Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att finna många afnämare, torde det äfven vara nödvändigt, att man lemnar tidningen uti allmänhetens händer för det möjligen bästa pris, eiler så till Den 4 Juni f. m. sägandes gratis, såsom en ledamot här uttryckt sig; på det att i iksdagsförhandlingarnes verkliga beskaffenhet måtte blifva känd af folket i landsorterna, äfven så väl som i lmfvudstaden. R. o. Ad. har nogsamt förmärkt, att äfven de mest belackade af dess ledamöter hafva derföre icke saknat Ståndets förtroende, när de haft dem för sina ögon och kunnat bedomina deras handlingssätt.
Således verka tidoingarne icke så ögonblickligt eller ofördelaktigt inom Stånden, men de göra det så mycket värre på alla frånvar., som icke veta hvad som är sanning eller osanning.
Denna inflytelse griper djupt, ty hon verkar icke blott för ögonblicket, utan såsom ett på förhand gifvet omdöme äfven i längden möt alla dem, som ådragit sig tidningarnas ovilja.
Det vore således visserligen väl, om en tidning i detta afseende skulle kunna utgifvas oväldig och i möjligaste måtto fullständig; men då den, såsom jag redan yttrat, måste omfatta alla Ståndens förhandlingar, så är den icke R. o. Adis ensak, utan tillhör alla 4 Stånden, ålin mening vore derföre, att om R. o. Ad. skulle behaga återremittera ifrågavar. betänk, till Ridd.Utsk., det bör blifva föremål för Ulskrs uppmärksamhet och för en ny framställning lill R. o. Ad,, huruledes en tidning skulle kunna utgifvas för alla 4 Stånden.
Örn detta förslag godkändes af R. o. Ad., borde det meddelas de öfriga Stånden, på det att man måtte samfäldt besluta och samfäldt verkställa detta företag.
Sker icke detta, så tror jag, såsom jag började med alt säga, att R. o.
Ad. endast skall förlora sina penningar, utan alt vinna ändamålet.
Jag tror för min del, alt tiden är för långt avancerad, att man lämpligen vid denna riksdag skulle kunna göra något försök med en riksdagstidnings lifgifvande.
Ilr von Hartmansdorff nyligen anfört, är det egentligen vid början af riksdagarna, som allmänheten med fortgående intresse följer riksdagsförhandlingarna.
Skulle R. o. Ad. nu, sedan deri i grundlagarna bestämda tiden för R.
St:s sammanvaro redan tilländalupit, företaga sig att låta utgifva en riksdagstidning, och om äfven denna tidning icke skulle gå tillbaka till riksdagens begynnelse, utan börja midt under riksdagsärendenas behandling; så betvillar jag högeligen, att det skulle lyckas att erhålla något större antal läsare deraf, och alt det försök, man i detta fall ville göra, skulle belt och hållet förfelas.
Fyrdelningen af vår representation skulle naturligtvis medföra den följden, alt man icke vore belåten att inhemta resultaten och besluten endast inom ett af RiksStånden.
En för alla RiksStm gemensam riksdagstidning anser jag också såsom den enda så beskaffade tidning, som kan motsvara ändamålet och äga någon garanti för sitt fortfarande; men en sådan tidning kan icke gerna uppstå sedan den lagliga riksdagstiden är förfluten.
Jag tror således icke, att något egentligt ändamål kan vinnas genom en 134 Den 4 Juni f. m. återremiss af betänkandet.
Vill man åter söka att vid innevar. riksdag vidtaga några förberedande åtgärder för konirnande riksdagsförhandlingars offentliggörande, så bör väl sådant blifva föremål för en särskild motion och särskild behandling derefter af Ridd.Utsk. eller något af R.
St:s gemensamma Utskott.
Jag finner således af hvad här blifvit framställdt icke någon anledn. att frånträda min begäran om Hr Frih. o. Landtnäs propos. på bifall till Ridd Utsk:s ifrågavar. betänk.
Hr Stuart säger, att om man vill vidta ga någon åtgärd uti ifrågavar. hänseende, så skulle dertill erfordras, att en ny motion vid denna riksdag afgåfves.
Jag får dervid fästa Hr Stuarts uppmärksamhet derpå, att ehuru min motion blott afser den åtgärd, att riksdagsförhandlingarne skola i resumé' upptagas af referenterna, så finnes det likväl äfven en annan motion afgifven af Hr Bråkenhjelm. sorn föreslån en särskild tidning, och således kan intet behof uppkomma af någon ny motion, om R. o. Ad. behagade återremittera frågan.
Medan jag nu har ordet, anhåller jag att få åter upptaga hvad Frih.
Cederström yttrat och som sedan af flera talare blifvit upptaget, nemi. att, om en sådan åtgärd, som jag föreslagit, skulle af R. o. Ad. vidtagas, så borde inbjudningar till de öfriga Stånden äga rum alt deruti deltaga.
Till besvarande deraf får jag uti R. o. Ad:s minne återföra slutet af min skrifvelse, deruti jag just antydt en sådan åtgärd, och får, för min del, i detta afseende tillstyrka, att R. o.
Ad. först för sin del besluter om sättet att offentliggöra sina discussioner och derefter inbjuder de öfriga Stånden alt deruti deltaga.
Jag vill understödja Frih.
Raabs yttrande i detta fall.
Här behöfves efter mitt förmenande icke någon ny motion.
Min mening är likväl icke att vid denna riksdag yrka någon verkställighet af förslaget, derest man icke skulle finna en desto större beredvillighet dertill bos de öfriga Stånden.
Förberedelserna kunna likväl ganska väl, det oaktadt, göras under innevar. riksmöte.
Ett säkrare sätt att förmå de mest lästa tidningarnas redactioner i vårt land att sanningsenligare upptaga förhandlingarna inom RiksSlånden kunde icke gifvas, än genom en sådan tidning, som Frih.
Raab föreslagit, och hvarom vi nu talat.
Att nu läsa berättelser att den dagen tilldrog sig det och det inom ett Stånd och något helt annat inom det 3:dje, lemnar ingen sammanhängande öfversigt af ärendenas behandling.
CJpptoges deremot uti riksdagstidningen hvarje Utsk:s betänk med yttranden och beslut deröfver i alla Stånden, så finge man ett fullständigt och redigt begrepp om ämnets behandling.
Delta skulle ock helt visst ådraga sig allmänhetens uppmärksamhet.
Sålunda, ju närmare man betraktar
Den 4 Juni f. tn. i35 ilenna sak, ju mera intresse har lion.
Jag önskar således alt R. o. Ad. icke måtte vägra återremiss af betänkandet.
Hr af Ulli', Gustaf: Hr Lefren har sökt häfva en af de svårigheter vid företaget, som jag tror vara den största.
Han har föreslagit, att hvardera sidan af Huset skulle hafva sin egen redaction. (^tvifvelaktigt skulle ändock hvardera sidans ledamöter få svårt att afgöra hvad som vore riktigt eller icke; men 0111 man också antager en så oförmodad samhällighet mellan ledamöterna på hvardera sidan, så är det likväl mycket godt folk, som tillhör den s. k. juste tnilieu, — och jag frågar, till hvilkendera redactionen skulle de vända sig?
— Det måste således vara 3:ne redactioner, och när man vidare besinnar, att opinionerna icke blott uro 3, utan att de äro lika många med individerna på Riddarhuset, så tror jag icke ens, att det förslag, Ilr Lefren gjort, är verkställbar), och knappast något annat.
Jag har redan förut yttrat mig och an sett mig skvldig att säga, det jag fruktar, att kostnaderna icke kunna bestridas.
Om nu, hvilket är ganska troligt, riksdagarne hädanefter komma att inträffa hvart 3:dje år, så försvinner äfven det inkast, som Frih.
Raab gjort, ali man hade ?. års besparingar, emedan de 3:ne år, som Utsk. föreslagit för capitationsafgiftens fortfarande, anses högst nödvändiga för andra ändamål, hvarföre directionen föreslagit, att den skall fortfara ännu i 5 år, af den orsak, att den beliöfves för reparationer och arbeten, som ej kunna förutses.
Jag får i allmänhet göra R. o.
Ad. uppmärksamt derpå, huru Mälaren hvarje år sjunker, och luiru äfventyrligt det är för de byggnader, som stå närmast.
Vid sjelfva canalen sjunker muren, så att den måste betydligt påkostas, och det är gifvet, att i tidens längd de murar, som ligga närmast till Mälaren, behöfva understödjas och omläggas, och det är icke för mycket, om man då har iooo r:dr inne, ty för denna summa kan man icke göra mycket vattenbyggnader.
Delta är orsaken hvarföre directionen tillstyrkt 5 år.
Hvad åter angår detta sednare projectet, alt betänk, skulle återremitteras, på det att man skulle fråga de öfriga Stånden, huruvida de ville deltaga uti en sådan tidning, som är i fråga; så hemställer jag, huruvida detta förslag kan remitteras till Ridd.Utsk., som har slätt intet med något annat att göra än sådant, som angår Riddarhuset.
Ett sådant project mäste således remitteras till något annat Utsk.; ly Ridd.- Utsk. kan icke befatta sig med hvad som angår de öfriga Stånden.
Med anledning af hvad Hr af Uhr yttrat, får jag förklara alt, ehuru jag verkligen, för min del, har misstroende till ovälden hos tidningar, af hvad couleur som helst, icke allenast i Europa utan äfven i Amerika, i36 Den 4 J u n i f. m. åtminstone de, som jag last, kan jag likväl aldrig misstro representationens sammansättning till den grad, alt det icke skulle vara möjligt att få en oväldig redacteur.
Man ser uti England oell Frankrike, der partipassionerna nu stigit högre, än vi ännu sett, åtminstone inom detta Hus, och, jag vill hoppas, högre än vi någonsin måtte komma att få se dem sträcka sig, alt, ehvad begrepp man ock gjort sig om den färg, hvartill talarne å ena och secreteraren på andra sidan hört, likväl aldrig den misstanke uppstått, att väld blifvit begången vid refererandet af hvad som inom Huset passerat.
Jag vågar tro, att 0111 en sådan tidning komme inom ett Stånd alt redigeras, sorn skulle innefatta livad som inom Ståndet är sagdt i ämnen, hvilka kunna vara af nog intresse att upptagas, så skulle det icke vara svårt att äfven inom
Ståndet erhålla redacteurer af fullkomlig oväld.
Om man ville, så borde man väl äfven kunna finna andra med den oväld, som erfordras för att med stenographi uppteckna discussionerna.
Dertill fordras icke iner än den oväld, som jag tror kunna inom ett RiksSt. erhållas, så att i delta hänseende tror jag icke, att några svårigheter möta, som icke lätteligen kunna undanrödjas.
Jag anser, att, då det ej kan vara meningen att här improvisera ett sådant beslut, betänk, bör återremitteras till XJtsk., som då kommer i tillfälle att taga i öfvervägande, om det vore ändamålsenligare att utgifva en enskild tidning blott för R. o. Ad., eller en tidning för alla de 4 Stånden, hvilket i min tanke vore det bästa; men i detta fall blefve det måhända kinkigt att få samdrägt uti besluten hos de 4 Stånden.
Finner man icke detta, så är det bättre att hafva en enskild tidning eller alldeles ingen.
Jag begär återremiss på detta betänkande.
Äfven jag instämmer uti önsk ningarna, att om möjligt en oväldigare relation af riksdagsförhandlingarna kunde åstadkommas; men jag bekänner, att af alla de förslag, som under denna långa discussion i detta afseende blifvit framställda, synes mig intet kunna leda till målet.
Jag fruktar, med vår fyrdelade representation och den deraf uppkommande otaliga mängden af motioner och discussioner, stundom nog haltlösa att icke kunna fullt underhålla uppmärksamheten hos representationens egna ledamöter, att den ifrågaställa tidningen icke skulle blifva läst i landsorterna; och hvad ändamål vore det då med alltsammans ?
En talares förslag tyckes inskränka sig derhän, att endast det vigtigaste af discussionerna skulle refereras.
En annan talare önskar, att allt skall refereras.
Det sednare tror jag vara det enda rätta, ty hvem skulle eljest urskilja hvad som vore det vigtigaste.
Detta kunde icke tillgå på annat sätt, än att Stånden nedsatte commissioner för att gran - D e n 4 Juni f. ra. ska allt hvad som blifvit sagdt och afhandladt, och utröka hvad som vöre vigtigast.
Jag får erinra herrarne om hvilka discussioner och voteringar, som skulle uppkomma i de commissioner, sorn hade fatt sig detta arbete uppdraget.
Det blefve den ena luntan på den andra.
Jag tror, att, med bibehållande af vår nuvar. representation, det är alldeles omöjligt att komma till det goda ändamål, som jag alltför väl finner vara åsyftadt med denna motion.
Jag kan således icke annat un afstyrka alla åtgärder i detta afseende, innan vi först lått en förbättrad representation.
Ridd.Ulskts nu föredragna memorial återremitterades.
Företogs till pröfning Ridd.Utskts, den 13 och a5 sisth April, på bordet lagda memorial i anleda, af Ridd.directionens riksdagsberättelse. R. o.
Ad. beslöt, att detta memorial skulle punktvis pröfvas.
Ingressen och i: s t a §: n. R. o.
Ad. fann ingressen och yttrandet i irsta §:n icke erfordra någon åtgärd. 2:dra §:n.
Jag instämmer med Utsk. deruti, att capitalionsafgiften bör fortfara till hennes nuvar. belopp; men jag vill i afseende på liden föreslå, att R. o. Ad. ej måtte utsätta något visst år såsom man här gjort med i8j5.
Det kunde möjligen hända, att en riksdag sammanträder dessförinnan; då vill man måhända besluta efter omständigheterna och möjligen förlänga skatteliden, allt efter som riksdagen intralfade förr eller sednare.
Man har under innevar. riksdag sett olägenheterna vid statsregleringen deraf, att man utsatt vis^a år och att man sedan nödgats besluta fyllnadsafgifter.
Jag löreslår vördsamt, att R. o. Ad. ville förklara, alt den ifrågavar. capitalionsafgiften skall fortfara till och med det år, då nästa riksdag slutas.
Om detta beslut fattas, så är dermed sagdt, att capitationsafgiften kommer att fortfara, ända Iill dess R. o.
Ad. fått rådrum att besluta derom för en kommande tid mellan 2:ne riksdagar.
Raab, Adam Christian, föienade sig med Hr von Hartmansdorff. R. o. Ad. biföll hvad Ridd.Utsk. i aldra §:n föreslagit, med den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring, att capitationsafgiften skall fortfara till och med det år, då nästa riksdag slutas. 3:dje §:n.
Cederström, Gust.
Den åtgärd, som H.
Ridd.direcltn föreslagit måtte vidtagas för genealogiernas bringande i ett fullständigare skick, nemi. den, att II. R. o. Ad:s ledamöter sjelfve under riksdagen skulle i cancelliet 8 H. 18 i B 8 Den ;j Juni f, m. taga kännedom om sina allers stamtaflor och meddela upplysning om livad å dem i ett eller annat afseende kan finnas ofullständigt eljer bristfälligt, är, ehuruväl ganska många upplysningar på sådant sätt erhållas, likväl icke tillräcklig för att bringa genealogierna i det completta skick, de böra hafva, eller alt förekomma, det antalet af defecta stamtaflor framdeles icke må allt mer och mer ökas; men om Domcapitlen i Riket, sorn enligt K. < ireulöret den 4 Juli 1770 äro ålagda att till Ridd.directm årligen insända förteckningar öfver födda, vigda och döda personer af adel inom de särskilda församlingarna, jemväl meddelade uppgift å alla inom församligarna boende och bosatta adeliga personer, så kunde derigenom ganska mycket vinnas för genealogiernas fullständiga complettering.
Jag anhåller alltså, att denna punkt af memorialet mätte återremitteras, på det H.
Utsk. må blifva i tillfälle att meddela utlåtande, om icke någon åtgärd hör vidtagas för att från Consistorierna erhålla sådana uppgifter.
Skulle Utsk. och sedermera H. R. o.
Ad. finna lämpligt, att någon åtgärd i detta afseende vidtoges, så blir måhända nödvändigt att i ämnet göres en und. framställning till K. M. Frih. Boye, Fredr.:
Det är kändt, huru angeläget det är, att genealogierna äro completta.
Derpå bero betydliga rättsfrågor, hvarom Hofrntterna ofta söka underrättelser hos dirretionen, som i brist af fullständiga genealogier icke kan gifva den upplysning, hvarpå tilläfventyrs en adelsmans välfärd beror.
Den anmodan, som directionen alltid later utgå näst före riksdagens början, att R. o.
Ad:s ledamöter sjelfve måtte bidraga till completteringen af deras genealogier, har hittills icke haft på långt när så tillfredsställande verkningar, som directionen önskat.
Directionen har derefter trott sig hafva hittat på en annan utväg, som äfven är högst nödvändig.
Jag vill först i förbigående nämna, att uti genealogierna stundom är införd någon död, gift och så vidare, utan alt der står hvar man bemtat denna underrrttelse.
Det har likväl tilldragit sig, att personer blifvit i genealogierna antecknade såsom döda, hvilka 17 år derefter befunnits lefvande.
Man har icke uti genealogierna kunnat få rätt på, huru en sådan uppgift tillkommit.
Det är i anledn. deraf, som Ridd.direct:n nu i år, genom en cancellists nitiska bemödande, har gått i författning om att göra en särskild förteckning på alia de familjer, med hvilkas stamtaflor någon förändring sker och i en column sätta hvar underrättelserna tagits.
När efter årets slut man icke erhållit någon bättre underrättelse, då införes uti genealogien de uppgifter, man fått.
Delta register uppgöres särskildt för hvarje år, på det man sedan alltid må kunna få reda på, hvarifrån man tagit dessa underrättelser, hvem som meddelat dem och hvarifrån de härstamma.
Detta for - D c' n 4 ' .1 u ii i f. in. i3g drar likväl <11 betydligt arbete, ty ett sådant register är en så bär tjock bok (2 fingers bredd), oell då underrättelserna dertill måste hem tas frän Tyska, Finska, Franska och Engelska tidningar, så är en person dermed mycket sysselsatt.
En af directeurerna åligger det visserligen att särskildt hafva värd och tillsyn öfver tabellerna; men man kan icke begära att denne man skall minst 4 dagar i veckan uppoffra sin tid för alt sitta här och läsa avisorna och göra dessa utdrag.
Detta register är ganska nyttigt, och jag hemställer till II. o. Ad., huruvida det icke vöre billigt att anslå ett arfvode åt den, som åtager sig ett sådant arbete, som ganska betydligt upplager hans tid.
Jag tager mig i anledn. deraf friheten föreslå R. o. Ad. att bevilja ett anslag af 200 r:dr b:co årligen särskildt åt den cancellist, som upprättar dessa register eller anteckningar till complettering af genealogierna, så länge Ridd.directtn och R. o. Ad. finna att dermed skall fortfara.
Jag har sett ett sådant register och anser det vara af stor nytta för våra genealogiers fullständighet.
Jag tror också, att del är skäl bevilja ett särskildt arfvode för bestyret dermed.
Men som delta är en anslagsfråga, som jag skulle tro icke borde omedelbart af R. o.
Ad. afgörns, så anhåller jag, att denna punkt måtte särskildt ålen emit teras till Ridd.Utsk.
Uti ett mål af sådan beskaffenhet, som det ifrågavar., lärer en sådan behandling icke möta något hinder.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, såsom han uppfattat frågorna, voro så väl Frih.
Cederslröms förslag ang:de und. anhållan hos K.
M. om befallning till presterskapet att insända uppgifter å alla adelsmän, sorn inom hvarje församling finnas, som Frih.
Boyes förslag om anslående af ett visst arfvode åt den, sorn med de genealogiska samlingarnas completlerande har befattning, tvänne särskildta ämnen, hvilka icke hindrade R. o. Ad. att i öfrigt gilla hvad Utsk. i 3:e §:n yttrat; hvarefter Frih.
Cederslröms och Frih.
Boyes båda förslag kunde till Utsk:s utlåt, remitteras.
Uppå derefter framställda särskilda propostr gillades LJlsk:s yttrande i 3:e §:n, och remitterades Frihrne Cedcrslröms och Boyes båda förslag till Ridd.Utskottet. 4:de, 5:te, 6:le och 7tde §§:ne.
Dessa §§ funnos icke erfordra någon åtgärd. 8:de §:n. Hvad Utsk. i denna § föreslagit, blef af R. o.
Ad. bifallet. cpde $:n Litt.
A. Hr von Hartmansdorff:
Jag har ingenting emot saken; förslaget synes vara godt.
Men jag måste göra an - Den i) J u 11 i f. 111. märkning mot olaglighelen af Utskls förfarande, all, da ingen motion i detta afseende blifvit gjord, sjelft ingå med förslag derom till R. o. Adis pröfning.
Jag bestrider således både Hr Frih. o. Landtmls rätt alt göra propos. på denna punkt och Ståndets att deröfver i dess närvar, skick besluta.
Intet hindrar likväl att saken i alla fall kan komma under pröfning, ifall någon vill upptaga förslaget såsom sitt eget.
Jag uppfattade icke riktigt antingen Hr von Hartmansdorffs ytlrande eller Utskls utlåt, uti denna punkt.
Mig veterligen liar Ulsk. icke gjort någon motion! den nu ifrågavar. punkten innehåller blott ett förslag till förändrad redaclion af den §, som stödjer sig på direclionens förslag, att medicinae-candidater skulle under 3lne terminer komma i åtnjutande af högre Riddarhus-slipendier.
Jag vill taga mig friheten att i korthet nämna lör R. o. Ad., att de högre Riddarhus-stipendierna varit ämnade åt sådana personer, som vilja laga philosophiae-mngisfcr- eller doctorsgraden.
Dessa stipendier stiga till 240 rldr blco om året.
Till deras erhållande fordras vidlyftiga studier och att man flera år uppehållit sig vid academien.
Till de mindre stipendierna, af hvilka de första utgöras af 160, meri några blott af i5o rldr, äro alltid liera sökande, emedan dertill blott fordras att hafva tagit student-examen.
Stundom har det handt, att till lie lediga högre stipendier icke mer än en sökande anmält sig, och hvilken varit något för svag till sina kunskaper för erhållande af ett sådant stipendium.
Då trodde Ridd.directln, att ändamålet skulle vinnas genom att dela dessa större stipendier uti mindre af 120 rldr blco hvardera; men Ridd Utsk. ansåg det vara bättre att bibehålla dem vid 240 rldr och lemna deni åt medicinae-candidater, som skulle uppehålla sig vid Carolinska institutet, cmedan sådana ofta sakna medel och måste afbryta sin kurs.
Dessutom finnes här ett Gutermutiskt stipendium för resor utrikes, hvilket lemnäs åt philosophias-magistrar och jurisdoctorer; men testator har uttryckligen sagt, att det aldrig får tilldelas någon medicinse-candidat för konstens opålitlighets skull.
Utskls förslag i gide §ln Litt. A, blef af R. o. Ad. bifallet. gide §ln Litt. B. Hvad Utsk. här föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet. gide §:n Litt.
C. Hr von Hartmansdorff:
De föreskrifter, som hittills varit gällande i afseende på deras kunskaper, som skola erhålla ifrågavar. näringsstipendier, äro så obestämda, att de ynglingar, som antagits, ej kunnat annat än vara ganska olika lill sina kunskaper.
Det står i föreskrifterna, att de skola Den 4 Juni f. m. hafva fyllt 16 år och förskaffat sig erforderliga kunskaper.
Dessa kunskaper äro också uppräknade, nemi. christe adorn, moral, historia och elementerna af fysik och chemi.
Pä lefvande spink göres jemväl afseende o. s. v. Det der later alltför vackert, men det kan betyda ganska litet, äfven så väl som det kan betyda mycket.
För att hafva någon säker måttstock i detta hänseende, tror jag att man borde hafva bestämdare föreskrifter, än att directionen skall hafva rätt att bestämma villkoren för detta stipendii åtnjutande.
När man ser på förteckningen öfver dem, som det åtnjutit, så befinnes en hafva begagnat bergsskolan, a tecknologiskn institutet i Stockholm, 2 Chalmerska slöjdskolan i Götheborg och en det matematiska instrumeutmakeriet.
Hvad dit blifvit af dessa stipendiater, det förnimmes icke, med undantag af dem, sorn begagnat tecknologiska institutet, af hvilka den ene blifvit garfvare och den andre sockerbagare.
Ulan tvifvel afsågos icke dessa, åtminstone icke den sista af dessa näringsgrenar, då R. o. Ad. anslogo medel till detta understöd. R. o. Ad. afsåg visserligen vettenskaplig underbyggnad lili något närungsyrke.
På det att en sådan må hädanefter, så vidt som möjligt, åstadkommas, tillstyrker jag, att ingen annan måtte få åtnjuta något naringsstipendiuin, än den, som undergått studentexamen, med befrielse nemi. från de gamla eller s. k. classiska språken.
Lalin, Grekiska och Hebreiska.
Meri för öfrigt borde han innehafva de kunskaper, sorn för student-examen erfordrades, och deröfver hafva betyg antingen från något gymnasium eller från någon of academierna.
Man kunde då åtminstone med något mera skäl, än nu, hoppas att få personer till stipendiater, som kunde göra något gagn åt fäderneslandet, och icke så till sägandes göra sjelfva inrättningen till ett åtlöje.
Jag anhåller, att denna punkt mätte återremitteras för att tagas uti närmare öfvervägande.
Med anledn. af hvad den värde talaren sist yttrat, Lan jag icke tillfi edställa honom med underrättelse om hvart alla dessa stipendiater tagit vägen.
Den ena påminner jag mig likväl har blifvit optisk instrumentmakare och är det nu vid Marieberg
Den andre åter, som är i sockerbagarelära, hade ett bevis of Öfver-directeur Schwartz, som ansåg högst nyttigt, om äfven denna näring kunde blifva behandlad mera vettenskapligt, på det alt icke ohelsosamma ingredienser mätte få ingå uti confecten, hvilket nu är händelsen, då blåsyra och andra skadliga ämnen stundom deruti användas.