Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Directionens val ogillas, eller blifverRiddarhus - Secreteraresyslan under påstående Riksdag ledig, fylles ledigheten på sätt Ståndet lämpligast finner.
Är RiddarhusSecreteraren genom laga förfall hindrad, föres Protocollet af förste RiddarhusCancellisten , så framt RiddarhusSecreteraren ej är i behof af tjenstledighet på längre tid ån 14 dagar, i hvilket sednare fall Ridderskapet och Adeln åger pröfva, huruvida särskild vicarius bör för honom tillsättas eller icke. §. 5o. Yåckes fråga in Ple; Svarar mot 5a §, no om ändring uti den^ na Riddarhusordning, bör en sådan alltid remitteras till Riddarhus-* Utskottet, som med sitt t
Den 18 Augustii e. m, 301 Belänkande deröfver till Ridderskapet och Adeln inkommer.
Besluter
Rid» derskapet och Adeln, i anledning deraf, någon ändring eller tilläggning till RiddarhusOrdningen, Öfverlemna3 samma beslut till Konungens Nådiga stadfästelse, och blifver, derest en sådan vinnes, genast efter slutad Riksdag, gällande.
Varder under påstående Riksdag, i den ordning 82 §.
Regerings-Formen föreskrifver, någon sådan ändring uti Grundlagarne antagen, som gör en derefter lämpad råt-' telse uti ordalagen af Riddarhus - Ordningen nödvändig, bör RiddarhusUtskottet sjelfmant till Ridderskapet och Adeln inkomma med förslag till dylik rättelse.
Yppas eljest eller innan sistnämnde ändringar i RiddarhusOrdningen blifva stadfästade, någon stridighet emellan Grundla - 302 Den 18 sfugnsli e. m. garne och RiddarhusOrdningen , iakttages hvad sorn i 12 §.
RiksdagsOrdningen stadgas. §• 5i.
Sedan Kongl. Mnj:t på Rikssalen åtskiljdt Riksens Ständer, och deni hemförlofvatj samt LandtMarskalken derefter på Riddarhuset afsl utåt Ridderskapets och Adelns sammankomster, eflemnar LandtMarskalken stafven till den efter Matrikeln äldste närvarande Ledamoten, hvilken med 6 Deputerade af Ridderskapet och Adeln, genast uppträder till Kongl.
Maj;t för att LandtMarskalks* stafven i underdånighet återlemna, och må sedermera någon sammankomst för Ridderskapet och Adeln den Riksdagen ej åga rum.
Likväl må de då ojusterade PleniProtocoi1* rne inför RiddarhusDi rectionen justeras.
Svarar mot 55 §•
Den Ig Augusti e. m, 303 Stadga / , 1 till ordnings vinnande vid Höglofl.
Ridderskapets och Adelns sammankomster m. in. stadfästad den 1823. 1) Den som stannar på gången, sedan LandtMarskalkefi öppnat Plenum, och ej då ge. nast sin Bänk intager eller sedermera finnes på gången stående, erlägge Trettiotvå skillmgar. 2) För den som talar till Protocollet, upplåser Dictamen eller Memorial från annan an egen Bänk, vare lika afgift. 3)
Den som lutar sig emot skranket framför LandtMarskalksbordet, erlågge En Riksdaler. 4)
För den som vid val eller votering, innan hans Bänk blifvit uppropad, eller sedan han sin röst afgifvit, står inom skranket eller der frammanföre, eller i skrankdörren, vare lika afgift. 5)
Den som gifver sitt bifall tillkänna genom handklappning eller sitt missnöje genom livissling eller stötning i golfvet, erlågge Två Riksdaler. 6) Den som förlorar sin pollet och uti RiddarhusUtskottet begär en annan , må elen erhålla emot erläggande af Trettiotvå skillingar. 304 Ben iS Augusd e, m, 7) Skulle vid de sammanträden som för Electorer, Förstärkt Utskott eller Nämnd utsättas, så få Ledamöter af Ridderskapet och Adeln sig infinna, att val eller beslut för sådan orsak skull, ej får äga rum, då bör, så vida kallelse i behörig ordning skett, hvar och en frånvarande Ledamot, som icke erhållit LandtMarskalkens tillstånd att på viss tid lemna Riksdagsorten eller icke, kan visa laga förfall, för en slik försummelse erlägga Två Riksdaler.
Att allt hvad emot oordentligheter sålunda stadgas, må till verkställighet komma, derå åligger RiddarhusFiscalen noga och utan all mannamon handhålla, och som de utstakade afgifterne skola tillfalla fattiga Adeliga Enkor, så bör RiddarhusFiscalen ovilkorligen, utan vidare omgång, afgiften hos den felande uttaga, och uti en med lås försedd sparbössa genast inlägga.
Vägrar någon att på Fiscalens anmaning erlägga afgiften, då bör han af Fiscalen genast tillsågas, att å nästa sammankomst, som efter anslag sker, sig inför RiddarhusUtskottet inställa, och ifall han kallelsen, derom Fiscalen ensam vitsord åger, försummar eller ytterligare vägrar afgiften betala, då åger RiddarhusUtskottet honom från Riddarhuset utesluta, intilldess han afgiften erlagt, hvarom anmälan af Utskottet i nästa Ridderskapets och Adelns Plenum göras bör, och der först bland alla årender Upplåsas.
Ei - Den 20 Augusti e. m« 3°^ * Bilagor Ö tillPleni-Protocollet för den 20 Augusti, eftermiddagen.
Vordsa/mte
Uti ett till RiddarhusDirectionen ingifvit och hårhos bifogadt Memorial af denne dag, liar RiddarhusKamereraren, Herr RevisionsSecreteraren Stråle på anförde skål, och till vinnande af någon lättnad vid bestridandet af de nu, särdeles emot förr, betydligt ökade RiddarliusKamererare göromålens anhållit, antingen om en löntillökning af Etthundrade R:dr B;co, hvilken RiddarhusKamereraren föreslagit sålunda , att det arfvode af i55 R:dr 16 sk
B;co som nu bestås för Råkenskapernes förande vid Wadstena Adeliga Jungfru Stiftet, skulle förhöjas med 5q procent, samt att det från Adeliga Cadett-skolao-fonden till Riddarhus-Kamereraren utgående arfvode af 55 R.dr 16 sk. skulle fördubblas, eller ock, att blifva entledigad från befattningen med Wadstena Adeliga Jungfru Stifts Cassan, hvilken tillförene haft sin särskildta Räkenskaps- förare.
Bil. lill Ridd. 0. Md.
Pr. VII Band. 20 3o6 Den 20 Augusti e. m.
Då RiddarhusDirectionen, sora till följd af Riddderskapets och Adelns Beslut nu mera äfven öfvertagit styrelsen af Adeliga Jungfrustiftets angelägenheter, förehaft denna RiddarhusKamererarens ansökning, liar RiddarhusDirectionen, med kännedom om de särdeles vidlyftiga och ansvarsfulla göromål, sorn RiddarhusKamereraren nu åligga, så mycket häldre ansett sig böra fästa uppmärksamhet derpå, sorn behofvet, att för göroniålens ståndigt tilltagande mängd, förse Kamereraren med biträde of en Contoirsskrifvare, redan vid föregående Riksdagar varit nogsamt insedt, fastän Ridderskapet och Adeln funnit sig, i saknad af tillråckelige medel till en sådan persons aflönande, icke kunna tillåta dess antagande; och ehuru tillgångarne synas icke nu mera ån då, medgifva en sådan kostsammare utväg för den erfoderliga lindringen t Rid. darhusKamererarens besvär, samt RiddarhusDirectionen derföre icke eller ansett sig böra gifva anledning till en ny fråga derom , har RiddarhusDirectionen likväl trott, att detta billiga ändamål kunde på annat sått vinnas ; men Directionen har dervid för sin del icke kunnat finna, att det i sådant afseende föreslagne endtledigande för RiddarhusKamereraren från befattningen med Adeliga JnngfruStiftets angelägenheter vore det lämpligaste, enär man med skälig säkerhet torde kunna förutse , att någon annan skicklig person , som ej förut åger dylik befattning vid Riddarhuset och der borde vara närvarande, icke skulle vilja åtaga sig en sådan särskild
Kamererare tjenst med densam - Den 20 Augusti e, m. 30?
ma åtföljande trägna och ansvarige göromål, mot den hittills bestådda lönen af endast i35 R:dr ib- sk. och jemväl svårligen mot den ifragastållde tillökning af 5o procent.
Dessutom skulle Riddarhus och StiftsKamererare tjensternes afskiljande måhända komma att medföra flere betydliga olägenheter, oberåknadt den för RiddarhusDirectionen, att controllera tvenne Räkenskapsförare i stället för en.
Det vore således i Directionens tanka med Riddarhus- och JungfruStifts Råkenskapernes behörige handläggning mera förenligt, om den nu varande gemensamma Kamererare» i stället sattes i tillfälle, att genom en löne-förbåltring kunna sjelf påkosta det biträde, hvaraf han för de nästan årligen ökade göromålehs bestridande redan är, och äfven allt mera synes blifva i behof; och då Directionen ej kunnat undgå medgifva, att den begårte tillökningen uti de nu utgående arfvoden för Adeliga Jungfru StiftsCassan och Adeliga CadetlSkolae Fonden, i förhållande till den tillväxt desse Cassör vunnit sedan samma arfvoden bestämdes, år ganska måttelig, samt det dessutom i betragtande tages, att äfven med en sådan tillökning, inkomsterne vid den så beskaffade RiddarhusKamérerare tjenste», som snart fordrar ert persons odelade arbetsförmåga, näppeligen kan anses utgöra mer än hvad till tarflig utkomst erfordras; har RiddarliusDirectionen trott sig böra hos Riddarskapét och Adeln vördsamt tillstyrka , att RiddarhnsKamereraren må erhålla den förhöjning uti de hittills bestådda arfvoden af Wadstena Adeliga Jungfru StiftsCassan och Den 20 Augusti tt ni.
Adeliga CadetlSkolaeFonden; som ofvanberurdfc dr.
Stockholm den 11 Augusti 1820.
Fredric Klingspor. G. M. Danckwardt. H. G. Melin. N. Snoilsky.
Under förvaltningen af Riddarhusets angelägenheter har det fästat uppmärksamheten hos Höglofl.
RiddarhusUtskottet, särdeles vid sista Riksdag, oell sedermera hos Högloll.
RiddarhusDirectionen att RiddarhnsKamererarens göromål under de sednaste 15 åren, på ett ganska betydligt sätt ökat sig, dels genom åtskiilige nya Testamentsfonders tillkomst, dels genom de förut varande fondernes tillväxt och förkofran.
Det har någon gång satts i fråga om icke det klefve nödvändigt, att tillsätta en Rokbållare eller Casseur, hvarigenom Kamererarens göromål skulle komina att förminskas; men den betydliga tillökning i utgifterne, sorn derigenom skulle uppkomma oell hvartill fond saknades, har gjort det hitintills nästan omöjligt att uppgöra något förslag i detta hänseende.
Emedlertid hafva de sednare årens erfarenhet visat mig, att göromålens mängd så tilltagit, att föga hopp för mig är öfrigt, att med bibehållande af hälsa och krafter i längden kunna förena Kamererare-göromålen vid Riddarhuset i hela deras vidd med det Embete jag i Rikets tjenst innehar.
Då jag Den !0 Augusti c. m. 3°9 således funnit någon lindring» deruti vara af verkligt behof påkallad och trott lämpeligaste utvägen dertill vara alt enskildt engagera någon pålitlig person, hvilken skulle kunna bestrida de göromål, som utan för mycket äfventyr till en sådan kunde öfver]åtas, har det förefallit mig tungt, att med en betydelig summa se de lönetillgångar minskade, sorn hitintills icke varit mera än tillräcklige för eget och en talrik familles underhåll och denna känsla förenad med öfvertygelsen, att den begäran jag vågar framställa , är stödd på sträng rättvisa, har gifvit styrka åt mitt beslut, att framställa förhållandet för Höglofl.
RiddarhusDirectionen, som alltid visat mig en utmärkt ynnest.
Med den tillökning uti närvarande inkomster af 100 R.dr B:co och något tillskott dertill af egne medel har jag trott det blifva möjeligt att förskaffa mig cn pålitlig person till biträde och det är således om denna summans anslående jag vågar anhålla.
Tillgång dertill finnes på ett lämpeligt sätt genom förhöjande af de arfvoden, som nu bestås för Wadstena Adeliga JungfruStiftet och Adeliga CadettSkolaeFonden.
Den nu varande lönen vid Wadstena Ade. liga Jungfrustift, 135
R:dr 16 sk. har förblifvit oförändrad sedan år 1786, då Cassans tillgångar utgjorde 51,600 R:dr l5 sk. 7 r:st och deremot utgjorde de vid 18:22 års slut 146,873 R.dr 3o sk. 1 r;st.
År 181 2 blefvo lönerne för Ombudsmannen och Secreteraren förhöjde med 5o procent och utgöra nu i 00
R;dr för hvardera men 310 Den 20 Augusti e. m.
Kamereraren har icke hitintills tillgodonjutit denna förmån.
Om densamma nu afven honom beviljas, konnne lönen att nu ökas med: 66 R:dr 52 sk. Banco. •>
För redogörelsen af Adeliga CadettSkolaeFonden bestämde Höglofl.
Ridderskap et och A - deln vid ;8oo års Riksdag ett arfvode af 35
R;dr 16 sk.
Fonden, livaraf någon utbetalning ej ägde ruin, utgjorde då 18,210 R:clr 40 sk, 6 rist., men vid 1822 års slut 67,237 R:dr 45 sk. 9 r;st.
Begge dessa Cassör hafva således sedan de derföre stadgade arfvoden bestämdes, uppstigit till omkring tredubbelt belopp, och i samma förhållande hafva äfven göromålen med redovisningen, uppbörden, utebetalningarne och correspondencen blifvit ökade, utan det större ansvar och äfventyr, sorn förvaltningen åtföljer.
Öm arfyodet vid Adeliga CadettSkoIaeFonden ökades med S5
R:dr 16 sk. och således utgjorde 66 R:dr 02 sk. kunde visserligen delta icke anses vara någon dryg förvaltningskostnad, för en Fond sorn, snart uppgår till 60,000 R:dr.
Skulle likväl Höglofl.
Directionen finna betänkeligt att för mig tillstyrka någon tillökning i närvarande löneförmåner, får jag såsom alternativ framställa den ödmjuka anhållan, att blifva entledigad från förvaltningen och redogörelsen för Wadstena Adeliga JungfruStiftsCassan.
Intill år 1789 hade Adeliga JungfruStiftet sin egen Kamererare och då, nämnde år, vid Stifts - Den 20 Augusti e. rn.
Kamererarens afgång, då varande RiddarhusKamreraren äfven uppdrogs' Kamereraretjensten vid JungfruStiftet, skedde det för att bereda honom en förmån och lättare utkomst.
Sedermera har val Ridderskapet och Adeln beslutat, att desse tjenster borde förenäs; men ändamålet dermed sjmes troligen icke kunna vara att ^pålägga RiddarhusKamereraren något betungande villkor för tjenstens erhållande hvilket i sig sjelf skulle innefatta det förhållan. det, att förvaltningskostnaden för StiftsCässan till en del borde bestridas af Riddarhusets öfrige Fonder, och jag har således föreställt mig, att RiddarhusKamereraren nu billigen kunde begära att blifva entledigad från en befattning sorn i stället att vara en förmån , genom förändrade förhållanden, nu mera blifvit ett besvärligt åliggande.
Stockholm af RiddarhusContoiret den ii Augusti 18fl3. N. W. Stråle. * N:o 2.
Horsamste
Sedan RiddarhusUtskottet, tillföljd af Ridderskapets och Adelns meddelte Remiss af den 29 sistledne Januarii, till granskning förehaft Wadstena Adeliga JungfruStifts
Direetions den 4 i samma månad afgifne Riksdagsberättelse; och Utskottet jemväl särskildt genomläst
Directionens sedan sista Riksdag förde Protocoller samt reviderat StiftsCassan samt Grefveliga Scheffcrska Stiftningens hufvudböcker från och 312 Den 20 jiu gusti c, m« med år 1818 till och med 1822; får Utskottet nu aflemna sitt vördsamma utlåtande öfver omförmälte Bejättelse, punktevis, och i sammanhang dermed huru Stiftsärenderne sedan sista Riksdag blifvit förvaltade. §. 1.
Denna §. visar att, under de sista fem firén, StiftsCassan vunnit en effectiv förkofran af 10,681 R:dr 10 r:st Banco; att genom skedda inskrifningar StiftFröknarnes antal blifvit ökadt med 70; att åo nya pensionsrum under nämnde tid tillkommit, samt att af de 875 i Stiftet inskrifne, och så vidt Directionen vetterligt vore, lefvande StiftsFröknar, 210 kommit i åtnjutande af pension under år 182?.
Utskottet, som af StiftsMatrikeln derjemte inhemtat, att, sedan sista Riksdag 102 Fröknar ur Stiftet afgått, dels genom dödsfall, dels derigenom, att de trädt i ägtenskap , får, i afseende på denna hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anmäla, att de hufvudböcker, som varit underkastade Utskottets Revision, funnits vara med ordning och noggranhet förda, äfvensom att
Stiftärenderne i allmänhet blifvit med nit och ordning af Directionen förvaltade ; dock som af redogörelsen för Grefliga Schefferska stiftningen finnes, att 17 R:dr 44 sk. 9 r.st. B:co, derstädes ännu balanceras, såsom en skuld, hvarföre nu mera aflidna Priorinnan vid Stiftet i Norrköping, Fru Ulfsparre, född Grefvinna Creutz i lifstiden häl - Ven 20 Augusti e. m. 3*2 tat för uppburne hushållspenningar , som , vid Inrättningens upplösande i Norrköping, icke äro s vordne redovisade; och upplyst är, att bernälte Grefvinnas arfvingar efter hennes död, sökt och vunnit urarfva förmon, samt att någon tillgång i boet icke eller funnits till skuldens betalande; men bemälta Grefvinnas arfvingar fått af Shefferska stiftningen lyfta ett halft års pension med i55 R;dr 16 sk., såsom begrafningshjelp, utan att dervid något afdrag för samma skuld skett, anser RiddarhusUtskottet sig icke kunna undgå hemställa, det de StiftsDirectionens Ledamöter, hvilka sistnämnda utbetalning anordnat och ännu lefva, mätte ofvnnberörde 17 R;dr 44 sk., 9 rist.
Råneo SchefFerska stiftningen ersätta, så framt icke Ridderskapet och Adeln skulle finna nämnde belopp, i anseende till dess obetydlighet och då flere af StiftsDirectionens på den tid varande Ledamöter, nu mera jemväl äro genom döden afgångne, häldre böra ur räkenskaperne afskrifyas. §. 2.
Uti denna §. anmäler Directionen, atflKgl. Majit, i anledning af Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag derom gjorde anhållan, genom Nådigt bref af den 6 Augusti 1818, bifallit 5o procents förhöjning af de dittills bestämde afgifter för Adeliga döttrars inskrifning i Stiftet, sålunda, att samma afgifter hädanefter skulle utgå, famillegåfvan med 5o R;dr samt inskrifningspenningarne för Fröknar under 6 år med 5o R;dr; ifrån 6 till och med 12 år, med 83 Den 20 Augusti e, m.
R:dr 16 sk ; samt för Fröknar öfver 12 Sr med 100 R:dr, allt Banco.
I sammanhang med detta ämne, har RiddsrhusUtskottet till pröfning förehaft en af Hr Gripenstedt, Jacob , inom Ridderskapet och Adeln väckt, och till Utskottets yttrande remit - terad motion, om någon minskning af insättningsbeloppen för StiftsFröknar, samt att utlösen ef stjerna och band måtte undvikas.
Och finner Utskottet för sin del betänkligt, att tillstyrka bifall å den del af motionen som rörer inskrifnings penningarnes och famillegåfvans nedsättande, enär ifrågavarande förhöjning utgör en icke obetydlig, inkomst för cassan, hvarigenom Stiftspensionernes antal årligen kunna ökas, och stiftningens ändamål befordras på samma gång, som en större möjlighet beredes för de inskrifne, att varda af pensionen delaktige; men beträffande skyldigheten att lösa Qrdenskorsset och Bandet, så emedan stadgandet i denna del, hvilket tillkommit i grund af RiddarhusUtskottets vid 1812 års Riksdag gjorda hemställan, egentligen har till föremål, att förbättra StiftsCassans vilkor derigenom, att densamma skulle erhålla skillnaden emelian det belopp, som Or. denskorsset och Bandet vid inköpet verkligen kostat, och det som vid inskrifningen derföre erlägges, samt att å nyo utlemna de korss, sorn blifvit tili Stiftet återsände för Fröknar, sorn derutur afgått, men dessa båda utvägar att öka Cassans inkomster synts Utskottet mindre låmp-' lige att bibehålla, hålst den vundna tillökninven i och för sig sjelf varit obetydlig, såsom vanligen endast uppgående till emellan So å 4o Ven 20 Augusti e. m.
R-.dr om året, och StiftsCassan genom den år 1818 vidtagna och här ofvan omnämnde åtgärd i allt fall vinner en förkofran, som med redbarhet i fördel, förenar mera värdighet i sättet, att den åstadkomma; ty hemställer Utskottet, att stadgas måtte, det de Fröknar, hvilka hädanefter inskrifvas i Stiftet, icke må vara förpligtade att lösa Ordenskorsset och Bandet, der* est de icke sjelfve skulle sådant åstunda. § 3.
Med bifogande af ett extract utaf StiftsCassans räkenskaper, som ej allenast upptager de gäldenårer, hvilka icke inom föreskrifven tid, eller slutet af år 1820 sine skulder till Cassan inbetalt, utan ock visar, att Cassans utestående fordringar för obetalte inskrifningspenningar och famillegåfvor, jemte räntor, utgjorde vid 1822 års slut tillsammans 2612 R;dr 29 sk. n r:st.
Banco, har StiftsDirectionen hemställt, om icke, såsom följd af Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag fattade beslut, de Fröknar, för hvilka inskrifningspenningar inom nämnde tid ej blifvit erlagde, borde komma att anses hafva upphört att till pensions åtnjutande vid Stiftet vara berättigade, samt utur Matrikeln afföras, så framt icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga pröfva, huruvida några särskildta skål och omständigheter kunna föranleda till undantag från detta stadgande; samt de fordringar för inskrifningspenningar och famillegåfvor, hvilka ej genom innehållning af pensioner, enligt hvad; särskildt blifvit stadgadt, kunna blifva guldneÄ måtte utur råkenskaperne afskrifvas. 3 >6
Den 20 Augusti e m.
Efter en noga granskning af förhållandet nied de fordringar Wadstena Adejiga JungfruStiftsCassa ännu .Iger uleslåendeaf ofvanberörde beskaffenhet, har Utskottet uti en sårskild column af otnförmålte extract, hvilket härjemte bifogas, för hvarje af de der uppförde gåldenårer tecknat sitt yttrande, och hvarpå Utskottet för kortheten skull, nu får sig åberopa, och anser Utskottet derföre det vara tillräckligt att bär blott summariskt uppgifva de tillstyrkanden Utskottet på omförmålte sätt afgifvit.
I sådant afseende får Utskottet anmäla, det Utskottet funnit oftanåmnde fordringar lämpligast kunna fördelas i följande classer, nemligen; 1) Sådana, hvilka genom innehållande af redan tillfallen pension kunna liqvideras, och hvarom således någon vidare fråga nu icke bör uppkomma.
Dessa åro N:ris i, 6 och 8, äfvensom N:o 2 för hvilken fordran betalning blifvit utfåst, ehuru den inskrifna Fröken utur Stiftet redan afgått. 2) Sådane, till hvilkas betalande, i afseende på capitalet, tillgång kan vinnas derigenom, att de inskrifne Fröknarne framdeles uppföras till pension, och densamma sedermera användes till skuldens liqviderande; i följd hvaraf Fröknarne, enligt Ridderskapets och Adelns beslut vid sista Riksdag skulle i Matrikeln qvarstå; desse åro N;ris 5, 11, i5, 16, 18, 19, 23 och a 5. 2) Sådane, hvilka genom gåldeuärernes se - / Den 20 Augusti e. m. 317 dan sista Riksdag inträffade conconrstillstånd eller frånfälle, och dervid yppad brist, nu mera icke kunna betalas, annorledes ån på det sått uti näst föregående punkt år föreslagit; och har Utskottet derföre i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln sistledne Riksdag stadgadt, hemställt, att den nu upplupna räntan må afskrifvas, och ingen ränta vidare beräknas, men att, de inskrifne
Döttrarne må vid deras pensionsrått bibehållas, på det sätt, att pensionen innehålles intilldess, att capitalskulden dermed blifvit betald.
Ntris 12, 17, 21, 2 4 och 5o. 4) Sådane fordringar för inskrifning af Fröknar, hvilka ännu äro qvar uti Stiftet, men hvilkas föräldrar underlåtit att den dem förelagde betalningsskyldighet till capital eller ränta fullgöra, eller 6ig dertill nu icke anmält:
Dessa åro Nilis 10, 27, 29, 02 och 54.
Och sorn Utskottet inhämtat, att alla dessa gåldenårer i mer eller mindre mon åro stadde i gåldbundna eller knappa omständigheter, och orsaken till den nteblifna betalningen deruti måste sökas; och då det synes Utskottet vara en till ytterlighet drifven stränghet, att nu utur Matrikeln afföra de inskrifna döttrarne, hvilka icke sjelfve kunnat bevaka sin rått, har Utskottet trott sig böra hemställa, att desse må vid pensionsrättigheten bibehållas; men att lämpliga åtgärder måge vidtagas af Direetionen, för att indrifva dessa fordringar, hvarvid Utskottet dock tillstyrker, att derest någon gäldenär skulle vägra att sin skuld erkänna, och densamma i mon af sina tillgångar betala, den Stiftsfröken, Den ig Augustii c* m» för hvilken betalning således icke erhålles, må utur matrikeln afforaå, På enahanda grund hemställer äfven Utskottet i afseende på N:o 55, hvarföre full betalning nu blifvit erbuden, att de inskrifne dött* rarne måge uti StiftsMatrikeln med deras närvarande ordningsnurnror qvarstå, 5) De fordringar, för hvilka ränta hitintills blifvit betald, ehuru gäldenärerne icke inägtat att liqvidera capitalerne.
Sådane fordringar äro N:ris 22 och 3i.
Jemte det Utskottet, då gäldenärerne synas hafva fullgjort allt hvad i deras förmåga stått, hemställer, att de inskrifna döttrarna måge vid deras pensionsrätt bibehållas, har Utskottet trott tillåtelse böra lemnäs gäldenärerne, att få behålla capitalerne med vilkor, att räntorne ordentligen betalas. 6) Hvad N:o 26 angår, har Utskottet likaledes hemställt, att pensionsrättigheten för den ena Fröken, som ännu är qvar i Stiftet, må anses förvarad; och då, efter hvad Utskottet liar sig bekant, något annat sätt till skuldens betalande icke finnes, än slägtingars biträde, har Utskottet, i fall ändamålet genom denna ut<j väg ej skulle vinnas, trott sig böra tillstyrka summans afskrifvandé. 7) Sådane fordriqgar för inskrifning af Fröknar^ hvilka redan utur Stiftet afgått, mert till hvilkas betalande gäldenärernes oförmåga ännu icke blifvit ådagalagd, hvadan afskrifning
Den 20 Augusti t. m, blott vilkorligen blifvit af Utskottet tillstyrkt.
N;ris 4 och 7, samt slutligen, 8) De fordringar, till hvilkas gäldande, sedan döttrarne utur Stiftet afgått, någon tillgång icke finnes, och hvilka således måste afskrifvas.
Dessa äro N:ris 5, 9, i3, i4 och 20.