Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Brödren bief tvungen att blifva sina Syskons gäldenär.
Anledningar till skuld-siittningar gåfvo, i äldre tider, utskrifningar till Krigstjenst, från hvilka man med penningar löste sig; i nyare tider, sådana dryga onera uppå fastighetsägare hvilka, enär de ej kunna af räntorne bestridas, i ägarens hand välla förminskning af Fastigheternas Capitalvärde, såsom förhållandet var med ExtraRoteringen i Skåne; likaledes, enär såsom i Skåne skedde, innom nog korrt tid, en allmän ägodelning, en allmän bolstädernas flyttande och den ouppodlade Jordens beredande till frugtbarhet, företogs.
Må man äfven göra ett billigt afseende på den anledning till skuldsättning för en jordbrukande Stånds-Person, som deri ligger, att han måste med underhåll och Accords Summor förse sina Söner under de lörsta åren, som de tillbringa i Statens tjenst.
Men må man framför allt icke förglömma, att alltsedan med Rjksgälssedlarne ett slags mynt kommit i omlopp, sorn kunde bibehålla sig' i det inre' af Landet, Jordbruket härstädes antagit en hel ny form.
Länge hade man declamerat emot bibehållandet af tjenstskyldighets-Systemet innom Jordbruks-Naringen; men hvad kunde till införandet, af ett Den 15 April. 5^5 bättre Systeme göras, så länge Landets contant?. rörelse.Capital och dess Credit-rörelse, tillsammans räknade utgjorde omkring 6 millioner blott, eiler 2 R:dr på hvarje person, och öess3 Capitaler reqvirerades af Näringar, som gåfvo högre vinst än Jordbruks-Handtefingen gaf.
Så snart det biet en möilighet upplöstes de större egendomarne, grundade på tjenstskyldighets-Systemet; men i och med detsamma som Hemmans - brukaren fick sin dagsverks skyldighet förvandlad i bestämd ränta af Spannmål eller penningar, och bans verkningskrets vidgades, bief ock hans behof af penningar större än det var förut.
Det bör ock ihågkommas, att alltsedan I801 års så kallade Realisation, hvilken såsom Realisation betraktad var högst ofullkomlig, emedan ända till 1307 förhållandet emellan den reela fonden och de utelöpande valuterne var sämre än det är nu, men sora likväl genom andra gyrisamma förhållanden och genom hemlighetens bevarande gjorde gagn, sorn hade reelt mynt varit i rörelse, en helt ny Class af Jordbrukande Stånds personer bildat sig.
Då under denna period Spannmåls-prisen höllö sig i ett rigtigt förhållande till andra värden och till utlagorne, kunde de inlåta sig i större odlings-företag.
Det är hufvudsakligast genom dessas bemödanden som Spanmnäls-produCtionen gjort så stora framsteg.
Det lärer beklagligen vara sant, att många af dem, sedan häniöide af tidens 55* Den 75 April. yrsel, så oförsigtigt begagnat de medel till ytterligare industriella företag och enskild förkofran, uppå hvilka deras ledare gäfvo dem anvisning, att de icke torde kunna frälsas.
Men skall man derföre underlåta att hjelpa hvad som möjeligen hjelpas kan, och då det Jordbruks-Systeme, hvilket sedan 1789 och i synnerhet sedan 1801 blifvit inlördt, om
Staten skall bibehailas vid de fördelar som det beredt, ovillkorligen fordrar, att den Class, som handlat efter detta Systeme, måtte skyddas mot penninge-rörelsens ebb och flod, hvarföre skulle man icke dertill vilja begagna den erfarenhet, sorn hela Norra Tyskland erbjuder.
Redan vid sista Riksdag nämnde jag om det Credit Casse Systeme, som i Preussiska Staterna blifvit infördt:
Pantbrefven, hvilka under kriget, 1 följd af det stora Silfverbehofvet, föllo, hade redan 181 f åter uppnått sitt fulla värde.
Till och med den lilla Harnburgiska Staten, ehuru medelpunkt för det Norra Europas rörelse med myntbara Metaller, har pröfvat nödigt att innom sig inrätta ett dylikt institut, för att skydda gäldbundne Fastighetsägare mot följdsrne af den ebb och flod i penningerörelsen, som vidsträckta han ielsspekuiationer åstadkomma och hvarigenom penningeräntan lätt frän 3 proCent uppstiger till 12 och 17.
De ändamål som med dessa CreditTAssocia - Den 75 April. 557 tioner vinnas, äro med få ord sagde: att åt Lån. gifvaren beredes den möjligaste säkerhet; ät Fastighets-ägaren den Credit, som omständigheterna kunna tillåta, och behofven kräfva; hvarjemte den stora förmon vinnes, att de Capitaler, som en gång finnas innom en viss krets derstädes förblifva i omlopp.
Derigenom att genom detta Systeme Fastighets ägarens anspråk på Credit begränsas, (i Schlesien fick hälften af fastigheternas värde; i Monarchiens Nordligaste Provincer, fingo fastigheterna, om jag icke bedrar mig, till två tredjedelar belänas,) förekommes bäst missbruket af Crediten och VingJerierna.
Alldrig( fanns i Sverige en tidpunkt mera lämplig för införandet af ett sådant CreditSysteme, än den närvarande, då villrådigheten om Sedelmyntets, om varornas, om fastigheternas Silfvervärde, gör att Borgenärer och Gäldenärer gerna skola motas på billighetens gräns.
Fastighets-ägaren skulle nemligen gerna ingå uti att låta sina Skulder bestämmas i Silfver värde, enda möjligheten att bereda åt honom Creditens förmåner.
Capitalisten, så vida det hoppet är honom betaget, att genom framdeles skeende operationer, hans Capital skulle kunna er. hålla det Silfvervärde i veikligheten, som det äger till namnet, skulle sannolikt gerna ingå uti att låta sitt Capital i namnvärde, bestämmas till Capital i Silfvervärde, derigenom förebygga ytterligare Capital.förlust, och vara säker uppå ett han åtminstone kommer i åt - 558 Dei 15 April, njutande af den ränta, som han är berättigad till.
Efter dessa framställningar, torde det vara mig tillåtit att säga , hvad det är som jag hufvudsakeligen har mot Betänkandet att anmärka.
Derföre 1:0 att den icke ger säkerhet tillfyllest.
Åt Banco-Styrelsen är anförtrott att genom fördelning i Läneväg , af de Capitaler, sorn gå på Banquens Credit, samt efter ännu okända Reglementariska föreskrifter, värda och leda Nationens industriella krafter; Att bibehålla Creditrörelsen vid den höjd den nu äger; Att genom användandet af en del af dessa Credit-Sedlar, till uppköp af Silfver förbereda den blifvande Realisationen.
Det fins gränsor för tron på människor, Mine Herrar] när det gäller Folkets val.
Har man glömt huru Rådskammaren år 1763 i sin sjelfklokhet och mot öfverenskommelse handlade, samt följderne af denna handling?
Jag tillstyrker derföre, om den förelagda planen antages, att Riksens Ständer i under, dånighet hos Konungen anhålla, det måtte Konungen tillsätta ett sitt Ombud , som utan F Den 15 April beslutande rätt äger förpligtelsen att till BancoStyrelsens Protocoll låta anteckna sin protest mot sådana Styrelsens åtgärder, sorn han anses stridande mot allmänt väl.
Regeringens organer stå under ansvarighetslag — och alltid kommer man sams om 90 §:n —- Riksens Ständers Ombad väljas af bekanta och vänner, och skulle möjligen af bekanta och vänner blifva dömde, enär de fela.
Ständer öfverlemnas att bestämma efter hvilket! grund Sedlarne skola mot Silfver utbytas.
Men nästa Lagtima Ständer skulle kunna vilja realisera efter 144 eller 72 Sirs Cours.
Under tiden kunna således inga Penningetransactioner göras; och orsaken till förlägenheten, hvilken , såsom Utskotten densamma ganska rigtigt uppgifvit, består i osäkerheten om Sedlens värde , skulle under hela Feni åren fortvara. 2:0
Jag tadlar den förelagde planen för det att i den samma rader samma, Näringarnes tillväxt inskränkande , åsigt af Banquens Medlare- och Förmyndare-magt, som alltifrån Carl den Xlhs död varit orsak till de sä tätt växlande skiften af Naringarnes flor och fall, och sorn hafvit till följd Folkets fattigdom och Statens yanmagt.
Efter denna plan skulle
Banquen fortfara att vara depositaire a'f Nationens reela Silfverfond, och ensam förvaltare af den Creditrörelsen som på Siifverfonden kan grundas.
Ofvanföre tror jag mig hafva visat, att innom en Nation, som sent uppträdt på idoghetens bana , och af detta skäl är Silfver-fattigt, den växande Productionen ovilkorligen fordrar växande Credirrörelse.
Men jag hoppas ock hafva nog tydeligen tillkannagifvit, att jag med Papper i allmänna rörelsen, icke förstår Representanter af Silfver, utan Representanter blott af räntebärande Fastigheters och säljbara Producters Silfvervärde.
Papperet inskränkt till denna function , kan Silfret fortfata att vara mätare af Papperets värde, och i den högre rörelsen, innom hvilken dylika Papper i synnerhet gå, gör Silfret function blott såsom Skiljemynt.
Under sådan åsigt af allmänna rörelsen, skulle det icke behöfvas många millioner hardt mynt, att åter få Silfver i omlopp, kanske icke mera än vi redan i Banquens hvalf äga.
I Preussiska Staternc funnos före 1807 års lerig 90 millioner R:dr papper i omlopp. 3:0
Ven 15 April, 56 x 3:0
Jag tadlar ändteligen denna plan derföre , att den, hvilande på en inskränkningsprincipe, är hinderlig för utvecklingen af Nationens industruella krafter, och lägger hindec i vägen för Staten att utveckla sin kraft som Stat.
Systemet, med ett ord , är.godt för dem som hunnit målet och nu i ro vilja njuta, men menligt för alla dem , hvilkas mål ännu är oupphunnit', och ibland hvilka Staten så-; isom Stat står främst.
Om de grundsatser, som jag under granskningen af Utskottens Betäckande varit pakallad att utveckla, skulle beiinnas vara de grundsatser, uppå hvilka denna Stats Finance-Sy. sterne bör byggas, så torde, med antagande af Realisations-grunden efter 96 sk.rs Cours, som förutsätter en skillnad emellan R:dr i namnvärde och R:dr i Silfvervärde, följande ope^ rationer böra göras: 1:0 Borde Ranquen låta sina Gäldenarers på Fastigheter hypothekerade Skuldebref omskrifvas efter ofvannämnde Reductionsgrund, hvaremot räntan betales i Silfver eller, i händelse man anser sådant ännu icke görligt, i Sedlar efter namnvärde, men med Agio.
Jag tror likväl att ränta i Silfver kunde ovillkorligen fordras.
Afbetalning på Capitaler torde likväl icke äskas förr än Banquen åter inträdt i sin function som Växel-Banque. 2:0
Af de förskotter Banquen såsom Credit.
V B, I AJd, 71, 72. Den /?
Institut ger, borde räntan för Lån pa exporta bla Effecter, efter reductionsgrunden, med Silfver erläggas.
Räntorna som inflyta för dess förskotter åt Nänngs-idkare i
Disconiväg torde böra efter namnvärdet beräknasy men ingen tänta beräknas under 6 proCent. 3:0 Statens Capitalskuld till Banquen,och räntan dtifore borde beräknas efter samma grund, som galler för Banquens liqvide med Fa» etighets-ägare. 4:0 Banquen Mefve då i stånd att till Innehafvare af Läne-Banco-Sedlar och andra Fordringsägare, hvilkas fordringar obestridligen bestå uti R:dr efter Silfvervärde, liqvidera räntan med hardt
Mynt eller åtminstone med Agio, om den liqvidera* med R:dr efter namnvärde. y:o Då Banquen icke småningom kan sätta Silfver i omlopp och dessförinnan ej Nationen kan vänjas att äter nyttja Silfvermätaren vid sina Fcnningetransactioner, borde Staten berättigas, att, mot Obligationer ställde på Siifverv irde, hvarå räntan och vissa proCent å Capitalet årligen i Silfver betalas, uppköpa Banco transport-Sedlar.
Med dessa Sedlar gör Staten afbetalningar uppå sin skuld till Barquen och bestrider »adana utgifter, som äro oundgangeliga , men ej genom Bevillning kunna uppbära*.
Med 120,000 R:drs Inkomst uti Silfver, sora dels genom Tullen' Den 75 April. 563 dels' ock genom Bevillning af de förmögnare kunde erhållas, likväl alltid med iagttagande af förhällandet emellan R:dr efter namnvärde och R:dr efter Silfvervärde, skulle omkiing 4 Millioner R:dr efter namnvärde flyttas från Banquens Debet.
Det är på detta sätt, som all ytterligare sammangyttring kan förekommas och den olyckan afböjas, 3tt Banquens förhållande till sina Creditorer och Debitorer blir en förvillande måttstock för alla transactioner Enskilta emellan. 6:0 Beträffande liqviderne emellan Privata, så lärer opinionen icke tillåta att Lagstiftande Magten blandar sig deri; ehuru sådant skett förr, i andra Länder och äfven här.
Det borde dock icke förglömmas, att sedan 1789 en R;dr Specie upphört att vara en R:dr i Silfver; att, i synnerhet sedan 1801 års Realisation, Banco-R:drs Silfvervärde varit helt och hållit ett opinions-spel; att om, under perioden före 1809, genom Sedel indragning en förlägenhet uppstått, lika med den, som under de senare åren genom flera sarr.manverkande orsaker blifvit född; så skulle man då redan så väl som nu kunna öfvertyga sig om omöjlighetten för Gäldenären, att med Silfver honorera de förbindelser, som han, narrad af Banquens under hemlighetsslöja gjorde Operationer, på Banco-Riksdaler utställt.
Den billiga medlareåtgärd torde likväl kunna medgifvas, att en termin af t. ex. y år bestämdes , efter hvil - Den 15 April, ken, alla ifrån år 1789 utställda förskrifning^* på Banco-Specie skulle gälla blott efter 96 sk:rs Cours.
Till den tiden borde, för att motväga Borgenärers anspråk och förhoppningar lika mängd af R:dr efter namnvärde finnas i alli manna Rörelsen, och kunde hvad som i Banquen, i| afbetalning på Statens Skuld samt på andra vägar inflyter, utgå till dotation af Provincial-Credit-Cassor, likväl alltid efter gjord omskrifning i Silfvervärde och mot'förbindel* se att erlägga ränta i Silfver.
Den vore då, hvad förhållanderne Privata emellan beträffar, i sjelfva verket redan gjord, och det återstod blott att Banquen åter begynte sin function som Växel-Banque. / På denna väg blefve den Skattdragande
Undersåten skyddad för den fruktan att genom en Myntförbärtring , hans utlagor till Staten skulle fördubblas, eller förvandlas från R:dr efter namnvärde till R:dr efter Silfvervärde:
Likaledes öppnades för Statens Tjenstemän den utsigt, att deras Löner skulle blifva dem beräknade efter rigtiga och billiga grunder.
Ett vilkor likväl återstår, som måste fyllas, innan man kan våga att öppna Banquens Hvalf och låta dess Silfver utgå i rörelsen; det är det af de Höglotlige Utskotten uppgif - Den 75 April, ne villkoret af enskild och allman hushållning.
De mäste förvetfvas och det är Styrelsen allena som kan hjelpa oss att ferverfva dem.
Men i ett Land, der, för att kunna föda sig med sina händers arbete, man nödgas söka 1lerås samtycke , hvilka med samina slags arbete föda sig; der man ej försälja sin Vara, åt den som anmäler sig vara i behof deraf, utan åt privilegierade köpare eller mellanhandlare; der Näringarne äro satte i vilkoriiga beroenden utaf hvarandra; der den enas verksamhet grundar sig på rättigheten, att hindra en annan uti sin verksamhet; der den Näringsidkaren, hvilken, vidgande kretsen för sin verksamhet, också naturligtvis måste låta sin apparenta eller så kallade synbara förmögenhet synas större, betalar Bevillning för den, hvilken, med sin så kallade osynbara förmögenhet, på ett för de kortsynte osynbart sätt, deltager i den vidgade Näringens vinst; fins der, frågar jag, hvad som kan muntra och mana till flit; eller om flit,' såsom produet af fordna gynsammare förhållanden, redan skulle hafva varit i daning, kan den bibehållas?
I ett Land, der idoghetskrafterne, innom *66
Den 75 April. de hufvudsakligaste Närings-grenarne, äro ställde under förmynderskap; der man t. ex. ej får blåsa större qvantum Tackjern eller smida större qvantum Stångjern, än Förmyndaren behagat tillåta; der man ej får lika successivt öka sin Production, som behållna vinsten på första Productionen erbjuder medlen dertill; der man till ex. ej får öka sitt jordområde i den mohn, som den enås förmåga och den andras behof dertill föranleda', utan i det förhållande blott som Förmyndarens Bokhålleriordning det medgifver; der således besparingame icke i den mohn som de göras, och på den en gång beträdda idoghetsbanan kunna göras frugtbaraj der man således, för att kunna till ytterligare förkofran använda sina besparingar, måste skuldsätta sig, eller också för att få ihop den summa, under hvilken ingen ny hemmansdel kan förverfvas, måste emedlertid nedlägga den i den Nationella Cassa-kistan, med vada att återlå den till hälften försämrad; fins der hvad sorn karn mana till sparsamhet?
Jag anser derföre för Riksens Ständers ovilkorliga pligt mot hemmavarande Medborgare och mot Efterkommande, att, dåde meddela Kongl. Majit sina beslut i afseende på allmänna Penninge-rörelsen och Mynt-värdets upprätthållande, dc ock i underdånighet hos Kongl. Maj-.t bönfalla, det Kongl. Maj:t täcktes ju förr dess hälldre undanrödja de hinder för idoghetskrafternas fria begagnande, som ligga uti kraftägande inskränkande Författningar, så vidt deras häfvande af Kongl. Majit beror; samt att Den 75 April.
Majit täcktes till nästa Riksdag låta utalbeta Förslag till häfvandet af sådana, vissa Corporationer och Stånd tilldelade Privilegier, sorn äro hinderlige för Näringsfriheten, men ej utan deras begifvande kunna återkallas.
Inför en Konung, hvilken sorn Gustaf Wasa öppnat en ny tid tor Svenska Folket, torde Rikets
Ständer äfven konna neHlägga den bön, det täcktes Kongl. Majit lata författa och sig föreläggas ful lat in liga Tafieauer öfver de Utlagor af sa mänga oli>s.a naturer och till så manga olika föremal, son Svenska Folket nu urgör; då Riksens Ständer kunna göra sig förvissade, att i Kongl. Majits eget hjerta finna den Svenska Folkets vän, som lisar hvad som lisas kan och lisas bör.
Dessa äro de anmärkningar emot Betänkandet, hvilkas motiverande dea inskränkta tiden medgifvit.
Jag har sett föremålet utur den synpunct allena, sorn visar framtidens eiler Statens fordringar vid uppgörandet af ett nytt Systeme för allmänna Penninge-rörelsen.
Att förlika deras anspråk, som begära ersättning för förflutna tiders lidanden, med deras, som behöfva hjelp mot den innevarande tidens betryck , är ej möjligt, med mindre icke det finnes försakelse nog hos båda parterne, att, för Fäderneslandets skull, gå halfva vägen hvar.
Grefve t/e la Gardie, Jacobi
Den grunPig•het i framställningen och den sanna åsigt af 5«3 Ben 15 April. ämnet, som utmärka Grefve von Schwerine Anförande, hafva förmått mig begära det Ridderskapet och Adeln täcktes anmoda Grefve von Schwerin att till trycket befordra berörde Anförande.
Herr Grefven och Landt Mar skalk en hemställ* de, om Ridderskapet och Adeln behagade förena sig med Grefve de la Gardie, att anmoda Grefve von Schwrin till trycket befordra sitt ifrågavarande Anförande. i Bifölls.
Herr von Wahrendorff,, Anders, anhöll äf* ven att Ridderskapet och Adeln behagade an-: moda Grefve Gyllenborg , Johan Henning , att af trycket utgifva sitt för en stund sedan upplasta' Memorial, hvilken anhållan, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
I Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, a^t Plenum komme klockan * till 5 i eftermiddag att fortsättas.
Herr Heykenskjöld, Ludvig, uppläste följande :
Det är vid sednare delen af Utskottens Betänkande , sorn angar median tili beredande af -.tadgr i Myntets Värde, sorn jag vördsamn. ei.gei aohalier ati fa gora några anmärkningai, Utskogen antaga etter CalcJen, att, unde? loppet ii i fetu ar, fr <in och med tili och Ben 15 April. med 1823 , omkring en half Million i Banco* Sedlar årligen kunna användas för det vigtiga ändamålet, att gifva stadga åt Banquens Sedlar och påskynda den tidpunct, då en stadig Myntreglering kan i verket sättas.
Med de begrepp jag kunnat- uppfatta om de tjenligaste medel att förhöja värdet af en utelöpande Stdelmassa, öfverensstämmer icke en sadan positiv åtgärd, då andra utvägar gifvas, hvilka säkrare leda till samma syftemål.
Efter min tanka kan en Sedelstock, hvilken såsom ett Rikets hufvudmynt blifvit satt i omlopp, icke utan våda för Naringarne realiseras genom indragning , om ock den indragne Summan skulle användas till anskaffande af hvad man kallar reel valuta.
Med rätta säges att Banquens Sedlar nu representera Landets gäld; och att samma gäld bör med* tiden betalas.
Vill man föreskrifva, att denna betalning ovillkorligt skall ske genom en viss d^l af Sedelstockens årliga användande till Silfver-inköp, så har man ock med detsamma 1 förväg afgjordt
Landets förmåga att afbörda sin gäld.
Detta åter står icke 1 någon Statsmans, icke ens i mänsklig förmå, a att bestämma, men derigenom att man vill se längre in i framtiden än ett mänskligt öga formar, derigenom att man grundat jina åtgärder och calculer på Nationens tillta - 57® Den /5 April. gande krafter och välstånd, förfelar man merendels sitt ändamål, och Försynen straffar på sådant sätt människans djerfhet att intränga pä Dess område.
Endast i den mohn välmågan tilltager, erhåller Mationen förmåga att betala de skulder, den åsamkat sig, och derföre böra aila medel, som kunna bidraga att sätta Arbets-kraften i rörelse, dertill användas.
Banquens Sedlar utgöia nu på samma gång Nationens gäld och det medel, som underhåller arbets-kraften ; ju mera således detta medel göres verksamt och tjenande till Industriens up-pmuntran, ju mer erhåller Nationen tillgångar och förmåga att betala sin gäld.
Det årliga öfverskott af Productionen, som härigenom bör uppkomma, kan anses sorn en årlig afbetalning af Capitalskulden, hvaraf följer att i den mohn detta öfverskott växer, i den mohn realiseras äfven Banco-Sedlarne, genom ett stigande värde, jemförelsevis till varor.
Detta sätt att småningom realisera en bestämd Sedelstock, som utgör ett Lands gångbara Mynt, anser jag vara det enda naturliga och verksrällbara.
Alla andra methoder man försökt, hafva varit vågspel , och derföre i mer eller mindre grad misslyckats.
Då jag efter dessa grundsatser bedömt Utskottens Förslag, att använda årligen 4 Million af inflytande Banco-Sedlar till anskaffande af Silfver för att i Banquen förvaras, har Den 15 April. jag icke kunnat gilla det«ammi.
Jag håller före, att det är hvarje arbetande medlem af Samhället, som i sin mohn bör realisera Banco-Sedlen, att de activa åtgärderne till Realisationen säkrast öfverlemnas till Nationen sjelf — och att Banquen bör förhålla sig passivt.
Banquens operationer böra endast åsyfta, att de Sedlar, som inkomma, åter utgå i productiv väg och öppna för Medborgarne nya källor till välmåga.
I följd häraf torde den summa, som för Banquen ärligen genom indragning bilf v er att disponera, bör* utgå till understöd för sådana nyttiga företag, hvilka i ett fattigt Land icke utan publikt understöd kunna verkställas.
Om en del af Banquens blifvande öfverskott å sina Intrader, användas till Strömrensning och Communicationers öppnande i Vesterbotten och de Norra Provineerne, skulle troligen nya Jern-Bergslager der uppkomma, i stället för de nu på flere ställen i Riket aftynande.
Medel dertill saknas; ty att vilja anskaffa dem genom förhöjning af den hittills utgående allmänna Bevillningen, medförer oundvikeligen armod och Näringarnes vanmagt.
Den enda återstående utväg till detta angelägna ändamåls vinnande torde då blifva , att dertill begagna de Sedlar, som af Banquen komma att indragas, hvilka på sådant satt 573 Den 15 April. använde fylla Statsbehofven, ocb sprida sig åter i den allmänna Rörelsen.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf, anförde skriftligen:
Då jag nu går att yttra mig i anledning af förenade Stats- och Banco-Utskottens omsider afgifna Betänkande, angående alllmänna benninge rörelsen och Myntvärdets upprätthållande j torde det tillåtas mig att först få besvara några deri förekommande Anmärkningar, som tyckas vara rigtade mot mig.
— Härtill anser iag mig så mycket mera föranlåten, som jag blott på detta sätt ser mig kunna rättfärdiga Utskottens smickrande omdöme, att jag J’med mycken sanning och klarhet i uppställningen utvecklat orsakerna till närvarande Penningestäilning.
” — Jag torde derföre få börja med att försvara den satts: ‘Ditt det skulle vara olyckligt för Sverige, örn Banquen nu kunde med Silfver, till fullo inlösa sina utelöpande Sedlar.” Härvid torde jag på förhand få förklara, att jag så mycket mindre kan erkänna den tydning, som Utskotten behagat gifva åt min mening, oagtadt densamma utgör ett villkor för deras bifall, sorn hela denna tydning är mycket för konstig, för att af mig ens kunna begripas.
Jag måste derföre, med äfventyr att af förenade Utskotten blifva ansedd för kättare i Finance-läran, öppet erkänna, att min mening var, och ännu är helt enkelt den , som jag uttryckt förmodeligen ej otydligt, nemligen:
Att det skulle vara en olycka för Sverige, om dess
Ben 75 April. 573 Banco-S<ellar ater fngo fullt Silfvervärde; eller med Utskottens ord: ’’Om Riket ägde lika många Millioner i hardt Silfver , sorn Pappers-mynt efter namnvärde; om hvar och en som nu äger ett Sedel Capital , i dess ställe ägde lika manga Specie-Riksdaler i Silfver.”
Beviset för mitt påstående torde jag, något omständligare än jag förut trott mig behöfva , r.u få aran utveckla.