Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är, enligt mitt begrepp, 1095 Den C2 Juli. f. m. satt utom allt tvifvel, att delta foretag i mercantiliskt och o<economiskt afseende he* traktadt, var för stort, att det ej kunde gagna så mycket sorn det skadat och kan komma att skada genom att draga rörelse» capital och arbetsförmåga fiån näringarna, som i värt Land så mycket äro i saknad af dem.
Men det gifves också en annan Synpunkt, än den mercantiliska och oeconomiska, från hvilken Götha Canal måste betraktas, och det är den njilitairiska samt, sorn en följd deraf, den politiska.
Ingen lärer vara så förmäten och tro sig kunnat bättre bedöma denna än Hans Kongl. Höghet KronPrinsen.
Jag bar väl hös t etl värd Ledamot åberopa Hans Kongl. Höghets bifall till CanaKn, såsom nyttig äfven i militairiskt afseende.
Men jag känner ic» lee, örn ej detta bifall är grundadt på CanalDireclionens egna uppgifter om Cana» lens framtida beskaffenhet, och dessa fordra en närmare granskning, för att betagas allt utseende af att vara partiska.
Det äir nu för Riksens Ständer sjelfva för sent, att vidtaga en sådan granskning i all sin nödiga vidd.
Jag vågar derföre föreslå; 1:0 Att Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det Hans Kongl. Höghet
Kronprinsen täcktes låta anställa en noggrann undersökning, huruvida Götha Canal är af mycken vigt för Rikets försvar, och således huruvida den kan bli practicabel för vår Skär - ren 22 Juli. f. gårdsfjotta. 2:0
Att om, efter denna undersökning, det så befinnes, men annars icke, Konungen ager att till Canalarbetets fortgång använda de nu af Stats- och BancoUts ii otten f öreslagne 250, å 500,000 Rrd ärligen i 5 år, samt Götha Canal Discont att erhålla det föreslagna ökade Creditjvet, Grefve Lilliencrantz:
På det att Le damöter, som icke ägt tillfälle följa saken oafbrutet, må rjgtigt kunna åtskilja nu vidrörda frågor, beder jag få upplysa följande; Som jag sjelf uppgifvit det förslag, att Riksens Ständer vid nästa Lagtima Riksdag skulle äga att besluta sättet och Termin till Capitals- och rentebetalning å do anslagssummor, som för Götha Canal Bolag nu blifvit hevilljade med stadgad rentefrihet under de 10 Byggnadsåren; och jag dermed ingalunda åsyfta}; någon osäkerhet för Bolaget, kan jag icke annat än tillstyrka den försäkran, att fråga om Capitals eller rentebetalning till Banken eller de Verk» hvarifrån anslagen utgå, icke må komma i fråga förr än Actieägarne oafkortadt af Disconten och Canalinkomsten erhållit 5 ProGenjs interesse å deras verkligen inbetaldta ActieCapital.
En annan väckt fråga deremot är, garantera Actieägare för framtiden 109^ Den 22 Juli f. m. mindst 5 ProCents renta, om än Canalin komst och Discontvinst icke dertill uddginge.
Vid Herr Grefve von Plåtens anbud, att Bolaget nu skulle fä öfverlåta Canalen emot ersättning för utgifvet Capital, och beräknande af ProCents renta intill dess betalning uppbäres, får jag anmärka, att
Canalens fullbordande ofelbart blifver mycket mera kostsam, om arbetet skall drifvas för Statens räkning, hvarom erfarenheten lemnar säker visshet.
Beträffande Hans Kongl. Höghet
KronPai nsens omdöme öfver Canalens nytta i militairiskt afseende, som vi alle erkänna såsom det mest tillförlitliga, vågar jag föi'- säkra, det Hans Kongl. Höghet vid flera tillfällen, inför åtskilliga nu närvarande personer, i Naders yttrat sin fulla öfvertygelse derom.
Herr Påhlman: Herr StatsIVådet m. m.
Grefve Platen har ganska rigtigt fattat min mening, då Herr Grefven icke ansett ordet provision kunna äga någon syftning på honom- Jag skulle ej kunnat förklara bemälda Herr Grefve min högaktning, om jag trott honom i stånd att rikta sig genom dess öfverinseende af Canalarbetet.
Deremot är det också ganska
Den 22 Juli. /• m. sant, att jag hört omtalas, att Commerce* B.ådet Sanlesson uppburit 2 FroCent provision för de varor lian till Götha Canal Direction levererat.
Men detta har likväl icke af mig blifvit .framställdt såsom någon anmärkning öfver hvad sorn hittills händt, emedan det icke varit synligt af de handlingar jag öfversett.
I sådant fall kan jag försäkra, att en direct anmärkning deröfver icke skulle hafva uteblifvit.
Af Herr Grefve Plåtens nu lemnade uppgift linner jag, att min förmodan varit sann; ty det är svårt att inse den fina distinction som Herr Grefven gör imellan Herr Santesson, CanalDirecteuren, och Herr Santesson , Köpman i Götheborg, då båda dessa Titlar tillhöra en och densamma personen.
Jag kan åtmindstone icke annat begripa än att den provision Herr Santesson på sitt Contoir i Götheborg uppbär, kommer honom äfvenså val till godo som om han får njuta den i egenskap af Herr Ca» nalDirecteuren Santesson.
Äfven jag instämmer med Major Påhlman att
BancoStyrelsen bör äga rätt att göra anmärkningar öfver alla utgifter; men den del af uttrycket, att BancoStyrelsen skulle äga rätt göra anmärkningar vid arbetets utförande, heldst då dervid fästes den vigt att bidraget äfven jC>98 Den Z2 Juli. f. m. kan innehållas, synes mig vådligt.
Defc blix' omöjligt för BancoStyrelsen att bedöma om öfversta eller nedersta slussen vid Berg bör först byggas, ora de dervarande 7 nedersta Slussar böra byggas i ett sammanhang eller delas parvis: detta ar enda-t ett exempel af de hundrade som förefalla.
Herr Påhlman talar 0111 mojligheter.
— Möjligheternas verld är vid _ önskeligt vore, att man ej för mycket forlo rade sig uti den, da fråga är om individuel', deras handlingssätt och grundsatser i administrationsväg; ty annars skall deraf följa, att andra och mindre underrättade åter tänka sig in i andia möjligheter, och man vet ej hvar man stadnar.
I åtanka af det oförtrutna uit, det oafhrulna bemödande mina medbroder vid alia tillfällen för verket haft psparde, och utom hvilket kraftigt biträde, utom hvilket fasta ovanliga stöd det varit mig omöjligt utföra hvad jag gjort, kan jag ej instämma med Herr Påhlman, att det är enahanda om Santesson, som Köpman eller som Dire<y.eur beräknat sig provision, ty detta är tvänne helt olika förhållanden det ifrågavarande var en han dels-aEfaire, för hvars utförande, i händelse man derom anmodat någon annan, man förmodligen fått erlägga större arfvode— Den provision som till Santessonska Contoiret blifvit utbetald, i likhet med hvad i sådan händelse allmänt brukas, tillkom» Den 22 Juli. f■ rn. jner dess Contoir med lika rätt för denna särskilda befattning , sorn den ersättning jag som Verkets Ordförande uppbär , och hvartill jag tror mig lika berättigad nied hvad annan Tjensteman sorn heldst.
Då alla synas förena sig om att begära återremiss, uppskjuter jag, till vinnande af en dyrbar tid, för ett annat tillfälle, att besvara de flera yttranden jag annars skulle finna anledning besvara.
Herr Munck af Rosenschöld; Jag lärer icke misstaga mig, då jag tror, att pluyaliteten af Ridderskapet och Adeln är ense derom, att Götha Canal blott för sin oeconomxska och mercantxliska nytta icke förlienar det af Utskotten föreslagna anslag af Staten.
Det återstår således blott att afgöra, om den förtienar det för sin nytta j afseende på Rikets försvai'.
Men en stor del af Ridderskapet och Adein lärer lika med mig ej äga full kännedom, och således icke heller någon stadgad öfvertygelse härom.
Vi kunne ej tvifla om Canalens nytta i inilitairiskt afseende, ifall den blir practicabel för Skärgårds Flottan.
Men denna fråga torde fordra en närmare undersökning; och då Riksens Ständer ej närmare hafva tid anställa den, anser jag säkrast, att i underdånighet öfverlemna åt Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen föranstaltandet »loo Ben 82 Juli, f. m. om denna undersökning.
För öfrigt för» enar jag mig om återremiss af Utskotten* Betänkande.
Stael: Sorn Sverige existerat nära 2000 år, och tinder den tiden ofta valdt nödsakadt försvara sina gränsor, samt detta skett med framgång utan att denna Canal varit till, bör man icke misströsta att ju detsamma händer hädanefter, §å att den i sådant afseende säkert kan umbäras.
I afseende på hvad Herr StatsRådet Grefve Platen erinrat vid mina anmärkningar, får jag blott åberopa hvad jag förut yttrat rörande Arbets- och Dräng-löner i de orter, iler Canalen går fram, samt om svårigheten af Troppars inquarteringar och förplägningar under framoch åter-tågen till arbetet.
Under arbetet har jag visserligen icke sagt, att orten betungas med olägenheten af inquarteringar.
Herr Lidströmer, Fredrik August, anförde slutligen:
Efter yttrandet af så många stridiga meningar angående Götha Canal, lärer det icke vara ur vägen att till Höglofl.
Ridderskayets och Adelns besinnande vördsamt anföra följande; Den 22 Juli. f-tnt, 1101 Då det egentligen tillhör efterverldeh, att med fullt lugn och rättvisa bedöma handlingar eller föremål, som väckt hela folkslags deltagande, bifall eller ovillja, som varit af den betydlighet, att en nations tänkesätt derom varit delade mellan beundran och de varmaste önskningar för framgången, eller ett bittert hat och smädande anklagelser, så synes det vara samtidens pligt att samla och vårda alla upplysningar, som kunna sprida ljus öfver dylika ämnen— ämnen hvilka böra göra ett kommande slägte klokare.
Bland föremål af denna art intager utan tvifvel frågan om Götha Canalen ett utmärkt rum.
Antingen är detta företag onyttigt, omöjligt— och således fruktlöst— eller är det stort, görligt och Riksgagneligt.
Båda dessa satser hafva bland allmänheten länge varit yrkade, den förra af mängden, utan, eller på sin höjd med svaga bevis, den sednare af ett mindre antal, men i förening med skäl och handlingar.
Redan är derom så mycket sagdt och skrifvet, att resultatet nödvändigt måste blifva, antingen att våra förfäder äfvensom en stor del af våra upplysta samtida famlat i mörker, uppgjort planer, sorn oöfver» vinnerliga hinder gäckat, eller som verkställde skola medföra ett högst obetydligt gagn mot de ojemförligt större uppoffringar derföre måste göras, eller ock, att Gö - l io2T De& 22 Juli, j. m. tha Canalen, möjlig och till det mesta lätt att med ett måttligt biträde af Staten fullborda, är ett vilkor för Rikets förkofran och välstånd och ett pröfningsmedel, orri vi ännu ett eller annat århundrade skola sta efter vära grannar i upplysning och national-anda, eller i jemnbredd med dem* visa oss riga en kraftig och verksam känsla för det stora och nyttiga.
Medelvägeit mellan dessa resultat synes nu mera blifva svär om icke omöjlig att finna.
Frågan har redan inom det nyligen började Seklet blifvit vid tvänne Riksmöten med det alfvare behandlad, att hon skall bibehålla ett fortfarande minne och uppmärksamhet hos både samtid och efterverld.
För Sven* ska Historien och ännu mer för Svenska national-äran torde hvar och en bland Hög* loll.
Ridderskapet och Adeln derföre lika med mig önska, att alla handlingar och yttranden, som vid innevarande
Riksdag blifvit eller vidare blifva inlemnade och afgifne, rörande Götha Canal, och som på något sätt upplysa eller omförmäla Canalens öden, hinder, fortgång, hjelpemedel och nytta, mitte, efter Riksens Höglofl.
Ständers beslut, i ett sammanhang tryckas och för nationen så vidt möjligt är göras bekanta.
Det är af vigt för ett folk, i synnerhet ett fattigt folk att veta, om millioner uppolFras utan ändamål på ett onyttigt företag, eiler om Statens och enskilda?
Pen 22 Juli. f. m. 1105 medel användas lill ett skyndsamt befrämjande af Landets välmåga och sjelfständighet.
Det är af vigt för den allmänna rättvisan, utan hvars helgd ordet Medborgare blott är ett tömt ljud, att få afgjordt, om personer, som sitta vid styrelsen af stora allmänna Verk, böra förblandas med vanliga projectmakäre och, hvad som vore än sämre, under patriotismens larf dölja egennyttiga afsigter, eller cm de någon gång framställa det mindre vanliga exemplet af Män, sorn uppoffra tid, krafter, lugn och förmögenhet för att befrämja fosterlandets sak och fördel, äfven under den vissa utsigten af otack och den okunniga mängdens sjelfkloka tadel, som i Sveriges häfder oftast står vid sidan af allt stort gagn.
Det är ändtligen af vigt för våra efterkommande, som blifva våra Domare, att lili deras Varning och rättelse få upplyst, om små och låga passioner utmärka vårt handlingssätt eller om, med våra prisade framsteg i Vetenskaper och Konster, vi hunnit några steg längre i kraft, drift, nerf och äkta samhällsanda—
Det var i Greklands och Roms lyckliga tider, sorn de gagueliga och ännu i sina ruiner vördnad väckande vedermälen af deras magt och storhet beslöts och fullbordades.
Det var mot gränsen af dessa Staters upplösning, sorn ali kraft och endrägt försvann, som afund och egoism utplånade all sann Fosterlandskänsla.
Den 22 Juli. f. m. Hans Excellens?, Herr Grefven och LandtMarskalken frågade om Riddérskapet och Adeln ansåge de gjorda anmärkningarna af beskaffenhet att hindra antagandet af Utskottens Betänkande?
Ja, blandade med några Nej, och äfven hördes ordet Vote* ring.
Som jag tydligen önskat afslag, är det ock jag soia beg ärt votering.
Då Betänkandet ibland annat innefattar 4 alternativ-frågor, kan proposition ej göras hvarken till bifall eller afslag pä det hela; Anmärkningarne skulle väl utan återremiss kunna besvaras, men då Betänkandet nödvändigt måste till afgörande företagas punktvis, lärer återretnissen icke vara att undvika.
Efter åtskilliga rop om återremiss, gjorde Herr Grefven och LandtMarskalken proposition härtill, hvilken åter besvarades med starka Ja, men derjemte ropade Friherre Ulric Cederström å nyo Uote* ring.
Herr LandtMarskalken frågade Friherre Cederström, om han ej skulle behaga - V. 2.
Deli 42 Juli-, f. nt. ti 05 ga derifrån aFstå; och Herr Grefve
Ankarsvärd sökte dertill med åtskilliga skäl öfvertala honom.
Slutligen begaf sig Friherre Cederström dertill, att om Herr Grefven och LandtMarskalken behagade förnya sin proposition, och någon mer icke äskade votering, skulle han den icke vidare yrka.
Herr Landt Marskalken proponera de å nyo återremiss af Betänkandet, hvilken blef med ganska högljudda
Ja besvarad* och votering begärdes ej.
Vid förnyad föredragning, bifölls Con* StitutionsUtskottets förlidne gårdag på Bordet lagda Memorial, innefattande utlåtande i anledning af Norriges Rikes StorThing*. svar rörande den föreslagna RiksAkten.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Herr Schulzenheim ,David» Vore nyligen från Riksdagen bortrest för nödvändiga angelagenheter, i anledning hvaial Herr LändtMarskalken anmodade Electorerna, att, efter Herr Schulzenheim, välja en Ledamot i StatsUtskottet, Ridd.
Q, Ad.
Fröt, Den 22 Juli }. m. Friherre Cederström, Jacob, erinrade att i ConstitutionsUtskottets Memorial, som innefattade den af Utskottet gifna decharge för StatsRådet, de föredragande och Konungens Rådgifvare i Commandomål, inne» C? ö ' fattade tvänne andra punkter, öfver hvilka Bidderskapet och Adeln ägde att fatta beslut, nämligen en underdånig anhållan hos Hans Kongl. Maj:t om Dess Nådiga åtgärd, till vidmagthallande af io:de §.
Regerings, Formen, angående vederbörandes hörande, samt en underdånig anmälan i afseende på KrigsExpeditionens protocoll: anhållan des Friherre Cederström om proposition till bifall å dessa punkter.
Berörde Memorial blef härefter upp» läst, samt lagdt till handlingarna i hvad angick déchargen, och i afseende på de tvänne underdåniga anmärkningarna bi* fallet.
Herr Weidenhjelm, Frik, hade inlem* mat ett så lydande Vördsamt
Under förlidne gårdags plenum, hade jag den tillfredsställelsen höra 2:ne värda Ledamöter yrka förhöjning i RiddarhusSe* ■fcreterareris löne-inkomster* hvaruti jag
HF-i veu för niin del instämmer* enär det med Cassans tillgångar blifver förenligt, men' får tillika vördsamt underställa Högvälborne Herr Grefven Och LandtMarskalken samt Höglo 11.
Ridderskapet och Adeln, oiii icke* i stället för det tntroductionsGälas och 10 R:dr.
Banco, hvilket i egenskap af Honorarium tilldelas RiddarhusSecréteraren,. med afseende på nu höga priser, må kunna hädanefter bestämmas till 2oo R:dr.
Baned för hvarje Introduction, sorn ock att RiddarhusDirecteurernas Honorarium, förvandlad! från en Åm Vin till 200 R :d.
Banco, må bestämmas till 353 R:d. 16 sk. sammi inynt årligen, hvarigenom desse män, påkallade genom Ridderskapets och Adelns förtroende, måge sättas i en mera oberoende författning, och derigenom förbindas att med nit och verksamhet uppfylla detta dem anförtrodda uppdrag.
Lika vördSamt anhåller jag, att detta mitt Memorial tua till vederbörligt Utskott hänvisas.
Remitterades till RiddarhusUlskottét.
Friherre Klingsporr, Fredrik:
Sedäti ' fen Ledamot af RiddarhusUlskottét för godt funnit att inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framställa den tankan, att Ledahiöterne af RiddarhusDirectioiien häda lief» ter borde biträda derstädes utan Hoiioräri - , . uö
Den 22 Juli. f.nt.
xium eller arfvode, tror jag mig icke krmra underlåta att härvid gora den anmärkning, att ehuru ett sådant beslut ic ke angar närvarande, nyss af Högloft.
Ridderskapet och Adeln tillsatta Direction, anser likväl jag mig, såsom åtnjutande den äran, att vara en bland medlemmarna af denna Direction, i en verklig förlägenhet med förmanen att uppbära dervid nu öfverklagade arfvode, sedan en gång motion i det ämnet blifvit vackt 'och tankan inför Höglofl.
Ståndet blifvit framstäld.
Ridderskapet och Adeln täcktes gunstigt vara öfvertygade, att i den händelse denna motion skulle kunna ledas derhän, att någon tillämpning deraf skulle kunna göras på närvarande
Directeurer, så anser jag, och är fullt öfvertygad det alla mina Herrar Camerater tänka i den delen i öfverensstämmelse med mig, att allt arfvode äfven för oss af närvarande
Direction blef\re en bisak, om Ridderskapet och Adeln så för godt funne.
Som redan 1627 det blifvit faststäldt såsom lntroductions-gebiihr 10 Rd. och ett Panquet, hvarmed lärer menas ett Calas, efter nu brukligt talesätt; iå bör i min tanka ett sådant stadgande icke komma i förgätenhet eller lemnäs i hvars och ens behag, utan bestämmas Den 22 Juli. j. m. en viss summa penningar efter nuvarande tids pennin evaleur, så för Panquetet som det Contanta, hvilket vid Introductionen bör erläggas.
Alt borttaga Honorarium för RiddarhusDirecteureuia är äfven olämpligt, dä det är en gammal rättighet, att hvarje Diiecteur erhöll en Ani Rhenskt Vin, hvilket nu för tiden är vida dyrare än det bestådde Honorarium; dessa män också hafva Embetsgöromål, som äfven så väl förtjena belöning som andras.
Grefve Posse, Claes Fredrih:
Då jag i går gjorde min framställning angående förmindskandet eller indragandet af RiddarhusDirecteurernas arfvoden i en framtid, var det mig ingalunda möjligt föreställa mig, r.tt de nyligen valde Herrar RiddarhusDirecteurer skulle kunna för sig anse sårande emottaga det Honorarium de, enligt 50 §. af RiddarhusOrdningen, ovedersägligen voro berättigade till.
Jag hade tvärtom nämnt att di, enligt redan citerade §. af RiddarhusOrdningen, nya RiddarhusDirecteurer skulle vid nästa Riksdag utväljas, borde det först få komma i fråga.
Jag uppgaf det såsom en utväg att förskaffa Cassan tillgångar, bestrida Ridderskapets och Adelns välgörande afsigt med förhöjningen i RiddarhusBetjeningens löner, hvilket i annat fall ej, utan en å nyo å - T)en 22 Juli f. m, tagen Capitationsafgift, stod med CassanA tillgångar att förena.
I'ril\erre Hjerta, Lars* utbad sig att la andraga, i anledning deraf att lian hört omnämnas förslag- till en nv Capitationsafgift på Ridderskap et och Adeln, att han trodde densamma för ingen del damp,elig.
Ingen kunde bättre än Friherre Hjerta, såsom Landshöfding, känna huru tungt den. faller på den. fattiga A ielrs i Landsorterna, och att mångå medlemmar af densamma finnas, som alldeles icke förmå, erlägga densamma.
Flan ville således för sin def alldeles afstyrka Qapitationen, Herr Berqhman, Ambrosius JMagnus, förklarade sig likaledes mot Capitationon.
Till svar å Friherre
Hj eltas anförande rörande den af mig gjorda framställning, torde det vara mig- tillätet, i Höglofl.
Ridderskapets och Adelns minne återföra föremålet för min i gårdagens plenum väckta motion.
Uppå Friherre Wetterstedts yttrande, i öfverensstämmelse med Ridderskapets och, Adelns välgörande och rättvisa afsigt, att förhöj i RiddarhusBetjeningens Löne-vilkor, liade jag äran, såsom Ledamot af RiddarhusUtskottet, nämna, att Cassans tillgängac Ven 22 Juli /*. ni. tilt ej det medgåfvo, så vida ej Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ville åtaga sig en förnyad Capitationsafgift, eller vidtaga andra utvägar till bristens fyllande.
En sådan annan utväg trodde tag skulle kunna * L» vidtagas genom förmindskning uti RiddarhusDirecteurernas arfvoden, ifrån och med nästa Riksdag.
Hvad i detta inål blifvit anfördt, skul« le till RiddarhusUtskotlet remitteras.
Herr Friherre af Wetterstedt, Gustafs Med den rätt, som är hvarje Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln förvarad, att föreslå förändringar i RiddarhusOrdningen, vågar jag vördsamt anmäla de betänkligheter, som hos mig uppkommit i anseende till ordalydelsen i 7:de §. af förenämnde Riddarhusordning.
Der finnes stadgadt; ’’Är Adelsman vid Domstol ankla”gad eller lagligen förvunnen till brott, som ”å dess heder och ära gå, eller är brottet ’’af den egenskap, att det efter Lag ej kan ”med penningeböter försonas, bör honom ”för hans person ej inträde i Riddarhuset tillåtas, förr än han derifrån fullkomlig befrielse vunnit, etc.
Om man med uppmärksamhet undersöker detta stadgande, torde man lätt Jin - ina T)en 22 Jnli. f. na, att det innebär omöjligheten af en vidsträckt tolkning, sorn kan äga vådliga följder för \Ltöfningen af Riksdagsmänna-Rälten, Mig synes, att en betydlig skilnad bör göras mellan anklagelse inför en Domstol och Laglig öfverbevisning o.m ett begånget brott, och att således bägge dessa fall ej böra förblandas i den vigtiga påföljd, sorn beröfvar en Ledamot af Ridderskapet och, Adeln säte och stämma på Riddarhuset, Derigenom kan en person, som äger intet anseende att förlora, antingen af egen drift eller till följe af en främmande njutning, genom en;, ehuru lös, dock vanärande anida geise emot en Riksdagsman, skilja honom från dess Riksdagsmanna rätt, hvars afbrytande endast den förvumia brottsligbeten synes mig böra påkalla.
Jag får således underställa Högiofl.
Ridderskapets och Adelns upplystare pröfning, huru vida icke början af 7tde §. i RiddarhusOrdningen varder sålunda förändrad, att antingen, med uteslutande af all tillämpning på anklagelse, orden måtte blifva:
Yarder Adelsman vid domstol Lagligen förvunnen etc. eller ock, att i stället för den nu varande Redaction:
Är Adelsman vid Domstol anklagad eller Lagligen förvunnen etc. må införas: Yarder Riksdagsman vid Domstol anklagad och Lagligen förvunnen etc.
Hos Eders Exeellence och Högiofl.
Ridderskapet och Adeln vågar jag anhålla om Den 22 Juli. e. tn. 1115 remiss i detta afseende till RiddarhusUtskottet.
Remitterades till RiddarhusUtskottet.
Friherre Cederström, Jacob, föreslog att, sedan underrättelse nu mera, genom ankomna Protocolls Utdrag från de andra Stånden, blifvit inhämtadt, att tvänne af dessa Stånd undandragit sig allt yttrande öfver frågan om Näringsfriheten, och sedan det Hedervärda RondeStåndet i förhand inbjudit Ridderskapet och Adeln, att i detta förmodade fall, i likhet med detsamma, särskildt öfverlemna detta mål till Kongl, Majus Nådiga pröfning och beslut, Ridderskapet och Ädeln nu måtte ett sådant beslut fatta, samt en underdånig adress till Hans Kongl. Maj:t härom, å Ridderskapets och Adelns vägnar, uppsättas, och detta beslut det Hedervärda BondeStåndet vänligen meddelas.
Högiofl.
Silverstolpe. ii 14 Den 22 Juli e, m, Lördagen den 22 Juli, Plenum kl. 5 e, m, Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningsutskottets den 17 Juli på Bordet lagda Memorial, innehållande’ förslag till sådana grunder, hvarefter Kongl. Maj:t, till förekommande af öfverflödiga utländska varors införsel, ina, vid sig företeende omständigheter, hafva rätt alt Tullafgifterna i lämplig mån förhöja.
Uades till handlingarna ett, sedairderr BO Juli på Bordet hvil ande, Bevillningsutskottets Memorial, innehållande meddelande af Herr Drufva» anmärkningar vid Herr von Törnes vederläggning af Herr Drufvas anmärkningar vid Herr von Törnes Revillnings-Förslag.
Å nyo föredrogs OeconomieUtskottets, den 20 Juli på Bordet lagda Betänkande i anledning af Herr Printzensköld» Memorial, om vidtagande a£ medel till Fabrikernas upphjelpande.
Den 22 Juli e. m, * i ?
5 Herr- Printzensköld, Pehr Adolph:
Det vare långt ifrån mig alt tillstyrka något for Fabrikernas understöd, när Utskotten ej fupnit skäl att sådant tillstyrka.