Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Memorial, Utlåt, och Betänk., nemi. från Bevillningsutskottet: N:o 21, i ani. af verkstäld omröstning, ang:de reglering af städernas tolag; N:o 22, i ani. af verkstälde omröstningar, ang:de ifrågastälde förändringar i föreskrifterne om stämplade pappers-afgiftens utgörande; BankoUlskottet:
N:o 44, ang:de afskrifning af ett i Bankens räkenskaper balanseradt belopp af 100 Rdr; N:o 45, öfver ett af Konduktören II.
T. Lundh gjordt ackords anbud; N:o 46, i ani. af ett utaf förre Handlanderne Johan ooh Jonas Steinmetz gjordt ackords-anbud ; Lagutskottet : N:o 41, i ani. af väckt motion om uphörande af Frälsemans särskilda forum; BiddarhusUlskotlel : N:o 16, i ani. af återremiss i Utsk:s Memorial N:o 12, ang:de vilkoren för utdelning af en medalj öfver Presidenten August von Hartmansdorff; och De ii 9 September. 199 N:o 17, ang:de erläggande af en afgift utafhvarje ledamot af R. o. Ad., som uttager pollett för inträde å Riddarhuset. H. R. o.
Onsdagen den 9 September 1857.
Justerades pleni-prot. för d. 11 sisth Juli e. m.
Hrr Elektorers lista vid val af 2:ne ledamöter i Const.Utsk. efter N:o 115, Gr.
Lagerbjelke Gustaf och N:o 11 Frih. Sparre, fullm.
Gr. Sparre, Gustaf Adolf; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 312, Frih. de Geer till Finspong, Louis; N:o 1092, Hr Leyonmark, Evald Gustaf.
Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i StatsUtsk. efter N:o 778, Hr Leyonancker, Fredrik Wilhelm och en Suppleant dersammastädes, efter N:o 645, Hr Möllersvärd, Cari Henrik; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: N:o 1712, Hr von Nachrey, fullm.
Leyonhufvud, Abraham.
Suppleant : N:o 2039, Hr von Troil, Fredrik Adolf.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.- Utsk. efter N:o 1242, Hr Ehrenström, fullm.
Frih. Klinckowström, Rudolf Mauritz; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 113, Gr.
Ehrensvärd, Carl Albert.
200 Den 9 September.
Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk. efter N:o 2082 A, Hr Mannerskantz, Carl Axel; och befanns, dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2221, Hr af Wirsén, Carl Thure.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh.Utsk. efter N:o 687, Hr von Post, fullm.
Hr Edelstam, Gustaf Jacob; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1911 B, Hr Psilanderskjöld, Ferdinand.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att, enär Frih. Leyonhufvud, som enl. nu öpnad vallista blifvit vald till ledamot i StatsUtsk., förut varit Suppleant i samma Utsk:, sammanträda till val af en Suppleant i StatsUtsk. efter Frih. Leyonhnfvud.
Föredrogos och lades till bandlingarne
Be v i 11 n. LT tsk :s nedan nämnde d. 5 dennes pä bordet lagda Memorial: N:o 21, i ani. af verkstäld omröstning, ang:de reglering af städernes tolag; och N:o 22, i ani. af verkstälde omröstningar, ang:de ifrågastälde förändringar i (öreskrifterne om stämplade pappers-afgiftens utgörande.
Föredrogos ånyo och b iföl los BankoUtsk:s nedannämnde d. 5 dennes på bordet lögde Memorial och Utlåt.
N:o 44, ang:de afskrifning af ett i Bankens räkenskaper balanseradt belopp af 100 Rdr; N:o 45, öfver ett af Konduktören H. T.
Lundh gjordt ackordsanbud; samt N:o 46, i ani. af ett utaf förra Handlanderne Johan och Jonas Steinmetz gjordt ackords-anbud.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter LagUtslcs d. 5 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 41, i ani. af väckt motion om uphörande af Frälsemans särskilda forum.
Hr Ehrenhoffs, Gust.
Herman, d. 5 dennes på bordet lagda anmälan, ang.-de Frih. Carl Fredrik Axel Bror von Blixen-Finecke vägrad Riksdagsmanna-pollett.
Jag bär föga att tillägga till hvad jag sist yttrade, då jag log mig friheten förklara, det min öfvertygelse är, att något hinder icke möter för Frih. Blixen-Fineckes inträde inom detta hus.
Några ytterligare bevis tror jag icke behöfva komma i fråga,? emedan R. o. Ad. icke äc någon Den 9 September.
-201 domstol, utan har rätt att på god tro lemna representationsrätt åt den adelsman, som dertill sig anmäler.
Det är vissserligen sannt att Baron Blixen eger egendom i Danmark; men jag har mig bekant att han ämnar öfverflytta den del deraf, som icke är af fideikomiss-nalur, till Sverige, äfvensom att han icke aflagt någon ed eller står i något slags underdånighets-förhållande till Danska Kronan.
Derföre att han är nog lycklig, att ega egendom i Danmark, bör han väl icke uteslutas från åtnjutandet af sina ärfda rättigheter; ty då skulle många bland oss kunna vederfaras detsamma; och då han, jemte några vänner, under Danska kriget år 1848 satte upp en frivillig korps samt fördenskull svor fanan, så inträffade ingenting annat, än hvad alla, som deltogo i kriget, måste göra, utan att någon derföre påstått, att de derigenom blifvit
Danska undersåter.
Den Danska grundlagen har häri deremot a 11- drig besvurit, hvarföre jag på grund af hvad jag nu baft äran uplysa, tror att något hinder icke skall förefinnas för Baron BlixenFineckes inträde på Riddarhuset; och anhåller jag således att pollett må till honom utlemnas.
Jag var icke närv:de i det plenum, då dennn fråga väcktes; men efter hvad jag nu af uppläsningen tyckt mig finna, har man velat tillämpa 7 g 4 mom. i Riddarh.Ordnrn Jag tror dock att detta mom. är mindre hänförligt till i fråga v:de fall, än det 5:te, som stadgar att adelsman är utesluten från säte och slämma på Riddarhuset, då han »flyttat sitt bo och hemvist utrikes, på sätt g 32 af 1723 års Adeliga Privilegier omförmäler, samt sådan adelsmans son, intilldess han åter lill fäderneslandet inflyttat och lagligen styrkt, att hans förbindelse med främmande makt uplöst, att han sig mot Konungen med tro- och huldhets ed förpligtat, samt att han de 3:ne sista åren, förr än han sig till säte och stämma anmäler, här i Riket skattskrifven varit.» Jag har icke någon närmare kännedom om Frih. Blixen-Finecke, men jag tror, att det är konstaleradl, att han under de sednare åren bott i främmande land, och då han således är att hänföra till dem som flyttat sitt bo utrikes, lärer det uplästa mom. på honom böra tillämpas.
Nu har jag väl anledn. förmoda, att Frih.
Blixen aldrig, på sätt 82 §:n i Adelns Privilegier bjuder, begärt K.
M:s tillstånd att flytta utrikes; men om han underlåtit att iakttaga en i lag lemnad föreskrift, så kan väl såiiant icke skaffa honom större rättighet än om han åtlydt densamma.
De i 32 §:n af Adelns Privilegier stadgade vilkor, jemförda med 5 mom. 7 §:n Riddarb.Ordn:n, måste således gälla i afseende på Frih. Blixen.
Jag medgifver att detta mom, är något otydligt, emedan pronominet: »han», som förekommer i början, möjligen kan gifva anledn. till någon tvetydighet, i så måtto att det visserligen enl. grammatikalisk tolkning refererar sig till sonen, ehuru det äfven bör hänföras till fadren.
Blixen bör fördenskull i förev:de fall styrka, så väl att han icke med tro- och huldhets-ed förpligtat sig till någon främmande makt, som att han i tre år varit skattskrifvon i Sverige.
Detta sednare 202 Den 9 September. lärer dock numera vara öfverflödigt, emedan jag hört att Landshin i Malmö intygat, att han den föreskrifna tiden varit skattskrifven i Skäne.
Det förra vilkoret deremot torde vara oundgängligt att fullgöra.
Visserligen vet jag, att Baron Blixen år 1843 ansåg sig som svensk undersåte, emedan han ingick till K.
M. med anhållan att, ehuru han icke upnått myndig ålder, få ingå äktenskap; men huruvida han, då han sedermera, efter att hafva förbrutit detta äktenskap, önskade att ingå nytt, jemväl hos K.
M. derom gjorde ansökning, kan jag icke med säkerhet erinra mig.
Men den omständigheten, huruvida han sjelf ansett sig för svensk undersåte eller icke, kan icke på frågan hafva något inflytande.
Och anser jag således, att Frih.
Blixen, innan han vinner inträde på Riddarhuset, bör styrka, att den förbindelse, hvari han möjligen stått till en främmande makt, uphört, samt att ban svurit Konungen i Sverige tro- och huldhets-ed.
Den sednare omständigheten betviflar jag, emedan här skedde ombyte af Regering år 1844, och då var Frih.
Blixen omyndig, samt lärer sedan den tiden hafva vistats utrikes.
Jag yrkar således, att pollett f. n. må honom förvägras, intilldess han styrkt ifråga vide förhållande.
Jag kan icke annat än gilla att man är nogräknad om våra former, om Grundlagens bud och om R. o. Adins föreskrifter.
Men jag kan i detta fall icke, i likhet med den siste värde talaren, finna, att dessa former skulle trädas för nära derest R. o.
Ad. beviljade inträde på detta rum åt Frih.
Blixen-Finecke.
Den värde talaren har åberopat 7 <§:n 5 mom. i Riddarh.Ordnin, hvarest talas om adelsman som flyttat sitt bo och hemvist utrikes; men jag ber att i detta hänseende få påminna om ett förhållande, som är kändt af litet hvar, som varit i södra Sverige, nemi. att Baron Blixen icke flyttat utrikes, ty han har sin bostad i Skåne; der vet jag att han har egendom, på hvilken han en del af året vistas, och om han någon större del deraf vistas i Danmark än i Sverige, så måtte det väl icke mera hindra honom från att vara svensk adelsman, eller förmena honom rättigheten att anses såsom bosatt i Sverige, än många andra af R. o. Adins ledamöter, som under flera år vistas utomlands, och derföre icke förlora sin rätt till säte på Riddarhuset.
Dessutom förhåller det sig så, att Baron Blixen är skattskrifven i Sverige, och detta måtte väl antyda att lian jemväl är svensk undersåte.
Jag har nyss hört att beviset derom lärer ligga på Landtmis bord.
Hvad åter beträffar ifrågavide 7 §:s 4 morn., der det heter: »Adelsman, som sig mot främmande Öfverhet roed tro- och huldhets-ed förpligta!»; så får man väl här antaga såsom en sann upgift hvad flera af R. o. Ad:ns ledamöter intygat, nemi. att Baron Blixen icke svurit Konungen i Danmark annan tro- och huldhets-ed än den som aflades af alla de svenska officerare som gjorde tjenst i Danska kriget; och jag kan således icke finna, att detta kan för honom utgöra något hinder att vinna inträde på Riddarhuset.
För öfrigt har jag mig bekant, att ban nyligen köpt Den 9 September.
203 en egendom i Sverige i afsigt att i allo öfverflytta hit, hvilket väl torde ådagalägga att han helt och hållet ämnar blifva svensk undersåte.
Jag tror således icke att vi böra förskjuta honom, utan snarare söka att draga honom till oss.
Jag tror alt Riddarhuset får hålla till godo med så många ledamöter af den beskaffenhet, att man icke må alltför envist neka Frih.
Blixen-Finecke inträde härstädes.
Jag tillstyrker således, att pollett må till honom utlemnas.
IIr Cederschiöld, Rob.
I likhet med den siste värde talaren anser jag det visserligen icke vara skäl att stöta några ledamöter ifrån sig då de äro lagligen berättigade till inträde här; och detta så mycket mindre, som det visat sig att man har svårt att få Utslcn besatta med ledamöter, och att understundom öfverläggningarne på detta rum i vigtiga frågor, såsom händelsen t. ex. var ang:de den föreslagna lagen om förfalskning och bedrägeri, föras mellan två ledamöter i närvaro af tre andra.
Ehuru jag således inser vigten af att erhålla förstärkning i R. o. Ad:ns personal, önskar jag en sådan dock blott under vilkor, att den sker på lagligt sätt.
Den omständigheten, att Frih.
BlixenFinecke besitter egendom i Danmark, anser jag visserligen icke utgöra hinder för honom att bär taga plats som medlem af R. o. Ad., men frågan: huruvida han dertill kan vara berättigad?
är väl den: om han f. n. kan anses vara svensk eller dansk undersåte, eller hvilkendera af dessa båda makter han genom ed är förbunden trohet?
Det lärer icke vara någon ledamot af delta hus obekant, att Baron Blixen varit representant i Danska Riksförsamlingen, och jag kan derföre icke föreställa mig att det förhåller sig så som Hr Tornerhjelm upgifvit, nemi. att han icke besvurit Danska Grundlagen.
Jag kan nemi. icke tänka mig, att Danmark kan vara ett land, der man tillåter att representanter få väljas och inträda i Riksförsamlingen utan att hafva aflagt ed på att hålla Danmarks Grundlag i helgd; likasom jag icke heller kan föreställa mig, att det är tillåtet i Danmark att vara representant utan att vara skyldig lydnad och trohet mot Konungen derstädes.
Om det nu icke kan bestridas, att Baron Blixen varit ledamot af den sednast församlade Danska RepresenlantKammaren, så måste det väl vara klart, att han bör styrka det han sedermera uphört att vara dansk undersåte, hvilket han naturligtvis måste hafva varit, då han varit medlem af Danska Riksförsamlingen.
Annu hafva vi ju icke något Skandinavien, der man den ena dagen kan sitta i Danska och den andra i Svenska representationen; och tilldess måste vi väl nöja oss med att vara medlemmar af en Riksförsamling, utan att kunna vara det i en annan, såframt man icke styrker, att man uphört att vara det i den förra.
Jag kan således icke finna annat än att det är Frih.
BlixcnFineckes ovilkorliga skyldighet att inför Riddarh.Utsk. styrka, det han uphört att vara dansk undersåte, innan han kan tillåtas att bär vinna inträde; och då skall jag med lika stort nöje som hvar och en annan se honom ibland oss.
Men intilldess detta sker, 204 Deri 9 September. skulle det, efter min öfvertygelse, vara ett brott emot
Grundlagen och snart sagdt ett gyckel att låta en representant af Danska Kammaren blifva ledamot af den Svenska Representationen, utan att han styrkt sig hafva uphört att vara Dansk undersåte.
Jag har ingenting att anmärka mot Riddarh.Utsk. och dess på Riddarh.Ordn:ns <§§:r stödda vägran att utlemna pollett åt Frih. Blixen-Finecke.
JVlen jag homställer om i betraktande af det enda hinder, som i Riddarh.Ordn:n kan qvarstå för Frih.
Blixens inträde, nemi. att det icke är bevisadt, huruvida han eller hans far, då de flyttade ur Sverige, ansetts som svenskar, jag hemställer, säger jag, om icke detta kan anses vara alldeles gifvet deraf att slägten har nummer på Riddarhuset.
Det dokument, som innehåller att det varit dem tillåtet att vara danska undersåter, har emellertid icke blifvit företedt.
Det är detta, hvartill man håller sig.
Jag bekänner, att ehuru jag hoppas att icke mera än någon annan hafva ådragit mig förebråelsen att vilja Isedora Grundlagen, så har jag aldrig så upfattat densamma och ännu mindre Riddarh.Ordn:n, som om de vore ovilkorligen betingande i alla omständigheter, aldrahelst då man finnér huru mycket gammalt skräp, som influtit i dessa lagar sedan längre tider tillbaka och som ännu der qvarstår.
Jag tror att R o.
Ad. likasom de öfriga Stånden slutligen skola komma till korta, om de så opraktiskt vilja följa alla dessa gamla stadganden, och sålunda afsäga sig all möjlighet att taga ett steg framåt.
Jag anser att R. o.
Ad. har fullt ut så mycken rättighet-att för tillfället yttra sig i denna sak, som kan upvägas deraf, huruvida en ’ K.
Skrifvelse blifvit gifven eller icke, som berättigar Frih.
Blixen att blifva dansk undersåte.
Om han f. n. är det eller icke är för mig högst likgiltigt; endast om han vore rysk undersåte, skulle jag måhända vilja vägra honom inträde; men om han är dansk undersåte, vet jag ej om icke
Riddarhuset har rätt att säga, att den svenska adelsman, som här har säte och stämma, må också vinna sin önskan att här få inträde.
Jag vill med andra ord yttra, att R. o. Ad. icke bör, derest Ståndet förstår sitt intresse rätt, låta sig öfverväldigas af en återstod af gamla former, som står i vägen, att Ståndet underlåter att följa hvad vanlig humanitet bjuder.
Jag har icke någon personlig bekantskap med Frih. Blixen-Finecke; men jag vet att han är en nära anförvandt af en annan svensk slägt som alltid ansetts hafva pretention på Riddarhusets aktning; han är nemi. beslägtad med den gamla ätten von Essen, derifrån dessa på mödernet härstammar.
Hans egen ätt är ifrån Pommern, och jag tager för alldeles afgjordt att den tillhör de Pommerska slägter hos hvilka hjertat ännu hänger qvar vid Sverige.
Jag kommer således, att, i likhet med Frih.
Raab, förklara, att jag icke har någonting emot att Frih. Blixen-Finecke får inträde på detta rum.
Lika med den siste värde talaren kan jag äfven för min del förklara, att jag icke har någon bekantskap
De n 9 September. med Frih.
Blixen-Finecke, såvida sådant kan på saken hafva något inflytande; men som jurist har jag haft den åsigt, att innan jag kan tillerkänna en person utöfvandet af en rättighet, som obestridligen tillhör honom, måste jag hafva bevis på att icke sådana förhållanden förefinnas, som göra honom denna rättighet förlustig.
Nu är det väl ovedersägligt, att Baron Blixen är svensk adelsman, och Landshrn i Malmöhus län har intygat, att han alltid varit mantals- och skattskrifven i detta län.
Vid sådant förhållande och då jag undersöker 7 §:n Riddarh.Ordntn 4 morn., finner jag att der står: »Adelsman, som sig mot främmande Öfverhet med tro- och huldhets-ed förpligtat.»
Det har inom Riddarh.Utsk. blifvit anfördt, att Frih. Blixen har varit Hofjägmästare hos Konungen i Danmark: jag känner likväl icke, huruvida såsom vilkor för att kunna bekläda detta embete fordras att hafva svurit trooch huldhets-ed.
Det är också uplyst, att han varit medlem af Danska RepresentationsKammaren; men äfven härvid känner jag icke om nyssnämnda vilkor bör fullgöras.
Jag tror, att om någon här vill bestrida Frih.
Blixens på födseln grundade rätt att vinna inträde på detta hus, bör han anföra och bevisa sådana fakta, som tillintetgöra denna rätt; ty intilldess detta icke är bevisadt, qvarstår hans rättighet.
Jag tror således, att då 5 mom. i 7 §:n af Riddarh Ordn:n icke har tillämpning på förev:de fall, lika litet som 4 mom. af samma g, något skäl icke förefinnes att vägra Frih.
Blixen inträde på Riddarhuset.
Och då, såsom man vet, begreppet att bo någorstädes, enl. en gammal professors uttryck, innefattar att man bor der man är mantalsskrifven, så lärer Frih.
Blixen alltid hafva bott i Sverige, emedan han alltid der varit mantalsskrifven.
Jag får således yrka, att inträdes-pollett på Riddarhuset må åt honom utlemnas.
IIr Cederschiöld, Gustaf:
Det är icke första gången som jag i dag märker att jag börjar blifva gammal och att mina åsigter äro gammalmodiga.
En af de lärdomar, som jag i min ungdom inhämtat och som jag sedan bibehållit, är den, att lagen skall gälla, ehvad dess tillämpning må förefalla mer eller mindre obehaglig.
Huru längesedan det än var som jag gick i skolan, kommer jag dock ihåg Ciceros afhandling om pligterna.
Han visar der redan i början att det tyckes vara skillnad mellan utile och honestum, men att i sjelfva verket sammanfalla dessa begrepp till enhet.
Och har jag alltid ansett det lagliga vara det nyttigaste.
Hvadan jag, äfven om jag i likhet med åtskilliga föreg:de talare skulle anse som en aqvisition för Riddarhuset, att Baron BlixenFinecke här kunde vinna inträde, derföre icke skulle vilja bryta lagarnes föreskrift.
Af en värd ledamot har framkastats, att om Frih.
Blixen varit ryss skulle han velat vägra honom inträde, men icke nu då Frih:n är dansk.
Lagen gör dock icke någon skillnad emellan de olika främmande nationerna.
Mottaga vi i dag en dansk, kunna vi i morgon få en ryss eller en turk.
Sparre har sökt visa på hvilken onus probandi bör ligga.
Hr Grin säger, att hvar och en som har nummer på Riddarhuset 206
Den 9 September. också har rättighet att der intaga plats, så länge icke något af de uti Riddarh.Ordn:n uptagne hinder kan styrkas.
Detta påstående tror jag icke vara giltigt.
Bland andra hinder för en adelsman att utöfva sin representationsrätt förekommer äfven det, om någon, efter gjord cession, icke kan visa sig vara fri från sina borgenärers kraf.
Här ligger således onus probandi på den sökande.
Och tror jag äfven att i förev:de fall donna bevisningsskyldighet åligger Frih. Blixen.
Emot honom förekomma följande omständigheter, som gifva anledn. förmoda att han är dansk undersåte: dels har han flera år varit bosatt i Danmark; dels har han af Konungen i nämnde
Rike emottagit titlar och ordnar utan att dertill begära tillstånd af Sveriges Konung; vidare har han under sista kriget anfört en dansk bataljon, och slutligen lärer han nyligen hafva varit ledamot af Danska Riksdagen.
Jag frågar nu enhvar: om icke dessa omständigheter sammanlagda gifva full anledn. förmoda det Frih.
Blixen verkligen är dansk Undersåte?
Enl. allt hvad jag kan fatta, måste således skyldigheten att bevisa det ett annat förhållande äger rum åligga honom.
Jag fortfar således i påståendet, att, innan pollett kan åt honom utlemnas, han bör styrka det hans förbindelser till Danska Kronan uphört.
Jag känner icke Frih. Blixen-Finecke, och kan således icke af något personligt intresse tala hvarken för eller emot honom; men jag kan f. n. och förrän sökanden styrkt att han icke är dansk undersåte, icke anse honom berättigad att här vinna inträde.
Jag anmälde mig i anledn. af Gr. Sparres anmärkn., att det skulle åligga R. o. Ad. att styrka, dot hinder förefinnes för Frih. Blixen-Finecke att här vinna inträde, och att det icke skulle tillhöra honom att styrka, det han dertill vore berättigad.
Jag är af olika åsigt.
Om nu, för att tala om ett land, nemi.
Ryssland, om hvilket Gr.
Frölich yttrat, att han icke skulle vilja medgifva inträde här åt någon derifrån; om, säger jag, Baron Blixen varit officer i rysk tjenst, skulle man kunna säga, att man icke känner huruvida han behöft aflägga tro- och huldhets-ed till ryska kejsaren; men att det är R. o. Ad:ns skyldighet att ådagalägga detta.
Det måtte väl hvar och en finna, att det ligger i sakens natur, att om man varit tjensteman i en stat, så måste man väl hafva svurit tro- och huldhets-ed, samt att, om sådant icke ägt rum, det då utgör ett undantagsförhållande, sorn bör styrkas af den som deraf vill draga fördel.
Blixen varit icke allenast dansk Hofjägmästare, utan jemväl representant, så måste man väl antaga, att han är skyldig tro och lydnad ej blott mot Danska Grundlagen, utan äfven mot Danska Konungen.
Skulle deremot ett undantag här äga rum, så måste det väl åligga honom att styrka ett sådant, emot alla andra vanliga olika förhållanden.
Jag kan således icke finna annat än att Frih.
Blixens skyldighet är att styrka, del han icke är dansk undersåte, eller att han icke aflagt tro- och huldhets-ed åt Danmark, då nemi. de, som förordat hans inträde här, Den 9 September.
207 icke kunnat bestrida det af oss alla kända faktum, att ban varit representant i Danska Riksförsamlingen.
Frölich har talat om Frih.
Blixens slägtskapsförhållanden, samt ansett, att det skulle vara en stor fördel för
Riddarhuset att få räkna honom bland sina medlemmar.
Äfven om jag fullkomligt delade denna åsigt, skulle jag dock ej kunna föreställa mig, att man för att vinna en fördel får gå til 1 v äga på annat sätt än lagen föreskrifver.
Jag finnér mig fördenskull föranlåten att fortfara i mitt yrkande, att pollett icke måtte till Frih.
Blixen meddelas förr, än han ådagalagt, att, oaktadt han varit representant i Danmark , han icke är dansk undersåte.
Hr Hjerta, Lar s:
Det lär väl aldrig kunna sättas i fråga, att det icke vid alla tillfällen inom en rådslående församling är bäst att sätta sina beslut efter gifven lag.
Men i förev:de fall finnas två lagar emot hvarandra; den ena en speciell och den andra en generell.
I allmänhet vet man, att inom lagskipningen gäller, att en undantagslag tager företrädet framför en generell.
Nu innehåller den generella lagen, att den som är svensk adelsman har rätt att vinna inträde på Riddarhuset; men den undantags-lag som här åberopas, handlar om den som flyttat sitt bo och hemvist utrikes.
Hvarom är nu frågan?
Jo, huruvida Frih.
Blixen-Finecke flyttet sitt bo och hemvist utrikes.
Landshm
Hr von Troil har upgifvit, att Frihtn varit mantalsskrifven i Sverige, och att vara mantalsskrifven inom Riket anses vanligtvis såsom ett bestämdt bevis på att man är svensk medborgare.
Nu har man emellertid sagt, dels att Frih.
Blixen har en dansk titel, dels att han varit representant i Danska Riksförsamlingen.
Men det är å andra sidan uplyst, att man, för att vara representant på den Danska Riksdagen, icke behöfver hafva svurit trohets-ed såsom dansk undersåte.
Att så skett är en naturlig supposition; men detta förmenande är ännu icke bevisadt.
Det finnes således härutinnan blott ett sakförhållande, hvilket jag icke hört någon draga i tvifvelsmål, sedan Landsh:n i Malmö vitsordat detsamma, och det är, att Frih.
Blixen varit mantalsskrifven i Malmöhus län.
Detta bestämda faktum slår emot den supposition, att ban skulle varit i den ställning till Danska Staten, att ban bordt anses hafva åt densamma aflagt tro- och huldhets-ed.