Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa skäl anser jag mig böra styrka till bifall åt LagUtskottets Betänkande.
Herr Gyllenhold^ Lars Herman:
Jag fin.
43 ner mig vara förekommen af Herr Grefve von Schwarin, och amer derföre, åtminstone för min del, något vidare Yttrande i denna fråga öfverflödigt, sunt inskränker mig derhän, att, under åberopande af de skäl, som innefattas ej mindre i LagUtskottets Betänkande, än det af Herr professoren, Doctor Hagberg till Utskottets Protocofl afgifne Yttrande, som Höglo!), Ridderskapet och Adeln nyligen hört sig föreläsas , och hvilket är med Betänkandet i fullkomlig öfverensstämmelse, ödmjukast begära Proportion till bifall deraf.
Grefve von Lantingshau&en, Albrecht , förenade sig äfven med Grefve von Schwerin, och anhöll om Proposition till bifall af LagUtskottets Utlåtande.
Herr Grefven och LandtMarshalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade, med godkännande af LagUtskottets ifråga; varande Utlåtande, bifalla Utskottets den 17 sistledne
December i detta ämne afgifna första Betänkande.
Ropades Jci jemte några
Då Friherre Wrangel, Henning, härvid anmärkte, att Propositionen blifvit med Ja och Nej besvarad , förklarade Herr Grefven och Landt Marskalken, det han tyckte sig höra långt flere Ja än Nej, samt att LagUtskottets Betänkande således vore af Ridderskapet och Adeln bifallet. 44 Den 2 Martn.
Företogs till pröfning StatsUfskottets, den 16 sistledne Februarii afgifne, samt den 19 och 24 eftermiddagen i samma månad på bordet lagde Förslag, till beräkning af StatsVerkets Intrader i den RiksStat, som af Riksens Ständer vid denna Riksdag skall uppgöras , för att tjena till efterrättelse intill nästa Riksdag.
Herr Anckarspcirre, Ingemar August , anförde skriftligen:
I den händelse att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln behagar besluta Återremiss af Högloflige StatsUfskottets Förslag till beräknande af Statens Intrader till nästa Riksdag , anhåller jag vördsamt få dervid göra några Anmärkningar, som iag önskar få åtfölja Åter-remissen, Statens förväntade inkomst af NummerLotteriet är upptagen till Go, 00 Riksdaler, ehuru denna Intrad årligen lidit en så betydelig minskning, att den året 1S16 endast utgjort 27,132 R:dr 44 Sk 10 Rist., då den 4 år förut uppgått till 119,455 R:dr 24 Skill., hvaraf man troligen bör kunna sluta, att denna Inkomst hädanefter ännu mer skall komma att minskas, hvarjemte afven bör komma i betraktande, att vid innevarande
Riksdag är den frågan ännu oafgjord, huruvida detta Lotteri skall upphöra eller fortfara, i hvilket förra fall den ‘deraf påräknade Inkomsten alideles komme att försvinna , af hvilken orsak jag skulle anse bäst, att ej påräkna någon Inkomst till Staten af Lotteriet, förrän man med Den 2 Martil.
45 säkerhet vet, att detta Verk kommer att fortfars.
Efter hvad jag, förut hämt, torde i aila fall 60,000 R drs Inkomst häraf blifva alltför mycket öfver all trolig väntan.
Om PenningeVerket, genom någon Reglering* kan blifva satt i ett skick, hvarigenom myntet stiger i värde, så lära förmodeiigen Egendomar deremot falla i värde och således Chartte
Sigillataslnkomsten i samma mohn mindskas emot hvad den förut utgjort, hvartill kommer, att den mir.dskade Penningetillgången skall, till antalet likasom till beloppet, betydeligen inskränka Egendoms handeln i allmänhet.
Den påtänkta indragning af Embetsman, äfvensom de redan till öfverflöd mäst med unge Personer comph tterade alla Embetsmanna Poster, torde ej heller kunna anses lofva någon ökad inkomst af Chartas- Sigillattelnrättningenj lagger man nu härtill den i allmänhet afstadnade Handels- och Väx lrörel-en^ så frugtar jag att man snarare bordt afdraga de j00,000 R:dr från den i förra RiksStaten påräknade Summan, än dermed öka densamma.
StatsUtskottet har föreslagit en minskning af 27,000 R:dr å den i 1816 års Riksstat beräknade Inträd af den fria HusbehofsBränvinsbränningsafgiften.
Denna minskning kan vara väl betydlig nog, men i betragtande deraf, att BränvinsBränningen de sednare åren varit mycket uppdrifven, äfvensom osäkerheten, huruvida de dubbla 90 kannors pannorne kornma att afskaffa® och de öfrige att undergå minsk* 46 Den 2 Martil. ning, så tror jag, aft före elesia frågors af öjrande, kan ej någon Inkomst häraf beräknas, och utomdess skulle eti af b fara dt Krig eller H ungersnöd följande -ränvins
Jöfbud för längre eiler kortare tid alldeles inställa denna så högt påräknade Inkomst.
Häremot äro Statens Intrader af inhemska Producter tämligen lågt upptagne i jemnförelse med de sednaste årens uppdrifne priser 3 men i betragtanda deraf, att få år förflutit sedan dessa produeter under flera års tid blott gällde omkring |:delar af det pris, hvartill de i detta Förslag upptagas, ochdeårens erfarenhet visat möjligheten att åter komma i en dylik belägenhet, så torde denna medio-beräkning kunna anses säkrast.
Jag hyser i öfrigt den öfvertygelse, att då man ej kan bestämdt uppgifva Statens blifvande inkomster eller utgifter, bör man ej anvisa anslag, som leda till stora öfverskotter 3 men ännu mindre uppgifva fö-r små tillgångar, hvarigenom Regeringen skulle sättas i nödvändighet att snart åter sammankalla ett Riksmöte, hvilket kan hända kostade St3ten lika stor Summa, som den i Statsmedlen bristande, för hvars anskaffande ett sådant Riksmöte blifvit sammrnkalladt.
Jag misskänner alldeles icke den moda och det nit, hvarmed StatsUtskottet sökt för Rikets Stan. der utveckla förhållandet med Statsinkomster - Den 2 Martn, 47 ne; men i anseende til! det belopp, sorn för dem bii! vit beräknadt, har jag ej annat kunnat än hy* sa tvifvelsmål, dels om riktigheten af beräkningsgrunderna, dels om tilIbörligheten af vissa upptagne InkomstTitlar.
Då det är blott sällan, som beräkningen blifvit grundad på ett medium af io år, och det merendels ar efter medium af 6, 4 och till med frenne år, som Förslag till förhöjning af Inkomstberäkningen blifvit uppgjorde, kan jag ej annat än finna deruti en grund till osäkerhet, då Lagtima Riksdagar endast böra inträffa hvart s:ie år, och det således bör vara för en tiderymd af 5 år, som beräkningen bör uppgöras- Då sådana InkomstTitlar blifvit uppförde, hvilka jag tror dels bordt uteslutas, dels äro alltför obetydliga för att förtjena uppmärksamhet, finner jag äfven deruti en anledning till anmärkning emot Förslagets rigtighet.
För att i dessa afseenden närmare utveckla mina tankar, anhåller jag att lå anföra följande Exempel. Ordinarie
Räntan är, efter en medelberäkning af 6 år, men hvilken börjar iSir och slutas med 1816, ökad med 94,655 R:dr- Det är likväl ostridigt, att, under de flesta af dessa åren, varit missväxt eller krig och att det. ta, som icke verkar på få Persedlarnes mängd eller beskaffenhet, hvilken alltid förblifver oför. ändrad , verkar deremot betydeligen på Markegångspriset och höjer Inkomsten i mohn, som behofvet ökat försäljningspriset.
Det är lik - 48 Den 2 Marfil väl icke aft önska, att sådane ordsaker till inkomstens högre beräknande skola ofta återkomma och det bör till och med icke förmodas.
Emedlertid är det en sanning, att denna Inkomst, som i 1812 års
Stat är beräknad till 235,689 R:dr , blef redan 1815 förhöjd till 282,830, och att, när den nn är ökad till 378.619 R:dr , är detta en Progression , som synes nog stark och som icke är hvarken säker eller önskvärd, då den åtminstone till en stor del uppkommer igenom verkeliga olyckor.
Utaf förhållandet med Kronotionden, som varit i stigande från 1807 till 1812, men un-i der åren 1S 14- och 1816 varit i aftagande och derföre ej blifvit höjd i beräkningen af nu varande Stats förslag, synes ännu ytterligare, att Productionen under de nämnde åren varit mindre och att det är ingalunda säkert, att derföre, att en Inkomst under några år varit i tilltagande, taga för gifvit att detta förhållande skall beständigt fortfara.
Afr ads ^Spannmålen är väl ett medium af 10 år uppgifvit, men det är att märka, att denna Inkomst, hvilken 1815 varit högst eller gått till 32,822 Tunnor, har fallit 1816 till 32,516, och blef vid 1815 års Riksdag upptagen till 32,000 Tunnor , således ökad med 300 Tunnor, emedan den 1812 var uppförd till endast 3[,700.
Då man nu vidare ökat beräkningen med 200 Tunnor, så att denna Inkomst är i närvarande
Förslag antagen till 32,200 Den 2 Martil. 49 32,200 Tunnor, har man antagit ilen möjligen högsta beräkning, enär medium af de to åren endast utgör 82,204 Tunnor.
Om detta är lika tillförlitligt, leni nar jag derhän.
Vid beräkningen af Arrendemedlen för Kungsgårdarne har jag i så måtto ingen ting att erinra, som den är grundad på varande Contracter.
Men då beräkningen nu är böjd ifrån 58,220 R:dr, som den upptogs 1815, till 67,032, skulle jag önska att få veta, huru det går med Dispositionen af dessa ÖfverskottsMedel.
De voro, enligt 1815 års Riksdagsbeslut, ämnade till fyllnad uti Anslagen till förbättring af Lönerne vid Uppfostringsverket och jag vet att de ganska väl der behöfvas.
Men då således Utgiften är gifven, inser jag ej väl, hvarföre man behöft upptaga, såsom en tillgång, den förhöjning uti ifrågavarande inkomst, hvilken icke mera kan komma StatsVerket till godo.
Med Koppar Räntan visar sig hvad jag ofvan fö re haft den äran erinra, att Inkomsterne ej ökas derföre, alt man antager en högre beräkningsgrund.
Den har verkeligen, efter ett medium af 10 år, gifvit 4p§ Skeppund mindre, än hvartill den för 1816 är beräknad, och har derföre måst nedsättas ifrån 4^9 till 3^0 Skeppund.
Men deremot har man fortfarit alt i beräkningen höja priset, så att detta, hvilket 1812 höjdes från 5o till 66 R:dr per Skeppund, och 1815 till 78 R:dr, nu är Ridd. 0. Ad.
IV. B. T. Afd. 7, 8. 50 Den 2 Mantii. satt till 100 R:clr per Skeppund.
Efter hvad jag känner, äro likväl de utländska Priserne på denna Vara snarare i fallande, än stigande.
Egenskapen af denna Vara är att hastigt förändra värde, emedan de behof, hvartill Kopparen nyttjas, till en del icke äro stadigvarande.
När en ökad efterfrågan inträffar, stiga Prisen, emedan tillgångarne äro inskränkta; men när denna efterfrågan upphört, falla de åter ungefär lika, emedan ett jemt behof af denna Vara icke till betydlig del är för handen.
Dessutom hero också Prisen af Coursförhållandet, och om Myntet förbättras, skola säkerligen de inhemska Priserne minskas i räknevärde.
Slutligen ar också att påminna, att Statsverket lemnar större delen af sin Koppar till utmyntning åt Banquen, och att således alldeles intet öfverskott är att påräkna utöfver det af Banquen fastställda pris.
Hvad som handt med Kronans inkomst af Tionde- och HammarskattsJernet_, vittnar ytterligare, att höga beräknings-grunder ingen ting hjelpa i sjelfva saken.
Det upptogs uti i8i5 års Förslag till 4ooo Skeppund, efter det medium, hvartill 4 föregående år gåfvo anledning.
Men efter ett medium utaf senare 4 år, befinnes det verkeligen icke hafva uppgått högre, än till 3,976 Skeppund, således 24 Skeppund mindre, än hvartill det i RiksStaten för 1816 är uppfördt.
Att det nu likväl är bibehållit vid samma Förslags beräkning, hvartill det i3i5 upphöjdes, vittnar om en förhoppning i afseende på vår Jern-tillverk - Den 2 Martil. 51 nings till växt, sorn jag önskar målte inträffa, men hvartill närvarande höga Sädespriser och den stagnation, som Peuninge-bristen på flera orter vållat, icke för det närvarande synes gifva någon anledning.
Samma bera klling, som vid det föregående, gäller äfven i afseende på Tionde-TackJernet.
Det erkändes vid 1815 års Riksdag, att medium af denna inkomst för 4 år, icke var högre än i3,r)3o Skeppund; men likväl fanns för godt, att i Förslags-beräkningen antaga den till i5ooo Skeppund.
Detta har likväl ej hulpit, utan då tillverkningen fortfarit, att äfven för de 4 senare åren ej i Tionde gifva mer än omkring i3,4oo Skeppund, har Förslaget äfven till detta belopp måst nedsättas.
Prisen på båda dessa tillverkningar äro i närvarande Förslag ökte. kr 1812 bl ef Priset på Stångjernet upptagit lill 5 R:dr 16 sk.
Banco och på Tackjernet till 2 R:dr 32 sk.
Dessa pris höjdes vid i8i5 års Riksdag till 7 R:dr för Stångjernet och 3 R:dr för Tackjernet.
Nu äro de åter ökade, så att Stångjerns är salt till 10 och Tackjernet till 4é R:dr per Skeppundet.
Efter nu gångbara Priser låter detta visserligen icke öfverdrifvet.
Men då det nyss gifvits tider, då hvarken Stångjern eller Tackjern kunde till dessa Pris försäljas, och då i sjelfva verket ingen styfver mindre i StatsCassan inflyter, ehvad beräkningsgrund som antages, har jag ej kunnat undgå att anmär - 52 Den 2 Martii. ka denna fortfarande höjning af Förslags-pr iserne.
Samma principe är följd i anseende till AlunTionden; år 1815 höjdes Förslagspriset ifrån 8 till io R:dr för en Tunna.
Nu är det åter ökadt med 6
R:dr och på samma gång liar man efter trenne års medium trott sig Tunna antaga att tillverknings - afkastningen skulle ökas med 3o Tunnor, så att ifrån 170 är den nu antagen jemt till 200 Tunnor.
En sådan progression i Inkomsten låter visserligen tillfredsställande, men om den är lika säker, lemnar jag derhän.
Vid den höjning, hvartill AvestaTullen blifvit upptagen, och som utgör en ökning af rooo R:dr, har jag endast att erinra, att det synes mig vara ett nog obetydligt föremål, då man icke vinner mera dermed och ej har annat skäl, än att tillverkningen, som man behagar säga, dessa senare åren varit i stigande, hvilket likväl det förut anmärkta förhållandet med KopparRäntan ej ger anledning förmoda.
MantalsPenningarnej hvilka, efter ett medium af 4 år, ifrån 181 o till i8i3, uppgingo endast lill 260,046
R:dr, blefvo derföre i8i5 upptagne till 260,000 R:dr årligen.
Efter ett medium af de 4 senare åren hafva de stigit till 289,207 R:dr och utföras nu till 286,000 R:dr.
Jag önskar detta måtte så fortfara, ty det är ett bevis att Folkmängden ökes och dess fortfarande tillväxt är den bästa vederläggning Deri 2 Martii.
53 af den allmänna förlägenhet man så mycket öfverklagat.
Lagmans- och HäradshöfdingeRäntan j hvilken 1812 var beräknad till 47^00 R:dr, ökades, i följe af 1S15 års RiksdagsBeslut, till 54.000 R:dr.
Den har efter 4 års medium utgjort 57,502 R:dr, och är derföre nu upp förd. till 56,ooo R:dr.
Det är åtminstone att gå probabiliteten så nära som möjligt.
ChartceSigillatceRecognitionsMedel som utgöra en af de mindre betydliga och alltid eventuella Inkomsterna, beräknades 1812 till 3.500
R:dr, öktes 1815 med i5oo R:dr och äro nu uppförde till 6000 R:dr.
Efter de 4 senare årens medium, har denna Inkomst gått till 7,139 R:dr.
Man har således äfven här icke trott sig böra påräkna annat, än ett fortfarande stigande.
Ensaks- oth VitesBöterne utgöra en gren af Statslnkomsterne, hvilken väl i följe af 4 års medium varit i tilltagande och utgjort 33.500
R:dr; men så kan man också säga, att man ej försummat att i BeräkningsAnslagen förhöja den, ty 1815 ökades den ifrån 13.000 till 17,000 R:dr, och nu är den åter ökad med 11,000 och uppförd till 28,000 R:dr.
Det vore likväl att önska, att detta slags Inkomst, som är grundad på menskliga förbrytelserna eller förseelserna, snarare ginge uti af-än tilltagande, och man bör hoppas, att ju vaksammare Lagarne handhafvas och ju full - 54 Den 2 Martii, komligare Lagstiftningen blir, desto mera skall denna Inkomst aftaga.
Jag hade derföre önskat, att den tillökning, hvartill utan tvifvel en verksammare Styrelse dessa senare åren föranleda, icke blifvit ansedd för så beständig, alt man derpå grundat en högre beräkning för 5 är, då vaksamheten i denna del sluteligen bör minska denna slags Inkomst, Krut- och Salpeter-FörsäljningsMedlen hafva sedan 1809 varit beräknade till 35,000 R:dr och SlalsUtskottet medger att brist uti detta Anslag under denna tid någon gång sig yppat; men Utskottet förklarar tillika, att sådant härrört af Krigstillståndet och har derföre, utan vidare uppgifven anledning, ökat beräkningen med i5,ooo R:lr, så att denna Inkomst nu är upptagen till 5o,ooo R:dr.
Jag skulle likväl för min del hafva önskat, att man härvid gjort litet mera afseende på Näringarnes behof, och att man påmint sig, att den hufvudsakligaste delen af de medel, som för Krutförsäljningen inflyta, betalas af Jordbruket och Bergsbandteringen.
Det är blott obetydligt, som af Enskilta användes för ro skull.
Det öfriga utgör ett af de hufvudsakligaste hjelpmedel och behof för tvänne af våra väsend lligyste Näringar, och jag hade derföre önskat, att i stället för att öka BeräkningsFörs, laget för denna Artide, man låtit det förblifva vid rlet gamla och deremot hos Kongl. Maj:t anhållit, att Priset på det Krut, som för Jordbruket och Bergshandteringens behof försäljes, måtte till nästa Riksdag förblif - Den 2 Martil. 55 va oförändrad t.
Det hade varit att gifva Bergshandteringen, i synnerhet ett efter min tanka, väl afpassadt biträde.
Indragne Militice- Lönings- och BoställsRcintor hafva, genom den hastiga tillökning ifrån 5o,ooo till 80,000 R:dr, som 1816 års Inkomst för denna Arlicle uppvisar, gifvit för 4 år ett medium af 60,472 R:dr, och äro derföre nu upptagne till 55,000 R:dr.
I 1812 års
Stat äro de likväl beräknade endast till 33,ooo, och de öktes, enligt StatsUtskottets Förslag 1815, med litet mera än 8,000 R:dr.
Alt nu vidare fortsätta denna progression, är väl enligt med principen, men om det är lika säkert, lemnar jag derhän, då det är egenteligen af ett års öfverskott, som det högre medium uppkommer, BeklädningsMedel af Rotarne vid åtskilliga InfanterieRegementer, äro uti 1816 års
Stat upptagne till lika belopp, som år 1812, eller 5,600 R:dr.
I nu varande Förslag äro de uppförde till 7,000, efter en beräkning, hvars grunder ej äro uppgifna.
BåtsmansVacanceAfgiften af Ordinarie Rotarne, är nu beräknad till aS.ooo R:dr, i stället för 10,000 R:dr, som den upptogs i 1816 års Stat, och som den äfven var uppförd 1812.
Skälet, att icke lioja beräkningen, var i8i5 de då gällande Contracter, och nu nyttjas samma skäl till förhöjningen.
Jag bekän - *S g6
Den 2 Martu. lier alt jag ej vet hvad sorn är anledningen till detta förhållande.
Controll-Stämpel-Medel för Guld-, Silfver- och TennArbeten äro, utan uppgifven anledning, uti beräkningen förhöjde med 5oo R:dr, så att de, ifrån aooo, blifvit satte till 25oo R:dr.
Jag medger gerna, att detta kan vara likgiltigt, men jag tycker liela Inkomsten är så obetydlig och obestämd, att jag ej inser, hvarföre man skulle antaga en så vilkorlig förhöjning.
KammarRättens
Obs ervall on sMedel äro på lika sätt ibland de InkomstTitlar, som, både i anseende till sin beskaffenhet och sitt belopp, äro bland de Inkomster, hvilka synas icke hafva bordt underkastas någon högre beräkning.
De hafva allt sedan 1809 varit upptagna till blott i5oo R:dr, såsom' af ganska oviss beskaffenhet, Det medgifves nu äfven, att förhållandet är enahanda, men det oaktadt har man höjt BeräkningsAnsIaget ifrån i5oo till a5oo Riksdaler.
Det torde vara svårt att inse skälet härtill.
DjeknePenningame i PVesterbotten äro en ännu obetydligare Inkomst.
Uti 1816 års
Stat äro de, lika med de föregående åren, upptagne till 5o R:dr.
De uppgifvas nu vara i stigande, och hafva derföre blifvit förhöjde till 75 R:dr.
Jag bekänner att jag ej annat kan än förundra mig öfver StalsUtskottels nog - Den a Marlii. 57 granhet att fästa sig vid ett så obetydligt föremål.
Nummer-Lotterie-Meälen äro bibehållna vid samma beräkning, sorn i 1816 års Stat, eller till 60,000 R:dr.
De hade likväl samma år ej gått högre än till 27,182 JR:dr, och det är. endast genom öfverskottcn af i8i3 och 1814 års Inkomst, som ett medium för 4 år uppkommer af 77,666 R:dr.
Då det gifves för Staten tvänne sätt att förlora på Lotteri, nemligen derigenom att ingen eller blott några få spela, eller derigenom att Dragningarne slutas med förlust, bekänner jag att sedan man sett exemplet af en sådan minskning, som den, hvilken uppkom för år 1816, skulle jag hafva trott, att detta Anslag kunnat tåla någon nedsättning.
Fond till Svea ock Götha IIof'Rätters aflöning, är ett annat slags Inkomst, uti hvilket ingen ting är säkert, mer än den afgift Banquen årligen tillskjuter, och som går till 166 R:dr 3a sk.
Det öfriga, som beslår af en fjerdedels Procent i Sterbhus af behållna InventariiSumman och af 6 öre Silfvermynt för hvarje Matlag i Stockholm och Götheborg, är osäkert och blir det ännu mera, om sådana Banqueroutter skulle på flera orter i Riket yppa sig, som dem, hvilka man nu i Götheborg liört omtalas.
Emellertid är äfven denna Inkomst Förslagsvis ökad ifrån 400° till 7000 R:dr om året. 58 Den 2 Martil.
Dödsfalls- och Avancements-BesparingsMedel är åter en annan slags Inkomst, hvilken aldrig förr än 1816 blifvit i Stat uppförd, mot hvilken jag då protesterade och i afseende hvarpå jag ej annat kan än förnya samma invändningar.
Denna Inkomst-titel är i min tanka till sin .grund origtig, emedan den icke uppkommer af några nya till Staten inflytande Medel, utan endast är en besparing uppå dem, som redan äro för vissa ändamål snslagne, och den är dessutom till sin verkan skadelig och obillig, emedan den hindrar verkställigheten af ett Project till en Pensionslnrättning för Civila Embets- och Tjenstemän, hvilket redan före 1815 var påtänkt och hvilket hade kunnat gå i verkställighet, om icke dessa Medels
Disposition på nämnde sätt hade upptagit tiligångarne dertill.
Då Rikets Ständer sjelfve önskat en sådan Pensionsluträttning, skulle jag också vilja förmoda att de lemna tillgångar dertill, och att de således låta denna Inkomst-titel gå utur Förteckningen.
SillUppköpat e Af giften och KnekteRoteFr ihets Medlen äro tvänne, sedan gamla lider upplifvade, men nu länge uteslutne titlar.
Vid den senare är ingen ting alt anmärka mer än att den är mycket noga upptagen, emedan den är uppförd till a,3oo R:dr, då den 1816 utgjorde 2,312, således blott 12 R>dr mera.
Men vid den förra återkommer samma erinran, som vid några af de föregående, den nemligen, att den är högst obetydlig, emedan elen angår endast 4° R:dr.
Den beror helt och hållit af Den 2 Martil. 59 Sillfiskets fortgång.
Men så länge detta ej blifvit mera utvidgad än hittills, är också denna Inkomst ganska osäker.
I följe af dessa Förhöjningar, tillika med de öfriga Inkomst-titlar, som jag icke omnämnt, är nu den Ordinarie InkomstSumman Beräknad till 1,926,999 R:dr 47 sk. 3 r:st.
Uti StatsTJtskottets Förslag år 1815, upptogs den till 1,681,895: 37. 7. i stället för att den 1812 räknades till i,5oo,468: 41- 9- Den har således Blifvit alla åren successive ökad och detta går an så länge Varupriserne fortfara att vara i stigande.
Men om vi få några goda år, och Myntvärdet stadgar sig, kan väl detta ej alltid fortfara, och då blir också uträkningen riktig.
Emedlertid är den förhöjning, som nu sednast är föreslagen, den betydligaste, ty den gör ej mindre än 245,604 R:dr.
Vid Anslagen för de så kallade extra ordinarie Inkomster eller Bevillningar, skulle jag väl kunna anmärka, att Tulllnkomstenj ehuru Bibehållen vid sitt 1815 bestämda anslag af 935,349 R:dr, är derföre icke fri för all osäkerhet, ifall att de förslag skulle äga framgång, hvilka man ibland hört uppgöras till inskränkning af Handelsrörelsen.
Men jag vill icke uppehålla piig dervid, utan endast erinra, att Postmedlenj som nu i Förslaget äro antagne alt utgöra 10,000
R:dr mer än förr, äro likväl, Lill sina mäst Betydliga Utgifter, Beroende af en Utländsk Magts välbehag, som kan öka afgifterna igenom sitt Land, och dessutom 6o Den 2 Martii. af Coursförhållanden, som äro ombytliga, under det att sjelfva Inkomsten inom Riket, när Taxan icke förändras, måste ungefärligen blifva alla år den samma.
Jag bekänner att jag på dessa grunder icke finner något skäl till den föreslagna Tillökningen.
Hvad Charta1 SigillatcvMedlen an^år, är den vida betydligare, men i min tanka ej grundad på säkrare beräkningar.
Det är väl sannt, att, såsom skäl till den föreslagna Förhöjningen, bär man anfört att de Irenne åren i8i4> 15 och 16 hafva tillsammans gifvit en Inkomst af 824.468
R:dr, således, efter ett medium för hvardera, 274*822 R:dr, och man har på denna-' grund antagit detta Anslag till 25o,ooo R:dr, eller 100,000 R:dr mera än förr.
' Men man har då ej besinnat, att, dels var det under dessa åren, som Egendomshandeln var som lifligast, dels skedde, i anledning af kriget och deraf inträffade förändringar, täta Befordringar i Armeen, dels var det äfven under de sednare af dessa åren, som betydliga Lönetillökningar beviljades och Stämpelafgift derföre erlades.
Allt detta är tillfälligheter, som man ej kan förmoda att de skola i lika grad för de följande åren återkomma.