ombud, är tillfälle för handen att vinna i dessa omständigheter den kännedom, som sakens vigt pafordrar, och Riksens Ständer sjelfve, eller ock genom deras Bancofulltnägtige, komma derigenom i tillfälle att bedöma, huru det allmännas rätt må kunna förenas med de i nskilta, mångfaldiga Låntagares billiga fordran, att icke genom ett fortskyndadt beslutat dem, hvilkas omvårdnad de med tröstfullt hopp påräkna, brudstol tas i djupet af bekymmer.
Jag vågar göra mig det hopp, att Häglof!. Ridder&kapet och Adeln täcktes anse de nu antor ia skäl föranleda till återremiss till BancoUtskottet, på det., i händelse den föreslagna indragningen af 3 ProcentsSedlärna likväl skulle komma att genast verkställas, någon sådan utväg må varda vidtagen, som kan göra föreskriften verkställbar, utan att bereda mångdubbelt större oredor och olägenheter än dem, man har för afsigt att förekomma.
Den 29 Maj.
Grefve Lill jert crantz, Johan Wilhelm•
Som jag iörmodar, har jag redan för Högloft.
Ståndet nöjaktigt upplyst, hvarföre
BancoUtskottet icke kunnat sträcka sin tillstyrkan längre, än sorn föreslaget är.
Beträffande det som angående Assigna. tioner af en vard Ledamot, är andraget, så lärer ingen kunna förmena
DiscontDirectionerna att assignera på de medel de i Ban« ken äga att disponera.
Att emottaga Assignationerna uti allmänna rörelsen, lärer lika litet kunna eller böra förbjudas som befallas.
Helt annat är, att dä nu octroyera. cle Djscontverk upphöra, söka åt blifvande
Discontlnrättningar gifva en för det allmänna mera nyttig rigtning5 och åt detta vigtiga syftemål lärer BancoUrskottet icke underlåta, att lemna största uppmärksamhet.
Emedlertid göres anmärkning vid allt det, som af Revisions-berättelserna för samtliga Disconterna finnes anmärkningsvärd!.
Min. dre omständigheter anmälas till rättelse genom Bankens Ombud, större förseelser bejfras, och öfverlämnäs till Riksens Höglofl.
Ständers egen upplysta pröfning, pä sätt med Malmö Discontverk nu inträffat.
Jag har yt trat mig anse Malmö DiscontDirection böra ställas under fiscalisk action, för det den tillåtit sig afvikelser från DiscontReglementet.
Utskottet har föreslagit, att öfverlemna saken till Kongl, Majttj men jag tror att det Den 29 Maj. 777 tillhör Ständerna, under hvars speciella re. vision detta Verk står, att hos Hans Maj:t Konungen deruti begära att Actor blir förordnad, då de linna Styrelsen hafva begått fel, som förtjena att tilltalas.
Beträffande de öfriga Disconternas 3 ProcentsSedlar, anhåller jag' upplysningsvis få nämna, att de utgifvas för i dessa Verk insatta penningar: om Herr Friherre Hollstein vet att dessa
Disconter utgifvit 3 ProcentsSedlar, utan att penningar hos d_em blifvit insatta, så är det anledning att äfven derå göra åtalan, men att 3 ProcentsSedlar* ne löpa man och man imellan kan icke klandras; förtroendet till dessa Sedlar gör dem löpande, utan förtroende blifva de det aldrig.
Vid sista Revisionen var Malmö Discont* vinst 40 Procent, hvaraf likväl endast 28 Procent utdelades.
Ett sådant förhållande skulle kunna väcka förundran, men då man erinrar sig att denna Discont dragit interessen af Capitaler som den aldrig ägt, så blir det helt naturligt.
Grefve Lantingshausen, Albrecht.
Mycket är redan taladt i förevarande ämne, och skulle jag anse mig missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod om jag icke inskränkte mitt yttrande endast till att med någon förändring instämma uti Friherre Cederströms tanka5 jag anser, i likhet med hvad han 778 Hen 2 9 Maj, anfort, det Malmö DiscontDirections olagliga och mot Octroyen stridande utlåningssätt, att i stället för Bancosedlar gifva de lånsökande ‘OiscontObligationer, med mera, sorn bemälte Friherre yttrat, förtjenar ett allvarsamt beifrande, men jag yrkar icke återrejniss af BancoUtskottets Betänkande.
Malmö DiscontDirection kan, efter min ranka, ställas till ansvar för sitt förhållande, om Ridderskapet och Adeln öfverlemnade ti fl Regeringen;» åtgärd, att med detta ärende förfara enligt Lag och Fortattningar, Friherre Stael von Hollstein.
Friherre Ce^ Berström anser mig fattat oriktigt begrepp oin egenskapen af 3 PfocentsSedlar och As. signationer.
Jag känner likväl att Discon. terna äga rättighet att emottaga främmande penningar mot 3 Procent, och derföre gifva sin förbindelse, som blir löpande och kallas 3 ProcentsSedel.
Herr Grefve Lilljenciantz åter, anser det intet åtal emot Assignationernas kringlöpande äger rum, då innehafvaren finnér det för sig mera beqvämt att genast sätta dem i omlopp , än sända dem till Banken.
Detta är ti 1 iräckeli gen vederlagdt derigenom, att det i Reglementet ej är tillätet, genom Lagar förbjudet, och är orsaken hvarföre så många menniskor bli bedragna med falska Assignationer, sorn icke kunde hända, om de cj voro couranta.
Sedan Herr LandtMarskalim hemställt om Riddcrskapct och Adeln ansåge de gjorda Hen 29 Maj.
779 anmärkningarne böra hindra antagandet af Utskottets Betänkande, och.denna hemställan blifvit med Ja besvarad, gjorde Herr Landt Mar skalk en proposition till ä terrén, iss, hvilken Bifölls.
I anledning häraf anmodade Herr LandtMarskalken de Herrar, som i detta ämna anmärkningar anfört, att enligt
Riddarhusordningen med det snaraste sina yttranden skriltitgen inlemna.
Föredrogs å nyo OeconomieUtskottets den q5 dennes på bordet lagda Memorial at näst föregående dag, i anledning af den Utaf Herr von Schulzenheim, Lavid, gjorda motion om en underdånig anhållan till Kong).
Maj;t, angående införande af de för-; dom brukliga RiksdagsBerättelser.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, anförde skriftligen:
OeconomieUtskottets Memorial uppå Herr Archiatern Schulzenheims motion om RiksdagsRelationers angifvande, får jag följande vördsamligen anmärka:
Utskottet förklarar väl denna fråga icke kun-> na hänföras till deni, som jemlikt 34 §.
Riksdags-Ordningen höra till Utskottets handläggning, utan snarare ansett detta va - 78o Den 29 Maj.
Ta ett ämne, af sådan beskaffenhet, som skulle åsyfta ett tillagg i Grundlagen, mfen vid närmare eftersinnande torde det finnas vara en irring i beg-reppet om RegeringsLagarnas föreskrift, då det otvifvefaktigt bör hänföras till allmänna hushållnings-anstalter, att genom beättelser från Läns-styreise:na, bereda upplysningar <)f flerfaldiga förhållanden i Landet, och äfven om bristerna i allmänna hushållningen5 kunnandes jag för ingen del anse denna väckta fråga åsyfta ett tillägg i Grundlagarna, hvarmed den icke synes äga mindsta sammanhang.
Då i detta, sorn i andra oeconomiska mål, det är i Reger i ngsLagarna medgifvet, att yttra en önskan, ankommande på Kongl. Maj.ts Nådiga godtfinnande att den bifalla eller icke, ser jag- således intet hinder vara för Höglofl.
Utskottet, utan tvärtom åliggande att ingå i pröfningen om motionen, och sig deröfver utlåta; och anhåller jag vördsamligen, uti sådant ändamål Memorialet måtte till Utskottet återremitteras, önskandes jag för min del, att, i händelse
Utskottet tillstyrker bifall af hvad blifvit yrkadt, den underdåniga anhållan måtte göras, det Kongl. Majttj, med afseende å dea nytta, af de i 40 år saknade RiksdagsRelationer, kan vara att förvänta, i Nåder täckes anbefalla vederbörande, att ju förr dess heldre sådana upprätta, för att till upplysningars meddelande vara att tillgå, i fail någon Urtima Riksdag kunde blifva nödig ansedd, samt att, sedermera, i hän - Den 29 Maj. delse en sådan icke inträffar, sådana till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifva, sex månader före den tid Riksens Ständer till nästa Riksmöte nu utsätta.
Herr von Schulzenheim.
Sedan jag fått afhöra Herr Lagmannens Grefve Gyllenborgs Memorial, har jag vid målet föga något att tillägga.
Med all högaktning jag är Höglofl.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet skyldig, förefaller det mig oväntadt, att Utskottet ej behagat ingå i full pröfning af målet, emedan ingen Remiss från de öfriga 3:ne Stånden ankommit.
Vid alla de Riksmöten, som jag bivistat, har aldrig något Utskott underlåtit, att fulleligen öfverväga och besvara hvarje RiksStånds enskilta Remiss.
Sä mycket jag mig påminna kan, yttrade jag mig vid slutet af det i frågavarande målet, att de öfriga RiksStånden villigt lära instämma i den gjorda motionen, såsom tjenande till mera upplysnings erhållande i allmänna hushällningsmåi.
Som jag underlåtit att af nämnde Memorial ingifva fyra exemplar, så lärer ingen communication deraf till de respectiva 5:ne Stånden hafva afgått; men flera afskrifter kunde ännu af- . lemnäs, om Höglofl.
Ridderskapet och Adeln sådant för nödigt anser.
Att ämnet vore af sadan beskaffenhet, som skulle det åsyfta ett tillägg till Grundlagen, och 782 Den 29 Maj. ej tillhörde Utskottets behandling, synes Vara en ogrundad farhåga.
Huru kan väl en underdånig; ansökning hos Kongl.
Majit, att återvinna de upplysningar uti alla slags hus« hadningsmö! sorn för detta genom alla Kongl. Co‘ir:gjc > oeh Landshöfdingars RiksdagsRi » la ti or; r erböllos, möjligen anses stridande emot Consntutl nen, då allmänna frågor af hvarje nikscugsman väckas kunna, och hvart Stånd äger dem till behöriga Utskotts beredning att öfverlemna?
Om de äskade Riksdags!'..datione; till de hastigt erforderliga Kallelser till Urtima Riksmöten ej hunno afgifvas, så lemnades åtmindstone rådrum, att med dem till Kongl. Maj:t i tid inkomma, före Riksens Ständers sammanträden till Lagtima Riksmöten.
Hos Eders Excellence och HöglofJ.
Ridclerskapet och Adeln anhåller jag således, lika med Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg, att ärendet må till Höglofl.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet återförvisas.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht.-
Då O economieUtskottet till öfvervägande upptog Herr Archiatern von Schulzeuheiins Memorial, fann Utskottet visserligen att dess förslag vore af vigt, och kunde medföra mycken nytta; men det fann tillika för sin del, att stadgandet af ett sådant steg innefattade ett tillägg i Grundlagen, hvilket icke kunde tillhöra Utskottets befattning.
Deri 29 Maj.
Om denna tanke ej gillas, utan Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anser förslaget böra af OcconomieUtskottet upptagas, tror jag visst att det blifver af Utskottet hufvudsakligen tillstyrkt; men det skulle önska att dessförinnan erhålla upplysning, om Rid-i derskapet och Adeln ej anser ämnet af sådan beskaffenhet, att det egentligen borde vara i Grundlagen intaget.
Herr Ekorn, Pehr- Adolph.- Då, sedan 1771 års Riksdag, någre så kallade RikSdagsBerättelser icke blifvit af Collegier och Verk samt Konungens Befallningshafvande aileninade till Riksens Ständer, samt 42 §. af 1810 års Riksdagsordning tydligen stadgar huru Riksens Ständer under Riksdagen skola al publique
Verk inhämta upplysningar och underrättelser, samt den nu väckta fråga om
Riksdagsderättelser icke utgör något af de ämnen, hvilka uti 54 J. ofvan å-, beropade Riksdagsordning nämnas såsom till Allmänna Besvärs - och Oeconomie.
Utskottet hörande, samt dessutom s-,nes medföra en tillökning vid Grundlagen; så har Utskottet stannat i det utlåtande, som nu blifvit till Ridderskapets och Adelns vidare bedömande öfverlemnadt.
Det är endast olver den frågan, huruvida yttrandet af en underdånig önskan, det Kongl. Maj:t täcktes ifrån Herrar Landshöfdingar, till upplysning för Riksens Ständer, imor - 784 Den 29 Maj. dra berättelse om Länens oeconomiska tillstånd, kunde vara ett constitutionelt mål, som jag nu arnar yttra mig.
Grundlagarne kunna berättiga Riksens Ständer (och göra det äfven)-, att af Kongl. Majit begära upplysningar i de ämnen, hvarom de öfverlag-- ga.
De föreskrifva, att Ständerna derom få vända sig till HofCantzleren.
Längre kunna ej Grundlagarnas stadganden sträcka sig.
De böra och kunna ej föreskrifva huru, i sin de ta ille, Kongl. Majit skall föranstalta om sättet att till sig, ifrån sina underlydande Embetsman, ins.amla dessa upplysning gar.
Ständer-na endast kunna veta hvilka upplysningar de behöfva: de allenast kunna begära dem, och rättigheten till denna begäran kan dem ej vägras.
Ständernas sida är denna begäran blott en underdånig önskan, och en sådan kan ej af Grundlagen föreskrifvas.
Betraktad såsom en underdå-> nig önskan, måtte äfven Motionen af Oe* conomieUtskottet kunna upptagas, hvarföre jag instämmer med dem, som på berörde Utskotts närvarande yttrande begärt proposition till återremiss.
Statt von Hollstein .■ Herr Silverstolpe har i det mesta förekommit 111ig.
Det kan omöjligen strida mot Grundlagen, att Ständerna få alla möjliga upplysningar.
Genom HofCantzleren kafva Ständerna rättighet äska sådana af Collegier och andra Au-, toriteter här på stället.
Med Landshöfdin garna - IIL Den 29 Maj.
78 £ garna låter det sig icke göra.
Då Ständerna skola anskaffa penningar till behofven, äga de onekligen att få kännedom om ali-; männa hushållningen, och statistiska underrättelser i alla de ämnen de åstunda.
Denna rättighet svarar mot pligten att biträda Staten.
För öfrigt synes redan nog vara taladt i detta ämne, för att föranleda till ett beslut 0111 återförvisning till Utskottet.
Efter framställd fråga af Herr Grefven vch Landt Mar sk alken, om Ridderskapet och Adeln ansäge de gjorda anmärkningarna hindra godkännandet af Utskottets tanka, blef Memorialet, uppå gjord Proposition, återförvisadt.
Å nyo föredrogos och biföllos Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets följande 2:ne, den 13
Maj afgifna och den 23 på bordet lagda, Memorial: 1:0
Om betalning för den vissa Hemman ålagda Kronobrefbäring. 2:o I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, angående Torf* skärningen i Halland.
Wid förnyadt upptagande af Oeconomie.'
Utskottets den 22
Maj på bordet lagda Me. Ridd. och Ad.
N:o 99. 100. 786 Den 29 Maj. anoria], af den 18 nästföregående, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial om yrkad lindring i ansvaret för dem, som försumma Regementsskrifvare-möten, uppiästes ett af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, inlemnadt anförande, så lydande: Sedan Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagat till OeconomieUtskottet återremittera dess Betänkande, innehållande ett förklarande, att Utskottet ansåge sig af 90 §.
Regeringsformen hindradt från upptagande af hufvucifrågan, eller yrkad ändring i 1733 års
Regementsskrifvarelnstruction, har det varit oväntadt, att af Höglofl.
Utskottets sednare Betänkande erhålla den upplysning, att de frenne öfi iga Resp. Stånden det första Betänkandet bifallit.
Ehuru OeconomieUt. skottets förra Betänkande blifvit återremitteradt, borde väl en ytterligare återremiss kunna äga rum af det skäl, att den första skedde i anseende till en 1'reliminair fråga, och i hufvudsaken äger alltid tvänne yttranden äf Utskott rum} men som detta vore utan allt ändamål, enär frågan, genom trenne Stånds vidtagna beslut, lärer (ör denna Riksdag förfalla, har jag, i en sådan sakens ställning, för min del icke dervid att erinra, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid de öfriga Ståndens beslut låter bero, utan yttrande till bifall eller afslag på Betänkandet i hufvudsaken} heldst icke ett till - Den 29
Maj. fredsställande yttrande i hufvudsaken blifvit endast till Ridderskapet och Adeln fram-, ställdt, och således icke af ett
Stånd allena synes böra pröfvas, hvad hos de öfriga Stånden icke kunde Aili pröfning förekomma} men sorn jag vid begäran om återremissen, såsom en ny .Motion, utsträckte frågan om mindre nödvändighet af Regementssknfvaremöten, samt om Regementsskrifvaresförbindelser, Utskottet likväl icke till besvarande upptagit de anförda omständigheter, och jag torde möjligen komma att sakna ett yttrande derom, så nödgas jag härvid fästa det förbehåll, att min Motion icke ina an.' ses vara genom detta Betänkande besvarad, hvilket förbehåll, till Utskottets kännedom, jag gerna önskade kunde få inflyta i det FrotocollsUtdrag, som i detta ämne, af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, Utskottet meddelas.
I anledning af den utaf Grefve
Gyllenborg föreslagna utväg till detta måls afslutancle, ytttide sig Grefve Lantingshausen anse att hvarje Betänkande borde, enligt Regeringsformen, framställas till bifall eller afslag, och begärde proposition på Betänkandet.
Friherre Cederström, Jacob.- Det är Otvifvelaktigt, att när tre Stånd afslagit en frå.' ga, och denna är af beskaffenhet att med Tre Stånds röst kunna afgöras, så är den - Dea q 9 Maji samma förfallen, den kan vid samma Riks. dag ej mera förekomma, och det fjerde Stan. dets skiljaktiga röst är utan betydenhet.
Men att till någon frågas afslutande använda den utväg, att förklara sig låta dervid bero, vore ej att afgöra något om sjelfva frågan, utan allenast låta den hvila: och den; na utväg är icke enlig med Riksdagsordningen, som stadgar ovilkorligen att hvarje Riksdagsmål måste, efter en viss hvilotid, vid samma Riksdag till afgörande företagas.
En tanka måste således af hvarje RiksStånd deröfver yttras, och målet får icke nedläggas.
Jag anhåller alltså, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes göra proposition på sjelfva Memorialet.
Herr LancltMarsialken förklarade sig skyldig, enligt Constitutionen, att på sjelfva Memorialet göra Proposition, hvilken han ock genast gjordej och Memorialet bifölls.
Tvänne Memorial ifrån Bevillningsutskottet, af den 18 dennes, hvilka den 22 blifvit första gången upplästa, löredrogos nu å nyo och blefvo, uppå särskilta Propositioner, bifallna, nemligen: 1:0
Angående yrkad lindring i Bevillningen för Uddevalla Stad. 2:0 Angående en dylik lindring för åtskilliga Städer och Orter, hvilka genom det Torrska Fälttåget förmenas blifvit lidande.
Hen q 9 Maj.
Likaledes och på lika sätt o;ne den 22 Maj på bordet lagda LagUiskottets Memo, rial, af den 9 nästföregående; i:o
Om kostnadsersättning för vittnen, som uti brottmål höras. 2:0
Om ändring i stadgandet rörande fördelningen af Vites- och Förbuds-böter.
Likaledes följande den 22 Maj första gången föredragna OeconornieUtskottets Memorial, af den ig föregående: i;o Om yrkad skyldighet för Bruk och Qvarnar att deltaga i vägrödning och väghållning. 2:o
Om understöd för Soldater, hvilka genom vacancer vid Regementerna komma att afgå.
OeconomieUtskottets den 22 dennes på bordet lagda Memorial, af den 18 nästföregående, rörande den af Herr Tham, Pehr, yrkade indragning af fem Helgedagar.
Herr Tham anförde härvid skriftligen: 1000 S#
Jern, som ungefär smides dagligen i Sverige, gör, å i5 R:dr RiksgäldsSedlar för hvarje Sft, R:dr 15,000:- — Transport.
R:dr 15,000: — 79® Den 59 Maj.
R:dr 15,0C0:
— Jag räknar alla våra andra rörelser, Manufacturer, Handtverkerier, Fisken, Sågar, Qvarnar m.m., till en lika rörelse, K:dri5,ooo: — 1* million Mantalsskrifne, reed mindre arbetsföre, å § R:dr RgS. dagsverket, gör • ■ 750,000:
— Mera och bättre förtäring på en Helgedag, än på en hvardag, pä 2 millioner menniskor, å 4 sktrs påökning, - - 166,666: 32- Hela Summan, som förloras för hvarje onödig Helgedag, gör således - - R.dr 046,666: 32, hvilken Summa för 5 dagar gör en förlust för Riket af R:dr RgS. 4,733,333.' 16 sk., eller mera än hela vår tillkommande Bevillning; och bör den, som icke kan visa oriktigheten i denna Calcul, ersätta denna ostri; diga förlust för Riket, Under Högstsalig Konung Adolph Fredriks sista regerings-år, gjorde jag på en Riksdag samma förslag om Nitton Helgedagars afskaffande.
Detta vann då varande Kammar- och OeconomieDeputationens och tvänne
Stånds solenna bifall; men för tvänne
Stånds ute* blifvande, kom det icke till någon Expedition.
Då Konung Gustaf III år 1772 var på » Den *9 Maj. 791 Thronen, blefvo genast en stor del Helgedagar indragna.
Man bör vänta sig nu, vid mera upp* lysning och strängare behof, det samma; och det så mycket snarare, om Riksens
Ständer innesluta detta i sina underdåniga ansökningar; hvadan jag ödmjukast anhåller om återremiss af Oeconomie- och BesvärsUtskottets Betänkande om fem Helgedagars indragning.
Den 26 April e. m. 601 Frill.
De olägenheter Hr Huss ansett skulle uppkomma genom ett bifall till K.
M:ts förslag, äro jemförelsevis ringa mot de fördelar, som derigenom skulle vinnas.
En nu saknad vexelverkan mellan universitetet och elementarläroverket skulle derigenom uppstå, och en sådan kan icke annat än välgörande inverka på dem båda.
Sparre har ansett lämpligt att bifalla K.
M:ts Propos., utan det af Domprosten Sondén föreslagna tillägg; jag är tillfredsställd med hvilket beslut K. o. Ad:n fattar, blott det ej blir bifall till Utskds hemställan.
Cederström, Rudolf: I olikhet, med Gr. Sparre och Frih.
Alströmer, ber jag att få afstyrka K. Mits Propos. och förorda Utsk:ts hemställan.
En frejdad vetenskapsman, Hr Huss, har redan inför R. o. Adin visat, att, i afseende å förmåga att undervisa ungdomen, en elementarlärare som längre tid varit sysselsatt i ansträngande tjenstgöring vid skolan, måste tillerkännas större skicklighet, än en från universitetet direkte afgången och kanske mindre öfvad och använd docent.
Dessutom bör mycken vigt läggas derpå, att, genom ett bifall till K, M:ts förslag, skulle uppstå en ganska betydlig statsutgift, hvilken icke enligt min åsigt motsvaras af den nytta, som man antagit skola deraf härflyta.
Således, och enär man icke enligt min tanke bör bereda docenterna en fördel, som skulle förorsaka statsverket en i hög grad ökad tunga, finnér jag Utskds hemställan fullt berättigad.
Då R. o. Ad:n torde med uppmärksamhet hafva afhört hvad isynnerhet Hr Huss anfört, behöfver jag icke vara vidlyftig, utan inskränker mig till yrkande af bifall till denna punkt.
Jag instämmer med de talare, hvilka yrkat bifall till K. M:ts Propos.
Vi behöfva skickliga lärare vid elementarläroverken och böra derföre sträfva efter att få docenter vid deni anställda.
Sparre: Frih.
Cederström har yttrat, att ett bifall till K.
Mits förslag skulle medföra högst betydliga utgifter för statsverket.
Antalet af de elementarlärare, hvilka varit docenter, är dock ej så synnerligt stort, och man kan deraf draga den slutsats, att den föreslagna tillökningen ej kommer att uppgå till något särdeles högt belopp.
Den för docenterna nu ifrågasatta förmån drabbar för öfrigt framtiden och icke den närvarande statsregleringen.
Jag har sjelf såsom inspektor för ett större läroverk kommit i erfarenhet af svårigheten att anskaffa fullt skickliga och dugliga lärare, och frågan härom är enligt min åsigt af vida större vigt, än att anlägga nya skolor, Utsk:t har sjelf erkänt detta, då det i nu föredragna Betänk, (pag. 30) hemställt att de nya lärarebefattningar, för hvilka anslag vid innevarande riksdag beviljas, endast må tillsättas i den mån fullt kompetente personer derför finnas att tillgå.
Hvarje uppmuntran till personer, som egnat sig åt djupare specialstu - 603 Dea 26 April e. m. dier, att beträda denna bana, är derföre af sådan vigt att R o.
Ad:n icke kan nog behjerta densamm.
Jag yrkar bifall till K. M:ts Propos.
Sedan öfverläggningeri härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, dels af Gr.
Sparre, alt R. o. Ad:n, med afslag derå, skulle antaga K.
M:ts nåd. framställning i ämnet, och dels af Frih. Alströmer, med hvilken flere ledamöter sig förenat, att R. o. Adin måtte afslå Utskits merberörde hemställan samt bifalla K.
Mits nåd. framställning med följande tillägg: »dock med undantag af de två första åren af deras så beskaffade tjenstgöring;» framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan, hvarvid svarades många nej jemte åtskillga ja, sedermera propos. på afslag derå samt antagande af K.
Mits framställning i ämnet, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja, och slutligen propos. på afslag å oftanämnde hemställan och bifall till K.
Mits framställning med ofvan omförmälda tillägg, hvilken propos. besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
55:te—61;sta punkterna.
Utskits hemställanden bi föllos. 62idra punkten, Lades till handlingarne. 63:dje, 64:de och 65ite punkterna.
Den vidare föredragningen af förevarande Utlåt, uppskjut* till nästa plenum. K. o.
Dea 28 April f. m, 603 Lördagen den 28 April 1866.
Justerades prohl för den 11 dennes e. m.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlät.
N:o 73, i ani. af K. M:!s nåd.
Propos. ang. upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande lägenheter.
Jag har att hos R. o. Ad. öfverklaga ett Biddarh.-l)irekt:ns beslut, — denna gäng rörande icke mig sjelf utan en annan förtryckt stackare.
Tullvaktmästaren Carl Julius Ferdinand von Schantz här i Stockholm har nemligen hos Riddarh.