Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har sett det förhållande i Norrige, att man fått betala för ii mil, då man rest uppföre, och för en mil, då man rest utför en landthöjd; senare har man likväl funnit dessa olikheter olämpliga och sökt införa likhet i begge fällen, så att den ena backen får liqvidera för den andra.
Hr Hjärne har framställt ett s k. cardinalskäl, hvilket, på sätt han behandlat frågan, snarare borde kallas generälskäl; men om detta närmare skärskådas, bör man i fråga om embetsmäns resor icke blott ihågkomma, huru många hästar de få begagna, utan äfven tractamentet för dem sjelfva och deras medfölje.
Då finner man, att detta tractamente ej är så rundeligen tilltaget, att det ju icke behöfver ökas genom någon besparing på hästantalet.
Sedan jag tilIträdt mitt nu innejiafvande embete, har jag aldrig rest för Kronans rakning, i följd hvaraf egen vinning här icke för mig kan komma i fråga.
Ett yttrande af en motståndare är märkvärdigt och förtjenar särskild uppmärksamhet.
En värd ledamot, som i allmänhet ifrar för framsteg på reformernas hana, har nemi. sagt, att man icke bör göra afseende på BondeSt:s belåtenhet med skjutsningen, utan, antingen BondeSt. vill eller ej, bör man vidtaga denna förändring.
Jag kan icke underlåta att i anledning deraf påminna om ett stycke af Holberg, deri en gammal man, som är belåten med sin rock, nödgas låta förändra sin drägt och ingå på reformernas bana, så att skjörtpn komma alt sitta framföre, och då han det ej vill, svaras honom, att han måste beqväma sig dertill, emedan det sker för hans eget bästas skull.
På samma sätt vill man nu tvinga BondeSt, Jag afstyrker sådana tvångsmpsurer och begär afslag å förslaget.
Jag anser mig skyldig att på grund af Hr v.
Hartmansdorffs uppmaning förklara, hvad lian ansett Otydligt i ett af mina förra yttranden, eller hvari den olikhet borde bestå, som jag trott i afseende på skjutsning böra äga ruin i olika orter.
Jag kan ej annat finna, än att deUtt hPtaiik;* antagande skulle leda dertill, att entreprena - Den ij November e. m. i83 der skulle uppstå i sådana landsorter, der skjutsningsskyldigheten
Ur obehaglig för de skjutsande, och de således gerna gä in på att öfverlåta skjutsningen åt en entreprenör.
I dessa landsorter skulle således skjutslegan blifva högre, och det är, hvad jag anser rätt; ty om män reser på en så banad väg som emellan Stockholm och Örebro, bör inan icke vara skyldig att betala lika hög lega som i bergstrakterna, der sandiga och backiga vägar finnas och föga skjutsning kommer i fråga, samt skjustningen just derföre, att den sällan påkommer, är så mycket mera obeqväm.
Jag tror således, att mitt yttrande stur i full öfverensstämmelse med Ulsk:s förslag, och jag kan ej finna annat, än att såväl generaler som cardinalé!', de må åka med huru många hästar som helst, böra betala högre lega på de mindre besökta, än på de allmännare vägarna.
Hartmansdorff har upptagit ett yttrande af mig och funnit det besynnerligt.
Jag finner ej besynnerligt, att Hr v. Hartmansdorff funnit det besynnerligt; men jag hoppas, alt It. o. Ad. ej finner det lika beskaffadt, då jag utreder min mening.
Hvarken min eller Utsk:s mening har varit, att någon skulle tvingas att öfverlemna skjutsningen lill entreprenörer.
BondeSt. är onekligen det Stånd, sorn skjutsar mest, och finge således på hvarje ort afgöranderöst i fråga om entreprenaders ingående.
Men jäg har sagt, att lagstiftningen bör stå i spetsen för reformerna och således bör utgå från en af upplysningen godkänd åsigt, hvilken sedermera får utbilda sig och göra sig gällande i den mån folket lär att inse dess riktighet.
Hade frågan varit om att ovilkorligen föreskrifva, det entreprenörer skola öfvertaga skjutsningen, så hade jag ej tillstyrkt förslaget; men då meningen är att till hvarje skjutslag öfverlemna valet emellan skjutsningens bibehållande eller öfverlåtande ät en entreprenör, kan jag ej finna, att något tvång här är i fråga.
Dessutom tror jag, att man bör rådfråga de upplysta och ej de oupplysta, och jag hade aldrig trott, att bondeSt. i denna fråga kunde hafva mesta upplysningen.
Jag skall ej uppehålla dis— cussiohen, utan ber blott att med elt pär ord få gora en rättelse i Hr Hjärnes uppgift eller besparidgsforslag i afseende på generalernas inspectionsresor.
Förhållandet är icke, att de hafva 6 hästar, utan de äro icke berättigade att beräkna skjuts för iner än 4 hästar, och denna rättighet upphör i och med detsamma löneregleringen kommer i stånd.
Då komma de att resa utan ersättning, och en förhöjd skjutslega skulle således komma att inverka på deras inkomster.
Hr IFjarne:
Jag vill blott med få ord i anledn. al den siste värde talarens yttrande erinra, att jag talat om hvad r esereg 1 em e n t et föreskrifter i afseende på genéralspersoner.
Om jag.genom misstag kom att nämna inspections - 184 Den ij November e. m. resor, återtager jag gerna min framställning i denna del, emedan det lärer finnas en general-ordre af detta år, soni endast tillägger inspectionsgeneraler 4 hästar.
Denna ordre kände jag icke, och före dess utfärdande har förhållandet varit sådant, som det af mig framställdes.
Mitt yttrande afsåg dessutom egentligen, hvad som finnes stadgadt i resereglemente!, och derom tror jag ej, att jag misstagit mig. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å det nu föredragna i:sta mom. af Utsk:s förslag.
Hopades starka ja och nej.
Jag begär votering och anhåller, att contrapropostn må innehålla afslag.
Den, som bifaller irsta mom. uti det af Oecon.Utsk. framställda förslag i samma Utskrs betänk.
N:o 134 i anledn. af väckta motioner, angrde gästgifveri- och postskjutsväsendet samt forvagnsinrättningar, voterar den det ej vill, voterar nei; Villner nej, anses R. o.
Ad. afslå ofvannämnda irsta mom.
Frih. Rantzou och Hr Stuart reserverade sig emot det nu fattade beslutet.
Sedan R. o. Ad. nu bifallit första delen af hvad jag yrkat, anhåller jag om Hr Gr. o. Landtrars propos. på sednare delen deraf, nemi. att skjutslegan fr. o. m. nästa år må förhöjas till 24. sk. hrco milen.
Så länge jag ej är öfvertygad om, att den nyss förbigångna voteringen hetyder ingenting, bestrider jag den propos., Frih.
Jag anhåller, att det morn., hvarom vi nu voterat, må blifva uppläst, då hvar och en skall finna, att det förslag, vi afslagit, innehåller tillstyrkande af skjutslegans förhöjning till 2/j, sk.
Att nu, under en annan form, åter framkomma med samma propos. , kan således ej vara rätt.
Upplästes i:sta mom. af Utsk:s förslag.
Af det nu ånyo upplästa mom. lärer R. o. Ad. hafva funnit det vilkor, Utsk. fästat vid legans förhöjning till 24 sk b:eo, ett vilkor, soln jag bestrid t, under det jag erkänt billigheteHj ajf legans förhöjning till nämn - Den 17 Korcmber e. m. 185 nämnde belopp, i anseende till myntets nuvar. låga värde emot hvad det gällde, när legan bestämdes till 16 sk. b:co.
Det är endast en rättvisa, jag begär.
Boye har trott, att denna särskilda fråga varit inbegripen under det vilkor, hvarom vi voterat; men jag skulle tro, att sedan delta vilkor blifvit afslaget, qvarstår alltid förbindelsen att göra, hvad rättvisan fordrar i anseende till myntvärdets nedsättning.
Om jag ej hört alltför orätt, innehålla de sista raderna af det nu afslagna morn., att landshöfdingarna skola äga rättighet att hos K. M. i underd. föreslå legans förhöjning till 24 s^-1 äfven om accorder ej kunna afslutas.
Afslag derå innefattar således äfven afslag å Frih.
Cedera ströms förslag.
Det må vara, och vi må få en votering till, efter Frih.
Cederström så vill; men hans s. k. rättvisa kan jag ej gå in på.
Beräkningen af myntvärdets förändring sedan den tid, då nuvar. skjutslega stadgades, Jemnar ingen rättvis grund för legans bestämmande.
Jag har åkt för 4 sk. b:co milen; och i följd af en sådan beräkning kunde man derföre nu säga, att legan borde blifva 10 r:dr b:co, hvilket dock ingen torde anse rättvist.
Det är värdet af landtmannaprodueterna, som böra jemnföras med skjntslegan, och de hafva ej stigit i värde; tvärtom gällde spannmål förr mera i silfver än nu, och att då betala en högre skjutslega vore ej rättvist.
Jag tror, att man ej bör så ifra för de skjutsandes rätt, att man förglömmer alla deras, som måste resa; och det är ej endast embetsman, utan många andra menniskor, som äro tvungna att begagna skjuts.
Jag anser orättvist, att beskatta dem för hästar; men, efter man så vill, kunna vi votera derom en gång till.
Jemte det jag får anmäla min reservation emot R. o. Ad:s nyss fattade beslut, anhåller jag att få instämma i den propos., Frih.
Cederström gjort, hvarigenom man åtminstone till någon del kunde vinna, bvad Utsk. åsvftat.
Jag skulle önska, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes för Ståndet förklara, huruvida Hr Gr. o. Landtm, finner, att, sedan r morn. af detta betänk, redan blifvit afslaget, vi kunna komma att ånyo votera öfver frågan om skjulslegans förhöjning.
I händelse någon omröstning skulle ske, får jag yttra, det jag anser Frih.
Cederströms förslag till propos., föranledt, såsom han säger, af realisationen, vara en ny motion, hvilken jag begär på bordet, på det den må blifva i sin ordning behandlad af vederbörligt Utsk,, innan vi derom besluta.
Jag hade ej tänkt att yttra mig öfver Frih.
Cederströms nu väckta motion, emedan jag hade den öfver16 II. 24 i86 Dcu ij Kovember e. m, tygelse, att begge de meningar, som uttalat sig vid den förra voteringen, skulle förena sig om att votera omkull Frih.
Cederströros förslag; men då jag hört en af de ledamöter, som önskat, att ja vid förra voteringen hade blifvit segrande, instämma med Frih. Cederström, har jag trott mig böra framställa mitt skäl att icke instämma med Hr Frihtn.
Jag tror nemi., att en förhöjd skjutslega skulle lägga ett öka dt hinder för införandet af ett förbättradt skjutsningssystem.
Man skulle derigenom öka allmogens lust att skjutsa, i fall den förut har någon sådan, och det är troligt, att, om legan blefve förhöjd, det skulle blifva omöjligt att öfverbevisa allmogen derom , att skjutsningen för jordbruket utgör ett verkligt onus.
Hr Dalman förenade sig med Hr Hjärne.
Jag instämmer med Hr v.
Hartmansdorff deruti, att Frih.
Cederströms förslag åren ny motion, hvilken i behörig ordning måste behandlas, och derföre begär jag den på bordet, hvilket icke hindrar oss att nu afgöra detta betänk.
Cederström får jag hemställa, huruvida vi enligt 54 § Piiksd.Ordn. kunna votera öfverden framställning, han gjort.
Denna § innehåller, att då anmärkningar i saken under discurserna äro gjorda, bör propos:n inrättas i enlighet med dem; och skulle målet under discurserna skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särskildt anställas.
Jag hörde icke, att Hr Frih. begärde, det någon särskild propos. skulle framställas på hans anmärkningar.
Antingen passade icke anmärkningen till denna discussion, eller också skulle den kommit under öfverläggning.
.Att numera begära öfverläggning derom, tror jag icke vara öfverensstämmande med förenämnde 54 §, dock underställer jag min anmärkning
Hr Frih:s eget bedömande.
Cederström: R. o.
Ad:s ledamöter torde kunna erinra sig, att, innan någon propos. af Hr Gr. o. Landtm, framställdes, jag hade tillfälle att yttra mig och gjorde det yrkande om propos., som jag nu fullföljt.
Det var icke mitt fel, att icke, innan propos. framställdes på grund af Frih.
Boyes begäran om votering, R. o. Ad. gjordes uppmärksamma derpå, att andra meningar voro framställda, som hade olika syftning emot de båda alternativerna af rent afsiag och bifall och ville afslå vilkoren i Utsk:s betänk., men bifalla sjelfva saken.
Sådant var mitt yrkande, och om erinran derom blifvit gjord före voter:spropos:ns framställande, hade naturligtvis nej-propos:n kommit att innehålla, det särskild öfverläggning derom skulle komma att äga rum} Den 17 November e. m. 187 men dä jag icke finner, att det rena afslaget 3 Ufskts förslag i ( mom. hindrar bifall till den sednare delen af min begäran, emedan det endast är skjutslegans förhöjning under de vilkor, Utsk. framställt, som blifvit afslagna, kan jag icke inse något hinder förden propos:s framställande, jag begärt.
Finner Hr Gr. o.
Landtm, sig icke kunna meddela denna propos., får jag endast till prot. reservera mig deremot.
Sprengtporten delar jag den öfvertygelse, att den af Frih.
Cederström begärda propos. numera icke kan framställas, utan om han fortfar i sitt yrkande, torde den blifva en ny motion och såsom sådan böra behandlas.
I och med detsamma Frih.
Cederström vid öfverläggningen om 1 mom. af förevar. betänk, framställde sin åsigt, att legan borde förhöjas till 24 sk. b:co, men att de af Utsk. tillstyrkta vilkor derför borde afslås, hörde den propos., Hr Frih. begärt, lill 1 morn. af detta betänk.
När votering öfver detta mom. begärdes, hade det ålegat honom att, i fall han ville bevara sin rätt att göra sin mening gällande i sammanhang med detta betänk., yrka, det hans mening måtte intagas i contraproposm, eller också att till R. o. Ad. måtte framställas, huruvida Ståndet fästade det afseende på denna mening, att den ansågs böra intagas i contrapropos:n.
När detta icke skett, kan jag icke finna, att Hr Frih:s under öfverläggningen om 1 mom. yttrade mening kan framställas till R. o. Ad:s afgörande i sammanhang med detta betänk.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, till discussionens förkortande behagade tillkännagifva, huruvida Hr Gr. o. Landtm, anser sig böra upptaga den af Frih.
Cederström väckta fråga på det sätt, att Hr Gr. o. Landtm, derom till Ii. o. Ad. framställer propos:n.
Jag kan ej instämma med de värda ledamöter, som anse Hr Gr. o. Laudtm. genom den nu skedda voteringen vara urståndsatt att gifva propos. på Frih.
Jag anser detsamma vara af beskaffenhet att kunna framställas till li. o. Ad:s pröfning, emedan det är något helt annat, än hvad vi voterat öfver.
Visserligen hade Hr Frihrn kunnat fä sin mening intagen i contraproposm; men han har dock icke förlorat rättigheten att nu få sitt förslag pröfvadt.
Jag tror, att, när Utsk:s förslag blifvit afslaget, Frih.
Cederström har rätt till propos. å sitt förslag; men jag bestrider likväl detta förslag, emedan det bestämdt skulle motverka skjutsningens förvandling från en allmän skyldighet till ett concentreradt bestyr.
Jag önskar på intet vilkor, att någon förhöjning i skjutslegan må äga rum på andra ställen, än der frivilliga entreprenader åstadkommas.
Må man der höja legan; men må man icke lägga hyende under allmogens olyckliga vana vid skjutsning!
Jag 188 Deli 17 November e m. afstyrker således Frih.
Cederströms förslag, men tror icke, att man kan neka att upptaga detsamma.
Palmstjernas yttrande, som jag begärt ordet.
Sprengtporten har ganska riktigt erinrat om innehållet af 54 § Piiksd.- Ordn.
Den innehåller: ”Och skulle målet uti discurserna skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, när sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särkildt anställas/’
Nu har jag gjort ett sådant yrkande.
Den första delen af målet var naturligtvis Utsk:s förslag oförändradt, och derom begärdes votering, hvilken utfallit med afslag; och just detta alslag leranar öppet att begära propos. på det andra förslaget, hvilket af mig blifvit framstäldt.
Att förklara frågan om skjutslegans förhöjning för en ny motion, då den nyss varit under votering, lärer vara ett misstag af Frih.
Palmstjerna, som han svårligen kan sammanpara med grundlagens stadganden.
Vore det en ny motion, skulle den innefatta ett försök att upprifva förra beslutet, hvaremot meningen endast är att skilja saken från vilkoret!.
Det förundrar mig visserligen icke, att de, sorn vilja hafva entreprenader på hvad sätt och under hvad form som helst införda, i följd af den fixa ide', att de skola blifva nyttiga, bestrida skjutslegans förhöjning utan ett sådant vilkor, emedan de äro öfvertygade, atl> den allm, sk juts— ningsskyldigheten måste förorsaka obestånd, och att allmogen ej bör hjelpas derifrån för att så mycket snarare gå in på deras ide'; men om deras ideer skulle innefatta ett misstag om Sveriges allm, förhållanden och blefve overkställbar, så hafva de endast motverkat, att den skjutningsskyldige jordbrukaren må få en billig ersättning af den resande, derigenom att de motsätta sig skjutslegans förhöjning utan vilkor öm entreprenaders ingående.
Med dessa
Hrr instämmer jag deri, att denna förhöjning visserligen icke komme att gifva de skjutsningsskyldiga håg att befordra entreprenörernas speculationer; men dessa speculationer äro lika mycket främmande för jordbrukets som för landets interesse i allmänhet, och jag tror icke, att lagstiftaren bör förbise det allmännas fördel för att gynna några enskildas speculationer.
Jag förnyar min anhållan om propos. på det förslag, att skjutslegan från nästa års början må utgöras med 24 sk. b:o per mil.
Cederströms anföranden och meningar pläga äga en viss consequens; men jag får öppet förklara, att jag deri vid detta tillfälle saknar en sådan.
Hr Frih. har sjelf sagt, att vi nyss voterat örn, huruvida skjutslegan borde höjas till 24 sk, b:co eller icke, och nu vill han åter upptaga den frågan, utan att upprifva det fattade beslutet.
Huru det kan stå tillsammans, vet jag icke.
Han har äfven yttrat, att eftersom voteringen utfallit med afslag
Den 17 November e. m. å Utsk:s betänk., skulle det vara R. o. Ad. öppet att i Utsk:s förslag göra alla de modificationer, amendementer och förändringar, som af R. o.
Ad. kunna finnas nyttiga.
Jag åter skulle tro, alt sedan pluralileten afslagit lista punkten af Utsk:s förslag, aro i och med detsamma alla de frågor, som denna punkt innefattar, för denna gång förfallna.
Jag har, sedan jag sist yttrade mig, fått den upplysning ur Oecon.Utsk:s betänk.
N:o g8, som jag förut förbisett, att frågan om skjutslegans förhöjning i allmänhet till 24 sk. b:co redan af Oecon.Utsk. blifvit pröfvad, och har ej kunnat finna, att Utsk. derom afgifvit något förslag på annat ställe än i första punkten af förevar, betänk.
I följd deraf, och då R. o. Ad. icke gillat, utan afslagit denna punkt, hvari skjutslegans belopp är omnämndt, kan jag verkligen ej se saken annorlunda, än att all fråga om förhöjning i skjutslegan för närvar, af R. o. Ad. är afgjord.
På dessa ytterligare skäl vidblifver jag således min tanke, att Frih.
Cederströms ifrågavar. förslag icke numera kan vid detta tillfälle komma under R. o. Ad;s öfverläggning.
Ehuru jag fullkomligen instämmer med den siste värde talaren, vill jag icke längre bestrida Frih.
Cederström rättigheten att få votering om skjutslegans förhöjning till 24 s^- b:co, hvilken fråga utgör ena hälften af det afslagna morn.; men jag gör detta medgifvande under förhoppning, att Hr Gr. o. Landtm, sedan tillåter mig att få votering om den andra hälften dei'af, som angår entreprenaderna.
Jag är öfvertygad, att R. o. Ad., likasom jag, tager för ett narri, hvad elen siste värde talaren yttrat; ty det kan ej komma i fråga, att man vill qvitta olagligheter mot hvarandra.
Palmstjerna deruti, att Frih.
Cederströms yrkande är olagligt, men tror dock, att det endast är hälften så olagligt som Frih.
Palmstjerna påstått, emedan det är blott hälften af det fattade beslutet, som Frih.
Cederström sökt upphäfva.
Men då en half olaglighet är detsamma som en hel, i synnerhet i formfrågor, mäste jag bestrida Hr Frih:s yrkande.
Som jag ej anser det första af de. yrkanden, här blifvit gjorda, såsom en olaglighet, kan jag ej heller så anse det andra, och jag biträder med ännu större nöje den framställning, Frih.
Sprengtporten gjort.
Då det lärer vara allmänt afgjordt, att Frih.
Cederström känner grundlagen ex professo, kan jag ej annat än taga för gifvet, att han har rätt.
Jag tror således, att Hr Gr. o. Landtm, kommer att framställa den propos., Hr Frih. äskat, hvarföre jag nu på förhand derom begär votering; och som det lärer vara min rätt att dictera contiapropos:n, får jag, för att utgå från äfvenså igo Den 17 November e. m. djerfva oell ingripande åsigter sorn de, hvilka Hr Frih. söker göra gällande, yrka, att, om nej vinner, skjutslegan skall blifva 4 sk- milen.
Man liar anmärkt, att vid denna riksdag den strängaste grundlagsenlighet icke alltid varit följd.
Man har, måhända, någon gång haft rätt i denna anmärkning; men ännu har jag icke hört, att något så besynnerligt exempel derpå förekommit, som att man samma afton voterat a:ne gånger om samma sak.
Skulle Hr Gr. o. Landtm, denna gången tillåta det, så reserverar jag mia rätt att få en 3:dje votering derom, för att se, om jag icke derigenom kan cassera det genom andra voteringen uppkommande beslut, som möjligen kunde blifva afvikande från det redan fattade beslutet.
Skall den första voteringen betyda ingenting, så anhåller jag, att ej heller den andra må komma att betyda något.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då han nu ansåg sig påkallad att tillkännagifva sin mening i denna formfråga, måste H. Ex. medgifva, att Frih.
Cederström vid början af öfverläggningen om 1 mom. yttrat något, som hade likhet med hvad han nu sedan sagt ; men då sedermera hela discusssionen vändt sig kring 1 mom. och huruvida det skulle antagas eller afslås, och då H. Ex. till R. o. Ad. hemställt, om Ståndet ansåg öfverläggningen fulländad samt framställt proposrr till bifall eller afslag å betänk.
, måste H.
Ex. bekänna, det. lian ej kunde finna annat, än att allt, hvad i 1 mom. innefattas, måste vara inbegripet i det redan fattade beslutet, så att de, som lagt ja, bifallit, och de, som lagt nej, afslagit allt, hvad deruti innefattas.
. H. Ex. ansåg således 1 mom. vara afgjordt, och att någon ny propos. i den punkten ej vore laglig.
Jag anhåller att, i anledn. af hvad Hr Gr. o. Landtm, nu yttrat, få till prot. anmäla min protest deremot, att Hr Gr. o. Landtm, icke, i enlighet med 54 § Riksd.Qrdn., för R. o. Ad. utredt de anmärkningar, som under discussionen förekommit, innan propos. af Hr Gr. o.
Landtm- framställdes, i följd hvaraf den af mig begärda propos. blifvit emot föreskriften i nämnde § undertryckt. B. Ex.
Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att det varit Frih:s rättighet och pligt att, då voter:spropos:n framställdes, söka göra sin mening gällande.
Då jag bär aktning för hvar mans rätt att inom detta hus yttra sin öfvertygelse, då det icke af grundlagen är förbjudet, kan jag icke annat än instämma med Frih.
Cederström i det förklarande, att hans rätt blifvit honom förnekad.
Jag medger visserligen, att någon anledn. för Hr Gr. o. Landtnäs mening finnes i den mindre tydliga redactionen af i morn., ty jag förmodar, att Ilr Gr. o.
Den 17 November e. m. *9* Landtm, genom de mindre vårdade ordalagen kommit till den slutsats, att voteringen angått, huruvida en allmän förhöjning i skjutslegan borde äga ruin; men jag, som kanner andemeningen af detta morn., vet bestämdt, att det ej varit Utsk:s afsigt att föreslå en ovilkorlig förhöjning, utan att förslaget derom varit så vilkorligt som möjligt, och att man velat förbinda denna förhöjning endast med entreprenader.
Ad. fattat, har således endast innefattat, att ingen förhöjning i skjutslegan skall i sammanhang med entreprenader äga rum, hvaremot Frih.
Cederströms anhållan haft en helt annan syftning än Utskts förslag.
Horn framställt, får jag jemväl reservera mig emot Hr Gr. o.
Landtmts vägran att meddela propos. på Frih. Cederströms förslag.
Då Hr Frih. väckt denna fråga, innan discussionen var slutad, och R. o. Ad. ej voterat om något annat, än huruvida entreprenörer borde få uppbära högre skjutslega än andra skjutsande, är det klart, att Hr Frih. haft rätt att få sitt förslag pröfvadt.
Ehuru jag icke gillar detta förslag, anser jag mig doct skyldig förklara, att jag anser Hr Frih:s rätt hafva blifvit honom vägrad.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att som han af Hr
Dalmans sista anförande förmodade, att den propos., hvaröfver sednast varit voteradt, fallit i glömska, ville han åter låta uppläsa densamma.
Sedan detta skett, yttrade H. Ex., att häraf tydligen syntes, att det varit fråga om 1 mom. i sin helhet och således äfven om den föreslagna förhöjningen i skjutslegan.
Hr Dalman: Då Hr Gr. o. Landtm, hedrat min framställning med ett svar, torde jag få göra den erinran, att det just är på ordalydelsen af 1 morn., som jag grundat min reservation.