Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deraf inhemta», att Frilen icke velat medgifva, att ett särskildt femte Stånd må bildas, tilan föreslagit att de orepresenterade må ingå i de 3 Stånd, hvilka ännu icke med sig införlifvat en så stor del orepresenlerade, som uti BondeSt. sedan år 1809 lått inträde.
Här har blifvit af Hr von Hartmansdorff sjelf medgifvet, att frälsehemmans- och sdtereriägarne komma att utgöra största delen af de väljande inom det s. k. femte Ståndet, i händelse de skulle få vara med vid valen.
Men dådetta största antal s. k. orepresenterade redan, dels enligt nu gällande grundlag, dels enligt ett af 4 Stånd vid 2:ne riksdagar fattadt beslut, äro berättigade att inträda i representationen, samt man således har den frågan, så vidt den beror af R.
St., afgjord; så är det icke i något afseende nyttigt att ånyo utkasta detta tvistefrö.
Naturligtvis skulle äfven frälse- och säteriägarne finna det för sig temmeligen sårande att förvisas från detta Stånd, som redan upptagit dem, och möjligen kunde delta Stånd anse det nog litet grannlaga, alt andra Stånd besluta alt ur detta Stånd skola uteslutas personer, som redan äro deruti intagne.
Hvad brukspatronerne beträffar, så förmodar jag, att de icke skola finna sig särdeles smickrade af att blifva uteslutne från BorgareSt.
Jag vet visserligen, att en sådan åsigt afven inom BorgareSt. blifvit uttryckt; men den tyckes icke der finna mycken sympathi, och jag förmodar således, att den der kommer att stanna inom minoriteten.
Det torde icke tillkomma R. o. Ad., särdeles i ett ögonblick, då Ståndet på ett så vackert sätt synes vilja gå det allmänna tänkesättet till mötes, att i första rummet besluta, att sådane personer, som redan fått representationsrätt i de andra Stånden, skola derifrån afstå.
För mia enskilda del kan jag ej heller under något villkor medgifva bildandet af ett särskildt femte
Stånd af de nu orepresenterade embetsmannaclasserna.
Jag anser det vara en bestämd orättvisa emot BondeSt., hvilket redan, såsom sagdt är, in - 3o4 Den 27 O c t ö b e r e. m. tagit åtskilliga orepresenterade bland sig.
Jag finner det vara en alltför stor förstärkning åt em be Isma niia in tresset, ocb jag tror slutligen, ätt genom ett Förslag örn ett särskildt femte
Stånd det blir omöjligt att genomdrifva representationsförändringen vid en kommande riksdag* då säkerligen BondeSt. icke ingår på att eftergifva något af den fjerdedel i representationen, söin detsamma lör närvar-, tillhör.
På dessa skäl kan jag ieke i denna fråga rösta för något annat förslag, än det sorn Frih-.
[Jamilton bär framställt, nemi. att de ofrälse ståudspersonerhe skola fördelas på R. o Ad., Presle.St. samt BorgareSt.* ocb jag är öfveltygad, alt hvarken R.
O. Ad. eller de 1 andra Stånden, som upptaga dessa nya ledamöter, skola förlora på denna förstärkning, titan fasthellre deruppå vinha,— eb slutsats, hvilken jag anser mig så mycket mera befogad att yttra, som en ledamot af detta Ulls* Hr Lefrén, hvilken sjelf erinrat huruledes lian är född och uppfostrad bland den s. k. femte classen, erkänt att icke inom någon class finnas mera erfarna* Ingna, upplysta och Fosterländskt sinnade representanter, än inom dessa orepresenterade.
Det blefve följaktligen Snarare en vinst än en förlust att ståndsvis upptaga dem.
Då jag i början af denna disenssion sökte försvara hvad jag då trodde att ganska få och knappast någon skulle Understödja, nemi. den ide'e jag framställt om undvikande af ett femte Stånd, förklarade jag mig, ifall den icke fick understöd, beredvillig att icke för min enskiR da del upptaga R. o. Adts tid med att vidhålla denna idde.
Då nu deremot llere värde talare från båda sidorna hafva Upptagit denna min idde, Utvecklat den vidare och förklarat den i deras lanke* såsom deli äfven SvnteS i min, rättvisare* billigare ocb lättare genomförd, än den andra; så ansel’ jag icke för rnig tillständig! alt numera densamma frångå, utan önskar oell yrkar naturligtvis, alt den inkommer i den blifvande propostn såsom ja-propos.
Den andra Frågah åter* Sorn till mig ställdes af en värd talare, huruvida jag vore nöjd alt, i stället för mitt förslag* det af honom framställda skulle upptagas* föranleder mig blott alt svara, det jag, såsom jag förra gången yttrade, är så till
Vida nöjd dermed* att jag anser det baltie, än 0111 man skulle fråntaga BondeSt. den ^ i representationen, söm det hittills haft* ocb gifva detsamma -y, samt ändå i detsamma Upptaga 3o,öoo valmän, sorn icke ursprungligen tillhört BondeSt.
Jag anser således, att i billighetsväg det nu uppgifna förslaget är det* som mest närmar sig till det jag ansett vara det rätta, Och naturligtvis helst önskar.
Om det får blifva eb Contra-propos. i frågart, så blir åtminstone något i hvartdera fallet vunnet.
Det är blott derom jag för min del anhåller, ehurit jag medger
Och erkänner* att det ej är jag* som har att be gå - Don aj O c t o b e r c. m. 3o5 gära contra-props:n, men det torde dock tillåtas mig att uttala min önskan i detta afseende.
Någon annan contra-propos. lärer icke kunna, vid detta tillfälle, beviljas, ändenatt förslaget förfaller.
I saken får jag först anmärka olägenheterna af att dela ett förslag i flera stycken.
Man får då icke det sammanhang, som man åsyftat.
Spens liar redan anmärkt, att när man talar om den punkt af Frih.
Hamiltons förslag, hvilken här varit framställd, så talar man också om den 7 eller 8 punkten i mitt förslag o. s. v. Jag har äfven funnit olägenheten deraf att göra någon eftergift eller rubbning i ett fullständigt förslag, som man genomtänkt och sökt göra sammanhängande inom sig.
Jag har dock medgifvit det i afseende å BondeStis representation, derföre att tvänne af våra ledamöter, som trodde sig känna BondeSt:s tänkesätt, ansågo ogörligt att få något förslag antaget, derest icke ett sådant medgifvande här gjordes.
Nu bestrides det likväl, och understödes icke ens af de ledamöter, hvilka jag trodde mig gå till mötes.
Jag återtager således mitt medgifvande och vidblifver mitt förslag, sådant som det är framlemnadt lill fi. o.
Ad:s bord, seende hellre att det alldeles förkastas, än att det sönderslites.
Jag får blott tillägga att, derest man icke medgifver 5 Stånd och med detsamma att R. o. Ad. bibehåller sin integritet samt att de öfriga gamla Stånden bibehålla deras så att på dem inga nya inflickas, så kan jag icke annat än motsätta mig förslaget.
Jag yrkar således ogillande af Frih.
Hamiltons framställning.
Jag hade begärt ordet för att understödja det förslag, som Hr von Hartmansdorff nu tagit tillhaka.
Det är sorgligt, att, då man går tillväga på ett sådant sätt, att man vill gå till mötes de personer, som yrka en annan sats, i vissa delar åtminstone, än den man sjelf ursprungligen är tillgifven, samme personer skola visa så liten benägenhet att understödja det derpå grundade förslaget.
Jag begagnar tillfället att instämma i hvad Hr von Hartmansdorff sagt sednast, att ett 5:te
Stånds bildande är, så vidt jag kan förstå, hvad R. o. Ad. bör strängt vidhålla; ty R. o. Ad. kan icke, utan att helt och hållet tillintetgöra sin representationsrätt, ingå på att med sig förena några främmande elementer. 5:te Ståndets formerande, såsom nyss var föreslaget af Hr von Hartmansdorff och han nu tagit tillbaka, är det enda förmedlande sätt, som borde kunna tillfredsställa allas åsigter, äfven deras, som kunna tro, att BondeSt. skall vara motigt i fråga om 5:te Ståndets formerande; men jag begär, lika med Hr von Hartmansdorff, afslag på Frih.
Hamiltons förslag, efter ingen sammanjemkning numera synes kunna äga rum. i5 H. 3g Den i-j October e. m.
Om jag icke misstager mig, var Hr von Hartmansdorff den ledamot , som först hos Hr Frih. o. Landtm, anhöll, att det ifrågavar. ämnet måtte punktvis föredragas.
Jag hemställer då till den värda ledamoten, om lian icke vill, i conseqvens dermed , riu tillåta att så sker, och att icke flera ämnen på en gång sammanblandas.
Jag har för öfrigt begärt ordet i anledn. af en anmärkn., sorn denne välde talare gjorde, att de orepresenterades intagande på de 4 Stånden skulle göra det för R. o. Ad. omöjligt alt förvara sina privilegier eller den § i grundlagen, som innehåller huru öfver dessa privilegier skall röstas.
Jag ber att få hemställa till R. o. Ad., huruvida icke, i och med detsamma soin Ståndet har beslutat att de 4 Stånden skola upphöra , och tillika dermed sjelfskrifvenheten, tili detta beslut tillika involveras, alt någon annan föreskrift måste af Const.- TJtsk. uppgöras i afseende på frågan om sättet alt besluta rörlde hittills varande ståndsprivilegier, ifall att sådana anses framdeles böra vidmakthållas.
Hvad som blifvit yttradt angtde svårigheten att med borgerskapet införlifva husägare i städerna, tror jag visserligen, om man betraktar opinionen för närvar, inom RorgareSt., möjligen vara till någon del grundad!; men man bör också i detta afseende hysa något hopp, alt opinionen kan gå betydligt framåt inom ganska kort tid.
Närman betänker, att husägarnes upptagande bland borgerskapets valmän och valberättigade skall ofelbart innan kolt medföra den förändring i städernes beskattning att husägarne få deltaga i onera till staden, — något, som jag för min del anser utgöra ett nära nog hufvudsak ligt villkor för att kunna erhålla den tjenliga reglering af näringsförfattningarna, sorn jag önskar och hvarom jag redan vid förra riksdagen tog mig friheten väcka motion; då borgerskapet kommer alt besinna denna omständighet, hvilken jag anser blifva en gifven följd af husägarnes intagande i detta Stånd : så tror jag att RorgareSt. skall (inna med sin egen sanna fördel öfverensstämmande alt icke längre förneka dem det.
Jag förnyar således min vördsamma erinran derom, att ju mera roan kan i detta afseende förena lordringarna hos begge de olika äsigterna, — den ena som önskar, att man måtte, så mycket som möjligt, bibehålla den historiska grunden, hvilken ar de 4 Stånden, och den andra, som vill, att man måtte gifva åt representationen den allmännelighet, som allmänna tankesättet synes fordra, och icke börja vid en sådan reform att söka afstänga hvar och en i sitt eget lilla särskildta rum, om jag så får säga, — ju mera dessa fordringar kunna förenas, säger jag, desto bättre är det, och de innefattas, efter min förmening, bäst i Frih. Hamiltons förslag , hvilket jag derföre tänker understödja.
Jag får erinra den sista talaren och Huset derom, att jag bestridde föredragningen Deo 27 Oc toker c. m. punktvis, inen att. när den en gång Lief antagen, så önskade jag att åtminstone en punkt mätte förekomma i sönder.
Detta är den stora inconseqvensen, som jag begått.
Hvad åter saken särskildt angår, sä vill jag väl fråga, huru Ii. o. Ad. skall kunna förvara sina privilegier, i händelse dess ledamöter äro förblandade med andra, som icke tillhöra Ståndet, icke hafva del i dessa privilegier, men likväl skulle iiga ratt alt beröfva oss dem genom sina röster.
Det är derföre jag motsätter mig Frih.
Hr von Hartmansdorff har klagat öfver alt lian velat göra eftergifter i sitt förslag, som likväl icke blifvit understödda af dem han trott dermed tillfredsställa.
Jag har mig icke bekant, huruvida han äfven räknar mig bland dem han dermed åsyftat; men jag tror mig förra gången , då jag hade ordet, tydligen hafva tillkännagifvit, att jag ansåg ett femte
Stånds antagande vara möjligt på det sätt Hr von Hartmansdorff i sitt eftergifvande förslag uppgifvit, men all jag likväl äfven ansåg det innefatta mycket stora svårigheter i verkställigheten, i anseende till de nu befintliga Ståndens sönderbrytande, och att derföre Frih.
Hamiltons förslag var bättre.
Jag anhåller, att de afHusels ledamöter, som icke förut noggrannt afvägt de båda särskilda meningarna, behagade några ögonblick skänka sin uppmärksamhet åt den större enkelhet och lätthet i tillämpningen. sorn innefattas i delta förslag.
Jag ber ytterligare att få tillkännagifva, att då jag ansåg Hr von Hartmansdorff* förslag om ett femte Stånd, med den eftergift han i afton ifrågasatte, vara i viss mån nyttigt, så förutsatte det, sitt valrätten skulle blifva allmän inom det nybildade femte Ståndet; men då så väl Hr von Hartmansdorff, som llr Lefven ansett detta alldeles ogörligt, så hemställer jag hvartill det skulle tjena, att på detta sätt sönderbryta BondeSt., i det man afskiljde frälsebönderna från de öfriga bönderna , ulan att förena dem med några andra.
Dermed skulle man ej kommit ett steg framåt.
Enda skilnaden vore, att det s. k. femte Ståndet, i stället att få ^ i representationen, skulle, med afdrag af ■gL för frälsebönderna, erhålla endast Går icke detta lika bra utan att man behöfver rubba BondeSt.?
Låt BondeSt. bibehålla frälsebönderna, och då likasom nu utgöra eller ^ i representationen.
Låt hvartdera af de öfriga Stånden utgöra och låt de nu representerade utgöra de kunna då fördelas i 3 särskilda calhegorier, som hvardera erhålla af representationen.
Det må då bero af de 3 Stånd, sorn erhållit ^45, att med sig förena en af dessa tjugondedelar och på detta sätt återfå deras -J.
Således må det öfverlemnas åt BorgareSt. siellt att afgöra, om del vill, med dertill nu hörande representanter, utgöra ^, samt låta busägarne i städerna särskildt valja j representationen, eller om det vill intaga de sednare, och sålunda 3o8 Den aj Octobcr e. in. tillökadt utgöra Alldeles samma förhållande äger rum med Presterskapet och de lärde, nemi. skollärarne och de graduerade.
Äfvenledes äger samma förhållande rum med R. o. Ad. och tjenstemannaclassen.
Man kan måhända invända, att det blefve besvärligt, att låta de civila tjenstemännen inom hela Riket välja io representanter; men då man sett, att det har med någon besvärlighet dock låtit sig göra, att fördela Rikets samtlige brukspatroner i fem valdistrieter, så tror jag äfven det låter sig göra att fördela tjenstemännen i to sådana.
Någon våda för R. o. Ad:s privilegier förefinnes icke i ringaste mån.
Det är en särskild fråga, huru dermed skall förhållas, men gifvet måtte det vara för en hvar, att om
Ståndet icke finner för godt att amalgamera sig med de ofrälse, utan desse komma att särskildt välja sina 10 ledamöter och likaså R. o. Ad. sina 4°> så blir det just desse 4°; SOfn komma att äga veto i frågor om adliga privilegierna.
Hr von Hartmansdorff sade, att det just var den omständigheten, som förmådde honom att yrka afslag på Frih.
Hamiltons förslag; men jag vågar hoppas, att om Hr von Hartmansdorff vill fästa uppmärksamhet på hvad jag nu sednast anfört, skall denna betänklighet förfalla; ty om de adliga privilegierna skola skyddas af R. o. Ad., så finnes väl ingen slags aniedn., hvarför icke veto i dessa frågor skall tillkomma särskildt de ledamöter, sora äro utsedde af Adeln, och icke dem, som representera de ofrälse tjenstemännen, såvida icke R. o. Ad. framdeles funne för godt att amalgamera sig med denna dass; men det blir den tidens omsorg.
Således skulle jag tro, att intet slags våda vore alt antaga Frih.
Huruvida nu prester och borgare vilja med sig förena de öfriga eller icke, derom kan man visserligen icke nu komma till någon visshet; men det torde vara tillåtet alt erinra R. o. Ad. derom, att hvad som vi redigera i alla fall icke lärer blifva den gemensamma grundlagen.
Gemensamma tankar komma dessutom till Const.Utsk. från alla de särskildta RiksSt-.n, och då blir Utsk. i tillfälle att inom hvad sorn som anses antagligt uppgöra ett sammanjemkningsförslag, som kommer att underställas RiksSt:n.
Här är nu framförallt vigtigt, alt hvarje Stånd noggrannt uttrycker hvad sorn rörer dess egen representation, och i sådant afseende föreställer jag mig, alt Const.Utsk. får lof att så mycket som möjligt i sammanjemkningsförslaget rätta sig efter hvad hvarje Stånd för sig yrkat.
Derföre tror jag det vore lämpligt att i afseende på denna del uttrycka, att den gamla Adeln väljer sina särskildt, och att den inkomna ofrälse tjenstemannaclassen väljer sin för sig.
Detta föreslår jag icke derföre, att jag anser det vara bättre, men derföre, alt jag tror det bäst förekomma de farhågor, som jag inom Ståndet hört yttras.
Den 27 O c t o 1) e r e. m.
S09 Hr Dalman:
Jag är till största delen, förekommen af den sista värda talaren, men i anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande, att det egentligen vore af farhåga derföre, att R. o. Ad. möjligen, genom att tillåta 10 ofrälse ledamöter att utgöra medlemmar af Ståndet, skulle äfventyra sina privilegier, får jag hos den värda talaren anhålla örn upplysning, så väl för egen som för Ståndets räkning, hvilka vigtiga privilegier R. o. Ad. innehar, sedan detta
Stånd nfsagt sig sin sjelfskrifna representationsrätt.
Jag kan åtminstone icke erinra mig att några sådana privilegier för R. o. Ad. återstå, som äro af någon slags politisk eller ekonomisk betydelse.
Jag har ingalunda åsyftat Hr von Troil; men om han vill veta hvilka jag menat, så är det Frih:ne Sprengtporten och Hamilton.
I saken får jag erinra, att om man säger, det ofrälse embetsman skola intagas bland R. o.
Ad:s antal , men likväl rösta särskildt från oss, så frågar jag hvaruti föreningen eller sammansmältningen består.
Örn nu hvarje coloni af nykomlingar skall genom särskild rösträtt skiljas från det Stand, som den säges tillhöra, — hvad utgöra då nykomlingarne annat anett femte Stånd, ehuru man icke beviljat dem hvarken namnet eller sammanhanget sig sjelfva emellan, som vore det väsendtliga, utan söndersplittrat dem i 4 delar?
Jag anser mig icke skyldig att upplysa Hr Dalman om våra privilegier, men för R. o. Ad. i allmänhet lärer det vara klart, att rättigheten att välja riksdagsmän bland sina egna medlemmar är ett privilegium, hvilket möjligen kan Ståndet i framtiden beröfvas, örn det icke ägde en i grundlagen försäkrad rätt att sätta sig deremot, och alt icke kunna öfverröstas af dem, som icke tillhöra Ståndet.
Då jag hyser den öfvertygelse, att det icke blir möjligt alt i detta vigtiga ämne komma slutligen till något fördelaktigt resultat annorlunda än genom ett gemensamt bemödande hos samtlige ledamöter af detta Hus, att kunna slutligen uppnå det bästa,( så måste jag erkänna, att det är med mycken ledsnad jag har trott mig finna, redan vid början af denna discussion, att någon skymt af missförstånd i frågan uppkommit, hvartill jag dömmer deraf, att Hr von Hartmansdorff återtagit det förslag eller s. k. medgifvande han en gång gjort, sannolikt på grund deraf att lian trott det vara det rätta.
Jag bade, om Hr von Hartmansdorffs förslag blifvit framstäldt, måhända röstat för detsamma, just på den grund ali jag finner det nödvändigt att så mycket som möjligt söka sammanjemka meningarna.
För öfrigt får jag säga, alt då jag trott mig tinna af Hr von Hartmansdorffs yttrande, att den värde ledamoten icke haft något egentligt att anmärka emot Hr von Troils framställning, så instämmer jag i alla delar med Hr Den i-j O c t o b c r e. m. von Troil, hvilket jag äfven från början gjort, ehuru jag kanske icke lyckats att väl uttrycka min mening.
Jag ar fullkomligt tillfredsställd, om Hr von Troils åsigt, ifall Hr von Hartmansdorff gillar den, blir af R. o. Ad. antagen.
Hr Dalman: Då R. o.
Ad:s representationsrätt blir genom grundlagen bevarad, så kan jag icke föreställa mig, att denna representationsrätt skulle kunna fråntagas
Ståndet annorlunda än genom en förändring af grundlagen, och en sådan förändring af grundlagen lär sannolikt i framtiden komma att kringgärdas med lika många precautioner, som för det närvarande.
Med samma skäl som detta kallas ett R. o. Ad:s privilegium, kan det kallas för ett privilegium äfven för de öfriga Stånden, att de äga delaktighet i representationen, — men delta privilegium måtte väl icke vara heligare, än alla andra privilegier, som kunna afskaffa*, så framt det sker i grundlagsenlig ordning.
Den nu gällande Reg.- F:n bjuder i i 14 §:n ingenting annat, än att samtliga RiksSt:ns majoriteter skola vara ense om att borttaga något af Ståndens privilegier; och om i den blifvande representationsstadgan inflyter det särskildta stadgande, hvilket jag väl för min del icke finner vara af vigt, men som möjligen af andra så kan anses, att nemi. för upphörandet af R. o. Ad:s särskilda representationsrätt erfordras beslut af pluraliteten bland de frälse-ledamöter, hvilka äro riksdagsmän inom Ståndet; så måtte detta alldeles icke på något vis hindras deraf, att några ofrälse ledamöter förenas med R. o. Ad., enär, på sätt Hr von Troil ganska riktigt upplyst, del icke lär kunna komma i fråga, att i en sådan sak , som rör Adeln enskildt, desse ledamöter skola äga någon rösträtt.
Jag begärde ordet blott efter det är mitt förslag, som nu varit i fråga, för att för min del biträda den åsigt, ehuru den nu icke kommer till afgörande, men som jag dock delar och yrkar, alt uti allt hvad som rörer privilegii- eller ståndsfrågor, med ett ord grundlagsfrågor, böra Stånden rösta särskildt och hvart och ett hafva veto, och att då frågan angår privilegier för Ståndet, så böra derifrån skiljas de tillkomna ståndspersonerne, vare sig hos R. o. Ad. eller de andra Stånden.
Dermed tror jag, att alla farhågor i detta fall böra vara precaverade.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen ang:de denna punkt fulländad.
Ropades i öfrigt ja, men Gr.
Spens anmälde sig och yttrade:
Jag anmälde mig egentligen med afseende pä Frih.
Hamiltons yttrande, att något beslut skulle fattas bär nu , i afseende på sättet att behandla grundlagsfrågor; jag lior alt vi derigenom sl tille afhandla ett ämne, som tillhör ett sednare betänk, af Coust.Utsk.
Det är en högst far - Den 27 October e. m. lig bann vi dermed beträda, ty det ar dervid icke fråga om mindre, än om det beslut, som i detta afseende skulle fattas, blefve lagdt på bordet i grundlagsenlig ordning eller icke.
Tydligt är det , att vi icke kunna behandla den delen af frågan, som af Utsk. ännu icke varit för Stånden föredragen, utan deri Utsk. blott upplysningsvis framlagt grunderna för sin tanke.
Vi hafva redan inkommit i åtskilliga delar på den banan.
Vid början af debatteringen här i Lördags på morgonen , sökte jag framställa nödvändigheten att sakvis från början behandla de särskilda delarna af hela denna vidlyftiga fråga.
Hade detta förslag blifvit af R. o. Ad. understöd!, hade det kunnat vinna burskap; så hade man möjligen kunnat komma derhän att noga skilja från sig allt slags behandling af livad som hörer till det sednare belänkandet.
Det beslöts då, att man skulle föredraga personvis de förslag, som voro gjorda, och den öfvervägande majoriteten för denna tanke, bristen på understöd för min motsatta mening har gjort alt jag ej vidare kunnat drifva denna.
Au har blifvit beslutadt, att frågorna punktvis skola föredragas.
Jag har hört här sedermera sättas i fråga att ventilera såsom delar af Frih.
Hamiltons förslag frågan om huruvida öfre kammaren skall bestå af 100 ledamöter, den nedre kammaren af 200 o. s. v., samt förmodligen på samma sätt den del af Hr von HartmansdorfFs förslag, som innehåller att båda kamrame skola vara lika talrika.
Delta skulle afgöras innan det vore afgjordt hvad befaltningsskilnad kamrarne skola hafva, och innan detta ens af Const.Utsk. är framlagdt till öfverläggning.
Det är en protest mot detta förfarande jag velat framställa i anledn. af det som nu förekommit, alt Frih.
Hamilton satt i fråga sättet huru grundlagsfrågor skola komma att behandlas.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att såsom han fattat yttrandet ronde behandlingen af grundlagsfrågor, hade meningen icke varit, att frågan derom skulle här förekomma till någon pröfning, hvilket också, då det vore en särskild fråga, icke kunde ske i sammanhang med Const.Utsk:s mern.
N.'o 38.
Sedan Hr Frih. o. Landtm, nu gjort Ståndet den fråga, om discussionen är fulländad, och den är besvarad med ja, kan jag icke tillåta mig att tala om något annat ämne, än om den propos., som Hr Landtm, går att gifva.
Jag anhåller vördsamt, att här måtte iakttagas samma försigtighet som Hr Landtm, vidtagit, när de andra projecterna varit före, nemi. att contra-propos:n blir, att om förslaget icke bifalles, så är det icke antaget.
Jag vill dermed säga, att vi ej må få 1 förslag, det ena i ja-propos. och det andra i contra-propos, emedan, ehuru jag sagt, att jag af 1 onda ting helst väljer det minsta, så och så länge jag har den förhoppning, atl jag efteråt kan votera omkull 3ia Den 27 October e. m.
Hr von Hartmansdorff, ger jag nu tillkänna , att jag också voterar emot Frih. Hamilton, emedan jag tror, att intetdera förslaget uppfyller det dyrbara ändamål för Svenska folket, som de synas vilja åsyfta.