Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta hafva Utskotten således tagit i öfvervägande; men då det icke allenast är allmogen tillåtit, att till Staderne införa och försälja hvad af den samma kan tillverkas, utan ock det icke är någon å Landet boende betagit, att af den andra tillhandla sig hvad han för eget behof af desse tillverkningar har af nöden, och i öfrigt en allmän frihet i Spannetnåls- och Victualiehandel är Landtmannen förunnad, anse Utskotten af nyssberörde anmärkningar sig icke vara föranledde till något skiljaktigt utlåtande från det, sorn af Utskotten redan är aflemnadt, hvilket dock till Riksens Högloft.
Ständers vidare pröfning öfverlemnas, med vördsam anmälan, att Lflg- och Besvärs-TJtskottens Betänkanden. 645 Utskottens förra Betänkande blifvit bifallit af Högvördig Preste-Ståndet den *j:de och af Välloflige Borgare-Ståndet den 8:de sitlidne April.
Stockholm den 3 Junii 1818.
N:r ll8.
Riksens Häglof!. Ständers L a gs a ml
All manna Besvärs- och O ec o n 0 m i e- U r s k o t t e n s
Betänkande rörande vackt motion om öf v erse nde och granskning af hvad allmänna Lagen och Skogs-Ordningen innehålla i afsende å S k o g s-h u s Ii al
In ing och åverkan•
Till Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottet har Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterat ett af Herr Grefve Claes Wachtmeister dit ingifvit Memorial, deruti Herr Grefven, med afseende så väl å den mera allrnämt rådande misshushållning med Skogstillgårigarne, som det rin* ga ansvar allmänna Lagen och Skogs Ordningen utstaka både på berörde förfarande och för åverkan å annan mans skog, hemställt, om icke bemälte Utskott må få sig uppdragit att öfverse och granska allt hvad i berörde ämnen är stadgadt, samt i ett sammanhang deruti föreslå de nya och förändrade föreskrifter, som ej mindre allmän än enskild rätt och fördel samt tidens när - / 64&
Lag- och Besvärs-Utskottens Betänk an den. varande skick kräfva, hvarvid Herr Grefven ansett förnämsta ögonmnrket böra blifva: 1:0
Att all misshushållning med nu varande skogsförråder mä förekornmas. 2:u
Att genom tjerilige och säkre medel, under afseende å närvarande och kommande tiders behof, Skogsplantering allestädes hvar den tarfvas, och utan hinder af ett utvidgadt lönande Jordbruk kan äga rum, må förnyas och fortsättas, saint Skogstillväxten i allmänhet underhållas och fredas. 3:0 Att Skogsåverkan må antingen hänföras til! samme straff, sorn Hagen i 40 Cap. 5 §.
M issgernings
Balken å en del af sådane förbrytelser redan bestämt, eller ock ansvaret derföre, utan dermed förenad tjufsrätt, utstakas efter värdet, en eller flere gånger beräknadt, med skyldighet ej blott till ersättning af hvad, som blifvit åverkadt, utan ock till rensning och återplantering, enligt de grunder Lagen uti 13 Gapitlet 5:te och 6:te §. §.
Byggninga-Balken utsätter. 4:0
Att ansvaret för all åverkan, utan afseende å person och ställe, må blifva jemförligt till brottets beskaffenhet, samt bevisningen deraf göras lika lätt för målsägare i allmänhet. 5:0
Att till hvad 64 §, 2 Momentet i SkogsOrdningen innehåller, jemväl må läggas skyldighet för misstänkt åverkan, att, efter grunderne i 49 Cap. 2 §.
Missgernings-Balken bevisa åtkomsten af det klandrade; och 6:0
Att itererad åverkan må efter principen för itererad vanart i allmänhet med ökade straff beläggas.
Lag- och Besvärs^Utshottens Betänkanden. 647 Sedan allmänna Besvärs- och OeconotnieUtskottet ansett den uti omförmätte
Memorial frainstälde fråga vara af sadan beskaffenhet, att den i förening med Lagutskottet borde till handläggning och pröfning företagas, har densamma hos nämnde Utskott gemensamt under granskning kommit; och som forstbemälte Utskott, i anledning af flere till dess åtgärd en.sWtldt remitterade Memorialer genom till Riksens Högloft.
Ständer aflernnadt Betänkande, redan tneddelt yttrande i frågan Kärande allmänna skogshushållningen i Riket; så anse ock Utskotten sig icke kunna i afseende å de delar af ifrågavarande Memorial, sorn angå anstalters vidtagande till förekommande af misshushållning med nu varande skogsförråder, och till befordrande af skogsplanteringar och skogstill växten, afgifva annat utlåtande än hvad betörde Betänkande derom innehål ler.
Hvad dernäst rörer det i Memorialet gjorde förslag, att skogsåverkan borde anses och bestraffas lika med tjufnad; så enär jemväl i denna fråga, hvilken på derom likaledes vid detta Riksmöte väckt enahanda särskild motion hos I-ag-Utskottet under skärskådande förevarit, detta Utskott uti faststäldt Betänkande, som utaf Irenne af de Respective Riks Stånden blifvit bifallit, uppgifvit de skäl, på hvilka Utskottet funnit, det ett sådant förslag icke kunde till antagande tillstyrkas, anse Utskotten sig icke böra frångå att instämma i lika yttrande; såsom en följd hvaraf Utskotten äfven finna anledning icke vara att föreslå antagande af någon förändring uti det nu tillåtne bevisningssätt vid åtal af föröf - 648 Lag- och Besvärs-Uts&ottens BeänHanden.
•vad åverkan, elier att i dylike mål en annan Eättegångs-Ordning än den, som Lagen litt allmänhet stadgar, må tillåtas.
Vidkommande aler det i förevarande Memoria! gjorde yrkande, att öra förbrytelser genom åverkan å annan mans en sk t kl ta skog skulle anses icke böra hänföras till likhet med tjufnad,, det ansvar derå, som nu i Skogs Ordningen är stadgadt, måtte förhöjas, finna väl Utskotten det Atara ostridigt, att vid det ökade värde, skogen i sednare tider fatt, sedan en betydlig del hemmansägare dels sakna ali tillgång derå, dels ock icke äga så mycket deraf, sorn de for eget hedlöf erfordra, det bötesansvar, hvilket nu är stadgadt för tillgrepp å enskildes skog, hvarken kan anses svarande mot den skada, som i de fleste fall tillskyndas innehafvare!"! af skogen genom en sådan åverkan, eller ensamt är tillräckligt att afhålla fran utöfningen deraf; äfvensom Utskottentillika inse nödvändigheten deraf, att skogsägaren njuter lika kraftigt skydd af Lagen till bevarande af denna, sorn all annan sin egendom: men som Utskotten tillika tro, det härvid i betraktande bör komma, alt den omförrnälte otillräckligheten i bötesansvaret nogsamt rönes uti Lagstiftningen, icke allenast uti ifrågavarande fall, utan oek i afseende åandra brott och förbrytelser, hvarå sådant ansvar är stadgadt, härrörande från tidernes förändrade skick, och myntets förminskade värde, samt att genom den i ao Cap. 5 §.
Byggniiiga-Balken Jordägaren tillerkände rättighet att vid oftare skeende åverkan få sin skog genom särskildt utstakadt vite från sådane företag fredad, tillfälle är honom beredt till värn mot försök, som störa helgden af Lflg- neli Besvärs-Utskottens Bettinkanden- 649 hans äganderätt; alitsa och då en af Kongl.
Majit i Kader förordnad
Committé är för det närvarande sysselsatt med utarbetande af förslag till en ny oall förbättrad Civil- och CriminalLag, och vitl författandet af denne sistnämnde det endast kan blifva möjligt att pröfva och utstaka straff-bestämrnelserne så väl å ifrågavarande som öfrige brott, med den noggrannhet, hvilken är oundgänglig flir bibehållande af erforderlig enhet i Lagstiftningen, finna Utskotten betänkligt att nu i förväg tillstyrka någon förändring uti de i ämnet redan gifne förordnanden, utan förmoda Utskotten, att desse, behörigen handhafde, skola vara tillräckligt* för sitt ändamål, att värja skogsägaren från lidande genom åverkansföf sök.
Detta tillika nied den i sistberörde del af detta Betänkande af flere bland Utskottens Ledamöter yttrade skiljaktige tanka, sorn uti bifogade Protoeolls Utdrag innefattas, varder Riksens Höglofl.
Ständers granskning och bepröfvande vördsamt understäldt.
Stockholm den 3 Junii 1.818.
T r an s um t af P r o t o c 0 l !e t, h a, 11 it i Riksens Högloft- Ständers L a gs a m t Allmänna Besvärs- och O ec ono rnie-Ut&é otts Plenum den 3 Junit' 1818. S. D. Föredrogos följande af samfäldta Beredningen utarbetade Förslag till Betänkanden: — — 650 Lag- och Besvärs-Vtskottens Betänkande», 5:0 Betänkande rörande vackt Motion om öfverseende och granskning af hvad Allmänna l agert och Skogs Ordningen innehåller angående skogshushållning och åverkan.
Vid granskningen häraf funnos Utskottens Ledamöter vara af skiljaktiga meningar; och yttrade pluraliteten af Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter, samtelige Ledamöterne af Vallofl. Borgare-Ståndet, samt af Högvördige Preste-Ståndefs nu närvarande Ledamöter.
Herr Prosten Doctor Hultin och Herr Prosten Lector,Heurlin sig vara af den mening, som Utskottens aflernrrade Betänkande innehåller, hvaremot RiksdagsLulfrnägtige Berg från Bohus Län, och Sven Svensson fran Elfsborgs Län, af Högvördige Preste S åndet, Herr Prosten Lector Fellenius samt Herr Prosten Siifve och samtelige Ledamöterne af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln förjnälte ig vara af deri mening: att, då de omständigheter, hvilka föranledt dertill, att vid stiftrtingen af nu gällande Civil- och Criminal-Uag, mera lindriga påföljder för tillgrepp genom åverkan blefvo stadgade, otvifvelaktigt varit, dels skogens då varande mindre värde, dels den samfällighet hvaruti de fleste skogstrakter den tiden befunrios, samt en varande säkerhet i, skillnaderne emellan hvar erch ens område deruti, men berörde förhållanden nu mera upphört, sedan nästan alla skogssamfälligheter äro delade, och tillhörighet af skog för det närvarande utgör en betydlig tillökning i fastighetsvärdet , ansågo de nödigt, att skogsägaren erhåller ett kraftigare skydd, till bevarande af berörde dess egendom, än det sorn närvarande Lagstiftning lemnar, helst, Lag-och Besvärs-Utskottens Betänkanden.
651 oaktadt genom 1805 ars Skogs-Ordning bötesansvaret för tillgrepp genom åverkan blifvit förhöjdt, äfven i afseende å så beskaffade företag på Allmänning eller ä annans enskilda Skog, erfarenheten dock vittnat, att det samma icke varit tillräckligt för att afhålla dylika förbrytelser.
I följd häraf, och enär således en skyndsammare åtgärd syntes vara af behofvet påkallad, till skärpande af bestraffningen å besagde tillgrepp, än den sorn kunde väntas genom en förbättrad Caiminal-Lag, hvars utarbetning nu väl förehafves, men ej förr än efter längre tidsförlopp kan hinnas färdig, och efter föregången behörig granskning blifva till allmän efterlefnad fastställd och utfärdad, funno de för deras del sig äga skäl föreslå, att åtminstone en sådan förändring uti Skogs-Ordnirtgens föreskrift i förevarande ämne må antagas och verkställas, att de böter för Skogsåverkan å allmänning eller enskildta ägor, hvilka utstakas i 2:dra Momentet af 63 §. uti berörde Författning må förhöjas och blifva enahanda med dem, sorn samma Förordning uti föregående 62 §• och dess 3:dje Moment utsätter för å~ verkan å Kronans Parker, Gehäg och Dju r gårdar, samt att desse böter, enligt 65 , vid för nyadt enahanda tillgrepp fördubblas. N:r 11g.
Ständers Statso c h La g-V t s k o 11 s Utlåtande, i anledning a f gj o r d e anmärkningar vid det af Utskotten a f g i f - 652 Stats- och Lag-Utskottens Betänkande. ne Betänkande, öfver väckte motioner om nödvändigheten att förekomma afgörande emellan Riksdagar' rie utaf s å d a n e mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers pröfning, och om förbuds utfärdande, att, utan Riksens Ständers föregångne beslut, proponera någon Allmänhet utgifter.
Cjenom Protocolls-Utd.rag af den ,pde nästledne IMaji har Hoglofi, Ridderska.pet och Adela till Stats- och Lag-Utskotten återremitterat det af desSe Utskott den 17 föregångne April afgifrte Betänkande öfver den af Herr Friherre Henning Wrangel och Herr Ambrosius Magnus.
Berghman väckte motion om nödvändigheten att förekomma afgörande emellan Riksdagarne utaf sådane mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers pröfning, och om förbuds utfärdande, alt, utom Riksens Ständers föregångne beslut, proponera någon allmänhet utgifter, vid hvilket, enär det i förenämnde Riksstånd blifvit föredragit, anmärkningar ej mindre af Herr Friherre Wrangel och Herr Berghman, än jemväl af Herr Friherre Ludvig Boije blifvit gjorde, hufvudsakligen åsyftande att visa, att då sådane händelser skola inträffat, som föranledt till den i förenämnde måtto skedde framställning, deraf äfven borde följa, att nödigt vore, det sådane anstalter vidtogos, hvarigenom så beskaffade åtgärder för framtiden blefvo förhindrade.
Stats- och Lag-Utskottens Betänkande. 65, Enär Utskotten, vid förehafvandet af berörde återremiss, inhemta!, att ofvanförmaldte aflemnade
Betänkande redan är af de öfrige irenne R iks-Stånden, enligt ankomne Protocolls-Utdrag bifallit, nemligen af Hög vört! ige PiesteStåndet den 4 samt af Vällofl. Borgare-Ståndet oell af Hedervärda Bonde Ständel den 2 i riästvekne Maji månad, hvarigenom frågan, jemnlikt 6g §. i Regerings-Formen ä'r afgjord , hafva Utskotten funnit någon vidare åtgärd i ämnet för sig icke återstå; Hvilket
Utskotten således riu fa vördsamt tillkännagifva.
N:r 12 0. Riksens H ö g 1 0 f 1.
Ständers L ag-, samt Allmänna Besvärs- och Ocea n o m i e-U t s k o t t e ti s Beta n hände, sci väl öfver Riksdags-Fu lim ägt i g e Olof Carlsson fran Östergöt hl and, och Pehr Nilssons frän Christianstads 1, än M. em o r i a l e r, angäertde obehindrad rätttig het för Skattehemmansägare till svedjande å deras Skog, som ock öfver den af Herr Grefve G. W. Hamilton uti Memorial väckte Motion, att K r 0- 654'
Bag- Besvärs-ock Oeconom.-Utskottens
Betänk. no- och Jägerie-Betjeningens tillsyn å svedjande på Skattehemmans skog måtte upphöra.
Hedervärda Bonde-Ståndet har till Lag- samt allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten remitterat de af Riksdags-Fuilmägtige Olof Carlsson från Östergöthland och Pehr Nilsson från Östra och Vestra Göinge Härader af Christianstads
Län ingifne särskildte Memorialer, dem Riksdags Fullmäktigen Jonas Andersson från Kronobergs
Län biträdt, hvaruti Olof Carlsson och Pehr Nilsson framställa de svårigheter, hvilka skola inträffa för Skattehemmans ägare i berörde orter, genom det uti 53 §. af Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket den i Augusti 1805 stadgade förbud mot svedjande på de ställen utom åker, äng och rätta beteshagar, sorn bestå af sandmo samt bergaktig och stenbunden mark, af hvilket förbud bemälte ägare, som till deras hemman hafva vidsträkta ägor, till det mesta innehållande så beskaffad mark, som nyss är nämnd, men deremot en ganska ringa öppen åkerjord, finna sig hindrade att, medelst utsädets förökande genom svedjande, förskaffa sig det för deras hushållsbehof erforderliga belopp spannemål och potatoes, och äfven att bereda tjenligt bete för deras kreatur; i anledning hvaraf nämnde Riksdags-Fullmäktige yrkat, att rättigheten till anställande af svedjande må, utan afseende på markens beskaffenhet, blifva fri och obehindrad.
Vid det berörde Memorialer till handläggning hos Utskotten förekommit, hafva Utskotten Lag- Besvärs- och Oecomm.-Utshottens
Bet ani. 655 ansett sig böra i sammanhang dermed uti öfvervägande taga det af Herr Grefve G. W.
Hamilton till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ingifne, samt endast till Lag-Utskottet remitterade Memorial, hvilket bemälte Utskott till pröfning j förening med Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet hänskjutit, hvaruti Herr Grefven anmärkt, det den stridighet eller otydlighet skulle uti förenämnde Kongl. Förordning förekomma, att då, uti 1 §. a mom. deraf, Skogs- och Jägeri Betjente förbjudes att tillvälla sig något inseende öfver Skattemanna skogar, med undantag af Ekeskogen, den följande 5 3 §. stadgar, att svedjande å sandmo samt bergaktig och stenbunden mark skall allmänneligen vara förbudit, de orter dock undantagne, der särskildt annorlunda vore förordnadt, äfvensom 56 §. utstakar ansvaret för den, som häremot sig förbryter; I följd hvaraf och. då uti sislberörde §•
§. något undantag för Skattehemman icke är gjordt, Skogs- och Jägeri-Betjente tagit sig anledning att tilltala ägarne af dessa hemman för olofligt svedjande å deras egne skogar.
Herr Grefven, som ansett berörde åtgärd af nämnde Betjente icke vara behörig, och oförenlig med hvad Författningarne i allmänhet stadga om Skattemans oinskränkta dispositionsrätt om sin jord, den lian syntes böra få använda på sätt han nyttigast funne, utan att Statens tjenstemän dermed borde sig befatta, har således föreslagit , att, till undvikande af olika begrepp derom hos D omstolarne, och förekommande af Hetnmansåboers oskyldiga lidande, det stadgande må vidtagas att JCrono- och Jägeri-Betjeningens tillsyn å Skogarne i Riket, äfven i afseende å 656 Lag-Besvärs- och Oeconom.-Vt skottens
Bet :ink> svedjande, bestämdt förklaras hädanefter vara inskränkt till Allmänningar, Boställs- samt Kronohemman och annan Kronojord.
Detta allt har hos Utskotten ander pröfning Icommii; Och finna val Utskotten, att då Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789 samt 28 och 32 §. §. uti Kongl Förordningen om Skolarne i Riket af den i:sta Augusti 1805 lemna Skatteman en fri och obehindrad dispositionsrätt af deras hemmansskogar, utom hvad angår Ek och Masteträd, samt deremot 53 §. uti sistbemälte Förordning allmänneligen förbjuder svedjande å sandmo, bergaktig och stenbunden mark, så har ock, genom berörde förbud, hvilket Utskotten anse icke vara inskränkt blott till Allmänningar, Boställs- och Kronohemman samt annan Kronojord, jordägarnes förenämnde fria dispositionsrätt i allmänhet blifvit förminskad; men,1 emedan de händelser icke äro sällsynta, då det enskilta intresset måste vika för det allmänna, samt detta sednare otvifvelaktigt för Lagstiftningen varit till föremål vid bestämmandet af ifrågavarande förbud; ty och enär, efter Utskottets tanka, en ovilkorlig och obegränsad rätt till svedjande å hemmanens skog destomera skulle påskynda desse skogars förstöring och utödande, sorn erfarenheten nogsamt bevittnar en allmänt rådande större liknöjdhet att vidtaga försigtig hushållning och våld om skogarne, saint att, genom aterplantering eller andra åtgärder, befordra deras återväxt, finna Utskotten sådana vådliga följder Stockholm, iSiSTryckt i Ccderborgska Boktryckeriet, frän och med N;r 65, 66- £j&g~, Besvärs-odi Oeconom.-Utskottens Betänti. 657 följder vara att befara af omförmäldte så beskaffade rättighet, det Utskotten tror sig icke böra tillstyrka den sammas meddelande.
Likväl ■och som troligen serskilte omständigheter kunna dertill föranleda, att, på en del ställen, svedjande å sådan mark, sorn i 53, § af Skogs Ordningen omnämnes, kan vara, till vinnande af bättre mulbete, eller för andre orsaker icke allenast oskadligt, utan ock nödvändigt, såsom på mark, hvilken är beväxt med Ljung och der ringa eller ingen Skog finnes, med flere dylike fall, anse
Utskotten sig böra föreslå en sådan ändring eller förklaring äf meranämnde j: att den hemmansägare, som antingen sjelf åslundar eller vill tillåta den å hemmanet antagne åbo, att anställa svedjande å sådane hemmanets ägor, som bestå af sandmo, bergaktig eller stenbunden mark, må äga att låta genom 2:ne pålitlige och erfarne män besigtiga det ställe, der Svedjandet är tillämnadt, och att, då desse genom skrifteligt intygande vitsorda nyttan och behofvet af Svedjandet, det må på derom hos Konungens Befallningshafvande skeende anmälande, blifva Konungens Befallningshafvande öppet, att, efter förefinnande skäl, pröfva och sig utlåta, huruvida den tilltänkte besagde åtgärden antingen bör förhindras eller uti större eller mindre mån bifallas.
I öfrigt finna ock Utskotten sig böra tillstyrka, att Skogs- och Jägeri-Betjeningen må förklaras obehörig, att hafva annan tillsyn öfver Skattehemmans Skogar, än den, som 1 §. uti merbemälte 1805 års Kongl. Förordning medgifver, samt att det endast må blifva vederbörande KroSihaitg till Riks-St.
Proh tgl7-i$rg.
N:r 82- 84- 658 Lag- Besvärs-och Oeconom.-Utskottens Betänk. no-Eetjente, tillåtit, att anställa åtal mot de Skattehemmansåboer, hvilka, utan erhållit sådant tillstånd, sorn förenämnt är, företaga Svedjande å den i 53 §. af samina Förordning beskrifne mark.
Till Biksens Högloflige Ständers pröfning, varder dock detta vördsamt jöfverlernnadt Stockholm den 9 Junii 1&18. N:r 121.
Ständers, Stats-, B:c o- och Lag-Utskottens
Betänkande öfver väckt förslag, om ut* färdande af ett allmänt sä kalladt Moratorium eller Jernbref.
LJti ett till Högloflige Ridderskapet och Adeln ingifvit Memorial har Herr Grefve Fredrik Bogislaus von Schwerin förmält det ej mindre af en i bemälte Riks Stånd väckt Motion \not den af Directionen vid Riks-Diskont-Verket vidtagne åtgärd att anse den låntagare i berörde verk,( som försummat att innom frenne månader efter förfallotiden af dess lån, det samma omsätta, hafva förlorat rättigheten dertill, hvilken åtgärd/ besluten före den nu inträffade allmänna penninge-förlägenhet, äfven, efter Herr Grefvens tanka, borde mildras, än jemväl af Kongl. Majts. till Justilis-Caricellers-Embetet den 29 October nästledit år aflåtne Nådiga skrifvelse, hvaruti Kongl. Majt. tillkännagifvit
Dess önskan att samt - Stats- Banco- och Lag-Utskottens Betänk. 659 Sige Konungens Befallningshafvande, intill dess berörde ställning kunde afhjelpas, måtte, vid handhafvande af de dera uppdragne executiva befattningar i anseende till enskildes fordringar hos andra enskilde, söka bemedla sådane anstånd, som örnständigheterne kunde kräfva och med fordringsägarnes säkerhet öfverenstämde, sarnt, då öfverenskommelser derom ej kunde vinnas, sjelfve lemna Gäldenärerne allt det råderum, som med Lag vore förenligt, Herr Grefven funnit sig upmanad att förnya en af honom vid sistförflutne
Riksdag gjord framställning, om hvars nödvändighet han, vid deltagandet uti behandlingen af då förekomne ärender, hemtat full öfvertygelse.
Herr Grefven har nemligen trott det i ändamål att göra öfvergången från ett tillstånd af allmän financiel oreda till en bättre ordning möjlig, utan alltför många enskildes undergång, en temporaire suspension af de rättigheter , dem Debitoren medgifvit till säkerhet för sin Greditor måste föregå, och på grund hvaraf Herr Grefven föreslagit, att, med efterföljd af hvad så väl i äldre tider, sorn äfven i de sednare, samt jemväl för det närvarande skall af andra Nationer vidtagits, ett almäht så kalladt Moratorium eller Jernbref må blifva utfärdad!.
Sedan omförmälte
Memorial och det deruti väckte förslag blifvit af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln till gemensamt utlåtande af Stats-, Banco-oeh-Lag-Utskotten remitteradt, har detsamma uti desse Utskott blifvit i öfvervägande tagit.
Dervid hafva Stats-och-Banco-Utskotten funnit sig böra yttra och förklara, det Utskotten, 660 Stats-, Banco- och Lag-Utskottens Betänk. för deras del, anse närvarande allmänna pen" ningeställning ingalunda vara så beskaffad, att deri kan påkalla den af Herr Grefve von Schwerin föreslagne anstalt, hvaremot rubbning af de, under Lagens hägn, enskilde emellan uppgjorde penninge-afhandlingar skulle åtföljas af ojemförliigen större olägenheter, än de, som genom ifrågavarande Lags suspension skolat afböjas.
Lag-Utskottet, som ansett att vid den händelse det behofvet kräfde att vidtaga sådan anstalt, hvarigenom, ined rubbning af de förbindelser enskilde personer sig åtagit till penningebetalningar, eller af de aftal och transactioner, som af dem derom blifvit ingångne, Lagstiftande rnagten skall upstå såsom medlare, och genom ett magtspråk stadga när och huru berörde förbindelser och öfverenskommelse!- böra fullgöras, det först kunde komma att tillhöra Utskottets befattning att pröfva och föreslå de vilkor, på hvilka ett allmänt anstånd, med förfallne skulders gäldande må kunna beviljas, har således vid nyssomförmäldte af Stats-, och Banco-Utskotten yttrade mening, funnit någon åtgärd i berörde afseende icke vara för Utskottet erforderlig.
Detta allt varder dock till Riksens Högloflige
Ständers granskning vördsamt understäldt.
Stockholm den 10 Junii 1818- N:r Riksens Högloft.
Ständers LagUtskotts
Betänkande öfver den af H er t; Pehr Gustaf Ceder-; Lag-XJt skottets Betungande.' schjöld v il c k t e motion angående uprättande och allm ann t Kungörande af ett formulair, huru skuldsedlar böra skrifvas, för att sätta Lagen i tillfälle att betrygga långifvare derom, att Renta och Capital ov äger ligen, skola med silfver liqvideras eller med gångbara myn l-r e p r e s e ntativer efter Cours. (jenom Protocolls-Utdrag för den 8. i denna Månad, har Högloft.