Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. yttrar sig nemi. med följande ord: ’’Då Utsk:s förslag utgått ”från syftningen alt icke i beskattningsväg motverka uppkomsten och utvecklingen af industriella företag, men Utsk. ”likväl anser att, med bibehållande af den i allmänhet an”tagna beskaltningsprincip, att nemi. 5 proc. af inkomsten ”borde utgöras, någon så beskaffad nedsättning i bevillnin”gen för actie-bolag, sorn på ofvannämnda sätt blifvit ifra. 'gasatt, icke rältsenligt kan äga rum —.”
Månne man icke motverkar uppkomsten af industriella företag, då man trycker deni med skatter, när de hafva motgångar att bekämpa !
För resten får jag erinra, alt jag uti mitt förslag icke Den 7 October c. m. skiljer mig från Utsk. deruti att bevilln.proctn icke bör förhöjas då utdelningen öfverstiger 5 proc., utan endast i den omständigheten, att jag önskar att, då utdelningen icke uppgår till 5 proc., bevilln.procm icke må fordras till högre belopp, än den proc., som utdelningen utgör af actiecapitalet.
Jag anhåller om propos. i öfverensstämmelse med mitt förslag, likväl med den rättelse, alt ordet ”allmänna”, på sätt som Utsk. i sednare betänk, tillstyrkt, bör utgå.
Jag vill medgifva, att Utsk. måhända icke anfört tillräckliga skäl hvarföre Utsk., oansedt de gjorda anmärkningarna, vidblifvit sitt förra förslag ronde hevilla. proc:ns belopp, hvilket Utsk. ansett böra vara oförändradt, äfven då utdelningen icke uppgår till 6 proc. af actiebeloppet; men Utsk. liar äfven fästat sig dervid, att en sådan nedsättning uti bevilln.proczn stundom skulle kunna utgöra en indirect belöning för dåliga speculalioner.
Om jag t. ex. bygger ett ångfartyg och låter det göra resor på sådana orter att behållna utdelningen uppgår till 6 proc., så betalar jag i be vi I In. 5 för ioo af utdelningsbeloppet; men om jag skickar det till sådana orter, att fartyget icke renderar lika mycket, så handlar jag oklokt, och sådana okloka speculalioner böra icke uppmuntras genom en nedsatt bevilln. procent.
Jag biträder de åsigler, som Gr.
Hamilton yttrat, och får tillägga, att jag i allmänhet icke älskar undantag, synnerligast uti allmänna lagstadganden, hvilka lidia vara nagotnära lika för alla.
Likväl tillhör jag icke dem, som äro så hårda att icke vilja lemna någon fårmån åt associationer, som uppstå i och för stora allmänt nyttiga företag, såsom t. ex. för Gölha-canal-bolag, för hvilket någon lindring i afgifterna utan tvifvel är med billighet förenlig; men jag anser det vara farligt att i lagstiftning såsom princip antaga dylika undantags-förhållanden, emedan det skulle kunna hända att sådant kunde gifva anledn. för andra associationer, som kunna vara af mångfalldiga slag, att tillkrångla sina räkningar så, att de utvisade mindre inkomt än som öfverensstämde med verkliga förhållandet för att på så sätt eludera författningen.
Skulle deremot vid stora allmänt nyttiga företag sådana händelser inträffa, att lindring behöfdes, och äfven ansågs förtjent; så må framställning derom göras i extraordinär väg, då R.
St. förmodligen icke underlåta att bevilja hvad som kan vara rättvist och billigt; men jag önskar framför allt, att inga allm. undantags-stadganden i sådana fall må komma i fråga.
Hvad det beträffar, huruvida undantags-Iagar böra äga rum eller icke, så får jag förklara, att absoluta satser omöjligen kunna göras gällande uti en bevilln. förordn., roed bibehållande af allmän rättvisa.
Sålunda finnes äfven uti denna förevar, bevilln.författa. en hel Den 5 October e. m. artikel, som innehåller undantag, hvilka utan orättvisa och obillighet icke kunna borttagas, emedan man då skulle beskatta den fattiga lika med den rika.
Vidare torde det tillåtas mig få fusta hermines uppmärksamhet på hvad det är för sorts bolag, som kunna komma i fråga att beskattas under förevar. §, Derunder kunna nemi. icke komma andra än sådana inrättntr, som äro af allmännare sammansättning och således icke handelsföreningar eller handelsbolag eller dermed jemförliga mera enskilda assosiationer; utan det är sådana företag, som äro ställda på adier, och hvilka, till följd af deras sammansättning, äro lill hela deras rörelse-förhållande underkastade offentligheten.
När då bevillningen bestämmes, den må utgöra 5 eller en proc. i förhållande till utdelningsprocin, så ligger uti sjelfva denna offentlighet en bestämd möjlighet för skattskrifvaren att debitera efter sanna förhållandet.
Hamiltons yttrande att det vore enfalldigt af ett bolag att använda sina krafter på ett mindre förmånligt företag, då det skulle kunna röra sig lill större enskild fördel; så får jag förklara, att, ehuru det visserligen kan synas att mången på samma sätt som Hr Grefven föreställt sig förhållandet, jag likväl för min enskildadel aldrig kunnat anse det vara enfalldigt handladt af Svenska medborgare, hvilka ingått uti sådana assosiationer sorn Götha-canal eller Höganäs bolag, der den enskilda uppoffringen befrämjat stora allmänt-ny t tiga företag; men då jag å ena sidan icke anser den enskilda medborgaren häruti hafva handlat oriitt, skulle jag deremot å andra sidan finna det så mycket oriktigare, om Staten ville i beskattningsväg trycka dessa föreningar och behandla dem lika med de bolag, hvilkas företag enskildt burit lyckligare frukter.
Om dessa bolag skulle jemföras t. ex. med handelsbolag i allmänhet, hvilka beskattas efter behållna inkomsten, så vore ju äfven ur denna synpunkt tillämpning af den af mig yrkade principen liklig.
Jag anhåller om propos. i öfverensstämmelse med det förslag jag redan haft
Uran framställa, men får tillägga, att om man skulle anse det vara tydligare att, i stället för den redaction som jag föreslagit, nemi. att å lägre utdelning än feni proc. skulle i be v ilin. erläggas lika proc. som utdelningen gör i fulla proc. af samrnanskjutna actie-capi talet, bestämma att för en utdelning af en proc. erlägges en proc. bevilln., för två proc. utdelning, två proc. i beviltn. o. s. v.; så har jag ingenting deremot, emedan den redactions-föräodringen är likgilltig, enär hufvudsaken förblifver densamma.
Hr Tham, Sebastian Mathias:
Rosenblads yttrande har jag trott mig böra meddela den upplysning, att Hr Rosenblad, i en till Bevilln.Utsk. remitterad motion, föreslagit att Götha-canal-bolag skulle befrias
Den 7 Oclobcr c. m. frän erläggande af bevilln., dä utdelningen icke öfversteg i proc. o. s. v., pä sätt Hr Rosenblad nu hemställt.
Denna motion blef af Utsk. afstyrkt, och ansågs att bevillningen borde utgöras med 5 proc. af utdelningen.
Samma betänk, är bifallet af alla 4 Stånden.
Hemställes nu till Hr Rosenblad, huruledes, ifall förändring sker i bevilln förordningen, utdelningar af Götha-canal-bolags adier skola komma att beskattas.
Hr Rosenblad anförde i afseende på assosiationer och söcieteter m. m., att deras räkningar voro till den grad offentliga, all deras verkliga inkomst icke kunde undandölja*; men jag hemställer, huru man skall kunna undersöka förhållandet t. ex. med ett ångfartygsbolag, som är stäldt på adier, och många andra bolag, såsom arbetandet af ett malmstreck och dylikt företag, som stundom lyckas, stundom misslyckas.
Huru kan man controllera deras inkomst?
Jag tror det ej vara möjligt.
Gör man ett försök i denna väg, så kan det sträckas så långt, alt man slutligen ej kan veta hvar man stannar.
Skall man ändtligen göra undantag, så är bäst alt vänta med dem till dess man kommer till den § i bevilln förordn., der undantagen förekomma.
I hufvudsaken tvckes allt vara utta ladt, som man derom kan säga, och jag vill Mott i korthet anföra, att jag, likasom Hr Rosenblad, hyser all aktning för de män, som, med egen uppoffring, börja och fullborda sådana företag som Gölha-canal; men jag tror, att de vanligen äro underkastade sådana förluster, att de icke äro belåtne med en så ringa lindring i bevillningen som den, hvilken här är i fråga, och Ständerne hafva visat, att de icke voro nidske, icke en gång på millioner, då delta stora, allmänt nyttiga företag skulle verkställas.
Skulle ett sådant stort företag komma i fråga, skall jag visserligen vara ibland dem, som rösta för bidrag dertill; men jag tror icke, att en lindring, sådan som denna, kan för ett sådant förelag blifva tillräcklig eller af väsendtlig vigt.
Hr Ribbings anmärkn. vill jag endast besvara dermed, att i händelse förhållandet skulle vara som han påstår; huru skall man kunna beräkna 5 proc. af utdelningen, om man icke kände utdelningen?
Sjelfva uttrycket '"utdelning” visar, att det blott kan komma i fråga för sådana på actie-capital ställda inrättn:r, hvaraf utdelningarna offentligen kungöras, ty eljest känner icke skattskrifvaren dem.
I afseende å hvad Hr Tham yttrat rör:de en af mig väckt motion, får jag erinra, att den angick utdelningen å actier i Gölha-canal för innevar. år 1840.
Jag fästade i denna motion uppmärksamheten på billigheten, att, då för första gången omsider en så ringa utdelning som 1 proc. kom i fråga, densamma kunde blifva fri från bevillning.
Mo - Den - Oc t oljer e. m. 153 Motionen vann intet afseende, utan Utsk:s afstyrkande dera bifölls af Ständerna.
Hlir uppstod ingen discussion derom, jag var ej närvar, vid föredragningslillfället och lemnar billigheten derhän af det fattade beslutet, synnerligen som motionen endast hade afseende på hvad jag nyss nämnde, eller endast denna första utdelningen å Gölha-canal-bolags adier, och ej pä kommande tider, att actie-ägarne ej för denna första utdelning skulle beskattas lika tungt som de, hvilka årligen fått sin vissa utdelning, den må nu hafva varit stor eller liten.
Så länge någon patriotism finnes i landet, hoppas jag att sammansättningar skola äga rum för befordrandet af sådana allmänna företag, mindre för den deraf liärflylande vinsten, än för att befrämja en allmän inrättning; men jag hemställer huruvida man uppmuntrar hågen dertill, då man ej drager i betänkande alt beskatta äfven den minsta inkomst, som deraf kan uppstå.
En af dem, som talat för bifall å Utskts betänk.
N:o 12, oförändradt, blott med uteslutande af ordet allmänna, har egentligen vidhållit, att intet undantag borde äga ruin.
Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, alt t. ex. i fråga om skatt eller bevillning på embetsmäns löner, har Utsk. tillvägagålt och Ständerne under flera riksdagar stadfästat, äfvensom R. o. Ad. vid delta riksmöte antagit den grundsats, att den, som icke innehade en lön, uppgående till 200 r:dr, vore fri från bevillning.
Ifrån 200 till 1600 ökas bevillningens belopp allt efter som lönen höjes, intilldess öfver 1600 r:dr betalas 3 proc.
Här deremot vill icke Bevilln.Utsk. vidhålla ett sådant stigande i bevillningen , icke eller medgifva någon befrielse för den ringaste utdelning, utan säger, att 5 proc. skola betalas så väl af dem, som hafva 20 proc., som af dem, hvilka hafva en proc. utdelning.
Detta är en så i ögonen fallande obillighet, alt jag ej förstår huru Ståndet skulle kunna densamma godkänna.
Om man på ena sidan, lika med mig, icke vill lägga en högre bevillning på dem som vinna mera, på det man må uppmuntra folk att ingå i actiebolag. för att medelst förenade krafter åstadkomma större företag än den enskilde skulle mäktat göra; så bör man, å andra sidan, ock för samma orsaks skull vara billig mot dem som förtjena litet, på det att, om ett företag ser äfventyrligt ut, de som möjligen ville våga sina penningar derpå, icke måtte befara att af skatter ytterligare betungas.
Billigheten synes följaktligen fordra den jemkning Hr Rosenblad vrkat, att, derest utdelningen på adier koinme att belöpa sig till mindre än 5 proc., bevillningen också måtte blifva mindre.
Om man då antoge den jemna fördel ningsgrund, att hevilla.procenten förminskades i samma män som uldelningsproeenlen , så att den blelve 4) 3, 2 och 1, så i4 H. 20 Den 7 October c. m. hade man iakttagit motsvarigheten.
Jag tillstyrker att fl. O. Ad. mätte medgifva en sådan nedsättning i hevillningen för utdelning å actier, hvarå utdelningen understiger 5 proc.
För hvad hon går öfver 5 proc. må det blifva vid Utsk:s förslag.
Jag är den som önskar att inga undantag må ske, men min mening kan icke vara att utsträcka denna princip så långt, som skulle undanlag alltid kunna undvikas, utan endast att så litet undanlag som möjligt må äga rum.
Den jemförelse en värd talare gjort i afseende pä embetsmannalöner är icke på sitt ställe, ty dessa löner äro så bestämda och så gifna i statsverkets räkenskaper, att derom kan icke misstag ske, de få nog betala sin bevilln. till sista runstycket af sin inkomst, då deremot, i afseende å bolag och associationer, inkomst af deras företag litet eller intet kan controlleras; och derföre finner jag ej skäl till undantag för det ena eller andra bolaget.
Jag märker nog, att ögonstenen för denna discussion är Götha-canai-bolag; men ehuru jag äger actier deruti, kan jag likväl ej biträda den nu gjorda framställningen.
Vore dock frågan blott om detta bolag, så skulle jag ej vilja motsätta mig förslaget; roen det är i alla fall icke på sitt ställe att sätta in undantaget här, ty här är äfven fråga om andra verk och assosiationer.
Uti bolag och associationer, mine herrar! der icke
Statens embetsmän kunna controllera och revidera räkenskaperna, kunna de också föras till hvad vinst eller förlust som helst.
Skall något undantag ske, må stadgandet derom införas icke här, utan i 145 n och associationens eller bolagets namn bestämdt utsättas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla i-.sta mom. i 35 §:n af Utsk:s förslag, med den förändring, sorn utlåt.
N:o 27 föreslår.
Hr Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla att ifrågavar. i:sta mom. i 35 §:n borde erhålla den lydelse Hr Rosenblad föreslagit.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta t ja.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, behagade uppläsa Hr Rosenblads förslag, emedan de fleste torde hafva glömt dess ordalydelse. lii Ribbing: Sedan Hr Fiib. o. Landtm, förklarat huru han upplättat R, o. A l:s svar på den af honom gjorda Den 7 October e. ra. i55 framställningen, sä hoppas jag, att någon annan propos. icke kan ifrågakomma, utan torde den sorn är missnöjd begära votering, om honom så för godt synes.
Upplästes lill justering och godkändes följande voler:sproposition:
Den, som bifaller rista mom. i 35 §:n af Bevilln.Utskts förslag, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad.
Hr Rosenblads förslag, alt ifrågavarande mom. erhåller följande lydelse: ”Bevillning utgöres vidare af alla actie-bolag, privat-banker, associationer, societeter, verk, hypotheks- och andra inrättningar ”med 5 proc. af utdelningen, då denna uppgår till minst 5 proc. af sammanskjulnn capitalet.
A lägre utdelning erläg”ges lika proc. i bevilln., som utdelningen gör i fulla proc. ”af samrnanskjutna actie-capitalet.”
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 4a.
Då nu vidale skulle pröfvas de återstående momenten i 35:te §:n, yttrade Hr Rosenblad:
Utsk. har, just för att bevisa sin ryktbara conseqvens alt strängt beskatta utan undantag den som har något eller den som bär intet, föreslagit en upphöjning på en gång, så att bevillningen blir femdubbel emot hvad den eljest är, enär Utsk. i sitt sednare betänk, föreslagit för s. k.
Trollhätte lottsedlar 25 proc. bevilln. af deras belopp.
Jag anför detta som bevis på den ryktbara conseqvens, hvaraf Utsk. skrutit att undvika undantag.
Då jag erkänner, att en grund derför finnes, nemi. att denna afgift i flera år ägt rum till lika högt belopp, kan jag deremot icke finna dess fortfarande billigt; ty oberäknadt att innehafvaroe af dessa lottsedlar gjort förlust på sjelfva ca pitalet, som blifvit reduceradt till sitt halfva värde, hafva de ytterligare förlorat ■§ deraf, och är det då i sanning obilligt, att de skola betala a5 proc., då ingen annan betalar mer än 5 proc.; och om jag ej inar mig (jag kon dock ej säga för säkert), så tror jag, att med. år 1848-, icke allenast allt ränte-åtnjutande upphör för dessa lottsedlar, utan att äfven sjelfva capitalet är hemfallet till Kronan, d. v. s. de ta proc. som räckt i ioo år, Jag anhåller om afslag å denna del af Utskls betänk., men att det öfriga af 35 §:n i betänk.
N:o 12, eller den gamla redactionen, må blifva gälluude. *56 Den 7 October e. m.
Utan alt vilja yttra något hvarken för eller emot Hr Rosenblads anmärkn. i afseende å Bevilln.- Utsk:s conseqvens, får jag blott erinra, alt det föreslagna stadgandet ang:de actier i gamla Trollhätte.slussverk står i full conseqvens med stadgande i 1835 års författning, af hvilken detta är blott en afskrift.
Hr Stuart, Carl Gustaf: Hr Rosenblad bär upplyst förhållandet med dessa s k.
Trollhältc-lottsedlar, som endast förfara att gravera Staten lill år i853, då all vidare räntebetalning derå upphör.
Under i8oq års riksdag infördes den beskattning af a5 proc. å dessa lottsedlars afkastning, som sedermera fortfarit.
Denna afgift bestämdes troligen under den förutsättning, alt Staten, efter förloppet af iooår, skulle vara skyldig att återbetala hela capitalet; men, på sätt Stats-Ulsk. vid denna riksdag utredt, äro dessa obligationer blott annuiteter; och vid sådant förhållande torde billigheten fordra, att de befrias från den orimligt höga bevilln.
, hvarmed de för närvar, äro belastade.
Jag instämmer således med Hr Rosenblad deruti, att Bevilln.Utskls i dess sednare betänk, gjorda framställning rör:de särskild bevilln, för ifrågavar. obligationer måtte afslås.
Landtm, yttrade, att då ingen gjort någon anmärkn. vid de sednare momenten af 35:le §:n, sådana de finnas föreslagna uti betänk. N:o 12, utan endast vid det uti utlåt.
N:o 27 föreslagna nya morn., ansåg Hr Landtm, sig först böra framställa propos. på det förra förslaget ensamt, och derefter på det nya momentet; hemställandes alltså, om R. o.
Ad, behagade bifalla de återstående mom:n i betänk.
N;o 1a.
Uppå derefter framställd propos., blef det i utlåt.
N;o 27 föreslagna nya mom. af R. o. Ad. afslaget. 36:te §:n.
Hr Stuart, Carl Gustaf: Bevilln.Utsk:s nu afgifna förslag har visserligen såvida företräde framför det stadgande, som finnes i nuvar. bevilln.förordn. i afseende å bevilln. af fideicommisser, att den stridighet i föreskrifterna, hvilken hitintills gifvit anledn. till olika beräkningar af enahanda bevilln.afgift, för framtiden upphörer; men jag anser att Utsk. har oriktigt bibehållit stadgandet af fideicommiss-bevilln. i första mom. och deremot uteslutit detsamma i det 4:de.
Enligt Utsk:s förslag, skulle nemi. icke allenast erläggas 10 proc. bevilln., då fideicommiss-egendom första gången af en fideicommissarie tillträdes, ulan sedermera skulle dessutom hvarje fideicommiss-innehafvare vid egendomens emottagande erlägga 6 proc, af fideicommissets värde.
Då en fideicommiss-stiftelse icke medför full äganderätt för fidei - Den 7 October e. m. commissarien, så synes icke samma bevilln. skäligen böra erläggas derför, som för en egendom, hvaröfver ägaren innebar full och oinskränkt ägande- och dispositionsrätt.
Jag får derföre anhålla, alt R. o. Ad. täcktes utesluta stadgandet om fideicommiss-bevilliK ur första mom. eller ibland de bevilln. afgifter, som för erhållen lös eller fast egendom med oinskränkt dispositionsrätt böra utgå efter 6 proc. samt i motsats med Utsk. bibehålla stadgandet härom i 4 morn. eller ibland de bevilln.-afgifter, som utgå efter 3 proc. å den emottagna egendomens värde.
Uppå derefter framställd propos. blef Utsk:s enl. utlåt.
N:o 27 framställda förslag bifallet med den förändring, att ordet "”fi d e i corn m i ss” uteslutes utur' första mom. af 36 §:n, men bibehålies i 4 momentet. 3:dje Artikeln.
Afgift för karakters-fullmakter. 3y:de §:n.
Utsk. har ökat bevillning å karaktersfullmakter emot hvad den förra bevilln.förorda, i detta ämne innehöll.
Utsk. yttrar fpag.
16) att den för karaktersfullmakter stadgade afgift icke synes hafva nog kraftigt medverkat till det dermed åsyftade ändamålet att minska begäret efter titlar, hvarföre Utsk. trott sig böra föreslå en ytterligare beskattning.
Jag har sökt att göra redo för mig sjelf hvilket resultat, som genom en sådan ökad beskattning skall inträ.Ta.
Jag tror alt den icke verkar till det mål, sora Utsk. förmodar, och är för öfrigt af den lanke, alt en stor obillighet ligger i sjelfva beskaltningsgrunden.
Jag anser mig icke här böra förklara min opinion om fullmakter, grader och titlar; den må vara hvilken som helst, så finner jag en obillighet att beskatta något, som icke ingår i någon annan grund för beskattningen i hela bevilln.förordningen.
Hafva karaktersfullmakter något värde, så måste det ligga i belöningen för någon förtjenst, och då försvinner allt skäl till beskattning; har den åter icke något värde, så försvinner äfven då allt skäl till beskattning.
Vi hafva sett hvilken verkan, efter hvad Utsk. trott sig finna, den förra beskattningen haft, och alt den varit ingen; jag tror alt följden blefve densamma, om beskattningen nu ökades ytterligare med 4 proc.
Vi hafva nyligen haft en motion från Const.Ulsk. att göra en lag, ätt inga karaktersfullmakter skulle få utgifvas: månne Bevilln.Utsk. bör gå denna lag i förväg, ifall den beviljas?
Det är sannt, att man har trott att fåfänga låg i begäret efter dessa fullmakter; jag vill icke bestrida att så kan vara händelsen vid mångå fall, men då är jag af den mening, att icke blott denna art af fåfänga bör beskattas, ty jag tror den icke vara skadligare än hvilken annan sorls fåfänga som helst.
Hvad är sjelfva rikedomen ofta, om icke en fåfänga?
Den j 58 Den 7 Octobcr e. m. beskattas på sitt sätt, men capitalisten drager ingen beskattning.
Jag tror icke alt fåfängan motarbetas genom denna beskattning och afstyrker följaktligen alla afgifters läggande å karaktersfullmakter.
Jag tror att det ändamål, som åsyftas, ingalunda vinnes genom denna beskattning; ty den kommer endast att drabba den fattige, som får en sådan bevisning af K. nåd, eller andras välvilja, då deremot den rike blir den som relativt minst skattar för en sådan fullmakt, och derigenom vinner man motsatsen af hvad man åsyftar.
Jag befarar icke att från delta rum väcka denna fråga, ty den gäller i mindre grad dem som tillhöra detta Stånd, än många andra, som icke höra till något Ständ.
Se vi oss omkring, så är det många vi beskatta, som icke äga någon rösträttighet , och som icke äro i tillfälle att försvara sig, emedan de ej äro representerade.
Jag tror snarare att ändamålet, dit man syftar, skall vinnas, om denna beskattning borttages, och på sådan grund tillstyrker jag att 37 och 38 §§:ne måtte försvinna, hvarom jag vördsammast anhåller om proposition.
Denna § torde kunna tolkas på åtskilligt sätt.
Detta är genast elt fel, emedan en föreskrift bör vara tydlig och bestämd ; men om den kan komma alt tolkas på ett sätt, som skulle obilligt drabba flera personer, blir den ännu mera felaktig.
Jag vill fästa mig vid de militära grader, sorn skulle kunna blifva föremal för denna beskattning.
Utsk. säger ali för fullmakter, öppna bref eller resolutioner på karakter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller arfvode, skall i bevilln. årligen erläggas tio proc. af beloppet etc.
Det linnes grader inom ammen, som icke åtföljas af någon lön: sådana aro öfverstelieutenants- och generuladjutants-graderna.
Vi hafva 3 generalsgrader, men blott en generalsgrad med lön.
Alla dessa lönlösa grader skulle således träffas af denna beskattning, och det är likväl nödvändigt för den, som vill fortgå på den militära banan, att passera dem.
Det linnes äfven andra befordringar, som icke nödvändigt måste passeras, men som man svårligen kan undandraga sig att emottaga, ifall man blir ihågkommen dermed, emedan de innebära expectance på framtida befordran.
Sådana äro de s. k. graderna i armeen.
Det vore i sanning bardt, om den, som finge en sådan grad, skulle skatta för densamma, alldenstund han svårligen kunde vägra att emottaga densamma.
Utsk. nämner att den beskattning af 6 proc., som sista riksdags Bevilln.Utsk. föreslag, har befunnits otillräcklig: på skäl jag nyss anfört, torde man linna, alt den beskattning af 10 proc., som nu föreslås, icke blir tillräckligare, och att man framdeles torde fä skäl att öka denua beskattning än tuera , så att slutligen endast rika per - Dea 7 October e. m. söner skulle kunna emottaga dessa befordringar.