Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär fråga är om beloppet af de medel, som JernKont. använder till allmänt nyttiga ändamål, och icke om tiden, under hvilken det i större eller mindre mån sker, så bör man använda orden så vidt och icke så länge.
Om man antager, att 3,000 R:dr utgjorde JernKonUs vinst, och Kont. använde alla dessa medel för allmänt nyttiga ändamål, så vore derföre icke sagdt, Den Sfi Maj. 325 tiel Kont. alltid Fortfore alt så göra.
Ora nu JernKont. med tiden använde blott 100 B:dr om året till nyssnämnde ändamål, men behölle för sig sjelft 2,900
R:dr, sä kunde väl ingen neka att Kont. använde en del af sin inkomst till allmän-nylliga ändamål.
Då skulle man äfven kunna yrka, att, eftersom Kont. för nämnde ändamål upoffrade 100 B.-dr af de 3,000, så skulle Kont. vara från be vil lii. befriadt.
Efter mitt förslag blefve Kont. skattefritt endast för de 100 R:dr, men kändes skyldigt erlägga bevilln. för återstoden 2,900 R:dr.
Jag hoppas nu hafva gjort mig förstådd, hvarföre man bör begagna så vidt och icke så länge.
Jag tror, att den farhåga, som Hr von Hartmansdorff hyser, och som han genom den föreslagna redaktionsförändringen vill afhjelpa, är öfverflödig.
Först och främst skola vi komma i håg, att det är endast fråga om bevilln. af fixa 3,000 R:dr, behållningen må nu vara hvilken som helst.
Skulle nu Hr von Hartmansdorff vilja, att ordet ”så vidt” införes, så borde man först och främst göra den rättelse, att om någon del af vinstmedlen ntlemnades, sä skulle icke liela beloppet 3,000 R:dr utbetalas; men när man vet, huru JernKont. begagnar sin behållning, sä tror jag icke det är någon fara att antaga Ulsk:s förslag, hvilket, enl. min tanka, har all möjlig rättvisa för sig.
Dessutom får jag fästa upmärksamheten derpå, att, om man antager Hr von Hartmansdorffs förslag, så skulle tvister kunna upstå, huruvida Kont. skulle vara fritt från bevilln. eller icke.
Om t. ex. den tiden inträffade, att Kont:s kapital blefve så stort, att delegarne icke behöfde göra några tillskott, så skulle den bestämda årliga vinsten komma att föröka dess reservfond.
När nu här är fråga om behållning, så skulle hela vinsten — som naturligtvis utgör en behållning — antingen den utdelades eller användes till reservfondens förökande, med bevilln. beläggas.
JernKont. lemnar icke någon utdelning till sina delegare, men skulle den tidpunkt inträffa, att en utdelning af Kont:s vinstmedel verkligen skulle utgå till delegarne, sä torde R.
St:r dä tillse, huru med bevilln. å en sådan behållning skall förfaras.
Att emellertid nu lagstifta med ett perspektiv, hvilket säkerligen ingen af oss kommer att uplefva, anser jag otjenligt; synnerligast om man skulle införa Hr von Hartmansdorffs förslag, hvilket skulle, såsom jag förut visat, leda derhän, att om reservfonden förökades med vinstmedlen, så skulle dessa påläggas bevilln., oaktadt Kont. icke lemnat någon utdelning till sina aktie-egare, ulan i stället med 20,000 R:dr bispringer sådane inrättningar, ät hvilka Staten eljest vore tvungen att anslå medel.
Jag erkänner visserligen gerna, att min skarpsinnighet är ganska ringa, men om den har varit tillräcklig att förstå Hr von Hartmansdorff, så har den likväl icke förmått upfatta rikligheten af det Hr von Hartmansdorff yttrat, då den värde talaren säger, att det blott är fråga om tid, men icke om belopp.
Jag anser det vara fråga om både tid och belopp, ty stadgandet 326 Den 26 M a j. ”när JernKont. använder alla sina vinstmedel på sätt hittills skett” häntvder ju belopp, hvaremot föreskriften ”att så länge Kont. använder sina vinstmedel till allmän-nytliga ändamål skall det vara bevilln:s-fritt” tillkännågifver tid.
Hr von Hartmansdorffs anmärkn., att om JernKont. använder blott en del af sin vinst till allmän.-nyttiga ändamål, men utdelade återstoden till delegarne, denna återstod likväl skulle kunna, enl. nuvar:de redaktion, vara bevilln:s-fri, så synes mig stadgandet ”att så länge JernKont. använder hela sin Vinst till etc.” vara sä tydligt och klart, att det icke kan missförstås, ty i annat fall borde det hafva stått ”så länge JernKont. använder en del af sin vinst till” etc.
Då ingen talare bestridt Utsk:s förslag att ”helt och hållet befria JernKont. frän den för detsamma hittills stadgade bevilln.”, så anser jag den nuvar:de striden, ronde en redaktions-förändring, vara ganska obetydlig.
Den strid, som nu upstätl, hvilketdera af de 2:ne orden ”så vidt” och ”så länge” är rättast att begagna, föres af Utsk:s ledamöter icke derföre, att den utgjort föremål för debatter inom Utsk., utan derföre, att det händelsevis kommit alt inflyta i förslaget till bevilln:s-stadga ”så länge”, då det deremot står häruti Utsk:s tillstyrkande ”så vidt”, hvilket jag i likhet med Hr von Hartmansdorff anser vara det rättaste, ty om JernKont. skulle vilja begagna sig af nuvar:de ordställning uti 145 § 4 morn., så skulle det möjligtvis kunna hända, att detsamma helt och hållet befriades från bevilln., ehuru detsamma blott anvåndl en del af sina vinstmedel till allmännyttiga ändamål.
Då man uti författningar bör begagna de ordalag, som, utan att gifva anledn. till misstydning, bestämdt uttrycka hvad man menar, och detta synes mig vara förhållandet med ”så vidt”, så får jag fortfara med min anhållan att ordet ”så länge” i 145 § mätte utbytas emot ”så vidt”.
Tersmeden och Hr Prytz på ett nöjaktigt sätt besvarat den anmärkn., som af Hr von Hartmansdorff blifvit framställd.
Jag medger visserligen, att de ordalag, Utsk. begagnat uti 145 § 4 mom. i förfatlningsförslaget, äro i full conformité med dem Utsk. nyttjat i sitt Utlåt., hvaruti Utsk. först säger, att JernKont. icke har laglig rättighet att blifva befriadt från bevilln., men sedermera yttrar, att Kont. bör vara bevilln:s-fritt, sä vidt Kont. hädanefter sorn hittills uteslutande använder vinstmedlen tili allmänt nyttiga ändamål.
Det vill med andra ord säga: så länge Kont. använder sina vinstmedel till allmänt nyttiga ändamål, så länge skall Kont. vara befriadt från bevilln:s-afgift.
Utsk. har således antagit, att hela Kont:s vinst blir på ofvannämnde sätt använd.
Men kan man då vara fullkomligt säker på, att så verkligen inträffar?
Förr än man sett Konl:s räkenskaper, kan ju detta icke med bestämdhet utrönas.
Om redaktionen af 145 § förändras i den syftning
Hr von Hartmansdorff föreslagit, så upstår det förhållande, att beskatt - T) en 26
M a j. 3 27 nings-myndigheter måste veta, huru stort belopp af behållningen blifvit till allmän-nyttiga ändamål använd, samt att, i fall någon del af behållningen uti Kont. qvarstår, för att för delegarnes räkning disponeras, densamma skall af nyssnämnde myndighet till bevillnts erläggande taxeras; men efter hvilken grund?
Enl. min tanka bör man tillämpa 35 §, som föreskrifva-, att associationer, socieleter skola erlägga bevilln. med 5 proc. af den årliga behållningen.
Meningen med Hr von Hartmansdorffs förslag är således, att JernKont. skulle, för att blifva bevilln:s-fritt, lemna vederbörtde beskattnings-myndighet uplysning, huruvida hela den behållna inkomsten blifvit till allmän-nyttiga ändamål begagnad, eller icke, samt att, i fall någon del af vinstmedlen icke på sådant sätt blifvit använd, densamma då skulle påföras bevilln. efter allmänna grunder.
Som äfven jag anser det vara med rättvisa förenadt, att Kont. är befriad! från bevilln. endast för så stor del af sin behållning, som det använder till de allmänt nyttiga ändamål, Frih.
Tersmeden i sin motion upräknat, men deremot erlägger bevilln. för den del, som på detta sätt i icke användes, så får jag i likhet med Hr von Hartmansdorff anhålla, att orden ”sä länge” må förändras till ”sä vidt”.
Ugglas:
Den siste värde talarens anförande i afseende på redaktionen af 145 § hvilar på en oriktig upfattning af Utsk:s mening, ty Utsk. har icke sagt, att Kont. skulle uteslutande använda sina vinstmedel till allmän-nyttiga ändamål, utan det står: på del sätt som hittills har skett, och huru har det hittills tillgått?
Jo, JernKont. har användt sina vinstmedel, dels till allmän-nyttiga ändamål, dels till förökandet af reservfonden.
Skulle ordet så vidt inflyta, blefve följden den, att de medel, som användas lill allmän-nyttiga ändamål, skulle blifva befriade från bevilln., men det belopp, hvarmed reservfonden ökades, skulle deremot draga bevilln.; detta torde väl icke vara billigt.
Om någonsin den tidpunkt skulle inträffa, att JernKont:s vinstmedel upgingo till ett så stort belopp, att Kont., förutom de till allmän-nyttiga ändamål, såsom hittills, lemnade bidrag, derjemte kunde til! sina delegare gifva en utdelning, för hvilken bevilln. skulle erläggas med posito 3,000 R:dr, så skulle Staten - hafva erhållit icke allenast denna bevilln., utan äfven till skänks en summa af 25,000 R:dr, hvilka Staten eljest måste anslå till de allmän-nyttiga inrättningar, som Kont. med sina vinstmedel understödt.
Vore det icke Staten mycket värdigare, att efterskänka dessa 3,000 R:dr, då den i alla fall erhåller 22,000 R:dr.
Om den af Hr von Hartmansdorff föreslagna redaktionen antages, så upstår den tvetydigheten, huruvida icke JernKont. skulle blifva tvunget, antingen att utbetala alla sina vinstmedel till allmän-nyttiga ändamål, eller ock att den del af dem, som förökar reservfonden, skulle draga bevilln.
I händelse R. o. Ad. ogillar, hvad UtskJföreslagit i 35 §, och bestämmer, att de deruti upräknade inrättningar skola erlägga bevilln. efter utdelning, så 32S Oen 26 Maj. medgifver jag, alt det är likgiltigt, antingen det står ”så länge” eller ”så vidt”, roen blifver det utaf Utsk. föreslagna ordet behållning af 3:ne Ständ antaget, så skulle vinstmedlen, sorn utgöra Kont:s behållning, draga bevilln., ehuru de användas till allmänt nyttiga ändamål.
Jag fortfar i mitt yrkande, att den af Utsk. föreslagna redaktion måtte af R. o. Ad. godkännas.
Ehuru jag är till stor del förekommen af Gr.
Ugglas, vill jag dock nämna några ord.
Jag får fästa upmärksamhelen deruppå, alt en stor del af JernKont:s inkomster består uti årliga tillskott från delegarne; dessa tillskott, hvilka utgå. efter 4 sk. rgds pr Skit i JernKont. delaktigt smide, ingå i Kont:s räkenskaper och utvisa en vinst i desamma, hvilken, såsom kändt är, aldrig blifvit utdelad lill delegarne, utan användts lill Kont:s nytta och förkofran.
Utsk., som, i enlighet med min motion, ansett någon beskattning i afseende på denna inrättning icke bör ega rum, har derföre föreslagit, att bevillmn skulle helt och hållet uphöra, men derjemte säger Utsk. ”alldenstund denna befrielse icke bör komma nämnde Kontor till godo, utan för så vidt Kont., såsom hittills, använder sina vinstmedel till allmän-nytliga ändamål, torde ett stadgande härom böra, i öfverensstämmelse med Utsk:s förslag, uti 145 § införas”.
Skulle ett ordagrannt stadgande införas i 145 §, så borde det icke hela, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, sfi vidi Kont. använder sina medel, utan, så vidt Koni., såsom hittills, använder sina medel.
Ar Hr von Hartmansdorff nöjd med denna redaktion, så har jag ingenting emot, att den antages, ehuru den torde förefalla besynnerlig i denna undantags §, sorn endast omnämner de personer och institutioner, hvilka från bevilln. äro befriade.
Jag tror derföre att Utsk. rigtigt och bestämdt uttryckt sin mening med ordet ”så länge”.
Om, såsom jag i början af mitt anförande nämnde, orden ”så vidt” skola i 145 § utbytas emot ”så länge”, så böra äfven orden ”såsom hittills” inflyta, emedan det är Utsk:s mening, att Kont. skall vara bevillms-fritt, så länge det, såsom hittills, använder sina vinstmedel, d. v. s. icke hela, utan blott en del af den behållning, som räkenskaperna utvisa, emedan uti dessa ingå de af delegarne årligen gjorda tillskott.
Då den nya redaktionen af 145 § skulle åstadkomma mycken osäkerhet, huru man rättast bör tolka densamma, så får jag anhålla om bifall till Utsk:s förslag.
Då jag icke misskänt det berömliga sätt, hvarpå JernKont. användt sina inkomster, så hatjag tillstyrkt bifall å hvad Utsk. i sak föreslagit.
Men lika orättvist, som det varit, att hitintills stadga en ständigt oförändrad skatt, utan afseende på Kont:s behållning, lika orättvist skulle det blifva att för framtiden stadga en ständig befrielse för detta bolag, antingen det för allmänna ändamål använde mer eller mindre af sina inkomster.
Hr Prytz har förklarat det Vara Utsk:s eller åtminstone hans I)en 26 Maj. 3211 egen mening, alt bolaget skulle använda alla sina inkomster för allmänt nyttiga ändamål, och att det derföre bör heta, så länge bolaget använder alla sina inkomster etc.
Men då Gr. af Ugglas och Frih.
Tersmeden göra invändning häremot, under förklarande, att Kont:s inkomster äfven höra förstärka den reservfond, som bolaget eger, så blir följden den, att Kont. befrias från bevilln.
Derföre bör stadgas, att så vidt Kont. använder sina vinstmedel till allmän-nyttiga ändamål, bör detsammma vara bevilln:s—fritt.
Men om det. icke är händelsen, så måste Kont. vara underkastad! samma regel, som gäller för alla andra bolag.
Mer kan Kont. icke begära.
Tersmeden liar föreslagit, det man skulle stadga, att så länge JernKont., likasom hittills, använder sina inkomster till allmänt nyttiga ändamål borde etc.
Dervid u|ikommer trägan: huru skola hufvudstadens Taxerings- eller Pröfnings-Komiléer, eller KammarR:n kunna få veta hvad som menas med hittills, utan att ingå i en undersökning, hvilken torde anses vara nog närgången, och kanske blefve svår att verkställa.
Om tillskott lill JernKont. årligen göras af delegarne och om dessa icke böra beräknas såsom vinstmedel, sä har ju JernKonl. tillfälle att, vid de årliga taxerings-upgifterna, omnämna della förhållande.
JernKont. bör väl icke mer än andra bolag vara befriad! från skyldighet alt upgifva förhållandet med sina inkomster.
Jag kan icke inse, hvarföre JernKont. skall ega rättighet alt undandraga sig den skyldighet, som åligger alla andra bolag.
I Betänk, har, såsom vi se, Utsk. begagnat de riktiga ordalagen *så vidt”.
Men vid sjelfva §:s upsättning har, förmodligen genom Sekretenns förbiseende, influtit de uttryck, som jag tycker icke vara skäl att bibehålla.
Jag fortfar alltså att anhålla om den förändring i §:n, hvilken jag från början yrkat.
Den otydlighet, som förefinnes uti de båda föreslagna redaktionerna af ifrägavar. §, har blifvit så mycket omordad, att jag deröfver icke beliöfver yttra mig.
Det bästa sättet att slita denna tvist vore att antaga Frih.
Tersmedens förslag, med tillägg af t. ex. orden ”eller till framgång för jernhandteringen”, hvarigenom detsamma finge följande lydelse: ”så länge JernKont., såsom hittills, använder sina vinstmedel till allmän-nyttiga ändamål eller till befrämjande af jernhandteringens bästa”.
Det är visserligen sant, att, genom den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändringen af ”så länge” lill ”så vidt”, blefve JernKont. förbundet, att under alla vilkor använda sina inkomster till uprätthållande af allmän-nyttiga inrättningar; men jag skulle icke tro, att man behöfver befara, att JernKont. icke skall använda sina vinstmedel, på sätt som hittills skett.
Om man antoge det af Utsk. föreslagna ordet ”så länge” utan något vidare tillägg, så skulle JernKont., för att blifva befriadt 330 Den 26 Maj. från bevilin., ovilkorligen vara förpligtadt att använda alla sina vinstmedel till allmän-nyttiga ändamål, hvilket jag icke tror hafva varit hvarken Bevilin.Utsk:s eller Gr.
Ugglas’s mening.
På grund af hvad jag nu anfört, skulle jag anse det rättaste vara att antaga Frih.
Tersmedens förslag, med det af mig gjorda tillägg.
Frih. af Ugglas, Curt Gustaf: Jag får uplysa Hr von Hartmansdorff, att de af Utsk. begagnade ordalag icke hafva tillkommit genom slarf af Sekretm; ty då Afdm inkom med sitt förslag, hade det helt enkelt skrifvit: ”JerriKont.
4:de mom.” och detta var tillräckligt, ty jag tror icke alt vi, såsom Hr von Hartmansdorff antagit, kunna för alllid meddela JernKont. befrielse från bevilin., emedan kommande St:r icke lära afsäga sig rättigheten att vid hvarje Riksdag pröfva, huruvida den af föreg:de R.
St:r förunnade befrielse skall fortfara, eller icke.
Inträffar den af Hr von Hartmansdorff fruktade och omnämnde händelse, att utdelning af Kont:s vinstmedel skulle ega rum, så lära väl blifvande St:r förklara det vara slut med bevillms-friheten Detta i anledn. af Afdn:s förslag.
Det af Utsk. framställda förslag tillkom på serskildt yrkande och propos. inom Utsk., och just derföre, att nuvande
St:r icke kunna lagstifta för längre framtid än lill nästa Riksdag, då denna rättighet tillkommer andra St:r, sä ansåg
Utsk. det vara bättre att använda ”sa länge”, än att införa ”så vidt”.
Jag lemnar oafgjordt, huruvida den delen af vinstmedlen, som förökar reservfonden, blifver befriad från bevilin., eller icke, genom det af Frih.
Tersmeden lösligen framställda och af Hr Palmcrantz uptagna tillägg, ”så länge JernKont., såsom hittills, använder etc.”
Om detta förslag antages, så måste man skrifva bredvid: stadgadt år 1854, ty eljest vet man icke från hvilken lid orden ”såsom hittills” skola beräknas; emedan om, såsom jag hoppas, detta stadgande kommer att fortfara i Bevilln:s-Förordn:n för 30 å 40 år, uttrycket ”såsom hittills” blefve ganska kuriöst, enär man icke vet från hvilket år man skall räkna.
I anledn. af Hr Palmcrantz’s anhållan att orden ”till gagn för jernhandteringen” måtte tilläggas Frih.
Tersmedens förslag, så får jag uplysa, att JernKont. gör utbetalningar, som lända jernhandteringen indirekt till nytta.
Så t. ex. underhåller JernKont. ett Skogs-inslitut, hvarifrån jernhandteringens idkare kunna erhålla personer, hvilka hafva kännedom uti skogshushållningen.
Detta är ju en fördel, icke blott för jernhandteringen, utan för hela landet.
För min del tror jag att, med afseende å det af Utsk:s Afd:n helt enkelt gjorda förslaget rör:de JernKont., det nu af Utsk. framställda tillägg är det riktigaste, samt bör af R. o. Ad. antagas.
Enl. min tanke har Hr Palmcrantz rätt uti den anmärkn.-n, alt de ordalag, som i 145 § ang:de JernKont. begagnas, ingalunda äro tydliga; och jag får förklara, det jag, såsom Revisor i KammarR:n, icke skulle underlåta att Den 26 Maj. 331 yrka, del JernKont. borde ovilkorligen styrka, huru mycket af sin vinst det användt till allmän-nyttiga ändamål, samt att öfverskottet måtte med bevilln. beläggas.
Otydligbeten röjer sig ju genast deraf att, såsom Gr.
Ugglas och Frih. Tersmeden upgifvit, vinstrhedlen användas icke blott till de der allmän-nyttiga ändamålen, utan äfven till förökande af Kont:s reservfond, ty man vet då icke, om §:n skall tillämpas, när JernKont. använder alla sina vinstmedel, eller blott en del af dem till allmännyttiga ändamål.
Jag anser således ett tillägg, som närmare uttrycker vilkoret för befrielsen, vara nödvändigt, och instämmer uti det förslag, som Hr Palmcrantz afgifvit, nemi. att ”så länge JernKont., likasom hittills egt rum, använder sina vinstmedel etc.”, ty härigenom har så väl den beskattande myndigheten, som Revisionen i KammarR:n en bestämd ledning för sitt bedömande, huruvida JernKont. bör vara befriadt från bevilln.
, eller icke.
Den, som hunnit den grad af bildning, att han blifvit Revisor i KammarR:n eller ledamot af den beskattande myndigheten, han vet ganska väl att, så länge Kont. använder sina vinstmedel på sätt som hittills skett, så skall det åtnjuta befrielse från bevilln., men qvarstår det stadgandet, sådant det föreslagits, så uteblifva icke anmärkmr, och jag betviflar, alt KammarR:n, såsom Öfverdomstol, skall kunna befria Kont. från bevilln. å öfverskottet, då 35 § af Bevilln:s-Förordn:n uttryckligen stadgar, att alla associationer skola betala 5 proc. af behållningen.
Man eger icke rättighet att tolka författningar efter de resonnementer, man här på Riddarhuset åhört, eller efter dem, som uti Utsk:s Utlät, förekomma; ty man måste tillämpa författningarne efter deras ordalydelse; och eftersom man synes hysa den åsigten, att billighet och rättvisa fordra, det JernKont. bör vara bevilln:s-fritt, hvarföre kan man man icke då i 145 § införa sådane ordalag, som tydligt uttrycka lagstiftarens mening.
Det vore då till och med bättre att, till förekommande af ali möj! lighet af oriktig tolkning, förfara så, som Gr.
Ugglas föreslagit, nemi. att taga bort liela 4 morn., och i stället låta ordet JernKont. inflyta bland de föremål, som äro från bevilln. befriade.
Jag hemställer således vördsamt, antingen om återremiss af Betänk., för att få dessa ordalag på ett ändamålsenligare sätt rättade, så att meningen blifver fullständigt uttryckt, eller också att R. o. Ad. måtte, med ogillande af tillägget, endast låta ordet JernKont. qvarstå, i 4:de mom. af 145 §.
De många olika meningar, som här uttalats, bevisa nogsamt," såsom mig synes, att den af Utsk. föreslagna ordalydelsen icke är riktig, hvarföre jag, i likhet med Hr Printzensköld, begär återremiss, på det att
Utsk. må komma i tillfälle att föreslå tjenligare ordalag, än de nuvande.
Af samma skäl, som den siste värde talaren, tillstyrker äfven jag återremiss, och afstår från mitt första yrkande.
Som det visat sig, att alla de talare, som upträdt, insett obilligheten af den nu utgående bevillmn, Den J6 Maj. men, emot slutet af discussionen, aniuärkmr blifvit gjorda i afseende pä redaktionen af 145:te §:n, så får jag lill Hr Gr. o.
Landtm, samt Ståndet ödmjukt, hemställa, huruvida det icke skulle låta sig göra att, eftersom förslaget är deladt i 2:ne punkter, bifalla den första, som befriar Jern-koiit. från bevillning, neli återremittera den andra, som angår redigeringen af 145:le §:n.
Jag nödgas bestrida Frih.
Tersmedens förslag att skilja htifvudfrågan frän dithörande vilkoren; ty, om man utan vilkor befriar Kont., så är saken förlorad.
Hufvudsak och bisak måste derföre följas ål, hvadan jag anhåller om begge punkternas återremiss i förening, på det att ingen söndring må ega rum.
Jag vill icke vidare yttra mig i sjelfva saken, utan blott anhålla, att något tillägg ej måtte göras, samt att det blott mätte stå : JernKont.; derigenom varder ingenting äfventyradt, och kommande Ständer torde få närmare pröfva saken.
Jag instämmer med den siste värde talaren, och jag tror icke, alt någon våda inträffar, om det i denna undantags § intill nästa Riksdag står endast ”Jern-konl.”
Det är tydligt och klart, att när delegarne fortfara att göra tillskott, kan någon penninge-inkomst för dem icke komma ifråga, ty först när dessa tillskott uphöra, kan en utdelning ega rum, och att sådant icke kommer att ske före nästa Riksdag, deiom kunna Hrr:ne vara öfvertygade.
Jag tror visserligen, såsom Frih.
Tersmeden sagt, det JernKont. icke kommer att före nästa Riksdag ändra det sätt, hvarpå det hittills användt sina inkomster.
Men deremot anser jag det vara oriktigt, att R.
St:r vid 1854 års
Riksdag fatta sädane beslut, som behöfva förklaras eller fullständigas af 1856 års Ständer.
De böra väl vara så beskaffade, att de äro af sig sjelfva begripliga, och kunna åberopas af kommande Ständer.
Skulle nu Jern-kont. såsom Gr.
Ugglas och Frih. Tersmeden yrkat, få, i strid mot Utsk:s förslag, fullständig befrielse från bevilln.: så lära väl vederbör:de vid framtida Riksdagar, när fråga blir om vilkors fästande vid en sådan befrielse, säga, att som Jern-kont. en gång vunnit ovilkorlig befrielse, så vore det R.
St:r ovärdigt, alt föreskrifva några sådane.
Jag nödgas således bestrida ett sådant sätt att gå tillväga.
Den redaction, jag föreslog, föranleddes endast af önskan, att om möjligt slita den tvist, som upstålt, men då ingen af R. o. Ad:s ledamöter serdeles fästat sig vid densamma, så vill jag för min del afstå från något serskildt yrkande, och instämma uti Frih.
Tersmedens förslag, fullt öfvertvgad derom, att Jern-kont. så väl hädanefter som hittills fortsätter att använda sina medel på ett för landet välgörande sätt.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att han, innan discussionen förklarades fulländad, finge, i anledn. af Hr von Hartmans dorffs bestridande af Frih.
Tersmedens yrkande, ali serskild propos.
Den 26 Maj. 333 å hvardera punkten af Utsk:s tillstyrkande måtte framställas, fästa npmärksamhet derpå, att en sådan fördelning af frågan hade för sig icke blott stadgandet i 54:de §m Biksd.-Ordn., utan ock det skäl, att ingen talare bestridt bifall till första punkten, utan de olika meningarne endast haft afseende på sjelfva redactions-förslaget, hvarom ej vore fråga i första punkten, som blott innehöll tillstyrkande att, med bifall till Frih.