Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sängkläder, ved- och lyspengar samt pengar till nattvardsvin och oblater får de lika med värvade soldater.
Kommendanten fördelar arbetet.
De skall inte arbeta tillsammans med fångarna och inte utföra arbeten åt enskilda.
Blir arbetskarlen sjuk skall han få vård vid Flottans sjukhus.
Skulle han bli arbetsoduglig och inte ha någon anförvant, som kan ta hand om honom eller att församlingen och socknen varifrån han kommer inte kan anses skyldig att ta emot honom, förs han till Serafimerordensgillet.
Begår han mindre brott får han straffas av kommendanten.
Vid grövre brott gäller krigsdomstolsprövning och straff.
Rymmer arbetskarl döms han av krigsrätten till 1 års fästningsarbete, i Sveaborg på stockhuset och i Karlskrona i ankarsmedjan.
Den man som sköter sig kan få vissa privilegier.
Ingen får dock utskrivas förrän han har bärgning och utkomst.
Han har rätt att få hjälp att skaffa arbete.
Carlsruhe den 27 februari 1804 GUSTAF ADOLPH
Förordning om allmänna arbetsställen för Svea- och Göta riken, samt Storfurstendömet Finland; Carlsruhe den 27 februari 1804.
Att skydda Våra undersåtars säkerhet till person och egendom är huvudsakligt föremål för Våra omsorger.
Det är därför med bekymmer Vi se att denna säkerhet störs av personer, som genom lättja, vanart och lättsinnighet försaka de medel, som ger dem nödtorftig bärgning och att bli nyttiga medlemmar i samhället.
Dels de som är straffade och utsläppta ur häktena, men fortsätter att begå brott och stryker omkring landet och tigger.
För dessa personer har inrättats arbetsinrättningar i Karlskrona och Sveaborg.
De skall inte sammanblandas med de missdådare som är dömda till fästningsarbete.
Dessa inrättningar kallas Allmänna Arbetsställen och Överståthållaren i Stockholm och landshövdingarna i länen har tillstånd att på obestämd tid döma sådana personer, som för första och andra resan blivit straffade för stöld och efter avtjänat straff inte kan hitta något näringsfång, så att de kan försörja sig.
Vidare landstrykare, tattare och zigenare, som inte har pass.
Soldater som blivit utstrukna ur rullorna och drängar och betjänter som inte på utsatt tid skaffat sig tillgänglig tjänst.
Svensk hantverksgesäll som inte inom fjorton dagar efter ankomsten till en stad uppsökt en mästare.
Hantverksgesäller som visa sådan sturskhet att ingen mästare vill anta dem.
Utrikes ifrån inkommande överlöpare som inte inom tolv dagar skaffat sig näringsfång.
Vaktbetjänter vid verk och tull samt vågar som undanhållit sig mer än sex veckor.
De som är krigsdugliga skall inte sättas i arbetsinrättning.
De frigivna fästningsfångarna får välja på krigstjänst och arbetsinrättning.
Endast män får antas och de får inte vara orkeslösa eller sjuka.
De som gripes skall skjutsas till det Allmänna Arbetsstället dit de anses höra, men behöver inte fängslas som vanliga fångar, dock skall alla tillfällen till rymning förekommas.
Vid ankomsten förs arbetskarlen till landshövdingen som sedan förpassar honom till kommendanten.
Har han pengar eller kläder som han inte behöver skall pengarna deponeras hos landshövdingen och kläder och ev andra tillhörigheter upptecknas i fångpasset.
Han får inte lämna arbetsinrättningen förrän han erhållit tjänst eller lovligt näringsfång.
Har han under tiden gjort sig känd för lättja eller vanart lösgives han inte förrän han förbättrar sitt leverne
Kungörelsen angående kronofogdars dagtraktamente och skjuts vid privata utmätningar; Stockholm den 27 mars 1804.
Kronofogdar, som utreder privata utmätningsmål skall erhålla 16 skillingar i traktamente och skjuts efter 1 häst.
Begärs skriftlig berättelse av förrättningen har han rätt till lösen på 4 skillingar arket.
Han får inte begära ersättning för varje resa från hemmet till förrättningen om han utför flera förrättningar på en gång.
Inga traktamenten utgår till hans eventuella medhjälpare.
Stockholm den 27 mars 1804 SAMUEL af UGGLAS
Kungörelse angående sättet hur inbetalningar bör ske till de under Kongl Kollegium lydande kassor; Stockholm den 12 april 1804 Inbetalningar till Kungl Kollegiums kassor får bara göras till Rikets ständers bank eller Riksgäldskontoret.
Insättningsattesten skall lämnas till det kontor dit pengarna höra och där skall kamreren kvittera inbetalningen.
Stockholm den 12 april 1804 BROR CEDERSTRÖM
Kungörelse angående frihet till införsel av ungerska måltidsviner, och vad därvid bör iakttagas; Stockholm 19 april 1804.
Ungerska måltidsviner skall fritt få föras in i landet, på lika villkor som viner från Frankrike, Spanien och Portugal.
Dock inte finare viner, som Tokayer och Ruster nr 1.
Vinerna skall ha bevis att de är ungerska och får endast införas genom tre Östersjöhamnar, nämligen Danzig, Memel och Pillau.
Stockholm den 19 april 1804.
Kungörelse om tullavgifter för åtskilliga järn- och manufakturtillverkningar, samt angående behöriga forsedlars företeende vid gränstullarna; Stockholm 2 maj 1804 Tullen för s k slädstänger skall vara samma som för stångjärn.
Då tillverkningen av järnplåtar, tak- och spjällplåtar samt brännstål på allt sätt måste uppmuntras, har ingen ändring i tullavgiften vid utförande av järnet gjorts.
Dock skall betjäningen vid gränstullarna noga tillse att forsedlarna är korrekta.
Stockholm den 2 maj 1804 FREDRIC RIDDERSTOLPE
Kungörelse angående förbud mot utländska guld- och silverarbetens förseende med svensk kontrollstämpel; Stockholm den 4 juni 1804.
Guld- och silverarbetare samt Juvelerarämbetet i staden har ansökt om ett förbud att kontrollstämpla utländska silver- och guldföremål med svenska stämplar.
Man har märkt att personer i riket har företagit sig detta som ett ordentligt yrke och det skadar ju svenska juvelerare.
Kungl Maj: t har samtyckt och efter en övergångsperiod av 90 dagar är det förbjudet.
Stockholm den 4 juni 1804 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående lastningsorter, varifrån ungerskt vin får såsom utur första handen till Sverige införas; Stockholm 2 juli 1804 Den 13 mars togs frågan upp angående att fritt utan 25 % förhöjning av tullen få införa ungerska måltidsviner från Memel och Pillau.
Då det visat sig att dessa hamnar inte alltid var lämpliga tillåts utförsel även från Stettin och Wollgast.
Stockholm den 2 juli 1804 J LILJENCRANTS
Kungörelse angående beräknandet i banco mynt av det förhöjda priset på de små almanackorna; Stockholm den 3 juli 1804 1797 fastställdes priset på de mindre almanackorna till 1 skilling och 4 runstycken.
Genom vetenskapsakademiens kontrakt med boktryckare Johan Petter Lindh skall betalningen ske i bancomynt.
Böter för den som begär högre pris.
Stockholm den 3 juli 1804 C B ZIBET
Kungörelse om utförsel av rå koboltmalm, samt vad därvid kommer att i akt tagas; Stockholm den 25 juli 1804 1743 tillkom ett förbud att utföra koboltmalm från Sverige.
Förbudet kom till för att stödja Los koboltverk i Hälsingland.
Men lönsamheten har inte varit god och verket är nu nedlagt.
Behovet av kobolt är inte tillräckligt för att täcka tillgången Kobolten skall vara stämplad med orten där den tagits och beläggas med 1 riksdaler per 100 skålpund i tull.
Stockholm den 25 juli 1804 J LILJENCRANTS F RIDDERSTOLPE
Förordning angående ersättning för skjuts- och dagtraktamente till landsfiskaler eller andra i deras ställe vid underrätterna till acktoraters utförande förordnade personer; Regensburg den 13 augusti 1804.
Landsfiskaler äger rätt att få rättegångskostnader av den tappande parten.
Han har rätt till skjuts efter två hästar och 32 skilling i dagtraktamente.
Regensburg den 13 augusti 1804, F v EHRENHEIM
Kungörelse angående Charta Sigillata på skuldsedlar för upptagna lån till officerares accord; Stockholm 15 augusti 1804.
Skuldsedlar som upptaga officerares accorder skall förses med behöriga kartor.
Stockholm 15 augusti 1804.
BROR CEDERSTRÖM
Kungörelse angående hur hädanefter förhållas skall med beklädnads och utredningspersedlar för de roteringsbåtsmän, som blir till sjöss kommenderade; Stockholm den 31 augusti 1804 För att uppnå rättvisa bland rotehållarna har stadgats, att om båtsmän kommenderas till sjöss skall kronan bestå med släpekläder under vintermånaderna.
För varje år sjöexpeditionen fortgår, skall kommisspersedlar erhållas ur kronans förråd.
Skulle de bli hemförlovade innan året gått skall de ersätta kronan för kläderna.
Rotehållarna skall annars hålla båtsmännen med kläder, som förnyas vart tredje år.
Stockholm den 31 augusti 1804.
JOH G LAGERBJELKE
Kungörelse angående förbud mot införsel av Franska Journaler, Veckoskrifter och Dagblad, samt böcker och skrifter, vilka hädanefter i Frankrike tryckas; Stockholm den 7 september 1804 På grund av att man sedan en längre tid tillbaka förmärkt brist på aktning för Konungar och Furstar samt för Lagliga Regeringar i de Franska Journaler och Dagblad och nyligen förgripliga utlåtelser mot Konungens Egen Höga Person samt följaktligen mot Dess Rikes Värdighet, har man beslutat att förbjuda införsel av dess Journaler.
Detta förbud gäller alla böcker och skrifter som trycks i Frankrike.
Stockholm 7 september 1804.
C B ZIBET
Förordning angående behörig domstol i de inom krigsakademiens på Carlberg område förefallande mål; Stralsund 5 oktober 1804 Ändringar i Krigsakademiens vid Karlberg reglemente.
Under Krigsakademiens område räknas Karlbergs slott och övriga byggnader, området mellan Norra Allén och sjön, trädgården och den s k Djurgården.
Sker förbrytelser inom detta område av person av krigsståndet skall det upptagas i krigsrätt och dömas.
Tjänstgörande generaladjutant utser auditör från något i huvudstaden förlagda garnisonsregementen.
Sker förbrytelsen av civil person i tjänsten eller personer som befinner sig inom akademins område skall de dömas inför den i Stockholms stad inrättade Slottsrätten.
Med s k polismål eller enklare brott skall överståthållarämbetet ta hand om ärendet.
Stralsund den 5 oktober 1804 GUSTAF ADOLPH
Den som utnämnts till domare må skiljas från tjänsten endast av domstol efter åtal eller genom beslut om entledigande i samband med pensionering; dock må han, om det finnes erforderligt av organisatoriska skäl, förflyttas till annan jämställd domartjänst.
§ 65.
§ 50.
1809: Riksdagarne skola hållas i Rikets Hufwudstad, utom i de fall, då Fiendens framträngande eller Pest eller andre lika wigtige hinder göra det omöjligt, eller för Riksens Ständers frihet och säkerhet wådligt.
Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med owäld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende-Embete utöfwat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifwa för Riksens Ständer, hwilka, om de finna Rikets wäl det kräfwa, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att Han wille ur Stats-Rådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hwilka anmärkning blifwit gjord.
Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena wäckas och af andra Riksens Ständers Utskott än Constitutions-Utskottet hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnda Utskott deröfwer blifwit hördt.
Skulle konstitutionsutskottet anmärka, att statsrådets ledamöter samfällt eller en eller flera av dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit rikets sannskyldiga nytta, eller att någon föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroendeämbete utövat, äge då utskottet att sådant tillkännagiva för riksdagen, vilken, om den finner rikets väl det kräva, kan hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, att Han ville ur statsrådet och ifrån ämbetet skilja den eller dem, emot vilka anmärkning blivit gjord.
Frågor uti detta ämne kunna i riksdagens kamrar väckas och av andra riksdagens utskott än konstitutionsutskottet hos kamrarna andragas, men icke av riksdagen avgöras förr, än sistnämnda utskott däröver blivit hört.
Under riksdagens överläggningar därom skola icke Konungens beslut uti mål, som röra enskilda personers eller korporationers rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas, ännu mindre någon riksdagens prövning underställas.
§ 101.
I händelse ombudsman avsäger sig det erhållna förtroendet eller ombudsmans ämbete eljest bliver ledigt, övertages ämbetet omedelbart av den ställföreträdare som utsetts först eller, om två eller flera valts samtidigt, av den till levnadsåren äldste.
Riksdagen skall därefter så snart ske kan förrätta nytt val av ombudsman.
För särskilda grenar av rikets styrelse skola finnas statsdepartement till det antal, som bestämmes genom en av Konungen och riksdagen gemensamt stiftad lag.
Departementens benämningar och fördelningen av ärendena, departementen emellan, bestämmes av Konungen genom en särskilt utfärdad, offentligen kungjord stadga.
För varje departement utser Konungen bland statsrådets ledamöter en chef och föredragande, Konungen obetaget att förordna annan ledamot av statsrådet att i departementschefens ställe föredraga de ärenden, Konungen bestämmer.
§ 95.
1809: Om emot förmodan Stats-Rådet underläte at i de fall föregående 91, 93 och 94 §.
omförmäla, Riksens Ständer genast sammankalla, då åligge det owilkorligen Riddarehus-Directionen, Dom-Capitlen i Riket, Magistraten i HufwudStaden, samt Landshöfdingarne i Länen, at, genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, på det wal af Riksdagsmän, der sådane wal äga rum, genast må kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, at Deras och Rikets rätt iakttaga och skydda.
Riksdagen äger avgiva förklaring, att ledamot av statsrådet icke åtnjuter riksdagens förtroende (misstroendeförklaring).
För sådan förklaring fordras att mer än hälften av riksdagens ledamöter vid omröstning förena sig därom.
Yrkande om misstroendeförklaring upptages till prövning endast om det väckes av minst en tiondel av riksdagens ledamöter.
För särskilda grenar av rikets styrelse skola finnas statsdepartement till det antal som bestämmes genom en av Konungen och riksdagen gemensamt stiftad lag.
Chefen för det departement, till vilket utrikes ärendena höra, är minister för utrikes ärendena.
Ej må Konungen fatta något beslut i mål, varöver statsrådet höras bör, därest icke minst tre av statsråden, utom vederbörande föredragande, tillstädes äro.
Statsrådets samtlige ledamöter, där de icke laga förfall äga, skola övervara alla mål av synnerlig vikt och omfattning, som, efter dem förut meddelade föredragningslistor, i statsrådet förekomma och rikets allmänna styrelse röra.
§ 80.
1809: Krigsmagten til häst och fot så wäl som Båtsmanshållet af rotering och indelning förblifwer wid de med Landet och Städerne uprättade Contracter och Indelnings-werk, hwilka til deras hufwudgrunder skola orubbade wara, intil des Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfäldt at göra; kunnande ingen ny eller tilökad Rotering, utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande Beslut, tilkomma.
Skulle den olyckliga händelse inträffa, att den Konunga-Ätt, hwilken Arfs-Rätten till Riket uppdragen wore, på manliga sidan utginge, kalle Stats-Rådet, inom den i föregående §.
stadgade tid, efter den sista Konungens död, Riksens Ständer till allmän Riksdag.
Då Konung dör och tronföljaren ännu ej uppnått tjugufem års ålder, utfärde regenten eller statsrådet, då det riksstyrelsen förvaltar, kallelse å riksdagen, vilken kallelse inom femton dagar efter Konungens död skall i allmänna tidningarna kungöras.
§ 111.
Ej må någon Riksdagsman under tilltal ställas eller sin frihet beröfwas för sina gerningar eller yttranden i denna egenskap, utan att den Kammare, till hwilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fem sjettedelar af de röstande instämt.
Skulle någon enskild Man eller någon Corps, Militär eller Civil, eller ock någon Menighet, af hwad namn den wara må, antingen af egen drift eller med anledning af befallning, försöka att wåldföra Riksdagen, dess Kamrar eller Utskott eller någon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras öfwerläggningar och beslut, ware sådant ansedt som förräderi, och ankomme på Riksdagen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta.
Blifwer Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller ifrån Riksdagen, när man wet honom i sådant ärende stadd wara, med ord eller gerning ofredad, gälle derom hwad angående wåld eller förolämpning emot Konungens Embetsmän, i eller för Embete, i Allmän Lag stadgadt är.
Förklarar riksdagen enligt 107 § att ledamot av statsrådet icke åtnjuter riksdagens förtroende, entledigar Konungen honom, såvida förordnande om nyval enligt 108 § icke meddelas inom en vecka efter det förklaringen gavs.
I annat fall än som avses i första stycket entledigar Konungen statsministern eller annan ledamot av statsrådet, om statsministern begär det.
Avgår statsministern, skola övriga ledamöter av statsrådet entledigas.
1809: Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Stats-Råden, Presidenterne i Collegierne, Öfwer-Ståthållaren, Under-Ståthållaren och Politie-Mästaren i Hufwud-Staden, Hof-Cantzleren, Justitiä-Cantzleren, Stats-Secreterare, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fältmarskalkar, Generaler och Amiraler af alla Grader, General-Adjutanter, Öfwer-Adjutanter, Stabs-Adjutanter, Commendanter uti Fästningarne, Capitaine-Lieutenanter och Officerare wid Lif-Drabanterne, Öfwerstar för Regementerne, Second-Cheferne wid Gardes-Regementerne til Häst och Fot samt Öfwerste- Lieutenanter wid Lif-Regements-Brigaden, Cheferne för Artilleriet, Fortifications- Fältmätnings- och Sjömätnings-wäsendet, Ministrar och Sändebud til fremmande Magter samt de Embets- och Tjenstemän, som uti Konungens Cabinett för Utrikes Brefwäxlingen och wid Beskickningarne nyttjas, hafwa förtroende syslor, hwarifrån Konungen må dem entlediga, när Han pröfwar Rikets tjenst det fordra.
Konungens rätt att pröva och avgöra besvär, som jämlikt författningarna må hos Konungen fullföljas i statsdepartementen, skall i den omfattning, som bestämmes i särskild lag, stiftad av Konungen och riksdagen samfällt enligt den i 87 § 1 mom. stadgade ordning, uppdragas minst sju av Konungen utnämnda personer, som förvaltat civil beställning samt däruti ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
1809: Blifwer Konungen så sjuk, at Han icke Regerings-Ärenderne wårdar, förwalte Stats-Rådet Styrelsen, på det sätt, som i föregående §.
Uti alla mål, som hos Konungen i Stats-Rådet förekomma, skall Protokoll föras.
Stats-Rådets tillstädeswarande Ledamöter böra, under answarighet för rådslagen, till den påföljd, hwarom i 106 och 107 §§ widare stadgas, owilkorligen till protokollet sina meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehållet att allena besluta.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut wore uppenbarligen stridande mot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, åligge det då Stats-Rådets Ledamöter att kraftiga föreställningar deremot göra.
1: o. Riksdagen äge gemensamt med Konungen makt att stifta allmän civil- och kriminallag ävensom kriminallag för krigsmakten och att sådan förut stiftad lag förändra och upphäva.
Ej må Konungen utan riksdagens samtycke, och icke riksdagen utan Konungens, någon ny lag göra eller gammal avskaffa.
Frågor härom må i riksdagen kunna väckas och skola, sedan vederbörande utskott däröver blivit hört, av riksdagen avgöras.
Beslutar riksdagen för sin del någon ny lag eller gammal lags upphävande eller förändring, avlämnas förslag därom till Konungen, som inhämte statsrådets tankar däröver, och sedan Han Sitt beslut fattat, meddele riksdagen antingen Sitt samtycke till dess åstundan eller Sina skäl att det vägra.
Kan Konungen icke förr, än riksdagen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att före nästföljande riksdags öppnande eller, därest denna öppnas inom tio dagar från den föregående riksdagens slut, senast tio dagar efter öppnandet förslaget ordagrant bifalla och allmän kungörelse därom utfärda.
Sker det ej, anses förslaget hava förfallit, och Konungen underrätte då riksdagen vid dess nästa sammankomst om de skäl, som hindrat förslagets antagande.
Finner Konungen gott någon lagfråga för riksdagen framställa, äske Han statsrådets yttrande däröver, samt meddele Sin proposition tillika med berörda yttrande åt riksdagen, som med frågan vidare förfar, såsom i riksdagsordningen sägs.
Har Konungen inhämtat yttrande från lagrådet, fogas jämväl detta vid propositionen.
2: o. Riksdagen äge ock gemensamt med Konungen stifta, förändra eller upphäva kyrkolag; dock att därvid erfordras samtycke jämväl av allmänt kyrkomöte.
Över förslag angående dylik lag skola, på sätt i mom. 1 sägs, statsrådets tankar inhämtas och jämte Konungens proposition, då sådan göres, riksdagen meddelas.
Ombudsmännen må, en var när han för sitt ämbetes utövning det nödigt anser, kunna övervara alla domstolars och myndigheters överläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening därvid yttra, samt äga tillgång till alla domstolars och myndigheters protokoll och handlingar.
Ledamöterna av riksdagens i föregående § omförmälda utrikesutskott vare ock ledamöter av en nämnd med uppgift att med Konungen rådpläga om ärenden, som angå rikets förhållande till främmande makter.
Rådplägning med denna utrikesnämnd bör i alla utrikesärenden av större vikt äga rum före avgörandet.
Då ärende förekommer till behandling, skola alla tillgängliga handlingar och upplysningar meddelas.
De beslut Konungen fattar i ärenden, som varit föremål för rådplägning med nämnden, varde delgivna dess ledamöter senast vid nästa sammanträde.
Ministern för utrikes ärendena skall i början av varje riksdag och sedermera så ofta omständigheterna det föranleda lämna nämnden en framställning av de allmänna utrikespolitiska förhållanden, som kunna för riket erhålla betydelse.
Nämndens ledamöter böra visa största varsamhet i avseende å meddelanden till andra om vad vid nämndens sammanträden förekommit.
Stadgandet om val av ersättare för justitieombudsmannen flyttades med 1865-66 års grundlagsändring från § 98 till § 97.
§ 99.
1809: Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfwerwara Högsta Domstolens, Rikets Allmänna Ärenders Berednings, Nedre Justitiä-Revisionens, Hof-Rätternes, Collegiernes och alla lägre Domstolars öfwerläggningar och beslut, dock utan rättighet at sin mening derwid yttra, samt äga tilgång til alla Domstolars, Collegiers och Embetswerks Protocoll och Handlingar.
Varje riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa utskott: ett utrikesutskott, ett konstitutionsutskott, ett statsutskott, ett bevillningsutskott, ett bankoutskott, tre lagutskott, ett jordbruksutskott samt ett allmänt beredningsutskott med den sammansättning och de uppgifter, som i riksdagsordningen bestämmas.
§ 88.
1809: Med förklaring öfwer Civil- och Criminal- samt Kyrko-Lag förhålles som med sådan Lags stiftande.
Svensk författningssamling 1813 Låssa kyrkas arkiv
Henning Adolph von Strokirch hälsar: Domare som efter varje tings slut skall uppteckna alla uppbjudna fastigheter i landet skall göra undantag med avgiften till Vadstena krigsmanshus kassa för säteri- och skatterusthåll.
Kongl Hovrätten skall underrätta häradshövdingarna.
Stockholm den 12 januari 1813.
H A von STROKIRCH.
Cirkulär-Brev till samtliga Konungens Befallningshavande, angående Bondeståndets vid 1809 års riksdag gjorda underdåniga anhållan om befrielse för dagsverkens utgörande in natura.
Stockholm den 2 februari 1813.
Bondeståndet anhöll vid riksdagen 1809 att med pengar får lösa sin dagsverksskyldighet.
De skadas nu av att behöva göra arbete ibland flera mil bort hos kungsgårdar, boställen och även rusthåll, i stället för att sköta sin egen jord.
De som inte tillåter att dagsverksskyldigheten löses med pengar får inte beräkna arbetstiden mer än från 6 på morgonen till 6 på kvällen.
Kungl Maj: t har i skrivelse förklarat att indelningshavare som äger rätt att fordra dagsverken in natura av räntegivare som bo 2 mil bort fortfarande har den rätten.
De får dock inte ta ut hela arbetstiden under skördetid.
Vad kronodagsverken angår får inga dagsverken beviljas de nya kungsgårdarna.
Där det finns gamla arrendekontrakt skall dessa gälla tills ny arrendator tillsätts.
Beträffande hjälpdagsverken som allmogen haft skyldighet att uträtta t ex vid bärgning av Kungs-, Hov- och Stallängar och inte fått någon ersättning för, tillåter Kongl Maj: t att de upphör.
Vad gäller dagsverken vid kungsgårdar och boställen i Skåne, där särskilda förhållanden råder skall de bli vid de redan befintliga författningarna.