Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Må den värde Ledamoten, ehvad lian gör rätt åt denna urskilning, eller ej, i öfrigt emottaga af mig det lugna svar, att jag föraktar ingens mening; men att jag känner medömkan för hvar person som saknar förmågan, att bevara sin egen egenkärlek, utan att såra andras.
Beträffande slutligen. det öde som en annan Ledamot bestämt åt Riddarhusets Bni. lehner; så kaia det visserligen vara mig likgiltigt; men jag tror dock att beslutet om dem, behåller sin kraft, intilldess det varder, i laglig ordning, af Ståndet återtagit; och min tro i denna del åtföljes äfven af ali den säkerhet, sorn ligger i kännedomen att Grefve Carl Dq Geer är vår LandtMarskalk, Herr Grunde.lJijerna, Axel Vilhelm:
De tankar Friherre Adlerbeth och Herr Lefrén nu yttrat, har jag lange hyst, och de utgjorde äfven grunrlerne för det svar i frågan om offentlighet yid Ridderskapets och Adelns öfverlåggningar, sorn min voteringssedel innehöll.
Jag anhåller nu vördsammeligen, att min reservation emot det beslut Rjdderskapet och Adeln i nämnde fråga vidtog, måtte i Protocollet blifva antecknad.
Herr af Lefrén, Carl Adolph:
Afven jag fiar vid voteringen röstat för publiciteten, och anhåller att få instämma i Friherre Sprengt - Den 19 Martir, 021 portens reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut.
, Herr af Uhr, Carl David:
Äfven jag be gagnar tillfället, för att tillkännagifva det jag hört till minoriteten, af hvilken anledning jag ock nq mot pluralitefens beslut högtidligen re-^ serverar mig.
> Herr af Uhr, Guftafx Jag får anmäla min reservation mot beslutet, och blott tillägga i anledning af Friherre Roijes yttrande, att om en stund skulle inträffa, då Fäderneslandet år i fara, kommer det mera an på förtroendet mellan alla classer Medborgare, ån på theoretiska grunder.
Herr 'Törneblad, Carl, anmälte äfven till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut.
Med all aktning för andras öfvertygelse, skulle jag likväl svika min egen, om jag ej vid detta tillfälle öppet förklarade, att äfven jag voterat för och önskat offentligheten vid Ridderskapets och Adelns öfverlåggnit. gar.
Det år på sådan grund jag i öfrigt förenar mig med Grefve von Schverin och Friherre Sprengtporten.
Jag hade trott, att då minoriteten helt enkelt begagnade sin rätt att reservera sig, skulle Ledatnöterne af majoriteten lugnt hvila vid sin seger och ej utkasta nya.
5j2 Dan ig Martti. stridshandskar.
Boije har entellerfid begagnat den vältalighet som är honom egen för att vilja öfvertyga en eller annan att minoritetens tänkesätt varit grundade på de åsigter som satt Europa i jäsning.
Jag får då förklaraatt det varit sakens nytta som legat till grund för så vål min som hela minoritetens mening, och att sådane opinioner hvilka ej stå tillsammans med lugn, ej åro deras som legat under i voteringen.
Friherre TVachtmeifter, Bleckert, och Hr Tham, Wollrath, förenade sig med Herr Lefrén.
Herr Cederschjöld, Pehr Gufsaf. Jag hade visserligen icke ernat reservera mig; utan tänkt åtnöjas med att redan hafva mitt namn tecknadt ibland dem, som önskat publicitet.
Men hvad Herr Friherre Boije nu behagat i detta ämne ytterligare anföra, har gjort till ett behof för mitt hjerta, att icke allenast reservera mig emot Högloflige Ståndets fattade beslut: utan äfven och framförallt, högtidligen protestera mot idéen om behofvet för Ridderskapet och Adeln af en ari.
Jtocratisk eller någon afnnan särskildt Stånds-prin. cip; samt mot hvarje försök att vilja skilja Ridderskapets och Adelns interesse ifrån Svenska Folkets.
Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric:
Jag hade vid detta tillfälle icke trott mig böra utsträcka mig längre än till en reservation i enstämmighet med hvad Herr Hjerta yttrat; men då di - Den i g Martil, 5‘2J »mission nu uppstått öfver andra ämnen än beslutet, har jag ej kunnat genom min tystnad biträda en opinion som jag ej gillat.
Jag hörde i förrgårs nämnas, att inom detta rum den aristokratiska principens tillvaro skulle vara ett skäl att sluta våra dörrar för allmänheten.
Nu har jag åter hört samma talare yttra huruverlden först ledsnat vid friheten och sedan antagit orden allmän opinion och liberalitet, blott för att derigenom vinna popularitet.
Då jag ej kan deruti ingå, att detta är verkeliga förhållandet, måste jag bestrida det.
Hvad åter angår flen aristocratiska principens tillvaro inom detta Stånd, så tror jag den vara jäfvad af vår sammansättning, af vårt handlingssätt, och af vår öfvertygelse om det menliga inflytande den fordom ägt på samhälls-ordningen.
Jag anhåller att i korthet få återföra minnet på följden af den aristocratiska principens utveckling inom Sverige.
Den öfvergång från frihet till despotisme som i vårt fädernesland så ofta inträffat, tror jag vara ett resultat af den aristocratiska principens utveckling.
Jag tror att fordna tiders erfarenhet icke gillar återinförandet af den aristocratiska principen, och om det för åtskillige öron skulle låta för hårdt, att säga denna så kallade princip föragtad, så tror jag mig med full visshet kunna påstå, att sjelfva namnet aristocrat af Svenska folket är till det »lindsta hatadt.
Jag hemställer hvad nytta det skulle medföra om denna systematiska theoreticering skulle antagas som basis för våra beslut.
Jag tror att de grunder sorn för publiciteten blifvit anförde, äro så lill rackel ige, och1 524 Ben rq
Mnrtii. att så mycket är taladt om densamma, att jag verkeligen är förundrad att det ej är nog.
Jag anhåller således blott att få mitt namn antecknadt ibland reservanterne.
Herr Hammarjköld, Lorenzo:
Jag anhåller att till Protocollet få anteckna min reservation emot ett beslut, genom hvilket Pådderskapet oeh Adeln sjelf något nedsänkt sig i allmänna tankesättet från den höjd, till hvilken det Högloflige Ståndet, genom tillförene gifna så många prof af storsinnig liberalitet, uppsvingat sig Jag gör det med bedröfvelse, och utan att missunna pluraliteten dess vunna seger, aldraminst då en af denna pluralitéts talare offentligen förklarat, att han, liksom verlden, redan tröttnat vid friheten och att han gör sig en ära af att heta aristocrat.
Hvad mig angår, ar det på en gång för min tanke och känsla ett innerligt behof att anföra min högtidligaste pro. test mot den satsen, att jag såsom Svensk
Adelsman skulle vara underkastad en aristocra-- tjsk princip.
Herr Hjerta s
I anledning af hvad Friherre Boije yttrat, anhåller jag, . att få , hvad mine ord angå, vädja till Protocollet.
De voro: ”En arifiocratijh prihcip i Staten, som var Grundlag icke kanner och Svenjka Folket föraktar.'”
Hvad åter sjelfva sanningen af detsednare angår, vädjar jag från kojan till palatset.
Friherre Löwen, Axel, förklarade, det lian instämde uti den af Grefve von Schwerin för en stund sedan anmälde reservation.
Den 19 Martii.
Redan då beslutet uti Ridderskapets och Adelns sista Plenum af pluraliteten fattades, förenade jag mig uti den reservation som då af en Ledamot genast efter voteringens slut , gjordes.
Jag anhåller nu endast att få instämma uti de Ledamöters yttranden, som ansett det aristoeratiska elementet af national-representationen icke mera ingå uti vårt Stånd, än uti de öfrige Stånden.
Om man med aristocratie menar deri bestående principen, så finnes den allestädes, der egendom »representeras, och detta inträffar likaså väl hos de öfrige Stånden som hos Ridderskapet och Adeln.
Med aristocrat förstår man vanligen en enskild person som söker att herrska på de öfriges bekostnad och jag skulle vara ganska bedröfvad om jag trodde , att alla de 269 som röstat emot publiciteten varit sådane aristocirater.
Tvärtom är jag öfvertygad, att förhållandet icke är sådant.
Men då jag hört att man för sin öfvertygelse i detta ämne velat hämta skäl från annat än från begreppet om sanning och rätt, då man Velat åberopa hvad som för Riddei^skapets och Adelns så kallade enskilda interesse skulle vara mer eller mindre formonligt, då kan jag icke återhålla yttrandet af min öfvertygelse, det man härvid lenmat utur sigte Ridderskapets och Adelns sanna fördel. Om Ja vunnit och detta rum blifvit öppnadt för allmänheten är jag säker att den funnit huru Ridderskapets och Adelns bemödanden i allmänhet äro riktade till Fäderneslandets sanna väl och det föra troende som Ridderskapets och Adelns beslut i ännu högre mån än nu tillvunnit sig, skujle 5a6
Den 19 Marlit. > säkerligen hafva återgifvit elem den vigt och - < det värde de fordom agde och det skulle sedermera icke hafva handt, att då ett vigtigt mål till afgörande förékomme, man svarade oss att de 5 andre Stånden redan afgjordt detsamma och att vår röst ingenting betyder.
Boije: Jag begagnar min Riksdagsmannarätt, då jag förklarar, att Herr Lefren missförstått mig; men att Friherre Anckarsvärd och Herr Hammarskjöld gått ännu längre.
De hafva förvrängt mina ord; och till bevis derpå behöfver jag icke mera ån åberopa hela Riddarhuset till vittne på både ordalagen och meningen af mitt yttrande.
Jag har sagt, att verlden tröttnade vid det missbruk, sorn den magiska kraften gjorde af orden frihet och jemnlikhet; men derföre har jag icke sagt hvarken att verlden, eller att jag, tröttnade vid friheten, som vore något helt annat.
Af min kärlek för friheten tror jag mig hafva gifvit ett förnyadt prof då jag följdt min öfvertygelse , utan afseende på en förvillad opinions-makt.
För min del befarar jag ingalunda, att Ridderskapets och Adelns värdighet skulle förminskas i någon följd af pluralitetens beslut; utan bekänner mig till en alldeles motsatt tro för framtiden.
Herr von Ehrenheim, Johan Reinhold, och Friherre Carpelan, Carl Mauritz, anmälte till Protocollet deras reservationer, ‘i enlighet med hvad Herrarna Hjerta och Lefrén förut anfördt.
Den 19^Martil, 52?
Gref ve Cronstedt, Claes:
Äfven jag har voterat för publiciteten , och Jrodde en reservation vara öfverflödig , då jag ansåg mig vara nog känd; men då en oriktig tydning af min tanka möjligen kunde äga runi , anhåller jag få reservera mig i likhet med Herr Lefrén, Friherre vört Stedingk, Ludvig, och Grefve Taube, Gustaf Eric, anmälte nu till Protocoliet deras reservationer emot Ridderskopets och Adelns beslut.
Grefve Posse, Arvid-.
Jag erkänner uppriktigt min förundran deröfver, att den i Grunda lagarne Riksdagsmannen tillagde reservationsrätt , nu blifvit utsträckt till ny öfverläggning öfver ett redan afgjordt ärende.
Jag vill icke deltaga deruti, utan anhåller endast att uti Protocoll^t få antecknadt, att äfven jag röstat för den såkallade publiciteten; men icke derföre, att jag delar det förakt som folket, enligt hvad här blifvit yttradt, skall bära för aristocratien , icke eller derföre, att jag i våra Grundlagar ej finner några aristocratiska principer; utan derföre, att jag anser publicitet ganska förenlig med en laglig aristocrati, den jag älskar såsom ett hufvudvillkor för beståndet af constitutionella Monarchier.
Herr Uggla, Carl, förenade sig med Grefve Posse. Grefve Posse, Carl Hindric:
Jag börjar med att förklara mig vara en ifrig anhängare #
I Den i g Martil* äf frihet, publicitet, sanning och rått.
Men då jag med förundran hört den nu öppnade dis— cussionen annoncera en pluralitet i motsatt förhållande emot voteringen i förrgårs, så skulle jag anse det som en feghet af mig, att ej yttra det jag af öfvertygelse voterat Nej.
Jag förenar mig med Friherre Boije, och får blott til— lägga, det jag tror att man ofta lÖrblandar bruket med missbruket.
Det lärer vara få ibland ©ss som ej påminna sig att det var en tid, då blotta namnet af aristocrat var tillräckligt, att i Frankrike föra hvilken person sOm helst gerad till Guillottinen.
Få visste dock hvad detta ord betydde fastän de använde det.
Icke destomindre hafva vi sett, att uti den constituiion, som under restaurationen år 1814 uppgjördes för Frankrike, man både antog och hyllade den aristocratiska principen såsom ett nödvändigt element i det constitufioneya systemet.
Den cohstitution, som då under namn af charta gafs Frankrike, Var ej ett hastverk, uppgjordt för tillfället af de personer, som disponerade fiendens bajonettet.
Den var en följd af en mogen öfverläggning af Frankrikes mest upplyste tänkare.
Ett nytt bevis derpå lemnäs oss under de hundra dagars regering i8i5, då fråga var att uppgöra en ny constitutiop, i stället för den sorn Bourbonerne infört.
Äfven då, ehuru den nysamlade hational-representation var bestämdt derliocratiskt sinnad, antogs en PairsKammare med årfda rättigheter, och man hyllade sålunda den aristocratiska principen, såsom fett nödvändigt element till bibehållande af jeran vigterl - Den ig
Mar tik 529 vigten emelian de monarchiska och democratiska makterne, Jag har således trott, att man ej har hör förblanda principen med de missbruk som, både hår och annorstädes, ägt rum.
Missbruk kunna finnas allestädes; friheten kan urarta till anarchi, äfvensom aristocratien till oligarchi och Kungamakten till despotism.
Jag har trott att man utan att begå något brott, kunde tala om aristocratien.
Jag afhöll mig i förrgårs att härom yttra mig, då jag hörde flere utveckla sina tankar i ämnet, och det var i följd af deras tal jag voterade Nej.
Med full öfvertygelse att hafva handlat rätt då jag sade Nej, och att ej hafva varit influerad, vare sig af den ena eller den andra, yttrar jag mig i dag, och förenar mig Sfven med alla dem , som i förrgårs önskade publiciteten allmän för alja Stånden.
Jag skulle önska, att öfverlefva en tid då detta sker.
Emedlertid instämmer jag med Grefve von Schwerin i dess begäran, att Protocollerne med möjligaste skyndsamhet mätte lemnäs åt publiken, för att således verka åt samma mål.
Oak tadt jag nyligen afhört hvad Friherre Boije anfört mot det Herr Hjerta i dess reservation ytt» rut, tvekar jag icke, att ord från ord instämma uti hvad denne sednare sagt, samt således för min del äfven reservera mig mot resultatet af ifrågavarande votering.
Grefve Cronhjelm, Polycarpus'.
Jag får äran gifva tillkänna, att jag förenar mig med Ridd■ o. Ad, Prot, ? Band. 54. 35o Dtn i Martii, Grefve Carl Hindric Posse, en man, hvars liberalitet och upplysning åro allmänt kånde.
Jag får till kännagifva , att jag, och jag tror de fleste af dem, som vid voteringen i förrgår röstade
Jat ej trodde oss genom våra öfverlåggningars offentlig-görande nedrifva Svenska representationens aristocratiska princip.
Yi trodde, att likaså litet intrång häri som närvaron af våra democratiska vaktmästare förorsakar, lika litet ägde vi att befara af 100 möjligen democratiska åhöra* re, genom stränga lagar underkastade djup tystnad.
Vi trödde också $ att Sveriges Konunga- makt, frihet och välfärd äger ett så starkt stöd i representationens aristocratiska princip, att ju mera våra Riksdagsmanna-handlingar blifva kända för nationen, ju mera skall dess tillgifvenhet och förtroende för sitt Ridderskap och Adel tilltaga.
Herr von Francken, August:
Ehuru öf verflödigt jag anser det vara, att en öppen votering följer på en sluten, som redan vunnit laga kraft, får jag dock af skyldighet mot mig sjelf tillkännagifva, det jag vid den slutne voteringen, ledd endast af min öfvertygelse, säde Nej; och får jag för öfrigt förena mig i hvad Herr Grefve Posse, Carl, i ämnet nyss yttrade.
Jag har redan reserverat mig emot Ridderskapets och A.~ Den 19 Mar lii. delns beslut i frågan om den såkallade publiciteien; inen i anledning af hvad hår nu blifvit yttradt, anhåller jag att i Protocollet äfven få (antecknadt, det min öfvertygelse icke erkänner någon annan aristocrati inom Svenska.representationen, ån den, som grundar sig på medborgares aktning och förtroende i följd af medborgerliga dygder och ädla tänkesätt.
En vård talare har velat framställa den åsigt af restaurationen 181 i i frankrike, sorn skulle den aristocratiska principen der hafva stadgat den råtta medborgerliga friheten; men jag nödgas vara af den tanke, att det år just denna aristocratiska princip sorn , 1 strid mot lagen och friheten infört Gensd’armer i de Deputerades Kammare och våldfört de heligaste folkets rättigheter i den aktningsvärde representanten Manuels person.
Reservations-rätten har nu öfvergå» till en öfverläggning, huruvida en aristocratisk makt finnes i' vårt land, och i sådant fall, huru nyttig den må vara.
I förra fallet hvarken vågar jag eller behöfver fålla något omdöme, ty Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eget medvetande gifver säkraste utslaget deröfver, och i det sednare åberopar jag erfarenhetens vittnesbörd, och hvad de mest utmärkta författare yttrat 1 fråga om constifutiohella Monarchier.
Jag har egentligen begärt ordet endast för att bestämdt gifva tillkänna, att jag icke delar den sista vårda talarens åiigter, ty min öfvertygelse är den, att det Va - 552 Dea 19 Biarliii rit ett missbruk af den aristocratiska makten, och icke egenskapen af denna makt, som fört Gens’darmer i Frankrikes Deputerades Kammare.
Grefve Frölich, David, förenade sig med Grefve Posse.
Grefve Ridderstolpe, Carl-.
Jag hade trott, att, i afseende på Friherre Åkerhjelms väckte motion, ingen vidare åtgärd vore för närvarande af nöden, sedan den i förrgår vidtagne, nemligen voteringen; men då jag likväl nu finner, enart sagt, ny öfverläggning derom öppnad, vill Icke eller jag dölja, att jag dervid lemnat mitt slutna Ja.
Det skedde af känsla, öfvertygelse och öfverläggning; men, i hänseende till flere 5 dag framkastade åsigter, nödgas jag tillika förklara, att jag förenar mig för öfrigt med Herr .Grefve Arvid Posse.
Friherre Lagerbjelke, Gustaf:
Jag förenar anig med Herr Grefve Arvid Posse i det afseende, att den obestridliga och nu begagnade rättigheten till enskilta reservationer emot förrgårdagens beslut, föranledt till en något för utvidgad öfverläggning om ämnen, som med utöfningen af denna rätt icke äga en nödvändig eller åtminstone oundviklig gemenskap.
Anledningen till denna utsträckta discussion ligger törhända i något missförstånd om orden aristocrati, aristocratisk princip, aristocratiska elementer, hvarom åtskilige värde talare tyckts äga motsatta idéer.
En korrt utredning a£ ämnet torde Den 19 Martti'. ?35 således bidraga till någon upplysning, möjligtvis äfven till sammanförande af några skiljaktiga begrepp.
Jag tror att en väsendtlig afdelning bör göras emellan den positiva aristocratiska princip, sorn kan tillhöra en Stats-författning, och åe moraliska aristocratiska elementar, som i alla samhällen och hos hvarje nation lätteligen stå att upptäcka.
Hvad den förra beträffar, eller principen af positiv och så till sågande materiell aristocrati, finnes den mer eller mindre uti alla Stats-författningar, utom i dem, som utgå från grundsattsen af pur democrati, hvaraf exempel nu mera ej torde kunna företes.
Den finnes således, och i ett högre mått, i Frankrike, i England, hvarest ärftliga Pairs-Kamrar äga, utom det allmänna interesa set, äfven vissa speciella interessen att försvå; ra, och i sådant afseende åro med särskilta privilegier och prserogativer utrustade.
Den finnes äfven inom vårt fädernesland, men visser-1 ligen i en vida mindre grad, derföre att vår Stats-författning stadgar Fyra Kamrar , med lika andel i lagstiftningen, samma initiatif-rått, enahanda öfverlåggnings-method, samt lika fjerdepart i besluten.
Hvad åter angår aristocratiens immateriella elerpenter, vågar jag tro, att de finnas i hvarje samhälles natur, och i naturen af sjelfva mennisko-hjertat.
För att bestrida deras tillvarelse, skulle man nödgas förutsätta en absolut likstämmighet i hvarenda men^ niskas förmåga och öfriga förhållanden.
Ty dessa aristocratiska elementer bestå just i hvad man kanske neologiskt skulle kunna kalla de fociala fommileterna, icke med hänseende till rang och 554 Dea ig Martn,' verklig makt, ulan lill moraliska öfverlägsen lister, dessa må härröra från åldriga historiska minnen, från högre kraft af snille, från djupare mått af insigtsr, elier från inflytelsen af större rikedomar.
Dessa olika slag af moralisk aristocrati , åro hos oss, likasom öfverallt, omisskåhnbara; de gifvas i alla Stånd, de låra visst ej ^kunna förnekas i detta.
Långt ifrån att tro dessa elenienter förkastliga , anser jag dem innebära den vigtiga conservatoriska princip , som utgår fjrån behofvet af ordning, af varaktighet, och således äfven år sjelfva frihetens fastaste stöd; ty de medborgare, på hvilka någon af aristocratiers moraliska elemenler kari lämpas , äga det högsta interesset att bevara hvad sorn år.
Mycket vöre härvid att tillägga , men jag hemställer vördsamt, om ytterligare discussioner i detta ämne behöfvas , och om icke fast hellre tjenligt vore, att till andra deliberationer öfvergå , sedan den aktningsvärda minoritet, sorn önskat reservera sig emot det beslut, hvilket till denna discussion föranledt, nu ägt tillfälle att sin lagliga rättighet utöfva.
Friherre Carpelan , Carl.
Ehuru interessant det kunde vara att höra hvad Friherre Lagerbjelke nu yttrat* tror jag dock hvar och en sorn vill reservera sig, kan göra det utan något vidare yttrande rörande sjelfva ämnet.
Herr Rosenqvist, Fredric Leonard, hade inlemna! följande, sorn upplästes:
Med stöd af Riksdags-Ordningens 5y §., hav jag den äran vördsamt anhåjla, om mia.
Den 19 Martil. 555 reservations intagande i Protocollet, emot det beslut, sorn Högloflige Ridderskapet och Adeln fattat, i fråga om publiciteten.
Herr Maule, Carl > hade inlemnat ett skrifteligt yttrande, så lydande: v
Då jag anser för en heder att hafva röstat för offentligheten uti våra lagstiftande sammanträden , men resultatet, vid voteringen uti ifrågavarande ämne i förleden Måndags-Plenum, utfallit så oförväntadt och så litet öfverensstämmande med den tro om sann upplysning och liberalitet, man hyst och bordt hysa 0111 Rikets första Stånd; så anser jag för en ännu större heder, att högtideligen hafva reserverat mig till Protocollet emot det fattade beslutet.
Herr Dahlman, Lars Johan, anmälte till Protocollet sin reservation emot Ridderskapets och Adelns beslut.
Herr Dankwardt, Carl*.
Ehuru jag af den händelse, ej kommit att deltaga i voteringen, att jag missräknat mig på tiden, tror jag det dock vara min rätt^ att reservera mig emot det fattade beslutet, sorn min öfvertygelse ogillar.
Friherre Raab, Jacobi Min trosbekännelse aflägges äfven derigenom, att jag reserverar mig emot beslutet.
Friherre Ridderstolpe ‘ Fredria:
Jag har yoterat emot publiciteten.
Jag skulle varit af motsatt tanka:
Den 19 Murtii, 1 io Om jag i nuvarande publicisternas ton kunde igenkänna den hyfsning i uttryck, och den billighet i upptagande af motpartiets skäl, som utgöra rättvisans kännemärke. 2:0
Om tillskottet af läktarens 100 persosöner ej frambringade hesitation hos mången ung talare viel de tentamina, hvilkas återhållande här har blifvit vidrört, samt hvarigenom vältaligheten skulle blifva ett behof och snillet tillrycka sig den uteslutande uppmärksamhet, som äfven bör ägnas åt det enkla förståndet.
Föredrogs å nyo Högvördige Präste-Ståndets den 5 dennes aflåtne och den i5 derpå följde på bordet lagde Protocolls-Utdrag, innefattande remiss till Banco-Utskottet af Herr Doctor J. O. Wallins motion, att en minnespenning må präglas i anledning af Hans Kongl.
Höghet KronPrinsens och Hennes Kongl.
Höghet Prinsessans., Josephina af Leuchtenberg, förestående Biläger; uti hvilken remiss de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Preste-Ståndet förena.
I sammanhang härmed upplästes Borgare- och Bonde-Ståndens Prutocolls-Utdrag af den 1 1 och 12 dennes, innehållande att bemälte Stånd , örn enahanda remiss med Preste-Ståndet sig förenadt.
Och fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord pro^ position, för godt att, äfven för dess del, uti ofvanberörde remiss, instämma.
Den 19 Martil» Föredrogs å nyo och remitterades till Stats-x och Banco-Utskotten, Kongl.
Maj.ts den 5 dennes aflåfne och samma dag eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående låne-understöd för Städerne Norrköping och Rörås.
Företogs till pröfning Constitutions-Utskottets den 27 sistledne Februarii afgifne och den 1 r dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl.
Maj;ts under den i3 sistledne Februarii till Riksens Ständer allåtne Nådiga skrifvelse, angående rättighet för Kongl.
Majit, att i de fall 45 §, Regerings-Formen innehåller och under Kongl. Majits resor till Konunga-Riket Norrige, utnämna Hans Kongl. Höghet KronPrinsen till Ordförande i den då tillförordnade Regering.