Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolen eger anspråk på den förmån, att icke behöfva inlåta sig i svaromål, enär åtalet skulle röra en tid af hans embetsförvaltning, antingen förr eller sednare, än den Lagarue i sådant afseende utstaka, anhåller jag vördsamt att få tillägga följande påminnelser.
Det är redan anfördt, att Grundlagen, såsom å svarande sidan äfven medgifves, icke innefattar något uttryckligt stadgande, som emot Konstitutionsutskottets åtgärd kan åberopas. Ansvarighetslagen säger i 11 §., att ”hvad emot StatsRådsProtokoll intill den dag, då Riksdagen börjas, under då påstående
Riksdag icke anmärkt blifver, derå må sedan vid påföljande Riksdagar åtal icke ega rum.” Hela framställningen i detta ämne, ehuru vidlyftig, hvilar således egentligen på ett med anledning af sistnämnde lagbud uppgifvet förhållande, att det rådslag, som utgör föremål för åtalet i denna sak, skall hafva förefallit efter innevarande Riksdags början.
Detta förhållande är likväl i så måtto obestämdt, som uppgift saknas af någon viss dag, då Riksdagen skulle anses börjad.
Vöre meningen att uppgifva den 14 Januari 1840, hvartill, i följd af förra Riksdagens beslut, kallelse till den innevarande utgått, torde emedlertid vara upplysande att inhämta, huruledes, enligt hvad tillkännagifves i Konstitutions Utskottets den 2 derpåföljde Juni till Rikets Ständer aflåtna Memorial, (ingående anmärkningar gjorda under granskningen af Stats Rådets Protokoll, till Utskottet blifvit behörigen aflemnade sådana Protokoll, hållna till och med den 1 Februari samma år öfver Justitie-, Ecclesiastik-, Kammar- samt Handels och finansärenden, men öfver Krigsärenden endast till och med den 24 nästförutgångna Januari, således ändock längre än till den 14:de; och hvilka alla, tillika med det serskildt infordrade Protokollet öfver Krigsärenden för den 1 Februari, utgjort föremål för Utskottets granskning; hvaraf synes följa, äfven efter den i förklaringen uttalade åsigt, 27 206 att sistberörde Protokoll, likasom de öfriga för samma dag, bordt behörigen aflemnas och, om så icke skett, kunnat behörigen äskas.
Det må äfven nämnas, att vid den af Utskottet förehafda granskning af StatsRådsProtokollen blifvit anmärkta tvänne andra rådslag, afgifna samma dag sorn det nu ifrågaställda, angående hvilka Utskottet funnit skäligt att förordna åtal, de der redan äro hos Höga RiksRätten anhängiga, utan att någon erinran emot Utskottets granskningsrätt och derpå följda åtgärd är förspord; ett förhållande, som ådagalägges genom mina angående dessa mål afgifna anmärkningsmemoriai, under Ut. D. 4. de punkten och under Lil.
E. a:dra och 3:dje punkterna, jemte de deröfver å svarande sidan inkomna förklaringar.
För öfrigt och i fall, med anledning af 11 §.
Ansvarighetslagen, vill antagas, att
Konstitutionsutskottets ifrågavarande granskningsrätt vore inskränkt till Riksdagens början, är det enligt 27 §. 1 mom.
Riksdagsordningen afgjordt, att denna början alltid räknas frun den dag, då Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof af Rikets Ständer eller Deras Statsutskott emottagen blifvit, hvilket innevarande Riksdag, på sätt bilagde utdrag af StatsUtskottets
Diarium visar, skedde den 6 Februari sistlidna år; och hvarå utan tvifvel öfriga StatsExpeditionerna, med undantag af KrigsExpeditionen, hade afseende, då, såsom förmäldt är, StatsRådsProtokollen till och med den 1 Februari från förstnämnde Expeditioner till Konstitutionsutskottet aflemnades.
Dessa omständigheter måtte tillfyllest rättfärdiga den slutsats, att ofvanberörde å svarande sidan emot rättegångens behörighet framställda in vältning, långt ifrån att hämta något stöd af Lag, synes härleda sig ifrån ett misstag eller missförstånd i afseende å det till grund derför uppgifna förhållande; och jag påstår fördenskull vördsamt, att densamma, om den till närmare pröfning upptages, måtte, såsom icke befogad, varda ogillad.
Stockholm den 14 Juni 1841. C. L. LANDIN. 207 PROTOKOLL, hållet i RiksRätten i Stockholm den 14 Juni 1841 N ärv arande:
Ordföranden, Herr Presidenten samt Ledamöterne: Herr Presidenten Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr Vice Friherre Cederström.
Westerstrand.
Ami - ralen Herrar JustitieRåden Herr V ice Amiralen Herr GeneralLöjtnanten Herr HofRättsRådet Herr Kammar Rådet Herr KommersRådet Herr KammarRättsRådet Herr KrigsRådet Herr StatsKommissarien Herr Amirali tetsKammarRådet Herr BergsRådet Nordenskjöld.
Themptander.
Isberg. och Nordenstolpe.
Coyet.
Lorichs.
Sköldberg.
Leyonmarck.
Uggla.
Branting, af Tuneld. Widin.
Tribler.
Herr Presidenten af Billbergh hade skriftligen anmält, att han till Kongl. Majit inlemnat underdånig ansökning om afsked från PresidentsEmbetet i Kongl. KammarRätten och derföre ansett sig ej böra i RiksRätten sig infinna.
Efter det Protokollet för den 5 sistlidna April blifvit inför RiksRätten justeradt, uppropades Parterne, af hvilka sig inställde Herr Justitieombudsmannen Landin, H. E. f. d. StatsRådet Herr Grefve Löwenhjelm, f. d. StatsRådet Herr Friherre Åherhjelm, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, f. d. StatsRådet 208 Herr Friherre von Schulzenheim, f. il.
StatsRådet Herr Grefve Härd, Herr StatsRådet Ihre, Herr f. d.
StafsSekreteraren von Hartmansdorff, Herr f. d. StatsSekreteraren Grip samt f. d. tillförordnade StatsSekreterarne Herrar KansliRåden Ulfsparre och Bohm. Herr KansliRådet Ulfsparre, som efter förut ingifven fullmakt är Herr f. d.
StatsSekreteraren Danckwardts fullmäktig, företedde nu serskilda af H. E. f. d.
JustitieStatsMinistern Herr Grefve Rosenblad och f. d. StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman utgifna fullmakter att å deras vägnar bevista detta RiksRättens sammanträde samt deras rätt dervid iakttaga och bevaka; tillkännagivande Herr KansliRådet Ulfsparre, att anledningen till Herr Presidenten Skogmans frånvaro vore hans hustrus nyligen timade död och i dag skeende jordfästning.
Herr StatsRådet
Ihre ingal’ dels en af II. E. StatsMinistern för Utrikes Ärendena Herr Friherre Stjerneld undertecknad skrift, deruti Hans Excellens, med bifogande af behörig Läkares intyg derom, att Hans Excellens lider af sjuklighet, som gjorde för honom nödvändigt, att den 8:de i denna månad resa till Medevi hälsobrunn för sin hälsas skötande, anmält hinder för personlig inställelse äfven vid detta tillfälle, dels ock fullmakt af Hans Excellens att emottaga de handlingar, som nu kunde komma att Hans Excellens tillställas.
Likaledes anmälte sig f. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm, under åberopande af tillika inlemnad fullmakt, såsom Ombud för Herr f. d. StatsRådet Poppius. F. d. StatsRådet Herr Friherre Gyllenhaal åter hade uti inkommen skrifvelse af den 26 nästlidna
Maj förmält, att en embetsresa, den han då måst anträda, sannolikt hindrade hans inställelse vid RiksRätten i dag, och att han gifvit fullmakt till f. d. StatsRådet Herr Grefve Hård att, om så påfordras skulle, vidare upplysningar meddela, hvilken fullmakt Herr Grefve Hård ock aflemnade.
Herr KansliRådet Bohm anmälte, att Herr ExpeditionsChefen Munthe af embetsgöromål vore hindrad att personligen tillstädeskomma och derföre, jemlikt företedd fullmakt, uppdragit åt Herr KansliRådet att hans talan vid detta tillfälle utföra.
Herr ExpeditionsSekreteraren Riben, som från inställelse skulle vara hindrad af opasslighet, hade utfärdat en nu ingifven likabeskaffad fullmakt för Herr f. d.
StatsSekreteraren Grip.
Herr Justitieombudsmannen yttrade, att då han redan tillförne medgifvit, att II. E. Herr Grefve Rosenblad, Herr f. d. StatsRådet Poppius och Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt hnge genom ombud svara; då H. E.
Herr Friherre Stjernelds sjuklighet nu såsom förut blifvit lagligen styrkt; då Herr Justitieombudsmannen fann f. d.
StatsRådet Herr Friherre Gyllenhaal och Herr ExpeditionsSekreteraren Ribens personliga närvaro i dag icke erfordras; och då Herr Justitieombudsmannen egde sig bekant verkligheten af de för 209 Herr Presidenten Skogman och Herr ExpeditionsChefen Munthe uppgifna förfall, desse Svarandes frånvaro vid detta rättegångstillfälle icke föranledde till någon anmärkning å Herr JustitieOmbudsmannens sida.
Sedan Herr f. d.
StatsSekreteraren Hartmansdorff, på derom gjord begäran och efter Herr JustitieOmbudsmannens medgifvande, fått bortgå, lät RiksRätten, på enahanda sätt, som vid föregående tillfällen, upprop ske af l:o. Herr JustitieOmbudsmannens ansökning Lit. A., hvarefter Herr Justitieombudsmannen uppläste och tväfaldt ingaf slutpåståenden i hithörande ämnen. 2:o. Ansökningen Lit. B., dertill Herr Justitieombudsmannen jemväl författat ett nu uppläst och ingifvet slutpåstående. 3:o.
Ansökningen Lit. C. Likaledes i afseende härå uppläste och ingaf Herr Justitieombudsmannen skriftligt slutpåstående. 4:o. Ansökningen Lit. D.
Herr Justitieombudsmannen uppläste och aflemnade skriftligt slutpåstående tillika med deruti, såsom bilaga, åberopadt underdånigt utlåtande, afgifvet den 15 September 1837 af serskilde kommitterade angående Stockholms Stads Drätselverks inkomst- och utgiftsstater. 5:o.
Ansökningen Lit. E. Herr Justitieombudsmannen uppläste härvid en skrift, deruti han af andragne orsaker anhöll om ytterligare anstånd till någon framdeles utsättande dag med afgifvande af hufvudsakligt yttrande i denna del.
Å Svarande sidan förklarade H. E. Herr Grefve Löwenhjelm, att Svaranderne icke hade något emot det begärda anståndet, men förbeliöllo sig, att sedan Herr Justitieombudsmannen yttrat sig i alla ifrågakomna delar, få på en gång derutinnan vidare svara, äfvensom alt då samtelige Herr JustitieOmbudsmannens yttranden blefve för Svaranderne tillgänglige, få uppgifva den tid, hvaraf de för svaromålets författande kunde vara i behof.
Detta öfverlemnade Herr Justitieombudsmannen till RiksRättens bepröfvande. 210 6: o. Ansökningen Lit. F.
Uti härvid uppläst skrift utvecklade Herr Justitieombudsmannen, huruledes han, med uppmärksamhet å innehållet af Herr Presidenten Skogmans öfver tredje anmärkningspunkten i denna ansökning afgifna förklaring, funnit det vara af särdeles vigt, att ega tillgång till den originalhandling eller Kongl. Maj:ts autorisation den '7 November 1826 till upptagande af ett lån för Barthelemykassans räkning, hvilken handling föranledt den emot Herr Presidenten väckta anmärkning, äfvensom Herr Justitieombudsmannen ville af Herr Presidenten äska den ytterligare förklaring, som för en fullständig utredning af målet ansågs erforderlig; i anseende hvartill Herr Justitieombudsmannen, som förskaffat sig upplysning, att ifrågavarande originalhandling befinnes i Presidentens i Kongl. StatsKontoret vård, anhöll att Herr Presidenten Westerstrand matte kallas och anmodas att i förrberörde ändamål handlingen inför RiksRätten förete, och att tillfälle derefter kunde Herr Justitieombudsmannen lemnäs att uppgifva de omständigheter, angående hvilka Herr Presidenten Skogmans ytterligare hörande vore nödigt, innan å Herr JustitieOmbudsmannens sida slutligt yttrande angående denna punkt och i sammanhang dermed rörande de hägge öfrige i anmärkningsmemorialet afhandlade punkter afgåfves.
Herr Presidenten Skogmans Ombud vid detta tillfälle Herr KansliRadet Ulfsparre förklarade, att han för sin del icke lade hinder i vägen för uppvisandet af ofvanomförmälda originalhandling. 7:o.
Ansökningen Lit. G. Den skrift, Herr Justitieombudsmannen nu uppläste och ingaf, innehöll hufvudsakligen.
I förklaringen öfver den i denna ansökning väckta talan emot dem bland Svaranderne, hvilka tillstyrkt Kongl. Maj:ts den 1 Februari sistlidna år fattade beslut angående utbyte af förste Majorsbostället vid Westmanlands Regemente Bennebäck emot egendomen WestTerna, vore först framställd den invänning rörande rättegångens behörighet, att Konstitutionsutskottets åtgärd, att anmärka och till åtal förvisa denna sak angående ett nämnde dag förefallet rådslag, måtte finnas stridande emot 105 §.
KonstitutionsUtskottets granskningsrätt vore inskränkt till de StatsRådsProtokoll, som blifvit förde till den dag, då Riksdag börjats, och att således Utskottet icke skall varit befogadt att, i afsigt att det granska och dervid göra anmärkning, till sig fordra ett Protokoll, fördt under 211 pågående Riksdag.
Denna invänning ansåg Herr Justitieombudsmannen af uppgifna anledningar vara af den vigt, att densamma, fastän Svaranderne icke äskat utlåtande deröfver eller på grund deraf undandragit sig svaromål i hufvudsaken, likväl borde utgöra föremål för RiksRättens serskilda pröfning och utlåtande, innan å Herr JustitieOmbudsmannens sida yttrande i sjelfva saken följde, hvadan Herr Justitieombudsmannen begärde, att RiksRätten nu ville taga invänningen i öfvervägande; i hvilket afseende Herr Justitieombudsmannen i främsta rummet yrkade, att samma invänning, hvilken på upptagne grunder ansågs icke rätteligen höra till rättegången eller eljest tillkomma
Domstols pröfning, måtte utan afseende lemnäs.
För den händelse åter, att RiksRätten funne frågan, i anseende till dess beskaffenhet, böra komma under vidare pröfning, åberopade Herr Justitieombudsmannen, bland annat, att grundlagen icke innefattar något uttryckligt stadgande, som emot Konstitutionsutskottets åtgärd kunde åberopas, men att om, med anledning af 11 §.
Ansvarighetslagen, icke desto mindre ville antagas, att Utskottets granskningsrätt vore inskränkt till Riksdagens början, denna början i förevarande fall icke borde räknas från den 14 Januari 1840, hvartill i följd af förra Riksdagens beslut kallelse till den innevarande utgått, helst, enligt livad tillkännagifves i KonstitutionsCJtskottets den 2 derpåföljde Juni till Rikets Ständer aflåtna, af Herr Justitieombudsmannen härvid företedda, memorial, angående anmärkningar, gjorda under granskningen af StatsRådets Protokoll, till Utskottet blifvit aflemnade sådana Protokoll, hållna till och med den 1 Februari samma år öfver Justitie-, Ecclesiastik-, Kammar- samt Handels- och linansärenden, men öfver Krigsärenden endast till och med den 24 näst förutgå ngne Januari, således ändock längre än till den 14, utan vore det genom 2'7 §. 1 morn.
Riksdagsordningen afgjordt, att Riksdags början alltid räknas från den dag, då Kongl. Maj:ts Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof af Rikets Ständer eller Deras Statsutskott mottagen blifvit, hvilket innevarande Riksdag, på sätt bilagdt utdrag af StatsUtskottets
Diarium visade, skedde den 6 Februari nästlidna år och hvarå öfrige StatsExpeditionerna, med undantag af KrigsExpeditionen, utan tvifvel hade afseende då, såsom förmäldt är, StatsRådsProtokoll till och med den 1 Februari till Utskottet aflemnades; påstående Herr JustitieOmbudsmannen fördenskull, att oftanämnda invänning, om den till närmare pröfning upptages, måtte varda ogillad. F. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm utbad sig att i anledning häraf få meddela några upplysningar om förhållandet uti ifrågaställde ämnen, så vidt Herr Friherren nu för tillfället kunnat i minnet återkalla detsamma.
Anledningen dertill, att StatsRådsProtokoll för sednare tid än den 14 Januari 212 1840, hvartill Ständerne vid innevarande Riksdag varit kallade, blifvit lill Konstitutionsutskottet aflemnade, vore derom gjord begäran dels af Utskottets Sekreterare, enligt hvad StatsExpedilionsCheferne upplyst, dels ock, beträffande serskildt nu ifrågavarande StatsRådsProtokoll angående bytet af Majorsboställe!
Bennebäck emot egendomen WestTerna, af Utskottets Ordförande i skrifvelse till HofKansleren.
Denna skrifvelse bade blifvit Kongl. Majit i underdånighet föredragen i StatsRådet; och ehuru åtskillige af SlatsRådets
Ledamöter fästat Kongl. Majlis uppmärksamhet vid det hittills okända och emot Grundlagens syftning stridande förhållande, denna begäran innehöll, såsom angående ett Protokoll, fördt efter of vanberörde den 14 Januari, eller den dag då, efter hvad tillförne varit öfligt, Riksdagen i detta hänseende ansetts börjad, hade dock icke någon af Konungens Rådgifvare afslyrkt Protokollets utlemnandc, såsom i Grundlagen ej uttryckligen förbjudet, utan blef det derföre af Kongl. Majit bifallet.
Frågan åter, huruvida, äfven efter Herr JustitieOmbudsmannens beräkning af tiden för Riksdagens början, den anmärkta åtgärden borde anses hafva tillkommit under pågående Piiksdag, berodde helt och hållet af data, och, så vida minnet icke bedrog Herr Friherren, vore Kongl. Majlis beslut i ämnet dateradt den 8 Februari 1840.
Beslutet, hvartill de anmärkta rådslagen föranledde, tillkom sålunda två dagar efter Riksdagens början, räknad från aflemnande af Kongl. Propositionen om StatsYerkets tillstånd och behof; förklarande Herr Friherren i öfrigt, att han med nu gjorda anförandet icke hade för afsigt att, i strid med hvad den af samtlige Svaranderne i denna del undertecknade förklaringen innehåller, påkalla någon pröfning af invänningen, än mindre på grund deraf söka undandraga sig svaromål i hufvudsaken.
Till hvad Herr Friherre Åkerhjelm sålunda erinrat, gjorde Herr f. d.
StatsSekreteraren Grip det tillägg, att frågan om anmärkta bytet väl förevarit i StatsRådet den 1 Februari 1840, på sätt det då förde Protokollet utvisade, men detta Protokoll justerades icke förr än den 8 i samma månad.
Först efter en sådan justering kunde Beslutet i ämnet anses sorn en offentlig handling, och för den 8 Februari daterades i följd häraf samma Beslut.
Sedan Herr Justitieombudsmannen, på fråga, huru lång tid han ansåg sig ytterligare behöfva för sin talans fullföljd, svarat, att under förutsättning, det Herr Justitieombudsmannen inom den sålunda ifrågaställda tid borde utföra ej blott åtalet enligt ansökningen Lit.
E. utan äfven de i ansökningarne Lit.
F. och G. väckta, sedan desse sednare åtal kommit i skick att kunna slutligen behandlas, vore Herr Justitieombudsmannen, med afseende å vidlyftiglieten af desse tre mål, särdeles det förstnämnda, föranlåten för nämnde ändamål!
213 ändamål begära anstånd till någon dag i nästkommande Augusti månad; och Svaranderne, under förnyande af ofvanberörda utaf Id. Ii.
Herr Grefve Löwenhjelm gjorda förbehåll angående Svarandernes förklaring öfver Herr JustitieQmbudsmannens slutpåståenden, medgifvit det af denne sistnämnde sökte anstånd, lät RiksRätten, som ville taga i öfvervägande hvad nu förekommit, Parterne afträda, hvarefter Herr Presidenten Westerstrand tillkännagaf, att han innehade ofvanomförmälde, af Herr Justitieombudsmannen i fråga om åtalet i tredje punkten af ansökningen Lit.
F. begärda, originalhandling och vore beredd att vid RiksRättens nästa sammanträde hålla denna handling RiksRätten tillhanda.
RiksRätten fattade nu och för Parterne, vid å nyo lemnadt företräde, afkunnade detta Beslut.
Hvad först angår frågan om rättegångens behörighet i afseende på åtalet i ansökningen Lit. G; så enär Konstitutionsutskottet, under åberopande af 106 §.
Regeringsformen, funnit, det samma åtal borde inför RiksRätt anställas, anser RiksRätten hvad invändt blifvit icke hindra handläggning deraf, utan eger Herr Justitieombudsmannen andraga hvad lian vidare i denna del aktar nödigt.
I öfrigt finner RiksRätten skäligt i så måtto bifalla Herr JustitieOmbudsmannens rörande tredje punkten af ansökningen Lit.
F. gjorda begäran, som den af Herr JutitieOmbudsmannen ifrågaställda originalhandling, hvilken Herr Presidenten Westerstrand förklarat sig beredd att hålla RiksRätten tillhanda, må Måndagen den 21 innevarande månad, då RiksRätten härstädes åter sammanträder kl. 12 på dagen, och Parterne böra tillstädeskomma, uppvisas inför RiksRätten, äfvensom Herr Justitieombudsmannen då eger tillfälle att göra ytterligare andragande; viljande RiksRätten derefter meddela yttrande om det anstånd, Herr Justitieombudsmannen för fullföljden af sin talan äskat. F. d.
StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm, med hvilken öfrige tillstäd esvarande Svarander sig förenade, anhöll härefter, att då flere af Svaranderne hade af nöden, att under sommarmånaderne i allmänna eller enskilda ärender resa från staden, det måtte samma Svarander tillåtas att befullmäktiga en eller flere af de qvarblifvande att så väl vid det nu utsatta sammanträdet som vid det tillfälle, då Herr Justitieombudsmannen kommer att afgifva öfrige slutpåståenden, desamma å de frånvarandes vägnar emottaga, uppgifva erforderlig tid till deras besvarande samt i öfrigt de frånvarandes rätt bevaka; 28 214 i anledning hvaraf Herr Justitieombudsmannen förmälte, det han så mycket mindre hade något att deremot påminna, som han, vid redan företagen granskning af handlingarne i de ännu icke utagerade målen, funnit, att, i afseende å någon annan af Svaranderne, än Herr Presidenten Skogman, muntligt förhör icke vore af nöden; och biföll äfven RiksRätten berörde anhållan.
Sedan härefter Svaranderne fått emottaga duplettexemplaren af de redan aflemnade slutpåståenderne, afträdde de, och RiksRättens Herrar Ledamöter åtskiljdes kl. |1 på dagen.
Id fidem J. A. C. Quensel. 215 PROTOKOLL, hållet i RiksRätten 1 Stockholm den 21 Juni 1841.
Ordföranden, Herr Presidenten Friherre Cederström. samt Ledamöterne: Herr Presidenten Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr Vice Amiralen Herrar JustitieRåden Herr Vice Amiralen Herr GeneralLöjtnanten Herr KammarRådet Herr KommersRådet Herr KammarRättsRådet Herr KrigsRådet Herr StatsKommissarien Herr Amirali tetsKammarRådet Herr BergsRådet Westerstrand.
Nordenskjöld.
Uggla. Branting. af Tuneld. Widin.
Herr HofRättsRådet Sköldberg var, enligt anmälan, hindrad af en resa från inställelse vid detta tillfälle.
Sedan undertecknad uppläst Protokollet den 14 i denna månad för Herr Justitieombudsmannen Landin och af Svaranderne ej mindre Herr StatsRådet
Ihre och f. d. StatsSekreteraren Herr Presidenten Skogman, än äfven f. d.
StatsRådet Herr Friherre von Schulzenheim, hvilken å egne och öfrige Svarandemes vägnar sig infunnit, och samma Protokoll derefter blifvit inför RiksRätten justeradt, så aflemnade Herr Presidenten Westerstrand den i berörde Protokoll omförmälda originalhandling.
Efter det ofvanantecknade Parter vid upprop förekommit och lemnat
Protokollet för den 14 innevarande månad utan anmärkning, fick Herr Justitieombudsmannen bese nämnda originalhandling och förnyade sin tillförne gjorda anhållan, att få uppgifva de omständigheter, angående hvilka Herr Presi - 216 deliten Skogmans ytterligare hörande, efter Herr JustitieOmbudsmannens tanka, vore af nöden.
Sedan Herr Presidenten Skogman, på Herr Friherrens och Ordförandens fråga, huruvida Herr
Presidenten vore beredd att nu svara eller önskade skriftlig del af Herr JustitieOmbudsmannens frågor, förklarat, att sådant vore svårt att bedöma, innan Herr Presidenten inhemtat beskaffenheten af hvarje fråga serskildt; så framställde Herr Justitieombudsmannen följande frågor till besvarande af Herr Presidenten Skogman, hvilken i anledning deraf utlät sig, på sätt vid hvarje fråga här nedan finnes antecknadt, nemligen: i:sta frågan.
Erkänner Herr Presidenten Skogman sin underskrift å den nu företedda handlingen i det skick denna underskrift nu befiunes?
Sedan Herr Presidententen fått beskåda handlingen, svarade Herr Presidenten:
Han kunde ej finna annat, än att samma handling vore den, af hvilken en afskrift redan blifvit till RiksRätten ingifven.
Då Herr Presidenten i den afgifna förklaringen erkännt, att han undertecknat en med afskriften lika lydande handling, hade Herr Presidenten nu emot sjelfva originalet icke heller något att anmärka. anira frågan.
Ej mindre sjelfva handlingens uppställning och innehåll, än Hans Maj:t Konungens namnteckning derunder samt Herr Presidentens nedanföre befintliga namnskrift med en ofvan densamma dragen linea, som vanligen betecknade kontrasignation, syntes otvifvelaktig! utmärka handlingens officiella egenskap samt dess till forin fullkomliga likhet med andra från Regeringsmakten utgående officiella handlingar.
Herr Presidenten hade emedlertid i förklaringen sagt, att formen och beskaffenheten af hans underskrift, äfvensom dess gemensamhet med Herr ExpeditionsSekreteraren Bergius, skulle ådagalägga, att den icke gafs af Herr Presidenten i egenskap af Statssekreterare.
I afseende å sistnämnde omständighet eller underskriftens gemensamhet med Bergius komme Herr Justitieombudsmannen framdeles i tillfälle att sig yttra, men för öfrigt måtte det bero af Herr Presidenten att närmare utreda och bestämma, huruledes eller i hvad måtto formen och bi skaffenheten af sjelfva handlingen eller af Herr Presidentens underskrift derå skulle ådagalägga det af Herr Presidenten uppgifna förhållande?