Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enl. hvad tabellen utvisar betalas af våra officerare i bevilln. å häst- och fourage-medel årligen mer än 2,000 r:dr b:co.
Detta är den skenbara summan, meri, i sjelfva verket blifver den mycket större då man tager i betraktande den ofvannännämnda ökade bevilln.
, som genom dessa medels innehafvande drabbar öfriga inkomster.
För passevolance-medel erlägges endast bevilln. å den behållning, som föreg:de år upslått.
Häst- och fourage-medlen borde atdrig anses såsom annat än passevolance och å dem kan aldrig någon behållning upstå.
Artilleristen har sin häst inköpt och fordrad af kronan, utan kostnad för sig och erlägger ingen ökad bevilln. derföre; — kavalerislen måste oftast sätta lill af egna medel för att föda sin häst och får derjemte draga ökad beskattning.
I BevilIn:s-förordn:s 145 § äro från bevilln. undantagne, bland annat: ”å Stat bestådde expenser och skrifvare-lijelp” — ”embetsoch tjenstemäns resepenningar och traktamenten i kronans ärenden” samt ”rese-underhåll och arfvoden i och för riksdagar”.
Lika nöd - T A B E L L öfver löner samt häst- och fourage-medel*) jemte derå erlagd bevillning inom hvarje Officers-grad af kavalleriet år 1850.
(Tillhör 2:dra Häftet, pag. 174.) Reg:ts-Chefs Öfverste Lieut. och l:sta Majors 2:dra Majors Squadrons-chefs. 2:re Ryttmästares och Reg:ts Quartermäst. lista Lieutenants och l:sta Adjutants 2:dre Lieutenants Under-Lieutenants och 2:dra Adjutants Reg: ts-Stal 1 mästares Regementets Namn.
Antal personer.
Lön samt be- villning derå.
Fourage-medel o. bevilln. derå.
Ökad bevilln. inom graden.
Lön samt be- villn. derå. ? m — g re “ « — t: 3? s-B a q. osa 5L Ökad bevilln. inom graden.
Lön samt be- villn. derå.
Fourage-medel o. bevilln. derä. i Ökad bevilln. inom graden.
Ökad bevilln. i inom graden.
Fuurage-medel o. bevilln. derå.
Ökad bevilln. inom graden Antal personer.
Lön samt be- villn. >derå.
Lön samt be- villn derå.
Fourage-medel. o. bevilln. derå.
Ökad bevilln. | inom graden.
| Summa bevill- ning å Forage- medel i r:drb:co. Lif-Gardet till häst . . i 4874 600 _ i 3746 480 , i 3446 480 2 11366 41 360 11 i 866 360 5 611 240 — 4 501 240 4 461 240 i 461 120 — 146 18 18 — 112 14 14 — 103 14 14 2 j 966 i 21 360 19 60 — 17 20 20 — 10 7 35 — 7 6 24 — 5 8 32 — 5 2 2 219 Lif-Reg:ts Dragon-korps i 3600 108 900 27 27 i 1900 57 600 18 18 i 1400 42 600 18 a 18 5 1200 32 500 19 95 2 725 13 400 19 38 6 550 7 300 10 60 2 450 5 300 8 16 6 300 2 300 7 42 — — — — 314 Lif-Reg:ls Husar-korps . i 3660 110 840 25 25 i 1940 58 560 17 17 i 1340 40 560 17 17 5 1134 32 466 16 80 2 727 13 373 13 26 6 520 7 2S0 6 36 . 2 420 5 280 8 16 6 280 2 280 5 30 — — — — 247 Smålands Husarer . . . i 3750 112 750 23 23 i 2000 60 500 15 15 i 1400 42 500 15 15 5 983 21 417 21 105 2 566 7 333 14 28 6 450 5 250 5 30 2 300 2 250 5 10 6 250 2 250 3 18 — — — — 244 Skånska Husarer .... i 3525 106 675 21 21 i 1750 53 450 14 14 i 1150 32 450 16 16 10 930 21 370 18 180 3 503 7 297 6 18 14 425 5 225 5 55 4 275 2 225 5 20 11 225 2 225 3 33 — — — — 357 Skånska Dragoner . . . i 3525 106 675 21 21 i 1750 53 450 14 14 i 1150 32 450 16 16 10 930 21 370 18 180 3 503 7 297 6 18 14 425 5 225 5 55 4 275 2 225 5 20 11 225 2 225 3 33 — — — — 357 Kronprinsens Husarer . i 3220 97 310 10 10 i 2506 75 233 7 7 i 2450 74 233 7 7 6 480 5 155 5 30 1 525 7 155 3 3 8 436 3 155 4 24 0 370 3 155 4 24 6 243 2 155 1 6 i 319 3 154 2 2 105 Jemtlands Hästjägare.
. 2 930 21 370 18 36 — 2 425 5 225 5 10 2 225 2 225 3 6 ,— — — 52 Fotgardets Staber samt Artilleriets Regements-officerare erlägga i bevillnin g å häs - och forage-medel . . 139 | *) I r:dr b;ko, lönerna enl. fastställd stat utan afdrag. 2034 ■ ä ,1 ;*{
V ■i * \ t t- •> \ ■ MVvM - !■ \v> »y*> * v n-MM ' v M ■ MIM HHs i X ■ : V K) . !-:/■: Ml",: J ■■'!■■ I iOiniifej v>i i .nici"
I- {'•; •!-. ; : ; : ;! ■ i - ; I f (i ■ ■ '■ • : V ! j ite:.l . ■■. ; hl ■ . C.t£ I i £ k ‘til; ' i >; - foe ; i>M ; h •i» ir ’ s ' . • 11 it iu tihi: ' , i ; OfY. ■ is MM MM ;>! M„ ■ »kV ■ it V-'. i.' va vt • «L* i- : » - » :MS* ? \ i «.**•
; ■; __ 1 ?r.;; Bi V I £ lif ! «,£<• 1 i lii- u i(tili; - Mf£ 0<51- '<■ i. i it! , i MM; pilh’ vt as ; n i t os ■ : i c t v j r.vi I M i V: ros : ?.0f ■ i: bj ;> it mm t ! ■ ! • 'i' m'| riis c»i; m. v Bl hl — lif; i :u ■ M: 11 0 ! sr yCI : i läll l ' i. f.f,! 1,11 ■i: T . v< .
;i v i -- f- St i lil p . V./: : . m; ■ . f; ' i ' ir • : v. »f; •!- „ t r | ri '■ fe ■;* . , IS ;; - Oosi f X». hi ! r. 11 v: i ;• v. ‘i! . f ;1X . iS 1 ilTf. . : ; 0; ! IT MTK , Mi:*» i 01 ■«i.
,S • f f 1 ■ ; a ola’; S '»; !'•
: JV ihlr .UlllA UWfttii) M,i/M iMJ-- ;v "-i ; — ; . •- ?■;-
: ;! i ■ il i f l ;a V -V . ; . ; i i lii ; . tVifi :i;| j ,i.‘ ■ inia : om ? . r v: b i i-1. - w,t i >our i Vil ' Tv ; ' Ollis;: - i aoi 1 •- Oi Oiii, 1 om;?
: V i :
Vivu: ; f i f! < f ; f,s ;-S {1 ViP'0\ • . 't' 5 -V )/I- i.
Olli Ms I ■ - .
(H10S ■ i i ö: .,-.1 ; !;‘ ::if(ä ,m: f hf-r;:
; I ;v" «• i ■: _ -• jof/i Of, : 1 hl lii Ml . i v.Tt : I: ; u , TO ! ftM i i.
V : (Kf i il i s i M S i- i 1 I if.ro !S iS | tihl .
. vj :i,vs 11 .«! V. • tr :T ä; ii! vS i 1 !* ' ÄT ' il»! i: t;VV}; • j 01 ui wiiäiiU ii. ,tA ■ ■ i:. • iUn* V i - <! >'» 'M .. i ■'
; ,V .i ir:.: ! ■ liv ;{ . ; f > . \tlll, . ; v, t ', .1 p . A. i i , il fri LJ
173 vändig som pennan för skrifvaren, är hästen för ryttaren, och med den muste han färdas i kronans ärender.
Jag föreslår derföre att i denna § måtte äfven införas: ”Officerares häst- och fourage-medel”.
Skulle mitt förslag vinna någon del af det deltagande som det sist nplästa undantaget blifver det säkert bifallet.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh, upläste följande motion: Sedan R.
St. vid sistlörfl. riksdag, lill följd af nådig propos. om de allmänna Läroverkens reorganisation, anvisat tredubbla beloppet af de för delta ändamål föreslagne medel, hafva genom nåd. cireulärer d. 17 No v. 1848 och d. 6 Juli 1849 Consistorierne blifvit förständigade om vissa lmfvudgrunder för inrättningen af de blifvande skolorna, öfver hvilkas praktiska möjlighet och nytta nu som bäst öfver hela landet experimenteras.
Den strid, genom hvilken de olika åsigterna i frågor ronde de allmänna läroverken sökt göra sig gällande, förd under mer än 27 år, ofta nog med parti-andans häftighet, dels inför timonen uti en mängd Komité- och Revisionsbetänk:n, dels inför allmänheten uti strö-skrifter och genom den periodiska pressen, dels äfven uti RiksStms öfverläggningar, tycktes omkring år 1844 åtminstone hafva åstadkommit den allmänna öfvertygelsen, alt en förändring af skolväsendet vore af behofvet påkallad, och att denna förändring borde ske under ledning af de nya s. k. principerna, eller theorierna för offentlig undervisning och upfostran; och då Ständerna alltid med lifligt intresse behandlat hithörande frågor, var det ej svårt, att beräkna utgången, ifall man genom något förslag lyckades vinna 3:ne Stånds pluralitet.
Ehuruväl nu denna utgång öfversteg äfven de djerfvaste förhoppningar, har man dock, såsom erfarenheten redan lill någon del visat, men framdeles lärer fullständigt komma alt ådagalägga, gjort ett misstag uti en stor och vådlig skala, då man föreställt sig, att det voterade anslaget var ett förtroende votum för de nya åsigterna, sådana de linnas uttalade uti bilagorna till den nåd. propos:n.
Sannt är, att missnöjet med de gamla skolorna var temligen allmänt, men till någon verklig popularitet hade sympathierna för någon positiv och klart insedd mening eller förslag om deras reorganisation ännu ej hunnit utveckla sig; och huru mycket än pressen utfor öfver obskurantismen inom kyrkans och skolans styrelse, kunde dock hvar och en fördomsfri och oegennyttig sakkännare både i erfarenheten varseblifva, och ur osvikliga förnuftsskäl begripa, att nationens varaktiga kärlek och förtroende, uti detta, så väl som andra fall, slutligen stannar hos den med kunskap och erfarenhet sammanparade välviljan och nitet.
Då sjelfva stridsfrågan, som angick nödvändigheten af de gamla språkens studerande, såsom förnämsta bildningsmedlet redan i lärdoms-skolans lägsta klasser, nu genom lagstiftande magtens båda representanters sammanstämmande dom snart torde blifva afgjord, hade för mig och andra olika tänkande intet annat återstått, än att i tysthet afbida hvad erfarenheten, vid försökets an - 176
Dea 23 December. ställande, hade att säga; såvida nemi. valet emellan de båda stridiga åsigterna verkligen lemnats fritt åt föräldrar och målsmäm.
Men om raan, för att åt andra bereda möjligheten af deras söners vetenskapliga bildning, utan ali de skola behöfva läsa latin och grekiska, betager mig, och de med mig lika tänkande, vår lika naturliga rätt, att i skolan se begagnade dessa samma språk, såsom våra söners första vetenskapliga bildningsmedel; så skulle derigenom ej allenast uppenbart våld varda utöfvadt emot öfvertygelse och naturlig rättvisa; utan äfven något helt annat blifva åvägabragdt, än hvad Ständerna afsett, då de yttrat den underd. önskan, att lärjunge må, på derom af målsman gjord anmälan, varda befriad från tvånget att läsa latin och grekiska.
Jag föreslår således, all R.
M. framföra den underd. önskan, att genom en ny skol-ordning undervisningen vid rikets elementar-skolor måtte så ordnas, att likasom de föräldrar och målsmän, hvilka det åstunda, erhålla befrielse för deras barn från de gamla klassiska språkens studerande, eller upskof dermed till en mognare ålder, äfven åt de föräldrar och målsmän, som anse det vara af högsta nödvändighet, att deras barns skol-studier just med dessa språk taga deras början, uti de blifvande skolorna må dertill beredas tillfälle.
Sparre, Erik, upläste en sålydande motion: Att Lagmans- och Kämners-rätternes indragning skulle föranleda tillökning i Hofrälternes göromål förutsågs redan då beslutet om indragningen hos Ständerne fattades.
Tillökningen har likväl blifvit vida större än man då anade.
Denna omständighet har ånyo upkallat den redan flera gånger väckta frågan om en sådan förändring i Hof-rätternas arbetsordning, som, med möjlighet för dess ledamöter att åstadkomma den största arbetsprodukt, förenade säkerhet för allmänheten, att målen inom domstolen blefve sorgfälligt pröfvade.
Med någon erfarenhet af arbetssättet inom nämnde domstolar finner man huru mycken tid derstädes åtgår till handlingarnes föreläsande infor Hofrätten, ett sätt att kontrollera föredragn:n af målen, sorn inom alla Hof-rätter är vedertagit, och hvartill åtskilliga utfärdade, ännu gällande författningar gifvit anledn.
För vinnande af ofvan upgifne ändamål, torde således i första rummet denna tidsödande läsning böra inskränkas; och efter min öfvertygelse gifvas, med bibehållande af de i vår rättegångs-ordning gällande former, medel att, i st. f. den vidlyftiga läsningen, bereda en annan kontroll öfver föredragningen.
Ett sådant medel vore, alt ål de i 22 Kap. R.
B. påbjudna Berättelser gåfves den fullständighet att parterne derigenom kunna förvissa sig, att föredrag:de ledamoten fullständigt och riktigt upfattat frågan hvarom tvistas och målets sammanhang.
Genom införandet af så beskaffade Berättelser, och vissa andra dermed i sammanhang stående stadganden, blefve obehöfligt att för Hof-rätten föreläsa större del af ett föredraget - Den 23 December.
177 get mål än det öfverklagade beslutet och parternes i Hof-rätten vexlade skrifter samt tilläfventyrs det hufvud-dokument, hvarå rättsanspråk grundas.
Visserligen skulle härigenom det redan ganska mödosamma kammar-arbetet för Hof-rättens ledamöter ännu mera ökas, men, under förutsättning att R.
St., dels genom tillökning i lönerne upmuntra ledamöterne att åt sina tjenstegöromål egna ännu mera ansträngning, samt dels genom anslag till Kansli-personalen bereda möjlighet af biträde, som för närvar, saknas, torde en sådan tillökning i arbete kunna dem åläggas; och otvifvelaktig! är att genom en sådan tidsbesparing
Hof-rätlerne skulle kunna med slut afhjelpa ett vida större antal mål än nu är fallet.
Troligtvis skulle jemväl dymedelst samt genom Hof-rätternes fördelning på flere divisioner ulan tillökning i ledamöternes antal, på sätt Svea Hof-rätt i underd. skrifvelse till- K.
M. föreslagit, kunna inbesparas de högst betydliga utgifter för Statsverket, som eljest blefve en följd af ofvanberörde förminskning i instantiernes antal.
Dessutom äro för vinnande af ofvanberörde ändamål åtskilliga föreskrifter och förändrade bestämmelser nödvändiga dels ang:de sättet för fullföljd af mål, dels i afseende å kommunikation af ingifna besvär och skrifter och dels i fråga, om preliminär-åtgärder i fullföljde mål, i hvilka ämnen nu gällande stadganden äro ofullständiga, och hvilket haft till följd en olika behandling inom de serskilda Hof-rätterne.
Det är följaktligen en ändring och ett fullständigande af lagstiftningen i ofvannämnde och dithörande frågor jag vördsamt föreslår; hvarjemte och då, åtminstone för Svea Hofrätt saknas närmare och tidsenligare föreskrifter för arbetssättet inom Hof-rätten, derom det tillkommer Konungen att förordna, jag hemställer, om icke R.
M. göra underd. framställning om behofvet af reglemente för Hof-rätternes arbetssätt, anhållande jag det mig måtte tillåtas att för dessa mina förslag närmare få redogöra i LagUtsk., dit motionen torde blifva remitterad.
Sparre, har jag mer än väl insett åtskilliga brister i Hof-rätternes nuvar. arbetssätt, och delar fullkomligen med honom den önskan, att, jemte det dessa brister på lämpligt sätt afhjelpas, äfven Hof-rätternes arbetsmethod må bringas till likhet och öfverensstämmelse med hvarandra.
Jag har äfven varit betänkt på, alt i denna syftning framlägga en motion, men som densamma för närvar, icke är färdig, anhåller jag att Gr.
Sparres motion må förblifva hvilande på bordet till nästa plenum, då jag skall hafva äran öfverlemna min framställning, hvilken jag anhåller må sedermera som ett amendement åtfölja den nyssnämnda.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att Gr.
Sparres motion enl. derom gjord begäran komma att hvila på bordet.
Uplästes följande af Hr Printzencreutz, Bernh. Wilh. inlemnade mern. 2 H. 12 178 Den 23 December.
Med den rätt, 23 § i Ridd.Ordn. lemnar, får jag härmedelst afsäga mig den plats i Exp.Utsk., hvilken Hrr Elektorer funnit för godt att åt mig anvisa.
Hr Eden hjelm, Gillis, d. 21 dennes på bordet lagda motion, med förslag lill förhöjd aflöningsstat för Artilleriet.
Jag skall utbedja mig att få yttra några ord om förhållandet mellan Fot-gardenas Subalternofficerares och Art.-officerarnes ställning, såväl i afsende på sannolikheten af avancement som upnåendet af högre löner.
Om jag jemnför Svea Lif-gardet och Svea Art. regt:n så befinnes att vid det förra finnas 14 Kaptener och 21 Subalterner och vid det sednare 22 Kaptener och 46 Subalterner.
Sannolikheten för en Subaltern att kunna avancera är alltså vid Gardet som 14 till 21 och vid Art. som 22 till 46, d. v. s. att Vid Svea Garde är sannolikheten alt avancera till Kapten större än .], vid Svea Art., mindre än Betraktar man sannolikheten att komma till högre löneförmåner, så se vi att vid Svea Lif-garde finnas 8 Kaptener med Kaptens-lön samt en Reg:ts-qvartermästare, tillsammans 9; 5 Kaptener med Löjtnants-lön, 11 Löjtnanter, 8 Underlöjtnanter och 2 Adjutanter, summa 26 med subaltern-lön.
Således är förhållandet att bekomma högre lön som 9 till 26.
Vid Svea Art. finnas 12 Kaptener med äldre- och 7 med yngre Kaptenslöner; skillnaden mellan sistnämnde och Löjtnants lön, upgär knapt till några r:dr, när alla afdrag äro gjorda.
Således finnas 12 äldre Kaptens-löner inom Svea Art.; 7 yngre Kapitens och 46 subaltern-löner — summa 54.
Jag förbigår de tre depot-kaptens-platserne med 600 r:dr b:co hvardera, till hvilka befordras endast de som icke vidare komma att befordras.
Förhållandet att komma i åtnjutande af den högre lönen är alltså vid Svea Lif-garde som 9 lill 26 under det att det vid Svea Art. är som 12 till 54; följaktligen vid det förstnämnda reg:tel mera än l och vid det sednare mindre än j.
Om man täger i betraktande, att vid Svea Lif-garde alla Kaptener utom reg:ts-qvartermästaren hafva högre löne-inkomster till följd af passevolancen och att vid Svea Art. blott finnas 6 Batteri-chefer, så blir förhållandet med den högre lönen vid Svea Gardet ungefär -i mer vid Art.
Häraf torde kunna slutas till den tillbakasätta ställning i hvilken Arl:s Subaltern-officerare sig befinna, såväl i afseende pä avancement, sorn löne-förhöjning.
Om man tillika betraktar, att Art.-officern, lill följd af den 3-åriga kurs vid Art.- läroverket som han genomgår, måste i allmänhet anses ega en högre både vetenskaplig och militärisk bildning än Gardes-officern, så lärer väl icke kunna nekas, det billighet och rättvisa fordra, att den förra blifver i åtnjutande af åtminstone lika stora förmåner som den sednare.
Dessutom ber jag att få nämna ett annat förhållande, som eger rum vid Art.-reg:tne i allmänhet, nemi. att en person, som icke eger egen förmögenhet, måste taga i beräkning orten, der reg:tet är förlagdt, föräldrars eller anhörigas boningsort, för den hjelp Den 23 December. 17!) sorn af dem må kunna påräknas om tillfälle kan gifvas till någon biförtjenst o. s. v. Vid Gardes-reg:tena kommenderas aldrig någon officer utom stationen med mindre han erhåller traktamente; men vid Svea Art. t. ex. kommenderas man än lill Hernösand, än till Gottland utan någon serskild aflöning.
En slik kommendering anses så tryckande, att Subaltern-officerarne vid Svea Art.-reg:le af sina små löner gjort årl. sammanskott af 200 r:dr lill den på Gottland kommenderade.
Hvad kommenderiugen lill Hernösand beträffar, har dermed sä nyligen skett början, att någon serskild åtgärd i anledn. deraf icke blifvit vidtagen.
Dessa mina anmärkna- anhåller jag må få medfölja Hr Edenhjelms motion till Statslltsk. begagnande i öfrigt tillfället, (ehuru jag till min ledsnad finner Hr Edenhjelm vara frånvar.) att, i likhet med hvad Hr Bildt gjorde i Lördagens plenum, uttrycka min tacksamhet för den värde motionären, — för Chefen, som qvarlemnat ett så älskadt minne inom det reg:te lian fordom kommenderat.
Då en Art.-officer nyss yttrat sig för understöd af Hr Edenhjelms motion och jag är den andra i ordningen, som begärt ordet för att tala i samma syfte, torde det vara skäl att på förhand besvara den anmärkn., som möjligen torde göras, att vi äro att anses som parter enär vi tillhöra samma yrke, eller det vapen som utgör föremålet för motionärens framställning.
Såsom svar härå får jag förklara, att jag, som representant, icke anser mig af någon anledn. jäfvig att yttra mig ronde de allmänna * frågor, som här kunna förekomma, öfvertygad, att, om de skäl som för en motions bifallande kunna framställas äro riktiga, de äfven af oväldiga granskare skola så blifva bedömde, likasom att, om de vid den oväldiga granskningen icke bestå profvet, de då äfven falla, icke förtjenande ett bättre öde.
Det är en både känd och erkänd sanning, att, af alla officerare som utgöra arméens befäl, man icke på någon har så stora anspråk, vare sig i fråga om mångsidighet i bildning eller verksamhet d. v. s. ständig tjenstgöring, som på Art.-officeraren.
Det är måhända icke lämpligt all nu ingå i en vidlyftigare beskrifning om hans ställning; det kan vara nog alt säga, att i vårt land, är han den enda officer, som är ålagd en ständig garnizonstjenstgöring, jemte undergåendet af en ganska svår och vidlyftig examen vid det högre Art.-läroverket.
Rättvisa och billighet synes vid sådant förhållande fordra, att 'Staten lemnar någon ersättning till dessa militär-tjenstemän af hvilka fordras större ansträngning än af några andra.
Den ersättning, som Staten kan lemna, inskränker sig till att vara tvåfaldig, nemi. fördel i avancement och bättre lönevilkor.
Jag ber att i korthet få granska saken ifrån bålla dessa synpunkter och tror mig kunna visa, att Art.-officerns rätt icke i någondera af dessa omständigheter blifvit iakttagen.
Art.-komitéen har i det betänk, som motionären bifogat sin framställning, på grund af officiela handla- visat, att, om man jem 12 * 180 Den 23 December. för sannolikheten att avancera frän Kompani-officer till Major inom Art. och den öfriga arméen sä är denna för dem densamma, men att deremot, beträffande sannolikheten att avancera högre än majorsgraden, densamma är helt olika, varande för Art. som 29,8:1 och vid arméen i allmänhet som 18:1 och således lill en öfvervägande fördel för arméens officerare.
Man skulle visserligen härvid kunna säga att Art.-komitéen icke från alla sidor granskat förhållandet, emedan den icke tagit i beräkning möjligheten för Art.-officerare att transporteras på den öfriga arméen, det är sannt att detta vore en möjlighet och jag tror äfven att det skulle vara af stor nytta om så skedde, åtminstone om man, får dömma efter de länders erfarenhet som ega mera krigsvana än vi.
Jag vill exempelvis anföra Frankrike der just ur Art:s leder utgått flertalet af de s. k.
Afrikanske
Generalerne men i Sverige nyttjas det icke, der har på 15 å 20 år ingen ifrån Art. fått befordran, på den öfriga arméen.
Visserligen har Officern vid Art. måhända beräknadt som en ersättning, lika med Officerare vid Lif-och Hus-trupperne, lått rang framför Officerare af arméen, men hvarje militär vet, att det är mera en chimére än någonting verkligt, ty om en Art.-officer söker transport till ett reg:te inom arméen, så får han icke bibehålla sin tur, utan inträder såsom den yngste inom den grad han innehar.
Olika i detta hänseende hafva åsigterne varit, vid frågan om att belöna de af arméens Officerare hvilka underkastat sig samma kunskapsprof som Art.-officern.
Desse hafva nemi. som belöning derföre erhållit inträde i General-staben och i allmänhet en mycket hastigare och vigare befordran än Art.-officern någonsin kan hoppas vinna.
Ar delta rätt, är del billigt?
Då jag trott mig nu, genom ett obestridligt faktum, hafva visat att Art., långt ifrån att ega fördel framför andra korpser i avancement, får vidkännas motsatsen, eller står i ett mindre gynsamt förhållande än den öfriga arméen, torde det tillåtas mig öfvergå till den andra frågan, — den om lönesättet.
Det visar sig af Art.-komiténs betänk:de, att Art:s Officerare äro sämre lottade än deras vederlikar vid Gardes-reg:t:ne, delande med dem samma olägenheter, som garnisons-tjenstgöring alltid åstadkommer, nemi. att icke medgifva möjligheten af att kunna skaffa sig en ekonomisk existence; hvilket endast kan ske medelst biförtjenst.
Uti vårt brödrarike, som ligger oss närmast för jemförelse, har man betraktat Art.-officerns ställning helt olika.
En Reg:ts officer vid Norrska Art. har ungefär 1000 r:dr mer, än en af sam ma grad vid våra Art.-regt:n, en äldre Kapten, circa 700 mer än hos oss och en Löjtnant 200 r:dr.
Man har der insett att Art. behöfde och förtjenade en större ersättning än Officerare af andra vapen och hafva också derföre de Norrska Art.-officerarne ungefär 20 proc. högre lön än arméens öfrige Officerare.
Hvilken skillnad i förhållandet hos oss!
Här lönas de sämst, der bäst.
Följden af förhållandet i det ena som andra afseendet, har icke dröjt att på senare tider visa sig. 1830 undergick Art. en reorganisation, genom hvilken Art.- off:nes antal ökades, och hvarigenom upstod för tillfallet ett hastigt
181 avancement.
Lockande häraf sökte sig en mängd ynglingar in på Art. och Reg:tenas personal var under några år fulltalig, men sedan förhoppningarnes nimbus blifvit skingrad och de inkomna fått erfara huru vanlottade de äro i jemförelse med vederlikar inom arméen och bittert ångrat sitt tillfälliga misstag, så hafva andra blifvit visare.
Såsom uplysande i detta hänseende har jag gjort ett utdrag ur arméens rangrulla för de 10 sista åren — dervid betraktande Art. i sin helhet utan afseende på de serskildta regt:ne, så att om vacancer funnits på ett reg:te och lika antal surnumerärer på ett annat, så hafva dessa sednare blifvit beräknade såsom löntagare — och hvilket visar för år 1841, 5 surnumerärer; 1842, 1 surmun:r; 1843, 3 surnum:r; 1844, 2 surnum:r; 1845,0; 1846, vacance; 1847, 3 vacancer; 1848. 8 vacancer; 1849, 15 vacancer och 1850, 20 vacancer, utom 3 vacante kaptens-platser, som hållas öppna såsom inkomst för Mariebergs läroverk.
Hade jag beräknat förhållandet vid hvarje reg:te serskildt, så hade resultatet blifvit mest missgynnande för Götha och Wendes reg:ten.
Af detta visar sig tydligt att Art.-vapnet med stora steg nalkas sin uplösning i fall ej nödig hjelp mellankommer.