Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Aflidne Agronomen Steffens var, åtminstone under sednare åren af sin lefnad, sysselsatt från tidigt om våren till sent inpå hösten, och från så många orter reqvirerad, alt roan ej kunde påräkna hans ankomst förr, än året efter derom gjord anmälan.
År 1835 tillbringade
Steffens en del af sommaren i Calmar Län, hvarest hans stora agronomiska er - Den ii Mars f. m. 33 erfarenhet, och isynnerhet hans osvikliga omdöme i behandlingen af kärr och mossar, kom landtbruket i allmänhet, särdeles requirenterna, till omisskänligt gagn.
— Också efterskrefs han, genom hushållningssällskapets försorg, ånyo år i838, för att tillbringa stöVre delen af sommaren i83g i Calmar Län; men till lika stor saknad för hans mångå vänner, som till skada för Svenska jordbruket, lingö vi i stället underrättelsen om hans tidiga bortgång.
— Mossar och kärr lingö emedlertid ett eller flera års längre orubbad hvila.
— Under det Steffens sålunda var städse sysselsatt, saknade ej heller agronomen Jonsson arbete.
Tvertom var han redan under Steffens lifstid, nära lika eftersökt som denne, och efter Steffens bortgång hafva, om jag så får uttrycka mig, mer än 100 händer slitits om honom.
Det torde således vara ådagalagdt, att en enda resande Agronom omöjligen kan hinna att betjena hela landet.
Jag föranledes af denna anledning att yrka, det StatsUtsk. ville anslå medel på g:de hufvudtiteln till aflöning ej blott för en, ulan för tvänne resande Agronomer, af hvilka jag, lika med Frih. Kraemer, högligen önskar, att Jonsson, som redan är erkänd såsom utmärkt skicklig, kunde blifva den ene.
Såsom villkor vid den andras antagande önskade jag få fästa den föreskrift, att han skulle, utom de af motionären uppgifna kunskaper, jemväl äga fullkomlig kännedom i konsten att, såsom husslöjd, bereda socker af hvitbetor.
Det må vara, att denna näringsgren ej passar på de flesta orter i Sverige; men att hvitbetan växer och trifves väl på rnångfalldiga ställen, har redan visat sig, och den debouche’, som beredes den ena orten för sin production, kommer den andra till godo genom minskad concurens.
I sammanhang med detta förslag, får jag fästa uppmärksamhet på angelägenheten, att bereda utväg för passande sujetter att bilda sig för ifrågavar. befattningar.
Steffens hade erhållit hela sin bildning i Skottland, och der har äfven Jonsson till större del hemtat sin.
— Månne vi nu kunna påräkna, att agronomer hädanefter skola kunna inom vårt eget land få tillräcklig bildning och erfarenhet, för att, såsom ofvannämnde personer, förstå att bedömma alla jordarter och föreskrifva deras ändamålsenliga behandling?
Jag vågar ej härtill gifva ett bifallande svar, utan föreställer mig, att ett eller par års vistande utomlands skulle vara icke blott nyttigt, utan nära nog nödvändigt för dem, som skola fylla de ifrågavar. platserna.
Derföre får jag föreslå, att StatsUtsk. äfven ville anslå medel till ett resestipendium, som efter min tanka företrädesvis bland sökande borde tilldelas den elev från Degeberg, som, med högsta vitsord i kunskaper, förenar fallenhet och lust. för yrket; under villkor likväl, att stipendiaten efter hemkomsten är skyldig, åtminstone för vissa år, taga engagement såsom resande agronom. 4 H. 5 34 Den ii M a r s f. ra.
Dessa mina anmärkningar anhåller jag må få åtfölja motionen.
Jag instämmer så mycket hellre uti Friherre Raabs yrkande, som jag har samma erfarenhet, som han, alt en agronom visserligen icke förslår för hela Riket.
I Upsala Län har det handt, att man förgäfves requirerat, så väl Steffens, som Jonsson, men jag har inskränkt min begäran om anslag till en enda agronom, emedan jag ansett det vara bättre att få en, än ingen.
Skulle Jonsson lemna fäderneslandet, anser jag det som en stor förlust för staten.
Vidare föredrogs Hr af Grubbens, Nils Wilh., den 29 sisth Febr. e. m. på bordet lagda motion, om inköp af Gottska Sandön, för att användas till correct.inrättning.
Hjerta, Lars:
Jag hemställer vördsamt, huruvida icke denna motion kunde få hvila, tills den af Gr.
Taube afgifna motion, som under N:o 49 å föredragningslistan är upptagen, till remiss förekommer; eller också, att sistnämnde motion nu i sammanhang med Hr af Grubbens motion måtte företagas.
Jag anhåller ödmjukast, att denna min motion måtte behandlas på samma gång, som den af Gr.
Tanbe sedermera framställda, om inköp af Gottska Sandön, för att begagnas till correct.inrättning efter Pensylvanska metoden.
I anledn. häraf och efter derom af Hr Frih. o. Landtm, till Ståndet gjord hemställan, föredrogs nu äfven Gr.
Taubes, Gustaf Johan, den 4 dennes f. m. på bordet lagda motion, örn inköp af Gottska Sandön, för att derå uppföra en straff- och correct.inrättning efter Pensylvanska metoden.
Hr von Gerdten, Gustaf Mauritz, hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande:
Uti f. m:s plenum den 4 Mars hade jag tillfälle att yttra min mening, i afseende å flera gjorda motioner omförläggandet af correclionister och brottslingar på Gottska Sandön.
Då dessa yttranden blott i sjelfva verket voro fragmenter, til! följe af en confusion, torde jag nu få utveckla mina åsigter i afseende härå.
Flere värde talare hafva föreslagit, att med kronans medel inköpa denna ö, i ändamål att derstädes ingarnisonera våra correctionister.
För den, som ej har någon närmare kännedom om Gottska Sandön, är lätt att blindvis föreslå sådant.
Ar i838 om sommaren företog jag mig af nyfikenhet, att resa från Wisby till denna kuriösa ö, i sällskap med en kronolänsman, som af landsk:embetet på Gottland dit blifvit beordrad, för att infordra underrättelser 0111 de plun - Dea 11 Mars f. ra. 35 dringar och våldsamheter, Ryssarne på våren der hade utcifvat.
Under flera dagars väntande på ön, under afvaktan på gynnande vind, kom jag i tillfälle att taga en speciellare kännedom om öns beskaffenhetnästan i alla afseenden.
Gottska Sandön, utkastad midt i hafvet, 22^ minuters latituds—distance norr om Gottland, är ungefär 3 mil i omkrets.
Ingen hamn, blott raka långgrunda stränder finnas.
Jordlagret består helt och hållet af bara flygsand, hvilken den n. v. disponenten sökt, med otroligt arbete, göra fruktbar, genom gödning med släke och sjögräs, som uppkastas på öns stränder.
Oaktadt en öppen åker af 20 å 20 tunnb, erhålles likväl, enligt disponentens egen uppgift, så liten årsgröda, att den är otillräcklig till uppehälle för dess hushåll, som består af 14 personer, utan måste säd årligen hemtas från andra håll.
Fårafveln är den enda sak, som lönar sig, emedan fåren derstädes trifvas mycket väl, och föda sig sjelfva ute i skogen, så väl vinter, sorn sommar.
Ingen ängsmark finnes på ön.
Väl finnas der några kor och hästar, men dessa födas under vintern på löfskogens bekostnad.
Dessutom är ön helt och hållet tätt bevuxen med skog.
Intet större fartyg kan lägga till ön, ej ens kasta ankar på dess redd, och en mindre båt kan svårligen komma i land, utan att kullkastas af de våldsamma bränningarne, till och med å läsidan af ön.
Att anlägga hamn derstädes, är en ren omöjlighet, emedan stränderna rundtomkring ön bestå af flygsand.
Att till det projecterade ändamålet uppbygga casern eller boningshus, möter sina stora svårigheteri anseende dertill, att knappt en sten till grundval under huset finnes på bela ön, ingen lera till murbruk eller tegel, ingen kalk, med få ord sagdt, allt dertill måste ditskeppas, utom trädvirket.
Ön lärer f. n. ägas af ett bolag i Carskrona, som inköpt den för 8,000 r:dr b:co, i ändamål att draga fördel af dess rika skog, medelst tjärubränning och vedhuggning, men hvilket ej kom att realiseras, i följd af dess otillgänglighet.
Då motionärerne beräkna öns isolerade beskaffenhet, såsom ett hinder för rymnings verkställande, får jag upplysningsvis nämna, att, under stränga vintrar, hafvet häremellan och Gottland tillfryser, och således kunde ju en vacker dag, Gottlänningarne få visit af detta sällskap.
Då jag på detta sätt sökt visa olämpligheten af, att förlägga correctionister och brottslingar på Gottska Sandön, återstår det mig, att hos de värda motionärerna i denna fråga anhålla, att, då deras väckta motioner ej grunda sig på erfarenhet och fullkomlig kännedom om denna ös beskaffenhet, hellre återtaga sina motioner, än dermed öfverflödigt besvära Utskotten.
Emedlertid, som flera värde talare vidrört denna sak, kan jag ej underlåta, att gifva dessa upplysningar i ämnet, för att dymedelst möjligtvis före - 36 \
Den ii Mars f. m. komma flera motioner i denna sak, som onödigtvis alltför mycket skulle upptaga H. R. o. Ad:s dyrbara tid.
Hr af Grubbens: I anledn. af Hr von Gerdtens nu upplästa anförande, får jag nämna, att på sydvestra sidan af Gottska Sandön finnes en mindre hamn.
Det är sant, att större fartyg ej kunna lägga till der, men smärre 4 fot djuptgående farkoster, som kunna begagnas till de nödiga transporterna, äro oförhindrade att göra det.
Denna hamn borde befästas, så att icke correctionisterne må kunna bemäktiga sig derv. båtar.
Hvad jordmånan angår, så består den icke endast af sand, utan den är kalkblandad.
Föröfrigt har jag icke motionerat eller haft för afsigt, att der skulle odlas hvete, råg, korn eller hafre, utan i motionen står tydligen, alt der skulle gräfvas, d. v. s. att der skulle sättas potates, sorn växer i sand och kalkjord, samt ej fordrar så mycken gödsel som spanmål.
Dessutom nämndes, om jag hört rätt, att grunden vore för klen för uppförande af stenhus.
Jag har deremot föreslagit uppbyggande af trädbus, hvilka jag anser lämpligare, då fångar val kunna bryta sig igenom ett stenhus, men ej förmå gå igenom ett stockhus; och jag är öfvertygad att, om man vill hugga ut en plats af qvadratmils vidd, der byggnaderne formerades såsom i en liten köping, och mer än hundra correctionister icke funnos i hvarje hus, så skulle grunden ganska väl bära dessa hus, och då alla husen uppfördes af träd, skulle fråga aldrig uppstå hvarken om tegel eller kalk, och grundstenarne kunde man väl få från Gottland.
Hvad åter beträffar, att sjön emellan Gottland och Sandön kan tillfrysa; så tror jag icke, alt det inträffat mer än 2 gånger på 3o års tid; och om isen också blefve så stark, att correctionisterpe kunde begifva sig från ön , kunde de ej komma längre äp till Gottland, der de snart skulle igenkännas, hvarföre denna omständighet, helst den så sällan kunde inträffa, icke synes böra hindra förslagets antagande.
Jag har, för erhållande af närmare upplysningar, skrifvit till Carlskrona; och då svar derpå ankommer, anhåller jag att få meddela de ytterligare uppgifter, sorn för ämnets bedömmande kunna anses erforderliga, H. Ex.
Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel: Förevar, motioner nödgas jag för min del afstyrka.
Mina skäl dertill äro i korthet följande:
Det är redan fullkomligen erkändt i hela Europa, att inga andra correotionella bostäder äro antagliga, än de, som äro försedda med celler och ställda under tillsyn efter den Pensylvanska metoden.
Alla andra correctionshus blifva fruktlösa, i afseende på fångarnas förbättring, samt ledande till stor kostnad och fara för närboende innevånare.
Hvad som ännu mer styrker mig att ätstyrka det väckta förslaget, är, att jag nu hört omtalas, alt man skulle för correctionisterne bygga en köping, der Den ii Mars f. m. 3/ 100 personer i hvarje hus skulle inrymmas.
Det blefve ej någon treflig köping.
Jag har äfven hört talas om, att på ifråga var. ö skulle behöfvas befästningar, och man skulle således inkomma på en helt ny serie af omkostnader för fångarne.
För min del tror jag att man hör hålla sig vid ett enda systeme och icke göra försök med flera.
Det nu ifrågaställa har en mycket olika natur med det hittils godkända.
Man har kallat de föreslagna bostäderna eorrec tionshus; men det synes som de skulle blifva en till och med agreabel vistelseort för correctionisterne, hvilka förmodligen skulle vara fria, enär man förutsatt möjligheten, att de, då en stark vinter inträffade, kunde gå öfver till Gottland.
Allt detta är så afvikande från de grundsatser, man hittills ansett böra iakttagas vid correclionisters behandling, att jag omöjligen kan deri instämma.
De penningar R.
St. förmodligen finna nödiga att anslå till det vigtiga behofvet af fängelser i allmänhet och penitentiär-inrättningar isynnerhet, äro alltför dyrbara och gå lill alltför stora summor, för att man på samma gång skulle uppoffra penningar till ex perimenter på Gottska Sandön.
Jag anhåller att dessa anmärkningar måtte åtfölja motionerna till Utsk.
Hr von Gerdten:
Hr af Grubbens har troligen icke riktigt hört uppläsningen af det memorial jag inlemnat, då han åberopat, att jag bland annat, skulle nämnt, att på Gottska Sandön ej skulle finnas någon grund alt bygga på.
Min mening var, på sätt som jag skriftligen uppgifvit, att på hela ön icke finnes någon sten, som är tjenlig till grundval för byggnaden.
- Således har jag icke yttrat mig öfver sjelfva markens förtjenst, såsom grund för byggnader.
Det nämndes också af samma värde talare , att på vestra sidan af ön skall finnas en hamn.
Den förtjenar dock icke detta namn, emedan den ligger öppen för hafvet.
Den är icke skyddad för några stormar, och äfven då hamnen är på läsidan, äro bränningarna der så svåra , att man, när hafvet är i uppror, icke kan lägga till med en liten båt, utan att riskera, att den blir sönderslagen.
Också vore det, som jag förut nämnt, i anseende till strändernas beskaffenhet, omöjligt att der bygga någon säker hamn.
Då jag var på denna ö, omtalade dervar. disponenten för mig, att han, då nordostliga vindar blåst, icke kunnat lägga till ön på 8 dagars tid af fruktan för bränningarne.
Jag har anmärkt att fångarne, då hafvet lägger sig, kunde komma till Gottland; men de kunde äfven begifva sig dit, fastän hafvet ej vore tillfruset, ty samma disponent omnämnde, att man på drif-is från Bottniska viken stundom kan från Sandön spatsera till Gottland, hvarimellan afståndet icke är mer än ungefärligen Engelska mil, hvaraf 6 utgöra en Svensk mil.
Då nu drif-isen icke sällan tillpackar sig så, att man öfver den kan gå till Gottland, synes säkerheten för fångarna rymning icke vara särdeles stor; och dessutom kunde, i läll, 36 Den ii Mars f. m såsom år i838 liände, ett sä I Iska p af 3oo Ryska sk ä I Ilsk are landstego på Sandön, det blifva lätt för fångarna att undkomma.
Hvad åter angår öns odling, så har Hr af Grubbens nämnt, att der borde sättas potates, och det är redan der brukligt; men det är lika ändamålslöst, som allt annat jordbruk derstädes, ty regnet sjunker djupt ner i jorden, emedan ingen fast grund finnes, om man vill borra sig aldrig så djupt ner.
Jag såg der en brunn, som var 4° eller åtminstone 3o alnar djup, men som dock på botten hade lika mycket flygsand, som det högre jordlagret.
Jag kan således ej inse lämpligheten af att dit transportera fångar, och hade mycket mera att om öns beskaffenhet anföra, hvarmed jag dock icke nu vill uppehålla.
Hr Nordensköld, Otto Gustaf; Jag har varit på Gottska Sandön, men har aldrig der sett någon hamn; och om der också nu linnes en hamn af 4 f°ts djup, så skulle en storm, som låg på hamnen, lätt med sand betäcka såväl hamnen, som den derå föreslagne befästningen.
Sednaste gången jag besökte ön, var år 1812, då jag gick i land i sällskap med en Engelsk Amiral.
Vi funno der små träd af ett besynnerligt utseende; och då jag frågade, huru det kom sig, att de sågo ut som toppar af stora träd, svarades mig, att de också varit stora träd , men genom stormar under hösten år 1811 blifvit till storne delen öfvertäckta med sand.
Ilade der i stället stått bus, så hade också de blifvit begrafna i sanden.
Dessutom tror jag, att om man borttog skogen, skulle genom stormar sådana hålor uppkomma, som jag äfven sett på ön, hvarigenom husen skulle undergräfvas och slutligen kullstörta.
Men allt detta skulle ändå endast blifva de mindre olägenheterne, som voro förenade med correctionisternas förläggande på Sandön; den största olägenheten skulle visa sig vid ett inträffande krig.
Jag vet icke, huru man då borde förhålla sig, och tror, att våra fiender kunde på Sandön få genier af alla slag, som kunde hjelpa dem, då man ej kan supponera, att correclionisterne, af hederskänsla, skulle finna sig förbundne till trohet mot fäderneslandet.
Hr Le frön, Johan Pehr:
Äfven jag nödgas yttra några ord, för att afstyrka det ifrågavar. förslaget.
Vi veta alia, att correct.-inrättningarne i våra lider äro af a:ne slag: de som grunda sig på förbättringshus för fångarne med arbete inom afstängda boningar, och de, som grunda sig på afstängda boningar med gemensamt arbete.
Begge fordrade tillgång på arbete, det ena sådant som kan förrättas inom hus, och det andra sådant arbete, som kan förrättas utom hus.
Intetdera slaget af arbeten finnes dock på en sådan local, som Gottska Sandön; och om man ville bemöda sig alt inom Sveriges område uppsöka den punkt, som företrä - Den 11 Mars f. ra. 39 desvis icke borde väljas till en correct.inrättning, skulle man finna den pä Gottska Sandön.
Hr Nordensköld bär upplyst om åtskilliga naturförhållanden, som på denna ö förekomma.
Jag bär äfven varit der och kan vitsorda de uppgifter han meddelat.
Ridd erst o
I pe, Fredr.:
Förslaget att göra Gottska Sandön till en deportationsort uppstod vid 1821 års riksdag och behandlades då fullständigt af Ekön.Utsk.
Det må tillåtas mig att hänvisa till de handlingar, sorn från denna riksdag qvarblifvit.
Så väl Hr af Grubbens’s, som Gr.
Taubes motioner remitterades till StatsUtskottet.
Ffter några ögonblicks frånvaro för att justera expeditioner, bar jag vid min återkomst fått höra, att, oaktadt jag bordlagt Gr.
Frölichs framställning om förändring af föredragnings-listan, It. o.
Ad. derom fattat beslut.
I anledn. deraf får jag, med åberopande af 5o §.
Rikad.Ordn., jemförd med 28 §.
Pvidd.Ordn., till prot. reservera mig mot R. o. Ad:s beslut, såsom grundlagsvidrigt.
Remitterades till StatsUtskottet Hr af Geijerslnms, Gustaf Emanuel, den 29 sisth Febr. e. m. på bordet lagda motion, om inhibition tills vidare i R.
St:s vid 1828 års riksdag fattade beslut rörande tillvägabringande af en reglering emellan Dylta svafvelbruksägare samt Kohls, Axbergs och Hofsta socknar, m. m.
Å nyo föredrogs och remitterades till StatsUtsk.
Taubes, Gustafjohan, den 4 dennes f. ra. på bordet lagda motion om uppförande af ett fängelse efter Pensyivanska systemet. R. o. Ad. biföll tillika communication med de öfriga Stånden, så väl af denna motion, som af Gr.
Taubes ofvan remitterade motion, rörande Gottska Sandön.
Föredrogs å nyo Frih. von Krsemers, Robert, den 4 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de inrättande af ett central-landtbruks-institut på Ulltuna Kungs-ladugård.
Hr Edelsvärd, Fredr.
Willi., uppläste följande:
Ehuru jag förut, vid remissen af Hr von Rosens motion 0111 landtbruks-institutet i Skåne, gifvit min åsigt tillkänna, rörande nyttan och behofvet af dylika instituters inrättande; kan jag dock, vid detta tillfälle, med öfvertygelse om ämnets stora vigt, icke undertrycka min böjelse alt än vidare tillägga några ord.
Ulltuna Kungsgård är måhända den bästa local för ett landtbruks-institut, som Sverige äger; alla de fördela)', stål - 4° Den k Mars f. m. let i detta afseende erbjuder, äro redan på ett sakrikt sätt af Frih. von Kraemer uppgifna; ett upprepande deraf är öfverflödigt.
— Således då jag tillstyrker, att Ulltuna må till landtbruks-institut varda upplåtet, önskade jag blott att härvid få göra några tillägg, hufvudsakligast rörande tiden för detta instituts organiserande; först 'om 8 år skulle detta, enligt Frihtns tanka, kunna verkställas.
Som tvänne hufvudsakliga skäl härtill, har Frihtn uppgifvit: 1:0 att den nuvar. arrendetiden för Ulltuna först då tilländalöper; och ?
.:o att, på ett för staten mindre kännbart sätt, en fond af arrendemedlen under tiden måtte kunna bildas i och fördrista tutets anläggande.
Det första skälet äger factisk riktighet, det sednare åter grundar sig på en omtänksam beräkning och till underlättnad för ändamålets vinnande: härvid är således ingenting att anmärka; men jag önskade på det lifligaste, af här nedan anförda orsaker, att man måtte kunna upphäfva det första skälet och få utbyta det sednare mot en billig och i detta afseende förväntad gifmildhet hos R.
Tidpunkten för uppmuntrande af landtbruket och dess förkofran synes mig visserligen icke nu vara förtidig; länge har denna vigtiga näring, hvarpå fäderneslandets ekonomiska ställning hufvudsakligast är grundad, varit i behof af deji omtanka, det understöd å statens sida, som, på ett obegripligt sätt, varit, snart sagdt, helt och hållet åsidosatt, och som den således icke ens fått åtnjuta i bredd med landets öfriga näringar.
— Nationen synes lifvad af förhoppningen, att Rikets nu församlade Ständer, med omtanka och välvilja, behjerta detta vigtiga ämne, som icke heller af Konungen blifvit förbisedt, hvilket synes af den K. proposm om statsverkets tillstånd och behof, då man genomläser nionde hufvudtiteln.
Ense derom, att landtbruks-instituter i en betydande mån skola bidraga till ändamålets vinnande, anser jag mig böra yrka deras anläggande, så fort som möjligt.
Tagande för afgjordt, att Ulltuna instituts organiserande uppdrages åt Upsala Läns K.
Landthushållnings-sällskaps förval tnings-utskott, linner jag äfven häri ett vigtigt skäl att icke fördröja med detta instituts etablerande; detta utskotts ordför:de och ledamöter utgöras för närvar, af personer, som, med skicklighet och klokhet i beräkning, nitälska för detta ämne; som, genom skötseln afsina egna landtbruk, gifvit en aktningsvärd gärd åt yrket; som lemnat många prisvärda exempel att efterfölja, och som till den grad varit lifvade för landtbrukets upphjelpande, att de icke skytt enskilda betydliga pecuniära uppoffringar till allmogens uppmuntrande.
Under sådana personers ledning har man således all säkerhet för organisationens raska, oegennyttiga och ändamålsenliga fortgång: men hvem kan svara för, huru för - Den 11 Mart f. m. 4» förhållandet ar om åtta år; måhända hafva då andra personer, andra åsigter upptrudt, måhända kunde liela planen till oersättlig skada för samhället och denna dess maktpåliggande näringsgren förfalla; det säkra ar åtminstone, att den upplysning och cfarenhet, som denna tidrymd kunnat lemna, gått förlorade.
Enligt hvad jag tror mig äga bekant, lärer nuvarande arrendatorn af Ulltuna icke vara obenägen ait, utan någon contant ersättning, arrendet afstå, blott eftergift erhåtles i den ouppfyllda byggnadsskyldigheten, hvilka byggnader åter, i och för institutets behof icke äro påkallade elier ens lämpliga, emedan de skulle uppföras å de nu indeldta furmernc; sålunda är all anledning förmoda, att Ulltuna kungsgård, utan någon contant utgift, redan år i84t kan få tillträdas.
Om också den snara dispositionsrätten af Ulltuna skulle köpas med någon pecuniär uppoffring, anser jag, att derå icke bör afseende fästas, blott ändamålet vinnes; detta allt skulle åt ofvannäinnde förvaltningsutskott öfverlåtas att bemedlas och uppgöras.
Då jag föreslagit, att alla motioner rörande landtbruksinslituter i ett sammanhang af SlatsUtsk. må behandlas, har detta skett på dea grund, att icke allenast ett ändamålsenligt likartadt systeine för deras organisation, så vidt möjligt är, må kunna följas, utan ock, för att de medel, staten härtill kan disponera, måtte Lunna på hvarje institut särskildt fördelas och ordnas efter inrättningarnas olika omfång och nytta för större eller mindre delar af Riket.
Vidhållande denna öfvertygelse, utbeder jag mig således att ytterligare få anföra några ord, rörande hufvudprinciperna för dessa instituts anläggande i olika delar af Riket, hvarvid jag anser af högsta vigt, att localerna blifva nära Rikets båda universiteter, och helst på kronans egendomar.
Med ändring af hvad jag således förut anfört, tror jag, att frenne institut till en början, något så när, borde kunna uppfylla landets behof härutinnan, nemi.: 1:0 Ulltuna, beläget nära Upsala; vid detta institut skulle så betalande, som fri-elever egentligast antagas från Upsala, Stockholms, Nyköpings, Wisby, Westerås, Stora Kopparbergs, Gefleborgs samt de norra länen af riket.
Grefve Frölichs motion om anslag för ett landtbruksinstitut i Södermanland, äfvensom det för de Småländska länen begärdta anslag, skulle således komma att förfalla.