Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktm i denna § anmält, alt vid Adliga jungfru stiftet, under åren 1845, 1846, 1847 endast 10 döttrar af Adelsmän blifvit inskrifna, hvaremot 47 genom ingångne äktenskap eller dödsfall utgått ur stiftet samt en, som icke inom behörig tid an mält sig till pensions utbekommande, blifvit förklarad sin pensionsrätt förlustig.
I följd häraf upptager matrikeln nu endast 600 stifts-jnngfrur, deribland 223 äro i åtnjutande af pension. §. 8.
Denna § utvisar, huruledes de af Adliga kadett-skolefonden samt Bergenstjernska fonden anslagne akademiska stipendier, fri-kadett platser vid K. krigsakademien å Carlberg samt näringsstipendier blifvit efter den tid, dä
Direktm afgaf sin sista riksdagsberättelse, tillsatta, och hvilka Adliga ynglingar desamma sedermera innehaft och nu innehafva. §. 9.
Uti denna § har
Direktm anmält följande omständigheter med afseende å lånerörelsen, nemi. : a) Att icke allenast större delen af det kapital, som varit ullånt mot 6 [J ränta, dels blifvit inbetalt och dels måste omsättas mot 5 § ränta, utan äfven flera af 5 g länen till ganska betydliga belopp, särdeles under sistl. år, blifvit inbetaide eller till betalning under loppet af innevar. år uppsagde, äfvensom alla de utaf nya Trollhätte kanalbolag utfärdade obligationer med 5 g ränta, som Direktm innehaft, sisth år äro vordne inlöste, och hafva under tiden högst få ansökningar om nya lån emot inteckning i fast egendom inkommit och jemväl efterfrågan af lån mot personlig borgen och 6 § ränta under sednare tider saknats. b) Att Direktm derföre, i brist af tillfälle att kunna på något med lånereglementets föreskrifter öfverensstämmande förmånligare sätt, använda de influtna medlen, mäst uppköpa förenämnde kanalbolags obligationer, som löpa endast med 4 § ränta för en summa af 60,000 r:dr b:co. é) Att de särskilda fondernas öfriga räntebärande medel vid medlet af sisth November månad utgjordes af dels 76,483 r:dr c n Den 19 Februari e. ni.
16 sk. b:co utlånte mot inteckning i fastighet och 6 -g ränta, hvaraf 6,000 r:dr voro till betalning uppsagde samt 25,466 r:dr 32 sk. ifrän innevar. ärs början löpa endast med 5 JJ ränta, dels 393,710 r:dr 43 sk. 8 r:st utlånta mot inteckning och 5 " ränta, hvaraf 24,666 r:dr 32 sk. äro till betalning uppsagde, dels 50,570 r:dr, som utgöra beloppet af lån mot borgen med 6 g ränta, hvarförutan omkring 7,000 r:dr i saknad af tillfälle till deras användande i lånerörelsen, voro utan ränta i banken innestående. d) Att ehuru åtskilliga af de under Direktms vård ställda fon der, genom årliga besparingar blifvit bragta derhän, att de deraf bestämda utgifter kunna, under förutsättning alt kapitalen äro ständigt räntebärande, bestridas med en ränteinkomst af 5 g, detta dock icke vore förhållandet med alla, och då på sätt förut vore nämndt, för 60,000 r:dr endast 4 g ränta kunnat erhållas och icke allenast en betydlig summa är i banken innestående, utan ock 30,000 r:dr äro till betalning uppsagde samt utlåningen, enligt 3 § 4 mom. i länereghtet, emot personlig borgen icke får ökas utöfver 50,000 r:dr, har Direklm funnit sig böra, till föremål för R. o.
Ad:s öfverläggning, anmäla frågan om de åtgärder, som kunna finnas nödiga och tillämpliga till afhjelpande af svårigheterna för utlåning af Riddarhusets medel; men då de förändrade lånereghn, för flera betydliga kassor, som vid den lid, sisth höst, då Ridd.-Direktor afgaf sin riksdagsberättelse, voro under utarbetning, otvifvelaktig! komme att på lånerörelsen i allmänhet utöfva ett så stort inflytande, att derefter lämpade förändringar, jemväl i afseende på förvaltningen af de under Ridd.-Direktms vård ställda fonder, måste vidtagas, har Direktm ansett sig äga anledn. att dröja med afgifvande af ett förslag i detta ämne, intill dess den dä pågående regleringen af ofvanberörde kassor hunnit blifva afslutad.
Jemte det Utsk. finnér Direktor hafva användt alla de enligt reghtet medgifna utvägar, att göra Riddarhusets medel fruktbärande, har Utsk. skolat tillkännagifva, att då K.
M. ännu icke lärer till slutlig pröfning förehaft de af civil-statens och arméens
Hrr fullmäktige vid deras under sisth höstmånader hällne sammanträden, afgifne lind. berättelser och föreslagne förnyade låne-regloi, Ridd.- Direktm, uppå derom af Utskis ordf. gjord förfrågan, förklarat sig ännu, och innan Direktm kan erhålla del utaf de förändrade stadganden, som kunna af K.
M. anses nödiga i afseende å grunderna för utlåningen af civil-statens och arméens pensions-kassors betydliga medel, icke eller funne sig vara i tillfälle, att till II. R. o.
Adis pröfning framlägga något förslag till sädane förändringar i länereglma för Riddarhusets kassor; och då Utsk. för sin del godkänner detta Direktms skäl för uppskof med afgifvande af dess förslag, förbehåller sig Utsk., af samma anledn., att, efter inhemtande af Direktms blifvande mern. i denna del, framdeles få med sitt utlåt, deröfver »:!1 H. R. o.
Den lil Februari e. m. 623 Vidare anmälts i denna §, att till följd af R. o.
Ad:sårl841 fattade beslut, att de von Liewenska fonden tillhörande medel, som bifvit utlånta mot namn-säkerhet, i stället borde användas lill lån emot säkerhet i fastighet, Direktm, så ofta något tillfälle dertill förekommit, sökt att, mot sistnämnde säkerhet, placera ifrägavar. medel, men att Direktais bemödanden härutinnan ännu icke helt och hållet lyckats, utan äro för närvar.
4,700 r:dr af de Liewenska medlen mot personlig borgen utlånta.
Slutligen har
Direktm uti samma § lemnat en framställning angale förhållandet med det uti Direktms sista riksdagsberätlelse omförmälte lån, hvilket till belopp af 4,000 r:dr b:co redan är 1833 beviljades bruks-patron Johan Norström, hvarefter omsättning deraf varit sökt hvarje halft år, och sednast emot ett skuldebref af d. 17 Mars 1842, hvarå borgen såsom för egen skuld var tecknad af låntagarens broder bruks-patronen Gustaf Norström, och bruks-patron F. W. Weinberg.
Dä detta skuldebref d. 17 Sept. 1S42, var till betalning förfallet, sökte låntagaren omsättning på ytterligare 6 månader mot samma borgen, men vid delta tillfälle hade
Direktm redan vunnit upplysning derom, att fråga om ordnande af Hrr Norströms affärer genom administration uppstält, hvarföre den sökta omsättningen afslogs samt då skuldebrefvet likväl icke blef infriadt, lagsökning emot låntagaren anställdes, hvilken lagsökning dock icke kunde fortsättas, emedan så väl han som löftesmännen ingifvit. cessionsansökning lili Grums häradsrätt och rådhusrätten i Götheborg, hvadan Riddarhusets fordran i deras konkurser bevakades.
Sedan derefter dom i dessa konkurser endast vid den förre af desse domstolar hunnit meddelas, och borgenärerna så väl af denna anledn., som derföre att en mängd på pröfning af olika domstolar beroende tvister dels emellan gäldenärerne och dels ronde borgenärernas stridiga intressen hade uppstått, vid sammanträde d. 14 April 1846 beslutat, att någon utdelning ej finge ske förr än dom fallit äfven vid Götheborgs rådhusrätt, blef hos Ridd.-Direktm, medelst inlemnad skrift af d. 3 Oct.
1846 af sysslomannen uti ifrågavar. konkurser, anmälan gjord derom, att de hade för afsigt att tillvägabringa en sådan öfverenskommelse, att alla privata personer, som voro oprioriterade fordringsägare i massorne, skulle åtnöjas med endast 70 procent, pä det att sådane publika verk och kassor, som genom reglementen voro förhindrade att lemna någon rabatt pä deras fordringsbeldpp, måtte kunna undfå fulla kapitalet; hvarjemte sysslomännen erbjödo sig, att genast inbetala hela Ridd.-kassans bevakade fordran 4,000 r:dr samt ränta derå till cessionsdagen d. 22 Nov. 1842 emot det att
Direklm eftergåfve öfrige bevakade räntan, samt till dem aflemnade originalreversen, på dem transporterad, utan vidare anspråk på utgifvaren eller löftesmännen.
Detta anbud hade Direktm, enär förrberörde fordran icke var till förmånsrätt i konkursen berättigad samt enskilda oprioriterade fordringsägare, enligt under hand vunna upplysningar, hade ätnöjt sig med endast 70 procent, äfvensom med afseende derpå, att eli å Direktms sida vägradt bifall till det erbjudna ackordet befarades en längre lid uppehålla de 3;ne konkursmassornas ut - 624 Den 19 Februari e. m. redning, ansett sig böra antaga, hvarefter förenämnde 4,000 r:dr med ränta till d. 22 Nov. 1842 blifvit d. 13 Oct. 1846 inbetalde.
Sedan Dirckt:n sålunda redogjort för sitt förfarande i detta ärende, har Direktm derjemte erinrat, att
Direktm vid beviljandet af ifrägavar. lån så mycket mindre ansåg sig äga anledn. ifrågasätta låntagarens och löftesmännens vederhäftighet, sorn kändt vore, att de ärft en betydlig förmögenhet, och innehade flera bruk, sågverk, fabriker och landlegendomar samt åtnjöto förtroende såsom redbare och ordentlige män, och att sannolikt någon förlust icke kommit i fråga, om icke dessa egendomar måst, under en ofördelaktig konjunktur för bruksrörelsen, till låga priser försäljas.
Vid dessa förhållanden, och då den förlust som sålunda inträffat af några års ränta till ett sammanlagdt belopp af 934 r:dr är den enda, som ägt rum på en utlåning emot personlig borgen af omkring 100,000 r:dr årligen under den tid Ridd.-Direklms nuvar. ledamöter innehaft R. o. Ad:s förtroende samt, i händelse medlen icke varit utlånte, en ränteförlust äfven i sådant fall uppkommit, har Direklm yttrat den förhoppning, att R. o. Ad. icke skall finna skäl att ogilla de af Direktm i omförmälde hänseende vidtagna åtgärder, och vördsamt hemställt, huruvida ofvannämnde ränteförlust får afskrifvas eller direktörerne må, på grund af stadgandet i 3 § 4 mom. af länereghlet, anses skyldige att för betalning deraf ansvara.
Då, enligt ofvanberörde, af protm vitsordade framställning, Direklm vidtagit alla de på
Direklm beroende åtgärder lill förekommande af förlust för Riddarhusets fonder i bruks-patron Johan Norströms och hans löftesmäns konkurser, har Utsk., jemväl med afseende å det nit och den omtanka, Direktm städse ådagalagt vid förvaltningen af Riddarhusets medel, ansett sig böra tillstyrka: att den förlust af 934 r:dr b:co i räntor, som å det i frågavar. länet uppkommit, må varda utur räkenskaperna afskriften. §. 10.
Denna § innehåller en uppgift å de reparationsarbeten, hvilka på Riddarhus-reparationsfondens bekostnad blifvit verkställda under åren 1844 och 1847.
Förstnämnde år uppgingo de lill en sammanräknad kostnad af 4,368 r:dr 8 r:st. och sistberörde år till 3,264 r:dr 34 sk. eller tillsammans 7,632 r:dr 34 sk. allt b:co.
Dessa betydliga utgifter hafva erfordrats för reparation dels af Riddarhussalen samt Direktms sessionsrum, förmak och inre arkivrum, dels af Riddarhusets källarvåning, förstugor, SekretaUtsk:s rum, och lägenheterna å Riddarhusgården, dels af Riddarhusets koppartak samt taken å flygelbyggnaderna, dels af Riddarhusets södra facade, jemte ornamenterne å Riddarhustaket, samt slutligen för tillökning af sträckstensfolen vid torget och dervar. trappas omläggning och tillökning, jemte anläggning af en trottoire utanför Riddarhuset åt torgsidan; varande de 2me sistnämnde reparationerne, hvilka uppgått, den förra till en kostnad af 527 r:dr 10 sk. och den sednare af Den, 19 Februari e. ra. af 400 r:dr föranleckle af Riddarhustorgets nyligen verkställda omläggning, emedan torget dervid blifvit betydligen sankt samt försedt med trottoire-anläggningar, i följd af hvilken sänkning emellan torget och lägsta delarne af sträckstensfoten och trappan uppkommit ett ganska stort mellanrum, hvilken bristfällighets afhjelpande varit ovilkorligen nödvändig; och hvad trottoirerna anginge, hade Direktm ansett att da reparationsfondens tillgångar sådant medgåfve, det nyreparerade torg, som af Riddarhuset erhållit sitt namn, utanför detta hus borde vara försedt med en trottöire-anläggning af icke mindre prydlig och varaktig beskaffenhet, än ägare af enskilde, mindre betydliga hus derpå bekostat.
Utsk., som, enligt utredningarne i Direklms prot. samt med instämmande i hvad
Direktm här ofvan yttrat ang:de reparationen af sträckstensfoten och anläggandet af trottoiren, funnit nämnde reparationer både nödiga och lämpliga saiiit jemväl inhemtat, att de blifvit i stadgad ordning både företagna och verkställda, har således icke tvekat att tillstyrka: det berörde af Direktm vidtagne åtgärder må af R. o. Ad. godkännas.
Direklm anmäler här att, enligt H. R. o. Ad:s beslut vid sednaste riksdag, Dircktm gått i författning om ordnande och inbindning dels af åtskilliga uti Ridd.-arkivet befintliga äldre handlingar; och dels af de uti 2:ne från s. k. hemliga hvalfvet upphemtade kistor förvarade urkunder och papper.
Uti denna §, underrättar Ridd.-Direktm, att i utbyte emot H. R. o. Ad:s prot. från och med 1809 års riksdag, förhandlingarne vid Norrska riksförsamlingen år 1814 och de sedermera hällne storlhing blifvit från K. universitetet i Christiania lill
Direktm öfverlemnade, hvadan nämnde förhandlingar nu finnas att tillgå i Ridd.-cancelliet.
Jemlikt R. o. Ad:s beslut vid förra riksdagen har enligt Direktms gjorda anmälan, genom Ridd.-fiskalen, med biträde af 2:dre Ridd.-cancellisten, en förteckning blifvit upprättad, som upptager, jemte hvarje lefvande ätts N:o och namn, såväl dopnamn som titel å den medlem af ätten, hvilken äger hufvudmannarätten utöfva, eller de hinder som förekomma för ättens representerande å Riddarhuset, hvilken förteckning, försedd med Direktms underskrift, blifvit uppropslistan bilagd.
Då Utsk. varit i tillfälle att, vid de under riksdagen skedda utdelningar af polletter till inträde å Riddarhuset, erfara gagnet och ändamålsenligheten af den ifrågavar. med omsorg uppgjorda förteckningen, har Utsk. ansett sig böra hemställa: att föreskriften, det en sådan förteckning alltid bör före hvarje riksdag författas, må inflyta i Ridd.-Direktms instruktion. g. 11. . 12. §. 13. 2 H. 40 626
Den 19 Februari e. m
I sammanhang härmed och då i anseende till de flera tillägg och förändringar, som under de sednare riksdagarne blifvit af H. R. o.
Ad. beslutade uti Ridd.-Direktms ofvanberörde instruktion, densamma synes Utsk. vara i behof att omtryckas och jemväl i flera delar synes erfordra en mera ordnad uppställning, hemställer Utsk.: att Ridd.-Direkt:n må erhålla uppdrag att låta öfverse den ifrågavar. instruktionen i dess helhet, samt vid nästa riksdag genom Ridd.Utsk. ingifva ett förslag dertill, för att, efter Utsk:s deröfver afgifvande utlåt., af H. Ståndet pröfvas.
Efter sålunda meddeladt utlåt, öfver Ridd.-Direktms berättelse samt i öfrigt skedd granskning af dess vidtagne beslut och åtgärder, har Utsk. ansett sig uppfylla en angenäm pligt, då Utsk. tillstyrker: att H. R. o.
Ad. måtte förklara Ridd.-Direktm sin tillfredsställelse och belåtenhet öfver det sätt, hvarpå Riddarhnsoch stifts-ärendena blifvit sedan sista riksdag af Direktm förvaltade; hvilket dock allt vördsamt öfverlennäs till II. R. o. Ad:s egen ompröfning.
Stockholm d. 15 Febr. 1848.
På Riddarlms-Utskoltets vägnar, G. E. Frölich.
Sammandrag af alla de tinder H. Ridd.-Direkt:ns vård ställde kassors och fonders räkenskaper för tiren 1844, 1845 och 1846.
Debet: Honorarier till Hrr Direktörer 3,600: — — Aflöning till Riddarhusets tjenstemän och betjening 10,635: 3. — Pensioner och gratifikationer 56,945: 33. 7. Stipendier 9,309: 1. 2.
Kadetten underhäll 2,968: — — Arfvoden 2,986: 43.
— Extra utgifter 3,313: 11. 8.
Ränta för Thamiska donationen till K.
Veten- skaps-Akademien 731: 39. 3.
Gåfva till Frimurarebarnhuset 500: — — Reparationskostnader 4.368: — 8.
Genom rättegång fråndömda medel .... 1,257: 8. 9.
Fru von Hanswolffs sterbhus, genom li- qvid med utredningsmännen 88: 16. 10.
Afskrifning och afkortning 2,664: 10. 7.
Uppbördsprovision, revisionsarfvode och remisslag 54: — 9.
Samteliga kassors och fonders tillgångar och for- dringar vid 1846 års slut 705,076: 19. 3.
Summa 804,497: 44. 6.
Uti förestående tillgångar och fordringar är inbegripet värdet af sjelfva Riddarhusets byggnader och lösören, utgörande, enligt 1846 års hufvudbok, det förra 66,666 r:dr 32 sk. och det sednare 5,625 r:dr 36 sk., hvaremot värdet af de Berghmanska fonden tillhörande fastigheter, såsom ej uti nämnde fonds räkenskaper bokfördt, icke deruti ingår.
Samtcliga kassors och fonders tillgångar och fordringar vid 1843 års slut Donerade kapital under loppet afåren 1844—1846 Räntor Hyror Försålda vapenböcker Påföring: värdet af, under riksdag tillkomna effekter Arrenden och frälseränta Inskrifningspenningar, familjgåfvor samt afgifter för ordenskors och band lill Jungfrustiftet Besparade pensioner Riddarhus-capitalionsafgiften 663,260 13. 6. 19,619 3. 9. 93,270 39. 7. 9,244 20. — 47 32. — 83: 16.— 7,862: 4. — 800 ■■ 166 32.— 7,343 27. 8.
Summa 804,497 Stockholm af Ridd.-kont. d. 15 Febr. 1848.
,/. L, Bogem a n. 44. 6. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 e. ni.
Justerades 9 prot.-utdr. för d. 19 dennes e. m.
Upplästes ett af Hr von Stockenström, Erik, inlemnadt så lydande mern.:
Som angelägna göromål på landet och nödvändiga res or för en längre lid hindra mig att vid riksdagen mig infinna så får jag här 40* - 028 Den 23 Februari f. m. medelst anmäla min afsägelse från min plats bland R. o. Ad:s Electorer. R. o. Ad. lemnade till denna afsägelse sitt samtycke, och i följd deraf anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Bänkman, att ideras nästa sammanträde utse en ny Elector.
Med tillkännagivande, att i sista talmans-conference blifvit öfverenskommet, att 1 dag skulle föresläs i samtlige RiksSt.-n, att val af den nämnd, som enligt 103 § Reg.F. och 64 § Riksd.Ordn. äger att döma, huruvida högsta domstolens samtliga ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigliga kall bibehållas eller om vissa af dem kunna anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas, mätte förrättas nästa Lördag d. 26 dennes, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle, att detta val då finge företagas.
Uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. jemväl, att, vid detta val såsom under föreg:de riksdagar varit vanligt, utom de 12 ledamöter af hvarje Stånd, hvaraf ifrågavar. nämnd skall bestå, skulle utses 4 suppleanter, hvarefter Hr Landtnr. erinrade, alt till följe häraf enligt 33 § Ridd.-Ordn. å hvarje vallista borde uppföras 16 namn, äfvensom att det vore önskligt, att detta skedde i alfabetisk ordning, såsom medförande lättnad vid valförrättningen.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf vidare, att i sista talmansconference jemväl träffats öfverenskommelse, att föreslå RiksStm, att Onsdagen d. 1 nästk.
Mars anställa val af de Electorer, som böra utse R.
St:s just.-ombudsman och hans suppleant, och sedan Hr Landtm, i anledn. deraf hemstält, att detta val nämnde dag måtto få ske samt att äfven dervid vallistorne må komma att upptaga namn å 16 personer, hvaraf 12 skulle blifva ordinarie Electorer och 4 suppleanter, lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall.
Företogs val af en Bänkman inom 10:de Bänkm:s-afd:n efter N:o 163.
Hr Holst, Carl Ludvig, och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd.
Hr Oxehufvud, Olof Philip, med 9 röster.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.
Utsk. inkomne förslag till 11.
Sirs lind. skrifvelser till K. M. : N:o 20, ang:de stapelstadsrätt för staden Sölvitsborg; och N:o 21, i anledn. af K.
M:s nåd. prop., ronde den till skolorne i åtskilliga städer inom Lunds stift utgående helgonskyld.
Föredrogs ånyo StalsUtsk:s d. 12 och 19 dennes på bordet lagda utlät N:o 41, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af cellfängelser.
Hr Rääf, Leonh. Fredr., anförde skriftligen; Den 23 Fe k r u ari f. m. 6’9
Vid nu föredragne utlät, är jag antecknad säsom reservant; och då tiden icke medgaf att skriftligen till Utsks prot. aflemna mina åsigter, torde jag fä deni här framställa.
De anledmr i följe hvaraf jag icke kunnat instämma nti Utsk:s utlåt., och med stöd af hvilka jag vördsammast nu yrkar dess återremitterande, äro af 3:ne slag: ordalagen Ulsk. vid summans beviljande nylljat; hennes stora belopp, och hennes användande äfven till häradsfängelser.
Utsk. uttrycker sig pä följande sätt: dä angeläget år att de för det nya fängelsesystemets införande påbegynta byggnadsarbeten oafbrutet fortgå, hemställer Utsk. att på sätt K. M. begärt R.
St. måtte för uppförande af fängelser efter cellsystemet, anvisa etc.
Det är sålunda i Utsk:s tanka en afgjord sak att det nya fängelsesystemet ovilkorligen skall införas, och alt delta system lika ovilkorligt skall vara cellernas eller ensamhetens.
Erkännandet af dessa äsigter vore en gifven följd, om ifrågavar. utlåt, godkändes.
Men svårligen lära R.
St. kunna ännu en gång förmås att afgifva ett principbetänk., svårligen öfvertalas att afstå sin granskningsrätt af nya straffbalken med dithörande fängelselag.
Icke eller är det synnerligen troligt, att under denna redan började granskning LagUtsk. och Ständer antaga fängelsestraff så uteslutande för alla brott, som lagberedningens sista förslag innehåller, och ej eller att celler eller ensamhetsfängelser skola helt och hållet uttränga de gemensamma.
Hvad om dessa jemkningar redan år R. o. Ad. bekant, behöfver jag icke närmare utveckla, och ej eller ytterligare antyda oformligheten att godkänna StalsUtsk:s häremot stridande förutsättningar.
Den föreslagna summan af 600,000 eller 200,000 r:dr årligen är andra ämnet hvarpå jag anser mig böra lägga vigt.
Hon är liten i jemförelse mot hvad 1841 års Ständer anslogo, rika genom en sparsam Regerings samlade tillgångar; hon är nu för stor, under uttömd drätsel, under nödvändighet, och jag upprepar med tillförsigt ännu en gång denna försäkran, att, om ej högst nödvändiga anslag skola vägras och om ej dert bättre utvägen af bevillningens ökande vidtages, riket ovilkorligen skall vid nästa riksdag befinna sig uti ansenlig skuld.
Vid sådan ställning tyckes det vara skäligt, att för andra mera fruktbringande och mindre luftsväfvande förslager, bespara åtminstone hälften af denna summa, hvars andra del, lagd lill hvad ännu återstår på förra anslaget, tyckes vara nog till anställande af försök i en lära, som af inga andra samhällen, med mycket långvarigare erfarenhet än hos oss, blifvit i sin helhet antagen, ännu mindre, med deras vida större tillgångar, beslutad lill verkställighet.
Öfver detta ämne har jag här redan d. 18 Dec. yttrat några åsigter, som framkallat så mycket större förbittring hos ccllfängelsernes blindt troende försvarare, som de funnit sig oförmögne att i bevisning och skäl mig vederlägga. 030 Den 23 Februari f. m
En annan författare har sedermera uppträde med en granskning af nya brottmålslagen och cellfängelserna, öfver hvars person, då han sig icke namngifvit, man icke kunnat, efter vanligt bruk, utgjuta sin ilska, och hvars skrift man derföre låtsar icke afveta.
Men hon är dock af oss alla känd, och uppgifterna deruti, med undantag af några få oväsendtliga fall, skola förblifva ovederlagda; likasom dess kostnadsförslager, ehuru icke omfattande på långt när hela den afgrund af utgifter som systemet fordrar, upptaga deraf tillräckligt för att visa oss omöjligheten af genomförandet och hör förmå oss stanna vid hvad för närvar, tillgjordt är, som redan varande tillräckligt att derutur hemta för framtiden en säker erfarenhet, huruvida ytterligare fortsättas bör. o At denna del af ämnet medgifver ej stunden af ett kort föredrag att egna en större vidlyftighet.
Det är också kanhända fåfängt att söka bekämpa sill tidehvarfs sinnessjukdom förr än dess krisis nalkas och jag skall derföre öfvergå till 3:dje föremålet för mina anmärknrr eller summans användande till häradsfängelser.
Uti proposm N:o 16 åberopas ett äfven till
Ständerna utdeladt förslag till reglering af rikets läns, härads och stadsfangelser samt ordnandet af domsagorna, i följe hvaraf det egentligen är detta förslag som bör afses och granskas dä man vill bedöma de följder som af de nya häradsfängelserna skola uppkomma.
Dessa följder blifva då, att kronan i st. f. att nu äga ingen utgift för häradshäkten lill byggnad, underhåll och bevakning, skulle hädanefter åtaga sig en omkostnad som för blotta byggnaden, äfven om det olämpliga materielet träd komme att dervid användas, skulle uppstiga lill en ofantlig, men icke beräknelig summa, emedan förslaget af 1847 öfversliger 1846 års förslag i samma ämne, och båda understiga det för närvar, verkeliga behofvet som med hvarje är kommer alt ökas, enligt hvad inses kan af hvar man, som öfver de nya förhållandenas verkningar äger minsta omdöme.