Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bro och Qwarn, tillhopa 620 daler Eilfwermynt, likmägtigt Rikets Ständers ä 1766 älS Riksdag widkagne Beftuc, som genom Kongl Breswet den 18
December samma är bstmit Högloft.
Kammar-Lollegio kungjordt och till meckställighet andefalldl, kar jag härom underlökt i Ä'»'da HäradsRätts Intecknings Protocoiler för de sista tio ären, till och med Sommar- Tmgek innewarande Lr ,809 och derwid'unnit, alt nägon nu gällande Inteckning i Nygwarns Gästgstware-Gärd, för osman berörde arrende, icke.xisterar; men wäl att flere enikildte personer, för hmarjcha: da fordringar hos Arrendatonrne rrhällit Jreckningsrätt sä wäl uti O.w^Lnarne som uti Bro n, ehuru de till sin natur äro Krono,Lägenhetor och ägan, de räcken säledes icke innehaswarne tillhörig; nemligen r8or den 18 F-bruarii intecknades ett arrende Eomract om Z Adelar t NyqwarnS Bro och hela Krogen; är i8ozderr 17 Februarir, förnyades en äldre inteckning nu Adelar as Besittnings rätten till Qwarnarne för Academiens i Upsala twänne lärffiidra fordringar, hwardera pa 6S6 R:dr Z2 H- Banco, och en annan pä z6z R:dr 2 H. 9 r:st.
Riksgälds-sedlar S. D. 54r Den ro Iaiurarit S. D. Landtmätaren ^ j O.war narne för
Fru ^Lklsrbeltzs fordran 6oo R:dr Riksgälds-Sedlar, samt lill säkerhet för etr af franck tngängit arrende Contracl VM 2 mantal t Broby; 1804 den ry de Februani och 1805 den 27 Maji, Srcreteraren /^:del->r och Gästgt^waren ^n-b^es Adelar i O.worn-Werket, för AHehoren O. dlorablsctg fordringar, ilUhcpa q.OOO:de R dr Banco.
I8c6 den 27 Maji, Secreterare» /Adelar i Qwarnarna fom dä kallas stakke mjöl. qwarnar, iör Secreteraren !ljt.rion8 fordran 666 R:dr zr tz.
Banco; och 1807 den 27 Fcbruarii Landmätaren krznckr Adelar för 550 N:br RikSgäidsjedlar; Hwliket allt, likmätigt Protocollerne, härmedelst betygas.
Stockholm den r 4 December 1809.
T. ?. laurin.
Lagman och Adwoc. Fiskal.
Likheten med Originalet betygar.
!>!. kro^ölius.
Hades pä dordet.
Upplästes Mande.
Riksens H-glofl Ständers Allmänna Beswäcs ocheveconomie-Ukstsrrs Betänkande, i anledning af en till Hederwärda ,Bon - Den lo Januarit.
v 54; Bonde< Sränder jnglftrit och dertfiän genom protocolls»Nrdrag till Ucskorrer remjrceradr Memoria! af Riksdags ^uttmägrigen Zolisn kl Stzrms i, frän wästcräs Län; hwarmr yrkas, det presterskapets race kil!
Dagswer» kens ärnjurande af Torpare och Backstufrvchion, märre hädanefter pä der förr urgä, arr ej mera än en arberare t sender päftrdras, och arc der märre uppdragas ät Jordägaren, ark reglera hrvilken som hrvarje dag, dä det degäres, skatt urgöra sirr Dagswerke.
Hwad igenom ofwannämnde Memorial är tvordet hemstäldt har Utjkottet anle.t wara högst, billigt och jäledes till alla delar deruti instämt, med förhoppning, att Höawördige Preste-Ständet, utan hwarö bifall nägor stadg-mde härom icke kan widtagas, lärer sä mycket häldre tillära »verkställigheten as Riksdagsmannen Wesliy Förslag, som det ej allenast didrager till större säkerhet och ordning för Presterskapet, att komma > behörigt ätnjutonde a» sina lagliga rättigheter ukas Torpare och Backstuswehjon, man och sones äsylta en betydelig sörmän för sistnämnde Personers Husbönder, utan att något lidande derigenom Presterffapet tillfogas.
H»vilket dock till Riksens Högloft- Ständers Eget ompröfwande wörvsammeliaen ösrverlemuoS.
Stockholm den 2Z December 1809 Pä Högloft.
Ridder,7a» P3 Högroördige Prestepet och Adelns wägnar Stä- detS wägnar Zoll. L, Vxensrjsrns. lVlsZn. 8t»tzn«lms.
Pä 544 Den lo Januarkt.
Pä WäÄofl Borgare- P3 Hederwärda BondeSlänveks wägnar StändekS wägnar L.
Lc^öiilrerr, L.
Ericson. ?.
Kettel.
Upp!äftes följande: Riksens Högkofl Geänders Allmänna Bcswärs och Mecononne-Uifkolks
Be, ränkande, i anledning af flere kill Uc< fksrcer remrrterade Meniorialer, angäende värings Frideretis uirvidgande; nämligen: no Herr ^>fwerste Lteucnanren och Riddaren af Aovgl.
Mas rs Swä'ds(l>Lden ^xel OMnkLärs, remirreradc frän Högkofl Rid^eiskapet och Adelen den 2L Seprember srflledll äc; 2.0 Riksdags Fullmägtiges för Görheborgs Grad, Herrar dsnteslons och ^»1,1.8, fiän fVällofl.
Borgare »Sräider rcmineradr den 12 fifll.
Gclpber; same ^0 Herr Hofmarflalken och Riddaren af Rongk.
LNa/ttS iTlordstjerne'Drden, Friherre ker ^6. ?ock8 famr Herr Bammereraren k. 8 rZ! 5 frän Högkofl Rid* derskapcr och Adelén den 4 näMdne k?ow mder remrrrcrade Memorial.
Mssottet har ansett äfvftcmde, med ifräqawarande Memoriater, för ordningens ssu», lämpeligen kunna bringas till Trenne puncter, nemligen: 1:0
' Fri - Den io Iattuarit. 545 Frihet för Jnnewänarne uri wista trakter af Elfsborgs och Hallands Län. att nllwerka och försälja Lmnewämader; 2:0
Rättighet lör tjenstgörande och assk-dude Soldater wid wärkwode Regementerne, att, ulan Mästares tillsyn, sä idka Handtwerk; och;:o TiNand tor fattiga Personer at O.winnokönel att med wista Handelsqrenars, Slöjders och Näringars utöjwande fä sig törsörja; och Ukstoktet har derefter löreragit hwardera af detza punclek särffildk till afgörande.
Hwad första puncken angar, har Utssortek funnit dek derutinnan uppqifne PatrioNffa förstag wara af ett fä wigtigt Jnter-ste för Riket i allmänhet, och den i Herrar Lanlessons och iVIsims Memorial omnämnde swaga och osluktbare Landsort i synnerhet, att Utffot.et pä de andragne wälgrundade stät, desto hälldre tillstyrker bifall till denna del af Memorialet, som Ukffottet icke anser Znnewänarne i hwilket af Rikets Län lom hällst wara of försattningarne hindrade att med Linne» wäknaders tillwerkande och försäljande sig syölo. sätta; men fast bet säledeS pä sätt Herrdr Lanresson och iclolin söocsiagit, bör wara Jnnewänarne j Elfsborgs och Hallands Län obetagrt, att ulan afseende pä Jordbruk elier annat försvar fä genom Lmnewäfnab försörja sig, kommer likwäl icke nägon ändring i hwad försattningarne om fattigas wärd 06) underhäll, wtd främmande personers inflyttning i Förlamlingarne föreffritwa, att äga rum.
Widkommande ätw 2-dra punkten, sä har Ukffottet funnit sig derom böra lemna det utlärande, att som genom Kongl Masts uppå Wällöf!. Borgare Ständers unverdäntga klagan öfwer Ridd. och AS.
Prse. 5 B. Uk. 546 Dm lo Januarii. det inträng Handtwerkerierna i Städerna, genom till Handtswerks idkande obehörige Personer och pä flere sätt stola Irda, den 28 Aorill l?89, mcd» belte Näbiga särstildta Resvluiion, Soldater wib wärswade
Regemenler synas halma sätt till godo njuta alla de sörmoner, som i vswerensstämmelse med en god ordning böra dem tillkomma, i det ej allenast de beting Soldaterna wilja med wederbörande Mästare mgä, kunna sä uppgöras ffrifteligkniili nägon Lsmpagnle-Osficerares narwaro, närdek ästundas, utan ock hwarje Soldat bliswit berättigad tili promt handräkning emot Mästaren, dä denne stuve söka undandraga sig hwad honom åligger fullgjöra; hwarjemte, dä nägon lägenhet icke är till arbetes erhällande pä Mästares werkstäder eller hemma i Qwaneren sör deras räkning emot skälig och wänlig arbetslön, Soldaterna i sädan händelse bliswit vpvetj lemnadt, att hwarsör sig idka det Handtwerk, de lärdt; alltlä och enär, utom det, alt felaktiga eller mindre duoliga arbeten stuve komma att bliswa en följd as bristande tillfällen för Soldater i allmänhet att förskaffa sig lika goda rudi» materier och »verktyg som Handtwerks-Mastare; och de sörre icke eller i anseende till tjenstgöringen tvid Regementet alltid synas kunna lämpeligen medhinna, att om försäljningen as sin^ tillwerkningar draga behörig försorg/ harwid tillika söre» kommer, att mängsalldige mchbruk skulle genom en oinskränkt frihet lör wärswade, sä wäl i tjenst svarande, som sörasskedade Soldaters Handtwerks idkande, kunna uppstä, dels genom lättheten för en wärswod Soldat, att ester erhällit osstjed kunna, ofta i sine rastaste arbetsär, kill staltdragandeBorgareesörfänq syselsätta sig med hwad tzandtwerk som hälst, hwilken sörmon genom r?8y Den ro Ianuaril. 547 6rs Kongl. Resolution är mordén endast/ säsom en wäi förtjent belöning vswerlämnad ät sädane Krigsmän, som lidit stada till kropp eller lem 06) derföre, eller i anseende lill älder och sjukdom, läng tjenstetid af minst 15 är innom samma Regemente, och skickligt uppförande, erhällit afststd med underhäll; hwaremot öfrige afffjedade Soldater ej lära sakna Arbete wid Jordbruket och a?.' dra angelägna Näringar, borde af drtze, jemte de flere uti äbervpade Kongl. Resolution andragne stäk och omständigheter, wid samma Nädiga Resolution, t hwad Soldater angar, o-örändradt komma alk äfwen framgent sörbbfwa.
Beträffande fluteljgen z:dje puncten, eller frä, gan huruwida fattiga Qwinnor mä tillätas, att utöfwa witza flags Handel och Handtwerk: sä hade Utstottet wäl önstat, att utan wilkor och till hela deras widd kunna bifalla de härom gifne Memorialer och Förslager säsom äsyttande utwikgande tillfällen för den behöfwande delen af detta kön, att anwända sin omtanka, sörmäga och »verksamhet pä sädane yrken, hwilka naturen stines hälldre hafwa welat öfwerlemna uti desi, än Mankönets händer, och genom friheten af hwilkas utöfning manga Familier kill äfwentyrs torde kunna räddas frän eländets^ och nödens grufliga belägenhet eller frän lastens och förförelsens bana; — men om det ä ena sidan för Utstottet utgjordk en öm om» sorg akt. medelst föresläende af Hdane Författningar hwilka lemna öppen utwäg för torftiga O.winnor till fritt begagnande af deras arbets förmäga, bidraga till detza nödstälda warelserö bergning och wm färd, hyser Utstottet likwäl ä andra siban den öst wertygelse, att Näringsfriheten icke kan utwidgaS, utan med willtor af deltagande i de utstylder och 0- ne» 548 Den ro Ianuarik. rrera som Handtwerks och Näeiugs-idkare i Städer mäste wkdkännas,sä wida rättwisa ock billighet stall bidehällas och mängfaldige Medborgare icke stola störtoS i vstpldigt lidande och fattigdom.
Dä detta ämne fäirdes, enligt Ulstotteis kanka, med all warsamhet dör behandlas, anser Ut, ffoktet sig icke annorlunda kunna tillstyrka bifall af hivad vm Närings, frihetens utwidgande för Qwinnokönet biiiwit yrkadt, än otk genom utfärdande
För fattning, en och hwar oför örid efH.win-- rtvkönet, ionneriigast Embeks och Ti'--stmäns En, kor och Döttrar mä tilläggas rättighet alt i Stä, derne idka de i siikt afseende uti Herrar L-mtt-r-sonb och lcialms Memor«al uppgifna Näringar och Handtwerk, med wilkor att dr sig d-rtill hos Magistraterne anmäla, och i öfrigt erlägga de llLtads-Utstylder, som i wvn of deras rörelse, dem of Taxeringsmännen stälraen äsättas; dem likwäl vbetagit, alt, i händelse de anse sig för högt Skattsatte, pä det i Förfatlnmgarne stadgade färt, deri rättelse löka.
Denna ru töreflagne rättighet för O.winnokönet, torde likwäl icke böra wara gällande längre än till nästa inkallande Lagtima Riksdag, dä, fedan O.ivinnokönet tilläfwentvrs hunnit sörwärlwa sta bättre insigt uti wista slöjder, nägon mera fullständig
Författning i ämnet torde kunna widtaga^.
I öfrigt fär Utstottet wördfammeligen tillstyr, ka, «tl sä wäl Kram» och Victualie - Handlare, som de af Herrar Laresson och uppräknade Handkwerkare mätte kraftigt uppmanas, att i deras haiidlermgar hädanefter häldre till biträde antaga beskedliga Qwinnvr, än Karlar, hwilkas Mete fyneS med mera fördel för dek Allmänna Den ro Januari!.
Z49 böra agnas ät sädane yrken, som fordra djupare kunskapa eller större kroppskrafter.
Slutligen och som hwatz Ulffottet i fräaa om Närings-frihetens utwidgande för Qwinnokönet nu tillstyrkt i huswudstkrlig arätto rörer de Stadgar och Författningar, som i egenskap af Ptiwileai r tillägga Städerncs Borg->rjk>p rättigycten, attmcd Handels, Hantztwerkeriers och andre Näringars ldkande sig !ör>ör>a, bemställer Utskottet wördsammUigeli, om icke tzel Wallof!- Borgare-Ståndets
Beslut i detta ämne först dör afwaktas, innan de öfrige Rckpeciive RiksStänden sig derutinnan yttra. Hwitket allt till Nlkscns Högloft Ständers Eget ompröiwande wördsammcstgen öjwerlemnas. Stockholm den 4 Januarti l8ro.
Ridderffa, Pä Höawördige Prestepcis och Adelns rrägnar.
Släntzets wägnar O.
Oxenk^srns.
Limnelius.
Borgare- Pä Hederwärda BontzeSrändets wägnar.
Ständeks magnar L.
Lokönkero.
L. ksticsson. ?. ). tziselLel.
Ucdrag af prsrocoUec HZNet wrd Riksens Högloft.
Gränders Allmänna Befwäls - ock) Oeconomie , Ucskotts samnianträdc den 4 Ianuaru 1810.
^ S - 550 Dett ro Januari»'.
S- D- Föredrogs ett af nu mera aflidne Aflefloren och Bergmästaren Herr ^mon hos Höglofl Nidderskapet och Adeln ingifwit och kill detta Utskott ttmitleradt Memorial, hwari hufwttdsakeligen anföres, att ehuru Salt wore en betydlig Artikel för wära behof, hade den likwäl hittills warit lemnad utan synnerlig uppmärksamhet.
Denne artikel, hwaraf 20, till zo,ooo Tunnor ärligen mäste insörskrifwaö, kostade Rikets Jnnewänare omkring rz Million Riksdaler om äret, vcl) wid infallande krig wore antingen brist eller ett öswerdrifwit pris att befara.
Akt brist pä dugligt waltén utgjort ett hinder för Saltkokning l Swerige, wore ett söregiswande, som wunntt styrka af förut mttzlyckade försök pä en lid, dä Swerige ännu icke ägde nägon hamn wid Wcsterhafwet, utan försöken skedde med OsterflöWatlen, hwarS Salt halt more obetydlig- Elter denna tid hade Swerige ej allenast färt tillgäng till Westerhafwet der wattnet befunnes lyra gänger mera salt än i Östersjön, uran saltkällor hade äfwen bliswit funne och angisne, säsym i Skaraborgs Län pä Hemmanen Skar, Smedtofta, Backagärden, O.wänum, Tbänga och Simontorp; i Elfsborgs Län pä Oesteby, Swalhede, Bön och Torsen; t Götheborgs Län, Mörby, Blomsholm, lindersberg, Brunnhög, Resta, Skee Prestegärds-ägvr, samt Lltertorp och Kongelfs utmarker, som alla höllö strän eit tist tre Lod Salt pä hwarje kanna waltén, af det som afflyter, hwilket alltid wore utspädt med sött watten, och säledes kunde och borde pä djupet wara af större Salthalt.
Det wore sjunda gifwit, att Saltwatten funnes och det i en del af Riket hwars belägenhet, jemte öfriga cnledimqar, tycktes lofwa, att betydlig sä kastad Saltsola skulle träffas, der lönande inrätt - Dm io Januarii. 551 ning för Salt-tillwerkning borde anläggas.
Af sädane ffäl och dä det ansägs wara en werkelig winst för Riket om inländik tillwerkning af salt kunde finnas och när detta icke t nägot land, utom de, som gränsade till Medelhafvet, eller der Bergsalt finnes nara jordytan, lätil sig werkställas ulan betydliga päkostnader för Allmän räkning, och hwartill Tyskland i synnerhet hast all möda och utgift ospard, har Herr Wetzoren hemställt vm icke försök, sä wäl till finnande af enanwänddar Saltsola, som med Salt - tillwerkningen af de nu redan kände satta wakten borde anställas och tillräckelig
Fond dertill pä en tid af fem är snfläs, hwartill dlifwit förestagit, att Tullen pä allt inkommande Utländskt Salt kunde okas med twä Skillingar Banko för hwarje Tunna, samt alt detze Medel lemnades till Kongl.
Maj tö fria disposition, akt pä sätt Kongl. Mask bäst syntes, till nämnde ändamäl omvändas Utskottet fann hwad Herr Atzetzore» j detta wigtlga ämne föreslagit, förtjena fullkomlig uppmärksamhet, sä som äsystande att afhjelpa eller minska Rikets behof af eo nödwändighets - waras införande ifrän Utrikes orter.
Dä, efter UtfkoltetS ranka, Statens wätständ närmades sin fullkomlighet i samma män inre tillgängarne, gjorde införseln af utländska produkter mera umbärlig, borde sädane försök, som gynnades af nägon utsigt att kunna winna ett sä allmänt gagnande syltemäl, icke lemnäs utan bifall och understöd.
Med sädan ölrvertvgelse trodde Utskottet sig böra hemställa vm icke Riksens Högloft.
Ständer ssullk wilja hos Kong!.
Majrk i unverdätiighet fö - 552 Den ro Januari/. reftä att undersökning mätte ffe huruwida Snitt kokning innom Riket med nägon fördel kunde werkställas och i sadan! foll kostnaderna dertill bestridas af Allmänna Medel, nä det sätt Riksens Högloft.
Sländrr derom täckas lörordna, lamt om icke Kongl.
Mast torde i Nadcr finna läm, peligt, att uppdraga öfwerinseendet of den ätgard, hwilken i om!öimä!te ändamål erfordras, öt något färffildt We k, som det ffulle äligga, att för de tmflogne Medlens deposition redowisa. vc Lupia. Lx prococollo k.
Sränders Allmänna Besvärs - ock) Mrconomie, sfrskorrs Betänkande, i anledning af sä wäl Herrar Handelsmännen 5.
V/. ^»clrsons och k. kogk? rtll wällöf!.
Borgare, Ständer ingifne och den l s sist» Itdne ?tugusti rill Urskortet remirrerade särstildre wemorialer, angäcnde pr« kadc förbud enwt de, enligt hittills gällande Församl!? gar, tilkärne Vtftrarisner i Huo ock) pä allmän Landsuoäg, efter Gods, Riker är sörduder; som ock den hos Urfkorrec wäckte och, efter Dest tanka, härmed ofkikjakrigt sammanhängande haga om afftaffander af sä kal - Den iO Hanuarri. 55 z kalkade Jägnrngar efter Luffare och Bönhasar.
Utskottet har, i afseende pä dctze Oeconomiffe örender, trott sig böra t synnerhet öfwerwäga bets de fördelar för det Allmänna, som dr hittills till, tärne Wsikationer och Jagningar kunna medföra, K.ls och de deras uppkommande olägenheter, samt derefter grunda sitt omdöme härom uppä en sädan jemförelse emellan de förra och sednare, hwarwid mä utrönas antingen fördelarne eller olägenheterne öga öswerwigk.
Hwad nu beträffar
Visi^tioner efter förbutit gods, hwartgenom inhemska Fabriquernes upp, komst och förkofran äsyftas, har erfarenheten tillräckeligen wjsat, att detta ändamål ej, genom de strängaste förbud emot Utländske waror kunnat winnås, dä öfrige omständigheter, som för detze inrättningar äro gynnande och hwilka, säsom beroende af Rikets ställning och förhållande till andra magter, tillgäng pä rudimaterier innom landet för läga priser och lindriga arbetslöner, m. m. ej kunna med nägra twängslagar beredas, icke warit til! förenämnde ändamäl werkande, af hwilkcn anledning Husvisitationer jemwäl biifwlt genom gr § af Resolutionen pä Städernes Allmänna Beswär, den 17 Augusti 1762 förbudne, hwareftrr den uti Förfaktningarne af den 7 Oktober 1766 samt 18 April 1768, gifne killärelst akt hos personer, som wvre obehörige tig Handels idkande, samt i Handlandes Krambodar och Magaziner anställa underlökning ester förbudik Gods, är mordén genom Kong;.
Förbudet den 16 Ridd; och Ad. proe. 5 B.
Zu --N - 554 Den iO Januari».
Julli 1776, ä nyo upphäfmen; och ehuru de förra Författningarne rörande tillätne Visitakioner, sedermera Medelst Kongl.
Förordningarne
Veu 14 Martil 1785 och den 6 April 1799 blifwit upp< Iiswade, halma dock veste stadganden, under den förflutne tiden, icke funnits till nägon märkclig förkofran af inhemffe Fadriksrörelfen bidragande.
Mängden och wärdet af dr förbudne waror, jom wid anstälde Husvisitationer blifwit anhällne har säkert icke stigit till dek belopp, att nägon synnerlig stada, genom detze warors qwarbliswande innom Riket, kunnat de indländsts Tillmerkarne tillfoaas, hwilket kan stutas ibland annat deraf, att Kongl. Majtt uppä styrelsens wid Tullwerket derom gjorde underdäniga hemställan, den 26 Julik 1807 tillätik, att till insörjel, förbudne Warö» t allmänhet, jom vlofligen till Slockholm inkommit och lörbrume Lömmas mä till qwarblifwande i Landet försäljas.
Häremot äro onekligen de olägenheter, som åtfölja Husvisitatiouer af särdeles smär bestoffenhet, och erfarenheten har tillräckligen bestyrkt huru litet
Författningarne härom ledt till sitt ändamål samt huru ofta de blifwit anmälde blott fäsom en förföljelse.
Deste uudersökmngar ästadkomma allmän osäkerhet.
Den laglydiga undersäten kan lika lätt oroas som Lagbrytaren.
Angisweller. härleds de af ogrundade rmsttankar och ofteft enstildt hat och enstild hämd emot ven redligaste medborgare nödga honom, akt löta sina hemligaste gömmor öppnas och genomsökas af Best mare, som dä han sinnes ostyldtg ofta ej kunna urgifma den för hanlidande stadgade ersätiung af någre Pennina- böter, hwilken ändock wist icke kan upprätta hans, genom - Den ro Januarli 555 nom en i Allmänhetens omdöme skymfelig och med ben i allmänna Lagen tillätne ransakning ester stulit gods likartad behandling kärade heder.
Med rättigheten att anställa dessa Visitationer har dessutom hwarjr egennyttig beslagare i sin dand ett lätt medel, att t ersättning för den skymf eller olägenhet han kunnat, men underlätit förorsaka, uran answar erdälla en betydlig inkomst pä Författningens bekostnad.
Wid betraktande af de hinder, den tidstkllm och öfrige päföljdcr, som af V Nationer pä allmänna Landswägar wid andra ställen än de härtill inrättade Tullar förorsakas och hwilka leda till hämmande af den sria och ostörda Waru-iransport innom Riket, deraf HandelenS och öfriga Raringars uppkomst och förkofran t htstwucsakelig mätlo beror, kan Utskottet icke eller annat an anse isike V-silalioner wara för det
Aämanna mera skadande än nyttigt.
Samina anmärkning gäller äfwen ester Utskottets tanka, sä mycket mera i afseende pä den uti ro Art. af 1720 ärs Ordning af Skrän och Handtwerkerier medaifne Jagning efter Bönhasar, som desse ftdnares tiilwerkningar icke bereds någon förlust för Riket, och Författningarne i öfrigt syneS wara tillräckeliga, att freda den skattdragande Handtwerkoren strän obehörigt inträng i hanS handtering af sä kallade Fuskare.
I anseende härtill och som Medborgares Husfrid, sZsom en wäsentelig sörmon af Borgeliga Samhälls inrättningen, j wärk land blifwit af Lagstiftaren ansedd säsom en helig rättighet, hwilken af Styrande magten bvr hägnas och beffyddas, derom - 556 Den ro Jättuarlk. om man af Stadgandet i i6 S. af RegeringsFormen den 6 Juni! innewarande är winner dea rnest tillfredsställande öfwertygelse, jamt, urom hwad fö ur rörande stadan i Occonvmistt afseende of V sttakivner ä allmänna Landöwägar är anfördt, desamma jämwä! skulle jöranleda lill störande af den Frid, jom mäkstarandc tillkomma bör; alllsä vch dä t öfrigt sakrace vch tillika med Borgerliga friheten förenlig utwäg rill förekommande af införsel och försäljning af förbudir gods ej lärer finnas?
an en sträng vch pä riqklg fot inrättad bewakning wid Sjö-Tullarne, samt Fabriksjnrättningarnes enstildta fordel defintom icke b§r befordras genom sädane Fsrfattnmgar och Anstalter, som med-vra större olägenheter än förmäner för det Allmänna får Utskottet, med fullkomlig ölwerkygelse wördjamt tillstöka, det Riksens Högloft.
Ständer mätte hos Kangl.
Mask i underdäniahct anhälla att de Författningar jom lilläta eller pädjuda jä wäl
Vlsikationer till uppläck-indeaf till mörtel sörbudtt gods r öppna Bodar, Magcziner och Boningsrum, samt wid Transporter ä allmänna Wägar och pä Hwrkostäven, som ock Innings anställande r hus eicer Bönhaiar och Fuskare mätte hädanefter, till all kraft r-ch werkan upphöra.
Den billiga fordranhwafe fr» Medborgare äger, att i filt hus vch pä -Lllmän iandswäg wira oantastade skulle dä hlifrva Lippfyld, allmä/ma säkerheten öfwer allt bibehällen, samt ch.kaner "ch ordningar sörekomne.
Dock warder oett« alik Riksens Högloft.
Eget ompröftocnde rvLrdsammelrZen underställt.
Stockholm ten 15 December 1809.
Riddersta- Pä Högwördige Presteper och Adelns magnar:
Ständels magnar; 6- OxenltMns.
Ns^n.
StZZnostus.
Den ro Januarir. 557 P3 Wällöf!.
Borgare- Pä Hedsrwärda BonStändets wägnar; de-Ständetswägnar: L.
Victorin, ö.
Lricslon. k. f. d§ei2el.
Utdrag as Protocollet, hällit hos Riksens Högloft.
Stänkers Alllmänna Beswärsoch Oeconomie.Uiffotts Första Beredning den zi Augusti 1809.
S D. Herr Fabrikören Lckonksrr begärte ordet och uppläste följande: "Ödmjukaste
Anförande!
I anledning af de till Högloft.
Utskottet frän Wällofl. BorqareSkändet remitterade M-morialer rörande ofskaffnng af Huö-visikatloner, mä mig liilatas j ödmjukhet anföra följande:
Det bör otwifrvelaktigt wara Rikets Ständer ömt v-n hjertar att ffydda Näringar och Fabriker, hwilka, jemte det de nll en sä beiydlig del widkännas de utlagor Rikets behofwer lorfwa, förskaffa underhäll ät en mängd af Rckeks i synnnerhtt Smdernes och fram ör allt Hufwudstadens fattigare innewäaare, deribland HandtwerkareS samt Soldaters och Sjöfolks hustrur och barn till minst §, som derwid WeisättaS och hwilka säkerligen skulle komma att sakna bröd samma ögnablick Lurendrägerier finge opät^lt öiwerswämma Landet och derigenom undergräswa Fabrikernes bestånd, som likwäl genom det hägn de i följd af Kongl. Förordningen lill förekommande af Lurendrägerier af den 6 April 1799 fält åtnjuta, tillskyndat Riket er» 558 Dett lo Januaril. en betydelig National-winst, hwrlken lättast synes »vid jemiörelsen af Fabrikcrnes tillwäxt de sednare ören.