Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig synes det verkligen vara att befara, att, om en sådan åtgärd, hvilken jag vill kalla obetänksam, beslöts af Regeringen utan de nödfall, sntn grundlagen nu omnämner, de tidniiigsskrifvare, hvilka Hr von Hartmansdorlt omtalar med sä mycken fruktan, skulle kunna imponera så mycket pi nationen, alt dessa riksdagar kunde blifva ganska korta, ja mycket kortare an Hr von Hurlmansdurtl kunnat förmoda Jag tror, att få representanter skulle vilja underkasta sig det oblida omdöme, soai öfverallt i landet skulle drabba dem, om R.
St. instängdes i en småstad.
Det är förut anmärkt, huru nödigt det är för Representationen att hafva tillgång till alla de publika verk och handlingar, som finnas i liufvudstaden; och för mig är del otänkbart, huru riksdagsarbetet i en småstad skulle kunna verkställas, så framt icke Rikets verksarchiver föras med.
Yi lefva uti en helt ny tid, och det går icke vidare an, att såsom exempel från den framfarna liden tala om livad som hände åren 1810 och 1812, hvilka tider jag hoppas icke mera skola åtel komma.
Redan vid sista riksdag röstade jag emot delta förslag och det förundrade mig, att ett sådant förslag af Representationen kunde bevärdiga» alt hvila till pröfning af en kommande riksdag.
Jag har icke haft någon anledn. att uti detta afseende ändra min öfvertygelse, och får på de skäl, hvilka här af flera talare blifvit framställda, afstyrka R. o Ad. att antaga den förändring, som här blifvit föreslagen.
Mig synes det högst olämpligt, alt, i stället för de bestämda förhållanden, som den förra redactionen angifver, införa ett alldeles obestämdt förhållande, som kan gifva anledn. till ganska många tydningar.
För öfrigt anser jag, för min del, icke nyttigt att inrymma politiken någon verksamhet emellan Statsmakterna.
Statskonst är ett ord, sorn kan vara ganska aktningsvärd! i singularis, men som jag icke vill inrymma något inflytande, då det nyttjas uti pluralis.
Jag afstyrker således förslagets antagande.
Innan vi komma till afgörandet, anhåller jag blott, att ingen af detta Stånd måtte tro, det jag på något sätt skyr grundliga undersökningar.
Jag har tvertom sökt att under denna riksdag bevisa motsatsen.
Mine värde motståndare skulle, om riksdagen varit på annan ort, icke blifvit besvärade med så många historiska vederläggningar, som jag nu kunnat åstadkomma.
Men de hade troligen icke behöfts, emedan färre då varit missledda och misstrogna.
Det är med afseende på sådana förhållanden, som man bör se till huruvida fäderneslandets gagn ligger 4 II. 62 49° Den 26 M a r s f. m. på ena eller atulia sidan.
Något förtroende för Styrelsen bör och kan man hafva, utan att eftergifva sin tätt att granska hennes åtgärder.
Men innan man misstror, bör man låta henne utöfva den makt, som lion för landets väl behöfver.
Jag kan icke annat än på det högsta instämma i de åsigter, som Gr.
Här är redan annoncerad en votering.
Jag anser denna votering så vigtig för kommande tider, att jag icke kan annat än önska, alt hvar och en, då han tager sin voteringssedel , måtte betänka hvad hans frid tillhörer.
Då den gamla redactionen bestämdt angifven villkoren för möjligheten alt förflytta riksdagen till en småstad, så vet jag icke hvarföre man skall göra den obestämd.
Vi böra icke åstadkomma anledningar till misstronde mellan Regering och folk.
Jag ber herrarne tänka på den stund, då det är för sent att betänka följderna, och önskar, att den nya redactionen mätte blifva förkastad.
Jemte det jag också förenar mig med Gr.
Horn, ber jag att få göra en anmärkning vid Hr Anckarsvärds anförande, att han förutsåg utgången af en votering, då Hr von Hartmansdorff begärt den.
Jag har hört en annan ledamot framställa en påminnelse om, alt hvar och en må betänka sig, då han tager sin voteringssedel.
Blickar jag omkring mig här, ser jag blott upplysta riddersman, och jag är öfvertygad, att de icke skola göra afseende på den, som begärt voteringen, hvem han än må vara, isynnerhet i en sak af så enkel beskaffenhet, som denna, utan blott följa sin egen öfvertygelse.
Delta är åtminstone hvad jag tillförsel’ mig af Riddarhuset, samt hoppas att förslaget blir afslaget.
Då äfven jag delar den öfvertygelse, att en lagbestämmelse af den vigt, som den i fia— gavar., aldrig kan vara nog tydlig, enär möjliga missbruk, i följd af mindre bestämdhet, kunna förutsättas; måste jag förena mig med den, som afstyrkt förändringen.
— Här har blifvit yttradt, att Representationen vore skyldig hysa förtroende till Regeringen.
Jag tror så äfven, men icke, att detta förtroende genom en lag bör eller kan bestämmas; ty en lag får ej vara ett förtroende-volum.
Den uppställes för alla tider, men förtroendet är momentelt, och förhållanden kunna inträffa, då det upphörer, och bör det derföre icke så bestämdt förutsättas, som genom antagandet af detta förslag skulle ske.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det uti y:de punkten upptagna förslag till förändrad redaction af 5o §:n Reg.Fm samt 3 §:n Riksd.- Ordningen.
D c n 26 Mars f. m. 4 9* Hr Frill. o. Lan dim. förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja.
Hr von H ar 1111 a n sd o r ff begärde votering.
Den som bifaller det uti yrde punkten af Const.Utskrs uppgift å hvilande grundlags-ändrings-frågor upptagna förslag till förändring af 5o §:n Reg.Fm samt 3 §:n Riksd.Ordn., voterar ia 5 den det ej vill, voteror |iei j Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågavar. förslag till förändring af 5o Jrn Reg.Fm samt 3 §:n Riksd.Ordn.
Flere af Ståndets ledamöter hafva nyss försäkrat mig, att detta grundlagsförslag redan blifvit af PresteSt. afslaget.
En ledamot har till och med uppgifvit, att han dervid varit tillstädes och räknat rösterna.
Jag anser hans uppgift vara tillförlitlig, och vill derföre icke besvära Ståndet med den votering jag begärt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad,, sedan IIr von Hartmansdorff nu afstått från sin begäran, torde finna, att förslaget i yrde punkten vore afslaget.
Sedan tiden nu var långt framskriden, uppskjöts fortsättningen af pröfningen af de hvilande grundlagsändringsförslagen till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f lill 3 e. m. lii fidem protocolli, F. O.
Thorsdageu den 26 Mars i84o.
Justerades pleni-prot. för den 12 dennes.
I anledning af det deruti förekommande beslut om remiss af Hr Munck af Rosenschölds motion, rörrde förändrade grunder för allmänna bevillningen, anförde Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph:
Genom den förändring, som föredragningslistan efter den 7 Mars undergick, var jag icke i tillfälle att få min motion, ang:de förändring i grunderna för bevillningens utgörande, remitterad i annat skick än såsom rubrik,^hvarföre jag nu D e u jlG
M a r $ e. m. i anhåller att få upplåsa de förändringar jag
Önskat föreslå uti grunderna för vår bevillning.
Hr Munck a f Ro se n sc h ö
I d uppläste derefter följande :
Utgående från den åsigt, att bevilln förordningen, sorn nu bearbetas, icke bär vara tryckande för den gifta heminanslösa arbetsclassen, äro de förändringar i grunderna för vår bevilln., hvilka jag vågade föreslå, följande: a) att den gifta hemmanslösa arbetsclassen endast bör betala skyddsafgift, inen ingen bevillning för sfn obetydliga egendom, ännu mindre för s. k. rörelse, hvilken bevisligen stundom blifvit pålagd simpla dagakarlar; b) att de, soin icke kunna utgöra sin bevilln., — med mindre säng- och gångkläder och annat nödigt bohag blif— ver utpantadt, — böra frikallas, då det bör åligga kronobetjeningen att till Landsh.embetet insända rapport med förteckning på slika restantier; c) att i stället bör bela tjenstehjonsclassen, likasom i Danmark, vid särskildt uppbördsmöte utgöra bevilln., dels genom skyddsafgift, dels genom vissa procent, af sin lön, enligt företedd (öningssedel, eller ock särskild bok, alldeles såsom i Danmark. livad den vilda ungdomen eljest förspiller på krogar, på marknader och i dunsstugor, deraf borde den lemna en liten obetydlig del till Staten; emedan tjenstehjonsclassen bär den långt lättare, än den gifta hemmanslösa arbetsclassen, som både skall sjelf skaffa sig födan, och har familj att försörja.
Hvad Staten således skulle förlora i bevilln. af den dass, som ej kan bära den, utan att blifva utarmad, skulle Staten få fullkomligt, ja dubbelt ersatt af tjenstehjonsclassen, sorn hittills aldrig stått i förhållande till Staten, utan såsom en straffande makt, och annars ej haft det minsta med Staten att skaffa.
Tjenstehjonsclassen bör komma i förhållande till Staten äfven såsom en skyddande, och just derför skattfordrande makt. d) Men skulle Staten utöfver dessa hjelpkällor behöfva tillskott, så äro de att påräkna, om, vid hvarje boförteckning, gifves en fjerdedels proc. i bevilln.; om, vid hvarje utmätningsauction, uttages af borgenärens fordran åtminstone en half proc., samt om af älla intecknade fordringar gifves i bevilln. g proc.
Fullföljdes principen conseqvent, så borde disconter, privat- och sparbanker, och alla fonder af livad slag de vara- månde, gifva en fjerdedels eller åttondedels proc. i bevilln.
Dervid behöfdes ingen utmätning, såsom då man hos den gifta hemmanslösa allmogen ofta utpantat helgedagsklädningen, så att hvarken man eller hustru kunnat gå till nattvarden, utan att låna det plagg, med hvilket de knäböjt vid försoningens och barmhertighetens altare.
— Se här pauperismens uppkomst, och anledningen till behofvet af fattigvårds-comite'!
Ty bördan i bevilln.- väg har drabbat de ciasser, sotu icke kunde bära den.
D e n 26 M ars e. m. 493 R. o. Ad. biföll remiss af detta anförande till Bevilln.- Ulskotlet.
Fortsattes pröfningen af de sedan sisla riksdag livilande oell af Coust.Utsk., jemte dess den 7 och 20 dennes på bordet lagda mein.
N:o 5, uppgifna förslag till ändringar i Rikets grundlagar. 8:de punkten.
Förslag, rörtde sättet för behandlingen af gro ndlugsänd rings-förslag. 56 §:n Regerings Formen.
Omflyttning af 2 mom. i denna §. lill §:n 8r.
Allmänna frågor — — — eller ock alldeles förkasta.
Rörande behandlingen af grundlagsfrågor, finnes i 81 § /i särskildt forordnadt. 81 §:n.
Denna Regeringsform — — — möjlige att verkställa.
Riksens Stander må icke å den riksdag, då Utsk. någon sådan ändring föreslår, kunna den till grundlags stadgande antaga, utan först å den näst följande derom besluta.
Inkommer lill Riksens Ständer Const.Utsk. med något förslag lill grundlagsförändring, skall detsamma, efter öfverläggning derom i Ståndens plena, först framställas endast till gillande eller ogillande.
Ogillas det af alla fyra RiksStånden, förf alle frågan.
Gillas detsamma af samtliga RiksSlånden, hvite då, alt oförändradt antagas eller förkastas å näst följ ande riksdag.
Göras åter, i något eller några Riksstånd vid förslaget anmärkningar, som hindra dess hvi/ande, blifve de, hvilka hvarje RiksSlånd särskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar, hänvisade till Const.Utsk., sorn det åligge att desamma till ett förslag i möjligaste måtto sammanjemka, och, 0111 oförenliga skiljakligheler linnas, dem derjemte till samtliga RiksStåndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter alla RiksStånden om Utskts yttrande, hvile det då till slutligt afgörande, som ofvan sagdt är, vid nästa riksdag.
Blifva åter något eller några
Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga, eller ogillas förslaget af något eller några Stånd, men gillas af de öfriga, varde Const.Utsk., genom val af RiksStåndens plena, förstärkt till ett antal af tjugu ledamöter af hvarje Stånd, hvilka genom samfälld omröstning öfver af Riksens Ständer godkända voterings-pr opositioner med Riksens Ständers rätt af gore, hvilkctdera af förslagen bör hvila, eller huruvida frågan må alldeles förfalla.
Blifva å riksdag, då öfver hvilande grundlags-för slag beslules, alla RiksStånden om ändringen ense, — — åstundan.
Vill Konungen hos — — — uppdraga Const.Utsk., att till Riksens Ständer afgifva sitt utlåt., hvarom öfverläggning i RiksStånden ej må vägras, dock utan rubbning af den för lehandlingan här nedan utstakade ordning.
Utskottet — — — till Konungen, genom deras Talmän. •19+ D c n a(5 M a r s e. m.
Vid riksdag, då beredda grundlagsfrågor lagligen kunna af göras, skall endast med ja och nej hunna beslutas; och galle då föreskriften i jS §.« Riksd.Ordn.
Om dervid ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum utan Konungens och alla RiksSlåndens sammanstäm mande beslut. 29 §:n Riksdagsordningen.
i :a momentet. i:o Gunst.Utsk., som — — — förbättringar och förklaringar deraf. Öfverlemna!'
Konungen åt Riksens Ständer någon proposition rörrde grundlagen, eller inkommer, i följd af riksdagsmans motion, Consl.Ulsk. med något grundlagsandrings-forsing, förhålles dermed, såsom i Reg.Frns 8i § är för båda fallen stadgadt.
Då Ufsk. icke funnit — — — enligt Tryckfrihetslagen ansvara.
Hr Ribbing, Arvid, anhöll, alt för denna punkt, likasom för de öfriga, undert.
Ridd.Secret. skulle få upplysa om de öfriga Ståndens beslut i ämnet, så vidt de voro kända.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt, enligt de uppgifter, som i de öfriga Ståndens cancellier erhållits, hade förslaget i denna punkt blifvit bifallet af Preste- och BorgareSltn, men afslaget af BondeStåndet.
Förslaget i örde punkten blef af R. o. Ad. bifallet. g:de och i olde punkterna.
Förslag till ändrad redaction, i fråga om åtskilliga bevill n.afgifters benämning.
Litt. A. 6o §rn Regerings Formen, ira och 2:a perioderna.
Till dessa sednare räknas lull- och accis-medlen, postmedlen, elia rtoe-sigil latar-a fgi flen, husbehofs-brän neri med len samt hvad Riksens Ständer dessutom särskildt hvarje riksdag såsom bevillning sig åtaga.
Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, ulan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, tullen A inkommande och utgående spanmål allena undantagen.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget i g:e och tore punkterna Litt.
A. blifvit af alla tre de öfriga RiksStrn bifallet.
Enahanda beslut blef nu äfven af R. o. Ad. fattadt. grde och io:de punkterna.
Litt, B. 6o §rn Regerings Formen, ira perioden.
Till dessa sednare räknas — — — afgifterna för stamp - ladt papper och för brännvinsbränning, samt hvad — —.
— . åtaga.
Föredrogs ett mern. ifrån Const.Utsk., af denna dag, innehållande att uti det nu föredragna förslaget ordet ’’postmedlen” blifvit uteglömdt, och att samma förslag, enligt förra riksdagens Gonst.Utskrs uti dess mern.
Nro 28 afgifna, af samtliga RiksStrn godkända förslag, rätteligen borde lyda sålunda:
Deli aG Mars e. m.
Till dessa sednare räknas — — — poslmedlen, afgifterna för s t ä m p
I ad t papper och för biännvinsb ränn ing, samt hvad — —. — åtaga.
Secre t. tillkännagaf, att förslaget blifvit bifallet af Preste- och Borgare-St:n, men afslaget af BondeStåndet.
Uppå derefter framställd propos. blef del tili föredragna förslaget af R. o. Ad. bifallet. lite punkten.
Förslag med afseende på tiden för ny b e vi lin ing s vidtagande. 61 §:n Regerings Formen.
Alla afgifter, sorn Riksens Ständer under de i föregående §. nämnda titlar beviljat, skola utgöras, intill dess ny bevillning af Riksens Ständer fastställd blifvit, och, enligt deras beslut, vidtager.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget i denna punkt blifvit af alla tre de öfriga RiksSCn bifallet.
Förslaget bifölls nu afven af R. o. Ad. i2tte punkten.
Förslag, angtde villkor för B a likens sedlars erkännande såsom mynt. 72 §:n Regerings Formen. — — för mynt i Riket må erkännas, sä långede, efter deras lydelse, af Banken med silfver inlösas.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt samtliga de öfriga RiksSt:n bifallit della förslag.
Till den föreslagna nya redaclionen af 72 §:n Reg.Ftn kan jag ej tillstyrka bifall.
Vehiklet som blifvit anfördt, nemi. att dessa sedlar för mynt i Riket eikännas, sä länge de efter deras lydelse af Banken med silfver iidösas, anser jag icke tjenlig! att införa.
Möjliga händelser kunna inträffa, då sedelmyntet icke kunde af banken med silfver invexlas; och jag skulle förmoda, alt Sländerne icke tillstädja, att de sedlar, som det oaktadt utgåfvos, icke skulle anses som mynt, då det af Ständerna allena beror alt utgifva sedlar; emedan 72 §:n Reg.F:n innehåller: ’’ägande R.
St. allena rätt alt genom banken utgifva sedlar, söm för mynt i Riket må erkännas.”
Jag skulle förmoda, alt, om den händelse inträffade — hvilken man bör hoppas icke må äga ruin, — att Stockholm blefve af fienden taget tillika med banken, eller, alt denna vid upplopp blefve plundrad, hvarmed ingalunda är sagdt, att Sveriges Rike derföre är upplöst, de sedlar, som blifvit of banken utgifna, likafullt borde som mynt galla och af Svenske män som mynt erkännas.
Jag kan, på denna grund, icke godkänna den nya redactionen, hvarföre jag derå yrkar afslag.
I motsats mot hvad Frih. 496 D e 11 26 Mars c. m.
Cederström yrkat, begär jag R. o. Ad:s bifall till denna redaclion, och det ungefär pä samma grunde)', hvarpå Fril), ställt sitt yrkande örn afslag.
Oin det vore tänkbart — och det kan visserligen vara en möjlighet — att banken icke skulle kunna invexla sina sedlar med silfver; så mäste vi betänka, att dessa , sedlar dock äro skuldsedlar, ställda på silfver, och alt de mäste sorn silfver gälla, samt att
Ständerne derföre måste skaffa valuta på hvad sätt de än kunna finna lämpligt, i händelse valutan i banken vore försvunnen.
Jag yrkar således, nied afseende på den stora vigten för realisationens bestånd och för vår credit, så inom som utomlands, att icke det minsta tvifvel måtte kunna uppstå, att ju dessa sedlar äro att anse som representativer af silfvermynt, och att silfver endast utgör vårt nu var. mynt.
På dessa grunder önskar jag, att redactionen mätte antagas.
Jag tillstyrker bifall till förslaget, och anser Ständerna vara skyldiga, att, sedan de gjort en bankrut vid förra riksdagen, de nu förklara, genom antagande af denna paragraf, atl de lägga alla de band, sorn äro möjliga, på sin egen beslutande rätt, så att de icke för framtiden kunna vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom man endast går till Tumbi, i stället för att skaffa sig silfver för att inlösa sina sedlar.
Jag hehöfver ej vara vidlyftig, utan uttrycker endast den önskan, att förtroendet till realisationen icke måtte störas, så att vi ej regrediera, utan gä framåt och hälla hvad vi Jofvat, och vidtaga alla de åtgärder, sorn i mensklig förmåga stå, för att förhindra en förnyad bankrut.
Jag tillstyrker antagande af förslaget.
Om det att Ständerne, genom Jagstadganden, berättigas att icke anse hankens sedlar som mynt från den stund banken upphör att dem invexla, skulle medföra ringaste verkan dertill, att händelsen icke kunde inträffa; då skulle jag instämma med de alne siste talarne: men långt ifrån att ett sådant lagstadgande skulle verka på bankens förmåga att invexla sina sedlar, skulle blott inträffa, att, innan Ständerne hunno bereda utvägar för invexlingen af utelöpande sedlar, all rörelse i landet afstannade, och sådana olägenheter deraf uppstå, hvilka man icke i förväg kunde beräkna.
Det är derföre jag skulle önska, alt den lagstiftande makten icke mätte sätta tro till en sådan barnslighet, att den döda bokstafven skulle medföra någon lifvande kraft, eller att genom blotta Jagstadganden åstadkomma, att silfver vid alla tillfällen skall kunna erhållas för sedlarna.
Om Stockholm vore cerneradt och banken plundrad, huru skulle då banken kunna invexla sina i landet utelöpande sedlar?
Jag tror således, alt drt är ett rent oförstånd att föreslå sådana lagar, och kan icke annat än yrka afslag derå.
Hr D e n 26 Mars c. m. 497 Ilr Ribbing, Arvid:
Jag instämmer visserligen med den siste talaren deruti, alt föreskrifter och ord ingenting gälla, så snart silfver saknas, och att det således är fåfängt att stadga, att pappers-representativen skall vara mynt, då man icke får för den hvad som på densamma står skrifvet, nemi. silfver; men det är emedlertid en ärlighet, att på förhand tillkännagifva, att ett sådant förhållande skulle kunna inträffa, att sedlarne icke längre blifva hvad de representera, eller att de icke längre blifva mynt, och att stadgandet derom blefve i grundlagen intaget, hvilket kunde hafva den nytta med sig, alt i framliden kunde undvikas sådana rättegångar, som vi under den förflutna tiden hafva sett utförda alla instanserna igenom, och hvilka slutligen blifvit dragna under Högsta Domstolen, då en person, som sålt sin fastighet och betingat sig betalning derföre i specie, fått tvista om, huruvida specie vore silfver eller pappers-representativer.
Sedan det, som nu är föreslaget, i grundlagen influtit, kunna sådana frågor icke mern uppstå; ty sedlarna äro icke mera mynt, så snart de upphöra att emottagas i banken.
Jag tillstyrker antagandet af förslaget, sådant det är.
Med den fullkomliga öfvertygelse, att R.
Sl:s Bank icke kan komma i oförmåga att fullgöra sina förbindelser genom sina utelöpande sedlars inlösande annorlunda, an till följe af de okloka åtgärder , sorn de Ständer, hvilka äga rättighet att förordna om bankens förvaltning, kunna vidtaga, kan jag icke annat än tillstyrka hvarje lagstadgande, som skulle åstadkomma ökade betänkligheter bos dessa Ständer mot ett oklokt förfarande med deras bank; och det förslag, som nu är framstäldt, tror jag icke fört jenni- namnet af alt vara barnsligt.
Skulle, oaktadt alla de försigtighetsmått, som man hittills försökt alt taga, den händelse inträffa, att banken blefve slängd, så komme icke, genom denna grundlags-^, Riket att derföre vara i fullkomlig saknad af lagligt mynt, ty silfver förblef fortfarande Rikets lagliga mynt, och hela massan af bancosedlar, som vore i omlopp, förlorade ej allt värde, utan komme att med något agio fortfarande begagnas som bytesmedel, ehuru ingen vore skyldig att emottaga dem för fulla siffer-värdet.
Förhållandet blefve enahanda, som med riksgts-sedlarna på 1790-talet.
— För öfrigt är det conseqvent af Frih.
Cederström, som vid föregående riksdagar bestridt realisationen, att nu yrka förkastande af denna §, men jag hoppas att på andra sidan finna samma conseqvens hos Riddarhusets majoritet; ty det var detta Stånd, som gick i spetsen för realisationens bedrifvaude, och jag hoppas, att det icke genom något beslut i afton bortkastar denna heder.
Jag är tvertom öfvertygad, att Ståndet med stor pluralitet kommer att antaga §:n; ty ett annat förhållande skulle vara alt inför Sven4 H. 63 498 Den 26 Mars e. m. ska folket och alla andra nationer visa, att man icke menade ärligt med hvad man vid sista riksdagen beslutade, i afseende på myntvärdets bibehållande.
I anledning af hvad den siste talaren yttrat, är jag uppkallad att svara några ord.
Idan har rätt deruti, att det varit conseqvent af mig att yllra mig emot förslaget, derföre att jag bestred antagandet af en realisationsgrund, som innefattade en bankrut, och det må vara honom förbehållet alt anse det närvar, förhållandet vara mera rättsenligt; men jag vidblifver nu sorn då, att hvarje bankrut är ett bedrägeri.
Annat är dock realisationens grund, och annat är lagstiftningen för framliden af hvad som skall anses vara lagligt mynt, antingen ensamt det silfver, som Konungen enligt
Dess prerogativ äger rättigheten att låta slå till mynt, eller jemte det de af Ständerna från banken utgilna sedlar, som med det af Konungen stämplade myntet får inlösas i banken.
Det är dessa sedlar, hvarom fråga är; de äro i allmänna rörelsen utelöpande, under namn af bancosedtar, men gå man och man emellan sorn silfver.
I samma stund som banken blefve tagen af henden, elfer plundrad, i samma ögonblick upphörde också bankens förmåga att invexla sina sedlar; men jag säger icke derföre, att samma olyckliga belägenhet skulle för framtiden fortfara , tv genom R.
Sits medverkan skulle på ett eller annat sätt dess sedlar inlösas; och jag frågar, om det vore klokt att under tiden bereda det tillstånd, att de som mynt utgifna sedlar skulle komma att säljas efter kurs och agio, likasom i Frankrike assignaler i buudtar försåldes för, snart sagdt, ingenting.
Jag förmodar, att missbelåtenhet skulle uppstå af sådana förhållanden, och att mångfalldiga ménniskor skulle kunna blifva förstörda.
Jag yrkar icke votering och öfverfemnar åt R. o. Ad. att besluta i frågan, men reserverar mig för framtiden för all delaktighet i de olyckor, sorn af beslutet kunna blifva följden.
Uppå derefter framställd propos., blef förslaget i 12 punkten bifallet. i3:de punkten.
Förslag med afseende på markegång s-taxo roås ti 11 ä m p n i n g. 75 §:n Regerings Formen.