Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det finnes ingen reservant inom Disk. emot Ulskts fattade beslut; alla hafva deruti instämt, äfven de ledamöter af Utsk., som äro från de orter, der låne-kontm finnas inrättade, och delta mätte bevisa förändringens behöflighet.
Jag fortfar således alt vördsamt tillstyrka, del Utsk:s förslag i hvad detsamma rörer Götheborg, Malmö och Wisby låne-kont. måtte, utan afseende på den mindre beqvämlighet, som derigenom skulle för Direktörerne upkomma, blifva af R. o. Ad. antaget.
Tdl en början får jag uplysa Hr Aminoff derom, all Frih.
Tersmeden har instämt uti den af Hr Wallenberg afgifna reservation, samt att följaktligen det inom Utsk. funnits personer, som icke godkännt förslaget.
Måhända är Riksdags-Fullm:gen Nils Andersson från Christianstads län, som äfven förenat sig med nyssnämnde reservanter, den ledamot vid Malmö låne-kont., sora bor 8 mil från staden och för hvilken det torde blifva svårt att mer än en gång i veckan dit inresa.
Hr Aminoff har 2:ne gånger sagt, att det åtgår 10 dagar för alt få ett diskont-lån afgjordt.
Jag ber att få vela när och hvarest sådant skett, ty del vore skäl att derå fästa vederbörandes upmärksamhel.
Mig är icke bekant alt härtill åtgå mer än 7 dagar, ty den dagen i veckan, Direktin haft sammanträde, afgöras alla ingifne ansökningar, och om, straxt efter det
Direkt:ns sammanträde blifvit afslutadt, några nya ansökningar skulle hafva blifvit inlemnade, så företagas de, jemte öfriga inkomne handlingar, lill afgörande den nästa föredragniugsdagen i den påföljande veckan.
Till följe hvaraf icke 10, utan på sin högsta höjd 7 dagar kunna, när Direkt:n sammanträder blott en gång i veckan, åtgå till målens afhandling.
Derjemte erhåller låntagaren sina penningar sednast dagen efter, sedan desamma blifvit beviljade.
Dessutom beror det på Direktrne sjelfve att oftare sammanträda lill allmänhetens betjenande, hvilket ganska ledigt låter sig göra, i händelse Direktörerne äro på platsen bosatte.
Gyldenstolpe till stöd för ogillande af Utsk:s förslag, rör:de tätare sammankomster af lånekont:ns direktioner i landsorterna, anfört R. o. Ad:s beslut alt låta
Direktörerne väljas på samma sätt, som hittills, men jag deremot yrkat det gamla valsättets bibehållande, anser jag mig böra ånyo B e n 28 Oktober e. m. 117 laga lill ordel.
Det är ingenting, sora hindrar Stånden, med undantag af BondeSt., hvars ledamöter äro bosatta på landel, att välja personer, som ho i släderne.
Men, på salt
Hr Aminoff yttrat, bör man i detta hänseende icke rätta sig efter Direklörernes beqvämlighet, utan efter allmänhetens billiga fordringar.
Således måste Direktörerne, om de vilja mottaga updraget, infinna sig på vederbörligt ställe för sammanträdens hållande så ofta sådana behöfvas.
Om det går, såsom Hr Aminoff sagt, nemi. att man först väljer
Direktörer och sedan ändrar Reghtet derhän, ali de afsäga sig förtroendet, så må det blifva dervid.
Vi få då välja andra i stället.
Det torde icke heller blifva svårt alt erhålla skickliga personer, när Utsk. ökat," ja fördubblat deras arfvoden.
Jag anser följaktligen de skäl, Gr.
Gyldenstolpe anfört, icke vara af beskaffenhet, att böra föranleda R. o. Ad. till ogillande af Utsk:s förslag, isynnerhet när förhållandet är sådant, som Hr Aminoff anfört, att Riksdagsmän från de landsorter, der Kontoren finnas, påyrkat sammanträdenas hållande oftare än hittills.
Den Stockholmska Diskont-Direkltns tätare sammanträden för omsättningslåns handläggning, har jag bestridt, ingalunda för att derigenom bereda större beqvämlighet åt
Direklöreriie, ulan derföre att jag tror dylika sammankomster icke skola lända till något gagn, utan endast lill göromålens sammanblandning och försvårande.
Det vore val om Direktörerne icke blefvo valde, förr än man hade bestämt, hvilka göromål dem tillkomma.
Om BankoUlsk. hade något tidigare till RiksShn öfverlemnat sitt Mern., och icke, såsom nu, vid Riksdagens slut, så hade man, innan Direktörerne blifvit af Stånden utsedde, haft kännedom om de åligganden, som möjligen kunna dem ytterligare tillkomma.
Vid en annan
Riksdag kan dock förhållandet i detta afseende blifva annorlunda.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att Utsk. fördubblat deras arfvoden.
Jag vet icke att så skett, ty deras arfvoden, som förut utgjorde 500 R:dr, hafva nu blifvit förökade till endast 606 R:dr 32 sk.
I afseende pä Slockholm, har jag icke yrkal någonting annat, än hvad Hr von Hartmansdorff sjelf begärt, utan det är endast i afseende på låne-konlm i landsorten, hvaruti jag med honom icke kan instämma.
När nu Direktörerne skola ståndsvis utses, när de ega rättighet att välja sin bostad hvar de behaga — och med BondeSl:s ledamöter lärer det väl blifva förhållandet, att de icke komma att bo i städerna —, samt då härtill ytterligare kommer, att deras arfvoden icke blifvit fördubblade, så kan jag icke inse något skäl, hvarföre man skulle ålägga dem en tredubbel tjenstgöring emot förut.
Om man ändock skulle gå in härpå, så kan det väl icke vara Hr von Harlmansdorffs mening att yrka bifall till Utsk:s förslag i det afseende!, alt omsätlningslånen skola pröfvas och afgöras 2 å 3 gånger uti veckan.
Jag fortfar uti mitt yrkande af bifall lill Hr Wallenberga förslag.
Jag förenar mig uti det yrkande, som den siste värde talaren framställt, dock icke på de skäl, som han i 18 Den 28 Oktober e. nrr lagt till grund för detsamma.
Jag fäster icke afseende pä det längre eller kortare afstånd, på hvilket
Direktörerne äro boende från det ställe, der de skola utöfva sina funktioner, utan jag lager i betraktande låne-rörelsens beskaffenhet, och de räkenskaper, som skola förås.
Obestridligt är, alt om Diskont-Direktme skola sammanträda så ofta som Utsk. föreslagit, komma svårigheter att upsla i afseende på räkenskapernas förande, äfvensom s. k. a vis-list orne, som efter hvarje utlånings-dag skola Direkltna sinsemellan delgifvas, vexa till fördubbladt antal, samt åstadkomma en betydlig tidspillan.
Dessutom kan jag icke inse det medföra något gagn eller ringaste nytta, att i afseende på de allmänna diskont-lånen stifta några sådana föreskrifter, att
Diskonl-direkttna skola, för dessa ärendets behandling, sammanträda oftare än de sjelfve finna nödigt.
Man misstager sig om man anser lånen uti allmänna
Diskonten vara af den beskaffenhet att en stor hastighet erfordras, ty sådant hörer endast till undantagen.
Dessa lån erfordra icke för låntagaren någon större skyndsamhet, utan är han tvertom likgiltig om Direkttna sammanträda en eller flera gånger i veckan, ty det medförer icke för honom någon skada eller förlust, hvaremot dessa tätare sammankomster — såsom jag i början af mitt yttrande antydde — förorsaka
Direktma många olägenheter.
Om man tror att låntagaren skulle ådraga sig öfverräntor, så begår man äfven ett misstag, ty om anmälan till omsättning är gjord inom 14 dagar efter det lånet förfallit, så belastas han icke med någon annan ränta, än den som bör erläggas, då han på förfallo-dagen infriar sin skuld, alldenstund öfverränta icke kommer i fråga annars, än om lånet icke blifvit omsatt inom 14 dagar efter förfallotiden.
Då jag således tror, att det af Hr Wallenberg framställda förslag är för samtlige
Direktma det mest lämpliga, samt det på deni sjelfva bör bero att, i enlighet med lånerörelsens olika beskaffenhet på de olika ställena, sammanträda en eller flere gånger uti veckan, får jag vördsamt anhålla o-n bifall lill Hr Wallenbergs reservation.
Hr Aminoff:'
Jag kan icke underlåta att uttrycka min förundran öfver den anmärkn., Hr Gr.
Gyldenstolpe gjort emot BaokoUtsk.
, emedan, enl. min öfvertygelse, detta Utsk. vid denna Riksdag lika väl upfyllt sina åligganden, som föreg:de Riksdagars BankoUtsk., och när Riksdagen en gång blifver slut och allt kommer i sin behöriga ordning, skall man finna att 1853 och 1854 årens BankoUtsk. icke stått de andra Utsk:n efter i arbetsamhet och flit, samt alt delta Utsk. framlagt för R.
St. ganska många genomgripande förslag till förbättringar, hvilka af R.
St. blifvit antagne.
Utsk. åter dröjt med framkommandet af ifrågavande Mera., har sina många och giltiga orsaker, dem jag för det närvar:de ej vill vidröra, och jag anser att aldraminst Gr.
Gyldenstolpe, såsom sjelf ledamot af Banko-Styrelsen, bordt framkomma med anmärknm.
Gyldenstolpe har anfört, alt Utsk. bordt hos Direktma i låne-kontm göra förfrågningar om lämpligheten af de tätare sammanträdena, innan förslaget till R.
St. afleranades.
Jag anser sådant obehöfligt, emedan Direktma äro parter i denna fråga, och för öf - Den 28 Oktober e, m. 119 rigt var behofvet redan kändt iuorn Utsk.
— Den angick egentligen den stora allmänhetens fördelar, och mer hehöfdes icke för att framkomma med förslaget.
Uplysningsvis får jag meddela, att inom Utsk. funnits tvenne aktade och ansedda Riksdagsmän från BorgareSt.
Hrr Wijk och Kock, den förre från Götheborg och den sednare från Malmö, hvilka under de samtal, som ägt rum inom Utsk., förklarat, alt Direktma i nämnde låne-kontor borde åläggas att sammanträda 2:ne gånger i veckan, emedan, om icke en sådan föreskrift kommer att ega rum, skola Direktma högst sällan, måhända aldrig, sammanträda ottare än en gång i veckan.
Jag fortfar att yrka bifall till Utsk:s Mern.
Jag tror icke, att jag, såsom Hr Ami noff påstått, har förevital Utsk., alt det arbetat långsammare än något annat Utsk., utan jag har endast yttrat, alt jag ansett det vara nödvändigt, att, innan R.
St. valde Diskont-Direktörer, man hade afgjorl hvad som utgjorde deras åligganden, ty det är bättre alt före valet hafva kännedom om deras åligganden, än alt, sedan de väl blifvit utsedde, tvinga dem till skyldigheter, hvarom de icke hafva någon aning.
Det är visserligen sannt, ali en
Direktör kan afsäga sig det honom bevisade förtroendet, men han kan möjligen hafva ställt sina angelägenheter så, att han beräkuat att få behålla sin befattning, sedan han blifvit vald.
Alt personer, som bo i Götheborg och Malmö, yrka, att deras angelägenheter skola hastigt afgöras, må väl icke väcka förundran, men kan det derföre vara skäl att, för gynnande af några personers intressen, göra ett sådant beslut allmänt?
Pä sådant sätt skulle det finnas ganska många, som samma dag de öfverlemnade sina ansökningar, skulle önska att få dem genast afgjorde.
Dessutom tviflar jag högeligen att Hr Wijk deltagit uti ifrägavande beslut, ty, så vidt jag vet, var han icke narrande, då detsamma fattades.
Jag yrkar fortfarande bifall lill Hr Wallenbergs reservation.
Sorn det blifver svårt att här upgöra en fullständig ordalydelse af förevande punkt, så hemställer jag om icke R. o. Ad. ville besluta alt i afseende på Diskonten i Stockholm antaga Hr Wallenbergs reservation, samt rör:de låne-kontm i landsorterne återförvisa Utskis förslag.
Jag lager mig friheten och fästa up märksamheten deruppå, att om det af Hr von Hartmansdorff nu föreslagna beslut blifver fattadt, så skulle de s. k. omsällnings-lånen, hvilka nyssnämnde talare ansett icke böra uti Stockholm hastigare expedieras, än som nu sker, fortare blifva afgjorda vid låne-konl:n i landsorten.
Då det väl icke kan vara Hr von Hartmansdorff* mening att en sådan organisation antages, hvarigenom dessa lån hastigare expedieras i landsorten än i Stockholm, och då här är uplyst, och hvarom jag äfven har kännedom — att dessa lån icke äro af brådskande beskaffenhet, så, och då jag för min del icke kan inse hvarföre man skulle fatta ett sådant beslut, får jag vördsamt fortfarande yrka bifall till Hr Wallenbergs förslag; men, om detsamma 120 Den 28 Oktober e. m. icke skulle blifva antaget, anhåller jag, alt det icke måtte föresfcrifvas, att omsältningslånen skola vid låne-kont:n oftare behandlas än en gång uti veckan.
Jag instämmer gerna med Gr.
Gyldenstolpe deri, att omsättningslånens behandling vid låne-kont:n i landsorterne icke må ske oftare än en gång i veckan, med mindre tiden medgifver att äfven dessa lån kunna afgöras på samma dag som de öfriga, hvilket åtminstone torde blifva händelsen vid läne-konht i Wisby.
Men månne, när så många skiljaktiga meningar blifvit uttalade, det icke vore nödigt att till Utsk. återförvisa detta mom:s sednare del, på det att nytt förslag måtte i hänseende dertill ingifvas.
Att nu på stående fot upgöra ett dylikt, torde blifva ett fruktlöst försök.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då endast emot det första af de i denna punkt föreslagne mom:r, aumärkmr förekommit, detsamma torde få särskildt först företagas till afgörande; hvarjemte Ilr Gr. o. Landtm, framställde alt i afseende på detsamma blifvit yrkadt af Gr.
Gyldenstolpe bifall till den i Hr Wallenbergs reservation föreslagna redaktion af detta morn.; och af Hr Bildt, att tiden, hvarinom lånehandlingar må pröfvas vid läne-kon t :l i Wisby, måtte bestämmas likasom för låne-kont.-n i Götheborg och Malmö eller lill 3 dagar.
Jag afstår från mitt yrkande rör:de Wisby, och medgifver gerna att Betänk, mätte bifallas.
Landtm, framställde vidare att Hr Aminoff yrkat, att R. o. Ad., hvad Diskontverket i Stockholm angår, mätte antaga Hr Wallenbergs reservation, men i fråga om låne-kontm i landsorterne bifalla Ulskts förslag, samt Hr von Hartmansdorff föreslagit, att R. o. Ad. måtte bifalla
Hr Wallenbergs reservation, såvidt Banko-diskonten i Stockholm beträffar, men återremittera Ulsk:s förslag i hvad det rörer läne-kont:n i landsorterne, på det redaktionen deraf må sättas i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s beslut tör:de diskontverket i Stockholm.
Afven jag afstår från mitt yrkande om bifall, samt förenar mig med, Hr von Hartmansdorff om återremiss.
Landtm, yttrade nu, att det torde vara nödigt att först afgöra frågan, rör:de det för Diskontverket i Stockholm föreslagna stadgande, då, i händelse R. o. Ad. dervid beslöte att antaga Hr Wallenbergs reservation, frågan sedan blefve mellan återremiss å återstående delen af Utsk:s förslag, eller afslag derå, såsom Gr.
Gyldenstolpe yrkat; samt hemställde derjemte först om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag om bestämmande af dagarne för Bankodiskontens i Stockholm sammanträden.
Denna propos. besvarades med Nej, och uppå sedermera framställd propos. beslöt R. o.
Ad. att, så vidt Diskontverket i Stock - Den 28 Oktober e. m. 121 holm beträffade, antaga det i Hr Wallenbergs reservation förordade förslag.
Hr Gr. o. Landtnäs derefter först till återremiss och sedan till afslag å Ulskis förslag, angide låne-konlin i landsorterne, framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå flr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s förslag i denna del gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss, samt, efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga
De utan anmärkn. lemnade 2:dra, 3:dje och 4:de momme af förevaride punkt blefvo, uppå härefter framställd propos., bifallne. 20: de lill och med 29:de punklerne.
Diföl los. 30:de punkten.
Hr von,Har l mansdorff:
Så vidt jag kan finna, innefatta lista och 2:dra momm af nu föredragne punkt, föreskrifter, som höra till tjenslgörings-ordnm, men icke till Banko-Reglitet.
Med det 3:dje momit är förhållandet enahanda; ty det innefattar ett tillkännagifvande, att de beviljade medlen utlemnas kl. 12 samma dag, som handlingarnes pröfning egt rum.
Åsyftas härmed en underrättelse för allmänheten, så finner jag föga lämpligt att den införes i Banko-Reghtet, hvilket allmänheten icke läser.
4:de momitet innehåller att anmälnings-sedlar skola åtfölja de liqvider, som emotlagas i kontanta penningar, men då Ulskis förslag att liqviderne med diskont-kassorna skola ske kontant, förfallit, torde icke heller denna ordalydelse vara lämplig.
Jag hemställer alltså, alt B. o. Ad. måtte återremittera den 30:de punkten.
Om jag medgifver alt 2:dra mom:t är af beskaffenhet att tillhöra tjenstgörings-ordnin och således bör ur Banko-Reglitet utgå, kan jag dock icke med den siste värde talaren deruti instämma, att l:sta och 3:dje morn. äfven äro af enahanda beskaffenhet ; ty de innehålla begge tidsbestämmelser, som för allmänheten äro nyttiga att känna.
Icke kan del vara något giltigt skäl att, såsom Hr von Hartmansdorff upgifvit, allmänheten icke läser BankoReglitet samt följaktligen icke tager kännedom om detsamma.
Så torde icke heller vara förhållandet, ty Reghtet är tryckt och hålles allmänheten tillhanda, och, enl. hvad jag tror mig vela, äro de, som läsa Reghtet och taga kännedom örn dess föreskrifter, icke fä, isynnerhet då det är fråga om alt söka förskaffa sig lån från Bankodiskonten eller de öfriga afdelnir, från hvilka lån utlemnas.
Jag anser således all lista och 3:dje monnten böra uti Reghtet finnas intagne.
Hvad deremot det 4:de eller sista raomit angår, tror jag att detsamma bör uteslutas, enär della mom. synes mig hafva afsett det förhållande, som skulle upslå genom tillsättandet af en serskild bankodiskont-kassör, hvilken tjenst R. o. Ad. ansett icke böra inrättas. i 22 Den 28 Oktober e. m.
Således tillstyrker äfven jag återremiss, på det att BaukoUtsk. må blifva i tillfälle att bedöma, hvilka af de 3:ne mom. böra bibehållas, samt uti Banko-Reght införas, hvaremot jag anser, att det 4:de mom. otvifvelaktig! bör, såsom helt och hållet öfverflödigt, ur Regl:t utgå.
Propos. till bifall å förevar:de punkt blef härefter framställd, men besvarad med Nej, och uppå sedermera framställd propos. blef denna punkt, på grund af de deremot gjorde anmärkntr, återremitterad. 3t:sta punkten.
Äfven denna punkt torde böra återförvisas. R. o. Ad. lärer finna alt ordalydelsen är upgjord med afseende på en diskont-kassörs tillvaro.
I sista mom:t heter det dessutom: ”inbetalningar å kassa-kreditiv verkställas medelst kontanta penningar.”
Sådant torde lämpligen böra, på sätt Ful!m:ge tillstyrkt, ske genom kassa-allester.
Jag anhåller följaktligen att R. o. Ad. ville återremittera punkten.
Efter försl till bifall å denna punkt framställd propos., som besvarades med Nej, förklarades de gjorde anmärknme föranleda till återremiss. 32:dra punkten.
Ståndet lärer finna, att, om icke samtliga, dock de flesta i denna puukt gifna föreskrifter äro af beskaffenhet att böra till arbetsordningen.
Här omförmäles t. ex. huru handlingarne emoltagas och numereras af Verkets Kamererare, derefter tillställas Registratorn, hvilken, sedan den anteckning, hvartill registret föranleder, blifvit af honom verkställd, lernnar ansökningarna åt de i Direktm deltagande Kommissarier lill förberedande gransknings undergående o. s. v. Jag anhåller vördsamt att äfven denna punkt måtte återremitteras. R. o. Ad. ansåg de emot denna punkt gjorde anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne Mern., nemi. från Constitutions-Utskottet:
Jtä 58, i anledn. af 2 Stånds återremisser af Mem:t
M 57, ang:de tillägg i 109:de §:n Reg:s-Form.; Bevillnings-Utskottet:
JVs 30, ang:de tull-lagstiftningen för artm bränvin och sprit. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 på aftonen.
Den 30 Oktober.
Måndagen den 30 Oktober 1854.
Uplästes lill justering eli prot.-utdr. för d. 28 dennes, ang:de pröfningen af BankoUlsk:s Mern.
JM 66.
Hr Gr. o. Landtm, fästade R. o. Ad:s upmärksamhet derpå, all, såsom det nu uplästa prol.-utdr. innehöll, R. o. Ad. i fråga om 17:de punkten beslutat bibehålla stadgandet i Ranko-Regbts 81 ista §, mom. 4, punkten 2, med uteslutande af de deri förekommande orden ”för längre lid än 3:ne veckor”, roen förut vid behandlingen af 2:dra punkten i Utskrs Mern. antagit, såsom deremot svarande, de 5 första momme af det f Hr Wallenbergs reservation förordade förslag, hvars 5:te mom. innehöll förstberörde stadgande utan förändring eller med bibehållande af de ord, hvilka R. o. Ad. genom dess förstnämnde beslut uteslöt, vid hvilket förhållande Hr Gr. o.
Landtm, finge hemställa att beslutet om dessa ords uteslutande måtte få återgå såsom stridande emot ett förut fattadt beslut. R. o. Ad. lemnade bärtill sitt bifall; hvarefter det uplästa prot.-utdr., med iakttagande af denna rättelse, af R. o.
Främst på föredragms-listan be finna sig några Exped.Utskrs förslag lill §§ i Riksdagsbeslutet, angrde beslutade lagförändringar.
Exped.Utsk. har nemi., då Riksdagen tyckes nalkas till sitt slut, icke ansett sig böra upskjuta med afgifvandet af dessa förslag.
Emedlertid bar, sedan upsättningen deraf inom Exped.Utsk. ägt rum, och §§:na till RiksSlrn afgålt, LagUtsk. inkommit med förslag i anledn. af väckte motioner- angrde liroltmålslagstiftmngens förbättring, äfvensom till ny förordning rörrde handelsbolag.
Det förekommer mig, som om förslagen till sådane, till innehållet närbeslägtade §§, borde föredragas i oafbruten följd efter hvarandra; och jag vågar derföre, under förutsättning alt LagUtskrs sednare Betänkrn, eller vissa delar deraf, varda af R.
St. antagna och godkända, härmed vördsamt anhålla, det R. o. Ad. behagade npskjuta behandlingen af Exped.Ulsk:s förslag lill 13, 14, 15, 16 och 17 §§ :na i Riksdagsbeslutet, intilldess LagUtskrs ifrågakomne
Betänkm blifvit definitivt afgjorde.
Landlmrs i anledn. häraf framställda propos. beslöts att Exped.-Ulsk:s under N:ris 13, 14, 15, 16 och 17 afgifna förslag till §§ i Riksdags-beslutet ej skulle företagas till afgörande förrän LagUtskrs Betänkrn, angrde en förändrad brottmålslagstiftning samt K. Mrs Nåd.
Propos. om Handelsböckcrs vitsord, erhållit definitiv behandling.
, 124 Den 30 Oktober.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis lill afgörande BankoUiskts den 25 och 27 dennes på bordet lagda Mein.
M 67, med förslag lill ändring af föreskrifterue i 2:dra Afdelnm af BankoRegbtes 4:de artikel.
4:sta punkten.
Hr von B a r l m a n sd or f f, Aug.:
Då 1$. o. Ad. i sista plenum beslutit att till Ulsk. återförvisa frågan om de sammanträden, hvilka Diskonl-direklma vid låne-kont:n i landsorterne böra hålla, samt enär R. o. Ad. förut, såsom jag vill minnas, bestämt ledamöternes arfvode lill 666
R:dr 32 sk. b:ko, hemställer jag, huruvida det icke vore skäl att jemväl återförvisa denna punkt, der berörde arfvode är uptagel till 500 R:dr.
Om händelsen skulle blifva, alt nämde
Direktörer icke komme att sammanträda oftare, än en, eller på sin höjd två gånger i veckan, vore del väl en motsägelse, att de skulle upbära högre arfvode än Diskont-direktme i Stockholm, hvilka torde komma att sammanträda tre, måhända äfven fyra gånger i veckan.
Delta vore en så mycket större motsägelse, som göromåleu i Stockholm äro vida betydligare, än de kunna blifva i landsorterne.
I följd af hvad jag förra gången nämnde, rörtde mitt förhållande till Banko-diskonten i Stockholm, hoppas jag, att R. o. Ad. icke anser såsom någon egennyttig beräkning, att jag i detta fall gjort en anmärkn.
Om jag räll upfattade den siste värde talarens anmärkn., så grundade den sig hufvudsakligen derpå, att R. o. Ad. redan fattat sitt beslut angtde arfvoden för Direklörerne öfver Diskont-lånekonlm i landsorterne.
Men Utsk:s förslag i detta hänseende förekommer först pag. 10, litt. B, 7:de punkten, hvadan R. o. Ad. har fullkomligt obundna händer.
Om fördenskull icke någon annan anmärkn. förekommer mot den nu föredragna punkten, anser jag alt den utan olägenhet kan bifallas.
Hr von Hartmansdorff har, såsom jag tror, begått ett misstag, då lian yttrat, all R. o. Ad. redan bestämt arfvodet för Diskont-direktme vid låne-kout:n i landsorterna.
Jag förmodar likväl, att Hr von HartmansdorfTs mening varit, att då man ännu icke bestämt göromålen för ifrågar.de
Direktörer, borde man icke heller nu bestämma deras aflöning, utan att dessa båda frågor borde pröfvas i ett sammanhang, samt efter jemförelse med de göromål, som åligga Diskont-direktme i Stockholm.
Det är förmodligen ur denna synpunkt, som Hr von Hartmansdorff begärt återreraiss af punkten, på det att Utsk. och sedermera R.
St. må kunna i ett sammanhang taga under pröfning så väl frågan om göromålen, som om den derefter lämpade aflöning.
Jag ber om ursäkt för.det misstag jag begått, ang:de arfvodena för Diskont-direktme i landsorterna.
I sjelfva saken är jag likväl af den mening, sora Gr.
Gyldenstolpe framställt.
Man kan nemi. icke med skäl utsätta arfvodena för nämnde Direktörer förr, än man bestämt deras göromål; Den 30 Oktober.
125 ly innan det skett och jemförelse kan anställas med dem, som åligga Diskonl-direkhne i Stockholm, torde det väl icke böra komma v fråga att bestämma de förres arfvoden.
Jag fortfar fördenskull i min anhållan om punktens återförvisande.
Efter den förklaring, som nu blifvit af Hr von Hartmansdorff afgifven, har jag ingenting emot att punkten återremitteras.