Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ena är en allmän fråga, karakteriserad så af ordalagen i grundlagen, der det heter: ”alt allmän fråga är den, som bör komma under samtliga Riks-St:ns öfverläggning oell pröfning”.
Hvad åter den andra, Frih.
Palmstjernas framställning, beträffar, så kan den aldrig få namn af att vara en allmän fråga.
Det är blott ett förslag huru eli föredraget ämne skall behandlas och som behandlas ensamt af lietta Stånd.
Dessa båda frågor kunna således icke upställas mot hvarandra.
För min del kan jag icke föreställa mig annat än att, om Frih.
Tersmedens motion lägges på bordet, skulle det förhindra R. o. Ad. att besluta om mein.
N:o 2, förr än ilen förra frågan blifvit afgjord.
Men om R. och Ad., utan afseende på vår protest, sammanbinder dessa frågor, och ställer den ena i ja-propos:n, och den andra i nej-propos:n, så nödgas jag instämma i Frill.
Tersmedens upställning af ifrågavar. propos.
Jag vill icke yttra mig i denna fråga vidare än i ett afseende, det nemi. att Hr Frih. o. Landtm, täcktes till propos. antaga den bestämmelse, sorn PresteSt:s tillkännagifna beslut innefattar, så att icke några skiljaktigheter mellan detsamma och vårt må upsla och hvarigenom alla möjliga tvetydigheter undvikas om huru BondeSt:s beslut skall betraktas.
Palmstjernas framställning är öfverensstämmande med Preste-St:s beslut, men jag önskar, att orden bestämdt må blifva sådana som Preste-St:s.
Hvad kontra-proposm vidkommer, så tror jag icke det vara angeläget, att den inhäller det förslag som är af Frih.
Tersmeden framställt, ty om ja icke vinner utan nej, så kan ju R. o. Ad. åter uptaga frågan till vidare behandling.
Då jag förra gången hade äran yttra mig, anhöll jag, att återfå ordet så snart Const.Utsk:s betänk.
N:o 2 blifvit lagdt på bordet.
Sedan har del dröjt en stund, och hagan har under den korta tillen blifvit så invecklad, att, hvad jag afsåg alt yttra, nu mera icke är tillämpligt.
Jag hade nemi. föreställt mig, att det fanns en grundlagsenlig väg att komma ifrån frågan; men sedan nu Hr Cederschiöld, såsom jag är fullt förvissad, för att hålla grundlagen i helgd, begärt frågan om eller hvart Frih.
Tersmedens förslag skall remitteras på bordet, så kan icke någon 136 Den 11 Dcember. votering här äga rum ang:de densamma, och vi äro derigenom salle i den obehagliga nödvändigheten, att antingen nödgas förqväfva den framställning som Frih.
Palmstjerna har gjort, eller också förqväfva den framställning som Frih.
Tersmeden till Ståndet afgifvit.
I dessa båda alternativer, måste man bestämma sig, efter hvad man anser nyttigast, antingen för upskof eller frågans afgörande.
Men jag kan intet annat än beklaga, att jag, genom frågans inveckling, blifvit satt i den svåra belägenheten att ieke kunna votera annat än mot min egen öfvertygelse, ty jag anser det vara ett förqväfvande af Frih.
Tersmedens rätt, om jag voterar ja, och ett förqäfvande af af Frih.
Palmstjernas, om jag voterar nej.
Såvidt jag rätt npfattat den öfverläggning, som ägt rum har ingen af de talare som här yttrat sig och icke heller Hr Frih. o.
Landtm, i sin afgifna förklaring, antagit den mening, att Frih.
Tersmedens grundlagsenlig! väckta förslag skulle helt och hållet förqväfvas, utan har här endast rädt olika tankar öfver sättet för förslagets behandling, antingen det borde remitteras till Const.Utsk. såsom en allmän fråga, eller om förslaget skulle komma till öfverläggning i sammanhang med hufvudsaken.
Vid sådant förhållande hemställer jag, om det icke skulle vara det lämpligaste, att fatta det beslut, att öfverlemna åt Hr Frih. o. Landtm., att sjelf bestämma när Const.Utsk:ts betänk.
N:o 2 bör föredragas inför R. o. Ad., sedan det förslag Frih.
Tersmeden väckt, att frågan må upskjutas till nästa riksdag, blifvit grundlagsenligt afgjord.
På Hr Frih. o. Landtm., vid det tillfälle när föredragningen sker och icke på grund af en föreg:de förklaring af Ståndet, beror det då huruledes saken kommer att behandlas, antingen Hr Frih. o.
Landtm, skulle förklara, hvad som icke är sannolikt, att remiss bör ske, eller om han vidhåller sin förut afgifna förklaring.
Det förslag jag framställt undertrycker ingens åsigt, så framt man icke skulle fästa någon serskild vigt viri att begagna samma ordalag som PresleSt. för att derigenom bereda den pluralitet, som BorgareSt. i sitt prot:s-utdr. åsyftat.
Jag måste djupt beklaga, att Hr Gr.
Hamilton funnit den fråga som nu är föredragen, hafva blifvit försatt i ett så inveckladt skick, att han deraf finner sig förhindrad både att rösta ja till Frih.
Palmstjernas förslag, äfvensom att rösta nej till Frih. »Tersmedens, enär derigenom det ena eller andra förslaget skulle förqväfvas.
Han lärer väl icke sakna tillräcklig skarpsinnighet för att utfinna ett medel att befria sig sjelf och andra från den dilemma hvaruti vi råkat.
För min del vågar jag hysa den åsigt, att det är omöjligt att kunna bifalla ett förslag, som står i opposition med ett annat, utan att detta sednare varder förqväft; sä lärer händelsen vara med alla möjliga förslager der motsatta förslager komma före, och den som får sitt förslag förqväft, får då nöja sig med att höra till minoriteten samt åtnöja sig med majoritetens beslut.
Om den utväg skulle vidtagas, som Frih.
Sprengtporten föreslår, så skulle ingen annans mening
Den 11 December. 137 blifva undertryckt, än Ilr Lefréns och majoritetens.
Det lärer väl icke heller vara något annat som minoriteten eftersträfva!'.
Jag undrar visst icke på att förslaget fran den sidan göres, men jag förmodar att det icke antages sedan Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att frågan skulle i ett sammanhang afgöras, nemi. å ena sidan Frih.
Palmstjernas förslag och ä den andra Frill.
Tersmedens, förknippadt med BorgareSt;s prot.-utdr.
Jag hoppas, att Hr Frih. o. Landtm, vid sitt yttrande förhlifver, hvarigenom möjlighet npstår att bringa frågan lill slut i dag.
Skulle åter den mening segra, att bordläggning af Frih.
Tersmedens motion ägde rum, så komme vi derhän, att Representalions-förslaget måste företagas örn Lördag, emedan frågan då skulle för 3:dje gången föredragas, och nödvändigt måste afgöras.
Fä delta sätt nödgas vi företaga målet tidigare, än både Preste- och RondeStm, samt förr än jag önskar.
Jag befarar, att den långvariga diskussionen i någon’ mån aflägsnat sig från sitt egentliga föremål och skulle, vid denna långt framskridna timma anse önsk ligl, alt den blefve återförd inom sina gränsor.
Jag tror rätta föremålet för diskussionen vara den ordning, i hvilken de begge frågorna, som vid början af detta plenum väcktes, den ena af Fullm. för Grefliga ätten Hård och den andra af jFrih.
Tersmeden, skola af K. o. Ad. afgöras, och följaktligen blifva af Hr Frih. och Landtm, föredragne.
För min del måste jag yrka, att föredragningen må ske i chronologisk ordning, d. v. s., att det förslag, som först biet väckt, först föredrages och afgöres, hvarefter den sednare väckta frågan må i vanlig ordning, på sätt Riksd.Ordn. stadgar, till föredragning förekomma.
I afseende å det beslut, som enl. min ön skan kunde häraf blifva en påföljd, får jag förena mig med Hr Lefrén, och föreslår således att R. och Ad. måtte fatta det samma, som blifvit fattadt i Högv.
Jag kan icke dela Hr von Hartmansdorff^ logik då han påstår, att om Hr Frih.
Tersmedens motion finge hvila på bordet, så skulle derigenom Frih. Palmstjernas förqväfvas.
Tersmedens motion får hvila på bordet till nästa plenum, och R. o. Ad. då till motionen svarar nej så har Frih.
Palmstjerna rätt att få sitt förslag föredraget och pröfvadt; hvaremot, derest
Ståndet svarar ja lill den förres förslag att upskjuta frågan intill nästa riksdag, deraf också helt naturligt följer, att den sednares förfaller.
Här gäller likväl icke ett definitivt afgörande utan endast den formella behandlingen; och jag hemställer då, huruvida, om R. o. Ad. nu bifaller Frih.
Palmstjernas förslag, hvilket angår Ståndet enskildt, Frih.
Tersmedens motion, som rörer alla fyra Stånden, då komme att erhålla den lagliga åtgärden alt, såsom en allmän fråga, hvila på bordet och remitteras till Utskott.
Det enda rätta är således, att en sådan remiss sker, hvaremedlertid Frih.
Palmstjernas enskilta förslag jemväl hvilar, tilldess sig visat, i hvad man Frih.
Tersmedens leiler till något resultat.
Man har påstått, alt som Const.Utsk:s mern.
N:o 2 är för andra gån - Den 11 December. gen bordlagdt, det ock, derest ej annorlunda förordnas, måste ovilkorligen i nästa plenum förekomma till difinitivt afgörande.
Men så är icke förhållandet, ty grundlagen stadgar endast att då saken tredje gången förekommer, den skall afgöras.
Men ingenstädes säges, att denna tredje gången ovilkorligen skall blifva i nästa ■plenum.
Någon incidens kan ju inträffa då, likasom nu, och en debatt upstå, som så uptar tiden, att Landtm, nödgas afbryta ple num, innan han hinner tredje gången föredraga nugot, bordlagdt betänk.
Ja !
Landtm, kan med Ståndets bifall, uplösa plenum innan det förekommer; motion skulle då kunna i nästa plenum före föredragningen af Const.U(sk:s meni. väckas, med lika laglig rätt som i dag angtde upskof med frågans afgörande till nästa riksdag, och sä vida denna motion icke skall vägras grundlagsenlig behandling, sä följer deraf, att all föredragning af hufvudsaken mäste hvila, intilldess upskofsfrågan först blifvit, ventilerad och afgjord.
Hr Ribbing; För att icke sätta R. o. Ad:s tålamod på prof genom något föredrag å min sida, vill jag inskränka mig till alt instämma uti den framställning om undertryckande af den ena eller andra motionen som Ilr Dalman gjort.
Hamilton: 1 anledn. af Hr Prinzenskölds yttrande anhåller jag, att få förklara den skiljaktiga ställning, hvaruti saken kommit emellan mina håda yttranden.
Jag vill icke bestrida alt Frih.
Tersmedens yttrande, eller som han kallar det motion, må vara en allmän fråga, men derpå beror icke uteslutande, huruvida den må remitteras till Utskott eller icke; det beror äfven derpå, huruvida frågan kan anses ny, eller endast vara en variation af en framställning, som redan förut har blifvit gjord.
Således tror jag, att man så mycket heldre kunde afgöra Frih.
Tersmedens yttrande eller motion utan remiss till Utskott, som man verkligen eljest kommer till en grundlagsenlig orimlighet.
Man skulle kunna tänka sig, att det funnes några få så varma anhängare af vår nuvar. representationsform, att de ville för all framtid förhindra en representations-förändring, det. behöfdes då icke vidare än, att då ett. hvilande representations-förslag föredrogek, begärde en af dem, alt frågan skulle hvila till nästa riksdag; det remitterades till Utskott; drog så ut en och annan månad, innan man erhöll svar; då utlät sig Utskottet afstyrkande och Ständerna biföllo Utsk:s hemställan; då stiger en annan ledamot såsom motionär upp och begär att frågan måtte upskjutas, om vi vore vid nästa riksdag, till riksdagen 1856 och tredje gången till 1851) och på det viset fortfor man till den riksdagens slut.
Sålunda kan man börja vid nästa riksdag och skulle man på sådant sätt fortfara, så skulle man derigenom leda sig derhän, att en enda ledamot skulle kunna för alltid hindra möjligheten af en representations-förändring.
Jag vore derföre af den tanke att Frih.
Tersmedens yttrande, eller om man vill kalla det motion, skulle kunnat genast afgöras.
Vi hade då varit på fullkomligen ren fot.
Vi hade då ställt Frih.
Palmstjernas yttrande i den ena propos., Frih.
Tersmedens i den andra, och den för - Den 11 December. 139 qväfning som då ägt rum, hade icke varit på sidan om grundlagen, utan varit en följd deraf att majoriteten alltid kan förqväfva minoriteten.
31 en nu har ett annat förhållande inträffadt.
Hr Cederschiöld har hegart frågan om och hvart Frih.
Tersmedens yttrande skall remitteras på bordet; det är obestridligen hans rätt, alt få den tvisten hvilande till nästa plenum, och det är derföre som en förqväfning af Hr Cederschiölds, icke af Frih.
Tersmedens rätt upkommer, om en votering äger rum emellan Frih.
Palmstjernas och hvilket annat förslag som helst.
Ofverläggningen förklarades härmed vära fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o, Landtm, anförde att han, i öfverensstämmelse med sin redan vid riksdagens början afgifna försäkran, alltid skulle söka följa grundiagarnes föreskrifter efter deras ordalydelse, och derföre ansåge sig pligtig att ställa sig till efterrättelse de i 4T och 4!) §§:ne Riksd.Ordn. intagne stadganden, ronde ordningen för föredragningen af inkomne Utskotts-betänkanden och andra itrender, livarenligt Coust.Utsk:s ifrägavar. nu för andra gången bordlagde mern. borde uti nästa plenum förekomma till afgörande, såvida den RiksSt:n i 47 § förbehållna rätt, att derom annorlunda förordna, icke blefve begagnad. 11.
Ex. hade redan tillkännagifvit, hvarföre i Talmans-konferencen den mening gjort sig gällande, att detta ärende, sorn följaktligen, derest ett sådant förordnande ej meddelades, komme att företagas nästa Lördag, borde upskjutas till en annan dag eller första plenum i nästa vecka.
H. Ex. hade icke hört någon af R. o. Ad:s ledamöter yrka, alt ifrågavar. mern. må förekomma om Lördagen och fann sig derföre icke behöfva derom framställa propos.; men sedan, i anledn. af hvad II.
Ex. i början af detta plenum tillkännagifvit, Frih.
Palmstjerna pä grund af 47 § Riksd.Ordn. framstält det i enlighet med den i Talmans-konferencen träffade öfverenskommelse upgjorda förslag, att R. o. Ad. måtte bifalla, att med ytterligare föredragning af oftanämnde mern. må anstå lill det plenum, som inträffar näst efter d. 14 dennes, hade II.
Ex. ansett sin pligt kräfva att först framställa detta förslag till R. o. Ad:s afgörande.
I sammanhang med detta förslag hade Frih.
Tersmedens motion blifvit anmäld till behandling och utgjort föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, men IL Ex. trodde den grundlagsenlig» ordningen fordra, ali först till R. o. Ad:s afgörande öfverlemnades om eller hvad upskof må beslutas med föredragnin gen af det mern., som ovilkorligen borde i nästa plenum företagas, derest icke R. o. Adm behagade derom annorlunda förordna.
På denna grund finge H. Ex. nu hemställa om R. o. Ad. bifölle att Coust.Utsk.-s mern.
N:o 2 med dervid fogade förslag till ny Riksd.- Ordn. och Regeringsform må upföras främst på föredragn:slistan för det plenum, som inträffar näst efter Lördagen d. 14 uti innevar. månad.
Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarjemte Frih. Palmstjerna, Carl Otto, anmälde sig och yttrade:
Meningarne torde vara delade om att antaga denna propos:ns 140 Den 11 December. ordalydelse.
Jag hemställer om icke Hr Frih. o. Landtm, ville upläsa deri såsom i allo öfverensstämmande med llögv.
PresteS:ts beslut och som äfvenledes fullkomligt öfverensstämmer med mitt väckta förslag, nemi. så att Const.Utsk:s betänk.
N:o 2 skulle sättas främst på listan och afgöras i första plenum i nästa vecka, så voro mina ord.
Afgörande! var äfven inbegripit i den framställning jag gjorde.
Om det sättes främst eller icke vore detsamma.
1 anledn. häraf förklarade H. Ex.
Hr Frih. o. Landtm, att han endast till följd af ett misstag underlåtit att i den nyss gjorda proposm tillägga att ärendet vid deri omnämnda tillfälle skulle till afgörande förekomma; hvarjemte H. Ex., efter upläsning af ordalagen i PresteSt:s beslut, framställde följande propos.: behagar R. o. Ad. besluta, att Const.Utsk:s mern.
N:o 2 med dermed fogade förslag till ny.
Riksd.Ordn. och U.F., hvilket i dag blifvit hos R. o. Ad. andra gången bordlagdt, må upföras främst på föredrägmslistan för det plenum, som inträffar näst efter Lördagen d. 14 uti innevar. månad, och då må lill afgörande förekomma.
Härvid ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarjemte : Hr Hjerta, anmälde sig och yttrade:
Hr Frih. o. Landtm, har enl. min tanke fullkomligt rätt enl. grundlagen framställt sin första propos. att Const.Ulsk:s betänk.
N:o 2 skulle sättas främst på föredragmslistan och afgöras i det plenum, som Hr Frih. o.
Landtm, har föreslagit, men jag får fästa upmärk samheten derpå, alt Hr Frih. o.
Landtm, pä samma gång har framställt såsom den upfattning
Hr Landtm, har gjort af grundlagen, och hvilken Ståndet tycktes enhälligt bifalla, att nemi. beslutet om ett sådant sättande främst på listan alldeles icke skulle förhindra Ståndet att då besluta huruvida annorlunda skulle förfaras, d. v. s. huruvida ett ytterligare upskof kunde beslutas.
Jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm, sjelf huruvida icke han gjorde en sådan framställning alt rättigheten för Ståndet att vid den 3:dje föredragningen besluta ytterligare upskof, om Ståndets pluralitet derom är ense, en sådan rättighet icke skulle afskäras, om ock det förut blifvit bestämdt att frågan ovilkorligen skall afgöras.
Jag tror, enl. min öfvertygelse, att Ståndet har allt skäl, för att bevara sin egen beslutande rätt, att vidblifva antagandet af den första proposm som Hr Frih. o. Landtm, framställde, och icke frångå den, för att antaga Hr Frih. Palmstjernas.
Det måtte vara Frih.
Palmstjernas rätt, som gjort förslaget, att fä ordalagen i proposm rättade i öfverensstämmelse med sin mening.
Det har också Hr Frih. o, Landtm, medgifvit och jag ser icke att någon kan yrka, att få upgöra både ja-propos:n och nej-proposm.
Hr Hjerta äger rätt att föreslå den sednare, men Frih.
Palmstjerna också sin rätt att få den förra sådan, han äskat den.
Det synes i hvilken förskräcklig vånda, Hr Hjerta kommit öfver att se sitt förslag om upskof blifva torka - Den 11 December. 141 stadt; derföre försöker Hr Hjerta att sönderstycka den propos., som Ur Frih. o. Landtm., i fullkomlig öfverensstämmelse med Frih.
Palmstjernas förslag, framställt.
Mot ett sådant försök, mäste jag på del högsta protestera och anhåller att Hr Frih. o.
Landtm, nu måtte upläsa propos:n såsom den af Frih.
Palmstjerna blifvit föreslagen.
Den vånda i hvilken en ledamot tror mig hafva kommit skall genast vara slut så snart Hr Frih o. Landtm, i öfverensstämmelse med en ledamots begäran behagar förklara hur Hr Frih. o. Landtm, upfattar R. o. Ad:s svar på Hr Frih. o.
Landtnäs första propos.
Skulle Hr Frih. o.
Landtm, synas upfattat den såsom besvarad med öfvervägande ja, så lärer Frih.
Palmstjerna få framställa sin begäran som kontrapropos. till Hr Frih. o. Landtm.
Min rättighet måtte väl vara, att också få ett svar.
I nödfall torde votering komma att äga rum emellan de båda propos:ne. Gr. Horn:
Jag har icke hört någon begära votering, icke heller har Frih. o. Landtm, tillkännagifvit, huru han upfattat R. o.
Ad:s svar på den framställda propos:n.
Innan Hr Frih. o. Landtm, afgifvit förklaring derom, synes det mig vara öfverflödigt, att ingå i diskussion öfver något annat än hvad som hade till ändamål att bestämma kontrapropos:n. 11.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr Hjertås anförande, finge erinra om innehållet af 2:dra mom. i 49 § Rikdsd.Ordn., hvarest stadgades att Utskotts betänk:n kunna 2:ne gånger bordläggas, men att då de 3:dje gången förekomma, saken skall till afgörande företagas.
Meningen med ett beslut, hvarigenom om den dag utsattes, då 1111 ifrågav. 2 ulra gången bordlagde meni. bör å föredragn:slistan upföras, måste följaktligen vara att saken samma dag skall till afgörande företagas.
För öfrigt ansåge H. Ex. sig, till svar å gjord förfrågan, huru han upfattat R. 0. Ad:s svar å den först framstälda propos., böra meddela det han trott sig finna att den blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Landtm, upläste i anledn. häraf följande skriftligen upfattade propos.
Bifaller R. 0.
Ad. att Const.- Utsk:smem.
N:o 2, ang:de det nu hvilande förslaget till ny Riksd.- ördn. jemte dervid fogad serskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny R.F. skall hos R. 0.
Ad. till afgörande förekomma uti det plenum, söm inträffar näst efter d. 14 uti innevar. månad; hvarpå denna propos. af R. o. Ad. godkändes såsom japropos. vid den blifvande voteringen.
Det var icke min mening att vilja förhindra framgången af den förändrade proposm.
Jag trodde att Hr Frih. 0. Landtm, tillkännagaf sin upfattning af det sist afgifna svaret på den sednast framställda proposin men var det öfver den före g: de, så afstår jag ifrån mitt yrkande på votering. 142 Den 11 December.
Setian votering blifvit begärd, toide den äfven komma att äga mm, dervid ja-propos:n blir den som Hr Frih. o. Landtm, behagat, uplilsa, hvaremot kontrapropos. torde npgifvas olaf någon af de ledamöter, som pä den förra svarat nej.
Jag har redan under loppet af diskussionen framställt förslag till kontra-propos. och anhåller alt det måtte framställas.
Hr Frih. o. Landtm, anmodade Frih.
Tersmeden, att skriftligen aflemna sitt förslag till kontrapropos.
Jag har anhållit, att frågan om Frih.
Tersmedens motion matte till vederbörligt Utsk. remitteras, eller ock förblifva hvilande på bordet.
Härpå har Hr Frih. o.
Landtm, icke behagat afgifva något svar, och flera ledamöter med mig sväfva sålunda i ovisshet om utgången af min begäran.
Det torde likväl vara nödigt att erhålla uplysning om, huruvida frågan hvital* på bordet eller icke.
Jag anhåller att den fråga, som Hr Cederschiöld väckt, icke måtte till diskussion eller afgörande förekom ma, förrän voteringen försiggått.
Det lärer icke vara nödigt att fästa Frih. o. Landtnäs upmärksaiuhet uppå, att den ordning Hr Printzensköld föreslagit, ingalunda öfverensstämmer med hvari grundlagen bjuder, ty om den godkännes, och Frih.
Palmstjernas förslag bifölles, så skulle ju den fråga jag väckt blifva undertryckt.
Det måtte vara min ovilkorliga rättighet, att få frågan hvilande pä bordet och jag anhåller ytterligare att Hr Frih. o. Landtm, måtte meddela svar, huruvida den hvilar eller icke.
Det är Hr Cederschiölds eget fel om frågan kommit ur sitt rätta skick.
Han skulle hafva väntat med den frågan, om eller hvart remitteras bör, till dess den blifvit afgjord, hvarom nu skall voteras.
Emedlertid lära icke de skäl han anfört, kunna verka till hvad han åsyftar, nemi. att tilltvinga sig ett svar af Hr Frih. o. Landtm, som i sanning skulle få allt för mycket att göra om han skulle besvara hvad hvar och én ledamot behagar fråga.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han i st. f. bestämdt svar på Hr Cederchiölds förfrågan finge lemna Hr Cederschiöld hänvisning till Riksd.Ordn:s föreskrift, att då votering är begärd, skall voter.-propos., jemte tydlig kontra-propos., genast författas, justeras och anslås samt voteringen straxt derefter för sig gå.
Tersmeden hade öfverlemnat sitt förslag till kontrapropos.
, uplästes till justering och godkändes följande votenspropos.
Den som bifaller, att Const.Ulsk:s mern.
N:o 2, ang:de det nu hvilande förslaget till ny Riksd.Ordn. jemte dervid fogad ser - Den 11 December.' 143 skild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, lill ny R.F. skall hos R. o. Ad. till afgörande förekomma uti det plenum, som inträffar näst efter cl. 14 uti innevar. månad voterar Ja; den det ei vill voterar
Nej; vinner nej, förklarar R. o. Ad., att med utsättande af dag för öfverläggning om det hvilaude K.
Representations-förslaget bör upskjulas intill dess de af Hr Frih.
Tersmeden, inom R. o. Ad. samt Ilr Brukspatron Cassel inom RorgareSt. väckta motioner om upskof till nästa riksdag med förslagets afgörande blifvit i behörig ordning behandlade och afgjorde.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, framstäld propos., beslöt R. o. Ad. att åtskiljas, sedan voteringen för sig gatt, hvarpå densamma företogs och vid dess slut rösterne befunnos hafva utfallit, som följer:
Ja 180.
Nej 08. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. J lill 5 e. m.
Lördagen den 14 December 1850.
Justerades 2:ne prot. för d. 11 dennes.
Börjades justeringen af pleni prot. för d. 7 dennes.
Då härvid förekom Hr Liljenstolpes, Axel Fred. anförande i anledn. af del yttrande, som, i afseende på hans motion om s. k. tjenslehjons-böekers införande, blifvit af Hr Rosenblad, Bernh., afgifvit, anmälde sig och yttrade:
Jemte det jag anhåller om ursägt för det jag ännu en gång vågar besvära R. o. Ad. med ett yttrande i denna fråga, utbeder jag mig vördsamt, att få göra några tillägg till mitt anförande i senaste plenum.
Hr Rosenblad, Bernh., haF icke velat medgifva, att dess yttrande i anledn. af min motion om s. k.
Tjensle/ijons-böckers införande, må ur prot. utgå; och då han liksom ifrågasatt, att motion örn skärpning af kontrollerne å husbönder, borde väckas, nödgas jag vördsamt anhålla, att mitt redan 144 Den 14 December, f. m. afgifna yllrancle, jemte livad jag nu tager mig friheten framställa, måtte få åtfölja mili ifrågavar. motion (ill vederbör, utskott.