Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är sant, att de sista raderna af Ulsk:s Betänk, innehålla delta, men några rader förut har Utsk. tillkännagifvit sig gilla de skäl motionärerne anfört och vid sådant förhållande lärer i händelse af bifall blifva erforderligt att i den föreslagna uuderd. skrifvelSen uptaga dels Hr von Hartmansdorffs motion, dels ock Hr Prosten Arosenii motion, hvilken sistnämnde innehåller det förslag, att saltuplagen mätte bestämmas till 40,000 T:r.
Det är vid denna sista ziffra, jég egentligen fästat mig, och trott mig rimligtvis kunna antaga att saken skulle t. v. stadna.
Uti Frih.
Tersmedens anförande har jag funnit flera särdeles riktiga satser framställda, i hvilka jag anhåller att få instämma med undantag likväl af sista delen af nämnda hans . yttrande, uti hvilket hänseende ett ganska väsentligt misstag sig insmugit.
Frilen lyckönskade nemi.
Hr. von Hartmansdorff till den seger, han under gårdagen skulle hafva vunnet; men mig synes denna seger eller utgången af gårdagens votering på intet vis kunna till räknas denne värde ledamot.
Jag tror nemi. icke, att under öfverläggningen förl. gårdag, åtminstone kan jag icke erinra mig det, någon talare förklarade sig instämma med Hr von Hartmansdorff, på sätt fordom så ofta skedde, utan tvertom tycktes enhvar hafva sökt sorgfälligt undvika detta.
Orsaken dertill syntes mig också helt naturligen ligga derutinnan, att i hvad Hr von Hartmansdorff anförde, man tyckte sig återfinna nästan ord för ord citater ur en serie tidningsartiklar, dem vi alla torde hafva läst och igenkänt ej allenast allt detta tal om den vådliga förgrymmelsen hos ofrälse embetsman, öfver att ej in - 158 Den 16 Februari. låtas i än vidsträcktare män uti representationen, utan äfven den för oss adelsmän mindre behagliga förklaring, att Adelns på börd grundade representationsrätt i en eller annan form vore en verklig förvridning af Ståndsidéen i allmänhet o. s. v. Detta allt och mera af enahanda syftning återfinnes, säger jag, i en serie af artilklar, hvilka äro så föga hugnesamma, så föga vänligt sinnade mot Adeln, och så föga göra rättvisa åt dess princip.
Jag tror således på dessa skäl, att Hr von Hartmansdorff i går Vid voteringsurnan tillfälligtvis sammanträffade med ett stort antal personer, hvilka på sjelfskrifvenheten, den Hr von Hartmansdorff förkastar, satte det stora värde, att de, just för alt bevara sjelfskrifvenheten, afslogo det hvilande förslaget.
Andra afslogo det, emedan de vilja få allmänna eller samfälda val, — hvarutinnan Hr von Hartmansdorff, som alltid afstyrkt sådane val, och förordat embetsmannakorporalioners inträdande i representationen, på grund af s. k. yrkes-val, — alltså ej kunnat med de förenämnde afslående ledamöterne i afs. å afslagets motiver öfverensstämma.
Det har således förefallit mig som om jag sett en mängd personer, kommande från flera olika sidor, händelsevis mötas i en punkt, Hr von Hartmansdorff ensam anländande från ett håll och majoriteten från 20 andra håll.
Sedan jag sålunda sökt gifva uplysning om det i min tanke verkliga förhållandet i detta ämne, som genom ett misstag af Frih.
Tersmeden möjligen eljest kunnat för efterverlden framställa sig i en vilseförande dager; — återgår jag till det egentliga föremålet för R. o. Ad:s öfverläggning i denna stund; och fortfar jag att åt det föredragna Betänk, yrka afslag.
Björnstjerna, Carl Magnus Ludv.:
I sak förekommen af Frih.
Tersmeden får jag protestera mot den egna discussion här upkommit, börjad af Hr von Hartmansdorff och fortsatt af Gr.
Gyldenstolpe samt Frih.
Cederström, och förklara, att, ehuru jag i går tillhörde majoriteten, hindrar detta mig icke i dag att rösta för afslag å Ekon.Utsk:s Betänk.
Långt ifrån att vilja beträda den bana, dit discussionen blifvit förd och hvilken enl. min åsigt ligger fullkomligt utom ämnet, anhåller jag att få yttra några ord i anleda. af några ledamöters påstående, att det icke varit brist på salt.
En sådan brist har likväl funnits här i Stockholm och vid anställda efterforskningar bar befunnits att hufvudstaden icke hade mer än 240 T:r salt.
Dessa inskränkta salt-tillgångar förökades sedermera genom transporter hit, men saltet kostade destomindre icke mer än 18 R:dr T:n.
Vidare har man yrkat, att saltuplagen skulle bestämmas dels till 240,000 dels 480,000
T:r och slutligen, att uplagen skulle vara obegränsade.
Meningen med den gamla författn. har troligen icke varit, att man skulle förse sig med salt för 1, 2 eller 3 år utan att man skulle hafva ett saltuplag intilldess att sjöfarten åter började och, för att man icke under vintertiden skulle vara i saknad af salt, har troligen föreskriften om uplag i fordna tider tillkommit och torde nu icke eller vara någon annan mening med densamma.
Fe bruari. 159 Hr von Hartmansdorff:
Tillmålet af anhang, hvilket Gr.
Gyldenstolpe gifvit (lern, hvilka i går besegrade honom, är ett uttryck, som jag hoppades, att man icke skolat få höra från första Grefvebänken, der man borde hafva rätt till anspråk på mera bild ning och hofsamhet; men det är en daglig erfarenhet, att de, som äro liberala i handel m. m. äro nog litet fördragsamma i fråga om motsägelser.
Det sätt, hvarpå Gr:n och slutligen Frih.
Cederström yttrat sig röjer, att smärtan öfver gårdagens nederlag ännu är ganska liflig, och att jag sålunda hade skäl till den önskan jag förra gången uttalade och som jag ännu en gång förnyar, nemi. att Ståndets i går fattade beslut om det hvilande grunlagsförslaget icke måtte menligt inverka på saltfrågans utgång i dag, serdeles som denna utgång icke skulle alltför litet drabba trag allena men desto mera många andra, hvilka mindre tåla det.
Cederströms sednaste yttrande får jag förklara, alt jag hade hoppats det skulle vara mig, som nu mera är gammal vorden, tillåtet att låna några tankar ur tidningarne, då jag under så många år sett yngre män låna sina politiska meningar dels ur Argus dels ur Aftonbladet och hvilka andra dagblad som de helst kunnat öfverkpmma.
De Hrr, hvilka yrkat återinförande af föreskriften om saltuplagen hafva sorn egentligt skäl derföre anfört, alt de vilja försäkra den fattigare delen af befolkningen mot ett allt för högt saltpris.
Såsom ett ytterligare skäl hafva de omtalat de politiska molnen och såsom följd deraf förestående svårigheter att införa salt, eller ock spått att frakthandeln blir så lönande under sommaren, att våra köpmän icke skola finna sin räkning vid att införa salt till Riket.
Nå väl! om dessa farhågor äro grundade och vi således i allt fall hafva att motse höga saltpris under närmast förestående framtiden, huru mycket högre pris skulle ej då upkomma om föreskriften om saltuplag återuplifvades och således icke blott behofvet för den vanliga consnmtionen, utan äfven för betydliga uplag i förråderna skulle under nästa år fyllas!
Det onda man vill förekomma, skulle genom föreslagna botemedlet förvärras.
Jag vidblifver min öfvertygelse att omsorgen för det lägre och fattigare folkets väl fordrar att man afslår Utsk:s Betänk.
Här har redan blifvit yttradt allt hvad, sora i denna fråga kan sägas för att beveka Ståndet att afslå Betänk.
Jag tror, att denna discussion har blifvit alltför lång och isynnerhet sednaste delen af hvad, som här blifvit yttradt, har varit fullkomligt öfverflödigt, emedan uti de 3 eller 4 första vttranderne sades allt som var i denna fråga behöfligt.
Det har icke undgått Ståndets upmärksamhet, att denna fråga mindre angår saltuplagen som icke mera prohibitivsystemet i allmänhet.
Jag har dragit denna slutsats deraf, att de tre ledamöter, som hufvudsakligen förfäktat bifall till Betänk, äro just de, hvilka vid flere Riksdagar, då fråga varit om handels och näringslagstiftning på detta ICO Den 16 Februari. rum alltid med största envishet förfäktat de mest prohibitiva grundsatser.
Frågan liar således, tror jag, icke behöft så mycket discuteras, ty R. o. Ad. har vid föreg:de Riksdagar i dylika frågor visat sig hylla mera liberala och rättvisa grundsatser än desse
Hrr försökt göra gällande.
Discussionen har således kunnat betydligt förkortas och jag tror, att flera af de sednare yttranden, som gått utom ämnet och afhandlat den fråga, som var föremål för gårdagens öfverläggning och beslut, äro möjligen mindre lämpliga.
Erhellertid och som en sammanställning af denna fråga med gårdagens votering blifvit gjord, och möjligen för att inverka på Hr von Hartmansdorff, att han icke nu begär votering, får jag förklara, att jag, som nu yrkat afslag på detta Retänk. voterade med honom i går, ehuru jag ansåg mig tillhöra en liten fristående trupp, som hade ingenting gemensamt med den stora falang, som Hr von Hartmansdorff då kommenderade.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtnäs först till bifall och sedan till afslag å Utsk:s Retänk. framstälde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, samt-sedan dessa propos:r blifvit förnyade och svaren äfven dervid utfallit'med blandade Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt den sednast lill afslag framstälde propos:n blifvit besvarad med öfvervägande Ja.
Uplästes till justering och godkändes följande votenspropos.
Besv. o. Ekon.Utsk:s Betänk.
JV° 36, i ani. af väckte motioner, ang:de återuplifvande af de tills vidare instälde författningarne om Stapelstädernes Handlandes och Skeppsredares skyldighet att årligen införa vissa saltbelopp och hålla ständiga saltnplag, röstar Ja; den det ej vill röstar
Nej; vinner Nej, afslår R. o.
Ad. förenämnde Betänk.
Jag får hemställa till Hr Gr. o. Landtm, om Ståndet får åtskiljas efter slutad votering.
I anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., det hans afsigt var, att efter voteringen föredraga några Betänk:n, som icke varit bordlagde mer än en gång, på det att de må kunna blifva bordlagda andra gången och således nästa Lördag förekomma till afgörande.
Vid den härefter företagna voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda Ja — 34.
Föredrogos
Den 16 Februari. 161 Föredrogos och bordlädes ånyo, på begäran af Frih:ne Raab, Adam Christian och Carl Adam, m. fl. ledamöter nedannämnde d. 11 dennes på bordet lagde Utlåtm, Betänk:n och Mern., nemi. från Banko-Utskottet:
M 12, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Lånekont. i Götheborg utgifna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor å dylika län; JYs 13, i ani. af P. A.
Nymans ansökning att för den tid han förestått stereotyperings- och tryckeri-föreståndarebefattningen i Banken, komma i åtnjutande af den derunder besparade tryckeriföreslåndare-lönen; M 14, öfver K. M:s Nåd.
Propos. och inkorane motioner, angele decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt; Lag-Utskottet: M 8, i ani. af väckt motion, ang:de förändring i tiden för inträdande af mannens myndighetstillstånd; A? 9, i ani. af väckt motion, ang:de förändring i tiden och vilkoren för rätt att ingå i äktenskap; Al 10, i ani. af väckt motion, ang:de förklaring eller ändring af lagens stadgande om giftomannarält.
Expeditions- Utskottet: M 6, ang:de förändradt tryck å Bihanget lill RiksStms prot.
Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Betänk.
Al 37, i ani. af väckte motioner om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände, blef äfven detta Betänk, ånyo bordlagdt, uppå der om af flere ledamöter framstäld begäran; hvarjemte Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr., anmälde sig och yttrade:
Då genom det förhållande, att plenum inträffat 2:ne dagar efter hvarandra, det blifvit möjligt ali pä en sä kort 2:ne gånger bordlägga detta Betänk., och erfarenheten vid föreg:de Riksdagar visat, att detta ämne väcker ett lifligt deltagande hos detta såväl som öfrige Stånds medlemmar, vågar jag föreslå, alt Hr Gr:n o. Landtm, behagade inhemta Ståndets tanka, huruvida det icke 6kulie vilja medgifva, alt detta Betänk, i stället att föredragas i nästa plenum, som lärer inträffa om Lördag, föredragningen måtte ske i plenum näst efter nästk.
Frih. Stjernstedt, Au g. Willi.:
Då jag förmodar, att anledn. till Gr.
Liljencrantz begäran är anskaffande af uplysningar, förenar jag mig med honom i anhållan att detta Betänk, ej måtte förekomma förr än i plenum näst efter nästa Lördag. 4 H 11 162 Den 16 Februari.
Uppå härefter framställd propos. beslöts, alt Allm.
Besv. o. Ekon,Utsk:s Betänk.
JK 37, icke skulle förekomma till afgörande förr än i det plenum, som komme alt inträffa först efter nästa Lördag och således icke förr än då borde uptagas på föredragmslistan.
Samma skäl som legat till grund för R. o. Ad:s sista beslut företer sig äfven i afseende å det Betänk., hvilket innefattar decimalsystemet, och jag anhåller alltså, alt Hr Gr:n o. Landtm, behagade inhämta Ståndets tanka, huruvida icke detta Betänk, må föredragas i plenum näst efter Lördagen.
Fredr, och Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh., förklarade sig häruti instämma, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hetnslälde om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Raabs förslag, att BankoUtskis nyss andra gången bordlagda utlåt.
JK 14 icke må ånyo föredragas före det i nästa vecka först inträffande plenum.
Föredrogos och bordlädes ånyo, uppå derom af flere ledamöter framställd begäran, Allm.
Besv. o. Ekon.Ulsk:s nedannämnde d. 15 dennes e. m. första gängen på bordet lagde Betanien.:
JK 38, i ani. af väckt motion om kontroll till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar; J\s 39, i ani. af väckte motioner om bestämmelser i afseende å tillsättning af klockare-lägenheterne i Skåne, Halland och Blekinge samt Bohus Län; JV2 40, i ani. af väckt motion om meddelande af föreskrift, att kassa-inventeringar årligen skola hos Hospilals-sysslomän verkställas; JK 41, i ani. af vackt motion att Garnisons-tjenslgöringen å Långholmen måtte af Garnisons-Reg:tena i Stockholm bestridas; JVs 42, i ani. af väckt motion om indragning af CommerceColkm; JK 43, i ani. af väckt motion om indragning af Krigs-Akademien vid Carlberg: 44, i ani. af väckt motion om åtgärders vidtagande för beredande af lättnad i båtsmans-roteringsbesväret; och JK 45, i ani. af väckt förslag att Universiteterne i Upsala och Lund mätte indragas och Universitet i stället uti Stockholm inrättas.
Vid föredragning af Riddarh.Utsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Mern.
JVs 3, i anledn. af Hr von Franckens motion om en gratification till den vid R. o. Ad:s plena kommenderade vakt, blef Den 16 Februari. 163 äfven detta Meni., uppå derom af flere ledamöter framstäld begäran, åDyo bordlagdt, hvarjemte Hr von Francken, Georg Wolfgang, anmälde sig och yttrade:
Jag vågar vördsamt anhålla, att Riddarh.Utsk:s Mera.
M 3 målte till föredragning förekomma i den ordniog det nu finnes på föredragn:slistan, och ej vidare behöfva undanträngas af sednare till bordläggning inkommande Belänk:n.
Jag vill icke motsätta mig Hr von Franckens begäran, men skulle i allmänhet önska, att icke några undautagsbeslut fattas i afseende på föredragmslistans be skaffenhet, såvida icke några tvingande skäl dertill föranleda.
Här finnas icke sådana, och jag skulle tro, alt Riddarh.Utsk:s Mern. bör få den plats det enl.
Riddarh.Ordn. skall ega.
Jag instämmer visserligen i den siste talarens mening, alt önskligl vore, det man icke gjorde några undantag frän den ordning, hvari målen på föredragn:slislan blifvit upförde; men man har just gjort ett sådant undanlag med Riddarh.Utsk:s ifrågavande Meni.
Det liar en gång undanflytlals utan alt mig veterligen någon särdeles angelägenhet dertill föranledde.
Hr von Francken har således icke saknat skäl för sin anhållan, hvilken synes mig ganska billig, ty om delta Mern. ännu en gång undanskjutes för andra mindre vigtiga, kan deraf inträffa, att, om man på samma sätt fortfar, man omsider icke vet, om målet ens någonsin förekommer.
Jag anhåller få understödja Hr von Franckens hemställan i afs. å ordningen för företagandet af hans motion och Riddarh.Ulsk:s i anledn. deraf aflålne Betänk.
Förutom de mål, som å föredragmslistan äro för nästa plenum upförde, kommer tiden då att uptagas till en betydlig del genom anställande af ett Nämndeval.
Allt detta vållar att det ifrågavar:de ärendet sannolikt blefve ganska långt framskjutet, derest R. o. Ad. icke bestämmer, på sätt nyss af motionären begärdes, att ärendet får bibehålla sin plats å listan efter de näst derförut upförda mål.
Saken synes mig icke i sig sjelf vara af någon vidlyftig beskaffenhet. Riddar!).Direkt, och Riddarh.Ulsk. hafva aflätit sinsemellan öfverensstämmande Belänkm i ämnet, som icke heller torde föranleda någon längre öfverläggning.
Således kan Meni. snart vara afgjordt, ulan förfång för de ärendets handläggning, som kunna komma att sednare å listan upföras; hvadan jag alltså vördsammast tillstyrker att R. o. Ad. måtte bevilja hvad Hr von Francken i hänsigt till föredragnigssätlet hemställt.
Uppå härefter framstäld propos. beslöts, att Riddar!).Utsk:s Mern.
JVa 3 skulle bibehålla sin plats å föredragmslistan, åberoende af framdeles inkommande mål, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, uplyste att den nedflyttning af detta Mern., sorn efter sista plenum å 11* 164 Den 16 Februari. föredragn:slistan egt rum, grundade sig på 47 § Riksd.Ordnm, som stadgade: '’uti plena föredragas först de för RiksStm gemensamma ärendena och sedermera hvarje Stånds enskilda, alla i den ordning de, hvart slag för sig inkommit, så framt ej Stånden derom annorlunda förordna”; hvaraf varit en följd att då ärender af allmän beskaffenhet inkommit, dessa bordt å föredragmslistan uptagas framför Riddar!).Utsk:s ifrågavande Mern., lills R. o. Ad. annorlunda beslutat. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m.
Lördagen den 18 Februari 1854.
Justerades 5 prot.utdr. för d. 16 dennes.
Skjöldebrand, Knut Erik:
Nödsakad att på en längre tid aflägsna mig ifrån Riksdagen, måste jag afsäga mig den plats uti Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk., som jag hittills innehaft, och anhåller derjemte alt få blifva vid min Riksdagsmanna-rätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att utse en ledamot i Allm.
Besv. o. Ekon.- Utsk. efter Frih.
Skjöldebrand.
Af sjukdom hindrad att närvara dä Const.Utsk:s Mern.
M 2 af R. o. Ad. afgjordes, får jag härmed hos llr Gr. o.
Landtm, vördsamt anmäla min reservation emot R. o. Ad:s då fattade beslut.
Likaså anhåller jag, medan jag har ordet att få anmäla min reservation emot Ståndets beslut i fråga om Handlandes i stapelstäders föreslagna skyldighet att hålla saltuplag.
Hr af Georgii, Carl Evert, anförde skriftligen:
Del är med anledn. af några uttryck uti ett anförande af Hr Gr.
Anton Gyldenstolpe, under sisth plenum, som jag tagit mig friheten begära ordet, för att mot dessa uttryck på det högsta protestera.
Jag tror dessutom att det väl lönar mödan både att relevera, och alt taga vara på dessa uttryck nu, såsom ett bevis på den särdeles märk - Den 18 Februari 165 värdiga reformalionsifver, sora inora delta hus vill göra sig gällande, och hvilken, efter ett nederlag, ger sig luft uti bitterhet, samt i orättvisa beskyllningar mot majoritetens ledamöter.
Jag kallar med flit denna reformalionsifver ”särdeles märkvärdig”, just med afseende pä den sida inom huset hvarifrån den utgår, äfvensom derföre, att den nästan uteslutande tyckes afse en förändring eller ombildning af detta Stånd efter min och fleres åsigt liktydig med Jdelns tillintelgörande såsom politisk institution, med deraf upkommande vudor, kanske olyckor för Konungamakten och Fosterlandet.
[Jr Gr:n yttrade nemi. i förrgår afton, med anledn. af en framställning lill Ståndet af Hr von Hartmansdorff om att icke afslå Allm.
Utsk:s Betänk. JH 36, ang:de Saltuplag, derföre att han förordade detsamma, följande: ”Att detta yttrande vore så mycket mera obefogadt af Hr von Hartmansdorff, som Ståndet ej brukade låta personliga considerationer inverka på sina beslut; men måhända fruktade Hr von Hartmansdorff nu, vid en blick på de glest besatta bäökarne, en för sig ogynnsam utgång, sedan han blifvit öfvergifven af det anhang, han under gårdagen kommenderad''
Della hade afseende pä utgången af voteringen i Representationsfrågan.
För min del måste jag anse dessa nämnde uttryck, lindrigast sagdt, obefogade, och jag hemställer till Hr Gr.
Gyldenstolpe sjelf, huruvida det är värdigt ledamöter af detta Stånd, att så mot hvarandra här upträda.
Jag anser mig tillika skyldig vid detta tillfälle förklara, att jag röstat emot det nu fallna förslag till ändring i Grundlagarne, utan att dertill hafva varit kommenderad, eller tillhöra något anhang, sådant Hr Gr:n åsyftat antyda, men på de hufvudgrunder jag här ofvan haft äran anföra.
Med tillkännagifvande, att
Talmännen vid deras sednaste sammanträde öfverenskommit, att hos RiksSt:n hemställa, om de funno lämpligt att Lördagen d. 25 dennes företaga val af Elektorer för utseende af komiterade för tryckfrihetens vård hemstälde Hr Gr. o. Landtm, om R. o.
Ad. behagade bifalla, att detta val nämnde dag finge anställas, samt att dervid, såsom vid föreg:de Riksdagar varit vanligt, utsågos 2:ne Suppleanter utom de ordinarie 6 Elektorerne.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf jemväl, alt då den i Reg.F:ns 89 § bestämda tid af 3 månader för Riksdagens fortfarande snart tilländaginge, men Riksdagsärenderne lill större delen ännu icke hunnit till R.
St:rs pröfning inkomma och följaktligen icke kunna blifva inom nämnde tid afgjorde, Talmännen äfven öfverenskommit, alt fästa RiksSt:ns upmärksamhet på angelägenheten, att till K.
M. ingå med underd. anmälan derom samt anhålla om Riksdagens förlängning med en månad, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. nu behagade besluta en sådan underd. framställning lill K. M.
Ropades Ja. 166 Den 18 Februari.
Företog H. R. o. Ad. val af de 12 Elektorer jemte 4 Suppleanter, hvilka skola ega att tillika med Elektorer af de öfriga RiksSt:n utse R.
St:rs Just.Ombudsm. samt den man, som i vissa fall skall honom i Embetet efterträda.
År 1854 d. 18 Febr. företog R. o. Ad. val af 12 Elektorer jemte 4 Suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med Elektorer af de öfriga RiksStm utse R.
St:rs Just.Ombudsm. samt den man, som i vissa fall skall honom i embetet efterträda; och befunnos vid valförrättningens slut, följande
Hrr hafva blifvit utsedde till Elektorer: Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, med 94 röster.
Gr. von Essen, Fullm.
Gr. Sparre Erik, med 144 röster; Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik, med 170 röster; Gr.
Puke, Folke Magnus, med 95 röster; Gr.
Björnstjerna, Carl Magnus Ludvig, med 94 röster; Frih. Oxenstjerna af Eka, Garl, med 100 röster; Frih. Lybecker,, Fullm.
Hr Bergenstråle, Claes, med 94 röster; Frih. Rappe, Axel Ludvig, med 147 röster; Hr Aminoff, Johan Fredrik, med 100 röster; Hr von Krusenstjerna, Salomon Mauritz, med 170 röster; Hr Bildt, Didrik Gillis, med 94 röster; JU 2,145.
Hr Tersmeden, Nils, med 94 röster.
Suppleanter: JU 1960.
A. Hr Montgommerie, Robert Nils Germund, med 93 röster; • JU 279.
Frih. Cederström, Rudolf, med 93 röster; JU 1,612.
Hr Grundelstjerna, Axel Wilhelm, med 88 röster; JU 1,476.
Hr Riben, Carl Wilhelm, med 87 röster; efter lottning om ordning för inkallandet af de 2:ne främsta Suppleanterna.
Under denna valförrättning hade Hr Gr. o. Landtm., efter förklarande att han af en tillfällig heshet var hindrad att upläsa valsedlarne, borlgätt, sedan han öfverlemnatLandtm:s-klubban åt främste närvar:de ledamoten Gr. Frölich, Gustaf Erik. JU 115. JU 118. JU 120.
JU 122. JU 140.
JU 1. JU 119.
JU 287. JU 456.
JU 460.
JU 678.
JU 2,145.
Den 18 Februari. 167 Gr. Posse, Guslaf Mauritz:
Om det är sanni att vårt lands förmåga atl föda sin befolkning ytterst beror af den utveckling, som gifves åt vårt Landtbruk; Om det är sannt att denna utveckling till stor del är beroende af utbildandet af en stor och omfattande spannmålshandel; Om det är sannt att de under svåra tider alltid befarade exportförbuden verka i hög grad förlamande för att icke säga förstörande på denna handel; Om dertill lägges min enskildta af månge delade åsigt: all handelns frihet 'dr den bästa förrådsskajfaren eller användt på detta förhållande: att en fri och utvidgad spannmålshandel ofelbart, under liden af betryck, skulle åt den hungrande befolkningen veta alt bereda långt större resurser, än som åstadkommes genom dé våldsamma medel af exportförbud m. m., som nu vanligen tillgripas, ofta till den enskildtes ruin och till rörelsens hämmande i det allmänna; så måste äfven antagas att hvarje medel sorn tjenar till alt förekomma ett exportförbud måste anses vara för fäderneslandet nyttigt.