Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamilton, tillstyrka bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt.
Det är visserligen sannt att 24 timmar i veckan, som det står pä papperet att läraren skall arbeta, icke är myc ket; men jag tror äfven att hvarje lärare kan upplysa om att ett betydligt arbete behöfves till beredandet af hvarje dags lektion.
Afven torde det vara ett faktum att lärare i allmänhet äro, hvad man kallar, utslitne.
Detta är till lärjungarnes skada» och V H. 11 162 Den 10 Juni e. m. således vöre det till deras fördel, om R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts hemställan.
Utan att nu yttra mig om huruvida jag, i händelse Ståndet bifallit punkten om lärjungarnes läsetimmar, med min röst skulle bidragit till bifall af nu ifrågav:de punkt, så måste jag likväl säga, att då R. o. Ad. redan förklarat, att det icke anser lämpligt att yttra sig om tiden eller lärolimmarnes antal lör lärjungarne, så skulle det vara en särdeles oväntad inkonseqvens, om Ståndet nu, då det är fråga om antalet läsetimmar för lärarne, skulle antaga det afgifna förslaget.
Men om det också i öfrigt vore önskvärdt att 24 timmar i veckan vore maximum för lärarnes undervisningsskyldighet, så skulle vi genom en sådan skrifvelse möjligen komma till det öfverraskande och obehagliga resultatet, att flere lärare blefve behöflige.
Ty huru skulle annars lektionerne kunna uppehållas, då lärarne få afkortad undervisningsskyldighet, men lärjungarne fortfarande skola läsa samma antal timmar som hittills?
Jag får vid sådant förhållande yrka afslag å Betänkit.
Sedan öfverläggnfngen ansett härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å Utsk:ts förev:de hemställan och förslag, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall lill desamma, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. få afslag derå, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i 17:de punkten af Betänk:t N:o 118 gjorda hemställan, jemte dertill hörande förslag litt. g. (genom tryckfel litt. h.), röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de hemställan och förslag».
18:de punktenjsid. 26), jemte förslaget litt. h. (genom tryckfel litt. g).
Gr. Sparre: 1 Öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, anser jag ett sådant reglementerande från R.
St:rs sida, Den 10 Juni e. m. 163 som det här föreslagna, icke vara lämpligt, utan det må bero på K.
M:t att bestämma de prof, som erfordras för att vinna en plats vid statens läroverk.
Föreskriften att han bör hafva tjenstgjort minst ett år vid ett högre elementarläroverk, synes mig dessutom vara olämplig, såvida man icke kan på något annat sätt få reda på den ifrågavarande personens duglighet; men ett sådant förhållande lärer väl sällan eller aldrig inträffa.
Att härvidlag uppställa några reglementariska föreskrifter anser jag desto olämpligare, som man derigenom skulle binda K.
M:t i Dess val, hvarvid han väl bör hafva full frihet.
Hvad den förut beslutade skrifvelsen angår, så ber jag få påminna derom, att det beslut, R. o. Ad. då fattade, icke var annat än att K.
M:t skulle låta undersöka, huruvida någon öfveransträngning för liirjungarne eger rum vid statens läroverk eller icke.
Här är fråga om att genom vissa vilkor binda Iv.
M:t i sitt val af lärare, och detta anser jag olämpligt, hvarföre jag anhåller om afslag å punkten.
Sparre, som i dag tyckes hafva tagit på entreprenad, att förhindra alla försök till afiijelpande af de brister, som nu förefinnas i vårt skolväsende, har jemväl yrkat afslag å den nu föredragna punkten.
Delta, i fortsättning af ärendets fortgående behandling, förundrar mig icke; men hvad sjelfva saken beträffar, tror jag många skäl tala för bifall.
Ty först och främst kan det väl svårligen låta tänka sig, att K.
M. skulle utnämna någon till lärare, som icke förvärfvat sig någon erfarenhet i lärarekallet; att detta bruk regelbindes genom en bestämd föreskrift, måste ju innebära en fördel och en garanti för det allmänna; och för det andra hafva erfarne skollärare, enligt hvad inom Utsk:t yttrades, fulleligen ansett, att en lärare borde hafva tjenstgjort till och med två år, innan lian antages till ordinarie.
Men detta har dock synts Utsk:t något för strängt, utan det har trott ett år vara tillräckligt i detta fall.
Att Utsk:t åter ingalunda gjort sig skyldigt till ett för småaktigt reglementerande, torde vara klart dels deraf, att saken, enligt de ofvansagde lärarnes vittnesbörd, måste antagas vara i högsta grad önskvärd, ej mindre för läroverket än för den person, åt hvilken det vigtiga lärarekallet definitift skall anförtros, dels deraf, att, så som R: o.
Ad. af förslagets ordalydelse torde benäget finna, en betydlig latitud är lemnad åt pröfningen af lärarens skicklighet.
Jag kan således icke inse annat, än att Ctsk:t haft skäl tillstyrka R.
St:r, liksom jag nu vördsamt tillstyrker R. o. Ad., att antaga den nu föredragna punkten.
Innan R. o. Ad. beslutar sig för att antaga detta ytterligare reglemente för befordring till lärareplats, torde det vara nödigt att taga kännedom om hvad som redan nu fordras.
.lag anhåller således att få uppläsa 58:de §:n i nu gällande stadga.
Den lyder sålunda: 161 Den 10 Juni e. m. »Sökande till läraresyssla vid elementarläroverk skall bekänna sig till den rena Evangeliska läran samt vara känd för guds* fruktan och goda seder; utmärka sig för det allvar och den stadga i karakteren samt foglighet i lynnet, att han må kunna tillvinna sig lärjungarnes aktning och tillgifvenhet; ega grundlig insigt i de stycken, som till den sökta sysslan höra; besitta förmåga att lätt och tydligt meddela undervisning; samt hafva förvärfvat någon öfning och erfarenhet i lärarekallet.»
Nu frågar jag: innehåller icke dessa punkter föreskrifter och vilkor, alldeles tillräckliga för bestämmande af kompetensen till en sådan plats?
Det står ju redan i stadgan att man skall hafva förvärfvat öfning och skicklighet!
Och måste jag ytterligare erinra om att dessa vilkor just äro de rätta!
Utsk:ts tillägg synes mig således alldeles olämpligt, och detta är orsaken till mitt yrkande på afslag; anhållande jag ytterligare att man icke måtte tillskrifva mig andra motiver än de skäl jag anför, samt att vi nu, sorn förut under Riksdagen, undvika alla personliga tillvitelser.
Det af Utsk:t föreslagna stadgandet tror jag eger inånga skäl för sig.
1 afseende å skollärarne har det nemi. inträffat att, i följd af det vaknande intresset för skolorne och deraf följande högre anslag, dessa platser i första tiden med svårighet kunde fyllas, hvadan ock hände att man stundom måste nöja sig med mindre skicklige personer.
För att få en något bättre redaktion, vill jag dock föreslå en liten förändring.
Under litt. h. på andra raden stå orden »som icke».
Till dessa skulle jag vilja lägga ordet »antingen».
Det blefve då tvenne alternatif — en bestämd motsats till hvad som förut förekommit.
Med denna förändring får jag anhålla om bifall till Utsk:ts förslag.
Olämpligheten att reglementera är ett af de skäl, som ofta åberopas, men i närv:de fall behöfver man icke tillskrifva det stor betydenhet, helst den §, som här är i fråga, redan innehåller dylika föreskrifter.
Att åter sjelfva saken är af stor vigt synes mig vara ganska tydligt, ty de ord, den nu gällande föreskriften innehåller härom, nemi. att han skall hafva »någon öfning i lärarekallet», torde vara nog obestämda.
Om bestämmelsen deremot formuleras i enlighet med Utskits förslag, kan det icke vara annat än en fördel för lärareklassen, då de icke kunna vinna sin skicklighet annat än genom öfning och erfarenhet.
Af dessa skäl instämmer jag med dem, som yrka bifall till Utsk:ts förslag.
Det är ganska sannt alt vi vid en före gående riksdag visat stor frikostighet mot skolorna; men jag påminner mig äfven att d. v. Dep.-Chefen för Eckles.-depart:t, jemte det han tackade för anslaget, äfven yttrade ett ord af fruk - Den 10 Juni e. m. 165 tan att kompetente sökande skulle saknas.
Detta har sedermera också ganska rigtigt inträlTat.
Om man nu lägger än ytterligare hinder i vägen, och säger att lärarne skola hafva »lång öfning» i st. f. att det förut heter »någon öfning», så måste naturligen den öfverklagade bristen blifva ännu större.
Och så väl med anledning häraf, som ock på grund deraf att de fleste lärare sannolikt någon tid varit tillförordnade, innan de blifva ordinarie, finner jag mig föranlåten alt yrka alslag å punkten.
Utsk:t har visligen afhållit sig från att framkomma med några beskyllningar mot regering och skolstyrelse, utan endast framställt hehofvet att fullständiga nu gällande föreskrifter, på det något tvifvelsmål om deras mening icke måtte förefinnas.
Och då jag fortfarande anser något härvid böra åtgöras, samt för detta ändamål är villig att ingå på den af Hr v.
Koch förordade modifikation, får jag anhålla om bifall till punkten, med den af honom föreslagna förändringen.
Det förundrar mig att, då hvar och en må ste erkänna att 58:de §:n af skolstadgan galt längre i detalj än någon annan författning, man ändock vill gå ett steg längre i afseende å kompetensprof.
Om man nu stadgar att lärare skall hafva tjenstgjort minst elt år vid elementarläroverk, så blefve följden den att K.
M:t icke skulle kunna utnämna en docent från något universitet till lektor, och lämpligare personer än dem som innehaft docentplats vid universiteten, torde sällan kunna fås.
I detta afseende kan jag nämna att skolan i Wenersborg fick en docent från Upsala, och att läroverket i honom gjort en verklig acqvisition.
Jag anhåller fortfarande om afslag å punkten.
Den siste värde talaren har ansett de nu gällande stadganderne alltför mycket detaljerade och deraf dragit den slutsats, att man ej bör ingå i ännu flera detaljer; men i afseende på det förev:de ämnet, vill jag åberopa alla erfarne lärares yttrande, att en person kan hafva ganska stora kunskaper, men ändock vara mindre lämplig till lärare.
I afseende åter på den af Gr.
Sparre omtalade docenten, får jag anmärka, att om sådana fall inträffa, bör det vara ganska lätt för en sådan person att få det erforderliga intyget.
Jag ber slutligen att få förena mig med Frih.
Cederström, i afseende å den af Hr v. Koch föreslagna förändringen.
Sedan öfveriäggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt derunder hade yrkats dels bifall till Utskrts förslag, med den förändring, att ordet »antingen» infördes efter orden »som icke»; och dels afslag å Utsk:ts hemställan och 166
Den 10 Jnni e. m. förslag; framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall dertill utan förändring, hvartill svarades nej, sedermera propos. på bifall dertill med ofvanberörde förändring, då svaren utföllo med flere nej jemte några ja, och slutligen propos. på afslag å merherörde hemställan och förslag, hvilken propos. besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i 18:do punkten af Betänk:t N:o 118 gjorda hemställan, jemte dertill hörande förslaget litt. h. (genom tryckfel litt. g), endast med den förändring, att ordet »antingen» införes efter orden »som icke», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de hemställan och förslag».
Nej — 20. tthde punkten (sid. 26.)
Betänk- biet härefter uppskjuten till nästa plenum.
På det R. o. Ad:s beslut i anledning af den af Hr
Huss väckta frågan icke måtte blifva utan all påföljd, får jag anhålla att R. o. Ad. måtte inbjuda de öfrige Stånden att i samma beslut sig förena.
Cederström begärde detta förslag på bordet.
Bland de mål, som förekomma på listan, är N:o 3 från Sammansatta Bevilln.-, Lag- samt Allm.Besv.- o. Ekon.- Utsk:t, ang:de afgiften för bränvins tillverkning.
Jag anhåller att detta Betänk, måtte uppföras näst efter Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
Den 10 Jani e. m. 107 Propos. på bifall till detta förslag framställdes och besvarades med ja.
Cederström behagat begära på bordet min hemställan om inbjudning rörande Hr Huss’ förslag, så får jag anhålla, att denna inbjudning måtte upplöras på föredragningslistan näst efter Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ls Betänk.
Vid ämnen af stor vigt kan en så dan framflyltning vara önskvärd; men vid ämnen af ringa vigt, som t. ex. Gr. Mörners inbjudning, torde det icke vara skäl. alt göra någon afvikelse från föredragningslistan; hvadan jag anhåller, att densamma måtte följas utan förändring.
Det var i sanning oväntadt att få höra Frih.
Cederström, som med sådan ifver hela dagen kämpat emot Hr Huss’ förslag, nu uppgifva att det är af så ringa betydenhet, att han af denna orsak vill förhindra dess snara ankomst till Med-Stånden.
Men för att icke vidare besvära Frih.
Cederström, skall jag söka ändå draga försorg om ett sådant meddelande, och afstår från min begäran.
Landtm, förmälte, att som Gr.
Mörner afstått från sin ifrågav.de begäran, komme densamma att förfalla. R. o. Ad. åtskiljdes kl. fil e. m.
In fidem, O. Brakel - IA8 Den 13 Jani f. m.
Lördagen den 13 Jnni 1863.
Justerades pleni-prot:t för den 26 sistl.
Mars f, m. Hr Gr. o.
Landtm, lät uppläsa följtde skrifvelse:
Vördsam inbjudning att öfvervara årsafslutningen med den af Svenska slöjdföreningen i Stockholm inrättade söndags- och aftonskola, Thorsdagen den 18 Juni 1863 kl. ^6 e. m. uti huset N:o 51 vid Mäster-Samuels-gatan, samt alt derefter bese utställningen af lärjungarnes arbeten i skolans lokal, N:o 39 vid samma gata.
Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att från K.
Landtbruksakademien blifvit öfverlemnade 15 inträdeskort till bevistande af akademiens allmänna sammankomst den 15 dennes; och anmodade Hr Gr. o. Landtm, de ledamöter af R. o. Ad., som ville begagna sig af dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen.
Upplästes följande af Hr Åkerman, Fredrik, ingifne mern.:
Sinnad företaga en badresa till utländsk ort. ser jag mig föranlåten afsäga mig det uppdrag, jag af Höglofl. R. o. Ad. erhållit, att vara ledamot af Bevilln.-Utsk:t samt Bänkman i 25:te Bänkm:s-afd:n; anhållande att vid min riksdagsmannarätt få vara bibehållen. R. o.
Hr Hagströmer, Johan Jakob, hade inlemnat ett meni., som nu upplästes och lydde sålunda:
Hos Högvälborne Hr Gr. o. Landtm, och Höglofl. R. o.
Ad. får jag ödmjukeligen anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig dels att vara ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t, dels att vara Bänkman i 24:de Bänkm:safdelningen.
Den 13 Juni f. m. 169 Sedan R. o. Ad. jemväl till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot i Bevilln.- Utsk:t efter Hr Akerman, och en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t efter Hr Hagströmer.
Bonde-St. ankommet prot.-utdrag N:o 307 för den 3 dennes, innehållande, ibland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Ronde-St:s beslut rörande 33:dje punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 99, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens sjette hufvudtitel.
Mörner, Carl Göran: l)å det beslut R. o. Ad. redan i frågan fattat, öfverensstämmer med det, hvari Bonde-St., såsom synes af denna inbjudning, stadnat, torde samma inbjudning icke påkalla annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Efter härmed slutad öfverläggning, och uppå framställd propos., ansågs inbjudningen ej föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Fortsattes pröfningen af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 118, i ani. af väckta motioner rörande undervisningen i elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen; och förekom nu: 23:dje punkten (sid. 1), jemte förslaget litt I.
Sl:rs särskilda framställ ningar, har K.
M. flera gånger ändrat föreskrifterna i detta hänseende.
Sålunda hafva vi rektorer, af hvilka somliga äro tillsatta på lifstid, somliga på 3, andra åter på 5 år.
Skulle nu Utsk:ts förslag vinna bifall, finge vi ytterligare en klass af rektorer förordnade »tillsvidare.»
Af dessa olika slag rektorer vill det synas mig att det sistnämnda skulle blifva det sämsta.
När rektor är tillsatt för lifstiden eiler på viss tid, har han trygghet vid beräknandet af sin verksamhet och kan latta intresse för det uppdrag han fått; men när han står på så osäker fot, att han hvilken dag som helst kan skiljas från sin befattning, kan man icke hoppas att han skall omfatta densamma med den värma och det nit, som äro oeftergifliga vilkor, om hans verksamhet på denna plats skall blifva rätt gangnelig.
Att en rektor icke bör vara alldeles oafsättelig, har sin grund dels deruti att, när en rektorsplats blifvet ledig, det möjligen kan inträffa, att bland sökandena icke tinnes någon fullt lämplig, och att om man misstagit sig om personens förmåga, det är nyttigt att kunna aflägsna honom från befattningen; dels ock deruti, att det är en oföränderlig naturlag att dessa personer skola, i likhet med 170 Den 13 Juni f. m. andra, åldras, och att således den, som i mångå år på ett förtjenstfulit sätt bestridt sitt kall såsom rektor, slutligen kan blifva så gammal och slö att han icke, såsom sig bör, kan sköta denna plats.
Det kan visserligen vara bärdt för en sådan person att blifva aflägsnad, men jag tror att den enskiltes förde! måste i detta fall vika för det allmännas rättmätiga anspråk.
Jag anser det nu varande stadgandet vara en lyckligt funnen medelväg, och anhåller derföre att R. o. Ad. ville afslå Utsk:ts framställning i denna punkt.
Afven jag anser mig böra yrka afslag å Utslcts hemställan, helst skillnaden mellan det nuv:de stadgandet och det, som i Utsk:ts hemställan afses, synes mig vara så obetydlig, att jag icke kan finna att R.
St:r böra besvära K.
M. med detta ärende.
På sätt den förste värde talare omnämnt och såsom af Betänk:t synes, hafva åsigterna om företrädet af den ena eller andra grundsatsen, i fråga om rektors afsättlighet, ofta vexlat; likväl bör uppmärksammas att, derest Ekon.-[Jtsk:ts hemställan godkännes, R.
St:r handla i öfverensstämmelse med sina vid föreg:de riksdag i detta ämne uttalade åsigter.
Utsk:t, som sökt komma till ett tillfredsställande resultat, har, under erkännande af de skäl, som tala för rektorsembetenas besättande såsom fasta platser, erinrat derom, att det låter sig tänka, att den rektor, som under sina kraftfulla dagar berömvärdt handhaft sitt embete, vid tilltagande ålder kan vara mindre lämplig alt vid sysslan bibehållas.
Personens tilltagande ålder utgör en omständighet, som i fråga om andra sysslor lages i betraktande, och denna omständighet måste äfven uppmärksammas, då det gäller att vid rektorsembetet bibehålla en person eller derifrån skilja honom.
Hvad beträffar fördelarne af att tillsätta en person på 5 år, tror jag att det kan hafva några skäl för sig i ett land sådant som Nord-Amerika, der t. o. m. statens högsta styresman tillsättes på vissa år; men här i Sverige, der Konungen är oafsättlig, har man icke i allmänhet ansett tjenligt, att tillsätta embetsmän på vissa år.
Förtroende-embetsmän tillsättas icke för vissa år, utan skiljas från sina embeten när talande skäl det påkallar, och så hafva R.
St:r vid föreg:de riksdag ansett skolornas rektorer böra behandlas.
Jag anser det jemväl vara skäl att nu omfatta denna grundsats, och jag styrkes i denna min åsigt deraf, att en ledamot af Utsk:t, Professor Carlson, när frågan ventilerades, yttrade att han under utländska resor och konferenser funnit meningen i såväl Tyskland, Danmark som flera andra länder vara den, att rektorer icke borde tillsättas på kortare tid, emedan detta verkar förlamande på deras kraft, hvarföre han på det högsta tillstyrkte aflåtandet af en skrifvelse sådan som den, hvilken nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfver - Dea 13 Juni 1. tn.
!T1 läggning.
Det torde vara att hoppas, att derest R.
St:r besluta en skrifvelse i öfverensstämmelse med Utsk:ts hemställan, och K.
M. behagar derå fästa nådigt afseende, de klagomål, som nu låta sig förnimma, afstadna och förhållandet ändtligen blifver tillfredsställande.
Jag anhåller alltså om bifall till (Jtsk:ts hemställan i denna punkt.
Efter min tanke har en reservant inom ötsk:t, Frih.
Alströmer, anfört så slående skäl emot Utsk:ts förslag, att något ytterligare icke synes behöfva tilläggas, Af hvar och en, som känner hvad ett förordnande tillsvidare i sjelfva verket betyder, inses, att från ett sådant förordnande entledigas man icke med mindre felaktigheter af svårare art blifvit begångna, samt alt ett återkallande af ett sådant förordnande innebär något till den grad sårande, att erfarenheten visar, att det nästan aldrig eger rum; deremot synes mig att, när man icke vill att rektorsemhetena skola vara fasta platser, intet kari vara lämpligare och klokare än att förfara i enlighet med nu gällande skolstadga. l)å nemi. tiden, under hvilken förordnandet gäller, är utliipen, är klart, att, om innehalvaren visat sig skicklig och platsen vuxen, han erhåller nytt förordnande; har han deremot icke ådagalagt erforderliga egenskaper, så är det ett mer grannlaga och för regeringen mer välkommet sätt att låta ombytet ske derigenom att förordnandet öfverflvttas på annan person, än derigenom att det fråntages innehafvaren.
Jag instämmer med dem, som yrka afslag å punkten.
Till de skäl för afslag å Utsk:ts hemställan, som af flera löreg:de talare blifvit anförda, ber jag att få lägga äfven det, alt hvarje onödig förändring i ett utlärdadt påbud icke kan verka helsosamt eller bidraga att gifva förordningen anseende.
Då nu gällande stadgande icke visat sig hafva menliga följder, och entledigandet sker lindrigast och på ett vackrare sätt, när förordnandet efter 5 år utlöper, anhåller jag, under åberopande af de utaf flera andra talare andragna skäl, att Utsk:ts hemställan måtte afslås och det nuv:de stadgandet bibehållas.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels aislag å Utsk:ts förevtde hemställan och förslag, framställdes först propos. på bifall till desamma, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades.
24:de, 25:te och 28:de punkterna (sid. 31, 32 och 34).
Utskrts hemställanden bil ollos. ira Den 13 .Jani f. m. 29:de punkten (sid. 36), jemte förslaget litt. m. Gr.
Den nu föredragna punkten innefattar frå gan om censur öfver läroböcker.
Härom föreskrifter 83:dje §:n i nuv:de läroverksstadga: »Eforus bestämme. på förslag af vederbörande rektor och lärare, valet af läroböcker, derest ej i ett eller annat hänseende är eller varder för läroverken i allmänhet annorlunda förordnadt, samt ege tillse att vid undervisningen de läromethoder begagnas, hvilka, med iakttagande af denna stadgas föreskrift, finnas till ändamålet ledande; och bör hvarje förändring i dessa afseenden ofördröjligen till Ecclesiastik-l)ep:tet inberättas.»
Då således all den kontroll, som är af nöden, redan förefinnes, anser jag icke bebofvet påkalla nedsättandet af någon särskild censur-komité, och yrkar derföre afslag å Utsk:ls hemställan.
Visserligen är det, såsom Gr.
Mör ner anmärkt, i nuv:de läroverksstadga förutsatt, att en s. k. censur skall ega rum, men erfarenheten lärer hafva ådagalagt att denna granskning icke på fullt ändamålsenligt sätt utöfvas; och att så mäste vara förhållandet, är ganska naturligt, då man besinnar huru öfverhopadt med göromål Ecclesiastik-Depdet är, samt att icke särskilta krafter stå detsamma till buds för handhafvande af en verksam granskning af läroböcker.
Eforernas antal är icke stort, och det låter sig tänka, att de, beträffande läroböckernas beskaffenhet, hafva olika åsigter.
Också är det en känd och ölverklagad sak, att läroböckerna äro mycket brokiga och till sin beskaffenhet väsendtligen från hvarandra afvikande.
Till afhjelpande af denna olägenhet och till vinnande af mer enhet i undervisningen och bättre garanti för det allmänna, torde det af Utsk:t framställda förslag vara tjenligt; och anhåller jag derföre om bifall derå.
För undervisningens gång är det af största vigt att läroböckerna blifva så goda som möjligt, äfvensom att lärarnes verksamhet så litet som möjligt hindras genom föreskrifter.
I detta afseende tror jag att detta förslag innebär stora vådor.
Skulle det vinna bifall, vore deraf en gifven följd att lärobokslitteraturen komme att aftyna och tillgången på goda läroböcker att alltmer förminskas.