Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Få sädanj sätt hafva Riksens Ständer, tid ef< 9o Deri |5 October f. m, ter annan blifvit inledde i desse oerhörde kostnader och de veta icke i denna stund deras utgift härvid, plade StatsUtskottet, efter den proposition derom, jag haft den äran att göra, af Kongl. KammarCollegium infordrat uppgift på de Hemman, Boställen, Soldaterotar, hemmansräntor m. m. som Staten mistadt igenom Canalgräfningen; så skulle man noga kunna beräkna hela omkostnaden för Staten.
Lika som en hembghetsslöja betäcker den så mycket prisade nyttan af ifrågavarande Storverk; så synes en sådan undanhålla kännedomen af dess kostnad.
Vid sådant förhållande och då sista kostnadsförslaget ej bör hafva mera förtroende än det första, anser jag klokast att Riksens Höglofl.
Ständer, en gång för alla nu afsäga allt vidare understöd till Canalbyggnaden, men skänka Bolaget alla de summor, hvarmed Staten understödt arbetet:
Likväl att Bolaget hädanefter ersätter Boställshavare med flere, deras årliga förluster: äfven sådane räntetagare, som eljest af Kronan skulle hållas skadeslöse.
De sammansatte Utskotten anse nödigt att fortsätta understödet för Canalbyggnaden, emedan den eljest icke kan fullbordas, i hvilket fall allt hvad Staten bidragit, vore utan nytta användt och bortkastadt.
Detta låter något och synes hafva vigt; men då man af circa 8 Millioner kan bespara 3me, tror jag det vara än vigtigare, i synnerhet, dä man skall låna penningar till anslaget.
Men frågar man, huru skall Canalen då blifva fullbordad?
Jag svarar att Actieägarne hafva endast att följa det vsckra patriotiska Exempel Söder - Den i5 October f. m. 91 A Telje CanalBoläg gifvit.
Det samma har redan betalt 250 procent på sine Actier och icke af Staten fått, eller ens hegardt, aldraminst pretenderadt något understöd, annorledes än med lån, och äfven det till högst obetydlig summa: icke en procent af hvad Götha Canalg Bolag erhållit, troligen och åtminstone efter mitt Förslag, till skänks.
Det skulle blifva kännbart för de af sistnämnde Bolagslnteressenter, 60m ifrån början contribuerat för sine Actier; men ganska lätt för de speculanter, hvilka, för någre få procents betalning blifvit innehafvare af Actier till betydeliga summor.
De förre äro ej olyckligare än många andre Medborgare som blifvit lidande på ill? beräknade företag af egendomshandel, odlingar m. m.
De hafva alldeles icke att skylla Riksens Ständer för den förlust de kunna göra.
Bilagor till PleniProtocolIet för den 15 October, eftermiddagen.
Då för utforingen af det utaf Riksens Höglofl.
Ständer nu fattade beslut om Götha 92 Den lo Octoher e. m.
Canalbyggnad, och i anseende till den långt framlidna tiden, det är nödvändigt att de beviljade förskotten på nästkommande års anslag kunna disponeras, men inga treprocents lån förr än efter 1824 års ingång lära kunna upptagas, äfvensom af Bankens vinst ej heller förr än nästkommande år något torde utan särskilt Riksens Höglofl.
Beslut kunna disponeras; så får jag vördsammeligen föreslå, att för så väl de 50,000 R;dr,som i år förskottsvis få lyftas, som för de 100,000 R:dr, hvilka genast vid Nyårets ingång få användas, säker utväg måtte beredas; som sådan får jag föreslå, att
Banken på dess nästa års vinstbehållning förskjuter nödige medel härtill; och anhåller jag att denna min Motion måtte till Stats- och BancoUtskotten remitteras.
Då jag nu går att väcka den Motion, att RiddarhusSecreteraren ej i framtiden skall få innehafva något Embete i Statens tjenst, anhåller jag få fästa uppmärksamheten dervid, att denna Motion aldeles icke åsyftar den nu varande RiddarhusSecreteraren, hvilken erhållit tjensten utan detta vilkor, och att tillämpning af Förslaget således ej förr än vid dess afgång från tjensten kan komma i fråga.
Den l5 Oclober é. m, 93 Jag anser verkställandet af detta Förslag vara både nyttigt, billigt och möjligt.
Nyttigt torde det vara att RiddarhusSecreteraren, som af Ståndet ensamt tillsättes, ej får vara i beroende af någon annan Auctoritet, vare sig i anseende till det dagliga Förmanskapet eller i anseende till möjliga loften om framtida fortkomst på Embetsmanna banan.
Vida skild från det påståendet, att en sådan inverkan för det närvarande blifvit försökt eller skulle lyckats, anser jag dock för en frarns tid kunna ligga inom möjligbeternes gräns, och jag anser Representanten lika pligtig att söka förebygga de misssbruk som kunna hända, som att rigta sin blick endast inom det närvarandes inskränkta område.
Men rättigheten, att jemte ett Embete i Statens tjenst äfven innehafva RiddarhusSecreteraretjensten, kan, utom olägenheten af en möjlig främmande impuls, äfven medföra den, att tjensten i en mindre nitisk innehafvares hand vårdslösas.
Rikets Höglofl.
Ständers särskildta Utskott anför i dess Betänkande pag. ao8, att genom det föränderliga värde af Rikets Creditmynt, sorn ofta inträffat, lönerne vid åtskilliga vigtiga Embeten sluteligen blifvit så försämrade, att deras innehafvare varit nödsakade bereda sig utkomst dels genom biförtjenster och dels derigenom att de sökt sig löner i flere Verk, hvaraf de följder uppkommit, att icke allenast Statens tjenst på ena eller andra g4 Den ig October e. ra. stället blifvit försummad eller mindre väl förvaltad, utan ock att
Tjenstemännen genom åtskilige delade befattningar ej sällan blifvit hindrade att förvärfva sig de iosigter, sorn för utöfvandet af en enda erfordras.
Det har icke tillhört
Utskottet att utsträcka denna åsigt af tjensters förening äfven till enskilde Verk, men tillämpningen dit blir densamma och olägenheten bör så mycket mera afhjelpas då den drabbar på en gång de allmänna och enskilda Verken.
Ehuru stora orsaker Ridderskapet och Adeln än kan hafva att vara nöjde med nuva« rande RiddarhusSecreterares förvaltning af sin tjenst, kan dock i framtiden hända, att samma menliga följder, som erfarenheten visat att flere tjensters förening medfört för Staten, äfven kunna drabba Riddarhuset, Och det är dessa olägenheter, som antagandet af Förslaget äfven skulle afböja.
Förslaget innefattar äfven en billighet till förmohn för tjenstsökande i allmänhet i så måtto, att det tillstyrker att icke på en person hopa tjenster, sorn hvardera kunna underhålla dess innehafvare.
Det tyckes ligga en inconseqvens deruti, att man klagar öfver för stort antal tjenstsökande och vill rigta en del af den bildade Classens barn till Näringame, under det man på samma gång tillåter tjenster att förenas, utan att sådant af behofvet påkallas.
Ben l5 Octoher e. m. 95 Möjligheten af Förslagets antagande anhåller jag få visa genom en kort calcul af RiddarhusSecreterarens inkomster och genom en jemförelse mellan dem och de sorn njutas af andre Tjenstemän» RiddarhusSecreterarens lön är 600 R:dr Banco; dess tractamente under Riksdagarne är 300 R-.dr Banco i månaden.
Ifrån och med 1809 till och med 1823 eller under 15 år, hafva Riksdagarne upptagit en tid af 43 månader, som per medium för året gifver s:ne månader eiler 900 R:dr Banco.
Enligt Ridderskapets och Adelns beslut vid förra Riksdagen tillkommer RiddarhusSecreteraren för hvarje diplom# 50 R:dr Banco; från och med 1809 till och med 1822 eller under 14 år hafva 173 introductioner ägt rum, hvilket per medium för året gifver minst 12 Introductioner eller 600 R:dr Banco.
Upptages nu Boningsrum, Uthus, Ljus och Vedpenningar till 300 Rtdr Banco, hvilket kanske ej är för drygt beräknadt, så uppstår ett resultat af 2,400 R.dr Banco för året, hvari dock ej är inberäknade de särskilda discretioner sorn erhållits då Riksdagarne hållits utom Hufvudstaden samt respenningar och resetractamenten vid sådane tillfällen.
De fleste af Statens embeten, så i civil som militaireväg, och deribland sådane, som icke allmännast uppnås och som anses underhålla sine innehafvare, medföra på långt när icke så betydlig inkomst.
Enligt de underrättelser jag varit i tillfälle förskaffa mig, tjena Assessorer i Hof« Rätter och Collegier för endast jooo R: lr Ban - g6
Den 15 October c. mi co, HofRätts- och CollegialRåd för 1,400 R:dr Banco, RevisionsSecreterare för 1800 R.dr Banco, BancoCommissarier ej öfver 1700 R:dr Banco o. 8. v; Efter denna jemnförelse hoppas jag änga tvifvel skola uppstå om Förslagets verkställbarhet, och jag anhåller att Motionen må blifva till Riddarhusutskott remitterad.
Bilagor till Pleni-Protocollet för den 17 October, förmiddagen.
Herr Dahlman, Lars Johan:
Jag anhåller vördsamt att få anmäla min reservation mot de genom votering sista plenum tagne beslut, att Götha CanalBolag får, under hvad benämning sorn helst, arbetsbidrag eller rättare sagt genom Statens skuldsättning utan att afgifva en Jadan förbindelfe forn blifvit fö. rejlagen-, äfvensom emot resultatet af den senare voteringen, att Bolaget njuter al!
Canalerig afkastning, utan att med clemia inkomjl öka Byggnads - Den 17 October f. m. 97 nndfCassnn, ander dit mer än 4 Millioner räntefritt tagas till Bolagets arbetskaflnad utaf det allmänna.
Det uigör min högsta förundran , att ej någon med mera erfarenhet och talent uppstår såsom det allmännas förespråkare, och att ett så ytteist lamt motstånd vid detta tillfälle blifvit gjordt.
Jag får nu underkasta mig den Starkare t rätt och frågar ”om det nu mera är tvifvelaktigt, hvem jorn är den /larkare; det allmänna eller Bolaget?
Sannerligen efter hvad jag nu erfarit, anser jag Bolaget, under Herr Grefve von Plåtens anförande oö/vervinnerligtt och innan Campagnens slut, vinnas thy värr ännu många segrar; ty nar var ej egoismen med patriotismen i skölden starkare, än den ouppblandade ensamma patriotismen?
Då det lyckats Bolaget allthittills, att ej gå suplicando tillväga, men blott anmäla sig till tvångslån eller utskrifva gärder, bör man val ändå väga ödmjukt anhålla, att dess Coryphéer täckas upphöra attsmäda Representationen och påbörda den, att hafva våldfört Bolagets rättigheter: detta ädelmod bör väntas af segraren slug var emedlertid den som vetat ingå och hålla ut i detta efter vanlig beräkning ej särdeles låfvande Bolag: nu visar det sig. emot de ordinsirt klokas förmodan, att Bolaget får allt hvad det åslundar.
Det torde i alla fm 11 bäst upplysa min mening, att ställa Södertelje CalialBolag sorn ett frappant motstycke.
Säkert gör det, utan skryt och fordringar på Staten med tredubbelt större egne uppoffringar mer Bil. till Ridd. o Ad.
IX Band. 7 g3 Dm 17 Octobff. m, allmän nytta __ än genom Gotha Canal någonsin kan verkas, men jag glömmer, att nyttan ej får vara Statsmannens ändamål blott bisak.
Jag hemställer sluteligen till allmänna omdömet, hvem är största patrioten, den sorn oponerar sig alltid och allestädes emot sitt Fäderneslands skuldsättning samt sjelf gör och jfrar för enftildta uppoffringar efter råd och lägenhet till gagneliga och ärorika företag; eller den, som på det allmännas bekostnad bygger sig ärestoder och segrande befordrar corporationers fördelar?
N:o a» Grefve von Rofen, Robert'.
Som detta är första och förmodeligen det sista tillfälle jag haft att inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tala om skogshuahållning i allmänhet, hoppas jag Högloflige
Ståndet ursägor mig hvad jag nämner innan jag skrider till hufvudsaken nemligen Höglofl.
Utskottets Betänkande.
Vid de flesta Riksdagar jag öfvervarif, har blifvit taladt om en förbättrad skogshushållning, man ingenting derom faststäldt.
Men vid 1817 års
Riksmöte fann Kongl. Ms;jt och Rikets Ständer den af stor vigt och nödvän - Dan 17 Oolober f. «>. cl i gnet.
Maji gjord allt hvad sorn kunde väntas och önskas; Hans Kongl. Majit har befallt alla de Authoriteter sorn remi detta ämne hafva att befatta ingifva Betänkande — har gifvit uppmuntringar samt utsatt en belöning för utgif varén afdet bästa Förslag till en förbättrad skogshushållning hvaraf redan tvenne lemnadt pressen.
Resultatet af allt detta, sorn mig synes, är ingen annan än Ekeskogarnes försäljande och det nu af Högloft.
Utskottet uppläste Betänkande Utskottet tillstyrker försäljande af alla de Kronoparken som ej skola behållas för Kronans räkning, tili Arméens och Flottornas behof.
Må det tillåtas mig att korteligen få framställa några af de betänkligheter som jag tror måste uppstå i fall af en sådan upplåtelse. 1:0.
Äro dessa Kronoparker de enda skogar som directe höra under Kongl. Majits
Egen höga disposition; med deras afiåtands till enskilda personer, fruktar jag att hoppet om en snar och förbättrad skogshushållning, åtminstone förminskas, då fältet försvinner för vår Nådige Konunge verksamhet. 2:0.
Äro de fleste af desse parker belägne i Skoglösa Orter, och fordrade en ganska noggrann och rättvis répartition, om ej en stor del alldeles skoglöse och på längre afstånd belägne trakter skola befinna sig utan all tilltillgång på de nödvändigaste skogseffeetcr, el. 100 Den ly October /, m, ' , N t ler ock nodgas lösa dem för ett obilligt beli ruinerande pris. 3:0.
Trör jag att om de på nyssnämnde orter, belägne Boställen, ej skola lida för mycket, måste största delen af den nu å dessä parker befintliga timmerskog för detta ändamål seqvestreras, emedan ingen annan tillgång finnes, och således all försäljning å dessa pär-, ker svårligen kan verkställas» Sluteligen för ätt ej trötta Höglofl.
Rid— derskapets och Adelns tålamod, får jag nämna: att om alla de anmärkningar om intäckter till odlingar, söm inkommit blifvit beviljade vOre skogen säkert till det mästa fexpedierad.
Må det äfven tillåtas mig, sorn en slag!
Chef för Skogs- och Jägeristaten, nämna något som rörer dets.
Ett af de skäl, Utskotten tager till försäljande af Kronoparkerne är att de svårligen kunna beVakas; jag är af samma tanka, så länge Staterne Förblifva organiserade som de för närvarande äro; men tillåt mina Herrar göra Eder uppmärksamme på deras nuvarande ställning; dessa stater hafva dels inga dels otillräckeliga löner, inga befordringar utom tittlar, föga utsigt om pension, och den trägnaste och mödosammaste tjenstgöring, då skyldigheterne fnllgöras rätt, hvad kan man vänta af allt detta.
Och huru lätt vöre icke det att med de löner denna stat nu innehar, ökad med högst fjerdedelen af hvad som nu Den 17 Oktober f.m, 101 Stjäles af skolarne, reglera en ordentelig slat, forn snart skulle visa att Svenskar kunna både akta och sköta skog lika så väl som flere andra Nationer göra det.
Bilaga ti ll Pleiu-Protokollet i or deri 17 Oktober, efterinidclagen. N;q r. Herr Tham, Wolrat ht Principen att RiddarhusSecreleraren icke bör bekläda annat publikt Embete, godkänner jag ej Orsakerna äio att jag tror det inom Svenska Adeln ännu finnas män med ära och kunskaper.
Att Ridderskapet och AdelD vid val tili RiddarhusSecreterare måste lästa sig och säkerligen fäster sig vid dessa egenskaper-^ Att RiddarhusSecreteraren om
Iian icke får bestrida annat Embete, blir skild från allt 103 Dc »37 Oct ober e. m. tillfälle att ^emellan Riksdagarne verksamt följa landets angelägenheter och uppöfva sina kunskaper och sjäisförmögen heter genom annat än speculatioQer, hvilka, ehuru ganska nyttiga, likväl icke efter min öfvertygelse verka lika med en god Embetsmannapraktik.
Att om Ridderskapet och Adeln väljer så illa, att deras Secreterare täger impuls af högsta magten eller af andra personer, så linnas många andra sätt att på honom inverka äts genom det publika Embete han bekläder.
Att Ridderskapet och Adeln genom ett sådant stadgande som Motionairen föreslagit, binder händerna på sig sjelf att välja den mäst skickelige, ty denne om han äger vigeur* torde sällan’och kanske aldrig lemna utsigten af Embetsmanna vägen, för att, för hela lifstiden binda sig vid en minndre förmånlig, syssla, hvars göromål under Riksdagarne fordra mera skicklighet, tålamod, ansträngning och försakelse än som är mängden medgifven.
Om RiddarhusSecreteraren innehafver
Domaresyssla är han fullt oberoende, ty från denna kan han ej skiljas utan Embetsfel; lem» nas honom annan syssla, hoppas jag, att alltid Svenska RiddarhusSecreterara skola så väljas, att de lemna sådane Embeten hvarje gång deras innehafvande skulle sätta dem i förbindelser, oförenliga med Ståndets förtroende:
Dm 17 Oclobcr s. m, I®3 framfarna Exempel ge mig full rätt till denna förmodan.
Att den publika tjensten icke bor hindra RiddarhusSecreteraren att uppfylla 6ina plig— ter emot Ståndet behöfver ej bevisas; ty erfarenheten, äfven den vi nu dageligen ha, bevisar detta, då vid infallande Riksdagar, annor man alltid förordnas att bestrida den publika syssla, RiddarhusSecreteraren innehafver.
Då man vill uppgöra beräkningar som skola grundlägga beslut, böra dessa vara säkra; Motiooairens beräkninger angående RiddarhusSecreteraren6 lönevilkor äro icke allenast osåkra, de äro äfven påtagligen origtiga.
Han har beräknadt RiddarhusSecreterarens arfvode under Riksdagarne till 300 R;dr Banco månatligen, detta har icke alltid så varit; vid 1809 års Riksdag sora ensam räckte 12 månader, hade då varande RiddarhusSecreteraren icke mer i ett för allt än 1,000 R:dr Banco.
Vid 3810 års
Riksdag gom börjades dan 23 julii och slöts den 33 November hade han 3 R:dr Banco om dagen samt 300 R:dr Banco i arfvode.
Det är sagt att ifrån och med 1809 till och med 1823, eller under 15 år, 43 månaders Riksdag förkaffat RiddarhusSecreteraren 900 R:dr Banco årligen; *tt uppgiften är origtig, bevisas af det anförda, dessutom ordsakas en mindre missräkning deraf att 3 gånger iSjgör 45; ej 43* Den 17 O et ober c. m. 1809 irs Riksdag ordsakades af krig, revolu tion och total Regementsförändring. 1810 års Riksdag af KronPrinsen Carl Augusts död. 18 12,års Riksdag af Continentalkriget. 1815 års Riksdag af freden, som slutade detta krig och af föreningen med Norrige. 1818 års Riksdag af Disconternas fall. 1823 års Riksdag är ensam ordinarie enligt Constitutionen, således 6 Riksdagar på 15 år.
Krig, revolutioner, Kongl, personers dödsfall, förening med andra Na tioner, allmänna Banqueroutter, måste ej nödvändigt skola inträffa inom hvarje tidrymd af ]5 år, således ar icke nödvändigt att under samma tid sk -1 i finnas mer än 3 Riksdagar.
Antagas dessa till 8 å 10 månader hvardera, så uppstår en Riksdagstid af 24 eller 30 månader, hvilka om man antager det uppgifna månatliga arfvodet å noo R:dr Banco sorn bestämdt, i förra fallet på 1$ år gör 480 och i sednare åter 600 R:dr om året.
Ordsaken att ifrån och med i8°9 till och med 1822, 173 Introductioner ägt rum lärer lätt finnas deruti att under tiden flera ovanliga händelser inträffat; Regerande personers till - Dm 17 October c. m. träde till Regeringen, samt kröning, krig och fred, som gifvit anledning till flera benådningar.
Det är hvarken bestämdt gifvit att sådana händelser alltid under hvarje tid af 15 år jofva lika anledningar till benådningar, icke heller, att den Regerande lika begagnar dem; således är den deraf hämtade grund till löneberäkning alldeles osäker.
Ändteligen är äfven misstag deruti begått att RevisionsSecreterarelön är utförd till i.Soo R;dr Bjnco, då den likväl är lika med HofRätts- och CoUegialRåders.
Jag har icke varit Embetsman, men 30 års verksamt deltagande så väl uti allmänna som enskildta göromål hafva hos mig stagadt den öfvertygelse, att alla Emlsetsmanna Corpser, lika som alla andra Medborgareclasser äro blandade af mer orh mindre goda, redebga och verksamma män, och att om deruti någon gång träffas verkeligen elaka!, deras antal uppväges af verkeligen fullgoda; jag skall derföre aldrig deltaga uti den syftningen att frän öfverläggningar och förtroenden som angå de constitutionella göromålen vilja utesluta Embetgmännen, så mycket mindre som dessa för sina befattningar nödvändigt måste förskaffa sig kunskaper, hvilka icke lika nödvändigt måste förvärfvas af dem, som ensamt egna sig åt Landtmannens, den handlandes eller Näringsidkarens yrken; jag delar häruti icke den stränga åsigt som jag tror mig finna uti Motionen, och jag frågar sluteligen hvad IOG Batt 1,2 October e, n. fira det kan vara, att den man som skall föra Ridderkapets och Adelns protocoller och den Ridderskapet och Adeln sjelfva välja efter deras högsta förtroende är Embetsman, då äldre och yngre Embetsmän deltaga uti de be; slut som den förre endast på papperet uppfattar, redigerar och för sina hufvudmän justerar.
Vittnar erfarenheten för eller emot Embetsmännen inom Riddarhuset må Protocollerna för Riksdagarne 1786, 1789? 1792, 1800, ej mindre än sednare tiders derom rådfrågas och hvad RiddarhusSecreteraren serskildt angar vågar jag påstå, att om också hos honom pligt— känslan för Fädernesland och dess Stånd vore svag eller svigtande, är hant ställning sådan att den alltid måste föras till rätta målet sä länge Ridderskapet och Adeln sjelfva icke svika det hopp och de fordringar, Fosterlandet vid dem äga rätt att fälta.
Jag afstyrker således helt och hållit den gjorda Motionen, den jag ej allenast anser för icke nyttig, utan äfven skadelig, och anhåller att dessa anmärkningar få till Utskottet med-: följa.
Den 20 Octaber e. »». 107 Bilaga till Pleiu-Protocollet för den 20 Octobcr, eftermiddagen N;0 1» 1 Herr Treffenberg, Curry Gabriel •.
ConstitutionsUtskottet anför att utfärdandet af ett miiitairiskt TjenstgöriogsReglemente inskränkt till sammandragningen i ett helt, af spridda, hvar för gig lagligen meddelte föreskrifter, och bland annat, af de hvarje Tjenstegrad inom Reglementet åtföljande skyldigheter, utan tvifvel måste tillhöra Konungens omedelbara besörjande, genom hans rådgifvare i Commandoärenden och jag instämmer fullkomligt deruti 3 tilläggande» likväl min öfvertygelse vara den: att denne Embetsmans åliggande vid ett sådant uppdrag, icke inskränker sig till att endast låta afskrifva och till ett helt sammanfoga fordna stadganden, utan bör han äfven med sorgfällighet tillse, att allt hvad som tarfvar ändring och förbättring, får densamma i öfverensstämmelse med det rätta.
Så länge vi äga en Constitutionel Statsförfattning, bör vid dylika tillfällen, i första rummet för uppmärksamheten, sättas alla punkter, gom på något sätt röra Medborgares rättigheter, så att de blifva olörryckta.
Den 50 Oelober e. m.
' Jag sträcker åtminstone mina fordringarså långt, stt Konungens Rådgifvare i Commandomäl för Arméen, då det ifrågavarande Tjenstgöring*Reglemei|tet skulle utfärdas hade bordt, i stället för att till efterlefnad låta copiera, de fordne lagligen tillkomna, i mitt anmärkningsmemoriai öfverklaga olagligt}?,terne anmärka dem, och redigera stadgandet i enlighet med andan och bok stafven i 16 §, Regeringsformen.
Vid ett sammandrag af olika föreskrifter, som äger till den grad stämpel afnogrannhet, stt det till och med destinguerar den yttre sorgebeteekningen efter afledne Föräldrar och.
Syskon, hade eder min öfvertygelse det varit en skyldighet, att äfven fästa uppmärksamheten åt lefvande personers rättigheter och tim* liga väl.
ConstitutionsUtskottet finner likväl denna enkla verkställighetshandling, (sorn det kallar den ifrågasatta öfverklagade Föredragande och, Rådgifvareåtgärden), vara sådan, att det yrkade åtalet icke kan äga rum, och jag skall icke eller ytterligare fordra något sådant, men jag tror mig deremot icke hafva fullgjort min skyldighet sorn Riksdagsman, om jag dervid lärer bero, hvarföre jag med stöd *f 56 §.
Riksdagsordningen anhåller att få väcka följande Motion, nemligen:
Att Riksens Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl.
Majrt anhålla: att vederbörande Actoriteter, så Civilesom Militaire* hvila Den 20 October c, m, log Va tillkomma att ingifva Förslager till befordring gar för de dem underlydande Tjenstemän, blifva anbefalde: att hädanefter, da. någon annan upp. fores på Förslag, lin den, hvilken efter tour och ancinnété dertill dr orsaken till ett dylikt förbigående uppgifva och bifoga ingående Förslaget, idan åfvan att den som förbi'gås, vid samma tillfälle erhåller en likalydande cornrnunication deroth, I ett land* hvars lagar äro grundade pä 'elen sköna regel att det är bättre tio brottslingar gå fria än en oskyldig dömeg, tyckes ett dylikt stadgande vara både rättvist och behöfvas; och hos ett Folk med en Constitutionel Statsförfattning bör hvarje väg för godtyckligheten tillspärras.
Örn Lagstiftande magten vill bibehålta sitt förtroende måste den åt allt hvad sorn kan gynna våld och orättvisa lemna sin uppmärksamhet och begagna de tillfällen Grundlagarne medgifva» att inlör Thronen yrka rättelse i d« bristet som tilläfventyrs finnas.
Ständer handla icke eller rätt mot styrelsen om de dölja en upptäckt stig, som leder till våldförande af i b §.
Den 24- Zebruaril
När 1788 ärs