Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I alla våra Utsk. är det den, som enl. R. o. Ad:s matrikel-eger främsta rummet, sorn äfven skall mottaga Ordhde-plalsen, och så är det äfven hvad angår Banko-Fullmtge och Fujlm:ge i Riksg:s-kont:t.
Vid sådant förhållande är det väl icke olämpligt att samma ordning bibehålies bland de delegerade, som skola föra styrelsen öfver Banko-diskonten.
Från hvilken synpunkt jag således betraktar saken, finner jag förslaget, långt ifrån att vara nyttigt, tvertom i de flesta fall innebära sådana vådor för Bankoverket, att jag icke kan annat än på det högsta afstyrka bifall dertill.
Den siste värde talaren har förespeglat en mängd vådor, som af förslaget skulle upkomma.
Ilan har ansett alt Fullmtge, om de hade rätt att välja ledamöter i Diskontdirektionen, skulle välja sådana, som hvarken hade' heder eller ära.
När man utgår från en sådan åsigt, tjenar det till intet att söka anföra några motbevis; ty man kunde ju då lika väl anse, att Ständerna skulle välja sådana Fullmtge, som icke egde hvarken heder eller ära.
Jag hemställer till en hvar, om man icke, då man får välja personer, man icke skall göra afseende på de allra bästa, under det man deremot, då man saknar rättigheten att välja, ofta nog får hålla till godo med de allra sämsta.
Skulle t. ex. icke Hr Printzensköld sjelf heldre se, att i Diskont-direktionen sutte Hr von Hartmansdorff än bonden Per Olsson?
Kan det upstå mera våda deraf, att man tager personer inom Bankoverket, än att man skall taga dem inom Fullmtge?
Hr von Harlmantsdorff har sjelf erinrat derom, att de bäste ledamöterne i Diskonten just äro sådane, som icke äro Fullmtge, utan som äro tillsatte af Fullmtge, nemi.
Kommissarierna, BankoFiskalen och Banko-Sekrettn.
Ar det då icke skäl, att göra det till grundsats, alt derstädes skola sitta de fyra i fråga var :de jemte fyra andra skickliga personer, som sköta ärenderne?
Jag finner således icke att Hr von Hartmansdorffs argument är någon motbevisning mot Ulskts förslag.
Hvad vådan för Banken alt mista sina penningar beträffar, så lärer i afseende på redlighet icke vara sagdt, att man är mera redlig derföre att man tillhör något af de fyra Stånden; ty då skulle man ju kunna påstå, att alla, som icke tillhöra representationen, äro icke redliga personer.
Har icke hvar och en af Svenska folket lika mycket intresse alt bevara Banken för förluster, sorn de personer, hvilka hafva tillfälle alt sitta i något Stånd?
Är det icke lika mycket Svenska folkets, som de särskilda Ståndens pen - Den 28 Oktober f. m. 83 iiingar, som der förvaltas?
Kan man väl tänka sig, att derföre att en affärsman blir insatt i diskonten, han skulle begagna sig af tillfället för att skinna Banken? — att han icke skulle hafva så mycket heder, att han, just derföre att han vöre vald, skulle vara desto mera mån om all bibehålla det förtroende han erhållit och visa sig vara lika god som den, hvilken dilkommi! genom sin sjelfskrifvenhet?
Mig synes i allmänhet, att när man har tillfälle alt välja, så får man också det bästa, och det är just derföre som jag tillstyrker R. o.
Ad. att antaga Utsk:s förslag. llr Flach, Johan:
Jag hade visserligen icke tänkt deltaga i diskussionen öfver denna fråga; men då här af Gr.-ne Gyldenstolpe och Lagerbjelke blifvit framställd en anmärkn., som jag icke anser hafva blifvit tillräckligt besvarad af de sednare talarne, vill jag försöka ätt göra det.
I)e hafva nemi. yttrat, alt de ansågo Diskonten vara ett underlydande departement under Pullunge och kunna förvaltas lika väl af personer utom Stånden, som de öfriga departementen, hvilka bedrifva lånerörelse.
Jag får likväl, utom de anmärkrnr, hvarmed llr von Hartmansdorff framkommit, erinra derom, att i dessa öfriga departementen, är det ovilkorligen föreskrifvet att läne-rörelsen icke får besörjas af någon annan än den, som är Bankens tjensteman, neli här, enl.
Ulskts förslag, skulle Fullmäktige ega ali, med undantag af tvä Kamererare, utse alla de öfrige utom Bankens tjenstemanna-personal.
Sedan jag sålunda anfört, hvad jag ämnade, beträffande denna fråga, ber jag att få tillägga några ord i öfrigt.
Man har sagt, att genom den föreslagna organisationen och genom tillfället att kunna invälja affärsmän ifrån handelsverlden, skulle mera säkerhet vinnas i afseende på kännedomen om personers soliditet, .lag vill visserligen icke i allo bestrida detta påstående; men jag tror att det skulle kunna inträffa, att frågorna i många fall skulle komma att ensidigt bedömas, och icke med likti mycket afseende å alla näringar.
En reservant mot Utsk:s förslag, Hr Swartz, synes också hafva haft nåson aning om ett sådant möjligen inträffande fall, och det torde äfven kunna finnas skäl, som häntyda pä en sådan möjlighet.
Man har nemi. föreslagit alt Handels-diskonlen skulle upItöra och ingå i den allmänna diskonten.
Jag tror också, att med den reorganisation, som Banko-diskonten hädanefter skulle få, blefve den i det stora bela endast en Handels-diskont.
I resonnemangerna i Utsk:s Betänk, förekomma dessutom, att belåningen på olika papper skulle anses numera vara mindre behöflig, sedan upmärksamheten blifvit fästad på ändamålsvidrigheten af ingifvande af lån med omsättning.
Detta syftar på en sats, som redan länge blifvit behandlad af én, som befattat sig med Bankens angelägenheter.
Man har utgått från den grundsats, att då belåning å fastighet egentligen besörjdes genom Låne'kansliet, skulle å andra sidan all den låne-rörelse, som bedrifves genom diskonterna, tillhöra den stora affärsrörelsen.
Som jag fruktar att det förslag, som här är å bane, i sina konseqvenser syftar dit, är def derföre som jag bestrider detsamma. 6* 84 Den 28 Oktober f. ra.
Jag kan icke annat än uttrycka min förundran öfver den slutföljd Gr.
Gyldenstolpe dragit af mitt yttrande.
Tror Grin, att det k?n falla mig in att misstänka Fu)lm:ge för att alltid välja den sämsta utom sig lill Bankodiskont-direktör i st. f. den bästa?
Skulle jag yttra mig i personligt syfte här vid lag, skulle jag förklara, att om alla tolf Pullunge voro som Gr. Gyldenstolpe eller Hr von Hartmansdorff, skulle ingen hellre än jag lill dessa
Hrr öfverlemna alt välja, hvilka personer de behagade, till
Direktörer öfver diskonten, fullkomligt förvissad att valet skulle utfalla så, att R.
St. icke skulle få någon anledn. alt, i afseende på verkets förvaltning, vara missbelåtne eller föra någon klagan.
Men når erfarenheten bekräftat ett motsatt förhållande och daglig erfarenhet beklagligtvis vitsordar, alt der ett större antal styresmän finnas, der råder icke alltid det syftemål, som bordt ega rum, utan tvertom lagas åtskilliga andra omständigheter i betraktande, hvilka hos något hvar icke kunna annat än ogillas, och så länge denna styrelses antal är så stort, all man icke kan tili mängden af dem lenina det förtroende, som man eger och bör ega till en hvar af det mindre antalet bland dem, så länge måste man söka bibehålla sådana former, i hvilka den största garanti ligger för all oväld och rättrådighet skola utgöra det rådande elementet i den styrelse man vill sammansätta.
Jag är visserligen icke bland dem, som på något sätt vill nedsätta affärsmännens anseende; men när man erinrar sig, huruledes t. ex. för några år tillbaka en person, tillhörande affärsslåudet, som ansågs vara en man af utmärkta egenskaper och i åtnjutande af allmänt förtroende, midt under brinnande
Riksdag skjöt sig för pannan, och det efter hans död befanns, att det allmänna omdömet om honom var oriktigt, då må man förlåta, alt, då man icke är affärsman, utan endast en vanlig tjensteman, den der har något lärt känna både affärs- och andra förhållanden, man icke egnar så serdeles stort förtroende till det lämpliga uti, att lemna den öfvervägande myndigheten i en styrelse åt dessa s. k. affärsmän.
Egennyt tan är en häfstång, sorn är ganska mäktig, och inom affärslifvet kunna förhållanden upslå, då styrelsen öfver diskontverket finnér sin uträkning vid alt lemna lån åt en person, hvilken, ingalunda under en annan styrelse skulle erhålla den sökta förslräckningen.
Det är sådane omständigheter, som man bör söka förekomma.
De finnas icke nu, just derföre, att Gr.
Gyldenstolpe jemte flere delegerade af Bankens Fullm:ge sitta såsom styresmän der.
Men de kunna inträffa, om dessa Hrr träda derifrån och affärsmän i stället intaga deras platser.
Jag fortfar i min anhållan om afslag å detta icke väl betänkta förslag.
Då jag anfört min reservation emot delta Betänk., ehvad sorn angår tillsättandet af ledamöter inom Banko-diskonten, anser jag mig skyldig, att i korthet yttra några ord i detta ämne.
Min tanke är, att sä länge SSvensk» folkets nuvar:de representation, på 4 RiksStånd, fortgår, bVaraf de hafva sina delegerade i ett så vigtigt verk som Banken, bör ingen rubbning uti tillsynen och förvaltningen äga rum.
Hittills har en ledamot
Den *28 Oktober f. m. 85 af hvarje Riksstånd deltagit såsom Direktör i denna styrelse, och denna föreskrift hör fortgå, lills förvaltningen af Bankens angelägenheter helt och hållet omorganiseras.
Genom den förändring Ulsk. föreslagit, alt endast 2:ne ledamöter af Fullm:ge tili Bänken skulle som ledamöter i Bankodiskont-Direktm inväljas, och de öfriga sex ledamöterne uti denna Direktion tagas, dels inom Bankoverket, dels ock utom detsamma, kan många obehagligheter och möjligen intriger upkomraa, alltid skadande det stora hela.
Allt detta undvikes så länge Banko-Reghtets nuvande föreskrifter efterföljas.
"Vidare må anföras, såsom skäl emot den föreslagne förändringen, att de 2:ne af Fullmtge, som skulle ingå uti Direktm för diskonten, äro de enda ansvarige för sina tillgöranden, hvaremot de sex andra ledamöterne derifrån blifva befriade, åtminstone till en ganska stor del.
För öfrigt tror jag, att liden ännu icke är inne, att göra denna partiella förändring inom Styrelsen af Banko-diskonten, om ock någon supponerad, ehuru obepröfvad, nytta deraf kan blifva en följd, Jag afstyrker förslaget i detta afseende.
Jag kan icke tjog uttala, att det är med särdeles förundran jag här hört en del talare, isynnerhet Hr Printzensköld, argumentera mot Ulskts förslag i förevartde hänseende.
När det är fråga om att bedöma Banko-Fullrmges duglighet och öfverträffande skicklighet framför alla andra personer att sköta Bankodiskonten, då äro de mycket lofordande; deremot när fråga är om att de skola utse personer lill att deltaga i dess styrelse, då duga de icke alls, d. v. s. att, så länge dessa tolf få välja inom sig, då äro de den förträffligaste valkorps man kan tänka sig, men om deras val blefve fritt, då vore man underkastad de största vådor för Bankens bestånd.
Derpå har Hr Prinlzenskölds argumentation gått ut.
Ad. icke måtte blifva upskrämd vid de mörka taflor, han uprullat, emedan alldeles samma förhållanden kunna inträffa, om Fullrmge äro inskränkte alt välja inom sig, enär man icke kan anse dem vara sådane personer, som stå öfver alla andra medborgare i samhället och aldrig kunna begå något misstag.
Jag har deremot det förtroende för Fullmtge, att jag tror, att deras nit år ganska godt och oförtrutet, och om de således,finge sin valrätt mera utsträckt, och derigenom bomme i tillfälle att lättare göra goda val, skulle också dessa bättre utfalla, eller åtminstone skulle de hafva lättare att med full säkerhet göra goda val för det ifrågavartde ändamålet, d. v. s. att erhålla personer, som med sakkännedom kunde sköta diskontens angelägenheter.
Den egentliga orsaken till det motstånd, man egnat förevar:de förslag, skulle jag tro ligga deruti, att man anser det vara ett steg att komma ifrån våra fyra kammare.
Man vill bibehålla dessa i all deras utsträckning, och icke ens medgifva att, der man kan göra det med nytta för saken, uttaga detta lilla steg.
Man har här förespeglat vådan af att taga köpmän, men det är icke föreskrifvet att sådana skola antagas; det är visserligen möjligt att de blifva valda, ifall Banko-Fullnr.ge anse dem för ändamålet bäst lamp - 86 Den 28 Oktober f. m. lige; roen del är icke sågfil, all de ovilkorligen skola komma in i diskonl-slyrelsen.
Hr von Hartmansdorff tiar fäslat upmärksamheten derå, att bland
Diskont-direktörerna är det egentligen Kommissarierna, hvilka häst känna affärsförhållandena, och ali det är på deras omdöme, som direktionen i allmänhet får lila.
Detta tror jag visserligen äf ven.
BankoUtsk.
Jiar icke eller uteslutit dessa personer, utan tvertom föreslagit, att Iva sådana, såsom ständiga ledamöter, skola i direktionen finnas.
Således ligger häruti icke någon afvikelse från hvad Fullm:ge sjelfve föreslagit.
Hr Printzensköld har yttrat sig mot litt. c), der det är föreslaget, alt Pullunge skola välja Ordför:de och vice Ordförtde, och' den värde talaren har dervid sagt, alt det icke är förenligt med den i grundlagen stadgade regeln, att i alla delegalioner af R.
St. skall den enl.
Riddarhusets matrikel äldste adelsmannen vara Ordför:de.
Delta är sanni, så länge styrelsen utgöres af ledamöter utaf alla fyra Stånden; men del är lika gifvet, alt detta stadgande icke kan vara gällande, i händelse Ständerna gä in på Ulsk:s förslag i afseende på Diskont-direktionens sammansättning.
Således är valet af Ordfide en gifven följd af Utsk:s förslag och hänger fullkomligt ihop med detsamma.
Hr Bildt framtog, såsom eli bevis emot Utsk:s förslag, att Handels- och Närings-diskonten icke skulle skötas så väl som Bankodiskonten, der styrelsen utgöres af ledamöter från de fyra Stånden.
Jag får med anledn. häraf uplysa, alt det visserligen är medgifvet, att fyra, af Fullrmge utsedde, personer skola förstärka Banko-diskonten för att utgöra direktionen öfver Handels- och Näringsdiskonten; men detta stadgande har ännu icke ledi dertill att någon ledamot af Banko-styrelsen blifvit antagen, af det skäl, att de icke haft serskilda arfvoden.
Jag vill icke längre uptaga tiden, ulan anhåller om bifall till Utsk:s förslag.
Jag vill, i afseende på Frih.
Tersmedens yttrande örn Ständsgrundsatsens vidmakthållande, blott tillägga, att jag önskar det R. o. Ad., samt Stånden i allmänhet, icke matte falla några beslut, som väcka missnöje hos ett eller annat af dem.
När denna fråga förevar hos Fu!lm:ge, för alt hänskjutas lill BankoUtsk:s bepröfvande, så märktes genast på BondeShs ledamöter, att de ansåge förslaget åsyfta deras aflägsnande, hvarföre dess antagande sedermera väckt deras förtrytelse.
Det finnas ändock anledniogar nog till missnöje hos detta Stånd, utan alt vi onödigtvis öka dem genom förslag sådana, som det ifrägavar:de.
Jag får, med anledn. af den siste talarens yttrande, omnämna, all den, som inom Banko-Fullm:ge först motsatte sig det af
Diskont-direktionen föreslagna stadgandet, just var Hr von Hartmansdorff, och jag är fullkomligt öfvertygad, alt om han icke gjort del, hade ingen af BondeShs ledamöter deremot yttrat sig.
Dessutom utesluter delta förslag hvarken BondeSt. eller Den 28 Oktober f. ni. 87 något annai Stånd från atl blifva ledamöter af Diskont-direktionen; det utesluter endast deras absoluta rättighet att hafva en ledamot der.
Men om Fullm:ge finna för sig, af detta eller- de andra Stånden, personer, som äro skicklige att sitta i Direktionen öfver di skonten, så är det rnycket troligt att Hr von Hartmansdorff och öfrige Fullmige icke skola underlåta alt insätta dem deruti.'
Således kan man icke säga att här åsyftas något beslut, som kan vara för närmande för något Stånd.
Hr Printzensköld har omtalat förhållandet med en affärsman, som under en pågående Riksdag skjöt sig, och har tagit detta till anledn. för sitt misstroende mot affäismän i allmänhet.
Utgår man från den åsigt en, skulle man äfven kunna säga, att man icke borde sälta förtroende till någon Banko-Fullm., ty det lärer väl icke hafva undfallit
Hr Printzenskölds minne, atl del satt en Fullm. af R. o. Ad. i Banken, som slutade med att göra bankrutt, ehuru han icke skjöt sig.
Ilr Gr. o. Landtmis härefter, först till bifall å förevande punkt, och sedermera lill afslag derå, samt antagande af Banko-Fullm:ges, i afseende på Diskont-Direktionens sammansättning afgifna, uti Utsk:s Mern. uptagna förslag, framställda proposir besvarades med blandade
Landtm, ånyo hemslälde om R. o. Ad. behagade i denna punkt bifalla Utsk:s förslag, samt, efter denna proposms besvarande med Ja och Nej, förklarade att han ansåg
Uplästes till justering och godkändes följande voterts-propos.:
Den som bifaller lista punkten af BankoUtskis Mern. 66, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslås nämnde punkt och antager R. o. Ad. det af BankoFullmige, i afseende på Diskont-Direktionens sammansättning, afgifna förslag.
Vid voteringens slut beiunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Uppå härefter framställd propos. upskjöts fortsättningen af fffrevaride ärendes pröfning till eftermiddagens plenum, samt åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. £ till 3 e. m.
In fidem protocolli, Alberl Munck. 88 Den 28 Ok lober e. m.
Justerades 2:ne prot.-utdr. för förmiddagens plenum.
Fortsattes pröfningen af BankoEtsk:s Mein.
JU 66, med förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter i lista Afdelmn af Bankorcglemilels 4ide artikel, ^ngide
Diskont-verkens organisation; hvarvid nu förekom 2: dr a 'punkten.
Då förslå punkten af detta Betänk. på f. m. afslogs, torde äfven den nu föredragne punkten, såsom egande sammanhang med den första, icke böra af R. o. Ad. antagas.
Man har fästat min upmärksamhel deruppå, att, då jag på f. m. emot det af Etsk. i första punkten framställda förslag citerade min reservation, jag begått ett misstag, emedan densamma rörde andra punkten, hvilket på sätt Betänk, nu utvisar, synes ega sin riktighet.
Men då första punkten uti Utskis Betänk, föredrogs hos R. o. Ad., gaf jag den åsigt tillkänna, att jag icke kunde gilla densamma på de grunder jag uti Utsk. anfört, och som i min reservation skulle uplagas, ehuru detta af misstag blifvit från Betänk, uteslutit.
Det är naturligt, alt då jag förklarade mig icke kunna gilla den andra punkten, som i afseende på valsättet för Direktörerna i låne-kontin fullkomligt öfverensslämmer med den första, jag icke heller godkänner den första punkten.
Det kan visserligen anses öfverflödigt att här redogöra för hvad den ene eller andre ledamoten inom Etsk. yrkat, men jag vill endast, med afseende på sednare delen af Hr Aminoffs yttrande, nämna, att jag fruktar, det Hr Aminoffs minne svikit honom.
Hvad sjelfva saken beträffar, så, enär första och andra punkten ega oskiljaktigt sammanhang roed hvarandra, samt R. o. Ad. afslagit det af Utsk. i första punkten framställda förslaget, rörande sammansättningen af Banko-Direktörerna, förmodar jag alt
Ståndet icke heller bifaller den andra punkten.
Jag vill dock fästa R. o. Ad:s upmärksamhet deruppå, huru önskligt det. hade varit, att den nu föreslagna förändringen blifvit bifallen.
Vid valen inom de olika Stånden af direktörer till låne-kont:n, är det ganska svårt att finna lämplige personer, hvilka äro bosatte på de orter eller ställen, der kontoren äro inrättade.
Såsom exempel tager jag mig friheten anföra låne-kont:t i Malmö.
BorgareSks ledamot bor 1| mil, PresteShs 5 å 6, samt BondeSks nära 8 mil frän staden.
Lyckligtvis hade R. o. Ad. med sitt val träffat en tillräckligt skicklig person, Den 28 Oktober e. m 89 bosalt i sjelfva staden.
Men hade icke så varit händelsen, hade låne-konl:t kommit i serdeles svåra omständigheter.
Deruti ligger olämpligheten att Stånden skola välja.
Om nu valen försiggått på sätt Utsk. föreslagit, är del troligt alt det varit lättare alt tiäffa 4 personer på närmare håll, än som nu vär förhållandet.
Del förslag, som under förmid dagens plenum blef af R. o. Ad. afslaget, och det, sora na är föredraget, ega icke sinsemellan ett sä oskiljaktigt sammanhang, all de icke kunna på olika sätt afgöras.
Således anser jag, att ehuru R. o. Ad. på f. m. afslagit första punkten, kan Ståndet, bifalla Utsk:s förslag i afseende på direktörerna vid låne-kont:n.
Det är nemi. den väsendtliga skillnad, att då Ranko Diskonten i Stockholm, utom af en ledamot från hvarje RiksStånd, äfven består af 2:ne Banko-Kommissarier, en Fiskal, en Sekreterare, eller någon annan lämplig person i Kamererare-graden, som Banko-Fullm:ge dertill utse, så utgöres Direkt:n vid låne-koot:n endast af de fyra ledamöterne från RiksSttu samt eli Banko-ombud.
Dertill kommer älven alt Banko-Diskont-Direktörerna äro bosatte uti Stockholm, samt alt Fullflugen från BondeSl. äfven uppehåller sig der, dä deremot, pä sätt den siste värde talaren omförmälde, de af R.
St. utsedde
Direklörerne vid låne-kont:n i otterne ofta icke äro bosatte uti staden, ulan på landet.
Om man ock^å anser att man uti Banko-Diskont-Direktionen i Stockholm, hvilken är på det sätt sammansatt af 8 personer, som jag förut omnämnt, vill hafva qvar en ledamot, utsedd af hvarje RiksSt., är det derföre icke sagdl, att man äfven vill ståndsvis tillsätta
Direktionerna i orterna, hvilka, utom de serskilda Stånds-ledamöterne, derjemte ega endast en ledamot.
Direklörerne i orterna ofta bestå af sådane ledamöter af RiksSlm, hvilka, öfver hufvud taget, icke sysselsätta sig med göromålen, samt då de derjemte äro så långt boende från hvarandra, ali de svårligen kunna hafva den gemensamma öfverblick öfver affärsförhållanderna, som de borde hafva, kommer det hufvudsakliga bestyret alt falla på banko-ombudet, på hvilken Bankens säkerhet således skulle bero.
Ehuru man hittills undgått förluster, ligger dock en stor våda i detta förfaringssätt.
Jag anhåller vördsamt om bifall lill Utsk:s förslag.
I motsats, (ill den siste värde talaren, anser jag del vara olämpligt, att Direktörerna utses på det sätt Utsk. föreslagit.
Så väl af Betänk., sou) reservationerne, synes alt man syftat på Direktionen i Malmö, hvarå äfven Frih.
Tersmeden fästat R. o. Ad:s upmärksamhet, men i afseende på den berättelse, som af Malmö Direktörer, rör:de Bankens förvaltning, blifvh afgifven, har vid revisionen ingen anmärkn. blifvit framställd.
Afven jag har kännedom derom, alt R. o. Ad:s ledamot bor i Malmö, att, ehuru PresteSt:s vistas 5 å 6 mil från staden, är dock Suppleantens bostad belägen på 2 å 3 mils afstånd derifrån, äfvensom att, fastän BorgareShns ledamot har sitt hem i Lund, Suppleanten likväl är boende i Malmö, och då nu i Reglenv.tel står alt 2
Direktörer' jemte bauko-ombudet äro tillräcklige för assignationeroes underteck - 90 Den 28 Oktober e. ni. ilande, kunna affärerna sköias lika bra räfven om en eller annan Direktör skulle vara borta.
Direktionerna i !åne-konl:n skola tillsältas på sätt Utsk. här föreslagit, tror jag att stora olägenheter skola upkomma, samt att följden icke skulle blifva någon annan, än alt de låne-sökande, hvilka fått sina lån afslagne, skriftligen begära att deröfver erhålla prot.utdr. och att, då Direklionerne skola stå på så lös fot, som bär är föresläget, klagomålen komma att sträcka sig till Fullmtge, samt tidningsartiklar utgifvas, för att derigenom några månader före valen försöka imponera på desamma.
På grund af dessa skäl och då många förvecklingar enl. min tanka skola upsla genom antagandet af Utsk:s förslag, anhåller jag vördsamt alt R. o.
Ad. mätte afslå detsamma, samt förblifva vid hvad som hittills är stadgadt.
I likhet med den siste värde talaren, och i motsats med den, sorn före honom hade ordet, tillstyrker jag afstäg å Utsk:s förslag.
Man har såsom skäl för förändringen anfört, att genom densamma skulle äfven vid låne-kont:n erhållas affärsmän, hvilka skulle bättre än de delegerade, som inom hvarje RiksSlånd nu nises, sköta affärerna, men jag hemställer lill dem, som äro så nitiska för förslaget, örn man val rimligen kan begära att Banko-Fullmtge skola ega så fullständig kännedom om affärsmännen i Götheborg, Malmö och Wisby, att de med tillräcklig sakkännedom skola kunna välja gräddan af dessa, för Bankens angelägenheter så dyrbara personer.
Månne man icke, äfven vid detta tillfälle, kan draga samma slutsats, sora jag på f. m. gjorde om Diskont-Direktörerna i Stockholm, att hvar och en nästan tvekar att antaga Direktörs-befattningen.
Då han under den korta tid af ett år, som han derstädes varit tjenstgörande, lyckats bereda låne-nnderstöd åt en eller annan person, med hvilken han står i affärsförhållanden, så kan lian, då han vid årets slut bortgår, derigenom möjligen åstadkomma en betydlig förlust för Banko-Diskonten; varande han likväl sjelf temmeligen belåten dermed, att han undvikit en förlust, som tilläfventyrs eljest skulle drabbat honom.
Sådana skola möjligen följderna af det nya valsättet blifva.