Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vet att så brukas; men jag tror att denna mesu re icke är riktig, emedan hvar och en ledamot icke har sin suppleant.
Sålunda uppropades jag i egenskap af suppleant ömsom för en och ömsom för en annan ordinarie ledamot.
Jag tror derföre, att det är nödvändigt att alla suppleanterne äro tillstädes, enär deras inträde i ordinarie ledamöternes' ställe beror derpå huruvida det närvar, antalet af desse är tillräckligt, utan afseende på hvilka de äro, som icke infunnit sig.
Hvad 24 H. 29 Den 21 April f. ro. i öfrigt sjelfva saten angar, så vill jag, såsom vid denna riksdag första gången varande representant, icke tvista derom, huruvida det är rätt eller orätt att verkställa voteringen, oansedt antalet icke är fullt; ulen dtt correcliv, som Gr.
Horn omnämnt, anser jag vara otillräckligt, emedan hvar och en utaf desse 120 ledamöter kunde blifva borta blott 2:ne gånger å rad, i hvilken händelse riksdagsmannarätten icke förlorades, men i Utsk. aldrig någon votering kunde tillvägabringas.
Frölich: Då Hr Lagerhjelm fick ordet, lofvade han oss att nämna något som skulle sprida ljus öfver frågan.
Jag trodde att han skulle upplysa något i afseende på grundsatsen; men det befanns att hans yttrande blott gick ut på att tillkännagifva huru lian fick reda på sin suppleant och huru han sjelf jemte denne deltog i voteringen.
Alla dessa upplysningar, hvad Hr Lagerhjelms person beträffar, kunna visserligen äga intresse för en och annan; men jag tycker att det icke är skäl att fortsätta discussionen på detta sätt.
Deremot anser jag väsendtligt, att på grund utaf den framställning Gr.
Horn gjort R. o. Adis ledamöter och isynnerhet de som tillhöra förstärkta StatsUtsk. få en opinion stadgad om sjelfva principfrågan.
Leijonhufvud och Hr Dalman hafva ogillat den framställning jag gjort, Hr Frilun hufvudsakligen på den grund, sorn skulle min opinion innefatta en amplilication af 69 §:n Reg.Fm.
Jag är icke i stånd alt finna alt en sådan amplilication af mig är gjord, ty jag har blott hållit mig vid §:ns lydelse, hvilken stadgar alt i vanlig ordning skola väljas så många ledamöter, att de blifva 3o utaf hvartdera Ståndet.
Nu torde herrarne erinra sig, att för val i allmänhet lagen stadgar correcliv för den händelse valen icke äga rum.
De särskilda ståndscorporationerna kunna genom vitén tillhållas att välja sina ombud; men i afseende på utsk.ledamöters skyldighet alt inställa sig i Utsk. finnes, så vidt jag kan förstå, icke annat correcliv än det som Gr.
Horn omnämnde, hvilket likväl är detsamma som intet; ty så enfalldig lärer ingen ledamot vara, om han vill krångla med förstärkta StatsTJtsk.
, alt han uteblifver 3:ne gånger å rad.
Orsaken hvarför grundlagsstiftaren icke bestämt något correcliv i detta fall synes mig uppenbar.
Ilan har nemi. icke kunnat bestämma något, och detta är en ganska god ratio legis; ty när man icke finner sig kunna etablera något correcliv, som kan verkställas, så är det så godt alt afstå från försöket.
Men det gifves en annan orsak hvarför något correcliv i detta full icke blifvit nedlagdt, beslående deruti, att del ligger i sakens natur, att i alla andra fall, än vid utomordentliga tillfällen, det måste vara hvar och en riksdagsmans önskan, att med sin röst få inverka på beslulen i förstärkta StatsUtsk., emedan en enskild persons röst vid intet annat
Den ai April f. m. tillfälle liat- sådan vigt med sig.
Hr Dalmans påstående att det vore farligt att erkänna den grundsats som jag framställde, torde tåla alt något närmare undersökas.
Jag kan väl också finna, att vissa personer för vissa ändamål anse det vara farligt, om en större eller mindre del utaf ledamöterne aflägsna sig ifrån en votering i förstärkt Utskott.
Jag får äfven medgifva att det i allmänhet är ö risk ligt, att de valde ledamöterne infinna sig vid omröstningarna.
Derom är således icke fråga; men jag kan förutse att många sådana full kunna inträffa, då det kan ligga inom ledamöters öfvertygelse ett hinder att deltaga i en sådan votering, t. ex. om voter:s-propos:na äro olagligt uppställda; om genom olaglig behandling af de former, som grundlagsstiftaren föreskrifvit för detta machineri, det vore fråga om att votera öfver olagliga propostr.
För min del får jag i delta hänseende förklara, att om det skulle hända alt jag blefve ledamot af det förstärkta SlatsUtsk., så voterade jag aldrig öfver propos:r, sorn jag ansåg olagliga.
Ingen makt kunde tvinga mig dertill.
För att sammanhålla machineriet är det nödigt alt gå lagligen tillväga från början lill slut.
Ingen kan vara genom någon moralisk kraft förbunden att såsom lagligt erkänna hvad som är olagligt.
Jag kan föreställa mig det fall, då hela RiksStånd icke vilja deltaga uti en sådan votering, och de handla deruti rätt; ty de handla rätt ifrån början till slut, hvilket är nödigt om machineriet skall hålla.
Skall det sönderbrytas, så kan del ske vid början lika väl som vid slutet.
Jag har visserligen afven funnit anmärkningsvärd!, att, oansedt R. o. Ad. utsett ett så stort antal suppleanter i förstärkta SlatsUtsk., det likväl skulle inträffa, att vid detta Utsk:s sammanträde icke flere än jemnt do ledamöter af R. o. Ad. sig infunno; men då emedlertid Gr.
Horn anmält att detta antal fanns tillstädes, och således från R. o.
Ad:S sida något hinder icke uppkommit för voteringens fortsättande, så föreställer jag mig att Hr Grefvens anmälan för närvar, så mycket mindre från Ståndets sida kan föranleda någon åtgärd, som en sådan åtgärd förmodligen förutsattes först sedan, på grund af ett földt protocoll, det blifvit för Ståndet anmäldt, alt en ledamot 3:ne gånger försummat att infinna sig.
Hvad angår frågan huruvida förstärkta SlatsUtsk. bör votera fastän det icke är fulltaligt, så, emedan delta ämne innebär en grundlagstolkning, får jag hemställa till R. o. Ad., huruvida denna fråga egentligen kan anses utgöra ett föremål, hvaröfver R. o. Ad., på sätt denna fråga nu är inledd, må anse sig berättigadt att besluta.
Landtm., om vi icke skulle kunna få öfvergå till det ämne, som Hr Landtm, redan förklarat utgöra föremålet för dagens öfverläggning.
Jag har hittills hyst den öfvertygelse, alt grundlagen fordrar att alla ledamöter skulle vara närvarande vid voteringar i förstärkt StatsUtsk.
; men då jag närmare betraktat grundlagens stadgande, så finnér jag ganska riktigt grundlagens ordställning vara sådan, att votering skall försiggå oansedt hela antalet icke är tillstädes.
Jag anhåller att få uppläsa sista perioden af 69 §:n Reg.F:n: ”Detta särskildta Ulsk:s ledamöter röste sedermera samfäldt med slutna sedlar lill ovillkorligt antagande eller förkastande af hvad StatsUtsk. tillstyrkt blott i de frågor, hvarom RiksSt:n varit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening att gälla såsom R.
Till undvikande af paria vota skall vid omröstningen, förrän sedlarne uppräknas, en ibland dem uttagas och förseglad a flaggas.”
Örn 120 rösta, så kunna paria vota uppstå, hvilket åter icke kan blifva händelsen örn de röstandes antal är 119, ty 119 kan icke divideras med 2.
Vidare heter det: ”Befinnas vid de öfrigas uppsnmmerande rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva utslaget.
Är pluraliteten redan vunnen, bör den affagda sedeln ouppbruten genast förstöras.”
Nu är det gifvet, att utaf 119 kunna paria vota icke uppstå.
Grundlagsstiftaren har således förutsatt ett tillfälle då de närvarandes antal vore mindre än 120, och således ar det med grundlagens ord och mening förenligt, att votering skall äga ruin i förstärkta StatsUtsk., äfven då någon ledamot går bort.
Hvarje Ståndets ledamot lärer i denna såsom i hvarje annan sak sjelf göra sig den frågan: hvartill skall öfverläggningen tjena? till hvad mål skall man komma?
Icke måtte det vara alt nu afgöra huru man skall sig förhålla, dä antalet af röstande ledamöter i förstärkta StatsUtsk. är mindre än 120.
Det torde vara tids nog att upptaga frågan, om en sådan votering är gällande, när anmälan inkommer till RiksStm om utgången af den votering, som ägt rum.
I närvar, ögonblick hafva vi blott af enskild ståndsledamot, hvilken är ordförande i StatsUtsk., en anmälan om hvad sig der tilldragit; men hvad som förefallit angår egentligen icke R. o. Ad. utan ett annat Stånd, nemi. BondeSt., från hvilket en ledamot fattades.
Detsamma har äfven med delta Slånds ledamöter vid andra riksdagar tillförene inträffat och har icke haft annan påföljd, än en erinran genom Landlm. till Ståndets medlemmar af förstärkta StatsUtsk. att sig derstädes noggrannare infinna.
Förmodligen kommer äfven i dag någon sådan erinran att göras i BondeSt., hvaraf följden torde blifva, att ingen ledamot hädanefter saknas.
Vid sådant förhållande synes all öfverläggning på förhand vara onödig och onyttig.
Jag anhåller derföre, all vi ej vidare må förspilla tiden dermed utan öfvergå till ordningen för dagen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det lian, underrättad om livad sorn i går förfallit vid voteringarna i förstäikt SiatsUtsk., hade anmodat samtlige R. o. Ad:s ledamöter i nämnda Utsk., sä viii de ordinarie som suppleanlerne, alt i morgon, en qvart före samlingen, vara Hr Landtm, till mötes för att öfverlägga om sättet alt förekomma en sådan händelse för R. o. Ad., som i går inträffat för ett annat Stånd.
J)ä det vid en föregående riksdag inträffat, alt R. o.
Ad:s ledamöter i förstärkta SiatsUtsk. saknats till fullt antal, och det förliden gårdag handt med ett annat Stånd, samt måhända för en annan dag under de många vidlyftiga och besvärliga voteringar, som återstå, kunde Ilända med R. o. Ai, så hade Hr Landtm, trott sig uppfylla en skyIdighet, då han anmodat samtlige fedainöterne och suppleanlerne att vära honom till mötes för att särskildt öfverlägga om de förhållanden, som kunde under sådana omständigheter inträffa.
Hr Landtm, ansåg icke att något beslut för det närvar, derom kunde hos R. o. Ad. fattas, ehuru det visserligen varit R. o. Ad:s ledamöters rätt att nu sig deröfver yttra, men Hr Landtm, hemställde likväl, om en vidare utsträckning af discussionen derom kumle leda till något ändamål.
Atskillige ledamöter, som begärt ordet, afstodo från detsamma.
Som jag redan vidlyftigt yttrat mig, inskränker jag mig till del förklarande, att jag icke begärt något beslut, utan blott yttrat mig om laglighelen af den anmälda tilldragelsen.
Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. denna öfverläggning fulländad.
Fortsattes pröfningen af ej mindre Const Utsk:s mern.
N:o 85, med förslag till samman jemkning af RiksSl:ns, i anledn. af Const.Utsk:s meni.
A:o 38 såsom gemensamma tankar hänvisade, anmärkn:r, än oek samma Utsk:s mern.
N:o 68, med fbrlfatt förslag i afseende på nationalrepresentationens ombildning, och de i sammanhang dermed nödiga grundlagsändringar.
Cronstedt, Fredr. Joli., uppläste följande:
En ursägt för mitt uppträdande skulle endast blifva en variation af alla slika klåpares thema, som börja med fosterlandskänsla och oförmåga, och sluta med — ingenting.
Jag anser mig böra skona R. o. Ad. för ett försök i denna väg; men jag har dock trott mig på detta satt böra anty da, att äfven jag ej förbisett skyldigheten att så börja.
— Det är icke talträngdhet, som hos mig upphöjt till pligt hågen att yttra min opinion i denna fråga, det är, vid Gud, intresset för en reform, stegradt af en må vara kort men dock för mig öfvertygande erfarenhet af bristerna i vårt a3o Den ai April f. m. nu var. representationssätt — och då jag kanske snart går att lägga min löst för eller emot det förslag, som nu är under öfverläggning, anser jag icke för mig likgiltigt, huruvida Ståndet tror eller icke tror alt jag väljer min voteringssedel på grund af en hos mig förut stadgad eller en tillfälligtvis bibringad opinion.
— Jag har sökt göra mig reda för denna stora fråga så vidt mina inskränkta insigter gjort det möjligt — må man äfven infalla, då man hört mig till slut, alt mina åsigter äro af samma halt.
Jag skall ej blifva vidlyftig — se här min trosbekännelse.
Hvad är det Svenska nationalförsamlingen bör representera?
— Är det de till större delen af okunnighet ensidiga viljorna hos 3 millioner individer, af hvilka mängden, utan begrepp om samhällets högre ändamål, endast dyrkar det enskildta, tillfälliga intresset?
— eller är det de samfällda viljorna hos medborgare, hvilka, antingen af en erfarenhet, vunnen genom verksamhet, utvecklad under vissa samhällsförhållanden eller af en omdömesförmåga, förutsättJig på grund af en relativt lill mängden af individer inhemtad högre bildning, eller af besittningen af en viss del af den samhällsförmögenhet, hvars skydd och förkofran just utgör samhällets ändamål, hemta anspråk på rättigheten att blifva hörde der samhällets angelägenheter discuteras.
Jag tror det sednare — jag tror att det mest rationella sätt att få den sunda allmänna viljan representerad, är att sammanföra valda folkombud inom dessa cathegorier.
Jag tror vidare att sä länge det för samhällets existens och förkofran är oundvikligt att dess medlemmar utbyta produeter af kraft, använd i olika riktningar, äga de ock rättighet att för den fria utvecklingen af denna kraft fordra skydd af samhällslagarna, hvarföre jag tror alt dessa medlemmars särskildta intressen böra vara representerade i den nationalförsamling der dessa lagar stiftas — emedan, om något af dessa intressen der förblefve obevakad!, det lätteligen kunde undertryckas, till mehn åter för det stora allmänna intresset.
— Jag tror således att bildningsintresset, landtmannanäringsintresset, stadsmannanäringsintresset o. s. v., alia böra vara särskildt representerade; ty jag vantar icke att i vår tid få motse det ideal af representativ församling, som kan förete en sammansättning af individer, ehuru enskildt fästade vid någoldera af de gängse intressena, ändock lika nöjaktigt bevakande alla. — Jag leder mig häraf till den öfvertygelse, att representantvafeu böra vara så organiserade, att den ma jontet, soin hyllar det ena intresset, ej dervid kan undertrycka den minoritet, som lefver för ett annat — hoc est — jag anser classval för närvarande vara de mest förnuftiga, ty jag lager verlden sådan den är — icke sådan den kunde vara.
— Lika ärligt som jag vill att vid dessa representantval alla intressen skola vara bevakade , lika ärligt vill jag ock alt hvar och en, som kan räknas till den Den ai April f. m. bildnings- eller förmögenhelscathegori, sorn bör gifva honom anspråk på alt blifva hörd, må iiga rutt så väl alt välja, sorn att blifva vald lill representant.
Vår nu gällande vallag uppfyller icke dessa fordringar, ithy att alla individer inom lörenämnda cathegorier icke äro tillerkända enahanda politiska rättigheter.—Jag önskar derföre en förändring, som jemkar delta förhållande; men just derföre alt jag önkar en förändring, vill jag en sådan, som jag anser möjlig att genomföra.
Sverige äger en adel, innehafvare af J:del af samhällets politiska rättigheter endast på villkor af födseln, — Sverige äger ett BondeSt., i allmänhet utan anspråk på politisk bildning, dock äfven innehafvare af ^:del af samhällets politiska rättigheter.
— Jag tror alt dessa en gång vunna rättigheter böra respecteras till den grad de kunna af sunda förnuftet tolereras, så framt man skall kunna genomföra något annat, något bättre än det som är.
— Jag har deraf ledt mig till den öfvertygelse, att en för närvar, möjlig ombildning af representationen bör vara stödd på val inom de nuvar.
4 Stånden samt dertill ett 5:te, hittills för sig orepresenteradt.
Jag bekänner uppriktigt min oförmåga alt rätt fatta bildandet för närvar, här i landet af ett stående så kalladt återhållande element i representationen.
— Föreslås måhända ett öfverhus, bestående af personer utsedde på lifstid eller vissa år, antingen af folket ensamt eller till en del af konungamakten, så tror jag mig redan hafva gjort klart för mitt begrepp, alt konungamakten vid sådana förhållanden, som i vårt lund aga rum, blandar sig i bildandet af representationen, hvilken bör utgå ensamt från den sunda folkviljan; äfvensom ali regeringsmakten bör äga sitt stöd i representationen, icke tilltvinga sig ett parti inom densamma.
— Jag tror deremot att, så framt en nationalförsamling, vald på sätt jag nu antydt, verkligen bör anses representera den sunda folkviljan, så bör tills vidare en organisation af denna församling, sådan den i Norrige äger rum, tillfredsställa nationens väntan — jag kunde till och med vara färdig alt, om så fordras, medgifva den modifieation härutinnan. att t. ex. hälften af den mindre eller andra kammaren må blifva utsedd genom val inom riksförsamlingen och hälften genom lottning.
—Jag tror dessutom, att ett öfverhus på lifstid eller vissa år, tillsatt under en period då opinionerna på ett eller annat sätt möjligen kunde vara för ögonblicket vilseförda, skulle just genom sin stabilitet blifva för landet mindre välgörande och så anses då tiden en gång justerat dessa opinioner; men jag tror deremot att ett förhastande vid de representantval, hvilka hvarje riksdag förnvas, är mera oskadligt, helst vådan är förr öfvergående och dessutom regeringsmakten alltid bör äga rätt att Den ii April f. m. upplösa po sådan församling celi genom förordnandet af nya val vädj-i lill folkets då möjligen mera sansade öfvertygelse.
Jag frågar: livar finnes i vår nuvarande representation ett comparativt element?
— Man liar på detta rum svarat: inom Adela oell PresleSl.
— Är det derföre att, till följe af dessa Stånds sammansättning, legeringsmaklen alltid derbör påräkna ett mäktigt parti.
Ehvad systeme den än må följa, sä hänvisar jag till hvad jag förut yttrat om oformligheten deraf.
Påstår man åter att det är derföre alt inom dessa Stand gör sig upplysning och moderation företrädesvis gällande; så invänder jagt hvad hinder möler att samma upplysning och moderation kan fortfarande göra sig gällande bland represenlanlerne' af simma Stånd äfven efter den bär ifrågasatta ombildningen, då detta conservativa element bör blifva lika starkt inom den sålunda ornbildade, som inom den Hilvar, representationen?
Än mera!
Den förutsättning har varit gängse, alt el t 5:te Stånd, såsom del tilläfventyrs lomme alt beslå till större delen af embetsman, skulle forell ädesvis sluta sig lill conservalismen.
— Nå väl! är nu denna förutsättning grundad , så blifver ju just genom delta 5:te Ståndets inrymmande i representationen del conservativa elementet förstärkt utöfver hvad hittills ansetts behöflig).
Sådan är min tro, och jag liar slutit mig till denna idre för representationens ombildning äfven till stor del af det skäl, alt den synes hafva sannolikhet för sig att kunna genomdrifvas.
Af hvad jag nu haft äran anföra torde inses, all jag önskar representalionsbyggnadeii uppförd på helt annan grund än den, som af förstärkta Const.Ulsk. blifvit lagd, och då jag vid valsättet faster den aldra största vigt, kan jag icke lemna min röst lill bifall af del förslag Coust.Utsk. afgifvil.
— Jag ber likväl att få instämma med de talare, sorn med tacksamhet erkänt Utskrs oförtrutna bemödanden alt gå nationens önskningar till mötes. — jag förenar mig äfven med de talare, som ådagalagt grundlagsvidi igheten deraf att nu lätt och slätt afslå Ulsk;s betänk.
— Vore ämnet nu för första gången till pröfning upptaget, bör jag tro, på grund af kända och äfven af dr von Hartmansdorff här åberopade prejudicater, alt betänk, möjligen kunde, som någre talare uttryckt sig, redan vid denna riksdag begrafvas, ehuru grundlagen äfven synes sådant förbjuda vid jemförelse af 81 §tn i moni.
Beg.F.-n med 29 §:n 1 mom.
Riksd.Ordn.; men då den grund, på hvilken Utsk. byggt, är uppförd af förstärkta Const.Ulsk. eller, som är det samina, af R.
St. sjelfva, så måste ovillkorligen denna grund, intilldess vidare beslut derom vid nästa riksdag fattas, äga bestånd och R. o.
Ad., med helgd åt beslutet, derom förklara en gemensam tanke, hvilken ännu en gång måste komma under Coust Utsk:s handläggning, — Jag anhåller alt få biträda Frih.
Crderströins föl slag
Den ai April f. m. a33 förslag att Ståndet måtte förklara det Utsk., som i betänk.
N:o 85 i sjelfva verket gått på sidan om Ständernes beslut ang:de samfällda val, bör i den delen omarbeta betänk.; men, såvida det är Frih.
Cederströms mening — och den är icke heller någon annans — alt betänk.
, då det derefter hit återkommer, bör i detalj discuteras, så hemställer jag om det icke vore för tidens vinnande så godt att nu genast företaga den speciella granskningen af förslaget, n.b. i de punkter, som icke stå uti ett oskiljaktigt sammanhang med Utsk:s mycket klandrade, äfven i min tanke mindre välbetänkta förtydning af hvad en gång varit beslutadt.
— Grunden kan ju icke nedrifvas: på grunden måste något byggas sedan R. o. Ad. så väl som de öfriga RiksSttn beslutat att en byggnad skall blifva.
Detta beslut att en byggnad skall blifva är ju ovillkorligen fättadt i och med detsamma som Ståndet, första gången frågan förevar, långt ifrån att lörklara förslaget att förändra nationalrepresentionen onödigt och onyttigt, tvertom förklarade sin gemensamma tanke vara alt reformen borde äga rum och försiggå på det och det sättet.
—De grundlags-§§, som stödja min åsigt, gro redan till öfverflöd citerade af flera talare i förra plenum, bland andra sednast af Frihtne Åkerhjelm och Cederström samt Hr Gripenstedt.
Jag väntar och önskar visst icke något annat resultat af hvad i denna stora fråga är tillgjordt, än det som redan visat sig, nemi. att banan är öppnad för reform i denna riktning; och ehuru jag betviflar att detta första steg på denna bana för framtiden gynnsamt inverkar på framgången af ett nyttigt och fosterländskt förslag lill representationsförändring, är jag dock alltför samvetsgrann om helgden af besvuren grundlag för att vilja ställa mig på deras sida, som mindre ifrigt lyssna till dess bokstaf, då den för tillfället ickegynnar deras sympathier; och för mig är, alt nyttja en värd talares uttryck, klarare än Guds klara dag, att propos. till afslag, eller rätt och slätt betänkts ogillande, icke nu bör grundlagsenligen kunna framställas.
Ilr Nordensköld, Otto Gustaf: Genom votering i förstärkta Const.Utsk. hafva RiksStm adopterat 2:ne stora principer i representationsfrågan, nemi. tvåkammar-systcmet och allmänna val, grundade pä det förslag Const.Utsk. i betänk.
N:o 38 framlagt.
Talare hafva yttrat, att då dessa principer äro antagna, kan Const.TJtsk:s förslag till representationens ombildning icke förklaras oantagligt.
Genom votering här har blifvit antaget såsom en maxim, att R.
St. kunna vid första riksdagen förkasta Const.Utskis grundlagsändringsförslag, och det anser jag per analogiam vara rätt.
K. M:s förslag till grundlagsförändringar, af Const.- Utsk. antagna, kunna af R.
St. förkastas, så synes också R. 24 H. 3o 334 Den 31 April f. m.
St. kunna förkasta ett af Const.Utsk. framstäldt förslag.
Men vare härmed huru som helst; det besynnerliga förhållande har emedlertid inträffat, att huru R. o. Ad. må behandla frågan, antingen förslaget förklaras antagligt eller oantagligt, så har R. o. Ad. undertryckt endera af de maximer Ståndet tillegnat sig; ty om R. o. Ad. lika roed BondeSt. antager förslaget, så icke blott undertrycker R. o.
Ad. allmänna valprincipen sådan den blifvit antagen, utan antager derjemte något diametralt motsatt eller bibehållande af classval; och följa vi den stråt, som Preste-och BorgareSl:il gått, så undertrycka vi principen af tvåkammar-systemet.
Huru vi göra, förfare vi galet.
Man har sagt, att förstärkta Const.Utsk. handlar såsom en instans olver R.
I anledn. deraf anhåller jag att få uppläsa några strofer uti betänk.
N:o 85, der det heter: ”men fullkomligen kunde deras större rikdom icke beröfvas sin omedelbara verkan på valen annorlunda än genom en sådan regel, soro den äfvenledes i mern.
N:o 38 antagna, att valmännens antal skulle bestämmas efter folkmängden.’’
Har ser R. o. Ad. alt R.
St. antagit folkmängden såsom grund för valen.
.Nästa rad derefter säger Ulsk.: ”Om denna regel, såsom TJtsk. här nedan föreslår, frånträdes, skulle staderna i följd af denna ändring, ifall deras förening med landet bibehölles, återvinna en betydlig del af den större inflytelse, hvartill deras öfvervägande förmögenhet naturligen föranleder.”
Således sedan RiksSt:n antagit en princip, talar Const.Utsk. om alt frånträda samma princip.
Alla reservanterne hafva ansett Const.- Utsk. hafva handlat orätt.
Spens säger: ”De praktiska svårigheter, som uppstått vid sjelfva lagredactionen genom Utsk:s beslut om alla städer och större köpingar, äro så synbara, att jag ej anser mig behöfva utpeka dero.