Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen liar följaktligen låtit upprätta förslag till nya Reglementen ej mindre för dem, som innehafva Stipendier "från Adeliga Kadettskole-Fonden, än äfven för dem, som åtnjuta de å Bergenstjernska-Fonden anslagne 24 Akademiska Stipendier, för hvilka sednare något särskildt Reglemente hittills ej funnits, utan beslämmelserne i Reglementet för de lägre Riddarhus-Stipendiaterne varit gällande med de undantag, som föranledas utaf de i Stiftarens testamente förekommande stadganden.
Dessa förslag hafva sedermera blifvit utaf
Direktionen granskade och godkända, sådana de finnas denna Berättelse bifogade (Bilagorna Litt. E. F. G. och 11.).
Att här ingå uti någon vidare redogörelse för skälen till de afvikelser från nu gällande Reglementen, sorn i förslagen förekomma, torde vara desto mindre erforderligt, som förändringarne ej äro af någon väsentlig beskaffenhet och anledningarne dertill lätt inses vid jemförelse med de nuvarande Reglementenas innehåll i motsvarande delar.
Endast hvad förslaget till Reglemente för Närings-Stipendiaterne beträffar, anser
Direktionen sig böra något närmare beröra skälet för en deri införd förändrad bestämmelse, enär densamma ingriper uti ett af de nu föreskrifria vilkoren för behörigheten att ifrågavarande Stipendier erhålla.
Uti reglementets 5:te moment, sådant det ursprungligen lydde, förekom, i afseende å det mått af kunskaper, som en Sökande till Närings-Stipcndium borde innehafva, endast det stadgande, att han skulle genom ett efter anställd examen af någon publik lärare vid Gymnasium eller Universitet afgifvet betyg styrka, till hvad grad han skaffat sig insigt uti Christendom, Moral, Mathematik, Historia i förening med Geografi samt Elementerna i Fysik och Kemi, äfvensom att afseende fastades å så väl gamla som lefvande Språk.
Delta stadgande förändrades vid 1840 års Riksdag dertill, att för erhållande af Närinas-Stipendium Sökanden skulle vid Universitet, Gymnasium eller Kathedral-skola hafva aflagt de kunskapsprof, som, med undantag af de gamla Språken, erfordrades för att i Studentexamen godkännas, äfvensom ega någon kunskap i elementerna af Physik och Kemi.
Härigenom blef kuriskapsniåltet väl närmare bestämdt, men derjemte betydligt förhöjdt, och följden deraf har blifvit, att någon i kunskapsväg fullt kompetent
Sökande sällan sig anmält, så att Direktionen, fiir att ej lemna Stipendiirummen obesatta, nödgats i mer eller mindre mån afvika från hvad Reglementet uti förevarande hänseende föreskrifver.
Med stöd af denna erfarenhet och då Direktionen ej haft någon anledning till det antagande, att de Adeliga Ynglingar, som ämna egna sig åt industriella yrken, skola framdeles mera än hittills \ inlägga sig om förvärfvande! af de s. k. humanistiska kunskaper, som erfordras för att godkännas i den afgångsexamen vid ett högre Elementar-läroverk, hvilken kommer att såsom kunskapsprof intaga den nuvarande Studentexamens ställe, har Direktionen varit betänkt uppå att föreslå något annat lämpligare stadgande än det ifrågavarande.
Härvid har den utväg sjelfmant erbjudit sig att för behörigheten att erhålla ett Närings-Stipendium bestämma samma kunskapsmått, som erfordras för vinnande af inträde i de särskilda läroanstalter, hvilka blifvit inrättade för meddelande af undervisning 25 åt ynglingar, som vilja egna sig åt industriella yrken, såsom Teknologiska Institutet, Bergskolan i Fahlun, Chalmerska Slöjdskolan i Göteborg, Tekniska Elementar-skolorna m. fl.; och har
Direktionen derföre uti det nya Reglementets 2:dra § föreslagit del stadgande, att Sökande till Närings-Stipendium skulle, jemte betyg öfver de kunskaper han vid något allmänt läroverk eller genom enskild lärares undervisning före inträdet i den särskilda läroanstalten sig förvärfvat, förete betyg öfver derstädes undergången inträdesexamen eller, derest sådan examen ej fordrades, intyg om derstädes skedd inskrifning.
Direktionen får nu till Ridd. o. Adelns egen pröfning öfverlemna ifrågavarande förslag, med vördsam hemställan, att de nya Reglementena, sådana de blifva af Ståndet fastställda, måtte förklaras skola lända till efterlefnad från och med 1864 års början. § 9 1 afseende å Riddarhusets lånerörelse får Direktionen omnämna, att någon förlust derå, i följd af låntagares obestånd, icke trä flat Riddarhusets Fonder samt att, enligt bokslutet öfver samtlige Kassorna och Fonderne för sist lidet år, räntebärande beloppet af de under
Direktionens förvaltning ställde medel uppgick till en summa af 1,244,949 R:dr 17 öre; och voro deraf utlånade: l:o. emot inteckningar i fast egendom . . 703,249: 17. hvaraf 137,850 R:dr löpte med 6 procent, 563,091 R:dr 67 öre med 5 procent och 2,307 R:dr 50 öre med 4} procent ränta. 2:o. emot låntagares med borgen försedda skuldsedlar, löpande med 6 procent ränta 347,900: — 3:o. emot räntebärande obligationer . . . 156,300: — hvaraf 124,000 R:dr buro 5 procent och 32,300 R:dr 4 procent ränta.
Härförutan böra uti totalsumman af ränbärande medel inbcräknas de försträckningar emot 5 procent ränta, som Riddarhus-reparations-fonden erhållit från andra Riddarhusets-kassor, utgörande tillsammans 37,500: — Summa Isummarum 1,244,949: 17.
I sammanhang härmed anser
Direktionen sig böra fästa Ridd. o. Adelns uppmärksamhet dervid, att den utlåning emot låntagares med borgen förjsedda skuldsedlar, som för närvarande eger rum, torde komma att framdeles medföra större äfventyr än hittills, till fiiljd af det uti den nyss utfärdade och från 1864 års början gällande Konkurslagen förrkommande stadgande, att borgenärer vid inträflande konkurser kunna ge - 26 nom en majoritet inom dem tvingas att afstå större eller mindre del af sina fordringar. § 10.
Såsom redogörelse för de under sednare åren verkställda, nu afslutade arbeten i oell för Hiddarhusbyggnadens iståndsättande får
Direktionen bär intaga en af dess Ledamot, Öfverste-Löjlnanten Leijonancker, till Direktionens Protokoll den 4:de i denna månad afgifven berättelse af följande lydelse:
"Uti sin (ill 1850 års riksdag afgifna berättelse anmälde Riddarhus-Direktionen, att sedan flere år tillbaka betänklige sättningar visat sig å Riddarhusets murar, med anledning hvaraf Direktionen uppdragit åt Kaptenen vid Ingeniör-Corpsen Morén, Konduktören Abom, Rvggmästaren Hallström och undertecknad att besigtiga skadorne och deröfver afgifva yttrande.
1 ett den 28 Augusti 1856 afgifvet utlåtande anförde dessa besigtningsman, att sättningarne, om ock ej bestämdt hotande för byggnadens snara förfall, dock kunde härflyta från orsaker, som för dess framtida bestånd kunde medföra stora vådor, hvarföre nödvändigt vore att söka upptäcka dessa orsaker, hvilka besigtningsmännen förmodade finnas i skador uti rict pålverk, hvarpå byggnaden hvilar, hvilket derföre genom gräfning, särdeles på torgsidan, borde noggrannt undersökas. Ridd. o. Adeln beslöt med anledning häraf, att en sådan undersökning skulle verkställas, helst så tidigt att i irektionen under då pågående riksdag skulle kunna meddela resultatet af densamma samt afgifva förslag till de reparationer
Direktionen ansåge erforderliga.
Efter det grunden vester om hufvudtrappan utåt torget blifvit blottad, uppdrog Direktionen densammas undersökning åt Herr Morén, Hallström och Abom, biträdde af Kapitenen vid Mekaniska-Corpsen Rerg, hvilka, efter besigtning af den nu synliga pålgrunden och iakttagande deraf, att dennas såväl hammarband som pålluilvuden voro betydligt skadade af röta och stående öfver lägsta vattenytan, uti utlåtande af den 27 April 1857, såsom deras gemensamma åsigt anförde »att byggnaden ej kan ha/va bestånd med en grundbyggnad så skadad som den ifrågavarande, hvilken för eller sidnare mäste förorsaka sättningar, som bryta sammanhanget i murarne.
Bestämda skäl finnas derföre alt* ofördröjligen afhjelpa felen».
Angående sättet härlör voro besigtningsmännen deri enige, att hammarbanden skulle borttagas och pålarne afsågas så djupt under lägsta vattenytan, som beqvämligen ske kunde, och ny mur sedan läggas under de gamla grundmurarne.
Efter erhållet uppdrag uppgjorde derefter Byggmästaren E.
Thavenius kostnadsförslag lör dessa oinläggniggar af grundmurarne, beräknande Hrr Thavenius kostnaden för omläggning af yttre grundmu - 27 rame till B:ko R:dr 50,923: 16.
Omläggning af inre d:o » » 37.409: 16.
Summa 88,332: 32. eller 132,499 R:dr R:mt.
Direktionen, hvilken lika med besigtningsmännen ansåg alldeles oundvikligt att så lort som möjligt företaga omläggning och förstärkning af grunden under liela Riddarhusbyggnaden, hemställde i detta afseende den 29 Maj 1857 till Ridd. o. Adeln: l:o.
Alt den ifrågavarande ytterst maktpåliggande och till utförandet svåra reparation af grunden under Riddarhuset icke måtte, på sätt 20 §:en i Riddarhus-Direktionens Instruktion föreskrifver, efter kungörelse i tidningarne utbjudas på entreprenadauktion till öfverlagande af den sorn stadnade för minsta anbudet, utan att Direktionen måtte tillåtas att, på sätt Direktionen kunde finna förmånligast och bäst ledande till ändamålet, om reparationen besörja. 2:o.
Att arbetet ju förr desto heldre måtte börja på Riddarhusbyggnadens sydvestra del, der undersökning al grunden redan skett, men sedermera successive fördelas på flere år.
Denna hemställan Idef af Ridd. o. Adeln bilalien den 25 Juni 1857, hvarefter
Direktionen ofördröjligen gick i författning om arbetets påbörjande, hvilket egde ruin i sednare hälften af sommaren sistnämnde år.
Då byggnadens alla bristfälligheter först under sjelfva reparationsarbetets utförande kunde till fullo utrönas, torde de här böra i ett sammanhang anföras.
De skador, sorn under loppet af flere år visat sig och mer och mer ökats, utgjordes af stiirrc och mindre sprickor i såväl ytter- som inner-murar, serdeles på byggnadens vestra häll t.
Dessutom funnos brytningar i taket, sprickor i ballustrader och pelare uti trapphuset in. m., allt angifvande en rörelse uti husets murar, hvilken enligt säkra observationer ej var afstadnad utan fortgående i tilltagande grad.
Så vidt af husets yttre beskaffenhet kunde dömmas, funnos ej blott lodräta sättningar utan äfven horizontela skjutningar, enär många delar af byggnaden förlorat deras lodräta ställning, såsom t. ex. hela sydvestra hörnpartiet, och ej antagligt är att de på sådant sätt blifvit genuin slarf uppbyggde.
Allt utvisade följaktligen en fortgående sättning af serdeles vådlig beskaffenhet eller sådan att den, kommen till en viss grad, ovilkorligen måste föranleda byggnadens ruin, enär horizontela skjutningar å väggarne i ett hus måste, då de ej kunna hindras att fortgå, förr eller sednare kullstörta murarne.
Först efter reparationsarbetets påbörjande utröntes dock fulla vidden af skadorne.
Såsom förut är anfördt. antogo besigtningsmännen, att röta i rust- och pålverk under grunden var hufvudanledningen till sättningen oell att lör dennas afhjelpande endast erfordrades de ruttna delarnes borttagande och nedläggning af ny grundmur.
Vid rifningen af grundmuren vester om a hufvudtrappan befanns dock, att pfilverket, sorn stod 3 å 4 fot öfver laksta vattenytan, ej blott var uppruttnadt i öfre delarne ulan äfven icke nedslaget till fast botten och ofta endast bestod af korta pålstumpar, någon gång af blott 4 å 6 löts längd och serdeles ojemt nedslagne.
Dessutom befanns murverket uppfördt lill större delen af kullersten utan förband och tomrum här och der emellan stenarne, så att vid ritningen stora murdelar, till stor risk vid arbetet, rasade på en gång.
Dessa förhållanden egde rum vid hela den gamla grunden om ock i olika grad på olika ställen, hvarigenom otvetydigt kunde utrönas så väl orsakerna till de större skadorne, som ock den fara de medförde.
Såsom isynnerhet ländande till upplysning i dessa afseenden torde förtjena anföras: l:o.
Vid sydvestra hörnet stod det i sig sjelf usla pålrustet på en stenrefvel af mycket oregelbunden lorm.
Till följd af denna osäkra grund hade den yttre delen af pålverket genom tryckningen af byggnaden fått en stark lutning utåt och hela grundmuren klufvit sig långs vestra gafveln, så att en från sydöstra till nordvestra hörnet genomgående spricka af ända till 6 tums vidd fanns.
Ett jernankare af 6 qv. tums genomskärning var afsprunget. 2:o.
Från nordvestra hörnet till inemot trappan på gårdssidan var äfven muren klufven, så att sprickan emellan murdelarne på vissa ställen uppgick ända till 4 tum.
Utom förutnämnde allmänna fel i grundens beskaffenhet, lanns dessutom under grundmurarne till denna del af byggnaden 2:ne gamla fartygsvrak, hvilka ej pålningen genomträngt.
Hela vttermuren hade gifvit sig ut, öfre delen mest, och förlorat sitt lodräta läge.
Följden häraf var, att alla de ankare, som inlagts under golfvet i Riddarhussalen, dels sprungit utaf och dels slitits ur sina fästpunkter i golfbjelkarne ända till 4 turn
De mellanväggar, som stiita till denna yttervägg, voro mycket sönderspruckna, serdeles den intill Sekreta Utskottsrummet belägna.
Denna högst farliga sättning observerades innan grunden under denna del af byggnaden på något sätt vidrörts i och för reparationsarbetets fortgång, hvarföre ytterväggen mot gården medelst starka keit ingar förbands med morarne mot torget, för att om möjligt hindra skjutningen, tills grunden hunnit omläggas. 3:o.
Mot torget och öster om hufvudtrappan stod en stor del af grunden på ett gruslager af 6 å 8 löts mäktighet, hvarunder ett 12 å 16 fots lager af serdeles lös lera befanns.
Grunden hade till följd af denna ringa bärighet svigtat och brutit sig. 4:o Nordöstra hörnet var, hufvudsakligen genom murverkets dåliga beskaffenhet, mycket krossadt och stora sprickor till följd deraf uppkomna i de närliggande murarne, serdeles på östra gafveln.
Under byggnadens midt befinner sig en grusås, som starkt lutar både åt öster och vester.
Då grundläggningen ingenstä - 29 des på sidorne nedförts till fast botten, måste byggnaden bryta sig på denna ås.
Della torde vara den egentliga orsaken till den för byggnadens bestånd ho‘ande faran.
I synnerhet hela det vester om åsen belägna partiet af huset hade nemligen både sjunkit vertikalt och skjutit sig horizontelt, hvilket i mindre grad inträffat med det östra partiet, så att skillnaden i höjden på sockelns öfverkant å den vestra ändan och å den östra utgjorde ej mindre än 8 tum.
Af det nu anförda torde med fullkomlig visshet slutas, att byggnaden, med en så skadad grund, blott en ganska kort tid kunnat ega bestånd, enär sådana sättningar som de i densamma förut befintlige väl till en början medföra för utseendet obetydliga resultater, men komne till en punkt, omöjlig att på förhand bestämma, då jemvigten någorstädes blifvit upphäfd, åstadkomma byggnadens nedrasande.
Till följd af det för besigtningsmännen okända förhållandet med pålgrundens fullkomliga otillförlitlighet, kunde ej grundlörstärkningen inskränkas till de af dem löreslagne åtgärder, utan måste ny pålning anbringas, som nedträngde lill fast botten.
Detta arbete, som var oeftergifligt, mötte dock svårigheter genom det ringa utrymmet för användande af tjenlig pålkran med tillräcklig fallhöjd för pålarnes nedträngande så djupt som önskligt varit i den fasta bottnen.
Denna har dock öfverallt med nya pålningen uppnåtts.
Påländarne afsågades 4 fot under lägsta vattenytan, hvarefter å desamma lades dubbelt plankrust.
Den nya grundmuren är uppförd med utvalde granitblock af serdeles stora dimensioner och tjenlig form, lagde i hydrauliskt murbruk och förbundne medelst långs murarne i 2:ne hvarf gående dubbla jernankaren.
Dessutom äro för murarnes ytterligare förbindande ett stort antal grofva jernankaren lagde tvärt öfver byggnaden på åtskilliga ställen, hufvudsakligen under öfre våningens golf.
Några närmare detaljbeskrifningar öfver arbetets gång och de talrika svårigheterna vid anläggning af ny grund under en gammal byggnad torde ej ändamålet för denna berättelse fordra.
Vid slutet af år 1859 var det egentliga arbetet lör sjelfva grundbyggnaden verkstäldt.
Det torde ej fordra förklaring, att vid utbyte af en gammal grundläggning mot en helt och hållet ny och detta arbetes successiva utförande stycke för stycke, ytterligare sättningar af murarne måste uppkomma, enär arbetet omöjligen kunde så utföras, att ej grunden vid påtryckningen af byggnadens kolossala tyngd skulle sammanpressas och till följd deraf sprickor i murarne uppkomma, lill dess alla byggnadens delar, hvar för sig under arbetet rubbade, hunnit antaga stahla lägen.
Sedan grundläggningen fullbordats har derföre hvarje rubbning af murarne med största uppmärksamhet blifvit följd.
Under denna tid hafva till en början lemligen betydliga sättningar på yttermurarne visat sig, men alla hafva a ( tagit mer och mer och, så vidt jag kan utröna, numera upphört.
I mellanväggarne hafva so på sednare året sprickor af mindre betydenhet visat sig, som dock omöjligen för byggnaden kunna hafva någon lara, då ytterviiggarne nu, såsom jag har ail anledning antaga, äro fullt stabila.
Att inga sprickor hädanefter skulle uppkomma, får dock ej antagas, enär sådatia sällan saknas i gamla hus, utan att dock medföra någon våda.
Hörande de å Riddarhuset utförde öfrige reparationer, till Stor del redan vid nästlidne riksdag fullbordade, torde i sammandrag blott behöfva anföras följande.
De utgöras af: a) Reparationer inom Riddarhussalen och dennas förändrade inredning samt de förra Sekreta Utskottsrummens anordnande till klubbrum och förseende med möbler. b) Reparationer i förstugorne och trappgångarne medelst ny rappning, målning m. m. c) Reparation af Plafondtaflan i Riddarhussalen. d) Reparation och förändrad inredning i Direktions- och Kanslirummen, Riddarhus Sekreterarens våning, vindsrummen och vinden. e) Utvändig reparation å rappning, stendekorationer, målning af inskriptioner m. rn. f) Värminrättnings anbringande för Riddarhussalens och Klubbrummens uppvärmning. g) Gasledning för upplysning af nyssnämnde lokaler jemte förstugor.
Samtlige desse reparationer hafva kostat:
Grundens omläggning 89,953: 62.
Reparationer och ändringar i Riddarhussalen och Klubbrummen 33,398: 57.
Reparationer i förstugorne 3,213: 90.
D:o å Planfondtaflan 2,459: 99.
R:o i Kansli- och Direktionsrum, RiddarhusSekreterarens våning, vindsrum m. m. . . , 20,216: 22.
Utvändige reparationer . . . 15,538: 58.
Värminrättningen 18,799: 87.
Gasledningen 5.68Ö: 82.
Summa Hulr Runt 189,268: 57.
Af dessa kostnader hafva följande genom Statsmedel blifvit ersatts; Af Reparation och förändrad inredning af Riddarhussalen 17,194: 46.
Värminrättningen 18,793: 87.
Gasledningen 5.686: 82. 41,621: 15.
Riddarhusets utgifter R:dr Runt 147,587: 42.
Stockholm den 4 October 1862. F. W. Leijonancker.»
Till de i denna berättelse meddelade upplysningar får Direktionen endast tillägga, att för slutliga fullgörandet af Ridder - 3t skåpet och Adelns vid 1856—1858 årens Riksdag fattade beslut angående gaslysnings anbringande inom Riddarhuset, hvilket beslut, för så vidt detsamma afsåg den del af öfre våningen, som innehåller Direktionens sessionsrum samt Kansli- och Arkif-rummen, ansetts icke böra verkställas samtidigt med gasledningen i den öfriga delen af byggnaden, emedan omläggning af grundmurarne å nordöstra sidan då ännu pågick, Direktionen numera låtit anbringa gaslysning jemväl i förstberörde lokal, hvarförutan
Direktionen firtmit skäligt tillåta gasledningens utsträckning till en del af Riddarhus Sekreterarens boställslägenhet; att räkning å kostnaden härför ännu icke blifvit aflemnad, men att den del deraf, som belöper sig å embetsrummen, blifvit inberäknad uti det af Fabrikören Bergström upprättade och under år 1858 till
Direktionen ingifne kostnadsförslag öfver gasinledning inom Riddarhuset, slutande sig å en summa af 5,348 R:dr 32 sk.
B:co, eller 8.023 R:dr Runt; alt, jemlikt Ståndets ofvanberörde beslut, ersättning från Statsverket för sistnämnde del al kostnaden kommer att af
Direktionen begäras,men alt den öfriga delen af kostnadssuinman torde böra drabba Riddarhus-reparations-fonden; samt slutligen att den i berättelsen omnämnde förändrade inredning af embetsrummen består deri, att dels det förut benämda innersta Arkilrummet, beläget åt gårdssidan, medelst en cloisonvägg afdelats i två rum, hvaraf det ena upplåtits till Kontor åt Riddarhus-kamereraren, hvilkens förra, på högra sidan om gången emellan förstugan och vaktmästarerummet belägna kontor befunnits otjenlig!, och det andra inredts till läsrum för Ridderskapet och Adelns Ledamot r, dels ock att den omnämnda mellantången och det förra Kamererare-Kontoret blifvit gdnom borttagandet af den deremellan befintliga vägg förenade till ett rum, hvilket nu är vaktmästarerummet i stället för det förra, som blifvit inredt lill Arkifrum och hvarest Riksdagshandlingarne komma att till Ståndets medlemmar utdelas.
Direktionen har nu haft den tillfredsställelse att få för Ridderskapet och Adeln anmäla, det Direktionen fullgjort sitt för fem år tillbaka erhållna uppdrag att, utom andra reparationsarbeten å Riddarhuset, låta verkställa omläggning af grundmurarne derunder, för att så medelst söka från hotande undergång bevara en byggnad, som utgör både en prydnad för luifvudstaden och ett för Ridderskapet och Adeln dyrbart och minnesrikt arf från frejdade förfäder.
Med mycket bekymmer emottog
Direktionen detta ansvarsfulla uppdrag, men då Direktionen i dess Ledamot, Herr Ofverste-Löjtnanten Leijonancker, egde en person, hvilken i det allmännas tjenst ådaealagt prof på djupa insigter i byggnadskonsten och vidsträckt erfarenhet i dess utöfning, och åt hvilken inseendet öfver det ifrågavarande arbetet således kunde med fullkomligt förtroende öfverlåtas, kände Direktionens öfrige Ledamöter sina fullt berättigade farhågor för de svårigheter, hvarmed uppdragets behöriga utförande var förenadt, i väsendtlig mån förminskade.
1 medve* 32 tande af att
Direktionens förtroende blifvit i fullt mått motsvaradt, fullgör Direktionen en af tacksamhets-känslan förestafvad pligt, då
Direktionen omfattar detta tillfälle för att betyga Herr Ofverste-Löjtnanten Leijonancker sin lifliga erkänsla för den stora omtanka och nit, hvarmed Herr Ofverste-Löjtnanten öfvervalla! det maktpåliggande byggnadsarbetets noggranna utförande. § 11- Uti den redan vid 1847—1848 årens Riksdag väckta och sedermera under Riksdagarne åren 1850—1851 samt 1853—1854 ånyo förehafde fråga om
Riddarhusgårdens och de derå uppförda byggnaders försättande i ett med sjelfva Riddarhuset och det vackra läget mera öfverensstämmande skick än det, hvari tomten och byggnaderne ännu sig befinna, beslöt Ridd. o. Adeln vid sednaste Riksdag, medelst bifall till Riddarhus-Utskottels hemställan i Utlåtandet M 17, att anmoda Riddarhus-Direktionen upprätta och Ridderskapet och Adelns pröfning vid nästa Riksdag underställa fullständigt förslag till ordnande af Riddarhusets gårdsplan och de deromkring varande byggnader, äfvensom i sammanhang dermed alternativt afgifva utlåtande, huruvida och under hvilka vilkor det ändamål skulle kunna beredas, att nämnde byggnader framdeles komme att alldeles borttagas.
Direktionen gifna uppdrag, beslöt Direktionen till en början att till öppen tällan öfverlemna uppgörande af förslag till platsens ordnande och lät derföre i hufvudstadens mest spridda tidningar utfärda en uppmaning till de sakkunnige personer, som kunde finna sig dertill hugade, att inom utsatt tid till
Direktionen ingifva i afseende å såväl ritningar som kostnadsberäkningar fullständiga förslag i berörde hänseende, hvilka borde alternativt upptaga l:o ptatsens ordnande på sådant sätt, att både ett prydligt utseende och inkomst af densamma kunde vinnas, samt 2:o platsens ordnande på ett sätt, som ensamt afsåge dess försköning, dervid dock borde iakttagas, att å tomten skulle beredas bostad för Riddarhusets Vaktmästare och förvaringsrum för det årliga vedförrådet; och utsattes ett täflingspris af 400 Rdr
Rmt för det förslag
Då likväl inom den bestämda tiden något förslag i ämnet ej inkom, fann