Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
CommerceCollegium, hvars underdåniga Utlåtande, jemte andra Vederbörandes, Kongl. Maj:t behagat infordra, detsamma afgifvit, i följd hvaraf detta ärende, såsom fullständigt beredt, »u endast beror på Kongl. Maj;ts slutliga ompröfvanöe; Och finner Utskottet, vid ett sådant förhållande, rörande den åter väckta motionen, så mycket mindre anledning, att å nyo något föreslå, som genom Riksens Högiofl.
Ständers berörda underdåniga hemställan vid sista Riksdag tillräckliga åt - Sesv. och Ekon.
Beteinkanclen gärder synas vara fattade till vinnande af det ändamål, Memorialets Författare åsyftat.
Hvilket dock, jemt® en Ledamots serskildt yttrade tanka, Utskottet Riksens Höglofl.
Ständerseget upplysta ompröfvande underställer.
Transumt af Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotts Protocoll, hållet vid Urtima R.iksdagen i Stockholm den"4 Mars 1818. §,4- — — —t —•
— Herr Zetterberg anförde: ”Hvad smides-handeln i Riket vid kommer, önskar jag den måtte vara så fri, som möjeligen kan medgifvas.
Jag känner lifligt, hvad Eskilstuna Manufactur skulle komma i lidande genom inskränkning i dess rättigheter, att begagna alla möjliga utvägar till kringspridande af sina tillverkningar. —> Denna för Riket så nyttiga manufactur skulle i annat fall afstadna 5 Jag anhåller derföre vördsammast, att denna Manufacturtiliverkning måtte obehindrad få föryttras, på sätt Kongl, Maj:ts Nådiga Kungörelse och Reglemente för Fristads-inrättningen i Eskilstuna na 1771 och 1787 föreskrifva.
N:r 66.
Ständers Allmänna, Besvärs, och KkonomiUtskotts Utlåtande, i anled - £ 3io Besv. och Ekon. XJtsk.
Betänkanäcn. ning af Grefve Schverins väckta motion, om möjlighets beredande för Innehafva, vare af Boställsjord, att låta försäkra den ä sådan jord befintliga Åbyggnad i allmänna Brandförsäkrings anstalter.
Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet jliar emottagit ett till dess åtgärd Irån Högloft.
Rid dr skap et och Adeln, genom ProtocollsUtdräg af d n 10 Januari, remitterade, och af Herr Grefve Schverin , Fredric Bogislaus, ingifvet Memorial, så lydande: — — ”Jag föreslår, att Högloft.
Besvärs- och Ekonomiutskottet måtte anmodas föreslå de grunder, som kunna bereda möjlighet för Innehafvare af Boställsjord, att låta den å Botstälisjorden befintliga åbyggnaden försäkras a allmänna Brandtörsäbrings-anstalter.
Enligt det för husägare i allmänhet gällande .Reglemente är inbetalningen de första åren betydlig och mindskas sedan smånigom.
För Boställs-Innehafvare synes förhållandet böra <vara tvärtom.
Ingen Boställs Innehafvare itorde tveka, att. med uppoffring af en obetydlig årlig utgift, bereda en säkerhet, Som han sjelf möjeligen kan äga gagn utaf.
Ett Stadgande, att efterträdaren må ersätta den af företrädaren förskjutna assurance-premien, torde ej med lika säkerhet kunna befordra klet sökta ändamålet”.
Efter behörigt öfvervägande af hvad sålunda blifvit andtaget, får Utskottet anföra, att Utskottet väl delar med Memorialets för - B t sv. och Ekon. XIt sk.
Betankanden.
3x1 fattare öfvertygelsen om nyttan af Boställeo* Brandförsäkring uti den för hela
Fiiket inrättade allmänna fond 5 —men dä hvarken Herr Grefven dertill uppgifvit något sätt, ej heller Utskottet är i tillfälle att i sådant afseende föreslå några lämpliga grunder, som kulle kunna vara förenliga med planen till nu varande allmänna Brandförsäkringsverket och de der stadgade villkor och afgifter, emedan osäkerheten af besinningstiden för en Bostalls-innehafvare, ej mindra än ovissheten om ersättning af eftei trädarne för de förskott, han för Brandförsäkringen nödgades göra, skulle sällan tillåta någon, att uti de föreskrifna villkoren ingå ; finnér Utskottet sig icke kunna uti detta ämne taga någon åtgärd, svarande mot det nyttiga ändamål, Memorialets författare åsyftat.
Dock varder d-tta R.
Ständers eget upplysta ompröfvande vördsamt understäldt.
Stockholm den 4de Mars 1818.
N:r 67.
Riksens Höglo/l.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts
Betänkande om jemkning ati Båtsmans Rotering i Halland.
Uti Nådig Proposition af den 9de sistlidne December, har Kongl. Maj:t behagat gifva Riksens Ständer tillkänna, att då Kongl.
Maj:t utaf berättelsen rörande de förlidet år verkställda General Mönstringar med Flot - 312 Ses v. och Ekon» TJtsk.
BctXnkandtrt» tornäs Båtsmanshåll haft tillfälle inhemta, hurusom Botehållarne i Hallands
Län sig ofta beklagat öfver de serskilda olägenheter, hvilka i så måtto skola åtfölja Ordinarie Båtsmartsroteringen i Länet, att, uti anslaget af Hemman till utgörande af en Båtsmansrote, så stor olikhet råder, att detta anslag varierar imellan l^dels osh Fem hela mantal, utan att, likväl hemmanens mer eller mindre goda beskaffenhet ligger tilt grund för en sådan olikhet, samt att hemman till utgörande af en Rote ofta äro spridde i serskilda Socknar, Härader och Fögderier, ända till ett afstånd af Fern-mil och deröfver från hvarandra, Kongl. Maj:t väl i Nåder funnit jemkning och rättelse derutinnan både billig och angelägen y inen Kongl. Maj:t hade med anledning af Grundlagens stadgande om Indelnings-och Roteringsverkets orubbade bibehållande till eina hufvudgrunder, sådant oaktadt .icke tagit någon omedelbar åtgärd till berörda olägenheters afhjalpande, utan ville Kongl. Maj:t i Nåder hafva öfverlemnat Ärendet till Riksens Ständers förutgående pröfning.
Sedan ofvan högct berörde Nådiga Proposition blifvit tild Allmänna Besvärs - och Ekonomiutskottet remi tt er ad t, får Utskottet vördsam!igen yttra: att, då Riksens Högloft.
Ständer uti densamma lära med djup vördnad och erkänsla igenkänna dea Landsfaderliga kärlek och omvårdnad, hvarmed Kongl. Majit städse behagat omfatta alla dess trogna Undersåter i allmänhet, och dem i synnerhet, hvilka, i ett eller annat afseende, Besv. och Ekon* Utsk* Bctänlmnåen, 313 tryckte tinder Samhällslifvets bördor, deruti sökt en billig lindring samt mera jemn fördelning, och Riksens Höglofl.
Ständer jemväl torde linna, att den af Kongl. Majit i Nåder proponerade jemkning och lättelse uti Båtsmansroteringen i Hallands
Län är högst nödig, i anseende till både den stora olikhet, sorn nu äger rum imellan Rotarnes storlek, och deras spridda samt ofördelaktiga läge sinsimellan inbördes ; så torde Riksens Höglofl.
Majit i underdånighet anhålla, att den nödig furina Rotejemkningen i Hallands
Län måtte gå i verkställighet, och att Kongl.
Majit täcktes i Nåder låta vidtaga sådana åtgärder, sorn för ett så vigtigt ändamåls befrämjande kunna finnas lämpelige.
Hvilket Yttrande Utskottet vördsamligen underställer Riksens Höglofl.
Stockholm den 25te Februari 1818.
N:r 68.
Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskotts
Betänkande i anledning af väckt fråga om förändring uti g de §, af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning den 15 Juni 177/p U"ti Memorial, som till Vallofl.
BorgareStåndet blifvit ingifvet, och derifrån till detta Utskotts åtgärd hänvisadt, anföres af Herr Arvidsson, S,; att, då pfvau berördg Förord - 514 och Ekon.
Eetankandcn. é nings 6. §. före6krifver, det en Skeppare skall uppgifva sin märkrulla och den samma underteckna, samt 9.
§. fastställer det straff, sorn följer, i händelse att något af Skeppets laddning ej ä märkrulla blifvit uppfördt, det likväl ej sällan händer, att Skeppare af försummelse och vårdslöshet, vid ankomsten till Svensk hamn, underlåta att på märkrullan upptaga allt hvad Skeppet innehåller, hvilket lättast skall inträffa, då Styckegods medföres, hvartill många ägare eller mottagare linnas, och det derjemte understundom tilldragit sig, att Skeppare, som denna uraktlåtenhet och försummelse af ren åliggande skyldighet begått, ej ägt tillgång att ersätta varans ägare för den förlust, honom för sådant
Skepparens fel genom godsets confiscaiion eller beläggande med högre tull oskyldigt samt utan mindsta eget förvållande träffatj så hemställer Herr Arvidsson, att Ståndet täcktes hos Kongl. IYlaj:t i underdånighet anhålla, det förenämnde Nådiga Seglationsordning. 1; föreskrifter i så måtto undergin g o förändring, att Skepparen med sitt Skepps och enskiidta gods må blifva Kongl. Majit och Kronan ansvarig för det begångna felet, utan att tredje mans Egendom derföre Ijeslås, eller confisceras, så framt han ej lan bevisas vara uti Skepparens förseelse eller underlåtna skyldighet delaktig.
Vid öfvervägande häraf har väl Utskottet funnit, att som 9de af 1774 års Seglationsordning stadgar: att tilt införsel tillatet gods, som ej ä märkrulla uppfördt blif - Bes v. och Ekon.
Betänkandcn. 315 vit, Ur förbrutet, så kan en obillig förlust ofta tillfogas godsägare genom Skeppares uraktlåtenhet, att å märkrullan uppgifva allt det gods han i fartyget intagit, men inser äfven den möjliga förlust för Kongl.
Majit och Kronan, sorn skulle inträffa, om godsägaren frikändes från all motsvarande skyldighet och åliggande i detta afseende.
Utskottet tror fördenskull de ifrågavarande olägenheter å ömse sidor bäst kunna förekominas, i fall Riksens Höglofl.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den förändring i berörde SeglationsOrdnings föreskrift, att
Skepparen väl med sin enskilda egendom må vara Kongl. Maj;t och Kronan ansvarig för det begångna felet, men godsägaren derjemte förpligtas, efter inhändigandet af Connoissementet genast till Tullkammaren i Orten, elit varan är destinerad, afgifva Förteckning å det gods, han med någon Sk ppare väntar; eller ock i händelse Skepparen möjligen anlände före Connoissementet, och sådan försummelse skulle yppas, hvarom nti är fråga, godsägaren då må edeligen få styrka sin oskuld, derest han ej med andra lagliga bevis kan densamma ådagalägga.
Hvilket dock Utskottet till Riksens Höglofl.
Ständers eget upplysta ompröfvande öfverlemnar.
Stockholm den 4 Mars 1Ö18. 3x6 Best). ®e7i 'Ekon. XJtsk., Betthikanden.
N:r 6g.
Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiTJtskotts Utlåtande i anled. ning af väckt fråga om medels vidtagande till Laxens hämmande och inländska Fabrikernas upphjelpande.
Uti Memorial, sorn från Hedervärda BondeStåndet blifvit hit remitteradt, liar Riksdagsmannen från Christianstads Län, Per Nilsson, anfort: att ibland de ämnen, som vid nu varande
Riksmöte i synnerhet böra fästa hvarje mans uppmärksamhet, är dst, att utfinna och vidtaga medel till luxens hämmande och våra fabrikers uppbjelpande.
I anledning häraf, och då den i Rikets Penningeverk uppstådda allmänna förlägenhet hufvudsakligen, en, ligt hans tanka, härrör af undervigten i Handeln, samt då till dess uppbjelpande några andra och kraftigare medel icke lära finnas, än våra egna Producters förökande och förädlande, hvilket endast genom fabriker kan åstadkommas, har han hemställt: att, till fabrikernas och andra inhemska Näringars upphjelpande, förbud måtte utfärdas mot infö* randet och begagnandet af alla sådana utländska varor, hvilka här kunna tillverkas, äfvensom att
Låneunderstöd måtte lemnäs dem, sorn anlägga nya Inrättningar, då de kunna visa, att dei-med för det allmänna beredes en framgen inkomst.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet väl funnit Per Nilssons hemställan vittna Éésv. och Ekon.
Ut sk.
Betänliånäen. 317 om en berömlig Patriotisk omtanka; men da sjelfva ämnet cäger ett så nära sammanhang ined hvad Riksens Ständer vid sistlidna Riksdag i underdånighet hemställt, rörande en öf» Verflödsförordnings utfärdande, och Utskottet erhållit elen säkra underrättelse, att på Kongl. Majus
Nådigsta befallning ett underdånigt förslag till en sådan blifvit af Kongl, Commerce Collegima. utai'fcetadt och i underdånighet ingifvet, ehuru Kongl. Maj:t ännu icke deruti fattat dess Nådiga beslut, samt för öfrigt Memorialets innehåll är allt för obestämk, för att kunna serskildt pröfvas, så linner Utskottet icke anledning att i följd deraf tillstyrka någon ny åtgärd, utan anser detta ämne, hvarvid inga nya skäl eller åsigter blifvit af Memorialets författare framställde, nu bero på Kongl, Maj;ts Nådiga pröfning, gemensamt med dem af lika beskaffenhet, som redan förut blifvit Kongl. Maj:ts Nådiga ompröfvande underställe, eller som vid detta Riksmöte, i sammanhang med den å nyo väckta frågan om en ÖfverRödsFörordnings utfärdande, kunna Kongl. Maj:t i underdånighet underställas.
Hvilket dock till Riksens Högloft.
Ständers eget upplysta afgörande öfyerlemnas.
Stockholm deri 4 Mars 1818.
Ständers Allmänna Besvärsoch EJiQnomiUtshotts Betänkande, öfver % Besv. och Ekon.
Utsk. Betänkande».. gjord motion om Kongl. Landtbruks
Akademien, dess CentralVerkstad och redovisning för de under Akademiens disposition stående fonder.
Uti ett från Högloft.
Ridderskapet och Adeln under den 24 sistlidne Januari remitteradt Memorial, framställer Herr Friherre Wrangel, Henning, likväl under yttrad tvekan, huruvida det egenteligen tillhör Riksens Höglo!!.
Ständer ait häröfver ventilera, sina tankar om ändamålet i allmänhet för en Landtbruks-Akademies stiftelse, och huruvida detta är vunnet genom den här inrättade Kongl. LandtbruksAkadsnii, hvars åtgärder efter Friherrens åsigter borde annorlunda inrättas.
— Först, i stället för de bitar, hvilka nu i Annalerna införas, och med hvarandra icke äga någon gemenskap, föreslås en sviverad Afhandling om de pä fleras erfarenhet grundade facta, Uti så val Jordens behandling, som Ladugårdsskötsel^ och organisation af Egendomars administrativa förvaltning; samt sedermera utgifvande af en sadan Landtbruks Cours, som genom enskilda skrifters upptagande, i hvad de förtjena, kunde completteras.
Ändamålet skulle, efter Friherrens tanka, vidare befordras, genom det projecterade uppdraget åt ett par kunniga män, att resa kring Landet, och uppgöra en Statistisk berättelse om Riket, samt ytterligare, i nion efter sådana upplysningars systematiska ordnande, genom föreläsningars Ees v. och Ekon.
Utsh.
Betänhanden, 31a hållande pä vissa tider och dagar, hvarigenom Landtmanna yrket skulle komma att, mer än nu sker, vetenskapligt behandlas.
Derefter undersöker
Friherren den närvarande be kaffenheten af Akademiens CentralVerksfcad, och finner den samma beklasligen lysande, men redskaperna illa gjorda och så dyra, att Hemmansdelar erfordras till deras lösande.
Enligt Friherrens yttade öfvertygelse fordras, för att, så mycket möjligt är, förekomma klander: 1:0
Att i LandtbruksAkadeiniens CentralVerkstad icke förfärdigas andra redskaper, än de som äro gagneliga för åkerbruket; 2:0 att verkstäderna, till erhållande af bättra pris, flyttas in i Landet, men Magasinet här i Stockholm likväl alltid finnes fullt; och 3:0 att värdet bestämmes efter rigtiga och ej på slump antagna grunder, samt att en viss taxa uppgöres, hvarefter priserna årligen fastställas och kungöras.
Sluteligen, och ehuru Friherren anförer sig känna, att Kongl.
Maj . t af enskilda medel anslagit fonden för Kongliga LandtbruksAkademien, tillstyrkes likväl en underdånig hemställan, alt redogörelse för dessa medel måtte, på sätt Hans Kongl.
Maj:t i Nåder för godt finner, blifva af vissa utsedda personer anställd och bernnad till allmänhetens kunskap.
Häremot har Herr von Schultzenheim, Daviel, uti ett Memorial och uti ett serskildt Anförande till Protocollct, visat de skäl, till en del de samma, hvilka nedanföre åberopas, i stöd hvaraf Herr von Schultzenheim icke anser Kongl. LandtbruksAkademien af I\. H. Beij), ock FJion. Utsk.
Bétänkdilcléft.
Ständer kunna emottaga instrttctioner, och iföljakteligen icke heller den väckta motionett böra till öfverläggning upptagas, än mindre till något Utskott kunna remitteras.
Då Höglo!!.
Ridderskapet och Adeln till Utskottets handläggning likväl remitterat denna motion, har Utskottet icke ansett, sig tillständig! att undandraga sig upptagandet och handläggningen af ett föremål, som äger så nära samband med allt slags Landthushållning, ehuru Utskottet fullt instämmer i dett af Herr von Schultzenheim framställda öfvertygelse, hvilken Memorialets författare äfven sjelf synes dela, att Kongl. LandtbruksAkademien, såsom varande ett verk, hvilket leder sin upprinnelse och äger sitt sjelfbestånd ifrån för detta Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, nu vår Ållernådigste Konungs, aldrig nog vördade omsorg och liberalitet, samt stående under dess närmaste inseende och höga beskydd, visserligen icke behöfvet?
Ständers granskning eller åtgärder, till uppfyllande af det med Akade* imens stiftelse åsyftade ändamål.
De gjorda anmälanden reduceras hufvudsakligen till Irenne serskilda framställningar: 1:0
Ett yttradt tvifvelsmål, huruvida Akademien fyller sin bestämmelse med lifgifvande! af sina Annaler och andra genom dess försorg utkomma Ekonomiska skrifter. 2:0 Ögillandet af Akademiens här i hufvudstaden inrättade centralverkstad, dess närvarande skick, dess utlemnade arbeten och deras försäljningspriser} hvaraf allt 5:0 hemtas slutelig anled* Sist), och Ehen. XJtsk.
Beiankanäcn.
521 ning till förslag af den genom Riksens Håglöf!.
Ständer skeende underdåniga hemställan» om allmän redogörelse för Kongl. Akademiens fonder ock sättet att dem använda.
Ehuru de uppgifter, h vilka i detta fall bestämma omdömet, ligga så öppna genom Akademiens utgiftja skrifter och för allmänheten alltid framställda handlingsgrunder, att någon serdeles möda icke behöfves för atte. deraf uppgöra resultaterna, har Utskottet likväl ansett sin pligt fordra, att med omsorg
Samla och granska alla hit hörande upplysningar, och får i följd af dem uppgifva sina tankar i ett ämne, hvars framställning ur sina rätta synpuncter är af vigt för ledandet af den allmänna opinionen, och blifver just derigenom ett villkor för möjligheten hos sjelfva Akademien att kunna framkalla de verkningar, hvilka utgöra perspectiver i en framtid för dess icke mindre valgörande än för nationen hedrande stiftelse.
LandtbruksAkademiens Annaler äro en periodisk skrift, och kunna icke vara en utarbetad bok öfver ett visst ämne.
Der emottagas och införas rön och afhandlingar af Svenska Landtbrukare från alla orter i Riket, hvilkas namn alltid utsättas, och således sjelfve böra vara Riksens Ständer ansvarige för värdet af hvad de ekrifvit, om, såsom Memorialets författare synes tro, Riksens Ständers granskning äfven bör sträcka sig till böckers innehåll.
Akademien har dessutom besörjt öfverBihang till RihsSt.
Pro t, i8l7-*8»g, 8 :i?« $“ml- N;r 41 42. gsg Besv, och Ekon, Ulsk, Betankanden, sättning af flere nyttiga Ekonomiska böcker* ibland hvilka Thuers stora arbete i Landthushållningen hittills varit ansedt för det vigtigaste.
Skulle någon af Svenska Landthushållare känna någon bättre eller af samma värde, synes han derom böra underrätta Akademien, som ej blott för spridande af upplysning, utan äfven för att sjelf erhålla ^len, valt Corresponderanda Ledamöter, ej mindra bland de erfarnaste landtbrukare inom Riket, än de för dessa slags insigter förmonligast utmärkte Vetenskapsmän i andrai Länder, Genom denia Gorrospondance synes lättare en förbättring eller ledning af Akademiens åtgärder kunna vinnas, än genom anmälan hos Riksens Ständer, hvilken måsta förorsaka omvägar och dröjsmål.
Endast vid ett dylikt oafbrutet samlande, af andra uti Landthushåll ningen långt framskridna Länders uppgifter och erfaren alltid åtföljde af egna rön och försök, huruvida de äro användbara för Sveriges jord och luftstreck, tror Utskottet möjligheten vara fästad, att framdeles ernå den föreslagna Systematiska Afhandlingen om Svenska jördens behandling och Ladugårdsskötsel!), hvilken, i förtid framkallad, säkert skulle förfela Akademiens väl beräknade ändamål.
Författarens anmärkningar om Landtbr ukets vetenskapliga behandling är alldeles enlig med hvad Akademiens egna utgifna skrifter på manga ställen yrka.
Men att föreläsningar, hällne på vissa dagar, utgöra egenteliga Carakteren af en Akademi, kan Besv. och Ekon, TJtsk, Betcinkanden. 323 Utskottet icke inse, då dessutom vid samma Akademi icke finnas några med lön försedda lärare, hvilka skyldigheten till sådana Föreläsningars hållande Iian åläggas.
Memorialets förtattare synts för öfrigt icke hafva rönt eller ock ej erinrat sig de Kongl. LandtbruksAkademien Nådigst gifna Stadgar och Reglementen, hvilka vidare uppgifva förhållandet i afseende pä Akademiens föremål och äro för anmärkningarnas besvarande tillräckeligen upplysande.
Hvad för det andra vidkommer beskaffenheten af Akademiens Central-Verkstad, sä. känner Utskottet och kan med säkerhet uppgifva, att denna inrättning är lick och hållet ett privat företag af Directeuren Blom.
Akademien är endast ägare till byggnaderna, dem hon till Entrepreneuren afstått, med vilkor, att han på eget ansvar skall efter leornad modell förfärdiga och för egen risk försälja de redskap som requireras.
Hela kostnaden, utgift och inkomst, äfven som behållning och vinst, om någon erhålles, blir för hans räkning.
Akademien är icke säljare af något enda redskap, utan endast köpare, mot lika betalning som allmänheten.
De redskap, Akademien således köpet', täckes Kongl.
Majit af gide Hufvndtiteln i Nåder låta betala, för att skänkas åt Hushållssällskaperna, hvilka enligt
Akademiens yttrade begäran böra i Landsorterna anlägga egna Verkstäder, der samma redskap kunna tillverkas för ett lindrigt pris, som icke kan begäras i hufvudstaden, der jern och vilke, men i syn - 524 Br.sv. och Ekon•
Tjuk.
Betänhanden, nerhet bränsle samt arbetslöner, äro vida dyrare än på landet.
Utskottet, Sorn om dessa redskapers allmänna kringspridande redan till Riksens Höglo!!.
Ständer afgifvit sitt utlåtande, har sig älven bekant, att i flera Landsorter, genom hushåll ningsSällskapernäs försorg, Kongl.
Laudtbruks-Åkademiens försända modeller blifvit eftergjorde och allmänheten tillhanda hällne; hvartill äfven kommer, att allmogen i Landsorterna, till icke ringa egen förmon, förfärdigat sådana redskap efter den föresyn, sorn de till allmänt åskådande ifrån Hushållnings-Sällskaperna framställde modeller i detta hänseende lemnat.
Akademiens afsigt kan och bör således icke vara, att Svenska allmänheten skall i Stockholm förse sig med dylika redskap.
Det är endast Modeller för f-^erkstäderi Landsorterna, som måste göras här, emedan Akademien icke kan gifva directa föreskrifter åt en Verkstad, som vore långt aflägsen, än mindre sjelf flytta sig dit.
Af det nu anförda torde Riksens Högi.
Ständer intaga, att Akademien ej kan föreskrifva den private Entrepreneuren, hvilka arbeten han ej får göra.
Han måste få göra det, hvarigenom lian har sin utkomst och bergning, allenast han tillika verkställer Akademiens beställningar, som icke ensamt kunna underhålla honom.
Utskottet känner äfven, att priserna på redskapen äro af Akademien betingade vida under hvad deras införskrifning utifrån, äfven utan tullafgift, kostar; men taxor på Landtbruksredskap synas Besv. och Ekon. XJtsk.
Bctänkilnclen. äfven så litet lämplige, sorn på andra slöjdeprodueter, hvilka hittills Ijos ingen policerad Nation blifvit taxor underkastade, och dessutom ali dyrhet medför sitt eget enrrectiv genom saknad afsättning.
Den framställningen, att de på'
Centrai-Verkstaden förfärdigade redskaper skola vara illa gjorda, tillhör ej Utskottet att till besvarande upptaga, då hvarje om sitt yrke nitfull Landtbrukare , som dertill ager tillfälle, icke lärer underlåta att på stället göra sig underrättad om Sanna förhållandet, och jemföra det med svårigheterna att förfärdiga nya och förut här okända modeller.
Hvad sluteligen beträffar den yrkade redogörelsen för de under Kong!.
Akademiens disposition stående fonder, så får Utskottet upplysa, att Akademien äger intet anslag af Allmänna Statsmedlen, utan dess inkomst består uti, och dess underhåll bestrides utaf re itan af en serskild fond, uppkommen genom donation af enskilda personer, hvilka hos Franska Regeringen ägda en fordran för uppbragta skepp, och år 1811 sjelfviliigt afstodo en tredjedel af denna fordran till disposition för något allmänt nyttigt ändamål, af dåvarande Hans Kongl., Höghet Kronprinsen, sorn täcktes
Nådigt anslå densamma åt den kort derefter stiftade LandtbruksAkademien.
Då sålunda Akademiens intrader icke hafva sitt ursprung af allmänna medel, synas Riksens Högloft.
Ständer icke kunna fordra någon för dem inför sig skeende direct re» 526 23esv. och Ekon.
Betänhanden. dogörelse.
Men Utskottet bör erinra, att enligt den års-berättelse, som den 28 sistlidne Januari uti Akademiens Allmänna sammankomst inför vår nu varande Allernådigste Konung, samt Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen upplästes, och för Memorialets författare, såsom varande Kongl. Akademiens