Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det blifvit bordlagdt i går afton, sedan större delen af Ståndets ledamöter aflägsnat sig; så anhåller jag att det måtte ytterligare få hvila på bordet.
Delta ämneär så litet konstigt och litet svårt att fatta, att R. o. Ad., utan risk alt misstaga sig, kan afgöra detsamma sedan betänk, blifvit uppläst.
Jag anhåller att det utan uppskof måtte afgöras , på det att den voterjs-propos., detsamma innehåller, må kunna förekomma nästa gång förstärkta StatsUlsk. sammantiader.
R i d d er s t ol pe, Fredr.:
I följd af det beslut E. o. Ad. i går afton fattade i enlighet med Gr.
Horns framställning, anhåller jag att förevar, ämne nu må till afgörande förekomma.
Till undvikande af ett för ärendenas gång måhända skadligt, uppehåll, hemställer jag, om icke delta mål kunde uppföras främst på föredragn.listan till nästa plenum , som förmodligen inträffar om Måndag.
Gr. v o n Platen, Baltzar:
På det Ståndet icke må förledas att fatta beslut i ämnet utan att äga bestämd kännedom om beskaffenheten af den fråga, hvarom det skall fälla omdöme, anhåller jag att betänk, matte uppläsas.
Frih. Cederström, Jacob: Förevar, betänk. ong:de jemkning uti RiksSlms beslut, i fråga om ett anslag till den i Stockholm inrättade pharmaceuliska läroanstalten, upplyser, att R. o. Ad. och BorgareSt. bifallit SlatsUtsk:s belänk.
N:o 265, hvaruti Utsk. tillstyrkt, att ett årligt anslag af rooo r:dr b:co måtte för nämnda läroanstalt intill nästa Den i4 November f. m. 3S9 riksdag beviljas; men atl BondeSt. afslagit betänk., samt att PresteSt. beslutat den ändring, att anslaget bestämdes till i5oo r:dr årligen.
I följd deraf kommer således att voteras om antagande af iooo r:dr i enlighet med B. o.
Ad:s oell BorgaieSt:s beslut, eller i5oo r:dr jemlikt PresleSCs åsigt; och något annat har StatsUtsk. i detta betänk, icke föreslagit.
Memorialet N:o 36r upplästes.
Sedan jag nu hört betänkandets innehåll, har jag ingenting emot att ämnet genast afgöres.
Uppå derefter framställd propos., blef den föreslagna votens-proposm af R. o. Ad. gillad.
Ånyo föredrogs Bevilln.- samt Allm.
Besvärs-och Ekon.- TJtskms den 7 och i4 sistl.
N:o 6, i anledn. af återremiss utaf förenade Utskms betänk.
N:o 3, ’ang:de ersättning till kronolänsmannen för resor, som af dem anställas till försegling af brännvinsredskap.
Hamilton, Henning Hugo Ludv. :
Det yttrande, som Utsk. anmäler sig hafva afgifvit uti betänk.
N:o 5, finnes intaget uti i5 §:n i det af mig uppgjorda förslaget, hvilket R. o. Ad. bifallit; och förmodar jag derföre, att della betänk, icke erfordrar annan åtgärd än att läggas lill handlingarna. R. o. Ad. fonn detta mern.
N:o 6 icke erfoidra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Besvärs- och Ekon.Utskls den 7 och i4 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 100, i anledn. af motioner om förändring af sättet att aflöna tjenstemän och betjening vid tullverket samt upphörande af de i detta afseende stadgade sportlar och expedilions-afgifter.
Gyllenhaal, Carl Henr., uppläste följande:
Jag godkänner visserligen den princip, att bestämda löneförmåner i allmänhet äga ett ostridig t företräde framför dem, som grunda sig på sporlelafgifter, och medgifver äfven, att i afseende på tullverket dessa sednare äro mycket besvärande för trafiken, och ett högst vidrigt löningssätt för tjenslcmännen.
Men jag anser vid delta tillfälle för en pligt alt fästa uppmärksamheten åtminstone på en del af de flcrfalldiga förhållanden, hvilka, hinderliga för sportlarnes afskaffande och bestämda löners reglerande, ligga i arten af tullgöromålen och tjensternännens befattningar.
Att med bestämda löner aflöna en personal, så utsträckt öfver hela- Riket som den vid tullverket, mötes redan af omöjligheten all
Den 14 November f. m. kunna förutse a livilken tullplats göromålen och ansvaret för året, genom trafiken, ökas eller minskas; och då rättvisan krafvel' alt all lönereglering rättar sig efter tjenstemännens större eller mindre tjenstebefattning, är det underkasladt mycken svårighet att inom tullpersonalen på de spridda platserna härvid träffa en riktig och säker beräkningsgrund.
Visserligen kan genom en class-fördelning denna svårighet något afhjelpas, och göromålens fluetuation i aflöningsväg till en del jernnäs genom extra-medel; men då, efter uppgjord ungefärlig calcul, ersättningen för hela Rikets tullpersonal, vid sportlarues upphörande, skulle fordra ett anslag af 100,000 rtdr b:co, kommer all derutöfver sträckt extrautgift, ehuru oundgänglig, om berörde löner blifva fastställda, att möjligen ytterligare minska Statens af tullnppbörden påräknade inkomster.
Vid sidan af dessa betänkligheter, dem jag hvarken bort eller velat undgå att här antyda, framstår dock för mig, att frågans slutliga afgörande är beroende af JK.
M:s höna pröfning, och att beslutet således kommer att innefatta ali den lindring och lättnad för trafikanterne, som är möjlig och förenlig med det allmännas bästa, hvadan jag finner mig desto hell re böra tillstyrka bifall lill Utskis betänk.
, åsyftande en, efter min tanke, äfven i moraliskt hänsede önskvärd förändring af lulltjenstemännens aflöningssätt, som jag i allo biträder Utskts slutmening att sportelafgifterna, om de icke kunna afskaffas, så vidt sig göra låter många på en gång få erläggas der hufvudsaklig klarering sker, samt onödiga uppehåll och omvägar sålunda undvikas.
Ehuru de i detta betänk, yttrade farhågor för sportlarnes bibehållande i aflöningssättet, såsom möjligen föranledande till missbruk af tjenstemännen, äro mera skenbara än verkliga, enär controllen ligger dels i skyldigheten att uti specificerad räkning debitera dylika afgifler och dels uti det på öfverträdelse följande svära ansvaret af suspension på- viss tid från lön, och för grofvare förseelser från tjenslcn; och ehuru sportelaflöningen medför den fördelen, att den ökar eller minskar lönen i den mån göromålen genom mer eller mindre liflig trafik ökas eller minskas; får jag likväl, med den öfvertygelse jag äger om de öfvervägande fördelarna utaf bestämda löneinkomster för tjenstemännen framför dessa inkomsters fluetuerande belopp, och under förutsättning att de tjenstemän vid tullverket, hvilka nu tillgodonjuta fördelen af sporteltaxa!!, d. v. s. åtminstone i landsorterna, endast tullkammare-föreståndare med deras underlydande betjening alltid komme alt behålla den löneinkomst de nu åtnjuta, på dessa skäl tillstyrka bifall lill i mom. i Utskts betänk., nemi. att und. anhållan måtte lios K.
M. framställas om en sådan reglering af lönerna för tullverkets tjensteman, hvarigenom löneinkomsten blir fastställd lill bestämdt belopp.
Hvad åter angår sednare delen Den i4 SoTemler f.ra. af XJtsTi:s tillstyrkande, eller att den förändring åtminstone måtte medgifvas, att sportelafgifterne, så vidt sig göra later, må på en gång få erläggas, der hufvudsaklig klarning sker, samt onödiga uppehåll och omvägar sålunda undvikas; så tala alla skal för bifall dertill, emedan uppehåll för klarering på a ä 3 ställen menligt inverkar på den lofliga trafiken.
Med Utsk. instämmer jag afven uti dess yttrande i sista momentet, der Utsk. förklarar sig icke kunna understödja Mats Pehrssons förslag; och jag får således i allo tillstyrka bifall till detta betänkande.
Besvärs- och Ekon.Ulsk:s betänk.
N:o 100 blefaf Pr. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogs LagUlsk-.s den 10 och i4 sisth Oct. på bordet lagda utlåt.
N:o 138, i anledn. af erhållna flterremisser utaf Utsk:s betänk.
N:o 81, öfver väckta motioner, dels angide förmyndarekamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock om ändring af lagens stadganden rör:de de lysta förmånsrätterna.
Ilr von Hartmansdorff, Aug.
Jag anhåller alt få fästa Ståndets uppmärksamhet på den reservation, som Hr Halling vid detta betänk, afgifvit.
Den lyder som följers ”Då jag ej kunnat deltaga uti Utsk:s, genom detta betänk., uttryckta åsigter och förslag, anser jag mig böra i korthet redogöra för min enskilda tanke i ämnet.
De hufvudsakligaste skäl, som blifvit förr och nu anförda för framgången af hvad Utsk. föreslagit, äro: ofullkomligheten af den säkerhet, gällande lagbiul innefatta för omyndiges gods, och den osäkerhet för inleekningsägare, som likväl derigenom uppkommer.
Det förra skälet vederlägges just dymedelst, att Utsk. sjelft tillstyrkt, alt omyndigs rätt äfven hädanefter bör genom tyst förmånsrätt förvaras, fastän den nu anses böra nedflyttas efter den säkerhet, som myndig person sjelf kan genom många för honom tillgängliga utvägar förstärka.
Det sednare skälet är icke omöjligt att undanrödja, om den enkla föreskrift, som ofta blifvit ifrågasatt, tillkommer, att domare, som uppdrager förmynderskap åt person utom siu jurisdiction, derom underrättar domaren i den ort, der förmyndaren bor.
Både tillförene har jag alltid trott och tror ännu, alt det icke är alldeles overkställbar!, att i vårt land inrätta förmyndarekamrar, hvarigenom omyndiges rätt kan betryggas; men intill dess sådant kan ske, måste jag motsätta mig hvarje försök att, om oek den omsorg om omyudiges säkerhet, lagen nu alser, är ringa, ännu mera inskränka den.
Att den i sig -sjelf åtminstone någon gång måtte hafva ägt något värde, bevisas nogsamt af de bemödanden, som länge blifvit använda att den undanrödja.
Utsk. har visserligen, så vidt det varit möjligt, velat bereda omyndige ett surrogat; men dels anser jag ett sådant icke blott Den 14 No ve ia b er f. m. genom några tomma ord i lagen, utan visshet att de gå i fullbordan, bunna åstadkommas, och dels fruktar jag att de i allt fall icke motsvara hvad man har skäl all fordra, då fråga är om deras lätt och säkerhet, soin sjdfve icke äga någon talan.
Ehuru jag förutser, att TJtsk:s åsigter äfven denna gång icke lyckas alt göra sig gällande, finner jag mig likväl lolalia händelser höra fasta uppmärksamhet å det betänkliga uti det särskildta Ingbud förslaget innefattar, om ett slags retroactiv verkan af de nya Jagstadgandena, då endast det föi behåll deri göres, alt de icke skola blifva gällande i de mål, som redan äro eller under loppet af år 1841 göras nnhängiga, och på detta sätt omyndiges redan innehafvande förmånsrätt i mångå fall måste gå förlorad.
Jag anser mig böra dels instämma uti hvad [Jr Hilling yttrat oell dels lill närmare utveckling af hvad lian anfört uti förra morn. af sin reservation tillägga, alt den säkerhet, sorn skulle beredas omyndige genom de af Utsk. föreslagna gode män, är i möjligaste måtto oviss, särdeles derföre alt desse gode män ännu icke finnas eller beslut om deras befintlighet ännu är taget.
Vi veta alla hvilka svårigheter möta inrättandet af menighets-styrelser eller s. k. communal-inrätlningar.
Då man i detta ögonblick är sysselsatt att, till afhjelpande deraf, stifta en communal-lag; så synes mig både med försigtighet och rättvisa förenligt, att man afvaktar denna stiftelse och följderna deraf, för att se huruvida en så verksam och fast myndighet derigenom uppkommer, alt benne kan anförtros så ömtåliga åligganden som vårdandet af deras rätt, hvilka icke kunna den sjelfve bevaka.
Afsamtliga dessa förenade skäl anser jag mig böra tillstyrka afslag på Utsk:s förevar, betänkande.
De frågor, som omfattas af detta betänk., och hvilka måhända icke mera kunna afskiljas, äga dock sannel ligen icke något oskiljaktigt sammanhang nied hvarandra.
Den ena angår behofvet af förmyndarekammare, och den andra de s. k. tysta förmånsrätternes afsknlFande; den ena afliandlas i Ärfda-b:n och den andra uti Hinde!s-b:n, men sammanblandningen har härrört af den betänklighet, man vid afgörandet af frågan om förmyndarekammare liemtat från förhållandet med förmånsrätterna.
Hr von Hartmansdorff har ganska lätt deruti, att förmyndarekammare på landet icke kunna komma till stånd förr, än communal-inrätlningar blifvit organiserade oell man vunnit erfarenhet om det sätt och i hvad mån de komma alt motsvara sitt ändamål.
Dessutom torde det vara så mycket mer angeläget att icke inrätta förmyndarekammaren förr än communalväsendet hunnit utveckla sig, som ifrågavar. omsorg, förenad med communal-befattningen, skulle göra densamma så Den i4 November f. ra. 3y3 så afskräckande, alt det vore oförsigtigf, oni man önskar fraingång åt communalvusendet, alt bölja med förmvndarebeslyrels öfverflyttoing dertill.
Jag måste således på det högsta understödja Hr von Hartmansdorff* framställning i detta hänseende.
Men må det vara mig tillåtet att åtskilja frågorna; och då finner jag, alt frågan om lysta förmånsrätternas afskaffande, hvarpå c>edit-systemets fördel så väsendtligen beror, all.för väl kan bifallas.
Nya lagförslaget har tillstyrkt det på ett sätt, som undanrödjer all tvekan för bifall dr i till; beslående uti den simpla utvägen, att domaren, som tillförordnar förmyndare, tillser om denne förmyndare äger faslighet, uti hvilken då på samma gång inteckning faststnllrs till den omyndiges säkerhet.
Derigenom ur ali betänklighet undanröjd, emedan dea omyndiges fordran kommer alt aga förmånsrätt tili fastigheten från och med samma dag förmyndaren blir nämnd; men ehuru dessa frågor kunna skiljas ål, uppstår dock för bifall till den af mig sednast omnämnda en betänklighet, hvarpå jag är skyldig att fästa uppmärksamhet, så mycket mera, som jag ofta åberopat och ofta kommer att åberopa densamma, nemi. den betänkligheten, alt då vi böra kunna hoppas att snart få nya lagen antagen, så böra vi icke gå densamma i förväg med partiella beslut; och ehuru jag finner både möjligt och nyttigt att åtskilja frågorna, skall jag dock af det sistnämnda öfvervägande skälet icke yrka deipå.
Innan jag kommer alt yttra mig öfver förevar, betänk., anhåller jag ali Hr Ridd.- Secret;n behagade upplysa, huru detsamma blifvit afgjordt af de öfriga Stånden.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. arslagit LagUtskls utlåt.
N:o t38, att BorgaieSt. godkänt N:o 81 med det i utlåt.
N:o 138 gjorda tillägg, och att BondeSt. afslagit dessa betänktn utom hvad angår den i betänk.
N:o i38 af Utsk. gjorda hemställan, att R.
St. mätte hos K. M. i lind. anhålla, det presterskapet i nåder anbefalles, att uti de förteckningar öfver liinade dödsfall, som vissa lider afåret böra af presterskapet till häradshöfdingarna af magistraterna afleinnas, jemväl uppgifva, om efter de aflidna finnes omyndiga barn, så vidt kunningt är, hvilken hemställan Ståndet bifallit.
Sedan delta betänk, sålunda blifvit hufvudsakligen afslaget utaf tvänne Stånd, vill jag icke uppehålla tiden med att till besvarande upptaga de anmärkn:r, som blifvit framställda mot den åsigt jag hyser,efter målet i alla fall förfaller.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUlsk:s utlät.
N:o 138. 16 H. 5o 3o4 Dan i ^ Norembtr f, ra.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afstå samma betänkande.
Ropades starka ja, blandade med manga nej, Ilr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig hafva funnit, att vid svaren å den sist framställda propostn ja öfverröstat nej.
Jemte det jag får tillkännagifva min reservation mot det beslut R. o. Ad. enligt Hr Frih. o.
Landtm-.s uppfattning af Ståndets svar på den framställda propos:n skall hafva fattat, får jag äran nämna, att anledningen, hvarföre jag icke begärde votering, är den, att något resultat i hufvudsaken derigenom icke kan vinnas.
Cederström anhöll äfven alt få reservera sig emot beslutet.
Till pröfning företogs LagUtskrs den 10 och i4 sisth Oct. på bordet lagda utlåt.
N:o 13g, i anleda, af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 92 öfver väckta motioner om sköl pning af stratfet för åverkan.
Jag anser mig böra uppgifva de skäl, på grund hvaraf jag yrkar afslag på Ulsk:s betänkande.
Efter min öfvertygelse är det icke nyttigt, att, då en författning är under utarbetande, genom partiella lagstadganden förrycka det systcme, hvarefter författningen skulle uppgöras.
Jag kan icke antaga det af LagUtsk. anförda skälet, alt Lag-comitcens förslag till Byggn.-balk icke innehåller några straffpåföljder.
Dessa förekomma i comileens förslag till Slraff-balk, som, om Byggn.-b:n antages jemväl till afgörande, i hvad de angå denna balk böra företagas.
Skälet alt af sådan anledn. frågan 0111 förhöjning i ansvaret för åverkan icke borde uppskjutas i afvaktan på Byggn.-bins antagande lärer alltså förfalla.
Jag önskar att LagUtsk. ville tillstyrka antagande af Byggn.-b:n i sin helhet; men hittills har jag icke funnit hvarken till- eller afstyrkande å Hr Sandelhjelms motion derom.
Jag yrkar afslag på förevar, betänkande.
Jag får fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derå, att i Lag-comiteens förslag till Byggn .-balk icke förekommer något om skogsåverkan, som deremot afhandlas uti förslaget till Straff-balk, och att följaktligen Byggn.-b:ns antagande icke äger inflytande på frågan om åverkan.
Hvad det angår, att förslag till skogsordning är under utarbetning, så bör sådant icke hindra antagande af ifrågavar. förslag lill straffbestämmelse, emedan ingenting hindrar att sedermera antaga det under utarbetning varande förslaget, i händelse det skulle befinnas
Den 14 November f. m. bättre; och då det är ovisst, när det förslaget kan blifva färdigt, sä, ehuru jag icke fullkomligen gillar Utsk:s åsigt, anser jag njig likväl, enär dess förslag är bättre, än hvad som nu galler, snarare böla tillstyrka bifall än afslag derå.
Den siste värde talaren har visserligen rätt deruti, att det nya förslaget till Byggn.- balk icke upptager straffbestämmelserna, hvilka förekomma uti förslaget till StralF-balk; men annat är det, och annat det förhållande, att då man antager Byggn.-b:n, så faller det af sig sjelft, att man äfven lill afgörande företager straffbestämmelserna, emedan föreskrifterna uti Byggn.-b:n i annat fall icke kunde medföra åsyftad verkan.
Jag torde få fästa 11. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt tilläfventyrs ingen af de ekonomiska lagar, som vi för närvar, äga, har så mycket ingripit i allmänna lagens bestämmelser, som just i8o5 års skogsordning, hvilken lill största delen upphäft Byggn.- b:ns allm. stadganden.
För att komma till ett förnuftigt och ändamålsenligt resultat, erfordras således, att R.
St. taga initiativet för beredande af ordning uti denna del af den ekonomiska lagstiftningen, genom alt helt och hållet upphäfva nu gällande Byggn.-balk och antaga Lag-comiteens förslag dertill; roen om det icke kan ske, står det i alla fall fast, att en partiel lagstiftning i vissa detaljer af skogsordningen skulle menligt inverka på det under utarbetning varande förslaget till en sådan förordning, så framt R.
St. önska att ekonomiska författningar skola i systeme kunna uppgöras.
Jag har flera gånger framställt den tanke, att man handlar alltför oförsigtigt, om man går den pröfning af generella lagsystemet i förväg, hvartill man lior komma fri från förut antagna band.
Jag förenar mig derföre med Frih. Jac. Cederström uti anliållåu om afslag på betänkandet.
Ur Ribbing, Bengt:
Fullkomligen öfverlygad om nödvändigheten att skärpa straffet för åverkan, biträder jag Utsk:s betänkande.
Jag äger många års egen erfarenhet af detta behof, och anser saken icke tåla uppskof, ehuru jag visserligen i allmänhet delar den af Frih.
Boye uttryckta grundsatsen.
Jag är öfvertygad att hvarje landtman i skogstrakterna skall instämma med mig.
Frih. Cederström, Anders; Jag har begärt ordet för att fästa uppmärksamheten derå, alt fråga icke är om någon hufvudsaklig ändring i skogsordningen, utan blott örn skärpning af straffet för åverkan på enskildes ägor.
I öfrigt får jag, till svar å hvad sorn nämndes af Frih. Boye, tillkännagifva, altman ingalunda går nya lagförslaget i förväg, emedan skärpning uti straffet för åverkan icke hindrar antagande af nya lagförslaget, då detsamma en gång lill pröfning förekommer. 3g6 Den 14 November f. m.
Då denna fråga första gången förevar, framställde jag anmävkn. emot Ulsk:s betänk., hufvudsakligen i afseende på sättet att med arbete aftjena böter.
Denna del af frågan liar Utsk. uti sednare betänk, underkänt.
Jag lemnar s iken derhän, i förhoppning alt ett nytt bestrafFningssvsleme icke långt härefter varder iufördt.
Ehuru således Utsk. icke såsom jag önskat behandlat ämnet, anhåller jag likväl alt R. o. Ad. icke ville förkasta betänkandet.
En hvar som äger erfarenhet om de ofog, som med skogsåverkan bedrifvas, har äfven insett nödvändigheten alt genom skärpta straffbestämmelser hamma dem till värn af en egendom så väsentlig som skogarna.
Jag tillstyrker derföre bifall å betänkandet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt R. o. Ad., då under discussionen blifvit yrkadt dels bifall dels afslag å Utsks förslag till ändring i skogsordningen, men Utsk. afven särskildt afstyrkt åtskilliga till Utsk. remitterade motioner, behagade finna, att det blefve nödigt vid propositionens framställande skilja frågorna, hemställande nu först om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts yttrande, hvarigenom Utsk. afslyrkt bifall till en del motioner.
Uppå derefter framställd propns. biföll R. o. Ad. de förändringar i skogsordningen Utsk. föreslagit.
Företogs till pröfning LagUtskts den io och i/j dennes på bordet lagda utlåt.
N:o i/jo, i anledn. af'återremisser utaf Utskts betänk.
Nto 5g, öfver väckta motioner om upphörande af en del särskilda domstolar.
Då detta ämne före återremissen hos Ståndet till pröfning förevar, erinrade jag örn olämpligheten af bergstingsrätternas upphäfvnnde, emedan insigt i sjelfva hand leringen erfordras, för alt med säkerhet kunna bedomina de mål, som äga gemenskap med bergsrörelsen.
Utan sakkännedom kan man icke ens anställa cn ordentlig undersökning uti eli dylikt brottmål; ty för att göra riktiga frågor behöfves en sakkännedom, som icke inhemtas derigenom att man blott studerar logen.
I ett annat hänseende anser jag äfven de särskilda domstolarna böra bibehållas, nemi. så vidt de angå aeademiska disciplinär-mål.
Att idet hänseendet icke bifalla LagUtsk:s betänk., synes vara så mycket nödvändigare, sorn R.
St. i annat fall skulle på sätt och vis råka i tvetalan hos K. M.; ty så vidt jag minnes hafva II.
St. bifallit Ekon.Utsk:s betänk.
N:o 86 angtde revision af de aeademiska constilutionerna.
Om nu It.
St., innan den ägt rum, besluta att aeademiska domstolarna skola upphöra, så hafva Stäuderne till en stor del undanröjt behofvet af constilutionernas granskning, och så till sägande förklarat att deras första åtgärd vore mindre hellöf - Den 14 November f. m. lis.
Jag anhåller alt
Hr Ridd.Secret:n behagade upplysa hvad beslut RiksSt:n fattat i anledn. af Ekon.Utskrs nyssnämnda belänkande.
Undell.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt Borgare- och BondeSt:n bifallit betänk.
N:o 5g samt lagt ullål.
N:o r4o till handlingarna, orh alt PresteSt., med godkännande af betänk.
N:o 5g, vidhållet i utlåt.
N:o i4o, likväl härifrån nndanlagit den academiska jurisdiclionen, med hvilken Ståndet ansett någon förändring icke förr höra äga ruin, än den af R.
St. nu i lind. begärda revisionen af de academiska constitutionernu i deras helhet verkställd blifvit.
Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad. torde således finna, att Ståndet i afseende på de academiska domstolarna icke bör lämpligen falla annat beslut än PresleSlåndet.
I afseende på frågan om bergstingsrätternas upphörande, får jag tillkännagifva, alt jag uti förevar, uttal, förgäfves sökt någon kännedom oin det under de sednare tio åren i della ämne tillkomna förhållande, nemi. att comiterade, efter erhållet uppdrag alt utarbeta och afgifva förslag till bergstinrsrätlernas upphörande eller förändring, uti ett i anledn. deraf afgifvet utlåt, förklarat bergstingsrälterna icke böra bibehållas tili deras närvar, sammansättning utan bergsmålen handläggas af häradsrätterna gemensamt med personer, som ägde kunskap i bergsväsendet; i hvilket afseende en rättegångsdag under ordinarie-tingen borde utsättas för bergsmålens upplagande.
Jag hade önskat alt Utsk, tagit kännedom om comilerades förslag, hvaruti skäl finnas anhilda, deraf man kan finna, att det icke later sig göra att öfverflytta bergsmålen till häradsrätterna, med mindre någon i bergsväsendet kunnig person deltager uti bergsmålens handläggning.
DA häradshöfdingarne alltid hafva tillfälle att uti sådana mål, i hvilka de kunna sakna speciel kännedom i något hänseende, inhemta yttrande utaf sakkunniga personer, så anser jag öfverflödigt att för behandling af bergsmålen sammansätta häradsrätterna såsom Hr Lagerhjelm omnämnt, att den till utarbetande af förslag rör:de förändrad organisation af bergslätterna nedsatta comiteen ansett lämpligt.
Det skulle ju kunna hända, att under flera ting intet enda mål förekomme, för hvars utredning någon upplysning af den uti bergsväsendet kunnige personen erfordrades.