Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle således tro, att skäl icke saknas för bifall till Utskrs betan. ., men då R. o. Ad. återremitterat det föregående betänk.
, torde eonsequensen fordra samma åtgärd med detta, och jag skulle derföre nu gerna medgifva återremiss.
Cederström och åberopar det anförande, jag afgaf vid återremissen af Oecon.-TJtsk:s betänk.
N:o36, på hvilka skäl jag äfven begär återremiss af det nu förevar, betänkandet.
Stats- och Oecon.-Utsk:ns utlåt.
Vid förnyad föredragning af Stats- o. Oecon.-Utsk:ns d. 3o sistl.
Juni e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 4 i anledn. af väckt motion, ang:de ny indelning af båtsmansrotarna på Gottland m. m., blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Bevilln.-Utsk:s d. 3o sistl.
Juni e. m. på bordet lagda betänk.
N:o i3, ang:de stämplade pappersafgiften, blef vid förnyad föredragning ånyo begärdt på bordet af Hrr Stuart, Carl, von Troil, Emil, och Gunther, Carl Gustaf.
Då nu ånyo föredrogs Bevilln.-Utsk:s d. 3o sistl.
Juni e. m. på bordet lagda memor.
JV:o i4> med anmälan, att sedan 2:ne Stånd stadnat emot 2 i frågan, huruvida den af Hr Gr.
Cronhjelm väckta motion, ang:de reglering af städernas tolag, borde af Bevilln.-Utsk. handläggas, handlingarna i målet blifvit till Constit.-Utsk. öfverlemnade, blef samma memor. lagdt till handlingarna.
Cederström, Jac., samt Gr. von Fersen, Hans, blef Bevilln.-Utslrs d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o i5, i anledn. af de vid betänk, om grunderna för den blifvande allm. bevillningen gjorda anmärkningar, ånyo lagdt på bordet.
Ånyo föredrogs Bevilln.-Utsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda memor.
N:o 16 i anledn. af ett från Constit.- Utsk. till Bevilln.-Utsk. ankommet prot.-utdr. med alseende å R.
Sfs olika beslut i frågan, huruvida Hr Gr.
Cronhjelins, O. A., motion, angrde städernas tolag bör af Bevilln.- Utsk. till behandling upptagas.
Mig synes som detta Bevilln:sUtsk:s hetänk. borde remitteras till Constit.- Utsk., sedan detta Utsk., oaktadt erhållen underrättelse från Bevilln.-Utsk., att 2 Stånd slädnät emot 2 i frågan, hvarthän Gr.
Cronhjelms motion bör remitteras, återskickat handlingarna på den grund, att icke remissen skett från RiksSt., eller att tvenne
Stånd icke bestämdt yttrat sig i frågan.
.Något slut måste saken få, och jag ser icke, huru man, sedan BorgareSt. lagt frågan till handlingarna, skall komma till något resultat, utan remiss till Constit.-Utskottet.
Det är i anledn. af den siste talarens begäran om remiss till Constit.-Utsk, som jag begärt ordet.
Jag anser nemi. en sådan åtgärd öfverflödig, enär uti detta betänk, ej finnes någonting, som Bevilln.-Utsk. liemställt till Constit.-Utsk:s afgörande.
Då Bevilln.-Utsk. skickade handlingarna i detta mål tili Constit.-Utsk. för att afgöra, hvart frågan skulle remitteras, sade Constit.-Utsk. sig icke kunna meddela något yttrande derom i sakens närvarande outredda skick, eller så länge icke alla fyra RiksSt. bestämdt yttrat sin mening, och det är i anledn. häraf, som Bevilln.-Utsk. ansett nödigt att till de tvenne RiksSt., som icke bestämdt yttrat sig, ingå med begäran om ett sådant yttrande.
Detta betänk, inuehåller således blott en förfrågan hos dessa begge RiksSt. s men som Utsk. icke kunnat särskildt till dem ingå med sitt memor., har det jemväl blifvit öfverlemnadt till de öfriga Stånden. R. o.
Ad. har emedlertid redan fattat sitt beslut och förelagt Bevilln.-Utsk. att upplaga frågan om tolagen, hvadan jag anser
Ståndet nu icke kunna vidtaga annan åtgärd, än att lägga betänk, till handlingarna; ty sedan Preste- och BorgareStm afgifvit det yttrande, som af dem blifvit begärdt, förmodar jag, att prot.- utdr. derom ankomma till Bevilln.-Utsk., som da får tillfälle att ånyo skicka handlingarna i fullständigt skick till Constit.-Utsk,, hvilket Utsk. derefter icke lärer underlåta att grundlagsenlig! afgöra frågan.
Jag anhåller således om propos., att betänk, må läggas till handlingarna.
Icke heller jag tror det vara riktigt att remittera Bevilln.-Utsk:s nu förevar. betänk, till Constit.-Utsk., ty blott K. propos.r kunna dit remitteras, och i sädana frågor, som denna,' säger 4-4- SRiksd.
-Ordn. uttryckligen, att samtliga RiksSt. böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utsk. de anse målet höra.
Det är således först sedan samtliga RiksSt. bestämdt förklarat, under hvilket Utsk. de anse, att frågan om tolagen hörer, samt i händelse 2 Stånd härvid stadna emot 2, som Constit.- Utsk:s åtgärd vidtager.
Utsk. skulle icke hafva undandragit sig att redan hafva fullgjort sitt åliggande i detta hänseende, om samtliga RiksSt. hade bestämdt förklarat sin mening; men endast R. o. Ad. samt BondeSt. hafva sagt, att målet tillhör Bevilln.-Utsk., hvaremot de öfriga begge Stånden icke bestämdt sagt, under hvilket Utsk. de anse frågan höra, och någon säker slutsats i detta afseende kan så mycket mindre dragas af deras beslut, att dels såsom PresteSt. bifalla Bevilln.-Utsk:s första betänk, i ämnet, och dels såsom BorgareSt. lägga det till handlingarna, sorn det blifvit upplyst, att vid föregående riksdagar frågan om tolagen blifvit vexelvis blifvit behandlad af Stats- och Oecon.-Utskm, så att man icke kan veta, till hvilketdera af dessa Utsk., sorn de nyssnämnde tvenne Stånden anse målet höra.
Men förrän dessa RiksSt. uttalat en bestämd mening, och det derefter visat sig, huruvida i Stånd stadna emot 2, har Constit.
-Utsk. icke kunnat upptaga målet till handläggning, och på sådan grund återskickades handlingarna från Constit.- TJtsk. till Bevilln.-Utsk., sora nu, efter min tanka, ganska rikligt behandlat saken i sitt nu förevar, betänk,; ty sedan Preste- och BorgareSt. bestämdt yttrat sig — och de kunna icke numera undgå att göra det —, komma förmodligen handlingarna ånyo, genom Bevil!n.-Utsk:s försorg, till ConSt i t,-Utsk., som då icke skall underlåta alt fullgöra sitt åliggande.
Jag förenar mig således med Gr. v. Fersen i anhållan, att detta betänk, må läggas till handlingarna.
Då jag blott i afseende på formen och för att komma till ett slut i denna tvistiga fråga, fästat mig vid Bevil!n.-Ulsk:s betänk., ber jag att vid den siste värde talarens yttrande, att Preste- och BorgareSt:u numera icke kunna undvika att bestämdt förklara sig, få erinra, att något tvångsmedel, för att förmå dessa Stånd härtill, icke linnes, om de ej vilja frångå sina föregående beslut, Men att lägga till handlingarna eller bifalla Bevilln.- Utskts första betänk., hvari Utsk. sagt sig icke kunna upptaga frågan, är ungefär detsamma, och då Preste-och BorgareSt, nu fattat dessa beslut, ser jag ingenting i TJtsk;s sednare memor,, som tvingar de begge RiksSttn att frångå sina beslut.
Hvilken fråga som helst skulle på detta sätt kunna förfalla, då intet tvångsmedel finnes, utan blott den inora - Den 7 Juli e. m. 321 liska skyldigheten att för convenancens skull lenina svar på en gjord förfrågan; men om frågan från RiksSt:n kommer till Constit.-Utsk., kan Utsk. sjelf vidtaga hvad åtgärd, som finnes behöflig, d. v. s. antingen infordra de begge RiksSt:s yttranden, eller genast afgöra frågan, och det är på grund häraf, som jag anser remiss till Constit.-Utsk. lämpligast.
Jag hemställer, om icke R. o. Ad. skulle vilja sluta den farce, som blifvit spelad med den ifrågavar. motionen, hvilken nu i flera månader blifvit kastad fram och tillbaka emellan Utskrn, utan att någotdera velat vidkännas den, och utan att R.
St. sjelfva synas vara hågade att sluta spelet.
I händelse PresteSt. nu skulle besluta motionens remitterande till StatsUtsk., uppstod behofvet af ny skriftvexling mellan Utskrn, som ytterligare droge på tiden och kunde tjena till verklig karacteristik på ärendernas behandlingssätt i allmänhet.
Jag hemställer derföre, om man icke bör söka förekomma all vidare omgång derigenom, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förra beslut, inbjuder PresteSt. alt deruti sig förena.
Om detta af PresteSt. antages, ser jag ingen möjlighet, huru motionens behandling vidare skulle kunna uppskjutas, och jag tillstyrker altså denna utväg, på det vi en gång ina slippa ifrån denna formfråga.
Innan jag yttrar mig i detta ämne, anhåller jag, att Ridd.-secret. matte upplysa, om prot.-utdr. ankommit rör:de Preste- och BorgareS t:s beslut i anleda, af Bevil!n.-Utsk:s nu förevar, betänkande.
Någon underrättelse om Preste- och BorgareSt:s beslut i detta ämne har ännu icke ankommit till R. o. Ad:s cancelli.
Då ingen underrättelse om det beslut, hvari Preste- och BorgareSt:n stadnat, ännu ankommit, lärer R. o. Ad. finna, att vi nu icke böra fatta något beslut öfver Bevilln.-Utskts ifrågavar. betänk.; ty först sedan kännedom erhållits om de begge nyssnämnda RiksSlts beslut i ämnet, kommer R. o. Ad. i tillfälle att bestämma, örn remiss ar behöflig lill Constit.-Utsk., hvilket Utsk. väl icke på grund af correspondance Utsk:n sins emellan, men på remiss från RiksSt:n är pligtigt att upptaga och afgöra frågan.
Jag anhåller således om den propos., alt Bevilln.- Utskts betänk.
N:o 16 må förblifva hvilande på bordet, till dess prot.-utdrag ankommit, rörtde Preste- och BorgareSt:s beslut i anjedri. af detta betänk., på det R. o. Ad. icke måtte blifva nöds'akadt att ännu en gång besluta öfver frågan, Hr Tham, Wollrath:
Jag skulle till alla delar instämma med Frih.
Cederström, om jag icke vore öfvertygad, att prot.-utdr. om något nytt beslut i ämnet af BorgareS{, aldrig ankommer.
Detta Stund har lagt Bevilin.-Utskis 3 23 D c ii 7 Juli c. m. första betänk, till handlingarna, och lärer sannolikt icke ninna att besvara Utsk:s nu gjorda förfrågan; och om vi således skola afvakta nytt beslut af BorgareSt., torde frågan icke blifva afgjord under hela riksdagen.
Palmstjerna, dock med tillägg, att motionen hänskjutes, icke till Bevilln.-Utsk. ensamt, utan till Bevilln. o. Oecon.-Utsktn gemensamt, då jag tror, att PresteSt., på skedd inbjudning, icke skall tveka att i beslutet instämma.
Frågan synes mig för öfrigt oriktigt behandlad från början, då Bevilln.-Utsk. icke begärde sammanträde med Oecon.-Utsk., innan det sköt saken ifrån sig; men då så skett, finner jag intet annat sätt, än det Frih.
Palmstjerna föreslagit, för att komma lill ett resultat.
Rid d.-Secre t.:
I anledning af hvad den siste värde talaren anfört, anser jag mig böra upplysa, att ifrågavar. motion redan blifvit af R. o.
Ad. remitterad till Bevilln.- och Oecon.-Ulsktn gemensamt.
Jag har begärt ordet derföre, att en ledamot sagt, att en farce blifvit spelad med detta mål.
Då pluraliteten i Bevilln.-Utsk. jemte tvenne af RiksSt. delat den åsigt, att tolagsfrågan icke är bevillntsmål, tror jag, att farcens uppkomst bör lill räknas dem, som remitterat målet till BevillntsUtsk.; och det V- torde minst varit anledning för den värde ledamot, som fällt yttrandet, att gifva saken en sådan benämning, då det just var lian, som vägrade, att frågan måtte öfverlemnas till SlatsUtskts behandling, oaktadt det upplystes, attén dylik fråga tillförne blifvit af sistnämnde Utsk. handlagd.
Det torde således icke vara BevillnCsUtsk., som spelat farcen; åtminstone har spelet gått grundlagsenlig!.
BevillnrsUtsk. inkom, enligt dess åliggande, inom åtta dagar efter erhållen remiss ined lillkännagifvande hos Stånden, att Utsk. icke ansåg frågan tillhöra dess behandling. R. o. Ad. ogillade denna åsigt och förblef vid sitt förut fattade beslut.
BorgareSt. lade Utsk:s mernor. till handlingarna.
PresteSt. biföll detsamma.
BondeSt. ålade Ulsk. att upptaga frågan.
Då ansåg Utsk. två Stånd hafva slädnät emot två; ty enligt vanliga ordaförståndet af ett memorts läggande ad acta innefattar sådant ett tyst bifall dertill.
BevillntsUtsk. ingick då, genom dess memor.
N:o 14, med underrättelse härom till Stånden, och handlingarna Öfversändes lill Conslit.Utsk., som borde slita tvisten.
Menför detta Utsk. syntes det icke klart, hvad BorgareSt. menat med dess beslut.
Då återstod för Bevilln.‘sUtsk. ingen annan grundlagsenlig åtgärd, än att genom correspondance med RiksSt. anhålla örn förklaring af BorgareSt;s beslut.
Så snart denna förklaring vinnes, skola handlingarna oförtöfvadt öfversändas till Constit.-Utsk., så att den sista acten af farcen niå blifva bragt till ända.
Palmstjernas förslag alt inbjuda PresteSt. till förening
Den 7 Juli e. ra. i det beslut, II. o. Ad. fattat, tror jag icke tjenar till någon ting; ty enligt hvad jag enskildt liar mig bekant, har PresteSt. redan beslutat, att frågan är af oeconomisk natur.
Jag anser det dessutom vara oriktigt, om R. o. Ad. nu yttrar sig i formfrågan, ty Ståndet har deri redan fattat beslut; hvadan nu icke lärer vara annat att åtgöra, än att Jägga memor. till handlingarna.
Hvad Hr Thains erinran beträlfar, torde anledningen dertill vara, alt Hr Tham inkom i Utsk., sedan beslut i frågan redan blifvit fattadt, och Hr Tham troligen icke känner förhållandet med saken från början.
Jag är visst icke envis, men jag hemställer till Frih.
Cederström, som oftast tyder grundlagarna bättre än mången annan, om icke meningen varit, att änmälanden af ifrågavar. beskaffenhet böra inkomma till Constit.-Utsk. från öfriga vederbörande Utsk., likväl sedan Stånden först bestämdt yttrat sig i frågan.
Jag skulle väl tro, att man kunde tillvägagå på annat sätt, nemi. sålunda, att samtliga Ståndens beslut remitteras till Constit.-Utsk.
Men det vore möjligt, att det ena Ståndets beslut icke vore det andra bekant och att remissen således lomme att ske onödigtvis.
Jag hemställer, huruvida Ridd-Secret. icke skulle vara i tillfälle att upplysa, huru i detta afseende vid föregående riksdagar practiserats, ty §:n antyder icke bestämdt, huru härmed skall förhållas. git i betänk, att upptaga frågan, 0111 icke den omständighet inträffat, som ännu qvarstår, att man ieke kan antaga, att ett beslut att lägga till handlingarna är detsamma, som att bifalla; ty genom det förra beslutet tyckes man vilja uttrycka, att man ej vill yttra sig i saken.
För fall, sådana som detta, är saken af vigt; ty Utsk. kan ej afgöra den, utan att bestämdt yttra dess opinion, om tolagsafgiften är af bebevillnings natur eller ej.
Ehrenborgh framställda begäran om upplysning, huru frågor af enahanda beskaffenhet, som den förevarande, vid framfarna riksdagar blifvit behandlade, får jag äran meddela, att jag från sista riksdag påminner mig en fråga af samma kategori som denna.
En motion var nemi. dä väckt om förändring i instruetionen för R.
St:s Justit.-ombudsman.
Stånd remitterade denna till Constit.-Utsk., hvaremot de öfriga båda Stånden beslöto remiss till LagUtsk.
Formfrågan remitterades då af Stånden till Constit.-TJtsk:s afgörande, hvilket så utföll, att LagUtsk. borde upptaga motionen.
Det är icke blott tredje moni., utan jemväl andra mom. af 44 §• Riksd.-Ordn., hvarefter man har att rätta sig.
Af detta sistnämnde mom. inhemtas tydligen, att det ena Ståndet icke kan underlåta att underrätta de öfriga om den åtgärd, det med ett föredraget ären - Den 5 Juli c. m. de vidtagit.
Tredje mora. lyder sålunda: ”Vill TJtsk. åter* lemna något från ett eller flera RiksSt. remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utsk. att, sist inom 8 dagar, afgifva sitt utlåt., med deruti anförda skäl, till samtliga RiksSt:n, hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utsk. de anse målet böra.
Äro de flesta RiksStCn härom ej ense, eller stadna två Stånd emot två, afgöre Constit.-Utsk, hvarthän frågan bör förvisas.”
Det är således icke blott då två Stånd stadna emot två, utan så snart icke de flesta RiksSt. äro ense, som remiss till Constit.
-Utsk. skall ske; men denna remiss kan icke äga runa från ett annat Utsk., ty dessa äga endast att communicera sig med hvarandra genom sammanträden eller för gemensam handläggning af mål; utan det är klart, alt remissen skall ske från RiksSt., hvarefter Constit.-Utsk. ar förpligtadt att afgörande utlåta sig i frågan.
Jag förnyar min begäran, att målet må hvila, tili dess prot.-utdrag från PresteSl. ankommit, huru Ståndet i saken beslutat.
Jag får först erinra, att jag icke debiterat Bevilln:s-Utsk. -att vara upphofvel till den farce, jag trott vara spelad i detta mål.
Jag har icke uppgifvit auetorn, och flera författare torde hafva deltagit i detta arbete för att väcka vår förundran eller vårt löje.
Måhända återstår ännu en eiler annan act, särdeles i BorgareSt., som kan komma att lägga hinder i vägen för frågans behandling; men om PresteSt. skulle finna för godt att på inbjudning frångå sitt redan lättade beslut, är saken afgjord.
I annat fall, enär det är möjligt, att BorgareSt. icke finner för godt att inkomma med prot.-utdr., blifver acteu aldrig cömplett.
Men pä den väg, jag föreslagit, kommer man utan omgångar till önskadt resultat.
Jag hade visserligen icke trott, att detta obetydliga memor. skulle inleda oss i en så lång dis— cussion, enär memor. endast innefattar en recit af den behandling, frågan undergått, samt slutar pä det sätt, sorn flera ledamöter synts icke fasta sig vid och hvilket jag derföre ber att få återföra i deras minne.
Utsk. yttrar nemi.: ”Ehuru, då oftanämnde mption blifvit till såväl Bevillntssom Allm.
Besvärs-och Oecon.-Utsk:n remitterad, och tvenne Stånd, genom deras godkännande af Bevilln.-Utsk:s memor.
, redan tydligen synts antaga, att målet borde endast af Oecon.-Utsk. till behandling upptagas, samt af de öfriga Stånden R. o. Ad. vidhållit sitt förra beslut och BondeSt. ålagt Bevilln:sUtsk. att målet handlägga, Utsk., för sin del anser frågan, i dess närvar, skick, endast hvälfva sig emellan dessa tvenne åsigter och att Constit.-Utsk., utan vidare upplysning från Högv.
PresteSt. och Vällofl. BorgareSt., kunnat densamma afgöra, får Utsk. likväl, på grund af Con - Den 7 Juli c. m. 22 J Constit.TJtsk:s bär ofvan intagna prot.-utdr., vördsamt anhålla, det såväl Högv.
PresteSt. som V. BorgareSt. måtte Bestämdt yttrande afgifva, utaf hvilket Utsk.
Cronhjeltns här i afskrift
Bifogade motion angående städernas tolag
Bör till Behandling upptagas.”.
Utsk. har således endast hemställt till Preste- och BorgareSttn, att de måtte bestämdt tillkännagifva, hvad de mena med deras fattade beslut i frågan.
Det är på dessa Stånd den beror. R. o. Ad., som redan fattat sitt beslut, kan icke vidare åtgöra något i sa ken; och jag finner sålunda icke, hvartill det begärda uppskofvet skulle tjena.
Cederström har åberopat andra mom. i 44 §•
Riksd.Ordn., som ålägger
Stånden att meddela hvarandra underrättelse om fattade beslut i anledn. af förekomna frågor.
Jag förmodar, att något brott häremot icke ägt rum, utan är öfvertygad, att prot.-utdr. afgått från BorgareStts cancelli, huru Ståndet beslutat öfver Bevilln.Utskrs memor.
N:o 9, som innefattar återlemnandet af Gr.
Hela oredan kommer emedlertid derifrån, att nämnde memor., i stället för att af de båda Stånd, som ansågo BevillntsUtsk. böra upptaga målet, dit återremitteras, hade blifvit lagdt till handlingarna samt frågan öfverlemnad till Constit.Uskrs afgörande.
Då hade Bevilln.Utsk. endast haft att afvakta detta, men nu nödgades Utsk. undersöka, hvad som vidare var att åtgöra; och jag hemställer då, om icke 3 mom. 44 §•
Riksd.Ordn. var i full kraft bibehållet, då Bevilln.Utsk. öfverlemnade målet till Constit.Utsk. Detta Utsk. svarade dock, att det icke ansåg handlingarna completta.
Bevilln.Utsk. trodde sig då pligtigt att söka complettera den uppgifna bristen; och det är derföre, som målet nu ånyo kommit till RiksSttn.
För min del tviflar jag icke, att BorgareSt.
Jemnar bestämdt yttrande i saken, helst svaret tyckes vara ganska lätt att afgifva; och jag anser det i detta ögonblick vara ganska tydligt, hvad BorgareStts mening är.
Jag kan ej annat än gilla den åsigt, som hindrar Constit.Utsk. att ännu döma i frågan, emedan 44 §•
Riksd.Ordn. uttryckligen stadgar, att Stånden först skola bestämdt yttra sig.
Jag tror derföre, att det skulle vara bäst, att R. o. Ad., som väckt motionen, inbjöde BorgareSt. att förena sig med R. o. Ad:s beslut.
Sådant påkallade ett svar, och jag begär altså propos. derå.
Horn har fullständigt upplyst, hvad äfven jag i denna fråga tänker.
Jag tror, att vid sådana tillfällen, der Constit.Utsk. afgör med R.
St:s rätt, skall casus, i hvilken en sådan magt är Utsk. iemnad, bestämdt vara inne.
Huruvida casus nu verkligen inträffat, iemnar jag till Ståndet att bedöma; men jag finnér, alt 9 H- 29 aaG Den 7 Juli e. m. \ . 6- Conslit.Utsk. hittills icke kunnat afgöra saken, då det tydligen står i grundlags-§:n, att Ständerna förut skola bestämdt hafva yttrat sig.
Intilldess är striden emellan Stånden ännu icke på sin rätta punkt, och först då har Constit.Utsk. att befatta sig med saken.
Det är besynnerligt, att cn sa enkel fråga kan så länge upptaga B., o. Ad:s tid.
Är det Stånden eller Utsk:n, som till andra Utsk. remittera mål?
Både lag och praxis äro deruti tydliga, att del endast är remisser frän Stånden, som Constit.Utsk. är skyldigt att lyda; och med detta Utsk. hafva de öfriga icke att sig befatta, utom vid sådana tillfällen, då gemensam han41äggning af mål bör äga rum.
BorgareSt. må lägga till handlingarna eller göra hvad som helst, så, och såvida icke något af Presteeller BorgareSt:n förklara, att frågan bör i Bevilln.Utsk. behandlas, uti hvilken händelse den naturligtvis ovilkorligen af Utsk. måste upptagas, skall B. o. Ad. eller BondeSt., eller båda dessa
Stånd, då prot.-utdrag från de öfriga begge inkommit, remittera frågan till Constit.Utsk., söm skall bestämma, hvart remiss bör ske, och derom underrätta Stånden.
Detta är det enda sätt att lagligen förfara, och jag förnyar altså min anhållan, att frågan må hvila, tills prot.- utdr. ankomma.
I den händelse förevar, memor. icke redan blifvit 2:ne gånger bordlagdt, begagnar jag min rätt att begära detsamma ytterligare hvilande, under hopp, att det, då memor. nästa gång föredrages, är kändt, hvad de öfriga Stånden beslutat, och hvarefter något hinder emot sakens öfverlemnande till Constit.Utsk. icke lärer komma att förefiunas.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att Bevilln.Utsk:s memor.
JV.‘o 16 skulle hvila, tilldess underrättelse ankommit om de beslut, hvilka i anledn, deraf blifvit af Preste- och BorgareStm fattade.
Föredrogs ånyo BancoUtsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o i4, i anledn. af de inom RiksSt:n framställda anmärkningar vid Utsk:s under N:o 7 afgifna betänk. med förslag till ett nytt myntsystem.
Hr Rosenblad, Bernh., begärde, att detta utlåt, måtte ytterligare få hvila på bordet.
Jag förenar mig med Hr Ro senblad och tillägger den hemställan, att betänk, må hvila, tilldess frågan oni realisationen blifvit hufvudsakligen afgjord. R. o. Ad. beslöt, alt detta utlåt, skulle hvila på bordet, lilldess BancoUtsk:s inkommande betänk. rör:de mynlbestämningen blifvit afgjordt.
Den j Juli c. m.
Uppl begäran af Frih.
Ehrenborgh, Gasp. Wilh., samt Gr. Posse, Arvid, blef LagUtsk:s utlåt.
J\:o8i i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse med öfverlemnande af Lagcommitteens förslag till allmän civillag, äfvensom öfver väckta motioner, hvilka härmed stå i sammanhang, då det nu ånyo föredrogs, ytterligare lagdt på bordet.
Lag- samt Oecon.Utsktns d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda betänk.
JV:o 3 i anledn. af väckt fråga om bestämmande af arfvode till nämndemän för verkställda kallelser i brottmål.
Jag hemställer till delagfarne, om icke förslaget strider emot den vigtiga princip, att en domare icke bör döma i ett mål, utaf domslutet hvari lian kan hafva nytta eller skada.
Här är nemi. föreslaget, att nämndeman må få ersättning för verkställd kallelse å parter och vittnen i vissa brottmål, deri den tilltalade fä lies, men annars icke.
Jag tror, att ersättningen på annat sätt kunde bestämmas att utgå utan afseende på fällande eller friande.
Jag anhåller på grund af dessa anmärkningar olli återremiss af betänk.
Jag har icke någon förkärlek för detta betänk, och tror, att det är fullkomligt öfverflödigt; men Hr v. Troils anmärkning är dock vederlagd af det tydliga förhållande, att den, som kallat i ett mål, är jäfvigatt deri döma.
Ad. vilja afslå betänk., har jag intet deremot^t Frih.
Ehrenborgh, C asp. Willi.:
Jag vill visserligen icke sätta mig emot återremiss af betänk., oaktadt, såsom Gr.
Posse upplyst, nämndeman icke kan vara domare i det mål, der han varit stämningsman.
Så tillgår håde i afseende å brottmål och civila mål.
Men då betänk, strider emot principen, att betalning för kallelser i brottmål icke bör äga rum, yrkar jag afslag å betänk.
Hr von Troil: Hvad Ilr Gr.
Posse vltrat öfverens's lä miner fullkomligt med min mening.