Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad blir af det kalla Sverige,' om skogarne ännu några tiotal år få förstöras på lika sätt som nu i några decennier fortgått?
Det blir obeboeligt och brott skola följa på brott, ty livad högsta nöden klafver, tages olofligen, när det icke på annat sätt kail erhållas, och man fryser Ilka ogerna sorn man sväller.
Man invänder, att så långt går det icke; ty man botar skadan, innan det kommer så långt all vedbrand tryter.
Månne icke den tidpunkten redan är inne på mångå ställen ?
Jag har framlagt betyg för Utskin, som utvisa att torkad kögödsel måste af de fattigare redan .användas att koka malen och värma rommen med.
Då detta elände kunnat upkomraa på några ställen i det förr så skogrika Sverige, så kan del med, den misshushållning, hvarmed skogarne nu behandlas, inträffa på flere ställen, och sluteligen sprida sig vidt ikring.
Vi se och höra omtalas huru den ena skogstrakten efter den andra hilles och totalt utplundras, för att rikta några få personer på det allmännas bekostnad.
Om någon omsorg användes att upfreda ny skog i den afhuggnas ställe, så skulle jag icke så högt klandra detta förfarande, men så tillgår det icke, utan sedan timmerträden blifvit fälde, uphugges kastveden och sluteligen den unga storskogen, om någon sådan finnes; och det ligger klart förtankan, att der inga fröträd lemnäs, kan ingen ny skog upväxa; märken blir uttorkad af sol och blåst, och blir ofruktbar, liknande stäpperne.
Jag bar sett och kan namngifva många sådane gårdar, der skogarne blifvit på detta sättet utpluhdrade.
Att följden blir sådan af detta hushållssätl, bevittnas af Bohuslänska kusten, Halland, flere mils långa hedar i Westergöthland, Skåne och en del af Småland; och i de, förr så skogrika norra provinserne måste brännveden, på flere ställen, bernias på 2 mils afstånd.
Om man skulle betvifla mina ord, så hänvisar jag till de 24 Landshöfdingarnes senaste års-berätlelser, och desse Embetsman, som äro salle att hafva ett vaksamt öga pä landels hushållning, måtte väl äga vitsord.
De hafva icke afmålat tillståndet ändå så bedröfligt, att icke verkligheten är bedröfligare, der jag sell, och blifvit öfvertyg-ad om, att faran är närmare, än mången, som ej skådat in i förhållandet, föreställer sig.
Mången, som piedgifver att en strängare och mera genomgripande lagstiftning i skogshushållningen, är af behofvet påkallad, afhålles derifrån under förevändning, att det är intrång i äganderätten.
Jag tior tvärtom, och utbeder mig få anföra ett factum.
En skogs-spekulant inköpte ett skogshemman för att fälla och sälja den vackra skogen, som utgjorde gårdens största värde; den 'var högt intecknad, och inleckningshafvaren protesterade emot huggningen; fick Landshöfdingens inhibition, vid utsatt vite; men huggningen fortsattes, timret bortfördes, vitet ertades och intepkningshafvaren fick taga gården skoglös, dåmera icke värd den intecknade fordran.
Var då äganderätten bevarad åt den rätte ägaren, som här var inleckningshafvaren?
Af detta och flere exempel synes klart att en mera genomgripande lagstiftning behöfves för skogarnes bevarande och att Ulsktns förslag är af högsta behofvet påkalladt. 358 Den 11 November f. m. Gr. Sparre: Till Gr.
Lagerbjelke» yttrande ber jag att få lägga några ord.
Mina motståndare hafva icke tagit i betraktande att det mesta beror af innehållet.
Om vi se på de serskilda punkterne, så finna vi, ali den första afser stadganden örn hushållningen roed dels Kronans skogar, dels boställs-skogar och dels samfällda enskilda skogar; deu 2:dra innehåller afslyrkande af bifall lill Carl Dalgrens motion; den 3:dje angår återplanleringsskyldfghet; den 4:de åsyftar inskränkning i rätten alt afverka skog under vissa vilkor och tidsbestämmelser; den 5:te förbjuder svedjande å vissa skogstrakter; den 6:te stadgar böter för den, som icke ställer sig 15:de kap. 1 :sta §:n Byggn.-Balken lill efterlefnad ; den 7:de och 8:de innehålla afslyrkande å motioner, och den l):de innefattar förslag lill und. skrifvelse.
Ingen lärer väl påstå, att detta är af Civil-lagstiftnings natur.
Dessutom, om man skall först beskna aflälande af en und. skrifvelse, roen R. o.
Ad. finner för godt att afslå de öfriga punktérne, så bar man ju beslutat en skrifvelse, som kommer att innehålla ingenting.
Skulle man åter anse frågan vara af Civillags natur, och R. o. Ad. godkänner endast den punkten, som afhandlar boställsskogarnes indelning till trakthuggning, så har R. o. Ad. beslutat en civil-lag, alt dessa skogar skola indelas.
Det är fullkomligt omöjligt att bestämma författningens egenskap af Civil eller ekonomisk lag; ty de olika punklern,e innehålla både det ena och det andra.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. ville företaga pnnkterne i den ordning de i Betänk, förekomma.
Sparre bar velat antyda, att i sin ordning vore, att först bör man afgöra de framställda grundsatserne, och sedan huruvida man bör begära en på dessa fotad K. Propos.
Jag vill fästa upmärksamheten på en enda fråga, nemi. att en af punkterne innehåller inskränkning i rättigheten för vissa personer att afverka skog.
En princip kan visserligen uttalas, men icke så bestämdt som Ulsk.-n gjort.
Kan man såsom princip säga, t. ex., alt en köpare under den första liden icke bör få afverka skog å sitt inköpta hemman, utan all, i likhet roed Utsk:n, ingå i detaljheslämmelser.
Jag vill icke längre uppehålla mig vid föredragningssältet.
Det må vara mig tillåtet, att, innan Ståndet öfvergår till hufvndsaken, med några få ord ingå i detalj, hvarigenom jag vinner det ändamål, att vid hvarje punkt fr&mslälla det förslag, jag anser lämpligt.
Dervid må jag först uttrycka min tacksamhet till Ulsk:n för deras utmärkt sakrika och uplysande Betänk.; men jag tror icke, alt den väg,Utskm valt, nemi. att tillstyrka R.
St. alt besluta vissa bestämda grundsatser och sedermera hos K.
M. anhålla om utfärdande af en författning i enl. dermed, är den rätta.
Mig förekommer, som böra R.
St., med tillkännagifvande af deras bekymmer öfver skogshushållningens tillstånd i landet, uttala några bestämda grundsatser, och derefter hos K. M:t i und. anhålla om en Propos. i ämnet till nästa riksdag, i hvilket afseende jag anhåller att få upläsa ett af mig upgjordl förslag så lydande:
Den 11 November f. m. 359 R.
St.,, sora med bekymmer se, att mängden af de skogar, hvilka ej stä under allmän tillsyn, vanvårdas och ofta sköflas så, att den brist på större limmer, kolnings- och byggnads-ämnen, hvilken redan pä niånga orter inträffat, är att i allmänhet befara, om ej en bättre skogshushållning införes, få derföre och emedan tillgång å skog är för bibehållande af landets fruktbarhet, befolkningens tillvexl och välstånd, behöfligare i Sverige än i andra lyckligare lottade länder, underdånigt anhålla, det K.
M:t läcktes till Rikets näst sammanträdande
Ständer afgifva nådigt förslag till ny skogsordning och dermed sammanhängande författningar om ett förbättrad!, efter olika orters beskaffenhet lämpadt skogshushållningssätt, utgående från följande grunder: l:o.
Att skötseln af de under K.
M:ts och Kronans omedelbara vård stående skogar, äfvensom af dem, hvilka tillhöra hemman, som Kronan till boställen eller fromma stiftelser uplätit, så ordnas, att säkerhet för skogens bestånd och förkofran beredes; 2:o.
Alt der skog, äfven på enskildt område afverkas, utan att markeu till åker eller äng användas, skogsplantering till återvext vid ansvar påbjndes; 3:o.
Alt köpare af skogsmark, under viss lämplig tid efter egendomens tillträde, hindras alt skogen annorlunda, än till hemmanets eget behof begagna, såvida ej genom behörigen upgjord och af vederbörande gillad, hushållsplan kan visas, att en större afverkning är med skogens bestånd förenlig; 4:o.
Att inskränkning i svedjande vid förhöjdt ansvar påbjudes, och att, med ändring af 15:de kap. lista §:n Byggn.-Balken, den, som vill svedjeland bränna, men dervid underlåter alt ställa sig föreskrifterna i samma lagbud lill efterrättelse, ålägges betydligt höga böter, antingen skada sker eller icke.
St. förutse, alt en närmare tillsyn, både öfver enskild och allmän skogshushållning, icke låter sig göra utan ökad skogs betjening och en öfver densamma lillsalh Central-Styrelse, så utbedja sig R. St., alt K.
M:t täcktes, äfven i delta hänseende, afgifna nådig Propos.
St. önska att de kostnader, Som skogs- och jägeri-slalens förökande skulle medföra, må i möjligaste måtto kunna bestridas af den skogskassa, som redan blifvit genom K.
M:ts omsorg bildad af de inkomster, hvilka, genom en förbättrad skogshushållning på Kronans jord, kunnat beredas: så få R.
St. ytterligare i tind. anhålla: a) Att insa Ktonoskogar hädanefter må till enskilde afhändas, samt att öfverlåtelse!! af Kronans mark .genom afviltringarne i de Norra Länen följaktligen inställes; b) Attén i möjligaste målto fullständig upgift a Kronans ännu i behåll varande skogar R.
St. meddelas; c) Att den ökade afkastning, som en förbättrad hushållning med skogarne å boställens och fromma stiftelsers mark bör medföra, icke må blifva en opåräknad inkomst för innehafvarne allena, utan lill viss del äfven komma Kronan till godo; d)
Att, för besparing af Statens utgifter, i Nåder må tillses 360 Den 11 November f. m. om icke befallningen med skogarnes vård må kunna förenas med någon annan, t, ex Landi måleriets.
Jag är öfverlygad, all om man inskränker sig till en sådan skrifvelse, som i allmänhet uttrycker de grundsatser R.
St. godkänna, skall man förr vinna frågans lösning, än om man nu fattar några enstaka beslut, som icke leda lill del åsyftade ändamålet.
Jag anhåller att R. o. Ad. ville antaga mitt förslag.
Sedan en ledamot öfvergåtl till bufvudfrågan, vill jag afstå, från mitt yrkande om sältet för föredragningen, på det att vi ändteligen må komma till ett slutligt afgörande.
v Uppå härefter framstäld propos. beslöts att törevande Betänk, skulle punktvis företagas lill afgörande. lista punkten, ang;de vädd förslag om den s. k.
Irakthuggnings-melhodens påbjudande såsom lag för såväl allmänna sorn enskildes skogar.
Jag bar icke begärt ordet för att mot sätta mig antagandet af denna punkt, utan anser jag honom Ivertom tjenlig; men BorgareSl. bar redan antagit några redaktionsförändiingar, dem jag önskar ali få underställa R. o. Ad:s bepröfvande, emedan de åro bättre än Utskms förslag.
Uti lista mom, förekomma nemi. orden: ”dem af jägeriheljeningen meddelade föreskrifter.
Dessa- ord kunna gifva anlet)n. till chicaner från kronobetjeningen, livat före BorgareSl. uteslutit samma ord oell i stället iutlickal följande: ”upgjord och fasls(älld skogshushällningsplau samt under jägcrjbeljeningens tillsyn” vårda etc. 1 2:dra morn. står:
"dels oek att sådana samfälda oskiftade skogar, som emellan delägarne förblifva oskiftade, må”, Derigenom skulle misstag möjligen kunna upstå och derföre har BorgareSl. beslutat följande förändring; ”dels ock alt sådana samfälda skogar, som blifvit öfverlemnade lill delägarnes disposition och sorn bland dem förblifva oskiftaJe, må” etc.
Jag anhåller vördsamt om bifall lill denna punkt med de förändringar jag föreslagit.
Jag anhåller, ali R, o. Ad. ville, i stället för Utskins förslag, antaga inledningen lill Frill.
Raabs, och att följande slycke af samma förslag mätte här intagas så lydande: ”att skötseln af de under K. M:s och Kronans omedelbara' vård slående skogar, äfvensom af dem, hvilka tillhöra hemman, som Kronan lill boställen eller fromma stiftelser u plåt it, så ordnas, att säkerhet för skogens bestånd och förkofran beredes”, och sedermera de följande punkterne a, b och c, af följande innehåll: a) att inga Krbnoskogar hädanefter må lill enskilde afhändes, samt att öfverlåtelscn af Kronans mark, genom afvittringarne i de norra länen, följaktligen så fort ske kan inställas: b) att en i möjligaste måtto fullständig upgifi å Kronans ännu i behåll varande skogar R.
St. meddelas; c) att den ökade afkastning, som en förbättrad hushållning med skogarue å boställens och fromma stiftelsers mark bör Den il November f. m. 361 medföra, icke må blifva en opåräknad inkomst för innehafvarne allena, ulan lill viss del äfven komma Kronan till godo.” Frih.
Att jag instämmer i Hr von Harlrnansdorffs förslag är en följd af mill redan gjorda yrkande; men jag anhåller att få ytterligare angifva orsaken dertill.
Lagerbjelkes förslag är detsamma, sorn BorgareSt. antagit vid denna punkt.
Jag känner det; men jag tror icke alt man bör ingå i de detaljer förslaget omfattar, serdeles om, såsom man här sagt, man bos K.
M:t skall begära Propos. i ämnet.
Betänk., så förljenstfullt det än i öfrigt är, omnämner likväl icke skogar, som äro ganska belydliga inom Bikel, nemi. de, som tillhöra fromma stiftelser och slå under Kronans vård.
Dessutom hade Hiskin, enl. min åsigt, icke bort tillstyrka, att boställsinnehafvare skola komma i åtnjutande af all den afkastning af skogen, sorn ett på Kronans bekostnad införd! bättre hushållningssält kan medföra.
Jag känner boställen i Calmar Län, som icke hafva 10 tunnland åker, de der lemna 100
Ridr i inkomst, men deremot flere 1,000 tunnland skog, som icke kunnat tillräckligt vårdas, hvarföre ock utsyningar till torpställen blifvit å dessa skogar beviljade.
Med ett ord sagdl, om dessa skogar aldrig uplåtiis lill innehafvarne eller arreudatorc-rne annorledes än till husbehof och således blifvit vårdade, skulle de hafva lemnat betydlig inkomst, och då dessa skogar fordra belydliga upoffringar å Statens sida för att kunna vårdas, tror jag icke det vara med god hushållning öfverensstämmande, att R.
Sl. på en gång åtaga sig alla kostnader och på samma gång öfverlåta åt boställshafvaren den mångfaldigt ökade inkomst, bostället eller boställena skulle komma att lemna, en inkomst, som boställshafvaren aldrig kunnat påräkna och som aldrig varit meningen att honom tilldela, då bostället till honom upläts.
Ou) boslällsinnehafvaren förpliglas eller åtager sig kostnaderne för införandet af eli bättre bushållningssåtl, fordrar rättvisan, att han får denna kostnad lill fullo ersatt.
Deremot har jag intet att invända, men jag anser det orätt, att han, utan undersökning om förhållandet, slumpar bort hela den stora inkomst, sorn deraf skulle kunna hämtas.
Dessa äro mina betänkligheter emot obelingadt antagande af Ulskins förslag, hvarföre jag anhåller om bifall till det Hr von Hartmansdorff framställt.
Sparre: Med Gr.
Lagerbjelke instämmer jag till alla delar i fråga om lista mom. och anhåller således, lika med honom, alt de ordalag, som BorgareSt. begagnat, mätte af R. o. Ad. antagas, men då jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhåller, alt just derföre, att det är endast i fråga ora lista mora. jag med Gr.
Lagerbjelke kan instämma, propos. måtte delvis framställas på de båda morn., utbeder jag mig att inför B. o. Ad. med några få ord få redogöra för Utskins åsigter i det 2:dra mom.
I Betänk, hafva Ulsk:n antydt deras öfvertygelse derom, att skiftesverkel, så välgörande det än verkar på jordbruket, utöfvar likväl en motsatt verkan på skogshushållningen.
Ehuru på ganska många ställen det kunnat leda till skada, alt äfven skogen är enskild, har dock på andra ställen sådant medfört en rationellare 362 Den 11 November f. m. skogshushållning;, der lolterne icke varit allt för små.
På de ställen, hvarest byskogen blifvit delad emellan alli för många, blifva lotlerna så små, all derå icke kan åstadkommas något ordnadt skogshushå11 ningssä11, och denna skogsskiftens ringhet förorsakar vanligen ytterligare förstöring af skogen.
Om egaren af ett sådant skifteskall i och för husbyggnad fälla några större träd derå, måste han nedhugga hela sin skog.
Genom det större trädets fall förstöres de mindre, och det är således klart, att derigenom åstadkommes en större skogsspillning.
Vore åter en dylik byskog gemensam, så kunde eli träds fällande icke göra en sådan skogsförödelse, ty delägarne kunde då gemensamt aflöna t. ex. en skogvaktare, som skötte skogen, så att en ordentlig traklhuggning, som erfarenheten visat vara det enda riktiga, kunde blifva der införd.
Man säger visserligen, att derigenom skulle upslå hinder för den enskilde att åtkomma den skog lian behfifver; men äfven i delta fall har erfarenheten besannat, att på allmänningar, der ett sådant hushällningssåll är infördt, kan denna olägenhet afhjelpas derigenom, att om den ene delegaren behöfver ett större hygge, medgifva de öfrige honom att anticipera på de årliga hyggena.
Vid sådant förhållande, och i likhet med hvad Utsk:n i serskilda Betänk.
JU 30 ang:de skiftesverket hemställt, ansågo Utsk., att vid laga skiften det skulle bero af skiflesförrältaren och gode männen alt bestämma hvilken del af skogen eller om bela skogen kan till traklhuggning indelas, och om sådant för delägarne är förmånligt, äfvensom Ulsk:n tillstyrkt, att, om till följd af sådana beslut skogen undantages, den skall' ställas under Jägeri-beljeningens tillsyn.
Detta är orsaken lill den lydelse, sednare mom. af punkten erhållit.
På grund af alla dessa skäl tillstyrker jag bifall lill Ulsktns förslag, med de förändringar deri, jag i början af della anförande omförmält.
Hr Ribbing: Såsom Frih.
Raab anmärkt, skulle det vara en stor fördel för dessa boställs-innehafvare, hvilka, i likhet med alla andra, icke hafva rätt att afyttra en pinne skog från sina boställen, att komma i åtnjutande af ^ J ö:del af inkomsten utaf skogen.
IJn sådan fördel kan likväl icke beviljas dem, utan att den skall ske på mångens bekostnad, och i främsta rummet på Kronans, som är egare till skogen.
Boställs-sladgan innehåller, att sådana boställen, hvilka icke ega skog, skola erhålla sitt behof fylldt frän boställen der skog finnes.
Hvar skola dessa erhålla skogsförnödenheter?
De vilja icke köpa dem, men de måste det efter det förslag Gr.
Lagerbjelke förordat.
Sparre har omförmält en annan författning, som skulle vidröras, om det förslag, som här blifvit gjordt, skulle antagas.
Gemenligen är det så, att man lyssnar till framställda speciella beslut i allmänna frågor.
Många förtaltn:r ega sammanhang med hvarandra, och det går således icke an att, serdeles i skogshushållningen, som eger gemenskap med skiftes-verket, komma fram med ett enstaka stadgande, med mindre man äfven tillser, hvarthän sådant leder, och detta skulle jag tro vara tillräckligt för ali visa fördelarne af Hr "von Hartmansdorffs och Frih. Raabs för - Den 11 November f. m. 363 slag, nemi. ali R.
M. endast begära en Propos. till nästa Riksdag, och att man således undviker att göra sådana framställningar, hvilka medföra de följder, som otvifvelaktig! skola npstå af det här framställda förslaget.
Jag förnyar således min anhållan om bifall till det af mig förordade förslag.
Så kärt det än är oss alla, att det må vinna framgång, hvad som i Betänk, åsyftas, för införandet af en bättre skogshushållning, så angeläget är det äfven, att vi ieke upgöra stadgauden, som af K.
M. icke kunna bifallas, utan vi måste inskränka oss till mera evasiva förslag, på det att saken vid nästa Riksdag må vinna framgång.
Då jag förra gången hade ordet, vidrörde jag icke 2:dra morn., hvari talas om enskilda skogar, sorn skola förblifva under enskild vård.
Sparre har motiverat orsaken, hvarföre Ulsk:n afgifvit della tillstyrkande, och han tyckes vilja bibehålla förslaget i denna del, och det må dä tillåtas mig alt, i anledning deraf, få yttra några ord.
Min öfvertygelse är, att i hela Riket, åtminstone i södra Sverige, det icke finnes så beskaffade skogar.
Visserligen finnes en mängd skogar, som ännu icke undergått laga skifte, men dessa hafva deremot blifvit storsk i flade eller förlagda i små skiften.
Om Herrarne genomresa hela Riket, tror jag icke, alt de skola påträffa några skogar, som disponeras af hela byar gemensamt, utan hvarje åbo uttager deraf efter lottning sill behof, men deremot finnas sådana odelade skogar, att en bys skog blifvit delad emellan herainans-nnmmern i byn.
Jag tror det således vara högst angeläget, att raan i en författning icke inlägger stadganden om sådant, som icke finnes till, hvilket jag tror vara förhållandet med det Gr.
Sparre omförmält.
Jag går längre, ty jag påstår, att om icke ett skifte öfvermått hemman, hafva egarne deraf genom sämjehyte fördelat skogen och att ett sådant byte, såsom häfdvunnet, respekteras såsom vore ett verkligt skifte upgjördt.
Jag anhåller att få fästa upmärksamheten på skillnaden emellan Hr von Hartmansdorffs och Utsk:ns förslag, bestående deruti att i det förra skulle begäras ”ali inga Kronoskogar hädanefter må lill enskilde afhändas, samt alt öfverlåtelsen af Kronans mark, genom afvitlrinsarne i de norra länen, följaktligen inställes.”
Het rame torde filina vigten deraf att man, då man vill att Kronan skall behålla så många skogar som finnas, icke handlöst släpper saken.
Jag har hört att i norra orterne lärer vara tusental torpställen, hvilka genast efter auläggningen blifvit tilldelade 3,000 tunnland af Kronans mark.
Innehafvarne kunna icke längre berga sig derpå och öfverlemna torpställena till någon spekulant, derefter säljaren erhåller utsyning till ett nytt nybygge och förfar på samma säll och sålunda förstöras vära skogar.
St. icke begära annat än alt denna industri måtte uphöra, så tror jag icke, att man bör lenina denna punkt oanmärkt, Vidare heter det, all man hos K.
M. skall begära att erhålla en i möjligaste måtto fullständig upgift på Kronans i behåll varande skogar. R. o. Ad. torde finna vigten af kännedomen om den skog, som finnes qvar, och huru mycken kostnad, som förtje - 364 Den 11 November f. m. nar att derpå nedläggas.
Mig synes således, att begäran derom är tillständig.
Vidare oell i bufvudsaken förekommer den skillnad, att enl.
Hr von Hartmansdorffs förslag, begär man endast alt boslällsskogarne blifva så ordnade, alt man kan ega någon säkerhet derom att dessa skogar blifva vårdade.
Detta är också hufvndsumman af hvad Utskrn föreslagit, oell jag tror icke, ali man beltöfver gå längre.
Jag anhåller således om bifall till delta förslag, och alt R. o.
Ad. icke malle ingå i de detaljer, Utsk:n i sin välmening föreslagit.
Raabs yttrande, alt oskiftade skogar icke finnas, vill jag åberopa hvad jag sagt honom förut vid ett serskildt sammanträde, nemi. alt dylika skogar finnas icke blott i de norra Länen, ulan äfven i andra trakter af Sverige, och att jag sjelf har del i en sådan skog.
Likväl och då jag erkänner att Ulsk:ns förslag är eli väsendtligt afsteg från det gamla skiftessåttet, vill jag icke envist vidhålla della moni., om R. o. Ad. icke godkänner detsamma.
Jag har endast velat närmare redogöra för Ulsk:ns skäl.
Jag vill icke spilla många ord derpå och jag tänker icke heller begära votering.
Raabs förslag, vill jag anmärka, att Utsk:n just velat undvika della ingående i delalj, som Frih:n i öfrigt tyckes förorda, och jag finner Ulskms förslag vara ändamålsenligt.
Förhållandel kan vara sådant, ali rättigheten för boslälls-hafvare, alt afyttra bela årliga afverkningen, skulle medföra för innehafvaren alli för stora fördelar, eller för arrendatorn, så vida dessa boställen under arrende uplålits.
Delta innefatiar detaljer af saken, dem K.
M. måste laga i öfvervägande, då Han fattar sitt beslut.
Att på detta sätt ingå i detaljer, finner jag olämpligt.
I Militie-boställs-ordmn stadga 38:de och 42:dra §§:ne, att, då skogar indelas till trakthuggning, de må användas lill boställets bästa och jemväl till förmån för de angränsande skoglösa boställena, och K.
M. lärer icke underlåta att vid fattandet af sitt beslut i detta ämne fästa behörigt afseende å redan gällande författmr, men Utsk:n ansågo icke lämpligt, ali i detta hänseende gifva K.
M. öfverflödiga fingervisningar.
Hvad åter angår frågan om de Norrländske Krono-skogarne, så är detta ett nytt ämne, sorn jag lemnar derhän, om det kan vara lämpligt att betrakta del annorlunda än som en motion; men om R. o. Ad. skulle finna motio nerne vara af det syfte, att de äfven kunna omfatta sådant som t. ex. frågan örn afvittrings-verket, så anhåller jag, att dessa frågor hvar för sig måtte behandlas.
I sisla punkten af Utskins Betänk, förekomma motioner af en riksdagsman från Norrland ang:de förfaringssättet med dessa skogar, och det står oss öppet, alt, när vi komma lill denna punkt, derom fatta vårt beslut, men jag anser olämpligt att nu göra det.
Att hos K.
M. begära dels en revision af afvittrings-stadgan, dels upgift på Kronans skogar, anser jag icke heller nödigt, åtminstone icke i det syfte angifvit blifvit, nemi. att erhålla en skogs-lagstiftning.