Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Under förutsättning således att ett dylikt förslag, hvilket skulle afse de lönetillgångar, sons från församlingen kunna beredas, icke utesluter en skälig beräkning äfven pä ett större bidrag från pastors lönen, än sorn sorni hittills utgått, såvida nemligen denna loos tillgångar befinnas vara sådana, att de, äfven ined det för ändamålet behöfiiga afdrag, kunna anses för en blifvande efterträdare vara tillräckligt; att E. K. M., i de fåll då icke heller en sådan tillgång kan beredas, behörigen täckes pröfva, oin, emot vanliga förhållanden, inga väsendtliga hinder finnas för komministers-syslans- förening med folkskolelärare-tjensten, eller ock i nåder anser en indragning af den förra kunna ega ruin; — Expeditions-Utskottets För.dag lill tind.
Skrifvelse, N.o a35.
667 <amt slutligen att, iler ej heller sådant kan ske, E. K. M. i nåder finner skäligt alt antingen till Rikets Ständer aflåta nådig framställning om statsanslag, eller ock andra, möjligen disponibla medel till omförmälda ändamål anordliar, få Rikets Ständer, i enlighet med dessa åsigter, och i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i afseende på pastorernas aflöning ofvan blifvit föreslaget, underdånigst anhålla, att E. K.
M. uti nådig förordning täckes anbefalla de församlingar, der ej sådana af E. K. M. i nåder fastställda konventioner äro gällande, att, på grund af dem, komministers-lönen åtminstone till nedan stadgade minimi-belopp uppgår, antingen under nuvarande komministrars tjenstetid, och, i händelse lönefyllnad enligt här stadgade grunder skulle finnas böra komma i fråga, helst i sammanhang med konvention om pastorslönen, eller ock sednast och ovilkorligen vid nuvarande komministrars afgång, under ledigheten, på sätt och i den ordning redan gällande författningar härom stadga, i föreskrifna allmänna ombuds närvaro, med föranledande af så väl i hvarje församling till komminister på grund af gällande författning utgående löne-inkomsler efter de noggranna uppgifter, som vid tillfället böra vara tillgänglige, som ock af allmänt kända förhållanden i orten och med fästadt afseende derjemte å olika hemmans, verks, lägenheters och inrättningars beskaffenhet vid inbördes jemförelse deni emellan, om hvilka upplysningar, jemförelse!- och förslag, som till socknestämmans behandling sedan förekomma, försam Hogarne böra, genom deputerade, i förväg behörigen förberedas, — uppgöra löne-konvenlioner, till åstadkommande af den nuvarande lönens förvandling och sammanförande, hufvudsakligen i natura-prestationer och till någon del i penningar, så att derefter ingen afgift till Kommiliistrarne må åt godtycket blifva öfverlemnad, vid hvilken förvandling så väl mindre natura-prestationer som ock spanmålen bör beräknas efter medium af de sista 10 årens markegångspris för den ort, som är i fråga, äfvensom sådana mindre natura-prestationer, som ej finnas i markegångs-taxorna upptagna, efter i orten gångbart pris; börande den sålunda förvandlade lönen sedermera på löngifvarne fördelas till utgörande på sätt de kunna för sig anse billigt och antagligt; hvarefter och för den händelse att, efter den skedda förvandlingen, lönen, deruti boställs-afkastningen efter vanlig beräkningsgrund af 4 procent af boställets taxeringsvärde bör ingå, antingen befinnes årligen fullt utgöra eller ock öfverstiga 45 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, såsom det minimum, hvarunder ingen komminister bör vara åflonåd, eller ock pastor och församlingen, i fall lönen, sålunda beräknad, understiger detta belopp, derom tillfrågade, åtaga sig att fyllnaden årligen tillskjuta, hvilka tillskott då äfven böra, så väl till beloppet som till fördelnin - 668 Expeditions-Utskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 235. gen nli. protokollet intagas, den sålunda träffade öfverenskomnielsen för nådig stadfästelse lor en tid af 25 lill högst 50 år, genom vederbörande auktoriteter till E, K. M. i underd. öfverlemnas; hvaremot, och derest vederbörande 0111 grunderna för lönens utgörande icke kunna sig förena eller oek fyllnad i lönen- till 45 tunnor årligen ej kan åstadkommas, förhållandet bör i protokollet intagas, hvilket sedermera, på Sätt ofvan nämiidt är och Kongl, oirkulär-brefvet den 3 Juli 1829 närmare föreskrifver, till E. K. M. i underd. insändes till den vidare åtgärd som, för ändamålets vinnande, kan i nåder linnas lämplig, om verkställighet hvaraf E. K. M. täcktes
Dess befallningshafvande i förening med konsistorium anbefalla att vederbörande församlingar förständiga.
I fråga om förändrad t aflöningssätt för presterskapct i städerna, anse Rikets
Ständer någon lämpligare utväg icke vara för handen till vinnande af det härutinnan åsyftade ändamål, eller införande af bestämdare grunder för beräkning af de bidrag, lörsamliugs-medlemmarna böra till presterskapct utgöra, än att öfverens k omundsen härom i föreskrifven ordning upprättas och af E. K. M. i nåder stadfästas.
I hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad rörande presterskapets på landet aflöning redan är vordet af Rikets Ständer underd. tillstyrkt, fä Rikets Ständer alltså frambära den underd. önskan, att E. K.
M. genom nådig förordning täcktes anbefalla samtcliga de stadsförsaralin gar, hvarest behörigen stadfästade konventioner ej redan äro uppgjorda, att, antingen under nuvarande kyrkoherdars och komministrars tjenstetid, eller ock sednast och ovilkorligen vid inträffande ledi gliet er, i den ordning gällande författningar stadga, och tili det belopp som, med afseende å oltare förekommande tjenstgöring och dyrare Icfnadskoslnad i städerna än på landet, rättvist och billigt torde böra bestämmas, samt efter de taxeringsgrunder, sam för ändamålet kunna anses mest lämpliga, i föreskrifva allmänna ombuds närvaro, helst samtidigt för både kyrkoherde erli komminister, uppgöra konventioner lill bestämmande af beloppet utaf de bidrag, sorn af församlingarna böra till presterskapet utgöras, så att derefter inga afgiftér till kyrkoherde eller komminister må vara godtyckliga, samt att om svårigheter å endera eller begge parternas sida skulle å den för ärendets afgörande utsatta allmänna sockenstämma möta, dertill skälen, i sådan händelse, böra uti protokollet fullständigt anföras, E. K.
M. täcktes, sedan vederbörande embetsmyndigheter utlåtanden afgifvit, efter i hvarje fall förekommande omständigheter, dessa konventioner reglera och för en tid af 25 till högst 50 år fastställa; om verkställighet hvaraf E. K.
Dess befallningshafvande i förening med konsistorium anbefalla att vederbörande församlingar förständiga. Expeditions-Utskottets Förslag lill tind.
Skrifvelse: N:o 235. 669 Vidkommande derefter det väckta förslaget om upphörande af förhöjd tjensteårsberäkning, så har det, å ena sidan, icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, att all förhöjd tjensteårsberäkning i sjelfva verket ej är annat, än en af staten beviljad aflöning eller förbättring i befordringsvilkoren för vissa med kyrkan i närmare eller fjermare beröring varande tjenstemän, hvilken uppmuntran dock, efter hvad, icke utan skäl, blifvit anmärkt, är dem gifven på bekostnad af den stora mängd obefordrade egentliga prästmän, hvilka för sin icke mindre vigtiga tjenstgöring vid sjelfva kyrkan, vid ansökan till befordran icke få tillgodoräkna mera än enkla meritår, hvarigenom ock dessa sednares billiga förhoppning på utkomst vid samma lefnadsålder, som deras högre tjenstårs beräknande medbroder, icke sällan förnärmas eller fördröjes, — men å andra sidan, hafva Rikets Ständer ej heller förbisett den skyldiga varsamhet, hvarmed denna vigtiga fråga i dess serskilda delar bör behandlas, hvarvid Rikets Ständer likväl ansett såsom rättsenlig grundsatts i detta hänseende böra antagas att, till befordran inom kyrkan, all förhöjd tjensteårsberäkning må, ju förr desto heldre, upphöra, så att mera än enkla årsmeriter aldrig må liela läraståndet i allmänhet lillgödokomma i och för dess tjenstgöring, vare sig inom kyrkan eller vid den med henne samslägtade skolan, i öfverensstämmelse med hvilken grundsats Rikets Ständer äfven, på sätt i fråga om regleringen af utgifterne å riksstatens 8:de hufvudtitel är- i underd. anmäldt, vid beviljandet af 90,000 r:dr årligt anslag till elementarläroverken, fästat det vilkor, att den förhöjda tjensteårsberäkningen för de härvid anställde tjenstemän skall upphöra; och få Rikets Ständer alltså, hvad vidkommer brukspredikanter, kapellpredikanter och öfrige vid församlingarna i riket anställda ecclesiastike tjenstemän, åt hvilka förhöjd tjensteårsberäkning någonstädes ännu kan, genom serskilda nådiga resolutioner, vara medgifven, af ofvan anfonia skäl undenkst anhålla, att, vid nuvarande innehafvares afgång, all förhöjd årsberäkning vid ifrågavarande ecclesiaslika befattningar måtte upphöra oell endast enkel årsberäkning dem tillerkännas, i följd hvaraf det torde böra ankomma på vederbörande bruksegare och disponenter samt kommuner att, så vida de åstunda dessa sysslors vidare uppehållande af prästmän, genom erforderliga löneanslag i tid göra sig förvissade derom, att skickliga sökande tili samma beställningar må vara att påräkna.
Hvad åter angår de ecclesiastik» tjenstemän med förhöjda merit-år, hvilka antingen af staten eller af allmänna inrättningar och enskilda stiftelser ega sin aflöning, såsom lång-, slotts- och hospitals-predikanter, krigsprester, katccheter, barnhuslärare m. fl., så hysa Rikets Ständer den öfvertygelse, alt äfven för dessa tjensters innehafvare erforderliga löneförmåner böra beredas, 670 Expeditions-Ulskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o a35. så att ökad befordringsrätt i förhöjd årsberäkning på det öfriga och obefordrade presterskapets bekostnad icke vidare må dem tilläggas.
Då Rikets Ständer tillika äro förvissade derom, att de prestman, hvilka uteslu tande varit sysselsatta med barna undervisning, numera till större delen för denna befattning icke erfordras, helst till följd af E. K.
M:s nådiga stadga om folkundervisningen i riket, hvilken redan bör vara satt i verksamhet eller innan korrt blifva fullt tillämpad både i städerna och på landet, de serskildt antagna och examinerade folkskolerärarne komma att meddela den första barnaundervisning, som af prestman hittills flerestädes varit bestridd, få Rikets Ständer, uppå dessa sammanlaggda skäl, underd:st anhålla, det E. K.
M. täcktes i nåder förordna, att äfven för befattningar af förenämnda beskaffenhet , vid nuvarande innehafvares afgång, all förhöjd tjensteårsberäkning måtte upphöra, med enahanda förbindelse för vederbörande att, derest med samma sysslor är förenad den serskilda själavård, att de äfven derefter skola af prestman förestås, genom lämpliga löner i tid före komma, det icke brist på skickliga sökande till dylika tjenster vid sådant förhållande i framtiden må inträffa, i hvilket afseende, och så vidt dessa tjenstemäns löner utgå af statsverket och befattningarna ej med andra ecclesiastika sysslor kunna förenas, E. K. M. täcktes till Rikets nästsammanträdandö Ständer aflåta nådig proposition om det statsanslag, som för hvarje sådan allmän ecclesiastik-befaltning serskildt och för dem alla tillsammans må pröfvas nödigt,- och torde, vid inträffande ledigheter af nämnde tjenster, intilldess ökade löneanslag varda beviljade såsom skälig ersättning för all mistad högre årsberäkning, samma tjenster under tiden endast af vikarier böra uppehållas, med fortsatt rättighet för dem lill åtnjutande af de ordinarie innehafvarnes nuvarande löner och förhöjda årsberäkning.
I sammanhang härmed och då lill afhjelpande af förhandenvarande missförhållanden i det lägre presterskapets befordringträtt och lönevilkor, i synnerhet den aflägsna utsigten för en stor del prestmän att vinna en mera oberoende ställning, det synes Rikets Ständer böra i väsendtlig mån bidraga 0111 fordringarne vid universitetens theologiska fakulteter på högre prestbildniug och dermed förenade ökade humanistiska och theologiska kunskaper kunde hos de personer, hvilka uti prediko-embetet inträda, varda innan dem tilllåtes ordination, stegrade, hvarigenom deras antal i samma mån torde minskas samt billig utsigt såmedelst öppnas till en hastigare presterlig befordran inom församlingarne, få Rikets Ständer i underd. frambära den önskan, att E. K. M., efter vederbörandes underd. yttrande oeh förslag, täcktes i nåder meddela de föreskrifter i detta ämne, som af E. K.
M. anses för ändamålet Expeditioru-Utskottels
Skrifvelse, IV.-o 7.35. kunna lämpligen erfordras; — hvarjemte och enär Kongl, cirkulärbrefvet (leii 11 Mars 1841, angående regements-pastorsbeställningarnes vid indelta armeen förenande med annan ecclesiastik befattning vid församlingarne eller läroverken, uti 3 mom. innehåller, att den, som till regementspastor vid indelta armeen i nåder utnätnnes, men icke derjemte bestrider annan ordinarie ecclesiastik befattning, skall åligga hos vederbörande biskop och konsistorium sig anmäla till emottagande, under den frän tjenstgöring vid regementet eller korpsen lediga tid af året, af förordnande att biträda vid läroverket, elier af missiv till tjenstgöring inom församlingen, och konsistorium ega att lämplig befattning honom anvisa, få Rikets Ständer, som anse en dylik tjenstgöringsskyldighet lämpligen kunna jemväl bataljons-predikanter vid den indelta armeen åläggas, i anledning häraf i underd. anhålla, det E. K.
M. täcktes i nåder förklara, att hvad uti ofvan anförde Kongl, cirkulärbref är vordet stadgadt om regemehts-pastorers skyldighet att tjenstgör^ vid läroverket eller i församlingen, äfven må till innehafvare af bataljons-predikansbeställningar vid indelta arméen, der dessa tjenster ännu finnas bibehållna, utsträckas.
Slutligen och hvad angår den väckta frågan om vidtagandet af åtgärder för en allmän reglering af adjunkternes inom församlingarne löner, sorn vöre med rättvisa och billighet öfverensstämmande, så torde, i Riksts Ständers; tanka, en sådan flerestädes vara af behof vet påkallad, hvadan Rikets Ständer i underd. anhålla, att E. K.
M. täcktes anbefalla vederbörande stifts-sty reiser att, der sådant icke vedan skett, sä snart sig göra later med presterskapet öfverenskomma om och uppgöra en reglering af adjunkternes löner samt med berättelser derom sedermera till E. K. M. inkomma; äfvensom och dä, i fråga om förändrade bestämmelser för utgörande af klockare- och kyrkovaktarelönen, Rikets Ständer, för sin del, anse enahanda utväg, sorn i fråga om presterskapets aflöning här ofvan blifvit föreslagen, eller att genom frivilliga öfverenskommelse!* söka åstadkomma de förändringar uti nu gällande berakuingssätt, hvilka af hebofvet kunna påkallas, äfven i förevarande fall tillämplig, Rikets Ständer få underd:st anhålla, det E.. K.
M. täcktes i nåder förständiga samtlige konsistorierne att uppmana församlingarne i stiften att, efter de grunder, sorn för ändamålet kunna anses mest lämpliga, tillvägabringa öfverenskommelser angående den lön, klockare- och kyrkovaktare för dessa befattningar må ega. att af församlingarne uppbär».
Stockholm den 20 Oktober 1848.
672 Expeditions-UtskoUets Förslag till lind.
N.-o 236.
N:0 236.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln deri 21 Okt. 1848.
Preste-ståndet den 21 — — Borgare-ståndet den 21 — — Bonde-ståndet der 23 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående beskattnings-väsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling.
(Stats-utsk Uti. m. m., N:ris 242, 312, 319, 327, 329 och 330.) S. A. K.
Sedan vid flere riksdagar fråga förekommit om beliofvet af ej mindre förändring i vissa delar af de författningar, som bestämma sättet och ordningen för grundskatternas utgörande, än ock en med tillförlitligare kontroller förenad förenkling af uppbörds- och redogörelse-verket, samt Rikets vid se finaste riksdag församlade Ständer gjort underdåniga framställningar, angående de indelta räntornas indragning till statsverket, de i natura bestämda skatternas lösande efter medelpris, grundadt på flere föregående års markegång, jemte förändrad tid och ordning för markegångssättningen m. m., har E. K. M., som åt en serskild i nåder förordnad. kommittée uppdragit, att, efter tagen kännedom af så v äl Rikets Ständers of vanberörde framställningar, som öfriga tid efter annan i ämnet afgifna yttranden och förslag, utarbeta en allmän plan för beskattningsväsendets samt uppbörds- och redovisnings-verkets fullständiga ordnande, med syftning att i möjligaste måtto afhjelpa de härutinnan nu förekommande brister och olägenheter, behagat, sedan en sådan allmän plan af kommitterade blifvit utarbetad och i underd. betänkande af ilen 30 April 1847, till E. K. M. öfverlemnad, uti nådig proposition lill Rikets nu församlade Ständer, framställa de förslag till förändringar i nu gällande stadganden, angående sättet och ordningen för grundskatternas beräkning ©eli utgörande, samt dessas jemte öfriga utskylders debitering, uppbörd och redovisning, hvilka E. K. M. för Sin del ansett lämplige och vara af den beskaffenhet, att de borde till Rikets Ständers pröfning hänskjutas.
Efter öfvervägande af hvad så väl högstberörde nådiga proposition som kommitterades med densamma följaktiga betänkande, i de delar deraf, sorn utgjort Expedilions-TJtskotlets Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o s36. 673 utgjort föremål för propositionen, innehålla, hafva Rikets Ständer, jemte instämmande i den af E. K. M. yttrade åsigt, att någon allmän jemkning af grundskatterne medelst mantalsräntans upphörande eller förändring uti den befrielse, som den privilegierade jorden, i större eller mindre mån åtnjuter, i afseende på åtskilliga onera och besvär, utom de egentliga grundskatterne och tionden, icke kan, med iakttagande af rättvisa och billighet, ega rum, funnit skäligt bifalla: l:o att ordningen och sättet för vinnande af skattemannarätt till kronorusthåll, säterier och bergsmanshemman samt andra sådana under åborätt upplåtne kronohemman och lägenheter, hvilkas åboer E. K.
M:s befallningshafvande antager, må i öfverensstämmelse med hvad E. K. M. i nåder föreslagit förändras; 2:o att den så kallade Fahlu Kongsgårdshjelp må afskaffas emot samtidigt försvinnande af derför medgifven lindring i bevillningen, dock med iakttagande, att den del af räntan, som på lön är anslagen, icke kommer att upphöra förr än efter nuvarande landshöfdingens afgång från embetet, så framt han ej skulle vilja, emot ersättning efter den grund, som för indelta löners godtgörande, i händelse af deras indragning, kan varda fastställd, räntan frånträda; 3:o att räntorna för rusthållshemman samt för de till båtsmanshåll indelta hemman i Blekinge och Kalmar län, hvilka räntor i sjelfva verket äro att jemföra med statsanslag till rustningens upprätthållande, böra så hädanefter som hittills i jordeböckernes skattekolumn upptagas och i redogörelserna debiteras men deremot också under vederbörlig anordnings O ö o titel i räkenskaperne a floras; 4:o att, då krono- och kyrkofonden är utsatt antingen i andra persedlar än spaninål, eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgöres, den tionde afgift, hvarmed nyssnämnde förhållande inträffar, må på det sätt förvandlas, att, sedan värdet äf samma tionde, elter de medelpris, hvarpå ordinarie räntans förvandling grundas, blifvit uträknadt, i stället bestämmes så stor qvantitet spanmål af de slag, hvaruti tionden i fögderiet i allmänhet är utsatt, som efter nämnde medelpris svarar emot förstberörde värde, likväl så, att icke annat bråk än 1 kappe upptages, utan hvad under eller öfverstiger uteslutes; 5:o att, med undantag af de till korpser och embetsman anslagne boställen, i afseende å hvilka Rikets Ständer anse nu gällande författningar äfven framgent böra tillämpas, äfvensom af de lall, då arrendena skota in natura lill vissa inrättningars underhållande utgöres, alla arrenden af statens egendomar, som äro till serskildta ändamål anvisade, må, i utbyte emot kontanta anslag, varda till statsverket indragne; samt slutligen 6:0 att den så kallade Bågskatteu i Herjeådalen må för framtiden upphöra, étnot det af att mantalspenningarne af allmogen derstädes elfi ifc, till R.
Fröt. l84f och 1848- 10 Sami. 1 Afd. 85 Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skri/velse, JV.-o 235. läggas nied sex skillingar banko af hvarje person.
Och hafva Rikets Ständer derjemte, dels med instämmande i elen åsigt E. K. M. i aådev vltrat i•
(Våga om hvad kommitterade föreslagit, angående åtgärder till förenkling af sattet flir utarrendering af sådana statens egendomar, af hvilka arrendeaigifterne antingen inflyta till statsverket eller äro för serskildta ändamål anvisade, ansell, *tt, genom de föreskrifter, sorn uti den förnyade författningen om u tyr re nderins: af kungsgårdar och andra kronolägenheter al den 17 Juli 1847 blifvit ^ t . . , meddelade, den förenkling redan vunnits i utarrendenngs-åtgärderue med statens egendomar, som af behof varit påkallad, och att några förnyade föreskrifter i detta ämne följakteligen icke för närvarande erfordras; dels och, på de af E. K. jYl. och Kommitterade anförde skäl, med frånträdande af den uti underd. skrifvelse den 18 April 1845 utaf Rikets då församlade
Ständer gjorda hemställan, att pröfningsrätten af besvär, som kunna anföras emot markegångssättningarne, framgent skulle öfvertagas af Kammar-kollegium och Stats-kontoret gemensamt, ansett en dylik pröfningsrätt hädanefter som hittills böra af Kammar-kollegium ensamt utöfvas.
— Varande deremot K. K.
M:s nådiga proposition i öfriga delar icke af Rikets Ständer bifallen.
Jemte underd. anmälan härom, hafva Rikets Ständer skolat i underd. anhålla, det täcktes E. lv.
M. för beredande af verkställighet utaf den beslutade indragningen af vissa arrenden, låta uppgöra och lill Rikets näst sammanträdande Ständers kännedom meddela en fullständig utredning ej mindre rörande beloppet af de indelta räntor, sorn för närvarande äro åsatte de ifrågavarande statens egendomar, än ock angående de arrenden, sorn för dessa egendomar erläggas, samt i anledning af hvad Rikets Ständer i öfriga ämnen beslutat, efter pröfning deraf, vidtaga sådana förfoganden, som al hvarje frågas serskilda beskaffenhet kan påkallas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Oktober 1848.
Expedit ions-Utskotte's Forslag till ~ tind.
Skrifvelse, N;o 23p :675 N:o 237.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Okt. 1848.
Preste-ståndet den 21 — — Borgare-ståndet den 21 — — Bonde-ståndet den 22 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse j med öfverlemnande af upprättad ny Riksstat.
(Stats-utsk. Mern., N:ris 254 och 339). S. A. K.
Med öfverlemnande af upprättad riksstat, att gälla för 1849 och följande åren, intill dess nästa statsreglering vidtager, få Rikets Ständer underd:st anmäla, dels att, i afseende å dispositionen af besparingarne uppå hufvud■titlarne, Rikets Ständer i allo vidhlifvit hvad derom vid 1840—1841 åren riksdag är vordet stadgadt och af Rikets då församlade Ständer i underd. skrifvelse den 12 Maj 1841 hos E. K. M. anmäldt; dels ock att, sedan bemulde Ständer beslutat, att de embets- och tjenstemän, som, efter den vid ■ samma riksdag fastställda statsreglering, erli olle löner, hvarunder spanmål funnes beräknad, skulle ega att för nämnde spanmål tillgodonjuta en bestämd förhöjning af 1 r:dr för hvarje tunna, samt derjemte förklarat de einbetsoch tjenstemän, hvilka före berörde tidpunkt tillträdt så beskaffade löner, berättigade att, så länge de deraf vore innehafvare, uppbära spanmålsförhöjning efter ett på grund af de föregångna årens riksmarkegångspriser för hvarje riksdag serskildt bestämdt belopp, har den förändring numera kunnat vid riksstatens uppgörande iakttagas, att penningelönerne deruti utförts med tilllägg af det bestämda beloppet af 1 r:dr för hvarje under lönerna inbegripen tunna spanmål, hvaremot den ytterligare spanmålsförhöjning, som tillkommer innehafvarne af före 1840—1841 årens statsreglering tillträdda löner, blifvit å allmänna indragningsstaten uppförd, vid hvilket förhållande och då följaktligen den uti serskild kolumn i föregående riksstater förekommande uppgift å de under löncrne inbegripna spanmålsqvantiteter numera blifvit öfverflödig, Rikets Ständer ansett ifrågavarande kolumn böra uteslutas ur den riksstat, sora nu blifvit upprättad.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Oktober 1848. 676 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skri/veise, N.o 238.
N:o 238.