Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att Herr von Troil anmärkt, dels att 109 § Regeringsformen måtte erhålla följande lydelse: ”Då en Lagtima Riksdag fortfarit sex månader, räknade från den dag, då Konungen låtit om ”StatsVerkets tillstånd och behof Rikets ”Ständer eller deras Statsutskott underrätta, ”må' Konungen äga rättighet att, när Han ”för godt finnér, Riksdagen afsluta;” dels att So § Riksdagsordningen måtte förändras sålunda: ”Då en Lagtima Riksdag fortfarit ”sex månader, räknade från den dag, då ”Konungen låtit om StatsVerkets tillstånd ”och behof Rikets Ständer eller deras Statsutskott underrättat, må Konungen äga ”rät - Den 9 Mars e. m. ”rättighet att, när han för godt finner, Riks”dagen afsluta.
Upplöser Konungen Riksdagen, innan Rikets Ständer Staten regle”rat eller någon ny Bevillning till bestämdt ”belopp sig åtagit, då fortfare den förra Be”villningen intill nästa Riksdag.
Är åter ”Bevillningens hela belopp bestämdt” &c., alldeles i enlighet med ConstitutionsUtskottets förslag.
Hvarjemte Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg dessa anmärkningar höra, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, till ConstitutionsUtskottet öfverlemnas.
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grej ven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg berörde anmärkningar böra förfalla.
Ropades åter Ja och Nej. Hans Excellence förnyade den förra af sistnämnde tvänne propositioner, hvilken härvid besvarades med starka Ja jemte några Nej.
I följd hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LaniltMarskalken förklarade, att, enär, enligt hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Herr von Troils ifrågavarande anmärkningar blifvit såsom Ståndets gemensamma tanka antagne och komme att hänvisas till ConstitutionsUtskottet. 65 II. 210 Den 9 Mars e. m. Herr Rosenqvist j Fredrik Leonhardi Ordet slut innebär en förutsättning af en tillryggalagd tid, och denna åter leder tangen på redogörelse — Riksdagen lider till sitt slut och Representantens räkenskapstid förestår.
Den första gång jag som talare vid denna Riksdag uppträdde var mitt valspråk detta:
Ätt tala illa och mena väl är bättre, än att mena illa och tala väl.
Då vältaligheten är en talang, som icke är allom gifven, behöfver jag ej rodna öfver saknaden af densamma, men — jag frågar hvar och en af Eder, mine Herrar, äfven mine motståndare, har något enda tal, någon yttrad tanka från mig utgått, som ej afsett mitt fäderneslands och mina landsmäns sanna väl?
.— Har jag någonsin talat för egennytta, eller egna fördelars befrämjande?
Jag är öfvertygad att svaret på dessa frågor blifver ett rättskaffens
Nej. Till Svenska Folket, som genom ryktet och Tidningar blifvit underrättndt om våra rådslag, ställer jag den fråga?
Har den goda vi 11 ja 11 hos mig någonsin saknats, då fallet varit att försvara mina medborgares rättigheter, och frihet lill person och egendom ?
Jag behöfver icke frukta för afhörandet af de omdömen, som skola fällas öfver mitt handlingssätt.
Jag har bjudit till att förena mina landsmäns rättigheter med mina landsmäns skyldigheter, utan alt uppoffra de förra åt de senare.
I vetandet att Den 9 Mars e. m. 21 I mine medborgare i allmänhet ingalunda äga förmåga alt bära större skattebördor, än de som redan äro pålagde, har jag höjt min röst och talat emot de vid denna Riksdag föreslagne nya och förstorade löneanslag, icke blott till Statens redan varande högre Embetsman, utan äfven till nya höga Embeten; — jag har motsagt enorma summors beviljande till försvarsverket, till Götha Canal, till nya anläggningar, byggnader och reparationer; — jag har bestridt allt bifall till proponerade afskrifningar och efterskänkningar af de förfärliga summor, som blifvit utgifne dels i och för den fatala handeln om Rikets Örlogsskepp, dels ock för andra ändamål, deraf icke Riket, utan enskildte personer, haft fördel; — jag har motverkat föreslagne nya lagar, hvilkas påföljder i längden kunnat medföra de största vådor och skakningar; — jag har, så vidt jag förmått, motarbetat StatsObligations-systemets införande och myntvalvations antagande, eftersom jag ansett begge delarne vara förderfliga; — och jag har bestridt alla förslag till ändringar i Rikets nu gällande Grundlagar.
— Med ett ord, jag har som Representant försökt svara emot vigten och betydelsen af detta ord.—Men — att alla dessa mina bemödanden nästan alltid dukat under för det öfverlägsna antal, som systematiskt handlat efter motsatta åsigter, och som för deras befrämjande 65 H. 14* Den 9 Mars e. na. användt sådana medel, hvaraf jag hvarken velat eller kunnat begagna mig, det måste jag väl beklaga, men aldrig förebrå mig.
— Lugn i medvetandet att som
Representant hafva handlat efter mitt bästa förstånd och samvete, anhåller jag vördsamt, att i Protocollet få antecknad min reservation mot alla de beslut, som af Majoriteten hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln under denna Riksdag blifvit fattade, med undantag af de högst få, som jag understödt.
Min känsla och pligt befaller mig derjemte förklara, att jag icke undertecknar det blifvande Riksdagsbeslutet, och jag frisäger såmedelst mitt namn från alla menliga följder, i händelse några sådane efter Riksdagens slut förspörjas, af den beskaffenhet, att de ifrån Riksdagsförhandlingarne leda sitt ursprung.
Föredrogs ånyo och bi föl los följande från BankoUtskoltet inkomne och den 8 dennes e. m. på bordet lagde Memorial:
Af den 2 dennes: N:o i35.
Med förslag till irsta Artikeln i det blifvande BankoReglementet.
Med förslag till föreskrifter uti BankoReglementet, angående Bankens lånerörelse i de delar, hvaröfver hos Rikets Ständer fullständigt blifvit beslutadt.
Af den 4 dennes: N:o i4o.
Med förslag till de uti Banko - Den g Mars e. m. 2l3 Reglementet blifvande stadganuer, i gemenskap med Bankens Sedel-utgifning; N:o 14r•
Med förslag till 3:dje Artikeln i det blifvande BankoReglementet, upptagande Tjenstegrader, grunder för pensionsberäkning samt stadganden i afseende på god ordning inom BankoVerket; Af den 6 dennes: N:o 142.
Med förslag till Instruction för Rikets Ständers Revisorer öfver BankoVerket; Af den 8 dennes: N:o i43.
Med för.slag till föreskrifter att intagas i BankoReglementet, angående Bankens lån emot orörlig pant och på längre terminer; N:o 144- Med förslag till 2:dra och ^'.åe Artiklarne i det blifvande BankoReglementet; N:o i45- Med hemställan om ett tillägg till 2 § af Utskottets, i dess Memorial N:o lii, afgifna förslag, angående föreskrifter i det blifvande BankoReglementet, såsom en följd af Rikets Ständers vidtagne beslut rörande inlösning och utvexling af Bankens sedlar m. m.; N:o 14O.
Med hemställan om intagande af cn ny § i s:dra Afdelningen af 4:de Artikeln af det nya BankoReglementet.
"Vid förnyad föredragning af BankoUtskollets den 4 dennes, under N:o 137, af - 2 14 Den 9 Mars e. m. gifna och den 8 derpåföljde e. ro. på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 114, förut meddelade Memorial, om bestämmande af en viss tid, inom hvars förlopp alla af Banken på Daler kopparmynt utgifna sedlar böra vara derstädes till inlösen presenterade, fann Ridderskapet och Adeln, alt enär sistnämnde Memorial redan blifvit den 19 sistlidne Februarii e. m. af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Justerades 12 ProtocollsUldrag, innefattande Ridderskapets och Adelns den 8 dennes f. och e. m. fattade beslut.
Herr Rosenblad, Bernhard, hade inlemnal ett så lydande anförande: Enär Respective RiksStåndens
Cancellier komma att 8 dagar efter Riksdagens slut upplösas, får jag vördsamt hemställa, alt enahanda anslag, som vid alla föregående Riksdagar varit vanligt, för utskrifning af manuscript lill tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid denna Riksdag, samt correctursläsning, nemligen 1 R:dr B:co för hvarje tryckt ark, måtte bestämmas, att af Riksdagskostnadsmedlen utgå; samt StatsUtskotlet anmodas, ali härom meddela Herrar Fullmäktige i RiksgäldsContoiret nödig underrättelse.
Den g Mars e. m. 2l5 Likaledes upplästes och lades på hordet ett af Herr Rosenblad,•
Bernhard, ytterligare inlemriadt anförande, så lydande:
Enär Rikets Ständer vid denna Riksdag beslutat, att, för upprättandet af Register öfver Ridderskapets oeh Adelns Protocoller, ej mindre vid iSi5 års anvid innevarande Riksdag, enahanda anslag bör äga rum, som vid föregående Riksdagar varit vanligt,, eller io R:dr B:co för hvarje tryckt ark, samt att dessa Register böra på allmän bekostnad tryckas; synes visserligen uppenbart följa, att med författandet och tryckningen af Register öfver Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1818 års Riksdag, samt upprättandet af Register öfver Ståndets Protocoll vid Riksdagen 1823 bor på enahanda sätt förfaras; men då, i saknad af bestämd föreskrift härom, missförstånd möjligen skulle kunna uppstå, anser jag mig böra vördsamt hemställa, alt, i afseende å betalningen för upprättande och tryckning af Register öfver Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1818 års Riksdag, samt för författandet af Register öfver Ståndets P10- tocoll vid Riksdagen 1823, må förhållas alldeles på enahanda sätt, som Rikets Ständer, rörande författandet och tryckningen af Ståndets Protocoll vid denna Riksdag redan beslutat.
Upplästes följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Betänkande:
Den 9 Mars e. ra.
Af den a5 sistlidne Februarii: N:o 54.
Rörande tvänne summor af tillhopa 160,079 R:dr 12 sk. 5 r:st, som vid 1829 års utgång blifvit af StatsVerket till Banken utbetalde; samt huru, i följd af redan fattade beslut, må förhållas med de hos Banken förvarade Statens skuldförbindelser.
I anledning af väckt motion, angående afgifvande af underdånig skrifvelse, att lill Ständernes godkännande och fastställande måtte blifva öfverlemnadt Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut om slagskattens beräkning i myntet, m. in.
Af denne dag: N:o 58.
Rörande liquidationen af Bankens fordringar, så väl för det år 1826 lyftade SpanmålsCreditiv, sorn hos f. d. Allmänna Magazinslnrättningen.
Med förslag så väl till Formulaire för de förskrifningar, hvilka enligt Rikets Ständers beslut komma att af RiksgäldsContoret utgifvas å StatsVerkets till betalning återstående Capitalskuld till Banken, som ock till uppgörande af ränle-liquiden emellan StatsVerket och Banken för samma förskrifningar.
Från BankoUtskottet:
Af den 8 dennes: N:o 147-
Med förslag till det blifvande BankoReglementets 5:le Artikel. l Den 9 Mars e. rn.
Med förslag till 4;de Artikeln, 5:te Afdelningen af det nya BankoReglementet, innehållande de föreskrifter, sorn afse Bankens DiscontRörelse.
Upplästes ett från Hedervärda BondeStåndet ankommet ProlocollsUtdrag af denna dag, innehållande Ståndets inbjudning till MedStånden, att instämma i BondeStåndets i dag fattade beslut att, i anledning af Yice Talemannen Jon Jonssons anmärkningar vid StatsUtskottets Memorial N:o 422 med en fortsättning af förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoret, återremittera detta Memorial till Utskottet.
Och skulle detta ProtocollsUtdrag hvila på bordet.
In fidem Protocolli O. J. Lagerheim., Torsdagen d. ii Mars i83o.
Plenum klockan half till 8 Förmiddagen.
Upplästes till justering och godkändes 4 §§ af RiksdagsBeslutet. ai8 Den ii Mars f, m.
Föredrogs ånyo och remitterades till' StatsUtskottet Herr Rosenblads, Bernhard, den g dennes e, m. på bordet lagde a:ne motioner: 1:0
Om anslag för utskrifning af manuscript till tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoil vid innevarande Riksdags samt correctursläsning. 2:0
Om anslag för upprättande och tryckning af Register öfver Ridderskapets och Adelns Protocoil vid 1818 års Riksdag, samt för författande af Register öfver Ståndets Protocoil vid Riksdagen 1823..
Vid fönnyad föredragning af StalsUtskottets den 8 dennes under N:o 425 aflåtne, och samma dag e. m. på bordet lagde memorial, i anledning af RiksSlåndens skiljaktiga beslut i fråga om de af Utskottet i Utlåtandet N:o 414 föreslagne allmänna grunder för upptagandet af ett lån för Statens räkning i silfver, motsvarande 2 millioner Riksdaler i Svenskt specie efter gamla myntfoten; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom framställd proposition, för godt bifalla hvad Utskottet i berörde memorial tillstyrkt, samt godkände de deruti föreslagne voteringspropositioner..
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottets den 8 dennes under N:o 426 afgifne, och samma dag e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af RiktStåndens skiljaktiga Den it Mars f. m. 219 beslut i några delar af det i Utlåtandet N:o 4*5 af Utskottet framstäldle förändrade förslag till Allmänna Grunder för utlåning för RiksgäldsContoret emot inteckning i jordegendom; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid dess i afseende å delta ämne redan fattade beslut, godkänna de af StatsUlskoltet föreslagne voteringsproposi tioner.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 2 dennes afgifne och den 3:dje e. m. på bordet lagde Memorial N:o 422 meil en fortsättning af Förslaget till Reglementet för RiksgäldsContoret; i sammanhang hvarmed ett från Hedervärda BondeStåndet ankommet ProtocolIsUtdrag i ämnet af den g dennes upplästes, af innehåll: alt Ståndet återremitterat detta Memorial till Utskottets förnyade handläggning, i anledning af Vice Talemanuen Jon Jonssons anmärkning, att de för extra Statsregleringen anslagna medel, enligt 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 88, 89, 90, gr, 92, g3 ocb g4 §§ böra, i den nion de för anvista behof blifva att tillgå af RiksgäldsContoret, till Hans Maj:t Konungens disposition, för StatsContorets räkning, emot ränta i Banken nedsättas på sätt för Långifvare af Allmänheten varder bestämdt, samt att de härigenom inflytande ränte-medel få till extraanslagen användas, med iakttagande, att räntevinsten af anslagen lill försvarsverket a 10 Den ii Mars f. m. anvisas lill tredje liufvudtiteln till Hans Maj:t Konungens disposition, till förstärkning för oförutsedda militair-utgifter, dock så, att dessa räntemedel icke få användas till löner, pensioner eller gratificationer; hvarjemte BcndeStåndet beslutit att härom göra inbjudning till de respective RiksStånden.
Grefve Brahe_, Magnus^ anförde skrifteligen:
Fullkomligt delande de åsigter, som legat till grund för det Hedervärda BondeStåndets nu upplästa inbjudning, får jag vördsamt tillstyrka återremiss af det föredragne förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoret, under förhoppning, att, i enlighet med hvad BondeStåndet hemställt, q8 § af sagde Reglemente måtte förändras, och således den genom utlåningen af extra militaira anslagen möjligen inflytande räntevinst komma försvarsverket till godo utan att inblandas med räntorne för de öfrige extra anslagen.
Jag vågar hoppas, att detta förslag skall anses så mycket billigare, som Rikets Ständer, ehuru erkännande nödvändigheten af hvad Kongl. Maj:t i Dess afgifne Nådiga Propositioner begärt i och för försvarsverket, förklarat sig sakna tillgång att då anvisa fulla beloppet af de summor, som för det maktpåliggande ändamålet pröfvas behoflige.
Den i r Mars f. m.
221 Det finnes dessutom många behof för vår Aimee, till beredande af hvad somför ett fullständigt försvarsverk erfordras, och som Kongl. Maj:t denna gång icke meddelat Rikets Ständer, men hvilka behof det likväl vore önskligt att, så vidt möjligt, kunna afhjelpa, enär 3:dje HufvudTiteln ingalunda dem kan bestrida.
Såsom sådane må exempelvis nämnas: medel till GenieCorpsernes utbildning genom förökad verksamhet; beredande af tillgång för mindre bemedlade Officerare af Regementerne att vid nämnde Corpser tjenstgöra; ExerciceCompagniers och InstructionsSkolors inrättande vid Indelta Regementer och Corpser; ökad öfning för Armeens gamla stam; inhämtande af de upptäckter och framsteg hos utlänningen, som kunna lända vårt försvarsverk till fördel, en omständighet ansedd af yttersta vigt i alla andra Europeiska Armeer, der vissa Officerare årligen företaga utrikes resor på Statens bekostnad, i ändamål att sedan bidraga till krigskonstens utbildning i fäderneslandet; med mera sådant.
Hvarje med försvarsanstalternes fordringar bekant medborgare lärer, förmodar jag, icke vägra erkännandet af nyssnämnde behof, och får, med anledning af det nu anförde, samt sedan, genom Ständernes fattade beslut, förräntning, af ifrågavarande anslag skall äga rum, jag ödmjukeligen hemställa, alt de beviljade extra 222 Den ii Mars f. ra. militaireanslagen måtte uppföras och inrättas på serskild räkning till förräntning, och den inflytande ränlevinsten tillfalla 3:dje HufvudTiteln, I stöd häraf får jag slutligen föreslå, alt irsta momentet af 98 § i Reglementet för RiksgäldsContoret måtte få följande ordalydelse: ”De åt försvarsverket anslagne och i §§ 79» 8°> 81,-83 och 86 upptagne medel insättas på en serskild räkning i Banken.
De derå uppkommande behållningar böra, så vidt ske kan, i Banken förräntas, på sätt för Långifvare af Allmänheten varder bestämdt.
Den härigenom möjligen inflytande ränta må af Kongl. Majrt användas till 3:dje HufvudTitelns förstärkning, för oförutsedde militaire utgifter, dock icke till löner, pensioner eller gratificalioner.”
Att detta mitt anförande må få åtfölja remissen, derom vågar jag ödmjukast anhålla.
Herr von V1egesach, Ernst:
Om här vore fråga om nya anslag, skulle jag visserligen icke höja min röst till befordrande deraf; inen då det redan är afgjordt, att de beviljade medlen skola förräntas och räntan enligt instructionen användas lill fördel för extra anslagen, lärer hvar och en finna, att frågan här endast är om ett närmare bestämmande af sättet för medlens användande.
Jag skuile då tro det vara Den ii Mars f. m. 223 lika angeläget, som anslagens beviljande för materielen, att jemväl tillse, det man framdeles må hafva tillgång på personer, som kunna handhafva denna materiel utan Statens förlust; min mening är derföre, att antingen en del, eller om möjligt hela den ifrågavarande räntan, må användas till stipendier åt Officerare, som vilja bivista utländska krig eller i fred inhämta för sitt yrke nödiga kunskaper, genom utrikes resor.
Jag har redan i början af Riksdagen väckt en motion i detta ämne, der jag fullständigare utvecklade mina tankar, och anser således öfverflödigt, att nu å nyo utförligare framställa dem, helst jag är öfvertygad, att något hvar af Ridderskapets och Adelns Ledamöter inser sakens vigt.
Det ar, såsom jag förut nämnt, redan bestämdt, att extra anslagen till försvarsverket skola förräntas; jag tvekar derföre icke tro det vara bäst, alt man, i likhet med hvad af Konungens Rådgifvare i Cornmandomål här nu blifvit framstäldt, öfverlemna!' räntemedlen till Konungens disposition, likväl med uttryck af den opinion, det de förnämligast må användas för ofvannämnde stipendier.
Jag hämtar så mycket större skäl för detta förslag, som jag betraktar krigsyrket, såsom det mest praktiska af alla.
All theori är der visserligen nödvändig, men också otillräcklig; det är icke nog att hafva läst och alt minnas alla derom skrifne böcker, krigsyrket larfvur nödvändigt, och fram - 224 Den ii Mars f. m. för alla andra, praktik.
Jag instämmer, på dessa skäl, i begäran om återremiss, och anhåller att detta mitt yttrande må åtfölja till Utskottet.
Det synes, som Ridderskapet och Adeln skulle finna sig något öfverraskadt af den framställning, som blifvit gjord till följd afBondeStåndets inbjudning.
Jag erkänner, att jag åtminstone icke kan göra mig fullkomlig reda för den fråga Grefve Brahe väckt och Herr von Vegesach biträdt.
Det säges visserligen, alt de till försvarsverket beviljade extra-anslag skola, enligt Rikets Ständers redan fattade beslut, förräntas, utan att Ständerne närmare yttrat sig om ändamålet, hvartill räntemedlen skola användas; men då jag icke i detta ögonblick kan reda förhållandet, tror jag det vara bäst, att frågan får ytterligare hvila på bordet, så vida ingen annan närvarande Ledamot bestämdare kan upplysa, huru med denna sak sig förhåller.
Jag menar, att det ej för någon lärer vara obekant, alt Rikets Ständer beslutat, det sådane inflytande Statsmedel, som ej genast behöfva användas, må genom utlåning göras räntebärande, dels för alt understödja allmänhetens behof af lån, och dels för alt öka tillgångar - Den ii Mars f. m. 225 garne.
Detta beslut är också anledningen till den ifrågavarande föreskrift, som blifvit föreslagen att intagas uti Reglementet för RiksgäldsContorets Fullmägtige.
Men då den betydligaste delen af sådane Statsmedel bestå af de nya anslagen till försvarsverkets materiel, och den betydligaste räntan således derifrån är att förvänta, tror jag, lika med Grefve Brahe, att det vore både billigt och ganska hushållsaktigt, om räntan af dessa anslag jemväl anvistes för försvarsverket, hvarigenom flere nyttige ändamål kunde vinnas och åtskillige behof fyllas, hvilka, oaktadt deras nödvändighet blifvit erkänd, måst, i anseende till tillgångarnes otillräcklighet vid denna Riksdag, stå tillbaka, men otvifvelaktigt vid en annan Riksdag skola påkalla nya uppoffringar.
Jag hemställer således, om det ej vore lyckligt, att dessa behof kunde undanrödjas genom räntevinstens användande på samma Titel, hvartill Capilalel blifvit anslaget.
Jag kan altså, för min del, ej annat än instämma med BondeStåndet och Grefve Brahe, att det föreslagne Reglementet må, i afseende på den anmärkte §:n, återremitteras.
I afseende på Grefve Horns begäran om frågans bordläggning, anhåller jag, att del måtte upplysas, huruvida icke BondeStåndels nu föredragne Protocollsutdrag redan 65 H. i5 Den ii Mars f. m. tvänne gånger blifvit bordlagdt.
För öfrigt får jag i sjelfva saken meddela den upplysning, att den ifrågavarande § af Reglementet innehåller ett upprepande af Ständernes fattade beslut; men som Konungen äger alt disponera de för Försvarsverkets materiel beviljade anslagen för flere år på en gång, sedan Rikets Ständer lemnat
Konungen rättighet att förskottsvis upptaga dessa medel, så snart de hinna att inflyta, så följer ock, att, i händelse Konungen begagnar denna rättighet, RiksgäldsConloret ej får några medel att förränta.
Om åter räntemedlen öfverlemnas till Konungens disposition för 3:dje HufvudTitelns förstärkande, så är det att hoppas, alt Konungen, genom Contracter och andra vidtagande åtgärder, så lämpar anslagets användande, att räntevinsler uppkomma och tillgångar för 3:dje IlufvudTiteln beredas utan nytt betungande eller förlust för någon.
Jag önskar derföre, att en sådan förklaring, som den Grefve Brahe föreslagit, måtte lemnäs åt Rikets Ständers redan fattade beslut, och då BondeStåndet inbjudit oss att instämma i dess beslut om återremiss af den ifrågavarande §:n, tillstyrker jag till alla delar bifall till inbjudningen, med den önskan, att expeditionen så snart som möjligt må komma Utskotlet tillhanda, på det Utskottet må hinna att besvara återremissen innan Riksdagens slut.
Silfverskjöld'j Carl, förklara - i Den u Mars f. m. o.if de sig afstå ifrån ordet sedan lian blifvit förekommen af Friherre Sprengtporten.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag minnes icke, med tillräcklig noggrannhet, hvad beslut Rikets Ständer i detta ämne redan fattat, för att nu inlåta mig i sjelfva saken: och jag vill derföre blott fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på olämpligheten att i Reglementet för RiksgiildsContorets Fullmägtige intaga föreskrifter om det sätt, hvarpå Konungen skulle äga att använda de här ifrågakomne med o # , • o len, Hendigen, att de icke skulle få användas till löner, pensioner eller gratificationer.
Huru kan väl en dylik föreskrift inflyta i Instruclionen för Rikets Ständers Fullmägtige?
Då jag dessutom hört, att föreskrift redan är gifven om medlens förräntande af RiksgäldsContoiret, synes mig ändamålet vara vunnet, i synnerhet om det jemväl är stadgadt, att räntan skall hållas Konungen tillhanda för samma ändamål, hvartill Capitalet blifvit bestämdt.
Jag kan således icke, åtminstone för det skäls skull, Som blifvit anfördt, tillstyrka återremiss.
Jag tillstår uppriktigt, alt jag af Friherre Sprengtportens anförande, jemfördt med Herr Cederschjölds, ej vunnit den upplysning jag för mig anser af nöden.
Jag påminner mig ganska väl, att 65 H. *5* 223 Den ii Mars f. m. jag i PasscvolanceCassans räkenskaper sett inblandad en hel Discontrörelse för KrigsCollegii Cassör i allmänhet, och jag fruktar, att den här ifrågavarande förändringen kan leda till missbruk, hvaröfver Rikets Ständer ej komma i tillfälle att yttra sig och utöfva sin granskningsrätt.