Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa tillgångar , sorn redan öfverskjuta bristen , ökas ytterligare med Räntor under Liqvidationstiden, hvilka under den dertill af Utskotten föreslagna tid af fem år, efter Utskottens egen uppgift, uppgå till 497,122 R:dr, och således hela tillgången tili denna Liqvid , inberäknad den Contanta behållningen i Cassan 18,862 R:dr, till 4,198,369 R:dr.
Månne ej detta öfverskott af Tillgångar, stort 973,391 R:dr, skulle förslå, att göra denna Disconts Liqvid efter fullt laglige grunder, och månne Banquen, om den vid den nu inträffade förlägenhet, med temporairt förskott lättade Liqviden, skulle vid ett sådant förhållande löpa fara att något förlora?
Jag inser ej denna våda, och om den än skull* äga rum, är den visserligen mindre, än den * att innom ett ordentligt Samhälle göra nya Lagar för ögonblicket, med retroactiv verkan, och derigenom väcka en mängd Individuers billiga missnöje mot Statens åtgärder.
Men jag torde kanske böra bemöta ett inkast, som genom denna framställnings hastig, het kunde löranledas : det, att Banquen skulle *34 Den 17 Martn, t. m, komma i osäkerhet för den till CanalDisconfen redan utbetalade CreduivSumman.
Denna farhåga amer jag äfven öfverflödig»
Efter den här uppgjorde baUncen, uppstoöe utan tvifvel, äfven sedan alla möjliga afdrag blifvit gjorda, pågot öfverskott vid Liqviden, Discontens fordran hos CanalByggnadsCassan af i-,100,000 R:dr vore ännu odisponerad, en fordran, hvars säkerhet är 01 vifvelaktig i den stund Canalsrbetet , efter redan fastställd plan, fulIföljesj
Ulen en ännu större och bebofvet långt öfverskridande tillgång finnes i den ersättning för den , tvärtemot Contractets lydelse , yrkade minskning i Octroy-tiden , hvilken ersättnings billighet ej kan bestridas , och genom hvars medgifvande först Banquens säkerhet fullkomligen betryggas , Canalbyggnaden med minsta känning fullbordas och sist den allmänna Pen» ningeställningen , i afseende på Disconterna , med föga, kanske ingen rubbning i Enskildas förhål‘anden, skulle sä-tas i ordning, När härtillägges, att sedan DisconUpapperen, genom ett sådant Riksens Ständers fattade Beslut, återvunne full Credit , och de sålunda kunde utan våda emoitagas i Liqvider både med Dis conterna, mellan Enskilda, och, såsom genast möjlige att emot BancoSedlar i Banquen utbyta , äfven i den allmänna Uppbörden , synes mig till och med att Banquens temporaira för» skört af sig sjelf skulle blifva långt obetydligare, an den utgift, lör hvilken Banquen genom det nu föreslagna Liqvidationssättet exponeras.
Den 17 Martti, e. m. 135
Af allt detta drager jag följande slutsättser : en sådan omöjlighet till
Disconternes regj lering är ej för handen, att Riksens Ständer böra iordningsätta Staten, genom inskränkning i Enskildas rätt, och upphäfvande af Lag samt stadgande af en retiQactiv
Lag för tillfället.
Om klokheten af föreslagna steg kunna lätt meningarne vara delade, men om deras rättvishet, om nödvändigheten att ifrån rättvisa och laglighet ej afvika, då derigtnorn
Sam: hällsordningens bestånd kunde hotas, tror jag ej att tänkesätten kunna vara stridiga.
Det är j sådan öfvertygelse jag framställer dessa mina Anmärkningar till Riksens Ständers och de förenade Utskottens besinnande.
Sedan jag anfört detta om hufvudgrunderna för Utskottens Betänkande , anhåller jag äfven att få framställa några mindre Anmärkningar.
Om Riksens Ständer , när grunderna för Regleringen af Rikets Penningeverk blifvit dem fullständigt förelagda , skulle finna att Disconterna på 5 års tid böra indragas, och att sådant genom Banquens mellarkomst bör utföras, finner jag ganska betänkligt, att endast i Stockholm concentrera all Discont-rörelse.
Våra Nä ringar och all Arbetsflit innom vårt Land äro 6å sammanväxta med Discont-rörelsen, att ders
Disposition på ett sätt, som ifrån Förvaltningen utesluter en noggrann kännedom af local och personliga förhållanden, äfven utan någon minskning i Rörelse-Capitalets belopp, skulle '336 Den 17 Martil, r. m. kunna medföra de vådligaste följder.
Riksens Ständers Ledamöter, samlade ifrån alla Landsorter, känna detta så noga , att jag ej behöfver det ytterligare utreda , och om än vissa Landsorters Innevånare deraf ej skulle hafva någon erfarenhet, bör jag ej förmoda, att de derföre skulle vilja föra en olycka öfver sina öfriga Landsmän, som de väl sjelfve hittills undsluppit, men som i sin ordning drabbar äfven dem , när den nöd , som skulle öfvergå andra orter, sluteligen skulle öka deras bidrag till Statens oeftergifliga behof.
Egoismen måtte ej kunna blifva rådande vid allmänna Ärenders behandling:
Vi äro alla Medborgare i ett Samhälle, Bröder af samma Folk, och Enskilldas väl beror af det Helas välstånd.
Jag anser för nödvändigt, att Utredningen måtto ske på de Örter, der Utlåningarne blifvit gjorda, och det synes mig icke allenast nödigt och ilokt, att den verkställes af DiscontDirectionerne under Inspection af Banquens Ombud, utan till och med som en fordran af rättvisan, på det
Nationen en gång i officiel väg må kunna öfvertygas, hvilka sorn begått Administra, tionsfel, och hvilka, såsom dertill ej skyldiga, icke med dem i Opinionen böra förblandas.
I sammanhang härmed synes mig Förslaget, att Utredningen af Riksgäldskontoret skulle förrättas, af sig sjelf förfalla.
1 alla fall vore det en onödig omväg, att öfverlemna de administrativa åtgärderna ät ett annat Verk, än det, som dertill skall bestå Tillgångarna, så mycket mer, som det sednare ej kunde Dm 17 Martii, e. m. 137 lemnäs någon rätt till Controll öfver det förra» Jag hade till och med föreställt mig, att sedan vår utländska Skuld är liqviderad, och den inländska för RiksgäldsSedlarne af Banquen realiseras, hela RiksgäldsConloiret småningom skulle kunna uppföras på IndragningsStat.
Vid många af här föreslagna reglementariska stadganden skulle vidare och, som jag tror, grundade anmärkningar kunna göras; men de äro öfverflödiga intill dess hufvudgrunderna för saken blifvit stadgade.
Jag slutar med den förklaring, att mina anmärkningar äro enliga med min öfvertygelse om rättvisa, billighet och klokhet.
Jag är ej ibland dem, som frukta för hemmavarande Principalers granskning af Riksens Ständers beslut»
Denna granskning kan man lätt uthärda, när man handlat efter öfvertygelse, och den är svag, som af en Opinion, om den vore aldrig så allmän, deri läter sig rubbas: men jag anser vid detta tillfälle vådligt att, genom det afgifna Förslagets antagande, stöta allmänna Opinionen, emedan denna Opinion då vore grundad i känslan af hvad som är rätt och billigt:
Jag anser det vådligt, ej af fruktan för missnöjens farliga utbrott, men derföre, att det allmänna förtroendet, den verkliga patriotismen, kärleken till Lagen och till Staten, hvilar på hvar Medborgares innerliga öfvertygelse, att hans lagliga rätt är orubblig, Friherre Stael von Holstein, Corfitz Luci• J3S Den 17 Martil, e. m. vig:
I detta ämne har jag redin förut yttrat mina tankar, nemligen, att så framt Riksens Ständer förklarade sig icke skyldige att honorera Disconternes Skulder, de också icke skulle betatta sig med dem , utan öfverlemna besty, ret härom till Borgenärerne sjelfva, såsom deras lagliga rätt-
Att jag intet varit ensam af denna mening, visa några Yttranden af Utskottets Ledamöter, nemligen Friherre Ceder? ströms och Doctor Hedréns.
Att Riksens Ständer fatta Beslut tvärtemot Lag, medgifva sjelfva detsamma, men förebära, att omständigheterna sådant kräfva, kati föranleda till de mäst vådeBga påföljder5 de förvandla sig derigenom ifrån Folkets Ombud, som böra styrka Lag och rätt i Landet, till en despotisk Magt, sorn förstör Friheten, då den handlar efter godtycko och gör Lagar in Casu med retroactiv verkan \ jag vet knappt någon olycka så stor, för hvilkens afvändan-: de ett sådant steg vore ursäkteligt.
Men hvilken är nu den stora olycka, som skall förekommas genom detta Lagens kränkande och detta våld emot Medborgares äganderätt?
Det lärer svaras; Så framt Disconternes Gäldenärer skulle frälsas från undergång; som hade blifvit en följd af hastig inbetalning, i fall det kommit till Concours, samt att rädda Banquens Creditiver, serdeles i Götha CanalBolag, så var detta enda möjligheten.
Hvad den första omständigheten beträffar, tror jag den kunnat på ett bättre sätt förekommas, men Den 17 Martil, t m. 139 då hade nian bordt skilja Disconterna at och icke amalgamerat Malmös med Götha CanaisFörhållandet med alia tre är olika:
Malmös är Barqueroutte; ett visst deficit är uppgifvit, det kan likväl ännu blifva större:
Fä dessa
Discont papper skall blifva förlust, rpen den hade Borgenärerna sjelfva ägt att utreda.
För att understödja de säkra Gäld'i,ärerne , hade en Lånefond bordt detn i Banquen tillhandahållas.
Med biträde af BancoPis onten , med an, vändande af den Fond , som blifvit anslagen till FastighetsLånen , som nu befinnes varit ett stort misstag , då det endast tjent dertill, att förmögne Possessionat fått af Staten en procent af en tredjedel af LåneSumman, hade ett sådant biträde af Banquen kunnat lemnäs, utan att ändå allt för mycket öka Numerairen af Sedelstocken; i alla fall hade det varit bä<tre en liten förlust, än en stor orättvisa.
Med Götha Garnis Discont hade dylika mefurer icke bebott att tagas; den är, efter uppgifterna, ju alldeles icke insolvent för närvarande.
Det är Utskotten, soin genom den besynnerliga Calcul, sorn är uppgjord, tillskapat ett deficit.* Om
Discontens skuld skaij ökas med Cr« ditivet af 1,500,000 R:dr, så bör dess fordran af Canal Directionen 1,100,000 R dr, också uppta, gas, och då befinnes att
Delnings-massan öfver» skjuter skulden med 5 å 60c,000 R.dr Detta slår älven in med den Calcul, CanalBolaget sjelf uppgifvit i Tidningarne för den 1 December förledit år.
Af det!a synes att Borgenärerne kunna reda denna Concours utan någon Skillings förlust, om de icke genom magtspråk, 140 Den 17 Martil , e. m. blifva hindrade att bevaka sin rätt, så framt nemligen uppgifen af Fordringarne är pålitlig, och hvarföre Oirecteurerne med sin Egendom böra ansvara.
För att ännu klarare utveckla denna sak, måste man betrakta, att Borgenärerne och Banquen hafva helt olika rättigheter i närvarande stund till Bolagets tillgångar. Banquens Cieditiv 800,oco R dr, beviljades 1809, med det vilkor, att det först skulle återbetalas 1831; emedlertid pantsattes Canalverket roed aila dess Effecter, Fonder &c. till Banquens säkerhet, med förbindelse för Banquens Ombud , att tiilse , om Canalarbetet så drefs och styrdes, att Banquens säkerhet var betryggad.
Vid sista Riksdag erhölls ett ökadt Creditiv af andra 800,000 R:dr med samma vilkor och emot samma pant.
Det kan icke rimmeligen förklaras , huru Riksens Ständer kunna fästa så liten uppmärksamhet på den eqvivoqua ställning, hvari Canalverket befann sig, då det blifvit förklaradt, att man gjort missräkningar, att Bolaget ej kunde verkställa Canalbyggnadsn utan betydligt understöd af Staten , att det häftade för skulder, att dess Credit var redan vacklande.
Oaktadt alla dessa varnande förebud till obeståndet, erhölls dock det begärta ökade Creditivet, utan ny underpant och med de förra återbetalningsvilkoren, änskönt det först begärtes blott på några dagar, sedan på 18 Månader, och sluteligen förklarade CommerceRådet Santesson i BancoUtskottet , att Disconten ej var belåten med Creditivet på andra vilkor, Den 17 Martii, e. m. X4i än det förra erhållits.
Nu mera synes, att troligen Banquen skulle kunna förlora åtminstone en del af denna Summa , och derföre lärer man vara betänkt på att genast vilja dela Mas-, san med de öfriga Creditorerne, ehuru de Fordringar
Disconten äger , tydligen härleda sig från de i Disconten insatta Medel emot TreprocentsSedlar, alldenstund den Million, som Disconten lånt till CanalDirectionen, blifvit använd till förbättring af Banquens Pant, och således bör på Banquens fordran afgå ; för den återstående halfva Million , äro Instrumentalier, Materialier m. m. vid CanalVerket, förmodligen en säker valuta.
Härutaf följer, att, derest Utskottens project bifalles, så blir det Innehafvare af TreprocentsSedlarne, som, medelst en förlust af 20 £30 Procent, måste godtgöra Riksens Ständers misstag vid sista Riksdag att låna Penningar åt Disconten , utan att
Directionen med sin Egendom borgade derföre ; det blir Treprocentslnnehafvarena , sorn bekostat stor del af sjelfva Canalarbetet, utan att framdeles få någon del , hvarken i den vinst CanalVerket för Intcressenterna kunde medfö. ra, icke heller få dela Effecterna efter fullbordadt arbete :
Vidare att Banquen finge sitt Creditiv ersatt och måste således till Bolaget återlemna Panten , CanalVerket nemligen med alla Efiecter &c. Den Skuld af l,100,000 R:dr, som CanalVerket häftar före i Disconten, komme att försvinna .
Räntan för Creditivet likaså, allt till lörman för Bolaget j Assignationernes Innehafvare finge sina Fordringar Hill fullo betalte, och allt detta på bekostnad af ti 2 Den 17 Martil, Treprocentslnnehafvarena , som måste rabatte* ra 20 å 30 Ptocent på sina Fordringar hvilken grof orättvisa och hvilka förmo** n r, tillskansade CanalEolaget på andra Medborgares bekostnad.
Ehuru mycket jag nitälskar för Barquans rätt Och bästa, kan jag dock icke gå ifrån den ölvertygelsen , att Oni det icke kan ske utan att begå orättvisa, må deri hellre blifva lidande.
Ständers egna felsteg böra icke hjelpas och rättas genom andras förfördelande.
Banquens yrkande , att nu genast få, jemte de öfriga Borg<märerne, godt* göra sig sin fordran af Måssan, är sä mycket mera utan skäl, som des förbindelse är att icke åteifordta
Lånet förr ärt den bestämd') tiden, så vida säkerheten fortfar, hvi ket BmqUens Ombud åligger att tillkännagifva:
Då tådant icke skett, och då Riksens Ständer ä nu vid sitta Riksdag förklarat sig äga säkraste anledning till stort gagn af detta företag, och som hittills blifvit med deras bilall bedrifvitj så är det obehörigt af Utskotten , att taga sådana mått och steg, som först kunna anses lagliga, när det vore af Ombudet tillkännagifva, att säkerheten upphört eller att Ständerne beslutit att
Byggnaden skulle upphöra samt företaget nedläggas.
Skulle allt detta, oaktadt Banquens rätt att deltaga i Massans delning, påstås, så finner jag icke att det bör kunna förnekas Borgenärerne, att äfven med Banquen få deltaga i dispositionen af Panten, Och som Banquen genom sin åtgärd tillräckligen tillkännagifva att den förmodar säkerheten hafva upphört, •å inträder det ögonblicket, då CanalVerket
Den 17 Martil, e. m. till Creditorernes förnöj nde måste öfverlemna Instrumentalier, Mat. r:alier, liggande grunder m m., det enda, sorn af hela Verket kan vara af något värde, och en följd deraf lärer således blifva, upphörandet af detta företag.
Hvad Götheborgs Discont angår, anser Utskottet dess ställning vara sådan, att den reder sig sjelf, hel 1st sedan Directionen förklarat, aft 6 procent erlägges för TreprOcentsSedlarne intilldess inlösen sker, hvarigenom dessa-Papper vunnit en sådan Credit, att de äro tjsnlige i allmänna Rörelsen.
Samma förhållande blefve med Götha Canals Sedlar, om de med lika vilkor blefvo i Rörelsen i de bestämda 5 år.
J anledning af hvad här anfördt blifvit , vill jag pundvis upptaga hvad jag uti Utskottens Betänkande tyckt mig vara olagligt och allsintet ledande till det åsyftade ändamålet, nemligen : återförandet af ordning och säkerhet i PenningeVerket; lto Att Assignationerne skola njuta bättre Ränta, än TreprOcentsSedlarne j jag anser deremot TreprocentsSedlarne äga mera rätt, än Assignationerna; TreprocentsSedlames Innehafvare' hafva i allt handlat enligt Lag; Innehafvarena af Assignationerne deremot åtminstone oförsigtigt.
Assignationen ar en Invisning pä Banquen ; vid uppvisandet hade den blifvit infriad, om man man i rattan tid infunnit sigj den det icke gjort, har sig sjelf att skylla för förlusten j det är just genom Innehafvarenas beqvämbg- 4i het att göra dem couranta, och derigenom 144 Den 17 Martil, e. m'. undvika besväret med växling i Banquen, som all den oreda Disconterne vållat, leder siD upprinnelse, derigenom lemnades tillfälle åt mindre redliga Förvaltare att sätta så stor Summa i Rörelsen, som behagades, utan att ens iakt. taga rigtig bokföring. 2:0 Att Malmö
Discont skall med Götha Canal amalgameras, hvarigenom händer att Borgenärerne i CanalDisconten skola göra förlust derföre att den skall minskas för dem i Malmö.
Af sådant skäl borde, om tvenne Handelshus göra fallissement, hvaraf det ena blott kun* de gilva 20 procent, men det andra 80, Massorne slås tillsammans, så att utdelningen blefve 5® procent, ehuru det ena Huset med det andra icke hade någon gemenskap. 3:0 Skulle Banquen få sitt Creditiv i Götha Canal ersatt af Bolagets tillgångar, ehuru den har sin säkerhet i CanalVerket , samt de Materialier, Instrumentalier och andra tillhörigheter samt Effecter, som äro befinteliga vid full-' bordadt arbete, eller dess upphörande. 4:0 Gör Banquen sig betald, oaktadt den förbundit sig att icke återfordra Creditivet förrän 1821, så länge säkerheten fortfar j det är ännu hvarken af Ombudet anmält , eller af Ständerne bekräftadt, att osäkerhet inträdt och derigenom Banquen berättigad att bryta Contractet3 och skulle händelsen varit den , hade Banquen först bordt hålla sig till CanalVerkets tillgångar , Den 17 Martil, e, m. 145 tillgångar, icke Discontens; denna händelse äger likväl icke runi) så länge Ständerna vil,’ ja fortfara med Byggnaden» 5:0
Att i Calculen upptages Banquens Cre^ ditiv 1,500,000 R:dr, såsom Bolagets skuld, hvaremot 1,100,000 R.drs fordran hos Canal-, Verket uteiemnss, hvarigenom 5 å 600,000
R:rs deficit uppkommer, i stället för så s'ort öfverskott, om båda Summorna blifvit upptagna eller ock uteslutna» 6:0 Enligt denna Utredningsplan synes, 50m skulle CanalVerket med alla dess tillhörigheter återfalla till Bolaget, sedan Banqueri fått utlösen lör Panten, äfvensom CanalVerket slipper Räntebetalning för Creditivet 45,000 R:dr, samt dess skuld till Disconten t,100,000 försvinner sedan Liqviden skett, utan att deri koinmit i beräkning, och dt tta allt på bekost* nåd af Creditorernes Egendom» 7;o Att , då Gäldenärerne i Malmö och CanalDisconteme beviljas 5 års tid till inbetalning medelst 10 omsättningar, måste Gälde* närerne i Götheborgs Discont, innom hälften af denna tid, göra reda för sig j om Götheborgs
Discont är i brillantare omständigheter, än de andra, så kunna likväl dess Gäldenäreg vara i lika stor förlägenhet, som andra; lika rätt synes således icke böra förnekas dera» Uppå de skäl jag tra anfört, anhåller jag Ridd. 0.
Ad, Prot, IV. R. II.
Afd, 19, so* i 46 Den 17 Martil, e. m. öm Återremiss af Utskottets Betänkande, samt uppgörande af en annan Plan , enlig med Lag;en, och med afseende på hvar och ens rättmätiga kraf af rättvisa, samt utan betraktande af enskilta Considerationer ; och får jag härvid tillägga , att jag ingalunda med Herr Hulphers kan deruti instämma j att Götha CanalsDirectiort fullgjort sina åligganden öfver och icke under; det är visst, att de vid Revisionerna fått smickrande intyg om nit, drift Och skicklighet, men man har af hvad som handt med Malmö Discont fått skälig anledning misstro de loford, Revisorerna ofta slösat med ; åtminstone vittnar det icke till Götha CanalDirections förmån; att de tvärtemot Reglemerttets föreskrift före 1815 års Riksdag till CainalDirectionen lant 850,000 R:dr, samt än ytterligare efter denna Riksdag ökat denna utlåning med ändra 250,000 R dr och det emöt Pant, som redan förut till annor nian var pantsatt ; oaktadt Ständerne; genom en iörnyad föreskrift; bestämt UtlåningsPrinciperne, hvaruti ingalunda influtit , att något Lån till CanalDircctioneh finge beviljaS utan Hypötheque; och hvilket afsteg har den påföljd ^ att denna Summa måste blifvit af Utskottet ansedd såsom förlorad, då den icke i beräkningeti af tillgångarna blifvit upptagen; hvarföre jag an. ser
Directeurerne böra ansvara af samma skäl* sorn
Directionen i Malmö för utlåning er»ot Reglementets föreskrift, utan vederhäftig borgen; härigenom kan Banquen , sammmanlagdt med den ressource, som finnes i Canal Verket, få ersättning för sitt Creditiv, utan att ingå i del* Ltn 17 Martil, e. m. ii? hing af Bolagets Fordringar, som ostridigt höra Borgenärerne enskilt till.
Emellertid , då Åssignationerna äio till så obetydligt belopp , att de genom inbetalning af DiscontL';b kunna innom ett år inkomma, sef jäg intet något hinder böra läggas emot deras prcmpta inlösen af Banquen , nemligen : Götheborgs och Götha Canals.
Med Malmö är förhållandet annorlunda; denna Discont bör ej utan genom Concours kunna utredas, hvilket icke är fallet iiiéd de bägge andra.
Grefva von Platen , Ballzar Bogislaus , uppläste följande:
Uti ett för hela Riket så vigtig! ämne* sorn det, hvilket föranledt Högloflige Riksens Ständers Stats- och BancoUtskottens gemensam* ma Betänkande af dén 3 Mars, är jag öfver* iygad så många bpplystäre män ej lära underlåta yttra sin tanka, att nästan torde det vara öfverflödigt, örn jag uppehåller Högloft.
RidderSkapet och Adeln med franiställningen af mina åsigter, hvilka jag så mycket helldre skulle behålla för mig, sorn; då jag här ej kan annat än framställa min öfvertygelse, de måste åtföljas af den för mig obehagliga känsla, ätt klandra frugten af den moda, hvilken alltid å-s ligger Utskottets Herrar Ledamöter utöfver våra gemensamma Riksdagsmänna åtgärder * Och hvarföre, då dessa mödor egentligen äro ägnade till vår upplysning uti Fäderneslandets angelägenheter, jag alltid skall finna mig vara 148 Ben 17 Martil, e. m. förbunden; min öfvertygelse i ämnet må för öfrigt vara hvilken den vill.
Då emedlertid, under mina serskilta för* hållanden, jag ansett mig alldeles ovilkorligen förbunden att yttra min mening, känner jag mig åtminstone lycklig, att den ej är stridig emot hela sammansatta Utskottets förenade röst, sedan så många Ledamöter deraf, enligt hvad deras tryckta serskilta tankar och reservationer utvisa , varit af annan mening } äfvensom det är mig med säkerhet bekant, att ännu andra både muntligen och skriftligen reserverat sig, ehuru detta ej af Handlingarne synes; en om» ständighet, den jag tror mig böra anmärka.
« Banco- Och StatsUtskotten hafva uti sitt yttrande framställt en Calcul öfver Götha Ca* nalDisconts utredning, som högst betydligen motsäger den af Götha CanalDirecfionen offici* elt framlemnade Beräkning och Plan till samma Utredning, hvilken, emot min väntan, man ej funnit för godt att alls omnämna, ännu mindre vederlägga, ehuru skillnaden är så betydlig, att då Höglofl.
Banco- och StatsUtskottens beräkning visar en brist af 526,600 R:dr, så visar CanalDirectionens af Bolaget sanctionerade plan ett öfverskott af R:dr 195,000.
Då äfven denna plan är tryckt, vill jag ej trötta Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet med ett vidlyftigt upprepande af summor och ziffror, utan får blott äran hänvw sa tili desse för hvar man tillgänglige officiJ elle handlingar, samt nämna, att hufvudsak^ Den 17 Martti, e. m.
149 liga skillnaden uppkommer af, att Utskotten funnit för godt annullera en Disctfntens fordran hos CanalByggnaden, för hvilken i alla fall finnes full tillgång nästan helt uti 11a varande Inventarier och Effecter; och att Directionen, äfvensom Bolaget, aldrig kunnat och aldrig kan sätta i fråga Lagarnes kraft och helgd, som genom för tillfället skapade och retroactift verkande Stadgar skulle kränkas, äf vensom öfverenskommelse^ och för bindelsers helgd, ännu heligare, uti Lagbundne och frie Samhällen, för den starkare, än för den svagare individuella förmågan att dem bryta. _
Och dessa grunder vägar jag äfven i dag, såsom medlem af Sveriges Lagstiftning, framställa för denna upplysta samling, såsom grundpelare för Sveriges sjelfständighet och bestånd ; grundpelare, som aldrig våldförts af en Lagstiftning utan de grufligaste följder, hvarom £ synnerhet våra dagar lemnat de dyrköptaste läror uti andra Nationers exempel j läror, som jag med säkerhet hoppas ej skola vara förlorade för Svenskar, om ock ett ögonblick
Tide-' hvarfvets villor skulle kunnat verka på dea •
Svenska Nationens egna känsla för rätt och redlighet, hvilken är det vackra Alf från vå-3 ra Förfäder, som förvärfvat oss det besynnerliga anseende hos aila andra jordens Folk, hvartill hvarken vår makt eller vår rikedom kan vara vållande, — men som ytterligare höjeig hvarje Svenskt hjerta och tänkesätt på främmande botten.