Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande i öfrigt samma kassors och fonders förvaltning, har Utskottet, efter derom tagen kännedom, och sedan några af Utskottet gjorda mindre väsendtliga erinringar vid Protokollen föranledt rättelser, funnit skäl till det förklarande, att Direktionen omsorgsfullt iakttagit de i dess instruktion samt särskildt gällande reglementen, donationsbref och testaments-förordnanden meddeldta föreskrifter.
Uti förevarande g anmäler
Direktionen vidare, att genom inbördes testamente af den 30 Januari 1858, numera aflidne Hofmarskalken och Kommendören Johan Fredrik Aminoff och hans efterlefvande hustru Fru Anna Charlotta Aminoff, född Aminoff, förordnat, att, sedan endera af dem med döden afgått, en summa af 10,000 Rdr Ernt skall ur deras gemensamma bo till Eiddarhus-kassan utbetalas, deraf likväl 5 procent ränta årligen kommer att oafkortad tillfalla _ den efterlefvande makan i dess lifstid, men att efter bådas död räntan å nämnde donation, hvilken gifves namn af Hofmarskalken J.
F Aminoffs och dess Fru A. C. Aminoffs donationsfond, skall, sedan först till Eiddarhus-kassan årligen afgått 50 Edr Ernt, fördelas i tre lika stora pensioner, att årligen tilldelas tre behöfvande flickor af adlig börd, och bland dem åtminstone en af testatorernes familjnamn, så vida någon i öfrigt dertill qvalificerad sökande sig anmäler.
Dessa donationsmedel hafva likväl, i anseende till boets ännu icke afslutade utredning, hitintills icke kommit RiddarhusDirektionen tillhanda.
Slutligen gifver
Direktionen vid handen, att aflidne Enkefriherrinna!] Wilhelmina Wrangel von Brehmer, född Beckfriis, i lifstiden genom testamente den 10 Februari 1858 förordnat, att af hennes qvarlåtenskap en summa stor 10,666 Edr 32 sk.
Egs skall afsätlas oell under namn af llecltfriisiska donationen till förvaltning af Eiddarbuset emottagas, för utdelning af räntan till testamentsgifverskans slägtinge, Fröken Eva Maria Sofia Eleonora Gustafva Horn i hennes lifstid, men efter hennes död till två fattiga Enkor efter Svenska adelsmän, hvilka Enkor Eiddarhus-Direktionen egde utnämna, att hvardera i sin lifstid åtnjuta halfva räntan.
Efter att hafva anbefallt bevakning af detta testamente, har Direktionen ännu ieke erhållit någon säker underrättelse, huruvida inbetalning af de sålunda testamenterade medlen kan vara att påräkna.
Utskottet har ansett dessa anmälanden för närvarande icke föranleda till någon Eidd. o. Adelns åtgärd.
V Riddarhus-Utsk ot tets Utlåtande N:o 7. 5 § 2.
Jemte anmälan, att den s. k.
Kapitations-afgiften, som, till bestridande af kostnaderna för reparationen å Eiddarhuset för åren 1855, 1856 och 1857 varit erlagd endast med En Edr Bko årligen af hvarje mantalsskrifven adlig mansperson som för lön eller förmögenhet betalat bevillning, för nämnde tre år enligt kassaräkningarne influtit med tillsammans 10,996 Edr 71 öre Ernt, har Direktionen tillika uppgifvit, att den genom samma afgift bildade reparations-fondens fordringar och tillgångar, hvilka vid 185 5 års slut utgjorde 52.072
Rdr 88 öre Ernt, vid 1858 års slut, efter afdrag af fondens skulder, uppgingo till endast 2,236
Edr 44 öre, hvilken förminskning härrört dels af den, enligt Eidd. o. Adelns beslut vid sista Eiksdag, af reparationsfonden bekostade ersättningen, uppgående till 3,859 Edr 75 öre, till Wadstena Jungfrustifts-kassan för genom stöld förlorade medel, och dels af de sednaste årens högst betydliga reparations-kostnader.
Härtill komme, att de utgifter, som under loppet af innevarande år måst påföras denna fond, uppgått till så stort belopp, att, jemte det fondens behållning vore inskränkt till ett kapital-belopp af 900 Edr Ernt, fondens skuldsättning vid Eiksdags-berättelsens afgifvande uppginge till 54,600 Edr, samt att återstående utgifterna för pågående reparationer eller andra arbeten, om hvilkas utförande beslut redan blifvit fattadt, kunde beräknas till omkring 62,000 Rdr allt Rmt.
Sedan likväl Höglofl. Eidd. o. Adeln vid sednaste Eiksdag, då redan kunde förutses, att ifrågavarande fonds tillgångar ej kunde blifva tillräckliga för bekostandet af de förestående reparationerna, beslutit, att från och med 1858 och tills vidare öka den årliga Kapitations-afgiften från 1 Rdr
Bko till 5 Edr Ernt, om hvilken förhöjda afgifts uppbärande ock, i anledning af Ridd. o. Adelns underdåniga anhållan, Nådig Kungörelse blifvit af K. Maj:t under den 5 Februari 1858 utfärdad, hyste Riddarhus-Direktionen den förhoppning, att, om vid detta stadgande finge förblifva, samt Eidd o. Adeln, som vid sednaste Eiksdag beslöt, att hvad utöfver reparations-fondens tillgångar intill nästa Eiksdag funnes för reparationen af grundmurarne under Eiddarhus-byggnaden behöfligt, finge af Riddarhus-kassan eller någon annan under
Direktionens förvaltning stående fond, förskjutas till reparations-fonden, att tills vidare särskildt bokföras, intilldess framdeles beslut kunde fattas om anslående af medel till ersättning för förskotten, behagade medgifva, att dylika låne-transaktioner äfven vid framdeles förefallande behof finge uppgöras, Reparations-fondens skulder, jemte de framtida reparations-kostnaderna, skola småningom kunna med de inflytande förhöjda kapitations-afgifterna betäckas.
Riddarhus Utskottet, som vid granskning af Kapitations-fondens räkenskaper och förvaltning för åren 1855, 1856 o. 1857, icke funnit något att anmärka, har, jemte anmälan, att Reparations-fondens skuld för närvarande utgör omkring 68,000 Rdr Ernt med en tillgång af endast 900 Rdr, samt att den förhöjda Kapitations-afgiften för år 1858 ingått med 12,110 Rdr, vid betraktande tillika al 6 R i dd arh u s-Ut s k o 11 e t s Utlåtande N:o 7. förestående ytterligare utgifter för reparation af Riddarhus-byggnaden m. m.. ansett sig böra vördsamt tillstyrka, dels att kapitations-afgiften må fortfarande utgå med 5 Rdr
Rmt för hvarje adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning: dels att hvad utöfver inflytande kapitations-medel intill nästa Riksdag må kunna erfordras för reparation af grundmurarne under Riddarhus-bvggnaden, samt andra reparationer å Riddarhuset, hvaribland det af Ridd. o. Adeln redan beslutade införande af gaslysning i de lokaler inom Riddarhuset, der sådant ännu icke egt rum, må af Riddarhus-kassan eller någon annan under
Direktionens förvaltning stående fond förskjutas tili reparationsfonden: att tills vidare särskildt bokföras, intill dess framdeles beslut kan fattas om anslående af medel till ersättning för förskotten. § 3.
I öfverensstämmelse med hvad som, i ändamål att befrämja kompletteringen af stamtaflorna öfver de å Riddarhuset introducerade ätter vid flera föregående Riksdagar varit iakttaget, har Utskottet, lika med Direktionen, ansett sig böra hemställa det må Ridd. o. Adeln besluta en uppmaning till Ståndets medlemmar att i Riddarhus-kansliet taga noggrann kännedom om beskaffenheten af sina ätters stamtaflor samt derefter meddela alla de för dessas komplettering nödiga upplysningar; hvilket beslut, för att blifva desto mera kändt af Adelns vid Riksdagen närvarande ledamöter, torde få i Riddarhus-salen anslås. § 5.
Direktionen har här meddelat, dels att efter sednaste
Riksdagsberättelses afgifvande introduktion &
Riddarhuset blifvit beviljad för N:o 400.
Friherre Bergenstråhle, samt för N:o 2,324.
Hr Ericson, N:o 2,325.
Hr Fåhraeus, N:o 2,326.
Hr Wtern, N:o 2,327.
Hr Huss, N:o 2,328.
Hr von Hall, N:o 2,329.
Hr Thulstrup, N:o 2,340.
Hr af Kleen, samt N:o 2,331.
Hr Ros; dels, att under samma tid en greflig och åtta adliga ätter utslocknat, samt i öfrigt från de lefvande ätternas antal blifvit afförda fyra Friherrliga och nitton adliga ätter, å hvilkas stamtaflor icke någon, enligt genealogien, lefvande manlig person finnes upptagen såsom född under de 100 sistförflutna åren.
Hela antalet af lefvande ätter, som i förra Riksdags-berättelsen beräknades till 1,034, kan således på grund af förenämnde förändringar nu antagas utgöra:
Ri ddar hus-U tsk o 11 e t s Utlåtande N:o 7, 73 Grefvar, 178 Friherrar och 7 60 Riddare och Adelsmän.
I sammanhang härmed och då ett icke obetydligt antal ätter äro upptagna såsom lefvande, ehuru de sannolikt längesedan utslocknat, har Direktionen, för att komma rätta förhållandet något närmare, ansett sig böra hemställa, om icke hädanefter alla de ätter, å hvilkas stamtaflor icke såsom lefvande upptages någon yngre än för 90 år sedan född mansperson, om hvilken underrättelse att han ännu lefver erhållits, må få afskrifvas såsom utslocknade.
Och då, enligt hvad
Direktionen jemväl erinrat, stöd för ett sådant stadgande, hvarigenom ytterligare omkring 45 ätter lära komma att afskrifvas, kan hemtas dels af det kända förhållandet, att 90 år är den högsta ålder, hvartill menniskan med ytterst sällsynta undantag hinner, dels deraf, att detsamma öfverensstämmer med K. Maj:t den 27 November 1854 utfärdade förordning om huru förhållas bör med egendom, som tillhört person, som längre tid varit borta, utan att låta höra af sig och deri stadgas, att domaren må förklara honom såsom död, derest hans ålder, om han vore vid lif, skulle öfverstiga 90 år, har Utskottet ansett sig höra å Riddarhus-Direktionens ofvanberörde hemställan tillstyrka bifall. § 5.
Af denna g inhemtas, att inora Ridd. o. Adelns Hrr Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret den förändring inträffat, att sedan Grefve Gustaf Lagerbjelke och Ofverste-Löjtnanten Didrik Gillis Bildt, i följd af deras utnämning till Landshöfdingar, ur Banko-Styrelsen afgått, i deras ställe inträdt Uste och 2:dre Suppleanterne, Ofverste-Löjtnanten Otto Nordensvan samt Kommendör-Kaptenen Carl Berthild Lilliehöök, hvarförutan Landshöfdingen Grefve Gustaf Fredrik Liljencrantz, som af Ridd. o. Adeln blifvit utsedd till 3:dje Suppleant för Fullmäktige i Banken, afsagt sig detta uppdrag.
Bland de till deltagande uti 1858 och 1859 årens revisioner af Stats-, Banko- och Riksgälds-verkens styrelse och förvaltning af Ridd. o. Adeln valde ledamöter hafva flera ledigheter uppstått och blifvit åter besatte på det sätt, att, efter Kaptenen vid K. Maj:ts Flotta Axel Adlersparre, samt Öfversten och Riddaren Erik Gustaf Lilliehöök, som afsagt sig förtroendet att deltaga i 1858 års revision, Kapten-Löjtnanten Carl Johan Alfred Skogman, samt Majoren och Riddaren Erik Fredrik Wrangel blifvit af Riddarhus-Direktionen till Revisorer utsedde, samt, sedan Hof-Stallmästaren Grefve Claés Gustaf Fritz Piper, Öfverste-Kammarherren Friherre Carl Jedvard Bonde, Ryttmästaren och Kommendören Rudolf Tornerhjelm, Kaptenen Carl Axel Mannerskantz samt Premier-Löjtnanten Henrik Wilhelm Vult von Steijern anmält sig vara hindrade att deltaga uti 1859 års revision, Direktionen till Revisorer i deras ställe utaett Possessionaterne Friherre Fredrik Alexander Funck, v. 8 Blddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7. Häradshöfdingen Carl Adolf Bogeman och Majoren Mauritz Constantin Wolffelt samt f. d. Öfversten och Kommendören Georg Gustaf Henrik Stjerngranat och f. d. Kaptenen Gustaf Alexander Nordenanckar.
I samma § meddelar
Direktionen vidare uppgift på de särskilda val, som jemlikt 7 § af Direktionens instruktion egt rum till Revisorer och Suppleanter å Ridd. o. Adelns vägnar vid revisionerna, ej mindre öfver Banko-Diskontens förvaltning åren 1858 och 1859, än vid Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby för 1857, 1858 och 1859 § 6.
Direktionen anmäler här, att inom
Direktionens egna ledamöter endast den förändring egt rum, att sedan Kammarherren Oscar Magnus Björnstjerna, som den 25 Oktober 1858, i anledning af erhållen nådig kommendering för tjenstgöring på utrikes ort, afsagt sig sin Direktörs-befattning, Uste Suppleanten, Kammarherren, numera Öfver-Kammarherren ro. m. Grefve Adam Casimir Ludvig Lewenhaupt i Direktionen inträdt.
Inom Riddarhusets ordinarie tjenstemanuapersonal har den förändring inträffat, att efter Riddarhus-Fiskalen, Kammarherren Abraham Alexander Réenstjerna, som atled den 16 April 1858, Hof-Rätts vice Notarien, Juris Utriusque Kandidaten Carl Otto Brakel blifvit af Direktionen utnämnd till Riddarhus-Fiskal. § 7. I afseende på förändringarne inom Wadstena adliga Jungfrustift, har Direktionen förmält., att, efter det sista Riksdags-berättelsen afgafs, 14 döttrar af adelsmän blifvit i stiftet inskrifna, hvaremot 53 genom giftermål eller dödsfall derutur utgått.
Antalet af de i matrikeln såsom lefvande upptagna Stifts-Jungfrur, hvilket före sista Riksdags början utgjorde 503, hvaraf 222 åtnjöto pension, har således blifvit minskadt till 464; men antalet af de utgående Stifts-pensionerna har kunnat förhöjas till 230. § 8.
Denna § redogör för utdelning sedan sista Riksdag dels å adliga Kadett-skole-fonden af derå anvisade 4 högre akademiska stipendier, å 360 Rdr
Rmt årligen, 8 lägre å 240 Rdr Rmt, 2:ne så kallade Närings-Stipendier, likaledes å 240 Rdr Rmt hvardera, samt 3:ne Frikadett-platser vid Kongl.
Krigs-Akademien, dels å Bergenstjernska testaments-fonden, 4 akademiska stipendier å 225 Rdr Rmt hvardera, samt en Frikadett- plats vid Kongl. Krigs-Akademien pels 3:ne stipendier å Berghmanska fonden, hvilka bestämmas efter markegångspris och för 1858 uppgingo till 345 Rdr
Rmt hvardera samt 4 stipendier å Qveckfeldtska fonden, hvarjemte af Löfvenskjöldska fonden ett utrikes rese-stipendium, uppgående till ett belopp af 2,500 Rdr Rmt årligen, under ett år åtnjutits af Filosofie Magistern Ludvig Löfvenskjöld, äfvensom under halftannat år af Kaptenen Friherre Bror Abraham Leijonhufvud, i afseende på hvilken Rid d arh u s-Utsk o 11 e t s Utlåtande N:o 7.
Direktionen, vid Riksdags berättelsens afgifvande, ännu icke varit i tillfälle att afgöra, huruvida han fortfarande komme att innehafva detta stipendium: hvarförutan de å nämnde fond anslagna 2:ne stipendier å 1,200 Rdr Rmt årligen hvardera, för vid någon Svensk läroanstalt studerande ynglingar blifvit tilldelade Adolph Gabriel och Nils August Coijet, af hvilka de för närvarande innehafvas. § 9.
I afseende på Riddarhusets lånerörelse har Direktionen omförmält, att någon förlust derå icke, i följd af låntagares obestånd, träffat Riddarhus fonden, samt att enligt bokslutet öfver Riddarhusets samtliga kassor och fonder för 1858, räntebärande beloppet af de under
Direktionens förvaltning ställda medel utgjorde en summa af 1,185,324 Rdr 36 öre Rmt.
Deraf voro utlånte: 1 :o) emot inteckningar i fast egendom .... 635,709: 17. hvaraf 42,000 Rdr löpande med 6%, 591,402 Rdr 57 öre med 5^, samt 2,307 Rdr 50 öre med 4V3^ ränta.
2:o) emot låntagares personliga skuldsedlar, försedda med borgen och löpande med 6% ränta . . 387,315: 19. 3:o) emot räntebärande obligationer 162,300: — deraf 19,000 Rdr löpande med &% och 143,300 Rdr med 0/^% ränta.
Direktionen i sammanhang härmed anmält, att den i Itiddarhus-Utskottets Utlåtande öfver Riddarhus-Direktionens berättelse vid förra Riksdagen omförmälde Stifts-kassans ännu obetalda fordran, på grund af ett utaf f. d.
Öfversten Grefve von Schwerin, mot inteckning i åtskilliga fastigheter, utfärdadt skuldebref numera blifvit till fullo godtgjord.
Sedan Utskottet inhemtat: ej mindre, att de af Direktionen innehafvande räntebärande obligationer till belopp af 162,300 Rdr utgjordes af:
Jernkontorets insättnings-bevis ä (>% 19,000: — Skånska Hypotheks-Föreningens obligationer å 'å% 3,000: — d:o d:o d:0 å 4‘/2% 108,000: — samt Mälare-Provinsernas Hypotheks-Förenings d:o h 4Vj% ' 32,300: — än att af dessa obligationer 35,300 lldr
Rmt, löpande med i^/%% ränta, genom Friherre Löfvenskjölds och Presidenten Äng. v. Hartmansdorffs testamenten tillfallit Riddarhuset; samt att de med endast sistnämnde ränta löpande Skånska Hypotheks-Föreningens obligationer, till sammanlagdt belopp af 105,000 Rdr, hvilka icke förr än den 1 Mars 1862 kunna till betalning uppsägas, blifvit redan före sista Riksdag i Maj 1856 inköpta, då stor svårighet ännu förefanns, att emot antaglig säkerhet göra större kapitaler fruktbärande, har Utskottet, med anmälan derjemte, att
Direktionen icke vid något tillfälle begagnat den af Ridd. o. Adeln vid förra Riksdagen Direktionen medgifna tillåtelse, att på depositions-räkning hos Stockholms Enskilda Bank insätta eljest icke fruktbärande medel, skolat tillkännagifva, 10 Riddarhus-Utikottets Utlåtande N:o 7. att vid inventering af de fonderna tillhörande lane- och säkerhetshandlingar, Utskottet funnit dessa i fullständigt och behörigt skick. § 10.
Uti denna g redogör
Direktionen för det sätt, hvarpå Höglofl.
Ridd. o. Adelns vid sistl.
Riksdag åt
Direktionen derom lemnade uppdrag blifvit fullgjordt, ej mindre i afseende å omläggning af grunden under Riddarhus-byggnaden, än Riddar!)us-salens samt de s. k.
Sekreta Utskotts-rummens förändrade inredning, jemte de sednares möblering, inrättande af en varmlednings-apparat för Riddarhus-salen. inledande af gasrör och anbringande af gaslysning i Riddarhusets förstugor och trappor, Sekreta Utskotts-rummen i nedra våningen samt hela öfra våningen, äfvensom i öfriga lokaler inora Riddarhuset der sådant kunde anses lämpligt; anmälande
Direktionen härvid, att grundmurarnes omläggning å nordöstra sidan ännu icke medhunnits, och gaslysning i följd häraf hittills icke kunnat utan allt för stort äfventyr för arbetets varaktighet anbringas i de på nämnde sida belägna lokaler, utan blifvit inrättade endast i Riddarhus-salen och Sekreta Utskottsrummen samt trapporna och förstugorna.
Vid inredningen af Riddarhus salen hade det likväl visat sig behöfligt, att derjemte anställa en allmän reparation af det hvälfda taket; och som dervid förmärkts, att, i följd af tidens åverkan, från detta af gips på rör bestående tak en icke obetydlig massa gipsgrus nedfallit på plafondtaflan, hvilket redan föranledt, att taflan sänkt sig i en bugt af 1 aln från sjelfva plafondytan och framdeles lätteligen ytterligare kunnat skada och måhända totalt förderfva detta utmärkta konstverk af Ehrenstrahls pensel, hade Direktionen funnit sig föranlåten att låta taket undergå reparation samt under tiden nedtaga plafondtaflan, hvilken sedermera, efter undergången reparation, blifvit åter uppsatt.
Alla dessa arbeten hade naturligtvis medfört högst betydliga kostnader, hvilka, så vidt de voro kända vid Riksdags-berättelsens afgifvande, uppgått för grundmurarnes omläggning till 76,002 Rdr 97 öre, för gaslysningen 2,000
Rdr, för inredning i Riddarhussalen jemte takets reparation samt inredning och möblering af Sekreta Utskotts-rummen 21,669
Rdr 96 öre, för plafondtaflans nedoch upphissande jemte restauration 2,221 Rdr 56 öre, samt för varmledningen 18,403 Rdr 19 öre.
I fråga om den del af nyssberörde kostnader, som erfordrats för gaslysningen, hade Ridd. o. Adeln redan, genom bifall till Riddarhus-Utskottets vid förra Riksdagen afgifna utlåtande N:e 21, godkänt, att Direktionen vid den nu ingångna Riksdagen skulle göra framställning om ersättning från Statsverket af utgifterna i den mån ändamålet kunde anses åvägabragt för Ridd. o. Adelns behof under Riksdag, i likhet med hvad som egt rum i afseende på kostnaden för anbringande af gaslysning i de 3:ne öfriga Riks-Ståndens Kansli- och Sessions-rum; och då jemväl inredning och möblering i sistnämnde rum blifvit bekostade genom statsmedel, ansåg
Direktionen åtminstone största Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7. 11 delen af kostnaderna för ej allenast varmledningen, utan ock inredning och reparation samt möblering i Riddarhus-salen och Sekreta Utskotts-rummen, kunna och böra anses vara af beskaffenhet, att böra ersättas af statsmedel; i följd hvaraf det vore Direktionens afsigt, att, så snart kostnads-räkningarne kunna bringas i fullständigt skick, öfverlemna deri del deraf, som efter Direktionens åsigt obestridligen är att hänföra till Riksdags-kostnader, till Hr Landtmarskalken, på det han måtte derför reqvirera ersättning af statsmedel.
Med tillkännagifvande, att Riddarhus-Direktionen uti ett den 12 dennes afgifvet, till Höglofl.
Ridd. o. Adeln stklldt, Memorial, dels meddelat närmare och mera specifika uppgifter å kostnaderna för ofvan om förmälda reparationer, dels afgifvit förslag angående ersättning från statsmedel för en del af nämnde kostnader, förbehåller sig Utskottet att uti särskildt Memorial härom få afgifva sitt utlåtande, men anser sig för närvarande böra vitsorda, att enligt Hvad Höglofl.
Ridd. o. Adeln sjelf va nogsamt varit i tillfälle iakttaga, beträffande reparationerna inom Riddarhuset, det i dessa hänseenden
Direktionen anförtrodda uppdrag blifvit fullgjordt med det mest berömvärda nit och den lyckligaste framgång; hvarföre och då Utskottet tillika af protokollen inhemtat, ej mindre med hvilken noggrannhet
Direktionen pröfvat de ingifna ritningarne och kostnadsförslagen för arbetenas verkställighet, samt med oaflåtlig uppmärksamhet och omsorg följt dessa, utan äfven att Direktions-ledamo ten, Hr Kammarherren Friherre Bennet särskildt öfvervakat samma arbeten i allo deras detaljer, har Utskottet ansett för både en pligt och ett nöje tillstyrka, att Höglofl. Ridd. o. Adeln täcktes härför förklara
Di rektionen och i främsta rummet Hr Friherre Bennet sin tillfredsställelse och erkänsla.
Vidkommande omläggningen af grundmurarne under Riddarhusbyggnaden samt de yttre reparationerna i öfrigt, så enär desamma ännu icke äro fullbordade, har Utskottet ej ansett sig vara i tillfälle, att för närvarande derom meddela något utlåtande.
I fortsättningen af 10 § har, i anseende till Riddarhus-salens förändrade inredning, Riddarhus-Direktionen gjort hemställan angående åtskilliga ändringar i den af Ridd. o. Adeln förut antagna stadga till ordnings vinnande vid Ståndets sammankomster, hvilket ärende redan, i Memorial N:o 2, blifvit af Utskottet handlagdt och föranledt antagandet af en förnyad Ordnings-Stadga, hvilken sedermera blifvit tryckt och i Riddarhus-salen uppsatt. 8 11- Beträffande Ridd. o. Adelns vid sednaste Riksdag fattade beslut att åt
Direktionen öfverlemna att tillse, huruvida, med bibehållande af nödig dager för Landtmarskalken och Riddarhus-Sekreteraren, det bakom Landtmarskalks-stolen befintliga fönster kunde undvaras eller i dess ställe en niche anbringas; i sammanhang hvarmed
Direktionen borde afgifva förslag, ej mindre å kostnaden för modellering och gjutning af en bröstbild af Konung Gustaf fl Adolph, än, derest beslut om förfärdigande af en sådan skulle af Ståndet 12 Ki ddarh u«-Utsk o tt e ts Utlåtande N:o 7. fattas, huruvida icke denna lämpligast borde intaga platsen i Riddarhus-salen under Vasa-vapnet, oell för sådan händelse föreslå den plats inom Riddarhuset, dit bröstbilden af framlidne Landtmarskalken Friherre Pehr Ribbing må kunna förflyttas, liar Direktionen meddelat, att Direktionen funnit, att genom ofvanberörde fönsters igenmurande dagern vid Landtmarskalksbordet skulle blifva alltför mycket förminskad, och. jemte öfverlemnande af ett utaf Professorn C. G.
Qvarnström upprättadt kostnads-lörslag A 3,000 Rdr
Bko för modellering och gjutning i bronz jemte ciselering af en byst i öfvernaturlig storlek, föreställande förenämnde Konung, hemställt, att i den händelse Ridd o. Adeln behagar besluta, att en sådan byst skall förfärdigas, densamma må under Vasa-vapnet i Riddarhus-salen uppställas, och att deremot bröstbilden af Landtmarskalken Ribbing måtte, likasom Landtmarskalks-porträtterna, få blifva en prydnad för Ridd. o. Adelns samtalsrum.
I anledning häraf och då, efter hvad Utskottet jemväl inser, det icke låter sig verkställas att, utan borttagande af nödig dager vid Landtmarskalksbordet, igenmura det bakom Landtmarskalksstolen befintliga fönster, samt i dess ställe anbringa en niselle, för att der uppställa Konung Gustaf II Adolfs bröstbild, samt i öfrigt RiddarhusKassans tillgångar sannolikt vid innevide
Riksdag komma att starkt anlitas för andra oundvikliga och mera maktpåliggande utgifter, har Utskottet ansett sig böra hemställa om icke förslaget, angående förfärdigande på RiddarhusKassans bekostnad af en byst utaf Konung Gustaf II Adolf må för närvarande förfalla. § 12.
Riddarhus-Direktionen meddelar här, att i anledning af Ridd. och Adelns anmodan till
Dir. att vidtaga de åtgärder som för skyddande af Riddarhusets genealogier mot eldfara vore lämpliga, Dir. varit betänkt, att uti en af väggarne i Dir. sessionsrum låta anbringa ett brandfritt förvaringsrum, men att detta arbete hitintills måst uppskjutas i afvaktande på fulländandet af den ännu pågående omläggningen af grundmurarne under denna del af Riddarhus-byggnaden.