Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. bifalla Utsk:s förslag, lärer också, efter all sannolikhet, sedeln å 32 sk. b:co eller i r:dr riksgls allmänt komma att kallas i r:dr, och sedeln å 6 r:dr 32 sk. b:co eller io r:dr riksg:s io r:dr o. s. v. Att nu dessutom bestämma en valör å io r:dr b:co har Utsk., oaktadt derom väckt fråga, följaktligen ansett sig icke kunna tillstyrka, utan att motverka det af Utsk. åsyftade ändamål; och om äfven en sådan sedelvalör skulle befinnas för allm. rörelsen oundgängligt nödvändig, äro Bancofullmägtige i allt fall oförhindrade att, sedan detta förhållande blifvit af erfarenheten vitsordadt, utgifva dylika sedlar.
Men innan det verkliga behofvet deraf tydligt visat sig, synes det dock vara för tidigt att föreskrifva, det sedlar å berörde valör skola utgifvas.
Under det jag nu har ordet, anser jag mig dessutom böra tillkännagifva, att då ändra talare icke funnit den af mig föreslagna valören å 666 r:dr 32 sk. b:co behöflig, är jag, på sätt jag äfven i mitt förra yttrande antydde, benägen afstå från mitt, på grund af anmärkntr vid Ulskts memor.
N:o 107, gjorda förslag, att en sådan valör måtte varda fastställd.
För öfrigt får jag tillägga, det jag instämmer uti Hr Rosenblads anhållan, att Ilr Gr. o. Landtm; täcktes framställa propos. å hvarje valör särskildt.
Jag vill endast yttra mig i afseende på föredragntssättet af denna punkt och hemställer till Hr Gr. o. Landtm., om det icke vore bäst att sönderdela punkten, så att Hr Gr. o. Landtm, gör propos. på hvarje valör för sig, hvarigenom de omständigheter, hvaruti de talare, som yttra); sig, skilja sig sinsemellan eller från Utsk:s förslag, lättare kunna fattas af R. o. Ad.
Till Hrr Stuart och v. Troil hemställer jag, oni dé icke skulle vara benägna för en sådan sammanjemnkn. af våra meningar, att de medgifva, att valören å 16 r:dr 32 sk. bortgår, då jag vill afstå från mitt yrkande örn en valör å 10 r:dr b:o.
Sex valörer äro då bestämda, och fullmägtige äga att antaga tvenne till.
Ingressen i 3:dje punkten, eller fr. o. m. orden:
I stället för t. o. m. ordet: nemligen, bifölls.
Uppå Särskilda propos:r biföll R. o. Ad. sedelvalörerna ä 32 sk., 2 r:dr, 6 r:dr 32 sk., 16 r:dr 32 sk., 33 r:dr 16 sk., 66 rtdr 32 sk., samt 333 ridr t6 sk. b:cö, tuen afslog dem å 10 r:dr, 100 r:dr och 5oö r:dr b:co.
Slutmeningen i 3:dje punkten, eller fr. o. m.5 Dock äga, till slutet, bifölls med den förändring, att i stallet för 22 H; *0 74 Den 4 Maj a. m. orden emellan 2 r:dr och 100 r:dr b:co skulle införas orden: öfver 2 r:dr b:co. 4: de punkten.
BondeSt. hade beslutat, att denna punkt skulle lyda sålunda: ”Sedlar på 16, 12 och 8 sk:r få fortfarande intill nästa ”riksdag förfärdigas och utgifvas; och är det Bancofullmäg”tige obetaget att i afseende på text, tryck och papper vidtaga de förändringar, som kunna finnas ändamålsenliga och ”medföra besparing.”
Hr B.osenbIad: Enligt Utskts förslag skulle
Bancostyrelsen icke få vidtaga någon förbättring med sk:s-sedlarna, utom hvad papperet angår, och således icke få afskaffa vattenstämplarna, sora äro alldeles onyttiga, emedan nästan hvarje correctionist kan eftergöra desamma, och införa vida mindre kostsamma sedlar, som genom ett förbättrad t tryck voro oeftergörliga, hvarigenom man förskonades från obehaget att tid efter annan se scbavotteringar utanför Banken, oberäknadt de förluster för allmänheten, som derigenom förekommes.
Man har anfört tvenne skäl (det tredje kunde kanske äfven finnas) för småsedlarnas bibehållande i deras närvar, skick: det ena, alt allmogen skulle önska det.
De ledamöter af BondeSt., som yttrade sig i detta fall, förklarade likväl, att allmogen vore af motsatt tanke.
Det andra skälet var det, att småsedlarnas förbättrande vid denna riksdag skulle innefatta ett binder för deras afskaffande vid nästa riksdag.
Då jag vid förra riksdagen icke blott gaf mitt bifall till småsedlarnas bibehållande, utan äfven förbättrade redactionen i den punkt af det förändrade btoreglementet, som derom handlade, och då jag vid denna riksdag förklarat mig för småsedlarnas bibehållande, var det dels af fruktan för följderna af att, vid realisationens början, anlita silfver fonden till 1,000,000 för att fylla bristen af småsedlarna, innan ännu farhågorna saktat sig, och dels till följd af några skarpa gränsor i besluten, hvaraf vådor för Bankens cassa kunde uppstå, om denna million derur skulle framtvingas.
När dessa omständigheter upphöra, skall jag vara bland de första, som erkänna nyttan af att låta småsedlarna försvinna; men då emedlertid förekommandet af scbavotteringar utanför Banken några gånger om året, af K.
M:s besvärande med nådansökningar och af en betydlig kostnad för Banken icke torde böra förbises, anhåller jag om propos. till instämmande i BondeSt:s beslut, hvarvid jag får erinra, att BondeSt. ansett småsedlarna innan nästa riksdag kunna afskaffas.
För att upplysa B. o. Ad. om de skäl, som föranledde Utsk. till dess förslag i 4‘de punkten, anhåller jag att få uppläsa en del af IJtsk:s utlåt. rör:de samma Den | Maj c. m. :5 ämne.
Utsi. yttrar nemi. deruti bland annat: ”Hvad sk:ssedlarna vidkommer, så, ehuruväl R.
St., med afslag till Ulsk:s i betänk.
N:o 16 gjoida frainställn. i afseende på dessa sedlars upphörande, förklarat, att desamma skola intill nästa riksdag bibehållas, vågar Utsi. dock förmoda, alt, sedan silfvermyntet blifvit i landsorterna allmännare kändt och kringspridt, Banken skall, inom en icke aflägsen framtid, befrias från skyldigheten att fortsätta den kostsamma tillverkningen af berörde sedlar.
Under sådan förutsättning, och då tillfället för den mindre uppl 'sta delen af folket att jemnföra de nya sedelvalörerna med de nuvar. väl kända och i alla landsorter befintliga sk:ssedlarna torde i väsendtlig mån undanrödja den i början befarade osäkerheten i afseende på de nya sedlarnas rätta värde, har Utsi., oansedt de deremot framställda anuiärkntr, funnit sig böra förnya sin uti betänk.
N:o 107 gjorda hemställan, att Bankens nuvar. sedlar å 16, 12 och 8 sk. matie, under tiden intill nästa riksdag, icke undergå annan förändring, än att ett mera uthålligt ofärgadt papper till dem användes,” Jag ifrar lika mycket sorn någon annan för besparing i Bankens förvaltningskostnader, och jag har också under riksdagen sökt att, sä vidt omständigheterna för närvar, medgifvit, bereda och genomdrifva alla de åtgärder, som synls mig leda till detta mål; men hvad nu förevar, fråga beträffar, får jag dock förklara, alt jag icke Ian göra afseende på några iooq r:drs besparing i kostnaderna för Bankens sedelutgifning, Orsaken till detta undantag från min vanliga bespaxängsprincip härleder sig derifrån, att jag anser det för nationen vai’a af den största vigt, att de nuvar. skrssedlarna komma att ju förr desto hellre upphöra.
Detta vigtiga ändamål skulle dock sannolikt i betydlig mån motverkas, om dessa sedlai's form, inseende och beskaffenhet nu komme att undergå någon större förändring.
Vid det sammanträde, som Hr Rosenblad omnämnt, yrkade visserligen några af BondeSlrs ledamöter, afl den ifrågaställda förändringen i sk:ssedlainas utseende och beskaffenhet måtte äga rum; men de förnekade icke, att deras hufvudsakliga skäl dertill var, att de hoppades derigenom kunna, om icke fullkomligt förhindra, åtminstone mycket försvära dessa sedlais afskaffande vid nästa riksdag.
Fördelen för landet deraf, alt silfvermyntet blir utspxidt i ailm. rörelsen, särdeles vid mindre liquider, är så stor, att den icke behöfver för detta Stånd upprepas.
Det torde derföi’e icke vara välbetänkt att nu föreslå sådana stadganden, hvarigenom de nuvar. småsedlarna skulle ännu längre blifva utelöpande.
Dessutom kommer härtill jemväl den omständigheten, att, om föländrade sedlar af alla valörer skulle på en gång utkomma i rörelsen, någon osäkerhet hos den mindre upplysta allmänheten, vid bedömandet af dessa nya sedlars rälta förhållande till de hitintills allmännast Pen Maj e. m. begagnade sedelvalörer, vore åtminstone icke otänkbar.
Jag tillstyrker bifall till 4;de punkten af Otsk:s förslag.
Jag skall vördsamt anhålla att få veta, om det är kändt, huru Preste^ och BorgareStm afgjort denna fråga.
Någon underrättelse rör:de PresteStrs beslut i denna frångå var ännu ej ankommen; men BorgareSt:s prot.-utdr. af d. i dennes rö'r:de BancoUtskrs utlåt.
N:o i35 upplästes, in-.
Behållande, att Ståndet fattat följande beslut: ”1:0 Utsk:s hemställan i betänk.
N:o 107, att, äfven folden händelse, som ock nu inträffat, att It.
Sl:s beslut ang:de myntenheten icke skulle varda af K.
M. stad fristad t, Bankens, nya sedlar måtte lyda å r:dr cour., ansågs förfallen, i enlighet med hvad Utsk. pag. 3 af utlåt.
N:o i35 tillstyrkt." "2:0 Ståndet gillade Utsk:s förslag, att utgifningen af sedlar ä den s. k. transportsedel-räkningen mätte genast upphöra , så snart ett tili vexlingens underhållande erforderligt antal sedlar å högre valör blifvit förfärdigade och öfriga i samband med trausportsedel-räkningens upphörande slående, nödvändiga förändringar inom Banken hunnit verkställas.’’ "vi:o Utsk:s tillstyrkande, att de sedlar, som framdeles of Banken utgifvas, måtte, med undantag af de nu var. sk:ssedlarna, erhålla en förändrad form och lydelse, äfvensom att erforderliga föreskrifter i sådant afseende måtte varda meddelade i det bancoréglemente, som skall vid denna riks-, dag utfärdas, afslogs; och beslöts: att Bankens sedlar intill nästa riksdag skola bibehållas till form, lydelse och utseende oförändrade; i sammanhang hvarmed dels sedelvalörerna bestämdes till följande: 32 sk., 2 r:dr, 3 r:dr, 6 r:dr 3a sk., 10 r:dr, 16 r:dr 32 sk., 33 r:dr 16 sk., 5o r:dr, 66 r:dr 32 sk., 100 r:dr, 200 r:dr, 3oo r:dr, 5oo r:dr och 1000 r:dr, „ allt b:co, dels beslöts <?) att alla dessa sedelsorter, äfvensom redan utelöpande transportsedlar, in- och utvexla.?, så länge de icke äro förslitna, och då först afprickas och annuileras; b) att de, vid utfärdandet, bokföras till numer och datum, på sätt nu tillgår med transportsedlarna; c) att alla sedlar, t. o. m. å 6 r:dr 32 sk. b:co, anses, för småsedlar och såsom sådana bokföras; d) att åt Bancostyreisen öfverlämnäs att, så fort sig göra låter, använda hvitt hamppapper till alla Bankens sedlar , och e) att ändamålsenliga stadganden härom i reglementet intagas." ”4:o Utsk:s hemställan, att den i r83o års b:coreglemente meddelade föreskrift, i ändamål att befordra koppar-, skiljemyntsedlars utspridande, bör utur det nya reglementet uteslutas."
Af det nu upplästa prot.utdr/vill synas,, som om BorgareS t. godkänt Utskts förslag om skrsjcdlarna» De n 4 Ma j e m. 77
När vi nu ej känna PresteStls beslut, står frågan så, att, antingen vi instämma med BondeSt. eller antaga Utsk:s förslag, icke flera än tvenne Stånds beslut sammanstämma 5 men då det är troligt, att äfven PresteSt. antager Utskts förslag, helst frågan icke synes vara af synnerlig vigt, får jag för min del tillstyrka bifall till förevar, punkt i utlåt.
Ehuru ingendera af de tvenne talarne, som jemte mig yttrat sig i denna fråga, behagat instämma med mig, får jag likväl förnya min anhållan om den propos., jag tog mig friheten föreslå, och tillika fästa R. o. Ad:s uppmärksamhat derpå, alt det skulle vara bra besynnerligt, om vid samma riksdag, då man afslagit några hundra r:drs ganska behöfliga löneanslag, man icke skulle vilja bespara flera tusen r:dr på ett sätt, som medförde en väsendtlig förbättring i det ändamål, hvarå besparingen skedde.
Sedan jag af än ledamot enskildt blifvit upplyst derom, att PresteSt. bifallit Utsk:s tillstyrkande, har jag deruti ett ytterligare stöd för rnin begäran, att R. o. Ad. äfven måtte bifalla detsamma, ehuru visserligen ingen är ‘skyldig att rätta sig efter en sålunda erhållen enskild uppgift.
Jag vill icke bestrida, att det skäl, som Hr Rosenblad anfört, är af stor vigt och till en del har sin riktighet; men jag ser äfven ett motskäl, som för mig har ännu större , vigt, nemi. att ju förr desto hellre blifva af med sk:ssedlarna.
Jag har, så mycket i min förmåga stått, sökt komma derhän, att redan vid denna riksdag ändamålet måtte vinnas, Het har misslyckats; men så länge jag deltager i våra riksdagsöfverläggningar, anser jag min pligt fordra att vid hvarje riksdag förnya detta förslag, till dess det vinner framgång.
Att likväl svårigheten härför i samma män skall blifva större, som sedlarna förbättras, finnér jag nog; ty då ledamöter inom detta Stånd kunna tycka om de smutsiga och trasiga sk:ssedlarna, skall naturligtvis förkärleken för desamma blifva större, om de blifva snyggare.
Jag kan derföre icke annat än anhålla örn afslag å Hr Rosenblads förslag i denna del.
Förekommen af Hr v.
Troil vill jag blott tillägga, att jag anser det vara orätt af Ständerna att besluta en förändring i afseende på sk:ssedlarna, som kunde förvilla de enfaldigare af allmogen i afseende på deras lydelse.
Bäst är det således alt bibehålla dem, sådana de äro, derigenom vi kunna hoppas att snarast blifva af med dem, 4:de punkten af Utsk s förslag blef of R. o. Ad. bifallen.
Ehuru frågan icke är utan vigt, skall jag likväl icke besvära med votering, enär det förhållande, ,8 Den 4 Maj e. m. att ingen understödt min mening och så få hår äro närvar., tyckes antyda, att jag skulle förlora voteringen; men jag skall reservera mig mot beslutet, jemte det jag vördsamt inbjuder de ledamöter, som fattat beslutet, att infinna sig vid Banken, utanför hvilken en käring snart kommer att undergå schavottering för förfalskning af en dylik sedel, 5: t e punkten.
BondeSt. hade åt denna punkt gifvit följande lydelse: ”De större sedlarna, eller de som lyda på valörer öfver i o r:dr b:co, skola i Bankens räkenskaper upptagas efter stycketal med nummer och dato, hvarvid dock alltid iakttages, att sedlar, som tid efter annan i Bankens cassör inkomma och icke befinnas förslitna, skola till utvexling åter begagnas, samt att desamma således icke varda annullerade och i räkenskaperna afförda, förrän de, i följd af nötning, äro till vidare gångbarhet bland allmänheten otjenliga.
Bankens smärre sedlar, hvartill räknas de, som lyda på 10 r:dr och derunder, böra deremot icke efter stycketal, nummer och datum, utan endast lill antal och summa, dock hvarje valör särskildt, uti räkenskaperna upptagas och afföras.”
Hr Stuart: BondeSCs inbjuda, i denna punkt förfaller, sedan R. o.
Ad vägrat antaga någon valör å 10 rtdr b:co.
För öfrigt får jag fasta uppmärksamheten derpå, att i stället för uttrycket 5oa r:dr, som i utlåt, förekommer, bör i denna punkt införas 333 r:dr 16 sk., till följd af B. o. Ad:s beslut i anledn. af 3:dje punkten.
Utsk:s förslag till 5:le punkt bifölls, endast med den förändring, att i stället för siffran 5oo r:dr skulle införas 333 x-;dr 16 sk. 6:te punkten.
BondeSt. hade beslutat, att 2 mom. af denna punkt skulle alldeles utgå samt i mom. erhålla följande lydelse: ”Till alla de sedlar, som, i följd af R.
St:s vid denna riksdag fattade beslut, komma att erhålla en förändrad lydelse, användes färgadt, s. k. larne! leradt papper, enligt de inför R.
St. deraf företedda p!of; varande B-mcofullmägtige dock obetaget att, före sedelulgifningens början, låta detta papper erhålla den ökade förbättring, som ytterligare vunna insigter kunna föranleda.”
Ett bifall till sednare mom. i denna punkt skulle medföra den olägenheten, att det bästa sedelpapper, vi äga till 5oo r:drsedlar, blefve oanvändbar!, emedan det är färgadt i stället för att det borde vara ofärgadt.
Vidare skulle stadgandet om användande af blått och gult papper, med iakttagande, att till hvarannan af de bestämda valörerna begagnas gult och till hvarannan blått papper, hindra Bancofullmäglige att begagna 3:ne färger, hvilket medför den fördelen, att frenne sedelvalörer af samma for - Den 4 Maj e. m. 79 mat kunna egagnas.
Af dessa skäl anhåller jag om propos. till instämmande i BondeSt:s beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den af Utsk. föreslagna 6:te punkt, med iakttagande, att summan 5oo r:dr förändras till 333 r:dr 16 sk.
Hr Stuart: EondeSt:s beslut innehåller icke, så vidt jag fattat detsamma riktigt, att färgadt papper skall användas till alla sedelsorterna.
Vore förhållandet sådant, kunde visserligen 2 mom. helt och hållet utgå. R. o. Ad. fattade derefter enahanda beslut, som BondeSt. rörde denna punkt fattat. 7: d e punkten.
BondeSt. hade bifallit denna punkt, och R. o. Ad. fattade enahanda beslut. 8:de punkten.
Hr R o sen bl ad anhöll, att denna punkt måtte momentvis föredragas.
Mom. a, b och c.
Dessa mom. voro af BondeSt. gillade och gillades nu äfven af R. o. Ad.
Mom. d.
BondeSt. hade åt detta mom. gifvit följande lydelse:
Alt i sedeln utsattes såväl dess valör i b:co som det belopp i silfver, hvarmed den inlöses.
Enligt hvad chefen för stereotypiska anstalten visade för en del ledamöter af Stånden, hvaribland Hr Stuart ufven befann sig, skulle bokstafliga antagandet af Ulsk:s förslag under lit. d göra det omöjligt att begagna det minsta formatet, som vi nu äga, hvaremot lian gjorde det klart för en hvar, att detsamma kunde begagnas, om den redaction antogs, som BondeSt. gillat; hvarföre jag anhåller om propos. till instämmande i BondeSt:s beslut i detta fall. Hr Stuart:
Detta mom. öfverensstämmer med det förhållande, som för närvar, äger rum; men då jag vid det af Hr Rosenblad omnämnda tillfället blifvit upplyst derom, alt å en eller annan mindre sedelsort valören svårligen skulle kunna tydligen utsättas med både siffror och bokstäfver, tillstyrker jag bifall till BondeSt:s inbjuda. R. o. Ad. fattade enahanda beslut, som BondeSt. fattat.
M o m. e. BondeSt. hade ansett detta mom. böra försvinna. R. o. Ad. biföll Utsk:s förslag till mom. e. 8o Deu 4 Maj a. m. M o tn. f Detta inom., hvilket af BondeSt. blifvit bifallet, bifölls äfven af R. o. Ad. ■ 9:de, io:de, n:te och ia:te punkterna.
Dessa punkter hade blifvit bifallna af BondeSt. och biföllos nu äfven af B., o. Ad. i3:de punkten.
BondeSt. hade gillat denna punkt med den förändring, att orden: å valörerna fr. o. m. 16 r:dr 32 sk. oell derutöfver, blifvit förändrade till: å valörer öfver 10 r: d r.
Ehuru resultatet blir alldeles detsamma, torde likväl, sedan R. o. Ad. tagit ett olika beslut med BondeSt. i 3:dje punkten, det vara bäst att bifalla Utsk:s förslag i denna punkt. R. o. Ad. biföll punkten, sådan den af Utsk, blifvit föreslagen. i4tde, i5:de och i6:de punkterna* Dessa punkter, hvilka af BondeSt. blifvit bifallna, biföllos nu äfven af R. o. Ad. * 17:de punkten.
Denna punkt hade af BondeSt. blifvit godkänd med de förändringar, att i 1 mom. skulle införas 5o,oöo i stället för 20,000 r:dr, samt i 2 inom.
20,000, i stället för 10,000 r:dr.
Jag instämmer så mycket hellre i BondeSt:s beslut, som den bestämda maximisumman för vexlingen i Götheborg föranleder till betydliga omkostnader.
En vexling, sorn i834 icke utgjorde mer an 84,000 r:dr, kostade 1,600 r:dr genom 5 transporter, som deraf föranledde?*
Någon betänklighet bör icke kunna uppstå vid alt antaga BondeSt:s beslut, då man besinnar, att medlen förvaras uti den gemensamma cassan på directörernas gemensamma ansvar, hvilka derjemte äga under sin vård assignationer och obligationer till belopp af flera millioner, och att i Banken hela den mindre rörliga cassan, utgörande flera millioner; står under vård af 3 eller 4 personer.
För min del instämmer jag derföre uti BondeSt:s inbjudn. i detta fall. R. o.
Ad. fattade enahanda beslut, som BondeSt. rörtde denna punkt fattat.
Vid förnyad föredragning lades ånyo på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och Dalman, Wilh. Fredi'., LagUtsk:s d. 3o sisth April på bordet lagda utlåt.
N:o 184 i anledtl. af åtérremisser utaf betänk.
N:o 178 öfver Hr W. Bcn/jMaj c. m. 81 F.
Dalmans motion, att häktande, på grund af anklagelse för brott emot 5 cap. i § Missg.bln, cj inåtte äga rum, förrän Konungen yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt domaren derefter pröfva t, om skäl till häktande förefinnes.
Ånyo. föredrogs Ilr Rosenblads, Bernh., d. t dennes på bordet lagda motion, att R.
St. måtte hos K. M. i und. anhålla om Dess nåd. biträde, då Bancofullmägtige derom göra und. anmälan, för upptagande af utländskt creditiv för Banken.
Jag vill visserligen icke bestrida remiss af Hr Rosenblads nu föredragna motion; men jag får på förhand tillkännagifva, att BancoUtsk. förut till pröfning förehaft en dylik fråga och ansett den böra förfalla.
Det beror naturligtvis i alla fall på Utsk. , huruvida det anser sig af detta beslut förhindradt alt ånyo företaga samma fråga till pröfning.
Jag förmodar, utan att bestämdt känna förhållandet, att den af Hr Stuart omnämnda pröfning i Utsk. skett på grund af inom Utsk. väckt förslag, hvarmed ej samma förhållande inträffar, som med en från ett RiksSt. remitterad motion.
Anleda, till denna motion, hvarom fråga först framkastades af en annan ledamot af R. o. Ad., var den, att då R. o. Ad. i förra plenum beslöt införandet af ett stadgande i bancoreglcmentet, som kunde föranleda till en anmälan hos K. M. från Bancofullmägtige, så fordrade både form och sak, att R.
M. anmälde, att en sådan framställning från fullmäglige kunde komina att äga rum, samt anhöllo, att K.
M. då ville lemna det biträde, sorn blefvc föremål för Bancofullmägtiges begäran.
Jag tror icke, att remiss af denna motion kan vägras, men skulle tro, att det kunde vara nyttigt för BancoUtsk. att i ämnet erhålla så fullständiga upplysningar som möjligt, och derföre anhåller jag, att det i förra plenum afgifna yttrande af Gr.
Frölich, hvaruti lian anhöll, att Hr Rosenblad måtte uppträda såsom fader för barnet, äfven må fä åtfölja motionen till BancoUtsk.
Jag uppstår endast för att till kännagifva, det jag finner Hr Rosenblad hafva i mera formella ord tolkat den mening, jag ville tillkännagifva, då jag talade om den motion, jag ämnade lägga på R. o. Adis bord.
Hr Rosenblad torde då också benäget åtaga sig faderskapet för motionen, hvarigenom den torde blifva behagligare för en del af BancoUtskis ledamöter.
För öfrigt har jag under denna discussion så yttrat mig dels för bifall och dels för 32 JI.
I I \
Den 4 Maj c. m. återremiss af BancoUtsk:s betiink.
N:o i3i, att min röst blifvit neutraliserad.
Jag vill ej heller bestrida remiss af denna motion, meri tager mig friheten hemställa till Hr Jtosenblad, om icke det lämpligaste vore, att han återtoge motionen, emedan den troligtvis ej kan leda till resultat.
Hvad saken beträffar, anser jag den ej vara af någon vigt, och den ifrågakomna åtgärden synes ganska oskyldig.
Men om BancoUtsk. afstyrker motionen, hvilket är troligt efter den upplysning, Hr Stuart lemnat, måste Utskts inkommande betänk., i fall Hr Rosenblad och Ståndets majoritet ej blifva nöjda dermed, återremitteras.
Då åtgå minst 8 dagar, innan ett ytterligare betänk, hinner inkomma, oell derefter kunna RiksSt:n stadna i olika beslut, som måste sammanjemnkas.
I anseende dertill, och då K. M. i nåder tillkännagifvit, att han önskar sluta riksdagen d. ao Maj, hemställer jag till Hr Rosenblad, om han anser behandlingen af denna motion kunna vara slutad d. 20 Maj.
Jag får till Hr Hjärne endast lemna den förklaring, att jag aldrig gjort och aldrig kommer att göra en motion, som icke är allvar.
Jag tänker på motionen, innan jag framställer den, och den nu ifrågavar. motionen har jag väckt, emedan den är föranledd af det beslut, R. o. Ad. fattat.
Jag respecterar mycket Hr Stuarts inflytande inom BancoUtsk., hvarom Hr Hjärne erinrat, och jag har mångfaldiga gånger betygat min erkänsla för de kloka beslut, han föreslagit inom Utsk., samt erkänt de förbindelser, man äger till hans nit; men han ursägtar mig väl, att jag ej kan anse hans svar lika med ett yttrande från Utsk.
För resten öfverlemnar jag min motion åt sitt öde.
Huruvida något yttrande ang:de denna fråga, som icke nu blifvit afgifvet, bör medfölja till Utsk., lemnar jag derhän; jag tror det icke vara behöfligt, och för att icke uppehålla remissen, anhåller jag, att hvad jag i afton yttrat, såsom icke rör:de sjelfva saken, éj må behöfva åtfölja denna remiss.
Jag får, i motsats till den siste talarens begäran, anhålla, att det yttrande, jag afgifvit, matte få åtfölja remissen, och att såsom allegat dertill må fogas det yttrande af Gr.
Frölich, som jag åberopat.
Upplästes och Jades på bordet ett prot.utdr. från BorgareSt. af d. 3o sisth April, innehållande, det BorgareSt. anmodat Exped.Ulsk. att skyndsamligen besörja expedition af R.