Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 45 förelupit, utan att tillstyrkandet deri till ordalydelsen är sådant, som det af majoriteten vid tillfället dicterades.
Hvad för öfrigt angar den otydlighet, som i allmänhet skall vidlåda redactionen uti Bevilln.Utskis betänkm, så torde denna tillvitelse egentligen referera sig till i2.‘te punkten i betänk.
3V:o 29, i hvilket fall jag får bedja, att Hr af Billbergh täcktes kasta den tillbaka på Bevi!ln. Utsk:s betänk.
J\:o 44 vid förra riksdagen, hvarest pag. a5 samma otydlighet igenfinnes, derom Hr af Billbergh så mycket mindre bör vara okunnig, som han sjelf deltog uti det då dicterade beslutet.
Den i5 December e. na.
Man har gjort, såväl nu som förut, åtskilliga erinringar mot milt förslag om en armerad kustbevakning.
De flesta af dessa åro redan i min reservation till besvarande upptagna.
Jag åberopar således den.
Man har bestridt det af mig uppgifna factum, att kostnaderna för den armerade kustbevakningen blifvit fullt ersatta af ökade tullinkomster.
I anledn. häraf får jag upplysa, att jag i detta afseende följt
Hr Gen.Tulldirectören Gr.
Posses uppgifter vid återremissen af det förra betänk.
De visa, att tullinkomsten, som, i följd af continentalsystemets fall, transilohandelns upphörande och i8i5 års prohibitivsystem, 1817 fallit till 1,517,848 r:dr, sedan ökades 1818 med omkring 29,300 r:dr, 1819 med omkring 54o,4oo r:dr, 1820 med i23,(ioo r:dr, 1821 med 125,000 r:dr, 1822 med 74,200 r:dr, 1823 med 225,000 r:dr, 1824 med 246,000 r:dr utöfver 1817 års intrader.
Den väpnade kustbevakningen kostade pä alla dessa åtta år endast 348,564 r:dr, således mindre än tillökningen under ett enda år eller 1819.
Det är sanni, tullintraden steg 1825 till 2,22i,i32 r:dr; men dertill var 1823 års fria handelssystem orsaken.
Deremot har tullen de sednare åren, då en seglande quarantänsbevakning blifvit använd, betydligt stigit.
Sedan en väpnad landtkustbevakning är organiserad, anser jag äfven det vara lättare för den seglande kustbevakningen att agera i gemenskap med denna.
Det har blifvit sagdt, att en dylik befattning, som att speja efter tullförsnillare, vore förhatlig för militären.
Hvar och en har sin smak; men jag begriper icke, att det kan vara mera oangenämt att till straff befordra dem, som öfverträda tull-lagarna och vaka öfver dessa lagars helgd, för att främja såväl en inkomst åt staten som åt sig sjelf, än att i öfrigt hålla hand öfver den allm. säkerheten och försvara landet ej blott mot yttre, utan äfven mot inre fredsförstörare.
Ett annat vigtigt ändamål kan dessutom härvid förenäs, den nemi. att, utan alltför stor kostnad, gifva en nödig öfning åt vår flottas befäl och manskap.
Vårt politiska och geographiska läge gör skärgårds- och kustförsvaret till värt hufvudsakliga, och tidens riktning i afseende å ordnandet af detta försvar tvingar äfven oss att snart häråt lemna en allvarligare uppmärksamhet och att uppoffra gamla bruk och sedvanor för en nyare tids uppfinningar.
En hvar inser, huru nyttigt och nödvändigt det då är att hafva en betydlig snällseglande skärgårdsflotta och att erhålla jemn öfning för vår marine.
Om nu medel härför kunde beredas genom strängare controller mot tullförsnillning och i följd deraf ökade tullintrader, så skulle jag tro, att vår flottas befäl och manskap med begärlighet skulle omfatta tillfället härtill.
Jag har icke heller af de gjorda anmärkningarna blifvit öfvertygad derom, att en seglande kustbevakning af flottan 17 H. 28 Den i5 December e. m. skulle blifva utan gagn för controllerna mot tullförsnillning.
Man har sagt, att den militäriska kustbevakningens interesse vore stridigt mot den douanieras.
Detta kunde förekommas, om vid beslag,” gjordt af militären, tullbevakningen finge sin vissa andel, och så tvärtom.
Fördelen blefve alltid öfning för flottans manskap samt mindre djerfhet eller större försigtighet, ledande till större kostnader hos smuglaren, hvaraf åter blefve följden, att mindre smuglerier blefve begångna, emedan de handlande, som idka detta handtverk, funne sin räkning bättre vid att erlägga tull. livad gagn kustbevakningen till sjös gjort, kan således bedömas mindre af antalet utaf genom densamma angifna beslag, än af de olofliga företag, den förekommit, blott emedan den fanns såsom controll.
Detta åter syntes af den ökade tullintraden under den tid, bevakningen mot choieran med kraft handhades.
Jag vidblifver således min förra mening, att en väpnad kustbevakning till sjös bör finnas, och förnyar min anhållan om propos. derå.
Hr af Billbergh fortfar att åberopa en erfarenhet, som likväl icke finnes hos oss.
Jag tror nemi., att den kustbevakning, som hittills funnits hos oss, icke varit så organiserad, som den bort vara, och således icke kan åberopas såsom bevisande hvarken för eller emot.
Men Frih.
Rantzou har redan besvarat Hr af Billberghs anmärkn. vid denna punkt, och visat, att tullinkomsterna hos oss stigit betydligt, oaktadt den mindre ändamålsenliga organiseringen.
Vi hafva icke mer än ett års erfarenhet, som lämpligen kan åberopas, nemi. i83i års erfarenhet om förhållandet på vestra kusten.
Då man icke kan bestrida, att kustbevakningen der icke utfördes med större fartyg, utan var organiserad med smärre båtar, men att tullinkomsterna stego ^dubbelt högre än förut, så har man likväl den utvägen att skylla på choieran.
Jag tror visserligen, att farsoten till en del förorsakade det goda resultatet; men något får man val tillskrifva dessa ökade tullinkomster bevakningens ändamålsenliga inrättande.
Att flottan icke skulle få någon öfning, om bevakningen organiserades med små båtar, kan jag icke inse; ty den öfning, som flottans befäl får genom att biträda vid en sådan kustbevakning, är vida nyttigare än sjömannaöfningen på stora fartyg.
Då vårt sjöförsvar, om det kommer att påkallas, troligen kommer att bestå i skärgårdskrig, blir äfven en kännedom af våra skärgårdar af större vigt än den öfning, som på större fartyg i sjömannaväsendet kan inhemtas.
Slutligen har Hr af Billbergh sagt, att man för flottans öfning hellre kunde anslå en viss summa af tullverkets öfverskott, än att sammanblanda flottans och tullverkets interessen.
Detta gifven mig anledn. att tänka på det hufvudsakliga skäl, som kan ligga till grund för den åsigt, att flottan icke skall användas till Den »5 December c. m. 219 kustbevakningen; och jag medgifver, att detta skäl är talande mot det förslag, jag understöda
Det förefaller mig klart, att landbevakningens inkomster af lieslag komma att betydligen nedsättas, om en sådan sjöbevakning utanför landbevakningen kommer att organiseras; men jag tror icke, att detta skäl bör kunna föranleda till förändrad öfvertygelse, i fall man tror, att lurendrejeri och tullförsnillning lättare skola kunna förekommas genom land- och sjöbevakning tillsammans, än genom den ensamma landbevakningen.
Det ämne, som nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, har blifvit så vidlyftigt utveckladt, att jag icke kan hafva något att deri tillägga; men jag anhåller att få föreslå en modification, soin troligen skall förlika de skiljaktiga meningarna.
Då jag nemi. delar den opinion, att en väsendtlig fördel för conlrollen å tullinkomsterna åstadkommes genom en armerad kustbevakning, samt en bestämd fördel vinnes för flottans öfning derigenom, att flottan iakttager en sådan bevakning, är jag ock af den tanka, att R.
St. borde åt K.
M. öfverlemna att af tullmedlen använda en viss del för den s. k. kustbevakningen, dock så, att man derjemte bestämdt antyder, att ett sådant anslag icke äger rum, så framt icke öfverskotten på tullmedlen skulle dertill gifva tillgång.
Jag instämmer således uti hvad Hr af Billbergh yttrat, med det tillagg, att jag tror det böra öfverlemnas åt K. M. att, i händelse af öfverskott å tullmedlen utöfver hvad R.
St. beräknat, K. M. må anslå 4° a 5o,ooo r:dr, för att användas till seglande kustbevakning.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å hvad Utsk. uti betänk.
N:o 29 i denna del föreslagit.
Hr af Billbergh begärde votering samt att hans mening måtte blifva contraproposm.
Jag anhåller, att det tillägg måtte inflyta i contraproposm, att K.
M. må äga rättighet att af tullmedlens öfverskott använda 4° ® 5o,ooo r:dr till flottans exercis, med vilkor, att en del af flottan användes lill kustbevakning.
Hr Oxehufvud, Göran Adolph, förenade sig med Hr Dalman.
Äfven jag biträder Hr
Dalmans förslag, om derigenom en jemnkning uti ideerna kan t i 11 vägabringas ; och då skulle, i öfverensstämmelse med hvad jag föreslagit, redactionen af denna punkt blifva följande: tillstyrka R. iSt. att i und. skrifvelse hos K. M. anhålla, det K.
M. täcktes, efter sig företeende behof och tillgångar, i nåder öka controllerna ej mindre till sjös än till lands; i itu Den i5 December e. m. hvilket afseetule R.
St. öfverlemna lill K.
M. att af tull medlen disponera 4° a 5o,ooo r:dr för sådant ändamål och äfven med afseende på flottans öfning.
Hr Hjerta: R. o. Ad. täcktes finna, att en märklig förnöjelse uppstått hos åtskilliga af Ståndets ledamöter vid den af Hr Dalman föreslagna propos:n om användande af ett visst belopp af tullmedlen för flottans öfning.
Det skulle visserligen icke på något vis vara obehagligt, om medel kunde beredas att öfva flottan; men om medlen ansloges för flottans öfning, utan att flottan droge förmån deraf, skulle det måhända vara mindre enligt med proponentens afsigt, och jag tror derföre, att, om någon sådan framställning till K.
M. skall äga rum, ändamålet med dessa medel bör något närmare bestämmas.
Med uteslutande af ordet äfven ur Hr af Billberghs nyss upplästa redactionsförslag instämmer jag fullkomligen i detsamma, och förmodar, att, om Hr Hjerta närmare begrundar afsigten med min propos,, han skall finna den fullkomligt enlig med sina egna åsigter.
Jag skulle icke hafva något att invända emot det sednaste förslaget, om jag icke trodde, att det vore rakt stridande mot grundlagen, emedan det upphäfver ett redan fattadt beslut i en anslagsfråga.
Yi hafva redan beslutat öfver 4:de hufvudtiteln och dervid beviljat de medel, som skola användas till flottans exercis; och då tullmedlen skola användas för statsutgifterna och således äfven för de anslag, som beviljas på hufvudtitlarna, vore det stridande mot hvad R.
St. redan beslutat i afseende på flottans exercis att nu ytterligare bevilja något för detta ändamål.
För min del skulle jag anse öfverflödigt att genom något särskildt tillägg åt K.
M. förläna någon dispositionsrätt öfver tullmedlen.
Vi hafva sett, att Regeringen sedan sista riksdag icke funnit sig hindrad att af tullmedlen använda omkring 60,000 r:dr årligen, icke endast för en tillfällig utgift, utan för att bilda en ny stat, ulan att derom rådfråga Ständerna; och då Regeringen ansett sig kunna äga rättighet dertill, tror jag, att Regeringen icke skall anse sig behöfva något särskildt tillstånd från Ständernas sida till någon tillfällig utgift, om hon skulle anse denna utgift förenad med ändamålet af ökade statsin t ra ler.
För min del skulle jag tro, att med den föreslagna öfverlåtelsen till K.
M. borde vara förenad den anhållan, att den dryga douanierstaten, som sedan sista riksdag tillkommit, matte i samma mån i möjligaste måtto inskränkas, som de föreslagna medlen kommo att användas för en seglande kustbevakning.
Men i fall icke något sådant vilkor bör utsättas, tror jag, att man helt enkelt bör hålla sig vid den obestämda begäran, alt K.
M. täcktes i möjligaste måtto se på controllerna
Den i5 December e. m. aai för tullbevakningen, och på flottans öfning i sammanhang dermed göra det afseende, K.
M. för godt finner.
Då en armerad kustbevakning är en ganska vigtig controll, kan jag icke heller blifva af annan mening, än att medel dertill böra anslås, så mycket hellre, som jag i politiskt hänseende hyser den öfvertygelse, att flottans öfning är af största vigt för Sverige, enär vår skärgårdsflotta utgör det förnämsta af vårt försvar.
Då jag afser dessa båda ändamål, nemi. att en mindre flotta, såsom en armerad kustbevakning, kan tillvägabringa controller mot lurendrejeri och tullförsnillning, och alt skärgårdsflottans befäl och manskap derigenom kunna vinna en nyttig öfning, tror jag det vara alldeles consequent med denna åsigt att öfverlemna åt K.
M. att för delta ändamål årligen använda en viss summa af öfverskotten på tullverkets påräknade inkomster.
Denna utgift ökar icke folkets skattebörder i det hela, emedan skattebörderna i detta fall äro bestämda i och med detsamma tullafgiften är bestämd.
Folket bör åtminstone icke förutsättas vilja vinna på lurendrejeri och tullförsnillning, utan den tullafgift, som en gång är bestämd, bör väl lagligen utgå, intilldess förändrade bestämmelser vidtagas; och om den inflyter utöfver hvad
Representationen ansett vara det högsta, finner jag det icke vara inconsequent att anvisa detta öfverskott till hvad man anser ändamålsenligt och för samhället gagneligt.
Ett sådant ändamål vinnes ju genom flottans öfning, och jag tror fördenskull, alt det icke bör väcka annat än en fosterländsk förnöjelse, då någon föreslår, att de medel, som kunna öfverskjuta hvad R.
St. påräknat i inkomst af tullen, må användas till delta ändamål.
För min del kan jag icke, lika med Hr Hjärne, inse, att hvad jag nu föreslagit står i strid med hvad R.
St. redan beslutat i anslagsväg för flottans exercis, emedan det af mig projecterade anslag afser flottans öfning, endast såvida den kan vinnas i och genom flottans användande för kustbevakningen, så att kustbevakningen är hufvudändamålet med anslaget, hvaraf flottans öfning likväl blir en följd.
Jag kan således icke vidgå, att jag sökt rygga R.
Sits beslut i delta afseende eller sökt utvidga Regeringens magt öfver statsmedlens användande, då jag för det första bestämt en viss summa, och för det andra föreslagit, att denna summa icke skall utgå af annat än det öfverskott, som kan uppkomma utöfver hvad R.
St. i tullbevillning påräknat; hvarföre jag icke heller finner mig föranlåten att frångå mitt yrkande.
Då Hr Dalmans nya motion, visserligen aktningsvärd, likväl är af beskaffenhet att kunna tåla närmare begrundande, får jag begära densamma på bordet till nästa plenum.
Det är med fägnad jag hör, att en leda - 322 Den i5 December e. m. mot, som vanligtvis är ganska sträng, nu finner sig föranlåten att hysa en annan tanke.
Jag delar hans öfvertygelse i detta fall; roen sedan en ledamot begärt den nya motionen på bordet, förenar jag mig så mycket hellre uti denna begäran, som saken derigenom kommer i sitt rätta skick, och de öfriga Stånden få tillfälle att visa samma liberalitet som motionären.
Jag kan icke finna, att mitt förslag innefattar någon ny motion, och bestrider derföre bordläggningen.
Jag vill blott nämna, att om man vill hafva tullinkomster, måste man bevaka gränsorna, och att min öfvertygelse är, att 50,000 r:dr, använda för skärgårdens bevakning, skola bereda en ökad tullinkomst af öfver 100,000 r:dr.
Jag biträder derföre Hr Dalmans förslag, som jag icke kan anse såsom en ny motion, och med hvars afgörande något uppskof följaktligen icke kan komma i fråga.
Jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att hvad han yttrade var till bifall för Utsk:s förra betänk., deruti Utsk. tillstyrker R.
St. att till K.
M. ingå med den anhållan, att flottans befäl och manskap måtte användas för kustbevakningen, och att enda skillnaden emellan Hr Gr:s yttrande och deras åsigt, hvilka understödt Utsk:s berörde tillstyrkande, är den, att Hr Gr. ansett en viss summa böra bestämmas för det afsedda ändamålet, då de förra deremot, bland hvilka äfven jag befinner mig, ansett det böra ankomma på K. M. att, efter sig företeende behof och tillgångar, använda hvad som för ändamålet kan erfordras.
Den af Hr Dalman väckta nya motion tror jag icke kunna remitteras, äfven om den skulle bordläggas, emedan det torde vara klart, att fråga icke kan uppstå om ökade anslag på de punkter af hufvudtitlarna, hvaröfver R.
St. redan beslutat; och ehuru jag för min del är en bland dem, som önska, att något mera hade blifvit beviljadt för flottans öfning, kan jag likväl icke gå in på, att man skall söka att befordra ändamålet genom att bryta mot grundlagen.
Jag kan icke finna, att Hr Dalmans förslag innefattar någon ny motion, då sjelfva ordalydelsen uti betänk.
N:o 39 uttrycker den ide', hvilken skulle användas på sätt föreslaget blifvit.
Icke heller kan förslaget läggas på bordet, enär grundlagen föreskrifver, att, sedan votering är begärd, densamma genast skall företagas; utan torde Hr Dalmans förslag böra framställas uti contraproposln.
Upplästes lill justering följande voter:spropos.‘n:
Den, som bifaller, att R.
St. hos K. M. i und. måtte Den i5 December e. rn.
2a3 anhålla, att officerare och manskap af K. M:s Flotta hädanefter, å de tider af året då sådant kan låta sig göra, måtte användas till seglande kustbevakning å för ändamålet lämpliga, snällseglande fartyg, voterar -ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att R.
M. måtte anhålla, att K.
M. täcktes, efter sig företeende behof och tillgångar, i nåder anbefalla ökade controller ej mindre till sjös, än till lands.
Nejpropostn är, efter min åsigt, så vidsträckt, att den icke kan bifallas; ty den öfverlemna!’ åt K.
M. att använda, snart sagdt, hela tullinkomsten för controllens skull.
Jag tror, att, om man antager mitt tillagg att öfverlemna åt K.
M. alt utaf öfverskottet på tullmedlen använda 4° a 5o,ooo r:dr för en seglande kustbevakning, ändamålet är vunnet.
Jag hemställer således, om icke de ledamöter, som begärt min framställning på bordet, skulle vilja afstå från sin begäran mot det vilkor, att i ja-propos:n intages, hvad jag föreslagit.
Om man uppfattar min mening riktigt, skall man linna, att jag ingalunda velat föröka anslagen, emedan min afsigt varit att förekomma en så stor latitud, som finnes i nej-propos:n, på samma gång som jag åsyftar det ändamål, att flottans interesse mätte befordras jemte tullverkets.
Ilr af Billbergh:
Den brist, Hr Dalman anmärkt vid min contrapropos., har just gjort, att jag bestrider ja-propos:n, emedan den förutsätter, att sjööfningen kunde blifva oinskränkt.
Då man talar om ökade conti oller, förutsätter man en begränsning derför; men då man talar om flottans exercis, har erfarenheten visat, att man kan gå längre, an man beräknat.
Äfven tror jag lika med Hr Hjärne, att det icke går an, utan är stridande mot R.
Sl:s fattade beslut, att anvisa någon afgift på öfverskotten, emedan öfverskotten äro afsedda för sitt bestämda ändamål alt vara en påräknad tillgång för Riksg.cont.
Vill derföre Hr Dalman hafva något tillägg till nej-propos:n, sä tior jag det vara bäst att icke tala om öfverskotten, utan alt blott tillägga dessa ord: dock att kostnaden icke öfver stiger 4° ä 5o,ooo r: d r. Gr. von Fersen:
Det har förefallit mig ganska besynnerligt alt höra flera värda ledamöter begära ett förslag till contrapropos. på bordet, enär sådant är detsamma sorn att annullera contrapropos.
Mig synes, att den contrapropos.
, som afen värd ledamot blifvit framställd endast kan underkastas en af 2:ne motsatta kategorier, att antingen höra lill ämnet och således vara laglig, eller tvärtom.
Det tillkommer Hr Gr. o. Landtm, att bedöma delta förhållan - Den i5 December c. m. de, och den värde ledamoten, i händelse Hr Gr. o. Landtm. icke anser sig i contrapropos:n kunna upptaga hans mening, att i motionsväg söka göra sin mening gällande; men hvad jag vågar protestera emot, är, att ett förslag till voterrspropos. bggäres på bordet, emedan det är detsamma sorn att annullera den.
Hvad sjelfva proposrns beskaffenhet beträffar, synes mig, att, då R.
St. beslutat, att någon anvisning på öfverskotten icke får äga rum, fråga derom hvarken i motionsväg eller i någon voterrspropos. kan framställas.
Hvad den upplästa ja-propos:n vidkommer, får jag till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. framställa, om icke den obetydliga redactionsförändring der må ske, att ordet officerare utbytes mot orden befäl och manskap, emedan då äfven underofficerare aro inbegripna under benämningen.
Då kostnaden för kustbevakningen hittills uppgått till omkring 60,000 r:dr årligen, och fråga nu är om att bestämma ett maximum, hvaröfver denna kostnad icke får gå, såsom Hr Dalman föreslagit, samt ett sådant öfverlemnande åt Regeringen af rättigheten att använda tullmedlen för detta ändamål ofelbart skulle leda till eftersinnande af de medel, hvarigenom ändamålets ernående kunde förenas med största besparing, så, och då med största besparing öfverensslämmer att ordna kustbevakningen med smärre båtar, på sätt jag föreslagit, tror jag äfven, att det är lämpligt att bifalla det tillägg i ja-propos:n, som Hr Dalman föreslagit och Hr af Billbergh biträd t; och jag gör det så mycket hellre, som vi derigenom torde undvika votering, euär det var utaf Hr af Billbergh, som den begärdes.
För öfrigt instämmer jag i den redactiousförändring, som Gr. v. Fersen föreslagit.
Jag erkänner gerna, att jag förbisåg det beslut af R o. Ad-, att icke några anslag kunna anvisas på öfverskotten.
Jag afstår således från hvad jag yrkat i detta fall; och, instämmande med Hr Hjärne, förändrar jag mitt förslag sålunda, att Regeringens rättighet att använda tullmedlen för flottans exercis, såsom en armerad kustbevakning, bör inskränkas, så att dertill icke må användas öfver 4o ä 5o,ooo r:dr, om hvilket tillägg i ja-propos:n jag anhåller.
Sedan Hr Dalman nu förändrat sin propos.
, har jag mindre att erinra; men såsom jag fattade Frih. Kantzous förslag, afsåg detsamma, att den exercis, som K.
M. kunde anbefalla för flottan, skulle combineras med tullverket, så att staten kunde erhålla en fördel för statsutgiften.
På sådan grund, och då Hr Dalmans förslag strider mot ett förut fattadt beslut, måste jag anse detsamma såsom eu ny motion.
För öfrigt vill jag blott fråga, om D t n 15 December e. m. om Styrelsen förut begärt Ständernas tillåtelse alt använda tullmedlen till särskilda behof.
Om vi måste erkänna det såsom något ondt, att anslag måste tagas på öfverskolten af tullmedlen, så tror jag det vara angeläget att icke på förband göra någon öfverlåtelse af bestämda summor, emedan man vid nästa riksdag kunde få igen det med proc.
Ständerna blott böra yttra sin önskan, att flottan inålte användas för kustbevakningen, öfverlemnande åt Administrationen att göra det på sätt, som kan vara mest förenligt med flottans och tullverkets bästa, och att roan hellre bör blottställa sig för någon risk i detta fall, än att se en öfverlåtelse, som nu lemnades, vid nästa riksdag åberopas såsom prejudicat för en propos., hvilken då sannolikt icke skulle uteblifva.
Jag vill gerna undvika en votering, och har derföre tagit kännedom om ja-propos:ns förändrade redaction, hvarvid jag trott mig finna, att våra meningar skulle kunna förlikas, om vid orden: låter sig göra, tillsattes orden: i mån af behof och tillgångar.
Jag vill nemi. icke, att man i detta fall skall uttrycka en positiv önskan om något, som måhända hvarken behofvet krafvel' eller tillgångarna medgifva.
Om derföre nu föreslagna förändring bifalles, skall jag afstå från min anhållan om votering, emedan redactionen då uttrycker, alt det icke är flottans exercis, utan kustbevakningen, som egentligen åsyftas.
Begge de här framställda förslagen tilt ja-propos:n, nemi. att antingen hos K.
M. anhålla, att han vilie använda flottans befäl och manskap för en armerad kustbevakning, eller också, enligt Hr af Billberghs förslag, att öfverlemna åt K. M. att, i den mån behofvet klafver och tillgångarna det medgifva, öka conlrollerna till lands och sjös, torde hvar och en finna vara så evasiva, att det i begge fällen Lomme att bero på K.
M. att använda huru stora summor som helst för flottans öfning, under förutsättning, att de innebure ökade coulroller för bevakningen.
Milt förslag går ut pä att begränsa dessa utgifter till en viss summa, hvilken jag föreslagit till det belopp, som den armerade kustbevakningen, enligt Gr.
Posses uppgifter, årligen kostade den tid, densamma existerade frän 1817 lill 18^4- Prejudicatet af ett sådant öfverlemnande till K.
M. tror jag icke vara farligt; tvärtom tror jag det vara mycket mera farligt att åt Begeringen öfverlemna obegränsad rättighet att för ändamålet använda huru mycket som helst.