Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man så väl sorn af Qvinna gjordes — frivilligt och utan att vara utskrifven lemnade Embetsmannen sitt Embetsrum — Professorn sin Cätheder Konstnären sin Attelier —- Köpmannen sitt Contoir — Fadren 5 Hustru och Barn och på egen bekostnad delrogo i den heliga Striden för Konung och Fosterland.
Men detta Landtvärn var till större delen mera Landt - 122 Den 9 Februarii. värn till namnet än till sin beskaffenhet.
Det är allmänt kändt, att Preussens Beherrskare år Igo? uti Tilsit blef tvungen att ingå en mindre tor delaktig Fred.
För att då för framtiden bereda sig det hopp, att en dag kunna återvända frihet och lugn åt sitt förtryckta Folk, och som Ti Isits F'redstracrat åt honom föreskref ett b;stämdt antal Troupper, som han fick underhålla, upplöstes och hemförläfvades nästan hela den gamla Arméen, och i dennas ställe organiserades en helt ny Armée.
Således bestod år 1813 Preussiska Landtvärnet, som sedan år !
8°7 några veckor hvarje år likasom vår Beväring blifvit öfvad, ej af bara 18 och några 20 års Pojkar, utan till en stor del af gamla med hedersärr betäckte Krigare.
Frankrikes öde år 1813 och 1814 bevisar äfven rikeligen, huru stor skillnaden är emellan Krigsvarrde Troupper och dem som uti en hast blifvit organiserade.
Hade Napoleon år 1813 i stället för sina i en hast organiserade Conscriberade, hafvit qvar sin uti Ryssland af köld och hunger förtärda Krigsvanda Arme'e, torde kanske Frankrike slippa att i denna stund hysa och underhålla en främmande Armée.
Ännu ett litet bevis tager jag mig friheten anföra, för att bestyrka nyttan och nödvändigheten , att Soldaten ej bör vara för ung , utan af en manlig ålder för att kunna uthärda Fattiguen i ett fälttåg- Sä väl den Franska Arméen som dess Allierade hafva sedt större delen af sina Vapenbröder, som voro emellan 3.0 och 40 år gamla, uthärda den rysliga Reträtten i Ryssland och deremot större delen af dem, som ej nådt Den g Februarii. 123 det Trettionde Året, omkomma och ej återvända.
För att ej längre uppehålla Högloflige Rid. derskapet och Adeln vågar jag sluteligen tillägga, att min tanka är att vår reguliera Armée omöjligen tåler någon minskning.
•— Vilja vi försvara vår Sjelfständighet, må. ste vi hafva Soldater som kunna och som hafva lärt att slåss.
Vilja vi deremot öfverlemna vår Sjelfständighet åt hazarden, så latom oss reducera hela den reguliera Arméen.
Besparingen blir så mycket större, och Svenska Nationen så mycket förr och lättare beredd uppå att se den sköna Svenska mörkblå färgen förvandlas uti Grönt eller Rödt.
Herr von Stahl, Samuel, uppläste följande Vördsamt Memorial!
I sammanhang med hvad som vid denna Riksdag redan är anfördt, rörande medel och utvägar till Landets upphjelpande , får jag för min del aflemna detta Utlåtande.
Det hufvudsakeliga hinder vid all förbättring i Penninge-väsendet, Lagstiftning, Moralitet, Police och Hushållning, är Missförhållandet emellan Folkets kiafter och åligganden.
För att komma till kännedom af förhållandet 124 Den g Febniarii. i Vestergötland, och som med någon förändring torde vara lika för f:delar af Rikets Jordbrukare, må det antecknas, hvad af ^rdels Mantal årligen utgår i vanliga Onera, hvarvid mäste ihågkommas, att en sådan Htmmansdels brukning fordrar minst 3 arbetsföre Personer, och producerar per medium 2?
å 30 tunnor Hafra, Korn, Bland korn och Råg, samt Vinter-löder 8 Kreatur och 1 Häst.
Ordinarie räntan 20 R-.dr, Saltpetterskatt 4 R:dr, KronoTionde 4 R:dr 8 sk., Brännvins-Skatt x R:dr, Tingsveds- och Fångförare-Penningar 16 sk., Soldatens underhåll xoR:dr, Pastoralier y R:dr, Capelian och Klockare 1 R:dr 24 sk., SnöplogsPenningar 16 sk,, Skatt för Odjurens utrotande 16 sk., de Fattigas underhåll 2 R:dr, årliga Underhållet af Vägar och Broar, samt Kyrko-, Tings- och Rättegångs byggnader 2 R:dr; Summa vanliga Hemmans-Afgiften 47 R:dr, 26 sk.
När från Spatinmåls-Productionen afdragas 6 tunnor till Utsäde, återstår omkring 24 tunnor till föda och dessa Afgifters bestridande.
Den sakkunnige bedömmer en Jordbrukares ställning ooh förmån att äga ett eller flera sådana Hemman.
Sant är väl, att Skaraborgs Län, äfvensom en del af Elfsborgs Län, producerar mera Spannmål, än Trakterne omkring Borås, Alingsås och Ulricaehamn j men skillnaden blir högst obetydlig, när man beräknar, att en stor del af Skaraborgs och Elfsborgs
Län sakna tillgång på Skogs-Materialier och dugligt Sommar-bete.
Man anmärker att Luxen hos Den g Februarii.
Allmogen i vissa Trakter tilltar, likasom fylleriet s och att det fordras en viss förmögenhet att underhålla ett dagligt supande; men detta bevisar blott, att Brännvins-begäret är segrande öfver alla andra och mäst härskande hos dem, som ingen ting hafva att förlora.
Kan hända är likväl större delen af vår Allmoge mera tarflig i mat och lefnadssätt, än andra Länders.
Om man jemnlör Utsöknings-Målen vid Lands-Cancellierna emot förra tiders, finner man med förvåning, att, uti ett Härad, bestående af mindre än 300 Hemman, har K10- no-Fogden på irenne Mänader haft 8° Utmätnings-Utslag till verkställighet.
Det är denna för ett Samhälle vådliga ställning, som kraftigt bör fästa den redlige Medborgarens uppmärksamhet, ty när den Classen af ett Lands Innevånare, som intet äger, utan lefver fördagen, ökas, så är Staten i aftagande och i fara till upplösning, vid första hvälfning som visar sig.
Att återföra Nationen till styrka, är derföre kraftigaste medlet att bereda Folket utvägar till bergning, och freda den Skattdragande från alla afgifter, som möjligen af Staten kunna umbäras 5 'äfvensom för alla präjningar vid Uppbörds-sättet, hvilka icke allenast öka utgifterne, utan ock förminska Folkets aktning för Lagar och Embets-män och sätta dessa, som kunna och böra hafva närmaste inseendet öfver Policen , uti ett slags beroende af erkänsla, som väcker öfverseende vid oordningar, hvilka icke directe bereda dem vinst.
I2Ö Den g Februarii.
Härunder begripas: alla Accorder om Afrads- och Krono-Tionde , som afslutas med Krono betjeningen $ äfvensom utgörandet af Saltpetter in Natura , för de Orter som icke kunna med fördel frambringa denna Product, och hvarom Allmogen Contraherar med förutseende af förlust, under fruktan att misshaga en Fogde eller Länsman.
Hvad som under sednare arén ansenligen ökat Hemmans ägares besvärligheter, är Roterings-skyldigheterne, som blifvit försatte på Passevolance, och dymedelst bidraga, att utblotta de fattigare Orter på Penningar.
En Soldats beklädning, som förr beqvämligen anskaffades af Roten, eller Soldatens Hustru, skall till sina beståndsdelar hämtas från Hufvudstaden och Utrikes Orter, hvarigenom större Summor bortvandra , utan att någonsin till de aflägsnare Orter återkomma.
Årliga Mötes*afgifter consumeras icke heller, der de upptagas.
När nu härtill lägges allmänna Beviilningen , Brännvins afgiften med mera, samt de 7,yoo Tunnor Spannmål, som årligen för HästVacancer erläggas af en del Rusthållare i Elfsborgs och Skaraborgs Län, der Jordbruket i allmänhet, hittills icke lemnat betydligt öfverskott för den nödvändigaste lifsbergning, måste man beundra Folkets Industrie, som genom bi-näringar, kunnat afbörda sig dessa åligganden.
Man må dock icke påräkna ett lyckligt fortfarande af denna ställning j ty, om hämmandet af liderligheten framdeles skulle påkalla en inskränkning af Brännvins-bränningen, Den 9 Felruarii.
J27 scm likväl nu till en stor del verkställes af Potatoes, skall man svårligen finna någon utväg till alla dessa utgifters bestridande, hvilkas förminskande till en början kunde verkställas: 1:0
Genom ett förbud emot alla slags Contracter med Krono-Berjeningen för de Skattskyldiges Lefverancer af Tionde- och AfradsSpannmålen, sorn i de Sädes-fattiga Orter borde få lösas efter Markegångs-pris, utan anhan, än dervid stadgad förhöjning, hvarvid spardes per Tunna från I till 4 R:dr B:co, som genom den förra åtgärden gå i enskildtas händer. 2:0 Genom upplifvande af det gamla lofliga bruk, att bekläda den indelte Soldaten med grå Siäp-mundering, som i Orten af hvarje Rotehållare eller Soldat-Hustrur kan anskaffas, och den af 6 Couleurer bestående Soldat-Uniformen endast förvaras till Parade-dagar, hvarmed vunnes en ansenlig tillökning i Ortens Rörelse-Capital och det som i längden äfven torde komma i betydenhet, att de öfrige xUtlagorne med mera lätthet kunde utgå , och att Landet Utan svårighet kan underhålla den in« delta Armeen, på samma 6att som förut varit vanligt, utan att påtänka eller omtala någon del af Arme'ens indragning, som, utom alin andra svära påföljder för framtiden, älven skulle bidraga derhän att flera LandsOrter innom Riket, skulle efter g å to års förlopp Vara i saknad af Penningar, samt större delen af Rikets Jord, blifva för tredjedelen af värdet på Ut - 128 Den 9 Februarii. mätnings-Auctioner försåld.
Upplysningsvis får jag nämna, att 50 R.dr B:co nu betalas för hvarje vacant Nummer vid de indelta Regementerne, och att för 10,000 man, Vacanceafgiften på 10 år, skulle utgöra 5 Millioner R:dr Banco, utom det att 10,coo Soldater skulle med deras Hustrur och Barn genast blifva husville. 3:0
Till de i Elfsborgs
Län varande svaga Hemmans upphjelpande skulle otroligt bidraga, att de till många 1000 Tunnland der liggande Marker, under namn af Gehäg, Kro.- no-Skogar, Allmänningar och Parker, som nu för skog ödelagde, och hittills handterade , som om de på obestämd tid blifvit eröfrade i Siberien, fördeltes på Hemmanen mot en viss årlig Skatt till Kronan, hvarigenom ett inskränkt Jordbruk skulle kunna utvidgas, vissa trakter återfredas till Skogs-uppväxande, och hufvudsakligen den förmån vinnas, att en mängd af Rikets skoglösa jord, på något sätt genom en klok fördelning blir nyttig. 4:0
Att till förmån för hela VestergBthland, och särdeles för den magraste delen af Elfsborgs Län, ett Magazin på Statens bekostnad anlägges i Borås Stad, hvarest Landets Innevånare kunna vid höste-tiden, då Krono Utlagorne vanligen utgå, mot Contant Betalning inlemna deras Spannmål, och sedermera om Sommaren der få på likå sätt köpa Spannmål, utan att blifva präjade af en del Handlande, hvilka - Den g Felruariu ke passa gynnande tillfällen, för att vinna på den fattiges förlägenhet. 5:0
Att tillräckeligt förråd af Spannmål finnes på Magazinerne i alla
Län, hvarigenom hungersnöd förekommes, och missväxt derigenom undvikes, att Allmogen i svåra bergnings* år icke saknar tillgång pä dugligt utsäde.
Om detta mitt Förslag vinner bifall, tror jag mig kunna försäkra, icke allenast att Utlagorne och Roterings-skyldigheterne kunna så hädanefter, som hittills utgöras af Allmogen, utan ock, att Jordbruket härigenom vinner uppmuntran och förkofran, samt att Landet om 8 å 10 års förlopp kommer i tillfälle, att till våra Grannar utskeppa
Efter min tanka är det icke ett Lands sanna nytta och fördel, att Penningar dragas från Jordbruk och Näringar.
Om deremot Sveriges Jord blir odlad, om Krono-Utlagorne utgå utan svårighet, om Landets Innevånare derföre äfven hafva ett litet Rörelse Capital, som vinnes genom Magazinslnrättningar; och om i stället, förbrukning af allt utländskt Öfverflöd vid hardt ansvar förbjudes, tror jag fullkomligt, att Fäderneslandet, som har den lyckan att äga en vis , mild och kraftfull Regering, kan innom korrt tid blifva lika lyckligt och lika välmående, som andra Nationer.
Att detta Memorial måtte få åtfölja Herr Ridd, och Ad, Fröt, lil B. 17» 18* 130 Den g Februarti.
General Hederstjerna och Friherre von der Lanckens och blifva tijl Stats-Utskottet remitteradt, derom anhåller jag i största ödmjukhet.
Herr Grefven och LnndtMarskalien tillkännagaf att Plenum komme kl. half 5 i efter-" middag att fortsättas.
Upplästes Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag af denna dag, innehållandei Att Ståndet för siri del ansett det en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:r borde göras derom, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes hugna och glädja dess trogna Undersåtare, genom tillåtande af Hyllnings- och Krönings-Acts under innevarande Riksdag; af hvilken anledning Borgare-Ståndet inbjudit de Respective Med-Stånden att om detta beslut sig förena, samt att Remiss till Expeditions-Utskotfet måtte afgå om deri underdåniga Adressens uppsättande.
Lades til!
Handlingartie.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkäfl'
.Den 9 Felruarii, fiagaf, att Hof-Cartcelleren, Herr Friherre af "Wetterstedt hade på Kongl. Maj:ts Nådigste Befallning, till Herr Grefvert och LandtMarskalken öfverlémnadt en Afskrift af Högstsalige Konungens Testamente, tillika med den i följe deraf, af vår nu Regerande Allernådigste Konung afgifne Förklaring, i ändamål att desamma Ridderskapet och Adeln meddelaj i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att berörde Handlingar nu mätte inför Ridderskapet öch Adeln uppläsas och uti dagens Protocoll intagas5 hvilket bifölls.
Härefter upplästes; följande:
I det Heliga och Oåtskiljeliga Trefaldighets, Guds Faders, Sons och Den Heliga Andas Namn, Gore Vi GARL, af samma Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Konung, Hertig till Schlesvig, Holstein, Storman) och Dittmarschen, Grefve till Oldenburg och Delmenhorst, Verfetligt:
Att som deni Högste
Guden på ett underbart sätt styrkt och understödt Oss, att tycka Vårt Fädernes
Rike undan öfverhängande olyckor och en hotande undergång, och Försynen till rågai af godhet skänkt Oss en Son och Efterträdare på Svenska Thronen', hvars ojemnförliga kärlek, tillgifvenhet öch trohet emot Oss och Fädernesland, och hvars utmärkt lysande Egenskaper och Dygder gifva
Oss den ljufva tillfredsställelse, ätt föremålet af Vår yttersta önskan, Väre trogne Undersåtare* beskydd och välfärd, ej kan kraftigare befrämjas, än af denne Vår Kärälskelig 132 Den g Februarii. ge Herr Son, Den Högborne Furste och Herre, Herr CARL JOHAN, Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Kron Prins j så äge vi derigenom den glädjen, att veta Vårt Rike blifva lyckligt och aktadt, och önske endast, att Vår Kärälskelige Herr Son, till Furstars Eftersyn och Fäderneslandets väl, må länge pryda Svenska Thronen.
Oss återstår dock att förordna om Vår enskilta Egendom, och det vele \fi som följer:
Till det första förordneVi:
AttVårHögtälskeliga Gemål, Hennes Majestät Drottningen, som under alla händelser och städse förljulvat
Vår lefnad, och som Vi till Vår Kärälskelige Herr Sons ömma vård öfverlemne, må tillfalla Vår contanta Förmögenhet, och all den Mobilier, som vid Vår död, efter då befintligt Inventarium finnes på Rosersbergs Kungsgård, hvilken Mobilier, med undantag af hvad deraf genom slitning kunnat förnötas, elter Hennes Majestäts dödliga frånfälle, skall, enligt nämnde Inventarium, tillfalla Vår Kärälskelige Herr Son, Den Högborne Furste och Herre, Herr CARL JOHAN, Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes KronPrins.
Till det andra: AU Vår i Stockholm varande Qvarlåtenskap, bestående af Jouveler, Guld och Silfver, Bibliotheque, Ritningar, Chartor och öfriga Samlingar samt Meubler, Hästar och Equipager, med mera, skall tillfalla Vår ^Ådderdoms kraftfulla stöd, Vår Kärälskelige Herr Den 9 Felruarii. 133 Son, Den Högborne Furste oell Herre, Herr CARL JOHAN, Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes KronPrins.
Till det tredje:
Ehuru Vi äro öfvertygade om Vår Kärälskelige Herr Sons vårdande godhet för Väre trogne Tjenare af alla Classer, vele Vi dock ej underlåta, att hos Vår Kärälskelige Herr
Son dem på det ömmaste recommendera.
Till yttermera visso håfve Vi detta med Egen Hand underskrifva, och med Vårt Kongl.
Sigill bekräftadt, som skedde på Vårt Slott i Stockholm den Tionde dagen uti Februarii Månad , År, efter Vår Herres Jesu Christi börd, Ett Tusende Åtta Hundrade och på det Fjortonde. CARL. !*« (L. S.) Att Hans Majit Konungen med Egen Hand tecknat Dess Höga Namn under ofvanstående Dess Testamentariska Förordnande, som Kongl.
Majit täckts förklara vara Dess yttersta Nådiga vilja: Att Kongl. Majit dervid befunnit
Sig uti Högönskelig
Välmåga, och att det skedt med berådt mod och i bägges vår gemensamma närvaro, det varder härmed intygadt.
Stockholm den 10 Februarii 1814* H. H. von Essen.
Gyllenborg. (L. S.) (L. S.) *34 Deri 9 Februarii» 181S den 7 Februari» är detta Testaroem. te öppnadt och uppläst, » näryaro af de Män^ det tleröfyer författade Protocoll upptager, CARL JOHAN Oscar, Fredr.
Peder Anker.
Joli, Aug.
Jac. Axel Lindblom.
Lars von Engeström. H. H. von Essen, E, Ruuth. Carl Fr.
Landberg, G. af Wetterstedt. J. G.
Turdfjaell.
Att förestående afskrift är med Höga Originalet ]ika lydande intygar J. G.
Turdfjaell, Tillförordnad Just iti$-Canceller.
Vi CARL JOHAN, med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Konung &c. &c. &c. Gore vetterligt:
Det Vi med den mäst vördnadsfull erkänsla enaottage de gåfvor, som innefattas uti Högstsalig Hans Kongl. Maj:t, Vår Högtälskade oförgätlige Herr Fader CARL XHLs den 10 Februari» 1814 upprättade Testamente, och förordne sorn följer? 1:0
Den försegling, som blifvit åsatt hvad »Slottet tillhört Högstsalig Hans Maj:t,Vår Högtälskade Herr Fader, skall ofördröjligen brytas
Den 9 Februarii. och allt hvad som finnes i Contante Penningar genast öfverlemnas till Vår Högtälskade Fru Moder, Hennes Maj:t Enke-Drottningen.
Inventeringen skall sedan företagas, och man skall hos Hennes Maj:t Enke-Drottningen anhålla, att Hennes Maj:t täckes välja allt hvad som kan vara Hennes Maj:t convenabelt.
I den händelse Hennes Maj:t önskade, att bibehålla bruket och nyttjandet af allt, förordne Vi, att det skall öfverlemnas till Hennes Maj:ts Disposition intill Hennes Majus Död.
Vi önske, att ifrån denna dag bibehålla ägande rätten till de Effecter, hvaraf Högstsalig Konungen, Vår Högtälskade Herr Fader, dagligen betjenade sig. 2:0 Hennes Maj:t Enke-Drottningen skall genast varda satt i besittning af Rosersbergs Lustslott och Egendom, utan att afbida det Inventarium, som derstädes ofördröjligen kommer att upprättas. 3:0 Hennes Maj:t Enke-Drottningen skall, så länge Hennes Majit lefver, äga att begagna de Jouvel r, som tillhört Hennes Högstsahge Hoga Gemål; Lifligt önskande, att hedra Högstsalig Hans Kongl. Majit, Vår Högtälskade Herr Faders Minne och höja Kronans Glans, lörklare Vi härigenom, att elter Hennes Majit EnkeDrottningens frånfälle, skärike och gifve Vi åt Kronan alla dessa Jouveler; och skola de i följd af detta Förklarande för alltid anses för Kronans Egendom. 4:0
Vi förklare^för öfrigt, att Vi samvets - Den 9 Fehruarii. grannt skole uppfylla alla de villkor, som äro föreskrifne uti Högstsalig Hans Maj:t, Vår Högtålskade Herr Faders ofvannämnde Testamente.
Till yttermera visso håfve Vi detta med Egen Hand underskrifva och med Vårt Kongl. Sigill bekräfta låtit.
Stockholms Slott den 8 Februarii 1818* CARL JOHAN. J. G. Turdfjell. Kongl.
Maj;ts Nådiga Förordnande om qvarlåtenskapen efter Högstsalig Hans Maj;t Konung CARL XIII;de.
Föredrogs Stats-Utskottets den 4 dennes aflåtne Memorial af innehåll, att Stats-Utskottet funnit det vara anledning till Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commando-Mål för Flottorne och Föredragande för Krigs Ärenderne, hvarom Remiss begärdes till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle; vid hvilket Memorial tillika var bifogat ett forsegladt Convolut} och blef berörde anledning till Anmärkning, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, af Ridderskapet och Adeln, enligt 29 §. i Riksdags-Ordningen, till ConstitutionsUtskottet remitterad.
Föredrogs Stats-Utskottets den 4 dennes aflåtne Memorial, innefattande anledning till Den 9 Februarii, 137 Anmärkning emot Konungens Rådgifvare i Commando-Mål för Arméen, eller Föredraganden för Krigs-Ärenderne, hvarom Remiss begärdes till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle; vid hvilket Memorial var bifogadt dels ett försegladt Convolut, dels ock Transumt af Siats-Utskottets Protocoll för den 4 dennes, hvilket upplästes och hvaraf inhämtades, att en Ledamot i Stats-Utskottet, Friherre Cederström, Jacob, af anförde skäl, bestridt det af Utskottet fattade Beslut om Anmärkning, i anledning af Riksdagsmannan Wiklunds Anförande, hvarjemte Friherre Cederström begärt att dess serskildta Yttrande måtte blifva följaktigt Remissen till Riksens Ständer, för att sedermera derifrån fä åtfölja Anmärkningen till Constitutions-Utskottet.
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, anmälte sig att tala, men Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att ehuru Friherre Cederströms serskildta Yttrande, hvilket icke varit inneslutet i samma förseglade Convolut, som innefattade den tillika bilagde Anmärkningen, utan jemte Stats Utskottets Memorial, öppet ankommit, blifvit inför Ridderskapet och Adeln uppläst, kunde likväl någon Discussion deröfver icke äga rum.
Friherre Anckarsvärd.■
Min afsigt är alldeles icke att ingå i någon Discussion öfver det nu förevarande ämnet, utan jag anhåller endast att få hemställa, om icke den nyss verkställde uppläsning af Friherre Cederströms serskildta 138 Den 9 Fehruarli.
Yttrande, är emot Riksdags-Ordningeri stridande, hvilket synes mig vara så mycket vissare, som Friherre Cederströms Yttrande innefattar klander af Stats-Utskottets Beslut, angående sjelfva Anmärkningen, hvilken, såsom förseglad, bör vara för Ridderskapet och Adeln obekant och ingalunda få underkastas Ståndets pröfning.
Herr Grefven och Lamlt Mar skatten yttrade J att enär, enligt §. i Riksdags-Ordningen, Ledamot, som ej i ett Utskotts lättade beslut instämdt, vill sin serskilta tanka hos Riksens Ständer anmäla, äger han, att genom serskildt Memorial, hvilket må Utskottets Utlålande till RiksStånden åtfölja, sådant verkställa, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken Friherre Cederströms ifrågavarande Yttrande hafva bordt uppläsas.
Grefve von Schverin, Fredric Bogislaus, hemställde , om Friherre Cederströms serskildta tanka borde uti Ridderskapets och Adelns Protocoll antecknas.
Jag anser för min del §. i Riksdags-Ordningen icke kunna lämpas till förevarande fråga. Stats-Utskottets Memorial, som innefattar uppgift af anledning till Anmärkning, hvarom Remiss blifvit begärd till Constitutions-Utskoitet, lärer så mycket mindre kunna anses vara ett från Utskottet till Riks Stånden afgifvit Betänkande, som sjelfva Anmärkningen, jemte Utskottets derom fatta.
Lien g Februarii. 139 de beslut, hvilka snarare skulle till ett Betänkande kunna hänföras, äro förseglade; af hvilken anledning Friherre Cederströms serskildta tanka äfven hade bordt vara förseglad, för att, jemte den af Utskottet beslutade Anmärkning, endast så till sägandes passera Ridderskapet och Adeln till Constirutions-Utskottet.
Sedan nu åter Friherre Cederströms Yttrande redan blifvit uppjäst, återstår blott den önskan, att en sådan, emot Constitutionen stridande händelse, åtminstone ej må i Ridderskap#ts och Adelns Protogoller antecknas.
Herr Grefven peli Landt Marskalken anmärkte ånyo, att Friherre Cederströms yttrande icke varit förseglat innom samma Convulut, som inneslutit sjelfva Anmärkningen.
Grefve von Schverin ansåg, uppå de af Friherre Anckarsvärd redan anförde skäl, det icke vara Jämpeligt, att Friherre Cederströms berörde Yttrande utj Ridderskapets och Adelns Protocoll antecknades.
Herr Grefvert och LdndtMarskalken förklarade, det han för sin de! äfven trodde Anteckningen af berörde Yttrande uti Protocollet vara öfverflödig.
Grefve Mörner, Adolf Göran, förmodade deremot, att allt hvad som blefve inför Ridderskapet och Adeln uppläst jemväl borde uti dagens Protocoll antecknas. 140 Den 9 Felruarii.
Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig; Enligt det begrepp jag gör mig om meningen af Grundlagen vid detta tillfället, hade Friherre Cederströms serskilta Yttrande icke bordt öppet medfölja, samt i anledning deraf, här in Pleno ej heller uppläsas: det upplyser innehållet af en anklagan emot' en af Stats-Rådets Ledamöter.
Föreskriften i 29 §.
Riksdags-Ordningen, att vid dylika tillfällen blott de orden: ”Det är anledning till anmärkning emot StatsRådet”, och att denna anledning skall uppgifvas för Constitutions - Utskottet, utmärker ganska tydeligen, att anledningen bör blifva dold, och icke känd förr än den först varit under pröfning i Constitutions - Utskottet.