Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frölich redan ådagalagt ola mpw ligheten och oskickligheten af att anfalla folk med »adana ord som advocatur, vill jag förbigå den glosan; ty det är icke om glosor jag vill tala, utan om sak, Utgående från det factum, att BondeSt. afslagit de 70,000 r:dr, hemställer jag, om det icke innebär ändring i detta beslut att efteråt säga, att man af denna summa bifallit 45>n°o r:dr.
Bonde-»
St. får icke numera bifalla en enda skilling af dessa 70,000 r:dr, ehvad anslag det för öfrigt beviljar, och jag rår icke derför, att StatsUtsk. icke framställt de arne begärda sura-» morna i en enda punkt, utan sönderdelat dem i särskilda punkter, hvartill Utsk» likväl haft en giltig anledning deri, att de 70,000 r:dr stått qvar sedan sista riksdagen, då deremot de 90,000 rrdr utgjorde ett nytt anslag.
Emedlertid har BondeSt., efter afslag å de 70,000 r:dr och när fråga nu blef om de 90,000 r:dr, sagt, att Ståndet äfven afslog dessa, men under särskild rubrik beviljade 45,000 r:dr för beväringens beklädnad, som är ett föremål, hvilket ligger under de 90,000, och härigenom blef BondeSt. endast i afseende på anslagets belopp skiljaktigt från de arne Stånd, som likaledes för beväringens beklädnad beviljat 54,000 rrdr.
Den, som en gång till säger mig, att häri ligger någon advocatur, på den vill jag ej kosta ett enda ord till svar; ty jag måste tro, att han talar i vädret.
Hr Gunther; Då discussionen nu från StatsUtskrs igo Den i5 September, jemnkningsbetänk. vändt sig kring meningen af BondeStls beslut, hvaröfver jag icke ylträt mig, emedan jag ansett det tillhöra BondeSt.-ensamt alt häröfver yttra sig, torde jag fä erinra, att de 70,000 rtdr äro af 3 Ständ bifallna, så alt ingen vidare fråga derom kan uppstå, samt att a
Stånd derjemte bifallit 54,000 r:dr för beväripgens beklädnad, till hvilket ändamål BondeSt. jemväl beviljat 45,000 r;dr.
När således liondpSt. icke uppfört de 70,000 r:dr på ordinarie stat, men anslagit 45,000 r:dr för samma ändamål sorn 9. andra Ständ beviljat 54,000 r:dr, mäste' väl dessa sistnämnda beslut öfverensstämma sinsemellan och endast skilja sig i afseende på beloppet.
Jag finnér' således advocaturen, om någon sudan äger rum, pä motsätta sidan, och vidblifver min begäran om propos. till bifall å betänk.
Jag kan ej heller med Hr Dalman finna, att någon tidsbesparing skulle kunna uppsta genom återremiss, enar vi dä alltid hade att vänta ny discussion öfver det nva jemnkningsbetänk., hvilket genom bifall till det nu förevar, kan undvikas.
Jag vill icke i dag yttra mig i hufvudfrågan eller om sjelfva anslaget till beväringens beklädnad; lör detta behof må gerna den ena eller andra summan anslås, jag skall visserligen icke sätta mig deremot, helst jag skulle önska, att map icke vid denna riksdag beviljat anslag till något mindre vig tigt och nyttigt ändamål.
Jag har nu begärt ordet endast för att yttra mig ang:de dea af StatsTJtsk. uppställda voter:spropos:n, och då jag härvid å ena sidan medgifver, att BopdeStts beslut ej är så kiart och bestämdt, sorn varit ömkligt, vill jag ej beskylla någon för advokatur vid tolkningen af detsamma, men hoppas också å andra sidan, att mina motståndare göra mig den rättvisan alt icke tro, det jag på grund af någon advocatur hyser en med deras stridig åsigt.
Hvad angar sammanhan get emellan det af BondeSt. beviljade anslaget och de af K, ]V1. begärda 90,000 r:dr, anhåller jag få upplysa, att BondeSt.
, sedan det afslagit uppförandet på ordinarie stat pf de vid sista riksdagen beviljade -0,000 r:dr, i stället för dem, och således under förutsättning, att dessa icke skulle på ordinarie stat uppföras, anslagit 4-5,000 ndr för ett bestämdt, under arine'ens materiel hörande ändamål; och att detta ändamål, efter BondeSt:s mening, icke hörde under det begärda nya anslaget af 90,000 rtdr, bevisas deraf, tatt Ståndet först efteråt företog frågan om dessa 90,000 r:dr och förklarade, att denna fråga skulle förfalla.
I sista plenum ansågs nödigt, att man inhetntade underrättelse orp.
BondeSt» beslut, och 1111 liar det blifvit upplyst, att JlondeSt. återremitterat ifrågavar. punkt af StatslJtskis betänk,, d. v s. ogilla?
Ulskrs uppställning af den deruti föreslagna votertsproposiij; men 11. o. i\d. iiap icke af def upplästa prot.- Mtdf, kunijat inhemta, huru BpadeSt. vill hafva sin mening
Den i5 September. 191 framställd, och dä upplysning härom ej han vinnas, .förrän 1,'tsk. besvarat BondeSt:s återreiniss och inkommit ined nytt betänk, i ämnet, så oell på det 11. ö. Ad., i händelse Utsk. ej skulle ändra sitt förslag, må blifva i tillfälle att sjelf göra den rättelse deruti, sorn linnes öfverensstämma med BondeSt:s beslut, kan jag ej annat än tillstyrka återremiss af oralörmälda punkt.
Jag medgifver nu, liksom i sista plenum, att det är svårt att afgöra denna fråga endast efter de upplysningar, (Jtsk:s beta ok, innehåller, och jäg medgifver det vara svårt att liestrida de skäl, Hr Lefren framställt, om man håller sig till ordalydelsen af BondeStts beslut; men jag har nu hegart ordet för att till hvad jag i sista plenum anförde blott tillägga, att jag beklagar det förhållande, som skulle uppstå, om StatsUtsk. vidblifver sin nu uppgjorda voterlspropos., det nemi., ritt ett prot.utdr., uppsatt af seeret i BondéSt., komitier att stå i uppenbar strid med Ståndets i de tryckta prot:n uttryckta mening med beslutet.
Hvem sorn skulle komma att vinna eller förlora pä jemnförelsen mellan dessa'sins emellan stridiga handlingar, vill jag icke här afgöra; men jag öfverlemna!' det till bedömande af den, sorn viii envisas med votering för bifall till Utsk:s nu förevar, förslag.
IJr af Billbergh, Joh. Peter:
Det förundrar mig att höra personer här uppträda för att förklara BondeStts. mening med sitt beslut.
Jag får,i anleda, deraf upplysa, att i Utsk:s plenum, der BondeStts alla tolf ledamöter voro tillstädes, fahns ingen, sorn höjde sin röst emot riktigheten af det sätt, hvarpå Utsk. tolkade ifrägavar. beslut, och icke heller liar någon reservation mot IJtsk:s betänk blifvit afgifven.
Jag hemställer, om det då är lämpligt, att R o. Ad., som endast har att tillse, huruvida frågorna blifvit behandlade i öfverensstämmelse .med .Ståndets egna beslut* skall, sedan Utsk. tillkännagifvit ordalydelsen af de fattade besluten, hemta underrättelse från annat häll om meningen af BondeSt:s beslut och gifva det en tydning tvärtemot Ståndets egna ledamöters i Utsk.
För min del linner jag detta icke vara lämpligt och förenar mig med dem, som yrka bifall till Utsk:s förslag.
Sedan jag redan så många gånger yttrat mig i denna fråga, har jag nu endast uppträdt för att försöka att minska den sista talarens yttrade förundran deröfver* man här trott sig kunna tyda BondeStis mening annorlunda än Utsk.
Öfvervarit
BondeStts sista ple-, num och hörde en ledamot der uppslå och förklara, att han ej kunnat fatta meningen af Ståndets beslut annorlunda, än att
Ståndet endast beviljat 45,oOo r:dr af hela den för materiellen begärda summan, och lian uppmanade Slån - De» i5 Septewher. dets öfriga ledamöter att yttra, om deras mening varit någon annan; men nästan hela Ståndet uppstod och förenade sig med talaren.
Bet torde således icke Vara utan skäl, som man tror; att Utsk. uppfattat BondeSt:s beslut emot dess mening.
Jag kari för öfrigt ej förklara, hvarföre ingen af BondeStis 12 lédariröter i Utsk., såsom Er af Billbergh sagt, der uppträdt emot Utskis tolkning; then attdetiStåudets plenum tillgick såsom jag nu yttrat, kari jag försäkra.
Jag iir hufvudsakligen förekommen af Hr Stuart, och får till svar på hvad Hr Lefren anfört blott til-* lägga, att talaren misstagit sig, då han sagt, att
Utsk. i arne särskilda punkter behandlat frågan om de 70,000 och de 90,000 r:dr.
Begge dessa anslagssummor
Uro innefattade i samma punkt af Utskis betänk, om 3:dje hufvudtiteln, och då BondeSt. nu afslagit de 70,000 r:dr, men i stället för dem satt en summa af 4h°oo för beväriögens beklädnad samt förklarat, att all fråga om de 90,000 r:dr skulle för-* falla, är det klart, att hela den tillökning, BondeSt. ville bevilja för aramens materiel, hvartill beväringen* beklädnad onekligen hörer, Var 4^,000 r:dr.
Hvad för öfrigt angår olämpligheteri af mina uttryck, kan jag ej finna olämpligt att här begagna de uttryck, som öfverensstämma med mitt sätt att se saken.
Jag kan hafva orätt i mitt omdöme; men min rättighet
Ur att uttrycka min öfvertygelse, och denna är i detta fall ännu oförändrad sådan, att jag anser BondeStis beslut icke utan advocatur kunna tydas annorlunda, än BondeSt. sjelf förklarat vara dess mening.
Hr af Billberghs anmärkning, att BondeStis 13 ledamöter i Utsk. lemnat Utskis tolkning af beslutet obestridd, ian ett bestridande i detta hänseende af någon utskisledamot hafva undfallit Hr af Billbergh lika väl som det undfallit honom, att antalet af BondeSt:s ledamöter i StatsUtsk. icke är 13 utan 9.
Jag betviflar ej hvad Gr. frölich berättat om BondeSt:s i ett senare plenum gifna förklaring åt sitt beslut; men jag hemställer, om det är på grund af sådana senare förklaringar, söm B. o. Ad. bör besluta i denna fråga.
Man har trott, att ingen betydelse ligger i min föregående anmärkning, att ingen af BondeSt:s ledamöter i Utsk. opponerat sig emot Utskis tolkning.
Betänk, visar emedlertid, att ingen reserverat sig emot Utskis förslag till voterispropos., och detta bestyrker åtminstone, att ingen röst i Utsk. höjt sig emot pluralitetens åsigt.
Då nu flera af BondeStis ledamöter i StatsUtsk. äro bland de upplystaste medlemmarna af Ståndet, såsom Hans Jansson från Elfsborgs län och Strindlund från WesterNorrlands län, men dessa icke gjort någon anmärkning emot Utskis förslag, synes denna omständighet vara fullt så giltig, sorn BondeStis ^ D cn i5 September. plenum afgifna senare förklaring.
Jag förnyar på grund häraf inin hemställan, att R. o. Ad. måtte afgöra frågan i enlighet med Utsk:s framställning af BondeSt:s beslut, sådant det i sjelfva verket är, icke efter berättelser om några efteråt tillkomna förklaringar.
Jag har blott begärt ordet för att upptaga den anmärkning, som här blifvit gjord, att de särskilda anslagssummorna för armeens materiel skulle vara sammanslagna i deri K. propos:n.
Så är icke förhållandet; ty de 70,000 r:dr, som varit förut beviljade, och de 90,000 r:dr, sorn K.
M. nu ytterligare begärt, äro fullkomligt åtskiljda.
Hvad beträffar de 45,000 r:dr, som BondeSt., och de 54,ooo r:dr, som R. o.
Ad. samt PresteSt. beviljat för beväringens beklädnad, kunna de blott hafva gemenskap med den sednare anslagssumman eller de 90,000 r:dr; ty här har väl blifvit sagdt, att något särskildt anslag icke linnes i den K. proposln för beväringens beklädnad, men från KrigsColkm hafva sedermera blifvit aflemnade särskilda uträkningar på föremålen för de begärda 90,000 r:dr och deribland jemväl uträkning på hvad som erfordrades för beväringens beklädnad äfven i den händelse, att beväringsmanskapet skulle komma att hålla sig sjelfva med kläder, och det är just på denna af KrigsCollrm uppgifna summa, som BondeSt. grundat sitt anslag af 45,000 r:dr,' hvaraf också klart följer, att detta anslag aldrig kan hafva något sammanhang med de 70,000 r:dr, som äro bestämda för helt andra föremål, Gr.
Det är ett särskildt
Öde, man har i denna fråga, att beständigt nödgas diseutera den om igen med nya ledamöter, som icke från början öfvervarit discussionen.
Så har Hr af Billbergh nu uppträdt och tyckes drifva den satsen, att R. o. Ad. bör lika med Utsk. finna det klart, att BondeSt. beviljat de 45,000 r:dr alldeles oberoende af de 70,000 r:dr.
Det är likväl redan i sista plenum till öfverflöd upplyst, att meningen med BondeSt:s beslut kan vara både den ena och den andra.
Vore förhållandet klart, skulle jag visserligeu instämma med Hr af Billbergh; men då uppfattningen af beslutet är tvetydig och sådan, att BondeSl:s ledamöter måhända först sedan frågan förevar i StatsUtsk. märkt tvetydigheten, synes mig, att R. o. Ad. icke bör afskära BondeSt. dess rätt att förklara sina ord.
Vore här fråga om en strängt juridisk pröfning al 3:dje man, då BondeSt. sjelf icke mera vore tillsammans, kunde en votering om rätta tydningen af beslutet vara lämplig; men då man ännu kan gå till sjelfva källan, mäste jag yttra, att jag skulle med bedröfvelse se, om detta Stånd tog ett beslut i motsats mot BondeStts egen tolkning.
Det skulle innebära ett bemödande att inverka på BondeSt:s beslutande 10 H. a5 Den i5 September. rätt, och jag får förklara, att om man vill fortfara på detta sätt att i fråga om anslag alltid taga den meningen , som lemnar högsta anslaget, för gifven, så önskar jag de värda ledamöterna lycka; jag tror ej, att ändamålet dermed vinnes i längden.
Hr Dalman: I anledn. af H. Ex. Hr Gr.
Brahes yttrande ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att ehuru de tvenne här ifråga var. anslagssummorna i den K. propostn blifvit såvida åtskiljda, att de finnas särskildt upptagna och utförda, är dock förhållandet med deni enahanda som med öfriga anslagen till materiellen, att de nemi. blifvit slutligen sammanslagna i en summa och af StatsUtsk. behandlade i en punkt, ehuru särskildt omnämnda af den orsak, att den ena summan var förut beviljad och fråga uppstått om dess uppförande på ordinarie stat, men det andra var ett helt och hållet nytt anslag.
Begge summorna hafva således samina föremål och äro af samma beskaffenhet; och då det ostridigt beror af R.
St. att bestämma ändamålet, hvartill de vilja, att ett beviljadt anslag företrädesvis skall användas, måste det vara BondeSt:s rätt att bevilja en del af de begärda anslagen och för dess användande bestämma ett visst ändamål, utan att anslaget på det hela derigenom kan höjas utöfver Ståndets mening.
Jag anser för öfrigt BondeSt:s beslut böra tydas isoleradt för sig, eller utan afseende på de öfriga RiksStms, och då kan det aldrig tydas på sådant sätt, att det skulle leda till den orimliga följd, att BondeSt , i stället för att bespara 25,ooq r:dr af hvad de öfriga RiksSttn beviljat, såsom beslutet, för sig sjelf betraktadt, innebär, skulle förorsaka ett tillökadt anslag af /{5,ooo r:dr derutöfver.
Ser man saken, sådan den är, så innefattar beslutet helt enkelt, att BondeSt. ansett all tillökning i anslaget för materiellen obchöfligt utom för beväringrns beklädnad.
Jag fortfar således att yrka återremiss.
Det är långt ifrån mig att vilja påbörda BondeSt. ett beslut, som Ståndet icke fattat; men denna dis— cussion synes innefatta en vigtig principfråga.
Första prot.- utdr. från BondeSt. innefattade en bestämd mening, och något särskildt ändamål eller vilkor fanns deri icke upptaget.
Äfven i det sednare prot.utdr., som vi nu hört för oss uppläsas, finnas inga grunder angifna för den beslutade återremissen, och när man således ställer dessa beslut emot hvarandra, vill det synas, som BorideSt. först fattat sitt beslut på ett sätt och sedan vill förklara det på ett annat.
Jag säger, så synes det; och om meningen är, att R. o. Ad. på sådana grunder skall besluta en återremiss, kan jag för min del ej votera för densamma.
Resultatet är denna gången mindre vigtigt än sjelfva principen, som det är nödigt att hålla i helgd.
Den i5 September.
I det speciösa af frågan skall jag icke ingå, utan blott hålla mig till formen.
StatsUtskrs ifrågavar. jemnkningsbetänk. är nu första gången före, och anmärkningar hafva dervid blifvit gjorda, som mer än vid många andra tillfällen synas böra hindra antagandet.
Det skulle således, efter min tanka, vara både ovanligt och illa, om icke återremiss beviljades.
Jag vet visserligen, att det är Ståndets rätt att derom votera, och jag tilltror mig icke att förutse utgången af en sådan votering; men att en utgång, hvarigenom återremiss hindrades, icke skulle hafva en förmånlig verkan på hufvudsaken, det tror jag mig kunna förese.
Jag bekänner, att jag önskar beviljandet af de 54,ooö r:dr, som äro i fråga, men just derföre önskar jag äfven, att återremiss nu måtte bifallas; ty jag befarar, att de två Stånd, som redan beslutat återremiss, annars skulle exaspereras i sjelfva hufvudsaken.
StatsUtsk. är ovilkorligen pligtigt att upptaga frågan ånyo, sedan a
Stånd återremitterat den, och om vi nu bifalla betänk.
, stadna a
Stånd emot i om sjelfva voter:spropos:n, hvilken således skulle blifva föremål för förstärkt Utsk.;och jag hemställer, om sjelfva saken då vunnit på en nu vägrad återremiss.
Jag hav velat fästa uppmärksamheten härpå, ehuru jag öppet förklarar, att jag såsom ledamot af förstärkta StatsUtsk. kommer att votera för anslaget.
Om man, utan att förnärma principen, att ett fattadt beslut icke får förändras, blott vill bereda tillfälle till rättelse i en möjligen felaktig uppställning af beslutet, är jag ense om nödvändigheten af återremiss.
Jag har blott velat förklara detta, för att icke blifva missförstådd i mitt förra yttrande.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om 11. o. Åd. ansåg i5:de punkten af StatsUtskrs memor.
N:o 25o böra återremitteras.
Ilr G un ther begärde votering.
Den, som anser i5:de punkten af StatsUtskrs memor.
Nro i5o, i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen, böra återremitteras , voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o.
Ad. godkänna den i i5:de punkten föreslagna voterrs-proposm.
D«n i5 September.
Ja — 3r.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. i3 dennes f. m. på bordet lagda memor.
N:o 255 med förslag till sammanjemnkning och votertspropos. i anledn. af RiksSlts olika beslut, rör:de mantalspenningarnas beräkning, godkände R. o. Ad. den föreslagna voter:spropos:n.
Då nu ånyo föredrogs Stats- och Oecon.TJtskms d. i3 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 23 i anledning af gjorda anmärkningar dels vid sistnämnde Utsk:s betänk.
N:o 36, dels ock vid de förenade Utsk:ns betänk.
N:o 3, beslöt R. o. Ad. att vid ifrågavar. utlåt.
N:o 23 luta bero.
Lades till handlingarna Stats- o. Oecon.Utskins d. i3 dennes på bordet lagda utlåttn:
N:o 24. i anledn. af väckt fråga, dels om upphörande af kronnbrefbäringsskyldigheten, dels om ersättning för samma onus; N:o 25. i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:ns betänk.
N:o 20, rör:de ny indelning till ordinarie knektehåll af oroterad jord, m. m.
Föredrogs ånyo Stats- o. Oecon.Utskrns d. i3 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 26 i anledn. af väckta motioner, dels om upphörande af postföringsskyldigheten, dels om lindring i samma onus.
Begärdes ånyo på bordet af Hr Stuart, Carl Gust., samt Gr. von Fersen, Hans.
Upplästes och lades på bordet EancoUtsk:s utlåt.
N:o 38 öfver det på grund af 3 art.
1 afd. 4 § 1 i83o års bancoreglemente upprättade och till Utsk. öfverlemnade förslag till departementalindelningen af Bancoverket, samt redovisnings- och tjenstgöringsordningen inom detta verk.
Likaledes upplästes och lades på bordet PresteStrs prot.- utdr. af d. i3 dennes, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStm att deltaga i PresteSt:s beslut att för orthopediska inrättningen till nästa riksdag bevilja ett årligt anslag af 666 r:dr 32 sk. b:co, hvilket skulle ställas under disposition af den direction, som åtagit sig förvaltning af enskilda bidrag till samma ändamål, med vilkor att tvenne fattiga lytta barn blifva kostnadsfritt vårdade, och med rättig - Deli i5 September.
197 liet för direct:n att tilldela läkaren öfverskottet såsom arfvode. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. § till 2 e. m.
Onsdagen den 17 September i834.
Justerades 6 prot.utdr. för d. i5 dennes.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till Ii.
N:o 12g. ang:de Löfås silfververk; N:o i3o. ang:de ÖfversteLieuten.
Nordencreutz’s enkas underd. ansökning att varda bibehållen vid de löneinkomster , mannen i lifstiden innehaft; N:o 131. i fråga om rättighet för Götha canalbolag att i Riksg.cont. lyfta medel till anskaffande af ångbogseringsfartyg; N:o 182. ang:de tillsättandet af Just.ombudsm.-embetet.
Likaledes,justerades ett från Exped.Utsk. inkommet förslag till constitutorial för Hofrättsrådet och Ridd. C. L.
H. Ex. H r Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att ledigheter uti Utsk:n uppstått efter nedannämnde
Hrr, hvilka förklarat sig ej kunna emottaga det af Electorerna deni lemnade förtroende att uti Utskrn vara ledamöter, nemi.: uti Bevilln.Utsk. efter Gr. Lewenhaupt, Mauritz, samt Ilr af Dalström, Gust. Jac.; i BancoUtsk. efter Hr af Uhr, Gust., samt uti Oecon Utsk. efter Hr Sparre, Gust.
Mauritz; oeh anmodade H. Ex. Hrr Electorer att nya val efter nämnde Ilrr förrätta.
Likaledes anmodade H. Ex. Hrr Electorer att anställa nytt val efter Hr Cederstråle, Joli.
Casimir, hvilken blifvit vald till ledamot i BancoUtsk., men för en längre tid är bortrest.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att som de R.
St:s Electorer, hvilka d. i3 dennes bort förrätta val af R.
St:s Just.ombudsm:s suppleant, icke då blifvit fulltaliga, ig8 Den 17 September. hade i Talmansconferencen blifvit bestämdt, att nytt val af sådana Electorer borde förrättas nästk.
Fredag d. ig dennes ; oell hemställde H. Ex., om R. o. Ad., för mera säkerhets skull att få antalet fullständigt, behagade på samma gång välja 8 suppleanter, så att hvarje lista komme att innehålla 20 namn.
Upplästes ett från Exped Utsk. denna dag inkommet mcroor.
N:o 16, i anledn. af Y. BorgareSt:s återremiss af Exped.Utskls förslag till underd. skrifvelse, angrde upphäfvande af spärrningsanstalterna emot cholerafarsoten. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke, då detta memor. endast anginge justering af en expedition, R. o. Ad. nu, likasom vid flera föregående riksdagar, skulle, i anseende till angelägenheten af expeditionens snara afsändande, behaga tillåta, att det nu föredragna memor. genast finge pröfvas.
Ad. att, med vidblifvande af sitt rörtde expeditionen förut fattade beslut, lägga det ifråga var. memor. till handlingarna.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtskts d. 11 dennes f. m. på boi-det lagda betänk.
N:o 36 i anledn. af förrättad revision af ej mindre Bancodiscontverkets räkenskaper och förvaltning, än äfven förra Riksdiscontverkets fortsatta utredning för år i833.
Företogs till pröfning Oecon.Ut.sk:s d. 1 t dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 116 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskrs betänk.
N:o g3, ang:de upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till ecclesiastika embeten och tjenster.
Då detta utlåt, rapporterar sig till utlåt.
N:o g3, anhåller jag, att'detta sednare må blifva föredraget i sammanhang med det förra.
N:o g3 upplästes.
I fortsättning af den anmärkning, jag framställt mot utlåt.
N:o g3, får jag nu äran fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på angelägenheten, sorn mig synes, att fortfarande bibehålla skollärarne vid de förmåner, de hittills åtnjutit.
Om Sverige med skäl kan berömma sig af att äga ett upplyst Presterskap, katr man icke vägra att, till en stor del, tillskrifva fÖrtjensten deraf de skollärare, som varit deras ledare.
Då vi alla veta, att skollärarne äro illa lönta, och att det varit fördelen'af dubbla tjenstårsbe - Den 17 September. *99 räkning, som gjort, att skickliga och dugliga män egnat sig åt det besvärliga skollärarekallet, torde R. o.
Ad. med mig finna det ganska betänkligt att bifalla detta utlåt., hvarå jag bos Hr Gr. o. Landtm, anhåller om propos. till afslag.
Jag vill icke ingå i beröm eller klander, hvarken af presterskapet eller skollararne, som äro anställda vid de allmänna skolinrättningarna; men jag vill blott tillkännagifva min opinion derom, att den undantagslag, sorn existerar i afseende på dubbla meriter, är bland de undantagslagar, som jag skulle önska se afskaffade.
Då nu PresteSt., som borde, om man skall lita på någon auctoritet, anses coinpetent att derom döma, ansett sådana dubbla meriter böra bortfalla såväl för skollärare som prester i allmänhet, skulle jag, emot den siste talaren, anse för bäst, att R. o. Ad., för sin del, godkänner Utsk:s utlåt., hvarå jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhåller om proposm.
Äfven jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till bifall af utlåt.
Den af K. M. i afseende på läroverkens förändrade organisation tillsatta committé' har uti sitt afgifna betänk, tillstyrkt, att den för skolan lika mycket sorn för kyrkan skadliga dubbla tjenstårsberäkningen matte upphöra.
St. beviljade vid sista riksdagen det af K.
M. då äskade ökade anslag tilt läroverken.
Detta anslag har äfven vid denna riksdag blifvit uppfördt på den af R.
St. fastställda stat, och då detsamma, så vidt det afsåg förbättrade löner för skollararne, var hegardt under förutsättning, att dubbla tjenstårsberäkningen i allmänhet skulle upphöra, finner jag numera intet hinder för R.