Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förutsättning, hvarifrån Utskottet utgår, tror jag lika litet öfverensstämmer med verkliga förhållandet, som den deraf dragne slutsatsen, äfvensom att tillstyrkandet hvarken står tillsammans med Grundlagens anda eller de af 1809 och 1810 årens Ständer för Statsregleringen antagne grunder.
För Den 22 Maji. 8r
För att möjligen tomma till det resultat, hvaruti Utskottet stadnat fordras, att ur calculen uteslutes beklädnaden för VolontärRegementerne, hvilket ock Utskottet gjort, på den anförda grund, att beklädnaden tillhör materieln och icke personalen, samt att densamma 1823, vid då verkställd reglering, upptogs på anslaget för Försvarsverket i allmänhet.
Så väl på 3:de som iorde Titeln har alltsedan år 1810 de värfvade Trupparnes beklädnad upptagits bland anslaget för materieln; men då fråga uppstår om reduction af ett eller flere värfvade Regementer, lärer väl, i calculen deröfver, likasåväl den derigenom hesparda beklädnaden som löner och gage, böra, räknas; ty ehuru sjelfva anskaffningen af beklädnaden kan sägas tillböra materieln, så, i samma stund den utdelas, tillhör den ovedersägligen den personela LöningsStaten; och då 1823 års personela Stat utgjorde . . 4cp,4i4: 32. 3.
Minskningen i beklädnaden för f. d. VolonlärRege mentet 18,000. samt Coopvaerdikarlarnes underhåll, ifrån anslaget för Försvarsverket i allmänhet, öfverflyttats till personela Staten med • 14,000. — —.
Så uppkommer härigenom en tillgång af ... . 5^4»414: 32.3.; 26 H. 6 8» Den 23 Maji. då deremot 1824 års InterimsStat utgjorde . * . 445,47^: 36.
—• samt IndragningsStaten . 77,44°- och således S:a utgift R:dr 522,916: 36. — hvaraf synes, att en besparing redan första året uppkommit af 1,497: 44* 3., och hvilken ökes i samma mån afgång å IndragningsStaten inträffar; så att, då alla å IndragningsStaten uppförda afgått, och ordinarie Staten vunnit fullständig tillämpning, Flottans materiel erhåller ifrån personela Staten, genom den i Nåder anbefallde reglering, en tillökning i årligt anslag af 34,337 R:dr 44 3 r:st.
Genom denna enkla, på ziffran grundade, framställning hoppas jag fullständigt hafva visat, det Utskottet saknat grund för dess framställning, att ifrån anslaget för
Försvaret i allmänhet medel dragits till personela löner; men jag är dock af den bestämda öfvertygelse, att motsatsen likaväl kunnat, i fullkomlig öfverensstämmelse med våra constitutionela Stadganden, anbefallas, i händelse Kongl.
Majit pröfvat sådant nyttigt och ändamålsenligt.
Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 3o April 1810 innehåller de grunder, som i allmänhet ännu tillämpas vid Statsregleringen, och svårligen lärer någon kunna bättre uppfatta Grundlagens anda och föreskrifter, än samma Ständer, som den utarbetat och antagit.
I ofvan åberopade Skrifvelse öfverlemna Ständerne till Kongl. Majit, såsom orden lyda, Den 22 Maji. 83 att under hvarje HufvudTitel fritt och obehindradt disponera anslagssummorne, och detta stadgande står i fullkomlig öfverensstämmelse med 3o §.
Riksdagsordningen, som stadgar ansvar, om emot Rikets Ständers beslut de till hvarje HufvudTitel anslagne summor befinnas dragne till andre ändamål än dem, som under samma HufvudTitel höra, eller något af Rikets Ständer faststäldt anslag öfverskrides.
På dessa skal finner jag mig nödsakad yrka, att Utskottet frånträder dess förslag att inskränka Konungens hittills obestridda dispositionsrätt inom Titlarne; emedan sådant vore en inskränkning i den lagliga rätt, som tillkommer Konungen, och emedan, om den princip Utskottet synes nu vilja införa, i sin helhet tillämpades, den Konungen genom 64 §•
RegeringsFormen tillagde dispositionsrätt helt och hållet skulle upphöra att hafva någon betydelse, hvilket lika litet bör med stillatigande medgif. vas, som en framställning, syftande till inskränkning af Rikets Ständers fri- och rättigheter; varande det min öfvertygelse, att, endast genom noggrant bibehållande af Konungs och Ständers genom Grundlagen förvarade ömsesidiga rättigheter, Samhällsbyggnadens bestånd och Svenska Folkets trygghet och välmakt kunna för framtiden försäkras. 6* 84 Den aa Maji.
Sora jag i StatsUtskottet får del af de emot ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar, vill jag i allmänhet till dess uppskjuta att yttra mig öfver deni, men en värd Talare har framställt en för skarp anmärkning, att den något ögonblick kan lemnäs obesvarad.
Sådane sportlar för besväret äro så hårdsraälte, att de måste genast återremitteras till utdelaren.
Han har nemligen sagt, alt vanliga sunda förnuftet bort vara tillräckligt för att vägleda Utskottet vid behandlandet af denna fråga, så att anslagen för hela Sjöförsvaret på en gång bordt föreslås tillräckliga, att sätta det i vederbörligt skick.
Utskottet har ej kunnat dölja för sig och sina Committenter den brist, som för Sjöförsvarets försättande i ändamålsenligt stånd verkligen existerar, men på egna och Medbröders vägnar, protesterar jag emot tillvitelsen, att
Utskottet umgåtts med någon plan att upplösa och förstöra Sjöförsvarets upprätthållande, eller, som Talaren trott, varit sysselsatt med att smida sista länken i det system, hvilket skulle hafva för afsigt, att bringa hela Svenska Sjöförsvarets materiel under Auctionsklubban.
Jag måste återassignera denna tillvitelse på den, som tillåtit sig att göra den.
Herr Crusenstolpe: Herr Lefre'ns sista yttrande gifver mig anledning beklaga, att StatsUtskottet innan det inkom med sina Den 32 Maji. 85 förslag om 3:dje och jorde HufvudTitlarne, ej afgaf sitt Utlåtande i afseende på de serskildte, lill utgående på en gång föreslagne 3,5qi,ooo R:d.
Det vill blifva svårt för Rikets Ständer, att i afseende på detalj fr ågorne vid de begge Titlarne stadga sitt beslut, innan de fått tillfälle inhemta Utskottets åsigt om hufvudfrågan, eller det stora anslaget, som går löst på millioner.
Jag anhåller, att Utskottet, innan det inkommer med nästa Utlåtande om Stals-regleringen, målte gifva sin mening tillkänna i denna sak.
Någon tid efter remissen af den Nådiga Propositionen, hade vi den stora fördel att få höra ganska uppbyggeliga lectioner, huru StatsUtskottet borde förfara, och i hvilken ordning det med sina Utlåtanden borde inkomma.
Den sidan, lill hvilken Herr Crusenstelpe tyckes hafva allin i let, yrkade, alt man borde först inkomma med förslag till de ordinarie utgifterne, och sedan framställa frågan om de öfrige; och om Utskottet nu följt denna ordning, ehuru ej dertill tvunget af lectionerne, mätte sådant ej vara obehagligt för dem, som yrkat en sådan behandling.
Alt Utskottet icke sammanblandat utgifter, som skola uppföras på årlig
Stat med dem, som utgå blott för en gång, är naturligt.
Utskottet får anmärkningar vid återremissen är äfven naturligt, och jag hoppas att 86
Den 21 Maji. följden skall blifva för Fäderneslandet gagnelig.
Denna Titel har minst att beklaga sig öfver Utskottet.
Afprutningen är här ej större än 10,000 R:dr.
Jag får för öfrigt förklara, på Utskottets vägnar, att vi aldrig haft en enda tanka af begär att undergräfva och förminska Sjö-försvaret.
Yi hafva med all förmåga sökt följa vår pligt, och om det ej lyckats oss att tillfredsställa alla fordringar, hafva vi åtminstone den glädjen, att få anmärkningar med hvarandra i rakt motsatta meningar.
Oaktadt den ut bildning våra parlamentariska former i sednare tider erhållit, har jag likväl ej, förr än i detta ögonblick af Herr Lefren, hört, att här finnas några andra sidor, än de, som bestämmas af numrorne på bänkarne.
Vid förra Riksdagen hade jag min plats på andra sidan, nu på denna, och om några ätter till nästa Riksdag utdö, torde jag då äfven få öfverflytta mig till den andra.
Hvad föreläsningar angår, hafva de aldrig varit min sak.
Jag hoppas, att Ridderskapet och Adeln gormig den rättvisan, att jag aldrig försökt något dylikt; ehuru vissa Utskottsbetänkanden ådagalägga, att, om jag egt talang och förmåga, de icke otjenligt användts på lectioner, huru sakerna bort behandlas.
Hvarefter StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, uppå af Hans Excellence Herr Den 22 Maji. 87 Grefven och Landt Marskalken gjord proposition, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitterades.
Föredrogos ånyo och lii föl lös följande Allmänna Besvärs- och EkoriomiUtskottets den 1 dennes afgifne, och den ri derpåföljde på bordet lagde, Betänkanden: N.‘o 101.
I anledning af väckte Motioner, om förbud emot införsel af Danska hästar.
I anledning af väckt fråga, om skyldighet förr Norrländska Allmogen, att vara försedd med bevis alt de varor, som af bemälde Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårdsafvel.
I anledning af åtskillige föreslagne åtgärder till lindring i rustningsbesväret.
N:o io4- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 65 förut meddeldte Betänkande, rörande väckte frågor om upphörande af ekonomiske besigtningar hvart tredje år å Soldattorp, samt angående soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet.
I anledning af väckt fråga, om rättigheten till dubbel tjensteårs-beräkliing för Lärare vid en LancasterSkola i Gefle, och för Lärare vid alla i Riket in - 88 Den ai Maji. rättade LancasterSkolor, der minst ioobarn njuta undervisning.
Föredrogs ånyo och gillades Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 12 dennes under N:o 22 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om tractamente för Städernas Magistrater och Borgersman, då de till besigtningar m. m. för Kronans räkning varda kallade.
Ånyo föredrogs Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 12 dennes under N:o 23 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m.' på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde hemställanden om uppmuntran till J. E.
Ekenmark, dess hustru och 2:ne systrar, för af dem införde förbättringar i Yäfnadskonsten.
Jag kan ej instämma i Utskottets Utlåtande.
Jag finner saken af så enskild natur, och så litet ingripande i det allmänna, att jag ej anser våra Statsbidrag böra sålunda användas.
Det är så många vjgtigare saker, hvilka komma att åsidosättas, att jag yrkar afslag å Utlåtandet.
Den Ekenmarkska väfkonsten är verkligen redan så spridd, alt inga bidrag behöfvas till dess ytterligare
Den aa Maji. % spridande.
Jag anhåller om proposition till afslag å Utlåtandet.
Utskot ten hafva haft tillfälle taga kännedom af ämnet, innan de afgifvit deras Utlåtande; de hafva besett och granskat de Yäfstolar, som äro i fråga.
Skillnaden emellan de nya och de fordna Väfstolarne är betydlig, och resultatet är så påfallande, att ingen, som sett de förra, kan undgå att vitsorda nyttan deraf.
Om husslöjd måste erkännas vara nyttig, i det, genom nyttiga producters frambringande, allmänna välståndet ökas, så skulle jag förmoda, att det obetydliga anslaget till befordrande af detta ändamål kan medföra betydlig nytta derigenom, att en stor del varor, som nu måste från utländningen köpas, kunde undvaras.
Herr von HartmansdorffJfugust:
Det är vanligt, att då en Näringsidkare vill be* gynna ett företag, begär han påförhand understöd af Staten.
Oftast misslyckas det, utan alt Staten återfår sina förskjutna penningar.
I närvarande fall är förhållandet omvändt.
De personer, sorn här äro i fråga, hafva börjat och utfört deras företag på eget äfventyr och egen kostnad, hvarföre en Ledamot kunnat säga, att ytterligare uppmuntringar ej behöfdes.
Men man bör ej vara 9° Den u Maji. så otacksam, att lemna dem utan all belöning, när de haft den sjelf-försakelsen, att börja med egna krafter.
Jag anser Utlåtandet välgrundadt, och tillstyrker bifall derå.
Jag eger väl icke fullkomlig kunskap i detta ämne; men om jag ej bedrager mig, tror jag, alt de Ekenmarkska väfnaderne egentligen haft lux-artiklar till föremål.
Jag anser derföre, att anslaget ej vore på sitt ställe.
Vi hafva mera behof af uppmuntran till husväfnader, sådane som Allmogen sjelf förbrukar.
Jag instämmer fullkomligen i Friherre Cederströms mening, i hvad angår principen för husfliten; men jag tror den ej vara tillämplig i närvarande fall.
Jag instämmer äfven deruti, att den Ekenmarkska väfnadskonsten gjort nytta, men endast bland de förmögnare classerne.
Boken har varit omfattad med synnerlig välvilja, och ej orsakat utgifvaren någon förlust.
Derjemte hafva syskonen Ekenmark gjort resor och gifvit lectioner, hvarvid de alltid haft flere elever, än utrymmet medgifvit.
Jag ser då ej, att det kan vara behöfligt att för detta ändamål kasta ut penningar af det allmännas medel.
Vore det fråga om att tillvägabringa en ny sak af ekonomiskt värde, skulle jag ej anse 3,ooo
B:dr vara illa använda; men då saken nu Den 23 Maji. 91 gör sig sjelf, finner jag ej billigt, att kasta ut penningar för en idee. Hvad Herr von Hartmansdorff omnämnt, att summan skulle gifvas såsom en belöning, är en annan fråga.
Det är en ny Motion, hvilken såsom sådan bör af Utskotten blifva behandlad.
Jag anhåller om afslag å Utlåtandet, såsom innehållande en onödig utgift, då vi säkerligen hafva nödvändigare, som utaf bristande tillgångar ändå måste afslås.
Den undervisning, som systrarne Ekenmark hittills gifvit, har varit riktad till de förmögnare classerne, eller till mera konstiga väfnader.
Det sednare förslaget är åter, att med förenklad method sprida konsten till alla folkelasser, och jemväl att med enklare uppställning kunna frambringa de konstigaste mönster.
BondeStåndets Ledamöter i Utskotten, hvilka sett inrättningarne, hafva samtlige och enhälligt tillstyrkt bifall å förslaget, på det det deras hustrur må kunna få så enkla Väfstolar, hvilka kunna begagnas utan annan kunskap, än den hvar och en, som väfver, förut eger.
Då man yttrar sig emot ett ämne, borde man förut hafva tagit kännedom deraf.
Skillnaden är den, att hvad som förr gjordes med 36 skaft och 900 uppbind ni ngsändar, kan nu göras med 6 skaft och 9 uppbindningsändar.
Yäfstolarne äro så enkla, att det ej fordras många dagars försök, för att på dessa Yäfstolar tillverka 92 Den 22 Maji. drälsväfnader af de konstigaste mönster, hvartill förut fordrats utlärde Linväfvare.
Med denna redskap kan hvilken bondhustru som helst uppsätta drälsväfvar i sin stuga.
Jag lemnar derhän, om det icke skall hafva inflytande på välståndet, och om icke de 3,ooo R:dr, som i sådant ändamål blifvit föreslagne att af ManufacturDisconten utgå, äro väl använde, då boken kan spridas till ett nedsatt pris.
Herr Tham, Wolrath :
Jag har begärt ordet för att vederlägga några framställningar, dem jag anser strida emot verkliga förhållandet och allmän nytta.
Det har blifvit sagdt, att man icke bör ge uppmuntringar åt något, som kan ge anledning till lux; ett yttrande, som icke torde bålla profvet vid närmare granskning af nu förevarande fråga.
Den väfnadskonst, som blifvit utspridd genom Ekenmarkska familjens bemödande, lärer icke kunna få namn af lux, efter som den egentligen rör finare linneväfnad.
Jag hemställer åtminstone, om det icke är bättre, att kunna tillverka sådan väfnad inom Riket, än att köpa den hos utländningen.
Jag hyser den tanka, alt det är bättre uppmuntra denna konst såsom lnisflit, än som fabrikation.
Jag kan icke heller dela den tanka, att, då man dagligen ser våra Fabrikörer begära lån och föiskolter, samt icke ens nöja sig med dessa Den 22 Maji.
93 understöd, utan äfven yrka förbud, genom Författningar, som hindra näringens fria utveckling; men deremot ser, att husfliten icke begär förskotter, ingen välvilja i penningebidrag, och inga förbud, man icke bör uppmuntra sådane försök, som äro ämnade alt bringa busfliten till mera fullkomlighet.
Fri b pire Sprengtporten, Jacob Willielm:
På sätt Friherre Cederström upplyst, består Ekenmarkska familjens förtjenst egentligen i alt hafva gjort inom Landet bekant en förut okänd Väfstol till finare väfnaders förfärdigande; men då Riket har ett Tecknologist Institut, hvarest undervisning lemnäs i alla hithörande ämnen, och lill hvars pligt det hörer, att göra dylika utländska uppfinningar inom Landet bekanta, hade jag för min del trott, att icke så stor belöning borde lemnäs åt en enskild person.
För öfrigt borde man väl göra någon jemförelse emellan denna utgift och flere andra.
Då man nyss afslagit det begärda understödet för en författare, som skrifvit en förtjenstfull Svensk Historia, finner jag intet skäl, att till ifrågavarande ändamål bevilja 3,ooo R:dr B:co; hvarföre jag anhåller om afslag å Utskottens Utlåtande.
Grefva Posse, Arvid:
På sätt Friherre Sprengtporten anmärkt, består icke
Ekenmarkska stägtens förtjenst uti att hafva inventerat en ny väfstol, utan uti att i Sve - 94 Den 21 Maji. rige hafva gjort bekant en i England uppfunnen.
Äfven detta anser jag likväl förtjent af någon uppmärksamhet, och skall icke hafva något emot en efter omständigheterna lämpad belöning.
Rätta vägen att vinna den, hade dock i min tanka varit att vända sig till Kongl. Majit, som har medel för dylika ändamål att disponera.
Men om Rikets
Ständer i delta afseende vilja lemna något understöd, skulle jag likväl tro, att 3ooo
R:dr är nog mycket, i jemförelse med de belöningar, som blifvit lemnade för större förtjenster.
Jag anhåller derföre, att Utlåtandet måtte, om icke afslås, åtminstone återremitteras.
Grefve Horn: Grefve Posse har i min tanka rätteligen upplyst, huru med ifrågavarande sak bör förhållas, nemligen att vederbörande ega vända sig till Kongl. Majit, som har medel till sådane uppmuntringar.
Jag har yttrat, att uppmuntran borde gifvas till husfliten, och icke till konstväfnader, hvilka sednare bättre torde bära sig vid Fabrikerna.
Men i alla fall instämmer jag helt och hållet med Grefve Posse. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats- och EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande bora, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja.
Den 21 Maji. 95 Föredrogos ånyo och biföllos följande Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 12 dennes afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på hordet lagde, Utlåtanden: N:o 24.
I anledning af gjord hemställan om anslag af Allmänna medel till utvidgande och förbättrande af Warbergs Hamn.
I fråga om yrkad indragning af RegementsPastors- och BataljonsPredikants-sysslorne vid Regementerne.
Föredrogs ånyo Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens d. 12 dennes under N:o 26 afgifne, och d. 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af flere väckte Motioner om anslag af Allmänna medel för Arbets- och Correctionslnrättningar i ålskillige delar af Riket.
Herr Ribbing^ drvid:
Jag förenar mig med de af Herrar Fullmägtige från Götheborg yttrade åsigter, i afseende på en Correctionslnrättning icke blott i Götheborg, utan äfven i Norrköping och Malmö.
Jag gör det så mycket hellre, som StalsUtskottet tillkännagifvit, att en af de betydliga orsakerna, hvarföre de medel, som Rikets Ständer sista Riksdag anslogo för fångforslin - 96 Den aa Maji. gen, iclce varit tillräckliga, bestått just deri, att man nödgats transportera en mängd Correctionister till Hufvudstadeti.
Detta skulle naturligtvis undvikas, om Correctionshusen voro mera spridda inom landet.
Dessutom innefattar det, på sätt redan blifvit sagdt, en verklig orättvisa emot öfriga orter i Riket, alt icke på samma gång bevilja dem en förmån, hvaraf denna ort redan kommit- i åtnjutande.
Grefve Posse, Arviel: Stats- och EkonomiUtskotten hafva visserligen ej bestridt behofvet att äfven i Götheborg anlägga en Arbets- och Correctionslnrättning; men de hafva ansett sig ej kunna för det närvarande tillstyrka något anslag dertill, enär alla de Statens medel, som kunna användas till Correctionslnrättningar, redan blifvit disponerade till dem i Stockholm och Malmö.
De anmärkta dryga omkostnaderne för fångars forslande hafva icke ensamt härrört af den vanliga fångskjutsen i allmänhet, utan i synnerhet blifvit ökade genom transporten af en mängd allmänna arbetsarrestanter från det upplösta Arbetshuset i Wadstena lill de nya Correctionslnrättningarne i Malmö och Hufvudstaden.
Skulle nu en sådan Inrättning äfven verkställas i Götheborg, så bidrog detta snarare att öka än minska fångskjutskostnaden, då förmodligen dit skulle föras fångar från Malmö- och Stock - Den 11 Maji. 97 Stockholms Correctionslnrättningar.
Det är också orätt att säga, det endast sistnämnde aine Släder och de derintill närmast belägna orter njuta fördel af dessa CorrectionsInrättningar, och att Götheborg ej har någon förmån deraf; ty från alla orter i Riket och äfven från Götheborg sändas försvarslöse personer till omförmäldte Correctionshus.
Då således Utskotten icke afstyrkt anläggandet af en Correctionslnrältning jemväl i Götheborg, utan blott förklarat, att Staten för närvarande saknar tillgångar att bestrida de dertill erforderliga betydliga utgifter; så tror jag detta Utlåtande böra bifallas, och jag anbåller om proposition derå.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Utskottens berörde Utlåtande.
Ropades Ja. 26 H. 7 98 Den aa Maji, Ånyo föredrogos och biföllos följande Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 12 dennes afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på hordet lagde, Utlåtanden: N:o 27.
I anledning af gjord hemställan om Ombergs Kronoparks försäljning under Skatterätt till de deromkring närmast belägne Socknar.
I anledning af väckt fråga om ett förändradt sätt för saltpetters transporterande.
I anledning af yrkad granskning af de, rörande Skogshushållningen i Riket, gällande Författningar.
Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottets den i3 dennes under N:o 106 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt Motion om uppbäfvande af allt tvång i afseende på lefverans af kol till vissa bruk.
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den i3 dennes under N:o 107 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckt
Motion om controller i afseende på tackjerns godhet m. m.
Den aa Maji. 99 Herr Tham, TVolrath, anhöll, att delta Betänkande måtte ytterligare få hvila på bordet.
Friherre Ridderstolpe, Fredrik, förenade sig med Herr Tham.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan flere Ledamöter begärt, aLt detta Betänkande måtte ytterligare hvila på hordet, kunde sådant, enligt 49 §•
Ånyo föredrogs och bifölls Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den i3 dennes under N:o 108 afgifne, och den inderpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt förslag om medel till uppmuntran för Fiskare, att bosätta sig i BoliusLäns Skärgård.
Allmänna Besvärs- och EkonomiUtkottets den i3 dennes nnder N:o 109 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående föreslagne åtgärder lill inrättande af en låneanstalt till förmån för Tackjernstillverkarne i Riket.
Som en framställning i samma ämne, hvarom ifrå 7* - IOO Den 22 Maji. gavarande Utlåtande handlar, är inom korE att förvänta från BancoUtskottet, anhåller jag, att delta Utlåtande måtte, för alt konna behandlas i sammanhang med BancoUtskottets, få ytterligare hvila på bordet.
Häruti instämde Herr Tham, Wolrath, och Friherre Ridderstolpe, Fredrik.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alt sedan flere Ledamöter förenat sig i begäran, att EkonomiUlskottets förevarande Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet, kunde sådant, enligt 4ö §•
Då Statsutskottets Utlåtande rörande RiksStatens 3:dje IIufvudTitel i går på förmiddagen härstädes förevar till öfverläggning, hade så mångå Talare anmält sig, alt jag saknade tillfälle att yttra mig; och eftermiddagen b 1 eF jag hindrad alt vara tillstädes vid discussionens fortsättning, hvarigenom jag förlorade tillfället att framställa hvad jag önskade säga i detta ämne.
Sedermera har jag satt mina tankar på papperet; och jag anhåller nu, att få aflemna detta skriftliga anförande till Protocollet, och att det måtte få åtfölja återremissen af Utlåtandet till StatsUtskotlet.
Den 21 Maji. 101 Hvarefter Friherre von Duben uppläste följande:
- Äfven jag nödgas skilja mig i de åsigter, StatsUtsköttet utvecklat för tillvägabringandet af en löneförbättring för indeldta Armeen.
Det är väl möjligt, alt StatsUtsköttet i sitt
Utlåtande haft för afsigt en löneförbättring; men om jag än skulle medgifva möjligheten af en aflägsen tid för förslagets realiserande, vågar jag dock påslå, att följden blefve en löneförsämring.