Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Del abed i bankläran, som Hr Vw Troil framställt, är detsamma, som jag antydt, så vidt det angick förhållandet emellan bankens cassa och utelöpande sedelstock.
Jag har icke funnit något skäl, som vederlagt, att förhållandet med säkerheten blir proportionerlig: detsamma, ehvad banken är större eller mindre.
Till ytterligare bevis för nödvändigheten att icke bestämma teckniogssUmman för hög, torde jag få fästa uppmärksamheten derpå, att det finnes orter, hvarest det kunde vara nyttigt och nödigt att hafva en bank, men hvarest dess inrättande blefve omöjligt, om man stadgade så stort aclireapital, som bär är i fråga. 20 H. 55 434 Den 19 Mars e. m.
Om man t, ex. skulle finna nödigt att anlägga en bank i Gefle, och man tillika funne, att icke öfver {• million kunde utlånas på säkra händer, så blefve ju resultatet, derest banken icke finge grundas på mindre fond, än här är i fråga, att någon bank der icke komme att äga rum, enär den icke kunde drifva en mot teckningssumman svarande rörelse.
Det af Hr v. T roil uppgifna förslaget att vid teckningssummans bestämmande till j,000,000 r:dr cour. fästa vilkoret af hela actiesummans inbetalning vågar jag afstyrka, såsom alltför mycket betungande.
Kär man börjar en bankrörelse, kan man ej förutse, huru långt den kan utsträckas.
Man vill gerna utvidga rörelsen; men för det ändamålet måste actieteckningen vara större, än första inbetalningen, emedan man, i abnat fall, blottställer sig för att antingen få en del penningar ofruktbara eller också hafva afstängt möjligheten för rörelsens utvidgning.
Jag får derföre föreslå, om man icke kunde antaga §:n med den förändring, att teckningssumman nedsältes till 1,000,000 r:dr cour.
Hvad beloppet af hvarje särskild actie beträffar, så finner jag intet skäl, hvarföre det skall bestämmas så högt, när fråga icke är om inteckning, i hvilket fall det vore rättast att icke antaga för små inteckningssummor.
Jag tillstyrker, att ingenting stadgas om beloppet af hvarje actie.
Jag beklagar oändligen, att Frih.
Boye funnit min bevisning svag och klen; men jag lemnar dock derhän, huruvida denna bevisning eller den af Hr Frih. försökta vederläggning är behäftad med de synbaraste symptomerna af mattighet.
Jag ansåg mig verkligen icke behöfva ingå i någon utförlig skildring af de antydda vådorna och olägenheterna af ett sådant privatbanksystem, som Hr Frih. söker genomdrifva, emedan jag trodde, att desamma skulle vara så ögonskenliga för hvars och ens fattningsgåfva och således äfven för den ädle Frih:s, att de icke behöfde särskildt utpekas.
Sedermera har Hr v.
Troil, inseende nödvändigheten att för Hr Frih, tolka banklärans abed, sökt göra dessa enkla och tydliga sakförhållanden mera begripliga.
Det torde vara temligen fattligt, äfven för den mest medelmåttiga omdömesförmåga, att en bank är starkare i samma mån, som den äger en större grundfond; att en täflan emellan den större och den mindre banken, i händelse de finnas vara hinderliga för hvar annans rörelse, måste uppkpmma; att det vid sådant förhållande måste vara den större bankens interesse att undergräfva den svagare, och att denna mäste vika för den förra, helst det fordras en obetydlig ansträngning för den större banken att sätta sig i besittning af betydligaste delen utaf den mindre bankeus utgifna sedlar och derefter genom deras företeende till inlösen på en gång spränga densamma.
Jag tror icke, att någon tillfyllestgöraude garanti kan i lagen bestämmas till förekom - Den 19 Mars e. m. 435 mande af dylika händelser.
Det torde icke heller böra lemnäs å sido, att en liten bank svårligen skall kunna oafbrutet fortsätta sin rörelse, utan att vid något tillfälle de garantier och föreskrifter, som banklagen stadgar, varda i större eller mindre mån åsidosatta.
Uppfyllandet af dessa föreskrifter medför deremot för den mindre banken högst betydliga och känbara uppoffringar, som, oaktadt ett noggrant iakttagande af hvad i samma hänseende är stadgadt, kan of den större banken undvikas.
Ilärförutan torde äfven böra tagas i betraktande, att de banker, hvarom nu fråga är, eller s. k. acliebanker, egentligen icke äro afsedda att inrättas på landsbygden, utan på sådana orter, der penningerörelsen är mera liflig, såsom t. ex. i Götheborg eller Gefle eller någon annan betydligare handelsplats, hvarest capitaler i större mängd äro samlade och en rörelsens behof motsvarande cassa kan utan olägenhet anskaffas och underhållas.
Dessa för mig gällande grundsatser vid behandlingen af förevar, ämne synas så erikla, att de icke till sitt försvar behöfva någon vidlyftigare deduction.
Den jag nu försökt framställa torde dock tilläfventyrs vara otillräcklig för Frih.
Boye; men sådant oaktadt anser jag mig icke tillständigt att upptaga R. o. Ad:s öfriga ledamöters tid med en vidare utveckling af ämnet.
Jag vill således inskränka mig till hvad jag redan yttrat och endast underställa Hr v. Troils bepröfvande, huruvida icke han anser, att hvad Utsk:n tillstyrkt, eller teckningssummans bestämmande till 2,000,000 rtdr cour., deraf 5o proc. skulle vid rörelsens början inbetalas, hvarvid den ena hälften kunde beslå af säkra papper och andra hypotheker, men den andra skulle erläggas i contanta penningar, hufvudsakligen är detsamma som Hr v. Troils eget förslag, enligt hvilket teckningssumman borde bestämmas till minst 1,000,000 r:dr cour., dock med skyldighet för actieägarne att genast inbetala hela beloppet.
Utskrn och den värde talaren sålunda föreslagit synes allenast bestå deruti, att banken i förra fallet är i tillfälle att utan vidare omväg, med afseende å förekommande behof och omständigheter, utvidga sin rörelse.
Jag anser mig derföre böra hemställa till samme värde ledamot, om han icke skulle finna skäl att förena sig uti yrkandet af bifall till Utsktns förslag.
— De ledamöter, som vilja hafva små banker, torde, när vi komma till de solidariska, få lämpligt tillfälle att vinna framgång för sin önskan i detta afseende.
— Hvad actiernas minimibelopp beträffar, anser jag äfven Utskms förslag vara antagligt.
De särskilda teckningssummorna för hvarje actie torde icke böra vara alltför små.
Jag hemställer derföre, om icke äfven det af Utskm föreslagna belopp, såsom minsta teckningssumma i actiebank, bör fastställas.
Likväl får jag medgifva, att jag anser denna omständighet vara af mycket mindre vigt, än frågan om totalsumman af hela actieteckningen. 43G Den 19 Mars e. ra.
Den siste värde talarens sednasle yttrande stärkte niia öfvertygelse derom, att Utsk:n icke tänkt sig en actiebank sådan, som jag föreställer mig densamma, nemi. rent af grundad på realcredit.
Deruti ligger anledn., hvarföre vi komma till olika resultat.
I afseende på den af mig föreslagna modification uti förevar, punkt får jag fästa Hr Stuarts uppmärksamhet derpå, att lian oriktigt uppfattat densamma.
Jag har icke föreslagit, att hela teckningssumman skulle genast inbetalas, utan inom viss i lagen bestämd tid.
I 20 § föreskrifves, att -J. eller i5 proc. skall inbetalas inom ett år från bankens öppnande och de återstående 75 proctn i den mån bolaget föreskrifver det.
Vill föreslå, att årligen skall inbetalas -J, till dess hela capitalet influtit.
I ett annat afseende har jag äfven blifvit missförstådd af den värde talaren, som trott min mening vara den, att hela beloppet skulle inbetalas i contanta penningar.
Det har icke varit min mening.
Man vet, att grundfonden kan bestå af inteckningar eller andra räntebärande, lätt realisabla papper.
Om raan erinrar sig det och tillika kommer ihåg, att contanta cassan sällan behöfver vara större än af totalsumman, och denna vore t. ex.
1,000,000 r:dr, så komme contanta beloppet att utgöra 333,333^ r:dr och det öfriga beloppet 666,66r:dr af räntebärande obligationer, inteckningar eller andra säkerhetshandbr.
Man finner då, att det belopp, som skulle sammanskjutas, icke är större, än att hvilken provins som helst kunde åstadkomma detsamma, då de förmögnare personerna dertill bidraga; ty meningen är icke, att de fattigare skola stifta banken, ehuru äfven de kunna få andel deruti.
Jag tror, att man måste tänka sig en actiebank, sådan jag tänkt mig densamma, om de skola tillåtas.
Skillnaden emellan actiebank och solidarisk bank blefve då den, att i actiebanken skulle hela beloppet af actierna antingen i säkerhetshandkr, i den proportion jäg förut nämnt, eller i blott contanter inbetalas, då deremot i solidariska banken icke behöfde inbetalas mer än det belopp, hvarmed rörelsen skulle drifvas.
— Hvad angar den fråga, som en annan ledamot framställt till mig personligen, hvem som väl skulle vilja förstöra en bank, får jag underrätta honom derom, att icke blott i England och Amerika, hvarest banksystemet i flera afseenden varit felaktigt, utan ock i Skottland, som länge haft det häst ordnade banksystem jag känner, hafva bankerna legat i beständigt krig med hvarandra, för att uttränga den ena den andra.
Något sådant exempel äga vi ännu icke i Sverige, emedan våra 2,:ne banker ligga på för långt afstånd för att kunna verka till förfång för hvarandra; men om man tager något närmare kännedom om Ystads privatbank, så finner man, att det finnes andra än hanker, hvilkas interesse det kan vara att störta en hank.
Man skall nemi. finna, att åtskilliga handlande uti en närbelägen stad, i förening med en Den i g Mars c. m. 437 handlande i Yslad, vid ett tillfälle använde betydande krafter för att störta Ystads bank, oell voro nära nog att lyckas deruti.
Dä jag yrkade, att summan af hvarje actie skulle nedsättas till 1,000 r:dr, var det derföre, att jag ej vågade föreslå den lägre; men jag tror, att ju lägre detta belopp bestämmes, ju bättre är det, och öfvergår derföre till deras tanke, som anse frågan derom böra blifva föremål för de reglementariska stadgandena.
Jag fortfar således endast att yrka, att hela actiesumman må bestämmas till 1,000,000 r:dr cour.
Då jag i TJtsk:n deltagit i majoritetens beslut, och då ämnet der vidt och bredt blifvit afhandladt, torde consequensen fordra, att äfven jag nämner några ord i denna sak.
Jag var af den mening, alt man borde hafva små banker, men har genom så många exempel blifvit öfvertygad, att det vore farligt, om de voro för små.
Hr v. Troil har anfört exempel i detta fall, hemtade från England och Skottland, och tillämpningen på vårt land lärer icke kunna bestridas.
Huru lätt är det icke för en Rothschild och dylika stora bankierer att spränga en liten bank.
Jag tillstyrker derföre, att teckningssumman bestämmes till 2,000,000 r:dr cour.
Då jag i ena fallet vill votera för 2,000,000 och i det andra för 1,000,000 r:dr, skulle jag för min del önska, att den fråga, hvarpå detta beror, måtte först afgöras, nemi. 21 $•
I händelse R. o. Ad. skulle instämma deruti, att, sedan teckningssumman till -Jldel blifvit inbetald vid bankens öppnande, återstoden med -Jtdel af hela summan årligen skulle inbetalas, till dess hela actiesumman influtit, sä skulle jag för min del vilja inskränka actiesumman till 1,000,000 r:dr cour.
Skulle åter 21 § bifallas, sådan den af Gr.
Frölich blifvit föreslagen, så nödgas jag votera för 2,000,000 r:drs teckningssumma.
Jag ser intet hinder ligga i vägen för uppfyllandet af Hr v. Troils begäran, att 21 § må afgöras före den i8:de, såvida Hr Gr. o. Landtm, och Ståndet det tillåta; men örn det öfverensstämmer med vanliga föredragn:ssättet, öfverlemnar jag åt Hr Gr. o. Landtm, att afgöra.
Det torde kanske vara svårt att nu gå ifrån den §, som angår grundfonden, och tillen efterföljande §, som handlar om teckniugssummans inbetalning, emedan vi då skulle inledas i en annan discussion, som skulle förorsaka mycken omgång; men om vi först finge propos. på antagande af 1,000,000 r:dr till grundfond, kunde vi sedermera få propos. på fullgörandet af full inbetalning inom viss lid.
Afslås det, kan man komma till frågan om 438 Den 19 Mars c. m. 2,000,000 r:drs grundfond.
Detta synes mig vara enda sättet att reda frågan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke det skulle leda till omgång och tidsutdrägt alt nu från den punkt, som varit under öfverläggning, öfvergå till en annan , utan att först afgöra den förra.
Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes först framställa propos. på irsta punkten af 18 5 i Utskms förslag.
I fall betänkligheter uppslå mot antagande af den begäran, jag framställde, så afstår jag derifrån.
Min mening var icke att föranleda en särskild discussion om den formfrågan.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tfn. hemställde, om R. o. Ad. önskade, att propos.
å 18 § i Utskms förslag skulle göras punktvis.
Ropades ja. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla irsta mom. af 18 §.
Hr Stuart och Frih.
Boye, Fredr., reserverade sig emot detta beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 2 mom. af 18 §.
Ropades starka nej, blandade med ja. H.
Ex. yttrade, att, sedan, genom R. o. Ad:s svar på de sednast framställda proposma, Utskms förslag i 185 forfallit, de öfriga rör:de samma delar af ämnet gjorda yrkanden nu borde komma under pröfning.
Först i ordningen ansåg då H. Ex. det i Gr.
Frölichs reservation afgifna förslag böra afgöras och hemställde altså, om R. o. Ad. behagade bifalla 1 mom. i 18 §. af Gr.
Ropades nej. H. Ex. framställde derefter propos. å 2 mom. af samma §.
Ropades äfven nej.
Boyes förslag upplästes, innehållande, att i stället för 18 § skulle antagas följande stadgande:
Bolag, som söker privilegium till enskild banks anläggande, vare plig— tigt alt derjemte uppgifva beloppet af actieteckningen, sorn bör derförinnan vara bestämdt, och ankomme derefter på K.
M. att ansökningen bifalla eller afslå. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, behagade bifalla Frih.
Boyes nu upplåsta förslag.
Ropades starka nej, blandade nied ja.
Don 19 Mars c. m. 459 Frih.
Erfarenheten har redan sagt mig, att allt motstånd till capitalistinteresset nu är här förgäfves; och då jag är öfvertygad, att genom votering skulle vinnas ingenting, får jag åtnöja mig med att blott reservera mig mot beslutet, och jag aflägsnar mig, emedan jag anser ändamålslöst att tala för folkets räkning i denna sak.
Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde derefter, om B. o.
Ad. behagade bifalla Hr Stråles förslag, att för actiebanks stiftande skulle fordras, att den af delägarne tecknade summa skulle uppgå till minst 1,000,000 r:dr courant.
Ex. förnyade den sist framställda propos:n, hvilken åter med ja och nej hesvarades.
Om man hvarken vill, att fonden skall bestämmas till 4>000)000, till 2,000,000 eller 1,000,000 r:dr, så vet jag icke, att annat återstår, än att antaga Frih. Boyes förslag.
Jag vet ett sätt, som möjligtvis kunde föra oss till ett consequent resultat i denna fråga, nemi. det, att bestämma grundfonden till 3,000,000 r:dr. Då Hr Gr. o. Landtm, gaf propos. på densammas antagande till 2,000,000 r:dr, tyckte jag för min enskilda del, att pluraliletens svar var motsatsen till det Hr Gr. o. Landtm., efter sin uppfattning, förklarade utgöra pluralitetens.
Jag tyckte nemi., att propostn på 2,000,000 r:dr bifölls.
För min del är jag böjd för att öka beloppet till 3.000.000 r:dr, och jag anhåller derföre om propos. på detta belopp såsom grundfondens minimum.
Jag instämmer så mycket hellre i den siste värde talarens önskan, som jag trott, att 2,000,000 r:dr b:co eller 3,000,000 r:dr cour. vore det lämpligaste beloppet för en actiebanks teckningssumma, och jag anhåller derföre äfven om propos. till antagande af detta belopp.
Jag har ännu icke hört, huru Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret på den sist framställda propostn.
För min del tyckte jag, att densamma bifölls.
För att icke utsträcka discussiouen, får jag blott erinra, att, med undantag af ett eller annat ställe, det skall blifva svårt att här i Sverige kunna åstadkomma en teckningssumma af 3.000.000 r:dr, och att jag derföre icke kan afstå från votering, om summan skulle vilja höjas utöfver det nog höga beloppet af 2,000,000 r:dr. E. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, förnyade åter sin sednast framställda proposm.
Hopades åter ja och nej. IL Ex.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det visserligen förefölle honom såsom mindre lämpligt att, sedan II. o. 44o Dan ig Mars e. ra.
Ad. afslagit bestämningarna såväl af 4 millioner sorn 2 millioner cour., nu framställa proposm å summans bestämmande till 3 millioner, men ansäg sig likväl, då en sådan propos. blifvit yrkad, ej kunna densamma förvägra.
H. Ex. hemställde altså, om R. o. Ad. ansåg, att för actiebanks stiftande skulle fordras, att den af delägarne tecknade summa skall uppgå till minst 3,ooo,ooo r:dr cour.
Hrr Gunther och Stråle begärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande voter.-spropostn:
Den, som bifaller, att för actiebanks stiftande skall fordras, att den af delägarne tecknade summa uppgår till minst 3.000.000 r:dr cour., voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnde summa att bestämmas till 1.000.000 r:dr courant.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja —. 7. Nej — 6. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det Hr Stråle äfven yrkat, att intet minimum skulle bestämmas för hvarje delägares teckning; hemställande, om R. o.
Ad. ansåg något härom böra stadgas.
Hr von Troil: Någon propos. på Hr Stråles förslag i detta fall torde icke behöfvas; ty sedan R. o. Ad. afslagit det föreslagna mom. uti Utsktns betänkande, utan att sätta något annat i stället, följer af sig sjelf, att
Ståndet icke vili hafva något stadgande i detta fall.
I anledn. häraf förklarade H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., att då intet stadgande rör:de något minimum för hvarje delägares teckning af R. o. Ad. beslötes, måste frågan om bestämmande af ett sådant anses förfallen. 19 § af Utskottens förslag.
Den häremot svarande 2.0 § af Gr.
Uppå derefter framställda propostr blef Utsktns 19 $ afslagen och 20 § i Gr.
Frölichs reservation bifaNen.
Då nu till föredragning skulle uppläsas 20 § af Utsktns förslag, anmälde sig och yttrade Frih. Boye, Fredr.:
Jag får vördsamt hemställa, om icke Dc n ig Mars ö. iii. icke Hr Gr. o. Landtm. ynnestfull! skulle vilja framställa den fråga till R. o. Ad., huruvida icke R. o. Ad. vill skiljas åt; ty det tyckes gränsa till det löjliga, att, sedan vi nedsmält till det ringa antalet af 9 ledamöter, vi skola afgöra så vigtiga ämnen, som här äro i fråga, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han hoppats i afton kunna sluta den del af förslaget, som angår actiebanker.
Jag instämmer så mycket hellre Uti Frih.
Royes anhållan, som i afseende på actiebanker äfven förekommer den i 19 § af Gr.
Frölichs förslag införda föreskrift, angrde delägarnes ansvarighet för teckningssumman, hvilken fråga onekligen är af stor vigt och icke, utan vidlyftig discussion, lärer kunna afgöras. H. Ex. Hr Gr. o, Landtm, yttrade, att, då nu hågra ledamöter af R. o. Ad, yttrat den önskan, att plenum måtte afbrytas, II.
Ex, ville hemställa, om Ståndet behagade till nästa plenum uppskjuta fortsättningen af detta måls pröfning.
Ropades ja» II. R. o.
In fidem protoeolli, 1'.
Lördagen den 21 Mars 1835.
Plenum kl. 10 f» m.
Upplästes och lades på Lordet nedannämnda memor.
Och utlåtin från Stats-Utskoltet:
Nio 422.
1 anledn. af väckt fråga om förändring i meth oden för riksboksslutet samt de förvaltande verkens redogörelser ; Nio 423.
Öfver Hr Petres inom BorgareSt. väckta motion, i anledn» af R. o» Adis, Preste- samt BondeStins fattade beslut, röride Riksg.contis garanti för delån, som hypotheksföreningar komma att upptaga; Bevillnis-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Oecon.- Utskot ten:
Nio 16. i anledn. af gjorda anmärknir vid Utskins memor.
Nio i3 med förslag lill sammanjemkning af RiksStins beslut, röride Utskins utlåt.
Nio 8, angide reglemenlariska föreskrifter för brännvinsbränningens utöfning m. m, 20 56 4** Dea a* Mars f. in. Banco-Utskottet:
N:o 109. i anleda, af de inom 3:ne RiksSt. framställda och till Utsk. remitterade anmärkntr emot dess i meraor.
N:o 84 afgifna förslag till instruction för R.
Sits Revisorer öfver Bancoverket; Wto 110. i anleda, af de inom 3:ne RiksSt. gjorda och lill Utsk. remitterade anmärkntr emot Utsk:s i meraor.
N:o 88 afgifna förslag till åtskilliga förändringar i art.
1 af i83o års bancoreglemente; N:o nr. nied öfverlemnande af förslag till reglementarisk a stadganden, motsvarande 5 art.
1 afd. i i83o års bancoreglemente; N:o 112. med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande afd. 1 af art. 4 uh i83o års bancoreglemente; N:o 113. med hemställan om afskrifning å Tumba bruks vinst- och förlusträkning för de skillnader, som komma att uppstå genom verkställd classification af Tumba bruks lumpförråd och derå nu bestämda lämpliga penningevärden; N:o 114. angrde försäljning af Tumba bruk, jemte några andra bruket rörtde ärender.
Likaledes upplästes och lades på bordet ett prot.utdr. från BondeSt. af d. 19 dennes, innehållande inbjuda, till instämmande uti BondeStts beslut i anledn. af Lag- o. Oecon.- Utsk:ns utlåt.
Då det numera vid riksdagens förväntade snara slut torde vara osäkert, om förslag till bevilln:sförordn. hinner inkomma till Stånden, för att hos dem skärskådas och granskas, har jag trott mig i motionsväg böra fästa uppmärksamheten vid några fall uti i83o års bevilln.förordn., der redactionen icke är så fullt bestämd, att utrymme saknats till olika tydning och misstydning.
Sålunda har t:o ehuru ingen lön- och arfvodestagare eller pensionär utaf statens medel och fonder är fri tagen från bevillnts erläggande, derest bans inkomst öfverstiger 200 r:dr, det likväl inträffat, att somliga löntagare, expectanter och pensionärer å anslaget för ministerstatens aflöning uppgifvit sig till taxering, och bevilln. erlagt, då andra deremot sig icke uppgifvit, utan undandragit sig sådant, och äfven undsluppit ali beskattning.
Det torde således vara nödigt, att i blifvande bevilln.förordn. specielt utsättes, att bevilln. för aflöning från anslaget till ministerstaten jemväl är afsedd att utgå. 2:0 Ehuru med undantaget från bevilln. i 162 § af i83o års bevillntsförordn. för embets- och tjenstemäns resepenningar och tractamenten i Kronans ärender uppenbart endast åsyftas j_den skjutslega och dagtractamente efter rese - Den 3i Mart f. m. reglementet, som bestås vid och under anbefallda resor från ett ställe till ett annat, har likväl genom den uppfinningen, att benämna ganska betydliga och ständiga aflöningar på bestämd ort med namnet tractamenten, man ansett sig befriad från all bevillnts erläggande.
Det lärer således, med hänsigt härå, blifva angeläget, att hvad som förstås med berörde resepenningar och tractamenten i Kronans ärender blifver noga re beskrifvet och fullt bestämdt uttryckt; i sammanhang hvarmed jemväl torde böra något mera ordagrannt utsättas, hvad som uti samma § åsyftas med undantaget från bevilln. för tractamente under commenderingar utom stationer på kortare tid än sex fortfarande månader. 3:o Såvida meningen är, att Öfverståthållaren i Stockholm skall utnämna sex särskilda ordförande för de 6 beredande afdelningarna utaf Stockholms taxeringscommitte'1, hvilka motsvara Beredningscommitte'erna på landet, hvilket hittills skett, bör sådant också uti författningen bestämdt utsättas, så att rättigheten dertill icke blifver sjelftagen och godtycklig, I motsatt fall bör antydas, huruvida afdelningarna äga att inom sig välja eller på annat sätt erhålla ordförande. 4:o Torde jemväl, då det förhållande inträffat, att talmännen försmått den äran för sig att efter vanligheten, å .Rikets Ständers vägnar, underskrifva i83o års bevilln.förordn.
, icke böra uraktlåtas att vara beredd på ett möjligen lika förhållande vid denna riksdag.
Fördenskull, och då icke allenast R.
St:s värdighet, utan äfven det ordentliga och lagbindande i form, alldenstund, saken i sin stränghet tagen, man ej är förbunden åtlyda en författning, som ej är med någons underskrift försedd och fulländad, får jag vördsaml. hemställa, att Bevilln.Utsk. ville föreslå någon utväg härutinnan, antingen att R.
St., på samma sätt som med riksdagsbesluten är öfligt, genom namnteckning på lösa blad underskriften sjelfva i förskott fullända, eller att Bevilln.- TJtskrs samtliga eller vissa ledamöter deraf finge ett sådant uppdrag, eller ock Fullmägtige i Banken och Riksgrscont, eller särskilda deputerade dertill kunna väljas.
Jemte anhållan om remiss härå till Bevilln.Utsk. får jag hemställa, om icke bordläggning af detta mitt anförande är öfverflödig, och remissen således kunde genast beviljas.
Begärdes på bordet af Frih. Gederström, Jac, Hr Stråle, Nils Wilh.: