Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Krigsbefälets underdånigst yttrade tanka yttrades icke officielt af dem såsom krigsbefäl, ty hvarken var det tillständig! för dem alt afgifva något officielt yttrande, icke heller kunde det komma i fråga att göra det, men efter dem lemnades tillfälle alt säga sina tankar, så yttrade de sin önskan att bibehållas vid sin rättighet att uppsäga räntorna till leverering in natura, äfvensom att få bibehålla sina egna uppbördsman, såsom en gifven följd deraf, emedan Kronans uppbördsman icke kunde åtaga sig delta hushållsbestyr att upptaga räntor in natura och ombesörja dess försäljning för räntetagarens räkning.
K. M:s nåd. propos. innehåller att uppbördsmännen skulle blifva qvar vid regementen och corpser, men K.
M:s propos. innehöll icke atl uppsägningsrällen skulle ål rånte - 236
Den 9 September e. m. tagare bibehållas, utan att värdering af räntorna skulle ega rum efter den årligen skeende markegångssätlningen, sorn skulle beräknas efter 10 års medeltal.
Delta är det förhållande jag är i tillfälle att känna, efter jag var ord fide för krigsbefälet vid della tillfälle.
Jag tillåter mig att hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om upplysning huruvida genom prot.utdr. från PresleSt. är bekant om den berättelse är grundad, som en aftontidning, nemi. Post-Tidningen, innehåller, enl. hvilken PresleSt. har beslutat alt nästkommande
Måndag sammanträda för att uppgöra det förslag, på grund hvaraf Ståndet anser en skalteförenkling kunna ega rum.
Skulle denna uppgift vara sanningsenlig, så hemställer jag om förhållandet hos PresteSl. är annorlunda än hos oss, enär man förkastar Ulsk:s förslag och förbehåller sig rätt att antaga något annat förslag.
I anledn. häraf upplyste fl r Gr. o. Landtm., att del prot.- utdr., ang:de pröfningen af StatsUtsk:s förevar.-de utlåt., som ankommit från PresleSt., icke sträckte sig längre än till de första 27 punkterne och icke upptog något af PresteSl. fatladt beslut i den syftning, som Hr Rosenblad omförmält.
Då tredje punkten af detta betänk., ang:de grundräntornas förenkling, förevar, tillstyrkte jag bifall till K. M:s nåd. propus., dock så, alt denna förändring skulle gå i verkställighet, endast under vilkor ali de, hvilkas rätt deraf var beroende, voro villige att derpå ingå.
Dä flera af de ledamöter, som dä med mig delade den äsigten, att den enskildes rätt vore under förändringen beroende, äfven nu framställt den åsigten, alt enskilda personer borde öfver förändringen böras, och man derföre deraf kunde draga den slutsatsen, att denna åsigt äfven af mig delades, så har jag ansett mig här höra förklara, att, enl. min åsigt, delta icke är behöflig!.
Man har nemi. vid förslaget iakttagit den försigtigheten att tillförsäkra de nuvarande räntetagarne rättighet alt för deras del ingå på förändringen eller ej, och då ingen förändring i räntegifvarnes skyldighet är föreslagen, så inser jag icke helier alt denna förändring inverkar på någons rättighet, och linner således icke något hinder för mig att till förslaget lemna bifall.
Någon annan betänklighet dervid har icke eller uppstått än den, all någon brist i räntorna kunde komma att ega rum.
Men då Finansministern här förklarat, att en sådan brist icke kunde förefinuas, och då en sådan förutsägning vore alltför mycket vågad, om icke denne embetsman med säkerhet kände förhållandet, så anser jag mig icke höra betvifla tillförlitligheten af denna uppgift, och således icke eller för min del bestrida Utsk:s förslag.
Deremot hyser jag betänkligheter vid alt med min röst biträda det förslag, som Frih.
Palmstjerna framställt, och får förklara, alt, i händelse det kommer under votering, jag måste med min röst afstyrka detsamma.
Det har nemi. för mig icke Den 9 September e. m. 237 varit möjligt alt vid uppläsning af ett så vidlyftigt förslag som delta, kunna fatta och bedöma alla de följder, som skulle kunna uppslå, om förslaget bifölls, och jag är fullt förvissad, att ganska många medlemmar af delta hus äro med mig i samma predikament.
Jag skulle för min del tro att de skulle handla ganska obetänkt om de bestämde sig för att förkasta det förslag, som SlalsUtsk. framställt och i stället antaga Frih. Palmstjernas.
Jag får för min del förklara, att om bifall till Ulskts förslag yrkas, jag kommer med min röst att medverka dertill, men deremot anser jag mig icke kunna biträda Frih.
När man talade om krigsbefälet, sä förklarades alt det icke var detta förslag, som sattes i fråga förliden höst, utan det var en annan sak sade lagläsaren.
Men Hr
Lefrén har nu upplyst att delta icke rör någon annan sak, ulan just densamma.
Skillnaden är blondén, att Frih.
Palmstjerna har, rörande verkställigheten, gjort några jemkmr, som afvika frän Ulsk:s förslag, men hufvudsaken, borttagande af uppsägningsrätten af arméens rätt att sjelf fä uppbära sina löner, det är detsamma både i Utsk:s och Frihms förslag.
Likaså förhåller det sig med PresteSt:s privilegier.
Ståndet är genom dem för säkradt att fä njuta sina löner på samma sätt som de för när var:de utgå, utan att de af Kronans embetsman uppbäras.
Idet är likväl detta, som Frill.
Palmstjerna med sitt förslag vill betaga PresteSt.
Hr Rosenblad har omförmält, att Posttidningen omtalar ett beslut af PresteSt., att sedan StalsUtskrs förslag först blifvit afslaget, uppgöra grunder för ett annat till skalteförenkling.
Detta är samma tanka, som den, åtskilliga ledamöter inom detta Ständ hafva uttryckt, nemi. att de ingalunda vore mot rättelse i det nuvar-.de skatteväsendets brister, fastän de förkasta del förslag, som Utsk. framställt.
De ville icke eller här pä förhand besluta någon förändring, emedan det vore lika orätt att göra det, på grund af någon enskild riksdagsmans förslag, vare sig Frih.
Palmstjernas eller någon annans, som det vore att besluta en förändring, på grund af StatsUtsk:s förslag, så länge vederbör:de icke blifvit hörda och deras rätt sålunda iakttagen.
Det är således öppet för en hvar af R. o. Ad. (och om ingen annan gör det, så torde jag nödgas göra det) alt efter afslag på de förslag, som här blifvit framställde, uppgifva grunder för en skalteförenkling.
Om vi deremot hår skulle antaga Frih.
Palmstjernas förslag, sä skulle vi nödsakas derom rösta i förstärkt Utsk., hvarigenom antagande af Ulsk:s förslag blifver den säkra utgången.
För alt undgå den och för att icke förnärma någons rätt, är del, som jag tror, att när denna sak är utagerad, så blir det tid för
Ståndet att öfverlägga örn grunderna för ett nytt förslag, oell de som jag väsendtligen skulle gilla, finnas redan upptagna i Hr Gyllenskjölds reservation.
Jag vill nu icke uppläsa henne för R. o.
Ad. emedan hon icke egentligen hörer till denna punkt allena, ehuru hon vore ett godt motstycke till Frih. 238 t)en 9 September e. m.
Palmstjernas förslag; men jag hoppas att man icke tillerkänner någon enskild man större myndighet än man tilltror Regeringen, och således icke antager hvad enskild man föreslagit, när man icke trott sig kunna antaga Konungens propos. af lika syfte.
Hr Rosenblad: Efter Hr von Hartmansdorffs sista yttrande, så nödgas jag upprepa hvad jag i förmiddags anförde — (ropades af otålighet: åhl åhl) — Jag ber om förlåtelse, jag får väl yttra mig.
Jag måste medgifva att ingen kan bättre än Hr Lefrén känna hvad som utgjorde föremålet för krigsbefälets önsknigar i fjol, men det mäste väl medgifvas att krigsbefälet icke kunde yttra sig öfver något annat än hvad som dä fanns.
Det förslag, som då fanns innehöll reduktion af indelta räntor till Statsanslag i penningr och borttagande af de boställen, som äro anslagna till löningsdirektionerne.
Detta är allt borta nu.
Persedelräntorna äro bibehållna och indelningshafvarne tryggade emot alla förändringar, som kunde förnärma deras rätt.
Det enda som qvarstår, som kunde gifva anledn. lill någon liten betänklighet är alt uppbörden skall ske af kronans embetsmän i st. f. räntetagarnes egna.
Jag hemställer huruvida man icke kan hafva den lankan, att de stora och rättmälliga betänkligheter som då visade sig vid det dåvar:de förslaget, hade kunnat blifva högst betydligt mildrade om icke upphäfda, i händelse förslaget varit sådant som det ifrågavar:de hvilket bland annat tillförsäkras ersättning för den förlust, som kunde uppkomma i händelse uppsägningsrätten komme att afskaffas.
Då här återigen är påstått att PresteSt. redan har pröfvat det förslag hvarom här är fråga, så måste jag upprepa att så icke är händelsen.
Det förslag, som PresteSt. skulle bifalla, det lönerna finge till fixa penningelöner förvandlas, och på detta sätt utgå, utan att blifva förvandlade efter markegång; hvaremot detta förslag, som nu af mig är framstäldt, innehåller alt PresteSt:s nuvar:de lönevilkor skulle hädanefter qvarstå i persedlar, som efter markegång komma att lösas.
Det torde således vara en temmeligen stor skillnad emellan dessa både förslag.
Om detta förslag skulle kunna komma under PresteSt:s pröfning, så beror det dä af PresteSt. att afslå detsamma och då om PresteSt. så finner för godt åberopa sina privilegier; men något brott mot PresteStis privilegier, eller den aktning man är detta
Stånd skyldig, kan jag icke finna deruti att ett förslag är framstäldt till öfverläggning.
Det är icke fråga om att R. o. Ad. är en dikdator, som kan säga att så och så skall ske, utan Ståndet beslutar endast i öfverensstämmelse med hvad det anser vara det riktiga sättet att gå till väga, och hemställer till de öfriga Stånden och K. M., alt sedermera gilla eller ogilla beslutet.
Milt förslag är i afseende på uppsägningsrätten för löntagare ungefär enahanda med det som K. M. framställt.
I afseende på uppsägningsrätten för löngifvaren åter, så är det en fråga, som hörer till en annan punkt, och hvars bibehållande jag kommer att förorda.
Öfverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt då, såvidt han rätt uppfattat Hr Cederschjölds anförande, meningen dermed ej varit att yrka bifall till Den 9 September e. m. 239 Utsk» förslag om icke äfven någon annan ledamot framställde ett sådant yrkande, Hr Landtm, ffnge upplysa, att ingen annan ledamot yrkat propos. till bifall, å hvad Utsk. föreslagit och Hr Landtm, således förmodade att ej heller Hr Cederschjöld gjorde det.
Då StalsUlsk:s
Ord fale och här narrande ledamöter otvifvelaktigt böra mera intressera sig för det förslag de framställt än man kan vänta af mig, och då de ej äga så mycket förtroende till dess antaglighet, att de derå velat begära propos. till bifall, så anser jag det visserligen äfven för min del vara ändamålslöst, men jag har likväl velat gifva tillkänna att jag velat biträda detsamma, hvaremot jag icke kan biträda Frih. Palmstjernas förslag, emedan jag icke kunnat fatta hvarthän det skulle leda.
Jag får vördsamt begära propos. på bifall till U(sk:s förslag.
Sedan Ståndet på Hr Gr. o. Landtm» förfrågan förklarat öfverläggningen slutad, sä lärer väl någon annan propos. än den som förut blifvit begärd icke kunna yrkas.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Frih.
Cederström torde finna, att sedan han under discussiones lopp icke begärt propos. till bifall å Utsk:s förslag, ulan talat för afslag derå, den af honom nu ifrågaställde propos. icke pä Frih» begäran kunde framställas.
Härefter framställde Hr Landtm, att följaktligen de i afseende på den förevande 20 punkten ifrågakommande propos.-r endast vöre 3:ne, hvaribland den första har blifvit begärd af Hr von Hartmansdorff, som föreslagit att R. o. Ad. måtte afslå Utsk» förslag, att de till tjenstemäns aflönande anslagne indeldta räntor och kronotionde skola, i den mon nuvar:de innehafvandes dispos:srält upphör, uppbäras och redovisas i sammanhang med kronouppbörden; och den andra propos:n blifvit yrkad af Frih.
Palmstjerna hvars förslag
Hr Landtm, nu finge låta ånyo uppläsa och var sålydande: a).
Alla till aflönande af embets- och tjenstemän vid militiaestaten anslagne indelta räntor och kronotionde, skola uppbäras i samma ordning som de kronan behållne.
Beloppet enligt den markegång, hvarefter de skaltskyldige skola utgöra sina räntor, skall oafkortadt och utan afseende på restantier, af uppbördsman uti landtränteriet för regementets eller corpsens lönings-directions räkning fullt deponeras, sä att det ovilkorligen den t:sta April hvarje år, är till vederbör:de lönings-directions disposition, med afdrag blott af hvad förut förskottsvis blifvit lill regementet eller corpsen utarrenderadt.
Hvad af de lill militiK-boställsstaten indelte räntegifvare ej kunnat i rättan tid utbekommas, skall af kronans behållna uppbördsmedel fyllas, och detta fyllnadsbelopp derefter för kronans räkning indrifvas.
Den l:sta April årligen skall från vederbönde landtränteri, till vederbönde lönings-directions disposition, ställas ett belopp i contant, motsvarande hela forssellönen för den myckenhet spanmal, hvilken för närvande är regementet eller corpsen i afrad eller kronotionde från länet anslagen.
204 Den 9 September e. ni.
Såsom förskott på årets löner, ställes af vcderböride befhide, hvarje år den lista November, till vederbörale lönings-directions disposition uti landtränteriet, ett belopp motsvarande hälften af den summa, hvilken af föregide års uppbörd blifvit uti ränteriet för regementets eller corpsens räkning deponerad. b).
Med alla till ecclesiastik-staterne anslagne indelta räntor och kronotionde skall förhållas på enahanda sätt som är stadgadt för militiae-statens; äfvenså med forsellönsersättning och löningsförskolt; blott iakttagande att medlen ställas till vederbörale consistorii disposition eller deponeras för dess räkning. c).
Alla till landstats- och öfrige civile tjenstemän anslagne indelta räntor och kronotionde skola jemväl i samma ordning som de kronan behållna, uppbäras.
Beloppet enligt den markegång, hvarefter de skattskyldige utgöra sina räntor, skall, lika oafkortad! som det militiae- och ecclesiastik-staterne tillkommande, af K. befhide den lista April hvarje år från ränteriet utanordnas i enlighet med länsstaten; endast med afdrag af hvad förut förskottsvis blifvit af löntagaren utbekommet.
Den lista April ärligen utanordnas jemväl forssellöns-ersättning för den hittills på lönen anviste afrads- eller kronotionde-spanmål; och den liste November hvarje år utanordnas äfvenledes, såsom förskott på årets lön, hälften af den summa hvilken för nästföregående året utgjorde lönens belopp. fl).
Ingen forssellöns ersättning beräknas i bråk eller delar af den minsta lagliga myntbenämningen i riket. e).
Vederböride lönings-direction, consistorium eller civil-ljensleman eger rätt, att uti landskontoiret taga kännedom af den räkenskap som upptager dess tillfallande löning, och, i fall af befogenhet, deröfver hos K. befhide anföra besvär inom ett år efter räkenskapens inlemnande till landskontoret. f).
Sålunda föreskrifne ordning och sätt för förenämnde tjenstemäns löning, kan framgent ej utan K. och B.
Stis sammanstämmande beslut förändras. g).
Ingen nuvaride löntagare kan, utan eget begifvande, underkastas denna nya ordning för sin löns erhållande, förr än han till annan lön förflyttas; men vid hvarje ledighet inträder den nya ordningen uti full verkställighet.
Efter uppläsningen häraf framställde Hr Landtm, vidare att slutligen Hr Sandströmer hemställt, att till detta Frih.
Palmstjernas förslag malte fogas följande från Utskis förslag hemlade tilläggi ”ankommande dock på K.
M. att låta ifrågavande löneanslag och ersättning under det år, för hvilket detsamma beräknas, på lika sätt som kontanta löner, qvartalsvis utbetalas;” hvarjemte Hr Landtm., enär Frih.
Palmstjernas förslag ej uteslöte detta af Hr Sandströmer framstäldta förslag, hemställde att R. o. Ad. måtte förbehålla sig att, ifall Frih.
Palmstjernas förslag vunne bifall, serskildt få pröfva det dertill af Hr Sandströmer föreslagna tillägg.
Då Oen 9 September e. m. 241 t)å nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle
Hr von Hartmansdorffs förslag till beslut rör:de 20 punkten, ropades ja och nej; hvarpå Hr Landtm, framställde propos. till bifall å Frih.
Palmstjernas i afseende på denna punkt framstäldta förslag till beslut, samt, då härvid ropades starka ja jemte mänga nej, förklarade det han trott sig finna att denna sednare propos. blifvit besvarad med öfvervägande jä.
Hr Pr intzensköld begärde Votering.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votenspropos. :
Den sorn i fråga om 20:de punkten af StatsUtSk:s utlåt.
N:o 242, antager det af Frih.
Palmstjerna i utbyte emot nämnde punkt framställda förslag, voterar ja; den det ej vill voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. förslaget att de till tjenstemäns aflönande anslagne indelta räntor och kronotionde skola, i den nion nuvande innehafvares dispositionsrätt upphör, uppbäras och redovisas i sammanhang med kronouppbörden.
Då härefter voteringen skulle företagas, lillkännagaf Hr Gr. o.
Landtm., att en ledamot begärt att ännu en gång få höra votensproposm, och att Hr Landtm, derföre finge låta ånyo uppläsa densamma.
Sedan denna uppläsning försiggått, anmälde sig och yttrade:
I min tanka är contrapropos. ganska oredig.
Jag har åtminstone icke kunnat fatta annat än att ja-propos:n borde innefatta bifall till Frih. Palmstjernas förslag, och nej-propos:n afslag derå, ty jag har icke hört alt något annat förslag blifvit framstäldt, emedan det förslag som Hr von Hartmansdorff begärde propos. på, försl framställdes af Hr Gr. o. Landtm, och efter min uppfattning besvarades med nej.
I annat fall förmodar jag också att Hr Gr. o.
Landtm, icke hade framställt propos. på något annat förslag förr än man fått veta huru svaret på den första propos. blifvit uppfaltadt.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade alt voler:spropos:n redan blifvit af R. o. Ad. godkänd och således numera ej kunde undergå ändring.
Jag får för min del förklara alt jag anser »e/-propos:n vara ganska riglig, ty derigenom äro både Utsk:s förslag och Frih.
Palmstjernas förslag afslagna om nej-propos:n vinner.
Jag får i anledn. af det svar, som Hr Gr. o. Landtm, meddeladt gifva tillkänna, att jag icke hade anhållit om uppläsning af propus., men jag förmodade att med den förnyade 9 H. 16 242 Den 9 September e. m. uppläsningen af propos:ne, meningen icke kunde vara någon annan än den att lemna de ledamöter, som trodde att anledning till anmärkmr deremot förefunnes tillfälle att framställa dem.
Då jag emellerlid finner att jag misstagit mig, så får jag bedja om benägen ursägt.
Vid den härefter företagna voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Ja — 41.
Nej — 49.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att sedan vid denna votering nej vunnit, R. o. Ad. torde finnna alt såväl det af Hr Sandströmer, för den händelse att Frih.
Palmstjernas förslag vunne bifall, föreslagna tillägg vid samma förslag, som den öfriga delen af 20:de punkten i Utsk:s utlåt, hvilken icke varit innefattad i nej-propos:n hade förfallit.
Ropades ja. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 om aftonen.
Måndagen den 11 September 1848.
Justerades ett prot.-utdr. för d. 9 dennes e. m.
Hr Electorers listor vid val af ledamöter i Stats- och BankoUtsk:n; och befunnos dertill utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 2147, Hr af Christiernin, fullm.
Åkerhjelm, Carl Axel och N:o 2231, Hr af Burén, fullm.
Funck, Fredrik Alexander; N:o 189, Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik, och N:o 1428, Hr Ridderborg, Jacob Fredrik Georg.
Ban ko-U tskottet: efter N:o 2231, Hr af Burén, fullm.
Funck, Fredrik Alexander; N:o 145, Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor.
Den 11 September f. m. 243 Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 312, i anleda, af erliällne återremisser å betänk.
M:s nåd. propos. om beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckte motioner.
Härvid förekommo nedanuämnde punkter af betänk.
IN:o 242. 21:sta punkten.
Bifölls. 22:dra punkten.
Hr Printzensköld, Carl: Sedan R. o. Ad. afslagit den 20 punkten och sålunda förklarat, att indelta räntetagare fortfarande få sjelfve uppbära deras räntor, så lärer den nu föredragne punkten icke fordra annan åtgärd än att, såsom förfallen, läggas till handlingarna, hvarom jag anhåller.
Lagerbjelke, Gust.: 3:e och 20:e punkterne äro onekligen de vigtigaste i delta betänk, och stora fördelar hade kunnat hemtas, om man, i st. f. att afslå, hade antagit de vid desse punkter af Frih.
Men derföre, att de större fördelarne icke kunnat vinnas, tror jag icke vara skäl att afsäga sig de mindre, som kunna åstadkommas genom beslut öfver återstående punkter i förslaget.
Jag inser visserligen, att de ledamöter, hvilka ansett, att något bifall icke bort lemnäs åt förstnämnde punkter, äfven skola motsätta sig sådant vid de öfrige och med lika framgång, men då jag anser det vara representantens skyldighet, att vid hvarje tillfälle, äfven om han icke skulle kunna något dermed uträtta, öppet uttala, hvad han finner nödigt och nyttigt; så, oaktadt R. o. Ad:s i fråga om 3 och 20 punkterne fattade beslut, anser jag mig likväl böra fortfarande anmärka, hvad jag anser vara rätt och nyttigt i de fall, der punkterne, till följd af föreg:de beslut, icke förfallit.
Hvad nu 22 punkten beträffar, så säger Utsk. i sina motiver: ”att de nuvar:de räntegifvarne, i händelse indragningen kommer att äga rum, destomindre synas billigtvis kunna och böra åläggas ali forsellönen ersätta, som räntegifvare, hvilkas räntor redan för närvande äro kronan behållne, njuta befrielse från forsellönens erläggande, så lärer följaktligen häraf blifva en följd, att ifrågavande ersättning bör af statsmedlen bekostas.”
Lika åsigter har Utsk. uttalat i betänk.
N:o 242 och en lika beskaffad hemställan innefattas i Utsk:s yttrande vid 20 punkten i samma betänk.
Nu har Utsk. likväl i betänk.
N:o 312, frångått sin hemställan vid 20 punkten, och föreslagit något annat, men det oaktadt säger Utsk. i sistnämnde betänk, i fråga om 22 punkten, att Utsk. vidblefve sitt i ämnet förut afgifna yttrande.
Deraf följer ju tydligen, att ingressen till Utsk:s motiver har förfallit, enär Utsk. sjelf frånträdt, hvad Utsk. hemställt, och i stället föreslagit något annat, som af 2 Stånd blifvit bifallet, men af 2 Stånd afslaget.
Det återstår således en ltf* - Den 11 September f. m. däst tillstyrkandet i sjelfva saken, att granska och mig veterligen har R. o. Ad. icke fattat något beslut, huruvida forsellönen skall indel* ta räntegifvarne återskänkas och i stället Statsverket godtgöras räntetagarne.
Jag får derföre, med anledn. af nu föredragne punkten, vördamt framställa följande förslag:
Indelte räntegifvares åliggande, att utgifva forsellön för afradsoch tionde-spanmäl, upphör, emot svarande ersättning af Statsverket lemnäs vederbörande indelningshafvare, och åligger riksgäldskont. att, intill dess ersättningsbeloppet blifver på rikets Stat uppfördt, vid skeende årsliqvider godtgöra Statskont. hvad derifrån för sådant ändamål förskjutes.
I sammanhang med frågan om indelta räntornas indragning till kronan var äfven det förslag, den siste värde talaren här framställt såsom en ny motion.
Men dä, enl. R. o. Ad:s och PresteSt:s beslut, räntorna icke komma att ingå till Statsverket, så lärer i följd häraf icke eller kunna komma under öfverläggning något förslag, ang:de ersättning för forsellönen, ty det vore obestridligen en besynnerlighet, om indelningshafvare skulle uppbära räntorna af räntegifvarne, men desse sednare uppbära ersättning för forsellönen af Statsverket för samma räntor.
Skulle ett sådant förslag hlifva antaget, kan dermed icke vinnas någon förenkling i räkenskaperne utan det är och måste blifva en complicering deraf.
Jag befarar likväl, att man med detta förslag vill försöka att få hufvudfrågan dragen under förstärkt SlatsUlsk., hvilket jag, på grund af redan aförda skäl, bestrider, och yrkar derföre afslag icke allenast å den förevande punkten utan jemväl å Gr.
Lagerbjelkes förslag.
Jag kan icke annat finna, än att denna punkt mäste hafva förfallit och det på grund af de skäl Hr Printzensköld och Frih. Cederström anfört, hvarföre jag i likhet med den förre anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa den propos., att punkten, som genom Ståndets beslut öfver den 20:de, har förfallit, således må läggas till handlingarna.
Om det vore visadt, att i den föreg:de punkten, som blifvit af Ståndet afslagen, finnes något förslag, som kan anses innefatta forsellönens efterskänkande till indelta räntegifvare, samt motsvande ersättnings utbetalande af Statsverket, sä skulle jag måhända äfven medgifva, att förevar:de punkt förfallit.