Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä ändamälet med Manufacttir.Dikcoiiten är att biträda ej mindre wäsweri än ätlkillige andra i de betydeligare flöjderna arbetande Fabriks Idkare och Ma, nusacturister till näringarncs hjelp och upkomst, has» wa Riksens Ständer bewiljat den af Fabrigucuren kresk sökte länrflyttning pä dek sätt och med de wilkor han begärr, emot det, att Mannsactnr.Disconten, hwars tillgångar synas, nian någons försördelan* be, lämna urwäg till en fädan flyklning, undsä de intrknings och, säkerhets handlingar som Viktualiehandlande» Kobina» nu innehafwer.
Alen i händelse Manusaclur-Discont sonden icke skulle medgiswa hela Detta läns inlösning pä en gang bör sadant likwäl >ke s den mai» och sa sork Fondens tillgängar det möjeli gen - Den 16 December. 945 gen tillåta , helst Fabriqueuren ^rs->lr genom en längre rids utdrägt icke skulle winna den hjelp och förmän han nu asysrat.
Detta beslut hofwa Riksens Ständer bordt hork Eders Kongl.
Maj:t i underdånighet anmäla och fram» härda, :c. Stormägtigste Allernadigsie Konung!
I anledning af ett Ingiswit Memorial, hafwa Riksens Ständer till granskning företagit det uti 1798 ärs Concurs-Stadga föreskrisne Edöformulair, hwarcfter Borgenär swär:
''Alt des; anmälde fordra» "hwaraf han innehafware warit förr an Gäldenäcs "ansökan att' sa sin egendom assia, honom kunnig "bles, honom fannsärdciigen och ingen annan tillhörer, "och pa sätt de ingtine handlingarne ntwisa. rjgtig är:
''Att hon denna fordran hwarken i eg nfkap ofLuU''inägtig eller Lommisiion c bewakor, eller mot 'utgifwir recipisie eller annat dylikt guitro densamma 'åtkommit, uran derföre sulle; penningac cllcr de''ras wärd?
redeligen utgiswik och uran alt swek be''räknar:
Att denna fordran således hwarken.tiil tredje ''mans förfång diktad är, eller bllswlt honom under "hwad namn dek wara ma godlgjord eller bemid; Äf''wensom alt han icke mer än laglig ränta under nä, 'gol sken uphurit, beräknar eller under den fordrade ''summan inuebegripit?
Dä det ä ena sidan är nödigt, att ett wisit ekSsormulair i allmänhet gifwes för fordringöägare i conconrser; är der ock ä den andra angelägik, att samma formulair jämte ett widsträktare bestämmande «f Fjerde Landet tTl o 61. säk» A46 Dm 16 December. särskildt? förhållande!, i anseende till den olika egenskap Hivaruiider Borgenär eden afiägger, innefattar sadane föreskrifter, son» för hwarje kill?älle i möjlig man äro lämplige, uran att genom otydlighet eller obestämda Uttryck sätra ken person, hwiiken fordran bcwakar, i »villrådighet att med rent samw.le densamma beswärja eller komma honom mindre upmärksam pä orden, att med begagnande as någre för hrns edgång mindre p?tz»nde termer, esler destcs verbala betydelse, göra en engtig cd.
Uppå denne grund och dä föreskriften uti oiiu förmäldke eds-formulaic icke kunnat anses lämplig i andra fall än wid bcwakning as egne fordringar hafira Riksens Ständer funnit samma föreskrift tarswa rättelse för de tillfällen, da fordringar anmälas af personer, hwilka ä det allmännas wägnar sadan åtgärd aligger, eller genom stelfwa Lagen, eller Domares der» pä grundade förordnande fält sig updragil att andras rätt bewaka, samt lill följe deraf, med ändring af förra edsformulairct i cvncourser, i dest ställe, efter enhälligt beslut, gillat följande: ")Jag N. V7. sivär wid Gud "och hans heliga Evangelium a t -en af mig "uti N. N. Loncou! s wid lTll.
Domstol (ä "Longl- Ma):c och Rronans sä vk. !77. Tirec"trons) (a r7l.
Lastas wägnar) j egenskap "af Förmyndare) (Luraror) för 17! ) (i egen'stap af lagligen till Zrordnad Gystloinan^j "(Godman) i N. gäl-bundna bo m fl. a a"malde fordran hwaraf jag (Rong!.
Mahr och "Rrona,) (ere.) innehafware warit förrän Gäl''denärv anf kning atr fa sin egendom assia, "(mig) kunnig blef (mig)(Rongl.'Maj:r och Lro, ''nan) (etc.) sanfäp-kligcn och Lagen annan till - Den i6 December. 947 "hörer, och pä sitt be ingisne handlingarne "ucwifa. rigkig är:
Att benn- fordran således ''hwarken efter urgifwit recipitze, eller- annat "quitto är af mig (Longi.
Maj t och Lronan) "(etc) ärkommen, utan (of niig) (ulla penningar "eller deras fulla warde derföre rcdl-gen urgifne "och ucan swek beräknade) (bliswic redeligen "beräknad:)
Att samma fordran fäiedes hwarken "till tredje mans försäng diktad är eller blif"wit (mig) under hwad namn der wara mä "(,nig witterligen) godkg'ord eller betald; äf"wcn fom (jag icke mer än laglig ränta under "någor sken upbuiit, beräknat eller i den fordrade Summan inneblgripit) licke mer än lag» 'lig ränta under något sten blifwir beräkna' eller i fordringen innebegcipen) och detta är "witzr, fä fant mig Gud hjelpe till lif etc. etc"
Till den således förändrade ordalydelsen, hwilken Riksens Ständer i förenämnde watto funnit »lödig, utbedja sig Riksens Ständer i underdånighet Eder Kongl.
Majus Nädiga bifall och Sanckion.
Riksens Ständer framhärda rr.
Med afseende pä sedernas helgd och Samhällsordningens wardande, har Allmänna Lagen sparsamt gillat orsaker till ägtenskapöskillnad och icke antagit artdra än hor, begängil under ägtensikapet af den ena makan, lägersmål af qwinnan begängit och af mannen okändt söre -gtensikapet, ondskefullt öfwergiswande, 948 Den 16 December. same det bedrägeri, Lä den ena makan, genom upgckwande af orätt namn och ständ ell r genom förugonde as wanförhet ellcr smitkofam och obotlig sjukdom Zstidkownitt en förening, hwrnll den andra makan i händel e as kunffap derom, presumeras ej hofwa »velat samtyck».
R.kstns Ständer, som inse, att Lagstiftaren kumi t äga wigtiga skäl till cn sadan inskränkning, hofwa dock Serjämte öswcrwägat, att wilkoret för den mor.ililka förening, lvm utgör äglenskapets bättre wä« sende, är inbördes aktning, och alt, dä denna förswun» vit, äktenskapet r makarnes inre tänsta och medwetan.
Le redan uphört, om också yttre skenet af den förra förbindelsen bibehallcs.
Ständer hafwa derföre trott, att sadane af den ena makan begängna brott, som hos den andra, om den äger någon sin vesrigtning för det goda och ädla, störa denna sä nödwändiga aktning, äfwen kunna anses för giltiga fkäl till uplösning af ett band, smars fortfarande i der yttre skulle snarare morwerka än befordra sedligheten.
Och dä aktning för ett föremal > som saknar förnuft, ej är tänkbar, torde tillika afseende böra hafwas pä
Len tillfälliga omständighet, när den ena makan fallit i galenskap, uran sannolikt hopp om förbättring.
Pä förenämnde grundr anse Riksens Ständer billigt och lämpligt, att, lämke de fall Lagen förut med-- gifwer, skillnad mä pä den ena Makans begäran äf, wen tillätas i följande: i:o När L«, andra makan blifwit dömd pä Wlid till fängelse eller landsflyckt. sr» Dcn i6 December. 949 e:o När den blifwit
Lömd bör fullt upsäk till tidelag. z:v
När den genom laga krastwnnnen dom blif, wir till lifwets eiler ärans förlust stylvig känd, änstönt, genom Kongl.
Näd, dödsstraffet stulle wara estcrgifwik eller äran äterstänkt. 4:0 När den blifwit wid
Domstol förwunneri akt baswa stämplat eller anställt weckligt sörsär emot makans l>s; samt fluteligen 5:0
Om den rakat salla uti wcrkelig aalenstap, som enligt säkra bemis vastrulit sorlsarik i stilla tre är och, enligt behörig Läkares in nq, näwn sö^^opaning ej är om den wansinnigeö ätcr>säaande till hä san.
Som den, hwilken genom de i tyra törsta xir- kttrna nämnda brott gstwit anledning t
I äarenst ps stillnad, ej bör, mera än den, som ägre-rstep.t med hor eller ou» stesullt öswepgifwande drukit, wrr> iron öfrige laq'igL följder af stn brorrflight te r,<d^ Alna st-ma R>k«ens Ständer, att i de tre första hän elser mä om g, toratt, morgongaswa, annat gisles inaäende »amt barnens wardande gälla hwad L gen i XII^ C pnlet t 2 Z. §. §. §.
Balken stadgar för örn som ge» nom hor förorsakat strlln^d, och ort i fjerde kall t eller da någon stämplat eller lågt werkeligt sorlar för stri makas lif, ma med egendomen förfaras ester 5 te §. i samma capitel:
Men art deremor. da gal.nst v gttwit anledning till stillnadssökande, hwardera makan mä wid sin lagliga rätt bibehällaS, börantes tillika den ma« ka, som as sadan orsak stillnad sökt och wunnit, ej derföre anses frikallad fran desi pligt, att, i män as tillgäng Den 16 December. ech behof, sä wäl om ben olycklig makans framlida förnödenheter som ock om barnen draga försorg.
Dä den, som efter erhällen kunskap om sin tnakaS brott, det oaktadt en längre tid forlsac att med honom eller henne i ägtenilkaps förening förblifwa, yppar emot sig den skäliga förmodan att han eller hon icke för sjelfwa brottets skull fattat asjky för personen, utan af andra möjligen mindre wigiiga >käl will lkiljas, lärer en witz tid böra fastställas, inom hwilken i de fyra sörsta händelser ansökning om jkillnad mä göras.
Riksens Ständer äro sälcdes af den tanka, att enär nägon gist person blifwit dömd för nägok af ofwanömsörmäldke brott bör Konungens Bescillmnqshafwande, sa snart Utstaget honom tillhanda kommit, ofördröjligen käla del för den oskyldiga makan upläsas och i bestyrkt asffcift honom eller henne tillstäil. s, samt deröswer taga betyg, hwilket Konung ns Befallningshafwande genast ager att afsända till Dom.w^r, hwarundec den oikyldiga makan i thy mål lyder; och w.re denna maka owilkorligen pligtig akt innom lwänne mänader ifrän den dag, dä salunda af dlisiimt erhållits del, emot benus inqiswa Utst met jämte skrisriig ansökning om ikilnad i Staden till Domaren och pä Landet til Pastor i Församlingen eller ben hans Embete företräder, hwilken, sa framt ej förening kan winnås, fkyndelammeligrn insänder detza handlingar till Domaren, som derefter har att ä Parterne utfärda kallelse och med walet lagligen förfara.
FörstunMar wakan denna lid utan laga förfall, eller be»vises okt den, sedan Utstaget salunda meddehA, hast sänglag nied den brotlsiige, dä ma ägtenskapsMnad icke bewiljas.
Beträffande öfrige möjliga alffedmngar till skillnads - Den i6 December.
95 r vads sökande, säsom spö och ris eller bestämd lids fängelse-straff, slöseri,. drpckeiiskap, wäldsamt sinnelag och dylikt, anse Riksens Ständer det wara enligt med lagens mening och ändamäl, all ansökningen, ställd r underdänighel till Kongl. Maj:t, inlämnas, janne ät» följande handlingar och styrkta upgister, till Dom Ca» piller, som ager att densamma t,lirka med eget utlätan» de till Kongl. Maj.t i underdänighet insända.
Här» wid lärer böra iakttagas, att kiär skillnaden för nesligt kroppstraff sökes endast del laga krastwundna Uksiaget och wederböcandes bewis om undergangil straff ansökningen bifogas, men alt i de öfriga nu nämnda falt behörige bewis efter omständigheterne företes om fä» dane warningsgrader som 14 Capitlct i. §.
Gifter» mäls«Balken 19 Capitlct 4. h. Arfva Balken, Kongs. Förordningen den 17 April i7gz samt Kyrko-Lagen anwisa.
Sedan pä detta sätt mäler blilwik beredt och i underdånighet anmäldt, torde Kongl Ma>:s täckas ef» ter Hö -sta Domstolens hörande deröfwer i Stalö-Rädet Nädigt bcsim fatta.
Utom hwad om den brottsiiga sranskilda makans trädande i nytt gifte är stadgadt, bör i Riksens Ständers tanka i allmänhet den tillämpning deras finna rum, att när, pä någon af de grunder, hwilka nu kunna sä« som skäl till skillnad fastställas, Konungen eller Domaren bewiljar ägtenffaps uplösninq, iqendera makar» mä fa träda i nytt gifte förr än Dow Civitlet med» delat skiljebref, och sä lang tid efter skillnads> domer» förflutit; som Lagen i I2 Capitlet Z tz.
GiftermålsBalken om enkling och enka »afseende pä skillnad genom dödsfall bjuder.
Slutligen torde de» föreskrift blifwa nödig, ak hiva» §;r Den 16 December. hwc>d om ägftni^ipsffillnader i allmänhet warder stadgadt, ockiä n a gälla om säda; a ägtenffap, som med häftad Fästgninna a^o begyute, mm ej genom wigsel fnlldordade.
Om hwad Riksens Ständer i kesa delar best».
Ut winmr Evers Kongl. Majlis
Nädiga npniärksamhec och bifall, utbeoja stg verä Riksens Ständer i underdånighet Evers Kongl. Maj:rs Höga Sjuttio».
Ständer framhärda ctc.
Justerades Pleni- Prorocollerne för r-n ?
De» eember eftermiddagen, famr för den 8 December.
Kplästes följande: 1809 Äcs Riddorehus.UkEoktS ytterligare Projekt till en förnyad Riddarhus-Ordning. §. r. Pä Riddarhuset äger hwar och en imrodncerad A't genom dest huswudman Säte och Skämma efter den i Matrikeln stadgade ordning, först Grcswarne derefter Fr,herrarne och sedan de öfrige af Ridderffapel och Adeln. §. 2.
Til! undwikandc af all irrnig
Ättemannen emellan hrvilken för Ztttens Hufwudinan ansens ffall, förbliswec wid Den 16 December. tvid hwad för warit manligt, att ädste sonen och cskerhonom hans äldsta son, och sä man efter man, sä länge någon lefwcr, som ifrån äldste sonen härstammar, ättens huswudman sörlilifwa bör, men derefter närmaste
Än-'man af äldsta qwarlefwande grenen och dest barn pä lika särr efter hwarannan.
För de i sednare tider till Grefwelig eller Friherrlig -värdighet uphöjde Etter kommer Huswudmanna rättigheten för de yngre och icke till högre wär» Vighet uphöjde Ättegrenar att gä i rätt nedstigande ii» nea pä SwärLssisan frän den, hwilken nu huswudman är, men de öfrige Ättemän, af de till högre »värdighet r>phöj.de, att sta såsom expectanter, till dest deras ord, ning, i den högre »värdigheten inträffar. §. Z.
Kan eller will Huswudman ej infinna fig dä Riksdag häll s stall, äge den dä rättighet som af ätten närmast är och ttllstädrs kommer, akt utan sullmagk säre ä ^irdöargiiset för Finttllen intaga, hwartill han wid dea i r6 § as denna Riddarhus-Ordning stadgade första ankckiulig sig personligen anmäla bör.
Hafwer ingen sa an Ärtemon, dä, fig dertill anmält, åge Hnswudmcmnen ensam rättighet, att af nägonan» nan incroducerad Adelig Ätt, behörig Fnllmägtig för Ätten förordna, hwiiken fullmägtig, efter dct han a»», tmgen wid den i sörsta momentet af 17 § sörcstrifne andra amekning, eller derefter uti Riddarhus Utstottet fig anmälc och J urädeS Pollet erhällit, sedermera hwacken af H iimuomannen sjelf, eller nägon as de öfrige Ärremä-ii.en frän Säte och Stämma för fa, millen, under den Riksdagen rubbas mä.
Är äter Hus, wud - Dm 16
December. wildmannen ensam as sin Ätt eller ensam wid den ab der 18 § utstakar, vä, sä wäl som i Veil händelsen att utstakar, da, sä wat som i den hänoelien att alla sull» myndige as Ätten, sullmagten tillika med hulwudmanen unverffrifwik, ma den samma genast wid solsta anukningcn, kunna ancagas. §. 4.
Halmer Hufwudman ej npnakt 21 ärö äider, men finnes annor fullmyndig man af Ätten, vä äger han utöswa all huswudmans rätt intill dest donne till den alver kommit, att sjelf ku ina säte intaga enligt r8 §. af denna Riddarhus Ordning.
Finnes ingen annan behörig och till laga alder kommen af Akten, dä äger hu^wudmannens lagligen tillförordnade Förmyndare, i fall han är af Adelig incroducerad Ätt, rättighet att intaga Familjens säte, och i händelse han sjelf är hufwudman för ätt, erler hasw.-r förfall, att förordna behörig Fnllmägtig.
Är Förmyndaren ofrälse man, eller huswudmans moder, som är lagligen förordnad till hans Förmyndare, dä ätt' törst hans närmaste fäderne- och deräst sadan ei fi ines, desi möderne, frände as adelig börd, att Fnl! 'äi.kit för hnf-ondmannenS ätt förordna, och i hä welle e>> h» wistman, sa korrt tid före utsatt Riksdag g noa: dö"cn alga, att Förmyndare för hans omyndige son ej ännu hunnit förordnas, ware lag samma k.
Upstar wid smekning^, twist om hufwudmanna räte Dm 16 December. 95; rätten, börden, af det bliswande Riddarhus Utskottet, esker genealogiernas föranledande pröfwaö, och emedlertid den af ätten ar.teknas, som esker de för hand w mande Tabeller befinnes den äldste wara, nilis dest nied '?:>! a^iqe bewis, den andre sin hällre läkt till säle och slamma stylta gittat. §. 6. Hafwer Hnämndman wid laga tid, sör sin Ätt Fnllmöglig förordnak, dä ma han ej under hela den Riksdagen sjelf för Ätten säte intaga, ännu mindre denne således öfwerlärne rättighet ömsom med Full^ mägtigen begagna.
Nu hafWer den antagne Full» mägtigeii utrikes rest, eller under Riksdagen genom döden algatt, eller derifrån ester styrkt laga förfall och erhällir tilständ i allo afrcst, da mä hufwudmau sedan sädank lagligen inför Riddarehus-Utskottet intygadt wordet, sitt säte och stämma sjelf »maga, eller ock annor behörig Fullmägkig förordna.
Utgår Adelig Att pä swärdssidan under waran» de Riksdag, da bör FuIImägtiqen lämna dek säte, han ä Riddarhuset sör Aklén innehaft, och kan således der» efter hwarken i egenskap af Bänkman, Elector eller UtskottS L damot biträda skulle en sädan Fullmägkig sör annor Ätt sedermera Fullmagt erhålla , dä är ej nägot hinder för honom, att ä nyo till siik befattning kunna wäljas. §. 7»
Den som sielf hulwudman för en Ätt är, mj ej ätaga sig Fullmägtigffap för en annan, utan blif nk - Den r6 December. nie hw'r och en huswndman wi^ sin Att och stafse, älwensom den hwilkcn kill Fnl!mägl>g >öc annor Ätt anteknad bliswit, sedermera ej mä intaga sin ege!» ÄttS rum, eller för annan ätt sig som Fnllmägtia amnäla. derest han ej pä sätt denna Riddarhus Ordning Utstakar, blifwit frän det förra fullmägttgskapek entledi» gad.
Blifwer
Fullmägtig under påstående Riksdag, gmom sörea hufwudmannens afgång. fjell huswudman för sin Ätt. dä fränträder han ttillmagiig^ep.k och och intager sin ege» ÄktS rum. och är äswrn derigenom fkilch frän den befattning af Bänkman, eller Nector, som han i egenskap af Fullmäktig förut kunnat innehafwa.
Har han äter till UtffokkS Ledamot wald bllfwlt, dä ma han derwid gwarbliswa. §. 8.
Är hufwudmannen «id domstol anklagad eller lagligen iönvunuei, till brott, som ä desi heder och ära gä, eller är as den egeuffap, akt det ester lag, ej kan med penninge böter försonas, bör honom för desi person ej inträde ä Riddarhuset kMtaS, förr än han derifrån fullkomlig befrj. lse wumrit; äge ej eller förr magt Fnllmägtia föro-dna, utan tillkommer dä den närmaste afMten, att desi lä'e pa Ri^d mhusek intaga; är ater hnswudmannen den enda af Ätten, man dä desi rum ledigt.
Lag fnuma wa-tt med deni, so n tor anora fel, bkilmit Säte och Ztämma', bland Rtdderchapet och Adeln förlustige förklarade. §. 9> Halwor någon A el«ni'n alstätt sin egendom till sius Boraenäcers jörno.agde, mä han Ull-er het frägan der - Den i6 December.
957 dcrom wid domstolen anhängig är hworken för sin cl, lcr annan
Ärt intaga Säre pä Riddarhuset och ej heller Fullmagt utgifwa.
Domstolen srikänt honom fran sine Borgenärers widare kras, ka äger han sedan
Dom derom wunnit laga kraft, uti sine förra rättigheter inträda; hafwer ater Domstolen ej befriar honom ifrän framrida answar, eller är han dömd för bedrägligt förhållande, dä ma han i bada kesia händelser ej äga att för sin Ä" ruin pä Riddarhuset intaga,) men i det förra af dcsia bäda fall, fä wida ej andre Ättemän af Slägren finnas, mä han Fullmagt till annan bel/örig man urgifwa. §. io. Dör Hnlwudmau rinder rallaende Riksdag som sig för Ätten antekna lälir, äae ren som hniwudman. narätten tillfallit att sig för
Ä-ttn auukna lata elier laglig Fullmägrig förordna. §. n. Alla de Csmmendeurs-Ätter, hwilka före dea 6 Junit 1809 kä Kongl.
Mo>:rs och Rckiens Ständers Regeringsform anrcgs och stadfäst-ides tillkommit, äga art bibehälla det högre säte ä Riddarhuset, som dem i anledning deraf, blifwit för detta tillagt; Men de Adelsmän, som derefter til!
Commendeur-r ritnäm» nas, behälla sine Säten, ulan nägon npstyttning hwarken för sig eller sin Ätt. H. 12.
Vlifwer yägon hufwudmgn för Adelig Atr till Fri» 948 Deu 16 December.
Friherre wärdighet uphöjd, dä intage närm iste hus, muvman berest sadan finnes för Adckiga Ätten Säte och Skämma.
Pä samma fält förhälieS äfwen enär Friherre uphöjeS lill Geeswelig wärdighet. §. lZ Afwiker den utur
Riket sam haft Säte och Stämma pä Riddarhuset, utan att hos Konungen i underdänighet leyd söka, da äger den sorn as Attén närmast är, akt intaga Säle pä Riddarhuset, elier Kullmägtig antaga.
Reser äter huswndmannen utrikes, antingen i Konungens eller enstildke ärender, dä äge han rän för» ordna någon annan behörig akt i sitt ställe Alteus säte intaga.
Hafwer ej hufwudman i denna del för» ordnande gjorts ware dä hans närmaste Ätteiua» berättigad, för Akten filta, sä läuge huswuoman utrikes tvistas. §. 14.
Är uägon Swensk Adelsman, som tillika är Hufwudman för sin Ätt, i främmande Herrskaps tjenst antagen, dä äger han, enär han wid Riksdan gen sig infinner, och sä wida han här i Riket bofast är, alt sikt Säte och Stämma pä Riddarhuset inta» ga.
Förekommer der »agon sak till öswcrläggning och beslut, som samma Herrskap angar, dä bör han under dek den förehafwes sig frän sammankomsten uti Utskottet eller Plenum afhälla.
Gör nägor med Konungens samtycke, annan Öfwcrhct sin huldhets-ed, i anseende lill där iimehafwande egendom, dä ware lag samma sä wida Den 16 December. 959 wida han äswen i detta Rike fastighets-ägare är, vörä det säker underrättelse tili Lesia fall niä wara att tillgä, bör genom Konungens Cabinetk för Utrikes Breswäxlingen Riddarhus
Dircctisnen sädant wid hrvarje händelse lillkännagiswas. §. iA. Flyttar någon huswudmon för Ätt, sitt ko och hemwist, och sätter sig utrikes neder pä. sätt zr H. u»i 172Z Adeliga Privilecier stadgor, dä bäfwer han och hans Barn som med honom utrikes iro, förlorat sitt Säte bland Riddcrffapek och Adeln, fastän än han eller ke, fastighet här i Riket äga siulle, »tan mä i siik händelse närmaste Atteman Säte och Stämma för Mön pä Riddarhuset intaga.
Kammer hulwudmoi, eller någon af hans manliga Biöstarwuigar äiersi Ri« ket igen, sätter sig här neder och Konungen med ny tro» och huldhets-ed sig sörpiigtar, dä inträde han i sina förra rättigheter, sä wida desi upförande Utrikes, ej gjort honom till en siik förmän vwärdig. §. 16.
Sä snart Landt-Marffalk enligt 52 §. af Regerings-Formen bliswit af Konungen i nadcr utnämnd och af de 2:ne äldsta närwarande Greswar till hwilka Kongl. Majtt honom öswcrlämnar, till Riddarhuset beledsagad, emottagcs han derstädes wid ingängen af Riddarhne.Directionen > Riddarhus Secreterarcn och be öfrige till Riddarhus-Cancelliet hörande personer.
Derefter utser Landt-Marffalken en Grefwe eller Fri, herre samt 2:ne as Adeln, hwilka jämte Trenne af Riddarhuö-Dtreckeurerne, Riddarhus.Selrereraren och S5o Don i6 december Riddarhus Fiscalen efter söreaänget anstag, den pä, söljaude dagen wid msarr linia, sammanträda under LanLt-MarstalkenS ordsörgude, för all börja antekuingen.
Harwid stall den ordnina följas, att uvrop ster efter cn, pä alla lcfwande Äller förs ttad
Ma, trikel och börjas nied Grcswarne, derefter Friherrarne och sedan Nidders- »ch Adelsmän, efter den ord» uing de pä Riddarhuset Säre äga, dä hwar och cu wid upropet framträder, lärer uplekna sig lill förnamn och caracler, eller till graustninv astämnar sin erballne Fullmagt, hwarefrer en med Riddarhusets sigill påtryckt pollet honom tilldelas med pastrjft af nummer och namn med den anteknadeg förnamn, samt nummer pä den Bänk, der hans siälle är honom anordnad!.
Ej mä uägon till antekning anmälas, som sig wid Riksdagen icke personligen infunnit eller Poller för honom ukgifwas.
Den som ej inställt sig wid sörsta upropet, kan anmäla sig tvid det andra som efter anslag börjas, sedan vet sörsta är stutadt. §- 17- Dagen förr än Konungen i Räder kallar Ställ, berne pä Riks-Salcn, ster äfwen en dylik antekning med 2:ne uprop, dock ej under påstående Plenum.
Sedan mä ingen antekning killätas förr, än Riddar» Hus-Utstottet är sörordnadt, hwilkct genast ste bör, sä snart Electorerne walde äro.
Detta Ulstott bör endast för antekningar sammanträda en hals tima söre hwarje Utsatt P cnum den första mänaden efter Riksdagens Utbläsande.
Ej mä någon af Riddarhus - Beljeningen wid answar enstjlcr, och uran Rlddarhus - wstotrctr
Den i6 December. . - 961 samtycke, kill nägon eho det wara mä, Pollet Utgiswa; böraudes i öfrigt noga rillses, alt den joni Pollct orventeliqen erhåller, äfwen genast sch ofelbart warder i uprops.-listan anteknad. §. l8.
Ingen ägs rakt hwarksn såsom buswndman för egen elier säsom Fullmägrig för annan Alt a Riddarhuset
Säte inlaga, förrän han syllk 25 är.
I följe häraf äligacr ten, som sörsta gängen sig kill Riksdagsman anmäler, att npte bervis genom U'drag af Kyrkoboken ifrån den Församling där han född är, hwad är och dag sädant Ikcdt Finnes ej kyrkobok-och är den genom wadclig händelse sörkommen, dä gälle bewis af någon Konungens Embetsman j orten, men icke i annak/sail, mä della bewis gälla, än rä Kyrkans handlingar werkeligen genom wada sörkomwit.
NpwilaS härom origlige altester, hänjV>ures sake» kill wedcrbörlig Domstol, och den dek gjort, warde utom answar efter Lag, Säte och Stämma den Riksdagen förlustig ä Riddarhuset.