Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelse om betalning för det underhåll, som lämnas tågande trupper.
Haga slott den 27 augusti 1816.
Ständerna har önskat att Vi skulle införa en författning där inkvarteringsgivare får full betalningen efter fastställt markegångspris, då de lämnar underhåll till tågande trupper.
1: o Vid de årliga markegångssättningarna skall upptagas vad en dagsportion är värd, till en mans förplägnad med två mål om dagen och vad en häst får kosta under ett dygn.
Brödet skall beräknas för sig, då det ibland tillhandahålles av kronan.
4: o Betalningen skall ske så snart som möjligt och i krig tas av den fond som finns.
I fredstid antingen av statsverket eller det verk för vars räkning tåget äger rum 5: o Skulle trupp inte anlända på den beställda tiden, må kvartersvärdarna själva anmäla anspråk på ersättning hos befallningshavande för sina förgäves gjorda kostnader.
Befallningshavanden skall göra undersökning vad uteblivandet berodde på.
Provianteringsstat där en mans portion beräknas under 7 dagar och vad som skall serveras.
Fourageringsstat vad varje häst skall bestås med om dygnet.
Brist på havre kan ersättas med råg och korn eller kornmjöl, som ges på våt hackelse.
Om hö och hackelse saknas ökas mängden havre, dock aldrig till mer än 4 kannor.
Kungörelse angående anläggning av en stad på Öland under namn av Borgholm.
Haga slott den 28 augusti 1816.
Anmälan har gjorts om angelägenheten av för Ölands uppkomst och bästa och för att deras innebyggare skall kunna avsätta även med utrikes handel de varor, denna av naturen gynnade ö frambringar, att Borghamns köping förunnas stadsrättigheter.
De förunnas rättighet till handel och sjöfart, enligt följande villkor och förmåner.
1: o Varje svensk medborgare av vilken kristlig trosbekännelse som helst har rätt att idka handel och annan stadsmanna näring utan något hinder.
2: o De som bosätter sig där från början blir befriade från alla utskylder utom den allmänna bevillningen.
3: o Staden och dess innevånare kommer att i polis- och ekonomimål höra under befallningshavanden i Kalmar län, i justitieärenden under närmaste häradsrätt och kyrkoväsendet under den landsförsamling där staden blir belägen, tills de förmår bygga egen kyrka och underhålla egen präst.
Kungörelse angående båtsmäns beklädnad och utredning; till underdånig efterrättelse för de rotehållare, som åtagit sig att densamma utgöra efter de grunder, vilka vid innevarande års generalmönstringar med båtsmanshållet blivit föreslagna.
Haga den 10 september 1816.
Det har visat sig angeläget att ändra båtsmännens beklädnad.
Dels för större nytta för manskapet, men också för att nå större överensstämmelse i jämförelse med andra sjöfarande nationers bruk och sjömanskapets allmänna beklädnadssätt.
1: o Den ena provinsen får inte belastas mer än den andra och rotehållare och båtsmän skall njuta lika rätt.
2: o Till utredningspersedlar skall höra: en kapprock eller kavaj av blå vadmal, som går 2 tum nedanför knäet, har 5 tum ståndkrage, fodrad med ylletyg, dubbla knapprader, 1 kappsäck av segelduk, skinn eller stark väv försedd med snörhål och linor, 1 rya eller ylletäcke, minst 3 alnar långt och 2 alnar brett, 1 hängmatta av buldan.
Till beklädnadspersedlar hör: En blå vadmalströja fodrad med ylletyg, ståndkrage, 9 släta mässingsknappar, 1 väst av blå vadmal med ståndkrage och 9 mässingsknappar, 1 par långbyxor av blå vadmal samt lösa lårfoder av blångarnsväv, 1 halsduk av mörkt lärft, 1 hatt, 1 par läderskor, 2 par ullstrumpor, 2 skjortor.
3: o Utredningspersedlarna är beräknade att räcka i 3 år.
Om de efter den tiden kan fortsätta att begagnas, skall han efter syn lämna dem i förvar hos roten.
4: o Beklädnadspersedlarna är rotens och skall förfaras lika som de andra.
5: o Årsbeklädnaden skall inte avfordras rotehållaren annat än då båtsmannen är kallad i tjänst och endast en gång per år.
Blir båtsmannen kommenderad på längre sjöexpeditioner eller av annan orsak tjänstgör flera på varandra följande år, skall Kronan svara för hans beklädnad.
I krig skall dock roten svara för hans kläder.
Men då det kan vara svårt, om han inte kommer hem mellan expeditionerna, får de istället betala efter markegångspris och Kronan drar försorg om honom.
8: o Skulle någon persedel förloras, vare sig av våda eller annars, skall efter undersökning Kronan ersätta, om inte båtsman själv är skyldig och skall stå för ersättningen.
9: o Om båtsman varit i tjänst ett halvår får han extra kläder av Kronan, tröja, långbyxor, skor, strumpor och skjorta.
11: o Beklädnaden blir lika i alla rotarna utom i Halland och Bohuslän, där de får extra.
Haga slott den 10 september 1816.
Kungörelse angående nyttjandet av krönta svenska kärl vid utminutering av utländskt lakegods.
Stockholm den 16 september 1816.
Utländska lakegods som införs i landet för att säljas här får blott i hela och halva läster säljas i de kärl de blivit hitförda i.
Säljs de i mindre partier som tunnor, halvtunnor eller fjärdingar skall de utbjudas i svenska krönta kärl.
Kungörelse angående nedsättning av tullen på utrikes ifrån inkommande spannmål.
Stockholm den 17 oktober 1816 Då skörden på flera orter slagit fel har Kongl Maj: t för att hindra prisstegring på spannmål nedsatt tullen på varje från utrikes ort kommande tunna.
Vete 16 skillingar, råg, och malt12 skillingar, korn och ärter 4 skillingar, havre 2 skillingar.
Stockholm den 17 oktober 1816.
Universal angående skyldighet för domare att tillse det testamenten varda med stämplat papper behörigen belagda.
Stockholm den 18 oktober 1816.
Om vid dödsfall tiden inte räcker för att lösa den avlidnes egendoms värde och visa inför domstol, kan borgen för stämpelavgiften tillåtas intill bouppteckningen är hållen.
Domaren har ansvar för att handlingarna är försedda med stämplat papper.
Kungörelse angående vissa ändringar i de för berörda verk utfärdade författningar.
Nya regler för brandförsäkring på hus i stad, som uppförs där brand tidigare förstört fastigheten.
SILVERSTOLPE, WETTERSTEDT m fl
Kungörelse angående förbud tills vidare mot utförsel av spannmål, malen eller omalen, till utrikes ort.
Stockholm den 22 november 1816.
Man har funnit nödvändigt att införa förbud mot utförsel av spannmål till utrikes orter.
Det gäller dock inte Norge.
Men där skall avsändaren lämna borgen, att säden verkligen lossas i Norge.
Reglemente för uppbörden av den årliga salpeterskatten.
Stockholm slott den 26 november 1816.
§ 1 Salpeter av inrikes tillverkning och försvarlig godhet skall årligen anskaffas och ett halvt lispund per hemman levereras till kornan.
Gäller även städernas jordinnehav, kungsgårdar, kronohemman och boställen.
§ 2 Kronan betalar med 1 riksdaler 8 skillingar lispundet.
§ 3 Leveransen sker på vintern på dagar som landshövdingen utsätter.
§ 4 Det är krutbruken som är mottagningsställena.
Då de skattskyldiga haft andra mottagningsställen får de även i framtiden brukas.
För att transporten inte skall bli för betungande hjälper kronan till med transporten till krutbruken om man gör gemensam skjuts.
En person och häst levererar 40 lispund och får dagspenning.
Dessutom borträknas ¼ mark salpeter på lispundet för spillning.
Skulle de skattskyldiga inte finna det förmånligt med denna anstalt skall på försök under ett år krutbruksägarna hämta salpetern vid mottagningsställena.
Salpetersjuderi styresmännen skall inte befatta sig med leveranserna.
§ 5 Före november skall uppbördslängder insändas till befallningshavande.
Där skall stå namn på hemmanet och häradet samt hur stor tillverkningen skall vara.
Kolumn för rabatt för mera renad och luttrad salpeter och leveranstid.
§ 9 Noggranna prov på salpeterns godhet skall göras.
Uppstår tvist skall prov insändas till landshövding för avgörande.
Krutbruksägaren har rätt att vägra ta emot dålig kvalitet.
§ 15 Det är tillåtet att låta någon annan tillverka och leverera salpetern.
Dock skall bevis från sockenstämman kunna uppvisas att det är inhemsk tillverkning.
§ 16 Styresmannen skall vid uppbördsmötena vara försedd med redskap så att han kan bedöma salpeterns halt och vid varje levereringsställe skall finnas våg och krönta vikter samt säkert förvaringsrum.
Han skall också tillhandahålla fullgoda kärl för inpackning jämte spik segelgarn och lack för förseglingen.
§ 19 I landsböckerna redovisas varje läns hela salpetertillverkning och upptaga förskott och ersättningskostnaden.
Krigskollegium erhåller summarisk uppgift över kvantiteten.
Fördelning av årliga salpetergärden mellan de i riket privilegierade krutbruk, nämligen Torsebro, Klosters, Åkers, Fliseryd
Tariff innehållande grunder för den allmänna salpetergärdens uppbärande, och progressiv ersättning i mån av mera renad samt fullkomligen luttrad salpeter.
Rå salpeter beräknas i vikt efter vad den innehåller försvarligt ren salpeter.
Redogörs för hur man beräknar renheten.
Stadgandet om benådningsrätten flyttades med 1909 års grundlagsändring från § 25 till § 26, då den i sistnämnda § tidigare stadgade särskilda föredragningen av justitieärenden i statsrådet avskaffades.
1809: Då Justitiä-ärender i Stats-Rådet föredragas, skola Justitiä Stats-Ministern, minst Twänne Stats-Råd, Twänne af Högsta Domstolens Ledamöter samt Justitiä-Cantzleren dem öfwerwara, med den skyldighet, at til Protocollet sig yttra som Stats-Rådets Ledamöter i 9.
Stadgandet om grundlagarnas tillämpning efter ordalydelsen flyttades med 1865-66 års grundlagsändring från § 83 till § 84, samtidigt som det ursprungliga stadgandet i § 84 om konstitutionsutskottets prövningsrätt upphävdes.
§ 85.
Till presterligt embete eller till annan tjenst, hwarmed är förenadt åliggande att meddela underwisning i christendom eller theologisk wetenskap, kan endast den utnämnas, som bekänner den rena Evangeliska läran.
Till alla öfriga Embeten eller Tjenster, med det undantag i afseende å Stats-Rådets Ledamöter, som i 4 § stadgas, må bekännare af annan christen troslära, äfwensom af den Mosaiska, kunna nämnas; dock må icke någon, som ej tillhör den rena Evangeliska läran, såsom domare eller innehafware af annan tjenst deltaga i handläggning eller afgörande af fråga, som angår religionswård, religionsunderwisning eller befordringar inom den Swenska kyrkan.
Sålunda naturaliserad utlänning njute samma rättigheter och förmåner, som infödd Swensk man, dock utan att kunna till Ledamot af Stats-Rådet utnämnas.
1909: Konungen äger att i statsrådet utnämna och befordra infödde svenske män till alla de ämbeten och tjänster, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter därå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, där sådana hittills ägt rum.
Till lärarebefattningar vid statens läroanstalter, de teologiska läraretjänsterna vid universiteterna likväl undantagna, till andra beställningar vid inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst samt till läkarebefattningar må i den ordning, som ofvan sagts, och med tillämpning af grunder, som af Konungen och Riksdagen godkänts, kunna utnämnas och befordras äfven infödda svenska kvinnor.
Konungen vare ock obetaget, att, efter vederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, till lärarebefattningar vid universiteterna, de teologiska läraretjänsterna likväl undantagna, såsom ock till lärare- och andra beställningar vid andra inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, äfvensom till läkarebefattningar, kalla och befordra äfven utländske män af utmärkt förtjänst, de där den rena evangeliska läran bekänna.
Likaledes må Konungen kunna uti militära ämbeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till kommendanter i fästningarna.
Konungen fäste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjänst och skicklighet, men icke på deras börd.
Till prästerligt ämbete eller till annan tjänst, hvarmed är förenadt åliggande att meddela undervisning i kristendom eller teologisk vetenskap, kan endast den utnämnas, som bekänner den rena evangeliska läran.
Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Swenske Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hwilka äro af den egenskap, att Konungen Fullmakter derå utfärdar, dock böra wederbörande förut med förslag hafwa inkommit, der sådana hittills ägt rum; Ware likwäl Konungen obetaget, att uti Militära Embeten nyttja Utländske Män af sällsynt skicklighet, men icke till Commendanter i Fästningarne.
Till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran.
§ 104.
Konungen äger ingå överenskommelse med främmande makt, sedan statsrådet däröver blivit hört.
Sådan överenskommelse skall, där den angår fråga, som riksdagen enligt denna regeringsform äger allena eller med Konungen avgöra, eller, utan att angå sådan fråga, är av större vikt, framläggas för riksdagen till godkännande; och skall i överenskommelsen intagas förbehåll, varigenom dess giltighet göres beroende av riksdagens bifall.
§ 58.
1809: Wid hwarje Riksdag låte Konungen upwisa Stats-Werkets tilstånd i alla des delar, til inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utskott, som Riksens Ständer utwälja.
§ 83.
1809: Ej må någon för framtiden gällande Förklaring af Grundlagarne stadgas, utan på det sätt, som enligt föregående twänne §.
wid ändringar i dem iakttagas bör.
Justitieombudsmannen må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara högsta domstolens, regeringsrättens, nedre justitierevisionens, hofrätternas, kollegiernas eller i dessas ställe inrättade verks, och alla lägre domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening därvid yttra, samt äga tillgång till alla domstolars, kollegiers och ämbetsverks protokoll och handlingar.
De nya bestämmelserna i 31 § skola ej äga tillämpning, där före ikraftträdandet åtgärd för återbesättande av rådmanstjänst eller av tjänst såsom magistratssekreterare i Stockholm vidtagits.
Mål som avses i 20 § i dess äldre lydelse skola fortfarande uti högsta domstolen företagas och avgöras.
Bestämmelserna i 96 och 101 §§ skola i deras äldre lydelse gälla såvitt angår fall där i stället för militära rättegångslagen äldre lag äger tillämpning.
De nya bestämmelserna i 31 § skola ej äga tillämpning, där före ikraftträdandet åtgärd för återbesättande av borgmästaretjänst vidtagits.
Intill början av nästa års riksdag skall § 53 första stycket bibehålla sin nuvarande lydelse.
1809: Städernes Borgerskap åtnjute framgent den rättighet de hitintils innehaft, at til Borgmästare-Tjenster föreslå trenne behörige Män, då Konungen en af dem utnämne.
1: o. Konungens domsrätt skall uppdragas minst tolv av Honom utnämnda lagkunniga män, vilka fullgjort vad författningarna föreskriva dem, som uti domareämbeten må nyttjas, samt i sådana värv ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
Närmare bestämmelser om högsta domstolens sammansättning och tjänstgöring meddelas i särskild lag, stiftad av Konungen och riksdagen samfällt i den ordning 87 § 1 mom. stadgar.
2: o. Konungens rätt att pröva och avgöra besvär, som jämlikt författningarna må hos Konungen fullföljas i statsdepartementen, skall i den omfattning, som bestämmes i särskild lag, stiftad av Konungen och riksdagen samfällt enligt den i 87 § 1 mom. stadgade ordning, uppdragas minst sju av Konungen utnämnda män, som förvaltat civil beställning samt däruti ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
Konungen äger att i statsrådet utnämna och befordra svenske medborgare till alla de ämbeten och tjänster, högre och lägre, vilka äro av den egenskap, att Konungen fullmakter därå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hava inkommit, där sådana hittills ägt rum.
Till lärarebefattningar vid universiteterna, de teologiska läraretjänsterna likväl undantagna, såsom ock till lärare- och andra beställningar vid andra inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst, ävensom eljest till befattningar, av vilkas innehavare kräves naturvetenskaplig, medicinsk eller teknisk utbildning, må dock utnämnas även utländske män och kvinnor.
Konungen fäste, vid alla befordringar, avseende endast å de sökandes förtjänst och skicklighet, men icke på deras börd.
Till prästerlig befattning inom svenska kyrkan må ej annan utnämnas än den som bekänner kyrkans lära.
Medför annan befattning skyldighet att undervisa i kristendom eller teologisk vetenskap, skall Konungen taga den hänsyn till de sökandes trosåskådning, som därav må påkallas.
Befattningshavare, som ej tillhör svenska kyrkan, må icke deltaga i avgörande av mål eller ärende, som angår kyrkans religionsvård eller religionsundervisning, utövning av prästämbetet, befordring eller ämbetsansvar inom kyrkan.
I fråga om statsrådets ledamöter skall dock sådant hinder icke gälla för annan än föredraganden.
Kvinna må ej utnämnas till prästerlig tjänst, där ej annorledes blivit bestämt i den ordning 87 § 2 mom. stadgar.
Går Konungen i fält, eller till avlägsnare inrikes orter reser, förordne minst tre ledamöter av statsrådet, under den ordförande, som Han, antingen ibland prinsar av Sitt hus eller ibland statsrådets ledamöter, särskilt nämner, att föra regeringen i de mål, Konungen föreskriver.
Med de mål, Konungen då Själv avgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar.
Svensk författningsamling 1818 Låssa kyrkas arkiv
Protokoll hållet inför konungen på Stockholms slott den 20 januari 1818.
En stor deputation av samtliga riksständer, anförd av lantmarskalken och de övriga talmännen, inträdde i konungens nedre audiencerum, där konungen befann sig omgiven av rikets herrar, statsrådet ledamöter, generaladjutanter för armén och flottorna och den kungliga uppvaktningen.
Lantmarskalken läste följande:
Sedan Eders Kongl Maj: ts sonson, Hans Höghet Arvprinsen Joseph Frans Oscar, enligt de i de båda Skandinaviens riken gällande grundlagar upphunnit sina myndiga år, har Rikets Ständer för att utveckla sitt 1812 fattade beslut angående Kronprinsens rättighet att antaga rikets styrelse, i händelse av Kongl Maj: ts sjuklighet, enhälligt beslutat, att vid alla tillfällen Kongl Maj: t genom sjukdom förhindras, skall Kronprinsen befatta sig med regeringsärendena, inträda i utövningen av kungamakten samt i Kongl Maj: ts namn styra landet.
Rikets Ständer är försäkrad att Konungen och Kronprinsen igenkänner tidigare beslut, som tillkommit med omtanke för rikets säkerhet och framtida välgång, som underdånig vördnad och tillgivenhet för ett älskat kungahus.
Det är också en rättvis gärd åt den unga furstens lovande egenskaper och redbara manliga väsende.
Vi är i underdånighet övertygade att med de tänkesätt konungen hyser för Srvprinsen, han skall med glädje instämma i beslutet.
Undertecknat för Ridderskapets och Adelns vägnar JOH AUG SANDELS På Prästeståndets vägnar JAC AX LINDBLOM På Borgarståndets vägnar CARL FR LANDBERG På Bondeståndets vägnar LARS OLSSON Kongl Maj: t behagade svara.
Ni har inte misstagit er gode herrar och svenska män på mitt tänkesätt för min sonson och jag lämnar er mitt bifall till ert fattade beslut.
Alla de band, som närmare sammanknyta eder med mig, ättlingar av detta kungahus som skall främja eder framtida sällhet, skall livligt hyllas inte endast av mina faderliga känslor.
Det är inte endast mina önskningar som ni vid detta tillfälle uppfyllt.
Ni har också givit stor erkänsla och förtroende åt den furste som varje dag utför sina sonliga plikter mot mig och inpräntar dem i sin sons hjärta.
De är min ålders tröst och blir en borgen för er framtid.
Jag bifaller och bekräftar i hela dess vidd eder anhållan att min kärälskelige sonson Joseph Frans Oscar vid alla tillfällen då jag av sjuklighet hindras, befattar sig med regeringsärendena, inträder i kungamakten och i mitt namn för rikets styrelse.
Mitt bifall kommer att intagas i Riksdagsbeslutet.
Må himlen avvända det dubbla olycksfall vars fruktade möjlighet påkallat er närvarande åtgärd.
Herr lantmarskalken och talmännen hade därefter nåden att trycka konungens hand och deputationen avträdde.
In fidem Protocolli G af WETTERSTEDT
Kungörelse angående de, i anledning av den mellan Sverige och Ryssland den 10 september 1817 avslutade traktat, bestämda villkor för svenska och norska undersåtars vistande i Ryssland och ryska undersåtars vistande i Sverige och Norge.
Stockholm den 27 januari 1818.
Med anledning av den 10 september 1817 avslutade handelstraktaten mellan Sverige och Norge har ryska Kejsaren redan stadgat de villkor som gäller för svenska och norska undersåtars vistande i Ryssland, nämligen:
1: o Svenska och norska undersåtar som vistas längre tid i Ryssland, behöver inte förnya sitt tillståndsbrev varje år.
Polisen kan utfärda sådana för längre tid och vaka över att de inte blir ansvariga för de böter, som deras värdar kan fällas för, om de inte tillsett att nämnde tillståndsbrev förnyats.
2: o Polisen och korrektionsdomstolarna skall avhålla sig att fälla svenska och norska undersåtar till kroppsstraff, krigstjänst och förvisning till Sibirien.
De får endast dömas till arrest eller utvisning.
3: o Då i andra fall än brottmål det blir nödvändigt att lägga kvarstad på dessa undersåtars egendom, skall det anmälas till minister eller konsul i den stad undersåtarna är bosatta.
4: o De kan inte göra krigstjänst och är befriade från avgifter som inte berör den handel eller industrigren som de bedriver.
Stockholms slott den 27 januari 1818.
Kungörelse hur med Rikets styrelse förfaras skall under Hans Maj: ts Konungens sjukdom.
Stockholm den 2 februari 1818.
Då Vi av inträffad sjukdom, som Vi med den Högstes bistånd snart hoppas övervinna, inte kan befatta Oss med regeringsärenden, vill Vi underrätta Våra trogna undersåtar, att till följd av Ständernas beslut av den 18 augusti 1812, Vår kärälskeliga son, Kronprinsen, genast inträder i utövandet av kungamakten med all den rätt nuvarande grundlagar tillägga samt i Vårt namn föra rikets styrelse.
Stockholms slott den 2 februari 1818 CARL
Kungörelse till Rikets samtliga innevånare, om dess antagande av Riksstyrelsen i egenskap av Sveriges, Norges, Götes och Wendes Konung.
Stockholm den 5 februari 1818.
Vi, Carl Johan, som av Vår salige Fader Carl XIII: s proposition av den 21 augusti 1810 utkorades till Hans Efterföljare på den svenska tronen och Vi uppmuntrade av Konungens och Folkets samstämmiga önskan åtog Oss detta ansvarsfulla värv.
Vi har fått de dyrbaraste prov på Eder avlidne konungs förtroende och vänskap, då han upptog Oss som sin son.
Sedan denna dag har Vi försökt att uppfylla alla plikter, som tillhör en trogen undersåte och en öm son.
Han har varje dag givit Oss den ädlaste belöning för Våra bemödanden.
Denna sällhet är Oss inte längre förunnad.
Döden har ryckt undan den, som i världen ägnat Oss den mest odelade huldhet.
Från Vår sonliga famn, från en tröstlös gemål, från sörjande anförvanter och från ett folk vars räddare han vid två tillfällen varit, har han med den vises lugn, ett rent samvete, styrkt av religionen gått att hämta sin eviga belöning i en bättre värld.
Vi har mottagit hans välsignelse lika livliga på dödens gräns som i sin krafts dagar och i hans döende hand nedlagt den heliga ed, att med arvet av Hans krona även ärva hans ömma omvårdnad för Fäderneslandet.
Då Vi nu av denna bedrövliga anledning uppstigit på Sveriges och Norges förenade troner att styra de båda rikena efter deras gällande grundlagar och riksakt utfärdad 1815, har Vi avgivit kungaförsäkran, som blivit beslutad den 2 maj 1810.
Från Vårt första inträde på Sveriges jord har Vårt högsta åliggande varit att försvara Eder frihet, Era lagliga rättigheter och rikets självständighet.
Försynen har med framgång krönt Våra bemödanden.
Av Eder enighet och bistånd väntar Vi Oss ett kraftigt stöd.
Må den Furstes minne, som Vi nu begråter, och vars ande alltid må sväva över ett lyckligt folk, som vid Hans grav kan säga: Utan Honom ägde vi inte de lagar, som vi själva stiftat, den fria jord som gömmer våra fäders ben, och den ljusnande framtid som Hans dygder och självförsakelse berett Stockholms slott den 5 februari 1818.
Berättelse om Högstsalig Hans Maj: t Konungens sista nattvardsgång och levnadsslut.
(Febrari 1818-) Den 27 januari blev konungen sjuk och trots alla använda medel antog sjukdomen ett vådligare utseende.
Måndagen den 2 februari klockan 12 samlades i slottskyrkan Kronprinsen Hertigen av Södermanland och rikets enhälligt församlade Ständer samt en talrik skara åhörare till allmän förbön för kungens hälsa.