Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En.ritte capitaler undergä en taxering genom det afdrag, som Bewi mings förstagtt tillä'er län,agare wid ränrans erläggande.
Den prvxvMvn Herr Landi.
Marjkalken härefter - Den ro August!. 6-7 ester gjorde till bifall pä Utskottets förklaringar, blef med Ja beswarad, utom af Herr von Lckkeckt, som begärke filt Nej i protokollet antecknadt.
Swarel wid 9 tz. uplastes och bifölls^ Förklaringarne wid Z-.dje artikeln om progreSsiv afgift uplastes.
Herr von Uckkestt uplaste följande:
Urstotter har föreslagit en nedsatt progressiv afgift af synbar förmögenhet, likwäl Utan alt tilläka afdrag af stuld.
Denna minskning har stedt för att göra densamma mindre tryckande.
Under åberopande af hwad jag, den Z.dje i denne mänad, inför Högloft.
Rrdoerskapel och Adeln i detta amne hade aran anföra, får jag nu tillägga, att denna nedsättning af progressiva aft giften, dä skuld icke fär afdragas. alldeles icke chrandrar principen, emedan progression, om den nä» gonfin kan anses billig, ätminstone aldrig bör kunna någon äläagas, som icke äger sa stor »verkelig förmögenhet som bertill erfordras, cp i annat fall beskattar man en synbar oförmögenhet.
Om afgift ken ar större eller mindre, sä biiswer den altid lika orätlwis.
Hvad förut är ansört om capitalister, är afwen killämpeligt wid g.-dje artikeln.
Man will att den svin ager en egendom af större warde stall, oagtadt sitt ffuld bera, erlägga lika progressiv afgift, som i den händelse han hade den samma skuldfri — capitalisten deremot, är hwarken ä.agd, att upgifwa sitt capital, eller att derföre erlägga någon progressiv afgift.
Att bcwisa 6-8 Den io Augusti. huru oräktwifl detta ar, fär jag anföra elt exemxel.
En af mina grannar har nyligen köpt en e» gendom för i4Z tunnor guld Banco — wid nasta taxering stall han, om bewillnings - projectet anta. ges, oförändrat derföre debiteras, enligt ordra artikeln, 5 procent af denna egendomens afkastning, och dessutom en betydlig progressiv afgift derföre, dä säljaren, för detta stora capital som han äger och har att fordra, betalar ingen progressiv afgift och slipper det wid taxeringen upgifwa; om denna handel dä warit ogjord, sa hade säljaren stolat betalabegge desse afgister, och köparen warit berisrän aldeles fri — hade köparen nu bordt förwänta sig denna orättwisa, vä han genom denna handel icke erhällit någon werkelig större förmögenhet, sä wida stuld icke dertill kan räknas.
Säljaren borde i bagge fallen. för sin werkeliga förmögenhet erlägga progressiv afgift, sä wida densamma antages.
Man ansör deremot såsom stät, för den sälunda föreslagne progressiva afgiften, att ehuru den synes obillig, drabbar den likwäl ej mängden, och att den nu mera blifwit sä mycket minstad, att den ar mindre tryckande.
Jag hoppas, art dessa stal ej allmänt godkännas.
Wärk land skulle dä wara mycket alt beklaga stalt den enstilte ej njura lika rättwisa, som corporationer eller mängden?
stall rättwisan också classificeras och o-attwisan wara progressiv, innan Len förrjenar della namn?
Under en rättwis styrelse har man icke att befara, antagandet af sädana grundsattjer.
Den ro Augusti. 629 Jag bestrider derföre pä det högsta, detta be» flattningssätt af progrestiv afgift uran skulds afdragande, och kan aldrig lemna mitt bifall till en sak som efter min öfwertygelse, är lika vrattwis som obillig.
Ärefwe
De 1r 6ar6ie:
Att det af Utskottet harwid lemnade yttrande ätminstone ej lemnar mig ett nöjaktigt swar, härrör kanske af saknad fattningsgäfwa hos mig; men dä jag aldrig kunnat eller ens welat neka Staten en, i min tanka, gansta billig inkomst af all den egendom jag äger, antingen den är belastad med skuld eller ej, synes mig ä andra sidan en »verkelig obillighet skulle blifwa, om jag äfwen olades betala för hwad jag ej äger och troligen aldrig kan komma att äga Ingen den ringaste swärighet ser jag> om hivar och en more stylvig upgifwa sine fordringsägare och Staren derigenom af capitalisten (möjligtwis genom sine penninge-förläggare kill flere) skulle, genom den progresiiva bewillnings'afgiftcn, af en enda dä fä en wida större inkomst än som nu af fle, re serskilte erhälles Jag ar längt ifrån att wilja undandraga mig, äfwen i ytterlighet bispringa Staren af den förmögenhet jag ager, men för att gemensamme pligter mot ett gemensamt rosterland mä kunna upfyllas, fordras öfwertygelsen om veraS billighet, öfwertygelsen om bördornas lemna ochu, ka fördelande för alla, jag srägar: sinnes den har?
och hwilken äger större lätthet an capitalillcn akt uttaga, hwad denne med sä mycket stal till Staten bör gifwa, antingen jag som sinner mig i ett nödtwungit behof af dest länebitrade, eller staten som 6Z2 Den 10 Augusti. som med all den magt hwilken ar lagd i styrelsens hand, med alla de medel, all drn kraft lagen ager kan ben befalla.
Om alla skuldsedlar för att wara gällande wore chartcrade och inregistrerade der längifwaren är stattstrifwen, om alla stuldenärer wore pligtige att upgifwa dem som lane» lemnat, ar jag öfwerkygad, dec sökte ändamälet säkrare skulle ernäs, och en wida större winst för Staren erhällas.
Äf de här »swan anförda stät, wägar jag anhälla om elt fullkomligt afstag ä Ut,kottets förslag, rörande den progressiva afgiften utan afdrag af stuld; den ar enligt min öfwertygelse högst okäklwis, sä wal för jordägaren som embetsmannen.
Dä Ukstottek destutom sjelf ä ett ställe i sednare betänkande! yrlrat den supposition, att 622,222 R:dr möjeligen skulle kunna blistva öfwerskott, oh den inkomst de genom artikeln iusörwänta ej förmodas öfwerstiga 156020) tror jag ej eller nägon wada, att, ulan förestående af en ny utwäg kill deste sednares äkerfäende, »skaffa hela denna artikel och den deruti xäbjudne bewillning, Åtminstone är detta för mig ett nytt och ganska kraftigt stil. Grefwe Uiääerkolps förmälte, att han redan hade yttrat sin tanke om Embeksmännens löner, och art i afseende pä den progressiva afgiften instämde han med Herr Grefve l)a Grefwe körner, ^stolpil täöran:
Jag ser att
Utskottei ej funnit sig kunna bifalla kill den progrestiva ukgiftens bestämmande, pa sätt som jag ön?at.
Utstoiket har wäl i stället minstat sielfwa beloppet af densamma; men ehuru jag således ej kan Den ro Augusti- 6zr kan annat an medge, att det gör den i samma män Lindrigare, har detta pä intet ivis kunnat werka vä min öftvertygelie om orik-igheten as principen
Da jag derefter sörenar wig med G-efwe I)e la 6ar6ia i begreppet om orätt-visan att beräkna process siv afgift utan afdrag af skuld, ber will säga, utan att meia huruwida en emot progression swarande förmögenhet werke ligen finnes, kan jag icke förena mig med honom i sättet att afhjelpa denna vrättwisa.
Nödwandigheten att upgifroa fina fors dringsägare skulle medföra ungefär samma swä hettr, som försiaget ait göra -"drag pä räntan den högre afgift man erlagt.
Det gifwes efter min tanke intet annat sätt att beskatta capitalisten, än, ait nödga hivar och en upgifwa fin behällna inkomst sa snart den stattjky vire upgär till zoRrdk behållen inkomst, och att nåd afdrag af skulder, underkasta upgifterne TaxeringsCommi^ernes pröfning.
Uti möjligheten att nödgas bewisa sin skuld eller att i annat fall blif-va högre beskattad, ligger controllen öfwer hwar och ens Upgift, och ^ä wid all okäns a^cumulerad förmögenhet man icke kan komma närmare, mäste man i sädant fall lemna nägot till taxeringsmännens pröfning.
När hwar och en är stylvig upgifwa fin behällna inkomst, ware fig af rörelse, näring eller capitaler, och när hwar och en blir i progretzion efter fin behållning bestattad sä snart bewillnings-afgiften stiger u öfwer Zo R.dr, är der allt hivad man kan göra, för att icke lemna någon tillgäng obeskattad och för art t det närmaste nalkas billigheten.
Herr Lcmdt-Marstalkm proponerade bisak dertills 6z?
De» ro Augusti. dertill, att skuld matte fa a sdra gas och förslaget för öfrigt ftälias pq sats Grefwe hlörner nu propy. nerat, Harti l ropades för öfrigt Ja» men friherre fstsiksuson yttrade, att det ej undfallit Lewiilnings-hlk>kottet huru morken orall>-. wisa skulle up omma deraf, att Ikuly singe afdragas, Men dä denna princip akt afdrag för skuld icke finge äga rum. en gäng blifwik lagd. trodde han oer wara en as.vi^else derifrån, ym man gjorde ffilnad siw Z.-dje artikeln: och horttogeS äter helt och hällit benna princip, fä skulle helg det nu förestagna beskattning fisttet författa.
För öfrigt förklarade Friherre af lkälcanfon, det han icke nog fattat Grefwe bornera förstag, för att heröfwersä hastigt kunna stadga sikt omdöme.
Grefwe von Lcbvverin:
När hela den intrad som genom prngresiif afgift päräknas, anses icke öfwersi. ga beloppet af 15st,ooo Rmr, och när ven minskning som genoni tittqtelsin, att, wrd progressipq afgiftens beräknande, afdraga gäld, sannolikt icke gär t»l! hälnen eller 78.200, hwarumf lkkwäl en styr det borde ätermnmas om den stattikvldige al ingés, a, t, till beräkning af progressiv afgift, anmäla fin inkomst ar capitalcr, kan jag för min del icke inse, qfi hela hestatlmnqssystemct kan löpa fara au förfalla.
Nedan dek är hardt, art ägare af synbar förmögenhet stall aläggas gä i förskott för sur creditor. med äfventyr att kan hända aldrig fä det godtgiordt.
Fullkomligt orärtwifi more akt älägga den gäldvundne sastighels-ägaren, art betala prvgresiiv afgift för en inkomst som han icke alger, Den io Augusti. 6zz ger, enär han sä till sägandes blott för sine credilorers räkning administrerar sin egendom.
För hwad efter arora artikeln förskjrrtcs, kan han möjligen fä ersättning, men icke för sin prog-cssiva afgift: den skall han erlägga för capitalist-».
Jag anser det wara ett mindre ond!,, om hela befkattmngs-systemek skulle gä öfwer ända» än at sa crianra vr-ältwisvr stola begäs, (siresive Do la tZsrckis:
Jag instämmer fullkomligt u i hwad Herr Grefwe Lckrverir, emyt den progressiva afgiften behagat anföra, men får äran tillägga, att det är endast mot progresiiva afgiften enligt Zivje artikeln, aldeles ilnet myt den afgift utan afdrag ä skuld, hwilken a:dra artikeln ä^ynhar egendom palander, som jag protesterar.
Jag anhällec fä anföra en anmärkning öfwer den förklaring, att derföre att man bifallit principen i z:dra artikeln, att intet af. drag för skuld wid afgiften för synbara förmögenheten skulle äga rum, Man derföre skulle bifalla ett lika förhållande ivid progressions-afgisten.
Grunden för bäva ar helt olika, och der gifwes lika wesit en bestämd grund för synbar förmögenhets-afgift utan ftulde.afdrag, fyin det är omöjligt, akt, utan delta sednare, weka hururvida en progressions-asgift i anseende till hwarje inhividu rätteligen bör äga rum.
Att igenom rättigheten att, j det sednare fallet, afdraga skulder, en brist i statsinkomsterna skulle upkomma, är hwad jag icke skulle förmoda kunna till Nägon betydelig del inträffa.
Jag har redan namt, att controllen ligger uti Taxerings-Commiröens rats tighel, alt gransta upgiften och bestämma den till 634 Den 10 Augusti. erläggande afgikten.
N'r således upgiften först göres wio Berednings Commi Len, nar denna har kärlighet göra sina amnärkmngar, och TrxerinqsEommiiem alt latta beslut, nar änteliaen u'i Lane-CommicLen en ny contrvll ö'wer d-fia bäoablifwit titlagd, har iag sivärt olt tro n yckel underslef kunna aga ruin.
Igenom upgiften hwilkas rigtighel iag wäl icke sielf undersök», men som jaa af en tredje man erhällit, har jag mig bekant, all beloppet as den pä taxering för behållen inkomst grundade afgift, stal! under det efter förra Bewitliiingsckbrfattnknnen »varande systeme, mgivrdt omkring Zvo,ooo R:dr.
Enar nu progressionsasgisicn »cke bilftvit höare beräknad än till >z6 ooa R:vr, t or jag, atl om också ben stulle upbäras pa det sill jag söre Hagu, stu >e derigenom möjligkwis »igen c> p säkerligen ing-n bekyoelig minstning inträffa.
Det är icke i afgiften, men i grunderna för bestämmandet, som jag söresiagit en förändring; och iag wägac tro, akt de af mig föresiagne, icke nöd,oändigk medföra följden af ett oparäknadt afdrag.
Iag tror derföre också» att ingen ersättning behöfwer pätankas.
Friherre ak lstsksnlcm:
I Swerige halma blott 2:ne laxerings-prin iver hitkists warit fö,sökta; cn för behållen inkomst, och en för synbar förmögenhet.
Bäda kunna hafwa sina fördelar och sina olägenheter; men att antaga ?:ne principer säsom pa en gang gällande, tror jag för min del skulle wara skadligt.
Det enda jag wille förestä, ener progntzion i sig sjelf innebär en witz obillighet, wore, alt i fall den kan umbäras, den samma - Den ro Augusti. 635 ma stulle alldeles förswinna, och helt enkelt afgift för synbar förmögenhet erläggas.
Jag för min del kan icke inse olägcnyekerna af, ali i ett bewillnings-project anmanda mer an en princip.
Jag tror akt hwarje slags förmögenhet bör bestartas efter desi olika be» staffenhel.
Dä jag gansta mycket gillar att arbetsförmågan och synbara förmögenheten, hwar för sig, i ett med dem lika bestämt förhållande bcstattas, tror jag att hwad som är obestämdt icke heller annor!unda an eftermera arbitraira grunder rätteligen kan best mas.
Att derföre flaltffy'di'ges upgifier böra infordras sä snart deras förmögenhet kan anses lemna behållning. och att det bör wara Commileerne förbehållit akt pröfwa upgifterna.
Jag finner ej att det kan wara swärare nu än förr akt inköra ett sadant taxeringssätt, när man bibehållit
Commitäernas fonn och i nägra falt deras pröfningsrätt, samt utk Läne-Commikeerne tillagt en ny och mä hända sä. krare contra,l; och jag tror ej, att minstningen j bewillnings-beloppet stulle blifwa sa mycket mindre, när man endast tilläte afdrag för bewisliga skulder.
De la 6arclie:
Dä, enligt den vp. gift jag, af en gansta sakkunnig person, erhållit, den i owra arrikeln päbndne bewillning fullkomti, gen stall smara emot det päräknade beloppet, torde hända det öfwer,kiga, tror jag nya stal sig före e. att förkasta en princip som fä allmänt anses obillig, hwad emot antagandet af r:ne serstilka principer kror jag, det kanste more lika sä gagnande arr antaga jenne den af synlig förmögenhet, den af Grefwe körner förestagne ä behållen inkomst, kom den 63 6 Deni o Augusti. den af VtffoltelS plural!
L upgifne, ä inbillad, men saknad förmögenhet, friherre Letterström, ^sscob: Jag instämmer med Herr Grefwe körner om huswudgrstnden, men tror atr ej blott imecknade siulder fa afdragas; dek finnes älstilliga andra be. rvisliga genom reverser och bokföring; stall rättig, het medgifwas, att i ett fall fä göra afdrag, sä hör det medgixwas i alla, der gäldenären bewisli. gen kan upgifwa sine skulder och namnen pä sine fordringsägare, Herr Friherre hakanson har anfört, atk dä nägon förändring wid förslaget göres, som minstar den päräknade summan, sä bör en annan utwäg upgifiyaS för atk ersätta bristen, I afseende dera, fär jag äran anföra, att Utstyttel ej beswarat min anmärkning med förslag, att Fullmägtige i Banquen och Riksgäldswerkct stulle bestämma de nödige procenten, sedan all jord och synbar förmögenhet blifwit warderad, för att undwika a,t, genom en för hög procent onödigtwis belasta landet med en större bewillning an som erfordrats till fyllande i Statens behof; Utffottet har ansett summan af Sweriges synbara förmögenhet wara, om jag ej mins orätt ZZl.ooo.ovO och derä upsatt procenien, men som jag tror att nämde summa exter all anledning blir wida större, och säledes ett gansta stort öfwerstotk derwid är att påräkna, sä sär jag
Upgifwa der säsom tillgäng till fyllanve af den i fcäga warande bristen.
Jag finner att jag ej nog tydligt lar hafwa uttryckt mig.
Jag mente, att ej blott Den ro Augusti. 6z? blott den intecknade skulden skulle blifwa grund för afdrag, men att den stattftyldige, derest Commitlöen twisiade pä hans upgift i anseende till werkeliga behållningen, stulle wara nödsakad, antingen underkasta sig den afgift Commitöen bestämde eller genom vetaillerad upgift af sin skuld, bewisa sin rättighet till afdrag, samr att contkollen stulle lig» ga i besia alternativer. Zerr Landt Marskalken : Bifaller Högloft.
Ridderstapet och Adeln, akt hwar och en hwarS bewillning upgär till 50 R.dr stak, till bestäm» mande af hans progressiva afgift, för BeredningsCominitLen i det district han är skartskrifwen, till pröfning af Taxerings-Cvmmitöen, och med rättighet till afdrag af skulder, upgefwa hela sin behällna inkomst ware sig af fastighet, rörelse eller capitaler.
Ropades Herr Landt-Narffalken proponerade, att de
Embelsmäi» fvm äro i tillstånd att representera, stola befrias fran all progressiv afgift.
Jag tror akt dek blir svart att bestämma, hwilka Embetsmän som b'ott i följe af denna egenskap böra representera, och huru långt afdragen i delta afseende bör sträcka sig.
För dem som ej hafwa annar än sin lön kunde i missa grader ett sädant undantag wara billigt; men fördem som derjemte hafwa annan förmögenhet, blir det i förhällande till andra stattstyldige i samma märi räklwist.
Hwar och en som har en wiss förmögenhet och will iefwa bland en wiss class, mäste r sam» aa 6Z8 Den ro Augusti.' ms män haka en wist representation.
Om dä en födan person sär en lön swarande mot till exempel hälften af dest inkomst, har hans inkomst bliswik ökad i wida större män än dest skyldighet att öka sin representation, och om man besinnar, atk den som fält 500 R:drs lön, har erhällit ungefär sä myckel forn om han sätt en half tunna gulds capital, la»er man ocksä medgiswa, art det är smärt bestämma wid hwilka tillfallen ert undantag förEmberSmän i anseende till deras representation kan wara rartwist eller ej.
Grefwe kiääersiolpe yrkade, att, utan atk hafwa afseende pä wista Embetsmans skyldighet att representera, borde man i allmänhet stadga, att Embetsman böra frän all progrestiv afgift wara befriade.
Grefwe förner:
Jag tror, atk hwar och en sf de
Embetsman som kunna komma i fräga wid en progrestions afgift, ocksä, utom sin lön, skulle ha mer eller mindre skyldighet att representera, Kaq tror, att i närwarande samhällsordning blir förbindelsen att lefwa pä ett wistr sätt ganska ofra en nödvändighet för dem som hafwa mycket litet, och akt derföre när detta träffar andra an Embetsmän, är swärt att för dem stadga ett serskildt undantag.
Grefwe UräZerstolpe förmälte sig af Let nu ansörde icke Fnna M cul tränga sin tanke.
Aerr Landt-Marfkalken: Bifaller Högloft.
Ridderstapcr och Adeln, att hwar och en, hwars bewillmng u-gär till Zo R:dr, stall, till bestämmande sf hans progrestiva afgift, för Berednings.
Den 12 Augusti. 639 Commitöen i der district der han är ffaktstrifwen, lill pröfning af Taxerings - Commi een, och med rättighet till afdrag af skulder, upgifwa hela sin bchällna inkomst, ware sig af fastighet, rörelse eller capitalerr akt den progretziva asgiflen stall endast ä en sadan behållen inkomst beräknas, och ark Embets- och tjenstemän sto a derwiv sine löne-inkomster, med sin enstilta förmögenhets, behällning, sammanräkna.
Ja ^err Landt - Marskalken krägade, om Rid» derjkapet och Adeln ansäg akt kör den härigenom Mö.l igen upkommande brist i den, af den prvaresiiva afgisken päräknade summa, ersättning wid andra arti lar more att påräkna.
Swarades Ia> Upiästes l.lsto.tets swar pä anmärkmngarne tvid 4 Arlikeln. Zerr Landt Marskalken gjorde härS proposition kill ditatl hwilken
Med ^a beswarades. äerr klscir yttrade sig instämma med hwad Herr von d-csiultronkeim nid förra öfwerläggmnq vm vekla ämne, len z dennes, yttrat, att de forn nysi börjat el er hädanefter bör>a anlägga snus och tobak, böra derföre erlägga en högre afgift. Zcrr von Lckulnrenkeim:
Malek är af mera rvlgk an mangen sig föreställer.
Utom den stora penninae summan som ärligen utgår för tobak och snus, s8 föripilles, för denna werkeligen ffabliga w xks cust iverande, mycken förrräffelig jord och gödning, samt förödes en mängd af dagswerken »vid dest plantering och stötsel, som wida bättre till Mo° 64-r Den ro Augusti. födoämnens producuon anwändas kunde.
Huru mycken lid förnöleS icke jcmwäl wid den onyttiga tobakens bruk?
Man kan icke utan harm se arbetaren kill halsten driswa sitt yrke
Med pipan i mun, och ofta underbryta sina sysilor
Med desi päländning eller ock med att taga sig en pris snus.
Mangen i brisi as söda och kläder armander sista styfwert» för att qwafwa sitt Läraktiga tobaksbegär.
En Mangdtibblad bevillning ä all tillwäxande Ungdom ifrån detta seculi början, sorn wille nyttja tobak, skutte åtminstone inskränka, om ej efterhand förtaga detta förderfweuga misibruk, Uplästes r morn. af Utskottets förklaring wid §:te L!t. l §.
Upläsies Preste-StändetS prvtöcolls-ukdrag af denna dag. hwarigenom Preste-Sländet inbjuder sine respective med-Ständer till instämmande i det beslut, att, i händelse P csterstapet stall ätaga sig. att wid mantalsskrifningen wara närwarande, för akt utur förhörsköckerne nödiga Uplysningar meddela, sädant mä ste med de uktryckeliga förbehåll, att Herrar Landshöfdingar, igenorn någon, fason» deras ombud tillförordnad tillständig person, ms wid mantalsskrifningen föra ordet, samt Kronans till» börliga ratt bewaka; och att, derest blott en Prest sinnes wid pastoratet, och han af laga förfall är hindrad, han dä mä äga rätt anmoda någon annan wäl känd person, soM utUr förhörsboken kan nödiga uplysningar meddela, att i hans ställe wid mantalsskrifningen sig med förhörsboken inställa.
Äfwen uplastes ett protocolls-utdrag af denna dag frän Hederwarva Bonve-Ständet, hwaruti Slän» Den- lc> Augustt - Ständet yttrar sig icke kunna ingä uri den af Prefte-Stäiidet gjorda inbjudning i afseende pä Presterskapets befattning med mairtalsjkiifningarne utan förklarar sig förvlifwa wio desi reoan yttrade bifall lill Bewillnings - Utskottets, i delina del, afgisne förflag.
Grefwe von Lefverin:
Jag fär förklara, alt jag med werfligl obehag afhyrt det nu uplästa prolveolls-uchrag.
Jag är också Prest, me» har ännu aldrig funnit mig frestad ali åberopa privilegier nar fraga warit att tjena Skaten.
Om förhörs-boekerne wörö fä inrättade och förda, att de kunde tjena till ledning ivid mantalsskrifning, kunde Presteus n ärmars wrd mantalsskrifningen wara öfwerflödig; men sörhörs-böckerne ärv icke sa beskaffade, att de kunna begagnas
Man förklaring.
När förhörs-boken ar enda förteckningen man har öfwer folker och enda controllcn pä mantalsskrifnaren, ar dek angelaget att del infordras uplysningar vm huru de sörås och akt nödige rättelser anbefallas.
Grefwe Do D Oarckje: Wid det nu upläste markeliga protocolls Utdrag ifrån det Högwsrdiae Prrste-Sländet, torde det tillälas mig anmärka, at, till ordning och säkerhels winnande, är dei at hö ,-, sta nödwändighet att kyrkoböckerne och husförhörslängder wid mantalssirifningar äro att ti tgä, och ingen kan säkrare derwid gif.va uplysniiigar än Pastor, hwars owilkorliga pligt der är akt dede längder föra.
Jag känner nogsamt, att 8 mom. as 1723 ars Prejierfkapet nädigst förundke priviw Andra Del- N o 4r - 6^2 Den. ro Augusti' gier, frikänner dem ifrän att wid mantalsstnfningarne sig infinna, men dä samma moment ålägger dem, att ivid påfordran tili Mantals - LommistarrenS efterrättelse, antingen kyrkoboken eller ett extract derutur att utgifwa, trodde jag ej Högwördige Preste-Sländec skulle anföra sine privilegier för art motwerka ett npgifwtt medel ti t allman och enskilt nytta.
Dä Landshöfdingen, enligt Utskottets förslag, stall förordna någon krono-fullmagtig, drar jag intet ögnablick i rwifwelsmäl, att person ar tillständig och tror således detta gjorda förbehåll wara ett werkeligk öfwerflödz dessutom finner jag ingen ring som hindrar Konungens Befallningshafwande att anmoda Herrar Pastorerne fielfwa söreträda Landshöfdingens ställe.
Jag förmodar Ridderstapet och Adeln gillar lltstottets förslag, att åtminstone ett afflag ej blir i enlighet med hwad wi nu hört upläsas. Z anledning af hwad den warde ledamoten som nyst för mig yttrade sig sagt, anser jag mig stylvig lemna Skånes Presterskap den ra twisa, att da, i sölje af den annu warande Bewillnings-förordning jag pä fierfalldiga ställen, bade wid Berednings- och Taxerings-Commiteerne, ägt behof af kyrkoböckerna och husförhörs-langderne, hasiva de alle warit förde med den största ordning, och lemnat de mest nöjaktige uplysningar; der ar afwen lill stor del i andledning deraf, som jag vnstat fortfarandet af en reglementarisk författning, hwilken i lika män lättat taxeringarne, som den stänkt Stats-caffan en ökad säkerhet, en bestämdare inkomst och en wiffare Amrroll, äer» Den is Augusti- 643 Zerr Landt Marskalken gjorde proposition kill besäll ä hwad Urlkoilek söreftagit, hwilken proposition med ^a bes parades.