Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om stränga vitén bestämmas för handlingarnes oriktiga chartering och chartorna vidfogas handlingen, så tror jag detta innefattar den säkraste controil, som kan åstadkommas.
Detta önskar jag, att Utsk. måtte taga i öfvervägande, och anhåller, att Utsk:s tillstyrkande i afseende på controllerna måtte återremitteras.
Hela denna del af betänk. anser jag lämpligen böra återremitteras, ehuru det visserligen kan finnas några ord på ett par ställen, som kunde bifallas; men dessa böra icke ryckas ur sitt sammanhang med det hela.
De controller öfver chartae-uppbörden, som Utsk. antagit, på grund af Kammarrättens förslag', i tvenne alteruativer, innefatta, såsom jag tror, ett talande bevis derpå, att man icke gjort sig reda för hvad controllen öfver chartae-sigillatae-afgiften är och bör blifva.
Den enklaste, och jag vågar till och med säga, den enda möjliga controil på chartae-sigiilatee-afgiftens' erläggande, är den, att den handling, som med stämpladt papper skall förses, skrifves på stämpladt papper.
Man säger, all det är fasligt svårt att skaffa sig papperet, men den som skall skrifva på papper, måste väl skaffa sig papper till köps, om han icke sjelf är papperstillverkare; och då kan han ju lika väl köpa stämpladt som ostämpladt papper, enär i alla städer finnes stämpladt papper till salu, och icke något hinder finnes derför, att chartmsigillatee-försäljuingsmän öfver allt äfven på landsbygden kunna Gunås.
Sådant papper kan äfven finnas att tillgå hos domaren för vederbörande parter, som skola skrifva derpå.
Då behöfves intet af allt detta Niirnbergeri, som Utsk. har föreslagit, för att skaffa controller, nemi. att handliugarne först skola biläggas med charta sigiIlata, sedermera chartonia klippas derifrån, insändas till Kammarrätten jemte förteckning från domstolen, för att sedan conlrolleras, ulan att någon möjlig controil linnes på sjelfva förteckningens fullständighet.
När deremot handlingen varit skrifven på charta, så är det fullkomligen likgiltigt om någon menniska controllerar den eller icke, endast ingen handling af myndigheterna emottages, .som icke är skrifven på charta, samt ingen skuldsedel är gällande till utsökning, om den icke är skrifven på charta.
Det är nemi. klart, att då nu 99 Den 8 Januari e. m. lil af 100 skuldsedlar icke liro cliarterade, så skulle deremot allesammans blifva cliarterade, ifall ett sådant stadgande antogs.
Så afven med andra handlingar.
Hvarföre dä bekymra sig med en rontroll, soin skulle fordra nya embetsman och medföra nya utgifter, och hvilken skulle bereda en så högst obetydlig statsinkomst.
Denna statsinkomst skulle med mycket motsatta tariffer kunna bereda statscassan mångfaldigt större inkomst, utan allt besvär för embetsmyndiglielecne i oell för controllerna dervid, om den af mig uppgifna ordning infördes.
Det lärer väl följa af sig sjelf, alt om handlingar, som kunna och skola skrifvas på charlor, icke få biläggas med chartor, så komma dessa handlingar att skrifvas på charlan, och då är ingen vidare controll nödig.
Detta må gälla såsom en allmän aumärkn. emot hela syftningen af förslaget; men om Utsk. skulle öfvergå ifrån biliiggningschartorna såsom ett oskick, och antaga att alla handlingar skola skrifvas på charta, så lära tarifferna böra betydligt nedsättas, hvaremot åtgärderna i och för controllerna blifva af en stor enkelhet.
Man säger, alt det är kostsamt att skrifva på chartor, och att det skulle förorsaka ökade utgifter för Staten, efter hela arket måste vara dyrare än den lapp, som åtgår till biläggningschartan.
Jag skulle likväl tro, att det icke kan vara så fasligen dyrt att tillverka det papper, som användes till dessa chartor, och om man dervid betänker den större inkomst, som skulle tillskyndas Staten genom den bättre controll, som härigenom vunnes, så finner man lätt, all statsverket derigenom utan svårighet skulle blifva i tillfälle att kunna bära denna ökade pappershlgift.
Att pappersbruksägare skulle komma att få sälja •något mindre papper, derigenom att expeditionerna skrefvos på stämpladt papper, blir val en sak, som ej kan bestridas, men som dock icke får anses motväga den fördel, som
Stuten får af en säker controll på chartse-sigillatte-afgiflens verkliga belopp för året, och fördelen deraf, att hvarken embets- och tjenstemäns slarf eller rent af egennyttiga försnillningar af chartor kan komma i fråga; ty då de icke vidare kunna vinna något på biläggningschartors försnillning, så lära de icke vara så förbiseende af sin skyldighet, att de taga emot handlingar, som icke liro skrifna på charta, emedan ansvaret då i första rummet skulle drabba dem.
Dessutom är frågan om tillverkningen af chartae-sigiUatte-papper en så underordnad sak, att densamma icke bör läggas lill binder för en bättre ordnings införande, och jag tror derföre, att, om Utsk. vill ifrån Banken skalfa sig fullständiga uppgifter om hvad de olika formaterna skulle verka till olika kostnad, så skall man finna, att skillnaden blir så obetydiig emot vinsten af den bättre controllen, att all fråga om binder för dess antagande bör förfalla.
Jag anhåller om återremiss af hela denna del af betänk.
Den fråga om controll å stämplade pappersafgiften, som nu här förehafves, var inom Bevilln.Utsk. 132 Den 8 Januari e. m. föremål för lika långvariga som noggranna öfverläggningar.
Dervid undföll icke Utsk:s uppmärksamhet, utan tvertom sökte flere ledamöter göra gällande det förslag, som Frih.
Oxenstjernas reservation innehåller.
Man trodde nemi. det vara bättre att stadga skyldighet för dem, hvilka skola chartera sina handlingar, att förete bevis ifrån vederbörande uppbördsman om chartaeheloppets leverering i contante penningar, och man anförde såsom stöd för detta förslag samma skal, som Frih.
Palmstjerna här upptagit; men å den andra sidan förekom emot förslaget, att man derigenom splittrade den redogörelse, som för ifrågavar. afgift borde i ett sammanhang och på ett ställe äga rum.
Det är icke så länge sedan li.
St. afskaffade den s. k. eliart.sigill.recognitionen, hvilken utgjorde en tillökning å den charta sigillata, hvarmed vissa handlingar liorde förses.
Den crlades contant och särskild redovisning aflades för densamma.
Genom antagandet af Frih.
Oxenstjernas förslag, skulle nu återigen komma att införas en dylik särskild upphörd, den der väl skulle hära namn af ch.sig.afgift, men i verkligheten icke vore någon sådan, enär något slämpladt papper för de erlagde medlen aldrig blifvit anskaflädt.
— Vid sådant förhållande och då man visste, att chartoe-sigillalae-recognitionen blifvit borttagen, just derföre att det var i hög grad olämpligt alt under namn af charta-sigillata hafva en afgift, som alldeles saknade denna egenskap, ansåg man sig böra bibehålla det sätt för stämplade pappersafgiftens erläggande, som nu äger rum, dymedelst att till hvarje handling erforderlige chartor köpas och annuleras.
Sedermera uppstod fråga, huru conlrollerna öfver det stämplade papperets behöriga användande skulle kunna göras mera »fullständiga och verksamma, än de som hittills varit föreskrifne.
Hvad Utsk. för vinnande af detta ändamål föreslagit, är, i afseende på chartans skiljande från originalhandlingen, ingenting annat, än hvad som för conlrollen å chartering af lysningssedlar till äktenskap redan är föreskrifvet; och när ett sådant undantag från det eljest vanliga charteringssätlet redan för ett slags handling äger rum, utan alt några olägenheter deraf försports; så trodde Utsk. sig icke fela emot formen, då Utsk. hemställde, alt enahanda åtgärd äfven måtte utsträckas till andra sådana handlingar, för hvilkas chartering en skärpt controll ovillkorligen var af behofvel påkallad.
Lika litet som jag tror, alt någon skada härigenom kan uppkomma, lika litet kan jag dela åsigt med den ledamot, hvilken förklarat, alt hofrätterna skulle, genom antagande af Utsk:s första alternativ, få ett bestyr, som icke tillhör naturen af deras verksamhet.
Man vet nemi. att, enligt nu gällande chartae-sigillatae-författning, underdomare, sorn beträdes med oriktig chartering, derföre skall inför hofrätt af vederbör, tjensteman derstädes tilltalas.
Utsk:s tillstyrkande innefattar alltså i det hänseendet ingen nyhet.
Saken finnes redan föreskrifven i författningen, och det är endast en utvidgning af sjelfva controlleringsåtgärden, som blifvit föreslagen.
Den S Januari e. m. 113 gen.
Jag medgifver, alt denna åtgärd kati tillskynda hofrätterna ökadt arbete; men fiir att vinna ett nyttigt ändamål, bör man väl icke derpå göra något afseende, belst del icke ligger utom möjligbeten att förse hofrätterna med det ökade antal tjenstemän, som i anledn. häraf erfordras, och för hvilka tjenslemäns aflöning tillgång kan vinnas af de genom en bättre controll ökade statsinkomsterna.
Jag har redan anmärkt den splittring uti ch.sigill.medlen^ redovisning, som Frih.
Oxenstjernas förslag oundvikligen måste förorsaka.
Jag vill nu dertill, såsom ytterligare hinder för detsammas antagande, lägga en annan omständighet af icke mindre vigt och betydenhet.
Det är nemi. föreskrifvet, icke allenast alt ch.sig.försäljningsmännen skola ställa vederhäftig borgen för det stämplade papper, som de emottaga, ulan äfven att aldrig större qvantitet af dylikt papper får på en gång till dem utlemnas, än som i värde motsvarar beloppet af denna deras borgen; hvaraf alltså följer, alt någon förlust å ch.sig.uppbörden icke kan, på det sätt som den nu verkslälles, för K. M. och Kronan uppkomma.
Blir åter, i de fall, hvarom här är fråga, detta uppbördssätt förändradt sålunda, att den enskilda skall, i st. f. alt hos försäljningsmannen köpa den charta lian behöfver, erlägga chartans belopp i contanta penningar till kronofogden, så äger Kronan icke samma säkerhet för afgiftens behöriga redovisning, enär erfarenheten beklagligen ådagalagt, att dessa tjenstemän understundom genom ådragna balancer tillskyndat det allmänna icke obetydliga förluster.
Man har sagt, att den enskildes säkerhet beror derpå, att chartan finnes vid originalhandlingen.
För min del tror jag det icke, utan är af den tanken, att när den enskilde återfår från domstolen sin handling med åteckuadt bevis derom, att behörig charta för densamma blifvit afiemnad, så är hans säkerhet tillräckligen förvarad.
Hvart chartan sedan tagit vägen är en sak, hvarmed den enskilde icke bör hafva något att skaffa.
Ofver redovisningen i detta hänseende åligger det Kronan att hålla hand; och denna redovisning kan icke tillvägabringas på ett mera tillförlitligt sätt, än om chartan bifogas det domstolsprotocoll, der handlingen, lill hvilken den hörer, in extenso eller till sitt innehåll är intagen och åtföljer det exemplar af samma protocoll, som insändes lill öfverrättcn, hvilken dä deraf icke kan undgå att inhemta, först och främst om charteringen är verkställd, och för det andra, huruvida chartan är lill beloppet rikligt beräknad.
Beträdande den större kostnad man påstår, att den förändrade controll, som nu blifvit föreslagen, skulle medföra, så tillåter jag mig att i B. o.
Ad:s minne återkalla, huruledes R.
St. vid förra riksdagen beslutade korlstämpel-afgiftens controllerande på det sätt, att kortleks-convoluterna skulle tillverkas vid Tumba pappersbruk och genom Riksg.contis försorg till vederbör. utdelas.
Alt denna åtgärd icke aflupit utan betydliga kostnader, derom vittna Riksg.conl:s räkenskaper; men hvad har G H. 15 lil Den 8 Januari e. m. varit följden?
Jo, att kortstämpelbevillningen, som förut var ganska ringa och sällan eller aldrig öfversteg 5000 r:dr, sedermera uppgått lill icke mindre än 20,000 r:dr och derutöfver.
Vill man göra någon penningeuppoffring för tillvägabringande af den förbättrade controll, som Olsk. föreslagit å charteringen af de utaf Utsk. uppräknade handlingar, för hvilka chartteafgiflen i allmänhet är ganska betydlig; sä betviflar jag icke, att samma fördelaktiga resultat häraf skall uppkomma, som med kortstämpclbevillningcn redan sig visat, och att således R.
St., långt ifrån att fä anledn. lill missbelåtenhet med de ökade kostnader, som de förbättrade controllerna medfört, tvertom skola finna nyttan och fördelen af desamma.
Ilvad åter angår det ökade arbete för underdomaren, som en talare befarat skulle genom förslagets antagande uppkomma; så får jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att ett sådant förhållande icke, i händelse det första alternativet gillas, kommer att inträffa.
Det är nemi. för närvar, domarens pligt så väl att påteckna chartan, till hvilken handling hon hörer, som alt å denna sistnämnda teckna bevis, det ilen med charta blifvit belagd; och en förändring, som endast består deri, alt vid det protocoll, hvari handlingen införes, bilägga den charta, som förut vid sjelfva handlingen bort fästas, kan väl icke med fog anses för något ökadt besvär.
Ett sådant kan endast i det fall anses äga runi, om domaren ålägges ali upprätta särskild förteckning öfver chartaebeloppen; och Kammarrätten, som föreslog denna åtgärd, hade också i sammanhang dermed hemställt, att domaren skulle för detta besvär erhålla särskildt arfvode.
Cederström instämmer jag deruti, att om ett stadgande kunde införas derom, ali alla handlingar, af hvad natur och beskaffenhet som helst, skulle skrifvas på stämpladt papper och den nu brukliga biläggningen med chart.sigiilata således alldeles upphöra, så blefve derigenom conlrollen i hög grad lättad och förenklad; men jag kan med honom icke dela den öfverlygelsen, alt en sådan åtgärd är verkställbar.
Man måste ihågkomma, att elia rlae-sigi liatm-författningen innehåller stadgandeu angående stämpladt pappers belopp, som äro beroende af summor, hvilka till och med i den stund då chartan skulle begagnas, kunna vara alldeles okända.
Sä är förhållandet t. ex. med arrende-conlraeler, enligt hvilka plestationerua skola utgöras med förvandling i penningar efter årlig markegång, då det naturligtvis heror pä conlractets lydelse, huruvida det markegångspris, som är satt året förr än coulraetet upprättades, eller det som bestämmes för det löpande äret, bör ligga till grund för charlseberäkniugen.
Dessutom inträffar det ej sällan, när stämplade pappersafgiften är bestämd till viss procent, att den uppgår till belopp, hvarå någon chartse-valeur icke finnes, så att flere chartor oundvikligen mäste för afgiftens erläggande begagnas.
Jag hemställer dä till Frih.
Cederström, huruvida det viii blefve möjligt att skrifva en handling på alla dessa chartor, hvilkas antal kanske understundom utgör halfva Den 8 Januari e. m. 1)5 dussinet och deröfver.
Häraf inses läll, del förslaget ali skrifva alla handlingar pä charla är alldeles overkställbar!, och da delta utgjorde eli skäl, sorn föranlät Ulsk. att företrädesvis fäsla sig vid sådana conlroller, sorn erfordrades vid biläggningscharlors användande, hör det ej eller lemnäs obemäldl, ali, Ulsk. vid della tillfälle jemväl alsell K.
M:s, i sammanhang med beslutet om ny charl.sig.stämpci, gifna nåd. föreskrift, att, med undantag endast af uiiderdomslolarnes och executionssätenas expeditioner, alla handlingar, sorn ej mindre derifrån än från andre, vare sig högre eller lägre embetsmyndigheler ulgifvas, skola icke skrifvas på, utan med slä ni pia d l papper biläggas.
All K.
M. ägt grundlagsenlig räll lill meddelande af denna föreskrift lär väl icke kunna ifrågasättas, och något förslag till stadgande, som skulle hafva stätt i uppenbar strid med densamma, ansåg Ulsk. sig ej tillsländigt alt framställa.
Jag tillstyrker bifall till första alternativet i Ulsk:s betänk., emedan det i min tanka leder till minsta besvär, till en lättnad vid controllerna och till den minsta ökning i de kostnader, sorn dessa skärpta controllcr komma alt medföra.
Hysande hufvudsakli gen enahanda åsigter, som dem Frih.
Palmstjerna nyss uttalat, anhåller jag att fä förena mig med honom i begärande afålerremiss af ifrägavar. punkt ang:de controllerna, och uther mig blott all fä fästa uppmärksamheten derpå, all genom det sätt för controllernas åstadkommande, som af Utsk. blifvit föreslaget, skulle ovillkorligen uppkomma en ökad statsutgift för allöningeu lill de tjenstemän, som erfordrades för controllerna, då deremot det i Frih.
Oxensljernas reservation uppgifna sätt skulle verka till en minskad statsutgift af circa (»000 r:dr.
Jag ber äfven alt fä upptaga till besvarande ett af den siste värde talaren gjordt inkast emot det uti reservationen uppgifna förslag lill eontroll.
Han yttrar nemi., att Slaten möjligen skulle riskera någonting, om upphörden af dessa medel öfverlemnades till kronofogden, dä han derjemte förmenade, att det af Utsk. uppgjorda förslag, alt ch.sig.lorsäljningsmännen i landsorterna borde ställa borgen innan de lingö emottaga chartonia, skulle medföra en jemförelsevis vida större säkerhet.
Jag hemställer till den värde talaren, om lian icke har sig nogsamt bekant, ali kronolögdarne äfven nu måste ställa borgen, oell när de hafva förtroende alt uppbära
Statens öfriga vida större inkomster än denna, så kan jag icke se, ali Slaten dervid har någonting att riskera.
Det är på Henne sätt
Staten kan förlo ra den inkomst, soto är påräknad genom charta-sigiliata.
Det ena är det säll, hvarpå vi nyligen haft exempel, alt chartonia eftergöras, hvilket jag hoppas må blifva förekommet genom en förbättrad method alt tillverka chartonia.
Det andra är missbruk, hvarigenom det kan inträ lia, alt chartor icke begagnas vid sådana doeumenter, vid hvilka deras bruk är föreskrifveL. 110 Den 8 Januari e. m.
Det nr i delta afseende, som conlroller hafva varit föresiagne.
Trenne särskilda förslag hafva blifvit afgifne inom det Collegium, som haft sig uppdragen pröfningen af detta ärende.
Ett ibland dessa har af Etsk. blifvit begagnadt.
Missbruken bestå hufvudsakligen deruti, att sådana documenler, som höra vara försedda med charlot', försetts dermed först i det ögonblick, då de skola produceras inför en domstol, och då en mängd documenter aldrig komma att framläggas för en sådan autoritet, så kan missbruket derigenom uppslå.
Det är deremot man nu sökt att (inna botemedel.
Det enklaste sättet vore visserligen det, om chartan kunde finnas vidfästad hvarje document, och om chartan aflemnades i detta skick innan den producerades för vederbörande auclorilet, sä att den icke hade något samband eller någon gemenskap med sjelfva uppbörden.
Delta är en sak, som jag tror vid de afhandlingar, hvilka här egentligen äro i fråga, d. v. s. vid köpe-, gåfvo-, bytes- och fastebref i vårt land icke låter sig göra.
Också hafva alla tre de särskilda meningarne deruti instämt, ty för dessa handlingar hafva de ansett, alt chartan icke bör finnas vid sjelfva aden.
Man har delat sig i flera meningar.
En del bar ansett, alt chartan bör finnas och hållas domstolen tillhanda vid handlingens inlemnande der, men att den sedermera skall skiljas från sjelfva aclen, och enligt Kammarrättens förslag insändas lill Kammarrättens Ofverrcvisionsdeparlemcnt.
Utskottets förslag, hvilket äfven lärer varit hylindt af minoriteten inom Kammarrätten, afscr att chartonia skulle insändas till hofrälterna med domslolarncs renoverade protocoller.
Dervid får jag först anmärka, att sä snart chartan icke mera finnes pä documentel, sä är hela nyttan deraf förlorad.
Della är således en fullkomligt onyttig omgång, icke medförande annat än kostnader och förlusten af den stora fördel, som vinnes genom den skyndsamhet, hvarmed bandlingarne kunna biläggas med charla, när de skola till myndigheterna inlemnas.
Pä sätt Ulsk. har ganska riktigt upplyst, sä äro
Kammarrättens förteckningar ofta ofullständiga, så vida icke de af Ofverrevisionsdcparteinentet kunna göras fullständiga, genom jemförelse med holVätternas renoverade protocoller, sam utvisa huruvida verkligen sådane cbarlor inkommit för hvar enda handling, som bort med charta beläggas; men hofrätlens är också ofullständig, oberåknadt de stora kostnader, som båda dessa verk måste vidkännas i och för denna controll, ty då domböckerne ingå en längre tid efteråt, sä vunnes icke conlrollen förr, än vid denna lid.
När un våra unga domare, sorn förrätta lingen, antingen af vårdslöshet eller andra orsaker länge uppskjuta att insända sina domböcker, sä kan det hända, alt de, långt innan granskningen försiggått, voro insolvcnta all lemna ersättning för den eharladösen, sorn icke var redovisad.
De kunna till och med vara helt och hållet försvunna.
Oxenstiernas förslag har deremot den förtjensten, alt det gör controllerna skyndsamma, ty den hufvudsakliga controllen vinnes derigeuom, att domstolarne alldeles icke befalla sig med emot - Den 8 Januari, e. m. 117 lagande af dessa medel.
Denna afgift skulle nemi., på samma sätt, som det nu tillgår med afgiften till Wadstena krigsmanshus, emoltagas af kronofogdarné och öfrige vederbörande uppbördsman, samt deras qvillenser presenteras för domaren, oell antingen vidfogas sjelfva handlingen, eller också, livad jag anser vara rikligare, förses med en påskrift, alt de hafva blifvit presenterade och derjemte äfven förses med nummer.
På detta sätt blir del en helt olika person, som är controllant, emot den som uppbär medlen, och derjemte är controllen härigenom gifven.
Della förslag har äfven den pecuniära lorljenslen, sorn en värd talare redan omnämnl, nemi. besparing af de provisioner etc., som eljest mäste onödigtvis utbetalas.
Jag får på grund häraf för min del vördsamt anhålla om återremiss af denna del af Ulskis betänk., på del att Utsk. mätte taga Frih.
Oxenstjernas reservation i närmare öfvervägande. lii' Akerman, Fredr.:
Med kännedom af de tilldragel ser, som ägt rum, har man funnit sig föranlåten söka påhitta sätt att förekomma förfalskning och försnillning af charlor, på del att icke Ii. M. och Kronan måtte gå i mistning af den inkomst, som af charla si" i Ilata blifvit påräknad.
Detta har föranledt
Disk. att framställa ett förslag, likasom del föranled! flere af Ulskis ledamöter all söka vinna ändamålet pä en annan väg, än Utskis pluralitet velat begagna.
Bland dessa reservanter linner jag för mindel, ali Frih.
Oxenstjerna har ganska riktigt visat de olägenheter, som skulle medfölja antagandet af Ulsk:s förslag, lian har dervid bland annat lastat sig vid svårigheten af de ökade göromålen för underdomstolarna och svårigheten ali få in de förteckningar, som sedermera borde till hofrällerna insändas öfver de expeditioner, sorn böra beläggas méd charla sig i Ilata, och hvilka förteckningar sedermera skulle tjena till conlroll.
För den, som lika med mig har deltagit i hofrätlens arbeten, är del icke obekant huru svårt del är att i rällan tid fä in domböcker och proloeollcr, (särdeles de förstnämnda) ifrån underdomstolarne.
Man kan äfven finna, alt oakladt hofrätten har i sin makt alt förelägga vilen, sä är det icke sä lätt att kunna verkställa dem, då alltid någon ursäkt kan förebäras för dröjsmålet, hvilken låter billig.
An sky lies det pä alt man saknar renskrifvare och alt det är alldeles omöjligt att få sådana, än saknar man lägenhet för domböckernas öfversändaude o. s. v. Den conlroll man vill vinna genom
Ulskis förslag skulle således i allt fall blifva högst sen, och således icke till fullo åstadkomma hvad man önskar.
Jag anser således för min del visserligen Frih.
Oxcnstjcrnas förslag vara hällre än Utskis; men jag anser det icke dessmindre vara bchäftadt med åtskilliga svårigheter.
Hvarföre är del, som K. M. och Kronan understundom går miste om inkomsten af charta sigillata, om icke genom underlåtenhet af vederbörande alt affordra charlor vid sådana expeditioner, der de böra finnas?
Della sker lill beredande af enskild vinst för vederbörande.
Nu säger man 118 Den 8 Januari e. m. sig vilja öfverflytta bestyret på en annan vederbörande.
I detta fall kan måhända denna nya vederbörade vara lika god eller, rättare sagdt, lika dålig som den andre: så att, om Frih.
Oxenstjernas förslag antoges, det vore otvifvelaktig!, alt der skulle komma att behöfvas lika mycken controll på denne nya vederbörande.
En sådan skulle t. ex. vara, alt domaren genast vid hvarje ting borde till Konungens Bel':h:de insända en förteckning på de handlingar, som under tinget förekommit och som borde charteras, och kronofogden vara skyldig att genast göra insättning i ränteriet af de medel, som han uppbär för chartorna.