Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den Lag som J, utan delade meningar, antagit, till förvarande af en skyldig helgd åt detta Folks rättigheter och Samfunds-inrättningar, är ett ovedersägeligt prof, att J ej agen annan vilja, annagi åstundan, än att bibehålla den politiska föreningen emellan Halföns tvänne Folk, Under Eder sammanvaro, hafva tvänne händelser, som icke kunnat vara främmande för Eder uppmärksamhet, gifvit en ny styrka åt de grundsatser, på hvilka den emellan Scandinavien och dess lagbundne Konung stiftade förbindelse egentligen hvilar.
En stor Regent,' tryggad vid Sitt Rikes magt, har åt ett Folk,1 lika utmärkt af sina olyckor som af sin fordJ na ära, återskänkt ett Fädernesland; och en af de mäktigaste ibland Tyska RiksFörbundets Furstar, har åt Sitt Rike gifvit en Representativ Statsförfattning.
Dessa fördelar äro en lysande gärd åt Folken , som då de till sine Konungar lemna en på förtroendet grundad
Den 21 Julii. makt, ej derföre till slumpen och framtidens nyckfulla skickelse öfverlemnat deras ef-J terkommandes egendom, heder och tillvarelser.
Innan Jag skiljes ifrån Eder, Gode Herrar och Svenske Män, behöfver åter mitt hjerta för Eder uttrycka sin djupa sorg öfver förlu* 6ten af den älskade Konung, som var Eder Får, och sorn hedrade mig med namnen af Sin Son och af Sin Vän.
Hans ädla själ skall alltid blifva
Min förebild och en ledare i Mine handlingar.
Jag skall påminna mig hvad han gjordt, och hvad
Han ännu hade utfört, om Försynen hade förlängt Hans dagar.
Hans förlust har varit åtföljd af en annan, som bör vara Oss ej mindre smärtande; Hans Gemål har blott några månader öfverlefvat Honom.
Deras långvariga förening, ägde Hon Sin Makas sällhet till Sitt enda föremål Endast derigenom bär Hennes minne för Oss vara lika dyrbart} dermed förenar sig bog
Mig känslan af de ömma och kärleksfulla tänkesätt
Hon för Mig burit, och som i dubbelt afseende bör öka Min saknad.
Edre namn och sköldemärken skola alltid för Eder utgöra de skönaste minnen och de mest lysande efterdömen.
I spetsen för Edre MedStänder skolén i hasta till Fäderneslandets försvar, om det behöfver edert mod, eller Edra uppoffringar , och om det kräfver Edra rådslag , skolén J lemna dem med en rättsinnig öppenhjertighet, Den 21 Julii.
Gode Män af det Vordiga Preste-Slåndet!
J skolén leda Edra bröder uti utöfningea af de Christeliga dygder, som utgöra Sambäils-ordoingens och den enskilta välfärdens förnämsta stöd.
Den Allsmäktige skall ingifva Eder de tänkesätt, hvarigenom framgången af Edra heliga bemödanden skall beredas.
Tide^ hvarfvets upplysning utvidgar allt iner och mer toierancens välde; Scandinaviens Presterskap har, bland de första, gifvit efterdöme deraf.
Gode Män af det Loflige BorgareStåndet!
Den allmänna freden ger en ny verksamhet åt Edra yrken, åt Eder handelsrörelse, och bör derigenom öka Statens tillgångar.
Då J alltid rikten Edra företag i bredd med det allmännas fördel, skolén J bereda ett orubbligt värde åt
Eder enskilta förmögenhet, och genom Edra patriotiska tänkesätt försäkra
Eder om den säjuaste belöning en god Medborgare kan eftersträfva.
Gode Män af det Hedervärda RondeStåndet!
Må himmelen välsigna Åkerbrukarens mödosamma yrke, och det Stånd J tillhörer alltid lefva fritt och oafhängigt under Lagars nes skygd.
Råknen på Eder Konungs ömma och faderliga omvårdnad Bibehållen det mod, den rättsinnighet och den kraft, som utmärkte Ejra Fäder, och Sverige skall aldrig räkna inom sina gränsor, andre än frie Män och värde att det vara.
Den 21 Julii - Gode Herrar och Svenske
Återväg den till
Edre hemvist j njuten der al! den lycka som Eder Konung kan tillönska redlige Medborgare.
J kännen Mine afsigter för Fäderneslandets sällhet och förkofran i de blifva aldrig varaktige, förr än det representativa myntet återvunnit sitt värde.
På detta värde livilar förnämligast hela Vår Samhälls-ordning.
Med urskiljning och försigtighet upprätthållen, är det pappersmyntets credit, som på en gång gör Staten rik och förkofrar alla Medi' borgare-classers enskifta belägenhet.
J veten derföre allt hvad Fäderneslandet af
Oss kräf-i ver, och de gagnande och vigtiga beslut, som ännu, i detta afseende, för Oss återstå att taga.
Ingen uppoffring skall synas
Mig för svår, till vinnande af detta stora föremål j Jag blir ej lycklig förrän det blifvit uppnådt, och således ämnar Jag icke tveka, att, om omständigheterna så skulle fordra, å nyo omgifva Mig af Rikets Ständer, äfven inom den i Grundlagarne bestämde tid.
Jag förbiifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, alla samteligcn och hvar och en i synnerhet, med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga svar till Ridderskapets och Adelns Afskeds-deputation, af denna lydelse:
Den 21 Julii. 4*3 Gode Herrar af Ridderskapet och Adeln!
Eder för de tänkesätt J för Mig yttrén.
J kännen Mina för Eder; och det är
Mig alltid tillfredsställande, att kunna förnya
Eder uttrycket deraf.
Genom inbördes förtro-i ende och tillgifvenhet mellan Regenten och Medborgaren, bei\edes Staters sällhet, och deras framtida bestånd försäkras.
Jag kan, utan fruktan, ställa
M/tt eget medvetande vid sidan af Edert, för det goda Vi sökt att tillvägabringa; och efterverlden skall bedömma värdet af
Våra gemensamma bemödanden.
Farväl Gode Herrar!
J återvänden till Edre hemvist.
Eder Konungs hjerta skall följa Eder dit.
Jag är försäkrad, att J alltid skolén anse som en skyldighet, att, då det erfordras, gifva efterdöme af kärlek för Fäderneslandet, och af vördnad för Dess Lagar.
Grefve Levenhaupt, Gustaf, anhöll det Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes, för att i dagens Protocoll intagas, låta uppläsa så väl sitt underdåniga Afskedstal till Kongl. Majit på RiksSalen, som de Tal, hvilka Hans Excellence såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns Afskeds-deputation till Hans Majit Konungen och Hans Kgl< Höghet KronPrinsen hållit.
Då Ridderskapet och Adeln häruti hördes allmänt instämma, upplästes härefter:
Den s i Julii. i) Hans Excellences Tal till Hans Maj:t Konungen på Rikssalen: Stormägtigste Allernådigste Konung!
Inför Eders Kongl. Maj:t framträder nu Ridderskapet och Adeln vid gränsen af ett Riksmöte, lika märkvärdigt genom dess örsäter, som de händelser af allmän vigt, hvilka derunder timat; vid dess början hälsade Ridderskapet och Adeln Eders Kongl.
Maj;t såsom förnämsta stödet för den Thron, hvarifrån det åldriga Majestätet böd vördnad och ingaf kärlek; sinnesrörelser dem Ridderskapet och Adeln delide med sina MedStänder, och skall lifligt erfara vid hvarje återväckt minne af den ädle och välviljande Konung, som, sedan han på stridens fält skurit segrens lager under försvaret af den älskade Fosterjorden, tvänne gånger i vådans ögonblick utan tvekan skyndade till dess räddning, och efter fullbordandet deraf, genom fortsatte omsorger för dess anseende, trefnad och lugn, ådagalade, att Haus Folks väl var Hans högsta Lag.
Om Ridderskapet och Adeln med sorgens och saknadens smärtande känslor beledsagat de jordiska lemningarne af denne vördade och älskade Monark till det rum, som förvarar stoftet af de Konungar, hvilkas ärorika namn Han burit, har Ridderskapet och Adeln äfven med glädjens och de af erfarenheten stadgade förhoppningarnas känslor fått å t löija Eders Kongl. Majt till CA.RL XflLs lediga Thron; Den 21 Julli. 415 och då, efter att med hjertats hela värma hafva delat den förlust Eders Kongl. Maj:t och Riket gjordt af bägges vördnadsvärda Moder, af Sveriges, genom sina ömma omsorger såsom den bortgångnes oförgätlige Konungens Maka, och den vanlottade mensklighetens vän, lika minnesvärda EokeDrottning, som dödens hand med en öfverrumplande hastighet bortryckt från Thronens sida, Ridderskapet och Adeln nu åter är församladt inför denna Thron, värdes Eders Kongl. Majit
Nådigt tillåta oss att här nedlägga de offer af undersåtlig vördnad och kärlek, som tillkommer Eders Kongl. Majit med förtjenstens rätt, af en tacksam samtid lika högtidligt erkänd, som den af en granskande efterverld skall med dess oväldiga dom bekräftas.
De öfverläggningar som under detta Riksmöte förefallit, hafva varit af likså brydsam art, som för allmänt och enskilt väl maktpåa liggande; Ridderskapet och Adeln hoppas dock, att 1 sina rådslag och beslut hafva omisskänneligen ådagalagt en oinskränkt tillgifvenhet för Eders Kongl. Maj:t och Dess Konungahus, samt en varm kärlek för Fosterlandet, och erinrade sig hvad Eders Kongl. Majit för detta gemensamma Fosterlands ära, sjelfständighet och välgång, så väl under krigets stormar, som fredens lugn uträttat, ännu innan Eders Kongl. Maj:ts manliga hand fattade dess spira , öfverlemnar Ridderskapet och Adeln med så mycket tryggare tillförsigt dessa vigtiga föremål och sitt derpå hvilande framtida öde åt 416 IJen ji Jidii. en Konung, hvars ädla hjerta lofvat att i Dess Folks kärlek finna Sin ljufvaste belöning.
Ridderskapet och Adeln, som på en gång med glädje och stolthet känner sig utgöra en del af detta Folk, ägnar ock härmed ock för alltid denna redan förtjenta lön åt Eders Kongl. Maj;t under högtidlig försäkran, att aldrig fin; nas tvekande emellan äfventyrandet af Statens anseende, frihet och sjelfbestånd, och offret af mödor och enskilta förmoner, men tillika under den lifliga önskan och i den hugnande förhoppning, att med dessa tänkesätt förtjena och äga Eders Kongl. Maj:ts fortfarande nåd och ynnest. 2) Hans Excellences Tal vid Afskeds-; uppvaktningen hos Hans Maj:t Konungen:
Sedan efter fullbordade värf och troget uppfyllda pligter, Ridderskapet och Adeln inför Eder Kongl. Majda Thron mera offentligt nedlagt gärden af sin undersåtliga vördnad och tillgifvenhet, begagnar Ridderskapet och Adeln sig nu af den detsamma ännu innan skiljsmässan lemnade dyrbara rätt att enskilt, fast med icke mindre högtidlig sanning, förnya uttrycken af samma flärdfri» tänkesätt och känslor, och att tillika framföra sin underdåniga och lifliga önskan för fortfarandet af
Et ders
Den 21 Julli. 417 ders Kongl. Maj:fs sällhet i oskiljaktig före? ning med Fäderneslandets lycka och välgång.
Att detta samband, så önskansvärdt och i sina följder så välgörande, ej någonsin skall upphö.; ra, derföre har Svea Folk en borgen i det Valspråk, Eders Kongl. Maj:t fästat vid Rikets vapensköld; vare också detta Folk alltid tack-J samt för de välgerningar, som det af Eders* Kongl. Maj:ts hand redan emottagit, och ännu med erfarenhetens trygghet lofvar
Sig!
Lif-t ligt kännande sina pligter och förbindelser till Eders Kongl. Maj:t, af så mägtiga orsaker stärkta och öfvertygade, att Thronen på Lagen stödd och af kärleken och tacksamheten ora4 gärdad, utgör det säkraste vilkor för Statens bestånd, skall Ridderskapet och Adeln i be-j mödandet, att uppfylla dessa stora förbindeln ser, sätta sin högsta ärelystnad, och i frarns gången af detta bemödande skåda målet af sina innerligaste önskningar uppnådt.
Emedlertid vågar Ridderskapet och Adeln för nu och framgent innesluta sig i Eders Kongl. Maj:ts nåd och ynnest, 3) Hans Excellences Tal vid Afskeds-upp^ vaktningen hos Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen : Högborne Furste!
Sveriges och Norriges Kronprins?
Ledd af vördnaden och kärleken, fram» Ridd, 0, Ad, Prot% VIII. B, 37 Den si Julil träder Ridderskapet och Adeln inför BderS Kong).
Höghet, att nedlägga sin underdåniga afskedshälsning, efter slutet af ett Riksmöte, som gifvit Ridderskapet och Adeln mångå tillfällen att erfara och värdera de ädla tänkesätt , de höga egenskaper och det varma nit för Fosterlandets ära och sällhet, som utmärka Eders Kongl. Höghet.
De hafva skänkt Ridderskapet och Ädeln dea renaste glädje Och tillfredsställelse, under det de gifva de förhoppningar, som Svenska Folket fästat vid Eders Kongl. Höghets person, visshetens trygg• het, och för deras uppfyllande en säker underpant j också har Ridderskapet och Adela i denna afskedets stund för Sig Och Fosterlandet ingen vigtigare, och Ridderskapet och Adeln tror det med glädjande förtröstan, äfven för Eders Kongl.
Höghet ingen angenämare önskan att frambära, än den, att Eders Kongl.
Höghet på den större bana, som är för Eders Kongl. Höghet öppnad, och redan af Ederg Kongl. Höghet så värdigt beträdd, måtte framgå med lika värdighet under en ädel förgätenhet af de mödor, som der möta, och ännu lange hämtande dertill undervisning, uppmuntran och kraft af Eders Kongl.
Höghets Herr Faders stora efterdöme.
Eders Kongl. Höghet
P rotocoT, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln» vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åi 1823.
Åttonde Bandel Ändra Afdelningen* STOCKHOLM, tryckte i Maä<jva»B8**, Boktryckeriet, 1834» t Tisdaden den 16 September, Plenum klockan g förmiddagen» justerades följande i Utdrag af Protocollet, håilit hos Hög4 loflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 13 September x 8 st 3* S.
D. id fö ”I föredragning af Stats* och BancoUtskotténs den . y sistlldne Augusti under 50 afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande j samt de dervid såsom Bilagor fogade särskilte Utlåtanden, rörande Rikets pentiingeväsende och de dermed gemenskap ägande ämnen, stadnade Ridderskapet Och Adelil 1 föl4 jande beslut: t:o Att, som Ridderskapet och Adeln re* dan bifallit dé af Utskotten i usta, 5tte, 6'te t lätte, i3tde, jDen 16 September f, m. och 26;t(ö puncterne framställde ämnen, Ridder^ skåpet och Adeln hu ansåg sig böra förblifva (vid dess i berörde delar förut fattade beslut. a:o Att Jtdje, 4:de, njte och 2o
Att 7:de; 8:de och g:de puncterne af Ridderskapet och Adeln förkastades, hvaremot Ridderskapet och Adeln i stället beslöt, att Riks-» gäldsContoirets functioner och förhållande, i anseende till Banken, borde fortfara på det sätt Riksens Ständer vid sista Riksdag derom förordnat, endast med den förändring, att någon ränta af RiksgäldsContoiret icke vidare till Banken erlägges. 4:o
Att nedannämnde puncter borde erhålla följande lydelse:
•Andra Puncten; s,Af Bankens behållna vinst bör en summa >5af 266,666 R:dr 32 sk Banco Transportsedlar ?’årligen afsättas och anslås, att för Bankens räk-j ’ ning inköpa myntbara metaller af Guld och Silfver ’*efter den Instruction för BancoFullmägtiges författande i denna del, som serskildt varder fastställd.’5 Tionde Puncten t ’’Hväd som af Bankens behållna vinst för ’’hvartö år återstår, sedan dess förvaltnings-kost’’nader blifvit bestridde, och afdrag skett för den Den i6‘ Sepiemiér j. m; § ”till inköp af myntbara metaller anslagne winman; fföres, vid ett påföljande års början, på särskild ”räkning till RiksgäldsContoirets disposition, att ’’användas till de utbetalningar och anslag, som Riksens Ständer vid denna Rikdag föreskrifva; äfven» ”sorn öfverskotten uppå Statens ordinarie och extra ”ordinarie inkomster användas till de utbetalning ’’gar, som möjligen kunna komma att äskas å det ”mindre creditivet, hvilket till utgående från Riks» #’gäldsContoiret anvises,” Adertonde Punctiri: ’’Oinskränkt rättighet till beläning af Guld ”och Silfverparjt, samt af LäneBancocapitaler, må ”fortfara att vara gällande: dock med de andrin»; ”gar deruti, hvilka, rörande ej mindre belånings* ”sättet ä'n lieläningsvärdet å Guld och Silfver, fram» -,3deles vid denna Riksdag kunna bestämmas.5* Nittonde Puncten:
Första alternativet bifölls endast med deri ändring, att sådane metall-effecter, hvilka behof* ya inom hus förvaras, böra vara brandförsäkradei Tjugandeförsta Punetén» ”Odlings-RåneFonden bör från dess nuva* ”rande belopp förminskas till 300,000 R:dr Banco; ”i följd hvaraf hälften af den hädanefter infly* ”tande årliga Gapital-afbetalningen bör till andra ”ändamål användas, till dess att fonden icke ut* *’gör mera än’berörde belopp» men den andra half:
Den 16 September f. m. ”ten utgår i enahanda låneväg, dock efter förän* ?,drade grunder, hvilka särskildt komma att be* ”stammas, till befrämjande (och understöd för så» ”dane större odlingsföretag, hvilka öfverstiga den ”enskilta förmågan, samt förde kostnader till ut"'flyttningar, hvilka vid enskiftes och storskiftes ''förrättningar pröfvas nödvändige.5?
Tjugondetredje Puncten \ ”De Capitalafbetalningar, hvilka från och med ''nästa års början, ingå å Bankens särskilde, emot ”fastighetspant utlånte, fonder böra till ny utplåning emot pant af fastigheter på landet utgif’’vas; kommande den högsta summa, som en ''Låntagare må undfå, att uti det reglamentari» 5,ska bestämmas.55 Tjugondefjerde Puncten | ’ A dessa nya fastighetslån kommer, såsom 'ränta och capital-afbetalning, att årligen erläggas, ”efter hvarje Låntagares egit godtfinnande, antingen Två procent i silfver, eller ock Sex procent *’Bancosedlar, hvilka Bancosedlar af BancoFull* ”mägtige sedermera komma att användas till upp» ”köp af silfver.5?
Herr Montgommerie, Gustaf’ anförde skrif-, teligen:
(Se Bilagan Nm i.)
Herr vOn Törne, Michäel:
Jag skulle icke förra gången hafva besvarat Herr Montgommeries Den 16 September f. ml anmärkningar, om de icke angått ämnen; hvilka jag ansett mig skyldig att närmare utreda.
Denna pligt är fullgjord, och jag vädjar till hvarje inedlem af detta upplysta samfund, hvilkendera har rätt i sina åsigter rörande ifrågavarande Provincers sammanslående, Herr Montgommerie, eller jag.
Sedan saken genom mitt förra anförande blifvit tillräckligt upplyst, vore det utan ändamål att vidare upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med en ytterligare vederläggning, serdeles som ganska litet af det Herr Montgommerie nu andragit förtjenar att besvaras, Följande utbeder jag mig dock att få nämna Herr Montgommerie har sagt: att den nya vägen emellan Jemtland och Herjeådalen nästan aldrig begagnas, Sorn denna väg nyligen blifvit färdig har den icke förut kunnat nyttjas, Afven denna Herr Montgommeries oriktiga uppgift bevisar ett fortsatt bemödande att missleda allmän-’ na omdömet, * Herr Montgommerie har vidare sagtj att min uppgift om afsättning för Herjeådalens invånare, i Ostersund, är stridande emot min egen fem-års-berättelse, der nämde Stad uppgifves blot* som en stor By.
Mitt yttrande innehåller: att på Östersunds Marknader kunna Herjeådalens invånare både köpa sina behof och föryttra sina varor, hvilket fullkomligt är enligt med sanningen, och innefattar ingen motsägelse.
Om i'Herr Montgommeries skrift skulle fia - 8 Deri, 16 Sept ernber 'f% ni» Kjä§ något, sorn vidare förtjena* vederläggning, oeS $iu undgått min uppmärksamhet, lplir jag i tillfälle, at,t deröfver yttra mig, då saken till pröfning förekommer i Utskotten, der jag hat dea äran. att .vara .Ledamot.
Herr Grefven och L.andtMar&Malken hemställ»- de, att så val Herr Montgomrneries ofvannämnda Memorial, sorn innefattade svar å Herr von Törnes anförande, i anledning af Herr Montgommeries anmärkningar vid Stats- samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den a a sistledne Augu.* sti eftermiddagen återremitterade Utlåtande, orra ateria ”gande af Herjeådalen till.
Jemtland till WesterNorrlands Län, gom ock Herr von Törnes, rörande samma ämne, nu afgifne jtÉfc». sande, måtte till bemälte.
Utskott remitteras..
Företogs till pröfning BancoUtskottetS den 2gj sistledne Augusti under N.’o 49 afgifne, sami den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde.
Betänkande, innefattande generelt förslag, till reglementariska stadganden för de serskildta afdeL ningar af BancoDisconten, sorn Stats- och Banco~ Utskotten tillstyrkt böra inrättas för Rikets Vestra och.
Södra Landskaper.
Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm t
Hå denna fråga förevar uti BancoUtskottet, utgick jag till en del utur samma åsigt som pluralite - Dea 16 Septemlet f. nii 9 (en, derutinnan nemligen, att reglorne för de bilf-* vande bånContoiren borde vara af sådan beskaf" fenhet, att säkerheten vore fullkomligen bevarad, men jag kunde ej instämma i vidtagandet af så* dane reglementarisk» föreskrifter, genom hvilka kostnader för Banken onödigtvis uppkommo och olägenheter i öfrigt uppsfodo som skulle motverka ändamålet.
Hufvudsakligen består origtigheten af förslaget deruti, att Utskottet tillstyrkt, det hela
Discontrörelsen vid frågavarande båneCohtoir må ske med Bancosedlar.
Jag har uti det ProtocollsUtdrag, som åtföljer förslaget, och här blifvit uppläst, förklarat min mening vara, att assignationsrätt å Banken borde åt berörde Contoir ofverl åtas.
Uti min reservation utvecklade jag icke närmare giunderne för denna mening, emedan jag ganska väl vet, att det i hvarje RiksStånd är bättre, att res.ervanten sjelf i Ståndet framförer sin tanka.
Jag skall derföre nu anhålla om några ögonblicks uppmärksamhet.
Den gifna följden af Bancosedlars begagnande vid båneContoiren är ostridigt den, att desse Contoir skulle beständigt få en stor contant Cassabehållning ; sorn alltid är farligt i anseende till svårigheten att hålla behörig controll derå.
Derföre har man ock i alla lånverk sökt i möjeligaste måtto undvika danna olägenhet, och ansett assignation å Banken lämpligast.
Detta senare sätt medför ock den besparing för Banken, att icke behöfva betala transportkostnader för oupphörliga remisser af sedlar fram och åter-, io Dea 16 September f. ro» BancoUtskottet har väl föreslagit ett visst maximi-belopp för Götheborgs Låncontoirs Contant^ Cassa, samt att hvad som öfverskjöt denna sura» ma skulle öfversändås till DiscontDirectionen i Stockholm.
Den, som känner det ringaste af Discont-rörelsen, måste medgifva, att låncassan ena dagen kan utgöra 150 a 175,000 IBdr, och den andra dagen vara mycket eller helt och hållet, medtagen, Det skulle då kunna inträffa, att, i fall öfverskott egde rum den ena Dtscantdagen, och detta öfverskott således måste genast uppskur kas, Discontstyrelsen nödgades nästa dag åter efterskrifva penningarne, Detta allt vore förekommit, om assignationer fing0 begagnas; och jag anser för min del, att, i händelse roan ej antager idéen om assignatiorisrätten, bättre är att rent af icke uppgöra ett reglemente, utan lemna alltåt Banco» Fullmägtiges godtfinnande.
År roan fördomsfri, så måste man ock, — enär sådana omständigheter iakttagas, att assignatonsrätten medförer lika säker» het, — föredraga den, framför den contänta lån» rörelsen.
Jag har trott, att dervid borde så för* faras, att till assignationerne begagnades Bankens papper, försedt roed Nummer och Hvitstämpel; att deraf öfversändes en viss qvantitet i Blanketter, hvilka antecknades i DiscontContoirens utlåningsböcker, samt att
DiscontDirectionerne å vissa tider tillkännagåfvo hos Discontstyrelsen i Stockholm, hvilka assignationer utgått.
Med sådana försigtighetsmått skulle Bankens säkerhet va-' va fullkomligen betryggad.
Dessa assignationblanketter kunde icke eller, i händelse af stöld, användas, enär de icke vore af vederbörande underskrifne.
Om deremot tjufnad begås i en cas» Den 16 September f. m. 11 sa, eler Bancosedlar förvaras, så kan tillgriparen lättare döljas, emedan sedlarne genast äro gångbara.
Jag får på grund af allt detta vördsamt föreslå, det Ridderskapet och Adeln behagade återremittera BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande.
Saken är af så stor vigt, att detta misstag icke kunnat af mig lemnäs utan anmärkning, och jag är förvissad, att hvar en skall finna, att Be* tänkandet, dervid förmodeligen flera anmärkningar komma att göras, äfven blott för den af mig pmförmälda omständighet, förtjenar en återremiss.
Herr Tham , Wollrath; Jag förmodar med tämmelig visshet, ätt det nu upplasta Betänkandet skal], i anledning af hvad den sjste Talaren ganska rigtigt anfört, blifva till BancoXJtskottet rejnitteradt, och jag anhåller derföre, att få nämna några anmärkningar, dem jag önskar att vid återremissen få bifoga.
I det1 egentliga Betänkandet, i hvad det röjer förcfelnlngen af Discontsumman imellan Contoiren i Götheborg och Skane, saknar jag ali u ppgift örn grunden till denna fördelning.
Het hade dock varit önskligt — och jag hade trott — nödvändigt, att Utskottet uppgifvit den; ty det blifver i annat fall icke möjligt för Riksens Ständer att bedömma om fördelningen är riglig , och om den bör ske antingen efter personalen i de provincer, som tillhöra lån districtet, eller med afseende å den rörelse, handel och näringar, sorn inom detsamma är till finnandes.
Hetta önskade jag få upplyst af Utskotten, till ledning för Rik - iDen 1*6 September f, nt. sens Stander, hvilka annars sköka härvid dömma sorn den blinde om färgen*
Vid fördelningen skulle jag imellertid teo , att Halland lämpligare kunde förenas med det Skånska lån-districtet, eftersom denna province, såsom jag vill minnas,' äfven står under Skånska Hof-Rätten , och häri-i genom således vunnes mera enhét.