Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har invändt, att förslaget icke utgått från Kongl. Maj:f, utan från enskild motionär; men det har blifvit af kanslersemb:t tillstyrkt och endast financiela skäl har hindrat Kongl. Maj:t från att begära detta anslag.
I likhet med de föregående talarne, yrkar jag bifall till motionen och afslag å Utsk:ts hemställan.
Det lär bli min sorgliga lott att försvara Stats-Utsk:ts betänkande i denna fråga.
Utan att vilja inlåta mig på den vetenskapliga delen deraf, synes det mig att det af Utsk:t för dess afslag å motionen anförda skälet borde vara tillräckligt äfven för Hr von Francken.
Det är ofta svårt för Utsk:t att variera skälen, men då andra brista, är det här anförda tillfyllest; ty i en fråga, som denna, bör K.
M. bäst pröfva, om anslag behöfves eller icke, och då sådant icke af K.
M. blifvit begärdt, är det nog anledning att icke lemna uppmärksamhet åt enskild persons framställning.
Inom Utslct var jag af den tanken, att denna motion borde bifallas, hvilket dock icke då vann sympati.
Geologien är en vetenskap, vid hvars studium man bör fästa stor vigt, och det är icke rätt, att den vid ett af universiteten är helt och hållet utan officiel representant.
Få vetenskaper hafva under sednare tider gjort så stora framsteg som denna, och den har äfven med stor kärlek omfattats i utlandet, serdeles i England.
Icke blott geologiens vetenskapliga värde är stort, utan den är äfven af stor vigt för industrien, såsom af sednare tiders uppfinningar tillräckligt visas.
Medel äro visserligen vid sednare riksdagar frikostigt anslagna till upprättande af geologiska kartor öfver fäderneslandet; men det är ej nog att hafva kartor, man måste hafva kunskaper för att förstå deras betydelse: först då blifva de af stort värde.
Man har sagt att nya tjenster icke borde inrättas utan efter framställning af K. M.; men jag vill påminna, att vid sista riksdagen på enskild motionärs framställ - Den 26 April f. m.
565 ning medel beviljades till en ny profession uti palaeontologi vid Vetenskaps-Akademien i Stockholm, och K.
M. liar icke lörnekat vigter* och nyttan af det gjorda förslaget, fastän af finansiella skäl nådig Propos. derom icke blifvit afgilven.
Då jag anser antagande af motionen, sorn genomgått de vanliga stadierna af utredning och blifvit af Consistorium Academicum och Universitetens Kansler understödd, vara för fäderneslandet och vetenskapen af nytta, anhåller jag om bifall til! motionen och afsiag å Utsk:ts hemställan.
Jag förenar mig med de Stats-Utsk:ts leda möter, som funnit skäl att älven vid denna punkt bibehålla den sparsarnhetsprincip, som vid (lere tillfällen förut blifvit af Utsk:t följd.
M. icke funnit skäl att härom framställa förslag, ehuru vi sett att ruan icke i allmänhet varit rädd att begära ganska stora belopp, så vore det besynnerligt, om R. o. Ad. skulle följa theorien i den gamla leken: »när jag säger släpp, skall du hålla, och när jag säger håll, skall du släppa.»
Om någon vetenskap är af det slag att den kan och bör praktiskt inhemtas, så måste det vara denna; och då anslag blifvit lemnadt till geologiska undersökningar, under ledning af en utmärkt kunnig vetenskapsman, böra de, som så önska, kunna i denna skola erhålla undervisning.
Mig synes, att med det begärda anslaget väl kan anstå; och jag anhåller om bifall till Utsk:ts försteg.
Jag kan icke, såsom Hr von Francken, ringakta det af Utsk.-t för dess afsteg anförda skäl. K. M., som bäst är i tillfälle att döma om behofvet af det ifrågasatta anslaget, har icke ansett något sådant behof förefinnas; och jag tror derför att Utskits hemställan om afsteg å motionen bör bifallas.
Jag beklagar att Hr von Franckens grannlagenhet hindrade honom att meddela Ståndet, i hvad afseende Skåne mer än andra provinser är i behof af geologiska undersökningar; jag för min del känner det åtminstone icke.
Hr Tornerhjelm, Rudolf: Sedan H.
Sparre och Hr
Huss så grundligt utvecklat skälen för bifall till denna motion, skulle det kunna vara öfverflödigt för mig att yttra mig.
Stats-Utsk:t har icke af sparsamhet afslagit motionen, utan derför att K.
M:t icke gjort framställning i ämnet, hvilket dock är ett skäl, som så oregelbundet tillämpas, att jag dervid icke vill fästa mycken vigt.
Då i Upsala finnes profession i geologi, är det besynnerligt att man vill vägra medel till en sådan i Lund.
Man vet att en stor strid pågår om de rika skatter, som södra Sverige har i kol-lager m. m., och att man icke kunnat komma till något resultat af bristande vetenskapliga insigter.
Jag anhåller att R. o. Ad. ville, i likhet med hvad Preste-St. gjort, lemna bifall till motionen. 566
Den 26 April t. m.
Då af Stats-Utsk:ts le damöter 3:ne yttrat sig för afslag å Utsk:ts hemställan och endast en dertill begärt bifall, ber jag att få säga några ord till densamrnas försvar.
Man har sagt, att då Utsk:t icke vill bifalla en enskild motionärs framställning, anföres det vanliga skälet, att K. M. icke afgifvit Propos. i ämnet.
Det är sannt, och jag antager, att då K.
M. efter frågans pröfning icke funnit skäl att derom framställa förslag, har K.
M. dertill haft giltig anledning.
Man har sagt, att Upsala Akademi har en professor i geologi.
Detta ämne är der förenadt med mineralogi, i Lund åter är mineralogi förenad med chemi, och jag vill icke undersöka huruvida detta är lämpligt eller icke, att en profession i geologi inrättas i Lund.
En orsak, hvarför bifall till motionen nu skulle vara angeläget, lärer vara att lämplig person till denna profession nu skulle finnas.
Jag betviflar icke, att så är förhållandet; men jag anser icke detta vara tillräckligt skäl till bifall.
Jag är af den öfvertygelse, som jag flere gånger uttryckt, att stater för embetsverk icke böra ordnas, nya tjenster ej tillsättas eller löneförhöjningar beviljas på grund af serskilda motioner, utan att sådant endast bör ifrågakomma efter utredning, pröfning och framställning af embetsverkens och embetsmännens högsta chef, K. M:t.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter måste jag biträda Utsk:ts hemställan, och anhåller, att R, o. Ad. dertill ville lemna bifail.
För min del vill jag icke bestrida geologiens stora vigt och betydelse; och om denna fråga blifvit framställd i en annan form, skulle jag icke underlåtit att med min röst biträda densamma.
Men, liksom den förre värde talaren, anser jag det icke rätt, att på enskild motionärs framställning inrätta nya tjenstebefattningar.
Vi böra ihågkomma, att den enskilde har svårt att så öfverse dessa förhållanden, som K.
M. kan göra; och äfven om det någon gång händt, att enskilda framställningar i sådana hänseenden blifvit bifallna, anser jag det dock lämpligast att så icke sker.
På grund häraf vågar jag tillstyrka bifall till Utskrts hemställan.
Fullt erkännande det lofva rda i Stats-Utsk:ts hushållning i allmänhet, skulle jag dock önskat, att Utsk:t här gjort ett undantag från den allmänna regeln.
Det är bekant, att de geologiska studierna i andra länder gjort stora framsteg; och äfven i Sverige har man visat sig uppskatta denna vetenskap, då i Upsala blifvit inrättad en profession för geologi och mineralogi.
1 Lund deremot äro geologi och kemi förenade i en profession; och, utan att vara vetenskapsman, tror jag mig kunna pårtå att den i Upsala befintliga professionen är mera sjelfständig, än den i Lund.
Kemien nemligen är en vetenskap af det omfång att den ensam upptager all möjlig tid och lemnar således föga tillfälle öfrigt att egna uppmärksamheten åt geologien.
Det är sagdt, att Sverige är ett fattigt land och det är sannt; men vi hafva dock hittills varit rika på ve - Den 26 April f. m. 56?
tenskapsmän; och jag ser icke, hvarför' vi icke skulle vara det afven i denna gren af vetande.
I grannländerna, såväl i Tyskland som i Danmark, har i sednare tider en särdeles uppmärksamhet lemnats åt det geologiska studium.
Det finnes intet skäl hvarföre
Sverige ej äfven skulle följa med i detta studium, och för att hålla jemna steg med andra länder deruti, är det i sanning ej för mycket med en profession i Upsala och ytterligare en i Lund.
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att 11. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, måtte bifalla Professor Agardhs motion.
Gederström, Rudolf: Att Stats-Utsk:t, ifrande för sparsamhet, vid öfverblicken af de mångfaldiga behof, som taga Statsverkets tillgångar i anspråk, söker afböja åtskilligt, som synts Utsk:t jemförelsevis mindre nödvändigt, klandrar jag icke, och att® Utsk:t, i saknaden af en Kongl.
Propos., uppletat en grund för sitt afstvrkande af ifrågavarande motion bör, ur föreriämnda synpunkt, ej förundra mig eller någon annan; men jag delar ej åsigten orri detta förslags undanskjutande, och det anförda skälet kan jag ej heller finna nog talande, ty motioosrätten är af grundlagen belastad, utan någon i delta hänseende gjord inskränkning; och om man vill se till, hvem som afgifvil motionen, så blilver äfven det nu en anledning till dess uppmärksammande, enär det är en frejdad vetenskapsman, som tillika har att stödja sig vid Consistorii academici uti Lund gjorda framställning i ämnet.
Auktoritet felas således ej.
Men för att nu, oberoende af alla yttre härledningar, såsom angelägnast är, vid vår pröfning ingå i sakens inre, måste vi ju medgifva, att geologien, som vetenskap, allt mer visar sitt värde, genom de insigter den bibringar om jordens daning, utvecklingshistoria och förhållanden af synnerligt intresse för oss att känna, på samma gång som denna vetenskap, belysande andra vetenskapers områden, blifver af mångfaldigt gagn såsom biträde i sådant hänseende, och särskildt gagnar den tillika såsom hjelpvetenskap åt industrien.
Härom yttrar sig i inledningen till denna motion, på ett klart och ölvertygande sätt, motionären, Professor Agardh: »Bland de naturhistoriska ve tenskaperna finnes ingen, som för närvarande räknar (lere idkare, ingen, som på lika kort tid af sin tillvaro lemriat mera storartade resultat, ingen som mera ingriper på andra vetandets områden, än geologien; börjande med att tyda frågor om de lägre naturalstrens successiva framkomst på jorden, — har den slutligen vågat framlägga fakta, som på ett oväniadt sätt belysa sjelfva menniskoslägtets äldsta historia, och uppenbara några af hennes lefnadsförhållanden långt före de tider, då historiens urkunder vidtaga.»
Och längre fram: »Det är geolo gien, som lärer huru en stor mängd af de produkter, dem industrien gör sig till godo, finnes i jorden, huru de derstädes förekomma, hvarest de äro att söka; den har vid många till - 568 Den 26 April f. m. fällen visat med hvilken säkerhet i uppgifter den kan gå industrien tillhanda.
Så uppskattas den också i utlandet.
Vill England grundlägga en koloni, så är en af dess första åtgärder, att ditsända naturforskare, för att efter geologiska data få utrönt hvilka produkter man der har att vänta.
Vårt gamla Sverige är rikt på skatter, dolda i jorden, men vi känna deni i sjelfva verket allt för litet.»
Motionären anför vidare hurusom »Sveriges geologiska undersökning hittills endast utsträckt sig öfver några få af det medlersta Sveriges provinser; omkring ^ af landets yta är för närvarande undersökt.
Men om någonsin tid är penningar. torde det galla om tillgodogörande af skatter, som ligga i jorden.
Det är icke nog, att en geologisk undersökning göres; betydelsen af de upplysningar, kartorna lemna, måste begripas och vederbörligen uppskattas.
Vi behöfva icke blott kartor, men äfven kunskaper, spridda till den allmänhet, som skall draga nytta af undersökningarne.»
Detta taget i betraktande, med hvad mera i motionen är anfördt, och med exemplet för ögonen, som citerats, af Englands till vidt aflägsna länder utsträckta omsorg i förbemälda hänsigt, så vill mig synas alldeles tydligt, att äfven vi åt studiet af ifrågavarande vetenskap böra egna synnerlig uppmärksamhet.
På dessa skäl sluter jag mig äfven tili dem, som yrkat bifall till motionen, och att det deri begärda anslag till en lärostol i geologi vid Lunds universitet måtte beviljas.
Hr Mann ersk antz, Carl Axel:
Skälet sorn förestafvat det beslut, hvartill så väl K.
M:t som Utsk:t kommit, är sparsamhet, och det är en regel, som jag gillar och verkligen biträder; men jag kan icke finna annat än att ett undantag i detta fall bör göras.
Den geologiska vetenskapen är af väsendtlig vigt för det yrke, jag liksom största delen af nationen utöfvar; och inrättandet af en profession i denna vetenskap i den sydliga delen af landet, der jordbruket ernått den största utvecklingen, måste vara af behofvet påkalladt.
Då denna motion blifvit af Consistorium academicum och Kanslers-embetet förordad, och, såsom jag förut sagt, troligen endast sparsamhet afhållit K.
M:t att framkomma med Propos. i samina rigtning, samt fråga är om ett litet anslag och ett stort behof, så kan jag icke finna annat än att man med godt samvete kan till motionen lemna det bifall, hvarom jag hos E. o. Ad. vågar anhålla.
Jag är af den mening, att orri man har tvenne universiteter, så bör man dela lika mellan dem.
Sker icke detta, tillsättas professorer vid det ena, utan motsvarighet vid det andra, så får det förra en öfvervigt, hvarigenom det sednare helt och hållet förtryckes.
Geologien är en vetenskap, som vinner allt mer betydelse och är af vigt icke blott i materielt hänseende för industrien, utan äfven i afseende på vår jords och till och med vårt slägte» historia.
Den är af Den 26 April f. m. 569 stor nytta för jordbruket, i afseende på hvilket
Skåne är vår förnämsta provins, hvarför en profession i detta ämne vid universitetet i Lund, som för öfrigt icke bör stå efter det i Upsala, är så mycket mera påkallad.
Man har sagt, att geologiska undersökningar i riket pågå; men dessa gå så sakta, att ett halft sekel åtgår innan de blifva färdiga; och dertill är tiden allt för dyrbar.
Man har vidare invändt, att då förslaget icke utgått från Konungen, bör det icke bifallas; men man bör väl taga i betraktande, att de aukloriteter, Kanslers-embetet och Consistorium academicuin, som yttrat sig deröfver, tillstyrkt detsamma.
Jag ber således att få yrka bifall tili Prof.
Agardhs motion.
Hr Trolle, Cari Axel: l)å jag anhöll om ordet, hade de två siste talarna icke yttrat sig, och jag ber att med dem få instämma l)å, såsom Gr.
Sparre sagt, rättvisan fordrar, att det ena universitetet icke sättes efter det andra; då det är af vigt att geologiska undersökningar i Skåne så snart som möjligt taga sin början: och då alla utredningar i ämnet äro vunna och så väl Kanslers-embetet sorn Consistorium academicuin förordat motionen; så vågar jag hoppas framgång lör min anhållan, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utskds hemställan, lemna bifall till Professor Agardhs motion om inrättande af en profession i geologi vid Lunds universitet.
Då min värda granne, Hr Montgommerie, ansett sig böra afstyrka bifall till motionen, på grund deraf att den är väckt af enskild motionär; så ber jag att få nämna, att det icke är något blott hugskott hos motionären, som föranledt honom att framkomma med sitt förslag, utan att denna fråga blifvit väckt i filosofiska fakulteten i Lund och derefter tillstyrkt af Consistorium academicuin och Kanslersembetet.
Orsaken hvarför K.
M:t icke gjort nådig framställning härom, lärer endast vara sparsamhet med Statens starkt anlitade tillgångar.
Det är alltid ett godt skäl, men sparsamhet i detta fall torde dock kunna blifva misshushållning.
Jag vill endast prote stera mot ett yttrande, som af en talare blifvit fäldt.
PROTOKOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIG*: VID Lagtima Riksdagen i Stockholm iR 1865—1866.
Femte Milftei. »Oflfle STIM’KRIM,ti. TRYCKT HOS E. WESTRELL, 1866.
Tisdagen <im 1 Maj 1866.
Justerades två Prot.-Utdrag för den 28 sistl.
Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:ts den 28 sistl.
April bordlagda skrifvelse-förslag N:o 50, ang:de åtgärder till skjutsningsbesvärets ordnande.
Upplästes ett af Hr Bergenstråle, Claés, inlemnadt mein. af följande lydelse:
Hos R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt i öfrigt, få afsäga mig den plats jag innehar, såsom ledamot af Bevilln.-Utsk:t.
Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall.
I sammanhang med den afsägelse af plats såsom ledamot i Bevilln.-Utsk:t, som nu blifvit uppläst och af R. o. Ad. medgifven, anser jag mig böra tillkännagifva, att så många medlemmar af nämnda Utsk. för närv.de äro bortresta, att jag nödgas anhålla om förstärkning; och får jag i sådant hänseende hemställa, att R. o.
Ad. måtte utse ej mindre än sex suppleanter i Utsk:t.
Sedan R. o. Ad. jemväl härtill lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot och ytterligare 6 suppleanter i Bevilln.-Utsk:t.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att val af ordförande och ledamöter i Riddarh.-Direktm skulle företagas Lördagen den 12 dennes.
4 Den 1 Maj.
Sedermera hemställde Hr Gr. o. Landtm., att, på sätt vid föreg:de Riksdagar egt rum, särskilda val dels af ordföranden och hans suppleant och dels af sex ledamöter och tre suppleanter skulle anställas, hvarvid å vallistorna borde särskildt utmärkas, vid första valet, hvilken utsågs till ordförande eller suppleant, och vid sednare valet, hvilka valdes till ledamöter eller suppleanter; och blef jemväl denna hemställan af R. o.
N:o 66, angrde regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel.
110:de punkten. mom. a. Hr Huss, Magnus; Då denna fråga förevar i Utsk:ts utgiftsafdelning, ansåg man det icke vara tvifvel underkastadt, att Staten skulle bekosta byggnader för seminarierna, der ej någon Staten tillhörig egendom vore att för sådant ändamål tillgå, utan särskild lokal måste förhyras.
Enligt de upplysningar, som meddelats Utsk:t, behöfver seminariet i Linköping oundgängligen en ny lokal, men Utsk:t tvekade att tillstyrka det begärda anslaget, hufvudsakligen på den grund, att de företedda rit— ningarne syntes Utsk:t vara för ändamålet mindre lämpliga och tilltagna i allt för stor skala, i det t.
ex. särskilda boställsvåningar voro anvisade för föreståndaren och för vaktmästaren och dessutom projekteradt särskildt gymnastikhus.
Det var således endast med anledning af ritningarnes olämpliga beskaffenhet, men ingalunda på grund af någon tvekan om behofvet af ifrågavde byggnad, som Utsk:t ej ansåg sig böra tillstyrka bifall till K.
M:ts Propos., utan beslöt att uppskjuta sjelfva hufvudfrågan till dess lämpliga normalritningar för seminarie-byggnader i allmänhet hunnit uppgöras; och har emedlertid Utsk:t anslagit medel för inköp af tomt för ifrågav:de byggnad.
Men jag ber att få lemna R. o. Ad. den upplysning, att jag från vederbörande Stats-Dep:t erhållit visshet derom, att dylika normalritningar 1111 äro uppgjorda och snarligen blifva af K. M:t granskade.
Då sålunda det enda skäl försvunnit, hvarpå Utsk:t grundat sitt afstyrkande, får jag anhålla, att R. 0. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte bifalla K.
M:ts Propos. i ämnet.
Jag är till stor del förekommen af Hr Huss, men jag ber tillika att, då jag har någon kännedom om ifrågav:de seminarium, få för R. o. Ad, Den 1 Maj. 5 tillkännagifva, att den lokal, som af detta seminarium för närv:de disponeras, är till den grad olämplig, att undervisningen derstädes icke kan ordnas på ett tillfredsställande sätt.
St:r med stor frikostighet anvisa medel till befrämjande af folkskoleundervisningen, synes det vara oundgängligen nödvändigt att äfven åtgärder vidtagas för bildande af dugliga folkskolelärare.
Detta har äfven Stats-Utsk:t erkänt, då det tillstyrkt ett anslag af 2,500 rdr för inköpande af en tomt för ifrågav:de byggnad, ehuru af skäl, som Hr Huss anfört, Utskrt ej i vidsträcktare mån ansett sig böra bifalla K.
Nu förefaller det mig emedlertid alldeles klart, att, hvilka anmärkningar man än må framställa emot de för Utsk:t företedda ritningar, så måste man dock vara ense derom, att ifrågav:de byggnad ej kan uppföras för billigare pris än 25,000 rdr.
Om man således beviljade denna summa och derjemte anhölle, att K.
M:t, innan byggnaden företages, täcktes låta uppgöra och fastställa erforderliga ritningar, så tror jag att man gått tillväga med all erforderlig omtanka.
Jag ber att få tillkännagifva, att Preste- och BondeSt:n redan fattat ett ungefärligen likartadt beslut, och hemställer jag, att R. o. Ad. ville derutinnan instämma.
Nämnda beslut lyder sålunda: a) att, till inköp af tomt för en seminariebyggnad i Linköping samt till påbörjande och uppförande, så långt tillgångarne medgifva, af denna byggnad efter den ritning, sorn af K.
M:t kan komma att fastställas, bevilja den af K.
M:t för år 186'?’ äskade summa, 25,000 rdr rint; och b) att, vid anmälan af detta beviljade anslag, i underdånighet anhålla, att K. M:t, för vinnande af fullständig utredning angalo den yttre och inre anordning, som för seminariebyggnader i allmänhet må finnas mest lämplig, och det billigaste pris, för hvilket desamma i förhållande till för hvarje ställe påräkneligt lärjungeantal må kunna uppföras, täcktes, innan byggnaden i Linköping begynnes, låta utarbeta normalritningar och förslag till dylika byggnader.
Jag instämmer till alla delar uti det för slag, som Frih. af Ugglas nu framställt.
Men jag anser, att det sednare mom:t deraf icke tillhör den nu föredragna delen af punkten, utan mom:t litt. b. Då emedlertid Frih:n nu sammanställt båda punkterna af Betänk:t, anhåller jag om bifall till det af honom framställda förslag i dess helhet.
Min uppmärksamhet har af den siste talaren blifvit fäst derpå, att endast första delen af förev:de punkt blifvit föredragen.
Jag får derför anhålla.
6 Den 1 Maj att R. o. Ad. nu behagade bifalla första mom:t af det af mig nyss upplästa förslag; och skall jag sedermera begära särskild propos. på sednare mom:t deraf.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder endast hade yrkats, att R. o. Ad. skulle afslå Utsk:ts hemställan i förev:de mom. samt, i likhet med Preste-St:t, för sin del besluta, att R.
St:r, till inköp af tomt för en Seminariebyggnad i Linköping samt till påbörjande och uppförande, så långt tillgångarne medgifva, af denna byggnad efter den ritning, som af K.
M:t för år 1867 äskade summa, 25,000 rdr.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå och fattande af ofvanförmälda beslut, då svaren utföllo med många ja jemte några nej: och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. mom. b. Frih. af Ugglas:
Jag får nu anhålla om bifall till det sednare monut af Preste-St:ts ofvan anförda beslut.
Efter härmed slutad öfverläggning, formälte Hr Gr. o. Landtm., att i afs. å förev:de mom. hade utaf Frih. af Ugglas blifvit yrkadt, att Utsk:ts hemställan måtte bifallas med följande förändrade lydelse: »att, vid anmälan af detta beviljade anslag, R.
St:r i underdånighet anhålla, att K. M:t, för vinnande af fullständig utredning ang:de den yttre och inre anordning, som för seminariebyggnader i allmänhet må finnas mest lämplig, och det billigaste pris, för hvilket desamma, i förhållande till för hvarje ställe påräkneligt lärjungeantal, må kunna uppföras, täcktes, innan byggnaden i Linköping begynnes, låta utarbeta normalritningar och förslag till dylika byggnader.»
Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och sedemera propos. på bifall till densamma med ofvanomförmälda förändrade lydelse, hvilken propos. med ja besvarades. lll:te och 112:te punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 113:de punkten.
Den 1 Maj. r Gr. Oxenstjerna, Axel:
Att i afseende å tullsat ser olika meningar kunna uppstå och att i följd deraf striden de olika partierna emellan ang:de lämpligheten af den s. k. klämmen var het, kan jag lätt fatta, men att R.
St:r, jemte afslag å K.
M:ts begäran om anslag till en ny bibliotheksbyggned, skola bedja K.
M:t iakttaga nödig sparsamhet, synes mig vara i högsta grad olämpligt; hvadan jag hemställer, att de sista orden uti Utsk:ts hemställan, nemligen: »uppgjordt med iakttagande af all den sparsamhet, som med byggnadens varaktighet och ändamålsenliga anordning är förenlig», måtte utgå.
Jag tror verkligen ej, att man med skäl kan förebrå K.
M:t att ej hafva iakttagit nödig sparsamhet, och jag anser derför de nämnda orden vara alldeles öfverflödiga.