Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sammanlagda värdet af de genom postverken i de till den internationela verldspoBtföreningen hörande länder befordrade assnrerade försändelser äfvensom af de medel, hvilka expedierats i form af postanvisning, postförskott och inkassering, uppgick till den ofantliga summan af 60,937,466,134 francs, hvilket är en summa likastor som värdet af allt det guld ocli silfver, som allt ifrån år 1493 och till och med 1882 anses hafva - blifvit produceradt på jorden samt mer än dubbelt så stort som beloppet af prägladt mynt i samtliga länder och verldsdelar.
I medeltal på hvaije invånare utgjorde dessa värdebelopp i Österrike 613,26 francs, i Tyskland 470,96 fr., i Danmark 235,05 fr. och i Sverige 232,95 francs, under det att motsvarande belopp år 1881 endast utgjorde for Sverige 188 francs, ett exempel bland många på i huru hög grad vårt postväsende under de senaste åren utvecklats.
Såsom motstycken till nu anförda tal torde förtjena nämnas, att motsvarande belopp pr invånare i Portugal utgjorde 3,01 Pr., i Chili 2,61 och i Japan 1,03 irancs.
Alldenstund det ofvan uppgifna sammanlagda värdet af genom postverket befordrade assurerade försändelser beträffande, bland andra, Storbritannien, Nordamerikas Förenade stater, Canada m. fl.
endast innefptt^r värdet af expedierade postanvisningar, lärer man troligen f » i det närmaste fördubbla summan, om man vill erhålla ett jägorlunda riktigt begrepp om värdet af assurerade försändelser af alla slag, hvilka genom samtliga länders postförvaltningar expedieras.
Att embetsverk, genom hvilkas händer sådana för tanken nästan ofattbara massor af bref och andra försändelser passera och hvilka förmedla en penningeomsättning, hvilken troligen snarare öfver- än understiger ett hundratal milliarder francs, äfven skola hafva att uppvisa en budget med ganska betydliga så väl inkomst- aom utgiftssiffror, är tydligt.
Inkomsterna uppgingo för nu ifrågavarande tid till 1,116,333,830 francs och utgifterna till 973,646,267 francs, hvadan en behållning uppstått af 143 millioner francs.
Härutaf belöper sig nära hälften eller 65,250,650 fr. på Storbritannien, 29,308,575 på Tyskland, 18,756,241 på Frankrike samt 11,089,224 på Nordamerikas Förenade stater Bland länder, hvilka utmärka sig för ett betydligare deficit, må nämnas Ryssland med 5,764,988 francs, Canada med 2,115,049 fr. Japan med 1 809,595 francs.
Det svenska postverket, hvilket i flera år hade ett stundom ej obetydligt deficit, har för år 1883 haft en behållen inkomst af 986,700 francs, hvilken behållning likväl något understiger föregående årens behållning.
Nu refererade berättelse innehåller å sidorna 4 och 5 en jemfbrande tabell, hvilken afser att gifva en framställning öfver förhållandet emellan ett antal till verldspostföreningen hörande länders areal, innevånareantal, uti dessa länder befintligt antal postanstalter samt det antal qvadratkilometer och innevånare, somi medeltal sig belöper p£ hvarje postanstalt och slutligen antalet af i postverkets tjenst anstälde personer.
Denna tabell skulle, under förutsättning att de i densamma förekommande siffrorna hänförde sig till i det närmaste samma år och vore af beskaffenhet att förtjena någon större trovärdighet, hafva varit i hög grad intressant.
Emellertid försvagas detta intryck genast af den i en not förekommande upplysningen att folkmängdsuppgifterna afae olika &amp; r samt att i arealen äro inräknade sjöar och vattendrag för somliga länder, men icke f^r andra, dervid upplysning icke lemnas till hvilket år hvaije särskild folkmängdsuppgift är att hänföra eller i hvilka fall vatten är fråndraget de respektive ländernas areal.
Ännu värre blir förhållandet, om man med ledning af de motvarande sifferuppgifter, hvilka finnas att läsa uti de bästa af de geografiska och statistiska arbeten, hvilka voro tillgängliga vid den tid, då denna årgång af Kongl.
General-Poststyrelsens statistiska berättelse var under utarbetande, såsom en Kolb, en Brachelli, Behm och Wagner samt sist men icke minst Almanach de Gotha, företager en kontrollerande granskning af de sifferuppgifter, hvilka innehållas uti nu ifrågavarande berättelse.
Man skall då finna att, trots det att General-Poststyrelsens statistiska vetande för icke lång tid sedan blifvit förstärkt med en af vår Kongl.
statistiska centralbyrås äldre och högre tjen-stemän, till och med den folkmängd ssiffra, som är uppgifven för vårt eget land, hänför sig till ett äldre datum än den, som uti arbeten, hvilka trycktes och utkommo i Tyskland under senare hälften af år 1884 uppgifves, nämligen 4,603,593, hvilken var den officielt bestyrkta folk mängdssiffran för den 31 December 1883, det år som ju nu ifrågavarande berättelse afser.
Hvad åter angår de för Sverige och Norge uppgifna areal-siffrorna, så eger med dem det egendomliga förhållandet rum att de af alla utom de förenade konungarikena boende vederbörande äro öfvergifne såsom bevisligen felaktiga och allt för små, enär enligt General Strelbitskys uti arbetet » La superficie de L ’ Europe » år 1882 offentliggjorda planimetriska kalkyler, Sveriges ytinnehåll icke är 442,818 qvadratkilometer utan 450,574,3 samt Norges areal icke 318,195 qvadratkilometer utan 325,422,4.
Hvad beträffar areal- och folkmängdsuppgifter för öfriga uti berättelsen anförda länder, så, ehuru i denna årgång åtskilliga ändringar synas hafva blifvit företagna, hafva de likväl icke kunnat förekomma att i det närmaste hvaije uppgift är oriktig och afvikande ifrån de uppgifter, som uti statistiska tidskrifter aferkänd trovärdighet voro offentliggjorda vid den tidpunkt, då nu ifrågavarande statistiska berättelse var under öfversättning.
Vi hafva såsom bevis för riktigheten af det ofvan sagda, uti tvänne tabeller, hvilka vi här nedan återgifva, sammanfattat de uti General-Poststyrelsens berättelse angifna sifferuppgifterna och de tal som uti ofvan uppräknade och ett antal öfriga geografiska handböcker, hvilka varit för oss tillgängliga, enstämmigt uppgif-vas såsom de riktiga.
1 berättelsen Råtta arealen, uppgifven areal.
Qv.
kiloni.
kilom.
Sverige .......................................................... 442,818 450,574,3
Norge .......................................................................................................... 318,195 325,422,4
Argentina ................................................................................................ 3,027,088 2,835,970
Britiska Indien .................................................................................... 2,351,740 3,359,587
Bulgarien ...................................................................................................... 62,021 63,972
Chili .................................................................................................................. 665,124 665,341
Egypten ...................................................................................................... 560,000 1,021,354
Algeriet med fr. Sahara och Tunisien ........................ * 595,300 783,413
Grekland ...................................................................................................... 63,606 64,689
Italien ............................................................................................................ 296,306 296,323
Nederländerna .......................................................................................... 32,871 32,999, » s
Förenta Staterna .............................................................................. 10,360,178 9,212,270
Persien ............................................................................................................ 1,651,000 1,648,195
Portugal ...................................................................................................... 92,241 91,346,4
Ku manien ................................................................................................ 160,150 129,947
Ryssland ...................................................................................................... 22,038,861 22,397,400
(utom Svarta och Kaspiska hafven samt Aralsjön ........................ 21,891,044)
Schweiz ...................................................................................................... 41,390 41,346,5
Storbritannien .......................................................................................... 316,829 314,628
Tyskland .................................................... 539,402 540,519, » i
Engelska kolonierna Ceylon, Cypern, Grenada (ej Granada!
), Honduraa, Hongkong, S: te Lucie,
S: t Vincent, Sierra Leoria, Terre Neuve (Nova
Scotia?
), Vier * es (Virgfn I: sls?
) .................................... 208,886 208,193
Franska kolonierna Corhinchina, Gabun, Guade-loupe, Etablissementen i Indien, Mayotte, Ré-union, S: t Pierre och Miquelon, Senegal och
Taiti ............................................................................................................ 316,211 333,408,8 *
Nederländska kolonierna Curayao, Indien och
Surinam ............................................................. 1,703,451 1,980,184,33
Som man finner har det knappast lyckats General-Poststyrelsen att finna det rätta för en enda af de i tabellen förekommande stater.
Om man nu granskar de af bemälda styrelse anförda befolkningssiffror, så äro dessa icke mindre felaktiga såsom Bes af följande.I berättelsen Rit ta
uppgifna folk- folkmängden,
mängden.
Sverige ............................................................................ 4,579,115 4,603,593
Britiska Indien ................................................... 253,891,821 201,888,897
Bulgarien ........................................................................ 1,998,983 2,007,919 (81)
Chili .................................................................................... 2,412,949 2,271,950 (82)
Egypten ...................... .......................... 5,260,000 5,500,000
Grekland ........................................................................ 1,973,463 1,979,147
Guatemala .................................................................. 1,252,497 (' / i 84) 1,278,311
Italien .............................................................................. 28,951,374 (3, / i2 82) 28,733,396
Japan .............................................................................. 37,017,302 (' /.
81) 36,357,368
Förenta staterna ...................................................... 50,152,866 (80) 50,445,330
Persien ............................................................................ 6,500,000 7,653,600 *
Portugal ...................................................................... 4,550,699 4,708,178
Rumänien ........................................................................ 5,040,000 5,376,000
Ryssland ........................................................................ 95,000.000 (82) 102,187,600
Schweiz ........................................................................ 2,831,000 ' (80) 2,846,102
Spanien ........................................................................ 16,731,570 17,032,439
Storbritannien ............................................................ 35,600,000 (81) 35,241,482
Såsom det s^nes af de tal, hvilka vi bär ofvau framlagt, äro differenserna i dessa båda tabeller hvarkeu små eller fåtaliga, utan fastmer så betydliga att de högst väsentligt förringa det värde man skulle vara böjd att tillägga berättelsen i dess helhet.
TJtaf ett på statens bekostnad och af ett statens embets-verk utgifvet statistiskt arbete har man rätt att fordra, att hvaije i detsamma förekommande sifferuppgift skall vara vederbörligen kontrollerad samt att, då utländska tryckta källor användas, de brukas med kritik och urskiljning, så att em betsverkets arbete blir något mera än en blott öfversättning af den sifferuppgifterna beledsagande texten, ty siffror läser man som bekant lika bra vare sig tryckorten är Bern eller Stockholm.
Vi kunna nog förstå att en försigtig karl i vissa fall hellre tager en aln ifrån än lägger en aln till, men när man ser att t. ex. för Ryssland uppgifves en befolkningsnumerär af 95,000,000, så är detta hardt när oförlåtligt, ty redan år 1882 hade den enligt officiela uppgifter stigit till 102,187,600.
Ännu värre är förhållandet då man granskar arealuppgifterna, ty det borde vara bekant för General-Poststyrelsens statistiska byrå att t. ex. Nederländernas areal icke är 32,871 utan 32,999,92 qvadratkilometer, att Rumä-
* Enligt Almanach .de Gotha; Dr. Polak i sin berättelse till exposit.
i Wien uppgifver 5,000,000, Meyers Handlexicon årg.
78 har 7,000,000, Daniel geografi 4 uppl.
6 mill., Fraser uppgifver 8 9 mill., Malcolm 10 mill.iiien har ett ytinnehåll af icke 160,150 utan 127,584, eller, enligt en tysk uppgift hvilken kanske är den riktigare, 129,947 Mvadratkilometer.
Statens herrar revisorer synas pa de senare åren hafva allt allvarligare fattat sin uppgift att tillse det nödig sparsamhet eger rnm uti handhafvandet af statens medel.
Bet är emellertid vår öfvertygelse att bemälda revisorer skulle i vida väsentligare mån lyckas lätta de skattdragandes bördor, om de, i stället att nagelfara embetsverkens inköp af papper och stearinljus samt svenska grammatikor för Utrikes departementets behof, förordade att dylika publikationer som den nu ifrågavarande helt och hållet upphörde, intill dess någon specialist läte sig uppsöka, som vore i stånd att upprätta en fullt nöjaktig sådan statistik.
Om de i sammanhang denned genom-drefve att ledamöter i tillfälliga komitder icke utfinge sitt arfvode förr än det visade sig huruvida deras arbete vore approbabelt eller * icke, skulle de på ett verkligt epokgörande sätt hafva gjort sig väl förtjente om fosterlandet, ty det är dock ett spektakel att staten gång efter annan skall på årslånga komitéer sådana som den, hvilken varit tillsatt för att ombilda Kommerskollegiet, utkasta tiotusentals kronor utan något annat synbart resultat, än en med några kubikfot ökad tillgång på makulatur till kryddbodarnas beqvämlighet.
å. B-k.Musikalisk Revy.
Från konsertsalen atår för denna revy främst på föredragningslistan det blänkande namnet: Sophie Menter, enligt Liszt och Tausig verldms första qvinligapianist, gom det heter i annonserna.
Fru Menter hedrade oss.
redan för ett par tre år sedan med sin närvaro, ty, som man torde minnas, kom hon hit nära nog omedelbart efter sin mest fruktansvärda rival, Annette Essi-poff-Leschetsitzsky.
Detta var onekligen ett djerfl schackdrag och om än framgången i det hela lutade mest åt Menters sida, odelad var den dock icke, ty » Essipofiarnes » skara var vfil ej så stor, men dess mer » väl vald », som man brukar säga.
Joseph Wieniawski och Annette Essipoff hade den gången närmast föregått Sophie Menter.
Efter henne kom en stor kontrast, pianofilosofen Ilans von Buloiv, som var nog oartig att visa oss att ingendera af de begge charmanta pianohjeltinnorna, som föregått honom, egde nyckeln till Beethovens gyllene kassaskrin, allraminst den eldiga ungerskan, hvaronMpera i det följande.
Denna gång hade Sophie Menter en nästan ännu värre position.
Verldens pianohöfding, den store Anton Rubinsteint lyste ännu från fjolåret i alla musikvänners sinnen och Chopinspelaren par préférence, den elegante Wladimir de Pacltmann var ju här ej senare än i våras.
Under ett intermezzo, fyldt af så många storheter, hinner äfven den lifsgladaste publik att blifva en smula blasé.
Och till och med en Sophie Menter har icke kunnat undgå att erfara verkningarna häraf.
Så var Musikaliska Akademiens sal — den Tuas violin och skälmeri m. m. fylde så många upprepade gfingcr — visst icke fyld, då den firade pianolejoninr.an inträdde der vid första konserten.
Men den publik som kommit gjorde henne rättvisa.
Isynnerhet njöt man af de Schumannska etyderna, med deras vex-lande stämningar och skiftande färgspel.
Menter förstod för-träfftigt finna uttryck för allt detta dunkelt orofulla, romantiskt trånande på samma gång hon i åtskilliga af etyderna gaf fritt lopp åt en lika gripande, som fint tolkad kfinslorikedom.
Den andra konsertens begynnelsenummer gick ej på långt när upp einot detta, ehuru väl sjelfva kompositionen — Beethovens ojem-förliga månskenssonat — naturligtvis som sådan var öfverlägsen.
Men som ofvan är sagdt, Meuter är ingen Beethovenspelerska och hon knnde ej undgå att visa detta äfven nu.
Man behöfde verkligen ej ha det ljufliga minnet af Rubinsteins tolkning för öronen för att finna huru matt och ointresseradt första satsen släpade sig fram eller med hvilken otillbörlig nonchalance mellansatsen nystades af.
Icke ens i prestot, som dock väl af hela sonaten ligger fru M. bäst i handen, förmådde hon gifva sitt föredrag den rätta andan.
Jag lemnar nu åsido att artisten både i Up-sala.och Stockholm spelade falskt ett par gånger, men man kan spela exakt och på samma gång slarfva igenom ett stycke och det var detta fru Menter gjorde på det mest alldagliga sätt i verlden.
Det är möjligt att med litet mera intresse för saken, det hade gått bättre; det hade endast behöfts en Çerdedel af den utsökt noggranna uppmärksamhet fru M. egnar sina Liszt-ska bataljhästar, och intrycket hade blifvit ett annat, odisputabelt ett annat.
Men det brydde sig fru M. icke om — men så brydde sig ej heller publiken om att applådera detta stycke — åtminstone den i Upsala, der det efter ciss-mollsonaten var tyst som i grafven, hvadan också den erfarna konstnärinnan måste taga sin tillfiygt till ett par af sina Pappenheimare (
Af öfrige klassiska mästare inskränkte sig fru Menter klokt nog till ett litet preludium af Bach, orneradt med en öfverflö-dande filigramsmängd.
Scarlotti blef också ihogkommen på af-skedskoDserten — men det var också allt och i alla musikvän-ners öron säkerligen — nog.
Som Chopinspelerska eger M. på samma gång glänsande egenskaper som framträdande fel.
Hennes sirat verk är så full-indadt och läckert som någonsin tänkas kan, hennes anslag eger samtliga erforderliga nyan9effekter, endast hon läte pedalen mera vara i fred och förstode använda sin starka venstra hand till ett något lenare och intimare ackompagnement.
Den sjudande lidelse, som genomgår många Chopins tonverk, ger hon en illusorisk framställning, men den koketta melankoli, den egendomliga demi-teint, som andra ega, får ej samma fullt motsvarande tolkning.
Ej heller dansa hennes mazurkor och valser fram med samma katt-
2 — 8.
11smidiga mjukhet som Pachmann visade oss i sitt föredrag af » idel silkessammet ».
Det skall endast vara i de vildaste och rörligaste Chopinstycken som Menter med sin individuella fart och raskhet kan sägas vara för mer, med ett ord der Chopin men närmar sig hennes ideal och föresyn, Franz Liszt.
Och härmed äro vi inne på Sophie Menters bragdftlt, der hon ej viker för någon i hela verlden.
Sjtyrka och fortfördighet — se der tvänne hufvudfaktorer i bravurspel, begge hos fru Menter uppöfvade till en sagolik höjd.
Hon begagnar visserligen armkraft, ja stundom ser det ut som hela öfverkroppen hjelpte till, hon anlitar fortepedalen i oändlighet, men ändå vill det sällspord konst till att frambringa denna kompakta tonklang, dessa massiva polyfonier, dem man trott overkställbara låt vara på äfven den dugtigaste paradflygel.
En del af hemligheten ligger väl deri att fru M. eger en finger * styrka som få och en fingerspänstighet än förunderligare.
Begge dessa egenskaper triumferade isynnerhet i Tausigs Strauss-ar-rangement (» Tusen och en natt »), der vals-tuttit stormade fram med nästan orkestralt dån och der i ornamenteringen förekommo bland annat octavglisatti, utförda med en käckhet, som slog med häpnad.
I Liszts Dess-duretyd voro svårigheterna så tätt hopade och så vanskliga, att det äfven för sjelfva fru Menter bör kännas angenämt, då detta voltige-stycke är uppspeladt utaa olyckshändelse.
Illa vald var samme mästares » Ricordavsa » ett litet fult stycke, som den utstofferade garneringen hjelpte föga upp.
Deremot förtjuste fru M. sina åhörare med arrangement«!
af några Schubert-juveler, såsom » Ave Maria », ett svårt stycke, der melodien spelas än med ena än med andra handen under fullständigt bas- och diskan t- ackompagnement, » auf dem Wasser zu singen », som gick med flygtigt men utsökt behag samt — främst — » Erlkönig », der konstnärinnans passionerade liffullhet fick fritt spel och der den dramatiska motsättningen mellan hedens tunga, dystra stämning, barnets tilltagande ångest och för-tviflan, faderns trygga lugn, och den framglimtande trollverldens förföriska ljus och skimmer — allt detta tolkades med så gripande sanning, så smekande ljufligt och så förkrossande hemskt, att endast detta stycke, så speladt, förklarar fru Menters verldsrykte.
Briljant är hufvudintrycket man får af de Lisztska finger-danser, som nämnas Rhapsodier, notabene framförda på Sophie Menters unika sätt.
Men ett visst egendomligt poetiskt intresse kan icke frånkännas den af samme Liszt elegant och finkänsligtarrangerade Don Juan-fantasien, som emellertid — äfven den — till större delen för sin storartade verkan hade att tacka föredraget, som i detta nammer besteg det snillrikas regioner.
Här tycktes konstnärinnan inlägga hela sin själ i sitt spel, der hon i en brännpnnkt förenade samtliga en stor artists bästa egenskaper och samtliga sin individnalitets- och konstnärsmenniskas företräden.
Denna prestation verkade oflk med det genialas outsägliga, allt besegrande makt — och publiken, rörd, bländad, berusad på en gång, utbröt också efter det trolska spelets slut i ett oändligt, brusande jubel.
Den konsertflygel, som fru Menter härstädes betjenade sig af, var icke fullt värdig hennes talang och jag vill minnas att hon förra gången hade med sig en bättre.
Måhända hade resan från Petersburg bekommit instrumentet illa, kanske emballeringen varit bristfällig eller så, nog af timbren i instrumentet var ingalunda den man kunnat vänta sig och till och med volymen — specielt i det djupare läget — lemnade mycket att önska.
Vår goda opera har haft en ledsam böijan på vintersäsongen.
Sjukdom och illamående, heshet och indispotion, förkylning och allmän svaghet — ja, hvad vet jag?
— ha vållat det rysligaste npp- och nedvändande på repertoiren, så att till och med abonnenterna en och annan gång fått nöja sig med mycket medelmåttiga framställningar.
» Profeten » har lemnat operavännen tillfälle att förnya bekantskapen med frök.
Wellanders verkligen förträffliga Fidés och till operascenen återvälkomna fru Edling, som emellertid i Berthas parti ingalunda är i sitt rätta esse, föga heroisk som hon är vare sig i apparition, röst eller spel, denna behagliga fram-ställarinna af Mignon, Adina, Susanna och dylika partier i den genren.
Hr Sellmans dramatiska framställning af den svåra titelrolen saknar icke förtjenst, men sångrolen är honom för öf-vermäktig.
Sak samma gäller denne sångares prestationer i » Judinnan », der dessutom Leonard Labatts framställning äunu är i friskt minne.
Halévys prunkande opera bjöd denna gång på en verklig artist i titelpartiet, som i detta hänseende det senaste decenniet varit mer än illa tillgodosedt.
Fröken Grabow hade nämligen öfvertagit Rachels fordrande parti, hvarur man redan förut pä konserter haft nöjet höra henne sjunga den med skäl berömda arian: » Han kommer nog! » Denna scen blef ocksåglanspunkten i sångerskans sceniska föredrag och utfördes med äkta tragisk styrka.
Med nöje lade man inärke till att frök.
Grabow verkligen individualiserat denna sin rol och gjort nägot särskildt af dem, olikt hennes andra älskarinnepartier med deras genomgående svärmeri och känsloextas.
Det var något konstuir-ligt beherskadt och utarbetadt i denna framställning, som länder frök.
Grabow till mycken * heder.
Att röstens bedårande klang och sångens liffulla glöd äfven i detta parti gjorde vederbörlig verkan, torde knappast behöfva tilläggas, lika litet som att den uppburna sångerskan också i denna opera rönt .rikhaltiga prof på allmänhetens henne aldrig svikande sympatier och beundran.
Om de i operan för öfrigt uppträdande, af hvilka flera hafva särdeles otacksamma partier, är ingenting att säga.
Den i min förra revy bebådade » Don Juan » - reprisen bar nu egt ram.
En tid förut läste man i tidningarna att teaterstyrelsen dubblerat samtliga roler i det stora mästerverket.