Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderstapets och Adelns kleuum den is Junti 1809. S. D. Beftöt Ridderstapet och Adeln updraga Riddarhus-Utstottet at, sä fort ste kan, Utarbeta och lil Ridderstapet och Adeln inlemna Förftag til en ny Riddarhus!- Ordning: och ehuruwal et sädant Förftag icke förr kunds fullkomnas, än deN NU hos 6on8titutioN8 - Utstottet under utarbetning warande Riksdags - Ordning blefwe färdig, ansäg likwäl Ridderstapet och Adeln witza delar af Riddarehus - Ordningen wara af Riksdags-Ordningen oberoende och salunda böra blifwa et föremäl för Utskottets snara stärstädande och pröfning.
Hwarom Utdrag af krococoUel til Riddarehus-Utstottess efterrättelse skulle expedieras, du supra.
Herr Grefwen och Landtmarstalken förmälts, at hos Regeringen fraga more om en knstructions uprättande för fustitise-Lancellern, och som en sadan lnstruction stöde i gemenskap med en dylik för Riksens Ständers sustUiss Ombudsman, föreslog Herr Grefwen och Landtmarstalken, at Lonsticutions-Utstottet mätte updragas, at et Förftag dertil författa och med detsamma til Riksens Ständer inkomma, Bifölls; och stulle de öfrige respective Ständen genom Utdrag af krotocoiiet wänligen anmodas at häruti med Ridderstapet och Adeln instämma.
Upbröts 723 Den 1Z Junis.
Upbrots andra Licens lista til wal af Tlsctorer efter Herr ^tiNKSpol-, Otergt och Herr i-er^kinrln, ^mbl'08n>8 IVl^^nus; och hade nedannämnde Herrar dertil erhållit de siesta rösterne, nemligen: N:o 10.
Herr Loo^, 6u5tak, Major, K. 8- 0. N o 167.
Herr 6eete, ^.äol^h 8ek>L8tlan, Major, K. L. o. Upbröts Herrar Tlectorei-N^ af första Olas. sen Lista til wal af Ledamot i (ion8citution8- Utskottet efter Friherre ^nkai^viircl, L-rrl k-tin, ic, och befanns bertil wara utsedd Friherre LaipeMn, VVilkelm, UrotoLolls-Seereterare. Harwid anmärktes, det Friherre Larsla» förut wore Ledamot af bixpec!itjon8 - Utskottet, Hwarfvre någon ansag origtigt, at han nublifwit nämnd til medlem af et annat.
Friherre Uo8enMrne, 8ckerin§, förmälde <rt pr^jnciicLt pa sädant flera gänger funnits, och at äfwcn han sjelf wid 1800 ärs Riksdag warit Ledamot af 2:rre Utffott.
Hans TxeUencs Herr Grefwel>rLbc,^lLA» NN8 brectric, bestyrkte denna upgift, tiKaggandes, at just. pä den grund, at sädant förut warit ösiigt, bade bilecrorerne af första LM886N walt Friberre <-srpelan til Ledamot af eon8tiruuvn8 - Urffottel, utan at äska hans flyttning
Den Ig Imrik. 729 ifrän Lxpe6itioii8 - Utskottet; baldst bagge Utffottens göromäl wal af en person kunde medhinnas.
Tilkännagaf HerrGrefwen och Landtmarstalken, at Herr tskinfejm, ktorirjc Willielm, sedan Hans Maja Konungen i Räder behagat utnämna honom til Stats Lecrcnsrare för Krigsärenderna, trodde sig ej mera, sä lange hän denna systia innehafwcr, kunna utöfwa sin Riksdagsmanna-rätt; i följe hwaraf en annan Ledamot i Uxpcäitions - Utffottet af Herrar LlectoiLrue borde utwaljas.
Grefwe tVlörner, ckrrrl Ltellan, upläsie til krotocoller et tck smörig,!, sä lydande:
Under et Riksmöte dä sä mänga wigtiga öfwerläggningar förekomma och hwarje Riksdagsman' äger en mera öppen frihet at fä föredraga angelägenheter, hwilka pä et etter annat satt aga gemenskap med allmänhetens werkeliga, intcretze, wägar jag nu leda Ridderstapets och Adelns omtanka ät et ämne som torde förtjena någon upmärklamhet
Männe wi ej, mins Herrar, med skäl kunna namna de sä kallade
Bytesbristerne bland de stora olägenheter hwilka under en framfaren tid nog härdt och ofta lika obehörigt präsiat Swensta Medborgare samt i det närmaste wäldfört ägande ratten; och man. ne ej detta onda snart bor utplanas utur bekymrens lista?
Nu mer är det icke blott Ridderffapet och Adeln, som vesta efterräkningar drab - 730
Den 15 Iunir ba, utan alla Ständ och Stater, thin äga Sä* ten eller Frälse-ägendom.
När Bytes - Lön to» iret gör sina anspråk ibland de Rikare kamill. erns är för dem ända stundom tilfälle, at mil* dra faran, ty tilggngar pä äldre Nocumenter, mindre swarighet at kunna hälla Lommlssiorml, rer som bewaka dctza högst obehageligw rätte* gängar, och sa widare, bidrager ätmindstone til möjligheten; men när mindre förmögne StändsPersoner eller Allmogen, frän Hufwudstaden aft lägsnade, attagveras, och hwilka merendels äro utan minsta wapen i händerne til förswar, undgär sällan nägon af desie, at betala fullt ut hwad Bytes-Lontoirst anmärkt, och med smärta har jag ofta sett sista ffärfwen pä detta sätt ryckas utur den fattigas hand, Om en fullkomlig teckning skulle göras af allt det förstörande Byte-bristcrne redan åstadkommit blefwe denna tafla särande för hwap och en som med känsla deltar i medborgares öden, men jag tror mig böra stadna wid den korrta berättelse jag gjort, den är ju tilräcklig för sit ändamäk.
Ofta bär man fallit med sitt misinoje pä Högloft.
Kammar-LoUsgio, som ej förekommit Bytes - Lontoirsts obehagliga anmärkningar; men detta Kongl. Lolwftum har mäst följa sina instructioner för at i det nogaste bewaka Kongl. Maj:ts och Kronans höga rätt.
Efter min tanka beror det helt och hället pä Riksens Högloft.
Ständer, at sjelfwe slita sig utur Bytes- Lontoirets bojor, samt bestämma tiden och sättet bertil, och r den händelse Ridderffapet och Adeln höggunstigt gillar min fram stälde - Den Iunlk. stälde motion, är min listiga önskan, at under detta Riksmöte ädane utwägar mätte tagas, hwarigenom wi och wara efterkommande matte ostörde af Bytes Omtoi^e fä äga de Jordtorfwor man betalt eller lagligen förwärfwat.
Detta lelemorigl romicterkllle8 til O^conomie- och Beswärs 7 Utskottet, hwarjämte serskilt beslöts, at del deraf skulle genom i rotocoiis Utdrag de öfrige respectivs Ständen lemnäs.
Grefwe lUörner, ?.clolpk 6ÖI-TN, hemstälde, huruwida detta Memorial behöfde de andra Standen commnrliceras, nar saken i alla sall sedermera genom Oeconomie. och BeswärsUtffottets utlåtande tomine til deras kunskap och pröfning.
HansLxelloncs Herr Grefwe kunell, Lric, trodde, at dä Oeconomi^. och BeswärsUtffottet wore sammansatt af Ledamöter ifrän alla fyra Ständen kunde de öfrige Ständens Ledamöter ej i öfwerläggningen af denna kemi-8 deltaga, innan mälet i deras respective Ständ hlifwit anmäld.
En och annan tpktes rrara af stridig mening.
Herr 8cknn!tterlövv, bgenninZ LllristiLN, bade inlemnat et OicMmen til krotocollet, hwilket uplästes sä lydande:
En hwar uplyst och wältänkande som känner sit Fosterlands nu warande belägenhet kan ej 732 Den 15 Juni?. ei annat än med den listigaste uprigtighet önsta «L hwarje möjligt medel och allastttwägar til besparingar och en bättre hushållning pätänktes, hwarigenom någon lättning wid trnckande bestattningar more at hoppas.'
Mot denna, enås de basta önskningar, stulle jag förebrä mig, om det ämnet more stridande, som jag nu wägar framställa för Högloft.
Ridderstapet och Adeln.
Wi tro at förr warande Konung Lustak stall aldrig hädanefter bebo Lustslottet H a ga: — likwäl med hans lagligt ägande arfsrätt deraf, kan ej den friheten honom bestridas at försälja hwad han äger och honom Lagligen tilhör.
Ingen enskildt man i Swerige med Oeconomisk uträkning köper en Ägendom, hwars nästan enda wärde bestär i kostsamma och ofullbordade byggnader.
I följe af iföregängna händelsers rigtning mäste wi anse ost förbundne at bidraga til underhäll för den olycklige Ou srrtt Eliott och hans kamille.
Det gistas, men man wet icke hwad sparade tilgängar
Han sjelf bertil äger; Kanste bör allmänhetens åstundan om'en werkelig uplysning i detta ämne icke sä alldeles förtjena blotta namnet af nyfikenhet.
I hwad fall som häldst, af mer och mindre behof, monne icke genom Hagas försäljning nägon rättwis och billig utwäg för den afsatte Konungens underhäll kunde winnås?
— Efter en ofwerenskommen köpestilling, som likwäl aldrig bör utbetalas, stulle en lifstids ränta derefter bestämmas, hwrlken ärligen erlades til honom sjelf och hans Gemäl, sä länge nä§on af dem lefwer.
De?, 15 Junit. 733
Om detta anses lika grundadt, som möjligt, lärer Ridderffapet och Adeln med glädje bifalla den pioposiiiou, at Haga Lustslott af dem och öfrige Riksens Högloft.
Ständer, efter förenadt samräd, öfwerlenmadcs til wär nu regerande Konung.
Et tacksamt
Folk förgäter ej at lätta en wälgörande Regents omsorger för Dest wäl.
Konungar hafwa det naturliga begäret med andra menniftor, at söka wederqvickelse och hwila för sina mödor.
Lugnet och friheten äro själens mest wälgörande bebof och i en senare äjders dagar kunna de minst umbäras.
Förgätom ej, huru Konung 6u stat lil, ifrän ^abinerts- bekymren ilade til Hagas Park för at der njuta nägra lätta och lyckliga stunder! 2N weta hwilken hopad och tryckande mängd af Regerings ärcnder som nu pä flere sidor vmgifwer wär Konung
Han saknar under den wackraste årstid sit älflade Rosensberg, der Han sä länge med en liflig känsla för Landets lugna behag, genom en beundrad wcrksamhct i mängfaldiga ämnen förbundit nyttans wigt med smakens prydnad, och förenat flere konstens flön» heter med Naturens.
Nu är den äldrige wörDade Försten pä et alltför längt afständ frän detta sit behagliga sans souci, — och mine Herrar! när wi weta at för iL-werigeS regerande Konungar, Haga, i anseende til sin nära belägenhet är ofelbart det lämpligaste af alla LustSlott, crbjudom det ät wär älflade Konung, säsom nägon ersättning, af ömhet för Hans lugn och säsom en ofullkomlig gärd af wär tacksamhet. — Sä wida Högloft.
Ridderflapet och Adeln in» 754 Den iZ Julik. instämmer i denna enstan, lätom osi bedja Herr Grefwen och Landtmarstalken, at göra xro^osition. klenniuZ Lkiristian Lcbmiterlövv.
Lades pä bordet.
Uplästes och företogs til pröfning det af Bonde-Ständets Deputerade den .y
Iunii aflemnade samt sedermera upläste och pä border lagda Utdrag af Bonde-Ständets i rotocoll af samma dag, jämte et bertil bifogadt semoria! af Riksdagsmannen ifrän Dalarne klaus larson, med flere Riksdagsmän af det Hederwärda Bonde-- Ständer, rörande en jämnare fördelning af jordens bestallning.
Herr UisellscnölcU (^bristi-Tn.bade i detta ämne inlemna! et tUemori-U, sä lydande: , Sedan Högloft.
Ridderstapet och Adeln igenom sine den mdra i denne Mänad fattade och följande dagen de öfrige respective Rfts-Ständen kungjorde bcftut- behagat sä ädelmodigt upvffra nästan alla sina hittils ägande rättigheter ät et älstat Fäderneslands wälfärd samt en högst skäligen förwäntad enighet, hwarom Högloft.
Ridderstapets och Adelns Herrar Ledamöter med mycken enhällighet sammanstämt, eluru det icke kunnat undfalla deras omtanka och upmärksamhet, at denna upoffring af lagligen stadgade fördelar, hwilka Förfäder igenom de största försakelser af lif, hälsa, äaendom och beqvämlighet oftast förwärfwat, blifwer för gansta mänga mindre Den i3 Iunik, 7^5 Mindre bemedlade och högst aktningswärda Ledamöter af Högloft.
Ridderstapet och Adeln samt särdeles Enke-Fruar och Faderlösa barn af detta Niks-Ständ gansta känbar och ömmande fläde för deras inre s-LcisMction och yttre utkomst, samt torde kunna influera pä Höglofl.
Ridderstapcts och Adelns anseende bade hos nästgränsande Nationer, hwilka icke äga etter troligen kunna fä samma Riks-Försattning, och jämwäl til äfwentprs hos nägre inrikes Medborgare af allmänheten, hwilka icke torde anse denna betydande eftergifwenhet, enligt de grunder och pä de tacksamma sidor» som den werkeligen *-förtjenar, har jag likwäl med förundran och oro af wänge trowärdige Personer erfarit, at ännu flere 'Medborgare, särdeles af Hederwärda BondeStändet och öfrige ofrälsemän, icke stola finna sig belätne och nöjde med detze upvffringar, ertan ästunda och begära ännu flere och större, säsom deltagande af Säterier samt Rä- och Rörshemman i Rotering och utstrifningar samtKronostjutsningv, med mera, har derföre med tillbörligt mitztroende til min säsom Riksdagsman ägande mindre erfarenhet, likwäl ansett mig lika styldig som berättigad, at med en korrt och wördsam kromemoriL utbedja mig bäde Höglofl.
Ridderstapets och Adelns samt öfrige respective Riks-Ständens upmärksamhet i detze ämnen.
Nidderstapek och Adeln och öfrige Riks-Ständen samt alla rättwist tänkande af Swensta Folket hafwa sä länge känt och erkänt, at Säteriernes och hela Frälse-jordens alltför myckna betungande med nya och oförwäntade utstylder i högsta grad förnärmar ägande rätten, och de uträkningar, hwilka alla medborgare, 735 Dm i5 I»nii. re, särdeles wid i sednare tider ingängne köp vm Frälfc-ägendoinar under et för samhällsbandet högst nödigt förtroende ti!
Ofwerhetens, RiksStändens och Lagarncs löften och helgd warit berättigade, at upgöra, at all widare, erinran derom synes öfwerflödig.
Annu stere högst angelägne consjcler^uionLr bade af möjelighet, anständighet och billighet komma harti!, hwilka jag anhäller nu sa wida de af mig kännas fa aran anföra.
Jag har ofta nog hört förständiga och billiga Dannemanner yltnv, at man icke kan wara bade Herre och Bonde pä en gäng, och jag fann genast sanningen deraf, ehuru jag icke da kunde tro mig nägonfin föranläten, at erinra hederwärda BondeStändet derom pa en Swenff Riksdag.
Lika allmänt kändt och erkändt lärer wara, at alla Ständsperfoner äro af sine öfrige yrken och sytzlor, upfostran och alla omständigheter hindrade, at kjelfwe förrätta och bewakä sin hushällning och jordbruk, säsom Danncmännen och allmänheten, och at denna hushällnilig således redan i hittils warande ställning är wida mindre lönande än Bonde Sländets, som nu i flere är har tiltagit och ökat deras wälmåga, samt at om Standspcrsonerue igenom allt för mycket be - tungande nya utskylder och allmänna göromäl nödsakas, at försumma de dem cgenteligen tilhörandc, och komma i för knappa wilkor, sä kunna och medhinna de icke pä nyttigt och anständigt sätt upfostra sine Barn til Rikets framtida tjenst, hwarigenom särdeles Adels Ständets ynglingar afstängas derifrän och deras egen hederlige utkomst til allmän och enskilt obotelig skada.
Tillika får jag erinra, at Säterier, Rä - Der, i5 Jurin. 7Z7 och Frälsehemman igenom Riks författningens förra stick och flera omständigheter gansta ofta äro beswärade med ett allmänna resnings - och skattläggnings- innehället och godheten af deras Jord-ägor öfwerstigande Hemmantal, hwarigenom deras ägare gansta mpcket betungas af den framtida Bewillning, hwilken Högloft.
Ridder stapet och Adeln, under wilkor, af de öfrige Riks- Ständens motswarande upoffringar, redan sig ätagil; och om ännu flere nya Onerg. stulls rrlkomma. sä btifwa de i sitt wärde säkert nedsatte under wanliga Kronostatte Hemman.
Til bewis derom fär jag äberopa, at uti Calmar - Län och Tjust Härad, där jag är boende, finnes et Säteri wid namn Tyllinge, tillhörigt Herr Ryttmästare» Friherre Lvarits odvall, af Fyra Mantal, och blott dertil omkring tjugutwä tunnors ärligt utsäde samt motswarande äng.
Et annat wid namn Hellerö af lika Hemmantal och annu nästan swagare förhällande, och det tredje wid namn Kräkwlk, tillgörande Kammarherren Friherre bgeecvooä» äfwen utöfweo sine ägors storlek belastadt nred Hemmantal och flere andra; och under wistande i twä andra Rikets Höfdingedöme» bar jag äfwen derstädes ärfarit et lika förhällande ^
För egen del är ja>r eventuel arftagare til tre ättondedels-Hemmantal afhyst Rä och Rör, hwilkas hela ägorymd består af en Kärräng til omkring Tjugu latz Starrfoder och föröfrigt alldeles ingen Äker, betes - eller utmark
Säledes wore wäl den största och stadeligaste orättwisa, at ännu mera betunga och derigenom bringa sädane klenare frälseegendomar til ödesmäl.
Bäde wid nästföregäende Riksdagar och jämwäl wid denne hafwa 93, 94» Hög. 758 Den i5 Juni!
Ridderstapets och Adelns ganska smä krivile^iei- warit et ämne för allmänna upmarksamheten, således lärer icke wara obilligt, at nu erinra, at Hederwärda Bonde - Ständet redan är 172-, först undfick och ar 1789 widare erhöll bekräftadt det största och mesta winning gifwande t riviiLgium, som nägonsin blifwit enJvrdbrukande medboraare tildelt, nämligen at emot erläggande af Len lågt äsatte Jordebolsräntan för Sep ärs tid fä til sä kalladt ^Kronoskatte, och således enskildt samt ärftelig ägew dom,lösa til sig Rikets förut publika ägande Jord eller pura Kronohemman, et privilegium, sorn genast sattes i full werkställighet, och hwilket Bonde Ständer nu i tjugu ärs tid sä flitigt har begagnat, at Kronans fleste immeuchts Hemman, ätmindstone i älstitlige
Län nu lära wara komne utur hennes ägo i de redlige Dannemannens.
Hwarje kännare behagar jämnföra wärder af denna lösen med hwad derföre erhälles i nästan alltid god Jord-ägendom och med den köpesumma, för hwilken hwarje Ständsperson mäste staffa sig Frälse eller Kronostatte Hemman, och man torde fä stäk at undra, det detta ärende sä länge kunnat undfalla allmänna rrpmärksamheten wid hwarje Lrivile-Aii fräga.
Hedcrwärda Bonde-Siändet tycker sig wara mest betungadt af Rikets förswar wid infallande krigs och kan detta ej anses annorlunda än säsom en 'naturlig följd deraf, at det besitter Rikets mesta och nu snart bäst uparbetade jord at det är utan all jämnförelse störst til antalet samt genom sin upfostran och lefnadssätt äger största förmägan och wana att fullgöra Lesia äligganden.
Man» Den 16 Iunii.
Manne det hcderwärda Ständet äfwen fful"le finna rättwist och ffaligt om de öfrige RlksStänden prctenderade at nu genast ibland dem finna dugltge Ämbetsmän och Officerare, kunnige Grosshandlare och Borgare, mycket wäl studerade och begäfwäde Lärare?
Och om detta icke är möjeliat sä mä det öfwer allt besinnas, at Ridderffapet och Adeln samt Ståndspersoner icke kunna upfostra sine barn til desse och andre anständige prken samt besörja sina sysslor, utkomst och hushållning, om deras fä och oumgängelige, domestique, tjenare skulle borttagas ifrän jordbruket och högst nödige hussysslor
Lil fkjutsningar lika med Allmogen, som har wida rnffränktare äligganden, och merendels flere egna barn til hjelp i deras fullgörande.
Jag har sijerteligen instämt i Högloft.
Ridderskapets och Adelns genereusa upvffringar, och önffar lika uprigtigt, atde icke mätte sörfela sine ändamäl, höga E)fwerhetens och samtclige respective Riks-Ständens gemensamma tilfredsställelse och bästa, samt et högst älskadt Fäderneslands framtida wälfärd, men jag wägar äfwen för min del yttra at Högloft Ridderffapet och Adeln häruti mera har radfört och werkställt sin wanliga hederskänsla än näqon jämnförelse och granskning af alla privilegiers och Riks Ständens relationers tilkomst, wärde och beffaffenhet, samt önffar derföre pä det högsta, at desse Högloft.
Ridderffapets och Adelns begifwanden mätte af de öfrige respective Riks-Ständen sä blifwa ansedde och be warade, at icke det bifogade förbehället af deras försvinnande i motsatt händelse mä befinnas hafwa warit nödigt och försigtigt.
B an - 740 Deri 15 Junir.
I anseende til den äfwen hos Höblofl.
Rid-erstapet och Adeln ventilerade frägan omKronostjutsningars werkställande i krigstider af Säterier, Rä och Rörs samt insockne Frälsehemman sär jag erindra, at sädane stjutsningar allt rfrän i?^blifwit utgjorde af de sistnämnde utom kanske i nägra igenom serskildta stadgar derifrän frisagde Landsorter; och at de äter af ganska mänga Säterier samt Rä och Rörs hemman, i anseende til ofwannämnde förhållande af hemmanens klenhet och ägarnes små wilker icke utan ruine för bägge kunna utgöras i et emot allmänheten någorlunda swarande förhållande.
Pä en sammanlagd frälse ägendom af tre eller fyra hemman hwilken et medelmättigt hushäll af Adel eller Ständspersoner bebor, plägar i de fleste Landsorter icke kunna födas öfwer 5 a 6 stycken hästar, med hwilka man är skyldig at göra Kronostjutsningar för en del af ägendomen, siom icke äger Säterifrihet, och at äfwen skjutsa för hwad derutaf är Säteri, är sä mycket mera omöjligt, som hwarken af hästar eller drängar et tilräckeligt antal dertil kan underhällas eller i sädan händelse et större gärdsbruk, hwilket drifwes antingen genom dagsverkare eller tjenstedrängar, i' wänlig och nyttig ordning tillika med nödiga hussytzlox förrättas.
Af Sätcriernes samt Nä och Rörs hemmanens anfläende til Kronostjutsning, tror jag för min del icke at Kronoskatte Allmogen kan erfara nägon märkbar lindring, häldst desie hemmans antal är ganska litet emot de til stjutsningarna anslagnas.
Kronoskatte
Allmogen kunde med blott halft deltagande i ffjutsningarne af Frälse Bönderne förrätta dem bäde i XII s första Finsta samt Pommerska krigen, och när detta beswär Den 1Z Innir.
7lr är 1789 deltes för krigstiderne lika pä allmänna Frälse och Kronoffatte-hemman, sä lofwade och beflöt Högst alig Hans Maj t Konung Ovsi-/.!,' li i och Rikets Högloft.
Ständer, at vetta icke skulle sträckas widare, et beslut, hwilket sä mycket mera borde hällas uti helgd, som Högloft.
Ridderstapet och Adeln samt öfrige Ständspersoner och Frälse-ägare icke efter den tiden hafwa begärt nägon fördel pä Allmogens bekostnad- Om Adelige och öfrige Etändspersoner och Frälse-ägape lida för tnycken inskränkning i sin förra utkomst af Allmogen, sä bringas de derigenom til en annan ftags industri och knappare hushällning, en ogenhet lil alla ftags räd och biträden at
Dannemännen samt en allmän sinnesförfattning, hwilken icke kan blifwa för dem nyttig och behaglig.
Statsläran har länge predikat, at et Rike, hwarest Adeln och den uplystare clasen allt för mycket tryckas och inskränkas, skadas derutaf gansta märkeligen, och detta hafwa de store Konungarne I och 61781'^r' äfwen gan sta wäl erkänt och utöfwat.
Af alla deHa stät och anledningar afstyrker jag för min del wördsamt alla widare förmindstningar af Högloft.
Ridderstapets och Adelns samt Frälsejordens ännu ägande fä rättigheter, häldst ännu icke är erfaret om de redan gjorda werks tilgifwenhet och erkänsla, fämt anhäller tillika, at detta mit wördsamma ^kmorial mä hos Högloft.
Ridderstapet och Adeln med första upläsas och sedan til afgörande förekomma pä en gäng med det af Friherre dlil8 5ilfver8cliöiä i samma ämnen in» gifne.
Stockholm den z Junii 1809, Llirisuan ^isellsesiölä.
Gref - 742 Den 15 ^unii.
Grefwe (ll^llsnborg, soldan llcknninb, hade iltgrfwit et Memorial, hwilket uplästes, sä lydande; Om de obestämda fordringar, som det ifrän det heoerwarda Bonde-Ständet inksmne Memor unn' äller, viott hade afseende pä en jänmlikhet i bewillNtNg. i mon af förmögenhet och äge. woms warde, stulle rättwisan i et flitt yrkande ofelbart bereda et bifall, men dä slutmeningen af detta M-nio>i-u synes åsyfta en förändring i Frälse ägendoms natur til likhet med ffattejord, innefattar detsamma et påstående, utom gransen af hwad i förening med rättwisa och billighet äskås kan Dä det är en godkänd grnntzyriucipe, dyrbar för alla samhälls-medlemmar, at ägande ratten bör säsom helig och orubbclig anses, önstade jag at annu kunna hysa den tanke, det genom mitztag eller orätt' fattade begrepp chm hivad werkeligen blifwit yrkadt, et påstående blifwit framstäldt, som, sädant det mig förekommer, är sä förolämpande emot ägande rätt och ägendomssäkerhet, at derä ej bör göras nägot afseende.
I et afstag derpä och dermed förenad oryggelig föresats, at beskydda hwar mans tilständiga rätt njuter äfwen Bonde Ständet en trygghet litt sine hemmans besittning, med dermed förenade förmäner, utan all rubbning förblifwa bibehällne.
Det ligger i öppen dag, at Säteri - och Frälse-äge"domar, erhällne förr eller sednare, säsom belöning för Riket gjorde tjenster, säsom ffadeständ för
Riket gjorda upoffringar och förluster, säwm ersättning för Riket i nödens stund meddeldte län och understöd, samt ändteligen de, hwilke Den 1Z Iunii. 7kZ hwilkc genom ordcntelige köpeafhandlingar kommit i Säteri - och Frälseägares hand, blifwit en med Frälse - och Säteri-rätt lika sä lagligen ätkommen ägendom som besittnings - och ägande rätt til jord as annan eller skatte natur; men med en kanske äsyfrad beständig skatt eller grunränta pä frälsejorden, ffuile lrkwäl tredjedelen och i wiste orter hälften af dest wärde genomen flik beskattning förswinna, och ägande rätten blifwa förnärmad pä et sätt, svin skulle öpna framtida ofäkerbct för hwar man om dest ägendoms wärde.
Det unés mig icke bordt undfalla det hederwärda Bonde-Ständet, at de sjelfwa i sammanhang med den wäckte fräga, gifwit anledning til en annan, huruwida för de flere tusende Kronohemman, som i sistförflutne århundrade blifwit Kronan afhände och til skatte försålde, blott emot en obetydelig löseskilling, nägra fä ärs ränta, och som haft til föremäl, icke at rikta Stats Enstan, utan at gynna Bonde Ständet, Riket njutit en emot deras wärde swarande ersättning, samt om icke, med enahanda anledning, en ytterligare upoffring och ersättning kunde fordras af veste skatteägare, stom af frälseägare pästäs.