Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom synes sjelfva det beslut, hvartill man nu velat intala Ridderskapet och Adeln, icke vara en hårsmån mera öfverensstämmande med Grundlagens bokstaf, än det förra.
Ty att öfverlemna målet åt Kongl. Majrts godtfinnande, utan att derom afge något eget yttrande, strider uppenbarligen emot 56 §.
Regerings-Formen , som bjuder , att Utskottens förslag skola först i Ståndens Plena framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser.
Men jag frågar , om icke det nyssnämnde beslutet är en tillsats till Särskildta Utskottets förslag?
Jag förmodar således, att det ena är åtminstone lika lagligt, som det andra; och då man dessutom förr haft ex* empel derpå, att mål, som icke hunnit afgö - 66»
Den 14 December. ras , fått hvila till påföljande Riksdag; måtfe samma åtgärd äfven nu kunna vidtagas.
Jag instämmer derföre, pä grund af hvad jag nu yttrat, uti den af Herr von Hohenhausen föreslagne proposition.
Herr Lagerhjelm: Särskildta Utskottets upptagande af denna fråga skulle väl i Regerings-Formen sakna ali grund, derest icke Utskottet hade föreställt sig, att Rioderskapets och Adelns förra beslut icke varit Grundlags* enligt.
Om det icke varit enligt med formen, huru skulle då Utskottets Jemknings Betänkan, de vara det, då detta just innebär ett Voterings-förslag, om frågan skall hvila?
Sålunda hvilar Utskottets upptagande af ämnet på en supposition, att det af Ridderskapet och Adeln icke varit rätt behandladt; och likväl föreslår Utskottet ett behandlingssätt, som kan leda till alldeles lika resultat.
För öfrigt hemställer jag, om icke 83 §•
Regerings-Formen här kan tillämpas, hvaraf följer, att Utskottet icke haft tydlig anledning att upptaga ämnet, på den grund, att anmärkningar inom Riks-Stånden icke ännu blifvit gjorda.
Dä 83 §. sålunda tillämpas , finner man att Utskottet icke dermed haft att sig befatta.
Jag får derföre hemställa, att Ridderskapet och Adeln må låta bero vid sitt förut fattade beslut.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta mig, att korteligen yttra min individuella åsigt af denna fråga, si vigtig till sin natur , och så märk - Den 14 December. vårdig genom de phenomener, som omgifva densamma.
Den erfarenhet är icke nv, att man länge varit ense om bristerne i värt Styrelseverk.
Man har klagat öfver att hjelpen fördröjer, och med otålighet motsett en förändring ; då det nu blir fråga om att lägga hand vid nerket, träder man tillbaka, och klandrar, att någonsin uppmärksamhet blifvit fästad på behofvet af en förbättring.
Men deri är förhållandet isynnerhet märkvärdigt , att ett Stånd, sorn en gång förklarat sig för verksamhet, sedermera förklarat sig för hvila, och man föreslår en proposition, att genom Votering i Nämd bestämma, om ämnet skall afgöras eller icke.
Jag delar Friherre Cederströms tanka, att ett svar måste lemnäs åt Konungen, då Han begärt Ständernas råd. 1823 års
Ständer synas mig icke böra svara , att Konungen äger att förvänta detta svar af 1828 års Ständer.
Visserligen kunna vi säga , att vi hysa betänkligheter vid att tillstyrka Särskildta Utskottets förslag.
Om sådan är vår öfvertygelse, må den uttryckas, men hvarföre säga : att vi vilja låta frågan hvila?
En värd Ledamot på andra sidan har åberopat de skäl, hvilka han anfört under ett föregående Plenum.
Jag var icke då så lycklig att få höra dem. jag är öfvertygad om hans Fosterlandskänsla och insigter, Han känner visserligen bättre, än jag hvad som bör göras och icke göras.
Han är kunnig om Europas ställning.
Han kan uppdraga gränslinien mellan hafvet och fasta landet
Han ser huru molnen gå, huru skeppet stur ^ som Landtmannen brukar efterse, när han går att anordna göromålen för 662 Den 14, December. den kommande dagen.
Likväl skulle jag förebrå mig, om icke äfven jag yttrade min kansla.
Jag tror inalles icke på några vådor, när man ser farorna.
Jag fruktar dvalan , framför allt.
När en förändring varit begärd, och allmänt önskad 5 och ingen finnes i Svea Rike, som icke äger den inre känslan, att förhållandet bör blifva annorlunda, än det är, så kan jag icke med min röst bidraga till ytterligare uppskof.
Det är en sanning, att har man en gång gått fram till Rubicon , så är det bättre att gå öfver den, än gå tillbaka.
Örn således proposition än en gång skulle göras till Riddeiskapet ocu Adeln att instämma i Borg3re-Sfåndets beslut, skall jag icke ett ögonblick tveka, att dertill lemna mitt bifall.
Skulle Rid'’erskapet och Adeln åter anse sig böra förblifva vid det fattade beslutet om uppskof, så anser jag detta beslut icke kunna betyda annat, än art Ridderskapet och Adeln icke nu funnit sig i tillfälle att kunna pröfva saken , till uttryckande af en bestämd mening; men det kan icke betyda ett afstyrkande.
Det står
Konungen fritt att vidtaga de åtgärder
Han finner Rikets sannskyldiga nytta kräfva.
Herr Munck af Rosenskjöld „ Eberhard:
Redan förekommen af flere Talare , vill jag blott tillägga några ord till hvad som blifvit yttradt.
Constitutions-Utskottet har icke ännu inkommit med svar i den dit hänvista frågan rörande
Discont lånen, och likväl har man åberopat, att Gonstitutions-Utskottet förklarat denna frå. ga komma att förfalla.
Dervid får jag göra
Hen 14 December. 663 den anmärkning, att jag, och flere med mig, anse ett sådant beslut stridande mot Grundlagen.
Det förefaller mig underligt, att man fordrar flere år, för att afgöra det ämne , som är i fråga , då man på några veckor utarbetade hela vår Canstitution.
Man har, i afseende på de judiciella och administrativa ärendernes skiljande, allt sedan 1812 års Riksdag vidtagit så många åtgärder, att någre ytterligare icke synas mig kunna leda till ett bättre resultat , än om definitivt beslut vid denna Riksdag vidtoges.
Ett Särskildt Utskott utarbetade vid sista Riksdag ett Betänkande i detta ämne, hvilket, ofverlemnadt till Kongl. Majit, föranledde nedsättning af en Comité till reglering af Rikets Styrelse-verk.
Nu har ytterligare Särskildta Utskottet vid denna Riksdag författat ett Betänkande, som varit tryckt, och bland RiksStåndens
Ledamöter utdeldt , nära lika lång tid. som Grundlagen utsätter för en hel Riksdag , hvilken tid ej kan förlängas, utan en särskild underdånig anhållan af Rikets Ständer.
Man har emot förslaget att öfverlemna Betänkandet åt Konungen, med gillande af hufvudgrunderne, yttrat, att det är Riksens Ständers pligt, att uttrycka en mening, hvilken Konungen af Rikets Ständer äskat; men då samma Ledamöter äfven röstat för målets uppskjutande, så innefattar just detta ett underlåtande å Riksens Ständers sida, att uttrycka deras mening.
Jag är af samma tanka som Grefve von Schwerin, och flere andre Ledamöter, samt instämmer derföre i anhållan derom, att Ridderskapet och Adeln be. hagade jemka sitt beslut i likhet med Borgare - 664 Den December, Ståndst, på det ett sammanstämmande resultat må vinnas, och votering genom Nämnd undvikas.
Herr Hjerta_, Gustaf :
Jag vill icke för länga tiden med att framställa vigten af en god och väl ordnad förvaltning i constitutionella Stater.
Den bor vara så god , som möjligt, emedan endast den kan bibehålla förtroendet mellan Regeringen och Folket.
Detta är icke möjligt, om Regeringen och Folket stå emot hvarandra; om Folket knorrar emot hvarje beslut, och Regeringen blott beslutar, utan att inhämta Folkets opinion.
Enda medlet, att undvika ett sådant missförstånd, är, att Förvaltningen gör sin skyldighet.
Jag vill icke upprepa, hvad så ofta blifvit yttradt, och så tydligt framstäldt , att vårt Styrelse-Veik icke på lång tid varit sådant, att det kunnat uppfylla detta ändamål, emedan Administrationens och
Domstoiarnes åtgärder varit för mycket hopblandade.
På denna grund måste man tänka på en reform , och önska dess verkställighet.
Jag vill ej eller ingå i discussion öfver hvad , som är vilkoret för en god förvaltning , emedan Särskildta Utskottet, äfvensom Comiterade, i den delen, framställt ganska antagliga förslag, hvilka på en gång skola gifva kraft åt Styrelsen, och sätta hvarje Embets-befattning pa sitt rätta ställe.
Ur dessa åsigter öfverser jag ganska gerna några små olägenheter i Särskildta Utskottets Förslag, som kanske icke fullkomligt uppfattat idéen af de olika samhälls-makterne, af skillnaden, emedan Styrande och Förvaltand* Den 14 December. 1 665 befattningar, samt utaf Embetsmanna-Corpsens oberoende utåt annat, än sjelfva lagen.
Uppå alla dessa skäl, och då jag inser omöjligheten för en Lagstiftande Corps, att eosam frambringa ett sammanhängande Organisations-förslag , tror jag just nu ögonblicket vara inne, att öfverlemna till Regeringen, hvad sorn är gjordt i ämnet, för att nästa Riksdag få höra ett bestämdt uttryck af Styrelsens tankar i denna väg.
Å andra sidan, ehuru jag gillar detta öfverlemnande till Konungen, anser jag likväl, alt man bör gå försigtigt till väga.
Jag vägar derföre föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, hvilken, om den ställdes så, som jag nu ämnar hafva äran framställa, skulle förena samtelige Riks-Ståndens önskan, emedan den innefattar hvad 2:ne Stånd beslutat, utan att likväl bifalla hela förslaget.
Den lyder , som följer :
''Riksens Ständer borde till Kongl. Muj:t i underdånighet öfverlemna det Betänkande, som ’’deras Särskildta Utskott utarbetat, innehållande förslag till Reglering af Rikets Einbets’’Verk , åt hvilket förslag Rikets Ständer för de mångfaldiga och vigtiga göromål, hvarmed de under denna Riksdag varit sysselsatte, icke ”medhunnit att gifva en fullständig handlägg”ning, helst dessutom Grundlags-förändringar ”stå i ett nära sammanhang med antagandet af ’’hvarje förbättring i desse Verks organisation, ■”och sådane icke, enligt Regerings-Formen, "vid denna Riksdag kunna för Kongl. Maj:t i "underdånighet framläggas, med underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes intill nästa ■”Riksdag , då desse förändringar kunna af Rik* 666
Den 14 December. ”sens Ständer beslutas, och till Kongl. Maj:ts "Sanction öfverlemnas , Nådigst vidtaga alla sådana åtgärder, så väl i anseende till de Rättsfrågors afsöndrande från Styrelse-Verken . som ’’äfven Embets- och Tjenstemäns tillsättande , "och öfrige förberedelser till en ny organisation ”af Styrelse-Verken , hvilka Kongl. Majrt anser J,vara öfverensstämmande med den höga åsigt , "hvari Kongl. Majrt, med anledning af Riksens ”Ständers dä framläggande beslut, om Grund”lags-förändringarne, går att antaga eller förändra det nu underdånigst afgifne förslaget; erkännande Riksens Ständer, att detta förslag ”icke kan vara utan brister, dem de likväl hop”pas skola under en skyddad tryckfrihet uppräckas, offentliggöras och rättas; äfvensom att •”Kongl.
Majrt, till hvars vishet Riksens Ständer, 1 detta som andra fall, hyser ett fullt förströende, täcktes för Rikets nästkommande ”Ständer Nådigst framlägga förslag till de ändringar och förbättringar, som Kongl, Majrt ”kan
Anna deri böra göras, så att denna af "Rikets Ständer länge önskade, samt för Folkets och Thronens gemensamma fördel vigti"ga angelägenhet måtte kunna till slut bringas, "samt ordning, säkerhet och förtroende stärka ”de band, som förena Sveriges lagkrönte Kon”ung med dess laglydige folk.”
På detta förslag, som innefattar en jemkning mellan Preste, och Borgare-Ståndens beslut, anhåller jag vördsamt om Herr Grefvensoch Landt-Marskalkens Proposition, emedan det bestämdt uttrycker, att Kongl. Maj:t må vidtaga alla sådana åtgär - Dm t/f December, 667 der, hvilka Han finner vara öfverensstämmande med sin höga åsigt af ämnet, Herr Mann er stam, Jolhan:
Jag har tve kat, »tt åter begära ordet, dels för att icke upptaga Ridderska-pets och Adelns tid, dels ock derföre att det möjligen kunde tydas såsom ett för långt sträckt bemödande, att göra min mening gällande.
Jag anser mig likväl icke af så beskaffade skäl böra afhålla mig ifrån, att yttra mig i ett ämne af så stor vigt , i synnerhet då jag anser Ridderskapets och Adelns förra betlut vara stridande emot allmän nytta.
Man har tillstyrkt Riddetskapet och Adeln, att förblifva vid dess redan fattade beslut.
Jag deremot instämmer, i afseende på det formella af målets behandling, helt och hållet med Friherre Cederström.
Efter min tanka kan hvarken af Constirutionens bokstaf eller anda dragas den slutsats, att det beror af ett eller 2:ne Stånd , att låta ett mål hvila , som af Kongl. Maj:t blifvit till Ständerne öfverlemnadt.
Jag hemställer äfven, om det är lämpeligt , att i ett mål , der Konungen affordrat Rikets Ständer deras Utlåtande, lemna svar af ungefärligen detta innehåll: ”Eders Maj:t har begärt få veta vår mening, men vi vilja icke meddela den förr än vid nästa Riksdag/’
Det vöre dessutom ett ganska vådligt praejudicat, om det skulle på ett eller två Stånd ankomma att låta ett mål utan pröfning förfalla.
Man har yttrat, att Särskildta Utskottets hela Organisations-förslag står i så nära sammanhang med de i anledning deraf föreslagne Grundlags-förändringar, att dessa 668 Den 14 December. begge förslag svårligen kunna skiljas, ocb att de senare utgöra grundvalen för de förra.
Jag får anmärka , att hvarken Comiterade eller Särskildta Utskottet uppställt sitt förslag på ett sådant sätt, att något hinder möter för ett enskilt antagande af Betänkandet.
Den föreslagne organisations-planen är hel och fullständig, äfven utan någon Constitutions-förändring , samt möjlig att verkställa , utan att en bokstaf i Grundlagen behöfver rubbas.
Man har vidare yttrat, att omgifvande omständigheter icke tillåta antagandet af ifrågavarande organisationsplan.
För min del måste jag förklara , att jag icke lenn inse hvilka dessa omgifvande omständigheter kunna vara.
De, som blifvit anförde af en värd Talare, under en föregående discussion i detta ämne, hafva icke undfallit min uppmärksamhet, men de voro af den beskaffenhet , att jag icke ville söka vederlägga dem.
Om de icke finna en vederläggning i hvarje Svensk mans bröst, så skulle allt bemödande i detta fall vara fruktlöst.
Jag frågar dessutom om en mera lämplig tid änden nu varande kan finnas, att vidtaga de förändringar, som äro nödige i våra inre förhållanden.
Frågan rörer icke grunden för regeringssättet; man vill inreda endast Stats-byggnaden, utan att rubba dess grundval.
Det måtte icke kunna väcka någon uppmärksamhet hos främmande Makter, om vi söka att förbättra våra inre anstalter och vår administration.
Man har äfven sagt , att frågan rörde en total ändring af Rikets Styrelseformer.
Så framställdes den af Särskildta Utskottet vid sista Riksdag, men denna åsigt har Den 14 December. 669 hvarken varit Comiterades eller Särskildta Utskottets under innevarande Riksmöte.
Må hända skulle det rättare kunna kallas en jemkning i våra underordnade Styrelse-verk.
Om det vore ifrågasatt, att nu ovilkorligen antaga Särskildta Utskottets plan, så skulle äfven jag göra flere anmärkningar dervid.
Men detta ämne är nästan omöjligr för Riksens Ständer, att på en gång afgöra i dess minsta detailler, emedan des-r se vid verkställigheten måste undergå modificationer och jemkningar; och så mycket mera omöjligt, som en representation på fyra Kamrar aldrig kan åstadkomma en antaglig plan, om den måste ingå i de mångfaldiga och oräkneliga delarne deraf.
Det är nu endast fråga om att uttrycka Ståndets opinion rörande hufvudgrunderne.
Jag medgifver visserligen , att Riket icke löper någon fara, om målet skulle komma att hvila ännu i 5 år 5 men jag hemställer, om det icke är af vigt för ett sådant land som Sverige, att, så fort som möjligt, vidtaga de författningar i den inre hushållningen, sorn af behofvet påkallas, hvilka vid föregående Riksdagar så ifrigt blifvit yrkade, och hvilkas nödvändighet, äfven vid denna Riksdag, icke blifvit bestridd.
Under en period af 5 är kan mycket uträttas för ett lands administration , och när man är sä lycklig, att hafva fred, bör man icke fruktlöst låta dessa y år löpa förbi.
Med den ringa insigt jag har i vår Oeconomiska Lagstiftning, anser jag för Sverige alldeles omöjligt , att, utan förändring i dess administration och oeaonomiska Lagstiftning , framgå till den förkofran , hvartill det är ämnadt 6^o Den 14.
December. att hinna.
Våra förhållanden äro i manga afseenden lyckligare än för något annat land i Europa, men i oeconomiskt hänseende äro vi ännu tillbaka för de flesta.
Jag hemställer ock, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna en motsägelse mot hvad Ridderskapet och Adejn vid förra Riksdagen beslutat, då en förändring ansågs af högsta vigt, att nu med en sådan likgiltighet lägga hela målet på bordet till nästa Riksdag.
Derigenom lades väl icke något positivt hinder emot Regeringens åtgärder dervid , men Regeringen vore åtminstone ursäktad, om intet verksamt och kraftigt steg toges under nästföljande 5 år.
Det är visserligen icke min mening, att envist yika något bestämdt sätt, hvarpå Ridderskapets och Adelns beslut bör fattas.
Jag skall snarare instämma i hvilket af de framlagda förslagen som helst , utom det att låta målet absolut hvila.
Efter min öfvertygelse kan Ridderskapet och Adeln utan den ringaste motsägelse antaga Friherre Cederströms förslag, hvarå jag för min del anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, det Ridderskapet och Adeln redan inhämtat af Preste - Ståndets Protocolls Utdrag , att bemälte
Stånd förenat sig i enahanda be. slut, som Ridderskapet och Adeln förra gången detta mål förevar fattat, eller att Särskildta Utskottets Betänkande borde förblifva hvilande tili nästa Riksdag, och i följd deraf förkastat de af Utskottet uppgjorde voteringspropositto - Dtn 14 Decembtr. 671 • ner, samt inbjudit de öfrige Riks-Stånden att uti detta beslut instämma.
Discussionen bade åtskillige förslag blifvit af flere värde Ledamöter , nemligen Friherre Cederström samt Herrarne Hjerta och von Hohenhausen, framställde, hvilka förslag hufvudsakligen åsyftade att till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna Särskildta Utskottets Betänkande till den behandling Kongl. Majit kunde finna tjenligast.
Det ankommer visserligen på Ridderskapet och Adeln att i målet vidtaga det beslut Ridderskapet och Adeln funne lämpligast; men Herr Landt-Mar skalken ansåg sig för sin del först böra hemställa) om icke Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Preste - Ståndets nyssnämnde Beslut. 4 Ropades J a och Nej. Herr Grefven och Landt-Markalken frågade derefter om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Friherre Cederström företlagit, med godkännande af hufvudgrunderne , till Kongl.
Majit i underdånighet öfverlemna Särskildta Utskottets Betänkande och Förslag , till det afseende och den behandling Kongl.
Maj;t i Nåder kunde finna tjenligast.
Ropades åter J a och Nej.
Friherre Cederström och Herr Lefren begärde votering.
Jag förmodar, 672 Den 14 December, att, i händelse af votering, Ridderskapets och Adelns förra beslut , att frågan skulle hvila , hvilket redan en gång genom votering -är fattadt, bör blifva Ja-proposition.
Skall Friherre Cederströms yrkande blifva contraproposition, så anhåller jag, att dessförinnan få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på a;ne af de hufvudgrunder Särskildta Utskottet föreslagit , hvilka derigenom skulle blifva gillade, och hvilka Ridderskapet och Adeln åtminstone icke utan närmare kännedom deraf torde böra antaga.
Jag önskar likväl , att först få höra Herr Gref vens och Landt Marskalkens mening om voterings-propositionen.
Herr Gref ven och Landt-Marskalken yttrade , det han för dess del ansåg instämmande i Preste - Ståndets beslut böra innefattas i Japropositionen, och ankomme det på Ridderskapet och Adeln att afgöra, antingen Friherre Cederströms eller Herr von Hohenhausens eller Herr Hjertås Förslag borde till Contra-proposition antagas.
Det lärer vara utom all fråga, att Ridderskapet och Adeln antingen måste qvarblifva vid sitt förra beslut , eller ock inbjuda de öfrige Stånden att instämma uti den föreslagne jemkningen.
Det är således vigtigt , att icke i Contra-propositionen intaga Friherre Cederstiöms Förslag, som giliar alla hufvudgrunderne , emedan det torde blifva svårt, att få alla Stånden att deruti instämma.
Jag .an - Den 14 December, anser, i följd deraf, den Proposition rättare, hvarigenom man hos Regeringen anhåller, att Regeringen ville till kommande Ständer öfverlemna sin bestämda tanka om saken.
Jag anhåller derföre , att Ja-propositionen mä blifva den , som Herr Grefven och Landt-Marskalkeo först framställde, och Contra-propositionen, den jag hade äran nyss föreslå.
Herr Grefven och Landt-Marskalken har framställt Proposition till Ridderskapet och Adeln, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer i Preste-Ståndets beslut, genom förblifvande vid sitt förra.
Jag anhåller att , innan jag fortsätter , få veta huru Herr Grefven och Landt-Marskalken fattat Ståndets 6var derpå.
Herr Grefven och Landt - Marskalken förklarade, det han vid åhörandet af Ridderskapets och Adelns svara berörde
Proposition icke kunnat tillförliteligen utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet.
I afseende på frågan, huruvida Ridderskapet och Adeln kan förblifva vid sitt förra beslut, har jag redan yttrat, att jag anser detta stridande mot 56 §.
Regerings Formen , hvilken tydligt stadgar, att målen skola afgöras , och icke uppskjutas till nästa Riksdag.
Då i sådant fall Ridderskapets och Adelns förra Beslut icke kan anses annorlunda än såsom ett prsliminair-beslut, till hvar* Ridd. 0. Ad.
Band. 43 674 fren 14 December. gällande, såsom undantag från Lag, fordras alla fyra Ståndens och Konungens bifall , sä skulle jag förmoda , att sedan 2:ne
Stånd definitiv afgjort målet, ingen votering om dess hvilande kan äga rum , utan endast om bifall eller afslag.
Uti afslaget ligger visserligen äfven ett uppskof , men då är åtminstone den lagliga formen iakttagen.
På sådan grund anhåller jag, att, ehvad mitt eller Herr Hjertås Förslag antages till bifalls-proposition , Contra-propositionen må blifva på afslag.
Herr Cederschjöld: Friherre
Cederström har menat, att det Beslut Ridderskapet och Adeln förut fattat , varit såvida olagligt, att Ståndet icke ägde rätt låta målet hvila till nästa Riksdag.
Jag kan icke instämma deri , emedan jag är öfvertygad , att Herr Grefven och Landt-Marskalken och ett annat Stånds Taleman då icke hade framställt Proposition derå.
Men hvad som är säkert, är, att ett frånträdande af Ridderskapets och Adelns förra Beslut, utan att föranledas af lagligt jemnkningsförslag, eller inbjudning af annat Stånd, är grundlagsstridigt.
För min del vågar jag derföre protestera deremot.
Ridderskapet och Adeln kan , i min tanka, endast göra en modification deruti, såsom Herr von Hohenhausen eller Herr Hjerta föreslagit.
Dst skulle vara ett särdeles besynnerligt föihållande, om Ridderskapet och Adeln först förklarade frågan böra hvila , men sedermera , då ett annat Ständ, på Ridderskapets och Adelns inbjudning, deruti insiämt , utan någon giltig anledning strax kasta - Den 14 December. de sig på motsatta sidan.
Dessutom synes för*) slaget , att till Kongl. Maj:t öfverlemna Betänkandet, vara lika stridande mot 56 §, som att lägga målet på bordet till nästa Riksdag.
I ena fallet öfverlemnas målet utan pröfning och bestämdt yttrande till Konungens afgörande , i det andra fallet till nästkommande Ständers.
Jag kan ej annat, Ko finna den af Herr Grefven och Landt-Marskalken först framställda Proposition strängt laglig och riktig.
Vet val , att jag kanske derigenom å nyo utsätter mig för en värd Talares förundran.
Men hvarken förundran eller beundran skola förmå ,| att rycka mig ifrån min öfvertygelse.
Jag tror, att den af Friherre
Cederström gjorda framställning innebär ett upprifvande af ett förut fartadt beslut, och att vi derföre böra förblifva vid den första propositionen.
Denna bör äfven utgöra Ja-proposition, och torde Herr Hjertås, eller Herr von Hohen, hausens förslag kunna antagas till Contrapropo» sition, på det att , om man ej vill förblifva
Vid det en gång fattade beslutet, man åtminstone må komma så nära som möjligt derintill, Och erhålla ett resultat, som kunde sammanjemka de olika meningarne.
Oaktadt den vördnadsfull tystnad, som åligger mig> sedan Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut , kan jag icke underlåta att hemställa, huruvida det är öfverensstämmande med det sätt, hvarpå Ridderskapet och Adeln alltid brukat behandla fö - 676 Den 14 December. rekommande ämnen, att gifva sitt bifall till hufvudgrunder, som ännu icke. genomgått Ståndets pröfning , och hvaröfver Ståndets Ledamö ter icke fått yttra sig.