Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag delar fullkomligen de sammansatte Utskottens tanka, att närvarande tidpunkt är den lämpligaste till vidtagande af ett, på orubbeliga grunder hvilande, beslut om en myntbestämning, äfvensom för sådane åtgärder, hvarigenom denna myntbestämning kan blifva verklig och varaktig, nemligen genomen framdeles skeende utvexling af silfver emot sedlar; och då jag genomgår den lärorika historiska uppställningen, som Utskotten gjort, för att bevisa den nu varande tidens lämplighet der - Den 6 Julii e. m. 225 dertill, och för alt upprätta den, för oss, högst fÖrraonliga jemförelsen emellan Rikets närvarande financiella ställning och den förflutna, erfar jag en djup känsla af tacksamhet, den säkert hvarje redlig undersåte med mig delar, emedan det är de framgångar, Konungen vunnit, och den lugna och lyckliga ställning, Han Fäderneslandet beredt, som vi böra tillskrifva, att vi nu, med något hopp om framgång, kunna öfverlägga om förevarande vigtiga fråga, som, ehuru den länge utvisat nödvändigheten att afgöras, likväl, genom händelsernas och sinnesstämningens förenade kraf, hittils endast utgjort ett föremål för fromma önskningar.
Då Konungen sålunda öppnat och banat vägen för de åtgärder, som nu åsyftas, så synes mig, af en lika naturlig följd, som dess nödvändiga sanction begäres på beslutet om sjelfva mynlbestämningsgrunderi, att verkställigheten af dessa samma åtgärder bör, i hvad tiden beträffar, öfverlemnas till dess ovillkorliga och icke af något förbehåll begränsade sanction.
Jag ledes dertill äfven af den af Herr Friherre Anckarswärd åberopade och med rälta beklagade, bristande samman verkan , emellan de begge Statsmakterne, i hvad som rörer myntförhållandet och de financiella anordningarne sedan 1809, en sammanverkan, 3i H. i5 Den 6 Julii e. m. sorn, efter den dyrköpta erfarenhet vi vunnit, nu, genom ett ömsesidigt förtroende dem emellan, på allt sätt bör till vägabringas.
Jag medger, att, då jag vidrört denna senare sanction, jag inträdt på området af Utlåtandet N:o 2, och att således samma tillvitelse kunde mig göras, som redan emot andre talare blifvit gjord, att jag afviker från det egentliga öfverläggningsämnet; men då jag icke kan anse dessa Utlåtanden, ehuru serskildt fördelade, och hvilka således böra serskildt afgöras, utan allt samband sins emellan, tror j.ag mig böra betrakta dem i ett helt, och åtminstone, i afseende på grundprinciperne, eftersträfva, att den ena nödvändigt må stödja sig på den andra.
Då jag derföre fullkomligen förenar mig med Utskotten uti det i Utlåtandet N:o 1 gjorde tillstyrkande, att nu bestämma Bancosedelns silfvervärde till 2,f R:dr, eller 128 sk. i sedlar för 1 R:dr i silfver, efter 1664 års myntfot, hvarå Kongl. Majlis nådiga sanction skulle begäras, för att åt delta Rikets Ständers beslut gifva den kraft, som en af Konung och Rikets Ständer gemensamt, i enlighet med 87 §.
RegeringsFormen stadgad lag, bör äga; tvekar jag ej, att såsom ett lika nödvändigt tillägg dervid fästa, att, enligt min öfvertygelse, i bredd med bifallet till denna myntbestämning, ovillkorligen bör antagas, att den Konungsliga sanction, hvarom fråga förekommer i Ulskot - Den 6 J u I i i e, rn. tens Utlåtande N:o 2, pag. 78, må på sådant sätt bestämmas, som de emot denna punkt talrika reservationer hafva åsyftat, och följaktligen således, att, sedan alla föreskrifne åtgärder blifvit fullbordade, BancoFullmäktige skulle derom göra underdånig anmälan hos Kongl. Majrt, som ägde, efter föranledande af Rikets så väl inre som yttre ställning, utsätta dagen, då utvexlingen kunde börja, utan att, i detta afseende, vara bunden af någon i förväg fastställd tiderymd.
Då jag med Friherre Anckarsvärd deruti instämmer, alt våra föregående realisationer icke af andra orsaker misslyckats, än genom afvikelser från de beslut, hvarpå de voro grundade, afvikelser, som rättvisligen ensamme böra uppbära den förebråelse, som man synes vilja hvälfva på sjelfva den väl beräknade, men i sin lagligen utstakade gång störda, åtgärden; så förbehåller jag mig, att i afseende på vissa detailfrågor i Utskottens senare serskildta Utlåtanden få, då fråga derom förekommer, yttra mina tankar, och jag hoppas att, understödd af mera kunnige personers omdöme och insigter, än hvaruppå jag gör något anspråk, vinna, i vissa af dessa detaiIler, några jemkningar, utom hvilka, för min öfvertygelse åtminstone, förefaller, likasom man med ena handen skulle nedrifva hvad med den andra blifvit appbygdt. 3i H. i5* 228 Den 6 Julii e. in.
Jag har, vid detta tillfälle, endast yttrat och endast kunnat yttra min enskilta m.ening.
Men örn, som jag hoppas, genom ett bifall å Rikets Ständers sida, denna vigtiga fråga blifver Kongl. Maj:t undersLäld, och jag således kallas att deröfver uttala min mening i Konungens StatsRåd, tvekar jag ej att här i förväg förklara, att jag äger en för lång och för lycklig erfarenhet af Konungens tänkesätt, och af det behof Dess bjerta äger att gå
Sitt folks önskningar till mötes, så snart ett sådant begifvande å Hans sida kan förenas med Hans egen öfvertygelse, med Hans värdighet och med den faderliga omvårdnad, Han för oss alla hyser, att icke vara fullkomligen Öfvertygad, att Konungen ej allenast skall höra, men äfven icke ogilla den mening, jag här haft den äran för Högloflige Ridderskapet och Adeln framställa.
Jag får derföre vördsamt hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition till bifall å Stats- och BancoUtskottens Utlåtande N:o i.
Ropen på Proposition förnyades.
Jag var icke tillstädes, då Herr Rosenblad sökte att vederlägga mig, men han har haft den godheten sedermera säga mig, hvari hans vederläggning skall bestått.
Den värde talaren har först frågat, hvarifrån jag tagit, Den 6 J u 1 i i e. m. 229 att Utskotten tillstyrkt något lånesystem.
Må det tillåtas mig att omvända frågan.
Utskotten hafva de facto tillstyrkt utfärdandet af en skuldförbindelse på fyra Millioner; och det är i detta tillstyrkande jag tagit mitt påstående om lånesystemet.
Jag lemnar åt hvarje sundt omdöme, att afgöra, om jag häri misstagit mig.
Vidare har Herr Rosenblad äfven behagat framställa, "hvar jag tagit Utskottens af mig föregifna ' tillstyrkande af 4 i Millioners indragning "från allmänna rörelsen.”
Jag nödgas äfven till svar härå hänvisa honom till Utskottens Utlåtande pag. gvt, der det står:
"Vid öfvervägande af detta förhållande och ”med fästadt afseende å angelägenheten der"af, att Banken för framtiden, till bedrifvande af dess rörelse, äger en bestämd ”summa, få Utskotten härmedelst tills ty r”ka Rikets Ständer: att för Bankens grund”fond må förklaras det i Calculen öfver ”Bankens ställning upptagne återstående belopp Banco R:dr 4>4OI>432: '3* 2 af Statsverkets capitalskuld för 1808 års krigskostnader, samt i följd häraf Riksgäldskontoret uppdragas att, efter skeende in”betalning af de öfverskjutande Banco R:dr ”i432: 13. 3, å jemna summan af denna ”capitalskuld, 4'400>000 R;dr Banco” (jag försäkrar att här står med tydliga ziffror 4,4oo,ooo R:dr Banco) "utfärda en dess förskrifning å Rikets Ständers vägnar, (men nu komma vi till det sanuskyldiga) "stäld Den 6 Ju 1 i i e. m. ”till Banken eller Ordres och bärande 4 ”procents årlig ränta på capitalet.”
Mina svar på de framkastade frågorna ligga alltså uti Utskottens egna ord'.
Innan jag i öfrigt ingår i försvar af mina klandrade anmärkningar, ber jag ati få erindra om en grundsats af högsta vigt, den nemligen, alt man vid all lagstiftning är pligtig att noga efterse alla de följder den möjligen kan hafva, och alt man gör allt för illa, om man låter lagens nytta eller skada ankomma på verkställarens sätt att verkställa.
Jag ber om förlåtelse, i fall jag skulle blifva något vidlyftig, men saken företer sig för mig ytterst maglpåliggande.
Jag tror, att då Utskotten föreslagit ordet ordres i förskrifningen, och den således kan komma i 2:dra, 3:dje, ja 2o:de handen, man de facto börjat ett obligationssystem.
Jag erindrar mig ganska viii skillnaden emellan Utskottens förslag och en del reservationer i Utskotten, och alt jemväl Herr Rosenblad tillstyrkt, att llere sedlar i smärre summor må utgifvas å det ifrågavarande beloppet; äfvensom att 2:ne Ledamöter Herrar Noreus och Sanlesson föreslagit skuldsummans fördelande uti 44 serskildta sedlar.
I>et är sant, att här står väl icke directe sagt, att dessa summor skola indragas, men om man ser mera på möjligheten och sannolikheten af utgången, än på hoppet till BancoFuilmägtiges generositet att hushålla med Svenska folkets rörelsecapital, så måste man Ben 6 Juli i e. m. a3i A
• befara sedelstockens minskning, eller tror man sig med 44 sädane reverser, utbytta emot indragne och sålunda realiserade Bancosedlar, kunna bibehålla rörelsecapitalet oförändrad t? —- Sådant är mitt svar.
Om det ej tillfredsställt talaren, hoppas jag dock alt det skall tillfredsställa allmänheten.
Friherre Anckarsvärd har framställ den satts, att dröjsmål med realisationen skulle medföra skada och förlust för de gählskyldige, sorn derigenom kommo att betala efter högre curs.
Den 51 Inlit. 601 Banqucn utbetalas, sä wida Riksens Ständer ej under tiden annorlunda förordna, som ock at til det föreslå,qne sammanträde af bägge Utskottens Ledamöter mangrant, sitt samtycke gifwa; bwarom, genom Utdrag af Protocollet de öfrige Respective Ständen wanligen underrättas skulle.
Ulf ert a, ^xel, utbad sig til sin uplysning ödmjukeligen fä förfräga sig, om de nu berviljade medel skulle af samma män, som hittils, forwaltas, och gä igenom samma händer, som förut.
Herr Grefwen och Landtmarskalken yttrade sig tro, at Riksens Ständer ej kunde sig med den frägan befatta.
Uppläsics följande Dictamen af Friherre IIIamilton, Lsill.
Allmänt höras indragningar önffas; och siere hafwa under narwarande Riksmöte yrkat deruppä.
Rikets närwarande ställning fordrar werkeligen äfwen all möjelig hushällning, och alla de indragningar, som med klokhet kunna werkställas.
Uti denna önskan förenar jag äfwen min.
Men dä jag tillika äger den öfwertygelse, at Sweriges civila Ämbets - och Tjenstemannaclasier äro uti ett emot desi folkmängd disproportioneradt förhällande; at desias löner, genom mängden deraf, för mycket betunga Statswer ket, 602 Dcn Zi Iu!rr. ket, oaktadt at de fleste äro sä issa lönade; och jag tillika är öfwertpgad, at sjelfwa institutionen af wäre fleste civile
Ämbeten är föräldrad (emedan inrättade för mer än et Århundrade, swara de ej emot behofwet och ställningen uti närwarande tid, dä weridén? allmänna uplysning, Länders förställande til hwarandra, och wärt egit
Fädernesland undergätt sä mänga och totala förändringar) anser jag för lika nödwändigt, at en gransta ing företages luruwida de nuwarande civsta Ämbetens institutioner behöswa at ändras, som at derwid förena all möjelig och klok indragning ulisyst lors antal med penninge-besparingen.
Och dcn närwarande tidepuncten, dä Riksens Höglofl.
Ständer redan företagit de wigtigaste jämnkningar, dä Riket är sä godt som under en regeneration , är, efter min tanka, just den rätta at äfwen företaga detta ämne.
Jag är wisserligen icke sä förmäten at tiltro mig äga nog erfarenhet och insigter til at fullkomligt kunna utreda en fräga af sä stor wigt som denna; men jag förhoppas pä Högloft.
Ridderstapets och Adelns ynnest och tälamod, dä jag dristar at i ödmjukhet och i möjligaste korthet anföra det som enligt min tanka hufwudsakeligast förtjenar dest uplysta upmärksamhet.
Ibland civila Ämbeten äro Hof- och Diplomatiska, enligt min tanka, -utom gränsen af denna granskning.
Jag skulle önsta at sä wäl de senares som de förres aflöning, likasom uti Eng - Den Zi. I«l". 60'.
Enaland, berodde af Kongl. Maj»ts
Egit förordnande, och bestriddes af wista runda summor, i underdånighet kemnade til Dest Egen Höga Disposition.
Jag anfer äfwen at oe bögre beställningar, hwilka af wär nya Grundlag bestämmas, och om hwilkas Löner Rit »'ens Ständer nyligen sig yttrat, icke nu mer kunua komma under öfwerläggning.
De civila Ämbetsclastcrne synas mig eacnteligen kunna fördelas uri z:ne afdelningar, Lollegier, Domareschsilcr och lLanö^ftpreiseir.
Men som Kongl. Hof-Rätterne utgöra et forum af Domare, forbigäs de i början, och fä sit rum bland Domaresystlorne.
De öfrige Rikets Collegier äro: 1:0) - Cslleglum.
Detta har ej län ge sedan blifwit omssapadt, men lär snarligen tarfwa at äterssapas; wid hwilken det är at bäde hoppas och föriiwda, at sä wäl fullständighet som besparing af öfwerflödige systlor iaktages; och at de, som finnas nödige och bibehällas, blifwa sä lönande, at de kunna lefwa deraf. s:s) Rong!. Maj:ts Cancelli med derunder hörande Lancclli-Ratt och Cabinetr förjiktrikes Brefwärlingcn, innefattande sädane Ambctsoch Tjenstemän, som behandla de Ministeriela MäleN samt sädane som äro nödwändige til alla de ärenders föredragande och expedierande, som höra til Kongl. Maj:ts Egit Höga afgö» rande, lär icke kunna förändras.
Z:o) 6o4 Den 31 Julik. 8:0) Kongl. Rammar - Loklem'»m.
Detta hufwud-werk för- Rikets allmänna'huShällning, beffattning och upbörd kan icke undergä, icke behöfwa eller täla nägon annan förändring uti desi indelning i wista Contoir, än blott at de, som haft at göra med sädane Provincer som frän. gätt Riket, med tiden alldeles indragas, och at Bytes, - Köpegods, - Reductions - och Dona. tions, samt Tull - och Licent-Contoiren, säsom til en del snart öfwerflödige och til en del mer skadande än gagnande, reduceras.
De öfrige derunder lydande Werk: Kongl.
Landt-MäteriContoiret, Kongl- Myntet och Chartä-Sigillalä-Contoiret synas deremot kunna förblifwa pä närrvarande fot.
Men af sä wäl detta Col legii öfra styrelse, som af 6:0) Long?.
Stats - LontoireL med bertil hörande Kongl. Ränte-Kammare. 6:0) Long!.
Commerce-Lollegrum och 7:0) Longi.
Rammar-Rätten, synas lätteligen en enda, men af dem alla sammansatt hufwudstyrclse öfwer hela den inre hushällnin, gen uti Riket kunna tilffapas.
Et dylikt Werk med namn af Collegium för de inrikes civil ärenderne borde, enligt min tanka, hafwa en President med samma löne wilker som et Stats-Räd, en vice President, med lön Mom ct Justitiä - Räd, och til Bisittare Lwä Kammar-Rader, twä Commerce - Räder, twä
Den 3i I"Ut.
605 twä eller tre Stats Commitzarier samt cilla Kammererare eller Chefer för hwart och ett under detta Collegio hörande Contoir eller Departement.
Sannolikt ffulle ärenderne, behandlade och afgjorde i en fädan Conseil, winna en stämpel af enhet uti prineipe och ett sammanhang, som ffulle winna de lyckligaste följder för det allmänna. / Rammeralgöromalen borde säkerligen blifwa lika wäl förwaltadesom nu, och inga understes synas runna upstä deraf at Kammcrerarne för Contoiren blefwo Bisittare, häldst o>n det tillika stadgades at den Kammererare, ifrän hwars Contoir mälet inkom, endast fick wara Referent, nien borde afträda under ventilationen och beslutets fattande.
Stats-Lontoiret, hwars göromäl, sedan en Stats Secreterare i Financearender är tilsatt, egentligen inffränkas til ett Cafieförwaltnings - Departement, ffall wäl kunna förwaltas likaså wäl under denna benämning, dä det sammanflogö, som om det förblef ett särskildt Cottegium.
Och Rong!.
Ranrmar-Lätten kan vwedersägeligen, utan all olägenhet, och likasä wäl, som före är all deles införlifwas med Kongl. Kammar - Collegium, häldst om allmänhetens önskan wännes, at rubrikerne ä contributioner förenklas, dä afwen controllen blir sä mycket lättare Det werk, som minst synes tala ett sammanfläende är wäl Rong!.
Commerce - Lolt-.gium ; men de ärender som röra inrikes näringsgrenar, fabriker, handtwerkerier m. m. arv ju directe hörande til den inrikes hushållningen, och äro ej swarare än at de med lätthet kunna läras, fattas och behandlas med de öfrige til detta Werk Höran - 606
Den 31 Julik. de ärender.
Den befattning med Utrikes harm deln och med Handels-Agenierne, som tilhör detta Collegium, samt deli åliggande at uti handelsfrägor afgiswa underdäniga yttranden til Kongl. Maj:t pä DeH utstäldte frägor, äro deremot af den beflaffenhet, at de icke kunna kännas utan genom särskildta studier.
Men om, i likhet med detta förslag, twänne CommerceNäder bibehollos, af hwilka man ägde rättighet at fordra den närmaste kännedom i dylika ämnen ; och om wid frågor af betydligare handelsintcresien, en eller flere Grotzhandlare tilkallades och deras meningar uplysningswis inhämtades, sä lär förmodeligen allt kunna winnås, och häruti ej finnas ett skäl för bibehällandet i en framtid af detta Collegium.
Min tanka är, at af bwarje indragit Collegium skulle formeras Contoirs- eller Departementer, under förestående af de Ledamöter som bibehollos.
Den besparing, som härigenom upkom genom indragning af tre P-csidenters, en vice Presidents, sep Kammar Raders, sju Commerce Räders, tre Kammar Rätts Räders, elfwa Afleflorers, 2 L 3 Stats Commisiariers, med fleres löner, och af förmodeligen flere publike byggnaders försäljning; anser jag likwäl för cn mindre betydelig winst, enär de > warblifwande
Ledamöter singö en nödig tilöknmg i deras löner, emot den at, dä härigenom antalet i alla grader af Tjenstemän förmindskades, skulle nödwandigt ett större antal än hittills af män af upfosiran och instgter wända deras hag ifrån endast Tjenstemanna yrkan til jordbruket och andra näringar.
Men Den 31 Ju!!'.
Men ännu finnes ett Collegium, nemligen Aong!.
B>cr go-Lellegiu m
De af detta Werks göromål, som röra allmänna hushållningen i Risets Bergslager och Brukens privilegier, är» tifi fin natur mycket förenlige med det föreflagne Coltegii befattning.
En enda Ledamot, flyttad frän det nuwarande Bergs-Collegium, skulle uti conseillen kunna föredraga detza ärender, och fäfom
Chef förestä ett tämmeligen inffränkr, derföre inrättadt Contoir eller Departement.
Den Judicatoriska befattning, som nu tilhör Kongl. Bergs - Collegium, kan utan det mindsta hinder flyttas under de wanlige Härads Rätterne.
Dä äterstär endast den ftientifika delen, eller, scm den kallas, Bergswctenffaven, Denna del är af en alldeles oumbärlig nodwändigbct uti ett land der Bergs- och Bruksbandteringen utgör en sä wäsendtelig gren uti näringar.
Men som desi omfattning är widlöftig, och innefattar flere wctenffapsgrenar, som äro sä abstra ta , at de wäl icke komma at anses lgsom en bufwudsak af Ledamöter i et Collegium, hwilka tillika hafwa en Camera! - och en ivid äldre monopoliffa och ffrälira författningar fästad doware-detail: sä tror jag för min del, at om detta Collegium ined derunder lydande Bergmästare indroges, och om i desi ställe en Bergs-Academie inrättades, endast för det wetenskavliga, skulle detta ändamäl bättre winnås och Kronans besparing äfwen dermed kunna förenas; häldst Bruks - Socieläken, som härwid borde finna sin förmon, ej lär undandraga sig at äfwen bidraga til en sä nyttig förändring.
Ett allmänt
Merk, ehuru icke ett Collegium, är äfwen Äklmänna Magazins,^"''ätt n. ngen.
6v3 Den Zr ningen.
Detta är af en sä stor inflytelse pä allmänna jordbruket om det rätt ftycc?, at det för tjenar den största upmärksamhet.
Och enliqt min tanka bör det, såsom förenande oeeonoMsta med mer antila detalrer, alltid utgöra ett' särskildt Werk under egen styrelse med redowisnings styldighet.
Näst efter den Collegiala följer Domareforwaltningen.
De Domstolar som nu utgöra fora pä landet äro.-
Härads - och Bergs-TsngsRälter samt Lagmans Rätter, och de öfre Jnstantierne äro Hvf-Rätter och Bergs Collegium.
Om det är en sann primipe, at rättegångar böra, sä midt möjligt är, förekommas, förlikas och förkortas; sä är det säkerligen felat, at löna Domare illa, at fylla denna brist med svortlar af sjelfwa rättcgängen och at banv a flere än de högst nödige instantiern
Om man owäldugt granskar de fleste civila rättegängar, finner man wäl oftast at okunnogheten blifwit försedd och upretad til en träta, som ofta koster mer än sjelfwa saken, af en sä kallad Advocat; samt äfwen en och annan gäng, at Domaren sä behandlat rätteqängen, at den genom tids utdrägt eller äterförwisning stall bereda indrägtiga manga sportlar.
Om Förliknings-Rälter inrättades pä de bästa hittils kända grunder, skulle wäl en stor de! Rättegängar qwäfwas r sin början.
Om intet civile mäl ätmindstone sick företagas wid Härads Rätten innan det wore förwist frän Förliknings - Rätten, om HäradöRätten, bwaruti en Häradshöfdinge alttid presiderade, sammansattes likasom hittils af Tolfmanna-Nämnd, som ägde at deltaga i Domslutet, Dm Z1 Julli. 609 .Let, men tilökades med twänne Pofiefiionater, walde inom Domsagan, hwilka ägde rättighet, icke at deltaga uti domslutet, men i öfwerlaggmngarne, och at ytterligare bringa parterne til förlikning, samt at fä del af Protocollerne, och at öfwer olagligheter föra talan inför Kongl. HofNätterne eller Iustitiä-Canolern; och om en edswuren och lönad Notarius förde Prvtocollet, fa är det sannolikt och öfwcrensstämmande med niin fullkomliga öfwertygelse, at Rättegängarne skulle i möjelrgasie mon förkortas och inindskas til antalet.
I samma mon är jag äfwen öfwertygad derom, at Lagmans - Rytterne , som bittils ej alltid förkortat rättegängar, eller mindstat vmkostnaderne derwid, skulle alldeles blifwa öfwerflödige; och at Long!.
Hof-Lätterne skulle med tiden finna sig sä ledige frän göromäl, at äfwen bland dem skulle en mycket betydelig mindskning sä wäl pä Ledamöter, som Tjenstemän kunna ske.
I förening med föresiäende anförande, fär jag likwäl yttra den önskan, at, dä Häradshöfdinge bcställningarne aro af sä. mycken wigt sä wäl wid Lagffipningen, der forsta rubriken pä ett n>.äl sä mycket werkar, som i sä mänga oeconomiffa ärender, mätte blifwa wäl lönade, utan nägra sportlar och förses med en bögre rang.
Männe en lön af i5vn Nd.
Banco fixerad i persedlar, jämte en bostad, dock jämnkad r förhällande af folkmängden och widdén af Domsagan, äfwensom efter orternes dlika dyrhet, och en rang lika med Zbfwerste - Lieutenanter skulle wara för mycket?
Landtstyr-elsen, den tredje af de civila fordelningarne, förrättas af Herrar Landöhofdin2lndra Band. pjl-o 77, 73.
.gar 619 Dm 31 Julik. gar med de under dem stäende Lands-Stater och Betjente.
Sä wäl Landshofdingarne, som Le sä kallade Krono-Betjenter äro, genorn t sednare tider tilkomne ökade göromål / sä öswerlastade, at ingendera kan upfplla hwad dem i all sin widd äligger.
Sjeifwa Landshöfdinge Jnsiruetionen är af en sä widsträckt omfattning, at den r>möjeligen kan ätlydas til alla desi delar, och genom en ökad folkmängd, genom npa Författningar, genom npa inrättade Werk, Comitier eller Directioner, hwilka anse sia alla berättigade at anlita och befalla Landshofdingarne, hafwa desia göromäl wULit öfwer all hofwa.
Sak samma gäller äfwcn i anseende til Krono - Betjenterne, hwilka i sin tour öfwerlastat Fjerdings - och Nämndemän.
Om Staten tälde, wore härwid en tilökning nödig, sä wäl pä antalet af den mindre Krono - Betjeningen, som pä desias loner.
Det skulle äfwen wara högst nyttigt om den öfre Lands-Staten sä inrättades, at Herrar Landshöfdingar kunde frikallas ifrån handläggning wid det blott mecaniska, säsom t. er. couranta Epecutionsmal, badning af skjutser m. m., och derigenom wunno mer ledighet at öfverlemna sig ät de wigtige ämnen:
Upbörds - Werket, allmänna hushällningen och Politie - Författningarnes händhafwande.
Och säsom en följd häraf wore den närwarande Jnstructionens öfwerseende och omarbetande af den största nytta.
Nägon jämnkning i de större lönerna i missa orter skulle kanske ren framtid kunna lemna utwä, Den 3i Iulik. 6!1 utwägar til De mindres påökning.
Om Hemmantalens antal och befolkningen innom Länen jämte Residencens läge pä en mer eller mindre dpr ort togeö i betraktande, sä lär inga andra werkeliga ffäl gifwas til den stora olikhet, ge» nom olika förwandlingar, som nu existerar e» mellan sä wäl Herrar Landshöfdingars, som LandsSLaternas olika löner i olika orter, ehuru wid samma beställningar och göromål och ehuru ifrån början indelade efter samma grund.
Om dessa mina ofullständiga, men wälmenta anförande winna Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarffalkens och Högloft.
Ridderffapets och Adelns bifall, anhäller jag at de sä remitteras til de Utskott, Lil hwilka dess olika delar höra. 6. ^amilton til Hageby.
Remitterades til Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Utffottet.
Anmältes och infördes en Deputation ifrän det Hederwärda Bonde-Ståndet, hwars Ordförande Riksdagsmannen 8kärs ifrän Bohus
Län tilkännagaf, at Bonde - Ständer bifallit
BancoUtffottets hemställan om ett sammanträde med Stats - Utskottet, hwilket sammanträde Ständet ansett böra häldst genom wisse deputerade äga rum.
Deputationen utbeledsagades pä öfligt sätt.