Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr årligen, som hon från Civilstatens allmänna pensionsinrällning åtnjutit, dels eli henrie tillfallet arf lill belopp af 800 R:dr, samt att de ansträngningar, som omvårdnaden om barnen, hvilka under uppvexten båda varit sjukliga, gjort nödvändiga, numera brutit hennes krafter och så medtagit tillgångarne, att hon vid en ålder af 55 år med sina ännu oförsörjda döttrar befunne sig i verklig fattigdom, har, på grund af dessa förhållanden och med afseende hufvudsakligen å hennes aflidne mans förljenster, hemställan skett, alt enkan Fröberg mätte, sålänge hon lefde ogift, af allmänna medel beviljas en årlig pension af 300 R;dr. llä Landskamererare!)
Fröberg i lifstiden utmärkt sig såsom en skicklig och nitisk tjensteman, men aflidit i sin bästa ålder innan han ännu hunnit alt i någon mån betrygga sin familjs ekonomiska ställning, hafva Rikets Ständer funnit dessa omständigheter innefatta bevekande skäl, att tilldela hans i fattigdom efterlemnade enka något understöd lör hennes återstående dagar och i sådant hänseende beviljat henne en årlig pension af 200 R:dr på allmänna Indragningsslateu. 43:o. Hos Rikets Ständer äro framställningar gjorda om årligt understöd åt föreståndaren för Teknologiska Institutets verkstäder, Konduktören Per Christoffer Rean, hvilken vore född år 1795 och alltifrån yngre år, under särdeles knappa vilkor och svåra försakelser, sökt utbilda sig för sitt yrke, hvaruti harr såväl vid nämnde institut, der han under mera än 20 års tid varit anställd, som ock vid utförandet af de enskilda förelag, för hvilka hans biträde varit anliladt, utvecklat en verksamhet, som gjorde honom väl förtjent utaf att, då han i följd af sin ålder sannolikt snart måste jemna sin befallning vid Teknologiska Institutet och saknade alla utsigter att kunna under återstående dagar bereda sig och sin familj ens den tarfligaste bergning, komma i åtnjutande af något understöd från det allmännas sida, desto hellre som det kunde antagas att, derest Recin icke hade någon hjelp vid afskedstagande att påräkna, Institutets styrelse icke osannolikt korinne alt af välvilja för Recin vida utöfver den naturliga gränsen för tjenslemanuaduglighelen uppskjuta Recina entledigande.
Af dessa skäl och med åberopande af åtskilliga dels utaf nyssnämnda styrelse, dels af enskilda utfärdade intyg om Recins ådagalagda gagnande verksamhet, nit och uppförande, äfvensom under meddelande af den upplysning, att Recins nuvarande löneförmåner vid inerberörda Institut utgjordes af 1,000
R:dr i lön, jemte kostnadsfri bostad med vedbrand och lyshållning, har hos Rikets Ständer föreslagits, all Recin, efter erhållet afsked från sin befattning vid Teknologiska Institutet, mätte på allmänna Indragningsstaten uppföras lill åtnjutande af 1,000 R:dr årligen.
Då den befattning, Konduktören Recin vid Teknologiska Institutet innehar, ehuru lill grad och aflöning lägre än de öfriga lärarebefattniogarne derstädes, obestridligen är af största vigt och inflytande pä elevernas utbildning i praktiskt hänseende, och då det utmärkta sätt, hvarpå Recin utöfvat samma befattning, tillvunnit honom allmän aktning, hafva Rikets Ständer, enär det måste vara angeläget, alt den, som innehar denna vigliga tjenstebefattning, icke må föranledas alt dervid qvarstå, sedan hans verksamhet och förmåga blifvit af ålder och altagande krafter försvagade, förklarat Konduktören Recin berättigad att, sedan han, efter fyllda 65 år, erhållit afsked från sin befattning 300 Expeditions-Ulskoltels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 205. vid Teknologiska institutet, på allmänna Indragningsslalen uppbära cn årlig pension al' 1,000 R:dr. 44:o.
Maj:ts derom »jorda nådiga framställning, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bifalla att, då förre Sekreteraren vid Landtmäteri-Kontoret Carl Erik Sandström vid sin död efterlemna! enka och sju oförsörjda barn i ganska nödstäld belägenhet, Sandströms enka.
Anna Erika Hallström må pä allmänna Indragningsslalen uppföras lill en årlig pension af 400 R:dr. 45:o.
Enär, såsom Statskontoret i underdånighet anmält, öfvertalige Notarien derstädes Johan Adam Jadrén, vid en ålder af mer än 52 år och eller 26 års tjenst, vore besvärad af en årligen tilltagande bröstsjukdom och ofta måste begagna tjenstledighet samt följaktligen icke kunde, enligt sin önskan, lenina verket behöflig! biträde, bar E. K. Maj:t i nåder föreslagit, att bemälde .hedrén mätte förflyttas ä allmänna iudragningsslaten med bibehållande af sin nuvarande aflöning, sorn utgjorde 1,344 R:dr; och ehuru Rikets Ständer vid sistförfluten riksmöte, i anledning af dä gjord enahanda nådig framställning, förklarade sig under dåvarande förhållanden icke finna skäl att densamma bifalla, hafva Rikets Ständer nu, sedan sig visat, att Notarien Jredrens helsotillstånd under de sistförfluten 3:ne åren ingalunda vunnit någon förbättring samt således ali anledning saknas lill den förhoppning, att han hädanefter vid mera framskriden ålder kan blifva i tillfälle att sin tjenst för någon längre lid bestrida, ansett sig böra bifalla ifrågavarande nådiga framställning. 46:o.
Uppå derom gjord underdånig ansökning och då numera aflidne GeneralTulldireklören Friherre Carl Henrik Gyllenhaal, hvilken i mer än 50 år tjenat Staten, först såsom militär, derunder han förvärfvat guldmedalj för tapperhet i falt samt bekliidt ett Regemenls-cbefsembete, och sedermera såsom civil embetsman, i egenskap af Landshöfding, Statsråd och General-Tulldirektör, efterlemnat enka och Irenne döttrar i behöfvande omständigheter, har E. K. Maj:t vidare begärt, att bemälda enka, Aurora af Nordin, som endast egde alt af tullmedlen uppbära en pension af 300 R:dr R.mt om året, måtte på allmänna Indragningsslalen tilldelas en årlig pension af 700 R:dr.
Vid öfvervägande af högstberörde nådiga framställning hafva Rikets Ständer icke funnit skäl vara för hand att lill densamma lemna bifall. 47:o.
Uti en särskild lill Rikets Ständer, den 23 December näsllidna år aflåten nådig Proposition angående pension åt Chefen för Telegrafverket i Riket, GeneralLöjlnanten Carl Akrell, har E. K.
Majit behagat meddela, hurusom bemälde GeneralLöjtnant, född den 13 Januari 1779 och anställd i Statens tjenst från den 1 Februari 1796, då han vid Fortifikationskorpsen började sin gagnande verksamhet, i underdånighet anhållit, att, enär han vid sålunda upphunnen ålder af nära 81 lefnadsår och 64 tjensleår, snart torde linna sig förbunden alt lemna sin nuvarande befattning såsom Chef för Telegrafverket, E. K. Maj:t mätte hos Rikets Ständer utverka deras medgifvande för sökanden alt, efter erhållet afsked från nämnda chefsbefattning, varda på Rikets allmänna Indragningsstal uppförd till åtnjutande under sin återstående lifstid af pension svarande mot det aflöningsbelopp, Sex tusen R:dr R:mt, som han nu på Telegrafverkets stat uppbär: varande i öfrigt, angående General-Löjtnant Akrells verksamhet meddeladt, att han, som, efter ådagalagda förtjenster både såsom lärare vid fäderneslandets militära läroverk, såsom praktisk IngeniörofGcer och i krigstjenst under 1813 års fälttåg i Tyskland, år 1831 biel utnämnd till Chef för den då organiserade Topo - Expedilions-Utskotlels Förslag- lil! anderd.
Skrifvelse JS:o 201).
301 grafiska korpsen samt derifrån försl år 1856 erliöil nådigt afsked med en genom årliga algifter förvärlvad räll lill pension från Arméens Pensionskassa, mellog under tiden, bland andra offentliga uppdrag, äfven det, år 1852, alt utarbeta förslag till elektriska telegraflinier i Riket och förordnades år 1854 tili Chef för Elektriska Telegrafverket, med hvilken chefsbefattning äfven Styrelsen öfver det äldre Optiska Telegrafverket numera vore förenad.
På den civila bana, han sålunda beträdt, lori före han att med sällsynt nit och en intill sednaste ålderdomen bibehållen själsspänslighet och arbetsförmåga gagna det allmänna, som deraf egde eli obestridligt vedermäle i den inom kort tid anordnade och nu genom hela Riket utsträckta Telegrafledningen, För det land, General-Löjtnanten Akrell sålunda och på hvarjehanda andra sätt under sin ovanligt långa och verksamma tjenstetid egna t frukterna af sina mångsidiga kunskaper, sin rika erfarenhet och sin outtröttliga arbetsamhet, vore det, enligt E. K.
Maj:ts åsigt, en pligt att, när hvilans stund för den förtjenle, af en talrik familj omgifne veteranen nalkades, betrygga hans återstående dagar emot bekymmer lör en lifsbergning, lämpad efter den samhällsställning, han innehade; och har derföre E. K. Maj:t föreslagit Rikets Ständer att medgifva, det General-Löjtnanten Akrell malte, från och med månaden näst efter den, hvarunder afsked från Chefsbefattningen vid Telegrafverket i Riket kan varda honom i nåder beviljad), uppföras på Rikets allmänna Indragningsstat till åtnjutande, under sin återstående lifstid, af en årlig pension, stor Sextusen R:dr Riksmynt.
Erkännande General-Löjtnanten Akrells stora förtjenster om del allmänna, hafva Rikets
Ständer funnit sig böra lill högstberörde nådiga framställning lemna bifall.
Af en annan jemväl särskildt aflåten nådig Proposition den 27 Oktober nasti, år inhemtas, att, sedan E. K. Maj:t uti nådig Proposition den 21 Mars 1854, med afseende derå, att Guvernörens öfver Svenska kolonien, ön S:t Barthelemy, embetsbeslällning vore jemförlig med E. K.
Majlis inom Riket varande Befallningshafvandes embeten, föreslagit, det Rikets Ständer mätte förklara innehafvaren af nämnde Guvernörsbefätlning, Öfversten James Harlem Haasum berättigad att, under de för lillgodonjutande af pension å Rikets allmänna Indragningsstat i allmänhet stadgade vilkor, vid afskedstagande från Guvernörsembetet uppföras till dylik pension för sin återstående lifstid till enahanda belopp, eller 3,000 R:dr B:ko, som då, jemlikt Rikets Ständers vid 1834 års riksdag meddelade beslut, var för Landshöfdingar bestämdt; samt denna Proposition blifvit, enligt underdånig skrifvelse den 12 Juli 1854, af Rikets Stander bifallen; men Rikets Ständer vid påföljande riksdag, i anledning af då gjord nådig framställning, under den 27 Februari 1858 medgifvit, att Landshöfding må istället för ofvannämnda, vid 1834 års riksdag bestämda pensionsbelopp, som i riksmynt utgjorde 4,500 R:dr, få såsom pension åtnjuta 6,000
R:dr samma mynt; så bade Guvernören, Öfversten Haasum, uti en till E. K.
Majit ingifven skrift, af anförda skäl, underdånigst anhållit om nådigt förslag till Rikets nu församlade Ständer, alt den beinälde Guvernör år 1854 tillförsäkrade årliga pension mätte varda förhöjd med 1,500 R:dr eller till 6,000 R:dr R:mt; och enär den pension ä Rikets allmänna Indragningsstat, som Landshöfdingar ega åtnjuta, blifvit vid sednaste riksdag förhöjd från 4,500 lill 6,000 R:dr R:mt, samt Guvernörens å ön S:t Barthelemy embetsmannabefattning blifvit i afseende på rättigheten till pension af E. K. Maj:t och Rikets Ständer år 1854 förklarad jemförlig med Landshöfdings, har E. K.
Majit läckts föreslå Rikets Ständer, att den Guvernören å meranämnda ö, Öfverste Haasum, vid afskedstagande! tillförsäkrade pension af 4,500 R:dr å allmänna Indragningsstaten mätte under derför i öfrigt bestämda vilkor, varda förhöjd till 6,000 R:dr R:mt. 302 Expeditions-Utskottels Förslag lill linderö.
Med afseende å hvad E. K. Maj:t sålunda till stöd för denna framställning anfört, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, att den äskade pensionsförhöjningen bevilja. 49:o.
Genom en den 23 December nästlidna år lill Rikets Stander aflåten nådig Proposition har E. K.
Maj:t meddelat, att förvaltaren vid Nyköpings Kronomagasin Gustaf Meurk, som, (Ödd den 29 December 1793, blifvit genom Konstitutorial den 28 December 1820, från kanslisttjenst bos dåvarande allmänna Magasins-direktionen befordrad och förordnad till sin förstnämnda nuvarande befattning, underdånigst anhållit, att, i anseende till behörigen vitsordad sjuklighet, varda frän Magasinsförvallarebeställningen entledigad, med rättighet att under sin återstående lifstid få uppbära de samma tjenst åtföljande årliga löneförmåner, utgörande arfvode, stort 250 R:dr, och hushyresersältning 50 R:dr Runt; öfver hvilken, af E. K. Maj:ls Befallningshafvande i Södermanlands län förordade, ansökning jemväl Statskontoret sig i underdånighet utlåtit; och enär, enligt hvad upplyst blifvit, Magasinsförvaltare:!
Meurk i mer än 43 år varit anställd i Statens tjenst och nu, vid nära 66 års ålder, befunne sig lill helsan så försvagad, att han icke utan fara för lifvel eller äfventyr att förvärra sin sjuklighet, kunde med ulölningen af sin tjenst fortfara, har E. K. Maj:l (öreslagit, det Rikets Ständer måtte medgifva, att bernälde Meurk, oaktadt han endast medelst konstitutorial blifvit till Magasinsförvaltare antagen och förordnad, mätte från och med månaden näst efter den, hvarunder han, efter derom gjord ansökning, af Statskontoret erhåller afsked från samma befattning, på Rikets allmänna Indragningsslat åtnjuta en årlig pension af 300 R:dr Runt, motsvarande det sammanlagda aflöuingsbelopp, han vid Magasinsförvaltaretjensten uppbure.
Afven denna nådiga framställning har på de af E. K. Maj :l anförda skäl blifvit af Rikets Ständer bifallen. 50:o. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord om understöd af allmänna medel för aflidne Öfverkommissarie!) vid Civilstatens Pensions-lnrättning, Riddaren af E. K.
Maj-.ts Nordstjerne-orden Nils August Fredius enka, hvilken, enligt hvad företedt transsumt af bouppteckningen efter hennes man äfven utvisade, jemte Irenne minderåriga barn befunne sig uti en i ekonomiskt hänseende betryckt ställning; varande i öfrigt till stöd för den gjorda framställningen åberopad den gagnande verksamhet, Fredin i det allmännas tjenst ådagalagt och derunder han, som år 1833 utnämndes till Kamererare i Statskontoret och derefter konstituerades till Statskommissarie samt slutligen erhöll sin förenämnde Öfverkommissarie-belättning, den han fortfarande innehade intill sin den 3 April 1858 timade död, bland annat uppgjort det formulär till ny Rikshufvudbok, som, vederbörligen sladfästadt, nu följes; och har hufvudsakligen af dessa skäl förslag blifvit väckt, att Rikets Ständer måtte för aflidne Öfver-kommissarien Fredius enka, Margaretha Theresia Lieberath samt deras barn, (vänne döttrar och. en son, anvisa ett årligt anslag å tillhopa 600 R:dr, att så länge modren löfde ogift, utgå oafkortadt, men, derest hon trädde i nytt gifte eller ined döden afgiuge, till endast tre fjerdedelar af beloppet emellan barnen så fördelas, att döttrarne, så länge de voro ogifta, deraf erhölle hvardera 150
R:dr och sonen, intilldess han uppnått myndig ålder, likaledes 150 R:dr.
Enär genom det förtjenstfulla sätt, hvarpå Öfverkommissarie!)
Fredin i lifstiden utfört det honom anförtrodda uppdrag, att upprätta förslag till formulär för ny Rikshufvudbok, Fredin, som derjemte vid flera tillfällen lemnat Rikets Ständer och deras Revisorer ett värdefullt biträde uti statsreglerings- och räkenskaps-frågor, förvärfvat sig Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o SOS.
303 rättmätiga anspråk pä någon erkänsla från det allmännas sida, hafva Rikets
Ständer äfven ansett hans efterlemnade familj böra hugnas med något understöd för dess framtida bergning.
Då emellertid, enligt hvad upplyst blifvit, Fredius enka eger alt uppbära från Civilstatens Pensions-kassa 750 Ridr och från Stockholms stads Inqvarteringskommission 150 R:dr, eller tillhopa 900
R:dr årligen samt hon således icke är utan tillgångar för sin och sina barns utkomst, hafva Rikets Ständer funnit sig böra endast i så måtto bifalla ifrågavarande framställning, att Ofverkommissarien Fredius enka, Margarelha Theresia Lieberath, må på allmänna Indragnings-slaten tilläggas en årlig pension å 300 R:dr. 51:o.
Enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit anmäldt, alled i början af nästlidna år f. d.
Ofver-Dykeri-kommissarien Ela/ .lohan IVestbeck, hvars medborgerliga förtjenster, vitsordade af 3:ne tid efter annan erhållna guldmedaljer, äfvensom genom uppfinningar oell förbättringar al åtskilliga dykeriapparater för upptagande al fartyg och lastgods å djupt valten, hvarom han från trycket ulgifvil beskrifning med tillhörande ritningar, föranledt Rikets Ständer, alt redan vid 1823 års riksdag tillägga honom en pension pä allmänna Indragningsslaten af 000 R:dr B:ko; hvarjemte Westbeck år 1855 af E. K. Majit, vid afskedslagandet från Karantänsbefälhafvare- och Karantänsmästarebefattningarne i Marstrand, hugnades med Karanlänsmästare-lönen 125 R:dr B:ko såsom pension.
Vid förrättad bouppteckning efter den aflidne hade boets tillgångar upptagits i värde lill 121 R:dr 60 öre och skulderna till 1,041 R:dr 59 öre R:mt.
Denne gamle förtjenle man hade efterlemnat en 76 års gammal enka och en 44-årig oförsörjd dotter, båda sjukliga och oförmögna alt med arbete förvärfva sitt uppehälle och utan andra medel dertill än ofvannämnda 125 Ridr B:ko, som E. K.
Majit, på Karantänskonirnissionens i Götheborg hemställan, förunnat Enkan Westbeck att under sin återstående lifstid årligen uppbära.
Dä detta understöd likväl vore alltför otillräckligt, och Westbecks förtjänster vore sådana, tilt Rikets
Ständer ansett sig böra belöna dem med en årlig pension, har nu förslag blifvit väckt, alt hälften af denna pensions belopp, eller 450 Ridr Rimt årligen, mätte ät Westbecks enka och oförsörjda dotter på allmänna Indragningsslaten uppföras.
Med afseende å de här ofvan uppgifna förhållanden, hvilka blifvit behörigen styrkta genom företedda handlingar, deraf i öfrigt inheinlas, all Westbeck deltagit i 1789 års sjökrig såsom Arklimäslare å fregatten Venus, och, derunder tillfångatagen, lillbragt tvänne år uti svår fångenskap i Ryssland, hafva Rikets
Ständer ansett skäl vara för hannen, alt Westbecks i fattigdom efterlemnade enka må komma i åtnjutande af pension till enahanda belopp, som uti härmed jemförliga fall Rikets Ständer tillförene beviljat, och, på grund häraf, åt bemälda enka, Anna Brita Brock, på allmänna Indragningsslaten uppfört en årlig pension af 200 Ridr. 52:o.
Under förmälan, hurusom förre Landssekreteraren i Gottlands län, Riddaren af E. K. Majits Nordsljerne-orden Lars Hambraus, hvilken i 40 års lid med utmärkt skicklighet best ridt omförrtiälda befattning, den 14 November sistlidna år allidit, efterlemnande enka och Irenne barn, deribland en oförsörjd dotter, ulan annan tillgång än en till icke fullt 1,800 Ridr uppgående behållning i boel, har framställning skett, att, enär Hambraeus i lifstiden ej varit delegare i Civilstatens Pensionsinrättning och hans enka således icke kunde derifrån erhålla något pensionsunderstöd samt följaktligen vore i afseende på sin egen och dottrens framtida bergning i en ganska bekymmersam ställning, Rikets Ständer, i anledning häraf och då Landssekreteraren Hambraeus genom sin af nit, duglighet, oegennytta och redbarhet utmärkta tjenstemanna - 304 Expeditions-Utskoltels Förslag lill underd.
Skrifvelse ]S:o 205. verksamhet äfven syntes hafva förvärfva! rättvisa anspråk på Statens behjertande för hans efterlefvande åldriga enka, måtte bevilja henne en pension af allmänna medel till belopp af 400 R:dr Hant; och hafva Rikets Ständer, som inhemta!, att Hambraeus innehaft Landssekreterare-tjenslen i Gottlands län från den 5 November 1819 till dess han den 15 Juli 1859 derifrån erhöll nådigt afsked, funnit sig, med afseende å Härnblad långvariga och förtjenst fulla verksamhet i Statens tjenst samt hans efterlemnade familjs vitsordade behof af understöd, böra medgifva, det hans enka, Catharina Elisaheth Beckman, må på allmänna Indragningsstaten uppföras lill åtnjutande af en årlig pension å 400 R:dr. 53:o.
Af det den Kongl. Propositionen angående
Statsverkets tillstånd och behof åtföljande protokoll öfver Ecklesiaslik-ärenden för den 14 Oktober nästlidna år, hafva Rikets Ständer inhemtal, att Vetenskaps-Akademien hos E. K. Maj:t i underdånighet anmält, dels hurusom med de särskildt beviljade medlen lill utgifvande af ett planchverk öfver Svenska svampsorter, särdeles de ätliga samt giftiga, det afsedda arbetet, under inseende af Professoren Friis, vöre så förberedt, att början deraf snart kunde utkomma, dels ock att med del af Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag å allmänna Indragningsstaten, lill understöd ej mindre för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter tili arbetet: Sveriges Flora, än ock för utgifvande af Teckningar af zoologiska föremål, beviljade 1,200 R:dr årligen, ett större antal svampmålningar, jemväl under ledning af bemälde Professor blifvit utförda; i anledning hvaraf E. K. Maj:l, enligt Akademiens derom tillika gjorda hemställan, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att omförmälda anslag måtte få utgå äfven under nästa statsreglerings-period; och hafva Rikets
Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. 54:o.
Hos E. K. Maj:t har Sekreteraren A. M. Strinnholm, jemte anmälan, att Sjette och Sjunde banden af ”Svenska Folkets Historia från äldsta tider”, för hvars utarbetande och utgifvande af trycket han vid sistlidna riksdag erhöll årligt understöd af 2,250
R:dr, ofördröjligen komme att läggas under pressen, i underdånighet anhållit om nådig framställning lill Rikets Ständer, att han fortfarande måtte få åtnjuta samma understöd; i anledning hvaraf och med afseende på Sekreteraren Strinnholms redan ådagalagda nit och samvetsgrannhet vid forskningen i fäderneslandets häfder, E. K.
Maj:t i nåder föreslagit det begärda anslagets beviljande för ytterligare Irenne år; och hafva till denna nådiga begäran Rikets Ständer jemväl ansett sig böra lemna bifall. 55:o.
Enligt hvad ofvan åberopade Statsråds-prolokoll vidare innehåller, hade Konsertmästaren A. Bernvald hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, att då han, som vore född den 24 Augusti 1798 och i 45 år tjenstgjort vid E. K. Maj::ls Hofkapell, der han år 1815 blifvit antagen till ordinarie Kammarmusikus och sedan år 1832 varit anställd såsom Förste Konsertmästare, numera vid tilltagande ålder befunnes lidande af en ögonsjukdom, hvilken, enligt bifogadl läkarebetyg, redan gäll så långt, att någon fullständig återställelse ej vore möjlig, och att han ej mer kunde anses i stånd att sin tjenst bestrida, likväl af sin ekonomiska ställning hindrades att densamma lemna, E. K. Maj:t täcktes, genom nådig Proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer bereda honom en pension af allmänna medel, att efter hans afskedstagande utgå med 900 R:dr R:mt årligen eller det mindre belopp, E. K.
Majit kunde finna lämpligt och skäligt.
Vid Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o £06. 305
Vid pröfning af denna underdåniga ansökning hade E. K.
Maj:t funnit uppenbart, att sökanden såsom tjensteman icke kunde vara berättigad till någon pension på allmänna Indragningsstalen.
De sköna konsternas vigt och inflytande på folkets allmänna bildning syntes likväl icke destomindre ät deras mera framstående idkare gifva ett ej alldeles ogrundadt anspråk på offentligt erkännande af dessas förtjenst.
Rikets Ständer hade ock derföre någon gång, såsom vid 1828 och 1840 årens riksdagar, genom tilldelandet af pensioner åt äldre, förljenstfulle konstnärer ådagalagt sin omvårdnad om det allmänt gagnande, under hvilken form detta än må uppenbara sig, och med öfvertygelse, att samma uppfattning af konstens betydelse framgent skulle göra sig gällande, har E. K. Maj:l nu behagat föreslå, att Konsertmästaren Berwald, sedan han från Konsertmästare-befallningen erhållit afsked, måtto varda uppförd på allmänna Indragningsstalen, att der under sin återstående lifstid få årligen uppbära ett belopp af 750 R:dr R:ml.
I betraktande af hvad E. K.
Majit härvid anfört och med afseende å Konsertmästaren Berwalds långvariga och förtjenslfulia verksamhet för utbildningen af den gren utaf de sköna konsterna, åt hvilken han egnat hela sin lefnad, hafva Rikets Ständer godlfunnit, att Konsertmästaren Berwald må berättigas att, efter erhållet entledigande från omförmälda befattning, från allmänna Indragningsstalen uppbära en årlig pension af 750 R:dr. 56:0.
Ilos Rikets Ständer har förslag blifvit väckt, att då Läraren i Musikens theori och harmoniläran vid Musikaliska Akademien, Professoren E.