Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag underkastar mig del obehag som denna min mening möjligen kan ådraga mig, men när pliglen sä fordrar får man icke se derpå.
Jag skulle anse det vara högst klandervärd! af R.
St. att annorlunda gå till väga än hvad Disk. föreslagit, enligt hvilket förslag halfva beloppet af hvad berörde tjenstemän hittills i medeltal åtnjutit, skulle fortfarande komma dem till godo.
Denna ersättning anser jag mig kunna tillstyrka men icke någonting derutöfver.
Jag får först fästa uppmärksamheten derpå att hvad bankens tjenstemän beträffar, hafva R.
St. förut af vida mindre talande skäl, beviljat en sådan ersättning ät medaljören t 184 Den 22 Juli. G. Enegren vid 1835 års riksdag, då hvitstämplingen upphörde på två- och tre-r:drs-sedlarne.
Här är nu fråga ora .det vida större beloppet af skillingssedlar.
Vidare får jag erinra att R.
St. förfarit på samma sätt då fråga varit om att någon Statens embetsman förlorat något af dess inkomster.
Exempelvis vill jag endast nämna att dä Skånska hofrätten upphörde, erhöll advokalfiskalen i Götha hofrätt ersättning för de sportler han i s. k. inbindningspenningar förut bekommit från underdomarne i Skåne och Blekinge, ehuru det t. o. m. varit mycket tvifvel underkastad! om dessa sportler varit lagliga och huruvida ersättningsbeloppet stod i något förhållande till den inkomst af denna sportel på det hela, han sjelf till bevilluings-taxering uppfört.
De lägre embetsman för hvilka jag här talat, är ganska mycket sysselsatta, ehuru de äro myckel dåligt atlönte.
Deras utsigter till befordran hafva också förminskats genom de förändringar som i sednare tider ägt rum, dels genom verkställde reduktioner af tjenstemannapersonalen, dels ock genom förändring i befordringslagarne.
Vid 1836 års riksdag förändrades förra reglementet så, att antalet minskades med 50 personer.
I sednare fallet är förhållandet sådant, att knappt hvar lO:de person af de lägre tjenslemännen kunna hoppas att komma högre än till bokhållaregraden.
Om således också icke någon rätt finnes, synes mig dock billigheten tala derföre alt man ersätter de förluster af inkomst bankens tjenstemän derstädes möjligen kunna göra.
Jag förnyar mitt yrkande om bifall till hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit med den förändring i fråga om ersättningsbeloppet till den fjerde tjenstegraden som jag tagit mig friheten tillstyrka.
Skillnaden är högst obetydlig och utgör endast 1 r:dr och 16 sk. för hvarje tjensteman.
På sätt Hr Rosenblad omförmält, har icke blott inom banken utan äfven inom statsverket i allmänhet dylika ersättningar tillförene beviljats.
Hvarföre skulle R.
St. nu i fråga om bankens tjenstemän förfara annorlunda eller njuggare?
Pä sätt Hr Rosenblad påpekat, hafva R.
St. förut vid flera tillfällen beviljat
Statens tjenstemän ersättning och det till fulla beloppet för förlorade sportler, således äfven för en inkomst af alldeles tillfällig natur.
Här är blott fråga om att gifva ersättning till |:delar af hvad nu uppbäres.
Uti betänk, omlales, hvad banken särskildt beträffar, att R.
St. förut godkänt dylika ersättningsanspråk icke blott hvad medaljören Enegren angått, utan äfven för bankens kassörer, hvilka erhöllo ersättning för det arfvode de förut åtnjutit för öfverkorsning af till kassorna inlemnade förslitna sedlar.
Detta sistnämnde arbete är väl icke mera förtjenstfull t än att skrifva nya sedlar.
St. för sedlars förstöring betala fullt ut, så mätte det väl vara skäl att för sedlars tillverkning, betala åtminstone två tredjedelar.
Det är mistning i inkomster som i båda fallen skall godtgöras.
Ehuru jag således vidblifver mitt förra yttrande och utbeder mig att 11. o. Ad. måtte godkänna hvad Fullmäktige föreslagit, kan jag
Den 22 Juli. 185 dock icke instämma i Hr Rosenblads förslag att föräudra den gifna summan af 18 r:dr 32 sk. till 20 r:dr.
Skillnaden är högst obetydlig, nemi. blott 1 r:dr 16 sk.
För denna ringhet tror jag icke att man bör föranleda olika beslut emellan de särskilta RiksSt:n, då, såsom jag förmodar, R. o. Ad. icke kommer alt i hufvudsaken bifalla Ulsk:s förslag.
Här har visserligen af de håda föregide talarne blifvit uppgifvet att när sportler blifvit indragne, ersättning derföre lenniats.
Förhållandet har likväl varit att en stor del af de civile t jeuslemännen förr hufvudsakligen varit aflönade genom sportler.
När då sportlerna frångått dem utan alt göromålen derföre upphört, så har det förefunnits ett slags anledn. att gifva dem ersättning.
Men då göromålen helt och hållet upphöra, kan väl icke något skäligt anspråk på ersättning göras.
Hvad stämpelmåstarne vidkommer, så var det handtverkare som dertill antogos och hvilka icke kunde annorstädes erhålla ersättning för förminskade inkomster.
Här är nu blott fråga om vanlig renskrifning.
Vår konstakademi torde väl blifva föga belåten med Hr von Hohenhausen, som nedsatt en af dess ledamöter till egenskap af simpel handtverkare.
Hvarföre jag egentligen begärde ordet, så var det för att i anledn. af Hr von Hartmansdorffs anmärkn, tillkännagifva att då möjligen Fullmäktiges förslag kan inora andra Stånd vinna bifall, vill jag till förekommande af den oreda han befarat skola kunna af mitt förslags antagande inträffa, från detsamma afstå.
Jag skall icke upptaga tiden med något vidlyftigt ordande.
Det var blott i afseende pä Hr Rosenblads yttrande om den nedsättning en ledamot af konstakademien skulle hafva lidit deraf att jag jern fört hans arbete med hvitstämplingen inom banken med ett handtverk.
Jag får då i hans minne återföra alt många fordna Konungar särdeles i Frankrike, på lediga stunder sysselsatt sig med handtverk och att de alldeles icke funnit sig stötta deröfver att man gifvit deras sysselsättning ett sådant namn.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle BankoUtsk:s förevar, utlåt.
Hr Landtm, hemställde sedermera om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s utlåt, med den förändring att ersättningen för i följd af upphörande sedelsktifning mistad inkomst, bestämmes i öfverensstämmelse med Banko-fullmäktiges förslag.
Afven denna propos. besvarades med blandade ja och nej; hvarpå Hr Landtm, framställde förnyad propos. till bifall å Utsk:s utlåt., samt då härvid åter ropades ja och nej, förklarade det han trott sig finna alt ja öfverröstat nej. 186 Dea 22 Juli.
Upplästes till justering samt godkändes följande förslag till votens-propos.:
Den som bifaller BankoUtsk:s utlåt.
N:o 80, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, bifaller R. o. Ad. förenämnde utlåt, med den förändring, alt ersättningen för i följd af upphörande sedelskrifning mistad inkomst bestämmes i öfverensstämmelse med Banko-fullmäktiges förslag.
Ja —13.
Hr von Axelson, Carl, uppläste ett så lydande anförande :
Då, så vidt jag tror mig veta, ingen suppleant lill fullmäktig i B.
St:s riksg:s-kont. ännu blifvit vald efter Hr Gr.
Lagerbjelke, som blifvit försl vald till suppleant, men sedan till fullmäktig i nämnde kontor, tager jag mig friheten att hos Hr Gr. o. Landtm, samt 11. R. o.
Ad. vördsamt hemställa huruvida icke detta val uti nästa plenum må anställas.
I anleda, häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han, då det enl. den för Ridd.Direktm utfärdade instruktion åläge Direkt:n att återbesätta de ledigheter bland R. o. Ad:s fullmäktige i riksgrskout.
, som emellan riksdagarne kunna yppas, sedan de af R. o. Ad. valde suppleanter inträdt, icke förut framställt frågan om utseende af en suppleant i riksg:s-kont. efter Gr.
Lagerbjelke; men alt då nu denna fråga blifvit väckt, Hr Landtm, ansäge sig böra hemställa om R. o.
Ad. behagade utse en sådan suppleant.
Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Au g., anmälde sig och yttrade:
Dä. frågan nu är väckt, tror jag ej alt man kan underlåta att utse den felande suppleanten.
Grundlagens föreskrift i det fallet är tydlig ali lika manga suppleanter som fullmäktige skola finnas.
Hvarföre skulle man då nu underlåta att utse den felande?
Då nu Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade utse en 3:dje suppleant för fullmäktige i riksg:s-kont., samt företaga detta val i början af plenum nästa Onsdag, ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att härvid ja varit öfvervägande.
Föredrogs och lades lill handlingarne BankoUtsk.-s d. 19 d:s Den 22 Juli. 187 på bordet lagda mera.
N:o 81, i anledn. af erhållen ålerremiss af utlåt.
Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda mern.
N:o 82, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de art:n af gällande banko-reglemente.
Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtsk:s d. 19 d:s på bordet lagda mern.
N:o 83, i anledn. af BiksStms beslut öfver utlåt.
Anmäldes och upplästes ett af R.
St:s just.ombudsman till RiksStin inlemnadt så lydande Vördsamt memorial.
En följd af den i sednare åren så betydligt ökade mängden af häktade brottslingar och lösdrifvare är, att fänglistorna, hvilkas granskning åligger Just.ombudsmannen, vuxit till flerfaldigt omfång emot det de förut innehållit.
Exempelvis må blott anföras, att de för ett år sednast inkomna utgöra en fyra gånger större volum, än de som inkommo år 1818 och 1819, hvilka dock redan utvidgat sig betydligt utöfver de första årens efter Just.ombudsmans-embetets inrättande.
Från denna tillökning i fånglistornes vidd uppkommer isamma mån förökadt arbete vid deras granskning; och härigenom har handt, att då den personal, hvaraf Just.ombudsmans-expeditionen enligt gällande stat utgöres, redan länge varit otillräcklig för medhinnande af granskningsarbetet, detta arbete ej kunnat skyndsammare fortgå, än att vid mitt tillträde till embetet funnos ogranskade alla fånglistorna för år 1847, utom första qvarlalets från K.
Götha hofrätt, samt för 3:dje och 4:de qvartalet 1846 från K.
Svea hofrätt; hvarförutan de för 3:ne qvartalet- 1846 och första qvartalet 1847 från Götha hofrätt väl äro granskade, men de yppade anmärknme ännu icke vidare handlagda.
Att den sålunda uppkomna balancen, i stället att kunna afhjelpas, måste tvertom framgent växa genom otillräckligheten af jusl.ombudsmans-expcditionens personal för gransknings-arbetets bestridande, torde vara påtagligt; och häraf måste snart nog, i händelse förhållandet fortfar, den följd uppkomma, att granskningen af fånglistorna, i samma män den sent inträffar, förfelar sitt förnämsta ändamål, skyndsam rättelse i de felaktigheter, som upptäckas.
Af erfarenheten under den korta lid jag utöfvat just.ombudsmans-embelet, har jag haft tillfälle alt inhemta dels talrikheten af de anmärkn:r, som af granskningen föranledas, och dels dessa anmärkntrs oftast ingalunda likgiltiga beskaffenhet.
Då jag således icke tror mig befogad att tillstyrka någon minskning i just.- ombudsmannens åligganden vid denna del af tjenstgöringen ; och jag vid uppmärksamhet derjemte på det arbete, som tjenstens behöriga förvaltning i öfrigt erfordrar, blifvit öfvertygad, att, utan 188 Den 22 Juli. allt för mycket åsidosättande af de vigtigaste dithörande pligter, mera lid ej kan egnas åt ofvannämnde granskning, än hittills blifvit använd; har jag trott det ovilkorligen åligga mig att icke lemna R.
St. i okunnighet om förhållandet, på det af deras förfogande må bero, huruvida genom beviljande af ökadt anslag till jusl.ombudsmans-expeditionen, så att ytterligare en kanslist kunde med 432 r:dr, eller lika med de 2:ne nu anställda, allönas, just.ombudsmannen må blifva försatt i tillfälle att med nödig drift sitt embete sköta.
Stockholm den 20 Juli 1848. S. L.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern., utlåt:ti och betänk:n, nemi. från Expeditions-Ut skottet: N:o 11, ang:de medels anvisande till gratifikationer åt extra biträden vid Utsk:s kansli; Stats-Utskottet: N:o 261, i anledn. af från BondeSt. erhållen återremiss å vissa delar af mern.
N:o 239; N:o 262, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de öfverstelöjtnanten m. m. A. E. von Rosens und. ansökning om understöd från Statens sida till anläggning af en jernväg^mellan Orebro och Hults lastageplats vid Wenern; N:o 263, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, i fråga om befrielse för förre
Departements-cheferne i General-tull-styrelsen, Presidenten J. P.
Billbergh och Kanslirådet J. D. Walerius, samt Kamereraren, Kammarrättsrådet Winroth och Kontrollören
Middendorff för ådömdt ersättningsansvar i målet, rör:de den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans; N:o 264, ang:de uppförande å Upsala läns landsstat af anslag till löner för 2:ne slottsknektar; N:o 265, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg; Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskotten : N:o 39, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. cirkuläret d. 7 Juli 1841, samt upplifvande af K. brefvet d. 8 Juni 1819, ang:de sättet för fångars transporterande; N:o 40, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ronde vården och tillsynen å, samt hushållningen vid de i Riket varande häradsallmänningar m. ra.; N:o 41, i anledn. af K. M:s till R.
St. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringsskyldigheten i Stockholm; N:o 42, i anledn. af väckt fråga om anslag till premier och understöd för utgifvande af läroböcker för folkskolorna och läseböcker för allmogen; Den 22 Juli.
ISO N:o 43, i anledn. af väckta förslag om befrielse från eller lindring uti postskjutsen, postföringens öfverlåtande på entreprenad eller öfverflyttande på reservskjutslagen samt skjutslegans förhöjning; N:o 44, i anledn. af väckta frågor om befrielse för rust-och rotehållare från skyldigheten att under krig rekrytera, remontera samt ersätta förlorade munderingspersedlar; N:o 45, i anledn. af väckt fråga om åliggande för Svenska befolkningen i Lappmarkerne alt fullgöra den allmänna beväringsskyldigheten; N:o 46, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af K. brefvet d. 26 April 1814, ang:de extra roteringen och dermed gemenskap ägande frågor; N:o 47, i anledn. af väckt fråga om samlande af de för hvarje regemente gällande stadganden och deras uppläsande före hvarje förrättning; N:o 48, i anledn. af väckt fråga om förenkling af statsförvaltningen, genom indragning af Rikets kollegier; N:o 49, i anledn. af väckt fråga, att åtskilliga ruslhållsnlimmer vid Smålands husarregemente måtte hållas vakante; N:o 50, i anledn. af väckt fråga om indragning af militärdistrikts-, chefs- samt kavalleri-inspektörs-embetena; N:o 51, i anledn. af väckt fråga om anslag lill inrättande af en öfverstyrelse för fromma stiftelser och fattiginrättningar i Riket; N:o 52, i anledn. af väckt fråga om rättighet för Thuns m. fl. skolor att erhålla utsyning från Halle- och Hunnebergs allmänningar ; N:o 53, i anledn. af väckt fråga om befrielse för åtskilliga hemman i Götheborgs och Bohuslän att utgöra kronobåtsskjutsskyldighet till Marstrands fästning; N:o 54, i anledn. af väckt fråga om Skånska kavalleriregdernes förminskande till hälften af deras nuvarande styrka; N:o 55, i anledn. af väckt fråga om befrielse för rusthållare att förse manskapet med gevär och öfrige vapen; N:o 56, i anledn. af väckt fråga om åläggande för kronofogdarne i Riket att redovisa vissa af dem uppburne, häraderne tillkommande medel; IN:o 57, i anledn. af väckt fråga, att
Kronan mätte öfvertaga remonleringen och anskaffandet af munderingspersedlar för Lifregementets husar-korps, emot en viss årlig afgift af rustliållarne; N:o 58, i anledn. af väckt fråga om anslag till en profskola för ytterligare utbildande af det gamla skolsystemets lärosätt, med gemensam undervisning för lärdoms- och apologistskolans lärjungar, och en friare flyttning; N:o 59, i anledn. af väckt fråga om krono- och krut-transport-skjutsens skiljande från jordbruket; N:o 60, i anledn. af väckt motion, att provinsen Jemtland måtte roteras, i enlighet med R.
St:s fattade beslut; 190 Dea 22 Juli.
N:o 61, i anleda, af väckte frågor dels om kronobrefbäringens öfverlätande på enlreprenad, dels om ersättning för dess utgörande. samt jemnare fördelning deraf m. m.; Bevill n i ngs -Utskottet: N:o 26, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 19, om bestämmande af en assurans-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas; Banko-Utskottet:
N:o 77, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 3:dje art:n af Bankreglementet; N:o 78, i anledn. af väckt fråga om förändrade grunder för Banko-ombudens rätt till befordringar inom bankoverket; N:o 79, i fråga om godlgörelse till bruksförvaltaren vid Tumba för införande derstädes af sättet att från skäf befria ohäcklad hampa och lin m. m.; N:o 84, i anledn. af väckt motion om tillökning i fonden för beläning af publika papper; N:o 85, öfver väckt motion om uppdrag åt
Banko-styrelsen att inköpa silfver för en viss del af den årliga bankovinsten m. m.; N:o 86, i anledn. af väckt motion, ang:de präglande af kopparskiljemynt å 4 sk. b:ko valör.
N:o 107, i anledn. af väckta motioner, om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiska trosbekännare här i Riket tillerkända. H. R. o.
Tisdagen den 25 Juli 1848.
Justerades 7 prot.utdr. för d. 22 dennes, samt pleni-protm för d. 22 och 26 sisll.
Företogs val af en Bänkman inom 10:de Bänkm:s-afd:n, ef - Den 25 Juli. 191 ter N:o 189.
Hr Rääf, Leonhard Fredr.; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 223.
Hr Stråle af Sjöared, fullm.
Hr Tham, Casper Wolrath. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att RiksSl:ns Talmän i dag varit uppkallade till Hr Just.statsministern, som meddelat dem K.
M:s nåd. befallning, att riksdagen skall afslutas under loppet af första veckan i nästkommande Augusti månad, samt i följd deraf anmodat Talmännen så ordna ärendernes behandling att de riksdagsärender, som äro af oeftergiflig vigt må kunna till denna tid blifva slutligen behandlade.
I anledn. af det lillkännagifvande, som Hr Gr. o. Landtm, behagade göra, vägar jag vördsamt anhålla att Hr Gr. o. Landtm, täcktes, i samråd med öfrige Talmän och i öfverensstämmelse med hvad Hr Gr. o. Landtm, nu jemväl yttrade, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom underrättelse må så fort ske kan komma Exped.Utsk. tillhanda i alla de delar, som röra statsregleringens hufvudtitlar, emedan just i följd af bristande underrättelse om R.
St:s beslut i vissa frågor, som röra dessa hufvudtitlar, Utsk. icke ännu varit i tillfälle att aflåta förslag till R.
Sl:s und. skrivelser ang:de stalsregleringen, oaktadt Ulsk:s koncepter lill dessa förslag äro till största delen färdiga.
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att Talmännen i dag öfverenskommit att nästa Thorsdag hafva en Talmans-öfverläggning, hvartill äfven Utskms ord fule skulle kallas, samt att då torde blifva lämpligaste tillfället att öfverlägga om det ämne, Hr Printzensköld nu omnämnt.
Föredrogs Exped.Utsk:s d. 22 dennes på bordel lagda, under I\:o 143 afgifna förslag till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår.
Det af Hr Gr, o. Landtm, föredragna skrifvelse-förslaget är uppsatt i öfverensstämmelse med Utsk:s betänk.
N:o 214.
Utsk. har dervid gjort, så vidt möjligt varit en trogen resumé af hvad K.
M:s nåd. propos. innehåller, hvarföre Utsk. icke trott sig kunna utur denna resumé utesluta ett yttrande, sora i den nåd. propos:n förekommer, huru och pä hvad sätt tillfälle skulle förefinnas att använda det reservlager, hvars bildande K. M. i nåder föreslagit, för den händelse att flera på hvarandra följande goda skördar skulle göra reservlagrets användande på åsyftadt sätt öfverflödigt.
Delta säll alt använda reservlagret har R.
St. ansett bestå deruti att, såsom orden lyda i den K. proposm, ”vid de tillfällen då försäljning eller ut leverering ål undsättningstagare icke skulle från reservlagret äga rum, kan omsättning deraf vinnas medelst tillhandahållande afspanmål ät värfvade arméen och flottan äfvensom åt fångar, för hvilka alla behof, uppgående till 30,000 tunnor årligen, någon särskild upphandling erfordras, om sädes-lillgång finnes i Statens reserv - 192 Den 22 Juli. lager”.
Såsom svar på denna del af den K. propos:n har Utsk. upptagit de ganska många anförda skälen emot den K. proposm på följande sätt:
Utsk. får ”förklara (sedan det nemi. afstyrkt lagrets utlemnande), att, så vidt ett dylikt lager kan användas och bör finnas att tillgå för värfvade arme'ens och flottans samt fångvårdens behof, Utsk. anser anskaffandet deraf, under de tider, då spanmålsupphandlingen kan med det allmännas största möjliga fördel verkställas, vara i alla hänseenden ändamålsenligt och önskvärdt”.
Nn hafva R.
St. bifallit Utsk:s mern. i dess helhet.
Exped.Utsk. har således icke tilltrott sig att då Utsk. i premisserna eller i reciten upptagit de skäl, som fiunas i K.
M:s nåd. propos. ang:de det till bildande föreslagna reservlagret, utesluta det utlåt., som af vederbör.
Ulsk. blifvit afgifvel, ang:de reservlagrets användande för den händelse att detsamma icke skulle behöfvas för undsätlningstagare; men då Utsk:s hemställan till R.
St. i slutet af dess mera. innefattar hvad som Ulsk. tillstyrkt R.
St. att besluta och hvilket tillstyrkande icke innehåller ett enda ord i anledn. af Utsk:s yttrande huruvida det vore nyttigt eller nödigt att hilda ett särskildt lager för arméens, flottans och fångvårdens underhåll, så har jag trott mig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på huruvida R. o. Ad. anser lämpligt att i den und. skrifvelsen förekommer en fråga, som sedermera icke igcnflnnes i det beslut, som skrifvelsen innehåller.
Möjligen skulle i framtiden en så beskaffad skrifvelse som denna kunna tolkas derhän, att R.
St. medgifvit och till och med beslutat bildande af reservlager för ett eller annat ändamål, och Regeringen deraf finna anledn. att vidtaga en dylik åtgärd, hvarefter det likväl möjligen skulle kunna hända att R.
St. å sin sida icke vore med en sådan åtgärd belåtne.
Jag anser således att eftersom R.
St. afslagit den K. proposm i sin helhet, i hvad den angår reservlagrets bildande, så borde man äfven hafva lagt åsido den reflexion, som K. M. i sin nåd. propos. anfört, och följaktligen äfven ifrån skrifvelsen uteslutit det svar på denna reflexion, som Utsk. har afgifyit, ankommande det likväl på RiksStm, huruvida skrifvelsen i det skick den nu befinnes bör expedieras.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. först till godkännande och sedermera till ålerremiss af ifrågavar. förslag till und. skrifvelse, utföllo svaren med blandade ja och nej, hvarefter propos. lill skrifvelse-förslagels godkännande ånyo framställdes och dervid besvarades med ja.
Föredrogs och godkändes Exped.Utsk:s under N:o 11 afgifna, d. 22 dennes pä bordet lagda förslag till § i riksdagsbeslutet, ang:de åtgärder för behöfvandes undsättning i missväxtår.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagda mern.
N:o 27, med förslag till ett tillägg i 28 § Reg.- F:n, Ben 25 J uli. 193 F:n, ang:de befordran af utländske män till vissa embeten och tjenster.
II r von Fia r t man sd or f f, Au g.:
Utsk. säger sig denna gång icke hafva velat upplaga frågan om naturalisalionen i hela dess omfattning, utan endast den del deraf, som angår utländska mäns anställning i embeten för vetenskap och konst samt läkarebefattningar.
Icke blott läkare vid universiteten ulan äfven vid andra undervisningsverk i Riket äro således i fråga.
Sådana kunna vara anställde både vid Teknologiska institutet och vid gymnasier, der man behöfver lärare i främmande lefvande språk, och der consistorierna göra utnämningarne o. s. v.
Nu förekommer likväl alt vid universiteten finnas adjunkter och andra lärare, som af Cansleren tillsättas.
I fall man blott talar om dem, som Konungen utnämner: så blifva mångfaldiga uteslutna, hvilkas tillsättning bland främlingar kan vara lika behöflig som deras, hvilka K. M. nämner.
Det kan dessutom vara tvifvel underkastadt, huruvida språkmästare kunna räknas till dem, som innehafva beställningar för vetenskap, eller om en fäktmästare kan anses höra lill dem, som innehafva beställningar för skön konst.
Man har således i min tanka, icke fullständigt uttryckt hvad man velat säga, utan man har gjort föreskriften allt för inskränkt.
Dertill kommer, att man föreslagit det endast utländske män af utmärkt förtjenst skulle få inkallas.
Man kan vara en rätt skicklig lärare, utan att vara en man af utmärkt förtjenst.
Likaså förhåller det sig med en fäktmästare, äfvenså med en läkare.
Han kan vara för Sverige mycket nyttig i behofvets stund, utan att derföre vara utmärkt i sin sak.
Under koleratiden för 14 år sedan, mottog man med begärlighet kvilka läkare som från utlandet kunde erhållas, särdeles ifrån