Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förenar mig till alla delar med IlrCederschjöld och Gr. Posse, samt förmodar, att R.
St. nu icke vilja göra någon ändring i den lofven, sorn förut blifvit canalbolaget gifven, att få belåna sina actier till a5 proc.
Cederström missförstått
Hr Lagerhjelm; ty hans mening, såsom jag fattat den, har icke varit, att borgen skulle borttagas, utan endast att nedsättning i belåningsbeloppet skulle äga rum, med bibehållande af den förut stadgade borgen, Jag hoppas, att han frångår denna mening.
Det föredragna mom. lit. b blef af R, o. Ad. bifallet.
Da R, o, Ad, nyss genom bifall till det af Hr Rosenblad dieterade tillägget, rör:de belåning af Riksg.qonUs obligationer, äfven beslutat att tillägga Arme'ens Pensionscassas obligationer en belåningsrätt, hvaröfver de öfriga RiksSt. icke utan inbjudning komma i tillfälle att fatta något beslut, anhåller jag vördsamt om den propos., att de öfriga RiksSt, mätte genom prot.utdr. inbjudas att i nyssnämnde beslut med R, o, Ad, instämma.
H. Ex, Hr Gr, o. Ord för, hemställde, om R, o, Ad. behagade inbjuda de öfriga RiksSt, att instämma i det beslut, R. o. Ad. nyss genom antagandet af det näst före morn, lit. b tillagda nya moni, fattat.
Ropades ja. c) till ^:deIar af vanliga försäljningspriset under månaden näst före belåningen! a(la öfriga actier och publika papper, Hr Rosenblad:
I sammanhang med mitt föregående, af R. o. Ad. bifallna, förslag vågar jag anhålla om den föV
Le fre'n instämde med Hr Rosenblad Hr von Hohenhausen:
Jemte det jag instämmer 1 43o Dc 11 3i Juli f. na. den af Hr Rosenblad bär föreslagna förändring, utber jag mig att få fästa uppmärksamheten derpå, att bär står: alla öfriga actier, hvilket torde böra förtydligas med tillägg af orden: för allmänna ändamål.
Ilär finnas nemi. adier för porcellainesbruk m. fl. sådana enskilda inrättningar, hvilkas värde är så föränderligt, att belåning deraf i Banken icke bör kunna komma i fråga; och det är således för att förekomma ett missbruk, som skulle kunna härledas från otydligheten i Utsk;s förslag, som jag, till förtydligande af meningen, anser nämnde tillägg böra göras.
För min del tror jag det lämpligaste vara, att öfverskriften eller rubriken på ifrågavar. mom. helt och hållet förändras till följande lydelse:
Efter Banc os t y r CI s e ns pröfning och med afseende på gångbart pris.
Jag fruktår, att om man icke öfverlemna!’ åt Bancostyrelsen att i hvarje särskildt fall bestämma belåningsbeioppet efter omständigheterna, skall den af Utsk. här föreslagna generella belåning af alla actier och publika papper leda till åtskilliga missbruk och förluster.
Jag är förekommen af Hr v.
Hohenhausen och erkänner, att jag icke skulle veta, hvad som egentligen beslutades, i händelse detta morn. oförändradt antoges i de generella ordalag, Utsk. uppställt.
Vid sista riksdagen uppräknades alla de publika papper, som fmgo belåningsrätt; men nu bar detta icke skett.
Det finnes likväl åtskilliga adier och papper, sorn hafva intet verkligt värde, men genom tillställning kunde få ett skenbart under en månad.
Detta är ett skäl emot Utsk:s förslag, Ett annat består i svårigheten för Bancostyrelsen att känna värdet å alla de särskilda slagen af adler; ty det finnes gradationer emellan deni, som Bancostyrelsen tilläfventyrs ej visste, af hvad beskaffenhet de äro.
Jag anhåller således, att det först måtte göras tydligt, hvilka adier här menas, eller om Utsk. efter ordalydelsen afsett alla; i sednare fallet fruktar jag, alt Utsk:s förslag är alltför vidsträckt.
Jag anmärkte redan i går, att Utsk. alltför långt utsträckt belåningen på actier och publika papper, utan att specificera åt hvilka slag af papper belåningsrätten skulle meddelas; men då jag icke känner alla de särskilda slag, som tilläfventyrs förefinnas och äro säkra, eller således kan uppgifva någon redaction, hvaruti en dylik spacification vore intagen, mäste jag inskränka mig till att blott anmärka ofullständigheten i Utskts förslag.
Om det ej inträffade, att aetiebolag tillskapades endast för att få actierna belånade i Bankeu, kunde det åtminstone hända, att redan befintliga bolag, sorn äro så litet vinstgifvande, att inga köpslut om deras adier göras, likväl för syns skull tillställde sådana yfhandlingar under någon tid, så alt Den 31 Juli f. m. 431 actirrna finge bclåningsrätt.
Till förekommande häraf, och i händelse man icke vill, såsom vid sista riksdagen, specielt upptaga de slag af publika papper, sorn få belånas, vågar jag föreslå följande redaction af nu förevar, morn.: till högst tre fjerdedel a r af vanliga försäljning s p r i s e t under h a 1få r e t näst före belåningen; alla öfriga adier i allmänna inrättningar och. publika papper.
Genom det här tillagda ordet: högst, blefve det åt Baneostvrelsen öfverlemnadt att efter omständigheterna nedsätta belåningen under tre fjerdedelar af gångbara värdet; och genom delta värdes bestämmande efter försäljningspriset, under ett halft år näst löre belåningen, hade man ett säkrare correctiv emot tillställda köpslut.
Om denna redaction antages, medför den äfven det förtydligande, som IIr v.
Hohenhausen åsyftat.
Jag erkänner, att jag förut förbisett vådan af det alltför generella i Utsk:s förslag att belåna alla adier; ty mångå missbruk skulle deraf kunna uppstå.
Jag har mig väl icke heller bekant, hvarföre Utsk. nu uteslutit den specification, som förr varit bruklig på de adier och publika papper, hvilka fått belåningsrätt; jag får blott upplysa, att det redan finnes en sådan mängd af dylika papper, att man aldrig på förhand kan känna, hvarken om de existerande skola bibehålla sig i värde, eller om nya tilläfventyrs skola uppstå, och jag förmodar, att detta varit skälet till Utsk:s generella stadgande.
Till följd häraf tager jag mig friheten ånyo föreslå den redaction, jag förut uppgifvit, med en förändring, hvarigenom densamma synes bättre än Ilr v.
Hartmansdorffs.
Morn. skulle således komma att blifva sålunda: till 75 proc. af vanliga försäljningspriset under de trenne näst före belåningen förflutna måll ader: actier och obligationer, som af Bancostyreisen pröfvas be lån bara.
Jag instämmer med Hr Rosenblad, enär jag anser det omöjligt för R. o. Ad. alt bestämma och specificera, hvilka actier äro af den beskaffenhet, att de kunna belånas.
Då man i så många andi a fall haft det förtroende till Bancostyrelsen, att nian öfverlemna!' saken till dess bedömande, synes mig, att samma förhållande här bör äga rum.
Jag tager för afgjordt, att det ingår i Hr Rosenblads förslag, att antaglig borgen skall ställas tillika med hypotheket, ehuru jag icke funnit detta uttryck i redactionen.
Jag anhåller emedlertid att genom Ridd.- secret. få veta, huru BorgareSt, beslutat ro‘r:de detta mom.
432 Den 3i Juli f. ra.
Ri d d.Secret.:
BorgareSt. har afslagit morn. lit. c af 23:dje punkten.
Ja® bekänner, ott jag icke i mitt förslag afsett borgens ställande; men jag tror icke heller, ätt detta är behöflig t, då fråga endast är om belåning till 'jS proc. af gångbara värdet och Bancostyrejsen derjemte skulle få rätt att pröfva hvilka documenter äro antagliga.
Säkerheten skulle lättare eluderas genom tillagd föreskrift om borgen, emedan mindre uppmärksamhet då tilläfventyrs skulle fästas vid både namnens och papperens beskaffenhet.
Jag anhåller att få veta, huru detta mom. blifvit afgjordt af de öfriga 2:ne RiksSt., hvilkas beslut vi ännu icke hört, och torde jag derefter åter få ordet.
Preste-och BondeSt:n hafva bifallit nu ifrågavar. mom. af 23:dje punkten.
Vid det sålunda upplysta förhållandet, att R. o. Ad:s beslut kommer att bestämma frågans afgörande, torde jag ånyo få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att enligt mitt förslag till redaction skulle
Fullmägtige väl icke kunna höja belåningsbeloppet öfver tre fjerdedelar af gångbara priset, men ingalunda vara hindrade att derunder sänka det huru lågt sorn helst, efter egen pröfning om hvad de särskilda slagen af papper vore värda.
Förslaget innefattar vidare, att då något papper till maximibeloppet belånas, skall bestämmandet af dess värde ske efter försäljningspriset under ett halft år eller längre tid, än Hr Rosenblad föreslagit, hvarigenom man vunne större säkerhet att kunna åtminstone någorlunda förekomma speculationen på actiers försäljning för syns skull, i ändamål att fa dem till högre belopp belånade.
Jag har också velat inskränka denna belåning till actier i allmänna inrättningar, om hvilkas beskaffenhet och värde Fullmägtige väl aldrig lära sakna tillfälle att taga kännedom; och jag tror således, att ali nödig försigtighet är iakttagen, om mitt redactionsförslag bifalles.
Vid sista riksdagen uppräknade man särskildt alla de actier och publika papper, som fingo belåningsrätt utan borgen; nu har man åter öfvergått till ett generelt stadgande om belåning för alla utan borgen, med undantag endast af dem, som äro särskildt upptagna i mom. lit. b.
Man kan i alla fall ganska väl föreställa sig, att actier äfven i sådana bolag, som hafva ett publikt ändamål, äga ett högst ojemnt värde, men uppehållas i rörelsen under ett halft år för att kunna belånas; det är t. o. m. en ganska naturlig speculation att tillställa fictiva köp om actier, för att sedermera belåna dem, om icke borgen tillika for - Den 3i Juli f. m. 433 fordras.
Jag tan således icke instämma i bifall till den vidsträckta beläning af adier och publika papper, som Utsk. föreslagit, utan alt det vilkor bifogas, alt borgen tillika skall ställas.
Jag är förekommen af den siste värde talaren och instämmer med honom.
Jag tror likväl, att undantag bör göras för de slag af papper, som vid sista riksdagen blefvo bestämdt undantagna från stadgandet om, borgens ställande jemte hypotheket.
Om Ståndet skulle vilja antaga Hr Hegardts förslag alt öfverlemna åt Bancofullmägliges pröfning, till hvad värde adier och publika papper i allmänhet må kunna belånas, blir en föreskrift om borgen öfverflödig; och då man härigenom tillika undviker att omtala vissa månader såsom grund för försäljningsprisets bestämmande, kunna icke heller några sammansättningar ske för att under en viss tid öka nedernäs värde utöfver det verkliga, utan JSancostyrelsen blir i tillfälle att i naturlig väg taga kännedom om deras verkligen gångbara värde.
Jag hemställer således, om icke det bästa vore att bifalla Ilr Hegardts förslag.
Hr Lagerhjelms anmärkning riktig.
Om Hancostyrelsen vore så rationelt sammansatt som andra styrelser af samma slag, skulle en reglementering icke blott vara öfverflödig, utan äfven skadlig; men då detta icke är förhållandet, och It. o. Ad. således ansett nödigt att ingå i reglementariska stadganden, tror jag, att de icke heller i detta fall böra åsidosättas, och jag ser härvid helst, att borgen föreskrifves, hvaremot jag i sådan händelse anser, att försäljningspriset under någon viss tid, såsom grund för belåningsbeloppet, gerna kan borttagas.
Då jag här hört så många särskilda meningar yttras och för egen del helst öfvergår på deras sida, som yrka den storsta säkerheten, instämmer jag med Hr lagerhjelm, att borgen tillika bor fordras, och hemställer således, att redactionen af ifrågavar. mom. må erhålla följande lydelse: till högst \: d e
I a r af vanliga försäljningspriset under hal få re t näst före belåningen, och med vilkor, att antaglig borgen tillika fordras: alla öfriga actier i allmänna inrättningar, och publika papper.
Jag är förekommen af Hr v. Hartmansdorff och anhåller blott om propos. på den redaclion, han nu sednast föreslagit. io II. 55 434 Den 31"
Jul i f. m.
Ja" anser mig böra fasin uppmärksamheten derpå, att rnan ibland kan reglementera sådana försigtighetsmått, att ändamålet motverkas.
Man bör ihågkomma, att de, som skola verkställa besluten, äro menniskor; och utan att kasta någon skugga på fordna verkställare, bland hvilka jag äfven har den äran att vara, torde jag få erinra om de följder, som erfarenheten visat vara förenade med föreskrift om borgens ställande jemte de här ifrågavar. hypotheken.
Om min föreslagna redaction antages, kommer aldrig i fråga att belåna annat än goda papper, och y5 proc. af försäljningspriset är redan så lågt, att jag är öfvertygad, det dylika papper sällan skola begagnas för belåning i disconten; man har sett, att lån hittills sällan blifvit sökta på Riksg.cont:s obligationer, som likväl haft en belåningsrätt ända till go proc.
Jag vill emedlertid såvida ingå på Hr v. Hartmansdorffs förslag, att jag skall medgifva tillägg af ordet högst, så att det må heta: till högst -j|:delar af vanliga försäljningspriset.
Hvad deremot beträffar det följande af Hr v. Hartmansdorffs redaction, der det heter: linder lia i få re t näst före belåningen, finner jag detta sämre
Un att säga: under de trenne näst före belåningen förflutna månaderna.
Men jag återkommer nu, under förutsättning, att mitt förslag i öfrigt finnes antagligt, till frågan om borgen och nyttan deraf.
Det inträffar nemi. merendels (och detta torde äfven finnas ursägtligt), att man icke ger särdeles uppmärksamhet åt namnen, der dessa icke behöfvas, utan säkerheten ligger i hypotheket.
Vi hafva också erfarenhet i derv vägen af hvad som inträffat med Götha canalactier, på hvilka disconten, om hastig realisation af lånen kommit ifråga, otvifvelakligt hade gjort betydande förluster, just för namnen, i förlitande hvarpå man tillåtit actiernas belåning utöfver deras verkliga värde.
Jag säger likväl icke detta för att gifva någon tort åt den styrelsepersoual, som antagit dessa namn, ty samma styrelse har sedermera visat utmärkt nit att genom ombytet af namn skaffa säkerhet och förbättra ställningen; jag har endast anfört det såsom exempel på följderna i allmänhet af ett stadgande om borgen, der hypotheket ensamt bör göra tillfyllest, och jag kan således ej annat än afstyrka all belåning på publika papper med derjemte ställd borgen.
För mig är det obegripligt, huru det kan vara sämre att hafva borgen, än att icke hafva den, eller huru delta kan förslöa Bancostyrelsens uppmärksamhet.
Vill man emedlertid göra skillnad emellan de särskilda slagen af publika papper, så må man, likasom vid sista riksdagen, specielt uppräkna dem, som skola erhålla belåningsrätt utan bifogad borgen.
Jag skulle likväl tro, att det gererellaste stadgandet äfven är det enklaste och bästa, och jag kan ej finna annat, än att det är en fördel för D c ii 31 Juli f. ro. 433 Bancostyrelsen sjelf alt kunna begära borgen för alt slippa ett alltför noggrannt bedömande af papperens värde i hvarje särskildt fall, hvilket alltid vore obehagligt.
Jag deltar sjelf i förvaltningen af cn cassa, der bedömandet af personers soliditet ofta kommer i fråga, och der lån meddelas mot hypothek af särdeles god beskaffenhet; men vi fordra alltid borgen derjemte, och jag har aldrig funnit, att detta varit skadligt.
Jag anser mig i denna fråga böra uttala samma öfvertygelse som Hr Rosenblad, och jag stödjer mig härvid pä den erfarenhet, jag inhemtat som revisor i disconten.
Då man belånat publika papper, har man ansett den häruti gillia säkerheten så god, att man varit sorglös vid pröfningen af borgensförbindelserna; och detta har haft den följd, att om lånen på Götha canalactier för ett är sedan skulle blifvit realiserade, är jag öfvertygad, att
Banken derpå skulle hafva lidit en betydlig förlust, emedan till borgesman voro antagna personer, som icke voro vederhäftiga för det allraminsta.
Hr Rosenblad har också riktigt upplyst, att discontdirectionerna sedermera med särdeles omsorg varit nödsakade att skaffa säkerhet genom ombyte af namn.
Jag medger emedlertid, att Hr Lagerhjelm har rätt i principen; men då det i tillämpningen befunnits, alt föreskrift om den dubbla säkerheten ledt derhän, att man icke frågat efter någondera, tror jag det bästa vara, att man lemnar saken åt Bancostyreisens eget bedömande.
Jag är äfven öfvertygad, att aldrig en sådan rörelse skulle hafva ägt rum, som den jag sett i disconten, om man lemnat åt Bancostyrelsen att handla efter egen pröfning, istället att den haft bestämda föreskrifter att stödja sig vid.
Jag anhåller att äfven få förena mig med Hr Rosenblad.
Efter min tanka är ingen lånerörelse sämre än den på namn, och då vi i går fattade ett beslut, som afsåg inskränkning i denna del af Bankens utlåningsrörelse, hemställer jag, huru principenligt det är att nu utvidga den.
Man erkände då riktigheten af den grundsats, att namnbelåningen bör så mycket som möjligt öfverflyttas på privatassociationer, som bättre äro i tillfälle att känna personerna, hvilket alltid är nödvändigt, såvida ej rörelsen skall byggas på vederhäftighetsbetyg, som aldrig kunna medföra full säkerhet; och jag afstyrker på grund häraf förslaget om borgens ställande vid belåning af publika papper, såsom icke varande ändamålsenligt.
De oväntade upplysningar, R. o. Ad. fått af en discontens directör och en dess revisor, hafva rubbat den mening, jag förut hyst, och jag anser numera bäst, att vi, likasom BorgareSt., afslå det ifrågavar. mom.
Hr Rosenblad och Gr.
Cronhjelm hafva förklarat, att äfven med den dubbla säkerhet, som hittills varit före - 43ö Dc 11 3i Juli f. m. skrifven vid beläning af adier och publika papper, har dis— conlen varit stort äfventyr underkastad.
Då jag befarar, att detta snarare skulle inträlfa, örn man nu borttoge den ena säkerheten, sorn bestått i löftesmännens namn, hemställer jag, om icke rådligast vore att afstå hela moni.
Cederström förenade sig med den siste talaren.
Den redan vunna erfarenheten i disconten bör göra oss uppmärksamma på faran af belåning af adier och publika papper i allmänhet, utan att annan tillräcklig säkerhet ställes derjemte, och, hellre än att tillstyrka en sådan belåning utan borgen, förenar jag mig således i begäran om afslag å ifrågavar. mom.
H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. framställde propos. till bifall å Utsk:s förslag i mom. lit, c af a3:dje punkten.
Ropades nej, H. Ex, föreslog bifall till den af Hr Rosenblad föreslagna redaction, så lydande: till högst 75 proc. af vanliga försäljningspriset under de t ren ne näst före belåningen förflutna månader; actie r och obligationer, som af Ra ne os ty reisen pröfvas belånbara.
Ropades starka nej, blandade med ja, H. Ex. framställde propos, till afslag å det nu ifrågavar. mom.
Ehrenborgh reserverade sig emot det nu fattade beslutet.
Som jag icke var tillstädes, då R. o. Ad. fattade sitt beslut om nästföregående mom. lit. b, anhåller jag att nu få reservera mig emot beslutet.
Götha canalactier äro för närvar, ej värda en enda skilling, uppskattade efter den inkomst de gifva, och att under sådana förhållanden belåna dem till 25 proc., äfven med tillägg af en borgen, sorn, efter hvad jag förut haft äran anföra, medför obetydlig säkerhet, fruktar jag skall leda till stora förluster för Ranken, V, Lånerörelse genom ffandelsdisconten.
24:de punkten: att Handelsdiseonten, under benämning af Handels- och Näringsdiscont, må fortsättas, med iakttagande endast af följande förändringar och tillägg; a) lån kunna beviljas å 6 eller mindre antal af månader, TJnderteckn.
Ronde 24:de punkten hafva de öfriga RiksSl, beslutat sålunda; PresteSt, har bifallit
Den 3i Juli f. m. 437 liela punkten oförändrad.
BorgareSt. liar antagit den med följande förändringar, nemi.: att morn. under lit. b kommer att lyda sålunda: ”räntan bestämmes till 5 proc.;” och att vid mom. lit. e bör tilläggas: ”att de, som underteckna de uti berörde mom. omförmälda reverser, böra vara hvar för sig fullt vederhäftiga.” BondeSt. åter har bifallit 24?de punkten med följande förändrade redaction af litt. a, b och c, nemi.: a) lån kunna beviljas å 4 eller mindre antal månader; b) räntan bestämmes till 6 proc., som kan af Bancostyreisen nedsättas till 5 proc., om så nödigt pröfvas; c) lägsta lånebeloppet bestämmes till iooo r:dr.
Det nu föredragna mom. lit. a bifölls. b) räntan bestämmes till 6 procent.
Jag anhåller, att vid detta mom. R. o. Ad. måtte göra samma tillägg som BondeSt., att nemi. räntan äfven må kunna nedsättas till 5 proc., om detlaf Bancostyrelsen pröfvas nödigt.
Sådan åtgärd har förut funnits nödvändig för att få handelsdiscontens fonder begagnade, och det torde äfven hädanefter erfordras.
Örn man erkänner, att det är af vigt, att räntefoten i allmänhet nedsättes, hemställer jag, livad det är för skäl att nu göra ändring i den nedsättning af disconträntan, som redan äger rum; och jag tillstyrker således, alt R. o. Ad. måtte instämma i BorgareSt:s beslut, att räntan bestämmes till 5 proc.
Jag vill blott i möjligaste korthet förklara , att 6 proc. i förening med öfriga försvårande omständigheter, som åtfölja lån i handelsdisconten, är en så liög räntefot, att jag föreser, det inga goda documenter skola inkomma till belåning, så framt ej Bancostyrelsen får rätt att efter omständigheterna nedsätta räntan derunder.
Jag föreslår derföre en sådan redaction, att räntan bestämmes till högst 6 proc.
Jag tror, att man icke behöfver flera experimenter än dem, som redan äro gjorda, för att få utrönt, hvilken räntefot för handelsdisconten är lämpligast.
Vid sista riksdagen bestämdes räntan till 6 proc., med rättighet för Bancostyrelsen att nedsätta den, om sådant pröfvades nödigt, och Bancostyrelsen fann sig innan kort nödsakad till denna nedsättning.
Jag anser derföre bäst, att man nu genast bestämmer räntan till 5 proc. H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. frågade, om R. o.
Ropades ja. H. Ex. framställde propos. till bifall å Utsk:s förslag i mom. lit. b.
Ropades nej. 433 Den 3 j Juli f. m. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad,, i likhet med RondeSt.
, behagade besluta, alt räntan skulle bestämmas till G proc., men kunde nedsättas tili 5 proc,, om Rancostyrelsen så nödigt pröfvar, Ropades starka ja, blandade med nej. Ii. Ex. Hr Gr. o. Ordför. förklarade, att han funnit ja öfvervägande vid svaret å den af II.
Ex. sednast framställda proposm.
Jag hade redan begärt ordet, innan propos. framställdes, och jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på Hr Cederschjclds förslag, såsom lämpligare, än att öfverlemna räntefotens bestämmande till Baucostyielsens ompröfning.
Ex. Hr Gr. o. Ordför. afbröt Frih, Cederströms yttrande, under förklarande, att sedan R. o. Ad. ansett öfverläggningen fulländad, kunde ingen discussion i hufvudsaken mera äga ruin, Hr Cederschjöld begärde votering.
Jemte det jag instämmer i begäran om votering, får jag förklara, att jag endast ämnat motivera, hvarföre jag för min del icke kan lemna min röst till bifall å den af Hr Gr. o. Ordför. sednast framställda propos,, oph detta motiv är, att jag apser högre ränta än o proc. aldrig böra äga rum i disconten.
Den, som bifaller, att morn. lit, b af 24:de punkten i BancoUtsk:s utlåt, N:o 16 skall erhålla följande lydelse: räntan bestämmes till 6 proc., som kan af Bancostyreisen nedsättas till 5 proc., om så nödigt pröfyas, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannärpnde morn, att erhålla följande lydelse: räntan bestämmes till 5 proc.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer; Ja — 25, Nej — 3o. 0, R, o, Ad, åtskiljdes kl. A till 3 e. m.
D eu 3 i Juli e. ra. 439 Tliorsdagen den 3i Juli 1834- Plenum k!. 6 e, m. II.
Ex. Ilr Gr. Brahe, Magn., fortfor att, I anseende till II.
Ex. Hr G. o. Landtm:.? illamående, vara Ordförande.
Hr a f We t te r s ted t, Niclas: R. o. Ad:s Hrr Electorer hafva hedrat mig med val till ledamot i BancoUtsk.; men sorn min tid ej tillåter mig att emottaga detta förtroende, , nödgas jag vördsamt afsäga mig detsamma.
Gr. von Hermansson, Carl:
Hindrad att längre vara ledamot i Bévilln.Utsk., får jag vördsamt afsäga mig min plats derstädes.
Jag önskar likväl att få bibehålla min riksdagsmannarätt, och anhåller derföre, att H. Ex. Hr Gr. o. Ordfor. måtte till H.
Ståndets bifall framställa denna min önskan. Gr. v. Hermanssons begäran blef af R. o.
H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. anmodade Hrr Electorer att skyndsamligen anställa nya val efter de Hrr, som nu afsagt sig sina platser i Utskott.
Fortsattes pröfningen af BancoUtsk:* Utlåt.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna betänk, med förslag lill hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning. 24: d e punkten: c) vid de tillfällen, da lån från allmänna
Disco ilten icke genast kunna utfalla, i anseende till större antal sökande, berättigas Handels di.sconldirectionen utgifva lån under den nu var. minimi summ an, 1000 r:dr, dock ej till lägre belopp a n 5oo r: d r.