Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Utsk. haft orätt, då det ansåg sig böra densamma framställa i så allmänna och emot personen litet sårande ordalag som möjligt, det kan väl så tyckas af den värde ledamoten, men jag får åtminstone hafva äran förklara, alt jag ej förmått inse det.
Cederström måste jag yttra min stora förvåning öfver detta betänk.
Den motion, som gifvit anledn. dertill, innefattar en bestämd anklagelse mot en af K. M. med R.
St:s bifall inrättad undervisningsanstalt.
Om denna anklagelse hade blifvit ingifven till vederbörlig embetsmyndighet, så hade den bort och måst föranleda dertill, att lemna tillfälle för vederbör, föreståndare för denna anstalt att blifva hörd; men detta har nu icke ägt rum.
Utsk. har nemi. i stället tillåtit sig att på en obevist anklagelse tillstyrka R. St., att hos K.
M. begära en undersökning af förhållandet, hvilket sätt att gå tillväga jag i hög grad anser för oformligt.
Dessutom tror jag äfven, att sjelfva detta tillstyrkande innefattar en förnärmelse mot Konungamakten; ty om Utsk. hade aldrig så litet besinnat frågans beskaffenhet, så hade det bort finna, att det icke skolat vid denna fråga lägga annan hand, än att förklara det motionären, i händelse han med undervisningsanstalten vore obelåten, hade att i behörig ordning vända sig till K. M., men att det ingalunda kunde vara R.
St. tillständigt, att på en, såsom jag nyss hade äran nämna, obevist anklagelse, till K.
M. ingå med anhållan om en dylik undersökning.
Uti instructionen för Just.ombudsm. förekommer följande ordalag i 1 §: ”R.
St:s ombudsman skall hafva en allmän tillsyn öfver — — — instruction och efterlefnad af tjenstemän samt om de sina embetsplig ter behörigen fullgöra.”
Det synes således som hvad Utsk. uti dess mern.
N:o 46 velat vinna, på annat sätt hade kunnat erhållas.
Utsk. har nemi. tillstyrkt ”R.
St., att hos K. M. i und. begära 414 Den 30 October f. m. nedsättande af en comité' af sakkunnige män, lill utrönande af tillståndet inom den Teclinologiska undervisningsanstalten, samt, ifall skäl till anmärkmr förefinnas, lill utredande, huruvida orsaken dertill ligger i Institutets stadgar, eller i desammas försummade efterlefnad.”
Mig vill det synas, som om den hvilken kan förete efterlåtenhet i utöfningen af tjensleåligganden, äger att för detta ändamål vända sig lill Just.ombudsm. och att genom denna åtgärd saken får sin riktiga form.
Om Utsk. deremot hade inskränkt sig dertill, att endast vilja från en lechnisk synpunkt un dersöka, huruvida detta verk vore så sammansatt eller dess instruction så beskaffad, att inrättningen motsvarade det dermed åsyftade ändamålet; då hade visserligen, emedan man för en sådan händelse icke hade kunnat vända sig till Just.ombudsm., skäl varit, att med en dylik framställning till K.
M. inkomma, som då kunnat öfverlemna denna frågas afgörande åt Dess Wetenskapsacademi, eller kunniga andra personer.
Men då nu Ulsk:s mern. tyckes innefatta icke blott el t sådant scientifikt syftemål, utan äfven tyckes åsyfta en undersökning, huruvida den för inrättningen gällande instruclionen vederbörligen tillämpas; så har Utsk. derigenom, enligt min förmening, sammanblandat 2:ne omständigheter, af hvilka den ena kunnat vinnas genom en derom hos Just.ombudsm. gjord anmälan och den andra åter genom und. anhållan om en undersökning; och jag mäste alltså afstyrka bi fall till betänk, i dess nuvar. form.
Ilr F åhl-a: us, Olof Immanuel:
Då äfven jag finner mig föranledd att med några ord uppträda i detta ämne, får jag börja med det förklarande, att jag för min del icke har något att erinra deremot, om 11. o. Ad. finner anledn. lill en sådan framställning hos K. M., som den Ulsk. nu ifrågasatt.
Jag tror det vara en af de vackraste sidor af publiciteten i ett constilutionelt land, alt icke undandölja för den allmänna granskningen något af den offentliga förvaltningen.
Om deruti finnes något felaktigt, må det då öppet vidgås och rättas; i motsatt fall är en sådan öppenhet det bästa medlet att aflägsna hvarje misstanka, hvarje missförstånd.
De anmärkmr och tillvitelser, som af medlemmar inom representationen blifvit gjorda emot Teclinologiska Institutet och dess styrelse, äro emedlertid af den svåra art, alt jag skulle anse det vara högst beklagansvärdt, om jag ej trodde mig äga grundade skäl lill den förmodan, att tili dessa anmärkmr och tillvitelser ligger någon öfverdrift.
Jag har visserligen hört klagomål anföras deröfver, att en tjensteman vid inrättningen gjort sig skyldig lill dels egenmäktigt förfarande, dels ock försumlighet; men, såsom af en föreg:de talare redan blifvit rätteligen anmärkt, kan frågan om en enskild tjenstemans förhållande icke grundlagsenlig! bli föremål för någon granskning på detta rum.
Det har likaledes kommit till min kunskap, att inrättningens modellsamlingar och bokförråd icke skulle finnas i god ordning.
Jag har redan gjort mig derom underrättad, innan jag hade kännedom om Utsk:s betänk., och funnit, alt klandret i denna del visserligen icke saknar grund, ehuru Den 30 October f. m. 415 lill Institutets ursäkt skulle kunna åberopas bristande utrymme inom dess local.
Hvad angår den vigtigaste delen af inrättningen eller undervisningen, bär jag deremot icke hört några anmärkn-.r framställas.
Denna läroanstalt har alltsedan dess stiftelse baft den lyckan att äga utmärkta lärare, och efter flere sakkunniges vitsord hafva derifrån ganska skickliga lärjungar utgått.
Jag skulle anse det vara att fela i grannlagenhet mot detta
Hus, om jag funne nödigt att ingå i bevisning om det välgörande inflytande, som en sådan läroanstalt mäste äga på de inhemska näringarne; men jag anser mig emedlertid, just i den vigt jag fäster vid denna läroanstalt, äga ett ytterligare skäl att fästa uppmärksamheten på nödvändigheten att med allvar gå till väga i afseende på granskningen af inrättningens förhållande, och då jag upprepar hvad jag nyss hade äran nämna, att jag icke har något att invända om en und. anhållan hos Konungen om verkställighet af ifrågavar. undersökning beslutes, får jag vördsamt tillägga, att, i anledn. af hvad nu förekommit, en sådan undersökning, äfven utan anmälan frän H.
St:s sida, visserligen icke skall uteblifva.
Sedan R. o. Ad. numera blifvit derom upplyst, att en undersökning i hvad fall som helst kommer att äga rum, så är det visserligen, som det mig synes, mera likgiltigt om R. o. Ad., genom understödjande af Utsk:s förslag, skulle en sådan begära.
Om jag sätter mig i den persons ställe, som är chef för ifrågavar. inrättning, och män, med utsättande af sina namn som synes af betänk., påslodo att derifrån utgångna gesäller icke voro af den skicklighet alt de kunde användas, så skulle jag vara den, som i främsta rummet påyrkade alt en sådan undersökning måtte ske.
Jag kan ej jemföra en läroanstalt och de felaktigheter, som dervid kunna förefinnas, med sådana förhållanden, som vid domstolar afgöras, såsom öfverträdelser af bestämda lagar, underkastade åklagaremakten.
Mot våra aCademier hafva på olika tider inom Stånden förekommit anmälanden, alt de icke ansetts tillfyllest motsvara det ändamål som med dem afsetts.
Man har begärt undersökning såväl i afseende på examina som sjelfva inrältningarne och derifrån utgående alutnner.
Om nu ordet ”försummade” varit borta, så bade saken varit mycket bättre af Utsk. gjord.
Emedlertid begäres en sådan undersökning, skäl dertill äro anförde, personer finnas som måste vara måne om denna läroanstalts framgång, och derföre kan jag ej med min röst bidraga att afslå detta betänk.
Horn, Claes, Fredr.:
Jag nekar icke, att jag med mycket bekymmer erfarit de anklagelser, som blifvit riktade mot Technologiska Institutet och hvilka varit föremål för Ekon.Utsk:s pröfning.
Jag hade således äfven med min röst velat biträda den underd. anhållan, som detta Utsk. tillstyrkt, att genom nedsättande af en comité fä förhållandena undersökta och utredda, derest jag trott att Regeringen icke deråt egnat den uppmärksamhet som vederborde; men då en Konungens rådgifvare härstädes, på eif, efter mitt förmenande, fullkomligen parlamentariskt sätt gifvit R. 416 Den 30 October f. m. o. Ad. en förklaring i detta hänseende, skulle jag anse att det vore en förnärmelse mot regeringsmakten, om R. o. Ad. godkände Ekon.Utsk:s tillstyrkande.
— Jag anhåller, att betänk, måtte afslås.
Det är icke i frågan om behofvet af möjlig utvidgning utaf det Teclin, lnst., som jag bestred denna comites tillsättande, ty hade Utsk., i anledn. af det klander som mot detta institut yppats och som gifvit anledn. till detta betänk., helt enkelt begärt att en comité' af sakkunnige män måtte nedsättas, för att utröna i hvad mån den Technologiska undervisningsanstalten skulle kunna vinna en utveckling, sora fullständigare än nu motsvarar sitt ändamål, så hade jag med nöje instämt i en sådan begäran ; men då betänk, tillkommit synbarligen på uppgift om missförhållanden inom inrättningen, som till på köpet äro obevista, och till hvilkas rättande, om de befinnas sanna, man har andra utvägar att vidtaga, så är det för den form Utsk. häråt gifvit, som jag anser otillbörligt att inkomma med ett sådant förslag.
Detsamma är dessutom öfverflödigt, då en af Konungens rådgifvare underrättat oss, att thy förutan undersökning om Teclin.
Instrs nuvar. förhållanden kommer att ske.
Uti den delen af Hr Fåhrtei yt trande, hvaruti han tillkhnnagifver sig icke hafva något att erinra mot framgång af Utsk:s betänk, och att således en hemställan hos Konungen må göras om undersöknings anställande i anledn. af de väckta klagomålen, ligger visserligen en vacker tanke, dymedelst att Hr Statsrådet anser, att alla sådane verk i alla möjliga frågor böra vara underkastade publiciteten.
Jag delar visserligen denna åsigt med honom i afseende på orsaken till medgifvande!, men jag kan ingalunda ingå på den satsen, att Ständerne äro behörige att till Konungen frambära så beskaffade anhållanden som den ifrågavar.
Denna framställning innebär i sig en förnärmelse af Konungamakten, emedan den ådagalägger, att Ständerne icke anse nyssnämnde makt hafva fullgjort sin skyldighet att vaka deröfver, att de inrättningar, som finnas och till hvilka Ständerne anslagit medel, uppfylla de med dem afsedda ändamål.
Jag för min del anser icke alt någon annan väg till anklagelsers framställande mot Konungens rådgifvare, i fall de underlåta deras pligt i afseende på tillsynen öfver en allmän inrättnings fortgång, äger rum, än den grundlagen föreskrifver, nemi. medelst anmälan hos Const.Utsk.
Jag tror följaktligen, att man icke bör genom slika anmälanden och framställningar, som den föreslagna skrifvelsen åsyftar, ådagalägga det man saknar det förtroende lill Konungamakten, hvilket bör fortfara intill dess att man får gilltiga bevis i händerna, att detta förtroende icke bör existera.
Detta anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr Statsrådet Sven Abraham Munthe, som å K.
M:s höga vägnar aflemnade en Dess nåd. skrifvelse till R.
Sedan härefter öfverläggningen ronde Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s Den 30 October f. m. 417 Utsk:s betänk.
N:o 46 förklarats vara slutad, framställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till afslag å samma betänk., efter hvilka propos:rs besvarande II. Ex., med lillkännagifvande det lian ej kunnat uppfatta, huruvida ja eller nej dervid varit öfvervägande, förnyade dessa propos:r och på grund af de derå afgifne svaren förklarade, det lian trott sig finna, att R. o. Ad. afslagit Ulsk:s betänk.
Hr Hjerta, Lars, begärde votering.
Landtm, lillkännagaf, att plenum kl. 6 på e. m. komme att fortsättas.
N:o 46- i anledn. af väckt motion om undersökning rör:de Technologiska Institutets förvaltning m. m. voterar j»; Den det vill, voterar nej; Vinner nej, blifver förenämnde betänk, af R. o. Ad. afslaget.
Efter voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 35.
Jag anhåller att få reservera mig emot det beslut, som R. o. Ad. genom votering nu fattat och dervid afgifva förklaring hvarföre jag besvärat med begäran om votering.
Det synes mig nemi. att, sedan en Konungens rådgifvare här förklarat, att den undersökning, som Utsk. satt i fråga, i alla fall kommer alt anställas, så kunde det visserligen vara likgilltigt huru man sedan handlade i det afseendet, men jag mäste Säga, att mig förefaller det åtminstone så, att när betänk, afslås, så kan åt denna utgång af saken gifvas den tydning, att Stäriderne ogillade det af Konungens rådgifvare lillkännagifna beslutet.
Detta var anledn. hvarföre jag begärde votering.
Jag utber mig dessutom att få nämna ett ord i anledn. af ett par ledamöters yttranden, att det skulle ligga något förnärmande mot Konungamakten i en begäran från Ständerne om en sådan undersökning som den ifrågasatta i afseende på tillståndet vid ett förvaltande verk?
Denna framställning synes mig nog fnycket besynnerlig.
En af de värde talarne har nemi. påstått, att eontrollen i detta afseende skulle ligga hos Const.Utsk.; men jag är åtminstone icke i stånd alt upptäcka pä hvad sätt nämnde Utsk. skall kunna utöfva en sådan inspection öfver ett verk af den egenskap som Tectinologiska lnst.; icke eller kan Just.ombudsm., sora jag hört en annan ledamot sätta i fråga, en sådan utöfva, enär inga anmärkmr blifvit gjorda öfver begångna olagligheter, utan derföre, att möjligen sådana fel ligga i undervisningsmcthoderna, eller i sjelfva inrättningens organisation, att det dermed åsyftade ändamål och afsedda nytta icke som veder3 H. 53 /lis Den SO October f m. bör kan uppnås.
Skulle nn detla beslut och de premisser som här kommit i fråga etableras såsom prejudieat för framliden; sä skulle i afseende ä hvilka verk som helst dem man funne behäftade med större eller mindre felaktigheter
Ständerne icke hafva någon utväg alt yttra sina tankar till regeringsmakten.
Jag tror likväl icke alt grundlagen sä afstängt Ständernes rätt alt frambära sina önskningar, som de värde talarne förmodat.
Jag anser, alt någon betänklighet sä mycket mindre bort äga rum, som det är af resuméen af Utsk:s betänk, bekant, att chefen för Technol.
Instit. ingalunda sjelf varit emot en undersökning, utan tvertora yttrat den önskan, att delta läroverk mä ställas på en annan fot.
Jag skulle visserligen, om det icke allt för länge drog ut pä tiden, yttra något om min särskilda mening i afseende å något som vore att tillgöra i och för en annan organisation; jag vill derifrån nu afstå, för att, som sagdt är, icke upplaga tiden.
Upplästes och remitterades lill BancoUtsk. K. M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse, ang:de åtgärder för ordnande af Rikets penningeväsende.
Föredrogs Exp.UtsIcs d. 24 dennes på bordet lagda mern.
N:o 7 med öfverlemnande af skrifvelseförslaget fST:o 20.
Jag arhåller att Hr Ridd.- secret. måtte upplysa, huruvida från Ekou.Ulsk. det betänk, inkommit, som skulle innehålla rättelse i det förra betänk., om hvilket den ifrågavar. skrifvelsen handlar, samt att jag sedan må få ordet.
Undert. t. f.
Ridd.sccret. tillkännagaf, alt Allm. Bcsv.- o. Ekon.Utsk. denna dag uti mom.
N:o 60 inkommit med det af II r von Hartmansdorff efterfrågade betänk.
I sådant fall hemställer jag, om det icke vore skäl besluta, att det ifrågavar. förslaget till tind. skrifvelse måtte ytterligare bordläggas och på föredragningslistan uppföras efter det betänk, från Ekon.Utsk., i hvilket rättelse föreslås.
Häruti instämde Gr Lagerbjelke, Gustaf. R. o. Ad. deslöt, uppå härom af II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att Exp.Utsk:s mern.
N:o 7 skulle; ytterligare bordläggas och ä föredragningslistan uppföras näst efter Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nu anmälda mern. N:o 60.
Föredrogs och bifölls LagUlsk:s d. 24 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 17, i auledu. af väckt motion om förändring i 8 cap. 7 § Ärfdabm.
Då nu föredrogs LagUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 18, i anledn. af väckt motion om ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter, blef detsamma ånyo bordlagdt, på begäran af Gr.
Gyldenstolpe, Anton Ga b r., Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr. m. fl. Den 3$ 0)c t o b e r f. m. 419 Föredrogs StatsUtsk:s d. 26 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 39, ang:de regleringen af utgifterne under riksstalens 6:le hufvudlitel.
]:o Ii.
Corn missionen öfver Tabellverket.
SlalsUlsk. har tillstyrkt hvad Konungen äskat i delta hänseende, utom det att Utsk. afstyrKer 200 r:dr lill hyrcsersätlning.
Disk. säger: ”alt det inskränkta utrymme, som erfordras för Tabellcommissionens archiv, bör kunna beredas i något Kronans lius, hvarest handlingarne äfven mera äro i säkerhet, än om de förblifva i enskild vård”.
Om rum för ett archiv skall lemnäs i Kronans hus, sä bör, efter mitt förmenande, rum äfven beredas åt de tjenstgörande, hvarest de må kunna förrätta sina göromål.
Alt åtskilja de arbetande och handlingarne är olämpligt, enär för conlrollens skull del som oftast mäste vara nödvändigt, alt de föreg:de årens handlingar jemföras med det årets, hvilket kan vara i fråga, synnerligast vid upprättandet af de s. k. 5-års-tabell'erne, då 5 års uppgifter skola sins emellan jemföras.
Jag hemställer således vördsamt, att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt, på det att de 200 rtdrne måtte beviljas.
När man vet huru mycket arbete som på tabellverket nedlägges och med huru stort nit det behandlas af den embetsman, som fått sig detsamma uppdraget, så bör man icke pruta på små summor, hvilka troligen icke kunna syflescnligare användas.
Hr Gr. Lövenhjelm, Carl Axel:
I egenskap af ordförande i Tabellcommissionen, är det min pligt att förorda denna inrättning; och sedan Utsk. nu föreslagit beviljande af allt annat, som blifvit hegardt, med undantag af dessa 200 r:dr, så får jag vördsamt anhålla om återremiss af denna punkt, på det att Utsk. må bli satt i tillfälle alt i afseende derå ändra sitt tillstyrkande.
Jag instämmer fullkomligen med den förste värde talaren i det omdöme han yttrat, ang:de nödvändigheten för tjenstemännen alt hafva ständigt tillträde till de rum, der archivet finnes, emedan det visserligen vore omöjligt att med erforderlig flit och ordning handlägga deras vigtiga arbeten, om icke handlingarne städse vore tillgänglige.
Hvad åter frågan om återremiss beträffar, så yrkar jag för mindel ej derpå; summan, hvars anslående afstyrkts, är så ringa, att det utan tvifvel skall bli tillfälle att, såsom hittills, på annan väg skaffa tillgång dertill.
Lika med Hr von Hartmansdorff tillstyrker jag den rättelse i Utsk:s betänk., att de 200 r:drne måtte anslås, och det så myckel hellre, som derest runi för Tabellcommissonen bli anvisade i något af Kronans hus, så följer ock deraf, alt ved och ljus skall anslås, och då blir det ingen besparing att hafva vägrat den nu ifrågaställda summan, tverlom, en vida drygare utgift.
Derjemte skulle ett sådant arrangement medföra ganska många besvärligheter för den redan älderstegne 420 Den 30 October f. m. tjensteman, som är den enda arbetande ledamoten vid verket, att från sin bostad förflytta sig lill främmande rum; måhända skulle lian för den orsaken icke längre kunna fortfara med arbetet.
Utsk. har så mycket mindre dragit i betänk, att afstyrka delta anslag, som K.
M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof äskar dessa 200 r:dr blott derföre att anslaget å G:te bufvudtiteln till skrifmaterialier och expenser skulle befrias från detta belopp.
Följaktligen visar det sig, alt 6:te bufvudtiteln på sistnämnde anslag lemnat tillgång för denna hyresersältning hittills; och sorn detta är ett förslagsanslag, sä torde ingen svårighet förefinnas att ju samina titel äfven hädanefter dertill förslår, så vida ej lämpligt skulle synas alt rum för Tabellcomniissionen lemnades i ett af Kronans Inis.
Enär tillgång blir till medel för denna utgift, så bar jag intet annat skäl att vidare påyrka ätcrremiss, än det, att jag anser rättare vara att begagna den öppna utvägen att anslå medel till ett erkändt behof, än att genom ett förslagsanslag skyla den utgiften vid statsregleringen: men då penningar fäs, skall jag icke besvära med begäran om återremiss.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla första punkten af StatsUtskrs förevar, utlät.
Ex. förklarade, det lian funnit denna propos. vara med öfvervägande ja besvarad. 2:0 K.
General-landtmäteri-contoret.
Afven denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. 3:o Landtstaten.
Denna punkt bifölls med undantag af mom. litt. f, ronde åtskillige löneförbättring åsyftande motioner, hvarom uppstod följande discussion:
Som allmän regel måste man visserligen godkänna Ulsk:s grundsats, alt icke föreslå Ständerne sådana anslag, hvilka icke ingått i Konungens nåd. propos. , ang-.de statsverkets tillstånd och behof; dock torde medgifvas, att denna regel, likasom alla andra reglor, för någon gång tillåta undantag, och tillfälle för ett sådant anser jag nu vara för handen.
Det är nemi. otänkbart, att, inom ett land af någon vidd, icke ett och annat localt behof kan undgå äfven den mest uppmärksamma Regering, och att detta behof ej eller undfallit Regeringens uppmärksamhet, derom vittnar den påtänkta regleringen af landtstatens aflöning i allmänhet.
Likväl antyda de motioner, som af Utsk. omförmälas, att åtskillige behof finnas, som äro af mera trängande beskaffenhet, än att med afhjelpande deraf kunde anstå i afvaktan af den allmänna regleringen; hvilken kan komma alt länge dröja.
Hvaraf skola dessa vanlottade tjenstemän lefva under liden?
Antigen måste de lida brist, eller också nöd - Den 30 October f. m. 421 gas tillgripa sådana utvägar, som äro med tjenstepligt och samvete oförenliga.
Man må ej förundra sig, om, under sådant förhållande, en och annan, säkert endast för nödens skull, ej kunnat motstå frestelsen; snarare länder det lill förundran och vederbör, till mycken heder, att icke flere klagomål försports.
Man bör ej sätta menniskor i starkare frestelser, än menniskor med vanlig moralisk kraft kunna uthärda.
Om det har sin riktighet — och intill dess misstag ådagalägges, synes en Riksdagsman äga vitsord — att kronofogden och häradsskrifvaren i Ljunits och Herrestads fögderi af Malmöhus län, såsom Hr Hallenborg i sin motion säger, äro nästan lönlösa, sedan de betalt skrifvarebiträde m. m.; om det är riktigt, att i ett af fögderierne inom Skaraborgs län, ett land af ansenlig vidd, med en folkmängd af 50,000 innevånare, hvarest kronofogden är ansvarig för en uppbörd för Kronans räkning af 120,000 r:dr årligen, utom hvad han kan hafva om händer för enskildes, behållningen af denna embetsmans lön endast uppgår till det besynnerliga udda beloppet af 47 r:dr 2 sk. 11 r:st.: så frågar jag, huru de skola kunna lefva af denna inkomst?
Antingen mäste de hafva enskild förmögenhet, eller påräkna biförtjenster, eller ock rent af svälta, såvida de äro för samvetsgranne fly till orättmäliga utvägar.
Jag anser således att dessa motioner förtjena ett helt annat afseende än derpå blifvit fästad!, synnerligen dä jag besinnar, att af desamma, ellofva till antalet, icke mindre än utta blifvit väckta af ledamöter inom det hederv. BondeSt., hvarest annars, af lätt insedda skäl, en särdeles benägenhet för ökade anslag icke plägar finnas, eller bör kunna finnas.
Denna omständighet mätte bevisa, att allmogen, som står i den närmaste beröringen med kronofogden och länsmannen, klart insett behofvet af förbättring i dessa tjenslemäns aflöning.
Jag skulle således tro, att en återremiss af denna punkt bör af R. o. Ad. beviljas, och alt Utsk. kunde föreslå ungefäti. följande: att en, mot motionärernes förslag någorlunda lämpad summa ställes till K.
M:s nåd. disposition, för att, der verkligt och trängande behof pröfvas vara för handen, antingen till någon del eller lill fullo, ifrån nästa års början bevilja de föreslagne eller andra löneförbättringar, som befunnits högst nödvändiga; att dessa utgå som arfvoden intilldess en allmän och definliv lönereglering hunnit verkställas, samt utan prayudicium eller berättigande i afseende å den sednare.
Ehuru jag med den erfarenhet jag äger, nogsamt känner behofvet af förbättrade lönevillkor för landtstatens lägre betjening, kan jag likväl ej annat än gilla hvad Utsk. föreslagit med hänseende till de framställningar, som af enskilde motionärer blifvit gjorde; ty med all aktning för hvarje motionärs afsigt, tror jag likväl icke det vara rätt alt partiell höja vissa löner, under det man afvaktar en allmän lönereglering.
Jag kan likvisst icke bestrida Frih.
Palmstjernas begäran om återremiss, på de grunder han framställt, men Utsk. kunde ej framträda med ett sådant förslag som hans.