Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är öfvertyga;] alt postforslingen är en ganska svår tunga för de skjutsskyldige, och anser att man bör så mycket som möjligt söka lindra densamma; hvarföre jag anser Ulsk:s förslag med det af Frih.
Alströmer föreslagna tillägg böra af R. o. A. antagas.
Med erkännande af nödvändigheten afen förändring, måste jag dock påpeka, att afskaffandet af all postföring med håll-, gästgifveri- och reserv-skjuts skulle hafva till följd, att snällposterne Kornme att indragas.
Man har velat påstå att, om Postverket ville betala den verkliga kostnaden, så skulle posten kunna befordras enl. beting; men så är icke förhållandet.
Jag har mig t. ex. bekant, att Postverket haft K.
M:s tillåtelse att betala 1 Rdr
Bko milen för poslforslingen mellan Upsala och Gefle, men att det icke lyckats att erhålla beting på sådana vilkor; och det finnes orter, der icke engång dubbelt denna lega skulle förslå.
Man vet hurusom i sednare lider forsellönerna stigit; och om det närv:de förhållandet måste beklagas, så går det dock icke an att låta det på engång uphöra.
Jag måste således fortfara i min anhållan om afslag.
Den 14 December. 253 Gr. Sparr8, Erik:
Huru varmt jag
Srr nitälskar för all möjlig lindring i det tryckande skjutsbesväret, måste jag dock instämma med Gr.
Lagerbjelke i bans anhållan om afslag; emedan det ej går an alt, innan detta ärende biir fullständigt regleradt, sätta Styrelsen öfver Postverket ur stånd att upfylia sina förbindelser.
Då nu först propos. till bifall å denna punkt framstäldes, ropades
Nej, hvarefter Hr Erih. o. Ordf:den hemstälde om II. o. Ad. behagade afslå densamma, samt, efter det svaren härvid blifvit afgifne med starka Ja, jemte några
Nej, förklarade det han funnit Ja öfvervägande.
3:dje punkten, ang;de yrkandet alt, för poslernes och resandes furlskaffning, poslvaynar eller diligenser på de mest befarna vägarne malle inrällas.
Denna punkt bifölls. 4:de punkten, ang:de förhöjd lega för poslföringen.
Jag har ingenting att anmärka mot första hälften af detta morn., eller ersättningen till de skjutsskyldige för postforslingen inom de 312 milen.
Deremot förefaller mig den sednare delen, eller ersättning för skjutsen utöfver nämnde miltal, olämplig.
Det är ännu icke bekant att K.
M. gillat förhöjningen af skjutslegan i allmänhet, det kan då ej vara passande att för postforslingen bestämma den ännu högre eller till 1 Udr 10 öre milen.
Dessutom är hela upslällningen aldeles för inkrånglad.
Jag får derföre föreslå, att, med bibehållande af förra hälften af Utsk:s förslag till och med ordet Herjeådalen, det följande måtte utbvtos mot: »för postfönngen utöfver 312 mil på året, »äfvensom för forsling af ny, sedan år 1830 tillkommen post, samt »då post fortsknffas genom gästgifveri-skjuts, med 10 öre, och för »snäll- och paketpost med 20 öre utöfver den vid gästgifvaregården »gällande skjutslega.» Erih.
Då Utsk. vid behandlingen af denna fråga icke kunde veta, huru skjutslegan kunde komma att bestämmas, så var det just för att vinna enkelhet för Postverket, som Utsk. i afs:de å posthemmanen föieslog en fix och bestämd skjutslega.
De åtnjuta nu 24 sk.
Bko pr mil, och detta belopp ansågs böra förhöjas till
I Ildr 10 öre, vid betraktande deraf, att postforslingen ovilkorligen är besvärligare än annan skjuts.
Det är för öfrigt icke mycket värdt att discutera detta, emedan, efter hvad jag tror mig veta, frågan redan är afgjord i de andra St:n; men jag kan icke frångå hvad Utsk. föreslagit, utan anhåller om bifall dertill.
Jag fruktar, att den siste talaren missförstått mig.
Jag har ingalunda motsatt mig en högre lega för postföringen, jag har tvärtom föreslagit, att den skulle blifva 10 öre utöfver den vanliga.
Hvad beträffar hans påstående, att frågan 254 Den 14 December. redan skulle vara genom 3 Stånds beslut afgjord, torde det vara ovisst, huruvida den ej är bevillningsfråga, således erfordrande alla 4 Stms bifall.
Jag medgifver, att Gr.
Björnstjerna har rätt i sin sista anmärkn. livad sjelfva saken beträffar, så skulle bans förslag, i händelse det blefve R.
St:rs beslut, förorsaka den största oreda i Postverkets räkenskaper, emedan enl.
Stms förut fattade beslut skjutslegan i allmänhet skulle kunna blifva olika snart sagdt på hvarenda gästgifvaregård i Riket, och han nu föreslagit, att den för postforslingen skulle vara 10 öre högre.
Sedan härefter IIr Frih. o. Ordf:den framställt att i afs:de på förev:de punkt blifvit yrkadt dels bifall utan förändring och dels bifall med den förändring, att de efter ordet Herjeådalen följande orden erhöilo denna lydelse »för postföringen utöfver 312 mil på året äfvensom för forsling af ny, sedan år 1830 tillkommen, post samt då post fortskaffas genom gästgifveri-skjuts med 10 öre, och för snäll- och paketpost med 20 öre utöfver den vid gästgifvaregården gällande skjutslega», blef propos. framstäld först till bifall utan förändring, hvarvid ropades Ja och Nej, och sedan tili bifall med förenämnde förändring, hvarvid svaren ut fö 11 o med starka
Ja jemte åtskilliga Nej; och då Hr Frih. o. Ordhden sedermera förklarade att han ansåg den sednare proposin besvarad med öfvervägande Ja, begärde Frih.
Alströmer votering.
Uplästes till justering och godkändes en så lydande voterispropos. :
Den som bifaller Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskis i Betänk.
N:o 9 å sidan 12 gjorda första hemställan, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bi fa I les förenämnde hemställan med den förändring, att de efter ordet Herjeådalen följande orden erhålla denna lydelse: »för postföringen utöfver 312 mil på året, äfvensom för forsling af ny, redan år 1830 tillkommen post, samt då post fortskaffas genom gästgifveri-skjuts, med 10 öre och för snäll- och paketpost med 20 öre utöfver den vid gästgifvaregården gällande skjutslega.»
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 13.
Nej — 17. 5:te punkten, innehållande beräkning af den upkommande förökningen i poslförings-koslnaden.
6:te punkten, ang:de äskad ersättning för de till postföringen begagnade åkdons slitning; 7:de punkten, ang:de den tyngd, som må läggas på hvarje häst; 8:de punkten, ang:de yrkandet all Den 14 December.
255 vid paltelposis forsling under de 4 första och de 3 sisla månadernc af året legan må erläggas för tre hästar; 9:de punkten, ang.de gods, eller alt låta andra personer än den skjutsande medfölja posten, och dels ansvar för postiljon, som under resan emellan slationerne onödigtvis sig uppehåller; 10:de punkten, ang:de er sättningen för forslingen af enskilde personers lös-brefs-väskor ; och 11:te punkten, ang;de poslernes vågning vid hvarje postkontor samt viglens antecknande å post-för passningen.
Dessa punkter b i föl 1 os. 12;te punkten, ang:de posters förskaffande med ångfartyg och jernvägs-lräner.
Om de i denna punkt förekommande orden ulan ökade kostnader för Postverket skola betyda, att den föreslagna åtgärden ej får vidtagas, der den skulle medföra sådana, så lärer väl ingenting kunna göras i den riktning Utsk. åsyftat; ty det är klart, att hvarje förändring måste medföra utgifter.
Om åter meningen är, att åtgärden må vidtagas, då kostnaden derför ej blir betydlig, så ligger detta redan uttryckt i orden: der sådant utan väsendlliga olägenheter låter sig göra; ty en betydlig kostnad är tydligen en väsendtlig olägenhet.
Jag anser på grund häraf bifall till punkten böra lemnäs med uteslutande af orden: eller ökade kostnader för Postverket.
Det kan visserligen vara af mindre vigt, om orden: eller ökade kostnader för Postverket stå i punkten eller icke: ty det beror i alla fall på K.
M. att deröfver besluta.
De hafva dock tillkommit på grund af uplysningar, meddelade från Postverket, hvaraf inhemtats, att i åtskilliga fall brefbefordring skulle kunna verkställas med enskildes ångfartyg utan att medföra väsendtliga fördelar, men deremot ökade kostnader.
Dessa ord kunna möjligtvis försvaras, så vida icke en betydligare kostnad vore en väsendtlig olägenhet.
Men då så är, torde detta tillägg vara så mycket mera olämpligt, som åtgärden aldrig skulle kunna vidtagas, om man strängt holle sig till ordalydelsen af Utsk:s framställning.
Jag finner en anmärkn. att göra mot slutet af denna punkt.
Der står nemi., att »innehafvare af posthemman, hvilka i följd häraf icke vidare blifva med någon postföring betungade, skola vara förbundne att afstå från de i vedergällning för postföringen dem förunnade friheter och förmåner.»
Nu är gifvet att på de orter, der posten skall befordras med ångbåtar, så befrias hemmanen från postföringen under den tid afåret, då ångbåtarne gå: men under den återstående få de fortfarande draga denna tunga.
Jag anser derföre att orden: »hvilka i följd häraf icke vidare blifva med någon postföring betungade», böra 256
Don 14 December. utbytas mot: »i den mån de varda från postföringen befriade»; och anhåller vördsamt om propos. å bifall till punkten med denna förändring.
Jag tror att den siste värde talarens anmärkn. förfaller, om man upmärksamt genomläser sednare delen af punkten.
Den sats, som börjar med orden: »under iakttagande», hänförer sig nemi. endast till de fall, då posten kommer att befordras på jernvägar, hvilka antagas komma att gå hela året om, och då således en verklig befrielse för posthemmanen upstår.
Så är icke förhållandet med ångbåtarne, hvilka gå endast under sommaren; och Utsk. ansåg, att hemmanen ej borde för en sådan tillfällig omständighet beröfvas sina innehafvande förmåner.
Hvad jernvägarne beträffar, så har man ännu allt för litet erfarenhet af dem, för att kunna säga, om de blifva förbära under alla tider af året.
I alla händelser synes det som de hemman, hvilka under halfva året komma att åtnjuta befrielse från postföringen, derigenom att denna bestrides genom ångbåtar, borde, i vederlag för denna förmån, afstå från andra, som de nu åtnjuta med afs:de å den dem åliggande tunga.
Jag måste således fortfarande vidhålla den redaktions-förändring jag föreslagit.
Lagerbjelke, och får tillika uttrycka min tacksamhet mot Utsk. för det framlagda förslaget.
Orri detta icke skett, kunde ju ett af två hafva inträffat, antingen att posten fortfarande fått ruska på bondkärra, ehuru jernväg strukit samma väg fram; eller ock, att, der posten blifvit forslad på jernväg, och postbönderne således helt och hållet befriade från den tunga, som nu åligger dem, desse likväl underlåtit att låta rotera sina hemman.
Jag tillstyrker således bifall till denna punkt, med den förändring Gr.
Jag vill endast förklara, alt jag icke rätt kan fatta, huru det skulle låta sig göra att, såsom Hr Prytz föreslagit, för en viss tid af året beröfva posthemmanen deras nu innehafvande förmåner, och sedan under don återstående låta dem åter komma i åtnjutande deraf.
Det skulle säkerligen komma att möta alltför stora hinder i utförandet.
Mitt förslag afser endast, att de, som för ena hälften af året befrias från skyldigheten att forsla posten, böra, om man ej lämpligen kan fråntaga dem deras nu innehafvande förmåner, åtminstone få sig något annat onus pålagdt; emedan det eljest synes skola upstå ett orättvist förhållande.
Att en sådan reglering blir svår att verkställa, vill jag icke bestrida, men tror dock att det låter sig göra.
/ Hr Printzensköld, Garl:
Vid genomläsning af denna punkt kan jag för min del åtminstone icke fatta annat än att den sista Ren 14 December.
257 sista delen, som handlar om posthemmans sfstående från innehafvande förmåner, har afs:de på håde dem, som blifva befriade derigenom, att posten forslas på jernväg, och dem, der det sker på ångfartyg.
Nu är kändt, att detta sednare sätt ej kan begagnas mera än 6 månader om året; men befrielse från forsling af posten under 6 månader är icke att förakta, och jag är öfverlygad att de hemman, som deraf komma i åtnjutande, skola gerna i stället åtaga sig något motsvarande onus till Statsverket.
Ej heller torde det blifva så alldeles omöjligt, som man här vill låta påskina, att upgöra någon tariff.
Jag instämmer således i det af Hr Prytz framställda förslag.
I anledn. af den siste talarens anförande får jag påpeka ordet någon, som till undvikande af all tvetydighet är insalt på 3:dje raden nedifrån i den ifrågav:de punkten; och sorn tydligen ådagalägger, att något afstående från förmåner skulle ifrågakomma endast för de posthemman, som klefve helt och hållet och för alltid befriade från poslforsling.
Dessutom bör man taga 1 betraktande, dels att åt en Komité skall öfverlämnäs att ordna postväsendet och föreslå åtgärder för dess skiljande från jordbruket, dels ock att de hemman, som genom postens forsling med ångfartyg komme att under 6 månader af året njuta lindring, dock äro skyldige att bestrida postskjutsen inom de 312 milen.
Hr af Edholm, Erik Wilh.:
Utslcs förslag afser att vinna 2 särskilda mål.
Det ena, i afs:de å postens befordring till sjös, är att den må kunna verkställas med enskildes ångfartyg; och det andra att, då jernvägar komma till stånd, poslen må på dessa fortskaffas.
Slutligen är tillagdt att de posthemman, som derigenom blifva befriade från all vidare postföring, skola afstå från sina särskilda förmåner; och detta kan ingalunda hafva afs:de på annat än det sednare fallet.
Hr Printzensköld; Af allt detta har jag fått ytterligare bekräftelse på riktigheten af den anmärkn., som jag ofta gjort, att man vid redaktion af Betänk, och andra skrifter ofta begår misstag, som blifva ganska menliga för den som sedan skall läsa dessa.
Uttrycket i följd häraf, sorn i denna punkt förekommer, kan nemi. efter min upfattmng icke underlåta att hänföras till båda de förutsatta fallen, ehuru man här veiat förklara Utsk:s mening annorlunda.
Om man i st. f. detsamma hade insatt: i följd af sistnämnda poslföreningssäll, så hade all tvetydighet varit undanröjd, och jag kan icke annat än boklaga, att man skall hafva så svårt att tydligt uttrycka hvad man menar.
Jag har icke någon betänklighet alt antaga denna punkt, men hemställer, om man icke, till undvikande af all tvetydighet, kunde sätta semikolon i st. f. komma framföre orden dels ock; ty då kunde ingen tvekan upstå om rätta meningen. X H. 17 258 Den 14 December.
Sedan härefter Hr Frih. o. Ordfiden framstält de under diBcussionen yttrade meningarne; blef förevuie punkt bifallen med den förändring, att de deri förekommande orden »eller ökade kostnader för Postverket», uteslötos.
Do efterföljande punkterne af förevtde Betänk, biföl los utan discussion.
Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Cevi lin.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Olsk:s den 3 och 12 dennes på hordet lagda Betänk.
N:o 10 i anledn. af väckt motion om rättighet för innevånare i Wermland att uti lösväskor med posten sända paketer af till och med ett skålpunds vigt.
Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utsk:s den 5 och 12 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 30, angele förändringar i de till den blifvande nya Bevilln.-stadgan hörande formulärer.
Ånyo föredrogs Bevilln.Dtskrs den 5 och 12 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 31, an grda Post-bevi Ilningen.
Då härvid först till pröfning företogs Irsta punkten, ang:de portot för inrikes så kallade portobtef, yttrade 11 r Carleson, Edv. Henr.:
Den af Utsk. föreslagna nedsättnirigen af enkelt porto synes mig motiveras på ett ingalunda tillfredsställande sätt.
Utsk. säger, att den skulle medföra såväl större lätthet för allmänheten, som äfven fördel i afsrde å upbörden.
Efter min tanke blir förhållandet i första afsrdet tvärtom, ty ännu under många år torde flertalet hafva (ältare att betala !2jy öre med 4 sk.
Bko, än att erlägga 12 öre jemnt.
Om detta icke kan gälla om Stockholm, der man har tillfälle att förse sig med lämpliga myntsorter, så eger det destomera sin tillämpning på landsorterne, der sådant tillfälle saknas. f afs:de å upbörden blir hela skillnaden, att man i räkenskaperna finge upföra en decimal, ty någon ny kolumn behöfdes alldeles icke.
Då man derjemte besinnar, det R.
S(:r föreslagit att öka Postverkets utgifter med hundratusentals
Rdr, så torde det icke vara skäl att på samma gång och utan något egentligt behof minska dess inkomster med e 30,000 Rdr, hvartill nedsältningen är beräknad att upgå.
Jag får på dessa grunder anhållä om afslag å denna punkt i Betänk.
Jag är öfvertygad att allmänheten, dä den slipper betala detta halfva öre, nog också skall finna utväg att erlägga postafgiften.
Utsk:s förslag instämmer med K. M:s Förslag; och då det är af erfarenheten ådagalagdt, att ett lägre porto framkallar en lifligare brefvexling samt således ökar Postverkets inkomster på ett med allmänhetens fördel öfverensstämmande sätt, tror jag allt skäl vara för handen att bifalla Utsk:s här gjorda förslag.
Den 14 December.
259 Hr Carleson:
Då jag sist hade ordet, glömde jag erinra derom, att både K. M. och Utsk, erkänt, att denna nedsättning vore endast tillfällig, och att man önskade framdeles kunna bestämma portot till 10 öre.
Den nu ifrågav:de förändringen synes mig då desto mera kunna underlåtas, då man har ett sådant mål i sigte.
Jag fortfar att yrka afslag.
Jag är i denna fråga af olika tanke med den siste talaren.
Jag tror, att det ingalunda blir lättare att betala 4 sk.
Bko än 1X? öre.
Det gamla kopparmyntet är nu sällsynt de nya öre-styckena deremot komma allt mer i rörelsen; hvad silfvermyntet beträffar, torde 10 ören redan vara långt vanligare än 4 sk.
Då dessutom K. M. och R.
St:r redan beslutat, att inga halfva ören skola i kronans räkenskaper uptagas, förefaller det mig abderitisk t, att i detta fall följa en annan regel.
Någon förlust tror jag ej heller skall upstå; det ålen gammal erfarenhet, att billig nedsättning i postportot verkar förökning af post-intraderna.
Ehuru en så betydlig nedsättning skedde vid det allmänna medelportots införande fordrades dock ej mer än 9 månader för att inkomsten skulle upstiga till hvad den förut varit, nu är den högre än någonsin förr.
Jag hoppas således att R. o. Ad., i likhet med de öfriga Stin, bifaller punkten.
Den härefter till bifall å förev.-de punkt framstälda propos:n besvarades med starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordfiden förklarade sig hafva funnit
Ja öfvervägande
De öfrige punkterne af förevide Betänk, biföllos utan discussion.
Anmäldes till bordläggning Beviiln,-Utsk:s Betänk.
N:o 32, i anledn. af väckte motioner dels om utvidgning i den presterskapet tillerkända fr i brefs-rä tti ghet, dels om en sådan rättighets meddelande åt Skolstyrelser, Sparbanker och inhemska Brandstodsbolag.
På föredragningslistan finnes en motion ar Hr Cederschiöld, åsyftande, att ett ärende måtte af R.
St:r vid innev:de Riksdag afgöras.
Jag vill icke utlåta mig deröfver, huruvida den kan vara behöflig eller ej, men om den skall kunna föranleda någon åtgärd, bör den så fort som möjligt remitteras till Utsk.
Jag får derföre anhålla, att densamma måtte upföras på föredragningslistan till nästa plenum näst efter den K.
Proposm, hvars rum i dag blifvit af R. o. Ad. bestämdt.
Uppå i anledn. häraf framstäld propos. beslöts att IIr Cederschiölds ifrågav:de anförande skulle å föredragningslistan uptagas näst efter K. M:s i dag bordlagda Nåd.
Propos. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ på 11 om aftonen.
In fidem protocolli, Alberl Munck. 260 Den 15 D ecemb er.
Tisdagen den 15 December 1857.
Åkerhjelm, Johan Carl, forlfor att i Hr Gr. o Landtnäs ställe föra ordet.
Justerades 4 prot.-utdrag för den 14 dennes.
Upllistes Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i StatsUtsk. efter N:o 1,592 Hr Lannerstjerna, Adolf; och befanns dertill hafva blifvit utsedd
N:o 2,255 Hr af Pontin, Fullm.
Hr Mörner, Christer Hampus.
Upllistes
Hrr Elektorers lista vid. val af 2:ne ledamöter i BankoUtsk. efter N:o 1,016 Hr Planling-Berylod, Fullm.
Hr Blomstedt, Carl Reinhold och N:6 1,885 Hr Arnell, Gustaf Fredr.; och befunnes dertill hafva blifvit utsedde N:o 338 Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik; N:o 2,082 Hr Mannerskantz.
Carl Axel.
Upllistes jemväl
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon Utsk. efter N:o 88 Gr. von Seth, Fullm.
Frih. von Duben, August Gustaf Henrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd N:o 284 Frih. Ornskjöld, Fullm.
Fiih. Stjernstedt, August Wilhelm.
Uplästes ett af Gr. Posse, Fredrik, inlemnadt så lydande Memorial:
Vördsamt anhåller jag att med bibehållande af min Itiksdagsmanna-rätt få afsäga mig min plats såsom Suppleant i LagUtsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Frih. o. Ordfiden anmodade Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en Suppleant i LagUtsk. efter Gr. Posse. Föredrogs Statsötsk:s den 14 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 182, med förslag till voler,-s-propos:r, i anledn. af RiksStins skiljaktiga beslut i fråga om löne-förbättiing för KrigsHofRms civile embets- och tjeustomän m. fl. Pen 15 December.
2«1 Da i detta Mern. föreslagne voter:s-propos:r blefvo af R. o. Ad. godkände.
M:s den 14 dennes pä bordet lagda Nåd.
Sl:r, angide åtgärders vidtagande för att underlätta penningeställuingen och rörelsen inom landet.
Sedan härvid, pä begäran af Hr Flach, Joh. Fredr.
Philip, jemväl det den Nä I.
Propos:n bifogade StatsRåds-prot. blifvit upläst, yttrade Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.:
Under en tid då man framkommer med så mångå vidunderliga förslag till afhjelpande af den brist på bytesmedel som upkommit, så är det i sanning glädjande att se Regeringen framlägga ett förslag, hvilket, utan att medföra någon våda för framtiden, synes skola förskaffa näringarne den hjelp som i hög grad synes erforderlig.
Sedan jag sålunda yttrat min tanka om den K.
Proposm anhåller jag att få tillägga några ord med före må misstänka mig för att vilja meddela några råd åt det Utsk., som kommer alt behandla denna fråga.
Det lån som är ämnadt att uptagas är, på sätt Propo-en antyder, afsedt att komma näringarne i allmänhet och således hola landet till godo, alltså icke ämnadt att serskildt understödja någon viss kast, samhällsklass eller näring, och till följd deraf böra naturligtvis dessa penningar, såsom Regeringens förslag jemväl innehåller, också spridas öfver hela landet.
Enl. min tanke finnes det 3:ne former för uptagandet af detta lån; man kan erhålla det uti säkra vexlar, hvilka inom längre eller kortare tids förlopp kunna förvandlas i redbar valuta, eller ock införskrifva silfver, eller kan man slutligen, för det tredje, deponera valutor på säkert ställe i utlandet eller bereda sig rätt att lyfta sådana d. v. s. förse sig med ett kreditif.
De båda förstnämde utvägarne synas mig, ej mindre med afside å den sena årstiden och deraf föranledande dryga transportoch assurans-kostnader, än ock med afs:de å penningeställningen föga att rekommendera enär om hit kan införas silfver, kan det ock härifrån utföras, hvilket säkerligen skulle, äfven med stora upoffringar, ega rum så snart en ökad sedelstock dertill lemnade en lättad möjlighet, hvaremot det tredje alternatifvet, efter min åsigt, här rätteligen bör föredras, heldst
Banko-reglementet redan tillåter detta och medger Fullmägtige i sådant fall rättighet att utgifva sedlar för dessa valutor.
BankoFullmägtige försättas derjemte genom ifrågavtde åtgärd i tillfälle alt, i mån af näi ingarnes förmåga att i deras rörelse uptaga de tillbjudne lånetillgångarne, föröka rörelse-kapitalet, en fördel som icke ernåddes i händelse värdet i sedlar, af ett på en gång nptaget större lån, samtidigt utsläpptes i rörelsen, ett tillvägagående som skulle likasom upmana till export af reel valuta, hvaremot jag vågar tro att ett efter de olika näringarnes behof lämpadt successivt låneunderstöd skall, åtminstone intill nästa vår, qvarhålla inom landet de medel 262 Den 15 December. som nu äro i fråga, och sålunda verksamt bidraga ej allenast att häfva ögonblickets förlägenhet utan ock att återställa det rubbade förtroendet man och man emellan.
En annan lita vigtig fråga är den, efter hvilka grunder skola dessa penningar utlånas?
Det är lätt att inse att af dessa 3 millioner Specie eller 8 millioner
Bko, som äro i fråga att uplånas, skola, innan den 1 Juli nästa år, föga eller intet för den allmänna rörelsen finnas i behåll, men de hafva likväl, såsom jag förmenar, under sitt vistande inom landet framkallat de fördelar jag här ofvan antydt, och den återbörjade exporten, i förening med ett varsamt anlitande af importen, skall så småningom återskänka oss den nu förlorade jemnvigten.
Under antagande af denna alltför sannolika förutsättning bl ifver det alltså af yttersta vigt att utlåningen så ordnas att ej större olägenheter upsla då återbetalning skall ega rum, vare sig inom eller utom landet.