Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag begärde ordet i anledning af första hälften af Hr v. Hartmansdorffs yttrande, hvaraf jag icke kunde sluta annat, än att han icke hort, hvad jag yttrade ang:de hela och halfva skillingarna.
Jag fann likväl slutligen, att han hört det, men att han funnit det vara småsaker.
Jag kan likväl icke finna likgiltigt, om en posttaxa, som dagligen behöfver tillämpas af flera tusen personer , är så redigt som möjligt uppställd elfer ej.
Det har varit af denna grundsats som flera föregående BevillntsUtsk. och äfven detta sökt att reducera postafgiften till hela skir, och jag skulle tro, att denna grundsats vore lätt iakttagen.
Jag kan icke gå in på den siste talarens förmenande, att man af samma skäl skulle förändra beräkningssättet af alla skatter, tull &c., emedan dessa utgå i större belopp.
Deremot är det af vigt för correspondenterna, om posttaxan är så enkel, att man kan komma ihåg,afgiften.
Likväl kan icke neka, att Hr v. Hartmansdorffs anmärk - 6S Den i Augusti e. ra. ning, att BevillntsUtsk. ännu mera, än något annat Utsk., är öfverhopadt med återstående arbeten, förtjena? afseende; och af denna anledning skall jag icke vidare fortsätta mitt yrkande, utan öfverlemna!' åt It. o.
Ad. att afgöra, huruvida It. o. Ad., på grund af min anmärkning, anser återremiss böra äga rum eller icke.
N:o 21 blef af It. o. Ad. bifallet.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 17 sisth Juli e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 22 i anledn. af Hr O. Wijks och lii C.
Vallcys motioner, angrde utrikes brefvexlingen samt postföringen inrikes orter emellan och inrättandet af en diligence- eller postvagns-communication emellan Stockholm och Götheborg.
Det Ur hufvudsakligen i afseende på Utsk:s afstyrkande af Hr Wijks motion, som jag vill nämna några ord; men dessförinnan anhåller jag, att Frih. Kantzous reservation må blifva uppläst, såsom innehållande de skäl, hvarpå jag vill grunda mitt yrkande.
Kantzous reservation upplästes.
Af denna reservation behagade R. o. Ad. finna, huru vigtig communicationen är emellan Stockholm och Götheborg, synnerligen sedan en regulier ångbåtscoinmunication numera blifvit öppnad emellan Götheborg och England.
Utsk. har likväl afstyrkt inrättandet af en diligence- eller postvagns-communication emellan Stockholm och Götheborg genom Postverkets försorg på den grund, att en sådan privat inrättning emellan dessa orter redan finnes.
Men af så väl Frih.
Kantzous reservation sorn andra yttranden, man hört, torde det finnas mycket problematiskt, om denna inrättning, som säges gå med förlust, kan längre bibehålla sig.
Jag skulle tro det icke vara alldeles försvarligt handladt att vilja låta en så angelägen sak bero på den händelse, att bolaget behagar fortfara med inrättningen.
I alla fall förmodar jag, att samma sak bör behandlas efter samma grund.
Uti StatsUtsk:s utlåt.
N:o 214 säges:
"Som Utsk. inhemtat, att postcassan för den s. k. paket-postfarten fortfarande får vidkännas en förlust af omkring i5,ooo r:dr årligen, och all anledning är, alt, om äfven denna uppoffring i någon man kan förminskas, den i allt fall för K. M. och Kronan blifver mera betungande, än om företaget öfverlemnas åt enskilda med ett årligt understöd af det allmänna, så tillstyrker Utsk., att R.
St. må hos K. M. i underd. anhålla, det paketpostfarten må erbjudas något enskildt bolag, som, mot tillgodonjutande af ett årligt tillskott af postmedlen, på stadgade vilkor åtager sig och ansvarar för vidmagthållandet af denna communicationsanstalt.’’ Detta StatsUtskts utlåt, är ännu icke föredraget för R. o. Ad.; och då Den x Augusti c. m. jag leise lian finna annat, än att R. o. Ad., om ifrågaställda ämne uti BevilIn:sUtsk:s bctäols. nu afgjördes, skulle anticipera på detta SlatsUtsk:s utlåt, och stadna i olika beslut, hemställer jag, om icke R. o. Ad. bör uppskjuta afgörandet af ifrågaställde punkt uti det föredragna betänk., till dess StatsUtsk:s utlåt.
AT:o 214 till afgörande förekommer.
Då samma fördelar så mycket hellre böra bereda comniunicationen emellan Stockholm och Göthehorg, som blifvit lemnade communicationen emellan Stockholm och Ystad, som den förra är af mera vigt för landet, än den sednare, och då denna tillskyndat staten en förlust af 15,000 r:dr årligen, tror jag, att man äfven borde uppoffra något för en så vigtig och angelägen communication som den emellan Götheborg och Stockholm.
Just de skäl, sorn Hr af Billbergh anfört, hade jag ämnat åberopa för bifall till Utsk:s tillstyrkande uti förevar, afseende.
Jag har mig nemi. bekant, att den paketfart, som i anledn. af R.
St:s beslut vid förra riksdagen blifvit etablerad emellan Stockholm och Ystad, tillskyndat Postverket en årlig förlust af i5,ooo r:dr. R.
M. att tvenne paketposter måtte blifva inrättade.
Postverket inrättade blott en och har sedermera icke ansett sig böra inrätta den andra derföre, alt den, som finnes, gått med årlig förlust af ofvannämnde summa.
Att nu inrätta en diligencefart emellan Slockholm och Götheborg, då den emellan Ystad och Stockholm inrättade postvagn för 3 personer icke kunnat bära sig, anser jag oriktigt, emedan den förra utan allt tvifvel skulle komma att gå med dubbelt så stor förlust, enär antalet af resande från continenten till Stockholm vanligen är större, än från England, och det icke är sannolikt, att resande från continenten skola taga vägen hit öfver England, såsom ett af de dyraste land att resa igenom och vistas uti.
Med Hr af Billbergh är jag visserligen af den öfvertygelse, att så många communicationer som möjligt böra öppnas; men långt ifrån att vilja tillstyrka bibehållandet af paketvagnen emellan Stockholm och Ystad och inrättandet af en ny emellan Stockholm och Götheborg äfven på Postverkets bekostnad, skulle jag anse dessa inrättningar företrädesvis böra ombesörjas af enskilda associationer, som dertill af staten erhålla bidrag, hvarförutan de omöjligen kunna bära sig, så länge skjutslegan är så låg i jemnförelie med andi-a länder och med legan för paketplatserna.
Statens förlust skulle derigenom blifva mindre, emedan inrättningen skulle med större sparsamhet kunna ombesörjas af ett enskildt bolag, än då den drifves för allmän räkning; ty med all aktning för de personer, som i sednare fallet ombesörja inrättningen, kunna de naturligtvis icke hafva samma intei'esse att spara som ett enskildt bolag.
Jag tror, alt jag icke mycket 1 o
Den i A u g un t i c. m. misstager mig i den förmodan, att, om en diligence inrättades, på sätt Hr af Billbergh önskar, emellan Stockholm och Götheborg, densamma skulle finnas så dyr för Postverket, att den måste indragas.
Jag har hört åtskilliga personer anse den förlust, som staten gör på paketfarten emellan Stockholm och Ystad, vara så stor, att denna inrättning borde indragas.
Med ännu mera skäl skulle då diligencen emellan hufvudstaden och Götheborg, i fall den inrättades, komma att upphöra; och om sålunda båda inrättningarna indroges, vore det att befara, att vi icke på lång tid skulle återkomma till hvad vi önskat att komma.
Jag hemställer således till R. o.
Ad. och underställer den ledamoten, som, lika mycket som jag, önskar oss en diligencefart emellan Stockholm och Götheborg, om icke rätta sättet att vinna ändamålet vore att icke låta staten mellankomma annorlunda, än genom bidrag till enskilda associationer, då jag skulle vara deu förste att med min röst bidraga till åstadkommande af denna inrättning.
Af dessa skäl tillstyrker jag bifall till betänkandet.
Hr Tham, Wolrath: Frih.
Kantzous förnämsta skäl för tillstyrkande af en diligence-inrättning emellan Götheborg och Stockholm var att visa en artighet mot Engelska resande.
Jag vill icke utlåta mig deröfver, huruvida Engelsmännen befatta sig med att i sin ordning visa utländningar artigheter oftare, än det öfverensstämmer med deras interesse.
För min del anser jag denna artighet så mycket mera öfverflödig, som, derest en ångbåtsfart kommer i ordning mellan England och Götheborg, det är anledning att hoppas, att en annan ångbåtsfart emellan Götheborg och Stockholm på canalen kommer att inrättas.
Jag får dessutom nämna, att då Bevilln.Utsk. vid förra riksdagen tillstyrkte inrättandet af en paketfart emellan Stockholm och Ystad, skedde sådant äfven derföre, att den ledamot inom BevillntsUtsk., som uppgjorde förslag till inrättningen, tillika uppgjorde det reglementariska, som var att iakttaga.
Nu deremot har väl
Hr Wijk ingifvit ett förslag till en dylik inrättning, men icke sagt, huru det skall uppgöras, och då der icke finnes någon ledamot inom BevillntsUtsk.
, som kunnat uppgöra det reglementariska, har man ansett det obehörigt och såsom ett åsidosättande af den aktning, Utsk. bör visa Stånden, att framkomma med ett förslag, hvartill man icke kunnat uppgifva grunderna.
Det har af Frih. Ehrenborgh blifvit omnämndt, att den paketfart, som till följd af R.
St:s beslut vid förra riksdagen inrättades, icke bär sig, och det har blifvit omtaladt, att StatsUtsk. inkommit med förslag, att paketpostfarten må erbjudas något enskildt bolag, sorn emot lillgodonjutande af ett årligt tillskott af postmedlen ansvarar för vidmaglhållandet af denna communicationsanslalt.
Jag tror derföre, att det D c ii i Augusti c. m. ll icke tillhör Bevilln:sUlsk. att, blott för att visa en artighet åt resande Engelsmän, i förväg framkomma med förslag till cn ny diligenceinrättning, innan ännu något förslag till kostnadens bestridande af allmänna medel blifvit uppgjordt.
Ehrenborgh inser jag fördelen af diligenceoch paket-postfarter; men jag tror icke, att de på statens bekostnad böra inrättas, sedan erfarenheten visat, att det icke bär sig.
Jag anser derföre sådana inrättningar böra ombesörjas af enskilda bolag mot något bidrag af staten.
Det är derföre jag i allo tillstyrker bifall till hvad Utsk. föreslagit.
Det är för mig obehagligt att hafva blifvit så missförstådd af Frih.
Ehrenborgh, hufvudsakligen derföre, att jag önskat, att Frih.
Ehrenborgh haft bättre omdöme om mina tänkesätt i fråga om hushållning med statens medel, än att jag skulle vilja tillstyrka staten att ingå i ett företag, som skulle tillskynda staten en förlust af i5,ooo r:dr årligen.
Min framställning var blott den, att jag trodde, då StatslJtsk. tillstyrkt, att paketpostfarten emellan Stockholm och Ystad borde öfverlemnas åt enskildt bolag mot understöd af staten, att rättvisan fordrade, att samma beslut blefve gällande i afseende på den redan befintliga postfarts-communicationen emellan Stockholm och Götheborg.
Jag hemställer nu, om icke ett understöd bör lemnäs för densammas bibehållande, sedan allmänheten blifvit van vid densamma och mänga resande, som begagnat den, funnit sig högst belåtna dermed och skulle finna sig högst illa belåtna, om den afskaffades.
Det är det, som blifvit af reservanten förutsedt, att, om nugot understöd icke lemnades denna inrättning, den skulle komma att upphöra, och det är det, som jag velat förekomma.
Tham torde erinra sig, att det icke blott var postfarten emellan Stockholm och Ystad, utan äfven den emellan Stockholm och Götheborg, hvars inrättande på Postverkets bekostnad BevillmsUtsk. vid förra riksdagen tillstyrkte.
Postverket har emedlertid blott inrättat den förra och derigenom måhända besparat samma summa, sorn på denna inrättning förlorats.
För öfrigt kan jag icke dela den åsigt med Hr Tham, att det skulle vara likgiltigt för staten att hafva inrättningar, hvarigenom utländska resandes beqvämlighet befordrades.
Vår nytta måste i detta fäll stå i nära förening med deras beqvämlighet; ty de flesta utländska resande resa i affärer, och dessa affärer måste lända till vår fördel.
Jag hemställer derföre, om icke It. o. Ad. skulle täckas instämma med mig att återremittera denna punkt af betänk., på det vi mätte få ett tillstyrkande, öfverensstämmande med hvad StatslJtsk. i enahanda fråga tillstyrkt.
Jag har verkligen missförstått Hr af Billbergh; ty jag fattade honom icke annorlunda, än att Den i Augusti c. m. jag trodde, att lian önskade, att Postverket måtte directe öfvertaga postfarten emellan Stockholm och Götheborg.
Det var den åsigten, som helt och hållet motstrider den mening, jag har om paketfarter och diligenceinrättningar i landet.
DA Hr Billbergh haft godheten upplysa mig, att jag missförstått honom och att han önskar inrättandet af så beskaffade communicationsanstalter, som kunna uppkomma genom privata bolag, är jag långt ifrån att vara af stridig tanke nied honom i detta fall.
Jag åsyftar just detsamma som han, och med honom är jag af den tanke, att
Postverket under aren sedan sista riksdag gjort en indirect vinst derigenom, att
Postverket icke inrättat mera än den ena af de a:ne af R.
St. tillstyrkta postvagnarna.
Går man ut från denna synpunkt, så kan man säga, att Postverket kan och bör lemna bidrag för en så beskaffad inrättnings fortkomst, som måste blifva af stor vinst för landet derigenom, att den bereder en lifligare communication emellan Sverige och ett land sådant som England.
Jag kan icke dela Hr Tharas åsigt, att communicationen på Götha canal kan vara tillräcklig; jag tror, att man bör hafva en annan bredvid, då man besinnar, huru långsam canalfarten måste blifva till följd af den mängd slussar, som måste passeras, hvarföre den, som liar brädtom och reser i affärer, icke lärer välja vägen genom Götha canal.
Af dessa skäl skall jag icke hafva något emot, om R. o. Ad. vill återremittera förevar, punkt af betänk, för att se, om BevillntsUtsk. kunde hafva medel att understödja diligencen emellan Stockholm och Götheborg och derigenom verka till ett godt ändamål.
Jag kan icke finna, att någon återremiss af betänk, är nödvändig.
Befordrandet af diligencefarten emellan de liufvudsakligaste punkterna i Riket är visserligen af vigt, och någonting, som bör befordras äfven med uppoffring af allmänna medel, när denna uppoffring icke går för långt.
Jag tror äfven, att R.
St. vid förra riksdagen icke lemnat den saken ur sigte, utan att staten sökt befordra detta ändamål i den mån, tillgångarna medgifvit det, ur hvilken synpunkt StatsUtsk. äfven tillstyrkt R.
M. anhålla, det paketpostfarten måtte erbjudas något enskildt bolag, emot ett årligt tillskott af postmedlen.
En sådan fråga har StatsUtsk. ansett tillhöra dess behandling och har befattat sig dermed, fastän någon motion derom icke blifvit dit remitterad.
Det har undfallit mig, att någon motion i detta afseende varit remitterad till BevilhusUtsk.
Den motion, som blifvit ditremitterad, afser inrättandet af en ny diligence ensamt på statens bekostnad.
Men det torde, isynnerhet efter de yttranden, jag höft, ej komma i fråga, att staten ensam inrättar en sådan, då den icke kan gå annat än med förlust och då man ser förhållan - Den i A u g u s t i e. ra. 73 landet vara fördelaktigare med den privata inrättningen.
Upplysningsvis får jag numna, att det enskilda bolaget, som för närvarande ombesörjer diligencefarten emellan Götheborg och Slockholm, har statsanslag, och att således någon önskan i detta fall icke bör föranleda till återremiss, särdeles som R. o. Ad. bar tillfälle att fatta sitt beslut i ämnet, när StatsUtskrs utlåt, i denna sak, hvilket redan hvilar på 11. o. Ad:s bord, till afgörande förekommer, och man ser, att K. M., långt ifrån att förlora saken ur sigte, redan genom anslag af statsmedel sökt att befordra densamma.
Äfven jag skulle önska, att diligencefarten emellan Stockholm och Götheborg icke måtte försvinna; men då jag vet, att den har ett statsbidrag, kan jag icke önska, att någon annan sådan inrättning på statens bekostnad ytterligare skulle tillvägabringas.
Visar sig detta anslag icke vara så tillräckligt, att denna inrättning kan fortfara , så kan förhöjning deruti begäras genom särskild motion i sammanhang med det StatsUtsk:s utlåt.
1 detta ämne, som snart kommer att för E. ö. Ad. föredragas i sammanhang med diligencefarten emellan Stockholm och Ystad.
Derigenom undvikes att uppskjuta med afgörandet af detta betänk., till dess det andra förekommer.
Till det mesta förekommen af Hr Ekenstam, får jag blott upplysningsvis nämna, att årliga förlusten på diligencen emellan Stockholm och Ystad uppgått till något öfver 10,000 r:dr, men ingalunda till i5,ooo r:dr, utan till något öfver 4°,000 r:dr, på 4 ai'> och att diligenceinrättningen emellan Stockholm och Götheborg i tvenne år haft understöd af 4,000 r:dr om uret.
Kär nu till K.
M:s disposition är öfverlemnadt att i mån af tillgångarna befrämja communicationen inom landet, och R.
St. lära få svårt att ingå i speciel undersökning, huru stort understöd en diligenceinrättning kan behöfva af staten, så torde det vara rättast att öfverlemna hela denna sak till K. M:s afgörande.
Hvarken har jag af BeviIIn:sUtsk:s betänk, funnit,, eller af någon enskild förr än i denna stund hört, alt diligencen emellan Stockholm och Götheborg har något anslag af staten.
Jag är likväl skyldig att tro, att så förhåller sig, då Frih.
Palmstjerna sagt det.
Jag skulle likväl önska att få veta, om dermed är förenad skyldighet för bolaget att underhålla denna diligencefart, så länge anslaget utbetalas; ty det är beståndet af denna inrättning, som isynnerhet ligger mig om hjertat.
Skulle detta vara förhållandet, så är ändamålet vunnet, och då afstår jag från allt yrkande af återremiss.
I afseende på hvad Hr v. Hohenhausen yttrat, som skulle jag oriktigt hafva uppgifvit förlusten ii H. 10 Dun i Augusti c. ra. på diligencen emellan Stochholm och Ystad, da jag sagt, att den utgjort i5,ooo r:dr årligen, hvaremot Hr v. Hohenhausen påstår den endast hafya utgjort något öfver 10,000 r:dr, får jag hänvisa honom tili StatsUtsk:s utlåt.
N:o 214 pag. i5, hvarest slår, att förlusten uppgått till omkring i5,oöo r:dr årligen.
Det var, om jag icke misstager mig, vid sista riksdagen, som R.
St. beslöto, att af postmedlen endast 100,000 r:dr skulle beräknas såsom tillgång för statens allmänna behof oell att allt, hvad deröfver blefve, skulle lemnäs till K.
M:s disposition till befordrande af en förbättrad postfart.
Sedan detta beslut är tagel, är det icke BevillnrsUtsk.
, som har att göra med ett sålunda ceconomiskt ärende, hvaruti det uteslutande tillkommer K. M. att afgöra, samt Stats- oell OeconomiUtsk:n att afgifva förslag.
Man har in vändt mot mitt förslag, att Hrr resande Engelsmän kunde betjena sig af ångbålsfart på Götha canal, att de icke skulle kunna begagna ångbåten i anseende till dess långsamma fart.
Jag kan icke finna, alt R.
St. skola bortkasta några tusen r:dr för att bereda utländska resande tillfälle att kunna göra resan några dagar fortare, särdeles som de, hvilkas affärer fordra större skyndsamhet i resan, än ångbåtsfarten kan medgifva, kunna begagna sig af vanlig skjuts.
Jag kan således icke se något skäl att göra den ifrågavar. inrättningen för att complimentera Engelsmän eller andra resande.
Men att göra hvad vi kunna för att underlätta inrikes transporten, dertill skall jag alltid finnas beredvillig, och derom blir det tillfälle att besluta, då StatsUtsk:s förut omförmälda utlåt, förekommer.
Jag kan således icke annat än tillstyrka bifall till förevarande punkt uti Bevilln:sUtsk:s hetänk., öfvertygad, att, om detsamma återremitteras, det endast skall föranleda lill några dagars skrifveri, enär endast 2:ne ledamöter af 48 voro skiljaktiga från det beslut, hvari Ulsk. stadnade.
Då jag närmare genomläser betänk. och dervid finner, att motionen endast går ut på att på Postverkets egen bekostnad inrätta den ifrågavar. diligencen, och att äfven reservanten utgått från samma synpunkt, hemställer jag till R. o.
Ad., om icke äfven vi, som nitälska för att diligencebolaget må få en högre ersättning, än det uppbär för paketpostfartens bestridande , skulle finna, att ändamålet lämpligast vinnes genom att bifalla detta betänk, och företaga frågan, när StatsUtsk:s utlåt, förekommer ang:de paketpostfarten emellan Stockholm och Ystad, då man har tillfälle att yttra sig öfver diligeneeinrättningar i allmänhet, likasom när skjutsbetäuk. inkommer.
I anledn. af en hemställan
Den i Augusti c. m. fränden talare, Hr af Billbergh, torde jag, såsom delägare uti diligencebolaget, vara skyldig förklara, att grunden för diligenceinrättningen egentligen var att komma skjutsbestyret till bjelp, men att bolaget lik viii med staten conlraherat om bestridande af paketpostfarten emellan Stockholm och Götheborg.
Det låg naturligtvis i diligencebolagets plan att kunna erbjuda staten denna hjelp, och bolaget uppbär af staten 1,000 r:dr i qvartalet, så länge det fortfar att bestrida paketpost farten.
Jag tror, att man utan risk kan bifalla betänk., emedan frågan bä’t kan betraktas i sin helhet, då StatsUtskts förut omnämnda utlåt, förekommer till afgörande.
Hr af Bil lbergh:
Då ändamålet med min första framställning i detta ämne var att bereda fortfarande bestånd åt den närvarande diligenceinrättningen emellan Stockholm och Götheborg, ansåg jag mig böra fästa uppmärksamheten derpå, att enahanda fråga blifvit väckt af StatsUtsk., sorn gifvit ett annat tillstyrkande än BevillntsUtsk., med hvilket jag visserligen instämmer deruti, att diligenceinrättningen icke bör af postverket omedelbart ombesörjas, men som jag dock anser för litet hafva afsett ändamålet med berörde diligenceinrättning emellan Stockholm och Götheborg, då Utsk. icke upplyst, på hvad grund man kunde hoppas inrättningens fortfarande bestånd.
Sedan jag likväl numera hort flera talare anse denna fråga lämpligast kunna förekomma i sammanhang med StatsTJtskts utlåt.
N:o 214, afstår jag från min begäran om återremiss och förenar mig med dem , som tillstyrkt bifall å betänk.
Upplästes och lades på bordet följande från Bevilln.Utsk. inkomna betänkanden:
N:o 27. i anledn. af olika beslut, hvaruti RiksSt. stadnat i afseende på grunderna för den blifvande allmänna bevillningen; N:o 28. i anledn. af RiksStts olika beslut i frågan, ang:de curhusafgiftens fortfarande. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
In (klem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Den 4 Augusti f. m.
Måndagen den 4 Augusti 1834- Plenum kl. 9 f. m.
Upplästes till justering i protjutdr. för d. t dennes f. 111., innefattande R. o. Ad:s beslut, rör:de BancoUtsk:s utlåt.
Vid justeringen af beslutet rör:de 21 :sta punkten, yttrade Underteckn.
Rid d.S ecret.:
Under discussionen öfver nu till justering sednast upplästa punkt väckte Hr Gunther fråga om ett tillägg dervid, hvilken frågas afgörande uppskjöts, till dess pröfningen af hela det ifrågavar. betänk, blifvit fulländad; men då beslöt R. o. Ad. att antaga det af Hr Gunther föreslagna tillägg.
Härvid bestämdes likväl icke, under hvilken punkt i betänk, samma tillägg borde få sitt rum; och jag får altså nu äran hemställa, om R. o. Ad. icke skulle linna lämpligt, att merberörde tillägg får utgöra Lit. cl) uti 2i punkten. R. o. Ad. biföll, att det tillagda mom. skulle införas såsom Lit. cl) uti 21 punkten.
Efter slutad uppläsning af prot.utdr. yttrade Underteckn.
Enligt min uppfattning af de öfverläggningar,. som föregingo R. o.
Ad:s beslut om in bjudningar till de öfriga RiksSt. i afseende på åtskilliga punkter uti betänk., hvarom det upplästa prot.utdr. handlar, tycktes meningen vara, att äfven det, uppå Hr Gunthers förslag, antagna tillägg borde i inbjudningsväg underställas Medstånden.
Något beslut blef likväl derom icke fattadt.
Jag har trott mig böra hafva äran härpå fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Ehuru, såsom Hr Ridd.Secret. anmärkt, beslut om inbjudning till de öfriga Stånden, i afseende på det af Hr Gunther föreslagna och utaf R. o. Ad. godkända tillägg till 2i:sta punkten, icke blifvit fattadt, hvälfdc sig dock discussionen öfver sjelfva förslaget jemväl .omkring den omständighet, att man borde uppställa detta så, att Medstånden kunde gå in derpå; hvadan en inbjudning dertill altså förutsattes.
Jag anhåller fördenskull, att Hr Gr. o. Landtm, må, genom särskild propos., sätta oss i tillfälle att, till föremålen för de öfriga inbjudningarna i ämnet jemväl sluta det nu oniförmälda beslut. R. o. Ad. beslöt att inbjuda de öfriga RiksSt. till instämmande äfven uti R. o. Ad:s genom det tillagda mom.
Lit. cl) uti 3i:sta punkten fattade beslut.
Sedan prot.utdr. i anledn. af dessa beslut undergått nödiga rättelser, blef detsamma af R. o. Ad. godkändt.
Enligt mitt derom till prot. gjorda förbehåll får jag nu aflemna min reservation emot Den 4 Augusti f. m. 77 R. o. Ad:s beslut vid Banco Utsk:s utlåt.
N:o 16, med begäran, att den må åtfölja den inbjudning, som R. o. Ad., i afseende på besluten öfver åtskilliga punkter, pröfyat böra till Med St. afgå.