Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta anser jag öfverflödigt och in - ' D a n 8 M a rs f. m. iji stämmer derföre uti hvad Hr von Hartmansdorff i detta hänseende föreslagit.
Hr Aminoff: Jag anser att. tillägget bör vara redigeladt på sätt som Hr von Rosen tillstyrkt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den ändring Rivon Rosen begärt vore, att i början af §:n orden "och minst en vecka" skulle utgå; samt att den sista perioden, som börjas med ordet "påkallas", skulle få följande lydelse:
"Påkallas öfverläggning i ämnen, som gemensamt röra flera socknar af olika pastorat, sker anmälan derom hos Konungens Bef:h:de eller domcapitlet, som förordnar om ordförande, samt till sammanträde bestämmer tid och ställe, och äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna.”
Jag kan icke afstå ifrån hvad jag tillstyrkt.
Det kunde nemi. hända, att ingen prest befann sig ibland de deputerade; men då ordförande nödvändigt måste finnas, så bör han antingen väljas af de deputerade sjelfva eller ock utses af den auctorilet, som bestämmer stället för sammanträdet.
Jag håller mig till sednare alternativet såsom i min tanke lämpligast.
Förevarande författning angår sockenstämmors och inga andra stämmors hållande.
Då fråga är om en sockenstämma för flera pastorat, deruti alla röstägande medlemmar ej kunna deltaga, utan der sammanträdet måste ske genom ombud, måste likväl sammankomsten bibehålla sin natur af sockenstämma och en prest följaktligen föra ordet deri.
Jag måste ogilla Hr von Roséns förslag, så vidt det åsyftar omförmälandet i denna författning af andra stämmor än sockenstämmor.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. heliade finna, att om icke det sednast upplästa förslaget bhfvc antaget till contra-propos., blefve fråga om ett annat.
Jag har ansett mig böra vederlägga Hr von Rosens yttrade förmodan, att ordförande uti sammankomster emellan flera pastorat skulle saknas, om han ej utsåges på sätt talaren föreslog.
Uti 8 §:n stadgas nemi.
"Ordförande i sockenstämma vare kyrkoherden eller den hans embete förestår, eller, i händelse af laga förfall för honom , den af församlingens prester, som kyrkoherden dertill förordnar, eller i annat fall den som kyrkoherden i embetet närmast är.”
Enligt detta stadgande ser jag ej huru ordförande skulle komma att saknas.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes låta uppläsa Hr von Hartmansdorffs förslag, deruti frågan om ord för. är utesluten, och endast lalas om skyldighet för Konungens Bef:h:de eller domcapitlet att bestämma stället för sammanträdet.
D«n 8 Mar» f. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hohenhausens förslag vore i öfverensstämmelse med hvad Gr.
Taube i det nfseendet yrkat, att vid slutet af §:n, efter ordet ”socknarne,” skulle tilläggas följande mening: '’pä den tid ”och ort, sorn af Konungens Befthtde eller domcapillet hedsta mines.” Frih.
Jag anhåller att det nu upplästa redactionsförslaget måtte blifva ena alternativet till contrapropos:n. Hr von Hohenhausen:
Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att då föremålet för öfverläggningen angar flera socknar, hör sammankomsten icke betraktas såsom sockenstämma i den bemärkelse, som denna författning alser; ty så snart sammanträdet sträcker sig utom socknen eller pastoratet, öfverlräder man den enhet, för hvilken sockenstämman är nfsedd och ensamt lämplig, och kommei; till en annan grund för sammankomsten, hvilken förändrar natur i mån af det mer eller mindre vidsträckta omfånget för verkningarna af de på sådana sammankomster tältade beslut.
Det vore ett stort och farligt missförstånd om sockenstämmans natur, om man förblandade densamma med sammankomster utaf befullmäkligade ombud, deputerade, med verkningskrets i målen af den rymd de representerade af hela Rikets vidd.
Man skulle på det sättet kunna utvidga sockenstämmor till lansslämmor, provinsstämmor, landtdagar, ända till dess man komme till riksdagar.
Jag tror att man i detta fall bör iakttaga försigtighet.
Så snart man sträcker dessa sammankomster utom pastoratet, kunna de icke mera betraktas såsom sockenstämmor, särdeles som de från socstämmor skilja sig i det väsendtliga hänseende, att sammanträdet sker genom deputerade, hvilka ofta aro försedda med ganska bestämda inslructioner.
Jag anser derföre Hr von Rosens förslag vara ganska riktigt.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, det R. o. Ad. förklarat öfverläggningen vara fulländad, och att således discussionen nu torde inskränkas lill frågan om hvilken contrapropos. , som borde antagas.
Jag har nödgals ännu en gång begära ordet, derföre att jag, sora begärde Hr von Rosens förslag till contra-propos., enligt hvad Frih.
Nauckhoff upplyst, misstagit mig emellan Hr von Rosens och Hr von Hartmansdorffs förslag.
Hr von Harlmansdorffs, hvilket endast talar om skyldighet för Konungens läef:h:de eller domcapillet att bestämma stället för sammanträdet, utan alt nämna något om utseende af ordförande, som jag önskade till contra-propos., icke derföre attjljag, i likhet med Frih. Nauckhoff,"trott att 8 §:n är tillämplig i fråga om ordförande vid sammankomster emellan flera socknar, enär dessa D • n 8 M « r i f. m. i73 sammanträden genom deputerade till öfverläggning uti ärenden, som angå flera socknar gemensamt, icke kunna kallas sockenstämmor, utan derföre att jag anser ingenting behöfva stadgas angtde ordföranden, emedan det är klart, att, då ingenting derom finnes bestämdt i §:n, de deputerade sins emellan till ordförande välja den som de anse skickligast.
HrRibbing, Arvid:
Det var egentligen för alt framställa den förfrågan, huruvida icke discussionen vore slutad, som jag anmälte mig.
Medan jag liar ordet, hemställer jag till Gr.
Taube, om han icke ville förskona oss ifrån en votering om hans förslag, af det skäl att Husets ledamöter baft för liten tid till begrundande af det vidlyftiga stadgandet Hr Grefven framlemnat, för att man skulle våga den förmodan alt detsamma kunde antagas.
Om jag icke ansåg denna fråga vara en ibland de aldra vigtigasle uti detta betänk., skulle jag gerna villfara den till mig ställda uppmaningen; men då jag anser denna § så tillsägandes utgöra grundstenen lill hela denna förordning, så ber jag Husets ledamöter ursiigta, alt jag icke kan efterkomma denna hemställan.
Landtm, yttrade, att första frågan Liefve, huruvida, enligt Hr von Lösens yrkande, orden ”oell minst en vecka’’ borde utgå.
Denna fråga torde R. o. Ad. finna kunde särskildt afgöras, hemställande Hr Landtm, alltså, om R. o. Ad. ansåg dessa ord böra utgå.
Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna, alt nej öfverrösta! ja. Hr Landtm, yttrade, att dernäst fråga blefve, huruvida R. o. Ad. till contra-propos. antoge Hr von Rosens eller Hr von Hohenhausens förslag, och framställde Hr Landtm, derefter propos:r först till antagande af Hr von Rosens och derefter till antagande af Hr von Hohenhausens förslag till contra-propos., men båda dessa propos.T blefvo med ja och nej besvarade.
Hr Landtm, förnyade sin propos. om antagande af Hr von Rosens förslag till contra-proposition.
Då Hr L andtm. förklarade det lian trott sig finna, att nej öfverröstat ja, begärde Hr von Rosen votering.
Upplästes till justering och godkändes följande voter i ngs-p ro position.
Den som till contra-propos. antager Hr von Rosens förslag, att sista perioden i 4 §:n skall erhålla följande lydelse: ”Påkallas öfverläggning i ämnen, som gemensamt röra flera socknar af olika pastorat, sker anmälan derom hos in/} !'
Den 8 Mars f. m. ”Konungens Bef:h:de eller domcapillet, som förordnar om ordförande, samt till sammanträde bestämmer tid och ställe, och äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna,” voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. lill contra-propos., att ofvannämnda sista period skall elhålla följande lydelse: ”Påkallas öfverläggning i ämnen , som gemensamt röra flera socknar af det pastorat, äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna på den tid och ort, som af Konungens Bef:h:de eller domcapitlet utsättes.”
I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voter:s-pioposition:
Taubes förslag till 4 § > IaSen om sockenstämmor, voterar >a’ den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att sista perioden i 4 §:n ofvannämnda lag bör erhålla följande lydelse: ”Påkallas öfverläggning i ämnen, som gemensamt röra flera socknar af olika pastorat, sker anmälan derom hos Konungens Bef:li:de eller domcapillet, som förordnar om ordförande, samt till sammanträde bestämmer tid och ställe, och äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna.” Gr.
Taubes förslag anslogs bredvid voter:s-propos:n.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 4.
Landtm, yttrade, att R. o. Ad. af det nu fattade beslutet torde finna, att 4 §-'f> i Utskrns förslag blifvit bifallen, med det tillägg Hr von Rosen föreslagit.
Hr von Hartmansdorff: §§:ne 5 och 6 af den författning, som nu är under öfverläggning, hafva det inbördes sammanhang med hvarandra, att jag hemställer till Hr Den 8 Mars f. m. ■ 75 Frih. o. Landtm, samt Ståndet, om det ej må tillåtas alt få dem gemensamt föredragna, på det vi må kunna 0111 dem begge samfäldt öfverlägga intill dess sjelfva propostn göres.
Skälet hvarför jag gör denna anhållan är, att röslrätligheten besrtärnmes i den 6 §:n, men hänförer sig till den 5:te, så att man icke kan afgöra den ena, utan med hänsyftning till den andra.
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. å Hr von Harlmansdorffs nu gjorda begäran.
Bifölls. 5 och 6 §§:ne.
Af dessa begge §§:s innehåll har R. o. Ad. inhemtat, att det är sockenstämma, som väljer taxeringsman, och de sednare, som bestämma communalafgifterna.
Deras belopp är följaktligen, om jag så må säga, eli barnabarn af sockenstämmor.
Likväl innehåller 6 §:n, att rösträttighet på sockenstämma skall bestämmas af de communala afgifternes belopp.
Det är således, för att fortsätta liknelsen, barnabarnet som skall bestämma farfadrens rösträttighet.
Denna förvända ordning i uppställningen gör det oundgängligt att börja med 6 §:n, eller att bestämma rösträttigheten i sockenstämman, oberoende af de communalafgifter, som varda genom sockenstämma och taxeringsnämndens efterföljande åtgärder ålagda.
Detta om sjelfva ordningen för föredragningen.
Hvad sjelfva saken beträffar, så torde det för R. o. Adrs ledamöter, åtminstone för åtskilliga af dem, vara bekant, att sjelfva anledningen hvarföre und. utlåtanden infordrades från de särskilda församlingarna i Riket angede en ny sockenstämmoförordning väsendtligen var behofvet att finna en mätare för rösträttighet och bidrag inom församlingarna, först mellan ägare af fast och af lös egendom i landsförsamlingar allena, dernäst mellan lands- och stadsförsamlingar, som hafva gemensam kyrkoherde och gemensamma angelägenheter, då det behöfves icke blott en mätare mellan fastighet å landet och fastighet i stad, utan äfven en mätare mellan dessa fastighetsägares samt löntagares och lösegendomsägares rösträtt och skyldighet till bidrag.
Uti sitt första betänk, hade Utsk:n uppgifvit en sådan mätare och antagit till grund bevilIn afgiften efter 1 art.
Utsk:n bade likväl dervid iakttagit den skilnad mellan rösträtt och bidrag, att
Utsktn hade bestämt dubbel rösträtt för ägare af fastighet mot ägare af lös egendom.
Detta förhållande anser jag för riktigt, emedan en fastighetsägare naturligtvis är mera intresserad i församlingens angelägenheter än en löntagare eller någon annan som tillfälligtvis bor der det ena balfåret och bortflyttar underdel andra, hvaremot fastighetsägaren, 0111 han skulle åtaga sig för dryga afgifter, sedan finge så mycket ij6 Den 8 Mars f. tu. mindre betaldt för sin egendom.
Jag godkänner således den grund Utsk:n lagt, att gifva fastighetsägare dubbel rösträttighet emot löntagare och ägare af lös egendom.
Deremot synes mig riktigt, om en hvar finge betala lika efter sin bevillning, utan afseende derpå om han vore fastighetsägare, näringsidkare eller löntagare, emedan inkomsten vore för honom lika stor, antingen fion komme ifrån fastig— ]iet, tjenst eller rörelse.
Detta var Utsk:ns förslag i första betänk.; men Utsk:n förmäla alt vid ingen del af författningen hade så mångå anmärkmr blifvit gjorda som vid denna röstberäkning.
Ulsk:n föranleddes deraf att frångå den först lagda grunden, och i stället för att rätta och jemka dem, vidtaga den utväg som i förevar, betänk, är föreslagen.
Jag anser denna utväg icke vara riktig, och vill söka bevisa det med exempel.
Man lior stadgat alt alla fastighetsägare skola, ehuru ringa deras fastigheter än må vora, äga rösträttighet i mån af hemmantalet, men löntagare icke äga rösträtt, med mindre han i bevillning efter 2 art. skattade 10 rtdr.
Följden deraf blefve, att en capitaine vid ett regemente, hvilken icke lärer, såsom jag tror, hafva mer än 600 r:dr i lön, skulle utan boställe, i en landsförsamling, icke få rösta på sockenstämman, emedan han enl. hevilla.författningen icke betalade mera än 7 r:dr i bevillning elter 2 art.
Deremot skulle den, som ägde hem man, äfvensom alla krögare hafva rösträtt, emedan de betala 10 r:dr.
Detta lärer en hvar linna olämpligt, särdeles örn vi hulla oss inom exemplet af militären, ty då skulle en underofficer med boställe hafva rösträtt, medan hans förman capitainen bade ingen.
När man öfvergår från ojemnheterna i rösträtten lill sjelfva afgifternas belopp, så skall det bestämmas af en taxeringsnämnd, och om hennes åtgärder öfverklagas, är det en compromiss af 4 personer, hvilka välja en 5:te till ordförande, som afgör besvären.
Först måste man befara, att ehuru samvelsgrannt en sådan nämnd än ginge till väga, skulle hon anses hafva godtyckligt förfarit, örn hennes grunder blefve andra än de som Taxeriugscomiteen hade följt för vederbörandes bidrag till Staten.
Man skulle anställa jemförelse emellan grunderna för de afgifter, som gällde för samhället i det hela, och för socknen allena.
För att befria landthushållare» från långväga besvär, har man stadgat eu compromissrätt; men tror man vid att församlingens ledamöter skulle blifva angelägne om alt varn compromissarier och få röna ledsamheterna deraf atl i sista hand afgöra sina grannars beskattning, i stället att blott bestämma henne i den första, såsom dä fråga vore om utskylderna till Kronan?
Dertill kommer alt dessa 4 ledamöter skola välja den 5:te.
Att hvardera parten skall få 2 ombud, går väl för sig, men att få den 5:le personen torde blifva något svårare, ty han har den afgörande rösten.
Jag befarar säle - Den 8 Mars f. m. »77 ledes, att när man kommer till verkställighet af denna författning, skall den vålla så mycken oenighet inom församlingarna, att hela inrättningen blir förhatlig, och alt den, i stället för alt frambringa något godt för framtiden, kommer alt föranleda motsatsen.
Jag underställer derföre R. o. Ad., om det icke vore skal alt vidhålla det förslag, som Utsktn i deras första betänk nfgåfvo, likväl något närmare bestämdt och moliveradt, på sätt jag vill taga mig friheten alt uppläsa: t mom.
”Rösträttighet i sockenstämma tillkommer: a) hvarje innehafvare af faslighet på landet och af hus eller jord i städerna; b) andra församlingens innevånare, hvilka ej stå under annans målsmanskap eller husb; ndevälde, och hvilka för lön, fabrik, verk eller inrättningar , handtverk, annan näring eller rörelse erlägga minst 2 rtdrs bevillning efter 2 art.”
Någon torde anse denna summa af 2 r;dr vara nog låg, men jag får erinra, alt tjenstemän, med lön ifrån 200 lill 3oo r:dr, icke betala mer än 2 r:dr. 2 morn ’'[ de ärenden, som endast angå hemman eller andra fastigheter å landet samt af gifter eller besvär derå, röste endast fastighetsinnehafvare med beräkning efter hvarderas fastighetsandel, såsom hittills brukligt varit.”
I deri händelsen gör man ingen förändring i gamla förhållanden, och man behöfver icke heller göra det; ty så länge fastigheter matas mot fastigheter, har man den gamla beräkningen att iakttaga. 3 mom. ”1 de fall, der, enligt särskilda författningar, endast vissa medborgare äga rösträtt, förhåiles på sätt författningarne för hvarje händelse stadga.” J veten, mine herrar! att det finnes särskildta val, hvarom bestämda författningar finnas, men som skola hållas på sockenstämma, t, ex. piestval, electorsval till riksdagsmän m. fl., och för dessas skull är det som de gamla författningarna höra fortfara orubbade. 4 mom.
”Då fastighetsinnehafvare på landet och i stad rösta gemensamt, beräkna de för hvarje hel riksdalers fastig— hetsbeviilning elter 2 art. en röst.”
Man kan säga att denna röstberäkning är nog ringa, men det är allt efter som man lager den.
Det rättaste tyckes vara att taga den efter en hel riksdaler, hvarigenom man slipper bråken. 5 mom.
”Då fastighetsinnehafvare och andra församlingsboer rösta gemensamt, iakttages: a) att hvarje innehafvare af fastighet på landet eller af hus eller jord i staden beräknar en röst för hvarje hel riksdaler, som han i fastighetsbeviilning efter 2 art. erlägger: innehafvare af fastighet, för hvilken mindre än 1 r:dr sådan bevillning erlägges, beräknar ^ röst; h) att hvarje annan bland förenämnde församlingsboer, hvilken betalar 2 rtdrs bevillning efter 2 art., beräknar en röst; men för bevillning derunder beräknas iu 21 fl. aå i Den 8 Mars f. m. gen rösträtt; c) att öfver en röst beräknas inga halfva eller andra bråk af röster.”
Det är en rättighet för fastighetsinnehafvare, att, ehuru ringa hans fastighet må vara, likväl kunna deltaga i sockenstämma.
För att undvika all bråkräkning, har jag föreslagit, att hvar och en, som betalar mindre fastighetsbevillning än i r:dr, skall få beräkna ^ röst, bråket må nu vara större eller mindre ; att livar och en, som icke är fastighetsägare, men betalar 2 r:drs bevillning efter 2 art., beräknar en röst, eller blott hälften mot fastighetsägare, och sist att öfver en röst beräknas ingen half röst eller något bråk af röster.
Dernäst ville jag föreslå, alt dea påföljande §:n , sorn bestämmer afgifterna, linge följande lydelse:
(Den första §:n, som jag nyss uppläste och som motsvarar den 6:te i Utsktns sednare förslag, skulle, i den ordning, som jag tror vara den rälta, böra blifva den 5:te.)
Den 6:le skulle då komma att lyda sorn följer:
"Afgifter för fullgörandet af församlingens gemensamma åligganden , såsom skolundervisning, fattig- och helsovård m. m., skola, sedan behofvets belopp blifvit på sockenstämma stadgadt, och särskildt bestämda afgifter eller andra tillgångar först äro beräknade, utgöras eller lika proc.förhållande till hvars och ens bevillning efter i artin.
Afgifternas fördelning skall af sockennämnden eller annan vederbörlig myndighet så tidigt yerkställas, att den inom April månads slut kan i församlingens kyrka kungöras.” R. o. Ad. torde linna, att om delta satt att gå till väga antoges, så medförde det den fördelen att ingen annan taxering behöfdes, än den som gjordes af Taxeringscomitcen för afgifterna lill Slaten.
För öfrigt behöfver sockennämnden eller den myndighet, som borde uppgöra fördelningen inom socknen, icke vidtaga någon annan åtgärd, än en uträkning af innehåll, att när en så och så stor summa erfordras och bevillningens belopp efter 2 art. är så och så stort, belöper sig så och sä mycket på hvar och en som erlägger bevillning efter 2 art:n.
Derpå lemnäs en uträkning till hvarje skattskyldig.
Åtgärden vore så enkel och lättfattlig som man någonsin kunde önska den, och alla tvister samt olägenheter af den särskilda beskatt ningsnämnden undanrödjes.
Mot detta förslag kommer man måhända att invända, det bevillningstaxeringen är så ojemn , att om communala afgifter skola efter samma grund beräknas, blifva ojemnhelerna än mera tryckande; att det derföre vore bättre att jemka ojemnheterna i bevilln.förordningen genom andra ojemuheter i communal-förfaltningen.
Jag tror det icke vara rätt att hjelpa den ena oriktigheten med en annan; ty det är att skaffa sig två oriktigheter i stället för en.
Är bevilln.taxeringen ojemn och oriktig, såsom jag tror, och man kommer att derefter bestämma communalafgifterna; så skall följden blifva, att ojemnheten först i sjelfva bevillningen och sedan i taxeringen skall låta hvarje medlem af en försam - Den 8 Mars f. ra.
•T9 ling, som till dessa afgifter bidrager, känna ojemnbetens svårigheter och åstadkomma en allmän önskan att få rättelse, hvilken i sin ordning föranleder hela taxeringssättets fullkomnande.
Derföre skulle genom jn-t dessa ojemnheter, der de finnas, en fullkomlighet i sjelfva hevilla.grunden kunna åstadkommas, hvilken måhända eljest dröjer nog länge.
Jag tror således, att, på hvilken sida man betraklår saken, så vore detta det enklaste och rättvisaste sättet, samt att de olägenheter, sorn tillämpningen kunde medföra under de första åren, intill dess att sjelfva bevillningen blifvit rättad, varda vida ringare än de svårigheter, sorn uppkomma i händelse man antager ett sådant förslag , sorn det Utsk:n framställt.
Hr Gripenstedt, Joli. A u g. :
Då nu så väl den 5 som den 6 §:n är under öfverläggning, anhåller jag att få göra några annnirkntr emot dem hegge.
Lika med Hr von Hartmansdorff anser jag, att den 6 §:n hör utgöra grunden för den 5:te, och således få sin ordning framför den sistnämnda, och skall derföre hörja mina anmärkntr emot den förra.
Mina åsigter instämma i det närmaste med hvad den siste talaren yttrat, och jag tror det ej vara rådligt alt bestämma röstrattigheten på sätt Utsk:n föreslagit.
Efter hvad jag hörde och fattade af hans anförande, ber jag dock få fästa uppmärksamheten på en sak , som måhända torde fordra någon rättelse.
Han sade, att i alla de fall, som rörde fastigheter, skulle fastighetsägarne rösta efter hittills varande grunder.
Af ordställningen förstod jag icke rätt huruvida meningen var att alla fastighetsägare alltid skola rösta, ty efter nuvar. författning skola endast de vara röstberättigade, hvilkas rätt det gäller.
: ’’AngAr frågan endast vissa hemmans eller lägenheters rätt och skyldigheter, må blott de, som för desamma efter här ofvauföre stadgade grunder äga rösträtt, enl. enahanda beräkningsgrund i omröstningen deltaga.’’
Detta stadgande i nuvar. författning anser jag vara ytterst vigtigt, ty eljest kunde det hatt* da, att en majoritet af fastighetsägare, som icke hade någon del i bördan, ålade de andra fastighetsägarne, dem saken ensamt angick, hvad helst de funno för godt.
Jag förmodar, att talarens mening icke matte hafva varit att tillåta ett sådant ofog; men ordställningen i hans yttrande förekommer, som sagdt är, icke nog tydlig, för att jag skulle kunna undgå att fästa uppmäi ksamhet dervid.
Hvad angår den andra §:n, eller den sorn rörer taxeringen, så torde man först höra göra sig reda för den frågan: hör sockenstämma äga rättighet alt besluta afgifters uttaxerande?
Hittills har denna rättighet icke varit oinskränkt medgifven, men för mindel ansii' jag det nu höra ske; ty om man vill lemna deo communala inrättningen någon större makt än hittills, så måste man också besinna nödvändigheten utaf, att medel lemnäs i8o Den 8 Mars f. m. den i händel' alt kunna utöfva densamma.
Nu för tiden ar det verkligen förhållandet, att nästan all makt ytterst grundar sig på penningen, och den som betages möjligheten att bereda sig medel, blir derföre också betagen möjligheten att uträtta något, man må för öfrigt lagstifta huru som helst.
Dock måste härvid, till undvikande af missbruk, vissa restiietioner iakttagas.
Den vigtigaste af dessa anser jag vara den, att beskattningar, som sockenstämma beslutar, icke blifva gällande för alla tider.
Detta hafva Utskln i sitt första betänk.
, äfvensom comiterade, iakttagit, då de stadgat att en beslutad afgift icke skall kunna fortfara längre än ett år, med vissa undantag, då det gällde speciella företag.
Delta stadgande anser jag böra vara oeftergiflig! nödvändigt, ty eljest skulle en afgift, som för en tillfällighet blifvit ålagd, äfven sedan förhållandet förändrat sig, hvarföre afgiften beslöts, likväl oföränderligt komma att utgå intilldess Konungens Bef:h:de eller Konungen i sista instansen lemnade bifall lill en föränd) ing.
Vidare torde det vara nödvändigt att icke förbise den rättsgrund, att ingen må taxeras, som icke äger i beslutet deltaga.