Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag icke kan förstå annat, än att hela första punkte,n är under discussion, tager jag mig friheten att yttra några ord, i afseende å frågan under litt. e. om djurläkare i länen.
Jag får i alla delar vitsorda hvad föreg:de talare hafva sagt om behofvet af sådana läkares anställande i länen, men isynnerhet den omständighet, att de nu föreslagna 5o r:dr för hvarje län till djurläkares aflöning aro otillräckliga ; till bevis hvarpå Calmar län, der jag är boende, torde kunna åberopas.
Djurläkarne hafva der, genom hushålls-sällskapets försorg , 200 r:dr b:co lön; och det var med mycken möda och endast på vissa villkor, hvilka af dem, som skulle anlita hans praktik, måste bifallas, som man för denna summa kunde anskaffa en djurläkare.
Utsk. har ingalnnda motsagt behofvet af en sådan djurläkare; Utsk. har endast hänvisat till menigheterna Den 5 M ii j f. ni. 1(55 sjelfva alt anskaffa oell aflöna en sadan, men delta häfver sig icke så lålt, när det ankommer på menigheterna sjelfva, oell då fråga skall väckas på sockenstämmor, huru afgifterna derföre af dessa menigheter skeda utgöras.
Jag får deremot fästa uppmärksamheten på de förslag, som af åtskilliga motionärer inom detta Hus blifvit framställda, alt vissa ■andelar af statsbidragen skola afsältas för länens behof.
Således har Hr von Hartmansdorff föreslagit, att cn del af brännvinsskatten skulle gå till länens enskildta behof; Fi ib.
Sprengtporten, att en del af mantalspenningarna och Frih. von Kraemer, att en del af bevillningen skulle på della sätt användas.
Jag vill hoppas, att något af dessa förslag vinner framgång.
1 sådan händelse,, och oin en cassa bildas för länen, skulle jag hålla för, att dessa anslag lämpligen kunde illgöras af länen sjelfva, helst behofvet är så olika, allt efter länens storlek, af flera eller färre sådana tjenstemän; men om åter sådana cassör icke skulle bildas, så anser jag af behofvet påkalladt, alt StalsUtsk. bifaller högre anslag än 5o r:dr b:co.
För sådan händelse får jag fästa uppmärksamheten på, att de särskildta länen hafva olika behof och olika anspråk på cn större eller mindre andel af dessa anslag : så t. ex. har Calmar län behof af en djurläkare på Öland, som omöjligt kan betjena fasta landet.
På fasta landet åter behöfves en i södra och en i norra delen af länet; och således behöfvas för Calmar län 3:ne djurläkare, under det andra län kunna vara belåtna med hvar sin.
Dessa större län, hvilka i förhållande lill sin vidd gif va så mycket större statsbidrag, äga också i proportion derefter större anspråk på ett högre anslag.
Slutligen får jag instämma med Hr Ribbing deruti, att, i händelse några anslag skulle beviljas, hvilket jag önskar, de icke må lemnäs med'bestämd föreskrift, att de skola utgå till djurläkare, ty det kunde hafva den följd, att en redan engagerad djurläkare lick en löneförhöjning; utan att dessa medel må lemnäs till hushålls-sällskaperna, för att, efter deras bepröfvande , till ifrågavar. ändamål användas.
Den vettenskapliga riktning, som öfverläggningen tagit, ang:de Carolinska instilututet, torde nogsamt öfvertyga Ståndet om obehörigheten af StatsUtsk:s förfarande att sysselsätta sig med dylika ämnen, ifall något ytterligare behof af öfvertygelse skulle vara för handen.
Jag vill icke heller ingå uti de vettenskapliga frågorna, utan blott tala om några af de öfriga, hvilka närmare röra det ämne vi nu förehafva.
En ledamot af detta Stånd, Hr Ekströmer , har omförniält, huru StatsUtsk. försigtigtvis aktat sig att nämna om promotion, då det talat om bildning till det medicinska yrket.
Detta ord är af ingen vigt; och om jag begagnat ordet, så var det af misstag.
Det är likgiltigt om man har i66 D c n 5 Maj f. m doctorshatten eller ej; blott man är licentiat, så har ilian rättighet alt prakticera.
Vid Lunds academi har man redan blifvit så fördomsfri, alt man icke brvr sig om den yttre utmärkelsen, utan man har i sednare tider hos K.
M. anhållit att få slippa promotionen, och dermed förenade kostnader.
Detta torde med tiden äfven komma att äga rum ifrån Upsala.
Hr Ekströmer har yttrat, att han icke önskar universitetenas undergång; men det förslag, sorn StatsUtsk. gjort, och som han understöd!, skulle dock medföra den; han kommer således till samma utgång, äfven om önskningarna voro olika.
Samme värde talare har påstått, att K. M. i sin propos. uppgifvit, att lönerna i Upsala vore 2,075 r:dr b:eo för professorerna.
Jag har haft det felet, att taga till för mycket, då jag sagt 1,800 r:dr b:co, ty deras löner stiga blott till 1775 r:dr nemi.
224 t:r säd efter 7 r:dr
Skulle professo!erne få den tillökning af 3oo r:dr, som uti den K. proposm sättes i fråga; så skulle summan stiga tili 2.075 r:dr; men sorn en sådau tillökning ännu icke blifvit beviljad, så stiga ej heller professorernes löner ännu tili delta belopp.
Samme värde talare har äfven sagt, att professorérne vid medicinska faculteten i Upsala praktisera lika mycket, som Carolinska institutets professorer.
Det må vara, men är dock föga troligt, emedan folkmängden i Upsala är mindre, och lill en stor del består af ungdom, som plägar vara friskare än gammalt folk.
Men praktiken lönar sig förmod!, bättre i Stockholm, der de högste einbetsmännen och de rikaste handlande äro bosatte, än i Upsala bland fattiga studerande och illa lunta professorer.
Samme talare liar ansett det vara obilligt, att jag vill nedsätta lönerna till 800 r:dr b:co för professorerna vid Carolinska institutet.
Jag ber honom och IL o. Ad. bedomina mitt yttrande jemförelsevis.
Jag har jern för t deras löner med andras löner.
Har Svenska statsverket råd att i allmänhet höja lönerna, så' bör det ske; men är icke detta möjligt, så är det orätt att gynna en och vara hård mot den andra.
I alla fall får jag till min ursägt anföra, att Frih. Weigel, hvilken alltid visat sig nitisk för medicinska undervisningen i hufvudstaden, instämt med Läroverkscomiteens öfriga ledamöter, att föreslå den stat för Carolinska Den 5 M aj f. ra. 167 institutet, der chirurgise-professorns lön upptages till 800 r:dr b:co.
Jag vill blott taga mig friheten erinra, i afseende på hvad den siste värde talaren anfört: först, att hvad beträffar beloppet af professors-Iönerna vid universitetena, så är det möjligt, att jag misstagit mig i så måtto, att 2075 r:dr icke nu af dem åtnjutas, utan endast äskas; men jag tror dock, att äfven nu uppgå dessa löner nära detta belopp, emedan de helt och hållet utgå i spanmål, hvilken, med inberäknad försel lön, aldrig lärer fallaså lågt, att icke lönen i sjelfva verket blifver större, än den vid statens uppgörande beräknats.
För öfrigt afundas jag ingalunda professorerna i Upsala och Lund de inkomster de hafva, utan anser dem väl förtjente af dubbelt så stora löner, om de dem kunde erhålla.
I afseende på praktiken får jng upprepa, att den troligen är lika lönande i Upsala och Lund som i hufvudstadens ty <let är icke mängden af menniskor, som närmast omger läkaren, hvilka göra hans praktik förmånlig; det kommer an på, huru mycken tid han egnar deråt.
I afseende åter på de praktiska lärarnes löner, vill jag blott tillägga, att K. M., såsom af den nåd. propostn in hemtas, sjelf insett nödvändigheten deraf, att de lönas lika med de öfriga professorerna.
Då jag vid ett annat tillfälle har tagit mig friheten att klandra StatsUtsk., derföre att de i min tanke öfverskridit grundlagen, eller åtminstone gifvit den en oriktig tolkning, bjuder min rättskänsla, att i denna punkt yttra ruin menjng till försvar för Utsk. mot det anfall, Utsk. fått uppbära, derföre att det skolat öfverträdt grundlagen, i det afseende nemi , att Utsk., då det äger rätt att pröfva behofvet, äfven måste äga rätt att bestämma de anslag, som skola fylla detta behof, efter den öfvertygelse Utsk. hyser, och således lika väl, som det äger rätt alt minska ett anslag , äfven äger l ätt att öka ett anslag utöfver hvad som är hegardt.
Likaledes anser jag, alt Utsk., utan någon derom väckt motion, kan vid ett anslags beviljande fästa ett villkor, hvarigenom, efter Utsk:s tanke, ändamålet med anslaget blir uppfyldt.
Det är icke nog alt säga, att jag behöfver en viss summa, utan jag måste äfven säga, — jag behöfver summan för det och det ändamålet.
Om man nu skulle bevilja detta anslag, utan att säga huru anslagssumman borde användas, så skulle penningarna icke behöfva användas på det sätt, som StatsUtsk. hade afsett, och således icke för det ändamål, hvarföre Utsk. erkänner alt de behÖfvas.
Jag anhåller, att vid detta tillfälle få förena mig med dem, som ansett att Utsk. varit orättvist emot Professor Cederschjöld, då det icke uppfört honom till åtnjutande af i68 Den 5 Maj f. m. det af K.
M. begärda anslag; jag anser nemi., att frågan örn Professor Cederschjöids förtjenster är alldeles oberoende af den löneförhöjning, som StatsUtsk. tillstyrkt för Iärarne vid Carolinska institutet- Den tillökningen sorn artis obstetricioe professorn genom den föreslagna löneförhöjning skulle erhålla, bör icke tagas i betraktande, då det är fråga örn att belöna Professor Cederschjöids förtjenster; emedan Professor Cedeischjöld, hvilken dag han vill, kan lemna denna profession, och emedan i alla fall hans förtjenster, om han qvarstår såsom lärare vid allm.
Barnbördshuset, äro lika stora.
Derföre anser jag, alt Utsk. bör uppföra honom till åtnjutande af de 1000 r:dr b:co om året, hvilka K.
M. föreslagit att utgå af allmänna indrägt],staten.
Eljest skulle Utsk. blifva högst orättvist, då det t. ex. för andra professorer, hvilkas förtjenster ingalunda blifvit vitsordade af K.
M-, föreslagit en lönetillökning af 800 r:dr b:co; och då den af Utsk. nu föreslagna lönetillökning för Professor Cederschjöld icke uppgår till denna summa, så har således Utsk,, långt ifrån att gifva Professor Cederschjöld någon ersättning, tvertom gifvit honom mindre i proportion af hvad de föreslagit för andra professorer vid institutet.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum kom mc alt fortsättas på eftermiddagen kl. 6.
Som jag förmodar, att Utsk:s betänk, blir återremitteradt, så anhåller jag att på R. o. Ad:s canceliibord få lägga en tryckt samling af de skrifter, som blifvit vexlade emellan Carolinska institutet och universiteten, i fråga om läkares bildning, så att enhvar af Ståndets ledamöter, som önskar taga närmare kännedom om förhållandet, måtte hafva tillfälle dertill.
Både af pligt och böjelse rättar jag mig gerna efter R, o. Ad:s beslut om föredragningen; men jag har försummat mig i dag, emedan jag trodde, att plenum skulle börja kl. 10, i stället för kl. q, och anhåller nu att få uppläsa några ord rörtde Stats-cont.
Lefre'n uppläste derefter följande:
StatsUtsk. har afstyrkt bifall till K. M:s nåd. propos. om förhöjdt anslag för Stats-cont., och såsom skäl derföre upptagit, bland annat, att å indragn.staten finnas uppförda personer, tillhörande f. d. allm. magäzins-inrättningen, sorn kunna till tjenstgöring inkallas.
Af de 2:ne A indragn.staten ännu qvarstående f. d. magazins-inrättningen tillhörande ledamöter, hvilka båda äro berättigade till lika expectance-lön, är den ene redan för liera år tillbaka anställd i Stats-cont. såsom föredragande af magazins-ärendena.
Den andre är tjenstfri, men kan ej åläggas annan tjenstgöring än såsom ledamot.
Inkallas han åter att föredraga dessa slags mål, blir den Den 5 Maj f. m. den förstnämnde ledamoten ledig, och utgiften är således i båda fallen densamma.
De öfrige på magazins-inrättningens expectance-stat uppförde personer lära icke numera vara användbare.
Slats-cont. liar, sedan det år 1824 reglerades, och dervid personalen inskränktes till minsta möjliga antal, med hänseende till dåvar. göromåls mängd och beskaffenhet, fått sig ålagdt betydligt ökade åligganden: såsom t. ex. summariska controllen öfver uppbördsverket, charls sigil— latae verket, bestyret med vågstaterna, minister-statens aflöning, uppbörden och redovisningen af Wadstena krigsmanshus-medlen och militise-boställs-cassans dito.
Detta föranledde ock i834års StatsUtsk. att tillstyrka bifall till K.
M:s då gjorda enahanda nåd. propos.
Betänk, bifölls af a:ne Riks.St., men återremitterades af 2; hvarefter och sedan TJtsk. frångått sitt första förslag, samt meddelat afstyrkande utlåt., deremot i5 ledamöter sig reserverade, frågan kom till förstärkt StatsUtsk., der det sednare betänk, gillades med 79 ja mot 4° nej.
Beliofvet af det begärda anslaget framstår tydligen, då man besinnar, att målens antal i Stats-cont. år 1824 utgjorde något öfver 4°oo, men år 1839 öfver 6000, samt i medeltal af de sednare åren omkring 5,800.
Det är icke längre möjligt att, med den personal som bestods år 1824» bestrida ärendena, hvarom man lätt öfvertygas, då man ser, att t. ex. dess cancelli utgöres af endast secreteraren, 1 notarie och 2:ne cancellister, i ett embetsverk, som står i ständig beröring med alla civila och militära myndigheter i Riket, saint påminner sig att Stats-cont:s göromål i allmänhet äro af den natur, att icke kunna uppskjutas, då de röra penningar och utgifter, som oftast fordra ögonblicklig expedition, och som icke kan fördröjas, utan att skäliga missnöjen hos allmänheten och öfriga embetsverken skola uppkomma.
Dessutom synes det icke vara väl beräknadt att låta Rikets förnämsta penningeverk sakna nödiga medel för sin verksamhet, och detta så mycket mindre, som man af detta verk företrädesvis fordrar och bör fordra yttersta noggrannhet i förening med drift och skyndsamhet.
Jag begär på dessa skäl återremiss, samt att Utsk. åtminstone må till nästa riksdag tillstyrka uppförandet såsom affvoden af de å stat begärda lönebeloppen.
Hr af Dalsl röna, Gustaf Jacob: Samma skäl, som den siste värde talaren anfört såsom ursägt för det han uppläst ett anförande rör:de ett ämne, som redan förevarit, vågar äfven jag vördsamt anföra, då jag nu går att yttra några ord i afseende på de anslag, som, af K.
M. blifvit begärda för Stats-contoret.
Den siste värde talaren har anfört åtskilliga väl grtinG H. ' 22 i;o Den 5 Maj f. m. dadé skäl, och derigenom förekommit mig.
Jag vill blott, i afseende pä ärendenas mängd i Stats-cont., tillägga, att dessa blifvit ökade sedan indelta armeens lönereglering år 1833, då sådana ärenden, som egentligen äro militära, så ökade göromålen, att .Stats-cont. blef föranlåtet att åtskilja de civila och militära och öfverlemna de militära ärendenas föredragning ät en särskild person, hvilken måste dertill förordnas, utan att någon lön för honom finnes att tillgå.
Derigenom har handt, alt en secreterare-lön blifvit honom lem nåd och såsom surrogat derföre måste
Stats-contrs secreterare nöja sig med 4°° r:dr b:co.
Militära ärendena uppgå vanligtvis årligen till det belopp, som Hr Lefren uppgifvit, nemi. omkring 6,ooo.
Att dessa ärenden, ehuru de blifvit ökade i Stats-cont., det oaktadt blifvit handlagda, bevisas deraf, att sedan samma verk, i likhet med de öfriga embetsverken, år i838 blifvit ålagdt att till K.
M. inkomma med sin arbetsberättelse, fann K. M., att Stats-cont. med ovanlig drift hade fullgjort sina åligganden; och till följe deraf inträffade hvad förut ej ägt rum, att K.
M. aflat en särskild skrifvelse till Stats-cont., hvaruti ilan förklarade verket sin nåd. tillfredsställelse deröfver.
Jag får således, med anledn. af nu uppgifna förhållande, begära återremiss af ifrågavar. punkt uti StatsUtsk:s betänk.
N:o 4°, och anhåller, att Utsk. dervid måtte lemna uppmärksamhet åt de skäl, dem Hr Lefre'n anfört.
Frih. Hamilton: R. o.
Ad. torde benäget ursägta, att jag ånyo upptager dess tid med ett anförande rör:de samma punkt, hvarom jag för en stund sedan yttrade mig, nemi. den som angår allm.
Barnbördshuset.
Vid närmare granskning af denna punkt synes mig såsom vore ett förbiseende gjordt, så väl uti den K. propos:n, som af StatsUtsk. vid densammas besvarande.
Här är föreslaget oeh äfven beviljadt ett anslag till åtskilliga uppgifna ändamål och sedermera ett personelt anslag till Barnbördshusets nuvar. föreståndare; men jag kan icke finna annat, än att, om denne föreståndare före nästa riksdag skulle med döden afgå eller af någon anledn. lemna inrättningen, detta personella anslag skulle i förra fallet följa honom, men uti den sednare händelsen upphöra, oeh således efter hans bortgång intet anslag finnas till någon föreståndare vid en för det allmänna så vigtig inrättning, som denna.
Det är på detta förhållande, jag velat fästa StatsUtsk:s uppmärksamhet, och anhåller härjemte, att StatsUtsk. måtte föreslå ett eventuelt anslag till en föreståndare vid allm.
Barnbördshuset för den händelse, att den nuvar. föreståndaren skulle komma att afgå.
Jag anser detta institut vara af den vigt, att det för tjenar en sådan uppmärksamhet för framtiden. ia:te punkten.
Ö f v er-i n t e n d en ts-e mbe te t. i3:de punkten.
Tabell-corn missi o nen.
D e n 5 Maj f. iu. II.
Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel:
Då jag har äran att vara chef för K.
Tabell-commissionen, bör det icke förundra R. o. Ad., om jag här vågar höja min röst, hvilket jag hittills ganska sparsamt gjort, men nu sa mycket mera gör, med full öfvertygelse om rättmätigheten af de anspråk detta institut äger.
I ett Utsk., sådant som StatsUtsk., som jag bör föreställa mig vara sammansatt af sornmiteten af Svenska Representationens statskunskap, och som efter min öfvertygelse verkligen är det, har det förundrat mig, att icke (inna mera deltagande för Tabell-commissionen. R. o.
Ad. lärer otvifvelaktig! finna, att en god statistik är en nödvändig basis för all statskunskap, nemi. kunskapen om Statens tillstånd i alla dess delar.
Det är på Tabell-commissionens och Landtmäteri-cont:s arbeten, som all statistik bör byggas.
Det är uti K.
M:s nåd. propos. fullständigt uppgifvet, huru det för närvar, förhåller sig med Tabell-commissionens löner, hvilka blott stiga till det inskränkta beloppet af 1025 r:dr.
Då jag nu i trenne års lid deltagit uti denna commissions göromål, har jag varit vittne till de verkligen otroliga mödor och det ihärdiga arbete, som den rätte arbetaren i commissionen, nemi. secreleraren, nedlägger pä fullkomnandet af tabellverket ; af ett tabellverk, som är beundradt i hela Europa, der man öfverallt erkänner, att Svenska tabellverket nått en högre grad af noggrannhet, än något annat.
Lönen, som gifves, är alltför ringa, i jemförelse med dessa stora arbeten.
Jag vill icke nu besvära R. o. Ad. att närmare ingå idetaljerna häraf, utan anhåller att derom framdeles få till StatsUtsk. inlemna en promemoria, jemte hvad jag nu i korthet yttrat; hvaraf jag förmodar, att StatsUtsk, skall finna tillräcklig anledn. att icke minska något uti hvad K.
M. för denna inrättning i nåder föreslagit.
Uppå begäran af Frih. Raab, Adam Christian, blef Frih.
Sprengtporten reservation, i anledn. af denna punkt uppläst.
Raab yttrade derefter:
Då jag till alla delar instämmer uti den nyss upplästa reservationen, anhåller jag endast att få tillägga några ord.
Här är, såsom reservationen innehåller, icke fallet, hvad som i afseende på åtskilliga andra verk förut blifvit åberopadt, nemi. att det sannolikt kommer att undergå en reorganisation till följe af det fattade beslutet om en förändrad organisation af Statsrådet.
Det återstår således endast att undersöka dess behof.
I detta afseende förekommer först frågan om local.
StatsUtsk. har anvisat en local uti ett af Kronans hus.
Nu, ehuru StatsUtsk. anvisat local till Minister-hotell, till llyreau, till Riksarchivet m. m., har Utsk. likväl förklarat, att icke någon local vore tillgänglig för Ta - Den 5 Maj f. m. bell-commissionen.
Jag som bor uti landsorten, och ej har kännedom om dessa byggnader, erkänner, att vid sådana förhållanden det ser mörkt ut, att en local kan inrymmas åt detta verk; men om också en sådan framdeles, skulle kunna anvisas, så föreställer jag mig, att detta icke kan ske så snart, och vill också derföre yrka, att intilldess en sådan local kan erhållas, StatsUtsk. måtte anslå medel till hyrande af rum.
Uti den andra frågan, nemi. om löneanslagen, som synas utomordentligt knappa, då endast 1,124 rrdr äro i ett för allt anslagna för ett verk, som har anspråk på vår uppmärksamhet, och som så till alla delar uppfyllt sin bestämmelse, — ett skäl, som StatsUtsk. tagit till motiv för föreslåendet af anslag till åtskilliga andra verk, och hvars ofantliga arbete är så i ögonen fallande, — instämmer jag med Gr. Löwenhjelm uti hans yrkande, att det af K.
M. begärda anslag måtte oafkortadt beviljas.
Hr Gyllenhaal: Frih.
Raab har helt och hållet förekommit mig.
Då jag begärde ordet, var det endast min mening att anhålla om uppläsning af Frih.
Jag förenar mig till alla delar med denne reservant och vill nu icke vidare förlänga discussionen, utan ber blott att få fästa uppmärksamheten på obetydligheten af det begärda anslaget, som endast uppgår till 1124 r:dr 12 sk., då det är fråga om att upprätthålla ett tabellverk, som troligen är det fullkomligaste i verlden.
Med föranledande af Frih.
Sprengtportens reservation, anhåller jag om betänk:s återremitterande till StatsUtskottet.
Hr Lefre'n: Jag hade ämnat att vidlyftigare orda uti denna punkt, men inskränker mig till att förena mig med de herrar, som talat till förmån för denna vackra och nyttiga inrättning, denna utmärkt väl skötta inrättning, och som tvifvelsutan kommer att förfalla, örn man styfmoderligt behandlar densamma.
Jag anhåller, att StatsUtsk. ville tillstyrka bifall till det lilla, det högst inskränkta anslag, som begäres.
Det blir förmodligen tillfälle att korta af på andra ställen, så framt man icke äfven här vill neka hvad som nödvändigt fordras.
Jag får åberopa de talare, som redan yttrat sig; men det är en omständighet, hvarom jag ber att få tillägga några ord.
Med detta verk förhåller det sig så, att secreteraren ej allenast har alla de göromål, som tillhöra denna befattning i andra verk, nemi. att föra correspondancen, samt ansvara för exped:na och föredragningen, utan honom åligger äfven att vårda archivet.
Uti andra embetsverk är det särskilde personer, sorn hafva detta uppdrag.
Vid detta verk finnas dessutom blott 2 tjenstemän, nemi. en secreterare och en registrator; ingen canCellist, ingen notarie, intet skrifvarebiträde.
Då verkets göromål må - Dea 5 Maj f. m. ste förökas, och dess förhandlingar blifva allt vidlyftigare med tiden; så tyckes det också vara nödvändigt, att secreteraren någon gång blir befriad från de befattningar, som i alla andra verk äro uppdragna ät särskilda personer.
Det är mig bekant, att under secreterarens tjenstetid 240 tabeller af honom blifvit utarbetade, oberäknadt dem, som särskildt reqvirerats af enskildta verk eller författare, som sökt upplysningar i detta ämne.
Af dessa tabeller lära icke mindre än io5 blifvit tryckta.
Det måste fordras mycket arbete och draga mycken tid att åstadkomma den tillförlitlighet, hvarförutan dessa tabeller vore af ett ojemförligt ringare värde.
Det linnes vissa tjenstemän, som behandla sina befattningar med den skicklighet och det nit, ätt man säger, att sådant kan icke med penningar betalas.
Ville man deraf draga den slutsatsen, att man fördenskull icke heller borde betala dem några penningar, så vore man alltför orättvis.
Billigheten synes kräfva, att åt dylika tjenstemän åtminstone beviljas så mycket, som till andra med vanligt nit och vanlig skicklighet måste betalas, för alt förmå dem åtaga sig sådana befattningar.
Då man är så lycklig att få en man på ett ställe, der han bäst passar, borde man tvertom söka i möjligaste måtto lätta bans mödor och befordra fortgången af hans arbete.
Man kan vara säker, att andra, som komma efter, nog låta saken så småningom falla från sin högre ståndpunkt.
Då är det åtminstone godt att förut hafva uppdrifvit den så, att fallet blir märkbart, och att man åtminstone har en höjd att rikta sina blickar till, på hvilken man varit, och vid hvilken man borde försöka att hålla sig qvar.
Så synes mig förhållandet vara med tabellverket i närvar.
Ögonblick.
Derföre yrkar jag äfven, att StatsUtsk. måtte närmare och bättre besinna hvad det tillstyrker i detta hänseende.
I alla fall hoppas jag, alt R.
St. slutligen skola göra afseende både på behofvet af medlen och skickligheten, som förtjenar dem.
Då det är allmänt kändt, alt
Svenska tabellverket troligen är det fullkomligaste, som finnes, och då det ligger till grund för alla statistiska beräkningar här i landet; så kan jag icke annat än i högsta grad förena mig med de talare, hvilka tillstyrkt det lilla anslag, som är begärdt.
Jag får tillägga, att