Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid finnes nu icke någon annan åtgärd att vidtaga, än betänkrs läggande till handhna; blifvande R. o. Ad. framdeles, och sedan Utsk. upplyst om inverkningen på saken af BondeStts beslut öfver den framställda inbjudn., i tillfälle att då fatta beslut om ny voterings företagande.
Jag instämmer med Hr Stuart i ogillande af den form, Utsk. för sin framställning danat.
Den förutsätter nemi., som skulle RiksSt:n kunna bifalla, afslå eller återremittera betänk.
Men om det afslås, så blefve ju på sådant sätt ett olagligt beslut i förstärkt Utsk. gällande.
En annan gång kunde man då på samma grund förklara ett lagligt beslut för ogiltigt.
Jag tror altså , att det rättaste hade varit, att Utsk. blott anmält, att den verkställda voteringen, till följd af förhållandet dermed, lomme att förfalla.
Jag förenar mig i begäran om betänkts läggande till handkna.
Utsk. har endast begärt att blifva berättigadt handlägga frågan i laglig ordning.
Denna begäran är fullkomligt laglig; ty om icke förstärkta Utsk:s beslut undanrödjes, kan IJtsk. icke behandla frågan ånyo.
Det begångna misstaget är ådagalagdt och erkändt, oelr voteringen är altså ogiltig; men innan Stånden förklarat den vara det, kan Utsk. icke ytterligare handlägga saken.
Jag anser betänk, uppgifva den enda rätta utvägen att komma till slut med saken.
Utsk:s voteringsåtgärd kan icke förfalla, förrän Stånden beslutat det.
Den ai April f. m. Gr. Posse:
En ledamot har, för att söka öfvertyga derom, att öfverläggning skulle kunna äga runi i förstärkt Utsk., hemställt, huru det kommit att tillgå, om misstaget blifvit upptäckt på stället.
Jag får då erinra, alt det beror på ordföranden, hvilka voter:spropos:r som komma att framställas eller icke.
Om derföre någon haft godheten upplysa ordföranden om det af honom förbisedda förhållandet, så hade den ifrågavar. proposrn genast kommit att utstrylvas.
Det torde nu tillåtas mig framställa några exempel på, huru det skulle komma att tillgå enligt Hrr Hjärnes och Stuatts princip.
Förutsättorn nemi., att i Utsk. uppstående fråga om ogillande af en olaglig votering besvarades med nej, så och då Herrarna sagt, att förstärkta Utskms beslut äro R.
St:s: hvem skall väl i det uppgifna fallet slita tvisten?
Hr Rosenblad har så vida sk i I j t sig från nämnde ledamöter, att han tyckts vilja, det StatsUtsk. bort upphäfva voteringen.
Detta tror jag vore ännu mera oformligt.
Jag är mer än någon annan ledsen öfver misstaget och finner icke tröst deri, att 120 ledamöter delat det med mig; men jag är öfvertygad, att det icke gifves någon annan grundlagsenlig utväg att rätta felet, mer än den Utsk. föreslagit.
Horn, Claes Fredr,:
Grundlagen har icke kunnat förutsätta ett sådant fall som det ifrågavar.
Det är derför förgäfves att i beskrifven lag vilja söka en form för behandlingen, utan måste man söka skapa sig den för tillfället med ledning af sakens beskaffenhet.
Jag tror, att det hade varit orätt, om antingen enkelt eller förstärkt Utsk.
Upphäft voteringen, och instämmer deri med Gr.
Posse; men jag hemställer, om icke samma följd, som kunde uppstå af ett åtgörande i Utsk., jemväl kan inträffa i Stånden, ty, förutsatt, att den blifvande proposm besvaras med nej, så har ju pluraliteten afgjort, att ett olagligt beslut skall äga bestånd.
Måhända hade formen varit, att ordföranden anmält förhållandet för talmännen, hvilka åter derom gjort anmälan i Stånden, utan att framställa någon vidare proposm.
Nu stå vi på den punkt, att proposm likaväl kan besvaras med nej som med ja.
Jag |rpr derföre, att betänk, endast kan läggas till liandlma, Frih. Boye, Ludv.:
Jag försvarar icke det begångna misstaget.
Jag pnskar, att det icke hade ägt rum; men då flet är erkändt, kan det icke betraktas annorlunda än såsom en nullitet, hvilken icke kan hafva någon ve!'kan till lagligt resultat.
Derför trpr jag, att Utsk. riktigt förfarit, då det anmält förhållandet samt inställt vidare åtgärd i saken, till dess Stånden deri fattat sina beslut, Jag är likväl af den tanka, att någon propos., sorn leder till gillande af voteringen, icke kan framställas.
Derföre föreslår jag den, att R.
Ad- må Jäla bero vid ders gjorda anmälan. Den 7.1 April f. m.
I hvad jag ärnade säga, är jag till stor del förekommen af Gr. Horn.
Det är nemi. omöjligt att framställa propos. till bifall, tyden kunde möjligen afslås, och såmedelst en gifven olaglighet af RiksSt:n bekräftas.
Derföre tror jag, att Utsk. gjort rätt, om det blott erkänt sitt misstag och anmält det med förklaring, att något afseende å den verkställda voteringen icke kunde fästas.
Man har vid andra voteringar, då t. ex. en sedel saknats, låtit voteringen gå om, utan att Stånden dertill behöft lemna deras bifall; och här, der man voterat olver en af ltiksStm icke godkänd propostn, förstår jag dels icke, huru Utsk. kunnat anse frågan lagligen förberedd, dels icke, huru det kunnat tveka att, sedan mötsatsen upptäckts, förklara den efterföljande afgörande handlingen ogiltig.
Jag ser i förra förhållandet ett ytterligare prof på den bcdröfliga vårdslöshet, hvarmed de allm. ärendernä behandlas, och jag önskar, att det åtminstone må tjena till Varning för framtiden, på det de, som fått det dyrbara kallet att vara folkets representanter, äfven må samVetsgrannt bevaka sina committenters rätt.
Det är i sanning ganska svårt att finna något sätt för behandlingen af en så olagligt börjad saki Jag tror emedlertid det bästa vara att lägga betänk, till handkna; ty af samma skäl, sorn förstärkt Utsk. kunnat förklara en votering ogiltig, deri någon ledamot fattats eller deri någon obehörigen deltagit, kan Utsk. äfven cSsséra den ifrågavar. voteringen med tillämpning af den regel 5 ”1 agligt stånde, olagligt återgånge."
Hr S t u a i t. k' i lh.
Ce d ers 11 om s yttrande, att det vörö oundgängligen nödvändigt, att R.
St. bifölle StatsUtsk:s ml förevar, metnor., har flira nied t mig att ånyo begära ordet.
Jag tar mig friheten till Hr Frih. framställa den fråga: hvilken åtgärd skall förstärkta SlatsUtsk. vidtaga, derest detta memor. varder af R.
St. afslaget?
Och i fail detsamma kan bifallas, mäste det äfven kunna afslås.
De olägenheter och oformligheter, som oundvikligen skola uppkomma, i fall R.
St. tillerkänna sig en ytterligare profningsrätt öfver de af förstärkta Utsk., med R.
St:s rätt, redan afgjorda målen, torde dock, såsom fattliga för hvarje tankeförmåga, icke behöfva vidare utvecklas.
Någon ny sanimunjemnkning af de utaf RiksStm rör:de ifrågavar. ämne yttrade skiljaktiga menihgar lärer väl icke heller, i följd af det inträffade misstaget, på sätt bemälde talare synas hafva föreställt sig, ens kunna komma i fråga.
Jag inser således icke någon annan åtgärd, som för nälvär. lämpligen kart vidtagas i anledn. af berörde memor., än att lägga detsamma till handkna.
Jag har icke uppträdt för att Ökä obehaget för Utsk:s ordförande; men då betähk. är olagligt, äi* det icke underligt, att man deremot gör anmärkn:r.
Egent - »44 Den 21 April f. m. ligen begärde jag ordet, för att i anledn. af Gr.
Posses exempel förklara, att om det är tänkbart, att Utsk., sedan det af misstag begått en olaglighet, skulle kunna sätla sig emot rättelse deri, så är det lika tänkbart, att RiksSt:n kunde förfara på samma sätt, hvilket vore lika olagligt; rilen i förra fallet hade det åtminstone stått RiksStm öppet att corrigera Utsk:s förfarande, ehuru sådant mäste ske utotn grundlagarna.
Hr Cederschjölds förslag, att lemna frågan till Utsk. utan någon åtgärd, kan jag icke gilla.
Sådant tror jag hade gått an, innan det förevar, betänk, inkom; men sedan anmälan om förhållandet skett, återstår ingen annan utväg, än att genom prot.utdr. förklara, det vi icke godkänna voteringen.
Ehuru jag ej anser det sannolikt, att, om fråga uppstått i förstärkta StatsUtsk. om cassering af den ifrågavar. voteringen, någon inom Utsk. motsatt sig en sådan cassation, eller envisats att förklara voteringen laglig, kan jag likväl icke linna, att förstärkta StatsUtskts förklarande i denna del gjort hvarken till eller ifrån, eller att förstärkta StatsUtsk. kan, utan regress från R.
St:s sida, begå hvilka olagligheter som helst.
Det är nemi. gifvet, att R.
St,'s beslut skola uppfattas i riksdagsbeslutet, och hvarje § af sistnämnde beslut skall ju undergå justering inom RiksStm, hvarå jemväl propos. för hvarje särskildt fall utaf talmannen framstå!les.
Om nu förstärkta StatsUtsk. förklarade en i formen olaglig votering såsom laglig, så inträder talmannens skyldighet att vägra propos. till expedierande af det beslut, hvilket pä sådant sätt olagligen tillkommit.
Detta är, efter min öfvertygelse, den enda väg, uppå hvilken dylika olagligheter enligt grundlagen kunna annulleras; och jag .finner det ganska besynnerligt, om R.
St. skulle t. ex genom votering kunna afgöra, att den ifrågavar. olagliga voteringen ändock skulle anses såsom laglig.
Ett sådant resultat skulle likväl, kunna uppstå, i händelse R.
St. t. ex. afslogo StatsUtsk:s nu gjorda hemställan, att voteringen måtte förklaras ogiltig.
Jag förmodar således, att Hr Gr. o. Landtm, icke å StatsUtskrs förevar, betänk, kan meddela någon annan propos., än att detsamma, såsom en enkel anmälan, lägges till handkna.
Posse: Jag har redan sagt, att jag icke vill sätta mig emot betänkts läggande till handltna; ty med den tydning, man deråt äger rätt gifva, kan Utsk. anse sig oförhindradt att vidtaga ytterligare åtgärder i saken.
Men då det är fråga om giltigheten af Utskts betänk., så är det både min pligt och böjelse att försvara detsamma; ty jag kan omöjligen erkänna, att Utsk. sjelf bort ogilla voteringen.
Jag medgifver, att det icke är fullt formligt, att RiksSt:n skola afgöra, om en fråga är laglig eiler icke; men då en Den ai April f. ra. sådan förklaring skall ske, tillhör den lämpligare RiksSt:n än ett förstärkt Utsk., — och jag finner denna sats bestyrkt af Hr Dalmans exempel, om nemi. saken först vid riksdagsbeslutets justering blifvit upptäckt; ty kan det i Stånden förekomma då, så kan det ock förekomma nu.
Egentligen begärde jag ordet, för att svara Hr Cederschjöld, då han ville förkasta voteringen äfven i den första frågan.
Utgången af denna votering öfverensstämde visst icke med min önskan; men jag skulle hafva handlat mot min öfvertygelse, om jag yrkat ny votering, ty det är ingenstädes föreskrifvet, att 4 Stånds beslut fordras för godkännande af votertspropos:n. Dessa, likasom expeditioner till K. M., äro medelst 3 Stånds sammanstämmande beslut afgjorda.
Hr Cederschjöld har häri funnit bevis på vårdslöshet i ärendernas behandling i sednare tider.
Jag medgifver, att det är ett stort bevis på underlåten tillsyn, och denna beror på en ordentlighet, hvaraf jag önskade, att R.
St. gjort sig fÖrtjenta.
Det förundrar mig, att de, som yrka betänkts läggande till handina, gjort det på den grund, att bifall till betänk, skulle kunna vägras.
Samma förhållande inträffar i afseende å den förra åtgärden.
Således, di någon propos:n måste göras, är frågan, hvilken som är mest förnuftsenlig, och det måste den vara, som sätter Utsk. i tillfälle att rätta ett mistag.
Jag kan altså icke frångå min begäran om bifall, utan yrkar votering, i fall man vill fortsatt vidblifva påståendet om läggandet till handkna.
Hvad angår den andra voteringen, hvilken företogs efter det 3:ne RiksSt. godkänt voter:spropos:n, så får jag blott hemställa, om, i händelse ett RiksSt. ville undandraga sig bevilln. och af sådan anledn. icke godkände voter:spropos:na, sådant väl kunde hindra votering i förstärkt Utsk.?
Jag slutar med att upprepa min begäran om bifall till betänk.
Efter min uppfattning af grundlagens ord och mening har denna lag endast hos talmännen och Constit.Utsk. nedlagt magt och myndighet att hindra olagligheter i formerna.
Man har sagt, att det vore orimligt, örn en talman skulle kunna vägra propos. på en § i riksd:sbeslutet eller en Exped.Utsk:s skrifvelse.
Jag tror tvärtom, att det vore orimligt, om talmännen saknade en sådan magt.
Jag vill illustrera detta genom ett exempel.
Om t. ex. Exped Utsk. skulle föreslå en skrifvelse till K. M. i anledn. af ett beslut, som endast vore fattadt af ett eller två Stånd, månne det icke då vore talmannens rätt och pligt att vägra expedition af ett slikt beslut?
Af samma skäl är det talmannens pligt alt vägra expedition af ett beslut, sorn tillkommit genom olaga votering.
Denna magt tror jag således höra jemväl vid detta tillfälle af Landtm, begagnas, 21 11.
19 och hvarje annan propos. således vägras an den, att betänk, må läggas till handlma.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade lagga StatsUtsk:s memor.
N:o 443 *hl handkna.
Hr Hjärpe:
Jag begärde nu ordet, för att fullända min utveckling af skälen för min anhållan om betänk:s liggande till handkna.
Den var icke ställd till Ståndet, utan till Landtm. 69 § Riksd.Ordn. säger, att när vissa mål äro i ett visst skick, skall deröfver voteras i förstärkta Utsk., hvilkas beslut gälla såsom R.
St:s.
Denna § hade af Hr Gr. o. Landtm, bort begagnas, för att vägra hvarje annan propos. än den å läggande till handkna.
Jag får äran erinra, att Hr Gr. o. Landtm, nyligen vägrat en propos., utan att anföra någon grundlags-§.
Här finnes en sådan, och jag hoppas, att Hr Gr. o. Landtm, begagnar sig deraf.
Posse: 6g § kan icke tagas till grund för vägrande af den propos., Frih.
Cederström begärt.
Hr Hjärne har sjelf bevisat det, då han nemi. sagt, att sedan en sak kommit i ett visst skick etc.; men nu är saken icke kommen i detta skick, och just derföre kan 69 § ej här tillämpas.
För min del anser jag lika med alla andra, alt voteringen måste förfalla; och hvarje propos., som leder dertill, kan icke vara olaglig.
Landtm, har således fullt skäl alt medgifva propos. till bifall, men ej till afslag; och det är icke gifvet, att derföre, att proposm till bifall framställes, afslag såmedelst skulle kunna följa, ty det tillhör dem, som icke vilja bifalla, att uppställa en laglig contra propos.
Nu kunna vi votera emellan bifall eller läggande till handkna; och det hoppas jag man icke har något emot.
Sedan votering blifvit begärd, så, och oaktadt jag, som anser Stånden icke äga pröfningsrätt, huruvida en fråga är laglig eller ej, sålunda finner propos på bifall icke kunna framställas, vill jag dock medgifva den af Gr.
Posse uppgifna voter:spropos., hvarigenom afslag å betänk. är afskuret.
Jag kan icke öfvergifva den öfvertygelse, att, om R. o. Ad. vill låta vid betänk, bero, vi då icke behöfva någon votering.
Men då effecten blir densamma genom beslut att lägga till handkna, kan det inrymmas i japroposm, då nejpropos:n blir bifall.
Sedan öfverläggningen är förklarad fulländad och propos. framställd, hvartill jag svarat nej, under begäran i stället af bifall, så följer deraf, att, då voteringen ifrågakominer, den framställda proposm, som ly - Den 2i April f. m. der å luggande till handkna, blir ja-propos.; hvaremot contraproposrn kommer att innefatta bifall.
Upplästes lill justering och godkändes följande voterrspropos:n:
Den, som anser, att StatsUtsk:s meraor.
N:o 442 bör läggas till handkna, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad.
StatsUtsk:s ofvannämnde memor, N:o 442.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 21.
Nej — 18.
Lades till handkna förstärkta StatsUtsk:s d. i3 dennes på bordet lagda tnemor.:
N:o 443. i anledn. af verkställd omröstning i frågan om reglementariska föreskrifter för brännvinsbränningsredskapens försegling, m. m.
N:o 444- i anledn. af verkställd omröstning i frågan om det sätt, på hvilket upplåning för Riksg.cont:s behof skall verkställas.
Bevilln.Utsk:s d. i3 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 5g i anledn. af Gr. v. Fersens, H., motion om ändring i stadgandet ang:de creditupplaget.
Ånyo föredrogs Bevilln.Utskrs d. i3 dennes på hordet lagda betänk.
N:o 60 i anledn. af Prosten Åstrands motion, ang:de uppdrag åt Fullmägtige i Räksg.cont. att, vid yppad större statsbrist, på allm. bevilln, å 2 art. med en fyllnadsafgift fördela den bristande summan m. m.
Vid granskning af det nu föredragna betänk, har jag icke utan förundran funnit, huruledes Bevilln.Utsk:s majoritet företagit sig att, ehuru R.
St, under d. 6 i denna månad, bifallit Bevilln.Utsk:s betänk.
N:o 56, ang:de den statsbristsumma, som från innevar. års början borde från Riksg.cont. till Statscont. utbetalas, samt dervid beräknat denna summa till i,r45,igo r:dr årligen, likväl uti detta betänk., dateradt d. 10 dennes och således efter det RiksStrs beslut i denna fråga varit Uisk:s ledamöter bekant, föreslå en helt och hållet ny statsreglering för 1835, i följd hvaraf Riksg.cont. skulle till Slatscont. utbetala, i stället för i,i45,igo r:dr b:co, 1,945,190 r:dr, h. e. 800,000 r:dr b:co mer, än R.
St. fyra dagar för - 148 Den 11 April f. m. ut beslutat.
Lägger man härtill, att detta skett ulan anförande af några motiver i betänk., utan blott genom åberopande af en lableau på ett fjerdedels ark, hvilken i flera hänseenden är felaktig, så stegras verkligen denna förundran till en grad, som ej blir förmånlig för H. Utsk.
Den motion, Utsk. hade att besvara, nemi. ang:de uppdrag åt fu 11— mägtige i Riksg.cont. att, vid yppad större statsbrist, på allm. bevilln. å i art. med en fyllnadsafgift fördela den bristande summan, har Utsk., uppå, som mig synes, högst bräckliga skäl, afslyrkt; hvaremot Utsk. yttrat sig utöfver motionens föremål genom upprättande af en calcul, hvarmed Utsk. icke hade att sig befatta.
Detta handlingssätt synes icke vara öppet; och Utsk. torde ej derigenom hafva lyckats att rehabilitera sitt anseende eller reparera det, snart sagdt, oförlåtliga fel, att Utsk., vid statsbristsummans bestämmande, förbisett den vigtiga omständigheten, att de ökade statsutgifterna äro fastställda fr. o. m. i835, då deremot de ökade inkomsterna icke inflyta förrän åren i836 och 3y.
Det är bekant, att en sådan anmärkn. af Statscont, blifvit gjord hos K.
M. samt öfverlemnad till StatsUtsk.
Förmodligen har Bevilln.Utsk. haft sig detta förhållande bekant och derföre trott sig kunna komma ifrån hela saken helt enkelt med att anbefalla Riksg.cont. att, utan afseende på hvarifrån dessa medel skulle tagas, till Statscont. utbetala 800,000 r:dr b:co.
Jag föreställer mig, att R. o. Ad. icke kan godkänna ett dylikt förfarande, och hoppas således, att återremiss ej vägras.
St. hafva beslutat, att de ökade Utgifterna böra utgå genom bevilln. och icke genom lån, och R.
St. hafva gjort detta äfven i den afsigt, att
Svenska folket icke må dåras af den föreställningen, att statsutgifterna kunna ökas, utan att skatterna ökas.
Det är emedlertid för att så länge som möjligt qvarhålla denna villfarelse hos okunnigheten, som man på allt sätt äflas att beräkna inkomsterna af den förra beskattningen så högt, och derigenom, i händelse af brist, sätta Riksg.cont. i nödvändighet att upptaga lån, hvarmed man åtminstone vinner tiden, innan folket får känna bördorna med fördubblad tyngd.
Jag tviflar likväl uppå, att Svenska folket blifver belåtet med en sådan method att undvika skatteökning.
Jag tviflar på, att
Svenska folket skulle tacka sina representanter, om de, genom alltför höga inkomstberäkntr vid denna riksdag, gjorde en alltför betydlig skuldsättning oundviklig och sålunda, vid en blifvande riksdag, framtvingade det statsskuldssystem, hvarefter man har ett så outsläckligt begär och hvilket jemväl ej otydligt framskymtar i detta betänk.
Jag skall icke anticipera på en kommande discussion om ett StatsUtsk:s betänk, i detta ämne; men då Hr Dalmans anmärkn:r kunna upptagas till pröfning, skall jag endast besvara, hvad han yttrat ang:de Den 21 April f. m. *49 Bevilln.Utsk.
Till en början har han icke rätt deri, att bristen af 770,000 rtdr var känd före betänkts afgifvande.
Det kunde icke gerna vara någon bekant, livad StatsUtsk. ämnade besluta.
Derefter har Hr Dalman anmärkt, att Utsk. föreslagit en ändrad statsreglering.
Detta är icke enligt med förhållandet.
Betänk, visar, att Utsk. blott yttrat sig öfver en motion, som afser beredande af extra tillgångar, i händelse af uppstående brist.
Utsk. ansåg sig dervid böra undersöka, om de för handen varande tillgångarna voro tillräckliga.
Då någon annan norm härför icke fanns än StatsUtsk:s betänktn N:ris 4o4 och 4'7i så uppgjordes calculen derefter icke egentligen såsom ledning för beslutet, men emedan farhågor för brist under år i835 genom Bevilln.Utskts betänk.
N:o 56 uppstått.
Någon fråga om beslutet, huru stor statsbristsumman borde beräknas, har icke genom Utsk:s betänk, blifvit inledd, utan är endast anfördt såsom motiv för tillstyrkandet, att ingen särskild tillgång måtte anses behöflig.
Jag tror, att contexten i Utsk:s betänk, tillräckligt skall ådagalägga, att Utsk. icke haft för afsigt att narra B..
Utsk. säger nemi.: ”så torde dock böra tagas i betraktande , dels att Riksg.cont. under innevar. riksdag fått sig anvisadt ett, i jemnförelse med dess utgifter, vida större inkomstbelopp, än under föregående riksdagar varit fallet, och något skäl till farhåga för uppkommande brist af särdeles betydlighet eller svårighet att fylla utan e. o. åtgärder synes desto mindre böra förefinnas, som den af R.
St., för bestridandet af de uti StatsUtsk:s betänk:n N:ris 204 och 217 uppgifna Riksg.cont:s behof, anslagna summa torde, på sätt bilagda calcul lit. a utvisar, för kommande åren, snarare än brist, lemna ett betydligare öfverskott, tillräckligt att betäc-t ka, hvad statsverkets utgifter för nu löpande år kunna komma att öfverskjuta de inkomster, som inflyta, innan de nya bevillningarna taga sin början.”
Häraf torde det bäst visa sig, hvartill tableauen varit ämnad.
På dessa skäl kata jag icke finna annat, än att Bevilln.Utsk. öppet uttalat, hvad det åsyftat; och då grunden för afslaget till motionen synes mig giltig, anhåller jag om bifall till betänk.
Den med Svenska folkets ' beskattningsrätt nära sammanhang ägande vigtiga frågan, huruvida R.
St:s Fullmägtige i Riksg.cont. bör tillerkännas rättigheten att utgifva en särskild fyllnadsafgiit, till utgående jemte den allm. bevilln., kan verkligen betraktas ur olika synpunkter och på grundade skäl besvaras med både ja och nej.
Jag anser mig dock nu icke behöfva bestämdt förklara, hvilketdera svaret jag, vid denna frågas ovilkorliga afgörande, skulle afgifva.
Jag vill således endast fästa uppmärksamheten derpå, att förhållanden och omständigheter möjligen kunna inträffa, då denna utväg torde vara den enda lämpliga och för det allmänna minst äfventyrliga.
Sa« i5o Den 21 April f. ra. dann förhållanden åstadkommas förnämligast derigenom, att, sedan statsregleringen är uppgjord och bevilln. i öfverensstämmelse dermed fastställd, Regeringen vid riksdagens slut framkommer med förnyade fordringar å ökade anslag, till fyllande hvaraf antingen ifrågavar. utväg mäste begagnas eller statsskuldsättilingsbanan beträdas.
Enligt min enskilda öfvertygelse äro visserligen icke omständigheterna för närvar, sådana, att omförmälda beskattningssätt icke utan olägenhet kan undvikas.
Likväl anser jag mig böra öppet yttra den åsigt, jag hyser om fördelaktigheten för Riksg.contrs credit af en dylik rättighet hos dess styrelse.
Denna rättighet att i behofvets stund uti beskattningsväg upptaga de summor, som till de oförutsedda utgifternas bestridande erfordras, skulle nemi. olvifvelaktigt vara lika beqväm för denna styrelse som lugnande för detta verks fordringsägare; och då man nu söker genomdrifva ett stadgande, i följd hvaraf Riksg.cont. skulle erhålla det vidsträckta åliggandet att ersätta alla brister, som ej mindre i statsinkomsterna än i statsutgifterna kunna nppstå, torde det kanske vara försigtigast att icke, genom Bevilln.Utskts nu förevar. memor:s godkännande, betaga sig möjligheten att begagna en utväg, hvars anlitande, i den oförmodade händelse, att omförmälda skyldighet varder Riksg.cont. ålagd, måhända af de derigenom uppkommande förändrade omständigheters kraf påkallas.
Detta är anledn., hvarföre äfven jag yrkar återremiss af berörde memor.
Hvad de detsamma bifogade tabeller beträffar, hafva de synts mig i hög grad förtjena en allvarlig uppmärksamhet.
Jag är visserligen vida skiljd från all benägenhet att vilja tillskrifva deras tillkomst någon annan afsigt än Utsk:s önskan att inför R.
St. framlägga uttrycket af dess åsigter om Piiksg.cont:s nuvar. ställning; men kan deremot icke underlåta att jakande besvara den framställda frågan, huruvida icke dessa tabeller äro oriktiga och förvillande.