Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Eller en så vettenskaplig motion, sorn Frih. Wredes; efter Hrr Lefréns, Ekenstams och Akrrlls vet tenskapliga yttranden, väntar Slåodet icke af mig måh U teckniska utveckling.
Må jag blott med några allmänna åsigter understödja dessa herrars bemödanden för den så nyttiga saken.
— När myntbestämningen för sig galt, hembar jag Konung oell Ständer min varmaste tacksamhet.
Dock stördes min glädje, när jag såg försummas detta ypperliga, så inbjudande tillfälle till deciinal-mvntfol och till lägre enhet.
Frankrikes röielse-capital är iner än 3ooo millioner francs; och enheten, nemi. denna franc, är 8 sk. i silfver.
Theol iva i all ära, påstår jag alt hög enhet är skadlig i myutfattiga länder.
Deri får jag praktiskt medhåll af alla sorn rest.
Må de säga hvad den ofantliga Engelska enheten — pundet sterling — verkar i handel och vandel.
Flere minnas ju med mig, att kort efter den viii 1800 års riksdag införda b:co-räkningen befanns riksgäldspriset å våra dagliga behof uppgånget till bancopris.
Må detta vara i statsekonomiskt hänseende likgiltigt; må dyrhet vara somliga land eller ock somliga classer nyttig; i Sverige är den skadlig för tjenstemän, för konstnärer, för alla nybegynnare, och dessa böra vi alltid hafva i åtanka.
Decimal-systcmet är ostridig! det riktigaste, solli alltid är det nyttigaste.
Min åt Garl Xllts minne egnade hyllning sträcker sig icke till hans duodecimnl-sysleme.
Del gifves sanningar, hvilkas tillämpning fordrar den progressivt tillvägagående varsamheten.
Det gifves andra, sorn utan ringaste våda kunna i sill helhet oell på en gång blifva lag, och till dessa hörer deeimal-systeniets införande i myntet, och likaså i måll, mål och vigt.
De vellenskaplige män, sorn före mig uppstått, hafva utvecklat de för denna reform gynnsamma förhållanden, hvilka ligga uti den till decimalbehandling sig lyckligen egnande beskaffenheten af våra mått och vigter.
Men hindren äro mäktigare, och bland dessa räknar jag främst vår trefnad vid, ja vår älskog för det obestäiu - 3a6 Don 27 Maj c. m. da.
Hvilka andra skulle uthärda, att mynt-sedlarnes värde i 3:ne olika sorter ultryckes i kanterna, så att när den ena sagt 10 r:dr, vet den andre ändå intet hvad värde som menats; och likaså att, när man sagt 10 skeppund, är lika ovisst om viclualievigt, materialievigt, uppstadsvigt, stapelstadsvigt eller bergstadsvigt blifvit menadt; och likaså, att 100 läster icke uttrycka ett skepps drägtighet, innan förklaradt blifvit om svåra läster eller commerce-Jäsler varit meningen; och likaså, alt 10 tunnor är en oafgjord qvantitet, intill förklaring, huruvida rågadt mål, struket mål, magazinsmål, eller garnisonsmål menats.
Anmärkom härvid sällsamheten deraf, att 2:ne kannor hilda en kappe, och 32 kappar en lunna, och denna ändå blott 63 kannor; — väl veta vi förklaringen, men för säl.
Euclides, stor i åminnelse, hade detta problem förblifvitolösligt.
Månne min psychologi är på orätt väg, då hon härleder denna vår fallenhet från samma nordbolynne, som är den Ossianska poesien så bevågen; denna poesi, hvars karakteristiska väsende är det dunstiga, det otydligt conturerade.
Öfvertygad att af språken är mycket att sluta till nationallynne», hade jag redan så för mig förklarat tillvaron i vårt språk af de oss alldeles egna orden ’'lagom” — ”jemka, ’' — "beskedlig” m. fl. Nåväl! denna lutenhet må vara oklanderlig i esthetiskt och berömlig i moraliskt afseende; helst den aldrig förlamat oss, när det ytterst gällt.
Men lagstiftning, administration och statshushållning äro till sitt väsende obemängd! prosaiska, och prosan fordrar bestämdhet; och i hvardagsärendena finnes intet rum för det poetiska elementet.
Må denna digression mig förlåtas.
Nyttigt för nationer som för individer, tror jag vara, alt stundom med sina fallenheter anställa mönstringar, som, i den mån de oftare företagas och strängare förrättas, utfalla till högre egen tillfredsställelse, när de ånyo anställas.
Jag återgår nu till mitt hufvudändamål, — yrkandet af dccimal-syslemets generella införande i mynt, matt, mål och vigt.
— Fjerran är ännu den tid, då dessa mina 3:ne sistnämnda önskningars uppfyllande kan motses.
Men — är kornet godt, bör det ymnigt utsås.
Äfven på hällebergen är matjord i någon skrefva, och ett dit fallet frö skjuter omsider upp i ax.
Väl bör antagas, att då är såningsmannen ej mera med; men så länge verlden står, blir icke brist på skördare, och derföre bör han oförtrutet så medan han kan.
Det är med stor t i I Ifresstäl leise jag nyligen hörlen värd talare, Gr.
Löwenhjelm, i den lätta och underhållande stil, som är honom så egen, utveckla för R. o. Ad. de månglalldiga svårigheter, till hvilka de många olika räkne-enheterna i mått, mål och vigt i vårt land leda.
Jag anser mig berättigad att häröfver förklara Hr Grefven min erkänsla, emedan jag vid denna riksdag väckt en Den 25 Maj e. m. motion, om införande af ett enldare räknesätt i frågan örn vigterna, samt jemväl i afseende på målkärlen.
Jag skall för öfrigt icke ingå i något yttrande, ang:de den speciella frågan om myntenheten, men ber att få göra några erinringar vid hvad hör blifvit i allmänhet anfördt om decimal-syslemets företräde.
Det vore förmätet af mig alt försöka en granskning af hvad så många utmärkte vetenskapsman och upplyste ledamöter af delta
Hus härom argumenterat; mea då det aldrig kan skada, isynnerhet i en fråga, som så nära angår hela den stora massans af folket dagliga intressen och behof, att skälen nfvägas på alla sidor, innan man vidtager en så djupt ingripande förändring i hvad som finnes, ber jag att, i stället för egna anmärknir, få uppläsa ett par utdrag ur en för några veckor sedan i Tyskland ulgifven och för ett par dagar sedan mig tillhandakommen skrift, ang:de decimal-syslemels införande i Frankrike och verkan deraf, emedan ämnet deruti blifvit på ett, efter min tanke, förtjenstfull! sätt skärskådadt.
Jag skall söka lemna en öfversättning af dessa utdrag, så godt det låter sig göra, ur texten: ”Frankrike, som under det republikanska tumlet trod”de sig kunna kasta allt gammalt öfver bord, och, med för”akt för hvarje svårighet, styrde rakt på målet, ville bland ”annat äfven hafva eli absolut fullkomligt mått- och vig t— ”systeme , och öfverlemnade lösningen af detta problem åt ”sina mathematici, som straxt skredo till verket, för att på ’’en aliqvot del af jordquadranten uppställa, grundlägga och ”genomföra idealet af en sådan plan.” Härefter följer nuen berättelse örn sältet att uträkna och med noggrannhet erhålla enheten i måttet eller den s. k. metern.
Derefter heter det vidare: ”På sådant sätt blef det metriska mått- och vigtsyste”met med stor skarpsinnighet och sträng conseqvens grund”lagdt och år 1799 genom lag infördt.
Emedlertid fann det ”blott inträde i afseende på myntet och i beräkningar och ”mätningar, som utgingo från Regeringen; uti dagligt köp ”och salu kunde man icke rätt vänja sig vid dess abstracta ”storheter och indelningar, sorn för litet öfverenssläinde med ”de uti det dagliga lifvet djupt rotade föreställningssätten, ”och småningom uppstod deraf så mycken oordning och ”virr-varr, att sjelfva Napoleons energiska regering såg sig ”nödsakad att taga ett steg tillbaka, då han den 12 Febru”ari och den 12 Mars 1812 icke blott tillät bruket af an”dra, visserligen äfven från det metriska systemet härledda, ”s. k. usuella mått och vigter, utan ock alt dervid bibehålla gamla namn och indelningar.
Emedlertid var detta ”icke heller tillräckligt, och det säljes och räknas ännu ständigt efter gamla måll och vigter.” Något längre ned i samma afhandling läser man: ”Ont vi först vända oss till det från Frankrike utgåen - 3aS Den 37 Maj c. m. ’’ende metriska decimal-systemet, så finna vi, att de lilrcle och "isynnerhet nialhematici äro detsamma med enlliousinsme t i 11— ”si/na; och del kan icke nekas, att detsamma mycket recom”menderar si" genom sin enkelhet, sin skarpsinnighet oell strnn”ga conseqvens, samt I ii 11 h c leii att dermed noggrann! verkesta
Ila de vidi y 11 iga ;le rakningar.
Emedlertid ar del eli fnc"Inm, alt det dagliga behofvel visar delta sysleiue ifrån sig.
"Undersöka vi orsaken härtill, så torde det visa sig, alt de "mathcmalici , som hade till åliggande att uppstalla syste"inel, hufvudsakligen hade blott malhematiska syftemål för "ögonen, och dervid glömde den stora allmänhetens behof 'med dess egenheter, duodecimal-systemets starka rot fästning, samt massans för de abstracta storheterna icke lilI— "räckliga bildningsgrad och begär att hanga vid gamla va"uor.
Uppmärksammar man dessa punkter, så visar sig duo"decimal-systemel , sådant det utvecklat sig i den dagliga ”handeln, nödvändigt för densamma, och att den derföre alI"tid återkommer dit, äfven der tiodelningen är införd, ehu"ru sådant dä måste ske medelst en för massan af de trafi"kerande mer eller mindre mödosam operation.
Sjelfva mundiet på den mindre eller detaljhandeln är kanske en orsak, ”att man icke häråt skänkt nog uppmärksamhet.
Delalj"handeln iir väl i uttrycket en motsats till grosshandeln, men "icke derföre mindre än denna sednare, utan tverlom alltid "lika stor som den, emedan dess funclion består deri, att be"sörja produeternas öfverförande ur grosshandlnrnes och de ’ stora producent er nes i Co asum en t er nes händer, så al t a Ila g 1 oss"handelns produeter också nödvändigt komma i detaljhandeln.
"Men den är derjemte af el t ojemförligt större omfång an gross"handeln, i så målto, som cn mängd produeter, ulan att lörst "komma i grosshandeln, omedelbart på detaljhandelns viig "öfvergå ilrånen mängd mindre producenter lill consumen”lerna, och alt en oandlig mängd dagligen förekommande "Iransaclioncr tillhörn densamma, hvilka med grosshandeln "halva alls intet att skalla.
Denna bandel är således den "vigligastc för en nation, och i tvifvelaktiga fall den, sorn ”företrädesvis förtjenar att afses.
Men just för denna del ”af handeln är drcimal-svstemet det mindre Ijenliga, dä man "tili densamma alltid kommer till behof af och T'^ "samt någon gång lill och £, men mera sällan till sool "äro de enda, hvilka utom -J gå jemnt upp i tiotalet."
Uti samma skrift, hvilken igenlinnes i ConversationsJexicon der Gegenwart, ulgifvet i Leipzig, 20 haft., art.
Maus und Gewichl, förekomna ännu åtskilliga historiska dala, till bevis för den omständigheten, huru Napoleon sjelf insåg, ali decimal-systemet icke kumle med sträng conseqvens genomföras.
Jag vill icke belasta R. o. Ad:s protocoll meddelas ytterligare uppläsande, helst de kunna igenfinnas i det omnämnda häftet, uicn har emedlertid trott, att det Idir citerade - D e ii 27 Maj e. ra. terade icke kan vara utan allt intresse för Utsk. att laga i betraktande, ifall betänk, återremitteras.
Hr Stuart, Garl Gustaf:
Då jag, såsom ledamot af BancoUtsL, deltagit uti afgörandet af det betänk., sorn nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, torde det tillåtas mig att i korthet få redogöra för de åsigter, som föranledt Utsk. att tillstyrka de beslut, betänk, innefattar.
Varm vän af alla verkliga och ändamålsenliga reformer, bar jag äfven med värme omfattat frågan om decimal-systcmet, i hänseende så väl lill varumälningen som mvntberäkningen.
Jag instämmer således i de åsigter, som Hr Lefren i delta afseende framställt, och jag anser mig nu böra öppet förklara, det jag icke skulle dragit i betänkande att äfven med min röst inom Utsk. bidraga lill decimal-systemets antagande i våra mynt- och räkneföihållanden, såvida jag trott mig s”- som ulskrs-ledamot kunna och höra förbise det med delta uppdrag förenade åliggande att, med uppmärksamheten fästad måhända något mindre på hvad som är absolut llieoretiskt lätt, än hvad som under tidernas förhållanden är praktiskt verkställbar!, till Ståndens pröfning framlägga förslag, som, vid betraktande af för handen varande omständigheter och förhållanden, kunna vinna Ståndens bifall och således leda till något bestämdt resultat.
Det är följaktligen under den fullkomliga öfvertygelse, att något mynt-systeme, grundad! på 10-talsräkningen icke skulle för närvar, af pluraliteten af Representationen godkännas, som jag instämt uti BancoUtsk:s ifrågavar. betänk.
Denna åsigt har vunnit bekräftelse genom det beslut, som blifvit fattadt af de 2:ne RiksSt.
, som egentligen representera Svenska nationen, nemi.
Borgare- och BondeSt:n, och hvilka redan bifallit betänkandet.
Efter denna redogörelse för motiven till min uppfattning af ifrågavar. ämne, såvidt det angår det föreslagna dccimal-systemet, anhåller jag att med några ord få bemöta de hufvudsakligare anmärknfna mot detaljerna af betänk., hvilka anmarkn:r jag tilltror mig någorlunda tillfredsställande kunna besvara.
Innan jag dock ingår uti ett sådant svaromål, anser jag mig böra ytterligare meddela den upplysning, alt Utsk. egnat den noggrannaste uppmärksamhet åt Frih. Wredes förslag, hvilket Utsk. uti betänk, äfven lemnat ett välförtjent loford för dess enkelhet och redighet, ehuru Utsk. icke kunnat förbise, att detsamma medförde en ny myntbenämning, hvarigenom olägenheterna af våra förut alltför många olika myntbenämningar skulle än vidare ökas, äfvensom att förslaget vore behäftad t med det fel, att enhetens första underafdela, icke skulle blifva ^del utan |:del deraf.
För att undvika den nya myntbenämningen, har Utsk. ansett enheten för så väl det klingande sorn sedelmyntet böra kallas en r:dr kurant.
Utsk. har också föreställt sig, att ordet kurant icke 7 H. 42 33o Den 37
Maj c. m. skulle komma att begagnas i dagligt tal, utan att myntenheten och dess mulli|iler skulle komma att blott benämnas riksdaler.
Att på sätt en talare, Hr af'Ekenstam, yrkat, benämna klingande myntet riksdaler riksgäld, anser jag högst olämpligt.
Hvad som verkat på min öfvertygelse om olämpligheten att införa decirnal-systemet, i afseende på myntet, var jemväl den omständigheten, alt sedan Sländerne 182g anhållit 0111 decimal-systemets införande i afseende på mått, mål och vigt, liar man, då tiden härför år i83g inträffade, funnit, att systemet ännu icke kunde användas; och Rikets sist församlade Ständers BancoUtsk:s förslag rör:de decimalsystemets antagande i afseende på myntförhållandena blef icke, såsom en talare förmodat, af Ständerna bifallet.
Det förslag till förändrad myntfot oell förändradt mynt-systeme, som Sländerne då afgåfvo, var deremot i det närmaste öfverensstämmande med det af innevar. riksdags BancoUtsk. afgiftia projecl.
De olägenheter, som äro förenade med den hittills begagnade sorlräkningen, härleda sig förnämligast från de skiljaktiga underafdelningarna af de särskilda mynt- och penningésorterna och komma att väsendtligen undanrödjas genom den räkneenhet
Utsk. nu föreslagit för sä väl det klingande myntet sorn pappersmyniet, nemi. 1 r:dr r:gds, med 2Zne underafdelningar och aine innltipler.
— I afseende på Hr von Qvantens anmärkn., röride mynlenhetens bestämmande till 32 sk. rigds, förekommer äfven deremot den betänkligheten, alt man jemväl i sådant fall mäste gifva en ny benämning åt denna enhet.
Vill man ej bibehålla den, genom allmänna bruket af folkets vanor sanclioneiade, lakne- och egentliga mynlenheten, så skallutan tvifvel stor skiljaktighet förekomma i begreppen om den enhet, som i sådant fall är mest lämplig.
— Hr Cederschjöld har fästat sig vid den del af betänk., som angår silfvermyntuingen.
I denna del är Utsk:s betänk, öfverensstämmande med livad R.
St. vid sista riksdag beslöto, och hvad royntordningen innehåller.
Utsk. har icke fått emottaga någon motion, åsyftande afskaffande af hittills stadgadt sätt för beräkningen af s. k. remedia, hvarföre Utsk. icke ansett sig äga anleda, föreslå någon förändring uti hvad som i delta afseende sedan längre tid tillbaka varit iakttaget, helst de upplysningar Utsk. i öfrigt fått emottaga, ang:de utmyntningen, icke inneburit tillräckligt skäl för Utsk. att fästa så stor vigt vid olägenheterna af att beräkna remedium per skålpund, som Hr Cederschjöld ansett dessa olägenheter förtjena.
Jag vill icke längre uppehålla tiden, utan anhåller om bifall till betänk., emedan jag förmodar, alt en återremiss icke kommer att leda lill någon väsendtlig förändring i Ulskts framställda förslag.
Jag hade icke tänkt att yttra mig i detta ämne, emedan talare före mig, både bättre och fullstä'ndigare än jag förmår det, utredt hvad jag kunde vil - Den :a7 M aj e. ra. 331 ja anföra: men dä, lill min stora förundran, en person, som åtminstone tillförene tillhört bergsstaten, här nppträdt och talat emot decimal-systemel; så linner jag mig uppmanad att, så till sägandes å bergsstatens vägnar, protesteia mot de uppgifter, lian sökt göra gällande.
Såsom den der nära 4o år varit sysselsatt med bergshandteringen, har jag nästan dagligen erfarit fördelarna af decimal-systemel, och så val jag, sorn mina kamrater, anse det vanliga räknesättet i r:dr, sk. och rist verkligen såsom ett synda-straff för nationen, hvarifrån hon skulle befrias, om decimal-systemet kunde blifva antaget.
Den värde ledamoten, som talade emot decimal-systemet, behagade observera, alt de länder, hvarest införandet af detta systeme mött svårigheter, icke hafva samina fördel som vi, nemi. enheter, som redan äro kända och blott behöfva indelas i 10 och 100 delar.
Ater beträffar det påslåendet, att decimal-systemet icke skulle vara användbart i handel och vandel, så har erfarenheten ådagalagt ett motsatt förhållande i Finland och Ryssland, hvarest decimal-systemet ingalunda åstadkommit någon förlägenhet bland allmogen.
Rysska bonden inser med lätthet huru mycket några hundra kopek göra i rubel och tvertom.
Om någon af R. o. Ad. behagade samtala med någon af allmogen i detta ämne, är jag öfvertygad, att han skulle falla i förundran öfver den lätthet, hvarmed de inse förhållandet med decimalerna.
Hvad som för öfrigt kan sägas i denna sak öfverlemna!' jag åt de herrar, hvilka beredt sig på att yttra sig i frågan.
Jag vill blott tillägga, att hvar och en, som har erfarenhet af decimal-systemets fördelar, skall kunna intyga att detsammas antagande skulle vara en välsignelse för landet.
Visserligen finnas de, som anse de med decimalsystemet förenade olägenheterna för ett oundvikligt ondl; men de fleste skola med mig instämma deruti, att dessa olägenheter kunna undvikas.
Såsom prakticerande bergsman äger jag erfarenhet om förhållandet, och ingen kan väl tro, att jag står här och talar mot min öfvertygelse. Frih. Wrede, Fabian Jac.:
Efter afhörandet af Hr Lefrens sakrika anförande, hade jag trott det vara öfverflödigt att yttra mig i frågan.
I sjelfva hufvudsaken skall jag derföre icke anföra något, emedan jag icke finner mig hafva något att tillägga till hvad den värde talaren framställt.
Jag har begärt ordet, endast för att lill besvarande upptaga några anmärkn:r, som jag icke kunnat stillatigande förbigå.
Hjerta har i denna sals framkommit med en argumentation, som mången gång tillförene blifvit använd, som alltid blifvit vederlagd, men som erfarenheten visar äga behof af ytterligare vederläggning.
Talaren har nemi. åberopat Frankrikes exempel.
För min del får jag förklara, att jag är fiende till argumentation genom exempel; ty om exemplet skall bevisa något, måste man vara öfvertygad om 33j D e ii 27 Maj e. m. att exemplet fullkomligen passar för det förhållande, som med exemplet skall illustreras.
Jag jäfvar således ej den uppgiften, att svårigheter mött för decimal-syslemets införande i Frankrike.
Jag har sjelf varit i Frankrike och erfarit, alt de gamla benämningarna för mått, mål och vigt länge bibehöllos efter decimal-syslemels införande; men jag är långt ifrån a't tillskrifva deeimal-systeinet orsaken dertill.
Hr Hjerta har sjelf uti den historik, han i öfversättning uppläst, framställt det hufvudsakiigaste ang:de decimalsystemets antagande i Frankrike.
Förhållandet var nemi., att man ville på en gång införa en ny enhet och delningen deraf uti decimaler, dervid man utgick från en enhet, sorn icke på något vis var commensurabel med den samla enheten.
Längdmätes-enheten, som infördes, kan icke med jemna siffror uttryckas i gamla enheten.
Om någon af d'e mindre bildade classerna i Frankrike frågar, huru mycket en aune är i melie, så får man svara med 10 siffror.
Frågar någon, huru mycket en kilogram gör i livré, så måste mali använda flera -ilfrol' och kan likväl icke fullständigt upplysa förhållandet ulan att gå till gamla enheten.
Svåiigheten för decimal-systémets användande i Frankrike låg således icke uti sjelfva systemet, utan i det incommensurabla förhållandet emellan den nya och gamla enheten, hvilken svårighet åter icke finnes vid det af mig projecterade systemet, som äger samina enhet, sorn redan är gällande.
— I öfrigt får jag förklara, att jag icke med Hr Stuart kan dela ilen åsigt, att en ulsk;s-ledamot bör grunda sil t yttrande i Utsk. på den opinion han hyser om det tänkesätt, som kan göra sig gällande inom Stånden; ty jag föreställer mig, att Stånden, vid bildandet af Utsk:n och tillsättande af dess ledamöter, uteslutande afse den största sakkännedom uti de ämnen, som utgöra föremål för hvartdera Utskts behandling, på det att frågorna må blifva fullständigt och med möjligen största kännedom om deras rätta beskaffenhet utredda och behandlade, innan de öfverJernnäs till Ståndens pröfning och afgörande'.
Vid sådant förhållande kan jag icke gilla den opinion, alt den, som på sådant sätt blifvit utsedd att gifva sitt yttrande öfver ämnen, skulle rätta sitt yttrande efter en opinion, som han förmodade inom Stånden skulle blifva rådande.
Finner han ett förslag riktigt, så bör lian väl tillstyrka dess antagande, äfven om han tror sig kunna förutse, att det icke skall blifva antaget inom Stånden.
Om jag ntginge från samma åsigt, skulle jag tillstyrka bifall till betänk., emedan jag ej kan hoppas någon förändring deruti, sedan detsamma af 2 Stånd är bifallet; men jag anser ingalunda likgiltigt, ett delta Stånd, medelst bifall lill mitt förslag, godkänner den princip, att Svenska folket äger nog bildning för att kunna mottaga decimal-systeinet.
Tverlom anser jag af högsta vigt, alt R. o. Ad. godkänner den principen, och det är af sådan anledn. jag an - Den aj Maj c. m. 333 håller om återrerniss, på det R. o. Ad. inå komma i tillfälle att uttala en sådan opinion.
De särskilda fördelarna af decimal-systemets införande hafva här blifvit med särdeles fullständighet utredda, ehuru delta Stånd icke synes hafva haft synnerligt behof deraf, sedan fiågan vid 2:ne föregående riksdagar blifvit med utförlighet behandlad och tiotcdssysternet vid sislförflulna riksdagen af R. o. Ad. antaget.
För mig, som bevistat dessa riksdagar, är frågan således icke heller någon nyhet, desto mindre sorn jag både vid 1828 års liksd ig, då motion derom väckles af Hr Gustaf Hjerta, och vid sista riksdagen, då Ur Lefren bragte saken å hane, fann in ig höra understödja förslaget; och till utgången af den förpost-affär inom BancoUlsk., der Hr Lefren tillkämpade sitt förslag segern, bidrog äfven jag, på sätt som den i ledet stridande soldaten kan bidraga de 1 till.
Jag har dock icke föl bisett de olägenheter, som decimal-systemet äger, jemte sina obestridligt stora fördelar.
Dess fördelar förekomma ensamt uti de 3 första af qnatuor-species; uti den uppslå olägenheterna, icke uti den större calculen, der decimal-systemet visar sig nyttigt, men i den mindre trafiken, der svårighet visar sig att verkställa det delningssält, sorn mest kommer i fråga, nemi. med 2, 3 och 4> emeden 10-lalet endast låter dela sig med 2 och ej med 3 och 4- Långt ifrån att derföre, såsom en annan talare inom detta Hus, ogilla det af Konung Garl XII ifrågasatta nya räkne-syslemet, hvilket, i stället för 10, skulle hafva 12 lill basis, finner jag detsamma icke hafva annat mot sig, än det felet alt vara overkställbar!; emedan 1 o-talet genom månghundra-årig vana så sammanvuxit med menniskoslägtets civilisation, alt det är otänkbart, att ett sådant sätt att uppskrifva tal skulle kunna införas, alt 12 vore det första, som skrefs med två, och 12 gånger 12 det första, som skrefs med 3 siffror o s. v.; men hade det varit möjligt all åstadkomma det systemet, så skulle det medfört ett räknesätt, som förenat alla fördelarna af decimal-systemet med de fördelar, hvilka detsamma saknar.