Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid de strafflagar dem Utsionet uci sikt betänkande upiagit, more mahanda flere omständigheter alt anmärka — men da de icke kunna anses för annat än löse förstager, hälst Veste icke kill iltsiottetö handläggning hörk. utan af »välmening dir inflickade, lemnar jag dem uran al! anmärkning i den fasta öfwertygelle, att Högloft.
Lag-Ulffotter till hwars nptagande och beredning desta ia högst nödiga förbättringar af Kongl, förordningen emot swalg och dryckenskap af ben 17 April 17gg hörer, icke lärer underläta att derwid lägga den hand som amners wigt för sedeförbättringen fa oum ga Högeligen kräfwer fä wida samhället siall äga bestånd och det granslösa fylleriet mä kunna,hammas.
Med stöd af hwad jag nu haft äran anföra, anhäller jag, att Högloft.
Oeconomiä- och Beswars Uc - Z24 Den 28 Maji.
Ukskottets afaifne beränkande icke mä antagas, utan ärendek i h ta sin widd dik ärersörwisas. ^crr von Lcksteät , Llia», upläste etk sä lydande tur enie»: Wördsamt Memorial'
Dä delia ämne sörsta gången gsgjordes uti Högloft.
O c nomiä- och Bes, äro-U skottets beredning, beftö' pluratiere», en ledan,»' undantagen, alt bränwinsbrä» mgc» vä landel endast borde be. gagnas at he» mansäg ire och brukare, och ingen panna kä »»werst,ga yo kannors rymd. m. m.; Men da berc ni' gens nlläkande häröswer inkom kill Ulikortet. b>er dek äler, emitterat, med flera anMärkinn ar deremot.
Pl.iraliteten af bcredninaen förb,rf likwal i hnswudsakcn, ak samma länka som förut, och ingas ä nyo, ett project, med ringa skillnad, einor det förra, och endast 4 ledamöter bestrrdde det samma.
Da detta project äter förekom i Utskottet, inlemnadrs derjemte ett förslag, i enlighet med de ledamöters tankar, som moro deremot.
Öfwer dessa p>i„c'per, anstäldes voiering. dä ledamöterna af Högloft.
Riddcrskape, och Adeln, sann det Wällofl. Borga,c-Skä->der, stadnade i paria vota; men det Hmgvördrge P este-Ckäiidets ledamöter, »voro enhälligt, samt der Hederwärda Bonde Ständets pl», ralitel, af de» lankan, art de ledamvrers särskilta utlätande, som yrkade bibehållande as en vinskränki brättwinvbrännings rättighet skulle tiena lill ledning för det betänkande, >om Riksens Högloft.
Ständer skull e afqifwg.
Sorn jag, sedan detta beslut fattades„nödga des - Den 28 K7aji - 325 des för enskilt» angelägenheter, med »vederbörligt tillstånd, pä nägra dagar bortresa, har ja-, ick? öfwerwaril den sednare ntwecklingen af ämne', efter den bestämda principen, och har maei, del nkr det afgifna betänkandet, me» jag stu e likwäl anse mig fela emot det kemnade smickrande förtroende, att wara ledamot af nämnde Utstött och dest beredning, om jag, inför Höglofl.
Riddcrstapet och Adeln icke nu förklarade, atr jag aldrig warit, och aldrig kan blifwa af den lankan, der en oinstränkt bränwinsbränning bör tilläkas, och att jag, «ä wäl i beredningen som Utstottet. pä alt sätt sökc bestrida densamma, samt bifallit beredningens proiect af den ,5 Maji.
Jag har endast bliswit öfwerröstad, men ic- ' ke öfwertygad om den föregifne sö>dclen an bibehälla den oinstränkta bränwinsbränningen, endast af det stal, at näringsfriheten bör ha las i helgd; men oaktat denna pri»c-p om näringsfrihet i alla andra afseende»,, ge na af mig »öisvaras, kan jag fa mycket mindre finna nägot ffäl, att dcroä grunda rättigheten till en stadeliq inrättning, som Hwarken Konung eller Riksens Ständer behöfwa något prejudicat, för widtagande af nytt ga anyalter förenliga med näringsfriheten, och man e> eller lärer kunna upgifwa någon näring, hwars frihet blifwit ukwidgad sedan 1810 äiö Riksdag, i anledning af den dä tillätne oinstränkta branwinsbrän» ningen.
Dkstutom kan jag icke medgifva, att bränwinstillwerkning, bör anses, såsom näring; ty denna benämning äger icke ruin, förr än den öfwergatt till fa - Z2k Den 28 Maj!- fabriksrörelse, och urartal frän dest rätta ändamäl, som fordom warit, och bör wara, rättighet atk tili husbehof och i sammanhang med landlmanna rörelsen, sä sörwandia deu spannemäl, man pä sin ford producerar.
Man tror sig förekomma det stadliga af en sadan oinskränkt tillåtelse, da man öswerlemnar till Negeringen, att utfärda förbud emot all bränwinsbränning; men ehuru jag icke will bestrida Regeringen denna rättighet, till förekommande as hungersnöd, kan jag icke sinna någon anledning, alt sälta Regeringen i nödwändighet, att ofta, och nästan beständigt förbjuda Vesta stora bränwinsfabrir ker, dä det hörer till en wiö Regering, art äfwen i goda är, förekomma en sädan misthushallriinq as denna första nödwändighets wara, för att i inistwäxt är, kunna hafwa nägot förråd deraf givar i landet.
Hwarföre öka Regeringsbördan med dessa ob.hggliga omsorger?
är det icke mera rvärdigt lagstiftaren atl stadga jädane författningar, som molwe^ka dyr lid, och s annemäls brist i ett land^ som lallan har siik behof, af egen production och genom hamma communic tion med andra maater, k .n kamm.» ari b.finna sig i yttersta förlägenhet?
Regeringens åtgärd kan således lätteligen komma för sent, alt for. komma ett ondk, som kunde medföra de bedröfi-aaste fölider, och wart land fa widkännas de störjta olag »heter, af en illa tillämpad näringsfrihet.
Wl stullc säkerligen denna sommar fäll ett warnande exempel häraf, VM wl icke erhållit spannemäl uttran, hungersnöden skulle pä manga stacken blifwtt f..selig, och dä en tunna Räg up - Den 28 Maji. 327 upqär till 22 L zo R:dr, huru sskall den fattiga kunna köpa dea? och hwarföre denna hungersnöd denna dyra tid?
bade den inträffar, om icke dessa tiora bränwinsfabriker warir kilarne? swarek pä dessa frågor, kan ej bltfwa twetydigk, men äfmen denna nödhjelp frän andra lander, är hö?st betun» gande pä handelsmägen.
Om wi hade mindre bränwin och mera bröd, sä ska ie dek wara, i alla afseende» lyckligare för oart land, som denne» nom wore mindre beroende af andra, och folkets moralisska och physiffa krafcer ffulle mindre förswagas, och wi äga mera styrka, att söka bibehälla wäc wacklande ste fständighet.
De af U ikoner i sitt betänkande förestagne sä kastade tyngder, i spannemals aplag, pä större pannor, synas wara sä lätta, att änSamalet dermed icke kan wara, att aldeles förhindra denna förmouliga fabrikörörelke, emedan dessa förslag ittan nägon förlust kunna hallas Kronan tillhanda.
Mot en ringa afgift, kan man säkerligen ta påräkna ett sädant qvantum hos någon handlande, tom deraf manligen har förräd, e ler ock upköper man sjelf sikt behof utifrån, dä sädant tillätes, eller i goda är, och om Hösten, dä
Len fcttngare jordbrukaren nödgas sälja sin säd för nedsatt pris, för att kunna betala sina kronoutskylder m. m., och dä Kronan disponera denna fpannemal, sa sker
Vet troligen icke oftare, an dä brist och eli ökadt behof upjagal priser i allmänhet, och följakkeligcn markeqän. gen; och ffulle någon gäng, ränta va ett sadant ca. pirål, saknas, sa är>ättes det rikeligen, da Kronan nödgas anlita dessa fabrikanter, hwilket iikwäl bör kill- , Dm 28 Nast - ti kännagifmas före den nfta Murs, pä det spannemakn t annar tall malie kanna anwändas i bänwin i ry dä anan ej behöfver deniainma, är Vet att formodr, art bränminsbränmngen sta'ä fortfara.
De§a ty-igder -ala säieves enda,i lnngr pä sedliah. i.'» i allmänhet, ry okad tilgäng af bränniln, medförer större förtäring deraf, sami sylleri, och alla andra, d»raf ledande laster.
Lckwal förhindra vesta tyander, att all säd som finnes i landet, eller som kan infösstrilmas, icke kan förwandlas li l brän-vin, utan åtminstone sa mycket blifva qmar, till wist tid, som swarar emot detza tyngder; men deremot more der onekeligen bättre för der allmänna, alt sä wäl denna säd. som den, hwUken förädlas wid detza fabriker, blefwe i behåll , landet, säsom en rillgäng för Kronan och landers inwänare, till förefallande behof, och det till wida lägre pris, än dä den skall köpas af dessa, sälnnda lillst'-pade nya spannemälshandlare, som äfmen h-fwa inrereste ufaf höna sädespriser, sedan de försett sig med rillräckeligt förlag, ty waran blifver alrid dyrare i andra och tredje handen.
De som halma mycken spannemäl al sina egendomar, eller af sina löner, hafma wisterligen större inkomster g-nom högre sädespriser; men att ge -om branwinsfabriker wilja stegra dem, wore lika »patrio lskr och omenstligr, som art önska mistwexr eller krig j landet, ty derigenom minnes samngg änoamäl, och den mindre jordbrukaren förlo, rar i a'ra fa l genom detza fabriker, hmarest brän» winer kan folias för lägre pris än af mindre hrän, rvinsbran» re, och mänga h and dem, sä köpa säd till eget behof.
Dä Den 28 Maji- A29 Dä jag nu endast bestridt hi fwudprinciperna t betänkandet, får lag wld de^ öfriga, som kunde fordra wederläqgning, endast anmärka/ att uti projecrek om lagar r.i. m., stadgas genom 2 H., akt alla krogar pä landet förbjudad; men deremot tillätes uti 4 §. att styrelsen sär derom förordna, efter omständigheterna.
Denna motsägelse föranleder till krogarS bibehållande
Om det förra är kätt, hwilket ingen lärer bestrida, som ömmar för religion och seder, hwarfore skall dä styrelsen » genom det sednare stadgandet fä ett sä obehaa!'gt updrag.
Dä Riksens Ständer, pä sä giltiga stal förbjuda alla krogar, stall Koungens Befallningshafwande dä tilläta dem ester locala omständigheter.
Sädane finnas oändeligen manga, hwarcst krogar med fördel kunna anläggas, och detza embete» män, hwars tid af andra gsromäl i tjenste» förut är nog nptagen, stall da öfwcrhovas med nya pröfningar at krogälstares ansökningar.
Jag kan icke inje »ägon fördel häråt.
Behof af kronor finnes ej pä nägvk ställe, om icke lill a sättning för öltverflödigt bräntvin.
De ärv i alla afseende» stadeliga, och göra endast den breda wägen till fördärfwet, ännu bredare. / Utstottet har flmeligen i betänkandet, ansett sig hafwa upfylll det nyttiga ändamål, Kongl. Ma,:t i oest nädiga propcsikion asyftat, och akt allmänna rösten ser sin wäntan upfyld.
Dä jag beständigt, och äfwen nu, bestridt den oinskränkta bränwinsbränningen, och Utskottets betänkande hufwudsakligen hwilar pä denna grund, sä är-jag äswen i delta fall, af en aldeles stridig tanka.
Jag 332 Den 28 Maji.
Jag ka» icke sinna annat, än att Konungen tydelig.» förklarat desi önskan wara, attbränwinsbränningen endast bör Ike i förening med jorbruket, och ej utgöra »agon särskilt fabriksrörelse och hwad allmänna rösten beträffar, sä har jaq wist hörr naara, sem ös igt önffat den oinjkränkta brä.iwinsbränningen, Utlkorlet förestagit i sikt betänkande, men deremot, har man allmänt, sä wäl genom krnckck, som höglidcliga yttranden frän de Respeciive R,ks-Sränden, och allmän klagan ilandet, hört mistnöjel i allmänhet yttras, emot vesta stora brännerier, och tet onda de sörordsakat.'
Jag äger således fu'konniq anledning för min kfwertygelse, att Kongl.
Maj-ts önskningar för landets wäl. härigenom icke äro npsylda, och att pa nationens h ada röst, emot Vesta högst skadeliga bränwins'ab> iker, icke är gjort det afseende, den alkid för tenar.
Ridderfkapet och Adeln, som altid warit Thronens stod, dä Regemen warit folkets wän, och som alttd antagit sig nationens sak, dä dest fördel dek fordrat, jkall äswen nu, föregå stna mcdjlänöer n»d antagande af sädane grundsatser, som äro för »liga med Konungens och nationens gemenlamma önskningar och wäl.
Dä betänka,u et j rkerliqen kommer att ätersörwisns torde H glest.
Ridderstkapet och Adeln sinna nödigt, air ni Utfkottcts efterrättelse bestämma d^tza örn c ver, och anser jag för min del, beredningens asgitne p^vject, till sina hufwudgrunder närmast öfwerenvltämmande, hwilket jag kar mig friheten h.>rn id bifoga, men såsom redan tryckt ic« ke torde behöfwa upläsas. Zri - Deli 28 Maji- zgi Friherre Iverta, ^xol, anförde ffrifkeligen följande:
Reflexioner öfwer bränrvinsbränning?n. Högloft.
Ridderskap-! och Adelns lnärkbara tålamod wid de tillfällen jag anfelt öfwer mina trasker att tiga, da öfwerrygelsen älagt mig, yttra en och annan tanke, wägar jag nu anropa, och torde fä följande afgifwa.
Sedan Konungen, med sin wanliga nådiga omtanka för wärk arma försupna fädernesland, lydeligen underrätta! ost om nödwändigheten» att minska den oregerliga lusten, att med ofantligt stora bränwinspannor, förbränna, en förfärlig mängd af spannemäl, samt pa ve fattiges bekostnad, rikta privata oförnöjda castor, lärer wal, som jag hoppas, åtminstone ganska fa finnas, som icke Utan betänkande, rekt för riket sä hälsosamt afseende, nu straxt gä Kongl. Maj.tt, i underdånighet till mötes; Riksens Ständers Högloft.
Utskott har, om jag annars rätt fattat menninqen, nämr, art de äro ledde af en Lags anda Ack mätte da i nödens Kund, denna anda wara god och ej porterad för supa, eller icke clinerad för stora bränwinspannor.
Besynerligt förefaller mig att Högloft.
Utskottet, i sinret af sitt betänkande, försäkrar, alt de hafwit för ändamål att hämma alt omättligt supande och således, äswen de -eraf naturligen följande »jeder, af allä stag ; alt kill uvnäende of eli sa dygdigt ändamål, tyckes det liksom Utskottet, ansttc en aldeles fri bränwinsbränninq, uti sa stora pannor, som snart sagt behagas wara de enda och rätta med, len — »nä man icke förekasta mig, all defle pannor - ZZ2 Den 2i Maji. noe äro glupskt beskattade; huru lärk kan icke alt detta ellnderas -- uphAfwander af en mängd krogar som i sig sjelfwe tyckes motsäga, en omättelig tillwerkning af detta läckra fl ldnm , lärer dock w'S« seckiqen icke förekomma sylieri, emedan man sidan kunde anse nästan sivart enskilt hus för en krog, och dä kel enlig Utskottets tillstyrkan bör blifwa spis. qwaner tilläm, att försälja bränwln »ti mindre qvantitet, hwad kan dä hindra en winn ngslysten och äregirig krögare, att emot en hon erke och fint tilibjuden betalning förskaffa sig lenna uphösiare rang.
Att högt pliktfälla de af bränwi» till en o, wänlig grad oredige, lärer icke heller uvnä ändamålet, ry en klok beskyddare och någorlunda rou» tinerad kiacreur, medaifwer wäl icke gerna, att ruser hos honom bekommits, och «ck" kan han pliktfänas, för det någon öfwerl stav ttll honom anländk.
Det projectet, att en full embetsman, skulle kunna böra. ända rist hälften af desi lön, tyckes wara grnfweliqen hardt: räkar nu detta fwäfvande pä mäler, med dertill hörande st gninaar och stingringar, pä ömsa bogar, att af weterbörande bewittnas, sä blir ruset nästan dyrt; ehuru jag sist bjuden med kort och invtterad dagen förut, ett Verkligt försät.
Pä nykter mage blir det ju heinsokaude, ända till ruine, i synnerhet om min lön more seter, till exempel rooo tunnor tpannemäl; men som det tröstar mig, ar det jag hörk berättas, alt ledamöterne Uti det Högwördige PresteStandet, nu som allid rfra emot fylleri, och beri utmärkt sig; ja hwad del är upmuntrande, alt med sä beivisliga mförSgäswor, med kärlek och kännedom - Den 28 Naji. dom af den goda s ken, bli med sysande exempel föregångne' lisi ItstkollelS belänkanbe finnes för öfrigr mycket blandade ämnen; Men dem liden nu ej Medgifwer wldroro; hälst de tnckas höra kill andra capikel; den feuklbarht pä proiecter, som c>ikid wid, och eniok stor- högtider hlst rrksdag-r, in« ställ sig. har äfne» nu blifwtl adagalagde frän är »809 kunna wi datera bränwinsbränningenS Jnbelfäst, kv dä mäskaoe mi kill räll ansenligt, sä, akk wi uli mängfaldiga afseender, lära minnas der; är 1810 mili jag påminna mig hafwa hört, alt man brände och söp dä ocksä räll hederligt i alla ständ; men tillät mig ödmjukeligen fä fräna Er mina Herrar: om dä aldrig i wärk land wi dä en gäng skola kunna komma lill den kännedom och uplyoning, alt wi kunna erkänna och andra wära initz ag, i synnerhet dä de blott göra nägra enskrltas wäl och riglande äro begängna, och j lö je der» af nu rätta eller förminska wära himmelsffriande bränwinssynder, ja malte nu den anda, som namnes af Ulskorlen leda och föra deni pä en jemnare wäg; della winnes bast dä w> bliswa enie och saga: wik häri rän, alla st^ra sördärfnande bränwinepannor; och gif the smä nyttiga brä'winöpannor rum:
I som i Ilädcrne bo, I hafwa skörda, nogi I bränne,, icke men wilja bränna, när Försynen ii agl Eder sä mänga iömäuer; ,rmte spannemäl i ölwerflöd dä ersätter handelsgeniet Eder, hwad Ni förlorar esler
Er ranka; dä kommer ej någor U-skotl i förlägenhet, att stadga sunda och möjeliga straff för Z rus ä råd, dä risquerqr ingen sin hela wätfärb i fall han någon gäng kun - ZZ4 Den 28 Maji. kunde komma något mosig hem fran elt godt lag; men till tröst, för första invention af denna olycksaliga wara, matte jag nämna: alt lärarena skola lysa såsom ofantel.ga stora bränivinspannor och the ther en wist fullkomlighet upnätt i thetta förstörande ehuru loflrga yrke, säsom klarpannor i thet underjordiska bränneriet Sluteliqen fär jag ödmjukast anhälla, att hela saken matte till ,skottet återremitteras till hwar ken mer eller mindre än ?okal omarbetning. Zriherre Kurclc, Knut, utbad sig att i delta ämne, oaktat ofwel läggningen derom redan dragit^g tangi pa tiden, lckwäl fä fästa Ridderfkapet och Adelns upmärksamhet uppå näqra anmärk» ningar, dem han skrifteiiaen författat, sä lydande: Till Protokollet!
Majit i dest nadina proposition anser branwinstillwerkninqen böra inrättas med egentelig hänsigt till landbrukcrs »phjelpande, och att det endast är i den man, detta föremål öfwerffrides, som bcänwinöbränningen förfelar den dera asyfkadc nytta: och wld betraktandet deraf, huru allmänt öfwerklagade mitzbruken förut warit, genom den olyckliga erfarenheten wi haft om deras skadliga werka»; sä nödgas
,ag bekänna, att det äfwen hos mig, upstär mycken betänklighet wid den utiväg Högloft.
Utskottet förestår, da och enär bränivinsbränning öfwergar frän huSbehoss- till fabrikörörelfe.
Den synes genom sin obestämda utsträckning icke mera nu än förut afböja oredor, och hindra det onda.
Samma tillfälle wifar sig för win nings - Den -8 Naii - 3zr rnnqslystne speculanter, arc med begär till förkofran pä allmänhetens bekostnad slä under sig, och anaparera all spannemäl i landet, äsuia pns dera efter enek godtycko de 'oda arén, för art deremot wid inträffande misiw x-, hälla kronan tillh nda, den såsom eli wilker, föreflagnr spanncmäls lager emot ärels markegängs pris, som de säkerligen komma atk hofwa « sina händer och kunna reglera.
Med en sadan indrägtig och lönande rörelse genom beständig spanncmäls brist tillika, med förbättrade bränwinsinrätkmnqar. pracncabla och läktare i stort; med en säker uträkning akt dengenom fa mera bränwin utur hwarje sädestunna, och således kunna undersättja landnnannen och jana honom > förlägenhet; med öfwermättan stor inflytelse uri markegängssätlningar; med säkra fonder att draga uppå tvid gynnande tillfällen och mängsaldiga flere uimägar: stalie dctze monopoliste bränrvins idkares arbitraira styrelse, deras oppressionS systeme, hädanefter, och mer än förut, sä lynga öfwer osi, ari landtmannen, betagen all upmuntran. alt hopp till bergning genom en någorlunda stälrg afsättning för sin spannemäl, såsom förnämsta frnkteu af desi swett och möda, nied minnet allenast gwar af en bättre men förlorad Utkomst, stukeligcn en gäng fä se sin rörelse a tyna, en förut mera liflig och upmuntrandc näring öfwerqä till en flawist handtering; och wr nationens ombud, haswa den förebråelsen alt göra osi, det wi genom en widtagen författning icke gjordt annar, än tecknat bestulet till Swensta landtbrukare»!) wanmagl och förfall.
Män - 336 Den 28 Maji.
Wänder jag m'g nn till ett annat ämne uti Utskottets betänkande, och betraktar der förestaqna utwägar kill hämma,>ve af fylleri och dryckenskap: att embets och tjenstemän, som dermed twenne gannor beträdas, utom de böter som för fylleriet blist wa stadgade, böra derutöswer böra, änva till hälften af deras för äret innehalwande lön och löne» förmäner 06) tredje gängen med kjellstens förlust; sä får jaa bekänna, akt al'ernatlvet tyckes wara nog strängt och något förfelande emot den clas medborgare, a» hwilken wi hofwa att förwänta den mästa uptys ii»q och en böare rigtnrna.
,ljör öfrigt, hwad närwarande bränwinsfräga i allmänhet beer ff,r. hrr lag alldrig kunnat lära wig fatta ett hwöd skal eller pä hwilka grunder, der skall w. ra Ständerne i gemen tilläkit, art idka branwinsb ä> nrnq, som egenteligen är en landtmanna hmdterina- Bewillningen kunde jalla fall sä regleras atk dest kulla belopp lika fult blefwe till Kongl. Maj:t och Kronan erlagd, om det a ena sidan synes wara en billi,het, atk stadsboen bör ägg rätt an förädla sin wara, och i den beqjärliqa drycken bra, win, förwandla den säd han bärgur pä sina siadsägor, sä tyckes denna billighet a annan staa förlora mycket af sin natur, dä wi besinna att han ju dertill nödw'ndigt mäste köpa det mästa af säden, att det således blir landtmannen han först ffall anlita, och att de fläste rikets stader äga inga, eller ganska obc ydliqa skogstrc kker sig anslagna till wed» brands erhä.lande; hwarjemie starka inflyttningar till städerne i sednare tider pä ett märkligt sätt hafn>a ökat bristen och dyrhelen af denna wara.
Den 28 Naji° 837 Gluteligen, dä i anseende till hwad jag nn haft äran framställa, jast aldeles nirel kan inse assigken pä nagel säll blifwit munnen genom den ut» wäg Högloft.
Neonet wide a gr t enligt ordalydelsen i premitze», att nyttja i8-6 ars författning, med vägra ändringar; och wi dcsiatom aenom Konungens proposition i lindcrdänisthek inhämtat, all en» ligr betalningsgrnnderne af bcm»lte författning, stätscasieno intrader undergalt en föcm nft uno, af Z2,vOO Nide ärligen; sa torde >dcr k aske hända, att mi komme mäler närmare, i fair U,kortet blfwe anmodat, akt i desi sta e antaga den a, Rikets Sränder är 1820 stadgade bränwnissörordning med sadane ändringar och förbättringar, hwarlill tidernas och omständigheiernas skick kun» na söran! da. ^err kästlmali, Otto kroclric, hade inlämnät ett mcniorial hmilkel npiästes, sä lydande:
Det sörsta och egenteligaste föremal för all lagstiftning mäste wara akt befordra mängd:n6 sällhet.
All lag jom wid si» tillämpning bewises hafwa mer ester mindre afwikii frän denna syn» punct, blifwer ock i samma förhastande mer eller mindre felaktig.
— Att upnä den högsta möjliga fullkomlighet gifweg häruti inge» jakeare ledare än det ljus som erfarenheten utsvridl.
Desi läror, altför dyrköpta att äsidosäuas wid afgörandet af en fraga, hwars föremäl är ingen stug
Mindre än att genom kloka författningar försäkra millioner människor cm desi första behof brödet, hade jag trott böra närmare rädsrägas än idöalet af en näsin, gs Zörsta
Del- N:o ss. zzr Den 28 Maji. ringsfrihet, solk» icke med det allmannaS y»äl katt Lga beställd.
Air delina näringsfrihet i afseende pä tillwerkningen af bränwin, bör inskränkaS, och att Venna hanStering såsom en landtManNa näring betrakrav, bör ätcrsöras til husbehofsbränning, är en tanka nog tydligt yttrad j Konungens nädiga proposition, af allmänna rösten höör pakallav och ändteligen as Högloft.
Oceonomiä Uiffotket Lfwen erkänd genom de wlv större bränniln» tillwerkning föreftagna tyngder och högre afgister.
När således intet mer twifwclsmäl upstak om denna tillwcrk* nings skadliga inflytelse, och när man nödgar» er« känna, gtt denna näring icke är säsom andra af egenskap akt böra upmnnrras, sa kan jag icke finns nägot
Ml hivarföre man bör bereda en möjttiqhet ät nägra winningSlystne spcculanter att med åsidosättande af andra medborgares lidande, pä sedernaoch den allmänna wä! färdens bekostnad Vraga en oskälig winst.
Säsom en ursägk för en fädan ätKärd anser Utskottet "att dek ser intet Ml att, ge "nom en ny inskränkande författning, äter införa "en småaktig och förhatlig controll, förorsaka för"luster ät vem som trodde pä naraktigheten af dc "grundsatser som 1810 ars Ständer etablerat, och "hos fwenska folkel wäcka mchtroende till den ansom leder dest representanter."
Tror dä Högloft, Utskottet akt en kontroll, som blifwer en fölfd af de inskränkningar det förestagit, »cke skall bliswa ilka sä småaktig och förhatlig som den, att förhindra för cho det wara ma bruket af större pannor än yv kannors rymd?
En controll i smätt mäste rväl bltfwa ärmlnstone sä smäsklig som den som ffer i stort.
Ut* Den 28 skajli ZZ9 (köttets ömma grattlagenhet akt icke wilja tillffyiibä förllistar ät vent soln trott pä waräktighetett lif de grundsatser söm 18 12 ärs ^tättver etablerad will
Med andra örd säga ät bränwiNSfabrikaiilett soM sörstält draga all Möjelig fördel af den olyckcllgg oinsVräukta bränninqöfrideken.
Detina sainwetSgranhek akt icke wilja ttllffhNva den Minsta förlust äk sä Nitiska patrioter, soln blott i Lilie är fält obehindrat öriswa sttt lostiga handtering, och som sörslätt göra der sä wäl tilt egen winst skall pä