Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill icke påstå att der finnes några sådana enskilta postkontor, som i England, men tror likväl alt skilnaden emellan det Norrska och det Svenska postportot dock var så betydlig, alt en stor del af den correspouderande allmänheten helt visst skulle mera draga i betänkande att skrifva ett onödigt bref, om det kostar 40 sk. b:co, än att skrifva ett sådant, då det kostar 12 sk. b:co.
Jag är af den tanke att det vore beqvämt och bör mycket väl låta sig göra att införa ett medelporto, som vore billigt äfven under bg sk., men huru stort det kan blifva, derom vill jag nu icke yttra mig.
Jag tror dessutom att Ständerna, i det outredda skick hvari frågan nu befinner sig icke bör ingå i pröfning af detaljerna, utan att, för att komma till ett resultat, den åtgärd som Ulsk. föreslagit är den enda rätta.
Jag förbehåller mig att sednare få yttra uågra ord derom.
Hvad vidare angår införandet af stäm - Den 5 April.
267 pelsystemet så är det en helt annan sak.
Jag ser alldeles icke att dessa tvenne frågor böra vara oskiljaktiga från hvarandra.
Det ena, eller införandet af medelporlo, kommer att medföra förlust, en förlust som postverket icke kan hära med mindre Statsverket afstår hvad det f. n. af postverket åtnjuter.
Med antagande att det vore rikligt att lodanialet utgjorde 4,200,000 och alt med beräkning af moderation medelporlot utgjordes af 5J sk. så ock om medelportot sattes till 4 sk. b:co, hvilket vore det lämpligaste, då vi i Sverige hafva postpenningar från 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 till 12 sk. b:co, sä skulle detta utgöra en förlust af 116.000 r:dr b:co.
Denna förlust skulle väl kunna betäckas genom afsättande af Statsverkets inkomst 115,000 r:dr, och med den tillökning i correspondancen som möjligen kan inträffa, men införes derjemte poslstämplar, så upstår deraf den följd alt Postförvaltarna förlora större delen af sina inkomster.
Postförvaltarne äro ganska klent aflönade på ett sätt och väl på ett annat, d. v. s. det bidrag som postverket ger dem består dels i kontanta penningar, och dels i sportler.
Dessa sportler, som nu utgå under
Hera olika benämningar, såsom för räkningshållande, lösbrefs utsändande till kringliggande egendomar, lösväskors expedierande in. m. skulle helt och hållet försvinna, och derigenom skulle postförvaltarne, som på de flesta ställen äro tvungna att hålla sig skrifvare-biträden, blifva försatta i den ställning att de icke kunde lefva, om icke deras kontanta löner förhöjdes.
Den lön, som sålunda skulle hvarje postförvaltare tillkomma, kan icke beräknas till mindre än 5 å 600 r:dr b:co, hvilket för de 144 postkontor som i Sverige finnas, utgör sammanräknadt en summa af 86 ä 100.000 r:dr b;co.
Lägges denna summa till hvad postverket!för lorar, så finnér man alt det icke bär sig, Det är således knappt tänkbart (ehuru jag här icke vidare vill yttra mig, då jag såsom Chef för postverket kan deröfver få afgifva min tanke) att dessa 2:ne saker böra vara oskiljaktiga, ty det ena kan finnas utan det andra, och om erfarenheten visar att det ena går för sig utan för stora upoffringar, så kan man sedermera länka på införandet af del andra.
Jag kan icke finna olämpligt alt Ständerna till K.
M. aflåta en sådan skrifvelse, som den Utsk. föreslagit.
Jag skulle endast vilja föreslå den modifikation, att, då jag icke finner det lämpligt alt Ständerna skola yrka och begära att K.
M. måtte aflåta propos. i ämnet, Ständerna måtte begära att K.
M. mätte låta undersöka förhållandet såsom Utsk. föreslagit, med detta tillägg, efter ordet ”samt”, derest h\ M. finner skäl dertill, till Ständerna aflåta nådig propos. i ämnet.
Åtskiliga ledamöter yttrade härtill bifall.
Gyldenstolpe har behagat uplysa mig, att Utsk. icke åsyftat något annat, än att ett förslag i det ändamål motionärerne antydt, skulle upgöras och propos. i ämnet sedermera vid nästa riksdag till R.
St. aflåtas.
Med anledn. deraf får jag dock förklara det jag ej med IJlsk. kan instämma deri, som vore motionärernes syftemål riktigt i sin utsträckning.
I af - 268 Den 5 April. seende på den ena delen deraf, eller det jemnare portobeloppet är jag med dem ense, men icke så i öfriga frågor.
Om man betraktar de afgifna förslagen, så inbegripa de äfven rättigheten att kunna utan betalning afsända bref, de der i stället borde af emottagarne lösas.
Att en så beskaffad innovation icke i vårt land är verkställbar för vinnande af större beqvämlighet hvarken för correspondenter eller postförvaltare, inse R. o. Ad:s hrr ledamöter mer än väl; ty huru skall en å landet boende person veta, att han å postkontoret i staden har ett bref att utlösa, utan alt derom blifva serskildt underrättad.
Meddelandet af en sådan underrättelse kostar både tid och penningar, likaså insändandet af den bestämda lösen för det ankomna brefvet rn. e. o. besvär, tidsutdrägt och förlust på allt sätt.
Vederbör, auktoritefer hafva redan en gång blifvit hörde öfver projektet härom, hvars blotta framställande väckte allmän förvåning, och jag kan ej förmoda Sländernes afsigt vara alt genom Konungen få utredd hurudan följden skulle blifva af en så beskaffad förändring inom postverket, då det är aldeles öfverflödigt alt utveckla de svårigheter, som deraf skulle upkomma.
Vidare åsyftas att stämplar skulle vara att tillgå för att asättas brefven och betalningen för dessas förskaffande sålunda erläggas.
Postverkets chef har i det afseendet redan uplysl, alt derigenom ganska betydliga och kännbara utgifter skulle tillskyndas nämnde verk, och jag kan icke se att fördelarne af förändringen skulle blifva så stora, att Statsverket, i dess nuvarande ställning, kan göra några npoffringar, hvilka blefve än större, om falska stämplar begagnades.
Det säges visserligen att förfalskning i detta hänseenda icke vore att befara i anseende tili de låga valörer, hvarpå dessa stämplar komme att lyda; men jag ber att, till vederläggande af ett slikt påstående, få erinra, att för icke längesedan förfalskning af stämpladt papper till lika låga valörer hvarom nu är fråga, egt rum.
För min del hyser jag den öfvertygelsen, att vidtagandet af en sådan anstalt vore en lockelse till slika brottsliga företag, hvarmed det allmänna blefve ganska litet belåtet, ehuruväl, jag medgifver det gerna, saken i och för sig sjelf är god och för många correspondenter medförande beqvämlighet, dock icke för alla, om tillgång af stämplar saknades, ty brefven finge då ej å postkontoren inlemnas för penningar, utan måste vara försedde med stämplar.
Vidare yrkas ali ej något bestämdt bidrag af postverket måtte i riksstaten upföras.
Hittills har man ansett alt för Statens upoffringar i och för posternes förskaffande genom anslag af posthemman, Statsverket borde komma i åtnjutande af någon ersättning, och i dess nuvarande skick är jag långt ifrån att tro att det vore rådligt att bortkasta de nu dit ingående 115,000 r:dr.
Man kan icke heller, efter mitt förmenande, påstå, att postportot nu är för drygt, så att det kan sägas utgöra någon känbar beskattning, helst det verkligen är ringa, jemförelsevis lill hvad som erlägges i andra länder, och icke heller kan jag erkän - Den 5 April.
269 na att denna beskattning utgår lika af den fattige som af den rike, ty den förre corresponderar mycket mindre än den sednare och hvar och en, fattig som rik, betalar endast i förhållande till sin större eller mindre brefvexling, sina vidsträcktare eller inskränktare förbindelser.
De uplysningar, som Frih.
Bonde oss här meddelat äro visserligen af värde, men jag tror ej, att de förändringar, som i detta hänseende med omtvistad framgång blifvit vidtagne inom andra länder med mera vidsträckta industriella och kommerciella förhållanden, böra blifva en anledn. till desammas införande hos oss.
Det kan vara nog om vi börja med att införa ett lika porto och se huru den saken först vill slå ut; och det är ur den synpunkten jag anser att ur den föreslagna underd. skrifvelsen borde uteslutas de ord, som utmärka, alt förslaget skulle upgöras i den syftning molionärerne antydt lill förändradt system i afseende å postväsendet.
Jag är öfvertygad att Konungen lager saken i öfvervägande om Sländerne inkomma med en anhållan, sådan som denna, men då, efter min tanka, någon annan säkrare fördel icke deraf är att vänta än hvad som rörer det lika portot öfver hela riket, så anser jag att Sländernes önskan icke bör derutöfver utsträckas, intilldess sig visat hvad erfarenheten kan gifva vid handen.
Den ökade rörligheten i affärsförhållanden, som säges skola blifva en följd af medelportots införande hos oss, har så lifligt föresväfvat molionärerne och Utsk., att de och det fästat sin upmärksamhet så uteslutande vid förbemälde föremåls befrämjande, som visserligen torde påkalla en vislig omtanka, att de råkat förgäta vigten af de öfrige härvid förekommande förhållanden, som med den inrikes brefvexlingen hafva gemenskap.
Hela motiveringen går nemi. ut på att söka ådagalägga fördelarne af berörde medelporto.
Likväl äro äfven andra förändringar ifrågasatta, hvilka råkat blifva i saknad af framställde motiver.
Så t. ex. hafva under punkterne e) och g) förslag framställts, hvarigenom man kunde undvika att kontant erlägga penningar vid brefafsändning; det är en förändring, jag anser ganska otjenlig.
Palmstjerna har redan lagt vigt vid denna omständighet och jag lägger dertill ytterligare den, all Utsk. icke funnit för godt att redogöra för sin åsigt derutinnan, utan blott talat om medelporto, och derefter, såsom af en andans omedelbara ingifvelse, framkommit med det tillstyrkande, att Sländerne i underd. skrifvelse måtte hos K.
M. anhålla det poststyrelsen må anbefallas att låta uprätta, på tillförlitliga beräkningar grundadt förslag, till införande af ett, i den syftning molionärerne antydt, förändradt system i afseende på postväsendet.
Enär likväl delta system skulle omfatta riktningar, hvilka icke äro enahanda hos de olika molionärerne, tror jag att Utsk. åt dessa serskilda syften bort egna en bättre utredning än som skett.
Jag skulle derföre önska att R. o. Ad. ville, på grund af de anmärkmr, som framställts, återremittera betänk, men om så - Den 5 April. dant ej medgifves, man ålminstone må akta nödigt alt i slutmeningen inrycka det tillägg, som Frih.
Stael von Holstein föreslagit.
Ty att redan nu, innan saken är utredd, innan öfvertygelsen hunnit stadga sig, och ens inom Utsk. sjelft vinna den fasthet, som förutsätter förmåga och vilja att för sig bjuda några skäl, — man skulle af Konungen begära en propos. i den syftning motionärerne åsyftat, det torde tydligen befinnas vara allt för tidigt.
För öfrigt kan jag icke neka, att, i en lid, då man med eller utan skål klagar öfver skattebördor o. s. v., så äger det dock någon betänklighet med sig, alt införa ett system, hvilket, enl. hvad motionärerne i sin mån nödgats vidgå, skulle hafva till följd, att man af öfverskoltet på tullmedlen måste taga ersättningen för den upkommande bristen i postverkets jntrader o. s. v. — Vi böra ihågkomma, att Frihandelssystemet har många försvarare, att de kunna hos RiksSttn vinna öfverhanden, likasom de lära gjort i Bevilln.Uisk., att tulltaxan lill följd häraf undergår betydliga förändringar, hvarefter lullmedlen måhända icke komma att lemna öfverskott.
Må emedlertid nu en återremiss af detta betänk. beviljas; lordehända blifver, då ärendet tages i ett grundligare betraktande, dess nödlorfleliga utredning, så vidt det nu redan kan låta sig göra, en lycklig påföljd deraf, enär, derest vilja förefinnes, eller väckes genom en direkt upmaning från Ståndens sida, man kan vara öfvertygad, såsom jag för min del också år, att af ett Utsk., bestående af en så talrik och uplyst personal, ett resultat, bättre, — och i synnerhet mera genomtänkt, — än det förevarande, skall för Stäuderne framläggas.
Hr Wattrang:
Man har sagt att det förslag jag framställt icke kunde betraktas annorlunda än som en ny motion: om denna åsigt af Hr Frilen o. Landtm, delas, så, och enär jag icke är af samma öfvertygelse som Frih. Stael von Holstein i fråga om de oöfvervinnerliga svårigheter, som skulle ligga i vägen för ett förslag, sådant som det af mig framställda, åtminstone hvad correspondancen med recommenderade bref mellan de större städerne angår samt på det att i det blifvande utlåt, från poststyrelsen äfven måtte inflyla ett yttrande om möjligheten eller omöjligheten att detsamma antaga, anhåller jag att mitt nyligen uplästa skriftliga anförande må som en ny motion anses, den jag på grund af Riksd.Ordn. anser mig befogad att väcka, såsom egande sammanhang med det ämne, som nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning.
Jag var icke upkom men hit när Utsk:s Ordf. yttrade sig och det är sålunda möjligt att han redan besvarat hvad Frihme Palmstjerna och Cederström behagat anföra; men under förutsättning att så ej varit förhållandet och då ärendet är beredt på den afdeln. af Utsk. hvarest jag år ordf., hvarföre jag torde få taga åt mig i första rummet de anmärkmr som mot det afgifna förslaget framställts, så utber jag mig att få uplysa att, i följd af votering gjorde sig den åsigt gäl - Den 5 April. 271 lande, att Ständerne skulle till Konungen ingå med underd. skrifvelse i ämnet samt att bästa och säkraste sättet alt få frågan utredd vore att den öfverlemnades till General-Post-Styrelsens utlåt., hvarigenom alla omständigheter för och emot häst komme att tagas i betraktande, hvarefter slutligen lill Ständerne vid kommande riksdag framställdes hvad Konungen fann nödigt vara.
Hade ej beslutet blifvit sådant, hade det visserligen varit ganska lätt för Utsk. att serskildt yttra sig öfver hvarje punkt.
Jag anhåller om bifall emedan jag anser en äterremiss vara obehöflig.
Med all aktning för Frih.
Palmstjer nas omdöme, anser jag såväl enskildt, som för Ständerne nyttigt att få en utredning af frågan verkställd af en auktoritet.
Frih:n har upträdt mot en del af förslaget: del är ju högst osäkert huruvida icke, vid en verkställd utredning, det möjligen skulle kunna finnas, att förslaget kunde vara nyttigt, och då hade utredningen icke skadat; och den skadar lika litet om det befinnes vara onyttigt.
Det är just för att få veta genom oftanämnde utredning, huruvida de nu framställda förslagen äro nyttiga och verkställbara, som Ständerne skulle ingå till Konungen med en sådan anhållan om en sådan utredning, emedan Ständerne hvarken enskildt eller allmänt kunna densamma verkställa.
Chefen för Postverket har nyss sagt att frågan inom styrelsen af berörde verk icke är så utredd alt något bestämdt yttrande derom kan afgifvas; och då lärer väl icke heller vid sådant förhållande någon enskild person kunna säga, huruvida förslaget låter sig verkställa eller icke.
De begge frågorne om medelporto och stämpling sammanhänga så nära med hvarandra, att jag icke inser någon större fördel vara vunnen, om endast medelporto, men icke på samma gång stämpling införes; och det är på denna grund jag anser nödigt att begge sakerne på en gång utredas, äfvensom alt R. o. Ad. ganska tryggt kan bifalla Utsk:s framställning, sådan den blifvit affaltad i fråga om den underd. skrifvelsen till Konungen.
Jag anhåller om propos. lill bifall å betänk.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framstälde, alt flere talare, som yttrat sig i delta ämne, yrkat bifall till Ulskms förslag; alt andra åter yrkat ålerremiss, i följd af emot förslaget gjorde anmärkn:r, samt alt 2:ne ledamöter, Frih. Palmstjerna och Frih. Stael von Holstein, hvar för sig, med godkännande af Ulskms förslag om aflåtande af en uuderd. skrifvelse i ämnet till K. M., upgifvit förslag till förändrad lydelse af denna skrifvelse.
Ex. först framstälde propos. till bifall å förevar. betänk., ropades ja och nej. H.
Ex. framstälde sedermera om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af samma betänk.; och blef jemväl denna propos. besvarad med blandade ja och nej.
212 Den 5 April.
Propos. till bifall å Utsk:ns betänk, med den af Frih.
Palmstjerna föreslagna förändring blef härefter framstäld och besvarad med starka nej, blandade med ja.
Slutligen framstälde H. Ex. propos. till bifall å Utsk:ns betänk, med den af Frih. Stael von Holstein föreslagna förändring, och ropades härvid ja och nej hvarpå H.
Ex. förklarade det han trott sig finna att denna propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Hr von Kraemer, Anders Robert, begärde votering, samt tillkännagaf uppå förfrågan af II.
Hr Frih. o. Landtm, det han önskade alt vid voteringen bifall till Utsk:ns betänk, ulan förändring mätte blifva contra-propos.
Palmstjerna anhöll alt återremiss måtte blifva contra-propos. vid den begärda voteringen.
Den i5 April. 601 Vill och kan således Regering och Ständer icke i tid vidtaga tillräckliga åtgärder till produetionens stigande och consumtionens hämmande i Landet, så kunna inga Riks-Financer lijelpas, och det är så godt, att straxt medgifva olijelpligheten.
Dessa åtgärder höra således här förutsättas; frågan om dem, hör till frågan om de rätta principerne för oeconomiska och commerciella Författningar, men har endast så vida sammanhang med Myntvärdets reglering inom Landet, som blott begge tillsammans försätta en Nation i välstånd.
De åtgärder, som i finance-väg vidtagas, för att undanrödja allt, hvad som inom Riket motarbetar de riksgagneliga rörelserna, kunna för öfrigt betraktas alldeles särskildt från allt afseende på cours och handelsförhållanden, och det är de, som nu egentligen böra komma i fråga.
På denna punct, der rörelsens bibehållande afses, visar det sig tydligt, att den här ofvanföre omtalta Sedelstocken, som orubbadt bör bibehållas, icke ensamt är den med Riksstämpeln försedda, utan massan af allt det Mynt, hvad namn det än äga må, som genom länge fortsatta publiqua åtgärder blifvit satt i credit hos Nationen, skapadt till Nationalmynt, och alla varupriser, alla inköpsoch anläggnings-calculer, af alla slags Näringsidkare med full rättighet grundade på äfven dettas existence.
De Discont-Sedlar, som deltagit i rörel - 602 Den i5 April. sen lika med Banco, Liro således från denna synpunct för Svenska Medborgaren och Svenska Ständ erne, att anse lika med Banco-Sedlar.
Om beloppet af dem. är jag med Höglofl.
Utskotten icke af samma tanka.
Utskotten beräkna tre-proCents Reversernas belopp den 3i Martii detta år till a,65o,ooo, samt Assignalionerna till 800,000, utesluta således alla Afskrifnings- Bevisen samt derefter än vidare 45o,ooo af Götha Canal-Disconts tre-proCents Obligationer, emedan hela summan uppgifves till 3,ooo,ooo. Jag har i ett anförande den 17 Martii beräknat det i DiscontSedlar bestående Rörelse-Capital efter en annan grund.
Den derigenom behållna summan blef 4>0°0>000‘
Utan att egenkärt vilja försvara min beräknings-melhod, anhåller jag, att få göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamma på, huru, efter min tanka, origtigt Utskottens förfaringssätt deri är, att
Discont-sedel-massan blifvit beräknad efter sitt belopp den 3i Martii.
Är det Högh Utskottens Ledamöter, är det någon Riksdagsman i någotdera Ståndet obekant, att, under hela den tid, sedan sistledne 1 Oct. hvarunder våra nödställde Landsmän på Ständernas hjelp emot en tryckande Penningehrist, med oroliga sinnen, väntat, har, så mycket möjligt varit, af Landets allmänna Rörelse livilat, hvar menniska i Landsorten, har, der möjlighet varit, vitstält till efter Riksdagens slut sina liqvider.
Under denna tid har Discont-sedel-massan, och derigenom RörelseCapitalet, kunnat indragas, utan än synlig olägenhet.
Icke desto mindre vore det ett origtigt påstående, alt Landets Den i5 April.
603 hela rörelse är calculerad på en sådan indragning.
Bilagan B. visar att Massan af den 3o Sept. 1S17 utelöpande dels Disconternas egna Assignationer och Obligationer, dels genom uttagande af Creditiverne i rörelsen utkomne Banco-Sedlar, öfversteg de nu till fullo uttagne Creditivernes belopp, som är det enda, sorn i rörelsen nu är qvar, med 4>5oo,ooo R:dr.
Samma öfverskott utgör för slutet af i8i4> hvilket års bokslut egenteligen är det, i enlighet hvarmed det är beslutadt att reglera Sedelstocken, omkring 4>6oo,ooo.
Det oaktadt är ingenstädes afskrifnings-Fondcn inräknad, ehuru i sanning det ej kan nekas, att denna Fond visserligen ej fördubblat det belopp, hvartill den uppgått, men väl till en del utbringat en med sig sjelf lika summa i Rörelsen, hvilken annars legat orörd i allmänna eller enskilta Cassör.
Då detta allt besinnas, torde man finna, att det Rörelse-Capital i Discont-Sedlar, på hvars existens, jemte Bancooch Riksgälds-Sedelstocken, Sveriges samtelige rörelse blifvit byggd, är närmare fem, än fyra millioner.
Jag torde, då Utskottens Betänkande i detta ämne till afgörande förekommer, få närmare tillfälle att utreda detta.
Beloppet af de nämnda
Discont-papperen synes hafva varit upptagit till 4 millioner, att dumma af Friherre Cederströms bifogade yttrande, i Beredningens förslag inom Ilögloflige Utskotten, och då samma Friherre Cederströms yttrande innehåller, att
Beredningens förslag hufvudsakligen å 604 t) en i5 April. varit grundadt på Friherre Wirsens yttrande i ämnet, torde jag således kan hända kunna åberopa Herr Friherre Wirsens tanka, tillstod för min sats.
Ifrån Friherre Cederström är jag endast i så måtto skiljaktig, som han beräknat låne-rörelsernas belopp den 3i December 18*4» och jag deremot de utgifne Sedlarnes, hvadan han äfven kommit att inräkna alla afskrifnings-bevisen.
Ett förslag, att, i sammanhang med betalandet af Disconternes skulder, verkställa utbytet af de nämnda fyra Millionerne, inlemnade jag den 17 Martn, och flere andra kunna uppgöras.
Det vore i allmänhet önskeligt, om man kunde undgå, att, genom utrednings-methoden af Disconterna, sätta alla Discont-sedlarne i så stor Credit, att de straxt ingå i rörelsen såsom Banco-Sedlar, äfven de, som deri fordom icke deltogo.
Det är ett stort fel att öka Rörelse-Capita let för en kort lid, utöfver den punct, hvari man ärnar bibehålla det.
Detta är likväl, så snart Banquen skall garantera Sedlarne, nästan omöjligt, det betyder dock, 1111 mera, mindre, om 4 millioner blir den Summa af Banco-Sedlar, sorn i Discont-Sedlarnes ställe utlemnas, emedan Discont-Scdelstocken den 3i Martii delta år, om ock afskrifningsbevisen inräknas, endast Öfverstiger 4>o°o>ooo med några 100,000
R:dr, som torde hafva ingått, såsom afbetalning på Discontskuld, innan afskrifningsbevisens ens hunnit inkomma i någon rörelse.
Att åter, som Utskotten i slutet af Pag. 29, vilja ursäkta den indragning inom 5 Den i5 April. 605 år, man föreslår, dermed att man nu för tillfället, genom utbytet af Discont-Sedlarne mot garanterade Papper, flyttar liela Discont-Sedelmassan, äfven sjelfva afskrifnings-bevisen, inuti rörelsen; det är, utan att Utskotten sjelfve insett det, att ursäkta ett föreslagit steg till Nationens olycka, med ett annat förslag, att göra den ännu kännbarare; ty skakningens våldsamhet, som skall blifva, förhåller sig direct, som skillnaden emellan Landets Rörelse-Capital, för och efter indragningen.
Jag yrkar således att hädanefter, allt framgentj Banco- och Riksmålclsedelstocken, sädan som den var d. 31 Dec. 1817, med inråkning af FilialDisconternes utgifne Creditiver, och tillägg af fyra Millioner, skall bibehållas. Lika med Utskotten delar jag den tankan, att Banco- och Piiksgälds-Sedlarne lika mycket gravera Bancjuens Credit, och tror att hela Creditivet, som Biksgälds-Contoiret nu på Banquen äger, är blott ett lekverk.
Jag föreslår derföre, antingen att detta Creditiv må blifva obegränsadt, eller hellst, att Riksgälds-Contoirets CreditSedlar härefter må, såsom Banco, i alla insättningar i Banquen emottagas, all Sedelvexling i Biksgälds-Contoiret hädanefter upphöra, dess utgifne Sedlar småningom emot Banco utbytas, samt till ersättande af den plats en och två Riksdalers-Sedlar innehaft, Banquen hädanefter utgifva Sedlar på f, samt -f R:dr B:co valeur.
Jag följer i detta förslag min orubbliga öfvertygelse om nyttan af enkelhet i alla Stats-förhållanden.
Riksgälds-Contoirets perso - 606 Ben i5 April. nal skulle härigenom ganska betydligen minskas.
Äfven detta Contoir komme att blifva, hvad Utskotten ganska rigtigt kallat det nu varande Stats-verket, blott en General-Cassa, utan inflytande på Rikets Penninge-Väsende.