Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror äfwen, om alt wäl öfwerwäges, at Mängden af de större Städernes Jnnewänare, i synnerhet Stockholm, aldrig lärer kunna fa sit Bränwins-behof upfyllt pä er för dem sjelfwa lättare, säkrare, och med et ord, förmänligare satt, an hittils stedt, medelst Krono-Brännerier.
Men —. är det wäl möjeligt at desse kunna drifwas med fördel, da Bränwin får hitsträmma fran hela Riket, utan erläggande as Tull, utan undersökning af beskaffenhet?
Snart blifwa Kronans Lager-Källare upfyllda, da tilrackelig försäljning saknas; rilwerkningen mäste dä afstadna, winsten uphöra, och denna stora Stadens mänga Jnnewanare torde komma til känbar brist bade af Spannemäl och Mjöl, dä Landrmannen finner bättre sin räkning wid at påföra ost Bränwin.
Men der är med wista stundom rädande opinioner som med wista wilda stormar, som okas af motståndet, som kull - Den 15 Mars. 7zz kullkasta alt hwav som motar deras lopp/ tils efter en tiv deras styrka mattas, lugnet aterwinnes, men et härjadt Land wisar spären af deras framfart.
Matte ej wärk
Land i denna bild en dag igenkänna werkningarne af en gränslös Bränwinsbränning och försäljning.
Matte Rikets Fader och Lagstiftare ej fördunkla frihetens ljufwa morgon/ ej qwäfwa det nyranda hopper om bättre kommande tider, ej minsta den allmänna glädjen öfwer en arerwunnen Fred, en stadgad
Regering / ej betaga sig sjelfwa samtidens och efterkommandes wälsignelser, genom en författning/ bland de mäst wadeliga, som någonsin hotat wart Land, war wälmäga och wara seder.
Herr krint^scbölcl. Wid Högloft.
Utskottens föreflagne Aflönings-Stat för Betjeningen, sä wäl wid sjelfwa lckstzgr.ili8-vireQionen, sorn här i Staden warande och Krvnv-Bränne rier/ torde mig tillätas ödmjukeligen göra följande anmärkning: Sedan Högloft.
Utstotten föreslagit befundne nödiga indragningar, samt den för utkommande tider erforderlige Betjeningens antal och Löner/såsom ock i följd deraf, bestämt torsia beloppet af desse Löner; sa medgifwes wäl möjeligheten deraf, at framdeles någon förändring, äfwen Utökning i denna Betjening karr komma at äga rum, efter derom afOireckinneri Utgörande anmälan och derUk erhållit wederbörligr tilständ; men Högloft.
Utstotten behaga derwid foga dec uttryckeliga förbehäll,al i alla fall, den nu anslagna totala Lönings-StatsLummau icke ma fa öfwerstridas. Och som, efter 7Z4 Den i; Mars. all nini öfwertygelse, grundad pä någorlunda kännedom af i fraga warande göromål, någon tilökning af Betjeningen, halst wid Bränneri-driften blifwer oundwikelig, samt i händelse nyst anförde förbehåll ffulle, efter bokstafwen efterlefwas, antingen den tilökade Betjeningen ffnlle sakna Arfwode, eller den förutwarande mäste af detz Löner dela med sig, hwilker jag är försäkrad aldrig warit Högloft.
Utffottens tanka; sa täger jag mig friheten^ödmjukast hemställa, om icke i stället för meranamnde förbehåll, stadgas matte, ar Lonings-Lumm»» för den uri Förslaget nptagne Betjeningen icke får öfwerffridas, samt ar i händelse med Högwederbörligt bifall, någon tilökning af Betjening kommer at ffe, dest aftöning ma bestämmas, i et lika förhällande med den nu stadgade Staren.
Herr 1 bLm, ? eb r.
Jag får harwid fråga om meningen ar, at Brannerierne i Stockholm ffulle för sine förre Pannor betala efter den för afgifcen fastställde Ploore8!,iooen, men icke dehmindre full frihet ffulle bewiljas Landrbon at införa Branwin.
Friherre l-lamilton, LLrl, urbad sig fä uplysa, ar en sarffild afgift til Staren wore för pannerymden föresiagen, en sarffild för husen och Stadens Jnnewanare.
Rörande Herr I riE8cböI68 anmärkning i afseende pä Befteningens aflöning, trodde han det hafwa warit Utffotters tanka, ak sjelfwa Inrättningen med Betjeningen ffulle förändras, men samma aftönings-summs, bibehallas/ fluteligen och hwad anginge Herr 8noii8ll^s'L anmärkning rörande bibehällander af wista menade han, det Utfforket tilstyrkt, ar sadank ffulle bero af widare undersökning, Frft Den 15 Mars. 7Z!
Jag anhaller ar fa wera om denna ^r>^Lin8-JnrättNing stall komma ar underhallas af Stars-werkers medel, eller genom ett särskilt tilstott af Nationen.
I det sednare fallet, hwilket i Starens närwarande tilstand werkeligen wore swart at tilstyrka, lärer der wara mast i sin ordning, ar Riksens Ständer kjelfwe förordna och tilfätta den inkommande vi reÄionen.
Herr Grefwen och Ordföranden wille härefter göra proportion, men Friherre 8tLeI von kkol8iein yrkade pä sivar pä den af honom framställde fräga.
Herr Grefwen och Ordföranden uplyste, at KlaA3r!N8-Inrättningen fa mycket mindre genom nytt tilstott af boonen stulle komma at underhallas, som den samma ägde en egen poncl, hwarpa den nya Inrättningen wore grundad; Herr Grefwen wille derföre göra Högloft.
Nidderstapet och Adeln den proportion, at Allmänna iraZar,ir>8- vireÄion hädanefter, enligt Utskottens Förftag, stulle komma ar bestå af 2:ne Oräincnie Ledamöter och En Lxtra, Ledamot under Ordförande, hälst af Stats-8ecreterLren för Drätsel-Werket, In- och Utrikes Handeln och Slöjderne.
Ropades et starkt Ja; men Friherre läport a, /txel, anhöll ar fä weta, om i den nu tilstyrkta vireQionen, Ledamöter^ - 7Z6
Den i; Mars. ternes antal wore detsamma, som i den wi hittilS ägt, eller om der wore förminffadt.
Herr Grefwe» och Ordföranden uplaste til Friherre kljertgs uplysning ur Utskottets Betänkande , sa wäl upgiften om den förra, som om den nu förestagne vireckiou.
Friherre kljerta, /txel.
Således aro de OireLteurer, hwilka i upgiften kallas Fyra
Dito, subtraberalle.
Stael von i-iol8tein anmärkte, at huru man betraktade saken, blef dock altid denna vireÄion, jemte dest Betjening af Staten lönad , således borde Ledamöterne i Oimckionen, efter hans tanka, wäljas af Riksens Ständer, hwilket icke hindrade, at ju Konungen pa Sina wägnar kunde ril Medlem af samma Oiieckion eller ock til Dest Ordförande förordna sin Scats-äLcrewl-Zre.
Herr Grefwe» och Ordföranden inwände, at af samma skäl skulle alla Inrättningar kunna sägas wara Riksens Ständers, emedan koncleu derril alrid af Nationen blifwit gifwen.
Hans mening vin denna sak wore den, at Ständerne endast til et wistt ändamål anslagit Summan. men at det wore Konungens rätt at wid det i följe deraf inrättade Embets-Werk tilsätta och förordna Embetsmän.
Grefwe körner, ^clolk 6öran.
Jag tror ej at någon fraga kan upsta, huruwida Riksens Ständer skulle tilsätta Ledamöter i SpanmälsMireQiouLu.
Riksens Stander beflöto ar l?86, Den rz Mars. 737 at til inrättning af Allmänna Spanmals-kckL§aLiner 50 Tunnor Guld ffulle anwändas.
Af dem na Penninge-8ummL har aldrig mera an io Tum nor Guld af Lancken blifwit Utbetalte, och desse hafwa sedermera blifwit utaf koraen Stats-Merker ersatte; detta förskott til ensäwidsträckt anläggning kan ej annat an anses för rätt obetydligt.
Förut och ända ifrån Inrättningens första början har den aldrig warit under Riksens Ständers egen styrelse, och för det narwarandear af Utskottet ingen ting annat tilstyrkt, an ar AL2M8-Inrättningens förwalrning af Riksens Ständers Revi8vrer matte komma ar reviclerS8.
Detta ar et nytt bewis, om jag sa fär säga, at Riksens Ständers Utskott nog längt sträckt sina undersökningar, och sa godt som til Ständers afgörande vfwerlemnar hwad som längt bättre af den Styrande Magten förrättas, och hwaröfwer Riksens Ständer för sig endast behöfwa och böra behälla öfwersigtett.
För öfrigt är det mitt öfwertygelse, at sjelfwa ^clmini8trLtionen af detta Mer k katt ställas pä en lättgt mindre kostsam fot, halst den sa werkeligen warit under Styrelsen af 2-ne föregäende Stats Lecreter^re Friherre 8taei von kiolstein fastade Metz förundran sitt upmärksamhet derpä, ak til denna Inrättning Tunnor Guld af ^Ltionen blifwit gifne, och at samina Inrättning nu agde ett kona af 902,000 R:d.
Hans^xcellencöHerrGrefwe^uutbö
Den af en wärd Ledamot gjorde nygift, ar Riksens Sjette Bandet.
N:v 47» 7Z8 Den i; Mars. sens Ständer ar 1736 til ^a^inL-Inrättningen anjlagk ;o Tunnor Guld, är ganska rigng.
Deraf Mtogos endast Tio; ivid 1789 ars Riksdag beslöto Riksens Ständer, at de återstående 40 Tunnor Guld skulle af iVi3gar:in8.
OiEionLn ansläs til Kriget, det skedde, och jag emortog sjelf den liden dessa medel.
Sedermera har öl3^3^in8- OirvQionLn i det närmaste betalt afwen de första io Tunnor Guld, hwarjemte
Staten af densamma njucit en denekce af nära 100 Tunnor Guld.
Af alla dessa upgifter hoppas jag at Herr Friherre Lrael von kkol8tein stal finna sig tilrackeligen uplyst, och ej widare yrka sin motion.
För min del instämmer jag i Utskottets tilstyrkande och tror, at det bör tilkomma Kongl. Maj:t at tilsätta och förordna kl3A3Lin8 OireÄionen.
Friherre 8tge1 von l^ol8tsin.
Jag ber om förlåtelse för min okunnighet, och wil gerna gifwa efter, sedan .jag nu af Hans Lxcellence Herr Grefwe iduutb blifwit bättre uplyst.
Jag hade rättat mig efter 1786 Ars Riksdags-Beslut.
Likwäl mäste jag kilsta, at jag icke juft inser nödwändigheten, at Konungen skulle tilsätta lvl3Z32in8-vi rEionen.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter proposition, at Utskottens Förslag, rörande aflönings-Staten, sa wäl som om den rätt til förändringar deri, som at Riksens Ständers vikjorer borde öfwerlemnaö, mätte gillas.
Den i; Mars. 7Z9 Herr Grefwen och Ordföranden framställde nu den fragan, hwilka Krono-Brannerier och borde komma at bibehailas eller förfqljas?
Grefwe lVIÖrner, ^clolk 6öran, lilstyrk» le, at pröfningen häraf mätte hel och hällen til Kongl. Maj:c öfwerlännäs- Hans egen och flereS erfarenhet i Utffotten kunde bestyrka, huru litet Rikfens Ständer wörö i stand, at efter säkra grunder något derom förordna, emedan, när denna fraga i Utffotten förewar, atffillige Ledamöter an-- sett hwar och en sin Orts mteresxe först böra komma i öfwerwägande.
Manga hördes häri instämma.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde ?rox08mon> at endast Bränneriet' i Stockholm och Götheborg ffulle för Kronans räkning fadrifwas, men at pröfningen af dem, som der ffola nyttjas, äfwen som af de lVlaAL?,w8-hus, hwilka kunna försäljas, ffulle i underdånighet til Kongl. Maj:t öfwerlemnas.
Herr Grefwen och Ordföranden föredrog nu fragan rörande Branwins-bränningen i Stockholm och Götheborg, Krono-Bränneriernes utarrendering, samt Tullfri Införsel af Branwin i Staderne.
Hans TXoe11 ence Herr Grefwe kunt b.
Den första fragan härwid lärer wara, hnruwida Krono-Brännerier böra fa utarrenderas.
För nain del 74o Den 15 Mars. del tror jag, alde som bibehällas, för Kronans räkning böra drifwas.
I likhet med hwad Herr krintLscbölcl anfort, får jag äfwen lillkyrka, ar i Städerne Stockholm och Götheborg etr bestämdt ehuru instränkt Quantum Bkänwin mätte fa tillverkas. ^ Wi weta, at 15 ä 16,000 Kannor fordras för Stockholm; deraf bör åtminstone en berydelig del i Krono-Brännerierne finnas at lilga, da Landet bäde kan och bör fournera det öfriga.
Herr krin t 28 c b 516.
Utskotten föreflagit, at, hwad Bränwinsbränningen i Stockholm angär, densamma stall för Kongl. Maj:t och Kronans rakning drifwas wid Krono-Bränneriet ä Ladugärdslandek, samt at de sä kallade Tanto och Maria Bränneriet stola Ut-k>rren6era8j för at Utaf ^rrenöatorer begagnas til Branwinsbranning, emot tilerläggande xroeressiv Bewillnings-afgifc för Pannerymderne wid desse 2:ne sistnämnde Brannerier, såsom ock, ar beträffande Krono-Bränneriet i Götheborg, detsamma pä nyhomförmälre sätt skulle Ut-arren6era8:
Sä kan jag icke annat än antaga för ostridigr, ac Högloft.
Utstorten ansett förenämnde Städers Jrmewänare icke böra fa begagna nägon privsr BränwinsbränNing:
Sädant är jemwäl likmätigt hwad jag förut i ödmjukhet anfört, med min tanka och öfwerkygelse öfwerensstämMande: hwadan jag icke eller har nägot ar påminna derwid, ar BräNwinsbränning wid Ladugärdslands Bränneri mä för Kronans räkning blifwa werkställd; men Uti Högloft.
Utskottens Förslag, al Tanto och Maria Krono-Bränneriet stola, såsom ofwan sagt är, Ut-arrencl^ras, kan jag mig aldeles icke förena, och det af efterföljande stäk och Den 15 Mars. 741 och orsaker. i:o
Tror jag et stikt förhållande wara oförenligt med den antagna krinclpen at bibehålla Bränwinsbränningen i Stockholm för Kronans räkning; ty enar icke Stadens Jnnewanare i allmänhet tillatas idka Bränning, hwarföre stola en eller 2:ne -af dem eller särstildte cm-porrmoner lemnäs en dylik rättighet? 2:0 Skulle i fraga warande Ut-3rren6ering af förenämnde twänne Bränneri-Werk pa det märkeligaste stada rörelsen wid Ladugårdslands-Bränneri, icke allenast genom en, i den M0N ^rrenäkttorerns kunde äebitera deras tilwerkning, minstad afsättning utaf Kronans Bran» win, samt deraf följande minstad winst af Bränneriets drift, utan ock i sa matto, at da afwerkningen mäste rättas efter den minstade affättningen, kostnaderne wid detta stora Werks drift desto mera gravera det mindre afwerkade Bränntunnetalet: z:o Förekommer äfwen härwid: at, som förmodas bör, det afkastningen, efter en för Kronans räkning Utgörande 20,000 Tunnoxs afbränning, stall kunna winna afsättning, äfwen någon tid deruröfwer, men afwerkningen wid Ladugärdslands Bränneri, efter 72 Tunnor om dagen, pa de förmånligare Nio Brännings-manaderne, icke kan beräknas högre än til omkring i§ högst 16,000 Bränntunnor: sa anser jag, för min del gansta angelägit, at, wid inträffande behof afen större tilwerkning, äga tilfälle och litzäng dertil, wid^ Tanto eller Mariä Krono-Brännerierne: 4'-» Haller jag före wara stadeligt och betänkeligt, at til nästa Riksdag utarrendera meranämnde 2me Bränmrier, af det stät, at ehwad kxaftiga förbehäll, som göras ma om Egendomarnes och InventariLrnes äterstallande i lika godt ständ, som de blifwir emöt? ^42 Den i; Mars. emottagne, Kronan likwäl otwifwelaktigt derpä. stall bUfwa mycker lidande:
Af förhållandet med förra Krono-Bränneriernes aterlefwerering, kan jag med nog säkerhet bedömma denna fräga: Alfwariiga besigtningar och Inventeringar blcfwo da anbefalde: förmanliga bessrifningar och intyganden om förhållandet felades icke; men tiden wisade snart opäliteligheten, och Kronan mäste widkännas dryga förbättrings omkostnader.
Det ar ock för öfrigt, i alla fall oförnekeligt, at försämring af ett Bränneri-Werk med detz Inventarier icke kan undwikas under ; ars drift, ehuru en flik försämring icke förr än någon tid derefter wisar sig och fordrar reparation:
Och '5:0 ma icke eller obemält lemnäs, hurusom, da Kongl. Maj:r och Kronan begagnar Branwins-Bränningen i Stockholm, Stadens innewänare icke böra fattas i den förlägenhet, atpa ett enda ställe etter wid Ladugårdslands Bränneri Lagerkällare hämta deras Bränwins behof; uran böra de, efter min tanka hädanefter såsom hittils, i den wägen blifwa betjente: det wil säga, at LagerKällare bör äfwen finnas bade i Staden och Södermalm, sä mycket mera, som Bränwins-affättningen derigenom befordras, och den sämedelst blifivande större Branwins-bränningen ökar Kronans winst deraf: och som wid Mariä Krono-Bränneri finnes en hittils begagnad ypperlig Lagerkällare med dertil hörande Inventarier; sä synes jemwäl pä denna räkningen, detta Bränneri-Werk böra förblifwa opponerat.
Pä sä mänga wigtiga stal wägar jag jemwäl i all ödmjukhet afstyrka den af Högloft.
Utssotten föreflagne urarrenderingen af Tanto och Mariä Krono-Brannerier, samr i det stället hemställa, om icke desamme matts - Den 15 Mars- 74Z te tils widare blifwa under Kronans egen disposition, för ar, efter befinnande bebof, begagnas.
Och widkommande Götheborgs Krono - Bränneri , sa ehuru icke alla oswan anförde stal äro dertil lämpelige, anser jag likwäl för min del bade rättwist och nyttigt wara, at förhållandet dermed blifwer enahanda som har i Stockholm, at nemligen Bränningen werkställes för Kronans räkning.
Bränningens uplatande under arrende at en Person, wore ju, såsom ofwan anmärkt blifwit, oförenligt med den principen, at icke denne Stads Jnnewanare skola fa idka privat Bränwins-bränning:
Och jag är detzutom af erfarenheten, huru menigheten funnit sig betjent under Bränneri-Arrendetiden, fullkomligen försäkrad derom, at, med et werksamt handhafwande af Bränneriets drift, för Kronans räkning Stadens Jnnewänare med de fieres, som Bränneriet tillita, stola finna sig dermed bättre belätne, än med en Arrende-Förwaltning.
Hans kixcellsnce Herr Grefwe Uuutlr förklarade sig härwid hafwa ingen ting at påminna, allenast ett witzt tunne-tal för de bibehallna -Brännerierna bestämdes, och Landtboens rättighet at införa Bränwin icke instränktes.
Herr Lclimitterlöiv erhindrade, at pä dessa Brännerier tilwerkningar matte tillacas endast af Swenst och icke af Utländsk Spanmal.
Friherre k^Lmilton, Larl, wille allenast åberopa de skäl han i de förenade Utskotten anfört, at Jnnewanarne i Stockholm och Götheborg ej borde erhålla rätt at bränna; det kunde aldrig för - 744 Den 15 Mats. föxenas med deras winst, och de skulle förbindas ar berala en afgift, uran ar kunna begagna en deremot swaranye rättighet, När allt Bränwin ifrån Lander singe införas, woxe ingen brist ak befara.
Herr ttrint2«cliöl6 förnyade sitt förbehåll, ak Krono-Brannerierne ej mätte fä utarrenderas.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter följande ?ropositiyner:
"Att Krono-Brannerierne i Stockholm och Götheborg för Kronans räkning marte fa drifwas och förbränna i Stockholm ett ärligt cMlttum af 20,020 Tunnor Swenst Spanmal, och i Götheborg ett W-rkitUM gf ro,222 Tunnor öito.
"At Krono-Brannerierne ej stola fa kil enstrlte utarrenderas.
"At i föxenamnde Städer, lika som i alla andre Städer i Riket, Bränwin frän Landet Tullfritt mätte fä införas."
Herr ^lttingsioff, Otty, wille kil ?rotacollet regervsra sin kanka, ak det borde wara Ine newanarne i Stockholm och Götheborg fritt ar bränna Bränwin.
Den 15 Mars» 745 Herr Grefwen och Ordföranden gjorde derefter kroxoskion pä Ukstotrets Första ^, at denna rättighet äfwen,kil desse bagge Sraders inner tvänare malte utsträckas.
Ropades Mej.
Företogs til pröfning 4:de Artiklen af Utskottets Betänkande.
Herr klingspor, 6er6t, föreslog, at l den ärliga redogörelsen öfwer Klagans-OireQionens förwaltning, genom Trycket underrättelse Allmänheten mätte meddelas, til hwad pris DireÄionen i särffilte Orter uphandlade Spannemäl.
Herr dlorclsnstolpe, 4n6ers, önskade, at vireaionen mänadkligen mätte ifrän Predikstolarne läka kungöra, om och til hwad pris den will Vphandla Spannemäl.
Häri instämde afwen Herr Klingspor, och Herr Grefwen och Ordföranden förklarade, jemte gillande af dessa Anmärkningar, at de wid nägon af de följande ?un6erne af ^iLgLriins-vireaioNLN8 insrruÄion borde iakttagas.
Friherre kljerts, Hxel.
I det nytz upläste vocument hörde jag nägra ord talas om Redogörelse; jag får derföre ödmjukast fräqa, huruvida af klLgarins.
OireAionen hittildags werkelin gen nägon redowiöning skett.
Hans kxceUence HerrGrefwe knutk trotz - 746 Den iz Mars. trodde ar Böckerne för nägra
Hr ännu fattades eller wörö oafflutade.
Friherre k^erta, ^xel.
Dessa orden lä» ra således endast betyda, ar wi da fä smickra otz med ett gladt hopp för framtiden.
Företogs granstningen af InstruÄionen för All» wänna ^iiZÄrin8-OireÄioNen. i och 2 kunLterne gillades.
Wid z:dje ?unÄen erindrade
Herr klingspor, at har ratta ställe more at införa det stadgande han föreflagit.
Herr krintrscliölcl.
I anledning af Herr Z§oräen!>tolpe8 wälgrundade påminnelse om nödrvandigheten deraf, at, dä Sädesuphandlingar wid Krono»klaZarinen stola ste, Allmänna pälysningar uti Lanen mäste föregä, och de fastställde priserne til Säliarens efterrättelse deruti utsättas, samt ar enahanda priser för saljarne, wid hwarje k-laZ^in, bör wara gällande, fär jag hafwa äran rilkannagifwa, at alla dessa omständigheter, före ar i79Z, under min tjenste-cid wid Allmänna lVlLZLLjn8-Direktion, blifwit pä dec nogafte iakrragne: ar jag förty uti min för detta gjorda första Klorion, angående Allmänna Kl2A3?in8-inrättningen, yrkat ateruplifwandet af de derwid, före nyhnämnde är, följde förwaltning och styrelse grunder, saint at jag följaktligen, med hwad Herr dlor6en8toIps, såsom berördt är, pamint, mig förenar:
Och hwad angär, huru ^3ZL2M8-I)ireLoa mä erhålla rilförlätelige uplysningar för stadgandet
- Den r; Mars. 747 det af de blifwande uphandlinas-priserne; sa torde det jemwäl tillätas mig i ödmmkh^t omnämna förhållandet i denna delen, under meranämnde lid, eller fran är i?9Z, at nemligen, utom de berat» teifer, som ifrån Herrar Landshöfdingarne til DireÄionen inkommo, angående ärswaxcen och deraf til förmodande sadespriser: sa war det ock en g32in8-Förwaltare älagdc hufwudsakelig styldighet, at, uti deras Wecko-kappoi-ter upgifwa hwarje inträffande förändring, med torg-priserne pä Dpanmalen; warandes det ock således, efter min kanka, i afseende pä nu i frägawarande inrätt ning destohäldre angelägit och til ändamälet bidragande, at sistnämnde anstalt eller författning widtages, som, ester der Herrar Landshöfdingarnes ofwanomförmälte berättelser blifwa afgifne, Spanmäls-priserne merendels fä ett förändradt förhällande, och det för öfrigt icke begäras kan,at Herrar
Landshöfdingarne stola beswaras med siike wid» sträckte upgifter.
Hans Lx cells nce Herr Grefwe l^uutk erindrade, at Herr klin^poi-s ranka warit den, at Allmänheten mätte erhälla underrättelse, til hwad pris vlrcÄionen i särstildta Landsorter uphandlat Spannemäl.
Herr Grefwen och Ordföranden wisade stillnaden emellan de af Herr klinspor- och Herr idlorclsnsrolpe gjorde Anmärkningar, hwarefter han gjorde 1'rttposiuoii, at den föreskrift, som i den förra innehälles, mätte i den z:dje kunckcn tilläggas.
Bifölls. 4:de 748 Den 15 Mars. 4:de?uEen gillades.
5:te kunäten likaledes, med tillägg at DireÄionen borde ifrån Predikstolarne lata kungöra, om och til hwad pris densamma wil uphandla Spannemäl. 6:te kunKsn. Herr Snoilsky upläste til krotocollet följande yttrande:
Om enligt Fjerde Artikeln Räntegifware tillätes, at efter deras godtfinnande lösa Ranke- Spanmälen med penningar, blifwer följden nödwändigr den, at wid första utsigt til knapp störd fär Kronan ej någon Ränte-Spanmal.
Nänregifwaren, sökande blott sin egen största winning, antingen säljer sin Säd der den bäst betalas, eller förwandlar den ril Bränwin.
Det har derföre, enligt äldre Författningar, altid warit Kronans rätt, återhålla Afrad och Tionde in natura.
At ärligen fastställa et nytt lösnings-pris för berörde Spanmäl, med lika afseende pa Kronans och Räntegifwares billiga fordran, blir en swar och granlaga befattning, wid hwars afgörande ^lag'sLin8-l)ireQions och Herrar Landshöfdingars meningar torde stundom blifwa nog stridiga, och et gemensamt bestut swärt at fatta.
Osta torde lösnings-priser blifwa ringare än hwad Kronan sjelf sedan mäste gifwa ril erhållande af denna Säd, i stället för den saknade Ränte-Spanmalen, hwilket än mera mäste öka otilräckeligheten af Uphandlings-konden, och ftäga blir: om
Spannemälen pä der sättet astid Den 15 Mars. 74I star ar erhålla til er för Kronans mänga behof rits räckeligt belopp?
Hwad Utskotten föreslagit om Rånte-Spannemälens lösande med contant, kan således ej annat an förorsaka bade förluster, tidsspillan och stora olägenheter.
Tillåtelsen för Ränregifware at fä lefverera sin Rante-Spanmal, L det
Lil deras Hemman närmast belägne Lrono Magazin, torde stundom ädraga Kronan ökade transport-kostnader.
Åtminstone bör den inskränkas inom hwarje Län.
I annat fall skulle det kunna Åstadkomma mycken oreda wid Upbörden och försmara en nödig comroll pä sä wäl Räntegifware som bäa§ar.iu8-förwaltare
Under en förfluten längre rid har erfarenheten nogsamt wisat, hwilka ändringar i lvtaZaTinsstyrelsen warit för Landet nödwändiga, äfwensom Ven skada det lider af enskildte personers stora sammanstagne Brännerier.
Sedan detta wigtiga och granlaga ämne blifwit af tilförordnade Lommitteraäc Ulredt, blef ^lag32ln8-Inrättningen, genom Kongl Maj:ts förordnande af den 2o:de November 1798, 01 A3k>i8erLä pä et sätt, hwarmed ändamaler säkrast skulle winnås, och alla private stora Brännerier inskränktes, genom Konungens Förordnande den 21 Nov. samma är.
Den förstnämnde Kongl. Förordningen har wäckt mycket mihnöje, i anseende til der Allmänna iV1aFA2,n8-Direckion deri förestrifne sätt at wid inträffande miflwäxt biträda Landet.
Enligt densamma skulle Herrar Landshöfdingar, pä derom gjorve reguisitioner, erhälla af DireÄioN Näntefria penningerrsmirser, af lo, IL högst 15,002 N:d-, för 7;c> Den rz Mars» at deraf sjelfwe, efter omständigheter och behof, besörja Spanmäls-uphandling för Länen.