Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sanningen häraf är då b ä-vislig och oemotsäglig, dessa s° millioner må äfven anses tillräcklige för den allmänna rörelsen, och man stannar dervid.
Men emedlertid klagas öfver allmän förlägenhet, och jpenningebrist; således måtte de 30. millionerne antingen icke vara svarande mot behofvet, eller tnåtte de icke finnas i sjelfva verket utan blott i böckerna eller måtte hinder vara atfc de icke kunna göra den tjenst och nytta, som af dem är påräknad, ty eljest hade man ju icke skäl att klaga.
Icke vågar man framkalla dem alla, genom utbyte af andre, för att erfara hvad som finnes; emedan det skulle ingifva misstroende, och hvad som ännu circu - Den ‘J April f. m. 9§ Israr i Finland skulle då inkomma på en gång, samt hardt trycka vexelcoursen, och icke dit återgå; ej heller vågar man utställa nya, ty man kan ej veta om icke de utevarande, af conjunctur förhållanden hastigt inlöpa.
Men dessa olägenheter förfalla likväl väsendtligen om de enskildte kunde öka qvantiteten af rörelsemedlet efter behof; om det blefve lönande att inhämta myntämne i stället för varor.
Capitaler skola aldrig kunna bilda sig i Sverige, utan att representera motsvarande inhemsk skuld: ty myntmassan kan ej förökas.
Med hvar dag skäll Sedelstocken blifva otillräckligare, utan att denna otillräcklighet med nya sedlar afhjelpes.
Samma framställning sorn Herr Friherre Björnstjerna till Högloft.
Ridderskapet och Adeln nu gjort har äfven redan inom beredningen förevarit; att man nemligen först borde Öfverenskomma om grunden, och att den borde fullständigt läggas, innan byggnaden kunde uppföras; men en ledamot erinrade genast vid denna architectoniska uppställning, att ännu ett företräde i uppmärksamhet måste leranäs åt 94 Dan 7 April (. ni'. frågan t h vad man ämnade bygga?
åt tomten och planen på det hela; ty eljest kunde grunden blifva antingen för liten eller för stor, och alltså äfven från ett sådant béhandlirgssätt uppkomma ett onödigt arbete.
Det är för öfrigt mycket svårt att i ett sådant ämne gifva tillfredsställande svar på isolerade frågor.
Deri sorn uppställer frågorne, måste sjelf i samm* systematiska tankegång äfven hafva för sig uppfattadt huru han hälst ville fimta dem besvarade.
Upplysande och nyttiga för Utskotten blifva visserligen Herr Friherre Björnstjernas vigtiga frågor; men ett ännu större anspråk på Utskottens förbindelse skulle den värda Ledamoten förvärfva, om han till Utskottens vidare ledniog ville lemna dem del af sina egna tankar ora de mäst tillfredsställande svaren.
Jag är ganska öfvertygad om nyttan deraf för Utskotten.
Emedlertid vågar Sfven jag för min del framställa några enkla svar, fattade tilläfventyrs från en origtig synpunkt, och som utgångne från en enskild öfvertygelse, endast såsom utbyte mot en annans, icke äga några derutöfver sträckta anspråk på en allmännare uppmärksamhet; men hvilka likväl tillika ådagalägga, huruledes frågor kunna gifva anledning till andre frågor.
Högloft Ridderskapet och Adeln, likasom den värda Ledamoten sjelf, täcktes med skonsamhet upptaga denna af nit föranledda anticipation på en i rättare ordning tillkommande utveckling; förtjent af mera afseende än denna. ben i April f. ni.
Första Alj delningen* i:sta Frågan:
Skall man mot BancoSed lat å vista, eller på terminer, mot bestämd eller varierande cours få tillbyta sig Silfver i Banken, myntadt eller omyntadt?
Denna fråga innehåller redan flerd momenter.
Svaras ja till den första, så måste det med det samma innefatta nej till hvad som dermed står i motsatts- Jag svarar till första momentet; Ja, visserligen vore det nyttigt om Bankens Sedlar kunde ut- och invexlas mot viss qvantitet metallisk valuta; såsom ett oundgängligt vilkor för begreppet om ett lands fixa myntfot; och åberopar jag Herr Friherre Björnstjernas eget utlåtande derom i FinanceComitéen. 2:dra Frågan; Skall, om detta utbyte til. låtes, den nu befintlige BancoSedelstocken bibehållas i omlopp tillika med Silfret, ellerej* till samma belopp som nu, storrö eller mindre?
Om förra punkten bifölles kunde myntqvantiteten icke vidare få några bestämda gränsort den kunde bli större, den kur.de heter, genom medborgares enskilte försorg; men den kunde aldrig till qvantiteten fixeras* såsom den stora följden deraf, att dess qvalitet blifvit det» 96 Den i April f. rn.
Btdje Frågan:
Skall, om en realisation ager rum den verkställas med Bankens nu å~ gande fond myntbara metaller, eller denna fond ökas, och till hvad belopp?
Örn man vill saken, måste man vilja medlen.
Det är nödvändigt, i en så stör angelägenhet, att gå med säkra steg.
Ett förslag i saken, med Otillräckliga medel för dess utförande, ärlättsinnigt och förkasteligt.
Jag anser icke Batikens närvarande metalliska fond tillräcklig för att med den vidtaga en inyntbestämning; ehuru jag tror, att orri fonden förstärktes, skulle hvad som redan finnes, vara mer än tillräckligt för sjelfva Utvecklingen; tillökningen behöfdes såsom stöd för förtroendet och säkerheten icke såsom Omedelbarligen verkande biträde.
Ingenting borde i denne del göras, som icke hade full probabilitet för sin framgång, så vidt sorn beräknirtgsmedlen läge inom den närvarande tidens gräns.
Hellre måtte man afvakta en annan tidepUrtk, om ej en sådan säkerhet nu gåfVes; men sorgfälligt borde man först undersöka om den icke gåfves.
Ett länd, tryggadt i sine politiske förhållanden, fritt från utrikes Statsskuld, ternmeligen oberoende i de väsendtligagte förnödenheter, och med ert årlig export af omkring 5 millioner
R;dr i Silfver, 6om till störfe delen utbytes mot umbärligare articlar än de som exporteras äro det för de främmande, borde ej anse den Silfverbehållningen sorn förvaras i Bankens hvalf utgöra någon synnerlig garantiö för Ben 7 April f. nu för Folkets välstånd, blott genom det att den der finnes nedlagd; och således ej heller Hör denna orörliga skatt uppoffra aila de medel till förkofran, sorn genom förtroende, stadga och ordning skulle i flerfalldigt förhållande kunna uppkomma» 4;de Frågan:
Om fonden skall ökas, hvil? kä äro de medel som dertill föreslås: uppköp af Silfver, actier eller lån?
Om icke ett af de framställde med-: len vöre tillräcklige, men saken nyttig, borde de alla begagnas i förening, och ännu fler som möjligen bunde utfinnas.
För min enskildta del sätter jag i främsta rummet enskildtas bidrag genom aktieteckning. 5:te Frågan.
Skall VexelBanken skiljas' från LäneBanken ellef ej? 6:te Frågan.
, Svar.
Dessa angå reglementariska stadganded, som efter Herr Friherre Björnstjerna® egen grundsatts icke lära böra preliminaritek besvaras. 7:de Frågan:
Hvilka äro de medel rtill finnande af stadga i myntvärdet, Utskotten fö* 0* Bd. till Ridd. o. Ad, Pr. III Ba§& ? 98
Den ~ April f. tn. reslå, i händelse realisation icke äger rum?
Vexeloperationer för att styra coursen?
bestämmandet deraf till visst maximi eller minimibelopp? oförändrad BancoSedelStock, eller annat tjenligt medel till vinnande af ofvannämnde ändamål?
Jag anser icke möjligt att tillvägabringa fullkomlig stadga i vårt mynt, utan mes tallisk utvexling.
Vexeloperationer, isolerade och utan sammanhang med en metallisk utvexling, anser jag ofullkomlige, betänklige i sin verkställighet, svåra i sin verification j ty oagtadt omtanka och redlighet kunna de illa utfalla; men man bedömes likväl vanligen efter utgången.
Sådane äro likväl våra medel och tillgångar för en myntbestämning, att jag visserligen tror dess verkställbarhet skulle kunna bevisas med en vexeloperation ; men det vöre blott ett halft verk, tjenligt på sin höjd, såsom ett factiskt bevis på möjligheten af fixation under den tid, som behöfdes för att iordningsställa Bankens metalliska utvexlingsfunctioner, derest ett beslut derom skulle komma att fattas i maximum och minimum i myntbestämningen som ännu föreställer fluctuation, vill jag för ingen del medgifva.
Den 7 April f, nu 99 Andra Afdelningen. lista Frågan: Skola Statsobligationer in föras eller ej?
Om man ej kan undgå att upplåna penningar, måste man väl ge ut revera derföre, ty eljest får man troligen icke låna. 2tdra Frågan:
I fall så sker, huru skola de ställas, hvartill begagnas, och till hvad belopp utgifvas?
Förslagen i dessa delar skulle alltså blifva följder af Stats- och Financeregleringen; men egentligen icke kunna tillhöra sjelfva grunderne. 3:dje Erågan:
Hvilken räntefot, och hvad amortixsement föreslås dertill?
De lidrigaste vilkor på hvilka man skäligen kan förvänta sig försträckningen.
Men hvad långitvaren fordrar, det måste låntagaren betala, om han är angelägnare om undsättnin - 100 Den 7 April f. ni'. geni än den förra att lemna den.
Ränta odh amortissement måste naturligtvis tagas af Folkets gemensamma bidrag och tillgångar, vare sig omedelbarligen eller genom Bankens operationer erhållne.
Första afdelningens frågor tyckas syfta på svar, tjenliga att stärka Statscrediten, men des*j sa 3:ne torde kunna anses mot verka ett så ange-i lägit mål.
Jag förkastar ingalunda StatslåneSy* stemet om det nödvändigt måste ålitasj tvä 11— om är det i allo att föredraga Statsskuldens utbredande i formen af representativt mynt; -» men med uppmärksamhet huru andre länder tillämpa detta systeme, exempelvis det af Herr Friherre Björnstjerna med så mycket bifall citerade Engelska, finna vi huru omsorgsfullt man för närvarande i England tillväga-; går, för att göra successiv afbetalning på Stats4 skulden j men icke att den under Fredstiden föröka.
Förenämn-i de 3:ne frågor föranleda emedlertid till någre andre: såsom desse; vore det icke nyttigast om Staten kunde undgå upptaga lån ? om detta icke kan ske, är det då icke angeläget att de inskränkas till det oundgängeligaste 'i
Är det möjligt att förvänta inhemskt lån; det vill säga lån i BancoSedlar, utan att desse EancoSedlar först skulle från annat användande-upphämtas, forså vidt de icke finnas liggande ofrugtbara?
Den 7 April ■/, ni: mäste komma att nå-i;on annorstädes saknas,’ under det de öfverflyttades i Statslånen, är naturligt.)
Blefve icke alltså verkan enahanda,’ om de befintlige och redan utlånade fillgångarne upp-ades och omflyttades i Statslån, eller om de uppsades och omflyttades i BankactierP Enär vi finna begge desse slags Stats-t papper i de länder sorn nyttja dem, gemensamt hafva annoterat pris i köp och salu för hvar Börsdag; månne då ej en 50 R:dr Bankaktie vöre lika tjenlig att upptagas i beräkning gen af tiPgångar och medel för allmänna rörelsen, sorn en motsvarande Statsobligation?
Är det troligt, att den som af misstroende till myntets omvexlingar hittills icke utlånat sitt capital till enskildta hädanefter skulle fästa samma capital uti ett ouppsägligt, eller ett med ringa amortissement löpande Statslån; föreskrifvit i samma slags fluetuerande pappersmynt; och som dessutom måste ge mindre rän^ ta än 6 procent, om det icke skall blifva allt-» för graverande för Staten?
, Är då icke en myntbestämning äfven ett nödvändigt vilkor för Statsobligationssystemet, derest det skall få någon framgång; eller åtminstone derest det icke skall leda till ett för Statscrediten aldeles förstörande fondspel?
Finnes någon Stat i Europa hvars Skuldförbindelser icke lyda på metallisk valuta: hvars interessen icke liqvideras efter en sådan måttstock? % 105 Den 7 April f. ml
Man kan väl åberopa förhållandet just bos oss sjelfva, och att
RiksgäldsContoirets obligationer varit begärliga, faslän de icke lyda på metallisk, valuta, och burit blott 5 procents ränta; men detta bevisar allenast de menliga verkningarne af vårt penningeskick på det hela:
Statscrediten har vunnit på den enskildta creditens bekostnad.
Misstroendet i afhandlingar medborgare emellan, har så gripit ikring sig; att man häldre tagit en mindre ränteinkomst, för vissheten om capitalet, och läitheten att omsätta det.
Vill man fortgå i samma systeme, så är det visst möjligt, att de få enskildta capitaler söm ännu stå qvar, i andra enskildtes fasta gods, häldre användas uti ett för öfrigt ofullständigt
Statsiånesystemej men nya capitaler skola ej på sådant sätt tillkomma.
Detta exempel talar således icke för ett Statslånesysteme i pappersmynt, utan att tillika erinra om den oordning i allmänna pennipgeväsendet, som utan tvifvel utgjordt den förnämsta orsaken till all den förlägenhet, hvaröfver man klagar. 4tde Frågan:
Om det af en närmare undersökning upplyses, att den enskildta crediten oundgångeligen erfordrar ett sådant stöd , så lärer det böra“vidtagas.
Det blir icke Sratscrediten sorn dervid ålites; det är blott genom en sammansättning af de enskildtes , som en sådan Den 7 April f. nt. kraft skulle tillvägabringa, hvilken i sine isolerade delar icke kunde göras gällande, 5:te Frågan:
Tydlig visshet att capitalet, ej undergår förändring, i följd af myntets fluctuation, således äfven här myntbestämningen till ett vilkor: full säkerhet att räntan på dagen utfaller, samt möjlig amor— tissement, fastän långsam, så att skulderne efter hand i framtiden afbördas. 6*.te Frågan:
Skola ränte-coupons å hy polhekssedlarne löpa serskildt eller ej?
Från den stund räntan å en hypotheks-obligation förfallit, så är den räntecoupons som bestämmer beloppet för den gången, att anse alldeles lika som penningar, så vida nemligen förenämnde vilkor iagttages, att inlösen sker på dagen: derföre svaras ovilkorligen
Ja på den frågan.
Vill någon före förfallotiden i liqvid emottaga en sådan räntecoupon, så må den couperas: den kan aldrig få tvungen cours såsom mynt.
Tredje A]delningen. issta Frågan: Skola FilialDisconter in rättas eller ej: huru stora creditiver skola tressa erhålla?
Den 7 April f. m.
Donna fråga är alldeles underordsisti de hufvudsakdga öestamningarne för Financ-relen ligen.
Såsom princip antar jag, att ali uUaniiigerörelse bör skiljas från Statens medverkan} ehuru detta ickf- kan ske förr än I framtiden; och i följd deraf antar jag äfven, att FilialDisconter för Statens räkning icke höra inrättas,.
Deremot skulle jag tro, att så länge Discontrörelsen drifves, såsom för närvarande för Banken, kunde utgreningar för en farmare expedition, gerna etableras i de.
Landsorter, som, uti en större activ rörelse, deraf hämtade ett nyttigt biträde} men desse böra ingalunda kunna till fondens förökande upptaga enskildtas penningar; men i allsin disposition vara underlydande den generella Discontförvaltningen. 2:dra Frågan: Skall BancoDiscontens cre^ ditiv okas, minskas eller förblifva lika?
Hvad en riktigt ställd
Discont lånerörelse fordrar, må gerna utlånas, utan inskränkning till belopp, så långt Banken har Fonder att utlåna. 3'dje Frågan: Skall Lånerättigheten i Bana coDisconten för enskild man, bestämmas tili samma maximibelopp sorn nu eller ej?
Svan Eftér min tanke bör någon sådan lemit icke finnas.'
Den 7 April J. ni. 4'.de Frågan:
,\Få säkre in visningar och yahtor belånas i Disconten eliev ej?
Svar; Ja. 4-.de usta Frågan:
Hvilka medel föreslås till befordratde af den enskilte Creditrörelsen:
Assignationsrättighet? eller pä
Adier ställde Disconter?
För min del skulle jag anse, att inga ss beskaffade medel af Utskotten borj de föreslås; utan allenast att de hinder, sorn för erskiltas företag af sådan art kunde ligga j vägen, matte undanrödjas: dock att Staten icke skulle dem med någre Fonder biträda; ej eller vara de enskiltas Commissionair.
Säkerhet och garantier böra de enskifte ställa för så beskaffade sammansätta inrättningar, som kinna blifva af ett större inflytande på allnänna Citditen, och öfver dem våke allmänt nseende och controll.
PrivatBanker, vigtiga för rörelsemedlens utveckling, kunna emedlertid efter min tanke, aldrig få någon annan solid grund, än af en föregående myntbe-i stämning. $:dra Frågan: Skall
Spannmåls uppköp för allmän räkning fortfara?
eller beläning* deraf äga rum, med hvad modus och me4 hvad fond? skall, om beläning föreslås, dcnm io6 Den 7 April f. m. ske med Bancosedlar, med Statsobligationer, eller med räntebärande in visningar?
Såsom permanent anstalt afstyrker jag allt sådant inblandande från det »Umännas sida.
Lån på Spanmål, som skulle förvaras hos låntagaren; anser jag osäkra Skulle åter Spanmålen afföras till NederlagsMagaziner, kunde ej de längre afskiljda draga rytta deraf:
Ingen låntagare kunde vara säfer att få igen den spanmål som han belänt; Controllen blefve svår och Förvaltningen kostsam.
Spanmål, som funnes upplagd i Städernes Magazinér och brändförsäkrad samt kunde ställas under allmän vård, likasom vid beläfing af Jern och på en del andre vahror,.må dtremot visserligen få tjena som säker underpait för biträde i Discontväg på korta terminer.
Undsättningar af Spanmål från Staten till enskilda, kunna komma att höra til] omständighetemes befallande nödvändighet.
De hafva förut fm. nits: de skola älven hädanefter icke alltid krona undvikas.
Det måste i utomordentliga fall kunna blifva den angelägnaste Regeringsomsorg, att med hastiga biträden söka uppfylla hvad genom enskiltas förmåga för tillfället icke vo^ re möjligt att åstadkomma.
Spanmåls-upplag för allmän räkning anser jag vigtigare än många andra förråder. 3:dje Frågan; Skall räntan i BancoDisconten och publika Cassör nedsättas eller ej: i förra fallet till hvad belopp?
Den 7 April f. m. io?
Om myntregleringen blifver sådan, att alla penningetillgångar kunna göras verksamma, der de bäst löna sig, så föreställer jag mig ganska troligt, att penningeräntan i allmänhet skall efter hand nedfalla till 5 procent, af det naturliga skäl, att andra näringar sällan gifva så stor behållning, att förlagsCapitaler till högre ränta med förmån kunna begagnas.
Då Sveriges myntväsende var regleradt, funnos många utländska Capitaler placerade mot inteckning i Svensk jord, ofta med lägre ränta än Sex procent.
Gifva vi våra inrättningar den stadga och ordning, att verldsmyntet kan med säkerhet göra sin väg hit, är det naturligt att det skall tillflyta, då vi bétala det dy, rare än på andra orter.
Man må ej frukta utländska försträck ningarj de göra ingen skada ty der Capi talet går in, för att m^d omtanka och calcul användas, der måtte det naturligtvis producera, utöfver den utgående räntan, någon behållning för näringsidkaren.
Disconten i Hamburg, och på flere andra stora Handelsplattser, är för närvarande blott 3 procent; och i England nedsättes nu räntan på Statsskulden derföre, att näringarne icke gifva högre afkomst, samt att Capitalisterne således icke kunna placera de uppsagde Fonderna med större förmon hos enskildte, än som dem bjudes af Staten.
Fem procent i ett (stadgadt myntvärde, emottages Den 7 April f mi «fan tvifvel häldre, än Sex uti ett vacklande.
Detta vore alltså en nedsättning, i naturlag väg, af penningeiänta i allmänhet.
Disconträntan och räntan i publika cassör tvingade nedsättas, under det en högre ränta gällde de enskilta emellan blefve de förre mera sökte äfven af dem som ej befaöfde lån, för att, af differenceräntan göra sig en vinst, och tillgångaroe b'efve dess otillräckligare, för de verkligen behöfvande.
Nedsättning i öfverräntan å Discontlån, har jag redan tillstyrkt; äfvensom afdragandet af räntan i förskott, då lånet utgifves, torde kunna upphöra
För öfrigt skulle en nedsättning af ränta under den allmänt gångbara, leda till många missbruk. 4:de Frågan; Skall Statsverkets skuld till Banken afskrifva® eller ej—eller ock, förvandt las till räntebärande obligationer?
Första momentet af frågan beror pä (Jj;n allmänna Financereglering som antages.
I afseende på det andra, må det tillåtas mig fråga, hvartill det skulle tjena, afÉ utställa räntebärande obligationer till sig sjelf. 5:te Frågan:
Skola Bancolånen på fast Egendom och odlingslånen fortfara ^Her ej; med simma, större eller mindre creditiv; med enahanda eller förändrade vilkor?
Staten är icke rik, och har ej nå gra behållne Capitaler att utlåna.
Det är svårå a,tt förena frågorna i s:dje afdelningen, som Den 7 April /, m, handla om lån af enskilta till Staten,' med dessa» sorn handla om lån från Staten till enskilia.
Min tanke är, att Staten väl må låna af enskilta, om och när den behöfver biträde,' iren icke låna till enskilta, medan det äro de enskiltas krafter sorn skola uppehålla Staten i dess financiella elementer, då det deremot äro Statens, krafter, som gifva de enskilte för-i mågan att förvärfva samt garantier för säkerheten och beståndet af hvad de förvärfva.
Öfvergången är emedlertid icke lätt: hvad som redan är anvist för Fastighets- och Odlingslån» borde derföre äfven qvarblifva och tills vida? re circulera.
Jngen erkänner mera än jag ani gelägenheten af den yttersta varsamhet i all-i männa Creditförhållanden, och nödvändigheten af lättnader i enskiltes betryck; men just emedan jag tror att de allmänna Låneinrättningarne verka tvertertiot detta angelägna mål, kan jag icke antaga deras vidare extension såsom nyttig.
Skulle deremot det Systéme komma att fortfara, att psppersmyntets qvantitet anses bestämma förmögenhetens qvantitet, och den tanka finna antagande, att allmänn nytta vunnes genom utställandet af mera Pappersmynt utan rörlig valuta; då må alla undsätta* till så låg ränta att blott omkostnaderne betäckas; ty Banken betraktad i blott egenskap af förmögenhetsFabrikant,. behöfver ingalunda någon särskild vinst, upphemtad af Nationens industrieusa krafter; och altså i sin mon för-; svagande desamma. 6;te Frågan; Skola anslagen till Göth» Ilo Den 7 April f. m.
Canal, Hjelmare Slussverk, och Strömrensningarne fortfara eller ej? bestridas med Bancosedlar eller Statsobligationer?
Hvad man har börjat, måste val ock utföras.
Vid politiska skakningar finna vi dem på några veckor fallne från några och ?o till några och 20; såsom nu i Spanien.
den andra: hvad månne denna ränta och Amortissement vara värde, i förhållande till verldsmyntet?
Om exempelvis till Flottorne eller till Götha Canal byggnad skulle användas dels penningar, dels omedelbarligen Statsobligationer, så kommo vi att finna samma slags jern betaldt på samma tid med 15 R:dr Skeppundet i förra fallet och möjligen med 20 i det senare, efter säljarens begrepp om obligationens förhållande till myntet?
Min tanke om arbetssättet i beredningen, har varit den, att de första öfverläggningarne borde egenteligen riktas på undersökningen, om det närvarande tillståndet och dess orsa - Den 7 April f, m. lil kerj och hvad deraf upphemtades, såsom resultat, borde gifva anvisningen till förslag för reglering och rättelse.
Funnes det'exempelvis, att det omvexlande myntvärdet vöre en väsendtlig orsak till misscrediten, till hinder i företag till enskild förkofran, eller till felslagne beräkningar i hvad som redan blifvit företagit: då först kunde myntbestämningen antagas såsom en nödvändig reglering: skedde det, så förekomme i ordningen frågan om medlen dertill.
Herr Friherre Björnstjerna har sjelf, såsom Ledamot af FinanceComittéen, uppgifvit flere sådane, som blifva ledning för Utskottens öfverläggningar.
Andra Ledamöter af RiksStånde.n, hafva ock uppgifvit flere Förslag: äfven de böra på samma sätt pröfvas.
Funnes det vidare, att skatterne icke stå i förhållande till afkastning för arbete och speculation, så måste de minskas, om Samhället •kall äga bestånd.
Funnes det vidare, att de nödvändiga allmänna utgifterne icke för närvarande kunde inskränkas i samma mån aom medborgarnes bördor oundgängeligen fordrade lindring; då först kunde fråga uppstå, att hänskjuta differencen till framtiden: det vill säga, att upptaga lån.
Funnes det vidare, att den enskildta Creditens närvarande förfall möjligen af allmän medverkan kunde understödjas, så förekomme om medlen dertill; och på samma sätt i alla de ämnen, som, af ben 7 April f, m, motionerne föranledde;, syfta att gifva lif och nya krafter åt aftynande rörelser* Jag anser det alltför troligt, att Utskotten skolaj finna angelägenheten deraf* att uti ett preliminairt betänkande, först redogöra för ett allmännare resultat af deras undersökning ochöfverläggningar
Det är äfven Friherre Björnstjernas mening att Utskotten skulle uppgifva motiverade grunder; men hvad vill det säga annat, än att förekommande ämnen skulle utvecklas så fullständigt, som det för Utskottens'förmåga blefve möjligt.
Ej heller skulle tid vinnas genom ett annat behandlingssätt, ty då de så kallade grunderne förekommo, utan att få åtföljas af all den * detaileutredning, söm vöre nödig, för att bestyrka och rättfärdigadem, skulle anmärkningar dervid göras, hvilka genom en större fullständighei möjligen hade förfallit.
Ännu betänkligare, om en nyttig sak genom ett styc™ kadt framställningssätt, eller otillräcklig utveck-J ling blefve ogillad.