Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På 1790-talet utgaf f. d. Konungen en allmän Författning, att ingen Kungsgård finge bortarr§nderas annorledes, än genom Auction till den mästbjudande; men år 1801 händs likväl m t. på sidan om denna Författning, ett särskilt undantag derifrån gjordes, dä Arrende Contract på 30 år gafs på Starby Kungsgård, åt Major von Steijern, Mag af Presidenten i Stats-Contoiret Friherre Lagerheim.
Jag vill visserligen icke säga, att afsigten var, att, på det allmännas bekostnad, gynna honom j men händelsen och dess verkan blef dock sådan.
Man tog anledning af en obetydlig Fabriquesvidmagthållande, som tillhör von Steijern sjelf, och som, för att döma efter dess årliga Den 11 Aoril. ' 32 ^ tillvéfknings-belöpp, uppgående till kanske något mer än 3000 R:dr, lärer kanske sysselsätta ätta Personer.
Arrendet svarade hvarken då eller nu emot hvad denna Egendom kunnat och kan i Arrende gifva ; och man har försätrat mig, att det äfven skall innehålla rättighet för Arrendatorn, att, för infallande missväxtår, få afskrifning; men äfven derförutan är dock visst, att han fått i 17 år en skänk af Staten} och att när nu hans eget Contract innehåller det han bör ifrån det den stund Hennes Mjj:t blef Enka, antingen betala hvad någon "^annan kan vilja gifva; eller ock, efter njuten fardag, afträda Egendomen till Hennes Majestäts egen Höga disposition ; så bör mari också antingen gifva Hennes Maj:t en sådan Appanage, att Major von Steijern kan få beFhlla ^Arrendet; eller också, om man ej vill i penningar , tillräckelige för Hennes Majits behof, gifva ersättning för aliade serskilta förmåner Enke-Drottningen har sig tillagt i Giftermåls-Cöntractet, åtminstone hålla Hennes Majit tillhanda dess fria disposition till Starby , sä att
Hon deraf må få allt hvad Egendomen kan afkasta.
Herr Strussenfelt, Michael, anhöll att som Betänkandet nu första gången förevar till pröfning, detsamma måtte till nästa Plenum fä hvila på bordet, då Herr Strussenfelt vore beredd att i ämnet yttra sig. 3 Z6 Pen n April.
Den Compliment en Tahre här tillagdt Stars Utskottet af bristande kännedom om förhållandet med Arréndet af Starby Kongsgård , får jag förklara att jag ingalunda tager åt mig.
Jag känner albför väl, att fråga derom förevar vid i 809 års Riksdag, då man ansåg ett lagligen afslutadt Contract ej kunna rubbas, och Stats Utskottet är nu äfven af samma tanka.
Det yttrande Utskottet afgifvit, stödjer sig således pä Handlingar och icke på suppositioner.
Att Hennes Maje Enke-Drottningens Underhålls - Summa blifvit minskad kan jag lika litet medgifva Hennes Majrts rättighet var att erhålla årligen 60.OQO R:dr Banco samt Revenfien af Starby Kungsgård, Och att dessutom få hebo Wadstena Slott , hvilket skulle åt Hennes Maj;t meijblcras.
Då Hennes Maj:t har till sin Disposition Rosersbergs Kungsgård har Utskottet ansett Hennes Maj:t vara mera belåten med en ökad underhålU-Summa, än att Wadstena Slott skulle åt Hennes
Majit iståndsättas , och då Riksens Ständer vid sista Riksdagen tilläde Hennes Majit ett serskilt Anslag af 10,000 R:dr, har Utskottet icke eller tvekat att tillstyrka att den utfå. ste Underhålls-Summan måtte med en lika Summa Ökas. Hennes Majit bör ock med skäl kunna vänta sig att från Norrige erhålla ett årligt bidrag, hvarigenom Hennes
Majit således mäste undfå mera än någon af fordna Enke.Drottningar.
Rikets belägenhet vara sådan, att den icke medgifver någon yt - Den 11 April. 337 terligare tillökning.
För min del hemställer jag således att Utskottets Betänkande måtte bifallas ; men om flere af Ridderskapet och Adeln skulle förena sig i den önskan, sorn blifvit framställd, att detta ärende må till nästa Plenum uppskjutas, lärer sådant böra medgif. vas och all vidare
Äfven jag instämmer deruti att det a
Mål får hvila, men då Discussion deröfver det oagtadt kan aga rum, får jag anmärka nödvändigheten, att först, innan man bestämmer utgifterna, undersöka tillgångarne samt Folkets tillstånd, hvad det utan sin undergång kan åstadkomma.
Jag vill icke påstå, att Riket är så uselt, det ju större delen af dess Innevånare ännu kunna med de ålagde Skatterne uthärda , då de inskränka sina behof till det nödtorftiga och göra försakelse af alla de njutningar, mani lyckliga tider kan förskaffa sig, men onekeligt är deremot, att många finnas, som genom dessa dryga beskattningar se sin undergång beredas; Jag har väl hort sägas, att intet Folk i Europa är så lindrigt beskattadt, som det Svenska; men då lärer blott menas Grundräntan och Bevillningen, utan att man betänker, hvarken det hela Indelta Arméen serskilt underhålles, tillika med Prästerskapet och andra Embetsman, eller alla öfriga mångfalldiga Onera, såsom Skjutsningar, publique Byggnaders, Vägare och Broars underhållande och uppbyggande.
Här gifves dock tvänne sätt att 328 Den ii April. minsk» Bevillningen : det ena att höja Inkomst* tirlarne till det hvad de hoest utgjordt; det andra att söka inskränka utgifterna i möjeliga* ste måtto.
Man har sett, att derigenom, att man allt för lågt beråknadt Inkomst tirlame, har öfverskott af flera iao,oco R:dr, ja !
Om deremot Inkomsten beräknades i det högsta, minskades derigenom deficit, som genom Bevillning skall betäckas till flera hundrade tusende R:dr.
Den farhågan att man kunde missräkna sig och Stats-behorven icke bekomma sina bestämda Anslag, vore förekommen genom ett Creditiv i Banquen för en sadan händelse.
Friherre Boye, Ludvig.- Flere Ledamöter hafva begärt att detta ärende måtte (å hvila på bordet , och jag instämmer äfven i anhållan derom, då jag torde få tilllälle att närmare utveckla det begrepp, som ligger för mig klart; men som jag icke torde hafva så framställt.
Jag utber mig nu blott att få besvara Herr Patilmans Anmärkning vid mitt yttrande.
Jag skall då icke mera säga, att Herr Påhlman brustit i kännedom, om Arrendets beskaffenhet; men i anledning af hvad han nu sjelf sagt, ser jag mig då nödsakad att, istället, säga det han, emot bättre kännedom, gjordt hvad, efter min tanka, icke alldeles rätt varit.
Långt ifrån att jag skulle vilja rubba Contractets helgd, är det just Den ii April. jag , som begär att, om man ej vill gifva H ennes Majit i penningar, hvad Hon bör få, man åtminstone mä tillåta art Arrendatoren uppfyller Contraeter, sådant som det är, och som Utskottet sjelf omtplar dersammma; nemligen, att Arrendatoren antingen ger hvad någon annan kar» vilja gifva; eller också åtårlemnar Kungsgården till Enke-Drottmngen, hvars Enke-Säte den är.
Någon farhåga för den ersättning som Staten skuile gifva Arrendatoren kan jag ingalunda antaga; ty då Contractet säger, att den bör blifva billig, så kan, vid pröfningen af hvad som blir billigt, man ieke heller undgå att taga i consideration den serskildta fördel, sorn han i 17 år njutit; och då torde det billiga icke blifva fruktansvärd!.
I alla fall rörer det icke Enke.Drottningens rätt, som är, att antingen få i penningar en ersättning, svarande mot tidernas skick och Hennes behof; eller också bekomma de i Giftermåls-Contractet bestämda serskildta förmåner, hvartill hörer fri djspositon öfver sitt Enke-Säte.
Om man eftersinnar hvad det skulle kosta Staten att sätta Wadstena Slott i stånd att af en Drottning bebos; att meublera det derefter; att inköpa Silfver-Servicen, med det mera; så finner man lätt att kostnaden dertill skulle medtaga mycket mer, och att Staten vinner mycket på, att, i stället gifva i årlig ersättning derföre 10.000
R:dr; men då böra dessa läggas till de 70.000 R:dr som Hennes Majit förut fått; ty räknar man annorledes, så har man i sjelfva verket icke gifvit någon ersättning. 1818 års Ständer hafva ingen rätt, att, i en så klar er - Den it April. sättnings-fråga, inblanda den serskildta gåfva, som 1815 åis Ständer gjorde; och böra icke ens vilja profitera på ett sätt, så stridande emot rättsbegreppets allmänna fordran , som det vore att emot en för 3 år sedan gifven gåfva no qvitta en Hennes Majtts sedermera tillkomna rätt.
Det är endast detta jag yrkar; och vill man i denna del göra Enke-Drottningen rätt, så behöfver ingen fråga blifva om Starby Arrende.
Friherre Wirsen, Gustaf Fredric'.
Jag ernar icke yttra mig i hufvudsaken , ty ämnet talar tillräckligt för sig sjelf, och jag är äfven fullkomligt öfvertygäd, att allt hvad Statens tillgångar medgifva, gerna lemnäs Hennes Maj:t af Ståndet; men i anledning af hvad Friherre Boye här anfört, anser jag mig föranlåten yttra att hvad först angår den af Friherre Boye framställde fråga, om rubbning uti det om Starby Kungsgård ingångne Arrende, torde denna fråga icke kunna här förekomma under någon öfverläggning — Friherre Boye har äfven omnämnt Slägtförhållande med en afliden agtningsvärd Embetsman, idet sammanhang, som skulle någon misstanka kunna falla p5 denne Embetsman, att hafva bidragit till Arrendatorns fördel på det Alimännas bekostnad.
Har meningen dermed varit att kasta skugga på denne förtjenstfuile Emhetsmans minne, ‘å hade det varit bättre att bladet icke blifvit tagit från munnen; den bortgångne hvilar trygg i siq graf för sådana angrepp, och hvad han gjordt för Fäderneslandet lefver länge efter honom.
Den 11 April. 33t tror mig blott behöfva apellera till den ställning hvaruti hans »gtmngsvärda Söner, både i afseende på det Alimännas tjenst och s:na enskifta förhållanden sig befinna, för att gil va ett talande bevis, huruvida egna fördelar föredrogos Statens, i de åtgärder som af honom berodda.
Herr Strussenfelt, Michaél'.
Önskeligt vöre om ej mindre Hennes Majit Enke Drottnmg. ns än Haus Majit Konungens samt Hans K< n j. Höghet Kron-Prinsens Undenålls-Siimmor skulle kunna ©kas, utan att Bevillnmgen likväl behöfde förhöjas; till vinnande af hvilka ända. mål jag arnar att i nästa Plenum framställa en Motion; och anhåller på sadan grund att förevarande Betänkande matte emedlertid lä hvila pä bordet.
Friherre 7ioy«, Ludvig:
Jag anhåller ödmjukast att få besvara hvad Friherre Wirsén emot mig yttradt, och hvari han gjordt mig mycket orätt- Jag har visserligen ej gjordt Arrende - Contractet om Starby till öfverläggnings ämne pä Riddarhuset; men då Stats-Utskottet i sitt Betänkande åberopar ArrendeContractet såsom skäl till inskränkning i Hennes Maj:ts
Dispositions rätt öfver sitt Enke Säte; och min tanka åter var att Arrende Contractet icke ger något skäl dertill; så var det val också min rätt, att omtala samm» Arrende Contract, och föl jakt. ligen framställa det» Den ii April. sådlant som jag det förstått.
Jag har således alldeles icke i ringaste måtto .öfverskrida grän* sorna af sjelfva den anledning, som Utskottets Betänkande gifver; och tror alltså att Friherre Wirséns anmärkning derom, varit oskälig, jag medgifver deremot gerna, att
Arrendatorns slägt* skaps-förhållande med en afliden Embetsman f hade jag kunnat utlemna, och kan bända, bordt göra det; samt hade säkert gjordt det, om jag varit beredd att tala i ämnet, och haft tid att afväga orden; men så är det likväl också visst, att jag icke trodde mig gifva anledning till ni* gon sådan uttydning af mina ord , sorn Friherre Wirsén nu gjordt; och till bevis derpå, vågar jag ödmjukast erinra, att jag i tydeliga ord sade, det jag icke trodde att afsigten med Arrendets bortgifvande, utan Auction, hade varit, att på Statens bekostnad, gynna Personen.
Hela Sverige känner dessutom att Friherre Lagerheim ej innehade något Embete, som ens lemnade rum för någon slags befattning méd Kungsgårdarne eller deras bortarrenderande:
Och om man också ville antaga, hvad jag
Icke1 hvarken sagt eller menat, nemligen att Regeringen velat, för hans skull, gynna hans barn; så skulle sådant likväl aldrig kunna kasta skugga på hans döda mull.
Denna beskyllning emot mig, har således endast tillkommit genom förtydning af mina ord; men har icke varit hvarken ädelmodig, eller billig, eller ens sannfärdig.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition , fann Ridder* Den ii April. 333 skåpet och Adeln för godt tillåta, att ifrågavarande mål finge, enligt 49 §.
RiksdagS*Ordningen, till nästa Plenum hvila på bordet.
Vid förnyad föredragning af ConstitufionsOtskottets den 26 sistledne Martii afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagde Memorial , innehållande ett föreslagit tillägg i ^7 §. iRiksdaoy Ordningen, blef berörde förslag till den kraft och verkan 56 §- Regerings-Formen stadgar af Ridderskapet och Adeln godkändt.
Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig-.
Jag var icke närvarande då ConstitutionsUtskottets Betankande, rörande brödfrågan upplästes och lades till Handlingarne.
I sjelfva saken hade jag också icke ämnat yttra mig, så mycket mindre som i det andra målet RiksRätt redan blifvit besluten, samt dessutom genom den nya Redaction af 7 §. i Regerings.
Formen, hvilken Konungen låtit proponera, misstag i denna väg torde förekommas; men det är emot Utskottets sätt att behandla detta ärende, jag får, jemte reservation, yttra mina tankar.
I Utskottet hafva tvänne
Stånd slädnät emot hvarandra, och i anledning häraf har Utskottet ansett saken, enligt 7? §.
Utskottet har härutinnan gjordt en alldeles felagtig Adplication af denna §.
Den börjar med behar.dlandet af Grundlags-frågor, hvarvid, jemte Konungens Sanction afl» fyra Ståndens sammanstämmande 334 Den n April. beslut erfordras; i alla andra ärendet, Beskatt' nings frågor dock undantagne , gäller 3 Stånds ■ beslut med Konungens Sanction Skulle dere- l mot två Stånd stadna emot två Stånd förfaller I frågan; eller ian viii dm Riksdagen icke d nyo vdekor och upptagas.
Art detta stadgande således omöjligen kan vara användbart vid etr tillfälle, då fråga är om ansvarighet för Stats Rådet, är ju klart, emedan Stats Rådet vid hvarje Riksdag bör erhålla Decharge för sina Fmbersgöromål, hvilket vid en kommande Riksdag icke kan, som § här innehåller, å nyo väckas. 38 §• deremot synes mig mera användbar; den innehåller, att om två Ständ stadna emot två, skola de serskilte meningarne, såsom Alternativer till Ständerne framställas.
Att en arkla* geise emot Stats-Rådet skulle kunna förfalla , i annat fall än om uppgiften vore ongtig , strider emot sak ns natur.
Constirutions-Utskottet rråste i alla fall, på ett för Ständerna upplysande sätt, yttra om de icke finna skäl att enligt 106 §. förordna RiksRät; deremot, om saken kan med anledning af föreskriften uri 107 §. tarfva åtgärd , derom äger Riksens Ständer ensamme och icke Consntutions Utskottet att besluta.
Oigtadt mitt förklarande, att icke vilja söka rubba beslutet, får jag dock, till förekommande af dylikt prejudicat framdeles, protestera emot behandlingen af detta mål, såsom stridande emot Riksdags - Ordningen.
Jemte det jag förenar mig med Friherre Stael von Holstein, får Den 11 April. 335 jag anhålla att Friherre
Anckarsvärds anmärkning mätte blifva uppläst samt hela Acten till trycket befordrad.
Friherre Åkerhjelm, Gustaf, anmälte det han i Constitutions-Utskottet reserverat sig emot det beslut, att frågan skulle år ses förfalla.
David, yttrade det han i Utskottet äfven varit af lika tanka rr.ed Friherre Åkerhjelm.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.- Äfven jag protesterar mot det sätt, hvarpa ConstitutionsUtskottets Memorial, törande Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorne, i dag blifvit behandladt, och anhåller ödmjukast, att min Reservation måtte blifva i Protocollet antecknad; hellst jag anser detta Memorial hafva bordt, likasom hvarje annat Utlåtande från Utskott, ligga på bordet och alldeles icke endast leiggus till Handlingarnei Jag underlät att anmäla min protest, då målet, för en stund sedan, föredrogs, emedan jag redan tillförene vidlyftigt yttrat mig, rörande gränsen emellan Riksens Ständers och ConStitutions-Uukotters magt, i afseende på anmärkningsmåls behandling; och hade arnat att under denna Riksdag ej vidare yttra mig i detta ämne, utan låta opinionen mogna till en annan Riksdag, för att då erfara, om man ansåg afgörande
Rätten böra ännu längre lem - 33§ Den it April. nas åt Constifutions-Utskottet, eller ock Rik* sens Ständer inträda i utöiningen af densamma.
Jag får å nyo Utbedja mig Herr Grefver.s och LandtMarskalkens
Proposition derpå , att Handlmgarne i målet må uppläsas och sedermera få tryckas.
Herr Grefven och LandtMarsialken förklarade, att då ifrågavarande mål redan blifvit af Ridderskapet och Adeln för en stund sedan på det sätt afgjordt, att Constiturions-Utskottets
Memorial blifvit lagdt till Handlmgarne, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken enligt 53 §. i Riksdags-Ordningen, detta beslut icke kunna genom någon ny öfverläggning upprifvas samt att foljakteligen någon uppläsning af Handlingarne nu icke kunde äga rum.
Herr Schönström t
Jag kan icke finna att min anhållan om uppläsning och tryckning af Friherre Anckarsvärds, uti förevarande mål, framställde Anmärkning kan anses åsyfta någon rubbning af Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut5 hvadan jag får protestera emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägrande att tillåta Handlingarnes uppläsning.
Friherre Stael van Holstein.- Herr Schönströms mening torde icke vara rigtigt fattad 3 han har begärt Constitufions Utskottets Protocollers . tryckning.
Tryckfrihets Förordningen bjuder, atc af allt hvad som kan och bor komma - Den 11 April. 31? ma till allmän kunskap, har man rätt att af Vederbörande fordra få Utdrag; några få undantag äro gjorda, deribland Constitutions-Utskottets Protocoller rörande StatsRådet, hvilka icke kunna äskas, men likväl med Vederbörandes tillstånd erhållas.
Orsaken till berörde Stadgande i detta enda fall, då det rörer StatsRådet, torde man lätteligen igenfinna deruti, att då det är hvarje Riksdagsman tillåtit göra anmärkning emot Stats-Rådet, men man icke har tillgång till StatsRådets
Protocoller och således ofta skulle kunna göra misstag, medelst ogrundade angifvelser, det var en nyttig försigtighet, framför allt för den sorn gjort anmärkningen, att saken blifvit dold och fölfallit; helt annat är deremot förhållandet, då Constitutions-Utskottet befunnit
Anmärkningen icke vara ogrundad, utan antingen befordrat den till laga åtgärd vid Domstol eller till Ständernas pröfning, då hvarken kan eller bör någon hemlighet vidare i.akttagas; ty Domstolens Pro* tocoller kunna icke vägras till utgifvande, och discussionerna i Stånden blifva också uppenbara; och detta är nu Casus denna gången; det är således endast Constitutions-Utskottets
Ledamöters enskilta cfverläggningar och yttranden, som genom ett afslag skulle undandöljas för Allmänhetens kännedom, hvilket likväl är stridande emot Tryckfrihets-Lagen.
Herr Schönström.- Jag har icke sökt upprifva ett redan fattat beslut utan endast yrkat, att handlmgarne i målet måtte tryckas, hvilgidd. och Ad.
I Afd. 43, 44., ,*338 Den ii April.
Ket jag anser vara min rättighet och ingalunda innefatta någon ändring af Ridderskapets och Adelns beslut.
„ Herr Cederskjöld, PehrBland de saker, aom ej få tryckas, utan Vederbörandes tillåtelse, finnas i Trycktrihets - Förordningen, Constitutions-Utskettets Protocoll uttryckligen upptagna; osh som med Vederbörande här ej lär kunna förstås annat än just den Auctoritet, hvarom fråga är, och följaktligen vid detta tillfälle sjelfva Constitutions-Utskottet; får jag ödmjukast hemställa, om ej Herr Schönströms Motion bör till Constitutions-Utskottet remitteras.
Jag kan för min del ej medgifva, att med Vederbörande här menas någon annan magt än Riksens Ständer sjeifve och jag förenar mig således med Herr Schönström samt Friherre Stael von Holstein.
Å båda sidor médgifver man , att Grundlagen förbjuder tryckning af Constitutions-Utskottets Protocoller, på annat sätt, än att Vederbörande först höras ; men man skiljer sig i begreppet, om hvem som är Vederbörande.
Å ena sidan tror man att Standerne sjeifve äro Vederbörande; och å den andra sidan tror man, att Constitutions-Utskottet är Vederbörande.
Utan att vilja yttra mig i frågan, åt Den m April, någondera sidan, vågar jag ödmjukast påminna derom, att när olika meningar uppkomma, om något Grundlagens Bud, vill Grundlagen, att Constitutions-Utskottet är den Domstol, som skall gifva Resultatet; Och jag vågar alltså hemställa, om icke sjelfva frågan, hvarom skiljagtigheten i meningar är, bör till Constitutions-Utskottet remitteras; ty annars blir det ju Vi, som afgöra den, hvilket åter oss icke tillhör.
Friherre af T Vetterstedt, Gustaf:
Jag kan för min del ej annorlunda förstå 2 §. uti TryckIrihets-Förordningen, än att med ordet Vederbörande menas hvarje serskildt Verk , der det Protocoll, som är i håga att tryckas, blifvit förd t; och att i förevarande fall ConstitutionsUtskottet lir Vederbörande, som skall gifva sitt tillstånd till tryckningen.
Skulle frågan va^ ra tvifvelagtig, kan hvarken Rikets Ständer eller Constitutions-Utskottet deråt gifva någon tydning.
En laglig förklaring af Grundlagen kan endast på ett, med densamma öfverensstämmande sätt, tillkomma.
Constitutions-Utskottet är i min tanka tillskapade för att gifva helgd åt Lagarne.
Då nu fråga är att visa huru Utskottet svarat emot det erhållna*förtroendet, skulle Utskottet blifva Domare uti ege» sak, i händelse Utskottet ägde att bestämma om den ifrågaställde tryckningen skulle ske, eller ej, och Ständerne hade dä innom sig skapat en magt, sia.n vore öfver deni 340 Den n April, sjelfve.
Jag har ej påstått att Ridderskapet och Adeln enskildt är Vederbörande, som äger att i dena fråga besluta; men jag tror att ds andra Ståndens yttrande bör inhämtas, och, ifall alla fyra Stånden instämma uti en mening, anser jag densamma böra gälla såsom beslut.
Jag föreställer mig äfven att ett Utskott så qvalificerat som Constitutions-Utskottet, ej vill undandraga sina handJ lingar all möjlig publicitet, och jag skulle anse mig fela emot den goda tanka, jag hyser om Utskottets Ledamöter, om jag ens tvillade pä Utskottets svar öfver denna fråga.
Innan den nu uppkomne fråga om tryckning till afgörande företages, anhåller jag få veta uti hvilket mål man önskar att Handlingarne och ConstitutionsUtskottets
Protocoller måtte tryckas.
Herr Schunström, Pehr.-
Jag får förklara det min mening och önskan varit, att Friherre Anckarsvärds till Constitutions-Utskottet remitterade anmärkning emot StatsRådet och Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorna, i afseende på de till Befälhafvarne för en j
Nåder anbefalld Kustbevaknings-Expedjtion utfärdade Ordres, måtte tryckas.
Friherre Cederström, Jacobf Jag delar ö* Dea ii April. 34t nahanda önskan med de Herrar, som begärt att Constitutions-Utskottets Protocoller uti det uppgifna målet må tryckasj men jag är ej ense i afseende å Formen eller att Ståndet skulle besluta tryckningen.
Då enligt 29 §.
Med ordet Vederbörande uti 2 §. af Tryckfrihets.förordnirgen, kan icke eller rimligen några andra förstås, än de som veta om Handlingarne äro af det innehåll att tryckning deraf bör medgifvas 3 och jag 3nser således deraf ostridigt följa, att det tillhör Constitutions-Utskottet att yttra sig huruvida den i fråga ställde tryckningen må tillåtas, och att Ridderskapet och Adeln således endast bör gifva Constitutions-Utskottet sin önskan i denna del tillkänna.
Sedan jag af Herr Sthönströms förklaring , i anledning af Herr Friherre Åkerhjelms hemställan, nu erhållit den upplysning, att han till tryckning endast begärt Friherre Anckarsvärds anmärkning emot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorna , rörande Kustbevakningen; så får jag ödmjukast erinra , att Herr Schönström förmodligen ej behöfver någon serskild tillåtelse till dessa Anmärkningars tryckning, och att Höglofiige Ridderskapet och Adeln således ännu mindre lär kunna denna hans begäran förvägra.
I 2:dra §. af Tryckfrihets-Förordningeti stadgas nemi., att RiksRätts Protocoller och Handlingar fritt och obehindrat må af trycket 34a Den ii April. utgifva*.
Emedan derföre ofvannämnde anmärkningar utan tvifvel blifva ConstitufionsUtskottets Remiss till RiksKätten följaktiga; synes något hinder omöjligen kunna möta för Herr Schönström att fä samma anmärkningar tili tryckning befordra, då han blott behöfver af den blifvande RiksRätten Handlingarne till tryckning begära, I anledning af en värd Ledamots yttrande, 3tf, orri alla 4 RtksStånden äro ense om ett beslut bör det gulla såsom Lag, nödgas jag förklara: att likaså frimodigt jag alltid sträfvat och alltid skall sträfva att motsätta mig hvarje försök, att inskränka Riksens Ständers i Grundlagarne förvarade frihet och rätt; likaså oförskräckt skulle jag ock protestera, om det ock vöre mot alla 4 Standens förenade beslut, j händelse de ville öfverträda de Grundlagar, sorn utgöra borgen för vår frihet.