Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således af vigt, att vadetiden blir förlängd; desto heldre när parten, för vadepenningarnes aflemnande, måste upsöka domaren och icke alltid lyckas genast råka honom.
En dylik förlängning komme i alla fall icke att föranleda dröjsmål vid målets fullföljd i Hofrätten eller afgörandet derstädes.
Föredrogs och remitterades till det för behandling af frågor rör:de bränvinstillverkning och försäljning tillsatta serskildta Utskott Hr Reutersvärds, Pehr Adam, d. 31 sistl.
Dec. f. m. på bordet lagda motion, ang:de bränvins-bränningen med dertill hörande beskattning och straffbestämmelser.
Föredrogs och remitterades till BankoUtsk.
Hermelins, Fredr., d. 31 sistl.
Dec. f. m. på bordet lagda motion, angide invisningars lifgifvande emot kontant valuta af Riksbanken till inlösen af dess Lånekontor samt af dessa Lånekontor till inlösen af Riksbanken.
Hr Carlheim Gyllenskjölds, Henrik Adolf Oscar, d. 31 sistl.
Dec. f. m. på bordet lagda motion, angide ändringar och förklaringar 72 Den 1 Januari e. m. af 1726 års Conventikel-plakat, samt iakttagande af K.
Brefvet d. 15 Dec. 1762, ang:de lagsökningar i religionsmål.
Föredrogs öch remitterades till Allm.
Bfr Carlheim Gyllen skjölds, Henr.
Adolf Oscar, d. 31 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motion, om en underd. anhållan hos K. M., att, derest enskilde kristne eller någon församling enhälligt hos K. M. bönfölle, att vid Gudstjensten eller andra presterliga förrättningar få begagna de äldre genom nya kateche sen och handboken afskaffade andagtsböckerne, nådigt bifall dertill i vissa fall måtte lemnäs.
Frih. af Ugglas, Curt Gustaf, d. 31 sisth Dec. f. m. pä bordet lagda motion, ang:de syslomäns inbördes förhållande i afseende pä deras ansvarighet för förvaltningen af omhänder haft gods.
Hr Gripensvärds, Jakob Olof, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de uphörande af den s. k.
Mötes-afgiften för soldater.
Hr Roos’s, Carl Ulrik, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de utfärdande af förändrade stadganden i fråga om mätningar af tomterne vid köp af hus i Stockholm.
Hr Stjernsvärds, Gust. Mauritz, d. 31 sisth Dec. e. m. på hordet lagda motion, att ett årligt anslag af 6,000 R:dr b:ko måtte ställas lill K.
M:s disposition, för alt användas till stipendier för officerare af landlarméen, som kunna erhålla tillfälle all ingå i activ utlänsk krigstjenst.
Frih. Klinkowström, Hud.
Lika med Hr Stjernsvärd anser jag nödvändigt, att R.
St. anslå medel åt officerare af arméen för alt beredas tillfälle att, genom tjenstgöring vid främmande länders arméer eller genom resor i främmande länder, söka evertuera sig i krigskonsten.
Redan i fordna tider funnos medel anvisade för detta ändamål och t. o. m. kort efter det landet varit inveckladt i vidtutseende krig, hafva en mängd officerare varit utskickade till andra länder för alt genom tjenstgöring vid deras arméer förvärfva erfarenhet i krigsyrket under utländska fälttåg.
Till och med hela officers-corpser hafva i sådant afseende varit utsände och så har varit fallet under de Nederländska krigen mot Frankrike.
Jag påminner mig serskildt, att större delen af officers-corpsen vid det s. k.
Bjelkeska reg:tet, som stridde under General-Staternas fahnor emot Frankrikes krigshärar, utgjordes af Svenska officerare.
Våra ulmärklarc fältherrar och generaler hafva på delta säll förvärfvat sig erfarenhet i sitt yrke, hvilket kommit fäder - Den 4 Januari e. m. 73 neslandet tillgodo.
Jag behöfver i detta fall endast upgifva namnen Stenbock och Königsmark.
Efter krigen under Konung Carl XII:s regering förekommer uti krigshandlingarna bland annat K. Brefvet (ill K. Krigs-Colhm d. 16 April 1725, hvari K. M. yttrar: ”Wi håfve erhållit eder underd. skrifvelse d.
14 hujus ”tillika med en förteckning å de personer, hvilka äro utsedde ”att träda i Fransysk tjenst under Brigadieren Leucks befäl; och ”sorn J dem hos OSS ammilen till att erhålla vårt nåd. tillstånd ”till deras resas fortsättande; alltså vele WI deni detsamma hafva ”i nåder beviljat; kunnande de för öfrigt vara försäkrade, att, ”der de med tiden visa, att de sigo förkofrat hafva uti nyttiga ”vetenskaper, hafva all förvänta WAR nådiga åtanke, att blifva ”framdeles indragne till WAR och Rikets tjenst igen”.
Vidare uptager K.
Krigs-Colkgii arkif under d. 1
Maj 1745 en upgift å 10 officerare, som blifvit permitterade att under Öfversten Baron Hamiltons befäl tjenstgöra vid Preusiska arméen.
De fingo behålla sina löner, och kostnaden för deras utevaro bestreds af dåvarande II. K. II.
Af prot. inför Secreta Utsk:s Defensions deputation för Landtförsvars-ärenden d. 13 April 1756 inhämtas, hurusom då tagits i öfvervägande den nytta det kunde medföra att låta unge skickliga offcerare af Landtarméen på publik kostnad, genom utrikes resor och campagners bevistande, sig uti metiern evertuera.
Och hemställde deputationen till Secreta Utsk., om icke 3,000 Daler s. m:t årligen kunde å Stat anslås för 4 officerare af Landtarméen nemi. 1 af Artilleriet, 1 af Kavalleriet, 1 af Dragoner och 1 af Infanteriet, hvilka i sagda ändamål under 3 år i rad med 750
Daler årligen hvardera fingo utresa, Deputationen fann äfven, att en officerare af Fortifikationen kunde nu genast af en sådan förmån blifva delaktig, men som de lill fond för fortiflkalions-officerares utrikes resor anslagna löningsbesparingsmedel förnummos vara i de samma åren till andra behof medlagne, så borde underd. anhållan hos K. M. göras, att Krigs-Colhm må få nådig befallning hålla hand deröfver, att förenämnde slags medel, enl. K. Resolutionerne d. 22 Febr. 1698 och 10 Nov. 1699 samt 8 Jan.
1734 till sitt rätta behof förvaras och oförryckte hällas, samt att, när fonden blifvit så tillräcklig, dä om verkställigheten af sådane officerares resor till förkofring i metiern i nåder föranstalta.
Under tider, sorn ligga den närvande närmare, har man, som vi alla veta, äfven ansett det nödigt att utsända officerare till tjenstgöring i främmande länderS arméer, och Hr Stjernsvärds motion synes mig alltså till sitt syfte rigtig, hvarföre ock, om den, såsom jag hoppas, vinner R.
St:s bifall, .stora fördelar deraf skola upstå.
I några omständigheter vågar jag likväl vara af olika åsigt med motionären.
Han önskar nemi., om jag rätt upfattat motionen vid dess upläsning, att 6,000 R:dr skola årligen anslås åt irenne officerare af arméen nemi. en vid Artilleriet, en viii Kavalleriet och en vid Infanteriet för att eipot ganska bindande stipulationer och vilkor utskickas af K. M.
Denna summa är enl. min åsigt alldeles för "ringa.
En officerare kan med 2,000 74 Den 4 Januari e. m.
R:dr b:ko icke uppehålla sig i främmande länder och der göra en campagne, samt underhålla häst och dräng.
Jag föreställer mig, att vi litet hvar kunna inse omöjligheten deraf, och vill man ändamålet och att individen icke skall allt för mycket skuldsätta sig, mäste man tilldela honom dubbla beloppet eller 4,000
Ii:dr b:ko, hvilket ingalunda är för mycket.
St. för detta ändamål bevilja 12,000
R:dr årligen, kunna de ju öfverlemna åt K.
M. att bestämma antalet af officerare, som böra årligen utsändas, och de vilkor, hvilka erfordras för att komma i åtnjutande af en dylik förmån.
Man kan vara fullt förvissad, att Regeringen noggrannt fullgör ett sådant updrag af R.
St:r, och att Regeringen känner mera än någon annan, hvilken vigt och nytta för försvarsverket i allmänhet det medför, och säkerligen komma endast de i fråga, hvilka äro vuxne att nyttigt begagna det dem sålunda meddelade tillfälle att förskaffa sig de insigter och kunskaper, som åsyftas med meranämnde resor.
Jag skulle således önska, att Hr Sjernsvärd före remissen till Utsk. ville tillåta en förändring i motionen, så väl i fråga om den begärda summan, hvilken jag önskade uphöjd till 12,000 R:dr årligen, som äfven hvad angår vilkoren.
Jag hoppas nemi., att motionären inser, att andra officerare än de vid de 3 serskilda hufvudvapnen skola vara i behof af att till vinnande af erfarenhet, begifva sig ut till andra länders i krig varande arméer.
Utom de 3 hufvudvapnen finnas äfven officerare vid 2:ne vigtiga corpser, som icke äro i motionen uptagne.
Jag menar verklige Generalstabs-officerare och Ingeniör-officerare, hvilka, när en gäng fäderneslandet invecklas i krig, äro fullt ut lika mycket i behof af erfarenhet i krigskonsten som de offcerare, Hr Stjernsvärd förordat att komma i åtnjutande af reseunderslöd för detta ändamål.
Och får jag alltså, för den händelse R.
St-.r skulle behaga bevilja något anslag för ifrågavar:de ändamål, vördsamt anhålla det StatsUtsk. ville låta Ingeniörs-corpsens och General-stabens officerare äfven komma i åtnjutande af den förmån att af nämnde resestipendier äfven blifva delaktige, vid det betänkande i ämnet sorn ligger till grund för ett sådant R.
I anledn. af den siste talarens yttrande får jag - uplysa, att såvida inom Sverige funnes någon verkligt organiserad Gegeneral-stab, densamma icke blifvit ur min motion utesluten.
Remmitlerades till StatsUtskottet.
Hr Sjernsvärds, Gustaf Mauritz, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordel lagda motion, an g: de nödiga åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Kti gsartiklar, Tjenstgörings-reglemente för arméen, Fältförvaltuings-Reglemente samt Reglemente för ordnandet af den militära sjukvården.
Den 4 Januari c. m. 75 Föredrogos och remitterades till StatsUtsk.: l:o Hr Stjensvärds, Gustaf Mauritz, d. 31 sisth Dec. e. m. på hordet lagda motion, aug:de åtgärders vidtagande för fortsatt ulgifvande af hittills ofulländad Militär-förfatlnings-samling; och 2:o Densammes d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda anförande, ifråga om K. M:s Nåd. Propos., ang:de Statens medverkan för anläggandet af jernvägar i riket.
Hr von Köchs, Nils Samuel, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de den personliga skyddsafgiftens uphörande samt åtskilliga andra förändringar i nu gällande Bevilln:s-Förordn.
Föredrogos och remitterades till Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk, l:o H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms, Carl Axel, d. 31 sisthDec. e. m. på bordet lagda motion om nedsättning af penningar i st. f. nu vid vissa tillfällen brukliga kautioner. 2:o Densammes d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, angalo det s. k.
Notarial-embetets införande oell utbildande inom Sverige, i den form, hvarunder del begagnas i Frankrike, Tyskland m. fl. andra länder.
Föredrogs och remitterades till Bevilln:sUtsk. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms, Carl Axel, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion om tidningsblads beskattande medelst ett modereradt postporto.
Hermelins, Carl, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion ang:de förändring uti Häradshöfdingarnes aflöningssätt.
Föredrogs Frih. Hermelins, Carl, d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de förökning af de löner, som Paslorerne utgifva till sina Kapellaner.
Jag anser mig böra vid della tillfälle gifva tillkänna, att fråga om förhöjning af kapellanernes löner beror på K.
M:s nåd. pröfning lill följd af R.
St:rs vid 1848 års
Riksdag derom gjorda underd. framställning.
Redan vid 1840 års
Riksdag hade fråga blifvit väckt om en jemnare fördelning af den till kapellanerne utgående löneinkomst emellan de dertill bidragande, men i anledning af vederbörandes deröfver afgifna yttrande och då en billigare fördelning af afgiflen emellan de betalande icke ansågs ledande lill ändamålet eller en förbättring i sjelfva inkomsten, upslod fråga, huruvida icke löneförbättring skulle kunna tillvägabringas just pä det sätt Frih.
Hermelin föreslagit nemi. genom lönejemkning emellan pastorcrnc och kapellanerne.
Redan nu bidraga kyrkoherdarnc till kommi - 76
Den 4 Januari e. m. strarnes aflöning, men man har ansett deras bidrag i allmänhet vara alltför ringa och höra ökas, emedan pastorerne äro mångdubbelt bättre aflönade än deras medhjelpare.
Denna fråga förföll likväl sedermera i följd af K. M:s Nåd.
Bref af år 1844, som innehåller, att K.
M. icke funnit anledn. vidtaga någon förändring i sättet för kapellanernes aflöning.
Vid 1847 och 1848 årens Riksdag uptogo R.
St. ånyo samma fråga och ingingo till K.
M. med underd. anhållan om förhöjning i allmänhet i kapellanernes lönevilkor, så att de ingenstädes måtte understiga 45 T:r spanmål, dervid större bidrag från pastorernes sida borde kunna påräknas.
Efter vederbör:des hörande beror nu frågan på K. M:s Nåd. pröfning, så att ändamålet vinnes, såvida K.
M. finner lämpligt meddela en sådan föreskrift som den motionären föreslagit, utan att K.
M. ånyo behöfver besväras med underd. framställning i samma ämne.
Jag har ansett mig böra meddela dessa uplysningar för den händelse de kunna hafva något inflytande på Utsk:s blifvande utlåt.
Då efter 5 eller 6 års förlopp målet ännu icke blifvit af K. M. afgjordt, hemställer jag, om man icke kan föreställa sig, att deltagandet för komministrarne af en eller annan orsak varit nog ringa.
Således torde det ursägtas mig, att jag ånyo väckt fråga derom.
Dessutom tror jag, att en lön af 52 T:r säd är nog ringa och att, om en del komministrar, kunna få något derutöfver, sådant vore högst beliöfligt, hvilket bör kunna verkställas utan rubbning af det bestående lönesättet och utan serdeles afsaknad för bättre lottade pastorer uti större pastorater.
Jag erkänner fullkomligt sanningen af motionärens upgift, att komministrarne äro för ringa aflönade och j^g inser behofvet för dem af löneförbättring, men jag måste äfven bekänna, att jag sannerligen icke vet någon embetsman i hela landet, som har så litet att göra som komministrarne, och i de flesta församlingar, hvilka hafva kyrkoherde, komminister och adjunkt, inskränkes komministerns göromål dertill, att predika hvar 3:e söndag, hvarigenom han snart sagdt förlorar all vana vid arbete.
Detta har tillförene föranledt motioner om indragning af komminister-beställningarna, och som en löneförhöjning åt dessa embetsman skulle verka derhän, att de sannolikt komma att längre bibehållas, får jag endast af detta skäl, anhålla, alt Utsk. icke måtte tillstyrka R.
St. bifall till motionen.
Gr. Wrangel: 1 anledn. af de 2:ne sista talarnes yttranden anhåller jag, att fä tillägga, att frågan, huruvida en komministerlön af 45 T:r spanmål vore för ringa, icke blifvit förbisedd af vederbönde i deras underd. utlåtin i ämnet, då de hördes öfver R.
St:s förra förslag; men då R.
St:r ansett sig böra inskränka sin välvilja för dessa tjenstemän endast till en sådan löneförhöjning, kunde vederbönde icke heller utsträcka sitt tillstyrkande längre.
M. denna löneförhöjning vara för ringa, lärer nåd. propos. i ämnet vara att förvänta.
Hvad åter Sen 4 Januari e. m. 77 angår Frih.
Raabs yttrande, att en del komministraturer äro obehöflige, så får jag nplysa, att afven denna fråga varit af vederborde behandlad, som i underd:het tillstyrkt, att vid återbesättande af lediga komministraturer, afseende först bör fästas på deras behöflighet, och att, om lönevilkoren dervid äro så ringa, att de icke kunna lemna innehafvare nödtorftig bergning och tillika äro obehöflige, de må indragas.
Man har här sagt, att komministrarnes embetsgöromäl äro så få, att den begärda löneförbättringen för dem derföre icke borde bifallas och att det snarare vore önskligt, att kommistraturerne indragas, enär de hafva så litet att göra.
I anledn. häraf och då jag tror mig hafva någon erfarenhet om desse tjenstemäns göromål icke blott på landet utan äfven i städerne, har jag ansett mig böra lemna några uplysningar i detta hänseende.
Betraktar man förhållandet närmare, så finner man att komministrarne i allo nära på hafva lika mycket att göra som kyrkoherdarne._
De äro till en början ensamme prester i anexförsamlingarna.
Der skola de hvarje, och icke, såsom Frih.
Raab upgifvit, hvar tredje söndag predika, men deremot skola de hvar tredje alternera med kyrkoherden.
Men icke nog med detta predikande hvarje söndag, de måste såsom ensamme prestmän i annexförsamlingarna äfven ombesörja själavården, och är komministern i fullgörandet häraf samvetsgrann, har han i sanning ganska mycket att göra.
Dessutom måste de förrätta alla förhören och utfärda alla prestbetyg samt deltaga i en mängd verldsliga bestyr, hvilka önskligt vore att de kunde skiljas från presterskapet.
Vidare är han ordf:de i sockenstämmor i kyrkoherdens ställe, ty kyrkoherden kan icke vara i båda församlingarnas stämmor närvar:de på en gång.
Detta är en sanning, som icke kan bestridas, endast man gör sig mödan att undersöka komministrarnes embetsverksamhet.
Jag anhåller att få tillägga, att, om komministrarne skola deltaga i skolundervisningen och hafva tillsyn öfver skolbarnen, hafva de fullkomlig sysselsättning.
Jag ber att få erinra, att jag icke talat om de pastorater, som utgöras af flere församlingar med en komminister i hvardera, der denna är ensam prest.
Hr Estenberg torde icke hafva sig bekant, att pastorater finnas, hvilka utgöras af en församling, hafva en kyrka men deremot kyrkoherde, komminister och adjunkt.
I en sådan trakt af Sverige bor jag och om dessa förhållanden har jag talat.
Jag kan icke finna annat än att, heldre än att hafva komministrarne, vi kunde erhålla en bättre skolundervisning.
Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk.
Hermelins, Carl, d. 31 sistl.
Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de förhöjda arfvoden för Hofrätternes adjungerade ledamöter» 78 Den 4 Januari e. ra, Föredrogs
Hr von Hartmansdorffs, August, d. 31 sist).
Dec. e. m. på bordet lagda motion med förslag till vinnande af all jords lika beskattning.
Efter af Hr Gr. o. Landtm, framstäld propos. å denna motions remitterande till StatsUtsk., anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag hemställer att denna motion må remitteras till Ekon.Utsk., emedan, om jag icke missminner mig, en dylik derstädes under sisth Riksdag behandlades.
Dessutom är här icke fråga om någon Statsutgift för ögonblicket utan endast om en anhållan hos K.
M. att vidtaga den föreslagna åtgärden i fall R.
St. anse henne nödig och nyttig.
Uppå härefter framställd propos. remitterades ifrågavra:de motion till Allm.
Resv. o. Ekon.Utskottet.
Resv. o. Ekon.Utsk.
Hr von Hartmansdorffs, Aug., d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion att R.
M. anhålla om förslag vid nästa Riksdag till inrättande af ett Ecklesiastik-Colhm lill behandling i 2:dra instantien af Kyrko-, Läroverks- och Fattigvårdsärender.
Hr von Hartmansdorffs, Aug., d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de det af serskilde komitérade för utarbetande af ny kyrkolag föreslagna kyrkomötes sammansättning och föremålen för dess verksamhet.
Besv. o. Ekon.Ustk.
Hr von Hartmans|dorffs, Aug., d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, att R.
M. anhålla, att de gamla tills vidare inställda författningarne om Stapelstädernes Handlandes och Skeppsredares skyldighet, dels alt ärligen införa vissa saltbelopp, dels att hålla ständiga saltuplag, måtte till hela deras vidd återbringas i utöfning.
Hr von Hartmansdorffs, Aug., d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion: ang:de anslag å 2:dra Hufvudliteln.
Hr von Hartmansdorffs, _Aug., d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de anslag å 4:de Hufvudtiteln.
Vid detta tillfälle, har jag åberopat och instämt i den motion Hr Leijonancker väckt, ronde anslag till Ingeniör-corpsen : men han har beräknat den erforderliga summan lill 17,070 R:dr, dä jag deremot uptagit henne lill 16,030 R:dr.
Orsaken till denna skillnad är, att Hr Leijonancker Den 4 Januari e. m. 79 beräknat arfvoden till kanslisterne i Chefs-Exped:n och Vaktmästarne nied 620
R:dr samt till en materialbokhållare i Carlkrona med 320 R:dr, hvilka summor tillsammans utgöra den skillnad af 040
R:dr som förefinnes emellan det af mig, och Hr Leijonancker begärda belopp.
Hr von Hartmansdorffs, Aug., nedannämude d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motioner: l:o Ang:de anslag å öde Hufvudtitel; 2:o Ang:de anslag å 7:de Hudvudtiteln; 3:0 Ang:de anslag å 8:de Hufvudtiteln; och 4:o Ang:de anslag å 9:de Hufvudtiteln.
Ilr von Hartmansdorff», Aug., d. 31 sist!.
Uec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de anslag på Riksg:sKonl:s Stat.
Vid denna motions väckande, anmälde jag mig icke hafva medhunnit skaleris utveckling.
Jag har nu tillagt dem, och anhåller, att de mätte blifva nplästa samt få åtfölja remissen till Utsk.
Härvid inlemnades af Hr von Hartmansdorff och uplästes följande anförande:
Då jag, genom mina motioner, visat, huru mycket nödigt, godt och nyttigt som, med de ifrågav:de 100,000:de R:dr kan åstadkommas, om de, ät Staten bibehållas, sedan den redan påbjudna tullnedsättningen, med är 1854, uphörer; så bör jag ådagalägga hvarföre hennes fortfarande icke kan leda till ändamålet; nedsättning i priset på tvenne nödvändighetsvaror.
Stegringen i koksaltets pris, har varit så betydlig, alt man bör, med tacksamhet, erkänna den upmärksamhet, som Konungen derå fästat, serdeles under en lid, då den allmänna dyrheten ä lifsmedel, är känbar för alla, och synnerligast trycker den fattige.
Det gröfre, eller bättre, koksaltet, som i hufvudstaden vanligen betalas med 14 sk. rgds kappen, kostade, då tullnedsättningen gjordes, 28 sk. samma mynt eller dubbelt.
Det har, efter den K. kungörelsens utfärdande, icke blifvit billigare, och har ej kunnat blifva det, emedan bristen är så stor, att om en eller annan saltladdning sedermera ankommit, har tullnedsättningen endast gifvit större vinst åt köpmannen, utan att sänka priset åt förbrukaren.
Det salt man nu säljer i bodarne, är öfver hufvud redan förtulladt, efter den gamla taxan.
Först i nästkommande
Maj, eller Juni månader skulle någon verkan af detta påbud, kunna förspörjas, i händelse hon ens då vore att hoppas.
Men det är icke sannolikt, Nedsättningen af 18 sk. b:ko eller 27 sk. rgds påen 80 Den 4 Januari e. m. tunna salt, gör, i priset på en kappe, (det vanliga beloppet, som icke blott den fattige, utan äfven de flesta hushåll, för att slippa saltets förvaring hemina; hvarje gång köpa i hökareboden); blott en minskning af 10 rst:n rgds.
Antingen skall hökaren, genom prisets nedsättning till 27 sk. förlora 2 rst., på hvarje kappe, eller få köparne, hädanefter, såsom hittills, betala 28 sk.
Det, sednare är det troliga.
Det blifver då hökaren och grosshandlaren, som, sig emellan, dela de 18 sk:ne b:ko på hvarje T:a salt, och till hvilkas fördel Staten efterskänkt 97,000 R:dr som han, i sä många hänseenden, väl bchöft.
Om man fästat Konungens upmärksamliet på delta förhållande, och på den rätta orsaken till saltets dyrhet, hvilken jag nu skall söka utreda: sä hade de 97,000 R:dr förmodeligen icke gått förlorade, ens för år 1854.
Har man möjligen efterskänkt dem för att anticipera på frihandel-systemets antagande af R.
St:r, så synes det hafva varit nog tidigt, innan de ännu haft rådrum att yttra sig derom.
Afven om de godkände det för öfrigt, skulle jag betvifla att de sä göra, i förevända hänseende, när åsyftad verkan dermed icke kan vinnas.
Skälet till det höga saltpriset är det vanliga eller brist på varan.
Saknaden härrörer icke af minskad tillgång å framalstringsorterna, hvilken icke försports, utan deraf att vård skeppsredare förtjent sä mycket på de öfverallt stegrande frakterna, att de låtit sina fartyg vara ute, i st. för att komma hem till vintern och medföra salt.
Om de fordom någon gång likaledes utebelfvo: så betydde det mindre och verkade föga på saltpriset, emedan stapelstädernas skeppsredare och handlande då voro skyldige att hålla ständiga saltuplag tillgängliga, i händelse den årliga saltinförsel, hvilken tillika ålåg dem, skulle genom någon tillfällighet hafva uteblifvit.
Våra förståndiga förfäder, besinnande att Sveriges kuster vanligen äro, 4 till 5 månader, någon gång ännu längre, genom is, stängda från utrikes sjöfart, ville icke lemna derhän om man, under tiden, saknade salt, dels till dagligt behof, dels till insaltning af hvarjehanda vinterförråd om hösten, dels af den sill, som fiskas om vintern, eller af den strömming, som fångas om våren m. m.
Enl. de gamla författningarna var det, för hvarje stapelstad bestämdt dels att en viss myckenhet salt skulle årligen införas dit, dels att ett visst saltuplag skulle der ständigt hållas.
Stadens handlande och skeppsredare voro en för alla, och alla för en, ansvarige både för det bestämda saltbeloppets årliga införsel och för det ständiga saltuplagets hållande.
Det sednare stod under Nederlags-Inspektionens, och, der en sådan icke fanns, under Tullkammarens värd.
Commerce-Colhm egde all, när det nödigt ansåg, förordna om inventering'af städernas uplagsalt; och dess Adv.-Fiskal egde att vaka öfver författningarnes verkställighet.