Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innom den Ju’’ridiska Faculteten må likväl det undan"tag gälla j att så framt Sökanden under"gått JuridicoPhilosophiska Examen är ’ han j i afseende å kunskapsprofj till ett "högre Riddarhusstipendium berättigad_, "utan ofvanberörde inskränkningar till "ålder eller vistelsetid vid Universitetet; ”dock med villkor att Sökanden genom "betyg af 3:ne Professorer styrkeratt "han ernar aflägga Juris-Candidat-Exa"men. "
Reglementets 7 moment torde, i enlighet härmed, jemväl böra till lydelsen på följande sätt förändras: ”1 allmänhet åligger hvarje Stipendiat, ”sorn erhållit ett högre Riddarhusstipendium, att, innan han Stipendium afträ”der, fullgöra alla en Academisk Promotion föregående Specimina.
Innom den "Juridiska Faculteten må Stipendiaten "likväl anses hafva behörigen fullgjort ”denna sin kurs j då han prcesterat Juris ’’CandidatExamenP 134 Den i Februarii e.m. Hvilket dock allt varder Höglofl.
Ridderskapets och Adelns ompröfning vördsamt underställdt.
Stockholm d. n Januarii i83o.
På RiddarhusUtskottets vägnar A. G. Gyldenstolpe. W. F. Dalma n.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 11 om aftonen.
In (idem protocoili O. J.
Onsdagen den 3 Februari i83o.
Föredrogs å nyo och godkändes ExpeditionsUtskottets under N:o 822 afgifne, och den 18 sisth Januarii f. m. på bordet lagde, förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t angående Veterinair-Inrättningen.
'v\ Herr Dalman, Lars Johan, uppläste ett skriftligt anförande, deruti han, på anförde skäl, hemställt, att Ridd. och Adeln mätte uppdraga åt Herr JlofCanzleren, att, Den 3 Februari i f. m. i35 i samråd med Styrelsen, mader den återstående delen af denna Riksdag, å Ridderskapets och Adelns vägnar, utnämna Ståndets Ledamöter uti i832 års Revision öfver Stats-, Banco- och RiksgäldsVerken och uti RiddarhusDirectionen; äfvensom uti de öfrige ännu återstående val, hvaruti Ståndets deltagande erfordras; men som 68 § Riksd.-Ordn. samt 45 och 48 §§ RiddarhusOrdningen stadgade, att de af Herr
Dalman omförmäldte val borde af Ridderskapet och Adeln verkställas, samt Herr
Dalmans berörde förslag vore häremot stridande; alltså förklarade Hans Excellens Herr Grefven och LandtMarskalken samma förslag böra förfalla, samt utur Ridd. och Adelns Protocoll utgå. k nyo föredrogs ExpeditionsUtskottets under N:o 3ao afgifne, och den 18 sistlidne Januarii f. m. på bordet lagde, förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Instruction för Rikets Ständers Revisorer.
Jag vill endast hemställa, om det icke är lämpligast att, i afseende på justeringen af det nu upplästa förslaget till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande instructionen för Revisorerne, nyttja den termen, att Riddejskapet och Adeln låter dervid bero.
Då Ståndet ej biträdt be - i36
Den 3 Februari i f. m. slutet, hvarpå skrifvelsen är grundad, lärer Ståndet ej eller kunna yttra något bestämdt godkännande af densamma.
Jag instämmer desto heldre i Herr Crusenstolpes hemställan, som Rikets Ständer sjelfva utfärdat instructionen för Revisorerne.
Jag har derföre velat, såsom reservation, till Protocollet yttra den tanken, att ifrågavarande instruction bordt vara så ställd, att den ej innefattat annat än föreskrifterne för Jievisorernes förhållande.
ExpeditionsTJtskottets ifrågavarande förslag till underdånig skrifvelse innefattar blott en berättelse om hvad Rikets Ständers pluralitet beslutat; och då ej någon anmärkning blifvit gjord mot den föreslagna skrifvelsens öfverensstämmelse med pluralitetens beslut, måste densamma af Ridderskapet och Adeln godkännas, Herr Crusenstolpe:
Någon anmärkning mot skrifvelsens rigtighet är ej gjord och kan svårligen göras utan att man collationerar den med hvarje Stånds serskilta beslut; men om Ridderskapet och Adeln ej bestämdt gillar skrifvelsen, utan endast förklarar sig låta dervid bero, så är detta mera öfverensstämmande med Ridd. och Adelns beslut i hufvudsaken, och någon skada är derigenom alldeles icke skedd.
Den 3 Februarii f. m. Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde derefter proposition till godkännande af ExpeditionsUtskotlets förevarande förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln för sin del ansåg sig dervid låta höra bero.
LagUtskottets den 33 sistlidne December under N:o 154 afgifne, och den i3 derpåföljde Januarii e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 89 förut meddelte Betänkande, om indragning af Lagmans- och KämnärsRätler samt särskilda Domstolar m. m.
Herr Tham, Wollrath: Hvad Utskottet i detta Utlåtande behagat yttra om obehöfligbeten för Häradshöfd ingar att, om BergsTingsRätternes göromål till dem öfverflyttades, hafva kännedom af Bergsvetenskapen och Bergshandtering, bevisar blott, att Utskottets Ledamöter sjelfve sakna erforderlige kunskaper för att bedömma detta.
Jagskall likväl ej upptaga tiden med något vidare yttrande härom, enär jag vet, att Kongl. 138 Den 3 Februarii f. m.
Maj:t öfverlemnat denna fråga till bedömmande af en Comitee, som säkerligen ej skall bedömma den så, som Utskottet nu gjort.— Beträffande åter Utskottets bemödande att afskaffa Lagmans- och KämnersRätterne, så tror jag sådant vara alltför tidigt och otjenligt, så länge Häradshöfdingarne lönas genom Expeditionslösen.
Domstolars indragande skulle för öfrigt endast öka HofRätternes förut nog öfverhopande göromål och rikta Advocaterne i de Städer der HofRätter finnas.
Sluteligen synes mig jemväl
Utskottets förslag om vädjande parts skyldighet, att genom deposition fullgöra första instanliens dom, vara högst betänkligt.
Härigenom skulle det bero på en enda Domare att störta en Part i olycka och förderf.
Utskottet har väl yttrat, att man ej bör hysa sådant misstroende till Domares redlighet och kunskaper; men jag tror erfarenheten hafva gifvit tillräckliga anledningar härtill.
Jag hoppas, att hela denna serie af Utskottets förhastade förslag af Ridderskapet och Adeln förkastas; i annat fall vill jag hafva den tillfredsställelsen att i Protocollet finna min reservation mot Ståndets bifall lill hvad Utskottet sålunda föreslagit.
Jag tror, alt motiverne till denna förändring blifvit i LagComitteens Betänkande så utredde, att jag nu ej behöfver i delta afseende söka göra mina åsigter gällande.
Jag ber alt få fästa upp - Den 3 Februari i f, m. märksamheten derpå, att någon brådskande förändring ej är att befara i fall vi nu bifalla Utlåtandet, ty Kongl. Maj:t bar vid denna Riksdag yttrat, att brådskande åtgärder ej komma att äga rum i detta afseende.
Jag yrkar derföre, att vi måtte nu tillkännagifva våra tänkesätt, eller gifva ny impuls åt saken.
På denna grund anhåller jag om bifall till Utskottets Utlåtande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter proposition till bifall på LagUtskottets utlåtande.
Ja och Nej. Herr Cederschjöld), Pehr Gustaf:
Jag bar visserligen ej mycket mediterat öfver detta ämne, och är icke heller behörig alt dömma deröfver, men jag måste tillstå, att de anförde skälen för BergsTingsRälternas bibehållande äro af mycken vigt.
Jag fruktar erfarenheten hafva visat många svårigheter till följe af de öfverflyttningar, som med Commercemålen redan ägt rum.
Deremot skulle jag tro, alt LagmansRätterna ej allenast äro öfverflödiga, utan äfven ganska hinderliga.
Anledningarne till min tro i detta afseende hämtar jag ej allenast ifrån den långsamhet och tidsutdrägt, som derigenom uppkommer innan målen hinna afgöras, emedan dessa
Domstolar blott en gång om året sammanträda, utan äfven af den personliga bekantskap jag haft med åtskil - Den 3 Februarii f. ra. lige Lagmän.
Jag tror sålunda, att dessa LagmansRätter kunna och höra afskaffas.
En omständighet, som jag äfven icke kan medgifva, är att RådstufvuRätten i Stockholm skulle i vissa fall kallas KämnärsRätt derföre att Grundlagen föreskrifver attTryckfrihetsmål skola i Stockholm åtalas vid KämnärsRätt.
Jag ser ej något som hindrar att Kämnärsrätterna kunna upphöra i andra Städer, och bibehållas i Stockholm.
En värd Talare har betviflat, att Domare vore i stånd att afdöma Bergsmål, enär de saknade den derföre nödiga vetenskapliga hildning.
Det torde kanske nu vara mindre lämpligt att anföra LagComitteens förslag till indragning af BergsTingsRätterne, men jag måste göra det, emedan förslaget i detta afseende är så frappant naivt.
Åtminstone borde ej den siste Talaren sälta sig deremot, då han visserligen känner, att
Domare få dömma i andra mera vetenskapliga mål, t. ex. i fråga om mord, der hela domen heror på kunskaper i anatomien och derföre alltid fälles till följe af Läkarens betyg.
Dessutom äro de flesta mål, som afdömmas vid BergsTingsRätterna, ej af vetenskaplig beskaffenhet, och de, som äro det, angå nästan endast Bergsnomenclaturen, hvilken
Domarena snart nog kunna lära sig.
Jag kan således ej vidgå detta skäl till afslag å Utlåtandet, synnerligen som jag anser det vara öfverensstäm - Den 3 Februari i f. m. mande med tidens kraf och vår utbildning.
Jag kan således för min del icke annat än på det högsta yrka bifall på Utlåtandet, emedan det vore att bereda en utväg för oss att nästa Riksdag få emottaga ett fullständigt förslag till ny Rättegångsordning.
Jag har begärt ordet i anledning af Herr Cederschjölds anförande, men är i det mästa förekommen af Herr Hjerta.
Jag är verkeligen förundrad att af en Läkare höra sådana anmärkningar, som de Herr Cederschjöld framställt, dådet visserligen icke är honom obekant, att Domar ofta fällas endast i stöd af Läkares utgifne betyg, såsom till ex. i frågor om mord, hvilka frågor visserligen äro vida vigtigare, än de, som angående Bergsvetenskapen kunna förekomma vid BergsTingsRätten.
Om man skulle antaga Herr Cederschjölds och Herr Thams mening, att
Domare aldrig finge dömma i andra frågor än dem de, äfven i de minsta detailler, som kunde stå i beröring med någon Vetenskap, kände, så skulle det fordras ett särskilt Tribunal af idel Medicinae
Doctorer för att afdömma alla frågor, der Läkareattester, under nu varande förhållande, kunde erfordras.
Då deremot, hvilket jag tror vara riktigt, Domare kunna grunda sina Utslag på edeliga betyg af Läkare, kunna äfven, på samma sätt, Domare dömma till följe utaf andra Vetenskapsmäns betyg.
Tham hav åter förnyat det Den 3 Februarfi f. m. inkastet mot LagmansRätternes upphörande, att det skulle i hög grad föröka HofRätternas göromål.
Jag tror likväl icke detta, ty man kan taga för afgjordt, att de flesta mål, som nu stadna vid LagmansRätterne, skulle, om dessa upphörde, stadna vid IläradsRätterne; dessutom bör man ihågkomma, att många infinna sig icke vid Domstolarne för att söka rättvisa, utan för att undvika rättvisa, och dertill söka draga ut målen på tiden, hvartill LagmansRätterne äro ganska tjenliga då de blott en gång örn året sammanträda.
Om nu dessa Rätter afskaffades, skulle säkerligen många af dessa sednare mål aldrig uppstå.
Jag instämmer med Hr Cederschjöld i hans anmärkning att Utskottet oriktigt behandlat målet i fråga om KämnärsRätterna i Stockholm, så mycket häldre som mig synes att Utskottet på ett, lindrigast sagt, skämtsamt sätt behandlat saken.
Jag tror således, att denna mening i Utskottets Utlåtande kan uteslutas, och jag hemställer till den värde talaren, som vid återremissen gjorde anmärkning vid denna punkt, emedan han trodde, att, då någon inrättning tillfälligtvis finnes omnämd i grundlagen, den ej kan förändras utan med sjelfva grundlagen; om han anser, att Konungen öfverskridit sin rätt, då han upphäfde Armeens Flotta och inrättade Kongl. Majrts Flotta, ehuru det i Grundlagen står föreskrifvet att Chefen för Armeens Flotta skall vara ledamot i RiksRätt.
Jag tror det D e ti 3 F e b r u a r i i f. ro. icke.
Lika sorn den, hvilken kommit i stället för Chefen för Armeens Flottas escadre i Stockholm d. v. s. Chefen för afdelningen af Kongl. Maj:ts Flotta i Stockholm inträder i den förras ställe, lika så är det klart att den Domstol, som efter KämnärsRätternas borttagande vore första Instantien, i Stockholm, skulle i Tryckfrihetsmål inträda i dessas ställe.
Jag kan ej dela den åsigt, att Lagutskottet varit obehörigt att föreslå upphäfvande af Ridderskapets och Adelns Forum privilegiatum, ty detta är äfven en Lagfråga att behandla efter 87 §:n, med den enda skillnad, att till vanliga Lagförändringar fordras Kongl. Maj:ts och 3 Stånds beslut, och till privilegiifrågor fordras Kongl. Maj:ts och alla 4 Ståndens beslut.
Jag anhåller om proposition till bifall på Utskottets Utlåtande med uteslutande af det förslag, att RådstuguRätt, vid afdömandet af Tryckfrihetsmål, skall kallas KämnärsRätt.
Herr Cederschjöld: Några värde Talare hafva förundrat sig att jag kunnat påstå att BergsTingsRätterna borde bibehållas, för det de dömma i frågor der vetenskaplig kännedom behöfves, då jag likväl borde veta, aLt Läkare dageligen afgifva vetenskapliga Utlåtanden, som tjena till grund för Domstolens Utslag.
Nog vet jag, att Läkarne nu måste gå Domstolarne med vetenskapliga Utlåtanden tillhanda; men jag anser det också vara ovedersägligt, att rättvisan skul - Den 3 Februarii f. m. le skipas vida fullkomligare, om BrottmålsDomstolen sjelf hade tillräcklig medicinsk bildning för att kunna umbära den egentliga Läkarens Utlåtande.
Behofvet af dessa Läkare-utlåtanden bevisar sålunda endast en brist bos Domstolen.
Och om man icke kan hoppas att afhjelpa denna brist, medelst inrättande af nya BrottmålsDomstolar med medicinsk bildning; så sjmes man åtminstone icke böra afskaffa de vettenskapliga, nemi.
BergsrättsDomstolar, som redan finnas.
Uti ett mål rörande en vettenskap, som är främmande för Domaren, måste ransakningen nödvändigt blifva ofullständig, och domslutet bestämdt af Yettenskapsmannens utlåtande.
Jag har också för min del alltid ansett för en stor brist i vår brottmålslagskipning, att läkaren derpå har förstört inflytande.
Och jag ber, att få föra JHögloflige
Ståndet till minnes, att jag redan år i8i5 fästade Riksens Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten att i frågor om yttre våld bedomina brottsligheten, icke såsom nu, efter handlingens följder, utan efter den genom sjelfva handlingen tydligt ådagalagda afsigten.
Jag beviste, att det vore mycket lättare för Domaren att bedomina intentionen, än det stundom är för Läkaren alt bedomina följderna.
Denna min motion öfverlemnades då till LagComitte^n.
Vidare har man mot mig anfort att Tryck - / J)en 3 Februari i f. m.
Tryckfrihetslagens stadgande om KämnärsRält, såsom forum för Tryckfrihetsmål, icke kan hindra IvämnärsRätternas upphörande, enär RegeringsFormens föreskrift, att Armeens Flottas Chef skulle vara Ledamot i Riksrätt icke förhindrade Kongl. Maj:t att afskaffa Armeens Flotta.
Det är visserligen sant, att Armeens Flottas omnämnande i Grundlagen icke kan hindra dess afskaffande: lika litet som Landtullarnes omnämnande i 60 § Reg.-Formen kunnat hindra Riksens Ständer att afskaffa dem.
Men jag tviflar, att någon Riksrätt, med agtning för Grundlagens ordalydelse, skulle kunna såsom Ledamot godkänna Chefen för Kongl. Maj.ts Flotta.
Och då det står i Tryck* frihetsFörord ningen, att Tryckfrihetsmål skola i Stockholm afgöras vid KämnärsRätt, så skulle jag icke underlåta att protestera emot Domstolens behörighet, i fall jag i ett sådant mål Liefve instämd för RådslufvuRält i Stockholm.
För att slutligen återkomma till BergsTingsRätterna, tror jag att deras mål öro ännu mera invecklade, än de mål som vid vanliga Domstolar hero af Läkares utlåtande.
Man behöfver blott ögna på nomenclaluren, för att finna huru svårt domaren skall hafva alt familialisera sig dermed.
Jag är 'öfvert.ygad alt domarn skulle rysa när han hinde omtalas till ex. mnlru/ig o. d. Go II. 10 Den 3 Fe b mari i f. m.
Så väl de politiska, som de tlieoretiska och practiska delarne af Utlåtandet äro här så utförligt behandlade, alt jag ej behöfver vidare vidröra dem.
Jag vill blott fästa mig vid Herr Hjertås yttrande, alt vi böra bifalla Utlåtandet för alt göra framsteg på upplysningens bana.
Jag får då nämna, att man i Preussen gjort försök att afskaffa BergsDomstolarna, men att försöket misslyckats, och alt Piegeringen funnit sig tvungen alt åter inrätta dem.
Antingen måste Regeringen der då hafva rätt, eller också är Preussens upplysning i aflagande.
Då något resultat ej kan följa af vårt beslut i denna del, emedan Kongl.
Majit ej sanctionerar det innan LagComilcens förslag blifvit pröfvadt och nästa Riksdag i proposition lill Ständerna afgifvet, så kan äfven resultatet med Preussen, eller huruvida BergsTingsRätterna der varit till nytta eller skada, dessförinnan visa sig.
För min del tror jag, att BergsTingsRätternas afskaffande för Sverige skulle vara nyttigt.
Jag vill ej vidare belasta protocollet i detta ämne, då allt hvad som kan sägas, är sagdt, utan förenar mig i Herr von Troils anhållan om bifall till Utlåtandet i allt öfrigt, utom hvad som står pag. 17, alt RådstufvuRätt istockholm skall vid afdömmandet af Tryckfrihetsmål kalla sig KämnärsRätt.
Upplästes PresteSlåndets den 32 sisth Den 3 Februarii f. m. '47 Januarii i afseende å detta ämne aflälne Protoeollsnldrag, hvaraf inhämtades, alt Ståndet gillat LagUtskottets utlåtande N:o i54, likväl under förklarande, att tidens bestämmande för ilen af Utskottet föreslagna
Domslolsindragningen må öfverlemnas lill Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, samt alt, i Ståndets tanka, för Stockholms Stads KämnersRätters indragning ett hinder förefinnes uti TryckfrihetsFörordningens stadgande, alt förbrytelser emot denna Lag upptagas i Slockholm vid KämnersRälterne, intill dess detta stadgande, i grundlagsenlig väg, varder förändradt.
Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt bifalla LagUtskottets ifrågavarande Utlåtande, under antagande af det alternatif, alt tidens bestämmande för indragningen af Lagmansoch KämnersRätterne må öfverlemnas till Kongl. Majrts
Nådiga pröfning; dock med undantag af frågan om Stockholms Stads KämnersRätters upphörande, i hvilken omständighet Ridderskapet och Adeln, med ändring af hvad Utskottet tillstyrkt, torde anse bemäldte KämnersRätter, såsom i TryckfrihctsFörordningcn pmförmälle, icke kunna för närvarande afskaffas.
Go H: i48 Den 3 F e b r u a r i i f. iai.
Herr Adlerstam, Gustaf Ulrics anförde skriftligen:
Som man varit angelägen att inom Representationen kringföra berättelsen att min förra egendom Norrkärr och Strömsvik, sorn Herr General-Intendenten dorchimont inropade å Banco-Auction år i8a5 för /[3oo B:dr, nu mera af honom blifvit försåld mot lika summa, som den kostat; hvaraf den slutföljd skulle dragas, att det af mig uppgifna värdet å Egendomen vore alltför högt; så får jag vördsammast upplysa, att man allmänt i orten trodde inropet vara gjordt för Herr General-Intendentens Broder, Controlleuren i Strömstad Herr Adam dorchimont och dennes Svåger, HandelsBokhållaren Hedenberg, ehuru bemälte Controlleur blott i egenskap af
Disponent några månader, för utseendets skull, borde sköta Egendomen- Hvad man hittills blott förmodat vann likväl full visshet när Controlleur dorchimont, året derpå, hos HäradsRätten företedde General-Intendentens, till honom och Herr Hedenberg utfärdade, köpebref å berörde egendom.
Det är denna köpeafhandling, den må nu vara verkelig eller finierad, sorn man fått att tala om.
Händelsevis är jag i tillfälle att kunna med Domhafvandens bevis styrka förhållandet.
Hvad i öfrigt angår Egendomens värde och min i anledning deraf hafde förlust, Del) 3 Februarii f. ni. 149 så borde visserligen dels BancovärderingsInstrumentet, dels ock den noggrannaste värderingen å blott ett enda års afkastning, som taxerades till 26^2 R:dr 44 göra tillyllest att visa det Egendomen ej var sa obetydlig, som någon funnit angelägit att utsprida, men får dock, till ytterligare styrka för desse 2:ne handlingar, vördsammast, bifoga ett Protocoll, som fördes 1817 när bos fordne ägaren Herr Consul Chr.
Norberg en utmätning verkställdes för Herrar Melhortz &
Comp. i Amsterdam, hvarföre Handelshuset.
Malm &
Söner i Götheborg voro Comissionärer.
Jag anhåller vördsamt, att detta anförande med bilagor blir remitteradt till Högh BancoUtskottet.
Till bevis varder på begäran meddelt, att, enligt sistlidet års HösteTing med Wette Häradfingifvet köpebref, hvarå uppbud blifvit meddelte, Herr General-Intendenten, KrigsRådet och Riddaren F. dorchimont, till Herr Lientenanten och Controlleuren Adam d’Orchimont samt Herr Grosshandlaren Hedenberg försålt hemman Norrkärr och Strömsvik, hvilka nu bebrukas af nämnde Herr Lieutnant och Controlleur.
Hensbacka den 6 Augusti 1827.
På HäradsliöfdingeEmbetets vägnar A. Jac. U n g e r. i5o Don 3 F ('!)!' n y I- i i r. ![).
År 1817 den 3o Sept. inställde sig undertecknad, biträdd af Härads-Domaren Nils Hansson i Buar och Nämdémannen Olof Hansson i Folkestad, vid Norrkärr beläget i Skée Socken och Wette Härad af BohnsLän för att, enligt Konungens Höga Befallningshafvandes ordres af den 28 sisth Augustii, verkställa utmätning bos Hr GrossHandlaren Christoffer Norberg Junior, fölen Summa stor Fvra tusende två hundrade «/ sjuttiosju Riksdaler 43 sk. 7 rist.
Banco, sorn han, enligt Högbemälte Befallningshafvandes Resol. afdon 18 Augustii 1817, blifvit dömd alt enligt dess utgifne Revers betala till Handelshuset Malm &
Söner i Götheborg, jemte Ränta från d. a3 Januarii 1817, samt dessutom 14 R:dr 8 sk.
Banco i Rättegångskostnad.
Herr Norberg, nyligen hemkommen ifrån Norrige, var nu sjelf vid tillfället närvarande, men kunde icke utan mistning af sine oumbärligaste behof, uppgifva så mycket af dess Lösa Egendom, som kunde svara emot det 1111 ifrågavarande Penningebelopp, hvarföre han till gäldande deraf i stället uppger sine i WeLLe Härad ägande fastigheter, nemligen Norrkärr ett helt Mantal frälse, samt Norra Kjeball ett Mantal skatte, förmedladt till halft, hvilka begge Egendomar, såsom under ett köp af nuvarande ägaren erhållne, och under samma Gårdsbruk nyttjade, nu ansågos oskiljaktige, tij allenast 1 De n 3 F e b v u a r i i f. m. anseende titl afkastningens beräknande och bristande byggnad å det sistnämnde stället, hvars både skog oell inägor linnas vara under samma hägn och bruk med Norrkärr, ulan äfven i anseende till desse Hemmans förut ägande gemensamma
Gravation för en intecknad Summa af R:dr Banco 3,777, livar“ igenom, i händelse alt endera af dessa fasta egendomar skulle serskildt utmätas, det öfverblifvande och från Gravationen afdragne Lehållne värdet icke skulle kunna uppgå till den nu yrkade Summan; varande
Norrkärr en både väl belägen och väl bebyggd Egendom, försedd med en arne våningars hög Mannbyggning af 15 Rum, en annan a vånings byggning för Stat- och Tjenstefolk, bestående af 6 rum, samt Fähus, Ladugård, Logar, Stall och K jolina samt Bränneri, jemte andra behöflige hus, alla i försvarligt och godt skick, utom Fähuset sorn är gammalt.
Dessutom en stor och utmärkt vacker trädgård med många frugtbärande träd af alla slag..
På denna tillsammantagne Egendom, som har både god skog och bördig jordmån jemte ymnigt fiske och andra förmåner, som kunna inbegripas under ett nära läge intill Saltsjön, sås årligen 5 tunnor Råg och 3o u 35 tunnor Vårsäd och fås vanligen 4°°
Sk® godt hårdvallshö — der födes 6 ä 7 Hästar, circa 40 Nötkreatur utom Smäll tea lur. 132 Den 3 Fe b i u ,i i i j f. m.
Ehuru ofVannämncle Egendomar Norrkärr och Norrkjeball tillsammantagne för Hére år sedan kostade uti inköp i5,ooo R:dr B:co, oell flere förbättringar derå äro sedermera gjorda, kunde värdet derå nu ej upptagas till mera än 12,00a R;dr B:co (Tolf tusende Riksdaler Banco), nied hvilken värdering Egaren förklarade sig nöjd, och blef det således ifrån Inteckningarna afdragne Värdet nemi. 46^3 R:dr B:co nu i mät taget till gäldande af Herrar Malm &
Söners sökta fordran, och anhållandes Herr Norberg, att i händelse af den uppgifna Egendomens försäljning på auction densamma matte ske å Tingsstället Wik här i Weltq Härad.
På värderingsmännens vägnar P. G. Berger.
Likalydande med originalet betygar Götheborg å LandsGancelliet den 14 Mars 1821.
Ad mandatum A. Pettersson, Likalydande med det vid inställelsedagen i Clir.
Norbergs Junior Concurs den 19 Mars uppgifne original bilagde M. Mithorz Bevakningsbilaga, betygar Strömstad den 6 Sept. 18.27, Ex oflicio J o h.
Hegard t.