Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deruti anser jag visserligen Hr von Troil hafva rätt, att vid företag, sådant som detta, Staten gör väl uti, att der det behöfves, såsom medlare träda emellan, och på billiga vilkor anskaffa lån till understöd för verkställigheten.
Men vid tillämpningen fordras noggrann ompröfning.
Emellertid synes mig att förenämnde princip blifvit vid denna punkt tillämpad i en så vidsträckt mån, att man på sätt betänk, gifver vid handen, för ett företag, hvars hela kostnad icke blifvit beräknad högre, än till 19,930 r:dr, tillstyrkt beviljande af lånebidrag till belopp af 20,000 r:dr detta är hvad jag anser gå alldeles för långt.
Om man härmed jemförer hvad Utsk. har föreslagit för Wadstena, så finner man, att kostnaden för hamnanläggningen vid Wadstena skulle enl. kostnadsförslag uppgå till 47,981, r:dr 8 sk.
Likväl har Utsk. endast tillstyrkt ett lånebidrag af .32,000 r:dr.
Om man jemför de båda städerne Wadstena och Westerås, så torde man erinra sig, att We6 H. 4 r.o Den 14 Juni f. m. steräs i alla hänseenden lärer böra tillerkännas större förmåga att sjelf bidraga till utvidgande af sin hamn, af hvilket företag, staden säges komma att få mycken nytta.
Jag tror således fortfarande att om Staten träder emellan sä långt, att den lemnar ett bidrag af 13,200 r:dr, samma summa, som ursprungligen blifvit föreslagen, och detta bidrag nu blefve utgående, under form af lån, så kommer staden, på sätt förut varit tillämnadt, att ikläda sig anskaffandet af det återstående af de 19,930 ndr, som erfordras för hela kostnaden.
Vilja åter stadens innevånare icke ikläda sig, att anskaffa detta lilla belopp af 6,730 ndr, så får jag säga, att hamnen icke måtte vara af serdeles stor vigt för staden och orten; ty jag förutsätter att staden väl lärer kunna fä bidrag af orten, i fall man verkligen anser företaget vara så nyttigt för landet.
Jag kan således icke på något sätt finna nödvändigheten af att, å Statens vägnar lemna 20,000 ndr härtill; utan för min del, helt och hållet ställd emellan de båda alternativerna att antingen förena mig med Gr.
Lagerbjelke, som jag tyckte mig finna begärde afslag pä hela frågan, eller ock påyrka det af mig såsom billigt ansedda lånebidraget af 13,200 ndr, anhåller jag att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt af Ulsk:s betänk.
Med anledn. af Hr von Troils yttrande, anhåller jag, att få tillägga endast några ord.
Jag har nemi. aldrig nekat att Staten bör, såsom mäklare träda emellan för vigtiga hamnarbeten, icke heller att Westerås hamn är ganska vigtig, men jag har deremot nekat, att de arbeten, som äro i fråga i Westerås hamn, äro af så stor vigt, som åtskilliga andra, hvartill bidrag icke blifvit lemnade; ty hvarken äro de fartyg der ligga, utsatte för faran af storm, icke heller har det visats eller ens uppgifvits, alt Westerås hamn är för grund för sådana fartyg, som vanligen gå på den orten och inlöpa deri.
Den förändring, som i Westerås skulle göras, afser snarare prydlighet och beqvämlighet, hvilka arbeten ehuru visserligen af nytta dock icke äro af den vigt att de förtjena bidrag ifrån de allmännas sida, utan böra åligga den kommun, som deraf har närmaste nyttan, hvarföre, i min tanka, något bidrag ifrån Statens sida icke hår borde komma i fråga.
Vilja emedlertid R.
St. bidraga till ifrägavar. hamnarbete med ett lån, så böra R.
St. i alla fall, dervid icke lemna lånebidrag lill större del af kostnadssumman för arbetet än R.
St. vid denna riksdag lemna andra städer.
T. ex. för Wadstena hamn, der fartyg för närvar, icke kunna ligga, af fara för storm, och der staden är mycket fattig.
Till detta hamnarbete har Utsk. emedlertid endast föreslagit ett lånebidrag af 32,000 ndr, ehuru kostnadsförslaget uppgår till 47,981 r:dr 8 sk., hvaremot Utsk. föreslagit ett låneunderstöd till Westerås hamnarbeten af 20,000 ndr för hvilka arbeten kostnadsförslaget upptager 19,930 ndr.
Jag nödgas således förnya min anhållan om återremiss.
Hvad denna fråga beträffar, så är AVesterås hamn i den K. propos:n upptagen till erhållande af ett anslag af 13,200 ndr.
Hvad beträffar detta anslag, så har chefen för vägoch vattenbyggnadsstyrelsen i StatsUtsk. lemnat den upplysning, att Den 14 J u ni f. m. 51 han ansåg Westerås hamn af alla dessa anslag för hamnbyggnaden vara den förste, som borde komma i fråga till understöd.
Här har blifvit sagt, att Westerås hamn icke behöfver islåndsättas för annat än att göra den prydligare och beqvämare.
Förhållandet är likväl det, att för närvar, kunna icke några sädane fartyg, sorn gå på Östersjön gå Lill denna hamn för att derifrån afhemta jern och hvarjehanda produkter, ty hamnen är ganska grund och omöjlig att anlöpa på sin höjd för vanliga Mälare-skutor, så att behofvet af denna hamnanläggning verkligen är constateradt, och det, såsom sagdt är af chefen för väg- och vattenbyggnader.
Hvad åter beträffar, att Utsk. har föreslagit ett lånebidrag, som skulle öfverstiga kostnadsförslaget, sä är väl sannt att detta öfverskott uppgår lill 70 ndr, men det är väl icke att göra afseende på.
StatsUtsk. har äfven ansett, att det bidrag, Staten gör genom sådana lån, alldeles icke är någon så stor present till dessa kommuner, synnerligen på de vilkor, som StatsUlsk. här föreslagit, och derföre har Utsk. ansett sig böra lemna det fulla beloppet.
Cederström har sagt, att staden skulle naturligtvis ikläda sig det återstående af den föreslagna kostnadssumman, om ett anslag af 13,000 ndr hade blifvit beviljadt; men nu får staden ikläda sig återbetalningen af 20,000 r:dr.
Således blir Westerås stad mindre gynnad genom detta StatsUtsk:s gillande än den hade blifvit genom bifall till K.
Jag anser att statsverket i ett land sådant som vårt isynnerhet, som är temmeligen kapitalfattigt, bör, när det utan risk låter sig göra, träda emellan med län för att dermed befrämja allmänt nyttiga förelag och att delta är den bästa åtgärd Staten i detta fall kan vidtaga, i synnerhet dä det sker utan uppoffring på statsverkets sida, och när Staten lemnar lån på 4 procent, sä är uppoffringen i vanliga tider ingen.
Det är visserligen möjligt, att någon tid kan komma, dä Staten kan behöfva den högre proc:n; men att det icke behöfts på långliga tider tillbaka, det veta Hrr:ne väl, och det är äfven att hoppas att rörelsen här skall snart öka sig.
Det är således ingen risk för Staten.
Det är äfven sagt, att för andra hamnanläggningar
Staten icke tillstyrkt summor till deras fulla belopp.
Det är förhållandet med Wadstena, men orsaken dertill är den, att det icke blifvit begärt mera för denna hamnbyggnad än Utsk. tillstyrkt.
Klandret emot StatsIJtsk. att hafva föreslagit en högre summa än den som kostnadsförslaget innefattar, synes mig hvälfva sig omkring ett alltför ringa belopp, för att utgöra öfverläggningsämne; det är nemi. blott 70 r:dr, och mig synes det verkligen vara ganska rätt att för redighet och förenkling i räkenskaperne heldre antaga jemna summan såsom StatsUtsk. gjort.
Hvad sjelfva hufvudfrågan angår, så är här redan upplyst, att det är ett olika förhållande med 13,200, r:dr som primitivt voro begärde såsom statsanslag, utan återbetalningsskyldighet, såsom en ren gåfva ifrån Staten till ändamålet, emot hvad det nu skulle blifva, dä hela bidraget lemnäs såsom ett lån, för hvilket statsverket får räntan.
Staten ut 4* - 52 Den 14 Juni f. m. lemnar millioner såsom fastighetslån åt enskilda personer, endast till deras egen vinning.
Vida snarare må väl län lemnäs till så stora, allmänt nyttiga föremål, som hamnbyggnader och andra likartade anläggningar, som icke kunna antagas, alt i längden vara annat än en ren vinst för Staten.
Hvad sjelfva Westerås hamn serskildt angår, så är det icke blott för staden en vigtig fördel, utan äfven för mälare-provinserne angeläget, att denna hamn blir förbättrad, med afseende å den stora trafik, som från dessa orter derstädes bedrifves.
Jag får således förena mig med dem, som tillstyrkt bifall till StatsUtsk:s förslag.
Medan jag nu har ordet, ber jag R. o. Ad. tillåta mig begagna tillfället, att äfven få nämna några ord, med anledn. af det val till Utsk:s-ledamot i Allm.
Besv:s- och Ekon.Utsk. som fallit pä mig.
Hilkommen egentligen för länsangelägenheter, hvilkas beredande och bevakande vanligen tager förmiddagstiderne i anspråk, hade jag väl i början, då Eleklorernes förtroende blef mig kändt, hyst den förmodan, att tiden dessutom kunde medgifva äfven deltagande i Ulsk:s förhandlingar men jag har sedermera klart insett omöjligheten, att förena desse båda ändamål med det allvar och den verksamhet, som borde motsvara förtroendet, och när jag dessutom icke ifrån början deltagit i Utsk:s öfverläggningar, finnas äfven deruti måhända för mig en anledn. att icke deruti ingå vid slutet af riksdagen.
Jag nödgas derföre afsäga mig den ledamotsplats i Utsk. hvartill jag blifvit utsedd.
Jag har egentligen begärt ordet för att bemöta en emot StatsUtsk. anmärkt inkonseqvens nemi. den, att Utsk. skulle hafva tillstyrkt fullt lönebidrag till Westerås hamn, men icke Wadstena.
Såsom af betänk, längre fram inhemtas, så uppgår kostnadsförslag^ för Wadstena hamnbyggnad till nära 48,000 r:dr, men då motionärerne begärt alternativt ett statsanslag af 32,000 r:dr eller om ett sådant icke kan beviljas ett lån till samma belopp, så har Utsk. svårligen kunnat tillstyrka R.
St. att bevilja lånebidraget till högre belopp än motionärerne sjelfve hegärt, helst vilkoren för låns erhållande äro förändrade och mindre förmånliga än hvad förr varit förhållandet.
Jag har icke bestridt Frih.
Tersmedens sats att Staten för lättade kommunicationer och produktiva företag, m. m. d., bör komma medlande emellan, medelst att anskaffa lån på fördelaktiga vilkor, i den mån Staten förmår.
Det kan ej vara någons mening att förneka den obestridliga sanning, resultatet att för Westerås stad icke blir genom StatsUlsk:s förslag, derest det vinner bifall, så förmånligt, som det skulle hafva blifvit, ifall staden fått till skänks 13,200 r:dr för detta ändamål, på sätt K. M. föreslagit; men jag nödgas vidhålla, att jag uti denna omständighet likväl icke inser något ovilkorligt skäl, att bifalla Utsk:s förevar, betänk.
..Staten måste väl rätta sina bidrag efter graden af sin förmåga.
Afven har man att taga i betraktande vigten och oundgängligheten af ändamålet.
Om, under lyckligare utsigter, ett frikostigare förslag är genom nåd. propos. framställdt, så får väl icke detta utgöra en till - 1) en 14 Juni f. m. 53 fyllestgörande anledn. att under väsändlligen förändrade förhållanden bevilja ett, fastän icke alldeles sä fördelaktigt, dock i alla fall alltför rundligt understöd.
Hr von Troil har visserligen sagt, att med 20,000 r:dr kommer man i hamnbyggnadsväg icke långt.
Det må vara härmed i allmänhet, huru det vill; men sä mycket synes likväl, pä grund af den af Utsk. sjelft åberopade kostnadsberäkningen, temligen tydligt och klart, att man dermed i den förevar, speciella händelsen kommer så långt som det för ifrågavar. fall erfordras, och till och med ett litet styrke längre fram ; ty kostnadsförslag^ uppgår icke fullt lill det nämnde beloppet.
Tersmeden har anfört, att här icke vore begången någon inkonseqvens, emedan man i afseende på hamnförbättringen vid Christinehamn förfarit sammaledes som i afseende på hamnen vid Westerås; men det är väl också någon skilnad emellan städerne Westerås och Christinehamn, hvilka i afseende på folkmängd och förmögenhet äro märkbart olika.
Jag troi' derföre fortfarande att 13,200 r:dr är hvad staden i låneväg för närvarande billigt vis kan begära; ankommande det på vederbörande interessenter, att sjelfve anskaffa det öfriga som erfordras, jemte åtagandet af skyldighet att framdeles gälda det bekomna lånet i sinom tid.
När man talar om nya anslag, så pläga StalsUtsk:s ledamöter vanligen säga: öka icke utöfver hvad vi hafva föreslagit, ty penningar finnas ej.
Vid delta tillfälle har en StalsUtsk:s ledamot uppträdt och visat, såsom mig synes, temligen ovedersägligt att statsverket icke ens har de tillgångar, som StatsUtsk. uppoffrat, utan kommer att stadna i en ganska betydlig brist.
Icke förthy yrka andre SlatsUtsk:s medlemmar på ifrågavar. anslags beviljande.
Huru skall sådant förklaras?
Jag lemnar det derhän, eller åt dem sjelfva; men då nu R. o. Ad. i dag återremitterat tvenne frågor om bidrag till dylika arbeten, nemi. 14,930 r:dr för Cimbritshamn och 57,000 r:dr för Wisby eller tillsammans ungefär].
72,000 r:dr med yrkande, att de måtte beviljas, så borde väl R. o. Ad. sedan statsverkets tillstånd har visat sig vara så ofördelaktigt efterse, att tillgångar finnas åtmintone för dessa 72,000 r:dr innan R. o. Ad. medgifver något mer till nya företag.
Nu förekommer här det första nya medel, för Westerås hamnanläggning.
De dertill ifrågaställde 20,000 r:dr borde väl således besparas för att användas åt Cimbritshamn och Wisby.
Skulle nu icke denna punkt, antingen afslås eller återremitteras, så frågas hvar medel skola tagas till denna utgifts bestridande?
de bägge återremisser, som R. o. Ad. beslutat, åsyfta väl att anslag skola gifvas åt de båda nyssnämnde städerne ?
Då svara väl SlatsUlsk:s ledamöter, vi skola upplåna medlen och rikg:s-kont. skall vara en mäklare emellan dem som hafva och dem, som behöfva penningarne.
Detta är godt om del verkligen är verkställbart, men kan R. o.
Ad. vara förvissadt derom, att riksg:s-kont. får låna så mycket penningar som helst?
Det skulle kunna hända att riksg:s-kont. icke ens får låna så mycket penningar, som behöfves för de beslutade anslagen till rustningar.
Man vet ej ännu, men troligt är, alt riksg:s-kont. icke fått ännu dessa 5 4 Den 14 Juni f. m. medel tecknade, emedan jag tyckt mig i dessa dagar se i tidningarne att tiden för dessa läns upptagande blifvit ytterligare förlängd.
Om man således icke har utsigt för riksg:s-kont. att få låna huru mycket penningar som helst, så fordrar väl försigtigheten att man icke beviljar till städer och hamnar flere lån än man kan anskaffa för den ränta riksg:s-kont. åt sig betingar, ty eljest kunde det hända, alt riksg:s-kont. för att erhålla dessa lån, nödgades till långifvaren betala högre ränta än låntagarne återgälda, då riksg:s-kont. finge bestå bristen genom statsanslag.
En talare har sagt, att då Staten lemnar fastighetslån, så kunde väl Staten öfverlemna sådana lån som dessa.
Jag måste dervid anmärka den skilnaden, att banken, sorn förmodligen här menas med Staten, eger sjelf de penningar han utlånar, hvaremot riksg:s-kont. sjelf icke har några medel.
Under sådana förhållanden hemställer jag att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt.
Jag vill icke begära afslag, emedan det kan vara skäl, att StatsUtsk. tager allt detta i öfvervägande på en gång, utan att deruti blifva hindradt genom föregående beslut i Stånden.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, enär bifall till förevar, punkt blifvit yrkadt, trodde sig böra fästa uppmärksamheten derpå, att Utsk. deri tillstyrkt, att ett lån måtte beviljas på de vilkor som uti särskildt utlåt, komma att af Utsk. föreslås.
Ett bifall dertill skulle således binda R. o. Ad:s beslutande rätt, i afseende på berörde vilkor, hvilka blifvit föreslagne för såväl nu ifrågavar., som öfriga lån af allmänna medel hvadan det syntes nödigt att den nu yrkade propos:n till bifall framställdes med förbehåll att R. o. Ad. må äga att framdeles pröfva lånevilkoren. R. o. Ad. hördes häruti instämma.
Propos. till bifall å hvad Utsk. under Litt a) af 7:de punkten tillstyrkt, med R. o. Ad. förbehållen rätt att framdeles pröfva de i särskildt utlåt, föreslagna lånevilkoren, blef härefter framställd, men besvarad med blandade ja och nej; hvarpå Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot ifrågavar. tillstyrkande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss, samt då härvid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej.
Litt. b,) ang:de anläggning af sluss vid Knapforssen; Litt. c) ang:de kanal- och båtleds anläggning emellan Örebro stad och Järle bruk; Litt. d) ang:de sluss- och kanal-anläggning emellan Nora stad och Fåsjön; Litt. e), ang:de anläggning af kanal och slussled emellan sjöarne norra Barken och Wessman; Litt. f), ang:de hamnbyggnad vid staden Hjo; Litt. g), ang:de öppnande af segelled genom Ullereds sund i Wenern; Litt. h), ang:de hamnbyggnad vid Mariestad: Litt. i), ang:de hamnbyggnad vid Calmar, samt Litt. k), ang:de kanalo'ch slussanläggningar mellan Philipstad och sjöändans lastageplats.
Den 14 .Juni f. ra. 55 R. o. Ad. biföll hvad
Utsk. i afseende pä de under Lilt. b—k, upptagne arbetsföretag yttrat.
Litt. b), ang:de anläggning af en jernväg i fortsättning med. förenämnde kanal-led från sjöändan till Christinehamns stad.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna nödigt, att propos:n till bifall å Utsk:s tillstyrkande lill låneunderstöd för ifrågavar. arbetsföretag förenades med förbehåll om särskild pröfning af lånevilkoren.
Innan man beviljar en sä betydlig summa, som den ifrågavar., borde man väl veta om hon förslår till sitt ändamål.
Men likväl står här: ”att detaljerad [dan ueh kostnadsförslag vore på aktie-egarnes bekostnad under utarbetande för att K.
M:s nådiga pröfning och stadfästelse underställas”.
Om nu denna plan, då den till Konungen inkommer, befinnes vara vida dyrare än här är uppgifvet, och det slutligen händer, att Konungen ej i nåder godkänner densamma, så hafva R.
St. lill detta företag afsatt 66,666 ndr 32 sk. utan att denna summa komme att begagnas, åtminstone ej med den fördel som vederborde. — R.
St. böra väl företrädesvis bevilja anslag till företag, hvilkas utförbarhet med bestämda summor år känd, och då förhållandena uti förevar, fall äro sådana jag nyss nämnt, samt då det ännu saknas öfver 40,000 r:dr för Cimbritshamn och Wisby hamnbyggnader så anhåller jag, att jemväl denna punkt måtte blifva återremitterad.
Jag har ännu ett skäl för en sådan begäran, det nemi., att i nästföljande mom. m. Utsk. har tillstyrkt beviljandet af 24,000 r:drs län till staden Christinehamn för dess hamns förbättring.
Det tyckes mig vara nog af, om denna stad får sig beviljad en af de föreslagna förmånerne ty att gifva 2:ne nemi. penningar till jernväg enl. mom.
I. och till hamn enl. mom. m., under det att man för andra städer afslår fortsättningen af understöd till redan påbörjade arbeten, det synes mig vara att hopa nog många fördelar pä en, under det man är för karg emot andra.
Jag nekar visserligen ej till, att siffran af det föreslagna lånebiträdet synes ganska betydlig; men jag beder R. o. Ad. besinna, att den ifrågavar. trakten är att anse såsom en verklig pulsåder för industrien i de många och vidsträckta trakterna både norr och söder derom.
Säd uppforslad från Westergöthland, och jern kommande från de norra orterna, samt en mängd andra produkter, måste alla passera denna väg; och denna rörelse drager sig vida, både uppåt Dalarne och nedåt Skaraborgs län.
Man bör ihågkomma att om det föreslagna statsbidraget skulle beviljas, så är deremot delta icke förhållandet med det till en kanalleds anläggande emellan Philipstad och sjöändan, enär delta sednare statsbidrag blifvit af StatsUtsk. afstyrkt och just nu af R. o.
Ad. äfvenledes afslaget; så att frågan nu endast är om jernvägen.
Hr von Hartmansdorff har i afseende derpå anmärkt att, då den detaljerade planen 56 Den 14 Junif. in. och kostnadsförslag^ ännu ej äro af K.
M. godkända, så kunde man ej vara fullt säker på, att hvad man ansloge skulle i någon väsendtlig man leda till det åsyftade ändamålet.
Det torde i anledn. häraf tillåtas mig att yppa hvad jag har mig i saken bekant, nemligen att till K.
M. är redan långt för detta genom
Dess civildepartement inkommet en, af väg- och vattenbyggnadsstyrelsen med dess ampla förord beledsagad, utarbetad plan; men att den detaljerade plan och det kostnads-förslag, som här omnämnas, äro sådana i de aldra minsta detaljer ingående förslag, hvilka K.
M. visserligen ansett behöfliga, men dock ej nödvändiga att afvakta för att fästa sin uppmärksamhet på ämnet.
Med fästadt afseende jemväl derå, att det förevar, bidraget ej är något anslag utan återbetalningsskyldighet, utan att det endast skulle sätta bolaget i stånd, att, genom erhållande af lån på något fördelaktigare vilkor än eljest, lättare kunna verkställa detta företag; och då, pä sätt jag förut haft äran anföra, orten måste sjelf helt och hållet förskjuta den till 130,000 r:dr uppgående kostnaden för kanalen, äfvensom den till bekostande af jernvägen utöfver det nu begärda lånebidraget, erforderliga, högst betydliga summa; samt då II.
St., oaktadt svårigheten att anskaffa penningar, väl ej måtte vilja, eller böra, låta alla till kommunikationernas befordran ledande, och således till ett produktivt syftemål jemväl på visst sätt ländande, åtgärder alldeles afstanna, hvilket visserligsn ej vore hvarken riktigt eller tjenligt; så lärer R. o. Ad. ej underlåta, att på detta ämne fästa den uppmärksamhet, som det förtjenar, och på grund deraf bifalla StatsUtsk:s i förevar, hänseende gjorda hemställan.
Med nu ifrågavar. anslag är alldeles samma förhållande, som med det för Westerås tillstyrkta, hvilket nyligen blifvit återremitteradt; det är nemi. föreslaget att utgå såsom län.
I sådant afseende har jag inom StatsUtsk. ansett, och anser ännu, att när statsverket kan, utan någon betydlig uppoffring, träda emellan, för att sätta allmänna arbeten i gång, sä bör statsverket det göra; och jag anser af aldra högsta vigt vara, alt redan påbörjade arbeten fortsättas, och att sådana sättas i gång der de ej finnas.
Tillgångarne äro vid denna riksdag tyvärr så små, att några betydliga anslag till ifrågavar. arbeten ej kunna lemnäs; men att statsverket utan egen förlust kan lemna lån, är ju temligen tydligt.
Hr von Hartmansdorff förundrade sig nyss öfver, alt StatsUtsk. hade kunnat afstyrka anslag till fortsättning af redan påbörjade arbeten, och deremot tillstyrka nya till fulla beloppet; men jag tager mig friheten fästa Hr von Harfmansdorffs uppmärksamhet pä skilnaden emellan att lemna anslag och att lemna lån, och att det är på denna skilnad som StatsUtsk. fästat sig.
Att StatsUtsk. deruti gjort rätt, derom fortfar jag ännu att vara öfvertygad; ty att ett statsverk sådant som vårt, alldeles skuldfritt, skulle äfven under dessa tider hafva svårt att anskaffa så obetydliga län som här äro i fråga, (nemi. för ett statsverk obetydliga), det är jag öfvertygad om ej är Den 14 Juni f. m. 57 fallet; och det skall nogsamt visa sig i afseende på de 2 milkne.
Allt hvad StatsUtsk. har tillstyrkt att i låneväg utgå, uppgår till några få 100,000 r:dr; och jag tror alt R. o. Ad. göra mycket orätt uti, att afslä dessa tillstyrkanden, hvilkas grund ligger deruti, att statsverket träder emellan för att få arbeten i gång, och för att dymedelst skalla sysselsättning åt arbetsbehöfvande personer i de behöfvande orterna.
Huru lätt det går för riksg:skont.
, att få lån, det skall snart visa sig.
Jag önskar att StatsUtsk:s ledamöter ej måtte i det hänseendet få några vidare bekymmer.
Men hvad sjelfva saken beträffar, så har min mening ingalunda varit, på sätt Frih.
Tersmeden förmodade, att säga nej till alla sådana anslag eller lånebiträden som Utsk. föreslagit.
Mig synes likväl, att då man föreslår 3:ne serskilda lån åt samma stad, under det man nekar sådane åt flere andra städer som redan fått medel på hand lill sina påbörjade företag, så är man något för frikostig emot den ena, och allt för nidsk emot den andra.
Sålunda kunde måhända välviljan för Christinehamn inskränka sig till den ene fördelen, den som angår hamnen.
Jernvägsföretaget, hvilket ock kostar mest, kunde man t. v. lemna derhän.
Men så är det i allmänhet här i landet, att, der fördelar sökas för jernhandteringen, der blifva de beviljade, men är det fråga om landtbruket sä går det sällan igenom.
Då nu Christinehamn får ett anslag sig beviljadt i efterföljande mom. m (och jag vill för min del gerna medgifva det); så tror jag att, under nuvar. omständigheter, och då så många andra blifva utan anslag, samt då man har så ringa tillgångar, Christinehamn kunde nöja sig dermed.
Det är derföre, som jag vid denna punkt anhåller antingen om återremiss eller afslag, men heldst om återremiss, på det att anslagen må tagas i samfäldt öfvervägande, då frågorna till StatsUtsk. återkomma.
Jag skulle tro, att vi böra, på sätt från början blifvit bestämdt, taga hvarje punkt serskildt under öfverläggning, öfverlemnande åt de öfriga, att hvar för sig behandlas.