Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. på anförde skäl föreslagne nedsättning i K. postverkets bidrag lill slals-kassan ifrån 125,000 Den 29 Mars.
381 r:dr lill 100,000 r:rlr om arel, bestämma delta bidrag lill 115,000 r:dr årligen, hvarjemte det hittills å riksg:s-kont. anvisade förslagsanslag af 10,000 r:dr om året för postverkets, i följd af postskjutslegans förhöjning, ökade utgifter, skulle för framliden upphöra, och således bidraget i det hela uppgå till samma belopp, som under de sista 3:ne åren.
Utsk. har såsom grund för sin uttalade åsigt, att nemi. omsorgen om de inhemska post-kommunikationernes utvidgning eller förbättrande icke oundgängligen påkalla nedsättning i det af postmedels-uppbörden till statsverket ingående årliga bidrag, uppgifvit några förhållanden, genom ändring i hvilka besparing skulle kunna vinnas, och anhåller jag först, och innan jag för R. o. Ad. utvecklar orsakerne lill postverkets i financielt hänseende för närvar. mindre lysande ställning, få bevisa att denna besparing dels redan är, så vidt sig göra låter, åstadkommen, dels ock att en ändring i dessa förhållanden ej under de kommande 3:ne åren kan emotses.
Utsk. anser: l:o Att, sedan Konungariket Norriges postförbindelse med utlandet under den del af året, då sjöfarten är öppen, befordras nästan uteslutande med ångfartyg, den s. k.
Norrska utrikes posten icke borde genom Sverige befordras ulan full ersättning af Norrska postverket för derigenom uppkommande kostnader.
Uppå öfver-post-direktörs-embelets derom gjorda und. framställning, biföll K. M., genom nådigt bref af d. 11 Maj 1847, att lill minskande af kostnaderne för Norrska utrikes posternes förskaffande genom Sverige, den för deras befordran med Oclober månads ingång år 1846 inrättade snällpost och hvars årliga kostnad var beräknad till 8,200 r:dr, fick indragas, men alt enär upphörandet af särskild Norrsk utrikes post öfver Sverige skulle förorsaka en högst betydlig afsaknad för de Svenske korrespondenterne uti alla de utåt rikets vestra kust belägne orter, hvilka alltsedan år 1815 för utrikes och sedan år 1831 äfven för inrikes bref under 8 lod fått sig af samma post begagna, berörde post skulle åter försättas i det skick, hvari den före d. 1 Oct. 1846 var, och för hvilken kostnaden endast uppgår till 4,100 r:dr b:co årligen.
Inkomsten af transito-portot för den Norrska utrikes brefvexlingen lemnar, äfven sedan den om sommaren befordras på ångbåt, ej allenast full ersättning för sistberörde kostnad, utan ock ett årligt öfverskott, hvadan den ytterligare indragning, som Utsk. föreslagit, skulle leda till förlust för postverket i st. f. vinst. 2:o
Att minskning uti den för paketer inrättade, med förlust för postverket förenade, postgång emellan Stockholm och södra orterne lämpligen torde kunna äga rum under den årstid, då ångbåts-kommunikationen oafbrutet fortgår.
Sjelf inseende detta, genom ångbåts-kommunikationernes utvidgande, inträdda förhållande, har öfver-post-direktörs-embelel i und. hemställt till K.
M. att, med afseende derå att paketposten mellan Stockholm och Jönköping under den tid af året, då äng - 382 Den 29 Mars. båtsfarten är i gång, ganska ringa anlitas, en förändring i sältet för paketpostens befordran under olika årstider mätte få vidtagas, hvilken förändring också genom nåd. bref af d. 2 Mars 1847 bifölls, och hade lill följd att förlusten af paketpost-inrättningen, som år 1846 utgjorde 7,944 r:dr 43 sk. 8 r:st., för år 1847 endast uppgått till 5,200.
Då nu äfven till följd af de paketpost-konventioner med Preussen och Danmark, som under förl. år blifvit afslutade, de hinder för utländske paketers befordran, som hittills förefunnits, bortfallit, kan man dessutom med visshet förutse, att paketposten under hela äret kommer alt flitigare begagnas, och således äfven gifva en större behållning, ehuru denna behållning till en början måste användas lill anskaffande af flere och större vagnar samt inrättande för vintermåuaderne åtminstone af en ny direkt paketpostlinie emellan Helsingborg och Jönköping, hvarförutan inrättningen numera ej kan motsvara sitt ändamål. 3:o Utsk. anser att den af postmedlen utgående årliga utgift af 8,000 r:dr såsom understöd till diligence-bolaget N:o 1 torde kunna minskas.
För postverket vore det särdeles önskvärd! om denna för dess egentliga ändamål mera fremmande utgift kunde helt och hållat indragas, men torde härvid blott få erinras att den tillkommit till följd af R.
St:s beslut samt att K. M. genom nåd. br. af d. 20 April 1847 bifallit, att della understöd må af diligence-bolaget under ytterligare 3 år eller intill 1850 årsslut uppbäras, hvadan någon minskning deruti ej dessförinnan kan påräknas, äfven om R.
St. skulle besluta alt anslaget för framliden skulle indragas.
För det 4:de har Utsk. antydt, alt då de i Hamburg och Stralsund anställde post-koramissarier icke synas vara för postförbindelsen med utländska orter oundgängligen nödvändige, de ät desse tjenstemän utgående löneförmåner fra?ndeles torde kunna besparas.
Sannt är att, i följd af de förändringar i så väl brefexpeditionssältet som liqvidalionen, det Svenska och de fremmande postverken emellan, som genom sednast afslutade post-konventioner blifvit införde, desse tjenstemän, som förut voro oundgängligt nödvändige, numera kunna utan men för postverket indragas, hvarom äfven und. framställning till K. M. i sinom tid kommer att afgifvas, men kan som Utsk. sjelf ganska riktigt anför, någon besparing endast framdeles deraf uppkomma, och kan detta förhållande således ej heller nu gälla såsom skäl för bifall till det afstyrkande Utsk. gifvit på K. M:s nåd. propos.
Om också K.
M. ej af politiska skäl skulle anse
Sig förhindrad, att till en blifvande framställning i detta syfte gifva nåd. bifall, så lära dock de nuvar. innehafvarne af nämnde platser ej kunna frånkännas personella ersättningar för de aflöningsförmåner de nu innehafva, och kan således någon egentlig minskning i postverkets utgifter genom en sådan indragning ej på längre tid emotses.
Slutligen har Utsk. förmenat, att en tillökning i postverkets
3S3 årliga inkomster sannolikt skulle kunna beredas genom vidtagande af skärpta kontroller emot missbruk af fribrefs-rättighetens utöfning.
Dessa kontroller äro tid efter annan skärpta, och äger derföre ofta nog åtal rum mot dylika förbrytelser, äfven af den mest obetydliga beskaffenhet, som t. ex. att emellan bladen afen lill försändning under fribrefsrält tillåten brochure eller skrifvelse den minsta papperslapp inlägges, försedd med någon anteckning af enskild natur, hvarpå ovilkorligt bötesbeslämmelserna tillämpas.
Endast en ytterligare kontroll synes återstå, den nemi. att alla under fribrefsrält inlemnade papper eller tryckta sedlar skola vara oförseglade och å postkontoren granskas innan de afsändas, men dertill förslår ej den nuvar. postpersonslen, och skulle en tillökning deruti sannolikt medföra större afgift för postverket, än den inkomst i porloväg som derigenom kunde beredas.
Sedan jag nu sökt upplysa, att de skäl H.
Utsk. anfört till grund för sitt afstyrkande, ej böra till ett sådant beslut af R. o. Ad. föranleda, ber jag att få framlägga ett utdrag ur K. postverkets stat för de sist förtlutna åren, äfvensom resultatet af förra årets förvaltning, hvaraf orsakerne till det behof af nedsättning i bidraget till statsverket, hvaruti postverket sig verkligen befinner, bäst kunna inses.
För år 1844.
Postverkets inkomster . . 603,521: 21. 7. Af riksg:s-kont. . . . 8,230: 45. 6. _611,752: 19. t Postverkets utgifter . . 461,480: 39. 4.
Ridragel till statsverket 150,000: — — Ersättningar för poströfveri utöfver hvad som tillrät- tafålls 9,280: 10. 620,761: 1. 4 Brist för året .
Ar 1845.
• • • 9,008: 30. 3 Inkomsterne 616,651: 17. — Frän riksg.-s-kont. . . . 8,263: 38. 11. 624,915: 7. 11 Utgiflerne 486,619: 36. 8.
Statsbidraget 125,000: — Poströfverier 1,638: 6. 10. 613,257: 43.
6 Öfverskottet således för året 11,657: 12. 5.
Afgår förra årets brist 9,008: 30. 3.
Verkligt öfverskott 2,648: 30. 2.
Ar 1846.
Inkomsterne 620,070: 34. 11.
Riksg:s-kont 8,280: 16. 10. 628,351: 3. 9.
Utgiflerne Statsverket 491,312: 125,000: 12. 8.
Poströfverier 7,018: — — ,623,330: 12. 8.
Öfverskottet 5,020: 39. 1. 384 Den 29 Mars.
Hvilket tillsammans med för - ra årets öfverskott gör S:a 5,020: 39. t.' 2,648: 30. 2. 7,669: 21. 3.
För år 1847 har räkenskaperne ännu ej kunnat till fullo afslntas, enär uppgifter från amirals-embetet i Carlskrona, utländske posl-anuerne m. fl. ännu saknas, men enligt kalkyl lemna de följande resultat:
Utrustning och inköp af felande inventarier för ångfartyget Nordstjernan . . 6,553: 47. 7. Reparation af ångfartyget oAktiv 1,335: 25. 10.
Arsbidraget till statsverket 125,000: — — gOO:
Hvadan en hrist för året är alt beräkna till ett belopp af circa 15,000: — — Om derifrån afdrages alla de föreg:de årens öfverskott, som vid 1846 års bokslut, utgjorde enligt samma års hufvudbok 11,944 r:dr 21 sk. 5 r:st., sä skulle ändå för året uppstå en brist af r:dr 3,000 b:co.
Postverkets utgifter för innevar. år äro beräknade alt blifva å i stat upptagne utgiftstitlar r:dr 464,918: 47. — Paketpost-inrättningen . 14,589: — — Diligence-bolaget .... 8,000: — — Arsbidraget lill statsverket 125,000: — — B:co r:dr 612,507: 47. — hvartill måste läggas oförutsedda händelser af poströfveri m. m.
Någon tillförlitlig kalkyl öfver uppbörden kan ej på förhand uppgöras, likväl kan man med visshet antaga, att inkomsten af den inrikes, Norrska, Ryska och Finska brefvexlingen ej allenast kommer att uppgå till samma belopp som sisth år, utan äfven öfverstiga detsamma.
Deremot kan man antaga för bestämdt afgjordt, alt den betydliga nedsättning uti portot för utrikes brefvexlingen öfver Danmark, som utaf den sednast af K.
M. ratificerade postkonventionen med detta Konungarike blifvit en följd, måste med föra en nedsättning i postverkets inkomst, åtminstone i början och intill dess att den lagliga eorrespondencen, ty på enskild väg har den förut varit liflig nog, kommer att genom detta lindrigare porto tillvexa.
Någon säker beräkning öfver uppbörden af den Norrska tran - Inkomsler .
Riksg:s-kont.
Ulgifterne .
Poströfverier 514,134: 26. 7. 8,175: 44. — 631,900: — — 8 300: — — 64Q.200: — SI - D e ii 29 Mars. 385 sitobrefvexlingen kan ej heller göras, likväl bör man kunna hoppas, att den betydliga nedsättning i denna uppbörd, uppgående för för!, år till minst 20,000 r.dr, som uppkom derigenom att den Norrska correspondencen på Danmark och andra utländske orter numera befordras genom ångbåtar direkte på Danmark, ej skall hädanefter tillvexa, ulan kan man snarare förmoda, att den nedsättning i Svenskt transitoporto, som numera blifvit för Norrska bref förunnad, skall i någon mån leda dertill, att denna correspondence återföres lill den gamla numera mindre kostsamma stråten.
Att emellertid tolaluppbörden för den utländska correspondencen af anförde skäl och äfven till följd af del nu inträffade svåra afbrottet i all handel kommer att i år med circa 30 lill 40.000 r:dr understiga de föregide årens, torde böra kalkyleras, hvadan postverkets inkomst, förutnämnde ersättning från riksgiskont. deri inbegripen, ej kan beräknas uppgå till mera än 605.000 r:dr.
Enär nu årets utgifter, utom oförutsedda händelser, uppgå till omkring 612,507 r:dr, så skulle i sådant fall en brist i postverkets bidrag för året till statsverket uppkomma af minst 7.000 r:dr.
För många torde vid ofvanstående uppgift om den i det utländska brefportot medgifna betydliga nedsättning den fråga framställa sig, hvarföre postverket tillstyrkt en nedsättning sora så betydligt inverkat på dess ekonomiska ställning.
Derpå får jag på förhand lemna det svar, att den utländska correspondencen öfver
Danmark hittills varit så öfver all höfva tryckt, alt densamma måst dels inskränkas, så vidt görligt varit, dels söka andra än de lagliga vägarne, hvarigenom den påräknade intraden gått för postverket förlorad.
Svenska postverket tog nemi., utom dubbelt sjöporto för transporten öfver Sundet, ett vida högre Danskt porto än som verkligen af Danmark uppbars.
Danmark deremot, som såg en sådan liknöjdhet hos den Svenska poststyrelsen för dess egna correspondenters intresse, nekade bestämdt hvarje nedsättning i sitt eget transitoporto, utom det att frankeringsfrihet för öfver Danmark transiterande Svenska och Norrska bref ej var medgifven, en frihet, som för correspondenterne var högst önskvärd, och genom dess bidragande till correspondencens till vext och derigenom till en ökad portointrad äfven var för postverket af vigt att erhålla.
Första vilkoret för erhållande af en betydlig nedsättning i det transitoporto
Danmark uppbar, äfvensom af frankeringsfrihet för den Svensk-Norrska utrikes brefvexlingen var således det, att
Svenska postverket ej mera skulle af sina correspondenter uppbära ett högre
Danskt transitoporto, än hvad tilt Danmark verkligen utbetaltes, äfvensom alt Sverige lika med Danmark ej skulle uppbära dubbelt utan enkelt Sundporlo.
Denna fordran, i sig sjelf byggd på billighet och rättvisa, samt ländande lill correspondenternes gagn och på indirekt väg 3 B. 25 386
Den 39 Alars* äfven till Svenska postverkets nytta, kunde och borde ej afstå?, helst som den i andra länder antagna princip, att postverket ej längre bör vara en direkt beskattningsanstalt, utan att det endast indirekt, men vida mäktigare bör gagna landet genom lättade kommunikationer, ett lindrigt porto, och en derigenom jemt tillvexande liflighet i brefvexlingen, samt i de affärer, som derpå grunda sig, numera äfven inom vårt postverk blifvit antagen lill en regel, som jag är förvissad om att ej heller R.
H. St. skola jäfva.
Rrefportot ifrån Svenska orter till Hamburg har lill följd af detta medgifvande å vår sida vunnit en så stor nedsättning äfven å Danmarks, att det sedan den 1 Januari ej utgör mera än 24 sk. b:co för enkelt bref, då det förut uppgick till 1 r:dr 24 sk. och är väl denna lättnad för vår vigtigaste handels-correspondence värd en mindre uppoffring å Statens sida, som dock endast är temporär, och i tidens längd kommer alt ersättas genom en ökad brefvexling, hvarpå man också redan erhållit bevis.
Den tillvext i postverkets utgifter, som ofvanstående korta tablå utvisar, har sin hufvudsakliga grund i följande orsaker: l:o
Att sjelfva ■postförings-kostnaden sedan år 1844 blifvit högst betydligt förökad till följd af den Dya skjutsstadgan, hvilken, då en mängd poster och deribland alla snällposterne mäste med gästgifvareskjuts fortskaffas, redan i de flesta län åstadkommit | högre utgift för dessa poster än hittills.
I anseende till posternes allt mer tillvexande tyngd, hvartill tidningarne ensamt bidraga med flere 100 SU om året, har hästantalet måst ökas.
En del nya posllinier hafva äfven måst lill gagn för orterne inrättas.
Summan är den, att då berörde kostnader år 1844 uppgingo till 115,917 r:dr 6 sk. 1 r:st., så hade de år 1846 redan stigit till 131,278: 40.5., och således på 2:ne år ökats med 15,361: 34. 4., och komma de, om det i Ekon.Utsk:s betänk.
N:o 44 gjorde förslag blir antaget, och det lärer redan vara det af 3 Stånd, att ytterligare betydligt tillvexa i den mån de s. k. skjuts-entreprenaderne mera allmänt införas, så att det ej beror på postverket att sätta en gräns för denna tillvext. 2:o
Uti den allt större osäkerheten å allmänna landsvägarne, hvarigenom poströfverier oftare inträffat än förr, helst sedan olyckligtvis äfven skjutgevär börjat vid dylika våldsgerningar begagnas.
Då under sisth år öfver 30 millioner r:dr b:co med posten afgingo endast från Stockholm, och deribland på en gång ibland flera hundra tusen r:dr i kontanta penningar, en följd deraf att användandet af inrikes vexlar till dylika remisser olyckligtvis ännu ej kommit i bruk, sä löper statsverket en risk, som kunde leda till oberäknelig skada.
Då postverket saknar medel att äga egna vagnar, hvarmed äfven resande kunde medfölja, och endast med sådan lägenhet befordras penningar i andra länder, så har det intet annat medel att skydda posten, än att låta den medföljas af beväpnade postiljoner.
Ehuru otillräckligt detta skydd emot verkligt öfvervåld är, så har dock poströfverier mera sällan inträffat vid af postiljon beledsagad post och har derföre postverket ansett sin pligt vara att alltmera utvidga postiljons-beskickningarne, men Dea 29 Mara.
387 då hvarje postiljon, utom lön af 60 r:dr b:co, fullständig beklädnad och beväpning med sabel och pistoler, för hvarje resedag erhåller ett traktamente af 1 r:dr b:co, så medför denna inrättning en alltjemt tillvexande utgift, hvilken på ofvannämnde 2;ne år ökades från 46,686 r:dr lill 53,348: 39.
Långt ifrån alt kunna åstadkomma en minskning i ofvannämnde betydliga utgiftsposter, komma de således att i alltjemt stigande proportioner trycka postverkets stat.
Slutligen måste jag göra R.
St. uppmärksamma derpå, alt om något af de K. postverkets ångfartyg, som, till stort gagn för de tralikerande, underhålla kommunikationen emellan Ystad och Stralsund, Westervik och Wisby samt numera äfven mellan Götheborg och Kiel, skulle gå förlorade, eller kräfva en större reparation genom anskaffande af nya ångpannor m. m., dertill ej för närvar, finnes annan tillgång än den för det i fjol försålde gamla ångfartyget Motala intlutne summa 13,600 r:dr b:co, hvilken summa i sådant fall ej förslår långt.
M:s nåd. befallning har ångfartyget Sverige länge varit till ett nedsatt pris utbjudet, men förgäfves.
Då nu ett afbrott i dessa kommunikationer eller ångfartygens ersättande genom seglande jakter skulle högst menligt inverka på postförbindelserne med Gottland och utlandet, så vore det af behofvet högligen påkalladt, att en reservfond för sådana fall kunde af uppkommande öfverskottsmedel hopsamlas, hvilket dock är ogörligt, om bidraget till statsverket fortfarande skall utgå lill lika högt belopp som hittills.
St. ändå skulle besluta detta bidrags bibehållande till samma höjd, så återstår ingen annan utväg för postverket än att i und. föreslå att flere af de betydligare på sednare lider inrättade snällposterne måtte få indragas, t. ex. de båda på Gefle, den på Uddevalla, m. fl., men inser hvar och en lätt huru högst menligt detta skulle inverka på den inrikes rörelsen, då correspondenterne derigenom skulle beröfvas tillfället alt hastigt besvara sine bref, och mången förmånlig handels-spekulation derigenom skulle gå dem ur händerne, lill skada för hela landet.
Då jag derföre på nu anförda skål vördsamt anhåller att StalsUtsk:s betänk.
N:o 91 måtte återremitteras, på del Utsk. ånyo må taga denna i sanning vigtiga fråga i öfvervägande, vill jag blott slutligen tillägga, att Statsverket i alla fall uppbär en vida större inkomst af postverket än de 100,000 r:dr som K.
M. nu såsom kontant bidrag velat föreslå.
Statsverket uppbär nemi. i verkligheten 1:0 det kontanta bidraget 100,000 frdr 2:o
Fribref sportot, belöpande sig till minst . . 300,000 „ 3:o Tidningsstämpeln, uppburen af staten, ehuru postverket för intet befordrar tidningarne, circa 10,000 ,, samt ersättning af postporto till de å utrikes orter vistande ministrar och konsuler .... 7,000 „ Telegraf-inrättningen . . .
Bidraget till diligence-bolaget 12.120 „ 8,000 „ B:co r:dr 437,120 25* 388 Den 29 Mars. hvilket med en summa uppbörd för K. postverket af något öfver 600.000 r:dr i sanning ej bör kunna anses för obetydligt.
Det Preussiska postverket allemnar endast | af sin bruttouppbörd till statsverket.
Allt del öfriga användes för kommunikationernes underhållande.
Ehuru jag för min ringa del icke vill emotsätta mig den begärda återremissen, på det StatsUlsk. må kunna taga de af Frih.
Hamilton nu lemnade upplysningar under närmare öfvervägande, tror jag dock att Ulsk. icke saknat skäl lill hvad det i förevar, fråga tillstyrkt. 0m man genomläser betänk, finner man väl att K. M. i Dess nåd. propos., grundad på postverkets egne uppgifter, ökat ett förslagsanslag af 475.000 r:dr i och för postverkets egen räkning, och att Utsk. deremot föreslagit att det anslag, som verkligen skulle komma detta verk till godo, borde beräknas lill 485,000 r:dr; men då från denna sistnämnda summa afdrages det belopp, som hittills varit anvisadt å riksg:s-kont., så utgör återstoden just det belopp, K.
M. för merberörde verk äskat.
Den olikhet deremot i afseende på del statsverket tillkommande belopp, som äger rum emellan hvad K.
M. och hvad Utsk. föreslagit, beror deraf, att Utsk. ansett postverkets inkomster kunna upptagas högre än K. M. beräknat.
Utsk. har, till grund för sin beräkning, tagit erfarenheten hvad postmedelsuppbörden verkligen inbringat under de sednaste 4 åren, och då beloppet häraf i stigande skala alltid öfverstigit 600.000 r:dr årligen, så synes mig Utsk. hafva haft fullkomligt giltiga skäl alt antaga denna summa.
Danu dertill kommer att åtskilliga besparingar inom postverket kunna göras i den riktning Utsk. anvisat, torde man så mycket mindre kunna bestrida riktigheten af hvad Utsk. föreslagit.
Hamilton har också efter hvad jag fattat medgifvit att sådane besparingar verkligen kunna ske.
Han har nemi. sagt att kostnaden för den omtalta Norrska transitoposten redan blifvit reducerad till omkring hälften af dess förra belopp; och han har äfven trott att paketposten, hvarom Utsk. yttrat sig, hädanefter skall anlitas mera än förut, hvadan det är att förmoda, att förlusten på denna postföring skall betydligen minskas.
Då dessa besparingar tagas i beräkning, och då det är faktiskt alt inkomsterne ständigt öfverstigit 600,000 r:dr, torde man således tryggt kunna antaga den beräkning Utsk. föreslagit.
I afseende på möjligheten att dessutom bereda postverket större inkomster, ber jag äfven att få yttra några ord.
Det är t. ex. allmänt kändt och öfverklagadl, att postgången på utlandet med ångfartyg icke är så ställd, som den med hänseende till postverkets fördel borde vara.
Brefven som på detta sätt befordras kunna nemi. inlcmnas så väl på sjelfva fartygen som på K. postkontoret, och då nu dertill kommer, att de bref, som gå den lagliga vägen eller genom postkontoret, blifva sednare befordrade än de som afgifvas direkte på fartygen, så följer deraf ganska naturligt all de flesta bref gå K., postkontoret förbi, och derigenom äfven en ej obetydlig porlointrad blir för Staten förlorad.
Jag förmodar Den 2!)
389 likväl att poststyrelsen observerat detta ofog och är sinnad att vidtaga nödige åtgärder till dess förekommande.
Vidare anser jag ali postverket med allt skäl kunde bereda sig någon större inkomst af de rekommenderade brefven.
Här yttrades nyss hvad sorn olyckligtvis är allmänt kändt, att på sednare tider stora förluster inträffat i följd af poströfverier.
Men deraf synes det ock följa, att man bordt vara betänkt på att få rekommendationsafgiflen skäligen förhöjd.
Det förekommer mig åtminstone såsom högst billigt, att den som har rätt att afsända huru stor penningesumraa som helst och alt få densamma till runstycket ersatt ifall den under vägen skulle gå förlorad, äfven bör i ersättning derföre betala en något högre afgift än det nuvar. lumpna rekommendationsportot.
Af allt detta drager jag den slutsats, all betydligt större behållning skulle kunna för postverket beredas dels genom besparingar i utgifterna, dels ock genom förbättring af dess inkomster; och således torde man med full tillförsigt kunna beräkna att postintraderne hädanefter som hittills skola öfver- men ej understiga 600,000 r:dr, och att Ulsk. således har ganska rätt förfarit i sitt förslag.
Slutligen anhåller jag blott att, i anledu. af Frih.
Hamiltons yttrande att statsverket skulle hafva betydliga inkomster på postverkets bekostnad, utöfver det på stat uppförda beloppet af 100,000 r:dr, få fästa hans och R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att om också statskassan derutöfver har några indirekta inkomster, gör den dock en betydlig uppoffring genom öfverlålelsen af de hemman, som äro till posthemman anslagne.
Således torde, noga räknadt, postverkets uppoffring icke vara så stor som det kunde synas vara efter de sifferuppgifter Frihm lemnal.
Såsom jag förut yttrat vill jag emellertid icke motsätta mig den begärda återremissen.