Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med iakttagande af besia hufwudgrunder, och för at derjämte »ned Statswerkets utröndta behof af en säker och någorlunda tilräckclig inkomst af Bran»vinS-Bränningen, kunna förena hwarje UndcrsäteS enstillda förmän deraf, har hemliga Utstottet stadnat i följande beslut, som nu med Kongl. Maj:tS nädiga tilständ hemställes Riksens Ständers egen pröfning och godtfinnande.
::o. Bör Bränwiws-Bränningen pa LantzeL blott åtfölja Jorden, och andre än Le, som äga eller bruka Hmrman och Hemmansdelar, icke undfå rasighet ac tillverka Bränvin Hemliga Utskottet, anser ock, at tilwerknntgsrattigheten bör atföljas af vät igset lil fri och obehindrad bade Iransport och försälpring af Branwia, och har deremot har nedan föreslagit en icke obetydelig listökning i afgiftem För Städerna, med undantag af 8tocNNo!m ^ bör BräNwins-til..erkningcn grundas pa
F lknummern och derester uträknas, pä sätt nu förordnadt är» 2:0.
Som inskränkning i Bränwins-Bränningen, sa wida den genom författningar skall sta at winna, egenteligen beror pä inskränkt pannerymd, men allt för stna pannor öda Säd, Med och dagswerken; Sä anser Hemliga Utskottet sn Pannerymd afgokaunor, kokrummet inberaknadt, innefatta medelmåttig storlek för et helt Hemmam
Dockat den, stom det astundar, och ej af berörda pannerymd will anmanda någon del för äilMerinZ, mä äga rättighet at nyttja särMid-äWIlars-panna af Sex kannors rymd.
För klufna Hemman, och det ä dem warande större antal persotter, har följande pannerymd snutt i.s lämpelig.
Under til och med Hemman, 15 ai§ Kann. pam ncrymd. deröfver til och med n- ckito -— 22 äito ciito. deröfver til och med ^ clito — 26 cli o äito.
Deröfver til och med ^ äics — zs äiro cltto.
Deröfwer til och med 4 äito — 34 Kann. pan nerymd. deröfwer til och med 4 äito — 33 äito äito. deröfwer til och med 4 äito — 42 äito äito. deröfwer til och nred ^ äito — 46 äito äito.
Til lättnad af omkostnaden wid inköp afBranwinsredstap, samt besparing af säd, bränsle och möda, som -vinnes, dä större Bränwinspannor nytt-' jas, anser Hemliga Ulfloltet, ak Innehafware af mindre Hemmansdelar, da de arv belägna i en gärd, eller inom samma By, äga rättighet at förena sig vm en panna.
Pannan får dock icke utgöra större rymd, än för et enstaka Hemman af lila storlek med Hemmansdelarnas sammanslagna mantal utsatt ar, eller sadan sammanslagning til större pannerymd än för et helt Hemman, äga rum; men afgiften kommer för hwarje Hemmans-del, efter dest rnstillda storlek, likafullt at erläggas och betalas.
Til undwikande af de föxhateliga sa kallade Stor-Bränneriet-, har Hemliga Utstottet ansett pannerymden för enstaka Landtgardar af flera an et mantal, böra för öfwerstottet förmindstas och utsattas, som följer:
För 14 mantal til 53 Kannors pannerymd. i 4 äito — 56 äito äito. äito — 60 äito äito. 2 äito — 65 äito äito. 24 äito — k>8 äito äito.
24 äito — 71 äito äito- 24 äito 74 äito äito. 3 äito -- 77 äito äito. 91 7-rr s-s-—ss äito — 79 Kannors pannerymd. l O äito — Fl äiro äito. 3? äito — 83 äito äito. 4 äito — 85 äito äito. 4; äito — 36 äito äiro.
4 ^ äito — 87 äito äito. 4 ^ äito -- 88 äito äico. vch för 5 Mantal 90 kannor, öfwer hwilken rymd ingen Bränwins-Panna nid något enstilldt Landtbränneri får nyttjas.
Och som flera sirsk-llva Hamman kunna brukas med eget Folk och egna dragare, och Bränwinsbrännings - rättighetens utöswande pa hwarje ställe, ehuru med en Panna af iden kannerymd, som det särstlllda Hemmanet åtföljer, kikwäl skulle blifwa bade obeqwllMt och kostsamt; fa anser Hemliga U skottet billigt, at salunda brukade, en ägare tilhöriga och inom et och samma
Län belägna Hemman böra kunna sammanstas, at pä et ställe, hwar ägaren tjenligast finner, BranwinsLränningen för dem alla förrätta;, dock bestämmes pannerymden til nästnämnda kaune tal, i män af d« sammanflagna Hemmanens samfällda Mantal, utan at fä öfwerstiga det bestämda Llaxinmm af 90 kannor ; hwaremvt afgistcn kommer at erläggas för Hwarje särff:lld Hemmansdel, likasom för dem pä Hwarje ställs utöfwadeS särstillda bränning srätt med Len tillatna pannerymden.
Bränwinsbränningen i Städerna, med här ostvan anmärkt undantag af Stockholm, werkställcS pä det sätt hwarje Stads Jnnewänare sig derom förena, antingen af hwar cnstilld bertil hugad och berättigad, för hwad pa honom af Stadens afwerknings-^uayMM belöper, eller genom Bolag i et 72; enda sammansatt werk af större pannor.
För enstillda personers Bränwins-bränning i Staderna bör hwarje pannas rM'.d ej öfverstiga femtio kannor, och Men för aftvernnngen af dest Märna Sädesciuanmin uträknas derefter.
För sammansiaget werk acer lärer pannerymden genom Kongl. MajttS nådiga försorg blifwa sä bestämd, at det för Stadens Bränwins-behos belöpande Sädes-^nantum mrder den tillärna bränmnMiden med säkerhet kan afwerkas.
Städernas Bränwinsbränning, sä wäl den ensöillda, svin i större werk sammansatta, lärer Kongl Majtt nädigst täckas täta »vidtaga sadan tilfyn och Controll, at aila understes kraftigt warda hämmade. gm Som den fria försäljningen af Bränwin, hwilken kommer at åtfölja BränwinstilwerkningSrättigheten pä Landet, föranläter til mindftning r Städernas afgift för Branwins-bränningen, samt all Krogförsaljuing af Branwin, med den derföre belöpande minuterings-afgiften borde uphöra m. m.; sa har Hemliga svstottet, sä wäl til »vedermäle af Riksens Ständers underdämga nit, at emot berörda försäljningssrihet komma StatSwerket i dest behof til nägon hjelp och understöd, som til ersättning för bemalla förluster, förestagit en afgift af Tolf liffpund torr Rag för hwarje helt Hemman eller Mantal, samt för klufna Hemmansdelar, ä hwilka i propornon af större antal person r, Branwins - coniumtionen följaktligen är betydcligarc, utsatt följande äfwen emot pannerymden och förr» förhållandet afpastade afgift; För ^rdels Mantal och derunder, lika afgift forn hitintils, ellK ----- r. Lisp. I?ock ! ^'dels Mandal har afgisien blif-, ^ ' tvit mindffao frän 2 Lisp. som dea Mils warit, til — 1 ^ L:p. t^och med!
A-clsMantal lika afgift, som förr z
Dico r 4 äito beräknad til — 4L
Dito Z S äito — — — 6
Dito r äito — — — 7 Dito S 8 clito — — — 84 Dito Z 4 äito — — — 9H Dl ro 7 8 äito — — — 11 Men dä Hemmansdelar, i et och samma Man» tal, elter en och samma By, som Ulfbrene warit brukade af färstillda Ägare eller Aborr, blifwa sammansiagna och af en och samma Ägare eller Äbo b'ukas, kommer afgiften at beräknas efter Lesia Hemmansdetars sammanslagna Mantal.
För Hemman och Landtgärdar äter, som öfwerstiga et helt Mantal, och för hwilka pannerymden, enligt näst föregående punkt, blifwit r mär eligaste matto sörmindstad, har Hemliga Utskottet ansett lindring i afgiften blifwa en motswa* rande rättighet.
Pä denna grund borde afgiften erläggas:
För i Mantal med — — — iZ Lisp..
För flera an 5 hela hemman i en gärd under eget bruk, erlägges afgiften för de öfwerftjrrtande.
Mantalen ester larilken, utan någon mlndstning; hwaremot den belöpande pannerymden til godo njutes uti sarstllld panna.
Staderna, hwilka nu betala 52 fl. för Branutunnan, böra efter hemliga Utstottets tanka erhälla lindring, i anseende til »lindstad afsättning pä egen Branwins tilwerkning af Landtmannens frihet, at til dem införa Branwin.
Emot den Tull" och Kcois, som Landtmannen för Branwinet erlägger, rttgör-Stadsboen Tull och Kccis för Sädén, samt lvidkannes i öfrigt dyrare pris pä Wed och Dagsverken.
Hmrliga U'stottet har derföre icke trott sig böra föreflä högre afgift för Städerna, än Et Lispund för hwarje Branntunna.
Da U ftortet salunda, i enlighet med Kongl. Majtts nådiga föreställning, föreflagit och bestämt Branwinsbrännings-afgiften at utgä i Säd; men transporten deraf til aflägse NaZa^iner för Jordbrukaren stulle medföra mycken förlust, anser Hemliga Ulstottet det böra fä ankomma pä Räntegiftva - 72ä — rens fria wal, antingen at utgöra afgisten in narura, eller i gängse mynt, och ester Maricgangen betala densamma med penningar.
I händelse af högre Markegång än 16 si.
Lisp. för torr Rig, är dock Hemliga bl skottet as den tankan, at afgiften ej betalas högre, än med 16 si. psr Lispnno; men wid lägre Markegång efter Mmkrgangsprisek.
Wiv totalt förbud mot Bränwinsbränuing, bemlas denna afgift med et wisit stadgadt pris af blott 12 si. för hwarje Lispund.
För rrenne nränaders tilläten Bränwinsoränning om äret, bör ingen mi ad stning i afgiften äga rum, utan densamma oafkorrtad til Staten inga.
Hurmvida dc Landsorter, som för svagare
Sidestilgang hittils stola njutit någon lindring, maga än widare bibehällas wid undantag, ankommer pä Kongl. Majtts egen nådiga pröfning. 4:0.
Som Kongl. Mrj:t i mader behagat förklara at Bränwinsbränningen endast mä utöt -as inom de första Z och de sidsta g Manader as Äret, såsom för BränwinsbranningS förrättande egentellgen tjenliga; sä tror Hemliga N sköttel sig böra hemställa, om icke, dä inskränkning i Bran vinsbranningen til Trenne Manader i näder pröfwas nödig, en af Lesia manader mä utsättas ifrån den ,5.
Oktober til den 15 blovember cm Hösten, samt de T-nanne återstående ifrån den 1^5. kebruarii til den 15. ^pril om waren, såsom Årstider pä hwilka Landtwannen wanligen är i största behof as dranken til kreaturens gödning och framfödande.
M instrankning i Bränningstiden, som Landet undergår,^ bör äfwen iakttagas för Städerna med deras Bränwinstilwcrkning, hwilken utöfrvaester de för Lem bestämda grunder - >> ! 727 .?:o.
Ehuni ägare och brukare af Hemman blott Mommrr at pä Landet tilwerka Bränwin, och alle Torpare, Mölnare samt andre, som pä Et Hmrmans ägor kunna wara boende, således ifrån denna rättighet äro uteslutne, bör det dock wara en ägare af flera Hemman och Hemmansdelar obetaget, at , om han ej sjelf will begagna sig af desi Branneri-rätt/ uporaga den til en eller flera af underhafwandc pä ägorna; dock nied willor, atthen pannerlund , som Hemmanet åtföljer, ingalunda öflverflrides.
Jord-ga;en bör likafullt erlägga asgiften och för densamma blifva kronan ansvarig. 6lo.
Försäljningsrättigheten af det Bränwincn hwar öfwer eget behof tillverkar, bör efter Hemliga Utstottets tanka, icke sträckas til minutsiinA, eller mindre än Et halfstop säljas hemma i husec, e er ringare an en kanna föras i Stad eller til Marknad at der försäljas.
När större c;uanimm Bränwin til Stad eller Marknad föres, och efter köpares åstundan och behof kommer at delas emellan flera, ma utdelning elter nEning icke ffe ä öpet Torg eller gata, eller wid marknadsplatser ä Landet, pä det ställe, hwar ständ eller bodar för sjelfwa Marknaden äro upsatta, utan mäste Säljaren isrän Torgen i Städerna föra Bränwinet til Köparens hemwist, och wid Mar-nader, pä bertil sarflilldt anwist ställe, at der til hrvarje Köpare utmäta, hwad en hwar sig betingat och ästundat.
Alla Bränwinskrogar, sä pä Landet, four i Städerna, böra efter Hemliga Utstottets tanka, uldeles afstaffas , och ingen Bränwins - minure: in^ pä sa kallade I>iciueur-Kammare i Städerna tillätas.
Wid ^uökroner pä Landet och i Städerna bör icke blott de pä wisia ställen wänlig» sä kallade Slag - supar, utan ock all Bränwins-minutering strängeligen wara förbuden; afwensom wid Ting, Upbördsstämmor och ck,chuiäation5 - Möten samt andra folksamlingar; och bör es eller ä G istgifwa-egärdar Bränwin säljas i minut ät andra, än Resande.
Pa Wärdshus', lAar^uetenterier och sä kallade Näringsställen, hwar spisning gif.ves, mä Bränwin säljas ät de spisande; ^.likasä pä Wärdshus, som wid Herregärdar för Ägarens egen betjening , H.mötwerkare och Arbetsfolk, samt ankommande främmandes betjening kunna inrättas; dock blifwer wid alla de§a Wirdshus och Näringsställen all annan Brämvinsförsäljning och krögeri strängeligen förbuden, och icke eller tillätet, at ä Wärdshus wid Kyrkorna pä Landet ä Hllgedagarna sälja större eller mindre partier Bränwin.
I Tull och ^ccio för Bränwin, som söres til Städerna, erlägges hwad nu derföre uckatt är, nämligen En stilling kannan i Tull och Ä.ta runstycken i t^ccio. 7:0.
Pä det, at wid inträffande förbud emot Bränwinsbränning, en hwar mä erhälla rädrum, at lämpa sina hushall sanstallter derefter, och icke, dä sädana förbud oförmodadt päkomma, och genast böra werkstallas, blottställas för lidande, antingen a redan tagna hushallsförfattningar, eller för plikt pä Lagbrott, hwartil okunnighet föranledt; sä har Hemliga Uftkottet til Kongl. Maj:t i underdänighet hemställt, om icke, dä omständigheterna göra antingen inskränkning k bränningstiden eller totalt förbud nödwändigt, detsanuua kunde blifwa kundgjort en manad förr, an det bör widtaga. z:o. -- 72A gto.
Da erfarenheten ädagalaggt, at lindriga bestraffningar ä oloflig Bränwins - tillverkning
Mils icke kunnat afhälla egennyttan frän förbrytelser, ehuru försäljningen af Bränwin warit instränkt: men den nu ntwidgade förfäljningsfriheten kunde misibrukas til
Rikets stada och förderf, om ickemlfwarsamma straff utsattas, och under upmärksam Ambetsmannatilsyn göras werkande, medelst rättighet för en och hwar, rckom Tjenstefolk, at angifwa, och för angifningen, dä den bewises, rtpmuntras med största delen eller allt af den pä förbrytelsen blifwande plikten; sä har Utstottet i underdänighet hemställt sädant til Kongl. Maj:ts Nädigsta pröfning, med lika underdänig anhållan, at ehwad straff och böter Kongl. Maj.t ä förbrytelserna i detta ämne nädigst täckes stadga, alfwarsam tilsyn öfwer handhafwandet af författningen derom mä ^warda anbefalld och iakttagen:
Försegling af Bränwinsredstapen pä Landes under de fyra mänader af äret, pä hwilka bränningen alltid förblistver under förbud, tror Hemliga Utstottet sig i underdänighet böra afstyrka, fasom kostsam tidsspillan för Kronobetjeningen, samt i flera afseenden utan ändamäl, häldst denna tid inträffar om sommaren, dä, utom wänlig knapp tilgäng pä Säd, hwarken förmänlig Bräuwinsafkastning kan wäntas eller dranken för kreaturen erL fordras.
Huruwida äter försegling mä äsättas Landtmannens Bränwinsredstap, dä Kongl. Majtt, för knapp Spannemäls tilgäng, i Räder pröfwar nödigt, at af de til Bränwinsbränniug ärligen utsatta ätta mänader, til nägon del, eller Helt och hältet/ inställa Bränwins-bränningen, deröfwer har något 7Z0 --- Hemliga Utffottets underdäniga utlåtande icke ägk rum, utan hemstalles i underdånighet Kongl. Majrts
Nådiga godtfinnande.
I Städerna, hvar tilsynen och werkstalligheten af en försegling är lättare, synes Bränwinsredstapen deremot böra förseglas emellan hvarje lermin, svin för hwars och ens Bränwins - tilwerkning efter uträkning warder bestämd.
Detta är hwad Hemliga Utffottet härutinnan trott sig böra förestå.
Bränwinets nyttjande har blifvit en mana, och denna sinner likasom et förswar uki ciimLtets bestaffenhet, wid hwars härdhet Bränwinet anses styrkande, särdeles hos Allmogen, under det atailt, hwad i desi tilwerkning mgär, kan anwändas och blifwa til nytta, en del för menniflor och en annan för kreaturen.
I öfrigt har Hemliga Utstottet til Kongl. Mastts
Nådiga godtfinnande anmält desi underdåniga önskan och hemställan, at Brännan emot erläggande af förhöjd Tull, fritt kunde fä införas til Stockholm ifrän krovincerna deromkring, i likhet med hwad i andra krovincsr fker, til de i eller närmast dem belägna Städer, m. m.: at til besparing af icke obetydligt Quantum Spannemal, Krono-Brännerierna wid Wisby och Ny-Carleby kunde alldeles uphöra, och at, när antingen totalt förbud eller inskränkning i Bränwinsbränningen inträffar, Gripsholms och Furusunds Brännerier, sä framt ds icke äfwen kunna uphöra, i Räder maga inskränkas i samina proportion, som miudfkningen faller pä det öfriga Landet; hvarförutan Hemliga Utskottet i underdånighet anhällit, at Bränwins - bränningen l Götheborgs och Bohus
Län kunde driftoas ester samma grunder, för Stad och Land, som, med undantag af Stockholm, i allmänhet arv antagna, samt det LontraÄ förfalla, som Kongl. Majrt och Kronan med Bryggaren äVcllmav derom ager.
Öfwer deffa omständigheter har Kongl. Majck läckts meddela Hemliga Utstottet Dest strifteliga Nädiga Svar, hwilket Hemliga U.skottet utöedt sig den naden at harwid fä bifoga.
Hvilket allt genom
Utdrag af krotocollst skulle exxeäieras. bilt lu^ra.
In käem ?rotOE)1I! L. L. I.a§eriieim.
Härefter uplästes Kongl. Majus i anledning häraf gifna Nådiga förklarande, sä lydande: Kongl.
Maftt har tagit i Nådigt öfwerwägande, hwad Hemliga Utskottet, rörande Branwins-brän ningen, i underdånighet föreslagit, samt lemnar bertil Nådigt bifall med följande förändringar; I Kongl.
Majus Nådiga kll-opolnion om detta ämne har Kongl. Maftt undantagit Stockholms Stad, der Bränwins-branningen an widare mäste drifwas för Kronans räkning, om Spannemals-MsggrinsJnrätkningen, som ar angelägen för Riket, och hwarr lil Kongl.
Maj:t ansiagit afkastningen af de flesta Krono-Brannerier, skall kunna underhalla en mängdMsZsrinsr och lVIaZaLmr-Bttjening öfwer hela Riket» Winst pä Spannmåls, handeln e-Milldt ar fH piycket mindre at påräkna, som Kronan i mipwäpcar näppeligen kan undgå förluster pa Spanneuiäls. förMotter til nödställda fattigas understöd.
I goda ar ater kan Säden icke fastas, utan t>! underpris, hwilket strider emot ändamalet af denna Anrättning.
Kronan får jämwal ofta widkännas sadan åkomma pä uplaggd Säd, ac Mamda Poster deraf Mulle medföra ostridig förlust, om sadan Säd ej kunde amvändaS til Vränwjns-bränning; och da stei a goda är följa pa haparandra och ^Izgs^inerng bllswil ii^ da, pch Ronsten medtagen, Mulle all widare uphandiing afstadna, derest Spannemälen ej kunde omsättas, hwartil annan eller förmonligare utwäg ej giiwes, an j fraga warande Bränmins-bränning, som alex fordrar saker afsättning pa Bränwinek, men h-vilken säkerhet
Mulle försvinna, om en hivar som häldst, efter UtffottekS undcrdäniga Förflag, til Slockholm Mulle fä införa Bränwin.
Af Tullen pa Bränwknet, om det ock wore försigtigt at upsälta den samina til 2 Mill. kannan, Mulle Kronan för 18 kannor, som anses för -vanlig och hög afkastning af Bramvins-bränning wid sing Branneri.-Jnrättnjngar, ej erhålla mer än z6 Mill. för Sädes-Tunnan, da Kronan t-värkom af egen branning har mindst Tiva Riksdaler och ofta derutöfver, och det af en mindre bränn-tunna, hwarförman Kronans Bränwins-pris alltid warit drägligt och stundom lindrigare än dek wanljga» Kongl.
Maj:t kai! således icke undandraga lVla^rin5 Inrättningen det understöd, utom hwilket den cke kunde äga bestånd, samt tillåta Bränwins-Jnörsel kil Stockholm, för hwars Bränwins,behof häde Gripsholms och Furusunds Krsno-Branneriec hl>ltv,c inrättade.
Maitt har funnit, at Gripsholms Bränneri, såsom anlaggdt pä skoglöst och i öfrigt äfwen pbcqwämt ställe, bör flyttas kil Stockholm ock> Kongl.
Ma>:r har kil den ändan nyligen inlöst ^rranäor deraf.
Samma skäl inträffa wäl ej wid Furusund; men pa det Kongl. Maj:t ma kunna derom efter omständigheterna förordna, will Kongl. Majit arrenäer äfwen deraf inlösa, samt i öfrigt sa härefter, som hilintil, inskränka Spannemals^afivcrkningen til Bränwine bränning för Stockholms Stad, när inskränk» ning r BranwurS-brännlngen för Riket finnes nö» dig, men wid hivarje til fälle säl skilldt etter omständig, hekerna förordna, wid hwilka Krono-Brännerier det Sädes-avanlum mä afwerkas, som kil bränning gustas.
Deremot och i anseende tjl det förändrade skick, Brä"wins-bränningen i Riket nu erhåller, komma Ny Carleby och Wisby Bränneriet ar nedläggas.
Med anledning af det ^rrenäe-LonlraLI om Krono. Bränwins - bränningen i Götheborgs och Bohus
Län til medlet af är 1828, will Kongl. Majtt i Räder bewillja Landtmannen i berörda
Län den nu förestagna Bränwins-brännings-rätkigheten; äfwensom Städerna Uddewalla och Strömstad; men ehuru Kongl.
Majst är benägen ak jämwäl tilegna Götheborgs
Stad en lika förmon, mäste Kongl.
Majst dock lata fadant ankomma pa Stadens hörande, huruwida Staden will hälla Kronan någorlunda skadeslös för ersättningen af ärrenäs-Jnnehajcharens ^omrsQ, hwarföre Kongl. Majst, om Bränwins - 7Z4 bräm,ingen söv Götheborg och Skärgården nu ej i Nader kan sig urlära.
I öfrigt will Kongl. Masit, da inskränkningar och Förbud emot Bränwins-branning bliswa nödiga, sa midt omständigheterna det medgifwa, laka knndgöra dem cn manad innan de böra ga i wcrkställighet.
Norrköpings Slott i Hemliga Utskottet den 2.
Junii I8OO.
At förestående afskrift är lika lydandemed det til Högloft.
Hemliga Utskottet ingifua Höga Orikinsl intygar. 1X4.
R-isliblaei.
Hemliga Utskottets krotocc>!I§.
Utdrag begärdes pa bordet.
Riksens ^sglofl. Ständers Osconomis-Utskotts Betänkande, angäerrde en förbättrad Författning om Stängsel - skyldigheten.
För den idoga Landtmannen har det länge warit et bekymmersamt hinder i hans »verksamhet och et billigt amne til klagan, at utan sina grannars biträde wara skyldig ensam vprakta och underhälla Hägnaden omkring en oländig mark, den han uptagit och sökt göra nyttig, da likwäl en angränsande Jordäga.
xe, svin osta försakar de ypperligaste tilfälle» til up - 7Z5 odling, genom den fred, stängseln a swen mcdförec ä hans ägor, får r sin sorglöshet del frugten af den cmdras fl!t, möda och kostnader.
Mast, som sträckt sin öma omwärdnad jämwäl lil detta för Landthushällningen angelägna ärende, har i Räder behagat infordra Riksens Höglofl.
Ständers underdåniga uUakande om hwad ändring och förbättring uri nu »varande Författningar angående stängsel-skyldigheten kunde äga rum, och dct är lil underdänigst föste här. af som Oeconomi - Utskottet, omtänkt, Lt a ena si< dan, genom en skälig lindring i det -tryckande stäng» sel.besiväret befräinja drift och upmunlran för Odla» ren, och a den andra förekomina, at en Jordbrukare, som i anseende til markens beskaffenhet, eller an. dra smara omständigheter, utan eget förwällande nöd» gaS assia fran all upodling, icke genom deltagande uti en för honom umbärlig hägnad, matte allt för mycket betungas, funnit lämpcligt, at uti Cay. 2. §.
Byggninga-Balken och särskiiidra i detta ämne urkom» na Författningar förestå följande ändringar och tillägg.
H:vad angar först angränsande Byars skyldighet, at emot hwaraudra hägnad upräkka, sä stadgas wäl uti g.
H/lom. af förenämnda Z., at dä
By »nöter annan By i aker och äng och den ena will sik »fran annan ffillja, da giswcs honom wittsord som stänga »vill, om det »stan den andras försäng ske kan; men som snarast deras synes upkomma försäng, ak inaqor ä ömse sidor om rågängen ligga ögna, och der införda wilkoret af en stridig granne kunde miflbru» kas til twist och rättegång med den, son» stängseln päfordrar; sä hemställer Utskottet, om densamma icke alldeles bör Utgå, och uran allt undantag, Byar, hwilka) sammanstötande aro Aker eller äng, anses förbundne, at til rägangarnas upstangande, wara hmarannan härutinn n behielpclige.
Widare angående förhållande med stängsel, skyldigheten, dä twaN»e med tagangar aMllde Byar möta hwarannan uti skog, betesHage eller utmarks sä har Kong!.
Maj:! uti Dest Nadigsta Bref kil Kongl.
Götha Hos, Kält af den I Z.
Augusti 1790 i Nader behagat förordna, at de Jordägare, hwllke astunda, al genom stängsel kil större eller mindre del skillja deras egen skog. beteshage eller utmark ifraN andras lika beskaffade ägor, ej kunna förbinda de sed. nore, emot deras willin, at kaga del i skilliohägnaden, men för Wester-Norrlands La»i, medelst den Maji 179; j Nader utfärdad Förordning, gjort der undantag, at derstädes stäNgselfkyldigheten i rumark skast rv -ra Byar emellan gemensam.
Nu, fom de vmstänöigheker, hwilka til berörde undantag söran, ledt, synas a de fl sta, om ej asta, orter i Riker inträffa, och de olägenheter för en granne, som af en gemensam stängsel skyldighet pa ec och annat ställe kunna upkomma, icke efter Utskottets tanka böra läg. ga hinder i wägen för en Författning, hwilken i sä Markelig man skulle befrämja Jordbrukarens hug til tipodling eller förbättring afen ofta onyttig mark, fä finner Utskottet i anledning härutaf sig böra hemställa, at Kongft Brefwet af den iz.
Augusti 1790 matte ii! sin kraft och werkön uphöra, samt deremot Kongl. Förordningen af den zt.