Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag medgifver, enligt hvad Hr von Hartmansdorff anmärkt, att om ordet ”häfd” insattes, så skulle möjligen liela författningen kunna komma att paralyseras, blott 33 a D c 11 ii Mars. genom delta enda ord, helt oell hållet eller åtminstone till en stor del.
Om ordet ’’s t a d ga n d e u” anses lämpligare, så har jag intet det emot.
Jag anhåller att få instämma med Hr von Hohenhausen, att det hör heta: ”utfärdade privilegier eller K. bref och r e s o 111 t i o n e r.”
Detta är den vanliga termen, och om dessa ord införas, så tror jag ej, att man träder någons rätt för nära.
Jag anser mig skyldig nämna, att den grundsatsen är i lagen antagen, att landssed eller, såsom det der kallas, häfd må man rätta sig efter, der ej beskrifven lag finues, men alt jag således tror att det ej skulle gå an att här antaga el t motsatt stadgande, nemi. att, der beskrifven lag finnes, man likväl må rätta sig efter landssed, hvilket verkligen skulle inträffa har, om man införde del stadgandet, alt häfd skulle hafva något företräde framför denna lag.
Jag tror icke, att della går an, och så vidt jag förstår och kan i hast erinra mig vid genomgåendet i minnet af allt hvad uti denna förfällning stadgas, så tror jag, att stadgandena ej kunna hafva retroacliv verkan.
Hvad beträffar de förhållanden, som af Gr.
Anckarsvärd blifvit anförda, rör:de den fjerdedel i skyldigheterna, som en landsförsamling har emot en stadsförsamling uti en viss ort, så tror jag ej, att denna författning om sockenstämmor och sockennämnder på minsta sätt vidrör dessa föi hållanden.
Vid närmare efterseende måste jag medgifva, att jag tror, att del stadgande rör:de häfd, hvilket jag tagit mig friheten att föreslå, gerna kan utgå, och jag anhåller således att fä återtaga detta förslag.
Jag afstår också ifrån mitt yrkande i delta afseende, då det synes möta hinder för verkställigheten deraf.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att förslaget, om han rätt uppfattat Gr.
Taubes mening, efter de anmärkn:r, som af Hr von Hohenhausen och Hr von Hartmansdorff blifvit gjorda, skulle komma att erhålla följande lydelse : ”Hvad genom denna förfatlning således blifvit för sockenstämmor och sockennämnd i allmänhet föreskrifvet, kommer dock icke att medföra någon ändring i de för vissa församlingar i anseende till deras styrelse utfärdade privilegier eller särskildta K. bref och resolutioner.’’ Hr Lagerhjelm, Pehr:
Jag hemställer till de värda talarne, huruvida de gjort sig reda för hvad man velat stadga, då det står i förslaget ''vissa församlingar, i anseende till deras styrelse.”
Det tyckes mig såsom disctissionen föranledt, alt här ej så mycket vore fråga om för - Den ii Mars. 333 sa tillingarnes styrelse, som icke mera om deras rättigheter och åligganden, hvilket ej inhegripes i ordet ''styrelse;” hvarföre jag vördsamt hemställer, 0111 delta ord kan anses vara räll användt på delta ställe.
Svårt är visserligen att yttra sig i ettämne sådant som det förevar., der
Irågan är att akta sig att stöta möjligen okända locala förhållanden, och der kännedomen af dem alla skulle fordra bekantskap med ett så vidlyftigt land som vårt.
Denna bekantskap tror jag mig icke äga, och vågar således visst icke framställa något bestämdt omdöme i denna del.
Jag erkänner faran af att reglementera för mycket, och jag bör måhända äfven erkänna vådan af att i detta fall reglementera för litet, och bestämdt upphäfva de författningar, som hittills varit gällande; men i den af Hr Lagerhjelm gjorda anmärkntn måste jag helt och hållet förena mig, och tror derlöie, alt man, i händelse detta tillagg skulle göras, borde i stället för orden ’’i anseende till deras styrelse'’ insätta orden ”i hit hörande ämnen;’’ man inskränker sig eljest alltför mycket.
Det är en annan fråga, som jag äfven önskar att R. o. Ad. måtte taga i betraktande.
Det framställda förslaget afser endast sådana locala förhållanden, sorn äro bestämda socknevis genom särskildta privilegier eller K. bref oell resolutioner.
Ehuru jag ej nu för ögonblicket kan uppgifva ett sådant förhållande, tror jag det likväl vara en möjlighet, att sådana K. bref och resolutioner äfven kunna vara gifna för andra föreningar än socknar, och jag tror derföre alt man borde, i händelse detta tillägg intages, låta deruti inflyta orden: ”Församlingar eller delar af församlingar. ” Jag anser omöjligt för oss alt här säga, om det ej kan vara sådana förhållanden upp i Lappland eller i skärgården, hvilka äfven förtjena afseende.
Om man säger ”stads-eller landsförsamlingar,” så torde det vara tilli äckligt, äfven för att angå vissa delar af församlingarna.
1 Calmar län t. ex. händer det ofta, att en del af en socken hör till ett annat härad, ja t. o. 111. till ett annat län, t. ex.
Jönköpings eller Östergöthlands.
Dessa delar kallas der skalar.
I andra län åter hafva de måhända andra benämningar, men de finnas likväl på många stallen.
Det är möjligt, att för en eller annan äfven finnas särskilda rättigheter stadgade i ett eller annat afseende, eller att åtminstone deras rättigheter äro bestämda i något visst förhållande emot den öfriga delen af församlingen.
Om här säges församlingar, så tror jag att redactionen blifver riktigast
Jag anser likväl Hr Laget hjelms anmärka, riklig, och tror derföre att vi lämpligen kunde förändra orden till följande lydelse:
Hvad ge nom denna författning blifvit för sockenstämmor och sockenuämudet i allmänhet föreskrifvet, kommer dock ej att 334 Dan ii BI a r s. medföra någon ändring i de för vissa församlingar i dessa hänseenden utfärdade privilegier, K. bref eller resolutioner.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Hr von Hartmansdorff^ förslag, om orden ”i dessa hänseenden’’ vore på något sätt lämpliga, emedan det vore gifvet alt denna lag icke kunde afse andra föremål än dem, som deruti inbegripas.
Det vill synas mig af discussionen, att alla de föreslagna tilläggen blifva ofullständiga, och på denna grund tager jag mig friheten hemställa först till Gr.
Taube, såsom motionär, och sedan till Huset, huruvida det icke vore lämpligast att hellre afstå ifrån tillägget, än att göra ett ofullständigt tillägg.
Ännu har jag ej hört något redactionsförslag, som fyller det behof, jag anser böra fyllas, och har ej heller sjelf kunnat föreslå någon redaction, sorn skulle motsvara hvad jag sjelf anser beli ö fl ig t.
På denna grund föreslår jag, att tillägget må helt och hållet utgå.
Då orden ’’i anseende till deras styrelse, ’’ synas hafva gifvit anledn. till möjligheten af en längre discussion, så anhåller jag att få helt och hållet taga bort dem.
Jag tror alt meningen derigenom måhända skulle blifva tydligare, ålminstore för de flesta af Husets ledamöter.
För öfrigt afstår jag ifrån allt vidare yttrande.
Hr Frih. o. Landtm, lät nu uppläsa Gr.
Taubes förslag , sådant det skulle vara efter de sednast deruti gjorda rättelser, hemställande derefter, om R. o.
Ad. behagade bifalla, att detta förslag infördes såsom en särskild §.
Jag måste instämma i Gr.
Anckarsvärds sista yttrande, ty jag tror att detta tillägg endast skulle ännu mer inveckla saken.
Det finnes ännu ett ord, som i min tanke bör borttagas, för att göra tillägget alldeles klart, i händelse detsamma skulle blifva antaget.
I det föreslagna tillägget står nemi.: ”hvad genom denna författningen blifvit för sockenstämmor och sockennämnder i allmänhet föreskrifvet.”
Orden ”i allmänhet” tyckas afse, att denna författning endast skulle innehålla vissa allmänna föreskrifter; men jag skulle likväl tro, att denna författning är ämnad att innefatta allt hvad för sockenstämmor och sockennämnder finnes föreskrifvet, och att således orden ”i allmänhet” ej borde finnas i den redaction, som här kan komma att antagas.
På sådan grund skulle jag önska att tillägget ej måtte bifallas.
Då skälet för den siste värde talaren, att begära hela tilläggets borttagande, endast var, att orden ’’i allmänhet’’ skulle utgå, så kan man ju Den 11 Bl ars. 335 borttaga dem men bifalla det öfriga.
Taube har förmodligen ingenting deremot, ly saken blir derigenom så mycket klarare.
Bier än gerna efterkommer jag hvarje önskan i detta fall, och medgifver således, att orden ”i allmänhet” äfven ma utgå.
Efter förnyade propos:r dels till bifall dels till afslag å Gr.
Taubes förslag, blef det slutligen af R. o. Ad. antaget, sa lydande: ”Hvad genom denna författning således blifvit för sockenstämma och sockennämnd föreskrifvet, kommer dock icke att medföra någon ändring uti de för vissa församlingar eller delar deraf utfärdade privilegier eller särskildta K. bref och resolutioner.’'
Vidare föredrogos och Lii föl I os Utsklns vid slutet af sjelfva betänk., sid. iS, gjorda 2:ne hemställanden.
Besvärs- och Ekon.- TJtsk:ns den 6 sisth Febr. och den i dennes på bordet lagda betänk.
JM:o 3o, ang:de gemensamma nämnder för vården om häradenas och länens gemensamma angelägenheter.
Då jag tror mig känna, att detta betänk, redan är afslaget af två Stånd, så tager jag mig friheten hemställa lill Huset, huruvida det är lämpligt alt fördjupa sig i discussion öfver en sådan fråga, innan man får bestämd underrättelse om de öfriga Ståndens beslut. 1 händelse två Stånd redan förkastat betänk., så förfaller frågan, äfven om de andra 2:ne Stånden skulle godkänna och antaga Utskrns förslag.
Jag hemställer således, huruvida ej vår tid kunde bättre användas, än på en discussion, som till ingenting skulle leda.
Jag anhåller emedlertid hos Hr Frih. o. Landtm., att Ridd.Seeretm måtte få upplysa Ståndet om hvad han har sig bekant i afseende på målets behandling hos de öfriga RiksSttn.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att BorgareSt. återremitteral och BondeSt. afslagit betänk.
N:o 3o. Från PresteSt. var ingen officiel underrättelse ännu ankommen ronde dess beslut i ämnet, men en af cancellisterne vid R. o. Adis cancelli hade varit uppskickad i PresteSt:s cancelli och der erhållit den underrättelse, att betänk.
N:o 3o förliden gårdag blifvit af nämnda Stånd afslaget.
Bud vore äfven nu afgånget till nämnda cancelli, för att, om möjligt vore, af secreteraren derstädes erhålla någon skriftlig uppgift om förhållandet.
Anckarsvärds framställning i detta hänseende, och då möjligen all discussion öfver denna fråga kan blifva öfverflödig för den händelse, att en underrättelse, sådan som den här blif - 336 Den 11 Mars. vit ifrågasatt, kommer att ifrån PresteSf. ingå; så skal! jag för min fiel afstå ifrån allt yttrande intill dess underrättelse ankommit, luiru frågan blifvit af Preste.St. afgjord.
För öfrigt vill jag blott korteligen tillägga, att jag, dels på de grunder, sorn af en reservant, Hr Lagergren, blifvit anförda, och dels äfven på några andra grunder, anser liela stiftelsen vara för närvar, obehöflig; men såsom jag baft äran nämna, så är det ej skäl att ingå i någon discussion, då man möjligen utan discussion kan komma till samina mål.
På det att R. o. Adis lid, som så väl beliöfves för en mängd angelägna göromål, ej må onödigtvis blifva upptagen, tillstyrker jag att uppskjuta all discussion härom intill dess underrättelse ifrån PresteSt. ankommer.
Spens, Carl Gust.!
Jag borde visst icke hafva glömt ett förhållande af så stor vigt, som det hvarom jag nu anhåller att få upplysning; men då förhållandet likväl är sådant, och jag ej utan denna upplysning kan yttra mig i förevar, fråga, anhåller jag att få veta, huruvida icke delta betänk. ang:de läns- och häradsnämnderna, äfven så väl sorn alla öfriga betänktn, hvilka äga sammanhang med de frågor, som blifvit behandlade af den stora Falligvårds-comiteen, hvilken här var nedsatt vid förra riksdagen, nu äro före på grund af en K. propos., hvari K.
M. uppdragit åt R.
St. att gemensamt med Honom besluta om ordnandet af dessa frågor.
Är detta förhållandet, tror jag att R.
St. i dessa mål äga beslutande rätt på samma sätt som i lagfrågor, och att ett svar nödvändigt bör gifvas.
I sådant full tror jag ej, att det sätt att afslå frågan, som bär blifvit föreslaget, nemi. alt helt och hållet lägga den ad acta, är lämpligt.
Ridd.Secret. trodde, att upplysning i det afseende Gr.
Spens omtalat kunde hemtas af första perioden i Utskms betänk.
N:o 3o, hvilken period undertecknad uppläste.
Spens: Efter min tanke är denna upplysning ej tillräcklig.
Jag tror alt det är för oss alla kändt, att det underd. betänk. ang:de fattigvården i Riket utom Stockholms stad och dermed sammanhang ägande ämnen i förslaget till communal-lag, som i bilagan litt.
A. inkommit, innefattade frågan både om sockenstämmor, sockennämnder och länsnämnder.
Frågan om länsnämnderna utgör der det tredje cap.
När nu Utsk:n i sitt första betänk, förklarade sig anse denna fråga om länsnämnderna icke vara lämplig, men de anmärknir, som då gjordes emot detta betänk., uppmanade Utsk:n att yttra sig öfver denna institution, och Utskm derefter frångått sin tanke och nu yttrat sig öfver länsnämnderna; synes det mig vara tydligt, alt denna fråga bär bör bedömmas, såsom om betänk, vore af samma natur som Den ii Mars. 33y som det hela, och derföre anser jag äfven här nödigt att afgöra huruvida vi debattera förslaget med beslutanderätt på grund af slutmeningen i Riksd.Ordnts 34 § i morn., eller ej.
Är det framstäldt med beslutanderätt, så tror jag ej att det är lämpligt att behandla det såsom här är föreslaget.
Jag önskade således få upplysning om lydelsen af den K. propos. eller skrifvelse, på grund af hvilken remissen af fattigvårds-comite'ens betänk, är till R.
St. öfverleinnad.
Se c r et. uppläste, för att närmare upplysa förhållandet, K.
St. med förslag till ny förordn. om sockenstämmor och kyrkoråd; gifven Stockholms slott den i Febr. i84o.
Spens: Sedan den nåd. skrifvelsen blifvit uppläst, och då jag nu helt och hållet påminner mig dess innehåll, linner jag visserligen att någon fullständig ledning icke ens deraf kan erhållas om det skick, hvaruti målet blifvit till R.
Jag vill påminna mig, att mycket deröfver har varit yltradt, men denna skrifvelse, huru man än må bedömma den, innefattar emedlertid en uppmaning till R.
St. att skänka detta mål, ostridigt ett af de vigtigaste, som kunde förekomma, behörig uppmärksamhet.
Jag skulle tro, att man ej gör det, om man afslår ett förslag, som är utarbetadt utaf sakkunnige män, opåsedt och blott på grund deraf, att andra Stånd afslagit det, synnerligen då endast 2
Stånd afslagit och 1 Stånd återremitterat detsamma.
För min del anhåller jag derföre, alt Hr Landtm, ville tillåta, alt de föreslagna §§:ne linge företagas lill afgörande, och att R. o. Ad. ej måtte underlåta att öfver denna vigtiga fråga afgifva ett yttrande, hvilket åtminslone såsom R. o. Ad:s tanke kunde qvarstå i protocollet.
Upplästes ett nu ankommet, af PresteStts secreterare upplysningsvis meddeladt intygande, att PresteSt. sistl. gårdag afslagit Lag- samt Allm.
Hr von Ros en, Georg:
Då jag anmälte mig, var det för att gifva Gr.
Spens de upplysningar, som Hr Landtm, och Ridd Secret:n nu lemnat.
Då Utsk:n första gången inlemnade sitt betänk, rörtde communal-styrelsen, inskränkte de sig till sockenstämmor.
Sedermera, då vid återremissen åtföljde en mängd anmärkntr, såsom jag vill påminna mig, ifrån alla Stånden, som upptogo det såsom en brist i Utsk:ns förslag, att Ulsk:n ej vidrört frågan om läns- och häradsnämnder, ansågo Utsk:n sig böra upptaga dessa frågor och uppgåfvoett förslag derom.
Inom Utsk:n har jag ej varit af majoritetens tanke, af det skäl, att jag ansåg den hafva sträckt sina fordringar på länsnämnderna alltför vida och förutsåg då hvad som nu har handl, att hela betänk, skulle inom ett 21 H. 43 338 Den ii Mari. och annat Stånd blifva afslaget.
Sedan nu uppgift är inkommen att 2 Stånd redan afslagit detta betänk., så anser jag, lika med Gr.
Anckarsvärd, att det ej lönar mödan att vidare discutera öfver betänk., ännu mindre att discutera det §-vis.
Hade Utsk:n inskränkt sitt utlåt, lill förslaget ronde lhiradsnämnderna, så tror jag att detsamma hade vunnit mera sympathi inom RiksStm.
Detta yrkade jag inom Utskm, men förlorade, och har nu intet vidare att tillägga.
Jag anser mig skyldig att göra Hr Landtm, och R. o. Ad. uppmärksamma derpå, att det är första gången, som detta Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.TJisk:ns betänk.
N:o 3o ang:de härads-och länsnämnder föredrages; att således, äfven om 2 Stånd skulle hafva afslagit betänk., frågan likväl är öppen till behandling genom återremiss, i händelse R. o. Ad. derom skulle förena sig med BorgareSt., som redan återremitterat betänk.
I detta skick befinner sig saken, och är således genom Presteoch BondeSttns afslag å betänk, visserligen icke förfallen.
Jag skulle verkligen tro, att ämnet är af så mycken vigt, att det förtjenar uppmärksamhet.
Det har under flera föreg:de riksdagar blifvit med uppmärksamhet bearbetadt och föranledt åtskilliga R.
St:s underd. skrifvelser till K. M., och ehuru ämnet blifvit till R.
St. öfverlemnadt, på satt vi nu hört uppläsas, genom K. M:s nåd. skrifvelse, utan att någon bestämd propos. dervid varit följaktig, så har det likväl blifvit skäligen sorgfälligt behandladt inom Utskm.
Genom dessa upplysningar tror jag mig hafva gifvit tillräckligt stöd åt den framställning, som Gr.
Spens har gjort, och att R. o. Ad. således har full anledn. att företaga betänkandet.
Landtm, yttrade, att han, i anledn. af hvad ang:de föredragningssättet blifvit nämndt, ansåg sig, på sätt som redan blifvit anfördt, böra upplysa derom, att ifrågavar. betänk, vore (Örsta gången från Utskm inne hos RiksSt:n, och således måste i sin helhet antingen bifallas, förkastas eller återremitteras. G. Anckarsvärd:
Jag kan ej inse hvad inverkan på sjelfva behandlingen af frågan den erinran kan hafva, som min värde vän Hr Ribbing gjort lill Ståndet i afseende derpå, att betänk, nu för första gången är under öfverläggning.
Om betänk, också af Ståndet skulle återremitteras, så vet jag ej alt det derigenom kan komma till någon åtgärd, då det är kändt, att 2 Stånd redan afslagit detsamma.
Jag utber mig att härjemte få yttra några ord i afseende på min enskilda åsigt öfver frågan.
Så mycket jag erkänner och delar deras tänkesätt, som anse en communalförfattning i allmänhet vara ganska nyttig och af behofvet påkallad, så litet är jag öfvertygad om att vi möjligen kunna åstadkomma en helsosam författning i sådan syftning, innan en ombildning af sjelfva vår osammanhängande representation för - De ii ii Mart, 33g siggält.
Sådant har förhållandet varit i Norrige.
Det är ifrån den Norrska representationen, som deras förmanskapsförfattningar hafva utgått , och det är till följe deraf, som den har vunnit den stadga och den helsosamma verkan, som det Norrska folket deraf hittills tyckes hafva skördat.
Detta är en anledn. för mig att för närvar, ingalunda vara en varm förfäktare af detta betänk.; men för öfrigt, i och för sjelfva sakens nuvar. skick, skulle jag tro, att efter en sä långt framskriden riksdag, som denna, det vore mindre lämpligt, att blott såsom en tom, till intet resultat ledande tankevexling eller såsom en talöfning, hvaraf vi nu säkerli gen icke äro i behof, inleda oss i diseussion öfver en fråga, som efter mitt förmenande redan är afgjord till förfallande för denna gången, då det är kändt att 2 Stånd redan afslagit betänk.
På denna grund vill jag taga mig friheten hemställa till Ilr Landtm, och Huset, om icke det lämpligaste vore, att antingen, genom propos. på bifall, godkänna betänk, utan diseussion, eller ock på samma sätt afslå detsamma, utan alt upptaga tiden med en till intet ändamål ledande diseussion.
Utan att helt och hållet dela Gr.
Anckarsvärds tanke, att, om äfven betänk, återremitterades, sådant ej kunde leda till något resultat, emedan 2 Stånd detsamma afslagit, så vågar jag fästa Grefvens uppmärksamhet derpå, att detta tvertom kunde blifva ett ganska långvarigt ärende, som vi finge åter behandla, derigenom at t
Utsktn kunde komma med ett nytt betänk. ang:de lunsnämnderna, hvilket således de 2 Stånd, som afslagit detta, skulle åter upptaga.
Jag fruktar likväl, alt vi numera ej kunna få något annat resultat än ett förnyadl: afslag, och det är derföre min ödmjuka anhållan hos Hr Frih. o. Landtm., att vi malte få propos. antingen till bifall eller rent af till afslag å delta betänk., ty resultatet deraf blefve detsamma, och mig synes att det i alla läll aldrig under delta riksmöte skulle kunna blifva något af.
Det vore derföre i min tanke bäst, om R. o. Ad. antingen biföll eiler afslog betänk.
Bifalles det, så kunde det vara bra, men det blefve ändock intet utaf.
Afslår Ståndet betänk., så kan så mycket mindre något resultat uppkomma, som betänk, derigenom af 3 Stånd är afslaget.
Hi’ Ribbing, Arvid:
Anckarsvärd framställt, att genom de 2 Ståndens nu beslutade afslag frågan för denna riksdag vore afgjord, så att ej något resultat numera af dess discuterande härstädes kunde följa, så skulle det visserligen vara tjeniigast att icke vidare derom tala, men efter 56 §:n Reg,F:n tror jag att det endast ainar 3 Stånd afslagit ett betänk, och 1 Stånd återremitterat det, som det förhållande inträffar, hvilket Grefven anser för närvar, äga ruin.
Nar deremot 2 Stånd hafva återremitte - 34o Den ii M*rs. rat ett betänk., så kan detsamma äfven af de Stånd, som afslagit betänk., ånyo upptagas, såsom slutet af i mom. 56 §:n Reg.Fm säger, der det heter sålunda: ”Göras dervid i Ståndens plena sådana anmärkn:r, som hindra antagandet, erhålle Utsk. del af dessa anmärkn.T, för att derefter förslagen ytterligere granska och jemka.
När ett sålunda beredt förslag till
Stånden återkommer, då äga de makt att detsamma oförändradt eller med förändringar antaga eller ock alldeles förkasta.”
Jag håller mig nu likasom förra gången, då jag yttrade mig i denna fråga, endast till grundlagarna och hvad som enligt dem bör iakttagas eller ej, och ingår alldeles icke i öfrigt i någon discussion öfver betänk.
Jag har blott velat, så godt jag förstått, upplysa i hvad skick frågan befinnes, och öfverlemna!' till Hr Frih. o. Landtm, att tolka för oss, om jag ej uppfattat saken rätt äfven i denna sednare delen.
Då jag varit en ibland dem, som vid behandlingen af Utsk:ns betänk. rör:de sockennämnder, då delta betänk, första gången föredrogs, fästade Utsk:ns uppmärksamhet på angelägenheten af att utsträcka principen af communalstyreisen äfven till härads- och länsnämnder, borde jag visserligen nu vara en ibland dem, som yrka på en detaljerad granskning af det förslag, som Utsk:n framställt; men jag bekänner uppriktigt, att i närvar, ögonblick de auspicier, som visa sig för mig att kunna åstadkomma en sådan lagstiftning, äro föga gynnsamma, och då jag haft en beklaglig erfarenhet af de olägenheter, som inträffa af att vid riksdagens slut ingå i våra 4 Stånd i en detaljerad granskning af ett lagförslag, i de discussioner, som här ägt rum ang:de lagstiftningen rörtde sockenstämmor och sockennämnder, och då jag således anser det utgöra ett måhända lika stort behof för Svenska folket alt se riksdagen snart slutad, som att kunna erhålla visa lagar i fråga om landets angelägenheter, så kan jag ej annat än instämma i den mening, som Gr.
Anckarsvärd framställt, nemi. att det numera ej kan lill något gagna, att ingå i någon detaljerad granskning af lagförslaget, och att det således bör stå hvar och en öppet atl, i den mån han aimér eller mindre böjd för att antaga sjelfva principen, gifva sitt bifall till förslaget med dess bristfälligheter, hvilket bifall ej kan anses annorlunda än såsom ett godkännande af principen, eller ock att detsamma afslå.
Jag tillhör den opinion, som önskar en sådan utsträckning af coraraunaistyrelsen, som här blifvit föreslagen, och får således, i händelse R. o. Ad. ej skulle besluta att §-vis discutera betänk., hos Hr Frih. o.
Landtm, anhålla om propos. till bifall derå.
Anckarsvärd instämde med Frih.
Sprengtporten, D o ii u Mar s. Hr Printzensköld, Garl:
Det lärer troligen finnas ganska få ibland oss, som ej genom egen erfarenhet vunnit öfvertygelse derom, att communalandan här i landet hittills är i ganska ringa mån utbildad.
Ett vigtigt steg för detta ändamål är likväl vidtaget genom den författning, sora blifvit föreslagen om inrättande af sockennämnder.
Det torde vara vigtigt och nyttigt att först se denna författnings verkan i tillämpningen; och först sedan man vunnit erfarenhet deraf och sett hvad nytta denna författning medfört, då först blir det, efter mitt begrepp, tid att utsträcka författningen till så kallade härads- och länsnämnder; men intilldess anser jag för min del en sådan utsträckning vara alldeles för tidig, och då vi veta att 2 Stånd redan afslagit betänk.