Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä hela ämnet bringas lill högsta grad af enkelhet, tyckes det derföre kunna innefattas i desie 2:ne Frägor: r:o Är det upgifne
Förslaget af den bcfkaffen»
Het, att idet äsyftade andamalct derigenom med nubbet upfysies. 2:0
Om icke sä arr blir det dä rädeligt att förändra en mechode som gifwit ett förmänligt resultat, för atk i det högsta winna samma fördel af en nyhet, hwars lyckliga effert ar förmodad, men utan erfarenhet, icke kan wara gifwen?
Dä den första frägan wägar jag smara.
Planen innefattar behandlandet af 2:ne hufwudsakligen olika befattningar.
Der ena som angär Courante mäl, upbörden och Riksgälden.
Det andra Wexel up - Den 26 Februari!- 1291 upköp och Utrikes-galdcns betalande.
Det första flaget af göromål anser jag genom ett Commistariat kunna bestridas lika .val som hitintills; men vcksä icke bättre och redigare än nu sker.
Den sednare, och sä oändeligen mera granlaga befattningen, som nu under Fullmagtiqes omedelbara öfwerinseende handhaftves as Bokftuks-Contoirets sä kallade Utrikes Departement, är deremot af den natur, att största swärigheten att fullkommeligen wäl stöta densamma ligger i den Publicitet hwarmed
Ämnet i narivarande stick, redan mäste behandlas- Att med ett
Commiffariat öka antalet af de personer som med denna detaille aro syselsatte, wore således ett säkert satt, till fullkommnande af omöjligheten, att upna det lyckliga resultatet som bör sökas
Sa ofullkomlig den kännedom än är, som jag om Contoiret hitintills hunnit taga, är den likwal tillräckelig att förmå mig pä det högsta afräda att Bokfluis Comoirets Utrikes-Deparkement, och alla dermed gemenstap ägande befaltuingar, stiljes frän Fullmagtiges omedelbara styrelse.
Och der är med »varmaste nit jag anhäller att om Högloft.
Statsutskottets
Förslag icke skulle i har äberopade afse. ende förkastas, detsamma äkminstone icke mätte antagas utan att Fullmagtige förut blifwit hörde.
Mitt swar ä den andra frägan: blir det rädligt att förändra en method som gifwit ett förmånligt resultat för att i det högsta nunna samma fördel af en nyhet, hwilkenS lyckliga effert är förmckad, men utan i2y2
Den 26 Zebruarli ulan erfarenhet icke kan wara gifwen?
föijer tydeligen af hwad jag redan haft äran anföra.
Ridderstapet och Adeln stadnade saker- , lizen i ett nekande beslut om mine tankar kunna winna Högloft.
Ständers uplyste bifall.
Scats-Utststtet medgifwit, att Fullmägtige böra bibehällas wid Ofwerstyrelsen af alla göromål innom Riksgälds Conloiret lärer ingen misstyda mitt anföranoe ttll böjelse, att hindra en minstning af Fullmagtiges inflytelse.
Och om Fullmäglige till Werkets stada icke wilja undandraga sig någon möda, nägon ansvarighet, torde sädant wara en pligt, hwarigenom det smickrande förtroende de af sine Principaler fatt emottaga ensamt kan rättfärdigas.
Sä högeligen Riksgälds Contoiret stall önsta att aga, och beflita sig att förtjena, li^a allmänt anseende, lika stadgad Credit, som Högloft.
Riesens Ständers Banque; sä mycket jag för min enstildta del önstar att Cchntoirets, med (i det minsta) lika trägne och ansvarigs göromål syselsatle Tjenstemän, mä förtjena och njuta lika upmunlran och förmåner, som deras medbröder af lika grader innom Banco-Werket; sä litet anser jag det wara angelagik och önstcligt, akt desse, till beskaffenhet och söremäl, sä essentielt olika Werk blifwa helt och hällit lika organiserade.
Att detta milt ödmjuka Memorial, med de öfrige Respectiwe Ständcn fär communiceras, derom wägar jag ödmjukeligen anhälla. Hwar - Den 26 Zebruarii. 1295 Hvarefter Friherre I^Isencrantr: mundteligen tilläde.
Jag får noga förklara, ail i Högloft.
Uk» ftssorleks Betänkande innchälles mycket, hwarmed jag i högsta matto instämmer; såsom angelägenheten af wiste förökade Cornroller och säkerhetsmått sann angelägenheten atl söka Hans Kongl. Majus Nådiga Föreskrift till samkelige Evllegier och Embetsman, atl lemna Comoirel det stynds.mma och kraftiga biträde, som hittills sätt begagnas, m. m.
Herr ^enZerlein, ^acokupläste till Prokocolletföl. sande: om sä under denne som ftstförflukne Riksmöten, Skänverne hwarken gillat stneFullmägtigesförwaltning, eller de för dem utfärdade Jnstructioncr, om Rikets Högloft.
Ständers bastan och fasta föresats är, att genom bestämda Jnstruc ioner och Ans.varS-Lagar stadga sin egen säkerhet, sina FullmägtigeS pligter sch answar, och förekomma de mängtydige Domslut Fullmägtige undergått, och om siuteligen all Styrelse-Ordning grundar sig pä den answarighet hwarje lydande Styrelse aligger inför sine närmast föresutne, dä wagar jag icke anse den för RiksgäldS-Commistarierne projecterade Jnstruction ledande till sitt ändamål.
Jag befarar twertom att Ständerne sielfwa stulle härigenom i betydlig man leda ansivaret frän Fullmägtige, och försätta kommande Stander i willrädighet, hwilken af Contoiretö hela Betjening de egentligen borde tilltala för begängne fel eller misttag.
De i i:sta Mom. älagde befattningar, samt r z:dje punkten deruti älagde answarigheker, anser jag alltför midt omfattande och betydande för Embetsmän, som icke förur haft upsigt deröfwer, och således 5-te Band. s.dra Afd. 86. icke »2Y4 Den 26 Zcbruaru. icke torde karma sä mänga särskilda Upbörder och deras egenskap.
De uli 4 Z i Mom. projecterade åtgärder med utrikes län, är en för Commifiarierne lika ny som oman befattning, som deflutom icke kunde instämma med principen för Wäxclköp, där minsta medwetande antal personer, om behvfwen torde wara Contoirets rätta fördel.
Om i öfrigt Depofltions-Conkoireks Commissarie»: skulle jemte Sedel-Werket äfwen handhafwa den sä nyttiga, som nödwändiga Conkrollen, för stämpladt Papper, enligt Bewillnings-Utffottets Förstag, sä lärer deras tid med desie göromål wara fullkomligt uptagen.
Herr' von 8clrult2enlre?m Oavicl.
Jag har ifrån Riksgälds-Contoirets sörsta danande önskat, att elt Commiflariat ivid det werket skulle i likhet med hwad i Banquen stelt, inrättas, samt således befordra samma kunskap och ordning wid alla ärendens handhafwande.
Fullmägrige wäljas frän östan och wästans gemenligen förutan all kännedom vin detta laggranna och i flera hänseenden componerade Räkne-Werk, och stola genast satta sig medelbart i Författning och utöfning wid alla dekailler.
Om ibland Nidderstapet och Adeln samt hos Borgerstapet någon ät ämnet ledande kunskap kan finnas, sä är en sadan mindre hos Preste- och Bonde Ständer» atk fönvänta.
Fullmägtige mötas manligen twcnne gänger i weckan och är den ena i synnerhet den hufwudsakliga mötesdagen; men Werkers ärender fordra en daglig skötsel och tillsyn af wal underrättade, wäne - Den 26 Zebruarii. rsss Ne och oombytte Embetsman.
Dä mindre wigliga mål böra af Commistariatet genast kunna werkstallas, och de hufwudfakligare, efter en utstakad föreskrift, beredas ti» Herrar Fullmägtiges ompröfning och be, sint.
Med ett sundt förnuft kan ett säkert omdöme fällas i en wäl utredd men förut okänd fak, och man förmär med rättwis noggranhct prdfwa och granska en king, som Man ej sjelf kan i wecker fullgöra.
Man kan noga döma om en Klädning är mai gjord, viri cttt Hus är wäl byggdt, om ett ämne ar wäl ajhandladt, utan alt sjelf kunna werkstalla nägotdera.
Jag har flere ganger än någon, uppå Höglofl.- RidderstapstS och Adelns befallning, dels som Rervifor, dels som Ledamot af Hemliga Utskottet, öfwersclt RikSgäldS-Werket, men stalie bafwa wiv att genast förutan ett Commitzariaks föregången beredning sätta mig wid Fullmägtiges Räosbord och omedelbart befordra ana förefallande ärenden till werkstäliighet.
Mänga misttag, mänga förluster hade was rit förekomne, om ett Commistariat förut pröfwak alla mäl, och haft direet inseende pä wista Contoir.
Jag kan således icke med nog nitfull wärma till-- styrka Högloft.
Skals-UtstoiterS Förslags antagande af ett wäl organiferadt Commistariat.
Friherre lttiljencrantr!.
Jag irererar 6tt jag icke mvtfagk angelägenheien af ytterligare controlle.rS widtagande.
Jag har endast anfört, akt ds kunna erhällas utan inrättande af ett CoMMistariat.
Och arr de klistra mera tillförlätelige unver Fuumägtiges omedelbara befattning med ContoiretS styrelse.
Hwitken svin will underrätta sig derom, stall sinna, manza af de förr saknade eonlroiler redan äro in« rär - !-y6
Den 26 Zebruarri. rattaoe, och att de öfrige, som Högloft.
Utskottet ansett nödige, längesedan stokat wara werkstälde, om Fullmägtige ansett sig tillständigt, ark något widgöra i ämnen, hwarmed deras Respective Principaler äro sysie-salle, och hwarnli föreskrift bör afwa las.
A veles som Högloft.
Ukstoklet behagat sig yttra, är det en daglig och direct Ihandläggning, som ensamt skaffar grundelig kännedom om Werket.
Detta m del dertill äga Herrar Fullmägtige nu.
För mfn del befarar jag, alt de mindre gagna, dä de ukur andra handen fä uplysningar som nu genast falla i ögonen och dä förlitande! pä andras omsorg och anfoarigher torde minsta den werksamma noggranhel som nu är nödwändig.
Herr Larlsson , Lävarsi.
Dä jag flere är deltagit uti Riksgalds-Contoirets styrelse, bör jag med den kännedom jag ager om detta Werk, fullkomligen instämma uti Friherre liljencrants^ yttrande angående en förändrad styrelse af Contoret.
De flera tryckta Revisions-berättelser witsorda att Contoiret är wäl organiseradt, att alla controller äro fullgoda, således kan en förändring wara dels utan nytta, torde hända äfwen stadlig.
Herr Svedenstjerna, Lric Isiomas, Med all den aktning jag astid hpst för Friherre liljencrants och hwilkea hos mig ännu mer blifwit fästad under den tid han warit Ordförande i det Werk, hwaraf jag har äran wara Ledamot, nödgas jag lifwäl wid detta tillfälle förklara mig af olika tankar med honom.
Friherre Liljencrants medgifwer i wista delar nyttan af ett Commistariats inrättande i Riksgälds - Den 26 Zebruarik- 1297 Contoiret, och tror likwal akt de Ukländ-a affairerna, om de dragas under dena Commitzariat, stutle derigenom winna för mycken publicitet.
Af Ukländsta affairer kanner jag inga andra än Utländka Bress och Räkningars emottagande elter expedierande och Wexel-upköp.
De förra enwttagas och öpnas manligen af Fullmägkige och remitteras kill Bokfluts-Contoiret, hwarest de nu g wetterligen aldrig blifwit hemliga hällne och swärkigen kunna wa. ra det, dä de skola pasiera flere händer, öfwerfätkas, hos Fullmägkige uppläsas, och i deras Prokocolt intagas.
Hwad ater Mexel-upköpet beträffar, fä lärer wäl aldrig Stats-Ulstoltets mening warit, akt Fullmägkige skulle bindas wid der Commisiariatct föreflagit, sä mycket mindre som Stats-Ukskotket gifwit Fullmägkige rätt alt till Wexlars upköpande anmoda hwilken person som hälst.
Allt hwad som således kan hända af Commiflariatets ofwanförmäldte åtgärd wid Utländska affairerna äro att dek en dag förr, lär känna Utländska Breswens innehåll och att der fär ingä i speculationer cm Wexel-upköp, hwilka Fullmägkige äga att gilla eller förkasta.
För de courante och dagliga gtzromalens bestridande i Contoirek synes Commissarialel böra medföra flere förmvner.
Der ar alltid lättare för dem som dageligen och stundeligen mäste arbeta inom ett Werk, akt kanna och följa alla derwid förefallande detailler, an för den ät hwilken öfwcrsigten egenteli» gen ar anförtrodd.
Utan att motsäga Herr KrigsRädet Larlelon, än mindre klandra den förra af honom sä mycket prisade ordningen inom Conkoiret, mäste jag dock tillstå, att föredragnings-sältet derstädes, wid mitt
Den 26 Zichnrarii. mitt första inträde föreföll mig mindre enligt med hwad som brukas i Collegchr eller wid andre Werk der flere mål förekomma.
En sa kallad föredragnings-lista saknades alldeles och blef derföre as flere Ledamöter genast föreslagen.
Om icke wista controller ännu kunde wara nyttiga, ehuru ei förut pätänkta, lemnar jag derhän.
Emedlertid skulle jag tro, akt vm nägot saknas i ordning och conlroll, stulls sädant bäst winnås genom ett Commistariat, hwilkek fick uptaga, bereda och >i!l Fnllmägtige anmäla alla förekommande mål, aldeles pä det sätt Riksens Högloft.
Ständers Stats-U? skott föreslagit; och dä mig wetterltgen inga andra transactioner inom Contoirek kunna eller böra hemliga hällas, än de som frän Fullmagtiges sida kunna markas; sä beror ju i asta fall af dem att sädane ej Commistariaket meddela, Pä desta stal wägar jag för min del tillstyrka bifall pä Högloft. Srals-Utstottets Betänkande i hela sin widd och följaktligen lill allt hwad det angående Commistariatels organisation ych åtgärd föreslagit, Herr Lctwltrenkmm, hfvist.
Jag anser al! frukta» för hemligheters yppande vm Utrikes Galvyn . för aldeles fåfäng, Till sölje as mitt MemoMvrial tillstyrkte 1799 ars rewision en publicitet om sä Utrikes som Inrikes Gäldens förhällande, pä det Rikets nogne Skattdragare mande fä erfara hwad bätnad deras bewikjade tillstött förmär ästad70NMM.
I en lycklig stund bifölls ändteligen wid ;gvO ärs Riksdag, att en ärlig Kungörelse utfärdas stu e om all Riksgälds,Werfels sä tillgäng som utgift.
Hwar
Man kan således lära känna precisa Ut - Den -6 Zebruarii. ^299 rikes Galdens förhållande.
Ett Commissariat tillkomme att uppgifva Jnteressens och Amalgams förfallodag samt »varande tillgångar, imri Herrar Fullmäglige akt domina vin Coursens bestafsenhet, samt utse en Man bland sig, em Commissarie eller Kamererare till Wexelns upköp, kanffe oek sjelf,ve besörja om all Utrikes Correspondence samt Brefväxling med Rikets Publique Werk och högre Cmbelsmän.
Nykomne
Fullmägkige hafva hittills nödgats söka underrättelser af Betjeningen, men jag pästär att all underrättelse hädanefter stall ste officiell och wid answar.
Om all afhandling först blifvit beredd och upfigten öfwer Bokstuts-Contoiret warit af ett Commissariat werkstäld ; fä hade en förlust wid Jernoch Cafife-Handel samt Stockholms Bewillnings-upbörd, öfwer 202,000 R:dr Banco warit frälste; icke hafwa heller alla mindre misstag till Riksens Ständer blifwit upgifne.
Friherre läiljencrantx.
Jag är alltför ledsen att finna mitt anjörande wara motsagdt af rwänne wärde Ledamöter, som jag sä upriktigt högaktar.
Jag hoppas likwäl att de lika litet misstycka ett öppet framställande af min öfwerlvgelse, som jag möjligen skulle kunna ogilia eller förolämpas deraf, att de om delta ämne äga en skiljaktig opinion.
Det ar sant, Riksgäldens belopp är nu icke »nera en hemlighet; men tiden till Wexel-upköp, den större eller mindre nödwändigheten att skynda dermed.
Wexelbehofwet, belopper af Contoireks tillgångar, dstwldtagna sättet att dem anwända, alla dessa omständigheter äro, som jag förmodar, af den natur att önsteligt wore, om de kunde med nägon grad af hemlig - IZ20
Den 26 Zebruarii. lighet behandlas, intill desi »verkställighet är fulländad.
Jag ar förwissad att ett Commitzartats befattning med desse ärender märkligen stall öka de swärigheter, sam derwid redan förekomm.
Herr Lilsverlloipe, I^arg.
För min del får jag förena mig med Friherre Iftljencrants i förewarande amne och som ert ytterliaare stal dertill anföra att Chefen för Inrikes Departementet i Riksgälds Contoirets Bvkftms-Conkoi, till Fullmägtiges Rewisvrers och Srats'1Ustvt!eks fullkomliga tillfredsställelse alkid förrättat sin syfta.
Ätt nu inrätta en »nellanclatz af Förman emellan honom och Fullm^gtige stulle haswa Utseende af ett misstroende, som han ej förljenar.
Grefwe von I^ntinZsKaulen, ^Ibrecdt, tillstyrkte att Stats-Utstottet mätte öfwer detta mål inhämta Riksgalds-Conloirets Fullmägtiges Utlåtande. Zerr Grefwen och Landtmarstalken propo, verade äterremiss till Skaks-Ukstottet, som! alt Fullmägtige matte öfwer mälet höras.
Företogs Bewissnings,» samt Allmänna Beswäröoch Oeconomie-Utstottcns den 21 dennes pä Bordet lagda Memorial rörande Post Inrättningen i Riket.
Grefwe vs la Lsräie, ftacob. I egenskap af Den 26 Zcbruarii. izsr af Ledamot i de sammanstagne Bewillnings- samt Allmänna Beswärs och Oeconomie-Utffokten, tror jag mig skyldig uplysa de skäl som förmatt Utskotten atl förestå en tillökning uti betalning af Postföringen.
Jag lemnar till Ridderskapels och Adelns mogna ompröfwande, om hwad 1707, det will säga för ic>Z är sedan derföre stadgats, nu till wä, ra tider och uphöjda warupriser kan wara lämpeligt. f. d.
Konungen fann rättwisan af Postsörarnes härutinnan lid efter annan anförde klagomål,och förändrade dels efter de olika tyngder som PosthemmaneN innom sig moro alagde, dels den täta skjutsning som för somlige i anseende till deras läge wid de större och allmännare wägarne ivar förknippadt, han ökade Postlegan i afseende hära äfwen olika pa. olika orter, lill 1, 2, az, z. si. Hwad Utstottet nu föreflagit är en fördubbling af hwad dä, »varande Regering stadgade och efter samma norm, sä akt Postlegan oagtadt den projecwrade förhöjningen ändä ingenstädes blir öfwer 7 si. »nilen för ordinarie Posten.
Dä Utstotten ater för Extra-Poster föreslagit lika med hwad för wänlig Kronoskjuts enligt Kongl. Maj:ks
Nädiga befallning bör betalas, hafwa de endast följt hwad alltsedan 1808 warit befaldt i den wägen, och svin, enligt deras omdöme, är af en noggran rättwisa för de P^stförande Bon. de-Sandets i Utskottens nästan alla Ledamöters kla, gan om den mindre ordning, som warit dels wid ett olika urtagande af hästar wid Postens förande, dels olägenheten för P stbönderne att ofra långt ifrän deras bostäder och stundom »ned flere timmars wäntning nödgas afbida Posternes ankomst, har wällat de förändringar
Utskotten i besia 2:ne delar trott sig böra Rik - IZO2 Den 26 Zebrukrii.
Siänder ödmjukast förestå.
I anlednilig af hwad Herr ^LNFLrU-in i Utskottet anfört rörande' löneförbUtiiirg ;ör Postwerket i allmänhet, anser jag för min skyldighet den i synnerhet yrka för Poststaten har i Slockholm som i proportion mot flere andre Posi-Conttir i Riket ar oändeligen illa lönte.
Orsaken akt Utstötte!! cj tillkrodt sig kunna denne i allr uptaga, ar att den ej ifrån något Ständ till dem inkommit, men det blir ej ett stal för mig här ost dölja yrkande af hwad jag anser rärtwist, billigt och fullkomm-ligen enligt med de tankesätt Nidderstapet och Aoeln reid alla tillfällen wisat och bör wisa.
Det torde wara mig tilläkit att lemna nagra underrättelser, som wisa billigheten af hwad Herr 2sn Zerlein och jag wid detta tillfälle yrka.
Post-Directeur Istäim, en lika gammal som agtningswärd man, sedan 1747 nytjad wid Postwerket och sedan 1759 jnnehafwanve den tjenst han nu äger, tjenar derwid med en lön 266^ R:d. och deremot de till Utskotten frän Postwerket kemnade uplysningar innchälla, att Postmastaren i Göthebörg har 400 R:d.
Jag hemställer till Ridderstapets och Adelns mogna ompröswande; är denna proportion billig? dä likwäl den förres ärliga redogörelse utgör nära 83,000
R:d» den sednares sällan 28,000; mig synes delta wara ert tydeligr bewis pä skiljaktigheten af deras göromäl pä den förres rättmätiga anspråk ä en tillökning af en lön sä wäl förtjent af en pä grafwens brädd »varande Embetsman, som i nära 6i är gagnat Staten.
Med den ökade rätt Herr Öfwer Direckeur Lststun har till Statens erkänsla och deraf en följande löneförbättring synes mig öfwer hela härwarande PostSkalrn böra wärsta en sädan förhöjning, som uran att Den 26 Februarii. 1303 akt dermed wilja tadla andra Post-Eontoir, jag ät» minstone aldrig wiv något rönat mera ordning, höflighet och skyndsamhet än wid det härwaraude, och dä man besinnar mängden af deras göromål synes mig det hos desse Embetsman wisa en ökad förtjenst en ökad rätt till erkänsla, och det är af dessa stät jemte deras werkeligen för liden öfwer höfman knappa wilkor, jag ej kunnat undgå att för dem yrka en Löneförbättring.
En annan omständighet som wid genomläsandet af alla till detta Werk hörande handlingar, jag trodt mig böra anmärka, är att Postwerket är kanske det enda af wära redowisande Penningewerk, där ej misse Procents ersättning för missräkning tillcrkännes redowisaren, och jag frägar hwilket werk det mera billigt tillkommer än det der intägten ster med den oundwittiga skyndsamhet som här, der remisser ifrän alla andra Post-Contoir statt emottagas, och uträkningen pä inlemnade eller till utlösning gisne Bref nästan i ögonbttcket statt giftvas; jag tror af alla dessa stät att en Löne-förbätt. ring för Stockholms Post-Contoirs Betjening och L synnerhet för OfwerPoftDirecteuren är lika nödwän, dig som rätlwis, och särdeles dä Ridderffapet och Adeln behagar erindra fig, att wid den för Ciwile Embetsmän påtänkte Löneförbättring, hwilken StatöUtstottet nu lärer hafwa under händer, arv ej PostWerketS Embetsmän och Betjening innebegripne, Utan att de af sjelfwa Werket aflönas, ester de Stadgar som för detsamma finnas.
Slukeligen sär jag anhälla att detta mitt anförande mätte jemte Herr Lengerleins till Stats.
Ut - IZS4 Den 26 Zebruaru.
Utskottet blifwa remilteradt och deras yttrande deröfwer infordradt.
Grefwe von I^ntinFsKaulsn, Albreckt understödde hwad Herr Grefwe vs la Larttie sig Yttrat rörande löneförhöjningen för Post - Betjeningen i Stockholm.
Herr AnZerlem, jfacob, anförde skriftligen söl, jander Det bifall med hwilket Post-betjeningen till Allmänhetens nytta i mänga är emot en högst ringa lön förrättadt sine trägne göromål, torde wara en bewekande orsak för Ri ets Högloft.
Ständer att för dem utwerka en löne-tillökning, som kunde bestridas med högst 1202 R:d.
Jag tror att denna Betjening, som handhafwer en nu mera Sländernes egen exkraordinaire Bewillning borde upmuntras att med trohet och nit fortfara uti en sa högst wigtig tjenstgöring, att dä deras inkomster i wista fall ar minskade genom den nya Post-Förordningen, wore det deremot en rättwisa att pä annat satt ersät, la dem denne förlust, som de i och för sin tjenstgör ring aro betagne alla andre utwagar till bärgning.
Detta har warit ändamälet för min ödmjuka hemstal, lan om Lönetillökning för Post-Berjeningen.
Grefwe körner, ^äospk Loran.
Efter de fullständiga Uplysningar Herr Grefwe vs la Larstis behagat lemna, i afseende pä Utskottens förslag i allmänhet, rörande Post-Inrättningen, har jag för min del ej nägre erindringar dcrwid att göra utan bifaller Betänkandet.
Men hwad angär den nu före» slagne Löneförhöjmngen för Post-Veljeningen, får jag
Dm 26 Zebruarii- 1305 allenast uplysa, att StatS.Urskottet med det snaraste inkommit med ett generell Betänkande om Löne-till«- ökning för alla Kronans Tjenstemän, och kanske torde hivad deruti förestås, anses wara tillräckligt för det ändamål som här asystas.
Grefwe Oa la 6ar6ie, /scr>b, yttrade stg tro att åtminstone hwad PosbDirectenren i Stockholm anginge, tvide han, pä de skäl Herr Grefwen redan anfört, förtjena en särskilt walwilja och större Löneförhöjning.
Herr Grefwen och Landtmarskalken propvnerade bifall till Ulstottens Betänkande.
Ropades Ja Grefwe körner, 6öran.
Jag färden aran nämna akt dä jag nyst yttrade mig, erinbrads jag mig ej att Post-Werkeks löner icke lara wara intagne i Stats.Utfkottets allmänna Betänkande om Löne» förhöjningar; hwarföre jag wifferligen finner denna fräga kunna särskilt behandlas. Zerr Grefwen och Landtmarffalken föreslog att Grefwe Oe la Larclies och Herr ^en§erlelnL motioner matte till Stats-Utskottet remitteras.
Bifölls. szc>6 Den 26 Zebruaru» Uplästes följande frän Stats»Utstokter sä no»iliam inlemnade Memorial: Wördsamt Memorial; Sedan hos Rikfens Högloft.
Ständer StalsUlstottet uti Memorial af d. n
December förlebik är anmält, att wid den inom Utskottet wäckta fråga, huruwiva ett S uterie wid Flyinge och Dahlby Kungsgärdar i Malmöhus, more nödigt att underhålla, den derom anstälde votering fä utfallit, att lZjwä Ständ förklarat ftg för Stuteriets bibehållande och Twä Ständ för dest uphäsvande: och wid detta ärendes förehafvande utt de Respeckive RiksStänden, Höqtoft.
Ridderskapet och Adeln samc det Högwördiqe Preste-Ständet stadnat i det beflut, att en Skuterie-inrättning wid Flyinge och Dahlby bords bibehällas, men Wällofl. Borgare-Standet saint det Hederwärda Bonde-Ståndet ansett detsamma böra indragas och uphöra; sä haswa, efter af Stats Utskottet uti Memorial af den 2 i denne mänad om detta förhalande gjordt anmälan, Riksens Ständer förklarat sig icke äga anledning, akt i deras i detta ämne författade Besiut någon ändring göra, och a t således denna fräga bör, pä sätt §. i Regeringsformen innehåller, genom förökning af StatsUtskottets Ledamöter afgöras.
A anledning häraf och sedan detta förökade antal Ledamöter blifvit i de Respective Riks-Scänden walt, haswa SratS-Utskottets Ledamöter, salunda till L20 förstärkte, i dag sammanträdt; och efter det en.
1307 likmätigt 69 tz. i Regeringsformen, blifwit utlottad, hafwa de öfrige 119^ för sig lätit upläsa Stats-Utstottets i delta amne till Rikets Högloft.