Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad i öfrigt anginge lagligheten af den yrkade remissen, så, då den i Landtmis tanke ej vore bokstafligen stridande emot något grundlagsstadgande, ansåg Hr Landtm, sig icke kunna vägra propos. till remiss af densamma. 88 Den i5 J u 1 i e. m.
Jag ville biträda Hr Munck af Rosenschölds begäran, men då Hr Frih. o.
Landtm, förklarat, att motionen kan remitteras, så afstår jag; likväl under det förbehåll, att, i händelse remiss af Ståndet vägras, frågan måtte få hvila till nästa plenum.
Då fråga blifvit vackt om motionens ytterligare bordläggning, så måste densamma först afgöras innan Flr Frih. o. Landtm, inhemtat Ståndets mening, huruvida remiss skall beviljas eller icke; ty sedermera kan icke vidare någon fråga om bordläggning uppslå.
Jag finner, att Hr Munck af Rosenschöld har rättighet alt begära frågans hvilande; och då en sådan begäran blifvit framställd, så ser jag ej, att den skulle kunna afslås.
Då den vändning saken nu tagit skulle gifva anledn. till en lika vidlyftig discussion, när frågan i nästa plenum ånyo förekomme; så hemställer jag om ej Hr Munck af Rosenschöld vill återtaga sin begäran om bordläggning, och att motionen måtte blifva remitterad.
Jag instämmer uti den siste talarens hemställan till Hr Munck af Rosenschöld, att han måtte låta sin begäran om bordläggning falla, emedan jag är öfverlygad om att remiss af Gr.
Frölichs motion ej kommer att af Ståndet vägras.
Den 49 §‘n Riksd.Ordn. i mom. stadgar visserligen, att, då fråga uppstår om eller hvart remitteras bör, denna fråga endast för den pleni-dagen må läggas på bordet; men detta stadgande afser ej att förhindra en frågas bordläggning andra gången.
Det behöfves i öfrigt ej mer än en ledamots begäran om bordläggning af en sådan fråga, och då Hr Munck af Rosenschöld framställt en sådan begäran, så kan bordläggningen ej vägras.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg frågan om remiss af Gr.
Frölichs motion böra uppskjutas till nästa plenum.
Jag anhåller att få fästa Ståndets samt Flr Frih. o. Landtnäs uppmärksamhet derpå, att det ej är beroende af Ståndets beslut, huruvida en fråga om eller hvart remitteras bör skall bordläggas eller ej, ty den kan läggas på bordet för en plenidag, och då detta af Hr Munck af Rosenschöld blifvit begärdt, så kan det honom ej af Ståndet förvägras.
Jag anhåller alltså att frågan får hvila.
Cederströms protest mot R. o. Ad:s nu fattade beslut, ty jag tror, att der grund - Den i5 J u i i e. m. 89 grundlagens föreskrift är bestämd, tan ej något beslut afR. o. Ad. komma i fråga.
Så länge Hr Munck afRösenschöld ej afstått från sin begäran, anser jag Hr Frih. oi Landtm, ej vara berättigad att göra en sådan propos., sorn den nyss framställda, ej heller Ståndet berättigadt att beta-» ga Hr Munck af Rosenschöld sin rätt att ånyo erhålla frågan bordlagd.
Jag reserverar mig alltså högtidligen motett sådant förfarande.
Jag anhåller att få föfj ena mig i allo uti de yttranden, som af Frih. Cederström, Jacob, och Hr von Hartmansdorff sednast blifvit afgifna, emedan jag anser, att, der grundlagen är klar och tydlig, hvarken propos. af Landtmarskalken, tvertemot grundlagens ordalydelse och mening, kan framställas, eller att Ståndet.i sådant fall har någon rätt att besluta. r, Hr Anckarsvärd, Aug.:
Jag vill visst ej gifva mig ut för någon grundlagstolkare, men jag tillstår, att det förefaller mig besynnerligt, att denna discussion kunnat ägd rum, sedan Hr Frih. o. Landtm:s förfrågan om Ståndet ansåg discussionen slutad blifvit med ja besvarad; oph att, sedan discussionen sålunda blifvit slutad, frågan skulle kunna, i anledn. af en enda ledamots begäran, anses hvilanda på bordet.
Det befordrar åtminstone ej skyndsamhet j göromålens gång, om vi nu efter 2 å 3 timmars discussion i frågan, och då just ögonblicket var inne att erhålla Hr Frih. o. Landtmts propos., skulle besluta densammas förnyade bordläggning.
Jag kan ej annat än instämma uti Hg Frih. o. Landtnäs yttrande, och anhåller om propos. på remiss, hvartill jag lemnar mitt bifall, och hoppas att den ej af Ståndet vägras.
Jag är alldeles förekommen af den sista varda talaren, och detta så mycket mera sorn ordet ’’kan’’ blifvit i grundlags-§:n nyttjadt.
Jag vill icke heller opponera mig emot remissen, på det man matté éiy gång komma ifrån denna sak.
Jag förmodar, att det undgått Hr Anckar-; svärds uppmärksamhet, att, då Hr Frih. o.
Landtm, frågade om discussionen vore slutad, begärde Hr Munck af Rosen-, schöld ordet, och erhöll också detsamma, då hail anhöll, med stöd af grundlagens föreskrift, att frågan om pch hvart, motionen skulle remitteras, måtte hvila till nästa plenum.
Öet , är på grund deraf, som jag, i känslan af min pligt ätt .vgjjaj öfver grundlagens helgd, måste instämma uti Frih, Ce Jetströms protest mot Ståndets beslut. -if Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Vid detta tillfälle kari 10 H. 12 ~ g° Den i5 Juli e. m. jag ej instämma uti protesten emot Ståndets beslut.
Jag kan ej uppfatta grundlagens mening annorlunda, än att motionen bör remitteras i nästa plenum efter det då den blifvit väckt, såvida icke frågan om eller hvart remitteras bör begäres på bordet; och Hr Munck af Rosenschöld bar, så vidt jag kunnat fatta, ej begärt annat än Gr.
Frölichs motion på bordet, hvilket alldeles icke är detsamma, som att begära på bordet sjelfva frågan ora remissen.
Således hoppas jag , att Hr Rosenschöld , sedan han finner, att R. o.
Ad. längtar att komma ifrån denna remiss, icke längre vill upptaga Ståndets tid genom att fortsätta sin anhållan om bordläggning.
För det första får jag instämma uti de åsigler som Gr.
För det andra får jag upplysa Hr
Dalman, att det var just frågan om remitteras bör, som jag begärt på bordet; men då nu den grundlagsvidrighet skulle inträffa, att Ståndets beslut skulle vara alldeles motsatt mot hvad grundlagens bokstaf bjuder, och jag derjemte erhållit den upplysningen att remiss troligen ej kommer att vägras, så anser jag mig, för min del, icke vidare böra yrka denna frågas hviiande på bordet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade remittera Gr.
Frölichs nu föredragna motion till Statsutskottet.
Då nu fråga uppstod om contra-propos., begärde Frih, Cederström, Jacob, att contra-propos. skulle innehålla, det R. o. Ad. ansåge sig förhindradt af 56 §:n RikscbOrdn. ntl meddela remiss å Gr.
Hr Frih, o. Landtm, yttrade, alt den af Frih.
Cederström föreslagna contra-propos. icke kunde framställas, emedan detta vore att ingå i en förklaring af grundlagens stadganden, hvilket icke vore R. o. Ad. medgifvet under en öfverläggning, sådan som denna; och anhöll Hr Landtm., att Frih.
Cederström ville föreslå någon annan contra-propos.
, som vore med Riksd.Ordn. öfverensstämmande.
Fråga har uppstått om remitteras kan , och denna fråga är naturligtvis afgjord så, att
Ståndet vid voteringen begärt till propos. frågan huruvida remiss skall ske.
Då måste de, som anse att remiss ej skall ske, få sin mening till contra-proposition.
Jag kan ej begripa, att deras opinion, som äro af den öfvertygelse, att grundlagen ligger i vägen för remiss, kan undertryckas för deras, sorn önska remiss, Det Ur å båda sidor endast enskilde personers öfvertygelse.
Den ena sidan, af hvilken Hr Frih. o. Landtm, är, anser att grundlagen ej förbjuder re - O c ii i5 J u 1 i c. m. gi miss.
Min öfvertygelse deremot
Sr att motionen har blifvit väckt i grundlagsvidrig ordning, och att remiss på sådan grund ej kan äga runi.
Jag kan således ej finna annat, än att den af mig begärda contra-propos. måste antagas, och någon annan contra-propos. kan jag ej uppgifva.
Gederström, om icke deras mening, som ansågo motionen icke kunna remitteras, finge tillfälle att göra sig gällande, om cpntra-propostn innehölle, det R. o. Ad. ansåge Gr.
Frölichs motion icke böra remitteras.
Gederström förklarade sig ej hafva något att erinra emot en sådan contra-propos., uppsattes, upplästes till justering, och godkändes följande voter:s-praposition:
Frölichs nu föredragna motion remitteras till StatsUtsk., voterar ja; den det ej vill, voterar nei ’ Vinner nej, anser R. o. Ad.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer; Ja — 34- Nej — 18.
Lades på bordet nedannämnda från Ulsk:n inkomna betänkta och utlätJn, nemi. från Stats- saint Allm.
U t skotten; Nto 1, angtde sättet för utgörandet af städernas, utom Stockholm, inqvarterings-besvär, samt om en jemnare och räll visn re fördelning deraf; Nto 1, i anledn. af ett till R.
Sirs granskning öfverlemnadt förslag till'ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad ; Nio 3, i anledn. af väckta motioner, rörtde den ersättning, inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper, m. m. ; Nto 6, i anledn. af väckt motion om lärare-seminariers inrättande, samt förändringar vid lärare-beställningars tillsättande, m. m.; Nto 7, i anledn. af särskilda motioner, dels om beredandet af medel för en lection vid Rikets gymnasier uti naturhistorien, förmedelst den theologiska lectionens förenande med den philosophiska , dels om medel till aflöning åt leclorer vid gymnasierna i de moderna språken; 9» D c n t$ Juli e. m.
N:o 69, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 38, öfver vackt fråga om slockslraffets upphörande ; N:o 70, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utskts betänk.
N:o a6, ang:de väckt fråga oraden uppenbara kyrkopliklens afskalfande ; N:o 71, i anledn. af gjorda anmärknJr vid Utsk:s betänk.
N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens sladganden, angrde qvalificerade dödsstraff; N:o 72, i anledn. af ålerreraisser af Utsk:s tvänne betänkånden.
Likaledes lades på bordet följande tvänne från Ridd.- Utsk. inkomna mem:r, så lydande: Hörsamt Memorial.
Ridd.Utsk. har fått emottaga återremiss af Utsk:s förslag till en sådan ändring i 3i §:n Ridd.Ordn., att antalet af de ledamöter, hvilka vid val och voteringar skola sitta vid bordet och föra protocoll, måtte minskas från sex till fyra, hvilka borde anteckna dem som rösta, hvaremot något prof., enl.
Utskrs tanke, icke framdeles erfordrades öfver de frånvar. ledamöterna.
Emot delta förslag har blifvit anmärkt, dels af Hr Frih. Raab, A. Ch., och Hr Stuart, G. G., att, till undvikande af paria vota vid möjligen uppstående skiljaktigheter, endast tre ledamöter borde föra protocoll , dels af Hr von Hartmansdorff, A., Frih. Cederström, J., och Hr Rosenblad, B.,-att antalet af sex protocollsförande borde bibehållas, och protocoll föras både öfver närvar, och frånvar. ledamöter, hvarjemte Hr Stuart erinrat, att då ordföranden alltid är den, som håller pappersarket, hvaruppå voter:s- och valsedlarna framläggas, sådant ock borde i §:n uttryckas.
Utsk., som ej kan inse behofvet att, sedan R. o. Ad. för sin del beslutat afskaffande af 2tdra uppropet vid val och voteringar, särskild anteckning dervid föres öfver dem, J’som vid första uppropet sig ej infinna," hvilket dessutom, vid collalionering af antecknings-prottn öfver dem som varit tillstädes och sin röst afgifvit med uppropslistan, kan utrönas, derest tvist derom, mot förmodan, skulle uppstå, erkänner deremot riktigheten så väl afanmärkntn, att ett ojemnt antal ledamöter bör, till förekommande af lika röster, föra prof., och af Hr S tuarts erinran om en förtydligad redaetion i afseende på behörigheten för ordförande alt hålla pappersauket, hvaruppå sedlarne läggas; och får Utsk., i enlighet härmed, föreslå följande reduetiou af 3i och 34 §§:na i Ridd.Ordningen: D e n i5 Juli e. m. 93 § 3i.
Vid alla val oell voteringar skall upprop ske efter anteckningslistan, och anmode Landtmarskalken, eller den hans ställe företräder, tre ledamöter af R. o. Ad. alt jemte honom vid bordet sitta och föra protocoll öfver dem, hvilka rösta.
De röstande, som till en och samma bänk höra, träde inom; sk rank et-, när deras bänknummer uppropas, och hvar och en framlägge, vid upprop af dess namn , sin valeller voteringssedel på det pappersark, som hålles af ordföranden. § 34.
Sedan voterings- eller val-uppropet är slutadt, öppnas sedlarne af ordföranden, samt granskas af honom och de ledamöter, som vid bordet sitta, hvarvid desse sednare föra särskildta prot., hvilka, efter fulländad omröstning, collationeras.
Derefter upprättas ett omröstnings- eller val-prot., hvilket underskrifves af ordföranden och ledamöterna vid bordet samt genast uppläses. Hvilket dock till H. R. o. Ad:s egen pröfning öfverlemnas.
Stockholm den 7 Juli 1S40.
På RiddarhusUtskottets vagnar: . S. A.
Hörsamt Memoria 1.
Vid pröfning af Ridd.Utskts mern, i anledn. af Ridd.- directionens riksd.berättelse har H. R. o. Ad. behagat till Utsk. återremittera g §:n litt. G., hvarigenom Utsk. föreslagit det tillägg till reglementet för närings-stipendierna, att elen sökande, som genom vederbörligt betyg styrker sig hafva vid något närings-institut här i Sverige förvärfva! tillräcklig underbyggnad alt, för den vettenskapliga utbildningen i det näringsyrke, hvaråt hanegnat sig, eller inhemtande af fullkomligare arbetsmetoder deri, kunna med fördel besöka främmande länders läroanstalter eller verkstäder, må, efter Ridd.- directionens pröfning af härvid förekommande förhållanden, jemväl få sitt stipendium utom Riket begagna.
Under debatten öfver detta förslag, hafva af Hr von Hartmansdorff, A., och Hr Lefren, J. P., anmärkn:r blifvit framställda, hvilka åsyfta, att kunskapsfordringarna för de sökande till dessa stipendier måtte närmare bestämmas, så att ingen annan må åtnjuta ifrågavar. understöd, än den, som , genom vid gymnasium eller vid universitet allagd examen, visat sig äga de kunskaper, som erfordras för att antagas till student, med undantag likväl af lalin, grekiska och hebreiska.
Utsk. har, i anledn. häraf, skolat vördsamt upplysa, att 5 mom. i reglementet för närings-stipendierna stadgar: *'alt 94 Den t5 Juli e. m. de kunskaper, hvilka anses oundgängligen nödiga, innan någon kan till närings-stipendiat anlagas, äro chrislendomskunskap, moral, malhemalik, historia (i förening med geographi) samt elemer] terna i fysik och chemi, hvarförutan afseende äfven göres på den sökandes insigt i gamla och lefvande språk.”
Då Utsk. föreslog ofvanberörde tillägg till reglementet , ang:de rättighet för den i teckniskt hänseende mera försigkomna ynglingen att åtnjuta stipendium jemväl vid främmande länders läroanstalter oell verkstäder, förutsatte Utsk. naturligtvis, att lian skulle visa sig innehafva äfven de kunskaper, som i allmänhet erfordras för att erhåjla stipendium.
Att deremot föreslå ett högre kunskapsmått, än det nu föreskrifna, dertill saknar Utsk. all anledn., då nemi.
Utsk. af Ridd.directionens prot. inhemtaf, att, äfven med de'prestanda, som nu finnas stadgade, det icke varit utan särdeles svårighet dessa stipendier kunnat till competente sökande disponeras; ty mer än en gång hafva, i saknad deraf, stipendier icke kunnat bortgifvas, och sökandernes antal har alltid varit ganska ringa, hvartill orsaken ock lärer få sökas deruti, att tillfällena till erhållande af vettenskaplig undervisning i näringsyrkena inom fäderneslandet icke äro särdeles talrika.
Medelst de af Utsk. nu föreslagna ökade utvägar att stipendierna begagna, harUtsk. trott sig göra dem mer eftersökta af de bildade classerna och hoppas äfven alt R. o. Ad., i en framlid, må räkna af näringarna högt föi tjenta män b^nd dem, som för utveckling af sina anlag haft understöd af dessa stipendier.
Utsk. föreställer sig deremot, att en ovillkorlig föreskrift om kunskaper hos den sökande, motsvarande dem, som erfordras för student-examen , icke skulle befrämja det egentliga ändamålet med stipendierna, nemi. att företrädesvis understödja adliga ynglingar med fallenheter för teckniska studier.
Ty om studentbildningen skulle lemna ett ovillkorligt företräde framför den teckniska, så torde följden deraf blifva den, att sökande med anlag för de praktiska yrkena (inge slå tillbaka för några studenter, som, då de icke kunnat lyckas på den litterära banan, tagit sin tillflyckl till näringarna, der, efter hvad erfarenheten vitsordat, dylika personers framgång visat sig temmeligen problematisk.
Gillas den åsigten , som Hr von Hartmansdorff framställt, så torde det enda rätta vara alt belt och hållet afskaffa närings-stipendierna och med desamma öka antalet af de s. k. academiska stipendierna —r ett förslag, som vid en föregående riksdag blifvit af sammi ledamot vackt, men af H. R. o. Ad. då afslaget.
Utur dessa grunder anser Utsk. sig icke äga skäl att, i anledn. af de vid Utskts förra förslag gjorda anmärkntr, föreslå någon annan förändring, än att redactionen af Utsk:s motionerade tillägg förtydligas genom åberopande af den iöieskrift, att den sökande, som tillerkännes rätt att begagna sitt stipendium utrikes, utom hvad särskildt finnes i det Den i5 Juli e. ra.
95 tillagda momentet stadgadt, skall visa sig i öfrigt öga de kunskaper, sorn för erhållande af stipendium enl. 5 mom. anses nödiga; och skulle, i följd häraf, det ifrågavar, tillägget erhålla följande lydelse:
"Den sökande, sorn, jemte det han visar sig äga de kunskaper, hvilka, enligt 5 moni., anses nödiga för erhållande af stipendium, tillika genom vederbörligt betyg styrker sig hafva vid något närings-inslitut bär i Sverige förvärfva! tillräcklig underbyggnad att för den vettenskapliga utbildningen af dét näringsyrke, hvaråt han egnat sig, eiler inhemtande af fullkomligare arbetsmetoder deruti, kunna med fördel besöka främmande länders läroanstalter och verkstäder, må, efter Ridd.directionens pröfning af härvid förekommande förhållanden, jemväl få sitt stipendium utom Riket begagna; hvarvid directionen för hvarje särskildt tillfälle äger föreskrifva de villkor stipendiaten under sitt utrikes vistande bör visa sig hafva fullgjort, innan stipendii-beloppet å vissa terminer till honora utbetalas."
Hvilket allt dock till H. R. o.
På RiödarhusUtskoltets vägnar.
S. A. Sandels. W. F. Dalman. fl. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 10 om aftonen.
In fidem protocoili, F. O. Silfverstolpe.
Lördagen den 18 Juli i84o.
Justerades 6 prot.utdr. för den i5 dennes e. m.
Justerades pleni-prot:n för den 4 dennes och den 8 dennes f. m.
Hr Frih. o. Landtm, tiilkännagaf, att Hr von Törne, Gustaf Otto, ledamot i BancoUtsk., samt Hr Munck, Bror Gustaf Reinh., ledamot i Bevilln.Utsk., afsagt sig dessa be - Den 18 Juli. fattningar, hvartill de af Hrr Electorer blifvit utsedde, samt att Hr Tersmeden, Gustaf Reinh., ledamot i Allm.
Besvärsoch Ekon.Utsk., erhållit 3:ne veckors ledighet från den 20 dennes, och Hr Edenhjelm, Gillis, ledamot i Bevilln.Utsk., i4 dagars ledighet från den rg dennes; och anmodade Hr Landtm.
Hrr Electorer att utse ledamöter, så väl till ersättande af ofvannämnda vacancer, som för att inträda i Utsktn under de permitlerades bortovaro.
Ånyo föredrogs StatsUtskts den 11 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 196, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o4g angtde föreslagen ersättning till adjungerade ledamöter uti K. Götha Hofrätt.
Utsk. yttrar, alt, ’’då Utsk. i särskildt utlåt, tillstyrkt att löner för fyra nya ledamöter uti Götha Hofrätt må på stat anvisas, tillfälle till befordran torde blifva beredt för dem, som dessa platser förut bestridt, i hvilket fall de derigenom för sina nedlagda mödor erhålla vedergällning; anser Utsk. sig icke kunna frånträda dess förut afgifna, af 2tne RiksSt. bifallna utlåtande. ’’ Om R. o. Ad. skulle bifalla förevar, betänk., sådant det är, så skulle det ske under samma förutsättning, som Utsk. antagit, nemi. den, att ifrogavar. adjungerade ledamöter finge en ersättning genom blifvande nya löner och platser i Götha Hofrätt.
Men som detta är ovisst och beror på de beslut R. o. Ad. samt de öfriga RiksSttn komma att fatta, när denna del af statsregleringen förekommer; så underställer jag det H.
Ståndet, om det ej vöre rättast att låta detta betänk, hvila intilldess andra hufvudtiteln vid statsregleringens afgörande förekommit, då man med säkerhet visste hvad i detta afseende verkligen vore bifallet eller icke.
Nauckhoff, J oh.
Otto, förenade sig i Hr von Hartmansdorffs begäran.
Jag är fullkomligen förekommen af Hr von Hartmansdorff och får äran förena mig med honom, destohellre, som ett hufvudsakligt villkor för mitt omdöme om ersättningen är att få veta, huru R.
St. behaga besluta i afseende på uppförande å stat af de fyra nya lönerna.
Jag har således intet vidare att anföra, i förhopping att detta betänk, får blifva hvilande. R. o. Ad. beslöt, att StatsUtskts utlåt.
N:o 196 borde förblifva hvilande tills R. o. Ad. fattat sitt beslut angtde utgifterua under 2tdra hufvudtiteln.
StatsUtskts den 1 r dennes på bordet lagda utlåt.
Nto 197, i anledn. af motion om anslag ' till Den r8 Juli. 97 tili Hofmarskalken Leijonmark i och för hans befattning såsom secreterare vid K.
TabeJlcommissionen.
Sf. skulle, i öfverensstämmelse med detta betänk, oell den hänvisning Utsk. gifver till sitt yttrande om 2:dra hufvudtiteln, vägra åt
Tabell-commissionens secreterare både löneförbättring för framtiden och all ersättning för den förflutna tiden, så tyckes det vara alltför hardt.
Jag skulle derföre önska, att R. o. Ad. nu matte återremittera detta betänk., emedan saken första gången från StatsUtsk. inkommit, på det Ståndet måtte, när andra hufvudtitelns reglering förekommer, hafva fria händer att fatta sitt beslut.
Om äfven återremissen på detta betänk, då vore besvarad, så vore målet fullständigt beredt för att upptagas till behandling.
SlatsCJtsk:s utlåt.
N:o 197 återremitterades.
Föredrogs ånyo StatsUtskts den 11 dennes på bordet lagda utlåt.
N;o 198, i anleda, af väckt fråga om pension för häradshöfdingar.
Pir von Röök, Gustaf, uppläste följande:
Den, i sammanhang med K.
M:s nåd. propos. om pen sioner åt Landtstalens tjenstemän efter uppnådda 65 års ålder och 4° års tjenstgöring i Statens tjenst, af mig framställda motion att häradshöfdingar vid samma ålder och tjenst göringstid måtte, efter afskedstagande, åtnjuta i större domsagor 2,000 r:dr b:co pension, och i mindre domsagor ett ringare belopp enl.
M:s nåd. ompröfvande, har H. StatsUtsk. ansett betänkligt bifalla, då häradshöfdlngarnes anspråk grundar sig på ersättning jemväl för extra-inkomster, och att häradshöfdingarnes inkomster i allmänhet
Sro betydligare än den af mig föreslagna summan, och att således den förmån å det allmännas sida, som genom den föreslagna åtgärden vore åsyftad, icke torde vinnas, utan att penningebeloppen bestämdes ännu högre.
De grunder för afstyrkandet, H.
StatsUtsk. har anfört, kunna ej af mig gillas; ty den häradshöfding i en större domsaga, som ej finner sig vara belåten med 2,000 r:dr b:co och i en mindre domsaga med en ringare summa, som skäligen ej kan föreslås under i,5oo r:dr b:co, har för sig öppet ätt behålla sitt häradshöldinge-embete.
Med de af Utsk. åberopade extra-inkomster måtte menas den expeditions-lösen, som är åt häradshöfdingar anslagen i ersättning för den ringa lön, eller de 75 rjdr, som på stat tillkommer en häradshöfding; och således kari jag ej annorlunda anse expeditions-lösen än såsom en bestämd lön, ehuru densamma är olika i olika stora domsagor, och om expeditions-lösen framdeles indrages till K. M:s och Kronans disposition, som är föreslaget och 10 II. i3 Den 18 J u 1 i. sannolikt gillas, så måste vedel lag derföre lemnäs, oell denna ersättning kan rimligen ej antagas till mindre än 2,000 r:dr btco, och måhända vida mera i anseende till domsagans mer och mindre aibetsämhet och det skrifvarebiträde, som erfordras till embetets ulöfvande.
Jag tror således, alt H. StatsUtsk:? skäl för att afstyrka motionen ej skäligen böra antagas; och då man derjemte betraktar den med visshet inträffande olägenheten, att Rikets flesta domsagor, om StalsUtskrs åsigter vinna framgång, framdeles, måhända inom få år, komma att förestås äf hvar tredje månad ombytta särskilda domare, hvilka domsagornes innevånare, hvars fördelar måste, såsom jag lior, förnämligast befrämjas, ej ens äro i tillfälle känna, hvarken till namn eller vistelseort; så tyckes det vara af ganska stor vigt för Staten, det sådana pensioner beredas åt ålderstigna och sjukliga häradshöfdingnr, alt de kunna i underd. anmäla sig lill afsked från embete! och lemna rum åt yngre skickliga och kraftfulla personer till häradshöldinge-embetens bestridande.
Jag talar således äfvenledes för den unga uppväxande embetsmannacorpsen, som har nu högre vettenskapsbildning än fordom fordrats lill domare-embeten, och bör alltså, innan dess bästa verkningstid förflutit, befordras till ordinarie embeten för att kunna göra sitt fädernesland den tjenst, som är nödvändig att påräkna och af den bör förväntas.