Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja och Nej, Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus i Jag skall icke tala hvarken för eller emot saken ; Deri 2 9 Julii e. m. 3 2 17 leen; men jag här icke kdrtnät finna annat, än, ätt det yttrade bifallet till Heir Grefvéns och jjandtMarskalkens proposition* ätt Ridderskapet Och Ädelt! måtte instämma Uti BörgafeStåndetå Beslut* Vår tämmeligert ällmänt-.
Herr Drefven öcti LähdtMarSkalkeh gjördä proposition till afslag å StatsUtskottets Ul* låtande» Ropades Ja och Nej* » Hvarefter Herr Grefven befi LahdtMdrskät*
Reti hemställde, Om Ridderskapet och Adela behagade instämma i BorgareStåndets Beslut» Ropades ktatka Ja, jemte hågra Nej» J ättledning hvaraf Herr Grefven och LandiMarskalken förklarade, att sorn, efter hvad hart tyckt sig finna, Ja öfveröstat Nej* prbpösititv hen blifvit äf Ridderskapet bch Adelö bifallen» Börédrögs \ nyö StatsUtskottets deö 27 kistledne Junii Under N
Och Ad.
PrOU VI Band» *isi8 Den 59 Julii «, m.
Jag ta»' ger mig friheten återföra i Ridderskapets oell Adelns minne, att några frågor om ett syftesenligare användande af Lots» och Båkafgiftör* na blifvit till StatslJtskottet remitterade, jemte öfrige anmärkningar vid jpdje Hufvudtiteln* Jag hemställer således, om icke det nu förevarande
Utlåtandet i samma ämne må blifva hvilande, till dess StatsUtskottet yttrat sig öfver de anmärkningar, Som i afseende på regleringen af nyssnämnde Hufvudtitel blifvit inom RiksStånden gjorde.
Herr MontgOrnmerie, Gustaf, förenade sig med Herr von Hartmansdorff.
Uppå derefter af Herr Grefven Och Landt» Marskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta, att StatsUtskot» tets ifrågavarande
Utlåtande finge tills vidare ytterligare hvila på bordet.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets ej mindre den 51 sistledne Maji under Nio aoi meddeldte och den 11 derpå följde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande öfver föreslagne ändringar
Uti författningarne rörande husbehofs bränvins bränningen, och dermed gemenskap ägande ämnen} än ock den 18 dennes under N:ö 149 afgif"
Den 19 Jnlii e. m. isig ne, saundén 22 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde [Betänkande gjorde anmärkningar.
Herr Grefven och LandtMarskalken till* kännagaf, att Utskottet i 6:te och S3-'de Mo* menterne af sistnämnde Utlåtande framställt tvenne alternativer, hvilka Herr Grefven och LandtMarskalken ansåg först böra af Ridder* ekapet och Adeln pröfvas och afgöras.
6 Momentet.
Uti första altérnati*
Enligt andra alter* Vet hade Utskottet till- nativet hade Utskottet Btyrkt, att med bran- hemställt, att jordbrukavins-bränningen i Slä- re i Städerna må gemeni dörne borde i allo för- saint uti ett verk ut* hållas lika med hvad öfva rättigheten att för Landet blifvit fö- bränna bränvin , samt teskrifvit, Samt att den- således begagna pånne* Samma således borde rymd svarande mot satnverkställas serskilt af manräknade värdet af Var och en, som dertill deras ägor; dock med Vöre berättigad
, Och vilkor^ att icke mer äh lkce under något vilkor högst gine 90 kannors utöfvas i sammansatte pannbr må finnas uti Verk ett bränneri, och att för den större pannerym* iden erlägges den progressiva afgift, som äf Eevillnings - Utskottet kunde komma att bestämmas* - issjö' T) en i 9 Julii e. m.
Det synes mig billigt, aU Kidderskapet och Adeln bifaller det sednare alternativet , hvilket önekeligert medförer största nyttan, emedan derigenom vinnes besparing i bränsle, minskad eldsfara, och inskränktare brännvins-bränning.
Förhållandet blir annars, att hvarje jordägande Stadsbo skall enskilt utöfva brännings-rättighetetij och man skall snart bränna i den minsta koja; Deremot och om Städernas innevånärefå förena sig örn ett eller flera större bpänneriefj med den inskränkning OeconomieUtskottet föreslagit, skall brännings-rättigheten utöfvas i Städerne lika sorn på iandetj och medföra en säker vinst.
Jag tillstyrker derföre att andra aiterriä« tivet må antagas* Herr Rothlieb, Axel:
Jag förenar mig med Frii herre Cederström, och tillstyrker äfven antagandet af andra alternativet.
Städerna vinna derigenom den förmån, att kunna få begagna de sammanslagne brännerbinrattningar de redan äga, och Staten vinner mångdubbelt i afgiften emot om eri mängd mindre pannor , enligt första alternativet, skulle begagnas.
Då dennä fråga förra gången förevar, föreslog jag, att brännings-rättigheten skulle vara lika för större by-lag, sora den hittills varit för Städernes innevånare; men detta blef då afstyrkt af samilia värde Ledamot som nu yrkar, att Den 29 Julii e. m.
Sa*T. sammansatta brännerier böra i Städerne få Jinläggas, Jag måste således, för att vara conseqvent, tillstyrka, att förhållandet äfven nu må blif.
Va lika för Ilands» och Sladsboer, och hem» ptäller således, att första alternativet i Utskot: tets förslag må varda bifallet.
OeconomleTJtskot» tet tyckes utgå från den princip, att Städernes brännvins bränning bör ske på lika sätt som Landtmannens, det vill säga, i man af jordens värde.
För min del anser jag dock andra alternativet vara det förmånligaste.
Het är visserligen flere ägare till jorden i Städerne, men om man antager att hvarje Stads jord utgör en egendom, då blir förhållandet detsamma.
Hesse ägare kunna förena sig om ett eller flere större brärinerier, hvilket är vida nyttigare än om bränningen sker på en mängd ställen.
Jag tillstyrker derföre, lika med Friherre Cederström, antagandet af andra alternativet.
Friherre Cederström':
I anledning af hvad Friherre Wrangel yttrat, får jag fästa uppmärksamheten derpå , att det är ett ganska olika förhållande imellan ett bylag på landet och en stad.
Innevånarne i det förra äro alle hemmans-delägare; men i Staden åter blott innehafvare af tunneland, ofta endast kappe*.
Ef en 29 Julii e, ra. land jord.
De kunna ej med hvarandra jern» föras; dock 003 fråga vöre att på landet bränna efter tunneland jord, skulle jag visserligen heldre tillstyrka sammanslagning af brännings-, rättigheterna, än att de skulle för hvarje jord-? lapp särskilt utöfvas.
Men det motif, hvarföre jag afstyrkt alf sådan sammanslagning i sakens närvarande skick, var, att en sådan ovilkorligen skolat medföra tvister grannar emellan, utan att i någon man gagna, ty man kan svårligen föreställa sig, att ett bylag skulle åsämjas, eller kunna undvika stridigheter om tiden att bör-, ja eller sluta bränningen med mera dylikt, dag tror, att Lagstiftaren gör bäst att icke bereda ämnen till nya Rättegångar.
— Detta var orsaken, hvarföre jag förra gången afstyrkte beviljandet af den för bylagen föreslagne rättighet, att bruka sammansatta bränneriet och jag tror mig nu kunna, utan contradiction, tillstyrka, att en sådan rättighet för Städerne bifalles, Friherre Wrangel:
Då jag förra gången yrkade rättighet för bylag att sammanslå bränneriet anförde man sorn skäl deremot, att bränvjns fabriker då skulle uppkomma- Samma förhållande inträffar ju nu med Städerne ?
Skall nu emedlertid en dylik rättighet dem tilläggas, önskade jag dock att de icke måtte få sammanslå sig tili större panna än femtio kannors; ty annars kunde möjeligen detsamma inträffa, sorn nagongång handt i Skåne, Dm 39 Julii e- tfi - 129$ att man bränner med iooo kännors panna i stället för 90.
Jag hemställer således, huruvida det icke är skäl att bifalla första alternativet, eller, i fall det sednare alternativet antages, att de gammanslagne pannornes rymd må bestämmas till högst femtio» kannor.
Friherre Cederström t
Då värdet af jorden bestämmer bränvinsbrännings - rättigheteten, och <då det kan förmodas, att det finnes egare af Stadsjord, sorn kunna, efter denna grund, bränna med två 90 kannors pannor, gå lärer ej
Dagen kunna förbjuda dem mer än andre, att begagna dem.
Af sadén anledning skulle det vara en contradiction, att neka, det flere stadsjordsegare öfverlåta deras rätt till en, helst Öfverlåtande af besittnings-rätten till sjelfva jorden icka kan förekommas.
Herr Printzensköld, Axel'.
Då jag antager såsom princip, att brannvins-bränningen egentligen är en jordbruket tillhörig rättighet, gå måste jag vara af den öfvertygelse, att Stads, boen bör, vid utöfvandet deraf, vara i samma cathegorie med jordbrukaren, och att således
Staden i detta fall bör jemföras med ett byalag å landet.
Jag kan derföre ej inse, hvarföre Stadsboen skall, mera än Landtmannen, tillåtas att J)en 2$ lullie, m. med andra inqm samma stad sammanslå eiler förena sin brännings rättighet.
Cederström anför, att flere Stadsboer kunna äga sa ringa jord, att, pm det ej blefve dem tillåtit att bränna i sammansatta yerk , skulle hrännyins-bränningsTä|tigheten för dem icke medföra någon nytta, emedan de ej med fördel kunna begagna siga pannct^ sqm svara emo.t deras jord.
Jag får härvid anmärkta, att bränning*? rättigheten utöfva?
efter jördens värde, icke efter dess hemmantal; då nu några tunnland stadsjord kunna vara så mycket värde, sorn ett fjerdedel Mantal på landet; så bränne8 ju i Staden med lika stor panna för dessa tun* land, sorn på landet för eft fjerdedel? mantal* Hvad det beträffar, att Städerne redan Jagt sig till större brännvinspannor, peli at{ således deras afskaffande skulle medföra en förnyad utgift , genom anskaffande af smärre, så finner jag detta vara ett skäl, sorn kan åberopas emot hvarje förändring, hvarigenom gamla förhållanden robbas, och kan således ej gi11% detsamma, Jag förenar mig derföre med Friherre Wrangel i vördsam anhållan om proposition till bifall af första Alternativet i Utskottet?
Herr Thärn, JVql/raih :
Jag kan för min Ven s 9 Julii e. m. 1225 del icke se, att landet skall något förlora dervid, att städerne bränn? i sammansatte branpeyier. -lierås brapningsrättighet lärer icke vara större, örn den utöfvas i större eller mindre pannor; ty jag har hort flere sakkunnige personer säga, atf man med större antal små pannor skall kunna tillverka mera eller lika myckbt, som med en eller annan i kantal motsvarande större panna.
Jag instämmer derföre med Friherre Cederström i anhållan om proposition å andra Alternativet, ty detta innefattar en verkelig förmån för städerne, utan att förnärma jordbrukaren.
Om det vöre möjligt, att så stora missbruk kunnat ega rum, som Friherre Wrangel pås(å(t, att nemligen städer, i stallet för po kannors panna , brant med flere 100 kanpors, eller lopp tror jpg Friherren sadé, så lärer detta äfven kunna inträffa om deras bränpjngsrätt inskränkes till 50, kannors pannor; ty man kan lika val bryta mot den ena föreskriften, som mot den andra- Och i alla fall ar jag pfvertygad, atf om missbruk försökas, de ganska väj kunna förekommas, i fall vederbörande göra sin skyldighet.
I städerne tror jag missbruk minst kunna ske opåtalt; åtminstone ega de ej rum i Westergöthland!
Bet; ar val möjeligt, att de gora det i Skåne.
Friherre Ridderstolpe , Fredric'. -lag erkän-- per att i andra Alternativet ligger en storförmån för städerne, men'det innehaller till* lika en billighet; ty, i anseende till den fötp 13*6 Ben ?g JuUi (■ m. ändring NäringsFrihelen otvifvelagtigt kommet att uti Städerne medföra, risquera de nära att blif, va byar, och Eorgaren, eller den egentelige handt-j verkaren kan rnöjeligen förlora sitt Näringsfång, trien måste ändock underhålla brandväsende, gator med mera; och i denna skyldighet innefattas redan en stor skillnad emellan stad och by, och i och med detsamma skälet, hvarför^ ej den senares förmåner höra vara lika med den förres.
Jag har som Handt» hushållare i flera år haft tillfälle försöka både större och mindre brännvins-pannor, och kan således af erfarenhet bestämdt intyga, att man med en större panna tillverkar större qvantitet brännvin, än med flera små af samma kanotal sillsammans.
Hvad åter angår Herr Thams tvifvel om möjligheten, att man i Skånska städer handlat emot brännvins-bräunings-författningen, så får jag blott försäkra, att förhållandet verkeligen är sådant; och jag kan bevisa det om det påfordra*, Jag tror i öfrigt, att innebyggarne i Westergöthland ej äro mer laglydige, än de i Skåne, och om ej i bränvinsbränning, torde de öfverträffa dem i andra fall.
I anledning af hvad Friherre Ridderstolpe nämnt, torde jag få yttra, att Städerna långt ifrån, att genom na - TJen *i 9 Julii é, m. iss7 (ingsfrihetens införande återgå till byar böra derigenom kunna vinna en betydlig förkofran, ty denna frihet är ej fotad på andra än för städerne och landet gemensamt förmånliga grunder, nemligen i det en mängd handt» verkare på landet skola öka antalet af Stä,jernes Borgare; handeln i samma man tilltaga, och städernes inkomster stiga.
Det är således icke af billighet, som jag trott det senare alternativet i förevarande Betänkande böra antagas, utan endast och allenast, emedan det skall för hela landet medföra en bestämd nytta, i stället att, örn det första alternativet bifalies, pannervmden i städerne, fördeld på en mängd personer, skall mångdubbelt öfverstiga, den pannerymd, som för jordbruket anses boya äga rum.
Herr von Heyné, Georgi Jag har, då denna fråga förra gången förevar, yttrat min öfvertygelse, att jag icke kunde förlika mig med Utskottets sätt» att just, under det näringsfriheten håller på att utveckla sig, söka tillvägabringa några inskränkningar i Städernes hrännings-rättighet.
Jag är af samma öfvertygelse nu, och tror, att dessa åtgärder äro i strid med hvarandra.
Skulle likväl Bidderskapets och Adelns pluralitet gilla något af de nu framställde alternativen, anser j3g för min del det senare vara det tjenligaste, och ^mest än' damålsenliga.
Jag kan ej förena mig med Friherre Ridderstolpe derom, att d^t filg 13 28 Peri'vt) Jiilii e. m, en förman för städerne, att fa begagna störst bränvinspannor.
Qm meningen är att de stora pannorne skulle gifva Städerne större bränvins-production, så tror jag visserligen att det vöre bättre, att nyttja en mängd mindre pannor, ty qm bränningsrättighéten fördelas på ett stort antal små lotter, skall naturligtvis brännvins qvantjteten blifva större, än om en stad t, e, brände med två nitio kannors pan-, nor.
Således om första alternativet antoges, Bkulle man afvika från den principen, att förminska städernes brännings-rättighet; och jag tillstyrker derföre bifall till det andra, hvarigenom jag förmodar, att landet tillskyndas ert förmån, och att supandet minskas.
Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: I)a OeconomieU (skottets Betänkande angående husbehofs bränvins-bränningen första gången förevar, bestridde jag den då yttrade meningen1, att bylag borde få sammasätta sig om större pannor.
Af samma skäl förenar jag mig ock nu med Friherre Wrangel derom, att Städer* nes innevånare icke böra ega rätt, att sammanslå flera pannerymder, utan att hvar och en ej må utöfva större bränningsrätt än den, hvartill hans jord ger anledning, I afseende på hvad här blifvit yttradt om ^Näringsfriheten, hemställer jag, om man icke går något förmycket i förväg med frågan derpm, och om man bör uppoffra alla andra förtjejar för ett ännu obestämdt förhållande med Den 29 Julii e. m. 1229 hamnde frihet, sä vidt detta ämne till någon del beror af BorgareStåndets beslut. jag irtsef val, att Friherre Cederström tar rätt deruti, att bränvinsbränningen skulle ined större fördel bedrifvås af Städerne, om de finge sammanslå deras bränneriet — men jag kan ej dela den öfvertygelse, att én sidan förman bör förunnas dem på landets bekostnad, Peli jag finner för min del ali billighet iakttagen, då samma princip i allt följes för landet och städerne.
Ty jag kart ömöjeligert ärlse mera billigt, eller mer öfvervägande skäl derföre, att mindre lotter i städerne skulle få sammanslå sig, än att flera delegare i en by finge göra de£i jag tror visserligen, att bränningen skulle för Städerne något försvåras, om denna rätt dem betages, emedan fa lotter ärc så betydliga, att det lönar sig, att för dem serskilt anlägga bränneriet, meri för denna händelse bör icke hela landet licia; och jag får derföre an. hålla om proposition till bifall af första alternativet» Herrarne Printzensköld, Carl, och Gyllensvan, Henric Adolph, förenade sig ined Fri. herre Anckarsvärd.
Herjr Grefven Och LandtMarskulken gjorde proposition till bifall af i:sta Alternativet i 6 Momentet äf Utskottets Utlåtande.
Ropade Ja och Nej.
Tien 29 Julii e. fri.
I anledning hvaraf Herr Grefven och TandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla g:dra Alternativet i j berörde Moment.
Ropades äfven Ja och Neji Friherre Wrangel begärde votering.
Herr Grefven och LandtMarskalken framställa de derefter följande voterings-proposition:
Den som bifaller de' i 6:te Momentet föreslagne första Alternativ, att med bränvinsbränningen i Städerne bör i allo förhållas li* ka med hvad för landet är föreskrifva, samt att densamma således bör Verkställas serskilt . af hvar och en, sorn dertill är berättigad, och icke under något vilkor utöfvas i sammansatA te verk, voterar Ja; Den det ej vill, voterat Nej; Vinner Nej, anses Ridderskap®! och Adeln hafva gillat 2:dra Alternativet, som innehåller att jordbrukare i Städerne må gemensamt uti ett verk utöfva rättigheten att brånrta bränvin, Bärnt således begagna panherymd, svarande emot sammanräknade värdet af deras ägor; dock sned vilkor, att icke mer än högst stne 90 Hen a 9 Julli e. m. 1231 kannors pannor må .finnas i ett Bränneri) och. att för den stohre pannerymden erlägges den progressiva afgift, som af BevillningsUtsköttet
Iean komma att bestämmas.
Hvilken voterings-propositioo af Ridderskåpet och Adeln godkändes samt anslogs. Sedan 4.3, 44, 45 och 46 i Riddar hus-Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 4 till 9 om aftonen; och böfunnos efter voteringens slut klockan 10 o na aftonen, sedan en voterings sedel blifvit undantagen och-förseglad, samt de öfrige Vo terings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn följer:
Ja — 35 Nej — 70.
I följd hvaraf, och sedan det öfver Vö* leringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMatskalken förklarade, att 2
Uti första Alferna- Enligt andra A'tertivet hade Utskottet nativet hade Utskottet tillstyrkt, att Kongl, ansett, att Riksens StänMajtts
Nådiga ompröf- der å ifrågavarande 'itu* 133* Deri 2§ Jiilii é. ni. ning måtte hemställas, né icke börds fästå til4 i hvad rnon i §• äf got afseende; Öfver Ståt håll a reEtnbgtets Kungörelse deri 4 Julii iSi? kunde för mildras på ett sätt, som motsvarade den arbetande neli mindre bömediade folk - klassens behof, ej .mindre inörit sjelfva hufvudstaden j än för (de vägfarande äf Alin ogen, sorn tatiikt dit anlände, dels uti egne ärenden, dels för att förse Stadan med nödige förråd af landt4 tnanna-varors Friherre Gederström, Jaeol; Effarénhéteft tiar tillräckligen visat nyttan af ifrågavarande författning inom Stockholms Stad.
Fylleriet har bestämt aftagit, Sedan dehttå författning utkom, Och det skulle, efter mitt begrepp, ej vara klokt, att nu begära förändring af en lag} hvars föfdeiagtiga verkningar af ailä elasser Vitsordas; Den olägenhet deraf, Som i förstörié viii Synas j och äfven blifvit uppgifven, i afseeh4 de på deri vägfarande Allmogen, förfaller, då man erindrär sig, ätt Allmogen alltid inkör i sina Vissa qvar;er} der särskilda härihgsställeii äro Deri 3 9 Julli «• M. 5*33 äro att tillgå , och der deri, när sorn helst, Iean få förtäring.
Dea af Utskottet omförnialte
Författning har deremot endast afseende på egenteliga krogställen.
Jag tillstyrker, på grund häraf, bifall till ändra Alternativet.
Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af första Alternativet 1 13 Momentet af Utskottets Utlåtande, Ropades Nej.
I anledning hvataf Herr Grefven och Landi*.
Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänn* andra Alternativet i berörde Moment.
Bifölls, Uppå derefter af Hert Grefven och LnndtMarskalken gjord proposition-, fann Ridderskap pet och Adeln för godt, att Utskottets Utlå* tande äfven i allt öfrigt gilla.
Vid förnyad föredragning af Lagutskottet* den 8 dennes tinder N:o 1 ig afgifne, samt dea 1$ derpå följde förmiddagen på bordet lagdt», Utlåtande, i anledning af gjorde anmärktiin» JHii. é*k Åi. fm.
VI Baad, 3 2 34 Den 29 Julii e« ni. gar vid Utskottets den 5 sistledne April meddeldte Betänkande , angående ändring i 30 Cap.
RättegangsBalken; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit, Ut* skottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarna Herr Grefven och ijandtMars^alken tillkän^ nagaf, att, sedan Särskilta Utskottet uti Utlåtan» de af den 29 sistledne Maji ansett Herr Prinlzenskölds, Axel, deri 3 sistledne Mars på bordet lagde, och till bemälte Utskott remitterade Memorial, om t i 11 o k t antal löner inom StatsExpeditionerne af Kongl. Maj:ts Cancellie, icke tillböra Särskilta Utskottets handläggning, och berörde Utlåtande blifvit af RiksStånden bifallit, hade Herr Printzensköld , i Plenum den ti dennes förmiddagen begärt, att hans Memorial matte till StatsUtskottet förvisas; och fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att, 'Uppå derom af Herr Gtefven och EandsMarkalken gjord proposition , Herr Printzensköld# berörde anhållan bifalla.
Herr Grefven och LandtMarsiaUen anmälte vidare, att Herr Bruncrona , Gustaf Adolph, anhållit, att dess den 14 dennes eftermiddagen, Tid granskningen af Stats- och BmcoUtskot - Den ay Julil e. m. tens HufvudBetänkande, rörande grunderne för FinanceRegleringen , afgifne Memorial måtte, såsom innefattande anmärkningar vid Utskottens återremitterade särskilte Utlåtanden, angående PinartceRegleringen, till bemälte Utskott förvisas; och blef denna remissj uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr vört Qvanten, Carl:
Jag anhåller ödmjukeligen att mine yttranden den ig sistlJulii angående inrättande af en JordbruksDiscont, måtte remitteras till BancoUtskottet.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställ.1 de, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Herr von Qvantens berörde yttranden finge till BancoUtskottet remitteras; hvil* ket bifölls.
Herr vört Hohenhausen, Michael, hade mlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, sä lydande ; (Se Bilagan N:o i.) Dades på bordet.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden : Jim 3 g Juia «. m.
Från ConstitutionsUlsfolten
Åt den 18 dennes: N:ö 39.
Rörande närmare upplysning om Innehållet af en anmärknings-skrift.
Angående förslag till ändring i 4tde och 5,te Moinenterne 14 § Riksdagsordningen N:o 41.
Angående ett föreslaget nytt 6:te Moment i J4Ule §:n Riksdagsordningen.
N:o 42* Angående ett föreslagit nytt 7lde Moment" i 14 §:n Riksdagsordningen, samt deraf härflytande smärre ändringar i dess jy;de, i9:de och as $§:r.
Frän Constitutions- och StatsUtskötttm
Af den si dennes: N:o 43.
I anledning af gjord Motion, om beredande af tidigare anstalter till trycka ning af uppgifter öfver hvilande Grundlagt*; frågor. från StatsUtsiöttets
Af den 9 dennes: N:o 304.
I anledning af fördetta Ryttmästarens vid Smalands Kongl- CavalleriRegemente Fredric Rappes nnderdåniga ansökning, om betalning för den så kallade Rökeri»
Den *9 julii e. m 5 f ska Obligationen å 3000 R:dr Hamburger Ban* eo, hvilken uti RiksgäldsContoirets
Nio 305.
Om RiksgäldsVerkets tillstånd och förvaltning.
Af den 18 dennes: N:o 336.
I frågan om ersättning för bortmistade ägor genom Trollhätte SlussVer&e uppdämning.
Af den 16 dennes:
Nio 337.
I anledning af väckt Mation öm spannemåls-anslag till JUönefyllnad för Stock, holms ScholasLärare.
Af den a 8 denne*:
Nio 338.
I anledning af Kongl. Maj:t* Nådiga Remiss uppå Befälhafvarens för Konungens Inf- och HusTrupper underdåniga Memorial, om anslag till Reparations-kostnader 1 Kongl. Svea RifGardes Cassern, N:o 339.
I anledning af vackt Motion angående jemkning i Rustrungs-skyldigheten.
Nio 3404 Angående RiksStåndens olika beslut, 1 frågan om understöd för Hamnbyggnaden i Jönköping.
Nio 341.
I anledning af väckte Motin - 3#35 &tn 39 ^u^£l *• m• ner, om Indragning af Lönerne vid Biskops* ecb Damprostsgmbeten, Af den 22 dennes; N:a 342, Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets' förut afgifne Betänkande, i anledr ning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående tillåten Revision af TullVerkets med flere Räkenskaper, jemte åtskillig© dermed gemenskap ägande Motioner.
N:o 343.’