Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan jag i Riddetskapets och Adelns Plenum den 2 Mars förgäfves yrkat Proposition på andra Alternativet af StatsUiskottets utlåtande, om medel för granskning och öfversättning af Isländska Handskrifter, förbehåller jag mig några ögonblick för att besvara de vid mitt För-j slag gjorde Anmärkningar.
Jag vågar göra mig försäkrad, att hvar och en, som ansett mödan värdt att af ämnet taga en närmare kännedom, skall instämma i mitt tänkesätt.
Att Konung Carl XI varén Beskyddare af den Nordiska fornforskningen , har jag redan bevisat:
Att under Konung Gustaf lil denna Vettenskap skulle tillvinna sig mindre uppmärksamhet, säger sig sjelf.
Under en tid, då man at främlingar lånade bildning och vitterhet , kunde man icke vara hågad, att undersöka källorna tili en sann kunskap om Nordens ursprungliga egenheter.
Hvad bär blifvit yttra dt om en Man, som mot 4co R drs årlig aflöning är ålagd att syssek; sätta sig med vära Isländska Handskrifters granskning, fordrar någon utveckling*
Om med denne Man förstås AcademiseAdjunctf-n.
Magister F, G.
Liljegren, den ende, ät hvilken, mig Den i 9 Martil. 275 veterligen, ett sådant förtroende blifvit lem-J nadt, måste jag upplysa, att enligt Kongl. Majrts
Bref till CancelliStyrelsen af 26.
Februarii 181-7, hans årliga aflöning under deri id af 3 år, hvartill hans befattning är inskränkt, utgör icke 400, utan endast 166 R: r 32 Sk.
Med så knappa lönevilkor lärer han få uppgifva alla förslag att besöka Island, bäst belåten att tå qvarstanna innom Fäderneslandet, der han genom enskild undervisning kari finna sin utkomst, ehuru med uppoffring af den tid, som han odeladt borde egna åt sin antiqvariska verksamhet.
Just för denne man, hvars arbetsamhet och nit för saken äro omisskännelige, vore tillfället att under sina forskningar vägledas af en lätd Isländare, högst dyrbart.
Det skulle besp ra honom mödan att i Köpenhamn till Danska och Isländska Lärdes pröfning öfverlemna sina öfversättnings-forsök, för att vara säker om deras rigtighet.
Att det Folk, som är i besittning af Island, skall deiföre äga ett afgjordt företräde i Island* ska Litteraturen, kan så mycket mindre medgitvas, som denna Ö nu mera saknar nästan hela sitt förråd af Nordika Föreskrifter, hvilka tid efter annan blifvit öfverförde till Sverige och Dannemark.
Jag skulle afstå från vidare försvar af mitt förslag, om detta för-lag endast varit ett uttryck af mitt enskilta tycke; m n sådant är icke förhållandet.
Flere Vetenskapsidkare t hvilkas oväldiga och grundliga sak-kännedom 276 Den 19 Martii. hittills af ingen blifvit bestridd , dela min öf* Vertygelsv.
Att saken icke å.- ovärdig allmän uppmärksamhet, synes älven bevisas deraf, att d n innom int t Riksstånd saknat förespråkare och att så väl Hö.iofl Ridderskap->s och Adeins egna Ledamöter innom det Utskott, tiil hvars piöfning målet hör, sorn HögVördiga Pre» ste-MåmLt och Vallöf] borgan S åndfet, dä detta Mål blef i deras Pieni sammankomster före* draget, gift it ett kraftigt understöd åt min till» sty-kati att ifrågavarande företag måtte utan uppskof till verkställighet belordras.
Då jag, efter denna förklaring, öfverlemtiar våra Nordiska Handskrifter till fortfarande hvila, förnyar jag min upprigtiga önskan, att denna hvila icke matte blifva långvarig.
Herr 'Heykensköld, Detlof Ludvig: Stats»’ Utskottet har framställt tvänne Alternativer: dt ena, ait derest ifiågavarande öfversättning ej utan Statsverkets betungande kan föret agas, dermed må böra t il 01 lägligare tid uppskjutas, samt det and a, att Riksens Ständer skulle hos Kongl Majit 1 underdånighet anhålla, det täcktes Kongl.
Maj:t i Nåder särskildt å detta ämne fästa uppmärksamhet, och om några medel skulle finnas, då i Nåder understödja detta nyttiga företag.
Om Proposition hade blifvit framställd till bifall af sednare Alternativet, hade jag för min del röstat
Jaj trien nu åter, då förra Alternativet blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, anhåller jag au mot detta beslut få till Protocollet reser; Den 19 Martil. *77 vera mig.
Jag delar ej den tanken, att den närvarande Generafonen bor arb ta endast för det närvarande* Jag tror icke', att vi åt glömskan böra öfverlemna de .Skrifter, som upplysa oss om den Nordiska Fornålder!), med dess Hjeltar och deras bedrifter i tveitom anser jag vår Forntids Historia sorn det skönaste srf vära Förläder oss le.nnat.
När vt lasa i Häfderna, huru mången gång Sverige stod på branten af sitt fall, men upprätthölls af kraftful !e Män, upptändes ej dä äfven hos oss begäret att efterfölja dem?
Aldrig underkufvades ett Folk, aldrig böjde det sitt hufvud unw der oket, så länge det heligt bevarade sin Forntids minnen, och Sverige skall evigt förblifva Frihetens hemvist, sä länge vi ihågkomma hvad vi fordom varit och vår urål-t driga sjelfständighet*
Det var under den store Gustaf Adolph, under Carlarnes tidehvarf, sorn Svenska Krigarens tapperhet uppnådde sin största höjd, som vi ej blott försvarade egen jordj på andra sidan om
Hafvet rann äfven vårt blod för mänsklighetens heligaste rättigheter, för S‘mVets- och Religions ■ friheten, På samma tid använde äfven utmärkte
Män sin tid och sin möda till forskning i Formidens Halder, Na-i tionen erhöll derigenom känsla af sin kreft, och den utbröt i djerfva handlingar.
Mätte äfven vi ihågkomma Forntidens exempel j matte vi, såsom Nordens fordna Inbyggare, upp^ eldas af åtrå till ett odödligt namn, och efter-! sträfva att lefva i en tacksam Efterverld*» håg - 378 Den 19 Martil. komst, och bland oss skall, aldrig saknas
Män, som i farans »sund med glädje uppoffra lifver och alla jordiska fördelar tor Fo^r ilandet.
He rr Lagerhjelm, Pehr:
Emedan jag icke hade den äran att vara närvarande då Hög« Joflige Ridderskapet och Adeln tog sr 11 b slut* angående de Altei natjver, som Högloft.
StatsUtskottet, såsom svar på Herr A.dlerbeths Motion om Anslag åt en lärd Isländare för öfversättning af de i Sverige befintlige Handskrifter, pä Isländska språket, hade föreslagit; så F r jag härigenom reservera min tanka, hvarvid jag b-klagar att sådana Ledamöter af Högloflige
R ddetskapet och Ad ln, som göra anspråk, företrädesvis, på litterair bildning, icke understödja en Motion, som Littera uren i tacksamt minne skall upptaga, och derigenom lärer vara skiljd ifrån mängden af Motioner, sorn sysselsätta Rikets Högloflige
Ständer o^h endast angå enskildta eller vissa Coiporationers fördelar.
I Plenum di 2 dennes, vid det tillfälle, då Stafsötskottets Betänkande, i afseende på Heir Adlerbeths Motion, förevar till afgörande, försummade jag att till proiocollet begära min Reservation emot d t Beslut, som då togs, ölverraskad af den händelsen, att en Men, som sjelf utmärkt sig för Historiens Studium och nitäbkat för vårt Fäderneslands kännedom, kunde yrka bifall til! förslaget, att åt fullkomlig glömska öfverlemna denna Motion.
Jag anhåller nu, att i dagens Protocoll tå antecknadt för min Den t 9 Martil *79 räkning, att jag tror Herr Adlerbetbs Motion hafva förtjent ett bättre öde.
Jag skulle an< se som en mindre önskelig händelse, om, då denna Riksdag för framtiden tillkännagirver , att af de tre Stånd i vår NationalRepresentation, hos hvilka egsnteligen nit för Vetenskaperna kunnat vara att påräkna, Ridderskap pet och Adeln ensamme icke lemnat någon uppmärksamhet åt förslaget, att framdraga Förfadrens minne ur glömskan , det då icke tillika biifver sagdt, att några eller någon Sig emot ett sådant beslut reserverat.
Herr Grefven och Landt Marslcalken tillkännagaf, att Ordföranden bland Herrar Bärk. män, Grefve Gyllenborg, Johan Hei ning, anmält, att ehuru H rrar Bänkman flere gånger varit enligt anslag sammankallade för att utvälja en Elector, de likväl icke varit fulltaliga, i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Bänkmän att en timma före nästa Plenum på vanligt ställe mangrant sammanträda , på det ifrågavarande
Val må kunna verkställas.
Föredrogs och remitterades till Stats - och BancoUtskotten , Giefve von Plåtens, Ballzar Bogislaus, den 17 dennes eftermiddagen på bordet lagda Memorial , angående nödiga förp skott till Götha Cana*Arbeteis fortsättande under instundande Sommar, hvarjemte Grefve 28®
Den 19 Martn. von Platen erhöll Riddersksp^ts och Adelns tillåtelse att sitt Memorial med de öfrige RiksStånden communicera.
Föredrogos å nyo och gillades följande från BapcoUti-kottet ankomne, samt den 14 och eftermiddagen den 17 dennes på bordet lagde Betänkanden 1:0
Af den 4 dennes, i frågan huruvida de FideiCommisser, hvilka enligt särskild nådig tillåtelse fått med Inteckning gra veras, må kunna af Riksens StändersJBanque såsom Pant antagas, j 2:0
Af samma dag, angående lånerättigheten i Banquen för de uti Philipstad belägne Fastigheter. 3:0
Af den 10 dennes, i anledning af vackt fråga om fördelning af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver Stats Bancooch RiksgäldsVerken; tryckning af samtlige Revisions.berättelserne; publicitet af BancoVerkets granskning j hela dess vidd, och upphörande med hittills vanliga förseglade Berättelsers afgifvaade.
Vid Förnyad föredragning biföllos följande från Stats- och BancoUtskotten inkomna, Samt den 14- och eftermiddagen den 17. deh. lss på bordet lagda Betänkanden; Dm 19 Martn. 1:0
Af elen 4. deRnes, angående väckt fråga om förhöjning uti de för Riksens Siänders Revisorer af Stats- Banco- och Riksgäld»; Verken anslagna arfvoden. 2:0
Af den 10. dennes, angående Justering inför båda Utskotten gemensamt af de föreskrifter, som skola gälla lör Riesens Stan? ders båda PenningeVerk.
Föredrogos å nyo och gillades följande från StatsUtskottet inkomna saint den 14. och eftermiddagen den 17. dennes pä bordet lagda Utlåtanden ; t:o Af den 4. dennes, angående nödiga Medel till Drottningholms Broars istandsättande. 2:0
Af samma dag, angående ny Stats re; glerande för Gtipsholms Slotts- och Djur^ gård&Betjeoing. 3:0
Af den 5. dennes, i anledning af Riksdagsmannen Eric Mörtbergs Mooon , om förändring i Roleringen vid Westerbottens
Ro* gemente. 4:0
Af samma dag, öfver Riksdagsman; nen Jon Jönssons Memorial , angående KronoTtondeSpannmåltns utgörande till Stockholms Stora Barnhus. 5:0
Af samma dag, i anledning af Herr Landshöfdingen3 Friherre B- W:Focks Motion, 282 Den 19 Martu. angående en till Upsala Barnhus donerad Krono»' fordran. 6:0
Af samma dag ,. angående Riksdags» mannen Johan Olsson Longbergs Memorial, att iå betala Osmundsjernet efter Kronovärdi , utan någon förvandling efter Markegång. 7:0
Af samma dag, i anledning af Riksdagsmannen Anders Sandstens Memorial, an? gående Ädelforss Guldverk.
Föredrogos å nyo StatsUiskotfets, den 4.' dennes afgifna , samt den 14. i samma månad på bordet lagda fem serskilda Memorial , innefattande svar på Återrennsser af Utskottets 9 den 23. och 31. sisth Jar.uarii meddelte Utlåtanden : 10 Angående förhöjning uti Postskjutsnings-legan. 2:0
Om bidrag af allmänna Medel till fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö. 3:0 Angående föreslagen rättighet tili Skattelösen af LotsPIemman. 4:0
Om förbättring i Länsmännens Loningsvilkor. g:o Angående ersättning till Städerne för deras andel uti Accis - och BakugnsPenningarne.
283 Men sorn Ridderskapet och Adeln den 9. ©ch 17. sistl dne Februari! ledan biialin Stais* Utskottets sistnämnde Utha.anden , fann Ridderskapet och Adtln, att Utskottets r>u ifrågavarande
M tnonaier endast borde läggas till Handlingame.
Föredropos å nyo StatsUtsknftefs elen 4 och 5. dennes aigifra sin t dt n 14- och eft< rmicTdagen den 17.
1 samma n r. ad på bord t lagda t vänne Memorial, innefattande svar på Återremi sen af Liskotiets, den 1 2. sisth dn.e Januarii och 4. nästledne Februarii meddelta Utlåtanden : 1:0 Angående Segelleden genom Bag-t gensSttndet och Södra Stäket , samt 2:0 1 anledn ng af Kongl- M;:j:ts Befallrtingsh rfvandt s J Nt.rrl o t. ns Län , ur.derdåriga Skrifvelse den 29 Noven ber 18179 r°* rande anstånd med indidvandel af den återstående delen af Wester bottniska Lånet , sorn skall ei läge as af Invårarne i Norrbottens
Länj och sQm de öfige Respeciive RiksStånden redan bifallit
U skottets m tnämnde Utläiande , fann Ridderskapet och Adeln för godt att äfven lör sin del vid berörde tvänue Utlåtanden nu mera låta beto.
Vid förnyad Föredragning af Statsutskott tets den 5. dennes aflåtne samt den 17. i sara - 284 Dm 19 Martil. ma Månad eftermiddagen, på bordet lagde svar, i anledning af de hos Hedervärda BoncieStåndet gjorda anmärkningar vid SratsUtShOtiets den 17. sistledne Januarii meddelfe Utlåtande, öfver RiksdagsFullmägtigens C» F. Bergs Memoria!, innehållande Förslag om allmänna Brandiöesäkfingslnrä'tningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fuilmägtige 1 Banquen och RiksgäldsContoiret, fann Ridderskapet och Adeln, att enär Utskottets sistnämnde Utiå^ tande redan blifvit den 2~'. sistledne Januarii af Ridderskapet och Ad-ln bifallit, Utskottets ifrågavarande svar nu endast borde läggas till Handlingarne.
Anmälte* och emotfogostvänne Kongl. Maj:ts Öfverste Kammarjunkare, Herr Friherre Eric Reinhold Adelsvärd samt Herr G'efve Carl Gyldenstolpe, hvilka å Kongl. Majrts höga vägnar kallade 5 } af Ridderskapet och Alein, att under Herr Grefvens och LandtM rskalkens anförande klockan 3 i morgon eftermiddag infinna sig på Kongl. Slottet för att vara Kongl. Maj:t följaktige uti Processionen, vid tillfälle af Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XM:s Begrafning, med tillkännagifvande derjemte, att för de öfrige Ridderskapets oAh Adelns Herrar Ledamöter, hvilka icke komma att i Pro* cessionen deltaga, vore serskildte rum utsedde uti Riddarholmskyrkan.
Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar .Öfverste Kammarjunkare, avt Den 19 Mar lii. 285 till Kongl. Majtt framföra Ridderskapets Och Adelns underdåniga vördnad , jemte försäkran om efterkommande at Kongl. Maj;ts Nådiga Beiailning.
Sedan Herrar Öfverste Kammarjunkare på > vanligt vis blifvit utbeledsagade , uppropades de 50 Herrar Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka skulle i morgon uti Processionen deltaga.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att de Herrar Ledamöter, hvilka skulle gå i Processionen, måtte något löre klockan 3 samlas uti de dertill utsedde rum å Kongl. Slottet, samt att de öfrige Ridderskapet och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka ämnade beVista Ceremonien i Riddarhohnskyrkan, mätte vid nyssnämnde tid samlas i det så kallade Secreta Utskottets rum å Riddarhuset, för att, anförde af den äldste närvarande af Ridderskapet och Adeln, derifrån till Riddarhohnskyrkan afgå.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt anmoda RiddarhusUtskottet, att genom en af RiddarhusCancellisterne, jemte vederbörande Vaktmästare, låta besörja Ordningen för morgondagen , då Rummen å Riddarhuset , enligt Ridderskapets $ch Adelns beslut, komma till begagnande 286 Den 19 Martu. af Ridderskapets och Adelns anhöriga Fruntimmer att upplåtas.
Föredrogs" å nyo SratsUtskottets den 4 dennes afgiftfe samt cfen 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angå nde redovisning för StatsVerkets fö skott ti-ll tryckningen af RiksStåndens Protocoll, jemte Bihangel dertill vid »Sr5 års Urtima Riksdag.
Jag bör ej neka att det förefallit mig nog oförmodadt att blifva ställd sotn redovisande inför Riksens Stander i afseende på en sak, som I en helt annan väg kan och bör utredas.
StatsUtskotfet har haft anledning att undersöka detta ämne, genom den Mo ion, som i PresteStånlet blifvit väckt och till Utskottet remitterad; en Motion, som, om den än skulle bevittna den värda Ledamots nit, som hen. ne gjort, likväl lika mycket bevittnar, huru ringa kännedom han halt af saken* Hvad som egenteligen förmår mjg att nu vid detta Betänkande göra anmärkning, är den fotm, hvari den t 11 Ständer är framställd, den nemi. att det föreslås, att Riksén^ Ständer skulle besluta, att om, vid anställande undersökning, någon brist skulle finnas i vederhöiligt antal exemplar af Bihanget till sistl.
Riksdag, den , som deraf besörjt tryckningen , skulle åligga att deras värde återbära.
Riksens Ständer kunna ej Den 19 Martil.
237 utöfva en särlan Domäremagt.
Den allmänna Lagen har sörjt för de åtgärder’, sorn i dylika fäll kunna vidtagas, och i den del redogörelsen här drabbar mig, har jag intet skäl att undandraga mig elier frukta för dess föreskrifter.
Statsutskottet har likväl, i en meddelad uppgift pa räkenskaper och befintlige exemplar af Bihanget, framställt det resultat, att någon brist skulle finnas.
Då denna allmän gjorda åtgärd kunde föranleda till en allmän mening, att så verke,ligen förhölie sig, tror jag mig äfven berättigad, att lika allmänt anmäla hvad jag
Vid denna uppgift har att anmärka.
Den stödjer sig på en inventering, gjord ett helt år efter sedan exemplaren aflemnades, af en Bokbindare, utan någon controli hvarken af redovisande eller redofordrande.
För öfrigt saknas i uppgiften afdrag för de exemplar , sorn till HolCancellcren och publique
Verk alltid aflemnas, och hvad som är betydligare, för de exemplar, som ännu äro oredovisade och finnas i Boklådorna.
I allmänhet räkna alla för-? läggare på en vanlig upplaga 30 å 40 exem-f plars defecter.
Mig förefaller det undransvärdt , att icke ens detta ringa antal defecter här uppstår.
Att så få exemplar nu kunna erhållas completla, härrörer deraf, att af första
Delen endast 500 exemplar aftrycktes.
Händel en är den att tryckningen måste begynnas innan Riksens Ständer hade beslutit, huru många exem - 388 Den 19 Martil. plar skulle uppläggas.
När jag då på egel bevåg skulle bestämma Upplagans,storlek, kunde jag t j göra den siörre , än.svarande emot den afsättning jag förmodade.
Niir den sedan genom Riksens Ständers Beslut fastställdes till 1000, måste jag rätta mig derelter.
Erfarenheten har visat, att 500 Exemplar varit tillräck-* ligt.
Jag har åtminstone sparat
Staten kostnaden för sco till och förmodar att det ej kaQ läggas mig till last.
Rörande
Rid lerskapets och Adelns Protocoll har jag i Riddai husCancelliet erhållit den undenättelse, att betydliga packor d rat förvaras på Riddarhusets vind, och ait dessa blifvit ddlagde, i anledning af en anmodan ifrån StatsContoiret, dit exemplaren förut blifvit aflemnade.
Detta torde upplysa , att i afseende pä dessa Protocoll ingen brist heller lärer va* ra att befara.
I anledning af dessa anmärkningar anhål* lör jag att Högloft.
Stafslhskottets
Betänkande måtte blifva återremitteradt.
Herr Grefven och La tult Marskalken hemställde , om Riddetskapet och Adeln ansåg da af Herr Silfverstolpe vid MatsUtskottets Utlåtande gjorde Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Utlåtandet, jemte Anihärkningarne 3 till Utskottet återremitteraj hvilket bifölls.
Den 19 Martti, Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 4 dennes afgifne, samt den 14. i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:t9 nådiga Proposition om medels anslåen_- de till kostnaderne vid ta förbättrad Fångforsling oeh bevakning.
Grefve Motnef, Carl Stellan, ari holl åff detta Utlåtande måtte intill nästa Plenum få ytterligare hvila på bordet, hvilket, då Aerö Ledamöter häruti hördes instämma* af Riddefr skåpet oeh Adeln bifölls#
Företogs tili pröfning BaneoUtskotfefs deri 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma
Må-’ nåd eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående förändring uti de innom Banco-!
Verket gällande Befordringsgrunder, enligt hvilka tredjedelen af Banquens Commissarier vid yp'r pande ledigheter tillsattes endast af Frälsemän.- Friherre
Staél von tiöistein, Gorfitz Lied'■& tig:
Detta Betänkande af BancoUtskottet bestrider jag dels af det skäl, att ärendet icke är allmänt, dels emedan det är en inskränkning j Ridderskapets och Adelns rätt, sorn grundar sig på en frivillig och laga kraft ägande öfverenskommelse emellan de tre Stånden,- A1»' deln.
Preste- samt BorgareStåndenv f
Det kan ej vara okändtalf då r äldre' tider, till Banquens Credits upprätthållande^ Ridd, 0. Ad, Prof, IV. fr XI.
A-fd# 37, 33-,- Den 19 Martil. ett tillskott af Penningar gjordes af dessa tre Stånd, hvilka derjemte garanterade Banquen , vägrade BondeStåndet deltaga häri ^ dess egna ord voro: att de med Banco icke ville hafva någon befattning.
Dessa tre Stånd hafva derelter gemensamt stadgat grunderna för Banquens Styrelse och ibland annat fastställt lika antal af Fullmägtige samt BancoCommissarier at hvarje Stånd; ingenting var väl också naturligare, än att, då deras biträde och förbindelse var enahanda, deras rättigheter borde vara i samma förhållande.
Det var först vid i8©o års Riksdag, som BondeStåndet fick del i Banco-Styrelsen , i grund af de tre Ståndens frivilliga medgifvande , som , för att lemna ett bevis åt BondeStåndet af sin beredvillighet, icke gjorde afseende på deras förra undandragande, då fråga var om förbindelsers åtagande ; dock skedde detta med det af BondeStåndet sjelf erbudna vilkor, att derigenom ingen rubbning skulle ske i förra Författningar och grunder för Sty. reisen ; det var således icke att vänta, det just denna fråga, som inskränker rättigheter, skulle komma från det Hedervärda BondeStåndet, som blifvit, icke af laglig rätt, utan af god vilja, utaf de andra Stånden upptaget till deltagande i BancoStyrelsen, dock vilkorligtvis.
Då Ridderskapet och Adeln, genom de mångfaldiga concessioner af sina rättigheter, äro i det närmaste jemlikade med de andra Den 19 Martil. 291 Stånden, serdeles hvad Rikets Embeten angar, som fordomdags var Svenska Adelns förnämsta ressource, och då dessa concessioner förnämligast blifvit gjorda, för att få det förderfliga Ståndshatet och afunden att försvinna, så bör Ridderskapet och Adeln med skäl kun na vänta, att icke ytterligare offer begäras, utan att concessionerna nu hunnit sin gräns.
Jag för min del bestrider, att den på rigtig principe och uppå ett långvarigt bruk grunda, de befordring® lag innom Banquen må ändras
Om den omständighet nu mera än förr skulle inträffa, att BancoStyn Isen , vid valet af Adeliga Commissarier, kommer i villrådighet, så torde detta vittna, att man nu, mindre än förr, är noga i pröfningen af den Ungdoms kunskaper och 6kicklighet,som i Banquens tjenst antages, eller också försummas den eftersyn, som vara bör.
Skulle det hända, att det tryter skickliga ämnen till BancoComrnissarier ibland de innom Verket tjenande Adelige, så må man hellre tills vidare söka dem utom Banquen, men ej bör en rättighet bortgifva, sorn grundar sig på vårt RepresentationsSysteme och på sjelfva den hö&re BancoStyrelsens organisation.
Då Bart. quens förvaltning för närvarande är uppdra: gen åt Commissar.crne , anser jag denna , in'.
Den 19 Martil. om BancoVerket befinteliga högsta Tjenstebe»: fattning vara af serdeles vigt} och äfven erfordra skicklighet.
Den latitude, i afseende på dessa tjensters tillsättande , Herrar Fullmägti* ge enligt Reglementet äga , att nemligen endast göra afseende på skicklighet och förtjenst, anser jag för min del ganska billig , och äfven, på sätt Utskottet hemställt, böra utsträckas dertill, att Frälsemän icke endast på grund af deras börd, utan äfven i mån af deras skicklighet, må anses berättigade till Commissarie-, tjensters erhållande, hellst om Commissarierne, på sätt nu finnes stadgadt, nödvändigt skola utgöras till en tredjedel af Frälse och två tredjedelar af Ofrälse Personer; men sökande innom BancoVerket med erforderlig skicklighet af FrälseStåndet icke funnes, Banquen derigenom möjeligen skulle komma att sakna den på ansigter grundade Styrelse, som för dess bestånd är ovilkorligen nödig.
Jag tillstyrker således för min del bifall af Betänkandet.
ÄfVen jag bestrider dem föreslagna förändringen.
Det må icke förglömmas, att BancoCommissariatet utgör en Auctoritet, som i vissa fall motväger Banco-Fullmägtiges Auctoritet.
Den förra bör då ock vara organiserad efter samma principe, som den senare.
Det må ej heller förglömmas, att man pröfyat nödigt, såsom Grundlag bestämma, det både i Högsta Domstolen och i allmänna Beredningen skola finnas Adelige och icke Adelige ^ledlemraar till lika antal, Så länge denna Den 19 Martil.
293 principe gäller på andra ställen, bör den ock följas innom BancoCommissariatet.
Jag tror ej att tre
Stånds beslut gör tillfyllest att frånkänna Ridderskapet och Adeln en rättighet, som är enlig med Esprit’n af vår Representation och hvaraf den länge varit i besittning ; men jag tycker mig kunna förutse, att om Ridderskapet och Adeln, hänförde af en falsk liberalitets-känsla, skulle samtycka till förändringen, så skulle innan kort hända att aldrig mer någon Adelig blefve till BancoCommissarie befordrad.