Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
DiscontDire-j ctionen var i ali måtto af PrincipalDirectionen oberoende.
Oaktadt nu
Discontvinsten var så hederlig, att den minst kan beräknas till R:r 120,000 om året, var dock CanalVerket dermed icke förnöjdt, utan fann på det rådet, eller rättare sagdt O r eidet, att upplåna Penningar:
Försina utströddaTreprocentsObligationer hopskrapades så mycket Penningar , som ur Landet kunde fås lör låg Ränta , hvilka då an> Den 17 Martn, /. m. vändes till en del på UtlåningsSystemet och för öfrigt tillgreps af PrincipalDirectionen.
Sådant är förhållandet med detta, som nu får den lätta benämningen af förskott; det är visserligen motbjudande att nödgas aftäcka oredligheten; men det gifves fall, i hvilka det är ett oudt att dölja Sanningen.
Både CanalDirectionen och den af Disconten kände de Reglementen, efter hvilka de borde handla.
Disconten ägde ju icke hvarken rättighet eller medel att göra förskotter af annat än den uppkomna vinsten; CanalVerket icke att tillgripa medel tillhörande en Allmänhet, som icke anade någon osäkerhet.
Hela förfarandet är en brottslighet af den märkvärdigaste beskaffeni het; och vi komma, af. hvad oss nu ligger för ögonen, till utveckling af hvad detta tilltag skulle föra oss till.
Utskotten hafva förbigått denna tillgång som ett noll, således icke ens värdt att upptagas, men pä hvilken faller resultatet af detta sätt att behandla ämnet?
Påen bedragen Allmänhet; man tror sig kunna tillfredsställa den med att af Allmänhetens samlade medel återgifva den det insatta Capitcdet pä 5 år utan ranta!
Otn vi nu göra ett omslut af Respective Utskottens bilagde Calculer och ibland tillgången upptaga dessa R:dr 1,166,374, så uppkommer, i stället för en brist af R:dr 526,608, ett öfverskott för CanalDisconten af R:dr 639,766, således tillräckeligt att remboursera den bedragna Allmänheten.
Man frågar hvar denna ressoures skaii tagas då CasaalDirectionen är ban - Den 11 Martti) j. in. queroutte ända till sista shillingen?
I eri t:d då vi tala om Rikets heder och värdighet såsom motiv för riya tillskott åt ett företag, sorn länge burit de klokas misshag och Allmänhetens förbannelse, vore det visserligen eö rättskaffens Lagstiftning mera värdigt att- uttänka medel till dessa förledda Individuers skadeslöshållandc, om det ock vöre genom Allmänhetens eller, som det hos oss heter, Statens biträs dej än att votera nya Summor till Utförande af ett, om1 icke vansinnigt , åtminstone misslyckadt företag.
Enahanda grudd för utredningen af Maimö Discont, som för Götha Canals, är af Respective Utsketten föreslagen, det är:
CapitaJets återbetalande på 5 åf, ifrån den 1 Julis aS19 s således något öfver 6 år härefter.
Om målet behandlas i laglig förm, såsom annät ConcöUfsmål, så kan DiscOntens skuld icke betalas fortare, än i mån af DiscOntlånens ingående, hvilket inträffar 2 gånger om året, Och slutar med den 1 Januarii 1823- BanquenSmellankomst gör således icke någon väsendtelig skillnad i tiden, meri är i så måtto välgörande, att eri stör del af omkostnader, sorn alltid åtfölja Concourser, blir härvid beftpard och till massans fördel, Och ingemaf enskilda Fordririgsägarenä kati äga fog att klaga öfver denna tillställning.
Mert den uppgifna bristen af R:dr 235,222 är och blir en förlust, sorti efter espriten af Concourslagen skall delas mark om mark af alla Fordringsägare:
Nu hafva Respective Utskottet! i sina Calculer öfver båda Disconterne uppta - Den 17 Mariii, /. m. 111 git Banquens fordran för Creditivet såsom god för hela sitt Capital, men med ett streck afskrifvit alla Räntor för de Enskilda, hvarigenom uppkommer den utförda bristen i båda massorna.
Frågan om fördelningen af de bokförda bristerna emellan Ranquen Och de öfriga Fordrirtgsägarne, torde kunna besparas till dess detta
Mål kommer att till slutligt afgörande företagas, efter det behöfliga upplysningar Vunnits ifrån de Respective tLskotten.
Hvad jag anser
Vara utom all anmärkning för det närvarande , är Respective Utskottens förslag att genast gå i författning om inlösande af de utelöpande AsSignationerne till ett belopp förCanalDisconten af R dr 643,262:46: 2, samt för Malmö af R:dt* 94,425^
Detta är blott ett Förskott på Massornas tillgångar, Och af dén beskaffenhet att det kan snart återfås, ehvad utväg ock sluteligen må af Lagstiftningen godkännas för utredningen af dessa visserligen anmärkningsvärda bedrägerier.
Discönternas massor, Och genom en föreslagen aversion, pä s år till Fordringsägårena utdela massornas tillgångar på uppgifne vilkor, mert denna första betalning icke skall börjas förr än den 1 Julii 1819, Vid hvilken tid redan tre halfårs äfbetalningaf med Räntor äro från Låntägarenk incasserade, Och hvarigenom Bånquen indrager mera ari det belopp han utbetalar, så synes intet skäl vara för handen att brådska med ett beslut, sorn 112 Den 17 Martu, f, m. icke förr än om rara halftannat år skall komma till början af verkställighet , ty sedan jag ansett mig böra bifalla det af Utskotten fiina Förslag att genast gå i Författning om inlösen af utelöpande Assignationerne, verkar Rikets
Ständers definitiva beslut allsingen förändring i hu vudsaken, om det kommer nu eller några veckor sednare; men till vederbörli t b dömmande af målet är ovilkorligen nödvändigt, att Rikets Höglofiige Ständer blifva försedda med alla upplysningar, hvilka till målets rätta bedömmande erfordras, hvartill hufvudsakligen hörer kännedom af deras egna Penningeverk och möjligheten att med deras i ordning ställande förena det nu äskade och föreslagna biträdet, äfvensom den omständigheten inträffar, att CanalDiscontens fordran hos CanalBolaget, af väsendtligt inflytande på grunderna för denna Disconts Fordringsägares godtgörande, verkeligen beror på det understöd CanalVerket tilläfventyrs kan erhålla.
På dessa nu anförda skäl finner jag mig befogad att hos Höglofiige Ridderskapet och Adeln vördsammast föreslå en Återremiss af ämnet till de Respective Utskotten, med vänlig anmodan, det vide de, till nödig upplysnings vinnande i detta granlaga mål: t:o Låta göra ett Omslut af Calculen öfver Götha CanalDiscont j deruti dennes fordran hos Bolaget af R dr 1,166,374 blir, eflligt verkliga förhållandet, Disconten till godo beräknad, och 2SO Att Den 17, Marili f. tit. 113 2:0 Att Respective Utskotten, såvidtmöj. ligt är, i ett sammanhang med ämnet om Rikets Siänders egna Fenninge Verks reglerande, och det biträde slutligen pröfvas kunna Canalarbetet meddelas, företaga, och på de befintliga grunder uppgöra det Förslag rörande Disconterna, sorn, på en gång med de förstnämnda frågorna , kan till Rikets Ständers pröfning inkomma.
Det är till denna tid-jag uppskjuter mitt yttrande om det ansvar jag anser böra , till bedömmande af det bedrägliga i dessa Transactioner, lemnäs till vederbörlig Lagskipnings handläggning.
Friherre Hjerta anhöll, att dess Anförande måtte få åtfölja Återremissen till de sam• mansatta Utskotten.
'Herr Strussenfelt, Michaäl, an förde skrifteligen :
Oviss om bifall , åtminstone denna Riksdag, förrän man snart återfår eri annan , vill jag likväl bjuda till väcka Rikets församlade Ständers uppmärksamhet på Nationens stäil* ning i det hela , och hvarje Medborgares antingen redan iråkade eller snart kommande missöde.
Ett Lands FinanceSysteme bör ingalunda byggas på grunder , som äro rakt stridande mot Nationens väl, directe ledande till upplösning af all medborgerlig känsla.
Ålen Kidd. 0. Ad.
II Afd- 15, 16.
Den 17 Martti, J. m. för att närmare bestämma dessa grunder får jag först yttra mig om relativa förhållandet emellan Penningar och Varumängden, jemfördt med andra Länder och dessas ömsesidiga Production.
Ju mindre en Vara kostar att producera, ju lättare och iörmonligare är afsättningen.
Jo! just det att tillverkningskostnaden är mindre; och detta härrör åter först och främst af den mindre PenningeSumma, som är hos det förra i omlopp i jemförelse till det senare; och sedan af Författningar, som mer eller mindre gynna alla Näringar, samt den rigtning en klok Regering kan gifva åt idoghet och sparsamhet.
Hos oss erfår genast producenten kännbar förlust vid hvarje Ski liing Coursen fälles, emedan j och med detsamma Pcnningemängden i Silfver kan anses större; ty endast Guld och Silfver äro Penningar, papper dess representant:
När då igenom Coursens fällande representativa värdet af papperet ökas; blir ju det samma som mera Silfver komme i rörelsen.
Häraf inses huru stor förlust Näringsidkaren och i synnerhet den, som tillverkar Jernet, skulle hafva vid fallande Cours, som endast gagnelig för Importeuren och Luxkrämaren samt den Den 17 Martil^ f. in. US som lefver af Räntor, till hvilken C'ass jag atven hänför de Tjenstemän , hvilka endast hafva PenningeLöner.
Häraf är klart , att då man allt ifrån slutet af förledne Seculum ökade PappersMyntet i Riket, fick Silfret mindre värde, och var Åkerbruket samt Odlingar vid 1813 stigit till en ovanlig höjd; så att, oaktadt en fri Brännvinsbränning, Sverige med en ansenligen ökad Folkmängd , om man i tid vidtagit rigtiga anstalter, icke behöft utländsk Spannmål.
Det var före 1810 en okänd sak i min Ort att betala öfver 6 Procent lör Lån ; men ä andra sjdan var Capitalistens ställning då mindre brillant.
Af hvad jag nu anfört , synes tydligen att tvänne stridiga Intressen kämpa mot hvar. andra , Capitalisternas ä ena sidan och Massan af Nationen å den andia.
Jag skall öju* da till , utan fruktan för de förras mägtiga inflytande och utan att missledas af partiskhet, enligt min öfvertygelse föra Sanningens språk.
Tidpuncten är nu inne, då det skall afgöras, om hundrade tusendetals Medborgare skola uppoffras för en liten, men mägtig Glass Detta ankommer nu på Riksens Ständer, hvilkas beslut 2 Millioner människor hittills förgäfves väntat öfver trenne månaders tid.
Då de stridiga tänkesätten uti det sammansatta Utskottet näpplige.n ännu öfverenskommit om den enkla fråga: skall Nationen få betalt sina DiscontPapper eller icke, än mindre något
Finan - Dm 17 Martn, }. m. cielt Project till Penningenödens afhjelpande, sorn jag för min del och ganska mångå med mig ansett borde på en gång lemnats oss till granskning: »len i stället hafva vi fått ett Betänkande , som än mera hastigt skulle påskynda vår undergång, i stället att afhjelpa den, om dess antagande vore möjligt att genomdrifva.
Riksdagsvistande eller rättare sagdt väntningstid härstädes, på det Höglnfl, Utskottets utarbetande af en antaglig
Plan till allmänna nödens afhjelpande, har iag hört Capitalisten vanligen yttra:
Det är blott Vinglare och Speculanter, som klaga öfver Penningebrist, och de hafva förtjent sitt öde -} ingen bör tillåta sig köpa Egendom, utan den, som har minst tre fjerdedelar af köpesumman.
Inga Disconter i Landsorterna existera, såsom endast tjenande till missbruk för Vinglare, och så vidare.
De Gäldskyldige påstå åter : att äfvensom det icke är ett brott för en Köpman med lånt förlag begynna sin handel, bör ej heller dem förmenas med mindre Capital och påråka nåd högre Production, att äfven söka förverf.' va en egen torfva af Fosterjorden.
De säga vidare, att det är grundsatser från afgrunden, som föranleda dertill, alt blott dén Rike skall blifva rikare och den fattige alltid förblifva fattig, eller, som ordspråket lyder: den, sorn. är slagen till en Slant, skall evigt blifva det, Capitalisten, serdeles här i Stockholm, säger Dm i 7 Martil, f. ta. 117 vidare: ingen nöd är å färde, Landshöfdingarnes Rapporter vittna ju, att Skatterne gå ut, det är endast några Skrikare, som äro banqueroutte-färdige, på hvilkas tal man icke bör gifva akt.
Härpå svara de andra, att det förhåller sig tvärtom: de Gäldbundnas antal mot Capitaiisterne som 100 till 1 och vida deröfver •, och Rapporterne från Landshötdingarna bevisa blott KronoBetjeningens nit att pådrifva pantning och utmätning af Skatter rn. m.
För öfrigt anse de, alt man icke bör vänta på hela Landets undergång, eller till dess man ändtligen här i Stockholm erfarit, att det onda stigit till sin största höjd, innan hjelpen meddelas, som då torde äfven komma för sent, eller pust jestum.
Man må fritt i tal och Skrifter satyrisera den, som påstår, att underbalance i Handeln orsakar Penningebrist; så blir det en sanning, att icke en och samma sak på en gång kan intaga tvenne serskilta rumj och således sko-i la de BancoSedlar, hvilka nu äro i circula-1 tion i Ryssland, nödvändigt saknas i Sverige.
Förden, som vill begripa, är solklart, att vid en tredjedel af Nationens eller Finlands afträd dande till Ryssland, medföljde förlusten af § af våra Penningar, som der voro i omlopp, circa ?
Millioner.
Och lika säkert kan bevisas af egna TullSpecialer, äfvensom af Finska Rege. ringens egna Rapporter till Ryska Regeringen, att aldraminst 1,000,000 R:dr ärligen utgått dit från Sverige, som i 9 år likaledes gör 9 Millioner.
Då härtill lägges hvad som är i Nor; Den 11 Rlartil, J. m. rige, Dannemark och Tyskland circa 3 Millioner, blir Penningebristen lätt förklarad.
Neji Diseonterne hafva endast uppehållit någon tid penningebristen.
Det är Stockholms nu mera för Riket olyckliga Handel med Finland, som skadat Riket, och icke Diseonterne.
Det är denna förödande Importhand I, som utsopat BancoSedeln, och nu gör att Näringsidkaren till underpris får oftast sälja dess Förlag, för att med hög ränta försöka i det längsta freda hus och jord.
Då man nu kartner att hela B snquens Sedelstock blott utgör 21 Millioner med RiksgäldsSedlar, så blifva knappt 8 öfver, och då går ändock icke inn i beräkningen den stora vinst Banquen årligen har af genom eld och vatten m. m förstörda Sedlar.
Således då Statsverkets Inkomster stiga nära till 6 Millioner , blifva tvenne öfver, som ofelbart stadna i Penninge karlens hand, att der sökas för hvad köp som hellst, af den Allmänhet hvilken tvenne gånger om året behöfver mera än dessa 2 Millioner, för att inbetala hvarje gång en femtedel af de 13, lör hvilka Allmänheten häftar i Diseonterne , och hvarföre dessutom Räntan skall inbetalas; när man detta eftersin* nar, så har man också claven gifven till penningebristen och äfven utsigten till det tillstånd, sorn förestår oss, om vi skola ännu mista 5 å 6 Millioner ur RörelseCapitalct.
Det låter väl, att Banquen vili liqvidera FilialDiscontReverserne 3 men då det skall ske på 5 Den 17 Martil, f. m. år och utan Ränta, samt på lika tid alla Fi* lialDisconternes Fordringar skola indrifvas, jemte Räntan för dem; så afhjelpes icke penninge-nöden , utan tvärtom den blir större i Landsorterne.
Disconter, så bli 1 va de alltid vanlottade framför Hufvudstaden och derintill gränsande orter.
Hade aldrig dessa Disconter existerat, hade förhållan* det varit helt annorlunda; men då de nu införlifvas med RiksDisconten , och alla deras Fordringar på 5 år dit remitteras, skall nödvändigt d^ssa Landskaps Innevånare i grund ruineras, och nödga Staten , antingen gifva dem underhåll, eller lemna dem med Hustrur och Barn åt förtviflan.
Di* recteurer i Malmö felat , är icke gifvit , att man ju kan få, äfven vid FilialDisconterne, lika redlige Män, som vid Banquen, då tillika ett mera Controllerande Reglemente före skrifves.
De Ränte-vinster , som erhållas genom Discontering, dragas ur Provincen, hvilket icke skedde, om den hade egen Discont; då äfven den behöfvande kunde bespara så väl Commissions-arfvode, tidsutdrägt m- m.
— Utom det att man i Stockholm mindre kan bedomina personers säkerhet i aflägsna Provincer, så är anledning att de möjligtvis kunde mindre favoriseras med Lån , än de, som äro presentes; men till denna
Stad skola alla penningar dragas, för att dels utgå till Ryssland för Ved, Kött, Smör, Stöflor, Trädkärl , Qvastar &c. eller också skrinläggas till Procenteri.
D* jag 1809 , som Ledamot af Utskottets Bered - 120 Dén r 7 Martii, /. m. ning, först granskade Förslaget till Götha Canal, var jag icke lör den, af del skäl, att jag da redan förutsåg, med den kännedom jag äger af sådana arbeten , att Kost-nadsFörslaget var mycket lör lågt beräknadt} mej) nu åter kari jag aldrig afvika från den tankan, att det skulle vara etr högst illa beräknadt steg, sedan man nu så långt drifvit Arbetet, och derpå användt så mycken kostnad, om man nu underlät att detsamma fullborda} utom att det caracteriserar en lättsinnig och svag Nation , att börja allt och intet fullborda } då Nordens Folk bör visa motsatsen.
Och kan jag icke tillstyrka Indragning af CanalDisconten, som, efter min tanka , oskiljaktig med Canal-arbetets fulla drift.
Dessutom äro vi icke här för att befordra Capitalisters och Penningeväxlares Interessen; ty de behöfva icke hjelp} men vi äro här för att hjelpa massan af Nationen, som är ingenting mindre än Capitalister, samt skola visserligen vara mera belåtne få låna i Disconterne för 6 , än af Ockrare till 20 å 30 Procent och derutöfver, jag anser dessa sysslolöse varelser, blott som till hälften Medborgare} de hafva sin Egendom så godt sorn i fickan och kunna när som hellst söka ett annat Fädernesland, då deremot den arbetsamme Näringsidkaren, som till dem erlägger stora Räntor, skall gifva skatt af synbara förmögenheten, och således äfven skatta för sina förtryckare.
Jag tror mig nu hafva bevisat, att icke hög Cours eller för mycket papper skadat oss, men väl Coursens eller Agiots fäi - Den 17 Martil, f. m. 12 1 lande, samt Sedlarnes utvandring till Ryssland, då icke nya göras i stället.
En Realisation med nedsatt varde på BancoSedlar vore väl det rätta} men mötes af flera svårigheter, som nu icke böra uppgifvas.'
Jag föreslår tvenne Alternativer till Samhällets räddning.
Det första: att Moratorium eller jern.
O * . o * bref meddelas pa minst trenne ar, med vilkor, att icke Räntans inbetalande försummas , så mycket billigare att lemna Nationen, som Banrjuen redan fått sig ett dylikt på (obestämd tid beviijadt.
Att Banquen eller RiksgäldsContoiret icke besväras med FilialDisconterne.
Discont återfår de 98,000 R:dr , som Banquen af den hållit tillgodo i Procenterivinst, samt lemnar den dessutom ett tillskott af 300,000 R:dr, så reder denna Discont sig, betalar sjelf sine 3Procents Lån med Ranta, på 5 år, om den återfår
Disconten, och blir på annat säit organiserad , hvarmed jag nu icke kan ingå i detaiile.
Skåne är ensamt till Folkmängd och styrka en åttondedel af Riket, bar i anseende till sin local, dessutom lika mycket behof och rätt till Discont, som Hufvudstaden.
Det samma gäller äfven om Götheborg, denne Rikets förut så blomstrande, nu mera snarare öde Stad, jemte Bohus Län och Westergöthland, som icke heller böra sakna CanalDisconten } dess bibehållande är medlet att rädda så många människor, hvilka på god tro, genom Actier, ditsatt deras penningar.
Jag anser Förskott af Banquen till Assignaiionernas inlösen , jemte garantie för 3procents Lå 122 Den i 7 Martil, f m. nen, tillräckligt för denria Discont, att reda sig, om den återfår
Det andra Alternativet om FilialDiscanternä skola indragas, så vågar jag påstå, att denna indragning skall ske på 10 år och genom Disconternes egna Contoir å stället , icke här i Stockholm , ty det är, i min tanka, obehörigt, att tvinga människor genom Comrnissionairer afgöra och reglera sina Discont liqvider på längre afstånd, då de böra och äga rätt , att på stället der
Lånen utföllo, dem afbetala.
Men jag förundrar mig icke mera öfver, att här finna så liten consideration för andra, utom Stockholms område boende personer, då man lika olagligt, som egenmägtigt förledne October , sedan Filial
Disconterne voro förklarade på obestånd, ändå inlöste 150 å 170,000 R:dr af deras papper.
Man, som så handlade , har sin dom föreskrifven i ConcoursStadgan, och likväl har jag hört ändå omtalas möjligheten af Concours för FilialDis* conterne.
Men jag kan icke, för min del, tillstyrka FiiialDisconternes indragning, utan att äfvenledes BancoDisconten på samma tid äfven indrages.
Det är icke rätt, att den ensamt bibehålies y ty på 7 år genom
Disconte» ring känner man nogsamt att en Discont af 6 Millioner skall, enligt Bokföring, minst äga Den [7 Martil, J. m, 1-3 10 Millioner ; och då verkeligen icke mera derföre än de 6 Millioner af Banquen utsläppts i rörelse, så synes tydligen hvad den årligen suger Nationc-n i ett progressivt förhållande; och skola vi väl tillåta detta, att Banquen, med uppoffring att icke äga de samma förmåner jemt kringspridda genom serskiMte Disconfer i Landsorterne.
Att, om alla Disconter nu indragas, lätta Lånetillgångarne, ersätta bristen af BancoSedlar och RörelseCapitalet, är då ingen annan utväg, man må kalia det Fastighets!. ån eller hvad man behagar, än att ytterligare utsläppa några Millioner BancoSedlar, någorlunda jemnt fördejdte i alla Landsorter, enligt Folkmängden och behofven, med 3 procents Ränta, hvaraf 2 Procent gå af på Capitalet.
Men hvilket af dessa Alternativer vidtages, blifver det allt frugtlöst och Riket snart i lika beklaglig ställning, om icke de kraftigaste mått och steg träffas, genom verkställbara, ej overkställbara, Författningar till hämmande af Luxe och öfverflöd; befrämjande af sparsamhet och Näringarnes underlättande.
Hvad kan väl mera snörrätt strida mot Landets förkofran, än FroductPlacatet ?
Hvad minskas icke Industri och afsättning genom att låta Finnarne införa äfven mot half Tull å egne Skepp, Producter, dem vi sjelfve kunnat skaffa, och tvinga oss sjelfve , att icke äfven få begagna utländska Skepp till Export, blott för att
Tullen utrikes skulle blifva så mycket högre; och hvad egne 124 Den 17 Martil, f m, Medborgare kunnat vinna, skall stadna hos Utlandningen — Om man, jemte ett dera af de nu föreslagne Alternativer, gjorde afseende på allt detta; och så vida icke Stockholm kau umbära den skadliga Finska Handeln , då i stället, som blir så mycket nödvändigare, tillät öfrige delen af Riket få fritt på egna eller utländska Skepp utan Tvångs-lagar, mot samma Tuli som Finnarne, exportera sina Producter, utan undantag eller minsta inskränkning; så tror jag att ännu skulle Sverige kunna bebos af ett lyckligt Folk
På de grunder, som svårligen kunna bestridas, men alltid förhatas af Capitalister och Varu-iniporteurer, att aldrig hög Cours skadar, men väl befordrar Näringar, anser jag icke skadeligt om Banquen utgifver flere Sedlar; skulle jag aldrig , om än jag vore så lycklig att äga min lilla förmögenhet förvandlad i Container, låta egen fördel förmå mig tala mot alimänt väl.
Denna Epoque förekommer mig lika den på 6o'talet af förra See'u!um, då Ständernes nedslående af Coursen fick namn af Stryp-systéme, och man antingen icke trodde eller icke ville tro den, som talte om allmänna nöden:
Följden visade sig korrt efter vid 1772 års Revo.' lution.
Man hade sedan under 39 år ej mer ån Fern Riksdagar; och slutligen förkortade SäkerhetsActen ansenligt debatter vid Riks - Dm 17 Martti, f. mi 125 dagarne.
Vid 1809 års Regements-förändring, väntade Nationen sig blifva lycklig , och icke att det då ökade Sedelmynt , i förening med ytterligare tillgångar af penningar genom CaJ nalDisconten , skulle blifva en snara att stry. pa den; sorn verkligen sker, om Penningestocken indrages jemte Disconterne, sedan man fikat Skatter och Utlagor, och narrat människor, enligt då varande Egendoms-värde, utlösa Syskon i arfskifte, ingå köp, m. m.
Mig synes derföre så mycket oklokare, att nu vilja upplifva ett StrypSysteme, hvars verkningar äro i så friskt minne; och vågar jag försäkra, att den dagligt ökade mängd Oskyldiga offer för detta Systeme äga redan så mycken kännedom af ärendernas gång denna Riks-: dag, att all kommande olycka får sitt rigtiga bedömmande; och skulle jag råda hvar man, hvars samvete tillåter honom att vara bekym* merslös skapare af Nationens olyckor, samt tilltror sig att förblifva bekymmerslös åskådare afsina likars nöd och elände, att han förser sig med Säkerhetskort , så vida han annars vill vara obekymrad för sin Person.
Med hela Allmänheten i mitt Fädernesland , delar jag likväl den förtröstan till vår Nådiga och goda Konungs djupa insigt om sitt eget och sitt trogna Folks sannskyldiga interesse, att, då han kommer till erfarenheten om verkliga ställningen i Landet, och den förtviflan, som deraf redan uppstått; så skall Hans ömma Fadershjerta icke tillåta, att massan af Nationen nedtryckes och utmärglas på ena sidan af KronoUtlagor, som voro drägliga, så länge RörelseCai 126 Den 17 Martil, f. in. pitalet hade sin fordna höjd ; men sora öfverstiga all förmåga , sedan RörelseCapitalet icke mera svarar deremot, och på den andra af Capitalisten , genom sjelfva våra FinancePlaner , förvandlade till blodsugare.