Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men StatsUtsk. har icke ansett sig kunna stanna inom denna trånga gräns för sin verksamhet; StatsUtsk. har icke ansett det leda till Statens gagn, icke vara förenligt med StatsUtskzs bestämmelse, icke förenligt med Ständernes rätt att ej, i sammanhang med anslags beviljande, kunna göra framställningar till Konungen om ett ändamålsenligare användande af de anslagna medlen, än sorn dermed varit afsedt.
StatsUtsk. har grundat sin åsigt på 64 §:n Reg.Fzn, som säger att statsmedlen skola vara ställda till Konungens disposition, för att användas till de af R.
St. pröfva de behof, och på den 65 §:n i samma grundlag, som stadgar att statsmedlen ej få användas annorlunda än faststäldt blifvit.
Vidare har StatsUtsk. grundat sin åsigt på 34 §tn 2 mom.
Riksd.Orda., som Hr Lagerhjelm nyss åberopat, och hvilken §Zs 2 morn. tydligen visar, att det icke vore
Utskzs functioner utan ämnets beskaffenhet efter grundlagen, som bestämmer, huruledes ett mål, i enlighet med R.
Stzs deröfver tillhöriga beslutanderätt, bör afgöras, och att således en önskningsfråga kan behandlas i sammanhang med en statsreglerzsfråga, hvilket dessutom är klart af praxis vid före - Dun iG S c }i t c m b c i* f. m gtde riksdagar, och hvarpå således ej något bevis torde behöfva anföras.
Det är på dessa skäl och af den anledn. alt StatsUlA. ansett alla de frågor, sorn stå i sammanhang med statsreglertn, hafva ingått som motiver för Utskts beslut, som Utsk. ansett grannlagenheten och Reg.Ftn öfverensstämmande att framställa voterts-propnstr i dessa frågor; och att dessa icke tiora förfalla, ur visserligen Utskts åsigt.
Jag respecterar hvarje ledamots häremot stridande öfvertygelse, men önskar att man ej måtte lägga Utsk. till last några motiver, som ingalunda ingått i Utskts beräkning.
Jag har i denna fråga nu haft tillfälle ali utveckla mili tanke, och finner alltför val, att denna högst vigtiga principfråga blir afgjord i öfverensstämmelse med den majoritets åsigter, som vid så många tillfällen yttrat sig.
Hi- Lagerhjelm!
Det ur utom ali fråga, att det icke allenast tillkommer, utan äfven åligger laga och handlägga, samt således äfven med sina förslag inkomma i andra ämnen rörtde frågor, än de, som egentligen innebära anslag.
Så måste ske, och som exempel må anföras, att från StalsUtsk. har inslructionen för Pi.
Sits revisorer utgått; men det sätt, hvarpå jag läst 34 §;n 2 morn.
Riksd.Ordn. ger mig tillkänna, att i dessa frågor äger StalsUtsk. icke annan rätt än Ekon.Utsk. eller andra Utsk., oell grundlagen säger bestämdt, att Utskts beskaffenhet kommer icke att inverka på behandlingssättet, utan Lominer alt rätta sig efter innehållet.
Också finnes en mängd af frågor, hvilka kunna framställas som exempel härpå, men deri 5 Stånds beslut göra undantag.
För öfrigt ber jag få tillkännagifva, att det är i sjelfva formen jag yttrat mig, och, vidblifvande min åsigt, med all aktning för andras öfvertygelse, yrkar jag, fortfarande, propus, på afslag å den föreslagna voterts-propostn.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå StalsUtskts uti 4;de punkten framställda förslag till voterts-proposition.
Landtm, förklarade, det lian trott sig finna ja hafva öfverröstat nej.
Då nu äfven upplästes StatsUtskts å sidan 5 gjorda anmälan angtde de öfriga punkterna uti utiåttna N:is 3i och 168, fann R. o. Ad. delta tillkännagif till något beslut.
Atte punkten.
Ifrågavar. propos lärer böra gillas för den händelse, att Preste- och BondeSttn icke skulle förena sig med R, o. Ad. och BorgareSt., då i motsatt full åter voterts-propostn kommer att förfalla. 4oG Duu 16 Sup t c 111 ber f. ni.
I denna punkt hafva R. o. Ad. samt BorgareSt. samina åsigter, men Preste- oell BondeSlm deremot stridande.
Jag hemställer, 0111 ej R. o. Ad. skulle täckas inbjuda dessa 2:ne sistnämnda Stånd alt lenena sig i R. o. Ad:s samt BorgareSt:? åsigter i denna fråga.
Hr Frih. o Landtm, yttrade, alt, då det nu framställda förslaget om inbjudning vore en särskild fråga, som ej inverkade på voterts-propostn, Hr Landtm, ansåg sig försl börli framställa propus, å Utskts förslag; hemställande alltså, pin R. o. Ad. behagade gilla Ulskts i 5:te punkten framställda förslag till vofeyts-proposition.
Ropades ja, Hr Lagerhjelm:
Jag föreställer mig, att del förslag jag gjort kan nu bljfva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, nemi. huruvjda R. o. Ad. skulle finna läll peli skäligt alt hemställa så väl lill Preste- sorn IfpruleSt:n att ingå på 11. o. Ad:s samt BorgareSt;? åsigter härom.
Skulle R. o. Ad. täckas fatta ett sådant beslut, anhåller jag att prpt.uklr. derom genast måtta uppsättas, justeras och lill dessa
Stånd pxpedjeras, på det att inbjudningen måtte komma dessa Stånd tillhanda, innan detta StalsUfsk;s förslag hos deni blifvit föredraget.
Hr Frih. p. Landtm, yttrade, alt Hf Lagerhjelius förslag vore att R. o.
Ad. skulle genom prot.utdr låta afgå inbjudning till Preste- och BondeSlm alt sig med R. p. Ad. samt BorgareSt. förena i beslutet örn lönerna för hofrältslåden och assessorerne uti Hofrätterna ; hemställande Hy Landtm, nu, 0111 R. o. Ad. ansåg att en sådan inbjudnjng borde göra?.
Då Ståndet sjöIft liar bestämt dessa löner för hofrättsråd och qssessorpr, så lärer det yäl sket t derför att Ståndet ansett sitt beslut vara riktigt.
Hvad Ståndet anser vara rikligt hundhult af sig sjellt, anser yäl Ståndet äfven böra iakttagas af andra Ständ.
Det vöre pn motsägelse att vägra inbjudning i detta fall.
Jag hemställer således, att R. o. Ad. mätte bifalla Hr Lagerhjelm? förslag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, ali, då han jcke af Ro.
Ad:s svar å den sednast framställda proposm trott sig kunna bestämdt ?ijg9 hvilken mening varit den öfvervägande, han ansåg sig ånyo höra framställa densamma till R. p. Ad:s besvarande, hemställande nu alltså, 0111 R. o. Ad. behagade besluta en sådan inbjudnjng, som Hr Lagerhjelm fpfeslagit.
(5:te punkten. frih. Cederström:
Jag anhåller att Hr Ridd.Secret.
Den lG September f. m. 4»7 malle upplysa, huruvida icke Ständerne beslutat Öfver det förra betänk, nemi.
N:o 92; ty i händelse Stånden deröfver beslutat, så lärer denna besynnerliga contra-propos icke vara lämplig, d. v. s. ”elen som vill, alt, så framt R.
St. bifalla etc.”
Ar beslutet kändt, så måste det ock vara upptagit i piot.utdrin.
Ijndérf.
Ridd.S ecret. tillkännagaf att från PresleSt. ännu ingen underrättelse ankommit, huru Ståndet afgjort StalsUtskts utlåt.
N:o 221, hvarföre det troligen liöä nämnda Stånd ännu icke vore afgjordt.
Då icke samtliga Stånden ännu utlåtit sig olver betänk.
N:o 92, så käti jag ej föimoda möjligheten af att förstärkta StatsUtsk. skulle i förväg kunna besluta öfver hvad Ständerne kunna komma att besluta, titan lärer väl härmed böra anslå till deSs alla Ståndehs beslut hunnit inhemtas och deraf StatsUtsk. får skaffa sig del hvad Preste.St:s beslut nngåh Frill.
Såvida jag fattat Frill.
Cederslröms anmärkn. rätt, så är det just för att undvika att StatsUtsk. skall komma att på förhand beduia i frågan, söm man låtit denna mellanmening inflyta, d. V. s ätt beslutet må blifva oafhängig! af beslutet rörtde betänk.
N:6 92.
Detta förslag innefattar icke något annat, än att det beslut.
Söm kail komma att fattas i förstärkt StatsUtsk., kommer att rätta sig i öfrigt eftef- de beslut, sorn kunna fattas öfver befääk.
N:o 92, att nemi. voteringen kan ske oafhängig! af det beslutet, emedan det beror af StänderneS egert åtgärd.
Frih.- Cederström:
Till svar å Frih.
Sprengtportens anförande får jag begära alt blifva underrättad huru det skulle komma alt gå, i händelse Ständerne afslå betänk.
Nio 9>; Nu voterar förstärkta SfalsUtsk., i förutsättning af bifäll till betänk.
N:o 92; men örn detta betänk, afslås, hrtVit kommer det då att gå?
— Jo, voteringen förfaller.
Jag frågar, är det rimligt, är det resonlig! att låta förstärkta StatsUlsk. votera i en fråga, som befinner sig i det skick söirt den ifrågavar., så att voteringen, som sker af det Utsk. sorti med R.
St:s rätt afgöra frågor, kunde komma RiksSlms beslut i förväg, eller rnåsté det blifva beroende af hvad sedan kan beslutas i hufvudsaken?
Sådant är icke förenligt med ordning och skick.
Jag tror alltså, ätt frågan bör hvila intill dess beslutet öfver betänk.
N:o 92 är kändt; bifalles betänk.
N:o 92, då kan justering af Voter:s-pi opos-.n äga rum; afslås samma betänk, åter, då måste propos. förändras.
Jag kan ej finna annat, ärt att, orii betänk.
N:o 92 afslås, så kommer med dessa löner att föi hållas som med alla andra löner.
Ståndet, örn icke det vore lämpligt att uppskjuta afgöran - 4o8 Desi i(3 September f. ra. det af denna fråga.
Då besluten icke liro kända hvarken af StatsUtskts medlemmar eller af R. o. Ad., så kan icke heller någon bestämd voler:s-pt'opos. uppgöras, utan att man äfventyra!- det beslutet blifver Utan påföljd.
Någon tidsförlust kan derigenom icke uppkomma, ty i samma ögonblick, som R. o. Ad. får prol.utdr. om beslutet, kan Ståndet också företaga frågan till afgörande.
Jag anhåller således alt uppskof för närvar, må äga rum. R. o. Ad. beslöt, att pröfningen af de voter:s-propos:r; hvilka StatsUtsk. i denna 6:te punkt föreslagit, borde uppskjutas lills R. o.
Ad. erhållit kännedom om alla Ståndens beslut i afseende på det ämne, som afhandlas i StatsUtskts Utlåt.
N:o ga. j:de punkten.
Här förekommer alldeles enahanda förhållande sorn med föregtde punkt, hvarföre jag anhåller att jemväl denna måtte uppskjutas, lill dess PresteSt:s beslut är klindt, R. o. Ad. fattade i afseende på denna punkt samma beslut, som i afseende på 6:1 e punkten. 8:de, q:de och to:de punkterna.
De uti dessa punkter föreslagna vcter:s-pröpos:r godkändes, n:te punkten.
Jag får tillstyrka, att R. o. Ad. ville antaga StatsUtskts inbjudning och förena sig med PresteSt.
, hvarigenom alternativen i Utskts förslag komnie alt förenklas. R. o. Ad. antog StatsTJtskis inbjudning till instämmande i PresleStts beslut, till följe hvaraf den första vöter:s-proposm i delilla punkt skulle komma att förfalla; den andra voteris-proposin i denna nite punkt godkäildesi Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att på Hr Lager-* hjelms begäran prot.utdr. nu blifvit uppsatt ang-.de den af R. o. Ad. i anleda, af 5:te punkten beslutade inbjudning; och blef detta prot.utdr, nu till justering uppläst och godkändt. i2:te punkten.
Ulsk. har ganska rätteligen funnit, att icke aflöning och villkor borde sammanblandas i en propos-, utan att beslutet i afseende å Kammarrättens tjenstemän rätt att efter uppnådd viss ålder vid afskedstagande bibehållas vid de nrfvoden, sorn uppföras på indragn.- slaten, bör blifva föremål för förstärkt StatsUtsk.; hvarföre jag hemställer, om icke, i confonnitet med premissen, första
Den 16 September f. m. <°9 alternativet af jn-prcpos:n bör uteslutas och det andra bibehållas.
Det faller af sig sjelft, ali i händelse ja-propos:n vinner, sa sta Kammarrättens tjensteman i samma catliegori med tjenstemännen inom Kammar-colltm.
Flr Printzensköld, Carl:
Äfven jag delar den öf vertygelse, som Fi ib Cederström yttrat, att det är öfverflödigt att bibehålla det första alternativet.
Det synes vara en gifven följd al sakens natur, alt, i händelse förstärkta StatsUtsk. bifaller det villkor, som blifvit underkastadt samma Utsk:s pröfning hvad K.
Kaminar-colkm beträffar, nemi. alt dess tjensteman få vid alskedstagandet bibehålla sina arfvoden som pensioner; så bör samma förman tillkomma hvarje embetsverks tjenstemän och således äfven Kammarrättens.
Återstår således för förstärkta StatsUtsk. alt pröfva den fråga som 2 Stånd bifallit och andra 2 afslagit, nemi. sjelfva lönetillökuingen.
Jag tillstyrker att första alternativet måtte ogillas.
Jag vill icke bestrida det ju mycken analogi finnes mellan dessa förhållanden; men då Ständerne i dessa särskilda frågor fattat särskildta beslut, som genom prot.utdr. kommit StatsUtsk. till handa; så hemställer jag, om det låter sig göra att alldeles undertrycka besluten i afseende på en fråga, och endast säga, alt man afgjort den enl. dess analogi till en annan fråga.
Jag befarar, att om R. o. Ad. alltför mycket förändrar voter:s-propos:na, dessa högst invecklade frågor, deri det ena Ståndet fattat ett beslut, det andra Ståndet ett annat och till hvilkas redande det fordrats mycken skarpsinnighet, skola så intrasslas, att man kommer att stanna i ett verkligt chaos, hvarutur man icke skall kunna reda sig.
Jag får åtminstone för min del i prot, nedlägga min reservation mot ett sådant handlingssätt.
Om icke Utsk. hade föreslagit sjelfva löneanslags-summan 11,075 r;dr 2<S sk. g r:st. i sammanhang med villkoret för einbets- och tjenstemännen att vid afskedstagande! vara berättigade att undfå beloppet af hela deras aflöning på indragn.stat, utan uppställt frågan örn voteringen om anslaget helt simpelt i den första, och frågan 0111 rättigheten i den andra voter;s-pi oposm, så hade allt varit klart; men nu måste väl medgifvas, alt om Ständei ne alslå den för Kammar-collegii tjenstemän begärda rättigheten att, vid upphunnen viss ålder, få, med bibehållande af full lön, d. v. s, så väl af lön som arfvode, afgå, så kan första alternativet medföra att Kammarrätten blir utaf med både det ena och det andra, d, v, s, blir utaf med anslaget, på samma gång som rättigheten att efter afskedstagande! dess tjenstemän skulle få vid sina innehafvande löne 13 H. 5a D e 11 16 September f. m. inkomster bibeltållas.
Sådan kan väl icke meningen vara, utan anslaget måste blifva föremål för enkel votering.
I afseende på rältighelen för Kammarrättens tjenstemän att bibehålla arfvodena som lön på indragn.slaten, så lärer det vara en enkel följd af hvad Ständerne redan beslutat i afseende på Kammar-colhm.
Ifråga var. ämne delar sig i tvänne delar: den första nemi., att ett fast penninge-anslag skall beviljas K.
Kammarrätten
Fri lili nästa riksdag; den andra, att embets- och tjenstemän inom detta verk, hvilka af samma anslag fått Jönetillökning under namn af arfvode, skola, i händelse de, under tiden mellan detta och nästinträffande riksmöte, ansåges berättigade att öfverflytta* på indragn.stat, äfven der få tillgodonjuta fördelen af detta anslag.
Begge dessa frågor har StatsUtsk:s sammanfört i det första alternativet, hvilket är orätt.
Det kunde nemi. hända, att de röstande i förstärkta StatsUtsk. ville bevilja anslagets utgående till arfvoden åt tjenstemännen intill nästa riksdag, men derföre icke bevilja pensions-förmån på indragn. stal; och att, som begge dessa frågor voro sammanförda, beröfvade man Kammarrättens tjenstemän fördelen att få åtnjuta arfvodena intill nästa riksdag hellre än att medgifva deras åtnjutande äfven på indragn.stat.
Skiljas nu begge frågorna åt, så är det hvarje röstande i förstärkta StatsUtsk. obetaget, att särskildt bevilja arfvodena och särskildt bevilja eller afslå pensionsrätten.
Jag skulle således hoppas, att äfven Frih.
Sprengtporten finner det Frih.
Cederströms anmärkn. varit riktig.
Instämmande med honom och Hr Printzensköld, anhåller jag att R. o. Ad. icke måtte antaga första alternativet i ja-propos:n. Frih.
Cederström har anmärkt, att det kunde hända, att följden af voter:s-propos:n, sådan den nu befinnes, biefve, alt Kammarrätten icke finge något tillökadt anslag: jag önskar att detta anslag måtte beviljas K.
Kammarrätten; men om detta verk ej kan få detsamma, så kan det ej hjelpas, emedan förstärkta StatsUtsk. afgör frågan med R.
I afseende å Hr von Hartmansdorlfs klander öfver sammanförandet af 2:ne frågor i första alternativet af ja-propos:n, får jagsvara, att Utsk., vid uppställningen af dessa voter:s-propos:r, måste rätta sig efter Ståndens beslut.
För öfrigt förekommer här 2:ne frågor: den ena om högre löner, och den andra, huruvida dessa löner skola blifva fasta eller anses som arfvoden.
Dessa frågor uro tillräckligt omtalade och utvecklade.
Hvartill gagnar det väl att R. o. Ad. fordrar samma sak på ett annat sätt än de öfriga Stånden?
Det leder endast derhän, att det ena Ståndet beslutar på ett sätt, det andra på ett annat, och det 3:dje olika med det 4:^ej hvaraf slutligen följden
Den 16 September f. in. 4” b!ifver intet resultat.
Jag tillstyrker således bifall till StatsUlskrs förslag.
Uppå derefter fr.itnslälld propus, blefvo de i litte punkten föreslagna voter:s-propos:na af R. o. Ad. godkända. lltde punkten.
Ulsk:s förslag till i:a propostn i afseende å bestämmandet af lönebeloppet till i5o eller 45o r:dr torde af R. o. Ad. böra gillas och godkännas; men hvad sedermera i Ulskrs betänk, förekommer rörtde dessa läkares rättigheter, tillsättande och vistelseort, är icke annat än ett ekonomimål, hvilket jag förmodar bör återremitteras till Utsk., för att i jemktiingsbetänk. föreslå hvad Utsk. anser Ståndens beslut föranleda; hvarefter Stånden hafva att besluta, oell om 3 Stånd sig då förena, blifver det ett R.
St:s beslut, sorn genom lind. skrifvelse till K.M. afgår, med anhållan att den ordning må blifva fastställd för så väl ordin, som e. o. provincial-läkares tjenstgöring, sorn R.
St. ansett nyttig; men stanna åter i Stånd emot n i denna fråga, så förfaller densamma.
Att den skall kunna blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk., måste jag bestrida.
Jag begär således bifall till den första voter:s-propos:n, och derefter återremiss tili Utsk för sammanjemknuig af de olika meningarna rörtde villkoren för de extra-prov.läkarnes tjenstgöring.
Jag kan ej finna annat, än att det måtte vara en bestämd statsreglertsfråga, att då Ständerne besluta anslag till löner af 25o eller r:dr åt blifvande prov.läkare, Ständerne då äfven må. kunna besluta, att dessa löner ej få tilldelas sådana läkare, som förut innehafva löner, utan endast åt sådana, som ej innehafva annan tjenst.
Detta., säger jag, mätte vara en alldeles ren statsregler:s-fråga, som icke kommer inom gebitet af önskningsmål; och då Stånden hafva fattat deras skiljaktiga beslut i delta ämne, hvilka de tvifvelsutan icke lära frångå, så kan jag icke se det leda till något gagn att återremittera frågan till StatsUtsk., på det StatsUtsk.. må — hvartill det icke haft anleda. — hemställa till Stånden att frångå de villkor de fästat vid anslagets beviljande.
Jag yrkar derföre bifall lill hvad StatsUtsk. i dessa votei :s-propos:r framställt till Ständernes. antagande.
Jag instämmer äfven deruti, att frågan 0111 lönerna böra blifva 200 eller 4^o r:<tr bör vara den, som först afgöres.
Antingen man anser villkoren vara en statsregks-fråga eller icke, så tror jag, att deras bestämmande bör afsöndras från den förra propos:n; ty det ar klart, att villkoren böra blifva olika, 1 händelse aflöningen utsattes tili 2Öo rrdr, än om hon skall utgöra 45b r:dr.
Nu deremot äro votens-propos.na uppställda lika så 4 12 Den i6 September f. m. viii för den ena händelsen sorn den andra.
Jag skulle således tro, att det hlifver nödvändigt återremittera den sednare (rågan till SlatsUtsk , så att det, sedan aflöningens storlek är bestämd, må kunna till Ständerna göra de framställningar, som af det första beslutet föranledas.
Ilar äro icke mindre än 4 särskilda meningar uttryckta, ang:de villkoren för denna aflöning.
När nu hennes belopp icke ens är gifvet, hvad skall det väl blifva af sådana voter:s-propos:r?
Således, för sakens egen framgång, önskar jag ålerremiss, hvarigenom ingen betages sin rätt att, när frågan återkommer, omfatta den mening, som lämpligast synes.
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff, och anhåller blott alt la tillägga några ord, för att bevisa beskaffenheten af de villkor, som finnas i voter:s-propos:n intagna.
Den första af dessa underordnade voter:s-propos:r lyder så:
Den som vill att eontra-propos:n bör innehålla ali exlra-prov.-läkare, utan meningheternes begifvande och Sundhels-collegii hörande, med denna beställning icke få förena någon annan, voterar ja’’ Jag ber att få fästa Frih.
Spreng'portens uppmärksamhet derpå, att våra medicinal-författningar tydligen och klart utsätta ve » t' derbör. aucloriteters äfvensom Sundliets-collegii lällighet att disponera öfver alla inom ltiket aflönade läkare, för alt tjenstgöra der de behöfvas, och det utan afseende på inenigheternes begifvande.
Den lärer väl icke komma att genom förstärkta SlatsUtsk. rubbas, denna lagstiftning, lill följe af ett beslut, som skulle involvera, att det af Ständerna nödigt befunna större antalet af läkare icke skulle få användas, der deras närvaro för det allmänna vöre af nöden.
Det är ju klart, att då Ständerne beslutat tillökning i personalen, men skiljt sig i frågan om Ijenvtgöringspligt eller rätt, och om löne beloppet mellan 2Öo och 4^0 r:dr, så är lönebeloppet en statsregleris-fråga, hvilken skall med Ständernes rätt afgöras i förstärkta SlatsUtsk.; men frågorna om tjenslgörings-pligt och rätt äro af beskaffenhet alt inverka på de lagar, som för läkarevården inom Riket äro gällande och sålunda af purt ekonomisk beskaffenhet.
Hvad dessa angår, kunna Ständerne visserligen hos Konungen anmäla, att de finna förändringar nödiga; men derom lår ej voteras i förstärkt SlatsUtsk., derföre att besluten i dessa detaljer skilja sig.
Jag kan ej förmoda att Frih.
Sprengtporten vill betaga Styrelsen rättigheten att använda en läkare från en ort, der dess närvaro icke för ögonblicket är nödvändig, på en annan, der en sådan person är af yttersta vigt; ty nog är det gifvet, att menigheten, om dess tanke skall inhemtas, vägrar tillåtelse för ortens läkare att begifva sig annorstädes, af fruktan att den epidemi, som härjar på det ställe, der läkarens närvaro vore nödvändig, kunde sprida sig vidare, och samma menighet, hvars läkares bi - Dc» 16 September f. m. 413 träde äskades, då väl behöfde honom inom det district, der han som läkare vore anställd.
Jag förnyar min begäran om gillande af den första voter:s-propos:n, och örn återremiss af de öfriga till StatsUtskottet.
Det torde icke hafva und fallit den siste talaren, att StatsUtsk., då det uppställt sina förslag till volerts-propos.T för alt godkännas af Stånden, icke kunnat äga förmågan att ingå i pröfning, huruvida det må anses lämpligt eller icke, alt de nya extra-prov.-läkarebefattningarna förenas med hataljonslakare-ljenster, eller om detta må ske endast i de fall, då menighelerna önska att en sådan förening af dessa t jenstebefallningar må äga rum, utan endast att framställa contra-propostr i öfvcrensstämmelstämmelse med Ståndens beslut; och då ingen talare kunnat ådagalägga, att icke StatsUtsk. framställt votei :s-propos:r i öfverensstämmelse med Ståndens beslut, så hemställer jag hvartill det skulle tjena att besluta en återremiss, hvarå Utsk. icke kumle svara annat än att meddela de särskildta Ståndens prot.utdr., för att bevisa ali Utsk. ställt sig deras beslut till efterrättelse.
Jag hemställer alltså, att R. o. Ad. mätte bifalla den föreslagna voterts-proposm, helst den goda saken icke kominer att vinnas, om man borttager det villkor, hvarunder anslaget beviljas.
Om man vill alt votering skall anställas öfver de uppgifna proposma, så får jag fästa uppmärksamheten derpå, att ehuru \ särskilda meningar blifvit framställda såsom Ståndens beslut, synes likväl icke mer än 2 allernativer vara i propos:na upptagna.
Om man vill uppgöra voter:s-propostr om villkoren förr än afiöningsbeloppet är bestämdt; så måste man här komma till samma uppställning, som den, hvars felaktighet Frih.
Cederström redan anmärkt i 2tne propostr, som börjades med så framt etc.
Om Ståndet nu medgifver återremissen, hvarigenom ingens mening förqväfves, så kan man, när saken från StatsUtsk. återkommer, afgöra huru man skall förhålla sig, stödd på den grundval, som då är lagd medelst summans gifna belopp. Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville skilja frågorna åt, så att först propos. framställes till bifall å den föreslagna voter:s-propos:n rör:de lönebeloppen, och derpå till återremiss af det öfriga.
På det att återremissen måtte blifva upplysande i detta hänseende, skulle jag önska, att den talare, som begärt en sådan, under yttrande att dessa voterts-propostr icke voro riktiga, behagade uppgifva huru han anser att voler:s-propos:n bort vara uppställd.
Jag har i mitt första yttrande i afseende på de sednare voter:s-propos:na vördsamt fram - 4.4
S c p t c 111 b e r f. m. ställt, att dessa voter:s-propos:r äro för tidiga; att Ulsk. hör inkomma till Ständerna med elt betänk, i frågan, innefattande bestämd uppgift örn Ståndens skiljaktiga beslut med förslag lill saminanjenikning; af de beslut, som Ständerne deröfver fatta, blir beroende 0111 någon, neli ! sådant fall huru voter:s-propos:na komma att se ut; äfvensom då först kan afgöras örn de kunna komma i fråga.