Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre ätaöl uppläste derefter följande; Har någonsin sunda förnuftet warit i strid med fördom och gammal häfd, sä är det wisik i frägan huruwida arfsräcten syskon emellan bör wara lika el» ler ej, och har någonsin inconseqwencer hos Lagstifta, ren tydligare wisat sig är, da det projccceras Fidei Commisierö upphä'wande af det skäl, ott syskon ej derigenom sker lika rätt men förslaget om lika arfsrätt deremot asrädes.
Den förra omständigheten ankommer pä hwarje enskildt persons behag, sa länge nion will respcckcra ägande rätt ock khy ätföljande fria disvositions räkttighet ölwer sin förwarfwade ägendom; men den sednare omständigheten ankommer pä Lagstiftande Magtens förordnande såsom ett generclt ärende, och icke spccielt. O"M?ighe!en deraf, akt i ert och samma land, Lagen efter särskildke tigfajjigheler skalf wara sä olika, akt arfwingar äriwa olika om agendomen sinnes i Stad, eljer pä Land, om den som ärfwer hör till err Ständ eller ett annat', är fa på taglig, att der knappt är begripcligl huru en sadan sak kan si»na förswarare, åtminstone kan intet giitlgt jkä! bertil» uppgifwas, utan är här godkycko som de, oidcr.-r.
A:k någon skulle finna en förmän för der , Allmänna deruti att ofta Rättegångar leder sin upp, rin.
Deri 5 Januari!', 2l? rinnelse härifrån, will jag ej supponera-, men att det wikell en stuge leda till undivikande af dystka^, wägar jsq pasta, emedan exempel derpå gifwes.
I ett jä upplyst tidehwarf som närwarande, ägnar del Swea Rikes Ständer, att ändra en lag, som smakar fä mycket af forntidens mörker och okunnighet, hrvarföre jag anhäiler att detta ärende matte bli Lagutskottet inkommit med sitt betänkande öfwer mitt Memorial i, samma amne som senare bliswit kill detta Urstorrs handläggning remitteradk.
Grefwe körner, ^6o!k 6örsn, trodde det i Betänkandet wara tillstyrkt, att det matte strblifwa wid allmänna Lagens stadgande.
Han hade sa ofra hörk RidderstkapetS och AdelnS böjelse, att ej aswika ifrän fordna Lagar, och tillstyrkte äswen nu för fia del bisol! till Utskottets utlåtande.
För öfrigt wars det honom sagt otc sragan redan were as Tre
Ständ enstämmigt afgjord, i sölje hwaraf Ridbcrstapeks och Adelns beslut ware as ringa kraft.
Herr sk IMmelmrx förenade sig med Greiwé ^korner.
Endast i Wärmdö Härad ärswode si: strak och bröder lika, en rättighet som Qwinnoma der, genom adagalagd tapperhet emot Rikets Fiender hade sörwärswat.
Friherre 8tael von Ilollllein hoppades att Rid, dcrstapek och Adeln räcktes göra afseende derpå, att han först hade wäckt denna sräga, och att Lag-U:stoks tet sig heröfwer ännu icke yttrat.
Dessutom kunde mot förervarande Betänkande ännu äcskillkgt anföras som gjorde ärcrremitzen nödwändig.
Gresivs von ^KnlrnZsKsuteu sörklarade sig wäf icks 2!4 Den 5 IanuaM. icke giga Friherre Ltaels yttrade mening, men dock kio, att del more hanö rätt akk efter gjord anmärkning fa malek till Lag Ustotcet äkcrremikeradt.
Ja och LTlej, och proposition kill akerrcmitz. Grefwe Norner anmärkts att äterremitz ej nöds wandigt alltid stulle sölja däraf att en Ledamot hade näaot att erindra wid ett Ulstotls Betänkande.
Pro» pesiilane» borde i icha ftig göras till bifall af Betänkandet, hwilket da kunde antagas elfte ogillas: men e n denna proposition med Ja och Nej beswaradcs bi-fwe alerremitzen deraf en följd.
Herr Grcfwen dck?
Landturarfkakken gjorde därefter proposition Lil! bifall a berörde Lag-UtstotkS bes länkande, hwariill ropades och L^ej, hwarefter Herr Landtmorffalken proponcr^oe samma Betänkandes merremite rande, hwiiket Eijöllö.
F Herre Hxsl, uppläste till Prolocol» let söljande:
Sammi dä egenteliqen 8oIi cklr-o elona, hofwa uvplefwat den ok Högmäiborns Herr Grefwe» och jandlmarstaiken sani:
Höglofl RDdrrskapel och Adeln förledna Sommars utsätta Terminen, da Staren skulle befrms »frän, aic nu längre föda och underhålla, samt löta uppösa, de Femkioriva stycken hästar, hwilka af Högloft Smtö-U skottet, wid bestämmandet af Kongl Majtts Hof-SrarS bohoswer Subtraherades, och för Siakens räkning skaile ft^äljaö; sa för jag Miv Den 5 Jannarri. 215 nied anledning häraf, urkedja mig Högloft. Riddrrsia? piks samt Adelns benägna tillstånd nämna, ort kill en liken hielp för Rikets mangfalldiga, om ej oräkneliga bchsfwer och projcctcr, samt läkknad för det aniagna ädelmodiga Systemet, wi »u da kunde laka igenon, wederbörande försälja de oswarmämde sa stycken Hastar; och hwarom aine gangor förut af en wärd stdamot samma örjkan i Somras b.'sf srugtlöst framsta^,r.
Jag kan ej frångå det jag sinner wederbörande, Skol! Stat af Pmriokisme och tacksamhet emot dega Trotjenare pä 4 ben, iagktagik en stilla incognilo wio de motioner som om deras förafskedance eller sä langwariga bibehållande warit i sraga till närwarande dato; men detta hörer till wackra känsior som jag för mia enffilora de! i afseende pä Stars C stans tomhet ej kan bervida, än mindre längre tillstyrka.
Da dc» stora Riks.Bouptcckuinzen sörräkkadcS, wörö asta höga wsderbörande öfwer Kongl. Smllet närwarande, och gafivo med största sorgfällighet tillkänna Hastarncs härkomst, meriter och lynnen, samt bättre och sämre guaiiteter; da fag will cnndra mig, cut någon af Hästarne anmälts som blindsr, men anda försedd med god matlust.
Jag gör dä därwid det ti!» lägg att om han wore blott cnögder, och den, i denna händelsen fikwäl ärfordrar söda, kan jag omöjlige» tillstyrka ända vesta Hästars längre Conserwation.
I följe af alt detta > har jag den aran fluteligsn snhälla, om icke nu genast sä matte bliswa föranstaltadt; ak wi ej bsswärar Sroken med hwad wi i Sommars hade owcdersägeligen kunnat umbära, och ma derchre dem straxt pa öppen Auction försälja, och ds;as afskeds Memorkalkk frän den r
Janukfjii i är 2k6 Den z ^.muaril. datera, sanik köpcsummorne lil!
SeatS.Costan asicmnä.
Om Höglost.
Ridvelskapec och Avel» täcktö räkna es, ler, h.vad Hästarnes försäljnings summa, somt deras 'efter Scot req-virerade utfordring, as L:p:d hö.
Holm och tunnor Hagra, i monaden gör, bertil lag! skötseln för sr stycken Hästar, af betjening och ytterligare raina pä Hastarnes försäljnings,summa, uppkommer säkcrli, gen ett C-pita! sam warit lungc för Statens Costa att fa begagna, men nu saknas.
Begärdes pa bcrdek.
Friherre ? älaivli, Lines , utbad sig sa anmäla akt Kong;.
Majit nedsatt cn Comicee kill Hos och Stal!» Statens reglerande, hwarS göromål dei ware att be, sörja d-sta oeconomiLa angelägenheter.
Hans Majck trodde han ej heller skulle söka ark lata salia Staten rist last en utgift för hwars bestridande han erhållit en bestämd summa.
Hwad den blittde Hästen angjnge, wille han uppiyfa Friherre klaria, att den redan wore försald.
Föredrogs a nyo Lag-U skottets pa bordet lagda Betänkande, angående straff för lägrad Qwinna.
Herr ak klimtchm-i-F, uppläste list Protokollet följande:
Sa wida någon näpst skal! följa a en oordenkelighet, som tillika störer goda seder, kan densamma »väl icke skäligen blchva mmdre, än hwad allmänna Lagen ålägger en härdad O.wiliiio för lägersmål
Dä rn bestraffning bär tjena till rättelse för yxn felande ech wsrning för andra, sa bör vc» åtminstone wara märk, Den 5 Ja,marri. 217 Manbar, hwilket icke kan sägas inftäffa med twä Rjdrs afgift kill Kyrkan och en hemlig bekännelse för Preste» af förseelsen.
Mannens förhållande, att neka elier jaka sin delackkighet förändras ej genom en lindrigare påföljd för Qwinnan, och ju mindre benna blir, desto färre warda anledningarna lill återhåll i benna oordentlighet.
Jag knser således ej behofwet eller nyttan af den förändring i detta fall, Lag-Utstottet söreflägit.
Denna lindring för Qwinnan i en förseelse, wastad blott af passionens otyglade drift , kan ej eiler förenas mea den stränghet t principen, Lag-Utstottet listförne erabierac i anseende til!
Oivinna, som lärft lagra sig under ägttnstapS löste; hennes moralista förseelse är otwiswclogtigk wida mindre an den sörraL; och likwäl har det samma genom en toral förändring i lagens förra stadgande, blifwit förflagswis belagt med lägerömälS böter, samt bade Qwjnnan och Barnet betagit de förmaner och det moralista anseende i samhället, som Laggift hustru och ägta barn tillkommer.
Deremot har, för den Qwjnna, som genom Mannens trolöshet har blifwic bedragen, hwars belägenhet således blott wallås genom passionens drift, nästan alt answar söcswuimit.
Jag underställer om icke prinftperne i denna Lag-löränbring strida emot hwaranuan; hwilket wifar wadan att förändra lagar styckewis, utan gemensam öfwerstgk, a deras hela sammanhang.
Dessutom äger bestraffningen Z lönskaläge mellan ostylda, en lammaohmigande gomenstap med am swaret a de qwalistcerade lägersmäls förbrylttftr, Uz som t svrbudna leder'ester med förmyndaren, husbonde med mera, och att borttaga en länk i denna kedja uran Ridd och A. Proc. 5 B. ög, 2§.
LIF Den 5 Januari»'. ögnamarke a förhägandek med de öfriga stall oundwikeligen walla disproportion och oredor »vid Lagstjp:,ingen, hwilken ej blifwit bemärkt eller förutsedd.
Pä detze grunder wagar jag tillstyrka afflag a Lag,Ulstokteks Betänkande, kuntrandeden olägenhet som föijer af Qwinnans införande till Krono häcktet för ort undergå kroppspligt, i bristof tillgäng lill böterna, pä det sätt förekommaö, att henne, dä hon fran berörde häckte är boende längwaga, eller årstiden oblid och Barnet swagt, j stallet tillätas, att hos närmasts Krono! Betjente undergå bestraffningen, hwiiket och tillförene warit brukligt, innan, i afseende pä Csntroilm blifwit anbefall, att alla sä beskaffade kroppsstraff skulle i allmänna hacklec wärkstallas.
Men för något jerstilk li, dande under fängelsetidenärQwinaanejblotkstäld, emedan hon därunder njuter manligt kracramenre bade för sig och sarstilr för Barnet, om hon det mcdförer, hwarföruran henne ej är betagit akt i häcktet bidraga till sikt uppehälle, genom der arbete som ber kan astodkommas, eller att till födoämnen anwända hwad hon med sig förer, eller kan förtjena, äfwen forn hon är berättigad tili sarstilt husrum, sti d fran umgänge med häcktade dillnqwentcr, la alt desie af Lag U stöttet anförda, öwonde omständigheter sakna all päjöijd af Lag förändringens behof.
Herr. Grefwen och Landtmarstake» gjorde proposition kill btjalt ä Lag.Uistollelö Betankande.
Ropades Is, men eft fTfej.
Lraci von kkolllkein förklarade sig gerna med Herr Xlmmbsrtz wicha instämma, om han ej funné, art en redan begången mconjtgwence, ej were erc stal Den y Ianuarlk. 219 skal att frångå Lagens föreskrift.
I Politiskt afseende wilie han anmärka att Giftermålen och Folkmängden dage, lizen oftoge.
Det more således akt anse wärkeligen som en patriotisk garning att skaffa Landet solk pä hwad sätt som häldst.
Herr Grefwen och Landrmarfkalken förnyade sin proposition till bilall ä detta Lag»UlskoltetS betänkande, hwilken med Ja befwarades.
Högsofl.
Ridderskapet och Adeln atfflldes kl- 2.
In liäem krotocolli. 6.
Plenum kl half 5 eftermiddagen Justerades Pleni-Protocollek för den 19 Dccemb. Unker Justeringen begärde Friherre 8tael von I^ollliein, Loritta bollvig akt kill sine den 19
December yttrade tankar rörande answarighets-Lagen för Stats-Rädet, sä göra följande tilläggning, hwilken upplästes.
Utom de skäl jag hade aran anföra för den anmärkning jag rog mig friheten göra e, mot den af ConstitutionS-Ulskottel projccterade Answar righeks Lag för Stats Raden sär jag äran , jemte till. kännagifwande af min förundran öfwer den tanka Constilukions-UtskottetS oktningswärde, upplyste och skarp, finnige ordförande framstäf, att nemligen en Leda. 220 Den 5 Ianuarit. mot as Stalö-Radek, som för sel och förbrytelser, biismit dömd förlustig sitt Embete, wäl more oberäc, tigad, att acerfa fm plars innom Staks-Radct, men likwäl kunde med heder nytja och gagn för
Riket be» strida någon annan tjenst, hwarisran han således icke borde ukcslukaS, nu ytterligare åberopa iL2 §. i Rego» ringS.Formen af den 6 Junit innewarande ar, som stadgar, "art Riks-Rätten åge, sedan ranfakningm ' fulländad ar, och dammen efter
Lag fäld, att densamma ''för öpna dörrar afkunna.
Ingen hafwe magt, art ''sadan Dom andra, Konungen dock obetagit att gö"ra nåd, hwilken likwäl icke ma sträcka sig till den ''dömdes återinsättande i Rikets Tjenst."
Hururvida denna aberopade §. kan förenas med Herr Baron ölsnnLskeims yttrade förklaring af 4 K. i den projeckerode Answarjghets Lagen, ösiverlemnas till Hög» lrfl. RidderstapetS och Adelns eget upplysta be, dömmande.
Denna of Friherre Ltaäl gjorda killäggnfng stut, le i denna dagens Protokoll intagas.
Herr Grefwe» och Landrmarfkalkc» förmalte sig ärna laka uppläsa BewillningS-UtskottelS denna dag inlemnade betänkande öfwer Bewiljntngens fördelning, men hemstälde tillika, om icke alla de widlystige bilagorne dertill samt Tabellerne och project kill Bewilinings Förordning kunde utan uppläsning fa läggas pa borver, enar det syntes wara pätagligt, att hwar och en därigenom bättre än genom en upplösning stuile underrätta sig om deras innehåll.
Ridderstapet och Adrin kemnade härtill sitt bifall.
Ester någon wentilation, hwarunder af Hans Cpcellence Herr Grefwe Kumb begärdes att Herr Gres» wcu Den 5 Januarii 22l wcn och Landlmalffalken macke uppffiuta 8 eller 9 dagar med företagandet af decia mai, och af Herr LLrgliman, /Vmbrollus
Magnus yrkades, att detsamma ej marte företagas förr än Stats-Regleringen blifwic ogjord, samt äfwen af Herr lilinglpcrr 6c-re>c, fräga blifwit wäckt oni tryckning af B-willnings-Uiffotietö Betänkande, dies berörde Betänkande » uppläst, fä lydande. Wördsamt
Sä wäl med anledning af de fran R fpectiwe Standen inkomne anmärkningar, som efter Bewillnings Ulffottecs egna etti D-^ss Betänkande under dea 2; sistledne September gjorde sörbchäH; får U^kocret nu, jemte öfwerlemnande af de kl!! Bewillnings-För, ordningens z dje Artikel hörande återstående H. §. angående Upbörden och Redogörelsen m. m samt nödige Formulairer i atfkiliige delar, äran tillika underställa kill Riksens Högloft.
Ständers närmare granskning, nedanstående ändringar, tillägg och förklaringar uti d-h förut uppgjorde, och, sä midt grunderna angar, as Riksens Högloft.
Stander fastställde proffe: kill Stadgan och Tar.fferne för den bjifwande Allmänna Bewillningen.
Såsom- med hufwudplanen i närmaste förening warande, torde först böra beswaraS de emot Tariffen N:o i gjorde erindringar, dels ifrån Wälloft.
Borga, rc,Ständet cm klaff rnes förökande till ett antal as 60, fä wäl som att den första borde börjas ifrån etthundrade RMs inkomst; dels ifrån Högwsrdige Preste.
Skändet, att afgifkerne i de nedersta eller minsta gras berne borde något,förhöjas; oä) dels af Hederwärda Bonde,Ständet, att lindring malte äga rum för ds twänne lägsta klasterne/ men deremot en högre'pro.
Lss
Den 5 Ianuaril. gression iakttagas än den Tariffen utsätter för dem som äga kwa tusende Riksdalers inkomst vä) deröfwer, samt äfwenledes akt Bewillningen med en half i stället för en sjsrdedels procent mä ökas emellan hmarje klost för dem, hwilkas Rewenue uppgar till 2500 R:dr eger högre.
Da Maximk-Tariffens utwidgands till flere klasser skulle rubba hela dest närwaranve skick, grundadk pa en noga beräkning af witz personal och lampelig afgift i hwarje klatz: da Statens behof hwarken niedgifwer söcffoiilng helt och haget för någon Taxeringsgild person, 'eger ytterligare nedsättning af de ringare klasserms BewillningSrprocenk, hwilken för dem finnes lågt bestämd j jemförelse emot hivad de förr betalt, och det större understöd Riket nu krafwer: och dä a. ter de högre klafierne blifwik i mohn af deras bättre wilker och mer förmögenhet påförde en ansenligt stigande afgift, sa har Utskottet icke funnit sig kunna utan förfelande af bade säkerhet och billighet tillstyrka Maximi - Tariffens förändring i någon af ofwan an, förde delar.
Dernäst tror Utskottet dest uppmärksamhet böra lemnäs till de yttranden, som uppstart innom Hederwarda Bonde-Srandet, att den Fullmägkige i Banque, , och Rikögälds-Csntoirct uppdrague rätt, akt i händelse af inträffande brist, påbjuda förhöjning i Bewilinim,en ej ma sträcka sig lill dem som efter Miuimi-Tariffen kunna wara taxerade; innom Högwördige Preste-Standet, alt om öswerffotl erhälleS i Bewillnlngen, sä att nedsättning deraf följande ar kan medgifwaS, samma förmon endast ma fa till godo njukaS af dem^ hwilkas algi t utgår efter MinjmiTariffen; Innom Wäljofl. Borgare-Standrt af någre Den 5 Annani- 22 z dess ledamöter, alt rättigheten till Bewillnjffqsns ökande eller minstning, ej ma öswerlakaS Fullmägtige i Banque» och RikögäldZ-Contoiret; deremot andre Ledamöter af wäibemälke Srand yrkar, pä ilka satt som Hederwärda Bonde.Ständst, att om brist i Bewiliningö-skyldigheterne uppstår, fyllnsdsn dertill ej ma fördelas pä dem stim betala efter Minimi-Tariffen; samt innom ej mindre Wällofl. Borgare-Ständet, an Höglofl.
Rrdderffapet och Adeln, att derest Bewillningen giswcr öfwerskott, det samma ma anwändaö kil! afbetalning ä Rtköskulden.
Ester att hofwa tagit alle detta under öfwer.
Vägande, kan Utskottet ej neka att ju flere eflertän. kelige swärigheter wjsa sig ivid del föreflagne uppdraget till ofwanbemälde Fustmagttge, att öka eller minsta den Bewillning som genom uppgjord Taxering för en hwar, kunde wara bestämd.
Fruktan för förhöjning skulle möjljgtwiö forma ds mindre Vältänkande, att söka, medelst felaktigt uppgifter eller andra »lillbörlige ukwägar, bereda sig en lägre afgift, an den de rätteligen borde Vidkännas.
Den vkunnoge ibland Allmänheten skulle swärligen kunna öfwertyga sig att uödwändigheten för Statens inkomst förtskrifwit rn dylik tillökning, utan snarare falla pä den tankan, att den samma härrörde fran fel i förwastningen och såsom missbruk och osäkerhet underkastadt, icke wore ett af Riksens Ständer i utökningen godkändt steg.
Om ater nedsättning något ar inträffade, skulle män, gen tilläfwcnkyrs göra sig räkning dera, att om allt riktigt tillgadt, den likaledes förde följande arén bord? fortfara, och missnöje uppkomma dä detta hopp felsiagit.
Uppå desse och flere sig företeende anledningar, «nser Ukffotttk sig rm mera böta hemställa, vm ej för» 224 Den 5 Januari»' förslaget rörands ifragawaralche öfwerlatelse till Full, mäglige i Banguen och Riksgä!ds>Contoirck helt och hållet ma förfalla, och hwarigenom Skaren desto min. dre lärer äfwsnkyra något wästnkeligt af fine inkom, ster, svin Bmstllningen .sadan den nu blifwer fastställd, endast sträcker sig till nästa Riksdag eller en tjd af fem ar, da efter wunnen erfarenhet, de ralke!» ser och ycrexljgars försigtighetsmått kunna widtagaö som simias nödige; hwaremvt Utskottet nu för närwarande tror allt kwiswelsmal och möjelig osäkerhet i förs. nämde matto, bäst häswaS, om Riksens Höglost.
Stander, dä Bewillningsmmman blltwer bestämd och anflaqen, täckas tillära att wid iördelningen deraf, T risterne eller afgifterne ursäktas och okas till 166,666 Riksdaler zr si. uröfwcr den lommas belopp, samt att förenömdr Fullmagtige ma sa sig förelagdt, akt t sall Bewiliningen lemnar öswerskott, dek samma j Banguen insätta och R>klenS Ständer wid deras nasta sammankomst tillhandahålla Hos Utskottet haswa härefter till utredande blif, wlt förelagne de frågor'som aro wackre innom Re, spectiw< Preste.
Borgare- och Bonde-Scanden angående klassifikation ä Lemman; hivarwid somlige förment, akt siere grader borde utsättoö, och de sämre Hemman tili ert lägre warde taxeras än efter 2,0Lc> R:dr och andra äler, akt de öfrige klasier mä förhö, jas och Hemman öfwer 8.0OO R:dr uppskattas till den summa som swarade emot deras werkeliga godhet och gällande pris.
Under betraktande af de siere olägenheter ett tille ökadt antal af klaher a Hemman skulle medföra, hwarigenom större utrymme lcmnades för den egennyt, lige, akk yrka dess Hemmans nedsättning cili en rin. ga, Dm 5 Jemani.
227 gare grad an det rätteligen hörer, hwarwid ock
Tareringkmännens prösningsrätt biiswer än mer bc» kymmersam, därmed lstwäl, efter hwad Ucstotkrt redan i dest sörea Betänkande anfört, någon lindring icke skulle tillskyndas
Hboerne ä de s,vagare och min, dre Hemmans delarne, emedan vesta i alla sali icke kanna Maggas en ringare afgift än Torpare; har Urskmttt trott sig sakna skjäl alt godkänna anmärkmngen i denna del.
Beträffande aker andragandek cm ännu ytterligare förhöjning a de utsatte Etasterne, samt de ännu bättre Hemmanens uppskattning efter Varas fulla warde; sa förmodar Utskottet i sörre hänseendet art Gradation?» elier skillnaden emellan de a Hemmans olika wärde föreslagne Minimi asgifter t Tre Closter, torde wid etc noggrant skjärjkadande sinnas wara emot hwarandra billigt afpastade, och ace någon ändring salunda deri icke bör äga rum.
Hivad deremot angar dea sednare omständigheten, sa har wäl Ucsköttet förestäldk
Sig, att sällan skulle hända, det någon som ware ägare lil! ett Hemman af högre an ZUtatusende Riksdalers warde, ej komme akt utgöra afgift efter Maximi-Tariffen, och således Vermls förra gängen bestämt gränsen för Minjmi-Bewillniugen af Hemman; men som denna förmodan icke egcnceligen tniicsattar någon fullkomlig wisthet, och det otwif, welagkigk är rärkwisi, att ben ena fastigheten icke mindre än den andra taxeras ester dest wärkeliga be > skaffenhet och godhet, hwilken synpunkt U>skottet jem, wa! oasbrukik sökt iagttoga wid afgisternes öestämande i alt öfrigt; sär Utskottet med fullföljande deras tillstyrka, att Hemman som äro wärde öfwer 8,000 R:dr mä, i mohn deraf och ester jämnsörelse af hivad för de lägre graderne är wordek utsatt, anses med ökad HL.
Riod. och Ad. pxor. 5 B. gre 29- « 226 Dm 5 Januarii. gre Minimi-Bewillning; dock att wid sadan Hemmans uppskattning, dyrkare och betydlige abyggnader, hwil. ka ofra för ägaren medföra onyttig kostnad, icke ma komma i beräkning.
Enahanda skjäl fom har näst förut anförde aro, lara ock aldeles wara gällande och tillämplige för StadsJördens Taxering, och kan Utskottet altja med åberopande af dem och dest förut afgifne utlåtande härom, lika litet understödja Wällöf!. Borgare.
StändstS pästående om en nedsatt lindrigare afgift ä densamma, som Högwördige Preste - och Hcderwärde Bonde Stan, dets yrkande vin förhöjning deras i de utsatte graderne, men finner endast det tillägg här böra ske i likhet med hwad nu om Hemman ä Landet förordnat är, akt den Star- jord fom kan wara ward öfwer Etthundrade R:dr tunnelandcc eller tredje graden, ma i jemförligt förhållande deremot, efter dest waran de bättre beskaffenhet, taxeras till högre Minimi afgift.
Bland de ämnen som fordrat UlskottetS granlaga vfwerläggning, har förekommit, om och huruwida någon Minimi afgift för HuS i Staderne borde stadgas esler ej.
A ena sidan är anfört, att desis utgöra en gansta betydlig och redbar egendom, hwaraf inne. hafwaren kan draga inkomst och förmon: att således i händelse ägaren icke ar i den författning akt han / kan uppföras till Bewillning efter Maximi-Tariffm, han desto häldre för sitt Hus, bör äläggas Minimi-afgist, stm densamma egentriigen more svarande emot en fcnster-afgisk, hwilken förut af Husen utgakt; och för öfrigt instämmande med den en gang fattade grunsattS, att alla Fastigheter och dylika synbare Ägodelar, skola, sä wida inkomst Taxeringen icke kan tillämpas, en wist skyddö, eller Minimi-Bewillning äläggas.
Den 5 Januaris. 227 Häremot är a andra sidan anmärkt, ntt för hwarje Medborgare sa i Staden som a Landet är bo« siad och rum lika oumgangclige tili hang rörftse och handtering, och akt dä man i ett fall skattar för denna sednare, synes någon fördubblad afgift icke böra stadgaö, hwilket skulle inträffa, om bewillning äswm bcstämme.6 ä de Hus, som erfordras kill egenskapen och urösningen af enö yrke i Samhället.
Emot Hemman och Jordbruk ä Landet/ star alkid i jemnsörelse Näring och Handtwärk i Staden; och dä Hus och byggnader, som U skottet förklarat ej böra komma i beräkning wid Hemmans uppskattning pa ena stället äro fri tagne fran Minimi, afgift, bör och enahanda förordnande galla för det andra, till iagktagande af nödig rälkivi, fa och billighet.
Widare har bsifmit erindrat, art Hus sa wäl a Landet som i Staden är lika säker och formenlig
Egendom eller tillhörighet, ulan alt något annat än desi större eller mindre wärpe hwar som hälst utmärker skillnaden; äswen som Fenster:',,stS»aspsten esker förra Beivillnings.stadgan träffat ej mindre Landet än Släderne.