Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
3 Utskottet har tagit hvad sålunda har blifvit anfördt i förnyadt öfvervägande, men då Riddarhus-kassan — som för närvarande är helt och hållet afskiljd från den så kallade reparationsfonden för Riddarhusbvggnadens underhåll, och hvartill en särskild kapitations-afgift, enligt Ridderskapet och Adelns frivilliga åtagande, ingår af 5 R:dr Runt för hvarje adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning —■ sålunda hufvudsakligen är afsedd att med afkomsten deraf bestrida aflöning af Riddarhusets tjenstemän och andra tillfälliga utgifter, som kunna af Ridderskapet och Adeln beslutas, vid hvilket förhållande Riddarhus-kassan visat sig årligen kunna lemna ett öfverskott af 4,0 0 0 till 5,000 R:dr, samt följaktligen har mer än tillräcklig tillgång för de af Utskottet föreslagna löneförhöjningar, hvilka icke uppgå till mer än 6 65 R:dr årligen; alltså och emedan Wadstena adliga Jungfru-stifts-kassa icke, synes för sin förvaltning böra vidkännas betydligt större utgift än andra under RiddarhusDirektionens förvaltning ställda pensionsfonder, hvilkas förvaltningskostnad är beräknad till endast omkring Vedels procent af kapitalet och följaktligen mindre än hvad som är anslaget för administrationen af Sifts-kassan, har Utskottet ansett sig böra vidblifva sitt tillstyrkande: alt de löneförhöjningar för Riddarhusets ofvannämnde tjenstemän, som varda beviljade, må komma att utgå ensamt från Riddarhus-kassan, äfvensom att tiden, hvarifrån den nya lönestaten beräknas, bestämmes till 1861 års början.
I sammanhang härmed får Utskottet, med anledning af Herr Björnst jernäs, Oscar, anmärkning, att Utskottet, icke skall hafva fästat uppmärksamheten vid de förhöjda pensioner, Riddarhusets tjenstemän skulle till följd af löneförhöjningarna erhålla, vördsamt anföra: att då Riddarhus-Direktionons Instruktion bestämt pensionen att utgöra en viss andel af den på Riddarhusets stat uppförda lön, Utskottet trott deraf uppenbart följa, att när lönen förhöjdes, en i förhållande dertill förhöjd pension alltid skulle komma att tjenstemannen tillfalla, utan att något särskildt stadgande derom vöre nödigt
Då likväl möjligen en och annan af Ridderskapet och Adelns ledamöter icke erinrar sig Instruktionens innehåll i afseende på tjenstemännens pensionering, har Utskottet ansett sig böra här citera detta stadgande, sä lydande: § 13. »En hvar af Riddarhusets tjenstemän och vaktbetjening år vid afskedstagande! berättigad till pension, motsvarande för Riddarhus-Kamereraren hela samt för hvar och en af de öfriga 3/vdelar af den lön han på Riddarhusets stat åtnjutit, då han efter 30 års tjenstetid uppnått 6(1 års ålder, och för Kamereraren V-ulelar samt för hvar och en af de öfriga halfva lönen efter 25 års tjenstetid, då han uppnått 55 års ålder; allt med vilkor att hafva under nämnde tjenstetid varit oafbrutet uppförd på Riddarhusets ordinarie stat, samt till Ridderskapet och Adelns och Direktionens belåtenhet sina åligganden uppfyllt; förbehållande sig Ridderskapet och Adeln, att i 4 Ii i d da rh u s - U t s k o t tets Utlåtande N:o 14. hvarje fall pröfva om de sålunda stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorda.
Då någon af dessa tjenstemän eller vaktbetjening, dör, som är till pension redan berättigad och efterlemnar enka eller barn i mindre goda omständigheter, ankomme det på Direktionens bepröfvande, att åt dessa lemna antingen hela eller en del af det pensionsbelopp, hvilket mannen eller fadren, i händelse af afskedstagande, egt rätt åtnjuta.!) Utskottet får tillika upplysa, att af de tjenstemän, för hvilka löneförhöjning nu blifvit föreslagen, Förste Riddarhus-Kanslisten vål alltsedan 1825 varit ordinarie tjensteman vid Riddarhuset, ehuru han ännu icke uppnått 60 års ålder, men att de tvänne öfriga, Andre Riddarhus-Kanslisten först år 185 3 och Ridilarhus-Fiskalen först 1858 blifvit till ordinarie tjenstemän vid Riddarhuset antagne.
Hvad slutligen angår den af Utskottet väckta fråga om framtida förening af Riddarhus-Fiskalens och Förste Riddarhus-Kanslistbefattningarna, så hafva meningarne härom inom Ridderskapet och Adeln varit i så måtto delade, att Friherre Cederström, Rudolf, ansett denna förening olämplig, hvaremot Herrar Printzensköld, Carl, och Björnstjerna, Oscar, samt Grefvarne Lagerbjelke och af Ugglas funnit föreningen af nämnde tjenster vid blifvande ledighet vara ändamålsenlig och lätt kunna verkställas, dervid sistbemälde tvänne ledamöter till och med ansett Utskottet hafva bordt föreslå Ridderskapet och Adeln att omedelbart om förening af ifrågavarande tjenster fatta beslut; varande i öfrigt af Friherre Cederström återremiss yrkad, af det skäl att Friherren trott sig finna en märklig otydlighet i Utskottets tillstyrkande.
Utskottet får härtill svara, att Utskottet, lika med flertalet af de ledamöter, som hos Ridderskapet och Adeln i ämnet sig yttrat, för sin del anser det vara desto mera lämpligt, att Riddarhus-Fiskalsoch Förste Riddarhus-ICanslist-befattningarne sammanslås, som emellan Riksdagarne Fiskalen, hvilken alltid skall vara vid
Direktionens sammankomster närvarande, då är fullkomligt oförhindrad att jemväl der föra protokollet, till hvars uppsättning mellan Direktionens sammanträden Fiskalens ombudsmannagöromål säkert lemna honom tillräcklig tid, samt, beträffande hans befattning under Riksdag, han dels i allt fall är skyldig att vid polett-utdelningarna inför Riddarhus-Utskottet vara närvarande, dels emellan Ridderskapet och Adelns plena är oförhindrad att föra Utskottets protokoll och uppsätta dess Betänkanden, hvartill Fiskalen, med den juridiska insigt som alltid måste hos honom förutsättas, utan tvifvel bör anses ega all erforderlig skicklighet.
Och då stadgandet i Instruktionen, att Förste RiddarhusKanslisten åligger att vid Riddarhns-Sekreterarens förhinder föra Ridderskapet och Adelns protokoll, »såvida Ståndet icke annorlunda förordnar», icke under den sednare tiden vunnit tillämpning, utan vanligen någon annan vid protokollsföring hos Ridderskapet och Adeln mera vand och för denna befattning således mera lämplig af Riddarhusets ordinarie eller extra tjenstemän blifvit utsedd att Riddarhus-Sekreterare-tjensten förrätta, har Utskottet häraf hemtat anled - E i d darhus-Ut sko t te t s Utlåtande N:o 14, ning till den föreställning, att Riddarhus-Fiskals-tjensten vid blifvande ledighet må kunna utan olägenhet för framtiden förenas med Förste Riddarhus-Kanslist-befattningen.
Men emedan ingendera af dessa tjenster för närvarande är ledig, har Utskottet icke trott det vara lämpligt att, utan derom från Riddarhus-Direktionen gjord framställning eller inom Ståndet väckt motion, omedelbart om en sådan förening väcka förslag, hvarföre Utskottet, med rättelse af det bokstafsfel som Herr Friherre Cederström ansett förvillande, förnyar sin i 4:de punkten af sitt förra Utlåtande gjorda hemställan att Ridderskapet och Adeln måtte anmoda RiddarhusDirektionen att, vid blifvande ledighet af Riddarhus-Fiskals- eller Förste Riddarhus-Kanslist-befattningarna, endast tills vidare meddela förordnande å den ledigblifna tjensten samt till Ridderskapet och Adeln vid närmast derefter sammanträdande Riksdag afgifva sitt utlåtande, huiuvida icke för framtiden dessa båda tjenster må kunna, mot förhöjd löneinkomst, som Direktionen eger föreslå, förenas.
Riddarhus- Utskottets Utlåtande N:o lft. 1 \:o 15.
Utlåtande, i anledning af Herr Roos’ af Hjelmsäter, Axel, Memorial, rörande en tillämnad donationsfond, att ställas under RiddarhusDirektionens förvaltning.
Uti ett till Ilöglofl.
Ridderskapet och Adeln den 14 »istlidne April ingifvet Memorial har en ledamot af Ståndet, Herr Roos af Hjelmsäter, Axel, hufvudsakligen anfört, att då han sjelf förvärfvat de tillgångar han egde, men saknade bröstarfvingar åt hvilka han kunde lemna desamma efter sin död, han vore sinnad, såvida Högloft, Ridderskapet och Adeln dertill samtyckte, använda dem på en stiftelse, hvars frukter visserligen vore beräknade på en långt aflägsen framtid, men som då och sedermera allt framgent kunde försätta i stort välstånd ej allenast dem, som då lefde af den slägt motionären tillhör och det namn han bär, utan äfven lånda den då lefvande generationen af Ridderskapets och Adelns ledamöter till högst väsendtlig fördel.
Motionären hade nemligen beräknat, att ett kapital af 100,000 R:dr, förräntadt till 5 procent årligen med ränta på ränta, efter 1441/, år uppgår till 110 millioner, samt att samma kapital, förräntadt till 6 proc. årligen sied ränta på ränta, efter 122 år ökar sig till enahanda Summa.
Motionärens afsigt vore fördenskull, att när det donerade kapitalet vuxit till nämnde summa fördela detsamma på följande sått, nemligen: 1 :o till Riddarhuset en fond, kallad Axel Roos' af Hjelmsäter Riddarhusfond * 30,000,000: — hvarå räntan sedermera skulle användas a) till förvaltningskostnader, enligt af Ridderskapet och Adeln fastställda grunder; b) till underhåll, reparation och tillbyggnader af Riddarhuset; c) till morgon-, middags- och aftontafflar för Ridderskapet och Adelns ledamöter och dess Kansli under Riksdag; Bil. till Högloft.
Ridd. och Ad:s Prat. vid 1860. ftrs Rikti/. 1 2 Riddarhus-lSskottets Utlåtande N:o lft. d) till öfriga riksdagskostnader åt Ridderskapet och Adelns ledamöter, hvilka skulle utdelas vid hvarje Riksdags slut, efter de grunder Ridderskapet och Adeln sjelf behagade bestämma.
Om under tidernas lopp
Adeln skulle upphöra att representera såsom särskildt Riksstånd, borde de till representanter valde Adelsmän komma i åtnjutande af de fria riksdagstafflarne och öfriga kostnader för deras vistelse vid Riksdag, som ofvan omförmäles, för hvilken händelse likväl och derest så få medlemmar af Ridderskapet och Adeln skulle komma att inväljas i Riksförsamlingen, att de i momenten c och domförmålda förmåner skulle stiga till så betydliga belopp till utdelning bland de genom val till Representanter utsedde Adelsmän, att en betänklig rubbning i Fäderneslandet:' representativa förhållanden derigenom vore att emotse, Ridderskapet och Adeln skulle ega besluta sådan ändring i denna punkt, hvartill omständigheterna kunde föranleda, dock med vilkor af lians Afaj-.ts Konungens nådiga stadfästelse. 2:0 till Adliga ätten N:o 5 1, Roos af Hjelmsäter, äfven om denna ätt blefve upphöjd i Frihrrrligt eller Oredigt, stånd, en fond, kallad Axel Roos' af Hjelmsåterska fonden hvaraf räntan, efter afdrag af förvaltnings-kostnaderna, skulle årligen utdelas i lika lotter mellan hvarje lefvande äkta manlig medlem af ätten; men om denna ätt utslocknade skulle de åt henne anslagna summor tillfalla Riddarhuset, att deraf bilda en fond för adliga stipendier och pensioner.
.1:o till Djurgårdsbrunns Akde-liolag, för uppbyggande och underhållet af brunn, brunns-inrättningens förbättrande, jernvägars anläggning från brunnen till Stockholms stad och den omgifvande lokalens försköning 4:o till motionärens aflidna makas, Carolina von Axelsons brorson, Kaptenen Georg vi n Axelsons äkta manliga bröstarfvinge:', en fond, kallad Axel Roos' af Hjelmsäterska-von-Axelsonska fonden hvaraf räntan, efter afdrag af förvaltnings-kostnaderna, skulle årligen fördelas lika mellan hvarje lefvande äkta manlig medlem af denna gren utaf von Axelsonska ätten, samt om samma gren skulle utgå öfverflyttas på de lefvande grenarne af von Axelsonska ätten N:o 2,02?, att årligen utdelas efter nyssnämnda grunder; och skulle lika rätt tillfalla de grenar af ätten, som tilläfventyrs blefve upphöjda i Friherrligt eller Grefligt stånd.
Om 40,000,00(1: 12,000,000: 8,000,000:
Riddarh ns-C tskottet s Utlåtande \:o lf>. hela ätten utslocknade tillfölle fonden Riddarhuset, på sätt i 2:dra punkten förmäles.
5:o till afkontlingarne efter motionärens systerbarn, aflade i äktenskapet mellan Kyrkoherden J.
Norén och Brita Lovisa Gustafva Roos af Hjelmsäter, samt till afkomlingarne efter vice Häradshöfdingen Carl Gustaf Ostlund, son af aflidne Komministern J.
Ostlund och motionärens jemväl aflidna syster Sofia Wilhelmina Gustafva Roos af Hjelmsäter, en fond, kallad Axel Roos' af Hjelmsäterska Norén-Östlundska fonden 5,000,000: — hvaraf räntan, efter afdrag af förvaltnings-kostnaden, skulle årligen utdelas till lika fördelning mellan hvatje lefvande akta manlig afkomling af motionärens ofvannämnde systerbarn.
Skulle alla dessa medlemmar aflida utan lagliga afkomlingar, tillfölle fonden Riddarhuset, på sätt i 2:dra punkten förmäles. 6:0 till Frimurare-Barnhuset 5,000,000: — 7:o till uppbyggande och framtida underhåll af en kyrka öfoer Roos' af Hjelmsåterska (f. d.
Brattiska) grafven, på Senäte kyrkogård å Kållandsö i Skaraborgs lån, i hvilken kyrka gudstjenst hvarje Söndag skulle hållas 1,500,000: — 8:o till en Slöjdskola i Jösslunda socken af samina lån 500,000: — 9:o till pensioner åt medellösa enkor och ogifta fattiga fruntimmer af adlig börd 5,500,000: — med företräde åt de fruntimmer, som stå i slägtskap med de i 2:dra, 4:de och 5:te punkterna omförmålda ätter.
10:o till den såkallade Prins Carls Inrättning 2,000,000: — ll:o till Kongl. Djurgårds-Kassan ....
500,000: — med förbehåll att ingen vidare passage-afgift erfordras vid Kongl. Djurgårdens grindar.
Om någon eller båda af de i 6:te och 10:de punkterna omförmålda vålgörenhets-inrättningarne ej finnas qvar då kapitalen till dem skola aflernnas, skulle äfven dessa medel tillfalla Riddarhuset, på sätt i 2:dra punkten omförmäles.
Summa R:dr Runt 1 10,000,000:
— I sammanhang härmed har motionären dels såsom vilkor för sin stiftelse förbehållit sig, så långe han lefver, fem procents ränta af det öfverlemnade kapitalet, dels yttrat den önskan att vid revisionerna af medlens förvaltning få ega tillträde så långe han lefver, och sedermera de ombud, som hvardera af ätterna Roos af Hjelmsäter och von Axelson dertill utse, dels hemställt, huruvida icke, för dea händelse Ridderskapet och Adeln gillar den ifrågavarande stiftelsen 4 Rid d arhns-li t sko tte t s Utlåtande N:o 15. densamma bör i underdånighet anmälas hos Kongl. Majit för erhålande af dess nådiga godkännande.
Slutligen och då Kidd aritus-Utskottet utan tvifvel funne nödigt att i ämnet inhemta Riddarhus-Direktionens Utlåtande, har motionären förklarat, att om Direktionen funne sig antingen behöfva att af honom äska ytterligare upplysningar i en eller annan omständighet eller önskade föreslå modifikationer, främjande stiftelsens framgång, utan att strida mot dess syftemål, motionären vore både beredvillig och beredd att gå sådana Direktionens önskningar till mötes.
Sedan, i anledning af förrberörde, genom remiss den 18 sistlidne April, af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet bonvista memorial, Utskottet infordrat Riddarhus-Direktionens Utlåtande och Direktionen vid motionärens förslag framställt åtskilliga anmärkningar i afseende å dils den för verkställigheten af stiftelserna långt utsträckta tiden, dels förvaltnii gs-kostnaderna, dels slutligen den Direktionen i framtiden ålagda skyldighet, att till medlemmar af vissa slägter årligen utdela räntemedlen å de hopsamlade kapitalen, så har, efter af dessa anmärkningar erhållen del, motionären under den 31 sistlidne Juli till
Direktionen öfverlemnat ett nytt donationsbref, (se Bil. litt.
A) hvilket i följande punkter innefattar fötändringar af det till Ridderskapet och Adeln ingifna memorial, nemligen l:o att sedan Ridderskapet och Adeln beslutat emottaga den ifrågavarande donath i on, Kongl. Majts nådiga sanktion derå skulle begäras och motionären först derefter till Riddar] us-Direktionen öfverlemna det förut uppgifna kapitalet af 11)0,0(10 R:dr R.mt, att förvaltas på enahanda sätt och under samma ansvarighet, som för förvaltning af Riddarhusets öfriga fonder är eller kan varda bestämdt.
2:0 att Direktionen såväl genom kapitalets utlånande emot högsta tillåtna ränta som kan betingas, då tillika behörigt afseende fästes på erhållande af sådan nöjaktig säkerhet att fonden år betryggad mot förluster, som ock derigenom att inflytande räntemedel, så fort lämpligen ske kan, åter göras för fonden fruktbärande och tilläggas kapitalet, ålägges oafbrutet föröka fonden till dess densamma stigit till ett belopp af 100 millioner R:dr (i stället för 110 millioner).
3:o att till förvaltnings-kostnader årligen må användas en half procent å det under äret räntebärande kapital, till dess fonden uppgått till 3 millioner, sedermera Vedels procent till dess fonden stigit till G millioner, derefter Vedels procent till dess fonden ökat sig till 10 millioner samt sedermera hvad
Direktionen pröfvar erforderligt, dock ej utöfver ett belopp af 30,000 R:dr ärligen.
4:o att ett bestämdt vilkor blifvit stadgadt om rättighet för motionären under hans lifstid och sedermera för ombud af ätterna Roos af Hjelmsäter och von Axelson, att vara tillstädes vid revisionen af medlens förvaltning samt dervid göra anmärkningar, hvilka skola handläggas i samma ordning och af samma myndigheter, som enligt Riddarhus-Direktionens Instruktion är eller kan blifva i allmänhet föreskrifvet i afseende på anmärkningar vid räkenskaperna. w Rid d arhu s-Utgk sttet s Utlåtande N:o 15.
6:o att den ändring rörande användandet af räntan å de i lista punkten till Riddarhuset anslagna 30 millioner blifvit vidtagen, att, i stället för föreskrifterna i mom. c, angående anslag till morgon-, middags- och aftontafflar åt Ridderskapet och Adelns ledamöter under Riksdag m. m., det blifvit i allmänhet förordnadt, att antingen Ridderskapet och Adeln såsom Ständ, eller, om Adeln upphört att i sådan egenskap representera, de Adelsmän som blifvit valda till representanter, skola vid början af hvarje Riksmöte, dock ej för längre tid än till dess slut, besluta öfver riintemedlens användande till ändamål, sorn främja Ridderskapet och Adelns gagn och kunna bereda dess ledamöters förkofran, vare sig i intellektuelt eller materielt hänseende.
7:o att fonden för pensioner åt medellösa enkor och ogifta fattiga adliga fruntimmer blifvit ökad från 5,500,000 till 6,000,000 R:dr.
8:o att fonden till adliga ätten Roos af Hjelmsäter blifvit nedsatt
Rån 40 till 30,000,000. fl:o att anslaget till byggnad af en kyrka öfver Roosiska grafven blifvit minskadt från 1,500,000 till 1,000,000, hvaremot anslaget till en slöjdskola i Jösslunda socken ökats från 500,000 till 1,000,000.
10:o att anslaget af 560,000 till Djurgårds-kassan blifvit helt och hållet indraget. 1 1 :o att Riddarhus-Direktionen blifvit befriad från skyldigheten att i ovårdeliga tider årligen fördela räntemedlen å de till Roosiska, von Axelsonska, Norcnska och Ostlundska slägterna anslagna fonder, hvaremot dessa fonder, så snart de uppnått sitt bestämda maximum, skulle i kapital af Direktionen reparteras emellan då lefvande äkta manliga afkomlingar af nämnde slägter.
12:o att för den händelse Djurgårdsbrunns Aktie-Bolag ej mera finnes då den till detsamma anslagna fond blifvit full, medlen skola utlemnas till innehafvarne af aktiebrefven med lika fördelning å hvaije aktie, skolande, derest något aktiebref förkommit, motsvarande belopp hemfalla till Riddarhuset.
Efter granskning af det sålunda förändrade donationsbrefvet hafva Riddarhus-Direktionens flesta Herrar ledamöter, enligt Utskottet meddeladt Protokolls utdrag för den 31 sistlidne Juli, i ämnet afgifvit det utlåtande: att ehuru
Direktionen önskat att tiden för verkställigheten af de förordnade pensions- samt kapital- och ränte-utdelningarne blifvit vida mer inskränkt, än hvad Herr Roos ansett sig böra medgifva, Direktionen likväl, vid betraktande dels af det till förvaltningskostnad anvista anslag, dels af stadgandena i Usta och 2:dra punkterna, angående användande af högst ansenliga belopp för Riddarhusets behof och Ridderskapet och Adelns gagn samt till pensioner, fann sig böra tillstyrka Höglofl. Ridderskapet och Adeln att för sin del den ifrågavarande donationen antaga, samt åt dess Direktion uppdraga förvaltningen af de donerade medlen, med de nu sednast betingade vilkor.
Från detta tillstyrkande har en Direktionens ledamot, Herr Kongl.
Aktuarien Friherre Posse, varit skiljaktig och funnit, att enär donator icke medgifvit den af Direktionen föreslagna högst betydliga in - IS Ri ddarh n s-Utsk ottets Utlåta ii d e N:o 15. skränkning i tiden då medlens användande och fördelning skulle taga sin början, Friherren vid sådant förhållande ansåge en förvaltning af så vidsträckt och till sina ändamål så högst olikartad beskaffenhet, som den, hvarför Herr Roos i sitt donationsbref bestämt vilkoren, vara fullkomligt främmande för den Direktion, hvilken enligt Riddarhus-Ordningen det ålåge endast att besörja och förvalta Riddarhusets angelägenheter; hvarförutan denna förvaltning torde, i en föga beräknelig framtid, kunna blifva förenad med lika litet boräkneliga eventualiteter och äfventyr; af hvilka skäl Friherren icke trodde sig böra tillstyrka Ridderskapet och Adeln att emottaga en under dylika förhållanden och på sådana vilkor erbjuden donation Hvad sålunda förekommit har Utskottet noga öfvervägt och dervid trott sig i främsta rummet böra taga i betraktande, huruvida en stiftelse af den beskaffenhet som Herr Roos föreslagit må vara för det allmänna nyttig och ledande till ett önskvärdt ändamål.
Ridderskapet och Adeln af det föregående inhemtat, åsyftar donator en ackumulation genom ränta på ränta af ett i och för sig temligen obetydligt kapital till dess det — efter en tid, som, förutsatt att medlen oafbrutet kunna göras fruktbärande och utan afdrag af förvaltnings-kostnader, omfattar minst 141 år med en räntefot ä 5 procent och 157 år efter en räntefot a 4'/2 procent — stiftarens egen lifstid oberäknad — vuxit till en så ansenlig summa, att ingen enskild korporation, än mindre någon enskild medborgare, nej icke ens Staten sjelf eger i sin hand samlad en, åtminstone för svenska förhållanden, så öfverdrifvet stor förmögenhet i fordringar och räntebärande papper, sorn den här förutsatta af icke mindre än 100 millioner.
Den allmänna fördelen af en sådan ackumulation torde kunna i hög grad betviflas.
Kapitalet gagnar nemligen endast i den mån det kan göras rörligt och användas för produktiva ändamål.
I samma mån det orubbligt fastläses minskas gagnet deraf.
Att på en hand hopa stora kapitaler är således vida skadligare än att på en hand hopa stora jordegendomar.
För det sednare har likväl en gräns här i landet, omedelbart efter införandet af vårt nya statsskick, blifvit satt genom 1810 års författning, angående inskränkning af rättigheheten att om eganderätten till fast egendom eller om vilkoren för dess förvaltning på längre tid förordna.
I förra hänseendet har till och med i England, der rättighet till fideikomiss-stiftelser af fast egendom ännu är obegränsad, det icke desto mindre blifvit af lagstiftningen förbjudet att göra testamenten af kapitaler, i ändamål att, på sått här är föreslaget, under en viss längre tid föröka dessa med ränta på ränta: och för ett sådant förbud finnes utan tvifvel särdeles väl grundade skäl.
Vidkommande dernäst den ifrågaställda stiftelsens gagn för Ridd. o. Adeln enskildt, så bör härvid icke lemnäs utan uppmärksamhet att, derest donators förhoppningar skulle komma att i en långt aflägsen framtid förverkligas, ej mindre RiddarhusDirektionen skulle komma att förvalta en vida större förmögenhet än hela landets nuvarande penningstock, hvilket i afseende på ansvaret för en dylik förvaltning R i il d ar h u s-Utsk o t tets Utlåtande N:o 15. 7 måste ingifva ej ringa betänklighet, än äfven att, enligt ilonationsbrefvets förespeglingar, Riddarhuset om 150 å 200 år skulle kunna blifva arftagare till icke mindre än 84 millioner Riksdaler.
Afkomsten häraf som väl lågt räknadt lärer kunna antagas till minst 3 V, millioner årligen, skulle användas »hufvudsakligen till Ridd. och Adelns gagn samt dess ledamöters intellektuella och materiella förkofran,» »å edes med största sannolikhet till fördelning mellan Adelns medlemmar., hvilka på detta sätt skulle komma att i framtiden pensioneras eller gratifieras med rått betydliga belopp för hvarje Adelsman, hälst då stadganderne i nu gällande grundlag angående inskränkning af Adelskap till endast en medlem af familjen lör alla efter 180 9 uppkomna Atter, ovilkorligen efter naturens ordning och i den mån äldre familjer utslockna måste förminska antalet af de medborgare som tillhöra denna samhällsklass.