Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmärkningarne från de tvänne Riks-Slånden kunna icke med skäl anses träffa någon Grundlags-öfverträdelse; ty i sådant fall skulle något stadgande i Grundlagen finnas,- som bjuder att, i voteringar öfver Statsanslag, äfven upptaga den meningen, som nekar allt anslag, vore den ock ensam emot 3:ne Stånd, som bifalla något anslag, om än lill olika belopp.
Men en sådan paragraf uppsökes förgäfves, och skulle äfven onekligen vara orimlig.
Den Gg §.
Regerings-formen, rätta normen för alla ifrågavarande voteringar, stadgar helt annorlunda ; hvarom mera nedanföre.
Här kan af de respeclive
Stånden icke vara ifrågasatt annat, än en olika uppfattning af Grundlagens föreskiift, hvilken af Utskottet blifvit förstådd och tillämpad på ett af tvänne Stånd i alla och af 3:ne
Stånd i nästan alla punkter, godkändt sätt, men synnerligen af ett ltik -Stånd på ett annat.
Vore nu bär fråga om Grundlags stillande eller tolkning, så kunde visserligen hvarken två eller Ire Stånd, och ännu mindre Utskottet, med sin röst något afgöra.
Men här är fråga om Grundlagstilläinpning och efterlefnad i handling, och denna måste väl icke kunna uppehållas af ett Stånds olika mening om bokstafven, så vida icke Bilsdags-arbetet skall göras alldeles omöjligt.
Då Irenne Biks-Stånd sålunda uttryckt sin mening om voterings-propositioncrna, såsom med Grundlagen enliga, men del fjerde ansett dem dermed oförenliga, så måste väl en Riksdagshandling, som rörer dem alla gemensamt, icke kunna förhindras af detta ogillande, vare sig kommet från hvilket Stånd som helst.
Prejudicatet vore under närvarande former högst eftertänklig! och skulle ännu mera hos mången bidraga alt stegra tveksamheten emot nya.
Också kan jag under 5 föregående Riksdagar icke erinra mig ett enda sådant exeinpel ; ty hvad någon gång bandt i frågor., sora rört i 14 §.
Regeringsformen, lärer bär ingalunda kunna åberopas; men \äl finnas många exempel af motsatt beskaffenhet.
Äfven vid innevarande Riksdag har ett af Riks-Stånden tvänne gånger afslagit voterings-proposilion, men ändock utan invändning deltagit i voteringen, hvarvid jag ännu kan tillägga ett annat Stånd, hvilket, oagtadt sitt afslag på voterings-proposilionen, under föiklarande af dess olaglighet, likväl och då voteringens nödvändighet, i följd af Irenne Stånds beslut, erkändes, heldre än att i densamma deltaga, antog inbjudningen, att i tvänne Stånds mening i hufvudfrågan sig förena.
Ulan att fördenskull ogilla Utskottets svar på återremisserna, hada jag dock önskat det mera bestämdt på ofvananförde skäl, med hemställan Stats Utskottets Utlåtande, iY.-o 52 3. till Hedervärda Bonde-Ståndet icke egentligen alt gilla propositionerna, hvilket naturligtvis heror på Ståndets egen pröfning, men att, ehvad de gillades eller förkastade0, likväl i närvarande frågor låta bero vid 3:ne Stånds fattade beslut, uti hvilka Utskottet, emot ^5 §.
Riksdags-Ordningen och ännu mera mot 69 §.
Regerings-formen, icke anser sig kunna någon förändring föreslå.
Det må tillåtas mig att, enligt hvad ofvan antydt är, härvid tillägga en framställning, rörande voterings-proposilioner i Statsregleringsfrågor, hvartill jag ansett närvarande tillfälle böra företrädesvis begagnas, på det, så vidt med nu gällande Giundlagsbokstaf möjligt är, de så skarpt ofta och här isynnerhet framstående obehagliga, tidsödande och förderfliga tvister må för framtiden kunna förebyggas.
Jag tror, att Grundlagen lemnar dertill en lika klar, som i alla möjliga fall tillämplig ledning.
Grunden för berörde voteringar igenfinnes i 69 §.
Regeringsformen, Förblif ver något Stånd ändock vid den mening, det förut fattat, af göres saken efter 3 Stånds beslut.
Stanna två Stånd ernet två, då skall Stats-Utskottet förökas m. m. — röste sedermera.
Häraf följer: i.*o alt ett
Stånds olika mening icke kan bli föremål för omröstning, utan är genom tre Stånds beslut, förfallen ; 3.0 att endast i det fall, då två Stånd stanni emot två och uti intet annat fall, kan votering ega rum, således icke när två stanna emot ett.
Pioblemet är sålunda, att i Rikets Ständers Statsregleiings-beslut utröna hvad, som är trenne eller tvänne eller blott ett Stånds mening.
I föisla fallen är frågan afgjord, i sisla förfallen, i medlersta ställd lill votering.
Mig synes uppgiften ingalunda svårlöslig, utan tvertom enkel och klar.
Man invänder till en början, att de trenne eller tvänne Ståndens beslut skola vara sammanstämmande.
Ja visserligen; ty det måste vara af de serskilda Stånden icke lika många serskilda, utan blott ett beslut.
Nu kunna många beslut, ehuru i underordnade elementer, vilkor och förbehåll skiljagtiga, likväl i bufvudsaken öfverensstämma.
Då mäste ju alla de olika lil äggen, så vida de kommit från blott ett
Stånd förfalla, men deremot om från tvänne komma under omröstning.
Denna ordning har ock alltid blifvit i sammanjemkningar och voterings-proposilioner iagttagen, fleifaldiga gånger äfven vid denna Riksdag, hvarom nästan hvarlenda sammanjemknings-betänkande vittnar, samt utan all anmärkning af samtlige Riks-Stånden gillad och godkänd.
Att nu frånskilja det tillägg, som ett eller flera Stånd gjort vid ett Statsanslag, lill summans belopp, måste väl vara den lättaste af alla 1% Stals-Utsliottets Utlåtande, N:0 522» operationer; och sedan man sålunda frånskiljt detta högre belopp, så är ju återstoden antingen trenne Stånds anslag och biifver då Rikets Ständers beslut, eller tvänne Stånds oell kommer då till votering, eller blott ett Stånds och är då förfallet.
Tillämpningen är lika enkel och klar, om något eller flera Stånd bevilja intet anslag.
Dernäst invändes, att, enligt merberörde 6g §., votering skall anställas öfver hvad Stats-Utskottet tillstyrkt, sålunda öfver intet annat.
Ja visserligen.
Men öfver hvilket tillstyrkande?
Det först afgifna?
Men detta lan lätt, med anledning af återremisser, förändras.
Måhända sålunda hvad i andra Betänkandet ti listyrkes?
Men äfven detta kan i alla fyra Stånden förändras.
Exempel af allt delta äro icke sällsynla.
Då måste ju Utskottet meddela ett nytt tillstyrkande, på grund af Ständernas olika beslut.
Detta tillstyrkande är ingenting annat än just samman] emknings- och voterings-propositioner.
Men denna mäste ock enligt bokslafven så uppställas, att den i börstärkta Utskottet kan ovilkorligen antagas eller förkastas.
Hvilka Orimliga följder det skulle medföra, om denna proposition skulle blifva så uppgjord, att genom ett afslag 3;ne Riks-Slånds beslut skulle helt och hållet tillintetgöras, är tydligt.
Deremot bör, enligt Grundlagen, af Ståndens skiljagtiga beslut afskiljas hvad, som är 3:ne Stånds, hvarom såsom afgjordt icke kan röstas, samt hvad som är arne Stånds emot arne; hvarom votering bör ske.
Men propositionen bör alltid vara sådan, alt ett nej innebär ett o vilkorligt afslag eller förkastande, som bokslafven lyder.
Följande olika händelser kunna inträffa, så vida icke alla 4 Stånden äro lika: i:o Trenne
Stånd hafva beslutat ett högre anslag, hvaremot ett beslutat ett mindre, eller allsintet* Det högre anslaget är då Rikets Ständers beslut. 2:0 Trenne
Stånd hafva beslutat afslag, men ett anslag, hurudan! sorn helst.
Afslag är då Rikets Ständers beslut. 3:o Tvänne
Stånd hafva beslutat ett lika högre anslag, tvänne deremot ett lika, mindre eller allsintet.
Kommer att voteras emellan det högre och det mindre anslaget. 4:o Tvänne
Stånd hafva beslutat ett högre anslag, ett Stånd ett mindre och det fjerde Ståndet ett ännu mindre eller ock intet.
Detta sist nämnde
Stånd är då ensamt om sitt beslut, som derföre måste förfalla uti allt hvad det afslagit.
De trenne öfriga Stånden hafva alla varit ense om Stais-Utsliottets Utlåtande, N:o 52 2. den medlersta sunaman, som derföre onekligen blifvit Rikets Ständers beslut.
De tvänne förstnämnde
Stånden hafva dessutom gjort ett tillägg till deras af de trenne gemensamt beslutna summor; men hatva uti delta tillägg tvänne
Stånd emot sig, hvilka hufva i delta afseende anslagit allsinlct.
Olver nämnde tillägg kommer sålunda att voteras. 5:o Ett
Stånd har anslagit en större summa, tvänne
Stånd en mindre, och det Jjerde en ännu mindre eller ock allsintet.
Detta fjerde
Stånd är sålunda ensamt om sitt beslut, hvilket sålunda måste i hvad det afslagit, föifalla.
Det förstnämnda Ståndet har gjort ett tillägg, hvarom det likaså är ensamt, och måste sålunda äfaen tillägget förfalla.Men medelsumman är deremot bifallen icke blott af det första,, utan äfven af de tvänne andra Stånden; och måste sålunda, utan vidare votering vara Rikets Ständers beslut. 0:o Alla fyra Stånden bafva bifallit anslag, men till olika belopp.
Den lägsta medel-summan är då trenne Stånds beslut, hvad densamma öfversliger i det högsta anslaget samt understiger i det minsta är såsom blott ett Stånds beslut förfallet.
Votering kommer att anställas mellan den mindre medelsumman, sorn är 3 Stånds och den högre, som är blott 2 Stånds beslut.
Det inskastet, som någon gång varit bordt och här ofvan i allmänhet är vordet besvaradt, nemligen att trenne Stånds beviljade anslag icke skulle förhindra det fjerdes totala afslag att kemma under omröstning, så vida icke de 3:ne förstnämnde hade på sistone stannat vid samma summa, skall troligen genom denna tariff finnas vederlagdi; Dertill synes i öfrigt dess egen orimlighet göra tillfyllest.
Ty då man icke nekar trenne
Stånds alldeles lika anslag utgöra beslut, skulle då della beslut sLällas vid sidan af ett noll, om två af dessa Stånd vilja ännu tillägga en summa ?
Skola dessa tvänne
Stånd kunna genom en ökad välvilja tillintetgöra en redan öfverenskommen mindre?
Och om de det kunna eller vilja, ega de ock rätt alt nullifiera det tredje
Ståndets beviljade mindre anslag, hvarföre de dock redan i det fattade beslutet anse sig gaianlerade?
Utom det förnuftsvidriga i ett sådant föifarande, kan jag icke ulan stor farhåga emotse det mål, hvartill det skulle, under vexlande tidsförhållanden, kunna leda icke mindre i anslags- än afslags-väg.
Jag har sökt visa, det denna, efter mill förmenande, enda rälla tillämpningen af Grundlagens föreskrifter, rörande voleringsproposilioner i Statsregleringsfrågor uti intet enda fall kan föranleda missförstånd el,ler »4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 523.
Ivis er, men alltid är lika enkel och klar.
Af en händelse har det Högloflig» Utskottet, ehuru med en frän min öfvertygelse skiljagtig tillämpning, ändock i de nu omtvistade frågor, träffat enahanda resultat, med något undantag af irsta och 32;dra punkterna, vid hvilka Utskottet sjelft icke synes vara befriadt från all betänklighet, samt den 8:de punkten, hvilken efter den af mig godkända tillämpning får ett annat resultat.
Jag vill slutligen försöka practiskt bevisa det, med i all möjlig tydlighet framställda voterings-propositioner ofver de skiljagtiga besluten.
Dessa äro här af 3:ne olika slag : 1:0 Sådana, der 2:ne Stånd bifallit en högre summa, ett Stånd en mindre och det fjerde en ännu mindre. 2:0 Sådane, der tvänne Stånd beviljat en högre summa, ett Stånd en mindre och det fjerde alls intet. 3:0
Der ett Stånd anslagit en högre summa, tvänne Stånd en mindre och det fjerde allsintet.
Till den i;sta classen höra i Betänkandet Nro 190 punkterna Nro l och 32, till den andra punkterna Nro 6, 9, 12, i4> a5, 26, 33, och lill den 3:dje punkten Nro 8.
Förslag till voteringsproposilioner : Punkten Nro r. Som Irenne Stånd bifallit anslaget på 4 år, så kommer det fjerde Ståndets tillökning af ett år i lid alt förfalla.
I afseende på summan, hafva 3:ne
Stånd bifallit 6a,5oo Riksdaler om året, hvilket sålunda utgör Rikets Ständers beslut.
Härförutan hafva tvänne
Stånd beslutat en tillökning af 2i,5oo Rrdr årligen, hvaruti de tvänne öfriga Riks-Stånden icke deltagit; hvarföre följande votering anslälles:
Den, som bifaller Stats-Utskottets af 3rne
Stånd antagna tillstyrkan, att extra anslaget till gevärs-lillverkningen årligen må blifva 62,500 R;dr, voterar Ja; den, det ej vill Nej.
Yinner nsj kommer della anslag att årligen tillökas med 2ij5oo Rrdr Stats-Utskottets Utlåtande j N:o 5 22. i5 Punkten N\o 3s. Som trenne
Stund beviljat det af Stals-Utskoltel framställda förslag, ali 4o,ooo R:dr må anvisas till Riddarholmskyrkans iståndsättande, så utgör detta Rikets Ständers beslut.
Härförutan hafva tvänne Stånd beslutat en tillökning af i?,ooo R;Jr, hvaruti de tvänne öfriga Riks-Ståuden icke deltagit; hvarföre följande votering anställes:
Den, sorn vill, att Stats-Utskottets af trenne
Stånd bifallna hemställan om 4°,000 R:drs anslag till Riddarholmskyrkans iståndsättande icke må med något ytterligare anslag till detta ändamål förökas, voterar Ja ; den, det ej vill, Nej.
Nej, kommer delta af trenne
Stånd beviljade anslag att ännu ytterligare tillökas med 12,000 R:Jr och sålunda tillsammans utgöra 52,ooo R:Jr. Punkten 6.
Som af det i Stats-Utskottets Betänkande, JNT:o 435 föreslagna anslag till dockbyggnaden i Carlscrona, 33,333: 16. årligen, trenne Riksstånd beviljat endast 16,666; 32. årligen, så utgör detta Rikets Ständers beslut.
Härförutan hafva tvänne Riks-Stånd äfven beviljat de af Utskottet föreslagna återstående 16,666: 3a, hvaruti de tvänne öfriga Riks-Stånden icke deltagit; hval före följande votering anställes:
Den, som vill, att det af Irenne Riks-Stånd godkända anslag till dockbvggnaden i Carlscrona 66,666: 32. icke ytterligare skall förhöjas med 66,666: 32 årligen, voterar Ja den, det ej vill, voterar nej.
Nej, kommer ett anslag af 16,666: 3a. årligen alt ytterliga - 16 Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 5 22. re tilläggas, så alt hela anslaget uppgår till den af Stats-Utskotlet föreslagna summa 33,333; 16. årligen.
På samina sätt behandlas alla de öfriga punkterna med undantag af 8-.de som synes böra på följande sätt besvaras ; Till det ifrågasatte Embels-Verket hafva 3:ne Riks-Stånd anslagit 8,000 R:dr årligen, hvilket sålunda utgör Rikets Ständers beslut.
Härförutan har ett Riks-Stånd tillökat denna summa roed 1,766 R:dr 32 sk. årligen.
Men som intet annat Riks-Stånd härutinnan instämt, lärer frågan om denna tillökning få anses förfallen.
Jag har ansett mig icke böra låta tillfället gå förbi att framställa den enda i min öfvertygelse rätta bokstafliga tillämpningen af 6g §.
Regerings-Formen och hvilken synes mig så klar, att den icke bär kunna med något svårare skäl emotsägas.
Och då Utskottet, fastän med en olika tillämpning, ändock i alla voterings-propositionerna, en enda undantagen, kommit till alldeles enahanda resultat, så ville jag förmoda, att det Hedervärda Bonde-Ståndet, vid närmare betragtande häraf, tillät de gjorda anmärkningarne förfalla, åtminstone medgaf anställande af den votering, som af trenne
Stånd blifvit i laga ordning beslutad.
Alt tvänne Stånd, som, utöfver den beviljade mindre medelsumman, ännu beviljat en ytterligare tillökning, icke skulle få denna sin mening emot tvänne andra skiljagtiga
Stånd under omröstning, kan väl icke vara meningen.
Och att en mindre summa, som, ut in detta tillägg af trenne Stånd beviljad, skulle ovilkorligen varit Rikets Ständers beslut, skall med detta tillägg få egenskap af endast Två Stånds, deribland det ena är totalt afslag, och att således de tre Ståndens beslut skall möjligen kunna bringas till intet, är väl en uppenbar, mot både Grundlag och förnuft stridande, orättvisa, hvilken jag förmodar icke inora vår representation kommer att ega rum.
Hvad den 8:de punkten angår, anser jag densamma genom Irenne Stånds beslut afgjord, och all voteringsfråga dervid förfallen; hvarom jag äfven trott hemställan böra göras till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet.” Af Stats~TJtsliotteis Utlåtande, IV:o 522. '7 Af Herr Schartau. ”Då Stats-Utskottet, vid uppgörande af förslag till voterings-propositioner, rörande Extra Stats-regleringen, följt den tydning af Grundlagarne, som blifvit iagttagen vid alia föregående Riksdagar ifrån dessa Grundlagars antagande, och då en sådan tydning förut under innevarande Riksmöte af alla fyra Riks-Stånden blifvit godkänd, samt i tillämpningen på förevarande casus af tre Riks-Slånd gillad; så läier emot Utskottets] behandling af Ilederväida Bonde-Ståndets återremiss ingen anmärkning med fog kunna göras, äfven om man skulle vara benägen att tolka 69 §.
Regerings-formen annorlunda än hittills skett.
För min del har jag röstat med Utskottets pluralitet i förra Utlåtandet, så väl som i detta, med undantag af en enda punkt.
Jag bar gjort det mindre till följd af en anställd analys utaf andemeningen i den ena eller andra — olika uttydningar underkastade — Grundlags-paragrafen, än derföre, att jag funnit högst betänkligt att bidraga till en sådan förändring i den häfdvunna tolkningen, hvarigenom landsförderfliga operationer i en framtid kunde komma att införas.
Jag har nemligen föreställt mig såsom möjligt, att, sedan en sådan uppställning af voterings-propositioner, rörande Statsanslag, som Bonde-Ståndet äskat (eller att äfven, der ett Riks-Stånd befinner sig alldeles ensamt om sin mening, denna likväl borde komma under omröstning i Förstärkt Utskott) väl blifvit en gång adopterad ; så kunde vid en kommande Riksdag, genom appell till det Förstärkta StatsUtskotlet — då sammansatt på ett sätt, att för de högsta anslags-summorne vore att påräkna en lika gifven majoritet, som vid denna Riksdag hittills funnits en minoritet — ernås allt, hvad den högste graden af slöseri ville projectera; enär det faller sig klart, alt, om ett Stånds mening skulle göras gällande i en contra-proposition, när denna mening omfattade ett mindre belopp, än de andre tre Stånden beslutat, så skulle också ett
Stånds från de andras ski jagtiga mening i contra-propositionen inrymmas när denna mening ginge ut på en högre summa, än de tre andre Riks-Stånden fastställt.
På grund af denna förespegling, har jag trott det vara bättre att vidhålla en gammal praxis, än alt befordra införandet af en ny, då ingendera kan sägas hafva för sig Grundlagens tydliga bokstaf.
Deremot har jag fcke kunnat godkänna Utskottets förslag i den punkt af Betänkandet, sora blifvit jemväl af Borgare-Ståndet återremitterad, Bih. till R.
Prot. 1840 och 184^ 4 Sami, 1 Afd. 3 Band. 28 Haft. 3 i8 Stats-Utsliottets Utlåtande, N.o 322. nemligen den 8:de, enligt hvilken votering kommer alt anställas emellan två Stånds sammanstämmande mening och ett tredje
Stånds derifrån afc vikande, utan att enahanda rätt tillerkännes det fjerdes, likaledes från de tre örrige Ståndens ski 1 jagtiga,, beslut.
Man kan åberopa dels, att det favoiiserade Ståndet har ett stöd för sin bättre rätt i den omständigheten, att detta Stånds mening (i motsats med de tre öfriges) öfverensstämmer med Utskottets eget tillstyrkande, dels att det fjerde, vanlottade, Ståndet sjelf försatt sig utom räkningen, genom att ställa sin mening (Tor afslag) på en med de andras oförenlig grund; men jag har, detta oagtadl, icke kunnat skilja mig från den ideen, att der ett Riks-Stånd befmner s>g ensamt i sitt beslut, vare sig om ett högre, — om ett lägre, eller om intet — anslag, denna ett Stånds sålunda isolerade mening i ena fallet, likaväl som i det andra, icke bör i voterings-propositionen ingå; hvaraf följer att, efter mitt omdöme, någon votering, angående ifrågavarande 8:de punkt, icke borde ega rum, utan det belopp förklaras vara af Rikets Ständer anslngef, som blifvit af två Stånd clirecte och af ett
Stånd indirecte (genom antagande af en högre summa) bifallet.” Emot Utlåtandets i:a och 3;de punkter: Af Sven Heurlin från Kronobergs
Län, Anders Nilsson från Östergöthlands, Petter P(rsson från Jönköpings, Bengt Gudmundsson fiån Hallands, Magnus Fryckberg från Wermlands, Anders Olsson från Stora Kopparbergs och Johan Olsson från Stockholms Län. STOCKHOLM, ElWks och Granbergs Tryckeri, 1841.
Sta's
U skot tets Utlåtande, N.o CiZ. i N:o 523.
Ank, till Exp. Utsk. den 12 Maj l8ll, kl. 9 f. m.
Ullik inde, i anledning <f åter remiss oAi meddeldte besitta Memorialet N\o 483, angående Handels- och Sjöf irts-fonden. (U. A.) Efter det Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, i vissa delar, återremitterat Utskottets Memorial, N:o 4^3, med förslag till sammanjemkning och voterings-proposiiioner, i anledning af Riks-Ståndens skil jagtiga beslut öfver Utlåtandena Nrris 33-7 och 4*6, rörande den såkallade Handels- och Sjöfarts-fonden, samt Borgare- och Bonde-Stånden beslut öfver samma Memorial meddelat, får Utskottet härmed afgifva det ytterligare yttrande, som deraf påkallas. 1:0 a) Denna punkt har, i hvad den rörer frågan, huru framgent bör förhållas med det lörvaltning-bcstyr, som för närvarande är åt ConvojCommissariatet uppdraget, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt PiesteStåndet lagd lill handlingarne.
Borgare-Siåndet har antagit Utskottets inbjudning att i denna del instämma uti Preste-Ståndets beslut, hvaremot Bonde-Ståndet, som i allo vidhållit sitt förut öfver Memorialen N:ris 33^ och 416 lattade beslut, således icke godkänt Utskottets förslag, rörande redaction af framställningen till Kongl. Maj:t i berörde ämne.
S\ framt icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja instämma i Preste-Ståndets beslut och om Bonde-Ståndet, hvilket redan i hnfvudsaken fattat enahanda beslut som Preste-S'åndet, foitfarande ej vill förena sig uti den af sistnämnde
Stånd beslutade och numera jemväl af Borgare-Ståndet antagne lydelse af nämnde framställning, måste således skiljaktigheten uti redactionen af den utaf 3;ne Stånd redan beslutade underdåniga framställning tiil Kongl. Maj;t, g nom voleiing i Förstärkt Stats-Utskott afgöras, för hvilket ändamål föreslås följande proposition; Bih. till R.
Pr. 18^0 och fSjt, 4 Sami, 1 Afd. 3 Band. 2g Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 5a3.
Den, sorn instämmer uti Preste- och Borgare-Ståndens Beslut, det må Rikets Ständer förnya den af de .nästföregående gjorda underdåniga anhållan, att det hittills varande Convoj-Commissariatet måtte, så snart sig göra låter, blifva indraget och dess befattning, till besparing i de hittills dryga fJrvaltnings-utgifterna, i allo öfverflyttas på Commerce-Collegium, helst om nödigt anses, att Norrska Regeringen, genom Ombud, hädanefter deltager i förvaltningen af dessa medel, Kongl. Maj:t är oförhindrad sådant förordna, äfven sedan den nu i underdånighet föreslagne förändringen blifvit verkställd; och torde, i händelse af Nådigt bifall till berörde underdåniga hemställan, Kongl. Maj:t täckas anbefalla bemälde Collegium att öfver förvaltningen af ifrågavarande fond låta föra serskild hufvudbok, samt alt, efter dess årliga afslutande, till Kongl. Maj:t afgifva underdånig berättelse om fondens ställning; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhålla, alt berörde berättelse måtte genom tryck befordras till allmän kännedom, samt i öfrigt räkenskaperna för fonden, likasom händelsen nu är med Convoj-Cassans, tillhandahållas Rikets Ständers Revisorer och Stats-Utskott, — voterar Ja; • t
Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, i följd af Bonde-Ståndets beslut,’ Rikets Ständers underdåniga anhållan alt inskränkas dertill, att Convoj-Commissariatet må upphöra, och att de göromål, som tillhört detsamma,1 hädanefter böra af Commerce-Collegium bestrida'. bj) I fråga om vidsträcklheten af Kongl. Maj:ts dispositionsrätt öfver fondens tillgångar, har Borgare-Ståndet numera meddelat den förklaring, alt, då Ståndet beslöt, alt afgiften till Handels- och Sjöfarts-fonden borde utgå med 6\ procent af tu 1 Ibelojopet för inkommande varor, var det Ståndets mening, att den tillgång, som deraf kunde uppstå, skulle af Kongl. Maj:t få disponeras till de af Ståndet omförmälde behof, eller till handelns och sjöfartens nytta; hvaremot, för den händelse afgiften, genom Rikets Sländers ännu oafgjorde beslut, skulle varda stadgad till io procent, Borgare-Ståndet, med anledning af den ifrån Stats-Utskoltet gjorda Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 52,3. 3 hemställan, förordnat, att endast ? af handels- och sjöfarts-afgiftens i detta fall blifvande belopp, skola, på sätt hittills skett, öfverlemnas till Kongl. Maj:ts disposition genom det embels-verk, åt hvilket Kongl.
Majit kan behaga att förvaltningen uppdraga, men att den återstående |:delen bör ingå till Riksgälds-Contoret, samt dit inlevereras directe från uppbördsmännen.