Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt: Sedan Hr Dalman begärt den af mig väckta motionen på bordet, borde jag ej utsträcka denna öfverläggning; men jag har hört 2:ne ledamöter, Hrr Cederschjöld och Dalman, ingå på ett ämne, som jag hoppades alltid borde anses icke utgöra föremål för våra öfverläggningar, nemi. afsigterna hos dem, hvilkas mening man ej delar.
Man säger, att denna motion kommit från ett håll, som förut slått till rätta derför, att det ansetts misskänna 75 § Riksd.Ordn.
Jag trodde, att sedan Riksrätten derom fällt sitt utslag, borde man ej återkomma på en sådan sak; och jag hemställer till den värde talaren sjelf, såsom varande ledamot af Constit.Utsk., huruvida icke vår grundlag tydligen antydt, huru det skall tillgå med anmärkn:r, som göras emot Konungens rådgifvare’, och att icke i följd deraf äfgjorda frågor sedermera skola blifva föremål för Ståndets öfverläggningar.
Jag har ofta sett Hr Dalman framställa en prophetisk blick öfver afsigter hos personer, som kanske i det hela dela hans mening, men som icke framställa sina meningar på ett sätt, som öfverensstämmer ined hans önskan.
Jag har också ofta sett, att han misstagit sig på denna prophetiska anda, och får vid detta tillfälle förklara, att om han anser min framställn. vara föranledd af någon önskan att genom uppskof tillintetgöra den förevar, frågan, så har han fullkomligen bedragit sig.
Jag har endast framställt mih öfvertygelse.
Jag äger icke den förmåga eller tydareegenskap att kunna intränga i mina motståndares afsigter, och jag gör dem alltid den rättvisa att anse hvad de yttra stå i fullkomlig öfverensstämmelse med deras öfvertygelse.
Det är derföre jag, i ändamål att bereda antagande af BondeSt:s inbjudm, väckt denna motion, emedan de flesta invändningar emot det beslut, BondeSt. önskat, varit föranledda af det morn., som motionen rörer.
Den 12 Mars f. m. .3, Det är således för att bereda antagandet af inbjudn. oell icke för att motarbeta densamma, som jag väckt min motion.
Jag bar velat afgifva denna förklaring, emedan jag tror, alt vi vid dessa öfverläggningar kunna misstaga oss, jag såväl som någon annan, men att vi böra högakta hvarandras afsigter; ty i annat fall vet jag icke, hvar vi skola stadna.
I anledn. af den siste värde talarens erinringar skall jag utbedja mig att få i minnet återkalla, att jag ej tillåtit mig några omdömen öfver andra menniskors motiver, allraminst öfver Konungens rådgifvares; men jag har antydt, huru allmänheten och historien kunde komma att bedöma dem.
Jag är glad att kunna upplysa H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt om ett misstag i dess sista yttrande, hvilket antyder den uppfattning af mitt, som skulle jag sökt framställa den mening, att H.
Ex:s afsigt vore alt tillintetgöra den förevar, hufvudfrågan.
Jag tror tvärtom, att H. Ex:s önskan är, att hufvudfrågan må vinna framgång; men jag har tagit mig friheten framställa, dels att det sätt, hvarpå H. Ex. velat vinna sitt ändamål, nemi. genom upphäfvande af ett redan af It. o. Ad. fattadt beslut, icke i min tanka är öfverensstämmande med grundlagen, och dels att, sedan StatsUtsk. afgifvit sitt betänk, öfver Frill.
Palmsljernas motion och funnit sig icke kunna upptaga densamma, föga sannolikhet finnes, alt med en vida mer formstridig motion kunde vinnas något annat ändamål än uppskof, särdeles då den, äfveh i händelse StatsUtsk. skulle dertill tillstyrka bifall, svårligen kunde vinna de andra Ståndens bifall.
Ur denna åsigt har jag ansett bäst, att K. o.
Ad. nu afgjorde frågan, och att man med uppskof ej vunne något, men ostridligen förlorade åtminstone tid, hvaraf jag ytterligare dragit den slutsats, att troligen uppskof vore, hvad som egentligen lage dem om hjertat, som envisades att få motionen remitterad.
Sådant tror jag ej vara detsamma, som att ingå på afsigternas område, eller att framställningen af denna förmodan förutsätter ingen prophetisk förmåga.
— Jag tror mig fördenskull ej hafva gått längre, än man såsom representant här har rätt att gå, man må yttra sig om en motion från Konungens rådgifvare eller från någon enskild riksdagsman.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad, ansåg discussipnen i formfrågan fulländad.
Ropades ja. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion blifvit begärd på bordet af Hr Dalman, komme den att nu hvila; i följd hvaraf H. Ex. fann sig nu böra inskränka sig till den framställning, huruvida R. o. Ad. instämde i den af Gr. af Wetterstedt samt Den 12 Mars f. m. flera ledamöter gjorda hemställan, att StatsUtskrs utlåt.
Nro 4<6 samt BondeStrs inbjudn. måtte blifva bvilande, till dess StatsUtsk. inkommit med yttrande, rörtde Gr. af Wetterstedts motion.
Jag hemställer vördsamt, huruvida, innan R. o, Ad. ännu beslutat remiss af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion — ett beslut, hvilket jag, för min del, i nästa plenum kommer att bestrida—, det kan vara formenligt att nu fatta det beslut, att StatsUtskrs utlåt.
Nro 4i6 och BondeStrs inbjudn. skola hvila, intilldess StatsTJtsk. inkommit med yttrande öfver H.
Ex:s motion, hvilken tilläfventyrs aldrig kommer att till Utsk. remitteras; i följd hvaraf StatsUtskrs betänk.
Kro 4*6 och BondeStrs in** bjudn. komrne att hvila evinnerliga.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att hans mening ej kunnat vara annan, än att, i fall remiss å Gr. af Wetterstedts motion vägrades, agan om målets vidare uppskjutande förfallit, helst något yttrande från StatsUtsk. öfver motionen ej kunde komma i fråga, i fall den ej dit remitterades.
Jag är väsendtligen förekommen af Hr Dalman; men jag hade önskat, att Hr Dalman icke begärt motionen på bordet, utan att man genast fått afgöra dess öde, helst jag icke anser riktigt, att den ligger på bordet, innan dess laglighet är afgjord, Hr Dalman: Sedan Hr Gr. o. Landtm,, på sätt sorn skett, amplifierat sin propos., finner jag densamma icke va-, ra stridande mot formen; men jag finner deremot icke med grundlagen förenligt, att R. o. Ad. kan fatta något beslut om uppskof med afgörande! af inbjudn,, ty jag anser 49 § Riksd.Ordn. vara tydlig deruti, att när en fråga 2:ne gånger varit hvilande, skall den 3:dje gången, den föredrages, afgöras, och jag kan derföre icke afstå från den begäran, att Ilr Gr. o.
Landtm, ville till R. o. Ad, hemställa, om icke R. o. Ad. behagade till afgörande nu företaga BondeStrs inbjudn, Hr Lefre'n, Joh.
Jag hemställer, om icke Hr Dalmans betänkligheter kunde häfvas derigenom, att Hr Gr, O. Landtm, framställer sin propos. med den obetydliga förändring, att frågan om inbjudn. skall hvila, intilldess R. o.
Ad. yttrat sig öfver frågan om remiss af H. Ex, Gr. af Wetterstedts motion och, i händelse remiss deraf beviljas, intilldess StatsUtsk, utlåtit sig öfver densamma.
Hr Hjärne!
Jag kan icke påminna mig, att någon begärt, att StatsUtskrs förevar, utlåt, skulle blifva hvilande jemte BondeStrs inbjudn,, pel; jag föreslår derföre, för att Den 12 Mari f. m. en gång för alla lomma ifrån denna formfråga, att StatsUtskrs utlåt, må läggas till handina, och att endast BondeSt:s inbjuda, må blifva föremål för fråga om ytterligare hvila.
För öfrigt vill jag icke ingå i någon discussion om lagligbeten af den nya formfråga, som nu blifvit väckt, emedan jag är öfvertygad, alt det tjenar till ingenting.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att genast vid föredragningen af StatsUtskrs utlåt.
N:o 4'6 H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt begärt, att det måtte hvila, tills hans motion kunde afgöras.
H. Ex. förnyade altså sin nyss framställda propos., om R. o. Ad. behagade bifalla, att StatsTJtskrs utlåt.
N:o /\i6 samt BondeStrs inbjudn. finge hvila, till dess R. o. Ad. fattat beslut rör:de remiss af Gr. af Wetterstedts motion och, i fall remissen beviljades, tills StatsTJtsk. med utlåt, deröfver inkommit.
Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej.
Jemte det jag till prot. reserverar den tanken, att jag icke anser grundlagen lemna rättighet att genom nya motioner fördröja målens afgörande, får jag tillika anhålla om votering i denna fråga och till contrapropos. föreslå, att R. o. Ad. må omedelbart till afgörande företaga icke mindre StatsUtskrs utlåt, öfver Frih.
Palmstjernas motion, än BondeStrs inbjudn.
Att ytterligare lägga StatsUtskrs utlåt, på bordet är, på sätt Hr Dalman upplyst, grundlagsvidrigt, då detsamma för 3:dje gången är före; men ett afgörande af utlåt, kan, efter detsamma icke varit återremitteradt, ske antingen genom att lägga det till handlrna eller återremittera det.
Då R. o. Ad. ännu icke föredragit BondeStrs inbjudn., är det ingenting, som hindrar att besluta, att denna inbjudn. icke skall företagas förrän sig visat, huruvida R. o. Ad. beslutar remiss af IL Ex.
Hr Gr. af Welterstedts motion och, i sådan händelse, svar deröfver från StatsUtsk. inkommit.
Men det af Hr Gr. o. Landtm, föredragna utlåt, från StatsUtsk. öfver Frih.
Palmstjernas motion måste ett af två, antingen läggas till hqndlma, såsom icke till ändamålet ledande, eller ock återremitteras i följd af och tillika med de dervid gjorda anmärknrr.
Cederströms sednaste anmärkn. lärer hafva kommit för sent, då Hr Gr. o.
Landtm- förklarat sig hafva funnit den af II.
Ex. framställda propos. vara med ja besvarad, och" votering i anleda. deraf blifvit begärd, som således torde böra försiggå.
Då följden af det sätt, hvarpå Hr Dalman uppställt sin eonlrapropos., skulle blifva den, alt, *9* Ds n la Mari f. m. i händelse densamma segrade i voteringen, R. o. Ad. omedelbart derefter skulle skrida till votering i hufvudsaken, får jag anhålla, antingen alt Hr Dalman ville taga bort ordet : o me del ba r t ur contrapropostn, eller ock att det uttryckligen må förbehållas R. o. Ad. att, i händelse nej vinner, få fortsätta discussionen i hufvudsaken.
Hr Dalman: Om Hr Rosenblad finner någon vådlig följd kunna uppslå af bibehållandet af ordet omedelbart uti contraproposm, må detsamma gerna derutur utgå, emedan jag icke haft för afsigt att förhindra discussionens fortgång öfver hufvudsaken, sedan formfrågan blifvit afgjord.
Då jag med Hr Dalman instämmer uti den önskan, att R o. Ad. måtte antaga BondeStts inbjudn., och jag följaktligen måste önska , att R. o. Ad. ju förr desto hellre kommer till detta resultat, hemställer jag till Hr Gr. o. Landtm., huruvida icke contrapropostn må blifva bifall till inbjudningen.
Hr Gr. o. Landtm, har redan skiljt formen från saken.
Jag hoppas derföre, att Gr.
Frölichs framställa., som innebär en sammanblandning af form och sak, nemi. af form i japropostn och sak i nejpropostn, icke måtte godkännas, utan att första frågan uteslutande må angå formen.
I händelse R. o. Ad. dervid beslutar hufvudsakens företagande före frågan om remiss af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts .motion, utbeder jag mig att få tala i hufvudsaken.
Hr Hjärne har visserligen förut underhållit R. o. Ad. med förespeglingen af de fördelar, som den krokiga linien skulle hafva med sig; men den krokiga linie, sorn Gr.
Frölich föreslog, var alltför krokig.
Jemte det jag tackar Hr Dalman för dess loyala sätt att gå min önskan till mötes, instämmer jag med Hr v. Hartmansdorlf uti den önskan, att tvenne så olika frågor som form och hufvudsak icke må blifva sammanblandade. får.
Jag tror, att det innefattar en fullkomlig förvillelse att här uppdraga en så stor skillnad emellan form och hufvudsak, emedan man vid närmare eftersinnande skall fipna, att der ligger mycken hufvudsak i formfrågan.
Det har blifvit så vidlyftigt utpekadt , hvad ändamålet skall vara med H. Ex. Hr G1', af Wetterstedts motion, och det har tillika blifvit förklaradt, att man ju förr desto hellre önskade att få slut på saken.
Jgg hemställer då, när nian å ena sidan vill komma från saken, och motsatsen dertill mätte vara att få den afgjord efter önskan, om icke den contrapropos., jag föreslagit till japropos:n, närmast leder till ändamålet.
Hr Hjärne: Då Hr Rosenblad tyckes icke kunna glöm - Dtn 12 Mart f. m.
191 ma bort ett uttryck, jag hade i dag, utan för andra gången framkommit med talet om kroklinie!', hvilket icke bevisar annat, än att Hr Rosenblad, troligen olika med de öfriga ledamöterna, icke kunnat uppfatta mitt yttrande, så vill jag försöka alt tysta honom i detta fall; för hvilket ändamål jag endast torde behöfva återkalla i hans minne elis— missionen om 72 § Reg.F. för lidet år, då Hr Rosenblad ville begagna krokvägen till civillagen för att komma till målet, sedan den raka vägen till grundlagen blifvit honom afskuren.
En sådan afväg skulle mitt samvete ej tillåtit mig.
Följden af antagandet af Gr.
Frölichs förslag till contrapropos. skulle, enär H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt förklarat syftemålet med dess motion vara att bereda framlida bifall till BondeSt:s inbjuda., blifva den, att den mening, som vill afslå BondeSt:s inbjudn., icke kunde göra sig gällande; hvadan jag anhåller, att contrapropos:n må blifva Hr Dalmans, på så sätt förändrad, som jag föreslagit och Hr Dalman medgifvit.
Gr. Posse: A ena sidan förekommer visserligen, att BondeStts prot.utdr. med inbjudn. till R. o. Ad. lärer vara af Hr Gr. o. Landtm, föredragen, hvilket i början undgick min uppmärksamhet och hvarföre jag, lika med Frih. Cederström, icke fann något hinder för att besluta uppskof med behandlingen af inbjudn:sfrågan.
Deremot förekommer å andra sidan att här icke saknas prejudicat derpå, att Ståndet, oansedt ett sådant förhållande som det förevar., beslutat uppskof; men jag är mycket rädd för alla sådana prejudicat, som på ett menligt sätt kunna komma tillbaka i vigtigare frågor, och tror det således vara säkrast att vidtaga den utväg, som är den bestämdt grundlagsenlig», nemi. att företaga saken till afgörande, ehuru jag dervid förutser ett beslut, som jag önskade måtte kunna undvikas.
Det är likväl bättre att följa den uti grundlagen föreskrifiia vägen; och jag måste derföre, med återtagande af min anhållan om uppskof, underkasta mig, att beslut nu fattas i sjelfva saken.
Sedan bär i dag så mycket blifvit täladt om afsigter, får jag tillkännagifva, att jag icke tror mig kunna bättre tillkännagifva min afsigt i denna fråga, äh genom den contrapropos. jag föreslagit; och det förefaller mig$ som skulle en hjertklappning hafva uppstått hos dém, sorn förut förklarat sig hafva samma afsigt som jäg, netnl. ätt få BondeSl:s inbjudn. antagen, då dé icke vilja ingå på antagandet af den contrapropos., jag föreslägit.
Cederström: BondeSt:s inbjudn. lärer finnäs på föredragningslistan under samma nummer sorn det nu föredragna utlåt, från StatsUtsk., ehuru jag för min del icke' Den 12 Mars f. m, hört inbjudn. föredragas i sammanhang med Utskrs utlåt.; men om Hr Gr. o. Landtm, upptager begge frågorna såsom föredragna, faller af sig sjelf, att, sedan H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion blifvit lagd på bordet och propos. i hufvudsaken är begärd, vi måste votera om bifall eller afslag derå.
Hr Lefre'n: Af Gr.
Frölichs sista yttrande vill det synas, som om Hr Gr. trodde, att de personer, som yrka på uppskof med afgörandet, icke skulle vilja biträda BondeStts inbjudn.
Jag har åtminstone för min enskilda del velat hafva undanröjt en sådan misstanke; och får jag derföre högtidligt förklara, att jag endast af fruktan, att det med inbjudn. afsedda ändamål i annat fall skulle förfelas, önskar den af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt föreslagna utvägen, att H.
Ex:s motion må varda remitterad och StatsUtskts utlåt. öfver Frih. Palmstjernas motion tillika med BondeStts inbjudn. förblifva hvilande, intilldess Utsk. öfver motionen med utlåt, inkommit.
Jag vet icke, hvarifrån man tager denna ömtålighet, då man vill en god sak, att man skall låta snärja sig af småaktiga åsigler om grundlagens förstånd.
Hvarken grundlagen eller dess stiftare hafva någonsin varit så småaktigt ömtåliga, som man nu vill göra dem.
Mig har varit ämnad en tillrättavisning för det grundlagsvidriga, jag skall hafva yrkat i denna fråga.
I detta afseende får jag endast tillkännagifva, alt mitt yttrande angtde contrapropostn tillkom, sedan Hr Gr. och Landtm, framställt en propos. i enlighet med H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts yttrande, hvilken propos.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit vara öfvervägande med ja besvarad; vid hvilket förhållande den sålunda framställda och besvarade propostn uti voteringen måste, efter min öfvertygelse, blifva japropos., så att fråga endast återstår om nejproposrn.
Då man med former, hämtade ur grundlagens föreskrift, tvingar mig att gifva en röst i frågan om hufvudsaken, d. v. s. om inbjudn. från BondeSt.
, så får jag till prot. förklara, att jag gör de ledamöter, som vidtagit denna utväg, inför nationen ansvariga för det blifvande beslutet, som ovilkorligen lärer blifva afslag å inbjudn.
Jag voterar nej, och hvar och en, som är ömtålig om iakttagandet af ett rättvist förhållande emellan räntegifvarne och räntetagarne, måste göra detsamma; men hade vi kunnat få antaga.
Hr Gr. af Wetterstedts förslag, så hade en rättvis medelväg kunnat äga rum.
För min del vill jag icke göra mig saker till något afvikande från grundlagen i afseende på hvad jag i dag under öfverläggningen yttrat. 47 § Riksd.- Ordn.
Den 12 Mars f. m.
Ordn, innehåller: ”Uti plena föredragas först de för RiksSt:n gemensamma ärenderna och sedermera hvarje RiksSt:s enskilda, alla i den ordning de, hvart slag för sig, inkommit, sä framt ej Stånden derom annorlunda förordna.
” Jag vet visserligen, att 49 S Riksd.Ordn. innehåller, att då sa'ken från Utsk. återkommer, skall, den efter första uppläsandet ligga på bordet, kan vid nästa föredragning på flera ledamöters begäran åter hvila, men skall, då den 3:dje gången förekommer, till afgörande företagas*
Det var i anledn. häraf, som jag ansåg det ifrågavar. utlåt, kunna läggas till handlina, då jag deremot icke fann något hin* der för att det i sammanhang dermed föredragna prot*utdr* med inbjudn. ytterligare kunde hvila.
Kär Frih.
Palmstjerna väckte sin motion, beslöt R. o. Ad., att inbjudn. skulle föredragas, när StatsUtsk:s utlåt, öfver motionen till öfverläggning förekom. R. o. Ad. kunde vid det tillfället icke förutse, hvad behandling motionen skulle erhålla inom StatsUtsk.
, som icke yttrat sig öfver densamma, utan blott uppmanat R. o. Ad. att stadga sitt beslut öfver det utlåt., som föranledde motionen.
, I detta sakens skick kan jag icke finna annat, än att R. o. Ad. äger rättighet att ytterligare låta BondeStis inbjudn. hvila, utan att afvika från grundlagens stadganden uti 47 och 49 §§ Riksd.Ordn* Gr.
Det är mig okärt, att jag af Gr. v. Fersen icke kunnat öfvertygas.
Jag skulle önskat, alt han kunnat lyckas deruti, emedan vi begge syfta åt samma mål, hvadan jag gerna skulle sett, att Ilr Gr. baft ratt och jag sjelf kunnat instämma med honom deruti, att målet ytterligare kan blifva hvilanda; men sådant är icke förhållandet.
Åled afseende å sakens vigt vill jag likväl föreslå en utväg, hvarigenom den önskade förmånen kan beredas; och jag hemställer då till Hr Gr. o. Landtm., om icke, när 'Vi komma att votera om sjelfva frågan, japropos:n kunde blifva ett instämmande i BondeStis inbjudn. med det vilkor, att tiden för markegångssättningen framflyttas till d. i5 Jan* och att StatsUtsk. finge uppdrag att inkomma med förslag till de förändringar uti i8i5 års författning, som deraf kunna föranledas* Nej-propositionen blir afslag härå.
Härigenom tror jag, att ändamålet skall kunna vinnas, utan att man i något afseende träder grundlagen för nära* Gr.
Frölich tror jag, att det blir svårt att af Hr Gr. o. Landtm, nu begära en annan propos. än den, som redan är framställd och öfver hvilken votering är begärd, och hvartill det således endast kan blifva fråga om contraproposin.
Denna form anser jag högst angeläget att iakttaga, ty om man afviker derifrån, ser jag icke något slut på öfverläggningen.
I följd af hvad Gr. v* Fersen yttrat, torde jag få återföra R* o* Adis minne på ao IL »94 Deo 12 Mars f. m. livad som föreföll uti sednaste plenum, du fråga var om att uppskjuta detta mål.
Då begärde jag, alt BondeSt:s inbjudn, måtte blifva första målet på föredragn:slistan och att det först måtte få förekomma, hvilket af R. o. Ad. bifölls, oell i öfverensstämmelse hvarmed detta mål i dag blifvit först föredraget; men då en annan fråga mellankommit, tror jag, att It. o. Åd., vid afgörandet af inbjudn., derpå kan göra afseende, i händelse skäl dertill förefinnes; men det kommer icke i fråga förr, än hufvudsaken förekommer.
Nu är endast fråga om contrapropos:n uti den votering, Hr Dalman begärt.
Sedan, oaktadt R. o. Ad. på Hr Gr. o.
Landtm:s derom gjorda framställning förklarat öfverläggningen vara fulländad ang:de formen, frågan derom likväl ånyo blifvit bragt å bane af åtskilliga ledamöter och bland dem af Gr. v. Fersen, som gifvit oss en särdeles grundlig föreläsning i detta afseende, så vågar jag fästa uppmärksamheten derpå, att Frih.
Palmstjernas motion rörde ett annat ämne, än II.
Ex. Hr Gr. af Wetterstedts.
Den förra afsåg nemi. en modification i den punkt »af StatsUtskts utlåt., hvarom inbjudn. från BondeSt. ägt rum, d. v. s. angtde uppsägningsrätten; den sednare angår egentligen en förändrad tid af markegångssättningarna, ett ämne, som afhandlades i en hel annan punkt, deri någon inbjudn. ej skett.
För öfrigt instämmer jag med Gr.
Horn deruti, att om vi skola komma till något slut, det är nödvändigt att först afgöra formfrågan, och då jag begärt votering öfver den af Hr Gr. o. Landtm, framställda, efter H. Ex:s uppfattning af svaret, med ja besvarade propos., så torde tvisten numera endast angå contrapropes:n. Hr von Hartmansdorff: Sedan Hr Gr. o. Landtm, frågat Ståndet, om det ansåge öfverläggningen rör:de formfrågan fulländad, och denna framställning blifvit med ja besvarad, och då Hr Gr. o. Landtm, sedermera ej gjort någon utöfver behandlingssättet sig sträckande propos., finner jag den öfverläggning, hvilken derefter likväl ägt rum ang:de formen, vara obehörig.
När Hr Gr. o. Landtm, gör propos. ang:de formen, är det öppet för en hvar att besvara den med ja eller nej.
Jemnkningar kunna då göras efter de olika meningarna.
Skulle åter Landtm, vägra att göra någon propos. och Ståndet fortfar alt yrka den, måste behandlingssättet bestämmas genom Constit.Utsk.; men lika med Gr.
Horn får äfven jag yttra, att om Ståndet, sedan öfverläggningen angrde formfrågan är fulländad, likväl densamma fortsätter, så komma vi aldrig till slut med detta ämne.
Jag anhåller derföre, att, om någon ämnar vidare tala i formfrågan, han ville afstå derifrån.
Det är det oskyldiga försöket af Gr.
Frölich att ^ilja inblanda sjelfva saken uti en votering D«n 12 Mars f. m. om formen, som gifvit anledn. till discussionens förlängande.
Då Hr Gr. o. Landtm, funnit den framställda proposm hafva blifvit med ja besvarad, mäste contraproposm, enär fråga blott är om formen, blifva den, att, om nej vinner, hufvudsaken kommer att utan uppskof till afgörande föredragas, hvarvid det står oss fritt att discutera öfver hufvudsaken.
I händelse således Gr.
Frölich icke vill afstå från sitt förslag till contrapropos., anhåller jag, att contraproposm må blifva afslag på BondeStts inbjudn., och att vi i första rummet må votera emellan dessa förslag till contraproposm.
Horns yttrande, som jag begärt ordet för att tillkännagifva, att jag icke var närvar., då Hr Gr. i sista plenum gjorde sin anhållan; men då jag förmodat, och i öfverensstämmelse med denna förmodan framställt min åsigt i forrofrågan, att R. o. Ad. beslutat, att ifrågavar. mål skulle främst på föredragnrslistan uppföras, men icke att det skulle först i ordningen definitivt afgöras, begärde jag upplysning, huruvida jag misstagit mig, hvilken upplysning jag ännu icke erhållit.
Det är gifvet, att den votering, som Hr Dalman begärt, icke kan komma att angå någon annan propos. än den, som Hr Gr. o.
Landtm, framställt, såvida den voteringen skall äga rum; men jag trodde, att frågan om berörde votering skulle förfalla efter den propos., jag föreslog, innehållande bifall till BondeSt:s inbjudn., med vilkor att tiden för markegångssättningen framflyttas till d. i5 Jan. och att StatsUtsk. uppdrages att föreslå de förändringar uti i8(5 års förfatln., som deraf kunna föranledas.
Om jag icke missräknat mig, skulle vi derigenom vinna tid och komma till det önskade resultatet.
Men fortfar Hr Dalman att yrka votering öfver den af Hr Gr. o. Landtm, framställda propos., skulle jag önska, att vi ju förr dess hellre måtte få skrida dertill.
Att bifalla Gr.
Posses förslag vore att omedelbarligen besluta öfver en i Ståndet väckt fråga, hvarom Hr Gr. o.