Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständerne skola pröfva ett förslag om ett eavalleri-reg:tes uppritning; StatsUtsk., som i första hand skall handlägga frågan, finner det dertill begärda anslaget för högt, och häruti instämma äfven Ständerne, och orsaken till den drygale kostnaden befinnés vara, att hästarné sktda vara enfärgade.
Ständerne finna emedlertid regttets iippsittning vara en nyttig sak och vilja anslå till dess remontering nödiga medel; men för minskningen i kostnader), begära Ständerne i sitt und. svar på framställningen, att Konungen icke täcktes remontera det ifrågaVar. med enfärgade hästar.
Skulle väl fältigheten till en sådan framställning vara Ständerna betagen?
Vill man medgifva att Ständerne hafva rättighet lill
Cn sådan petition, så är hela frågan afgjord.
Man har strängt klandrat den af mig yttrade supposition, att möjligtvis, oberoende af R. ö. Adis eller andra Stånds afgörande, förstärkta StatsUtsk. skulle kunna uppträda och afgöra frågorna med R.
Jag får bekänna, ätt om jag icke lemhar mitt biträde till en sådan förhandling, utan afträder ifrån förstärkta StatsUtsk., i händelse denna fråga uppstår, har jag likväl flera skäl för den förmodan, att nyssnämnda händelse kunde inträffa; och så länge en ledamot af R. o. Ad. inom förstärkta StatsUtsk. finnes qvar, som tilltror sig ätt kunna sammankalla förstärkta StatsUtsk , så sker voteringen med R.
Det finnes icke i grundlagen stadgadt, att Ständerne skola godkänna voter:s-propos:r; på intet ställe finnes sådafit bokstafligen utsatt, men väl att votering skall ske.
När man jemför 69 §:n Reg.F:n med den 16 H. 4° 3.4 Den ii November f. m. 75, så finnes ingenting, som hindrar förstärkta StatsUtsk.- att med R.
St:s rätt afgöra alla Ivistiga statsreglerts-frågor.
Jag har framställt för R. o. Ad. möjligheten afen sådan åtgärd, och jag upprepar det, sä länge en ledamot af R. o. Ad. inom det förstärkta StatsUtsk. tilltror sig alt kunna sammankalla detsamma, så afgöres detta ärende der med R.
Sits rätt.
Jag har blifvit uppkallad att ånyo? yttra några ord i anleda, af Frih.
Sprengtportens förmenande, att StatsUtsk. nödgats ingå i grundlagstolkning, derföre att R. o. Ad. vägrat att antaga de af TJtsk. föreslagna voterts-propostr.
I sanning, det är ett egel skäl, som det må vara Utsk. och den värde ledamoten öppet att behålla.
Efter jag begärt ordet i anledn. deraf och på grttnd af den tillämpning
Utaf sådana villkor Frilitn framställt, vill jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att om StatsUtsk. behagade, med bifall lill Konungens propos. ongtde statsverkets till-* stånd och hellof, anslå fullt för fullo allt hvad lill Statens reglerande erfordras, med undantag af första hufvudlitein, och sorn villkor för anslaget ii 11 ryck te att första hufvudtiteln skulle försvinna, att följaktligen konungamakten skulle upphöra, — jag ville väl veta, 0111 Sländerne vore p lig lige, på sätt den ädle Frih:n trott, att votera öfver ett sådant bendigt förslag.
Det vore ju klart, att StatsUtsk. ville revolterat landet, oell alt dess ledamöter trodde sig af iro §:n Reg.- F:n skyddade för allt tilltal; men jag ville väl veta, 0111 man kunde hafva nog sjelfförtroende för alt ej finna att ^tdelar af det Ständ, som skulle votera öfver de personer, som deltagit i ett sådant förslag, skulle utesluta deni ifrån repre-1 serdationen och besluta deras ställande under tilltal.
För mig är det klart, att detta antal af 4 icke skall komma alt saknas hvarken då eller nu, ifall fr åga derom väckes, om StatsUtsk, vågar votera öfver en voter:s-propos., som blifvit af 2tne Stånd afslagen; och dessutom får jag svara Gr, Horn, i anledn. af den framställningen, att om någon ledamot sammankallar förstärkta StatsUtsk. på grund af icke bifall-1 na voter:s-propos:r, så blefve frågorna ändå afgjorda, att förstärkta StatsUtsk., bestående af 120' ledamöter, icke får votera öfver någon fråga, med mindre än att samtlige äro närvar,, och det kan ej förutsättas att 120 ledamöter från olika
Stånd kunna vara så oförnuftige, att de skulle deltaga i en slik votering.
Horn har jemväl yttrat att man endast borde tillse, huruvida StatsUtsk. rätteligen uppfattat de särskildta Ståndens beslut och således rätt uppställt voter:s-propos:na.
I fråga om uppfattningen af beslutet, har jag visserligen ingenting emot detsamma, ty alt två Stånd bifallit och andra två afslagit det ifrågaslällda villkoret, derom kan intet tvifvel uppstå, och af prot.uldr. frän de särskildta Stånden kan förhållandet i aila fall controileras; men ifrån Den n November f. m. 3i5 della förhållande, huru kan Utsk. leda sig lill rättigheten att göra ekonomiska frågor till sådana, sorn ovillkorligen skola afgöras, då just sådana äro de, som skola förfalla, när 2 Stånd stanna emot hvarandra?
Utsk:s uppfattning af heslutet klandras icke, men försöket att upprätta voter:s-proposlr; det är detta, sorn ogillas af 2:ne Stånd,och som fortfarande kommer alt ogillas af desamma.
Då jag vid 2.‘ne föregtde tillfällen yttrat mig öfver denna fråga, anser jag mig nu icke böra ingå i dess detaljer.
Jag anhåller endast alt få tillkännagifva, det jag hoppas, alt detta
Stånd vid detta tillfälle inser hvad Ståndet möjligen förut förhiself, alt nemi. det icke längre går an att till ytterlighet drifva den föreställningen om någon slags rättighet hos ett Stånd att afslå propos:r, och derigenom förhindra statsregleringens fullbordande.
Det mn vara, alt man vid förra tillfallet trodde sig äga en tillflykt först och främst i någon beredvillighet hos StutsUtsk. att ånyo upptaga de afslagna punkterna, på samma gång sorn Utsk. behandlade dem, sora voro i rätter ordning återremitterade.
Må vara att man trodde, att, efter eli sådant upptagande af StatsUtsk.j tillfälle skulle gifvas att, efter skedd inbjudning, i Ståndet få frångå de beslut, som vid förra tillfället fattades.
Nu ber jag blott alt få observera, att om, sedan delta tillfälle inträffat, Ståndet skulle ånyo fortfara på sätt den siste värde talaren förklarade vara det rätta; så är det ganska tvifvelaktigt, om StatsUtsk. ånyo, alldeles på sidan om grundlagen och utan någon dertill gifven anledn., skulle vilja visa sina hona officia ända derhän, att bjuda dessa än ytterligare att jemka och ändra sina förut fattade beslut.
Jag, för min del, kan verkligen knappast förstå alltsammans, särdeles med de grunder Gr.
Horn så riktigt utvecklat, huruledes StatsUtsk. i alla de punkter, der Jt. o. Ad. samt PresleSt. afslagit de förut framställda voter:s-propos:na, hvilka dock befinnas i enlighet med samma Stånds egna beslut, kan sägas försöka att missleda — som jag tror man sagt — Stånden.
Utsk:s förfarande, skulle jag tio, visar en god och berömlig vilja att önska bringa saken till slut; men jag hemställer, huru långt en sådan benägenhet kan sträcka sig, om Ståndet för andra gången sätter sig ur tillfälle alt begagna sig af en sådan benägenhet; och man kan ej begära, alt Utsk. skall för tredje gången lemna tillfälle härtill ; ty lika väl kunde man fordra, att Utsk. skulle visa sin beredvillighet för 4> 5, och 6 gångerna, allt under förutsättning att frågorna äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla.
Detta kau dock icke drifvas utöfver en viss gräns, ty eljest skulle det omtalta revolutionsti I Islå iidet inträffa, icke föranledt af StatsUtsk., utan af de Stånd, som icke uppfattat sin pligt vara att lyda grundlagen och icke sönderbryta det konstiga machineriet af vår representation på 4 kamrar.
Den n November f. m.
Hr Hohenhausen, Carl:
Jag har hegart ordet, endast för att vördsamt förklara, att, i händelse R. o. Ad., som jag hoppas och önskar, vidblifver sitt förut fattade beslut, men det oaktadt förstärkta StatsUlsk. skulle sammankallas för att öfver samma fråga votera, jag, som ledamot af det förstärkta Ut,k., anser mig förhindrad att i en sådan votering deltaga, hvilket jag härmedelst velat på förband tillkännagifva.
Det är alldeles emot min vilja jag nödgats uppträda ånyo, men jag är dertill föranledd af Frill.
Cederström* yttrande.
Jag vill ej följa honom i den pasuistjska beräkningen af hvad sorn kan hända eller icke hända, om någonsin ett så orimligt förslag blefve framsläldt till Standernes bepröfvande, som det Frih:n åberopat. litt sådant villkor vore, efter min förmening, grundlagsvidrigt; meri det är en stor skilnad mellan ett sådant villkor oell ett förbehåll, som icke har annat ändamål, än att förklara afsigten med det anslag som lemnäs.
Delta är det enda svar jag anser mig befogad att lenina Hr Friherren.
Föredrogs den del af utlåt.
N:o 345, som har afseende på 4;de punkten i utlåt.
; StatsUtsk. synes sjelft i denna punkt hafva funnit sitt misstag att vilja till
Statsreglenn hänföra hvad som är en organisationsfråga, eller föremål för den ekonomiska lagstiftningen.
Sedan Utsk. först vändt sig till R. o. Ad. samt PresteSt., som förklarat det de ej kunde godkänna voteris-proposin i detta fall, vänder det sig qu till de öfriga Stånden med hemställan örn de ej skulle finna för godt alt låta deras mening förfalla , linder förmodan alt Adel och Prester vidblifva sina beslut.
Jag anser mig böra tillstyrka, att R. o. Ad. ville lata StatsUtskts förmodan i detta fall blifva en sanning, derigenom att Ståndet vidblifver sitt beslut, och saken sålunda förfaller.
Cederström; Lika med den sista värda talaren yrkar jag, att JR o. Ad. ville vidblifva sjtt beslut; men jag nödgas utsträcka frågan litet längre, eller till ogillande af StatsUtsk:s försök att fråga de öfriga Stånden, om de medgifva frågans förfallande, emedan frågan redan har förfallit, genom, som jag tror, ogillande af Utsk:s framställning.
Jag vågar tro, att ett af Stånden i detta fall icke bestämdt förklarat, att votering skall äga ruin.
De öfriga Ståndens beslut rqr;de den nu föredragna del af utlåt, upplästes, af innehåll; att PresteSt,, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, funnit frågan om den i meni.
Nio 3oi, punkten 4> föreslagna vpter;s-propos, böra, på Dea ii November f. m. 3*7 grund af 34 och 75 §§:na Riksd.Ordn. oell i enlighet nied hvad Utsk. i ullåt.
N:o 345, vid slutet af sin framställning 0111 4:de punkten yttrat, förfalla; att BorgareSt. förklarat denna fråga icke få förfalla ; och att BondeSt. vidhållit sitt förra beslut och afslagit inbjudningen.
Hr Ii i b bin g:
Ehuru jag visserligen icke anser denna fråga vara af särdeles vigt i sig sjelf, kan jag dock icke tro, alt det förhållande skall inträffa, om R, o. Ad. yidblifver sitt förut fattade beslut, som Hr von Ilai tmansdorff och Frih.
Cederström trott, eller att frågan skulle förfalla.
Jag tiar blifvit än mera öfvertygad derom, då jag hörde de hegge Ståndens prot.utdp. uppläsas, Gr. florn:
Denna punkt är en af dem, som jag ansett aldrig kunna blifva tvistig; ty jag tror att frågan orp den administrativa åtgärden Lunde förfalla vid första framläggandet af StalsUlskjs förslag: men då nu t
Stånd bestämdt qvarblifvit vid sina beslut och derföre skall voteras, och detta rörer statsreglerin; så får jag förklara, att jag troe det intet Stånd liar rättighet att förkasta volpr.;s-proposjlionerj.
Hr von Hartmansdorff begick i sitt sista yttrande ett misstag, då han begärde propos. om Ståndefs förblifvapde vid sitt förut gjorda afslag å denna punkt, på det alt, som han sade, StalsUtsk:s hemställan måtte blifva en sanning.
Vi hafva sett på mångå andra håll, att den icke blifvit det; men jag instämmer i Hr von Hartmansdorffs tillstyrkan af ett annat skäl, nemi. på det att grundlagens bud måtte blifva en sanning
Grundlagens bud i y5 §:n är för mycket bestämdt, för alt genom någon sorts handling kunna tillintetgöras; och på detta skäl hemställer jag om propos. det Ståndet måtte förblifva vid dess grupdhigsenliga beslut.
Mig synes denna punkt vara ganska lätt att behandla, alldenstund 75 §:n Riksd.Ordn. innehåller allt som behöfves för att tillämpas på ifrågavar. fall, hvarföre jag tillstyrker vidblifvapde af Ståndets beslut.
Jag har uppfattat det beslut, som Borgare-och BondeStin fattat, så, att nämnda Ständ, endast med det villkor sorn StalsUtsk. föreslagit, beviljat anslaget till slottens underhåll; följaktligen, om icke samma villkor antages af de andra Ståndep, så är icke detta anslag bestämdt heviIjadl af mer än 2 Stånd, hvarföre om detsamma alltså skall voteras i förstärkt StalsUtsk, Skulle härom deremot icke voteras, så mäste frågan förfalla; ty eljest bomme man ej lill pågot slut i saken.
Således, om R. o. Ad. vidblifyer sitt beslut att ej medgifva votering, så är frågan om anslag till lustslotten förfallen, på samma gång sorn den 3i8 Den 11 N o v e m b e r f. m. ekonomiska delen af saken.
Något annat slut kan jag icke se inlia lfa.
Hr Frih. o. Landtm, liemställde, om R. o, Ad. angsåg öfverläggningen lönde denna punkt fulländad.
Hopades ja, Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då StatsUtsk. icke förklarat sin hemställan att slotten skulle ställas under in» seende af en myndighet såsom något villkor vid anslaget för lustslotten, utan särskildt föreslagit, att R.
St. skulle i detta afseende gå till Konungen med en und. hemställan, och i denna fråga 2 Stånd stannat emot 2, fann Hr Landtm, för sin del, att densamma, till följd af 75 jj:n Riksd.Ordn., måste förfalla, och ansåg sig således icke kunna för R. o. Ad. framställa någon propos., att
Ståndet skulle medgifva det votering i förstärkt
StatsfJtsk. i denna fråga finge äga rum, och ansåg Hr Landtm, sig icke kunna framställa annan propos,, än om R. o.
Ad. anser frågan om denna voteringspropos. förfalla.
Jag tager mig friheten att protestera emot Ilr Frih. o.
Landtnäs förklaring i detta fall, egentligen derföre, att fastän StatsUtsk. icke framställt voterjs-propos. om annat än villkoret, emedan Utsk. trott att Stånden voro beredvilliga enligt sina fattade beslut att bevilja anslaget, och skiljaktigheten mellan Stånden endast rörde villkoret; så har lik-» väl detta villkors sammanhang med anslaget varit orsaken, hvarföre derom borde voteras.
Då nu dessutom R. o. Ad, en gång förut pröfvat denna fråga, och ett tillfälle att pröfva den ånyo funnits genom denna särskilda, af StatsUtsk. vidtagna åtgärd; så har jag för min del trott, att Hr Frih. o. Landtm, icke skulle genom sitt förklarande afstänga Husets ledamöter att uttrycka sin opinion, huruvida de ville frångå sitt förra yttrande.
-Gr.
Ehuru jag ifrigt önskat, att denna fråga måtte kunna förfalla, så nödgas jag protestera emot ett sådant beslut af R. o. Ad., som på detta vis upphäfver de tvänne andra Ståndens beslut.
Då jag i åsigter öfverensstämmer med de tvänne sista talarne, reserverar jag mig äfven emot ett sådant sätt, som det nu förevar., att behandla denna sak.
Jag finner detta så mycket anmärkningsvärdare, som Hr Frih. o. Landtm, förut i afseende på betänk.
N:o 3oi har framställt denna 4;de punkt till bifall eller afslag.
Hade R. o. Ad. bifallit voter:s-propos;n, så hade denna sak blifvit behandlad i motsatt förhållande med hvad Ilr Frih. o. Landtm, nu gjort.
Landtm, erinrade, i anledn, af Hr Ribbings yttrande, att Hr Landtm, icke vid föredragningen af Den ii November f. m. 3uj SlntsUtsk:s utlåt.
N:o 3ot och 4;de punkten framställt någon propos. lill bifall eller gillande af den voterts-prnpös.* som i denna punkt var af StatsUtsk. föreslagen.
Hr Landtm, hade ansett sig icke böra underlåta att besvara Hr Ribbing; yttrande i detta afseende, derföre att R. o. Ad. äfven af llr Landtm, kunde fordra conseqvens vid föredragningen af så val detta som öfriga ärenden.
Jag begärde ordet för alt få af an anmäla hvad llr Frih. och Landtm, nu sjelf haft godheten nämna; men jag begagnar tillfället atta min sida protestera för 9.:dra eller 3:dje gången emot dem som påslå, att detta R. o. Adis beslut dr ett förklarande af ogillande utaf MedStåndens.
Detta sätt anser jag icke vara tillbörligt; jag anser mig böra förklara, att vi icke genom någon handling hafva rättighet dertill; men alt icke eller någon annan har rättighet ali tvinga oss hvarken moraliskt eller på annat sätt ali öfvergå från vår öfvertygelse om grundlagens bud och befallningar, hvilka äro heligare än allt annat, och hvarifrån icke en rättskaffens representant kan vika utan att råka i fejd med sitt samvete.
Det vore icke ur vägen, om Hr Frih.
Oi Landtm, tillkännagaf för deri sista talaren, huru obehörigt det är att klandra en annans afgifna reservation.
Hi- Lagerhjelm:
Jag utber mig att få göra en anmärkii.
, som jag förgat sist jag hade ordeb TJlsk:s utlåt.
1 denna punkt innehåller uttryckligen, att detta förslag icke direcle inverkar på nu blifvande statsreglering.
När det icke rörer statsregler:n, så kan det icke heller, till följd af 69 §:n Reg.Fin, blifva föremål för votering i förstärkt Statsutskott.
Hr Frih o. Landtm, afbrÖt Hr Lagerhjelm* under erinran att R. o. Ad. förklarat öfveiiäggningeu öfver punkten fulländad.
.Tåg anhåller om upplysning j huru den propos. var beskaffad, som Hr Frih. o. Landtm, framställde vid föredragningen af 4-de punkten i betänk.
Landtm, yttrade, att ehuru han visserligen icke ansåg sig skyldig alt redogöra för denna fråga, ansåg han sig likväl nu böra göra det, då det kunde ske nied så litet uppehåll som i detta fall.
Hr Landtm, ville nu låta uppläsa utur prot. för den 16 September f. m. den propos., som då i afseende på ifrågavar. punkt framställdes.
Utur prot. för den 16 September upplästes följande' ”Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. belia - Den ii November f. m. ”gade afslå StnIsUtsk:s uli 4-‘de punkten framställda förslag ”till vo t er;s-pro position.”
Ur Ribbing:
A f den tili skedda uppläsningen finner jag val, att llr Frill. o. Landtm., då denna fråga förevar i betänk.
N:o 3o t, har framställt den propos. alt delta skulle afslås; men jag kan icke annat än deraf draga den slutsats rttt, otti svaret blifvit nekande, så hade förslaget ej blifvit ofslaget, och således det förhållande hafva inträffat, som jag nämnt.
Vid denna riksdag har inträffat, ait åtskilige ledamöter af Ståndet hafva behagat lill [Jr Frih. o. Landtm., vid detta ärendes föredragning, hemställa, om icke Hr Frih. o. Landtm, skulle anse att första pfoposin borde äga rum på åtefreiijiss.
Efter hvad jag vill påminna mig, förklarade Hr Frih. o. Landtm, sig af grundlagen ålagd att först framställa propos. på bifall till älla Utskotts betänklig och denna grundsats har llr Frih. o. Landtm, i alli mänhet sedermera troget följt; Jag har | varit närvar, nästan i alla plena, åtminstone då Hr Frih. o.
Landtm, icke ansett sig kunna framställa propos. till bifall, och då har Hi' Frih. o. Landtm, börjat med ätt antingen framställa pröpos. till återfemiss, om sådant varit hegardt, eller afdäg, ont så varit ä^kadt, då pligten intradt att uppgifva orsaken hvarföre icke propos. till bifall framställdes.
Dessutom har Hr Frill. O. Landtm, vid dessa frågors behandling, åtminstone vid ett tillfälle, nekat alt framställa propos. till bifall på en sakj som förekommer längre fram i detta betänkande.
Det skulle visserligen vara svårt att upplaga till besvarande hvad den siste ledamoten yttrat; men jag tror rnig göra Ståndet, deli Hr Frih. o. Landtm, inclilsive, den bästa tjernsten för alt komma lill ett slut, alt framställa den anhållan, det täcktes Hr Frih. o. Landtm; inhemta Ståndets lanke, huruvida Ståndet äskar pfopos. i denna fråga.
Ilr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, alt frågan om votering öfver 4:de punktet! borde förfalla.
Röpades starka ja, blandade med nej.
Landtm, förklaradej det han trott sig finna att ja öfvel'röstat nej.
Frölich b egärde votering.
Frölich anmälde sig innan beslutet
Val- genom klubbslag befästadt, och således torde det vara bans rättighet att få genom Ståndets pluralitet utrönt, huruvida Ståndet äskar att Hr Frih. o. Landtm, skall gifva propos. lill bifall å Utsk:s förslag eller icke.- Den ii November f. m. 3ii Hr Frih. o.
Landtm, yttrade, att Gr.
Frölichs begäran om votering vore alldeles ostridig, och finge Hr Landtm, således till contrn-propos. föreslå:
''Vinner nej, yrkar1 R. o. Ad., alt propos. framställes, det R. o. Ad. måtte finna för godt att voteringen medgifva;” eller samma ordalag sorn Utsk. begagnat.
Jag hemställer om icke den kortaste vägen, hvilken ock är den vanliga, vore den riktigaste att vidtaga, den alt göra propos. till Ståndet, huruvida det askar att en sådan propos., som den nu begärda, framställes.
Jag instämmer så mycket hellre med den siste talaren i hans åsigt och begäran, som man i annat fall möjligen skulle komma i strid med grundlagen, som förbjuder, att votering ina äga rum, huruvida voteras må.
Frölich, huruvida han icke ville så ställa sin begäran, att vi få bestämdt tillfälle att yttra oss, huruvida vi instämma eller icke instämma i Hr Frih. o. Landtnäs åsigt att vägra bifall lill hvad Utsk. framställt.
Jag har begärt ordet, för att, i likhet med Hr von Hartmansdorff, göra den anmärkn. emot Hr Frih. o. Landtmts framställning, alt jag icke trott den hafva varit i enlighet med 55 §:n Reg.F:n, och att således framställningen bör blifva sådan som Hr von Hartmansdorff yttrat och jag ursprungligen menat.
Jag får tillkännagifva, alt jag icke förbisett den omständigheten, att genom den utgång, denna votering möjligen kan få, frågan blir hvilande till dess Coust.Utsk. kommer att yttra sig deröfver; att sådant föranleder till tidsutdrägt med stalsregleringens afslutande, som, efter hvad jag yttrat, mycket strider emot min önskan, och hvilken troligen delas af alla, men att jag dock, på det alt R. o. Ad:s ledamöter må få tillfälle och tid alt närmare besinna effecten af sitt beslut, hellre utsätter mig för det moraliska ansvaret för en sådan tidsutdrägt, än att se följden blifva sådan, att det icke står i detta Husets makt att förekomma den.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, del han föreslagit alt contra-proposm skulle blifva: ”Vinner nej, yrkar R. o. Ad. att propos. framställes, det Ståndet måtte medgifva att votering finge äga rum; men om denna icke öfverensstämde med Gr.
Frölichs mening, så anhöll Hr Landtm , att Grefven måtte uppgifva hvilken contra-propos. han äskade.
Det är icke endast emot contra-proposm utan äfven emot ja-propos:n, som jag anhåller alt få göra anmärkning.
Min begäran är helt simpelt den, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes hemställa till Ståndet, huruvida 16 II. 4> 32a Den ti NovemVcr f. m. det äskar propos. rör:de den punkt, hvarå Hr Frih. o. Landtm, vägrat propos.
Den det ej gör, svarar naturligtvis nej; vinner nej, anses Ståndet icke halva äskat propos. af Hr Frih. o. Landtm, Hr von Troil, Emil:
Jag anhåller först att få veta, hvad som skall blifva ja-propos. i voteringen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt han trodde den propos., som blifvit till Ståndet framställd, och hvarå Ståndet svarat, böra blifva ja-propos.; den bade varit följande:
Finner R. o. Ad. att frågan om votering öfver 4;de punkten bör förfalla; — så trodde Hr Landtm, att ordalagen varit i den propos. han framställt.
Jag vågar tro, alt frågan kommit i ett litet intrassladt skick derigenom, att ja-propos:n innehåller det negativa, och att man icke kan komma på ren fot annorlunda, än att Gr.
Frölich, som begärt votering, vill afstå från denna sin begäran, samt propostn anses förfallen; men att Hr Frih. o. Landtm, deremot täcktes framställa den frågan, huruvida Ståndet askar propos. lill bifall på Utsk:s hemställan i denna del, på hvilket sätt jag förmodar att vi komma till den vanliga ordningen för behandlingen af dylika frågor.
Jagar af samma tanke som Hr von Troil, att frågan är helt enkelt den, huruvida Ståndet äskar propos. till bifall å TJtskis framställning; men som Gr.
Frölich synes vilja göra den tanken gällande i den blifvande voteringen, anhåller jag, att
Grefven ville vara så god och hjelpa den saken till rätta, emedan det är på honom det beror.
Ehuru man kunde tro, att resultatet skulle blifva detsamma, så fruktar jag dock, alt vid behandlingen af den föreslagna voler;s-propos:n formerna icke skulle blifva iakttagna.
Den ja-propos., som Hr Frih. o. Landtm, underställt oss, är den, hvilken Hr Frih. o. Landtm, gillar eller rnedgifver sig kunna framställa.
Nej-propos:n deremot innebär icke någon contra-propos., utan fråga om äskandet af en propos., som Hr Frih. o. Landtm, anser sig icke kunna framställa.
Här äro således tvänne olika frågor: jagskulJe derföre vördsamt underställa Hr Frih. o. Landtm., huruvida icke Hr Frih. o. Landtm, skulle läckas anse sin framställda ja-propos. såsom hvilande, och i stället framställa den af Gr.
Frölich föreslagna som ja-propos., hvilken innehöll, huruvida Ståndet äskade den af Hr Frih.1 o. Landtm, ogillade ja-propos:n.