Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att ett serskildt stadgande (Reglemente) j afseende på främmande personers till - Den 11 Martil. träde vid Ridderskapets och Adelns sammankomster och ordnings Ibefrämjande dervid utfördes, samt i underdånighet till Kongl. Maj:ts nådiga stadfästelse öfverlemnas. 2:0 Att Riddarhusutskott, i händelse a£ erhållande af den Kongl. Sanctionen, uppdrages, ! att ombesörja allt hvad till verkställigheten hörer, och när den anser offentligheten kunna taga sin början, derom till Ridderskapet och Adeln inkommer med berättelse, äfvensom på lämpligt sätt då gifver det allmänheten tillkänna. 3:0 Att RiddarhusFiscalen, i händelse af Läktarens öfverlåtande åt åhörare, upprättar ett förslag till en ny bänkindelning, som torde kunna sålunda uppgöras, att hvarje Bänk mansafdelning erhåller en bänk, och att de återstående bibehållas ledige för de Ledamöter, som framdeles sig anmäla.
Utskrifningsexpenser för de nya Bänklistorne torde RiddarhusFiscalen få tillgodonjuta.
Förslag till Reglemente för ej till Ständet hörande, personers tillträde vid Högloft. Ridderftwpet och Adelns sammankomster och till befrämjande aj den vid detta tillträde nödiga 1:0.
Under Ridderskapets och Adelns Plena, upplåtes den i Stora t RiddarhusSalen Den ij Martii. befintliga läktare åt ej till Ståndet hörande personer, så vida ej Ridderskapet och Adeln sjelf skulle för eget utrymme behöfva begagna denna läktare och med de serskildta undantag och åligganden, detta Reglemente stadgar. 2:0.
Slutet Plenum kallas det,"då det i 4 §. nämnde tillträde icke beviljas: Öppet Plenum, då det tillätes. 3:0.
Ett Plenum måste ovilkorligt vara slutet, när sådana mål förekomma, sorn 4 och 7 §. §.
RiddarhusOrdningen omförmäla, eller sådana som röra Ståndets enskilda angelägenheter; eller vid inträffande af den i 2 Morn39 §.
RiddarhusOrdningen omnämnde händelse.
Utom i sistnämde fall, gifve* detta tillslutande allmänheten tillkänna genom utsättande § anslagen af orden; Slutet Plenum. 4:0.
Ett öppet Plenum måste förvandlas till slutet, och de ej till Ståndet eller dess Betjenin£ hörande personer afträda ; så ofta LandtMarskalken, eller en ledamot från sin bänk äskar Plenum slutet, och LandtMarskalken, jemte en annan ledamot, eller 2:ne andra ledamöter på samma sätt med honom deri instämma, utan att de på tillfrågan af LandtMarskalken vilja frän denna begäran afstå. 5:0.
Platserne å Läktarea numereras ock Den ti Martii, 713 lika många Poletter utfärdas som platser finnas.
Desse Poletter numereras.
6;o.
Angående Polett-utdelningen i akttages: uo. att en för loppet af hvarje Riksdag gällande utlemnas åt Redactionen af hvarje utkommande Tidning, i hvars föremål såll ane ämnen ingå, som kunna komma under Ståndets öfverläggning, då denna Redaction derom sig anmäler. 2:0.
De öfriga blifva gällande för dagar, då nya utlärdas.
Sättet för dessa senare Poletters utdelning bestämmer Ridderskapet och Adeln vid början af hvarje Riksdag.
7to- Bakpå dessa Poletter sättes utom Ntrn, följande ord: ”erinras om åtlydnad af Reglementet af den 1823.”
De uppvisas vid uppgången åt vakten eller vaktmästaren.' 8 0.
De till TidningsRedactionerne lemnade, äfvensom de blott för J4 dagar gällande Poletter göras olike, så väl sins emellan sorn med dem, Ridderskapet och Adelns egna Ledamöter begagna* 9;o.
De närvarande, ej till Ståndet hörande, personer iakttaga den strängaste tystnad; gifve på intet sätt hvarken bifall eller klander tillkänna, eller tilläte sig några oordningar eller något oljud.
Vare äfven skyldige skyndsam åtlydnad af hvad Ridderskapet och Adeln genom sin Fiscal dem befaller.
Den 11 Martil. 10:0.
Hvarje förbrytelse mot detta Reglemente straffas, i enlighet med no och lii §. §.
RegeringsFormen samt 77 §.
Riddarhusordningen, (och den särskildt stadgade
Lag, rörande förbrytelser begångne, under Riksens Ständers eller Ett RiksStånds sammankomster af personer, ej hörande till Riksens Ständer eller detta Riksstånd. 11:0, Detta Reglemente anslås så väl på Läktaren sorn vid uppgången till denna och vid stora Riddarhusporten, 12:0.
Alla Förslag till ändringar i dett» Reglemente beredas och anmäles af RiddarhusUtskottet.
Ridderskapet och Adeln gillar dem, öfverlemnas de till Konungens Nådiga stadfästelse, samt erhålla, om denna nådigst lemnäs, genast gällande kraft, och verkan.
Friherre Palmjljerna: . ”Emot det Beslut, hvaruti Pluraliteten af Utskottets Ledamöter stadnat att Billetter företrädesvis böra utlemnas till TidningsRedactionerne j får jag anmäla min reservation:
Jag anser nemligen likhet uti rättigheter vara ett vilkor för hvarje offentlig Inrättning, som inrättas till begagnande af allmänheten j Jag tror ej att något undantag bör göras till förmån för någon särskilt Class, fastän det väl kan önskas af våra Den II Martu. 715 Tidningsredacteurer, hvilka derigenom skulle erhålla en tyst uppmaning att ofördröjeligen meddela Rikets läsande allmänhet hvad de sålunda efter inbjudning kommit i tillfälle att höra» Grefve Horn; förenade sig med hvad Herr von Hohenhausen yttrat i frågan om ett särskildt stadgandes införande i Riddarhusordningen, rörande offentelighet vid Ridderskapet och Adelns öfverläggningar.
Och skulle desse särskildta meningar enligt bemäldte Ledamöters begäran genom utdrag af Protocollet åtfölja Utskottets Betänkande.
Ut supra» Ex Protocollo. N- Snoilsky.
Uti 12 §> af RiddarhusDirectionens till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid denne Riksdag afgifne Berättelse, har Directionen anmält det flere gånger hafva inträffat, att större penningesummor, hvilka, antingen tillhört; Den 11 Martii. ge c^e under RiddarhusDirectionens Förvaltning ställde Fonder, blifvit inbetalte, eller ock, vid tillfälle af nya Stiftelser, till RiddarhusDirectionen öfverlemnade, icke kunnat emot första inteckningen i fast egendom, enligt de i Line* Reglementet antagne grunder, så snart utlånas, som afkomsten deraf varit till bestämde pensioner eller andra lika beskaffade nödvändige behof påräknad; hvarföre
Directionen hemstält att när större penningesummor inflyta och icke kunna snart emot inteckning i fast egendom, enligt Reglementet utlånas, RiddarhusDirection må äga, att endast intill dess tillfälle dertill yppas, emot annan af RiddarhusDirectionen godkänd säkerhet samma penningar på kort tid utlåna.
Med anledning häraf, samt då tillika hos Utskottet anmäldt blifvit att en större summa för det närvarande finnes ligga ofruktbar, hvarigenom så mycket större förlust för Cassan hotar att uppkomma, sorn de å Fonderne anviste pensioner och stipendier ovilkorligen måste utgå; får Utskottet', nu provisoriskt föreslå att, intill dess granskning af LåneRegletet i hela dess vidd af Utskottet hinner verki Ställas och Höglofl.
Ridderskapet och Adeln underställas
Directionen må, på sätt i ofvannämnde måtto är föreslaget, mot godkänd säkerhet af hypotheque eller borgen, på högst ett års tid söka förränta de nu innestående me? del, hvarvid äfven derest någon person anmäler sig till erhållande af lån emot sådan sä - ben Ix Martii, 71? kerhet som LåneReglementet i allmänhet Före-i skrifver, och anhåller att under tiden få lyft* penningar emot annan säkerhet afofvannämn. de beskaffenhet*
Directionen må äga att så-' dant bevilja emot Låntagarens afgifvande förförbindelse att, inom viss föreskrifven tid aflemna complette Lånehandlingar, enligt LåneReglementet, vid äfventyr att om sådant icke fullgöres, eller om de inlemnade Lånefaandlingarne af Directionen icke godkännas, skulden genast är till betalning förfallen; hvilket ålit vördsamt Höglofl.
Ridderskspets och Adelns ompröfvande underställes.
Stockholm dea ii Mars 1823.
Å RiddarhusUtskottets vägnar C* F.
Horni F. O. Silfverstolpe - 718 Den 12 Martii, Bilagor till PleniProtocollet för den 12 Martii.
N:0 1, Grefve Posse, Cart Hindric; Bland föremål, som, ovilkorligen påkalla Lagstiftarens uppmärksamhet och reformerande åtgärder, kan med skäl räknas Svenska Tullverkets närvarande organisation.
Redan länge har den upplyftare allmänheten i detta hänseende låtit höra blott en enda röst, förtrytelsens och harmens öfver de tusende exempel af Lagbrott och moraliskt förderf, af chicaner och variationer, som endast kunna hafva sin grund i Tullinrättningens närvarande beskaffenhet, och de mångfaldiga frestelser till försnillning, som denna beskaffenhet medförer.
Också har Hans Majit Konungen, erkännande, att Styrelsen hemtar sin förnämsta styrka i Nationalviljan, långt för detta insett behofvet af Tullverkets förändrade organisation, och Riksens Ständer hafva under 2‘.ne förflutne Riksdagar yttrat sin öfvertygelse, att denna reform vöre af allmänna rösten länge påkallad.
Den torde således icke eller hafva uteblifvit, om Rikets Ständer btjldmdt föreslagit hufvudgrunderne för den önskade refformen.
Dm 12 Martii, Redan år 18 U, författade Assessoren Bodell, som då biträdde Comitéen för granskning af Tull-Lagarne, ett utkast till Reglemente för Tullverkets Embets- och Tjenstemän, i stället för det odugligt befundna af år 1724.
Han lät med Comitéens samtycke trycka första delen deraf.
Den förföljelse han derföre skall lidit af personer hvilkas intresse ej öfverensstämde med Reformen, lärer varit orsaken, att han ej fortsatt detta Arbete.
Och då under de sedan förflutne 8 år, något Reglemente, mig vetterligen, icke blifvit kungjordt; hemställer jag, om man ej hos Kongl. Maj:t borde i underdånighet anhålla, att Hans Maj:t täcktes nådigst uppdraga åt en eller flera dertill skicklige personer författande af ett sådant Reglemente, lämpadt efter tidens upplysning och kraf.
Öfvertygad, att Ridderskapet och Adeln delar det allmänna tänkesättet i detta afseende; skall jag med ledning af hvad CantzlieRådet v. Hartmansdorff, ÖfversteLieutenant Blomstedt och Assessoren Bodell i ämnet officielt yttrat, försöka att göra Tullverkets närvarande brister åskådliga, för att derigenom bana vägen till framställandet af hufvudgrunden hvarpå jag anser Reformen böra fotas.
Då man jemför Tullverkets organisation och personal i vårt land och i andra länder, finner man, att t. ex. i Danmark, Kongl. General-Tullkammare och Commerce-Collegiets, Indiska Contoiret, Schlesvigska och Hollstein-; ska Tull-Contoirens samt Canal- hamne- och 72» Ben 12 Martil.
FyrbiksContöirens, sammanlagda persönal utgöres endast af 73 personer.
Den oinskränkta handels- och nederlagsfriheten, de lindriga Tullafgifterna och det särskildta Inrikes Consumtionsafgifts-verket derstädes hvilket ej finnes hos oss skulle göra detta Centralverks göromål oändligt betydligare, äj) de äro i Sverige, *! om ej detta verk varit satt på en enkel concentrerad fot.
Ungefär |:del af detta verks personal, (24 å 25 personer,) revideraf «ch controllerar ioi underlydande HufvudTullkamrars räkenskaper m. m.
I Sverige består General TullDirectionen Coberäknad TullRätten) af 51 personer: och CommerceCollegium med Controllverket, af 48, Summa 99 personer.
CantlDirectioneftta utgöras dessutom af 53 personer, och båkverket controlleras af Sjöförvaltningen.
Här controllera och revidera således £1 personer endast 37 så kallade Sjö— Tullkamrars Räkenskaper m. m., hvilka för de fleste Städer, äro ganska obetydliga, i anseende till den ringa handel, som är en följd af de många ut- och införsels- samt nederlags* förbuden och omåttliga Tullafgifter på de flesta inkommande varor-
I Danmark uträtta således 24 å 25 TullkammarEmbetsmän 0- ändligt mera, är 51 sådane Embetsmän i Sveriige, ty der controllerar en sådan Embetsman si, till en stor del betydliga Tullkamrar: hos os9 en sådan tjensteman icke mycket mer än \
Tullkammare*
Köpenhamn med sin vidsträckta rörelse och betydliga Tullinkomst, ta enda*t 40 högre och lägre Öfver-TulD Offician - Den 12 Martil, OiTicianter:
Stockholm, med sin vida in skränktare handel, 63 sådane.
Vid Öresunda Tullkammare, en af de största i verlden, finnas iS TullEmbetsmän, af hvilka 6 höra till translationen, sorn i Sverige sällan hehöfves.
Vid Götheborg finnas sy, den talrika underbetjeningen oberäknad.
I Norrige finnas 25 hufvudTullkamrar, sorn cominunicera directe med Regeringens
Departement för financehandels- tull och öfrige Revisions-ärenden»1 Detta
Departement utgöres af 23 personer inberäknad det StatsRåd, som är dess Chef.
Ungefär ^del af dess personal, eller 5 ä 6 personer, uträtta således detsamma, som 51 I Sverige.
I England, der handeln är så ansenlig, jemförd med vår, finnas i de största städer, utom London och Dublin, ej me^ ra än 2 Styresmän vid hvarje HufvudtHllkaraJ mare, samt vid en och annan af de betydligaste, tillika 1 å 2 Öfverofficiantef vid bevakningsärenderna, och på högst få ställen äfven en Clerk Secreterare eller Notarie.
Vår GeneralTullstyrelses vigtigaste, nästan enda närvarande göromål, är att 52 gånger om året, ett par timmar hvarje gång, af göra svaren på några ytterst få, enkla embetsbref från Tullkamrarne, samt att stundom tillsätta några lägre Tulltjensteman.
Dessa Embetsbref skulle blifva vida färre, om Tullverkets organisation och räkenskaper bragtefi till den enkelhet, de hafva i andra länder; Bil, till Ridd. e, Jd, Pr, II Band» 4!
Den 12 Martti, Svaren eller orderne kunde lätteligen uppsattas af en BureauChef i FinansDepartementet, samt af honom afsändas sedan de blifvit underskrifne af DepartementetsChef.
De få nya Författningarne borde ock afsändas genom BuTeauChefens försorg, såsom det sker i Norrige.
Alla anbefalde årliga Embetsutlåtanden från HufvudTullkamrarne, om Tullverkets förbättring, borde insändas till detta Departement, samt alla räkenskaper till det HufvudContoir, der de skola revideras.
Då jag framställer onyttan af hela nu varande GeneralTullstyrelse, såsom ingalunda uppfyllande sitt ändamål, är det icke min afsigt att kasta skugga på dess nuvarande personal.
Det är det förderfliga organisations- och Styrelsesystemet som man måste ogilla!
Några Ledamöters år, någrhs tjenstebefattningar på andra ställen, andras näringsyrken hindra dem att uppfylla den väsenteligaste af deras pligter i afseende på Tullverket, den nemligen att ofta inspectera Stockholms, och förnämligast Landsorternes högre BevakningsEmbetsmäns uppförande i tjensten.
Detta har aldrig skjedt och kan aldrig skje på den fot Generallnspectionen nu är inrättad.
De årliga Decbargerne bevisa ingalunda, att tullbevakningen och förvaltningen i Riket är ändamålsenlig, driftig och redlig.
De bevisa blott, att hufvudräkenskaperoe och protocollerne äro^ ordentlige, hvilket de kanske voro i ännu högre grad näst för det sista skräckfulla Tullarende, som blef en följd af de tygellösaste underslef.
Med ännu större skäl borde det under GeneralSty:
Deri i 2 Marlii, reisen lydande så kallade ÖtvérDirectörsEm-- betet med dess Cancellie upphäfvas.
De skamlösa lilrendrägerier och försnillningar, som fö* re tullarrendets tid, med Tullkammare- och InspectionsChefernes samtycke blifvit bragta i systeihe, del åätt hvarpå den i sednare tider bekanta, stora tullbalance, i sjelfva Stockholm gjordes, doldes och ersattes, bevisa mer äti tillräckligt onyttanrdernf.
Ett sådant Embete finnes fö’- öhigt ej i någon af de länder, der handelsrörelsen är vida större, än i Sverige, De di t erta och indirecta underhållen för dylika Sine-Gures, eller PensionsEmbeten böra icke längre betuhga ett Folk, sorn redan är tryckt under bördan af dess skatter och hvars nettoinkomster äro så inskränkta, som det Svenska Folkets.
De olyckliga följder som härflutit deraf; ätt Tullverket ej här, såsom i andra civilicerade länder varit uppfördt på Rikets Stat undviker jag att här nämna.
Med kännedom af de tusende olägenheter, som äro en följd af Tullverkets närvarande organisation^ tager jag mig friheten föreslå. i;o.
Att hela GeneralTullStyrelsen genast må upphäfvas och att ordföranden jemte Ledamöterne må få behålla deras Löner såsom Pensioner. 2:0, Att i GeneralDirectiönens och det 724 Den 12 Martn, så kallade UfverDirectörsEmbetets ställe af Kongl. Maj t förordnas och på Stat uppföras, etne under Sjöfanstiden resande, GeneralInspectörer, hvilka hade att oupphörligt inspectera DistrictsTullkamrarne, jemte de, under dessa lydande inlopps eller bevakningsTullkamrar samt öfriga bevaknings- eller upp* bördsStationer.
Dessa personer borde vara män af utmärkt drift och moralitet med kännedom af Tullverkets detaljer, och sättet huru försnillningar och intriger töröfvades, samt ägande insigter i Statshushållningen.
De borde anständigt lönas, till någon del genom vissa procent af uppbörden Då Sjöfarten upphört, borde de vistas i Stockholm, för att med den blifvande Chefen för tullverket, (t. exChefen för handels- och financedepartementet), rådgöra om alla nödiga förbättringar.
Deras localerfarenhet, som lemnar dem tillfälle till öfversigt af det hela, skulie göra dem skickliga, att efter hand i tullbevakningen och Styrelsen införa all möjligt drift, ordning och redlighet. 3:0.
I Stället för kustbevakningen genom flottan, hvars Befälhafvare sällan kärn na ränkorne vid Tullverket, och således lätt kunna föras bakom ljuset, och hvilkas fartyg, ehuru otjenlige till Tullbevakning, likväl kosta Staten årligen omkring 70,000 Rtdr Banco; i stället för de nu i alla afseenden oduglige uppsyningsman och strandridare, hvilka knappast kunna lifnära sig, borde JagtLieutenanter med bevarade, och efter localcn lämpade Den i2 Martii. 725 Jagter, samt uthamns- och kustControlIer förordnas.
Desse tjenstemän borde tagas af de vid verket uppammade och tilldelas boställen, belägne på de mäst t jeni ige ställen; emedan det torde blifva svårast för detn att få hyra rum der bevakningen är af nöden.
De borde äfven hafva hästar på stat.
Dessa boställen och hästar skulle kosta oändligt mindre än den närvarande kustbevakningen, som dock ej kan göra tjenst tidigt om våren och sent om hösten, då de flesta underslefven äro att befara.
Nämnde Jagt-^ Lieutenanter och Controllörer borde tillika vara förmän för de tullbevakande lotsar, hvilka i allmänhet hvarken kunna eller vilja hämma de lagbrott, sorn öfvas i uthamnar och pä kusterne. 4:0.
Hela inrikes bevakningsStaten, som är aldeles onyttig, och framlefver 6t'n tid i en lättja och overksamhet, som är källan till alla laster, borde indragas och Sjötullsverket bevaka och förpassa de t saltsjön inrikes gående fartyg. 5:0.
Alla högre tjenstemän vid Tullverket såsom District-Tullkammare och Inspections-Chefer, Bevaknings-Controllörer, JagtLieutenanter och Öfveruppsyningsman, borde, på sätt i Norrige, Danmark och flera andra Länder sker, förordnas af Konungen.
Alla lägre Tulltjensteman på hvilka
Districts - Den is Martil, Tullkammare- och inspectioner uppgjorde Förslag, kunde förordnas af FinanceDepartementsChef. 6,o.
Ingen borde erhålla Förslag till Tullkam rcnre-District-styresmansEmbete, sorn ej haft en vårdad uppfostran och ägde academiska betyg på undergången Examen i Theo-; logi, Moral, Geografi, StatsEconomi, lefvande språk m. m.
Äfven de öfrige högre
Tulltjensteman borde ofelbart äga säkra bevis på god uppfostran och oklanderlig lefnad för att kunnauppföras på Förslag.
Illa uppfostradejmenniskor hafva sällan aktning för lagar, pligtkänsla och redlighet.
Inga Controller göra tillfyllest mot en liga af lagbrytare: och lika som man vid våra Domstolar, efter tusende omvägar och försigtighetsmått, omsider stad-o pär i sin bevisning vid edgången, som är sam-: vetets vittnesbörd och vid den moraliska lagens förbindelser} så återstår slutligen äfven, i afseende på Tullverkets Embetsmän, ingen annan säker controll och ingen annan pålitlig tydning af TullLagarne, än upplysning och samvete.
Det är med afseende härpå, som upplysta och patriotiska Regeripgac anse TullEmbetena så vigtiga att de af deras Innehafvare fordra vida större kunskap, än att läsa, skrifva och räkna; samt hafva tillagt dem en emot deras vigt svarande rang ©ch värdighet.
Kongl."
Maj:t har också gif— vit Hufvud-TulIkammareChefen i Norrige, lika Embetsvärdighet med yngre RiksCollegii Ledamöter.
I England hafva alla Hufvudtull-' Ben 12 Mart i i.
IV. kammare och InBpectionsChefer vid Sjötullver^ ket lika värdighet med Ledamöterne, till och med lika med Presidenten (Chairman) för Centräl- eller GeneralTaillnspectionen, nemligen den af Esquir.
Härigenom skulle ock det ändamål vinnas, att inga odugliga personer sökte intränga sig i dessa vigtiga tjenster och besvära Kongl. Majit med obehöriga ansökningar.
Dessa tjenstemän borde lönas anständigt, rättvisan lordrar det, i anseende till det ansvar och det obehag deras kall medförer, Statsklokheten fordrar det ej mindre i anseende till de lätta, ofta förekommande tillfällen och frestelser att undansnilla från Staten. 7:0.
Ingen högre eller lägre Tulltjensteman borde få tillsättas utom förslag, hvarå 3 personer uppfördes
Nu uppföres derå blott 1, hvilket möjligen kan gifva anledning till den gränslösaste Embetsmanna aristokrati och orättvisa samt hafva den verkan, att personer med moraliskt värde ej vilja ingå i ett verk, der de af förmän kanna, utan ansvar behandr las efter godtycke. 8:0.
Ledigheter borde anonceras, icke såsom nu sker, i GeneralTullDirectionens förmak, utan i tidningarne, och det förhållande icke mera inträffa, att vigtigare Embeten vid Tullverket tillsättas af Konungens Embetsmål* 728 Den 12 Marlit. eller undersåtar, och mindre vigtiga af KcnunJ gen sjelf. 9:0.
Ingen af Konungen förordnad Tullofficiant borde kunna transporteras af någon annan än Konungen elier
Lån tjenstgöring skiljas utan laga ransakning och dom.
Det arbitriutn som i sådant afseende stundom blifvit föröfvadt af Embetsman, måste ofelbart af deras underhafvande dana nedriga bedraga-, re och slafvar.
Utom frihet och sjelfständighet i omdömen och behandlingssätt gifves intet moraliskt värde, ingen ära och ingen dygd, 10:0, Båda Tullkammar-styresmännen, i synnerhet den första, borde befrias från det mångfalldiga, invecklade och oftast onyttiga skrifveriet , hvarmed de nu öfverhopas.
Hans vigtigaste göromål borde vara Inspectionen och Styrelsen af alia yttre bevakningsärender inom TulJkammarDistrictet.
Genom namnet TullDistrictChef kunde han härom påminnas.
Den andra Tullkammareföreståndaren, sorn kunde kallas Cassaförvaltare och hvars räkenskapshandlingar äfven torde kunna betydligt förenklas, borde åläggas, att, så ofta Contoirets göromål ej fordrade hans närvaro, inspectera eller förrätta Tullärenden utom Tullkammaren, 11:0.
Ingen Landshöfding eller gammal Officer borde få åtnjuta de höga löner de nu, såsom serskilta TullDistrictChefer innehafva.
De förre hafva nog att beställa dessutom, och Den 12 Martii.
729 genom de sednares brist på kännedom af verket, blottställes det för stora oredor. 12:0.
Tullverkets högre och lägre Tjenstemän borde förses med tillräckliga löner på Stat och derjemte njuta vissa procent af uppbörden, inom hvarje District, efter den method, som, i enlighet med förhållandet i Norrige, är uppgifven af CanzliRådet von Hartmansdorff; sä att hvar och en i samma tjenstegrad, så vidt möjligt är, njöte samma inkomster.
För närvarande hafva någre i lägre tjenstegrader och med ringa göromål betydliga inkomster, då deremot de fleste TullEmbetsmän, äfven i högre grader, hafva dem aldeles otillräckliga.
Hade man blott mod att indraga denna skara af onyttige tjenstemän, som finnes uppförd på inrikes bevakningsstaten, och att förena denna mängd öfverflödiga Canzlier, lnspectioner, Contoir och Tullkamrar; så skulle derigenom handeln lättas, näringarne förkofras och tillräckliga fonder för de nödvändiga Embetsmännens aflöning uppkomma.
Pen stora Samhällsnyttan af dessa enkla reformer är ofta af upplysta Statsmän ådagalagde.
De äro verkställde i andra , väl organiserade Stater.
Kan det väl vara för tidigt, att yrka dem äfven i Sverige? eller är det blott i Sverige, som man ännu ej mognat för det förnuftiga och ändamålsenli ga?
Igenom en ny afsigtsenlig reorganisation af Tullverket i vårt land skulle ansenliga besparingar i Statsanslagen kunna göras 73o
Den 12 Martn. till lindring'i tryckta medborgares bördor.
Man skulla rädda från moraliskt förderf och medborgerlig död tusendetals trafiquerande och Embetsman, hvilka nu mäste lefva och dö i lagbrott och bedrägerier mot Staten.
Och allt detta goda skulle visa sig i ännu högre grad, om in- och utförsels, om nederlags förbudslagar och omåttliga tulJafgifter på varor, hvilka ej inom landet kunna produceras, i grund af säkra principer, dels inskränktes, dels upphäfdes Oberäknelig är den nytta, sorn deraf skulle bär fly ta, både för städcrne och för landet, men ännu oberäkneligare är den skada som detta Rike nödvändigt måste vidkännas af en fördröjd reform uti organisationen af Tullverkets närvarande styrelse och förvaltning.