Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, anser jag böra besvaras med jfa i stället för Nej, då afseende göres på summans obetydlighet i förhållande till det gagneliga ändamålet, helst då den af Statsverket nu äskade utgift icke blefve för alltid oersatt, utan endast ett förskott, som, i mån af de tryckta historiska samlingarnes försäljging, kotnme att till Staten åter ingå.
Jag vågar så mycket mera hoppas, att Höglofl.
StstsUtskottet skall vid en förnyad pröfning af ämnet finna skäl bifalla mitt vördsamma tillstyrkande, som Utskottet sjelf er* Den 3 Juni, 13 känt, att ifrågavarande skrifter äga ett högt värde och att deras utgifvande vore önsklij>t.
Sistnämnde sanning är ostridig, då, snart sagdt, alla Europas hyfsade Folkslag genom sitt efterdöme uppmanat oss till ett sådant företag.
De hafva sorgfälligt bemödat sig att upptäcka och göra tillgängliga källorna för en fullständig kunskap om deras fäderneslands forntida orien.
Skulle då detta mål förblifva aflägset endast för Svenskarne detta Folk, sorn bör känna sig så stolt af sina häfders ojäfaktiga vitsord, att dess jord aldrig varit betvingad af främlingars vapen?
Skole vi på vetenskapernas fält lemna segren åt Danskar?
Nej ett tillfälle är nu öppet för Svea Rikes Ständer att genom en ringa uppoffring tysta de rop, som alltför ofta blifvit höjda olver Svenskars liknöjdhet för vetenskapliga forskningar; och detta tillfälle bör väl icke försummas?
Jag tillstyrker på dessa skäl, att Höglofl.
StatsUtskottet måtte anmodas att öfVer ifrågavarande ärende till Riksens Ständer Insända ett nytt, med hvarje vetenskapsäiskares önskningar mera enligt, Utlåtande.
Skulle äfven Höglofl.
StatsUtskottet finna sig sakna alla tillgångar för ifrågasatte anslag, vågar jag dock förmoda, att Utskottet måtte, genom sitt nya Utlåtande , föreslå Riksens Ständer att, medelst underdånig skrifvelse till Kongl. Maj;t, bestämdt uttrycka sin önskan, det täcktes Kongl. Majit af Extra utgiftsmed - i 4 Den 3 Juni. len, eller af blifvande besparingar, i Nåder anslå den lör oftanämnde skrilters ingifvande erforderliga tryckningskostnad.
Slutligen anhåller jag, att detta mitt vördsamma yttrande måtte de öfriga respectiva RiksStånden meddelas.
Herr Hammarsköld, Lorrnzo , hade inlemnat följande skriftliga anförande, som upplästes: Vanligen har vår Nation, i känslan af eget värde och högre kraft, nedskådat på det Brodertolk, som valt sitt hemvist på andra sidan Sundet och på Baltiska hafvets öar, och det är sannt, om häfdernas röst något skall gälla, håfve vi, genom lysande krigsbragder och modiga handlingar, framför detsamma en obestridlig öfverlägsenhet.
Men månne förhållandet är lika, om vi mera håfve afseende på den stillare forskningens yrken, och på jnteresset för en inhemsk Litteratur?
Hvem kan det vara obekant, hvad Danskarne gjort för nästan hvarje kunskapsgrens förkofran i allmänhet, och för Stadens Historie i synnerhet?
Ofta har Danska Regeringen förklarat, att ingen Statens nöd får göra intrång i de för vetenskapernas bästa gjorda stiftelser, och derföre har det småningom blifvit en ovilkorlig regel för hvarje Dansk, som icke nödgas räkna s>g till de utfattigas dass, att inköpa hvarje product af den inhemska Litteraturen, och att af alla krafter understödja Regeringens Den 3 Juni. mått och steg för lärdomens och forskningens förkofran
Derföre ser man i Köpenhamn ett af de största och bäst arrangerade Bibliothek i Europa, icke tillfälligtvis anordnadt såsom Bihang till ett Statistiskt Verk, utan sjelbestående i spetsen för Rikets alla lärda Inrättningar.
Och derföre hafva utgifvit en oskattbar följd af dråpliga Verk, till upplysning af Nordens Historia hörande, allt från den tiden då först Langebeck framgaf sina Scriptarer remm Danie arum, intill närvarande
Ja till och med under de sednare jernåren af ett förödande krig, som skillt Staten från flotta och provinser, har allmänna betrycket dock icke fått hämma häfdeforskningen, utan de dyrbaraste arbeten, på publik bekostnad, blifvit upplagde, liksom Danska Regeringen varit öfvertygad, att, skulle Staten också falla, måste den ärofullt qvarlefva i Lärdomens Annaler, och att den skönaste minnesvård man kunde sig bereda, är den af spridda grundliga kunskaper.
Vände vi återblickarna på vårt Fädernesland, hvilket under Carl Xl:s oförgätliga regering, äfven i litterär väg, var Nordens första Stat — hvad har här under de sednare tider blifvit gjordt?
In i andra decennium af I9:de seklet har Sverige det urgamla, alltid sjelf ständiga Sverige ännu ingen fullständig Rikshistoria.
Ofulländade, i brist på uppmuntran, ligga både Dalins och Lagerbrings vigtiga Verk.
Ofulländad, i brist på understöd och uppmuntran, Warnholtz’s af inhemska °ch främmande så högt värderade Bibliotheca Historiett.
Ofulländad, i brist på understöd i6
Den 3 Juni. och uppmuntran, Hallenbergs oskattbara samlingar till upplysning af vårt Fäderneslands mest lysande period.
Obegagnade ligga de vigtigaste
Documenter, sammanprässade i det vackra, men tiånga och lilla Kongl Bibi>o theket, som, länge utan understöd, fö;st för ungefär 20 år sedan fick sig en fond anslagen, så liten, att den ringaste Tyska
Riks furste har anordnat en betydligare åt sina samlingar.
Det vördnadsvärda minnesmärket af fordna Konungars kärlek för fosterjordens häfder, jag menar det fordna AntiquitetsColleg'um, är upplöst, dess arbeten afbrutna och dess saml ngar melian trenne särskildta ställen skingrade.
Lärdom och forskning så ringa aktad, våra fornleinningar ovårdade, alla försök att väcka en annan anda hos Nationen och meddela den grundlig kunskap, stängda hvem må då undra, att utländingar rycka på axlarna öfver våra pretentioner att hafva ett rum bland Europas litterära folkslag?
Hvar är Sveriges Amås Mrgnceus, som uppoffrar sitt lif och sin rikedom till grundläggandet af fullständiga samlingar för fäderneslanders historia och lärdom, och att göra dem fruktbara för alla kommande tider?
Hvar är vår Rask, som för forskningen i källorna för vårt gamla sköna språk skyr ingen kostnad och inga mödor ?
Hvar är vår Olajsen, som ens icke af eldsvådor och krigsförödelser låter sig störa i ifvern för undersökningar, och som egnat sia tid åt fulländandet af vår lhres Glossarium, af hvilket vi icke en gång bry oss cm att besörja en omtryckning ?
Ett IV. jDeli 3 Juliu 1?
Ett annat lif har dock, efter den lyckligt Regementsförändringen 1809, äfven i vår Litteratur börjat visa sig.
Allmänna rösten hat starkt yttrat sig för att se den mera sjelf Ifctändig, mera nationalj Sveriges Historia haf åter, för många bland Sveriges inbyggare, blifvit ett det käraste ämne, och fornlorskningen och det antiqvariska studium har åter upplefvat till sitt fordna anseende, ur det förakt, dit några ytliga hufvudens halfroliga infall, under en slapp tid, störtat det.
Men de största förhoppningar väcktes, då Hans Kongl. Hög® het KronPrmsen för egna medel inköpte och till Upsala Bibliothek skänkte den ovärderli. ga Nordinska, annalistiska Och diplomatiska collectionen, samt yttrade sin önskan, att Sverige nu måtte ändtligen erhålla hvad alla andra Länder i Europa redan äga, i tryck utgif* ven, en Samling af de Skrifter och Handlingar, som upplysa Rikets Historia under Medeitiden $ en coilection nemligen af Scriptores remin svecicarum medii cevi, I betraktande af vår National-äras fordran på dessa minnesmärken, och i betraktande af hvad vår KronPrins, af storsinnig kärlek till vetenskaperna, redan gjort, skulle man väl icke annat kunnat vänta, än att Nationen, lika beredvilligt som kraftigt, borde skynda att göra sitt till för understöd af företaget.
Och den som hyser denna väntan , huru förhånad läser han icke Högloft Statslltskottets Betänkande, i anledning af Hr Lector Arenanders väckta motion om understöd för utgifningen af dessa Scriptores! ska^i Ridd. 0, Ad, Prat, N:o 3, 4, j8 Den 3 Juni.
Den 3 Juni. 19 afbida tiden, säger Utskottet!
Äro då Sve riges Rikes Ständer ännu icke öfvertygade om sanningen, att en Nations ära är vigtigare än en Nations rikdom; och att hvarje Nation, hvilken sjelfständigt och ärofullt vill bestå, måste ständigt halva för sina ögon forntida stora minnen?
Eller är det väl så långt korn met med den närvarande Svensken, att han bortvänder ögonen från förfädernas ädla bedrifter?
Dock, hvar uttalar jag dessa ord?
År det ej bland det Stånd, hvars förfäder gjort våra häfder liksom till sin egendom I*
Är det ej bland det Stånd, i hvilket man träffar de' män , som biträdt en ädel Konung och en hjeltemodig
Furste i utförandet af de stora värf, som utmärka vår egen tid?
En närvarande storhet har alltid älskat en framfaren, i den upplyftande känslan att vara värdig sitt mönster.
Historia kan således omöjligen annat än vara kär och dyrbar för Sveriges Ridderskap och Adel.
Och väl minnesj jag, att det var Rikets första Stånd, som uppj drog von Dalin utarbetandet af en Rikshistoria* och så magnanimt för detta arbete bestämdt} hans arfvode.
Och v ål minnes jag, hvad Svenske
Riddersman år 1809 gjorde till understöd för elt annat vigtigt och Fäderneslandet hedrande företag; för Hermelinska Chartesamlingen.
Eders Excellence och Höglofl.
Ståndet torde således med ogillande anse det karga i Statsutskottets förslag, att hänvisa utgifvaren af ett Verk. för Nationaläran till den osäkra ut - vägen att söka subscription Är vår Stat väl i sämre belägenhet än dc-n Danska, sorn ännu i dag kan bekosta utgifningen af dyra praktverk?
Är vår Stat väl så arm, att den ej har tillgång på 2000 R dr?
Och om den det är, äro väl Sveriges samtlige inbyggare så utan interesse för förfädernas minnen, och så totalt utblottade, att de ej gerna skulle vilja åt»iga sig och komma ut med några skillmgars förhöjning i Bevillningen, för ett sådant ändamål och behof?
Men månne detta medel är nödvändigt?
Har ej Staten andra utvägar att vinna ändamålet?
Den Store Gustaf Adolph påböd att samla en fond under namn af Bibeltryckstunnan, väl egentligen ämnad att bekosta utgifningen af den stora upplagan af den Heliga Skrift, men då den dertill var iner än öfverflödig, befaltles att fonden afven skulle användas för utgifningen af andra riksbedrande, häfderna upplysande och språket odlande arbeten.
På detta sätt fingo vi, bland annat, Dahlbergs Svecia Antiqua et Hodierna, Pe. nngschjölds Mammonta Uplandica3 Björners Nordiska Kämpedater, Göransons Bautil, m. fl. Men efter 1773, då Broocman utgaf Ingvar Widförles Saga, har ingen verldslig bok genom dessa medel blifvit allmängjord
Hvart hafva då dessa medel tagit vägen?
Hvartill användas de?
Äro de ännu försitt ursprungliga ändamål bestämda, så måste de ju allt ifrån 1773 tills nu ganska betydligt förökat sig, så att de måtte vara mer än tillräckliga 20 Den 5 Juni. för utgifningen af detta nu ifrågavarande vigtiga verk.
Jag hemställer .således till tiders Excellences och Högloft.
Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om ej StatsUtskottet må åläggas att tillse, om den så kallade
Bibeltryckstunna» kan gifva tillgång lör besagde ändamål, och i vidrigt fall upptänka andra verksamma medel till befordrande i ljuset af detta, om något så skall kunna kallas, högvigtiga Verk för Fäderneslandets heder och prydnad.
Emedan jag såsom Ledamot uti StatsUtskottet öfvervarit detta ämnes beredande och deltagit uti beslutet derom, anhåller jag få nämna, att hvad först den anmärkningen angår, att Utskottet bordt endast inskränka sig till besvarandet af den frågan, huruvida 2000 R.dr kunde anslås till tryckning af de Nordinska Samlingarna, tror jag den ej vara väl grundad, ty utan tvifvel tillhör det äfven StatsUtskottet att undersöka, om de medel, som anslås, kunna vara tillräckligatill ändamålets vinnande; i annat fall skulle
Statens medel kunna förslösas till ofulländade företag, och de åsyftade ändamålen ej vinnas.
Beträffande den anmärkningen, att Utskottet öfver ifrågavarande Historiska Samlingar borde hafva afgifvit ett mera fördelaktigt yttrande, är detta visserligen för mycket hegardt, då Utskottet icke kan vara i tillfälle att, utan genom förmodan, känna deras värde.
Hvad åter angår det förslag, att Riksens Ständer'skulle, genom en skrifvelse till Kongl. Den 3 Juni. Maj:t, uttrycka sin önskan, att Hans Majt täcktes i detta ändamål anslå en summa af extra utgiitsmedlen eller af blifvande besparingar, tror jag en sådan Riksens Ständers åtgärd icke vara af nöden, då Kongl. Maj.t, som så mycket är vetenskapernas beskyddare, icke lärer underlåta att, när anmälan sker, om K.
Maj:t finner företaget sådant förtjena, och om medel finnas, en sådan summa bevilja.
Af al la'dessa anledningar får jag tillstyrka bifall till StatsUtskottets Betänkande.
Herr Silverstolpe ?
Gustaf Abraham:
Jag får begynna med att förena mig med de anmärkningar Herr Adlerbeth gjort emot StatsUlskotteis Betänkande.
Troligen har Utskottet ej rätt betänkt dan gjorda motionens egenskap.
Det har ansett det begärda anslaget af 2000 R:dr såsom ett rent tillskott, hvarför hela tryckningen skulle kunna bestridas.
Meningen har dock allenast varit, att få ett förskott till ett företag, som är rfyttigt och värdigt, men hvartill ingen enssildt persön kan anses förbunden på sin risque.
Betraktar man den begärda summan såsom ett förskott, så är den tillräcklig till företaget; ty för 2000 R:dr tryckes en betydlig del af Samlingarna: genom försäljning inflyter summan småningom, och de infiytande medlen användas till förlag till ingifvande af nya delar, och då räcker denna obetydliga penningsumma långt, och blir slutligen Staten ersatt.
Här är således ej fråga om att bortskänka 2000 R:dr; och 0111 Utskottet hade sett frågan under denna synpunkt, är jag öfvertygad , att det ej afslagit motionen.
Men skul. 22 Den 3 Juni. lo det ock vara fråga om denna obetydliga förlast tör Statscassan, så tror jag likväl, att den ej bordt beräknas, och jag kan ej underlåta att erinra, att det vore Riksens Ständer värdigt att. äfven med denna förlust, fortsätta en frikostighet, som Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen så ädelmodigt begynt.
Herr Cederschöld, Per Gustaf:
Jag förbigår den heder och nytta, som utgifvandet af dessa Samlingar kunde tillskynda Nationen.
Detta beror på deras inre värde, hvilket är mig helt och hållet obekant- Äfvenledes förbigår jag hvad betänklighet Höglofl.
StatsUtskottet, i anseende till oundgängligare utgifter, kan finna att bevilja det begärda understödet. jag inskränker mig blott till att försvaga de skäl, sorn Utskottet anfört för sitt afslag, nemligen att summan vore för liten.
Upplysningsvis vill jag derföre erinra, att, då i en upplaga af 500 exemplar hvarje tryckt ark, papperet inberäknadt, kostar 12 R:dr Banco, *å kunna för scoo R.dr uppläggas 166 ark.
Om dessa fördelas i octav band af 300 sidor, så uppkommer ett Verk af 8 volumer.
Inom denna rymd torde det läsvärdaste af dessa Handlingar, så förskräckande deras mängd än må synas, troligtvis kunna sammantryckas.
Åtmindstone skulle det kan hända vara önskligt att så ske kunde, så vida Verket eljest ej skall finna alltför få läsare.
Uppå Hans Excellence Herr Gr efvens ock Landt
Mar skalkens härefter framställda fråga , oin de gjorda anmärkningarne ansåges hindra an - Den 3 Juni. 23 tagandet af StatsUlskottets Betänkande, svarades olika.
Om ändamålet med Bibeltryckstunnan nu är vunnet, medelst tillräckligt förråd af Biblar och andra andeliga böcker, tyckes här vara en fond att tillgå.
Upplysning härom saknas; den torde först böra inhämtas, hvarefter definitift beslut i saken kan tagas.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht, yttrade sig förmoda, att, om Herr Adlerbeths förslag antoges, torde återremiss kunna undvikas.
Herr Adlerbeth:
Jag är fullkomligt ense med Majoren Pålman om nödvändigheten att veta huruvida de till ingifvande pä Statens bekostnad nu föreslagne Skrifter och Handlingar äga ett värde, som gör dem förtjente att komma till allmän kunskap.
Jag föreslår derföre, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt täcktes först låta pröfva ifrågavarande Skrifters värde, och derefter, i händelse detta värde blifvit af sakkunnige män godkändt, af allmänna medel bekosta deras ingifvande.
Herr Pålman: lag åberopar ödmjukligen hvad jag förut haft den äran anföra, att om Kongl. Majit skulle 1 Nåder finna dessa Skriftars utgifvande nyttigt och äga utväg till kostnadernes bestridande, så skulle en underdånig önskan af Riksens Ständer i detta ämne 24 Den 3 Juni. icke behöfvas.
För öfrigt, då jag så ofta hör anföraS exempel, hämtade från jemförelse med Danskarna, tillstår jag mig önska, att man ej slutligen äfven kommer och citerar oss Danska Financerna; och ändtligen finner jag mig böra erinra , att, om StatsUtskottets tid skall upptagas af beständiga återremisser, så måste det finna sig ur stånd att medhinna de vida vigtigare ämnen, som tillhöra dess be r» 00 * fattning.
Jag kan ej annat än för nya min önskan, att StatsUtskottet måtte taga i öfvervägande, huruvida Utskottet sjelf t kan utse det nu begärda penningunderstöd , och att, om sådant pröfvas vara omöjligt, Utskottet, måtte, på sätt som jag i mitt skriftliga yttrande tillstyrkt, föreslå Riksens Ständer att till Kongl, Majit i bestämda uttryck frambära den underdåniga anhållan, att Kongl, Majit täcktes låta iliågavarande tryckningskostnad utgå af extra utgiftsmedlen eller blifvande besparingar.
Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel; Jag är fullkomligt öfvertygad, att då StatsUtskottet afstyrkt något förslag till tryckning af ifrågavarande Skrifter, har det skett af den orsak, att Utskottet icke dertill känt någon tillgång. jag anser således Utskottet hafva i sitt tillstyrkande följt sin öfvertygelse.
Men sedan nu frågan blifvit väckt, huruvida ej den så kallade Bibeltryckstunnan kunde härtill lemna nödigt förskott, och denna tillgång tilläf-* % Den 3 Juni. 2 5 ventyrs icke förut hos Utskottet kommit i beräkning, så torde det förtjena undersökas, huruvida medel af denna fond kunde härtill blifV? användbara, och får jag ur detta skäl förena mig med de Herrar, sorn begärt återförvisning.
'a / H err Munck af Rosenschöld'.
Då Upsala Academie fått en så betydande skänk af Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, hemställer jag, om icke
Academien borde lemna af sin egen cassa förskott till tryckningen.
Herr Adlerbeth'.
Till svar på hvad Herr Proffessorn Rosenschöld yttrat, anser jag mig skyldig anföra hvad jag med visshet vill minnas, nemligen att, då Hans Kongl. Höghet KronPrinsen år 1814 beslöt att af egna medel inköpa och till Upsala Universitet förära de af Biskopen Doctor Nordin efterlemnade Manuscript, var ett bland anledningarna till detta beslut, att Upsala Academie sjelf fann sig i saknad af medel till nämnde Skrifters inköp.
Som derföre
Academien då ej var i tillstånd att inköpa dessa Handlingar, måste den äfven nu sakna tillgångar att bekosta deras utgifvande.
Herr Rosenschöld:
Om det verkligen för håller sig så, som Herr Adlerbeth nu uppgifvit, så afstår jag från min hemställan; men tills jag blifvit öfvertygad om det uppgifna factum, må det tillåtas mig att förblifva vid min först yttrade mening. 26 Den 7 .Tuttu Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ar.såge Betänkandet böra återremitteras. et Ropades Ja och Nej.
Herr Pålman:
Höglof!
Ridderskapet och Adeln torde lätt inse, att det försummas icke mycken tid i ett Stånd att besluta om återremiss, men att deremot mycken tid i ett Utskott försummas med det återremitterade målets behandling, så väl inom Utskottet sjelft, i anseende till öfverläggningarna, som för dess Secreterare, hvilken med uppsättningen af Utskottets beslut är sysselsatt; och för öfrigt kan jag försäkra, att Utskottet följt sin öfvertygelse , då det hos Riksens Ständer anmält sig icke kunna till dessa Skrifters tryckande föreslå någon utväg.
Det är just denna öfvertygelse, som jag tror mig hatva visat icke öfverensstämma med hvad man på grundade skäl kunnat förmoda.
Det lärer icke kunna bestridas, att Utskottens arbeten ökas genom återremisser, men ökadt arbete för Utskotten bör väl aldrig kunna anföras såsom skäl att bifalla ett Betänkande, hvaremot välgrundade anmärkningar blifvit gjorde.
Om Utskotten behöfva ett större antal Notarier och Canzlister, i anseende till gjorda återremisser, så äga Utskotten att derom göra an - Den 3 Juni. 27 malan hos Riksens Ständer, då säkerligen den begärda tillökningen icke vägras.
Jag får förklara, att jag ansett förevarande StatsUtskottets Betänkande kunna bifallas; men sedan genom Herr Hammarsköld blifvit uppgifvet, att tillgång till den ifrågavarande tryckningen kunde erhållas från fonden af Bibeltryckstunnan, så anser jag mig böra förena mig med dem, sorn begärt återremiss.
I anledning af de nu vid Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar, blef detsamma till Utskottet återremitteradt.
Herr Adlerbeth anhöll att med de öfriga RiksStånden få communicera sitt i dag upplästa skriftliga yttrande; hvilket, uppå af Hr LandtMarskalken gjord proposition, blef af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallet.
Företogs till afgörande BancoUtskottets sistlidne Plenidag på bordet lagda Memorial s angående ökad Discont-rättighet i Banken fös Götha CanalDiscont.
Grefve IJlljencrantz, Johan Wilhelm i I ämnen af sådan beskaffenhet, som det, hvarom Höglofl.
BancoUtskottets nyligen upplästa Betänkande handlar, uppstå misstag ofta af den anledning, att Ledamöter, som k» 28 Den 3 Juni, ke ägt tillfälle att ifrån början följa saken, omöjligen derom kunna äga fullständig kännedom
Jag utbeder mig derföre vördsamligen att få lemna några upplysningar.
Maj;t har till Riksens Ständer, angående Götlia Canal, aflåsit Nådig Proposition, som , jemte alla i anledning deraf till respectiva RiksStånden ingifna Memorial, är till Höglofl.
Stats- och BancoUtskotten remitterad; och dessa bägge Utskott hafva åt 16 af sina medlemmar uppdragit målets beredande.
Då denna sammansatta Beredning ännu icke afgifvit sitt .Utlåtande, och Höglofl.
Statsoch BancoUtskottens
Betänkande således ännu mindre kunnat inlemnas är nu ingen frå ga om något beslut i anledning af Konungens Nådiga Proposition.
Det ämne, som nu kommer under öfverläggning, och som med den Nådiga Propositionen ingen den mindsta gemenskap äger , har tillkommit i anledning af väckta motioner inom Höglofl.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet, hvarigenom en tillfällig förökning i Götha CanalBolags
Disconträtt i Banken är yrkad, till förekommande af nödvändighet för Götha CanalDiscontDirection, att genom hastigt infordrande af Disront-lånen blottställa Läntagare och bringa en mängd af medborgare i yttersta obestånd.
Jag har nyligen haft äran anmäla, att Discontrörelsen ingalunda är grundad på Disconträtten i Banken, utan att denne endast Den 3 Juni. 29 begagnas vid de tillfällen, då af de för CanalDirection emot 3 procent insatta medel större summa lyftes, än igenom nya insättningar hunnit inflyta.
Jag har likaledes ödmjukligen anmält, att Götha CanalDirection, i stället att begagna
Disconträtten, ofta äger betydlig fordran i Banken j och att sådant förhållande äfven under denna Riksdag inträffat och fortfarit ända till medio April, ifrån hvilken tid en hastig förändring i opinionen verkat, att insättningen af penningar för 3 procent minskat , och lyftningen af ägande fordran deremot så tilltagit, att Götha CanalDirection, vid slutet af Maj, i det närmaste nödgats begagna fulla beloppet af oftanämnde Disconträtt i Banken.
Minuten är således inne, då Götha Canals DiscontDirection, för att kunna honore, ra sina egna förbindelser, synnerligen den att infria ännu utelöpande 3 procents sedlar, nödgas, i saknad af tillfälligt understöd, till fulla beloppet hastigt indrifva förfallande lån.
I sådan ställning är det, som BancoUtskottet, icke till förmån för Götha Canal, utan med hänsigt å en mängd af Medborgares räddning från öfverhängande våda, tillstyrkt
Disconträttens tillfälliga förökande med de alternativ framställda summorna, af sex eller åtta hundrade tusende R:dr.
Då härjemte i benäget öfvervägande tages, att Höglofl.
BancoUtskottet, långt ifrån att i förhand lemna något utlåtande i den hufvudsak, som af Riksens Höglofl.
Ständer än - 3® Den 3 Juni. nu icke är till afgörande företagen, endast föreslagit, att den förökade
Disconträtten må äga rum intilldess att Riksens Ständer deras beslut fattat; samt att BancoUtskottet dervid fästat alia upptänkliga vilkor till bevarande af Bankens säkerhet i alla händelser, och äfven i det lall, att Riksens Ständer helt och hållet afslå något förökadt biträde till Götha Canals fullbordan, så lärer förmodligen icke någon betänklighet kunna återstå , till bifall för ettdera af de alternativ, som Höglofl.