Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den befarade correspondancen på Stockholm lill stämpladt pappers anskaffande kommer icke i fråga, då det är Konungens Befallningshafvandes skyldighet, alt reqvirera stämpladt papper af alla slag, och reqvisitionen grundas på Konungens Befallningshafvandes och Domarens gemensamma kännedom om ortens behof.
Skulle någon brist yppas, behöfver man endast derom göra anmälan hos Konungens Befallningshafvande , som då reqvirerar behöfligt qvantum för ett helt år.
Något annat hinder för mitt förslag finnes således ej, än anskaffandet af nya stämplar, och denna kostnad ersätles fullkomligen genom den säkerhet, som vinnes emot all försnillning.
Utom det att jag instämmer med Herr Tham i hans uppgifter, om hindren för verkställbarheten af Friherre Cederströms förslag att skrifva Köpe- och Fastebref på sjelfva chartan, får jag upplysa, alt flere Domare nyttja, 6o Den 3 Julii.. såsom mig synes mycket lämpligt, tryckta formulairer till Fastor, hvari de nödiga ornständigheterne af namn och summor med mera dylikt skriftligen införas.
Dessa skulle, genom Friherre Cederström,s förslag, tillintetgöras; och det myckna skrifveri, som genom dem besparas, återkomma.
I stället för antagandet af Herr af Billberghs reservation^ skulle jag tillstyrka Herr af Geyerstams, såsom varande mycket enklare.
Den lyder: ”Det af Herr Hjerta, Gustaf, inom ”Högloflige Ridderskapet och Adeln, samt ”af Anders Danielsson inom Hedervärda. ”BondeStåndet uppgifna förslag, att den hittills bestämda chartering å köpeafhandlin”gar skulle upphöra, oell i stället en deremot svarande afgift för . dessa afhand.lin”gar utgå, på det sätt Wadstena Krigsmans"husafgift hittills utgifvits, anser jag medföra flera förmåner, så väl derföre, att ”denna afgift då omöjligen kunde Staten undansnillas, emedan Konungens Befallnings— ”hafvande, i händelse vederbörande
Dorna”re voro förbundne, att dit insända förteckningar på alla inom hvarje
Län gjor”da köp, voro i tillfälle att tillse, det be”rörde afgift blefve behörigt indrifven och "redovisad, som ock derföre att sättet, hvar"på Staten erhölle denna inkomst, vore ”mycket lättare och äfven mindre kostsamt, ”än det hittills begagnade; hvadan jag ock”så, på dessa skäl, får reservera mig emot ”det af BevillningsUlskottet i denna sak fat - Den 3 J u 1 i i. 6t ”tade beslut.”
Enär vederbörande
Domare i alla fall skola i och för afgiften till Wadstena Krigsmanshus insända uppgifter till Landshöfdingen öfver de inom Domsagan lagfarne köp, så medför den föreslagne åtgärden icke något nytt besvär, utan kunde verkställas på samma gång.
Då denna reservation innehåller ett enkelt och verkställbar förslag, tillstyrker jag antagande deraf.
Till vederläggning af den sista värde Talarens yttrande, anser jag mig biott behöfva uppläsa Utskottets svar å den ifrågasatte Motionen.
Det är af följande lydelse: ”Utskottet har tagit detta allt i no”ga öfvervägande, och först, i frågan om ”Köpe- och Fastebref, funnit deremot förekomma: att per mille afgiften icke, på ”sätt man antagit, debiteras af Härads-skrif”varen, eller uppbäres tillsammans med öfrige KronoUtlagorna, utan debiteras och ”uppbäres alldeles serskildt af KronoFog”den; att nya controller fordrades i afse”ende på begge nyssnämnde Tjenstemän; ”och att den nya, nu föreslagna, metho”den för denna afgifts indrifvande skulle ”icke så obetydligt öka deras förut mång”faldiga göromål ; att detta uppbördssätt ”dessutom droge långt på tiden, helst om ”förteckningarne, i afseende på köpebrefs ”chartae-afgift, skulle lemnäs på en gång med ”dem öfver per mille afgiften, hvilka icke af”gifvas förr än efter 3:dje uppbudet; att, i Den 3 Julii. ”och för köpebref, en svårighet mötte derigenom, att säljaren, derest icke serskild ”öfverenskommelse skett (om hvars inne”håll man icke alltid kunde erhålla kännedom, ) bör betala halfva afgiften, men, ”innan uppbördstiden kunde sakna all tillgång, vara bortftyltad eller död, hvilket ”äfven, så väl i fråga om köpebref som fastebref, gäller för köparen, hvilken dessutom före uppbördstiden kunde å nyo haf”va afhändt sig egendomen, och att i allmänhet
Domarens kall fordrar lika, örn. ”ej högre, förtroende än Uppbördsmannens.”
Dessa äro
Utskottets skäl för afslag till Motionen; och jag tror, alt Utskottet så fullständigt uppräknat alla följderne af förslagets antagande, alt vidare dervid icke behöfver tilläggas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarsknlken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla det af BevillningsUtskottet vid 3 §.
5 Mom. i afseende nå controU vid handlingars chart er in g foreslagne ofvanomförmälte tillägg, hvarvid Herr Lefren nu gjort anmärkning.
Ja, jemte några Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarsknlken förklarade att, som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Den 3 Juli i. 63 Hans Excellence.
Herr Grefven och LaniltMarskalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänna allt hvad BevillningsUtskottet i dess först afgifne Betänkande i öfrigt föreslagit, Likaväl under iakttagande af de förändringar Utskottets sednare Utlåtande innehåller, samt med undantag af de 3:ne punkter, uti hvilka Ridderskapet och Adeln nyss fattat beslut.
Ropades Ja. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, hade inlemnat följande, som upplästes:
Redan äro fyra veckor förflutna, sedan Ridderskapet och Adeln till StatsUtskottet återremitterade Betänkandet i den lika fameusa som bedröfliga Skeppshandelsfrågan, men som Utskottet sedermera icke låtit höra af sig, oagtadt Utskottet fick ärendet ganska noga och fullständigt utredt tillbaka från både Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet, fastän förhållandet bordt vara precist tvertom, och det torde hända, att Riksdagen, enligt hela allmänhetens önskan, snart afblåses, hvarigenom den surprice kunde möta, att den trefliga Skeppshandeln korame att afslutas först fem år härefter, då kanske en eller annan af hufvudpersonerne redan nedträdt från skådeplatsen, och således undsluppit den belöning, hvaraf han gjort sig förtjent, så för - 64 Den 3 Jul i i. anlåtes jag, med anledning af 44 §•
Riksdagsordningen, föreslå, att StatsUtskottet må föreläggas, att inom viss lämpelig tid, till exempel den 24 innevarande Julii, hafva aflämnat Utlåtande öfver de vid dess första Betänkande gjorde anmärkningar.
Jag anhåller vördsamt, att PresteStåndet och BondeStåndet, hvilka jemväl återremitterat Skeppshandelsfrågan, måtte inbjudas, att med Ridderskapet och Adeln sig häruti förena.
Utskott inkomne Utlåtanden:
Af den 6 sistlidne Junii: N:o 160.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande nedsättning i arrendet för Kronohemmanet Berga | Mantal på Lofön i Stockholms Län och Färentuna Härad.
N:o i6r.
Angående sökt nedsättning i arrendet för Edeby Kronohemman på Lofön. N:o 162.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå underdånig ansökning om fortfarandet af beviljad minskning i arrendet för Hogsta och Lambarudds Kronohemman, samt om nedsättning i arrendeafgiften för Hemmanet Norrby.
Den 3 Ju li i. 63 N:o 163.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, i fråga om upplåtelse af en plats å Eskilstuna Kungsladugårds ägor, för förflyttande dit af öster- och Vester-Rekarnes Häraders i Eskilstuna Stad belägne Lazaretts- och Curhus-inrättning.
I fråga om fortsättning af det arrende Eskilstuna Stad innehar af Eskilstuna Kungsladugård.
I anledning af erhållen remiss af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer den 19 December 1828, angående fördelningen af de, genom en med Kejserliga Ryska Regeringen afslutad liqvidations-convention, influtne medel.
Af den 17 sistlidne Junii: N:o 166.
I anledning af gjorde anmärkningar vid några af Utskottet afgifue Retänkanden.
Med anmälan, att verkställigheten af Rikets Ständers, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 4o om inrättande af en allmän Klubb för alla Fyra RiksSlåndens Ledamöter, fattade beslut kommer att uppdragas åt RiddarhusDirectionen samt åt de 3:ne öfrige RiksStåndens CanzliDirectioner gemensamt.
Angående väckt fråga om löneförhöjning för Rikets Ständers Justitia?
Ombudsman. 3! H. 5 / 66 % Den 3 Ju 1 i i.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Utlåtande N:o po. öfver ExpeditionsUtskottets Memorial N:o aa. angående tillökadt biträde vid correctursläsning.
Öfver väckt Motion om införskrifning ifrån England, för Statens räkning, af en cylindrisk Boktryckare-press.
N:o 171.
I anledning af yrkad indragning utaf de i Kong!.
Kammar-, Bergs- och Commerce-Collegierne varande PresidenlsEmbeten.
Angående indragning afVexelControlleurs-befatlningarne.
Nro 173.
I anledning af väckt Motion om anslag till iiiköp af trenne Taflor.
Nro 174* Angående ifrågnstäld belöning för Assessoren J. P.
Juringius.
Majrts Nådiga Remiss af Iiandlingarne i Målet, angående inköp af Hemmanet Mellby för Staden Strömstads räkning af allmänna medel. N:o 176.
I anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande Nro 58, angående väckt fråga om de så kallade
Djekne-penningarnes upphörande.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, rörande den Forselersättning, som till Statsverket bör gifvas af de Räntegifvare, hvilka blifvit befriade från Den 3 Juli i. 67 skyldigheten att in natura leverera hö och halm till Kongl. Hofstallet.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af handlingarne i målet, rörande f. d.
Arrendatorn af Gripsholms Kungsladugård, Iospectoren U.
Håkanssons underdåniga ansökning om eftergift af obelaldt arrende.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå ÖfveiDirecteuren P. A.
Norstedts underdåniga ansökning, alt till skatte få lösa den under Carlbergs Kungsgård lydande Kronolägenheten Pihludden.
Från Stats- samt Jllmiinna Besvärs- och EkonomiUtskotten :
Af den 25 sistlidne Junii: N:o 37.
Med anledning af gjord anhållan, alt en del Socknar inom Åkerbo Härad skulle få underhålla Grenadierer, i stället för Hussarer under LifRegementsBrigaden.
I anledning af gjord anhållan om anslag af allmänna medel till en canals och flere nya communications-vägnrs anläggande inom Stora Kopparbergs
Med anledning af framlagdt förslag om en Jernrailvägs anläggande mellan Sjöarne Wettern och Hjelmaren.
N:o 4°- I anledning af väckt fråga om indragning af Strömsholms Stuteri. 3i H. 5* 1 68 Den 6 J111 i i f. m.
Frän BevillningsUtskottet: N:o 35.
Rörande de emot Utskottets * under N:o 12. förut meddeldte Betänkande, om inskränkning i Kongl. Kammar-Rättens befattning med BevillningsÄrenden och inrättande af en RiksPröfningsGommitle, gjorde anmärkningar.
Måndagen den 6 Jula 1829.
Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den 6 sistlidne Junii afgifne, och den 3 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 160.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, rörande nedsättning i arrendet för Kronohemmanet Berga, \
Mantal, på Lofön i Stockholms Län och Färentuna Härad.
Angående sökt nedsättning i arrendet för Edeby Kronohemman på Lofön. D e ii 6 J u I i i. f. m. <>9 Nro 162.
Majrts Nådiga Remiss uppå underdånig ansökning om fortfarandet af beviljad minskning i ar- r rendel för Hogsta oell Lambarudds Kronohemman, samt om nedsättning i arrendeafgiften för Hemmanet Norrby, N:o 163.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss i fråga örn upplåtelse af en plats å Eskilstuna Kungsladugårds ägor för förflyttande dit af öster- och Vester-Rekarnes Häraders i Eskilstuna Stad belägna Lazaretts- och Curhus-inrättning, Till pröfning företogs Stats- och BancoUtskottens den 2 sistlidne Junii under N:o 1. afgifne, och den 26 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, angående myntvärdets upprätthållande, med flere i sammanhang dermed till Utskotten remitterade enskildte Anföranden i ämnet.
Herr Lagerhjelmj Pehr, uppläste följande :
Trenne åsigter hafva inom Stats- och BancoUtskotten sökt att göra sig gällande i afseende på Rikets penninge-väsende.
Alla hafva velat bestämma myntets värde och gifva kraft åt bestämningen; men man har först och främst skiljt sig i frågan om sedelns värde.
* Den ena åsigten har härvid velat tillfyllestgöra rättsanspråket af sedelns 7o Den 6 J u 1 i i f. m. lydelse; den andra har deremot fäslat sig vid det värde, sorn sednare tidens handelsförhållande gifvit åt sedeln.
Att de rättsanspråk, som den förra åsigten hyllar, blott äga en tillfällig grund, samt att Statsverk och Näringar deraf skulle lida; anser jag vara ovederläggeligen ådagalagt, hvadan jag dermed icke vill vidare uppehålla mig, än blott tillägga, att uppskof med myntbestämningen skulle göra all lönetillökning overkställbar utan den största fara för så väl StalsVerk, som Rikets skatlskyldige inbyggare.
De, som deremot fästat sig vid denna sednare bestämnings-grunden, nemligen 128 sk,, hafva dock varit väsendteligen sk il jaglige i afseende derpå, huruvida Realisationen i och för sig sjelf och utan alla vidare åtgärder, förer National-rikedom i spåren och tryggar sitt bestånd, eller om Realisationen blott är ett väsendteligt medel att ordna och stadga den allmänna rörelsen och egenteligen hämtar sitt bestånd från National-rikedomen.
I båda fallen är Realisationen nyttig, men i det förra kan den icke för dyrt köpas, man kan icke nog hastigt bringa den i gång och den fordrar intet yttre stöd för sitt bestånd; då man deremot, i det sednare, anser sig hafva skäl att göra något afseende på den kostnad, som verkställigheten medför, samt att söka grundvalen för dess bestånd i Nationens va1 u-öfverskolt, d. v. s. Nationens transportabla rikedom.
Jag bekänner mig till den D en 6 J111 i i. f. ra. 71 sednare åsigten, och då de åtgärder, hvilka synas mig stå i sammanhang rned Realisationens bestånd, icke undergått Utskottens pröfning, samt jag icke kunnat öfvervara redaclionen och genom reservation fått dem framställde, anser jag mig böra inför Ilögloflige Ridderskapet och Adeln redovisa för mina åsigler, hälst Utskottens Utlåtanden och Förslag icke sakna intryck af alla de tänkesätt, som vid ärendets behandling varit med hvarannan i strid, och sökt göra sig gällande.
Rikets handels-ställning med främmande folkslag för en längre tid och således oberoende af den credits belopp, som köpmannen begagnar; måste, under fri utvexling af silfver, Bankens tillgång af denna vara, tillsammans med värdet af Rikets i öfrigt transportabla efiecter, utgöra Rikets transportabla rikedom.
Minskas värdet af denna förmögenhet, så måste Bankens silfver uttagas; ökas det, måste delta silfver-qvantura, förr eller sednare, ökas.
Äfven med stigande varu-production kan silfret utgå, om consumtion stiger i ett större förhållande.
Realisationens bestånd bvilar således ej blott på varu-produclionen, utan äfven på förbrukningen.
Den förra beror ej blott på industrien och arbetsamheten, utan, hvad Sverige angår, i högst betydlig mon på den välsignelse, som skördarnes ymnoghet innebär och dess för - 72 Den 6 J u I i i f. m. ständiga användande.
Den sednare beror ej blott på Nationens behof och dess sparsamhet, utan, hvad Sverige angår, i högst betydlig nion på den välsignelsen, som kai-, . las fred, och dess förståndiga begagnande.
Man kunde väl förklara Realisationen beståndande, så länge en skilling finnes i Bankens hvalf att erbjuda sedelhafvaren, och vara obekymrad vid det gränslösa lidande, som allmänna rörelsen skulle vidkännas genom rörelse-medlets indragning; men jag kan icke vara likgiltig för den olycka, som derigenom skulle tillskjmdas Riket.
Den motsatta åsigten gör sig äfven förvissad, att sådant aldrig kan inträffa; ty Realisationen skall, säges det, medföra förtroende och capital, och närings-friheten veta att deraf begagna sig till den utveckling af industrien, som ensam förer National-rikedomen i spåren.
Jag vet, att hvar och en, som icke ovilkorligt och utan begränsning erkänner denna sats, dömmes till okunnighetens och fördomarnes mörker af dem, som känna sig vara i besittning af tidens upplysning; men jag har intet val, då öfvertygelsen måste uttalas.
Jag kan icke anse Sverige, detta fattiga land, till den grad vara oberoende af krigets olyckor, att Ständcrne böra föresätta Konungen, hvilket årtal Realisationen hör till verkställighet befordras, äfven om jag i öfrigt ansåge det lämpeligt.
Man är i allmänhet ense derom, att tvänne för Riket ganska gynnande Den G J u 1 i i f. nj. omständigheter understödde 1776 års Realisation, nemligen ett ymnigt sill-fiske och en mycket lönande frakthandel.
Dessa tvänne omständigheter förmådde väl uppväga verkan af 1783 och 1784 årens missvexter; men det sedermera inträffande kriget medförde likväl den verkan , att utelöpande Bancosedelstocken minskades från 6 millioner till en million under den tiderymd af 14 år, hvarpå Riksgälds-sedlarne uppkommo.
Man är äfven ense derom, att i8o3 års Realisation åtföljdes ej allenast af flere välgörande ekonomiska författningar och åtgärder från Styrelsens sida, utan äfven af den fördelagtigaste jernhandel Riket någonsin ägt.
De fördelagtiga förhållanden, som understödde och åtföljde dessa Realisationsperioder, finnas icke nu.
Sillen söker icke i mängd Sveriges kuster.
Om politiska förhållanden skulle medgifva en gynnande frakthandel, betviflar jag
Rikets handelsflotta vara i belägenhet, att rätt kraftigt begagna en sådan conjunctur.
För jernhandeln synes mig, genom de mägtigaste folkslags ökade production och förbättrade till verkningssätt , icke någon fördelagtigare conjunctur vara alt förvänta, hälst Svenska jernets credit å utländska handelsplatser, under sednare åren, börjat afLaga.
Deremot har spanmåls-productionen inom Riket betydligen tilltagit.
Med denna vara äger likväl det egna förhållande rum i allmänhet inom Sverige, med undantag af bränvinsbrän - ningen, att densammas öfverskott hvarken ingår i andra varors production eller förvaras, utan till det mesta förstöres genom ökad oproductiv förbrukning.
Sednare tiders odlingar medföra således väl å ena sidan den verkan, att Rikets behof i vanliga missväxtår icke är så stort som fordom; men deremot å den andra, att brist på industri och capital vid denna varas förbrukning eller handel, förvandlar öfverflödet till en skadlig tryckning på spanmålspriserne, hvaraf en oerhörd variation uppkommit, hvilken medför de skadligaste verkningar för flere medborgsklasser.
För att blott vidröra den directa inflytelsen häraf på varurikedomen, vill jag anmärka: att de ytterligt låga spanmålspriserne medföra lättja hos den fria arbetaren, således en minskning i Rikets dagsverksstyrka; att importhandeln belastas med sådane landtmannavaror, till flere millioners belopp enligt Herr von Hartmansdorffs serskilda Motion, hvilka kunde inom Riket lätteligen produceras, hvarigenom spanmåls-productionens öfverskott kunde till stor del befrias från förstöring; och slutligen att låneunderstöd för upplag af lorrkad säd inuti landet, skulle medföra möjligheten af det återstående öfverskottets förvaring, hvarigenom marknaden befriades från den skadliga tryckningen af öfverflödigt försäljningsbelopp, och Rikets import från spanmål i missväxtår.— Slutligen och för att fullborda jemförelsen Den 6 J u 1 i i f. m. emellan Rikets handelsställning under de nämnde realisations-epokerna med den nu varande, åberopar jag den allmänt medgiflia sats, att förbrukningen af utländska öfverflödsvaror tilltagit i en förskräckande mån under sednare tider.
För att blott fästa uppmärksamheten på förhållandet under det tiotal af år, som snart fulländas, må jag endast åberopa att 1822 års FinanceCommitté ansåg
Banken böra realisera efter 120 skillingar; hvaremot man nu allmänt är ense derom, att 128 skillingar måste antagas.
Medelcoursen för de 5 år, som föregingo 1822, var 119 sk., och för de 5, sorn föregingo 1829, öfver 129 sk.
Medelcoursen af de sist förflutne 10 åren är 127 sk. 1 rtst.
Detta stigande har ägt rum utan några ovanliga olyckor eller tryckande omständigheter i exporthandeln.
Den som vill härleda det från silfverköp; måste medgifva, att den omständigheten icke upphört, ty ännu skola 1,100,000 R:dr Silfver inköpas, innan Realisation kan betryggas.
Yill man härleda det från 1826 års missväxt; så måste man derjemte gifva agt derpå, alt denna missväxt egentligen verkade 1827, att medium af de 5 föregående årens cours var 126 sk., att sådane år kunna återkomma.
Gifve Gud, ej svårare!
Den, som vill härleda förhållandet från 1823 års Tullsystem, måste medgifva, att ehuru Ständernes Tulltaxa i afseende på verkställigheten måste öfvergifvas, likväl systemet bibehölls 76
Den 6 J u 1 i i f. m. oell nu af opinion hland Stånden sannolikt vidhålles, samt att Tullsystemet icke skulle iiga så hastigt inflytande^ på coursen, om ej Nationen lät sig behaga sjelfva förbrukningen.
Jag bekänner att jag anser denna omständighet vara verksam, och att den fortfarande kommer att verka.
Denna jemförelse emellan Rikets handelsställning vid de epoker, då 2:ne försvunna Realisationer inträdt, med förhållandet vid närvarande tid, utfaller icke tillfredsställande.
Likväl anser jag
Riket inom sig äga krafter, som kunna uppkallas, ja påräknas!
Jag förbigår att vidröra den stora Nationalvinst, som årligen går förlorad blott derigenom, att Rikets förnämsta exportvara, jernet, utskeppas nära vid, såsom ett råämne, ehuru klagan deröfver, som redan den store Polhem förde, snart är ett århundrade gammal.
Jag förbigår den, emedan dess afhjelpande griper djupt in uti åldriga former och arbetssätt samt mägtiga och konstigt hopvuxna intressen, samt i öfrigt ganska långsamt kan utföras; ehuru jag måste beklaga att denna vigtiga näring drif— ves nästan utan industri.
Deremot vill jag fästa mig vid Rikets modernäring och de stora tillgångar, som nu försvinna oproductivt, ja positivt skadligt.
Samma theori, som i fråga om Realisation fäster sig vid silfret, såsom basis för crediten, ehuru denna ej blott beror af myntets stabilitet, utan Den G Juli! f. m. 77 äfven af låntagarens person ra. fl. omständigheter, skall vid fråga om spanmålens öfverskott trygga sig vid den enskilda speculationen.
Så länge allmänna MagazinsInrättningen existerade, ansåg man sig icke böra vänta uppenbarelsen af någon enskild spanmålshandel.
Sedan denna Inrättning upphört, har raan likväl ändock väntat förgäfves.
Den conjunctur, som sistlidne höst uppkom för spanmålsafsättning på England, begagnades först af Danska Köpmän med Svensk säd; men tillräcklige upplag fattades vid kusten, och då desse hanno samlas, var conjuncturen förbi.
Men Sverige är olika mot andra länder icke blott i afseende på capitalstyrka och handel, utan äfven för de svårigheter, som åtfölja transporten.
Funnes äfven t. ex. i Stockholm en verklig spanmålshandel i stort, skulle den ändock svårligen kunna upplägga de öfverskott, som i det inre af landet uppstå, för alt, vid framtida behof inuti landet, kunna återfragtas.
Ifrån Örebro till Stockholm uppgick denna vår transportkostnaden af en tunna hafra till 4° sk. B:co. — Huru litet landtmannen i allmänhet lagt sig på andra varors production än spanmål, må hvarje erfaren jordbrukare bedömma.
Likväl uppgår, på sätt Herr von Hartmansdorff utredt, värdet af sådane varors import lill 3 millioner.
Den capital- och industri-brist, som jag anser böra afhjelpas, påkallar åtminstone för närvarande, och så mycket jag « 7S Den 6 J111 i i f. m. förstår, alfvarliga åtgärder från Statens sida.
De åtgärder jag i sammanhang härmed ansett mig böra föreslå Stats- och BancoUtskotten bestå uti: 1:0 Att Rikets Ständer, vid Tulltaxans öfverlemnande, i underdånighet föreslå K:gl. Maj:t beläggandet af sådane landtmannavaror, hvilka nu utifrån införas, men lätteligen kunna af inhemska jordbrukare frambringas, med så höga tullafgifter, som ändamålet fordrar och vederbörlig controll medgifver.
Mig synes en successiv förhöjning i nu gällande Tulltaxa på dessa artiklar, den höga tullens fortfarande under tillräcklig tid för industriens upplifvande, samt tullens successiva nedsättning framdeles, vara för ändamålet tjenlige åtgärder. 2:0 Att Rikets Ständer, vid bestämmandet af Bankens lånerörelse för kommande 5 år intill nästa Riksdag, anslå 100,000 R:dr B:co årligen af inflytande afbetalningar å fastighetslån till räntefria lån på torrkad spanmål, samt ersättningsfria byggnadsbiträden till Magazin mot osviklig säkerhet, under municipal, kostnadsfri förvaltning, samt under vilkor, att kommande Ständer må äga att efter 1 års uppsägning indraga lånecapitalerne.
— De öfriga detaljerne af detta förslag skola inför Utskotten uppgifvas, i händelse återremiss beviljas.