Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ulsk. omnämner exempelvis frågan om en på 1720-talet tillämnad handelstraclal. med Algier, om ett likaledes vid ungefär samma lid tillämnadt bildande åfelt Madagaskariskt handelscompagni; åtskilliga minisleriella depecher frän Sveriges ministrar i Paris, London, Haag, Petersburg, Berlin och Hamburg m. fl. åren 1726 och 1727, till då varande Cancelli-presidenten, Riksrådet Gr. Arvid Horn; frågan om Kongl.
Höghets litel för Hertigen af Holstein, eller den s. k. litulatursaken; frågan angide en officers utskickande 1738 såsom kunskapare om ställningen emellan Ryssland och Turkiet; åtskilliga tankar af Polhem, angide det öppnade slussverket i Götha eif m. m.; spridda delar af correspondancen 1742— 1743 emellan Svenska underhandlarne i Ryssland, Barouerne Cedercrentz och von Nolcken, samt Cancelli-presidenten Gr.
Gyllenborg m. H.; en Secrela Depulationens skrifvelse i utrikes ärenden vid 1766 års riksdag; Konung Gustaf lilis originalförklaring lin angide 1617 års Riksd.Ordn., samt 2:o om 2§ af 1772 års Reg.F. dal.
Ladugårdsgärdet d. 19 Juni 1786; StatsUlskis protocoll vid 1789 års riksdag m. m.
Vidare innehåller samma låda uti 13 convoluter R.
Slis Revisorers protocoll och berättelser angide förrättade revisioner af Riksg.
Discontverkets förvaltning och räkenskaper frän och med 1792 till och med 1805.
Uti ladan
Nio 6 äro förvarade 8 convoluter hörande till revision af Riksdiscontverkets förvaltning och räkenskaper frän och med 1802 till och med 1809; 5 convoluter, innehållande 11.
Slis Revisorers berättelse om revision af Riksg.verken från och med åren 1789 till och med 1805; 10 convoluter, innefattande R.
Slis Revisorers berättelser lill BancoUtsk. öfver Bancoverkets tillstånd från och med 1782 till och med 1807, samt slutligen 6 convoluter, innehållande samma Revisorers berättelse till R.
St. angide 438 Den 1 Mars f. m. 1794, 1797, 1801, 1803, 1S05 och 1807 årens revisioner öfver Bancoverket.
Efter denna korta berättelse återstår endast för Utsk. att vördsamt hemställa, om icke, i likhet med hvad som förut blifvit medgifvet i afseende pä i Ridd.archivet befintliga oinbundna handlingar, 11. R. o.
Ad. täcktes tillåta, att sedan Ridd.DirectX tagit kännedom om såväl de handlingar, hvarom här är fråga, sorn öfriga, hvilka befunnits i de utur Hemliga hvalfvet upphemtade kistor, samt dessa handlingar blifvit, genom Ridd.Secrelms försorg närmare undersökta och efter de särskilda ämnena samt i behörig tidsföljd ordnade, Ridd.Directionen må uppdragas att, pä Ridd.cassans bekostnad, låta besörja om inbindning af de handlingar, som kunna vara af historisk vigt eller eljest anses böra förvaras.
Hvilket dock allt till II. R. o. Ad:s närmare ompröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm d. 25 Fehr. 1845.
På RiddarhusUlskottets vägnar: S. A.
Sandels. W. F. Dalman. II. R. o.
Lördalen den 1 Mars 1845.
Föredrogs Bevilln.Utskts d. 26 sisth Fehr. på bordet lagda utlåt.
N:o 26, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk.
N:o 12, aug:de lull be vi I In i ngen.
Mpotheksvaror; Bleckslagarearbeten, ej specificerade; Broderade arbeten, andra slag; Böcker.
I fråga om dessa artiklar blef Otsk:s utlåt, af R. o. Ad. lagdt till handlingarne.
Glas; buteljer, burkar och flashur (kurafiner härunder ej inbegripne).
Utsk:s i afseende på rubriken buteljer, burkar och flaskor gjorda hemställan bifölls.
Den 1 Mars e. m. 439 1 Fönsterglas.
Det motiv, som Utsk. anfört för afslyrkande af den föreslagna tullberäkningen efter vigt, saknar, efter mitt förmenande, all verklig grund.
Ingenting i verlden är lättare, än att för hvarje vara fastställa en s. k. tara, utgörande skillnaden emellan brutto- ocb netto-vigten.
Sådant sker ju öfverallt i mångfaldiga länder.
Alldeles icke är det nödigt, alt företaga dessa vidlyftiga operationer, hvarom Flsk. i sitt betänk. talar.
Jag yrkar afslag å denna del af Ulsk:s hemställan.
Med anledn. af hvad den siste värde talaren anföit, ber jag få meddela den upplysning, att dä denna fråga inom Utsk. förevar, sökte Utsk. genom sakkunnige personer förskaffa sig de underrättelser, som i och för densamma ansågos nödige.
Alla sammanstämde då deruti, alt det vore olämpligt ait förtulla glas efter vigt.
Utom de skål, som för denna mening uti Ulsk:s utlåt, finnas anförde, vill jag påminna mig, att nian äfven nämnde hurusom det fans glas, som var mindre i värde, derför att det var mycket tjockt, men hvilket likväl, i händelse vigtberäkningen antoges, skulle komma att draga högre tull, än det tunnare, oaktadt detta sednare var af större värde.
Med auledn. af dessa skäl anhåller jag om bifall lill Utslcs utlåt.
Palmstjerna, i hvad han yttrat, ang:de företrädet af lullberäkningen å glas efter vigt, ber jag jemväl få fästa uppmärksamheten derå, alt, om jag icke misstager mig, vitsordades det vid Utsk-.s första betänk., att störsia missbruket under de sed. nare åren ägt runi deruti, att hvilt glas förtullats såsom grönt.
Detta oaktadt har dock nu precist samma skillnad blifvit bibehållen emellan tullen å grönt och hvitt glas.
Jag anhåller derföre, att åtminstone tullen ä del hvila glaset icke måtte höjas, utan att den mätte förblifva vid hvad den hittills varit, såvida tullhehandlingen kommer att ske, på sätt Utsk. föreslagit, eller att detta mätte komma att iakttagas vid den uträkning, som sker, såvida tullen å glas kommer att beräknas efter vigt.
Sedan en annan värd talare redan upplyst, att för den händelse, alt förtpllning af glas skulle ske efter vigt, det förhållande skulle uppstå, att det tjockare och i mindre värde varande glaset skulle komma att i tull draga lika mycket som del tunnare och i större värde varande, så får jag fästa uppmärksamheten på ett annat skäl, som finnes anfördt i Utsk:s betänk., nemi. alt för den händelse, att allt glas skulle förtullas efter vigt, sä skulle, såvida icke vissa dimensioner för glaskistorna i taxan utsättas, de smärre dimensionerna komma att vidkännas en i jemförelse lill de större allt för hög tullafgift, hvaraf torde synas, alt beräkningen efter vigt i tull å glas icke kan vara lämplig.
Hvad dernäst beträffar det af Gr.
Lagerbjelke hafda yrkande, att
Utsk. i afseende å det hvila glaset skulle gå tillbaka lill samma tull, som nu är den gällande, på den grund, 440 Den 1 Mars e m. att Utsk. i nu föredragna betänk., enligt
Hr Grefvens förmenande, icke gör större skillnad emellan grönt och hvilt glas, än som. förut ägt rum, så är förhållandet visserligen det, att någon större skillnad icke är föreslagen; dock får jag göra Hr Grefven uppmärksam derå, att Utsk. i så måtto frångått sitt förra betänk, som tullen å hvitt glas enligt detsamma var förhöjd med 9 r:dr, hvilken förhöjning dock nu blifvit nedsatt till 4 r:dr.
Dessutom har till Utsk:s kännedom kommit den omständighet, att på det sista halfva äret prof blifvit till tullkamrarne nedsände på grönt glas af icke ringa grön färg, med antydande till tullkamrarne, att sä snart något glas befans hvitare, än nämnde prof, skulle det förlullas såsom hvitt; och när nu profveu finnas att tillgå, kan icke underslef så mycket som förr äga rum.
För min del skulle jag visst icke hafva något emot om- tullen på det hvita glaset nedsattes; men jag tror icke, att det skulle leda till något resultat hos de 2:ne
Stånd, som redan fattat sina beslut i detta afseende.
Jag har äfven varit en af dem, som önskat återremiss i denna punkt, på det skäl, att Utsk. måtte föreslå vigt i st. f. mätt; men då Utsk. icke funnit för godt att göra afseende på dessa anmärkmr, sä befarar jag, att en tullstadga eller tullbestämning, hvilken nu skulle uppgöras af R. o. Ad. utan att hafva blifvit närmare öfvertänkt och beräknad, icke skulle lyckas.
Jag tror derföre rädligast vara, att stanna vid det förslag, som Utsk. gjort.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter, uppå af II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde särskilde propos:r R. o. Ad. biföll allt hvad uti Utsk:s förevar, utlät, i afseende på fönsterglas blifvit föreslaget.
Optiska glas.
Utsk:s hemställan att vid den under optiska, monterade glas förekommande rubriken ”glasögon och lorgnetter”, må tilläggas ”kikare och binocles” blef af R. o. Ad. bifallen.
Hudar och Skinn; Jernkettingar; Kläder; Lackerade arbeten.
Såvidt dessa artiklar angick blef Ulsk:s utlåt, lagdt till liandlingarne.
Nugällande rubrik i taxan: ”karduansskinn” har så till vida företräde framför den af Utsk. föreslagna, som den innehåller 2:ne artiklar, hvilka draga samma lull, som karduansskinn; hvaremot, om den sednare rubriken antages, färgade och tryckte skinn skulle komma in under en lull af endast 24 sk. per ti- Jag anhåller således, att R. o.
Ad. ville vidblifva den rubrik, som varit upptagen i hittills gällande taxa.
Jag anhåller också, alt R. o. Ad. mätte vidblifva sitt förra beslut.
Den 1 Mars e. m. 441 Gr.
När denna artikel förevar i Utsk., framställde en af Utsles ledamöter, sorn syselsätter sig med det yrke, hvarpå denna artikel häntyder, den anmärkn., att benämningen vore oriktig, och yrkade dess förändring på sätt Utsk. nu tillstyrkt.
Detta yrkande bestreds af åtsk ill ige Utsk:s ledamöter på grund deraf, att förändringen vore obehöflig, enär de skinn, som komma in under namn af saffiansskinn, alltid kunna subsummeras under benämningen af färgade skinn; men den ledamot, som väckte frågan lät dervid icke bero, ulan yrkade votering, och den äskade förändringen i benämning gick igenom med en eller två rösters pluralitet.
För min del finner jag ändringen obehöflig, och tillstyrker att rubriken måtte få vara oförändrad.
El. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att om R. o. Ad. behagade i denna fråga fatta samma beslut, som i afseende på en del af de föregående, nemi. att lägga utlåt, derom till handlingarne, så följde deraf att R. o. Ad. vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut; hemställande H. Ex. fördenskull, om R. o. Ad. bifölle, att Utsk:s yttrande i fråga om artikeln läder lades lill handlingarne.
Papparbeten; Papperstapeter och Border; Svafvelsyra; Fäfhader; Bomulls-cambrick etc.; Corderoy och Cordet etc.; Halfylle.
Hvad Utsk. i afseende på dessa artiklar yttrat, lades till handlingarne.
Elärefter förekom och lades äfven till handlingarne Ulsk:s yttrande ronde credit-upplaget.
I fråga om lulltaxe-underrättelserne blef Utsk:s utlåt. rör:de 6, 25 och 30 §§ lagdt lill handlingarne samt såvidt 7, 9 och 18 §§ angick, bifallet.
Slutligen biföll R. o. Ad. Utsk:s tillstyrkande, ronde den af Frih.
Palmstjerna och Hr Schartau föreslagna und. hemställan om vidtagande af de åtgärder, som i afseende på utländska makter kunna bereda en för Svenska handeln fördelaktig reciprocitet.
Vid föredragning af LagUtskis d. 26 sisth Febr. på bordet lagda mern.
N;o71, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:s betänk.
N:o 24, öfver väckt fråga om förändring i 7 § och upphäfvande af 8 § i 16 cap. Jordab:n, godkände R. o. Ad. den i detta mern. föreslagna votens-propos.
Föredrogs LagUtsk:s d. 26 sisth Febr. på bordet lagda mern.
N:o 72, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsk:s utlåt.
N:o 48, i anledn. af gjorde anmärkmr vid betänk.
N:o 11, öfver K.
M:s nåd. propos. om vissa förändrade föreskrifter, i afseende på lagfart och nyttjande-rätts inteckning. 7 11. 56 442 Den 1 Mars e. m.
Jag hemställer vördsamt, att H. R. o.
Ad. mätte vidblifva sitt beslut och godkänna den voter:s-propos., Utsk. föreslagit. H.
Ad. behagade vidblifva sitt redan i delta ämne fattade beslut och godkänna den nu af Utsk. föreslagna votcrs-propos.
Upplästes och lades lill handlingarne ankomne prot.utdr. frän PresteSt. af d. 22 och 26 nasti.
Febr. samt frän Borgare- och BondeS:tn af sistnämnde dag.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. tillkännagaf, att Frill.
Lagerfeldt, Israel Carl Adam, såsom ledamot i Bevilln.Ulsk., begärt och erhållit högst 3 veckors ledighet, samt anmodade Hrr Eteetoreiv ali utse en ledamot i nämnde Utsk. under ledighetsliden. H. R. o.
Ad. åtskildes kl. | till 8 e. m.
In fidem protoeolli, Albert Munck, Måndagen den 3 Mars 1845.
Justerades 3 prot.utdr. för d. 1 dennes e. m.
St:s Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr.
Gyldenstolpe, Ant. Gabr., Capitaine .... 159 röster.
Hr von Hartmansdorff, Aug., President, C. N. 0. m.
St- K
„ Hr Rosenblad, Bernh., Commerceråd, R. N. 0. . . 175 „
Derefter företog R. o. Ad. val af Fullmäktige i R.
St:s Riksg.- cont.; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde:
Cederström, Jaeob, President, C. S. 0. m.
St. K. 170 röster.
Hr Printzenskjöld, Carl, Advocatfiscal 119 „ Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., Professor, R. N. 0. 1S9 „ Efter sedermera anstäldt val af Directeurer och suppleanter
Den 3 Mars. 443 vid Lånecontoren uti Götheborg och Malmö, befunnos hafva blifvit utsedde lill
Dir veleur vid Läriecontoret i Götheborg : Hr Virgin, Claes Samuel, R. K. C. XIII 0. o. K. S. 0. 133 röster.
Hr Lagerborg, Samuel Willi., Major, R. S. 0..
. . 75 „ Directeur vid Lunecuntoret i Malmö:
Hr af Klinteberg, Carl, Kammarherre 93 „ Suppleant derstädes: Hr Prytz, Lars Adolph, Öfverste, R. S. 0 S7 „ Vidare företogs val af Irenne suppleanter till R. o. Ad:s Fullmäktige i R. St-.s Bank; och befunnos, efter valförättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde:
Stjernstedt, Jacob Theod., Capitaine, R. S. 0. 133 röster.
Hr von Troil, Samuel Guslaf, Major, R. S. 0. . . 117 „ Ilr Skogman, Carl David, President, C. N. 0. m. St. K. 87 „
Slutligen företog 11. o. Ad. val af Irenne suppleanter till Fullmäktige uti R.
St:s Riksg.cont.; och blefvo dertill utsedde:
Hr Lagerhjelm, Pehr, Assessor, R. N. 0 126 röster.
Hr Möllersvärd, Carl Henr., Capitaine R. K. C. XIII 0. o. K. S. 0 85 „
Hr Silfverstolpe, David Ludvig, Öfverste, R. S. 0. . 56 „ H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ lill 2 e. m.
In fidem piotocolli, Alberl Munck.
Onsdagen elen 5 Mars 1845.
Justerades pleniprotm för d. 28 samt f. och e. m. d. 29 sist!. Jan., tillika med det serskilda protocoll, som sistnämnde dag e. m'. fördes af Ridd.notarien Bosin.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StatsUtsk. efter N:o 2202.
Hr Möllerhjelm, Axel; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2246- Hr von Stahl, Fullm.
Frih. Stjernstedt, August Wilhelm.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot 444 Den 5 Mars. i Bevilln.Utsk., tinder den ledamoten i detta Utsk. N:o 245.
Lagerfeldt, Israel Carl Adam, beviljade ledighet på högst tre veckor, från d. I Mars räknadt; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1S41.
Hr von Heland, Isak Fredrik.
Med tillkännagifvande, att Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., såsom ledamot af BancoUtsk., begärt och erhållit 3 veckors ledighet från nästa Måndag, anmodade II.
Hrr Electorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot till tjenstgöring i nämnde Utsk. under ledighelstideu.
Föredrogs Const.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 27, med förslag till ändring i Riksd.()rdn:s 14 §, ang:de representations-rättigheten för Stockholms stad.
Jag tager mig friheten hemställa huruvida icke R. o.
Ad. skulle tillåta att detta betänk, finge hvila på bordet, intilldess underrättelse aukommit om huru BorgareSt. afgjort denna fråga.
Jag hemställer deremot, huruvida det ej vore mera skäl att genast till afgörande företaga denna fråga.
För min del skulle jag tro Utsk:s tillstyrkande vara af beskaffenhet alt icke kunna anses hvarken som nödigt eller nyttigt, och i händelse BorgareSt., hvilket frågan egentligen rörer, skulle hafva fattat ett beslut, stridande emot det, som pluraliteten af R. o. Ad. skulle önska att derom fatta, tror jag att det skulle bli svårare för R. o. Ad. att handla alldeles oberoende efter än före det BorgareSt:s beslut blifvit bekant.
Jag anhåller derföre, att frågan måtte genast varda till pröfning företagen.
Om förevarande förslag ifrån Const.Ulsk. till förändring af 14 § Riksd.Ordn. vore ibland dem, som kunde medföra något verkligt gagn, så skulle jag instämma med Frih.
Raab; men då jag deremot, lika med Hr von Troil, anser förändringen vara icke allenast onödig och onyttig, utan äfven skadlig, så anhåller jag att betänk, nu genast måtte till pröfning företagas.
Jag hade trott, att då denna fråga egentligen rörde BorgareSt., kräfde graunlagenheten att R. o. Ad. iakttoge samma åtgärd, som förut vid sådane förhållanden blifvit vidtagen; och af sådan orsak var det som jag tog mig friheten anhålla, att frågan lills vidare skulle få hvila.
Vill ingen af R. o. Ad:s ledamöter instämma i min åsigt, så vill jag icke eller vidare påyrka att derå må fästas afseende.
För min del instämmer jag med Frih. Raab. Jag tror icke att frågan är af så ringa vigt, som man synes förmoda; den rörer endast BorgareSt. och synnerligast borgerskapet i Stockholms stad, och R. o. Ad. handlade sä - Den 5 Mars. 445 kerligen rätlast att först afvakta BorgareSt:s beslut i frågan, innan nian bär beslutar deröfver.
Jag kan ej finna, att R. o. Ad. kan hafva något intresse vid att motverka detta förslag.
Då 2:ne ledamöter begärt betänk, på bordet, torde det icke kunna förvägras att detsamma förblifver derstädes hvilande, men icke längre än lill nästa plenum, för alt då förekomma i den ordning det pä föredragningslistan finnes upptaget, och ej uppskjutas allt intill dess underrättelse kommit R. o. Ad. tillhanda, huru BorgareSt. afgjort saken.
Jag kan ej med Frih.
Cederström instämma deruti, att denna fråga endast rörer BorgareSt. och att det följaktligen skulle kunna vara likgilltigt hvad beslut, som deröfver fattas, då saken ej rörer R. o. Ad:s intresse.
Här afses icke R. o. Adis, icke något särskildt Stånds, utan fäderneslandets intresse; jag anser frågan vara stridande mot fäderneslandets intresse och således intet skäl förefinnas att med afgörande! af densamma uppskjuta intill dess BorgareSt. fattat sitt beslut; utan att R. o. Ad. oberoende deraf mätte, i den ordning Riksd.Ordn. föreskrifver, ärendet afgöra.
Jag utber mig att till hvad den siste talaren anfört, få bifoga den upplysning, att den ena frågan angår införande af allmänna val inom denna krets i st. f. classval, den andra alt nedsätta valcensus.
Begge dessa frågor hvila på den allmänna grund, som icke rörer något Ständ ensamt, utan tvertom hela Riket.
Jag har blott velat upplysa härom, och i följd häraf synes mig, att R. o. Ad. hur allt skäl alt företaga denna fråga oberoende af huru den afgöres af ett annat Stånd.
H. Ex. Hr Gr. o. L a nd tm. yttrade, att om de 2:ne ledamöter, sorn begärt bordläggning, afsågo att fä detta mål bordlagdt till nästa plenum, sådant icke kunde förvägras, men att, derest de åsyftade att Uisk:s mern. må hvila på bordet lills detsamma blifvit pröfvadt af BorgareSt., det ankomme pä R. o. Ad. all derom besluta.
Jag är af Hr Gr. o. Landtm, förekommen i hvad jag ämnade yttra.
Då frågan i föreg:de plenum blifvit första gängen lagd på bordet och 2:ne ledamöter nu begärt att densamma ånyo måtte bordläggas, kan sådant icke förvägras; men då anhåller jag, i likhet med Frih.
Palmstjerna, att frågan i nästa plenum mätte till pröfning och afgörande förekomma, ulan afvaklan af det beslut BorgareSt. kan komma att fatta.
Jag inskränker min anhållan, hvars beviljande icke lärer kunna förvägras, om Frih.
Cederström vidhåller sitt yrkande, att frågan till nästa plenum må blifva hvilande på bordet.
Cederström, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Utsk:s mern. komme att hvila till föredragning i vanlig ordning.
Föredrogs Const.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda 446 Den 5 Mars. mern.
N:o 2S, nied förslag ang:de ändring i Riksd.Ordms 14 §, med afseende å representationsrältigheten för Fallin bergslag.
Någon aninärkn. niof della förslag blef icke framställd, hvadan H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att detsamma enligt 56 § Keg.F., komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Föredrogs Const.Utskis d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 29, med förslag till uteslutande ur 1 1 § Riksd.Ordn. af stadgandet angide ofrälse valförrättare vid riksdagsmannaval för RondeSt.
Då den fråga, som afhandlas i detta Const.Utsk:s mern. vore en tillökning i R. o. Ad:s rättigheter, och komme att inverka på de val, som BondeSt. skall förrätta lill utseende af sina riksdagsmän, hemställer jag huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt att uppskjuta med afgörandet af detta mål intill dess BondeSt. fattat sitt beslut i ämnet.
I den händelse att den af Coust.Utsk. nu föreslagna förändring skulle innefatta en tillökning i R. o. Ad-.s rättigheter, så vore jag verkligen en ibland dem, som närmast skulle kunna draga frukten af en sådan tillökning.
Jag tillhör nemi. deras antal, hvilka genom det nuvar. stadgandet i grundlagen äro uteslutne från utöfningen af en min iunehafvande tjenst eljest tillhörande rättighet.
Hvad denna rättighet äler vidkommer, kan jag icke anse densamma vara af så fasligt mycken vigt, att derpå stort afseende kan fästas, hvarken af mig, eller af dem, som med mig befinna sig i enahanda predicament.
Beträffande sjelfva förändringen skulle jag icke eller anse densamma vara särdeles nödvändig.
Möjlig att verkställa är den emedlertid, och nyttig, ehuru egentligen blott så vida, att resekostnad och daglraciamenle besparas till de ofrälse domare, som nu skola förratta dessa val i de orter, der domarne tillhöra Adelsståndet.
Nödig är deremot visst icke denna förändring; en skillnad förekommer verkligen mellan icke nödvändigheten af en förändring i stadgandet, och nödvändigheten af det nuvarande.
Vore fråga om nödvändigheten af sjelfva stadgandet, så vill jag visst icke försöka att försvara den.
Jag tror mig stå i det förhållande till allmogen inom den domsaga, hvarest jag är tjenstgörande, att denna allmoge rätt så gerna skulle se alt valet till dess riksdagsmän förrättades af mig som af någon annan, och jag känner vidare, just af detta förhållande, att jag skulle kunna, om jag ville, lika väl inverka pä valen eljest, som om jag sjelf deltog i valförrättningen.
Således om afsigten varit alt bereda BondeSt. någon säkerhet för adelsmäns deltagande i dess valförrättningar genom detta stadgande, så är ändamålet i alla fall förfeladt; men förändringen utan sammanhang med vissa andra, synes mig icke lämplig.
Så länge nemi. ej andra vidtagas, t. ex. i stadgandet att secreteraren hos BondeSt. under riksdagarne skall vara af ofrälse Den 5 Mars. 447 Släne], så länge fortfar jag att anse denna förändring vara åtminstone onödig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det, innan R. o. Ad. inginge i pröfning af sjelfva saken, vore nödigt att afgöra Frih.
Palmstjernas hemställan om uppskof dermed och att H. Ex. derföre (inge anhålla, att de ledamöter, hvilka begärt ordet, nu först ville inskränka sig till sistnämnde fråga.
Jag inser icke hvarföre uppskof med afgörandet af delta ärende skulle äga rum.
Skälet för begäran derom grundades derpå, alt fråga vore om tillökning af R. o. Ad:s rättigheter.
Ar det så, följer deraf, all om Adeln får något, så är det en annan som gifvet', och sluter man sig till den talarens tankeledning, som begärde uppskofvet, så vöre det BondeSt., som nu komme att göra en uppoffring åt Adeln.
Sä ser jag icke saken, utan att valen till riksdagsmän af BondeSt. skola ske inför domaren i hvarje ort, denne må vara frälse eller ofrälse.
Om detta Gunst.Utslf.s förslag af Ständerne antages och af Konungen sanctioneras, blifver deraf en lag, men deruti kan jag ingalunda finna att någon fördel ligger för R. o. Ad.: tverlom R. o. Ad:s ledamöter inom domarecorpsen får sig en ny skyldighet ålagd, och deruti kan jag ej se någon vinst för R. o. Ad.
Jag kan åtminstone icke calculera vinsten eller förlusten på den ena eller andra sidan; men ju mera man kan närma det ena Ståndet till det andra, ulan att förnärma hvarandra, så gör man en vinst för det allmänna.
En sådan vinst är del, att en domare, om han är adelsman, ej må vara förhindrad att göra sin tjenst.
Inom Const.- Utsk. har ingen af BondeSt:s ledamöter yrkat afslag ä detta förslag; tvertom, de hafva tillstyrkt detsamma, och jag har således ingen anledn. alt förmoda, att BondeSt. anser att förlust genom detsammas antagande skulle uppkomma.
Ur denna synpunkt anser jag att afgörandet icke bör uppskjutas.
Jag skall endast yttra mig om frågan huruvida betänk, bör hvila eller icke.
Det är den skillnad mellan det betänk., hvilket försl föredrogs, och det nu förevar., att det förra afhandlade en fråga, som rörde BorgateSt. och icke R. o. Ad. på annat sätt, än att detta Stånd naturligtvis bör vara intresserad!, deraf, afl BorgareSt. varder väl representerad!.