Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Frilen varit landtbrukare så skulle han fått lärt sig erfara icke blott att missvexter ej så sällan inträffa, utan äfven att Landtmannen har att bekämpa flera andra olägenheter och besvär, hvaribland låga spanmålspriser och svårigheter för landtmannaproducternas afsättning icke äro de minst känbara.
Jag tror alltså att berörde jemförelse är här ganska tillämplig.
I anledn. af hvad Hr Akerman nämnde i afseende å Hr Rääfs yttrande, får jag äran förklara att jag icke fattat detta sednare så, som skulle talaren bestridt det ju ej ganska många jernverk f. n. voro till salu utbjudne; men väl att detta förhållande icke vore att tillskrifva den lägre ståndpunkt hvarpå jernhandteringen f. n. sig befinner, som ej fast mera Bruksegarnes enskilda hushållning, hvilken icke vore så klok som vederborde.
I anledn. af den siste anmärknm, vill jag fästa upmärksamheten derå att fråga icke är siffran, utan om verkan af densamma; och hvad jernhandteringen beträffar, så, och ifall den stiger, så kommer nog ett sådant förhållande att bli bekant.
I afseende pä den föreslagna skrifvelsen ber jag, alt till hvad andra talare i det hänseendet yttrat, få lägga, att som det finnes ett embetsverk i riket, hvars åliggande det är, att af sig sjelf göra sådana framställningar till Konungen, som den ifrågasatta, så vet jag icke hvarföre
Sländerne skulle ingå med en sådan om ej meningen är att utsträcka den till alla möjliga grundskatter i riket.
På sätt jag förut yttrat, fordras det blott en ganska enkel upmärksamhet på de större förhållandena i riket, för att kunna bedomina när rätta tidpunkten är inne att öka den ifrågavar. skatten.
Jag ber Eder Mine Hrr! icke tro, att de anmärknm jag gör mot StatsUlsk:s betänk, i denna del, Den 8 Mars f. m. 237 härleda sig från någon vrånghet mot näringen, utan allenast deraf, att jag vill rätta ett misstag, som jag begick för sex år sedan, då jag hade den oförsigtigheten att understödja den nedsättning i lionde-tackjernet, hvilken ännu fortfar.
Andre ledamöter af detta
Stånd hvilka voro försigtigare, varnade mig sägande: medgif ej denna nedsättning, ty det gamla förhållandets återställande kommer aldrig tillbaka, utan det blir en skatteförminskning för alltid.
Jag trodde ej derpå, — nu ser jag mitt misstag.
Man har gjort jemförelser mellan svårigheten för tackjernstillverkare, och landtmän, som lida missvexl: men jag anhåller att fä fästa upmärksamheten på förhållandet mellan lackjernstillverkare, som icke få sälja tackjern och landtmän, som ej få sälja säd.
Om milt minne ej bedrager mig, yttrade Hr
Rääf vid förra riksdagen, ali det handt honom att icke kunna under 3 års tid få sälja sin spanmål för skäligt pris.
Den, som ej kan afyttra sin säd, måste befinna sig i samma förlägenhet som den, hvilken ej får sälja tackjern.
Ilan får nemi. icke de inkomster, som han för arbetsfolkets aflöning, m. m. behöfver.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att de i förevar, punkt uptagne frågor, hvaraf den första rörde beräkningen af tionde-tackjernsafgiften, den andra afsåg en af Utsk. föreslagen underd. skrifvelse tili K. M., och den tredje angick beräkningen af hammarskattsjernet, borde, enl. derom gjord begäran, blifva föremål för serskilda propos:r, samt att H. Ex. derföre nu först finge hemställa om R. o.
Ad. bifölle Utsk:s beräkning af Tionde-tackjerns-afgiften.
Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Stjernstedt, begärde votering.
Upläsles till justering samt godkändes följande votens-propos.
Den, som bifaller den af StatsUtsk. i dess utlåt.
N:o 51 föreslagna beräkning af Tionde-tackjerns-afgiften, voterar:
Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s utlåt, i denna del gjorda anmärkn:r föranleda till återremiss.
Efter lillkännagifvande alt anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m., hemställde H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, vidare om R. o. Ad. bifölle Utsk:s uti förevar, punkt gjorda tillstyrkande rörande en underd. skrifvelse till K. M., och besvarades denna propos. med starka nej, blandade med ja; hvarpå 238 Den 8 Mars f. m. H. Ex. framslälde propos. tilt afslag å Utsk:s utlåt, i denna del, samt då härvid ropades starka ja, jemte några nej, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Härvid begärdes votering, hvarpå följande förslag till voter:spropos. uplästes och godkändes:
Den, som bifaller det af SlatsUlsk. i dess utlåt.
N:o 51, gjorda tillstyrkande rörde aflåtande af en anderd, skrifvelse till K.
M. i fråga om utredning af förhållanderne i afseende å bergshandteringens ställning, voterar:
Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad.
Ulsk:s ofvauberörde tillstyrkande.
Vid voteringens slut hefunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 26.
Utsk:s förslag tillberäkning af haramarskalls-, stång-och ämnesjernet, hlef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. 9:o Alun-tionde, 10:0 Svafvelbruks-tionden och 11 :o Mantalspenningar ne.
Då den nästföljande punkten, eller d. 12:te egentligen hänför till sig 19:dc punkten, bilagan litt.
A. af Utsk:s förslag, att denna titel skulle uphöra, så hemställer jag huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt att förbigå denna punkt till dess nämnde punkt af berörde bilaga blifvit R. o. Ad. föredragen och beslut derom fattadt, ty fråga är nemi. att här införa eller också icke införa en viss summa.
Uppå af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, i anledn. häraf fram ställd propos. beslöts att med pröfningen af 12:te punkten, ang:de
Gerningsören af handtverkare på landet skulle anstå tills R. o. Ad. pröfval 19 punkten af StatsUlsk:s utlåt.
N:o 51 litt. A. 13:0 Rötesmedlen. 14:0 Ravalleri-regt:nes Häslvakans spanmäl, 15:o Ständ i ga Rolevakans-afgifter, och 16:o Tillfälliga Rotevakans- och Mötes-afgifter.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 17:o Rolefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord.
Hr Ekenstéen, Joh. Fritz:
StatsUtsk. har beräknat som inkomst, den vakans-afgift, som utsockne frälsehemman i Halland skulle betala, och summan är alltför betydlig att kalkyleras, under det alt en motion i frågan, stödjande sig på alldeles samma grun - Den 8 Mars f. m. 239 der, som David Anderssons frän nämnde län, blifvit lill Utsk. af lt. o. Ad. remitterad.
Det är att förmoda, och ännu mera att hoppas, att StatsUtsk. mätte komma att tillstyrka att denna, på så orättfärdigt sätt tillkomna, beskattning, som nedsatt dessa hemman till hälften af deras förra värde, må blifva dem godtgjord; och likasom det icke är exempellöst, att menniskor mistat lif och egendom genom s. k. rättvisa domar och ehuru lifvet icke kunnat återgifvas, man dock måst rehabilitera de aflidnas heder, så kan det icke vara Konung och Ständer ovärdigt att besluta, det en sålunda tillkommen alldeles orättvis skatt som den, hvilken blifvit de nämnde hemmanen i Halland ålagd, må återgå^ eller åtminstone betydligen lindras.
Det är under förhoppning derom, som jag yrkar att R. o.
Ad. mätte förena sig deruti, att denna del af StatsUlsk:s betänk, ronde de kalkylerade 10,000 R:dr i rotevakans afgift från de utsockne frälsehemmanen i Halland, måtte gå tillbaka till Utsk. eller frågan derom suspenderas, till dess omsider blifver afgjordt om och till hvad belopp den påräknade skatten kan beräknas.
Palmstjerna: R. o. Ad. torde finna, att det icke vore formenlig! att nu bifalla Utsk:s förslag i afseende på beräkningen af rote-vakans-afgiften af de ifrågavar.
Halländska hemmanen, enär målet, som bestämmer grunden för denna beräkning är återremitteradt såväl af R. o. Ad. som af ett par af de andra Stånden, hvarför jag förenar mig med Hr Ekenstéen i begäran om återremiss på denna punkt, ehuruväl jag för min del ej kan föreställa mig annat, än att berörde hemman alltid måste komma att betala något.
Dessa här uptagna 38,000 r:dr behöfva derföre visserligen icke minskas ; men som sagdt är, då sjelfva lmfvudsaken är återremitterad, torde det icke vara lämpligt att bifalla en summa, deri oftanämnda fråga lill så betydlig del ingår. R. o.
Ad. ansåg de emot denna punkt gjorde anmärknrr, föranleda till densammas återremitterande. 18:o Butmans-vakans-afgiften, 19:o Krut- och salpeterjor säljning smede f, 20:o Kontrollstämpel-medlen, 21 :o Buk- och Lolsmedlen, 22:o Danska Fyrin gsm edlen, 23:o Ersättning af konvoy-kommissarialet för aflöning af Svenska och Norrska Beskickningen i Turkiet, 24:o Observations-medel, och 25:o Extra medel och upbörder.
Ad. bifallne. 26:o Intresse-medel.
Jag medgifver visserligen, att så länge fråga icke kan väckas eller förekommit i motionsväg, kan icke rättelse i det nuvar. förhållandet vinnas; men jag kan ej undgå att begagna tillfället att yttra mitt deltagande deröfver att
Ständerne tillåtit sig alt tillegna sig och bland Statens inkomster beräkna en enskild tillhörighet, som Lappmarks ecklesiastikfond verkligen är, under förhoppning att sådant ej måtte komma alt ega rum för framtiden. R. o. Ad. biföll den ifråvar.
26:te punkten. 240 Den 8 Mars f. m.
Äfven denna punkt blef af 11. o. Ad. bifallen.
Extr a-ordinarie inkomster.
Som något difinitift beslut om beräkningen af dessa inkomster icke lärer kunna fattas, innan grunderna blifvit bestämda för det framtida utgörandet af dessa skatter och vederbör.
Utsk. deröfver afgifvit sitt yttrande, så torde hela denna del af Utsk:s betänk, icke f. n. föranleda tili annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Uppå härefter framställd propos., ansåg R. o. Ad.
Ulsk:s framställning om beloppet af de extra ordinarie inkomsterne icke f. n. erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 2G sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 51 Litt. A, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Stats-anslag.
Detta utlåt, föredrogs punktvis till pröfning, dervid först förekom Utsk:s uti inledningen lill utlåt, gjorda hemställan, att, i händelse R.
St. skulle bifalla hvad Ii. M. i nåder föreslagit, dervid tillika lemnäs det medgifvande, alt, derest vid en blifvande riksdag de ersältningsans/ag, hvilka nu kunna varda anvisade, utan R.
M:s nåd. samtycke borttagas eller förändras, det då må ankomma •på K.
M. att förordna, det de ifrågavar. inkomsterne ånyo skola etil. nu gällande stadganden upbäras.
Då härvid H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, till upläsning anmälde ett af Hr Sandströmer, And.
Petter inlemnadt anförande, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug:
Jag hemställer vördsamt till Hr Frih. o.
Landtm, samt R. o. Ad. huruvida en i staden icke varande ledamot kan få skriftligen yttra sig på detta rum.
Enl. allmänna tidningarne är det bekant, att Hr Sandströmer afrest till sitt län.
Om så förhåller sig, lärer han icke kunna tala här:
Ehuru jag icke har något emot bifall, utan tvärtom instämmer i den praeliminära propos. som är föreslagen, så anser jag mig dock i afseende på den inledning, som här förekommer och som utgör en redovisning för hvad StatsUtsk. tillstyrkt, böra yttra några ord.
Jag ber då att få förklara att jag helt och hållet instämmer i hvad Ständerne vid 1823 års riksdag föreslogo hos Konungen, förbehållande mig, att, när denna fråga förekommer, få strängare tillämpa den grundsats, som förenämnde riksdags Ständer uttalade än hvad nu skett.
Mörners utlåt, vidfogade reservation, på begäran af Frih.
Stjernstedt Aug. Wilh. blifvit upläst, yttrade sig Frih. Raab, Adam Christian:
En för tillfället frånvar. ledamot, har begärt att få ett af honom författadt anförande härstädes - A
Den 8 Mars f. m. 241 slädes upläst när den nu föredragna frågan lill öfverläggning förekomrae, emedan omständigheter förhindrade honom alt då vara tillstädes : deremot har jag med förvåning hört alt en annan ledamot protesterat, på den grund att den förstnämnde icke vöre här närvar.
Jag vill visst icke föreställa mig, att Riddarhuset skulle kunna vara så illiberalt att ej bifalla Hr Landtm» propos., som var, att tillåta upläsning af den fråuvar. ledamotens inlemnade anförande; men till undvikande af ali diskussion om den frågan, anhåller jag att få uptaga anförandet som mitt eget, och pä sådan grund upläsa detsamma.
Hr Sandströmers ifrågavar, anförande lyder som följer ...
Härvid anmärkte Hr von Hartmansdorff:
Raabs anförande vi få höra!
Jag torde få upläsa skriften sådan den lyder; att nu, under upläsningen ändra ordalagen, som vore jag den talande, vöre olämpligt och oegentligt, då det är en annan mans yttrande jag upläser; men jag ber herrarne bemärka att jag, till styrka för elen åsigt jag hyser i strid med Gr.
Mörners reservation, bjuder de skäl för mig, som Hr Sandströmer i sin skrift anfört och ur denna synpunkt anser jag mig fullt berättigad att här meddela hvad Hr Sandströmer säger.
Raab upläste härefter Hr Sandströmers ifrågavar. anförande jemte ett dervid fogadt utdrag af Stats-liggaren, sälydande:
Då jag är förhindrad bevista föredragningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 51 och uti bilagan till detsamma Litt.
A. förekomma reservationer, hvilka, i afseende å den K. propos:n, hvarom yttrande i nämnde bilaga afgifves, innefatta sådane anmärkn.-r, sora jag, pä grund af min åtgärd vid denna propos:s beredande, anser mig icke böra lemna obesvarade, anhåller jag att få meddela följande uplysningär, hvilka torde uti R. o. Ad. prot. varda intagne.
Mörner C. G. har anmärkt, att ärendet icke skulle vara fullständigt utredt, enär icke något af de förvaltande verk, hvilkas inkomster blifvit ifrågasatte att emot Stats-anslag utbytas, är vordet i ämnet hördt sedan år 1833, med undantag af Stats-kont., som uppå åtskillige af mig, i egenskap af Depart:s-chef, muntligen framställda frågor, afgifvit till Stats-kont:s prot. upfattade svar, hvarvid delta embetsverk serskildt hemställt, huruvida icke lämpligt vore att, före propositions-aflåtande till R.
St., vederbör, verk hördes öfver det af skattereglerings-komitéen framställda förslag och i afseende å beloppet af de inkomster, verken under de sednare 10 åren tillflutit.
Af de Utsk. tillställde handlingar i detta mål inhemtas, att det haft sin uprinnelse uti en af R.
St. år 1823 gjord underd. hemställan, hvaröfver vederbör, hördes, hvarefter ärendet öfverlemnades till R.
St. vid 1828 års riksdag; alt, sedan Ständerne i anledn. deraf gjort en ny underd. framställning i ämnet, ej mindre Stats-kont. än alla vederbör.
Förvaltningsverk deröfver hördes och hvilkas yttranden år 1834 till K.
M. inkommo; att sedermera utlåt, jemväl infordrades af de år 1846 förordnade 4 IL 16 242 Den 8 Mars f. m. komiterade för beskattningsväsendets samt upbörds- och redogörelseverkets ordnande; samt att, då komiterade föreslagit alt, derest vissa inkomster, på sätt redan förut var tillstyrkt, blefve till Statsverket indragne, desamma, för att bereda en sådan förenkling af de flerfaldiga upbörds-tillarnc, hvarom R.
St. jemväl begärt förslag, måtte utbytas emot charta-sigillata-afgifter, Stats-kont:s yttrande deröfver infordrades, hvarjemte nämnde embetsverk erhöll föreskrift, att inkomma med utredning öfver de till indragning ifrågaslällde inkomsternes belopp under de sista 10 åren, för hvilka Riks-hnfvud-böcker voro afslutade.
Häraf synes det mig vara uppenbart att, enl. hvad StatsUtsk:s pluralitet äfven insett, all den utredning, som ärendet fordrade, var behörigen åstadkommen.
Den omständigheten, att slutliga handläggningen blifvit flera år fördröjd, lärer väl icke hafva bordt föranleda vederbör, embetsverks hörande ånyo, dä icke serskilda omständigheter det påkallade.
En sådan åsigt är åtminstone ny och det torde då blifva kinkigt att bestämma, efter hvilken tids förtopp det må vara nödigt att, uti ett vidlyftigt mål, hvars behandling måst något länge upskjutas, ånyo höra vederbör, embetsverk i samma sak, hvarom de redan yttrat sig.
Den enda omständighet, som påkallade en ny utredning, var inkomsternes belopp, för att kunna grunda beräkningarne pä en sednare period, och då Stats-kont. i detta afseende atleinnat effeiella, på Riks-hufvudboken gruiidade, upgifter, mäste väl dessa kunna anses tillfyllestgörande, helst nästan alla de ifrågavar. inkomsterne ingått till Statsverket och derifrån kommit vederbör, fonder till godo.
Hvad åter beträffar Stats-kont:s framställning, hvuruvida vederbör, embetsverk skulle höras öfver de af komiterade väckta förslag, så afsågo dessa förslag ofvanomförmälde utbyte af vissa inkomst-titlar emot charta-sigillata-afgift, och det torde vara tydligt, att, om dessa inkomster i allt fall skulle uphöra att ingå lill de olika fonderne och utbytas emot Stats-anslag, frågan derom, att dessa inkomster, i stället att, på förr vanligt sätt, för Statsverkets räkning upbäras, borde, genom chartering af handlingar, komma Staten tillgodo, icke innefattade ett sådant ämne, som tillhörde behandling af de serskilda embetsverk, hvilka icke vidare skulle med dessa medel hafva någon befattning, ulan endast borde utgöra föremål för Stats-kont:s utlåt., hvilket äfven afgifvits.
Att delta utlåt, blifvit Stats-kont. af Dcpart:s-chefen inför prof. affordradt och sedermera meddeladt genom intagande i verkets prof., samt sålunda inför K. M. i underd:het föredraget, lärer icke kunna förringa utlåks betydenhet och den dermed åsyftade utredningen, de enda omständigheter i afseende å ärendets behandling, som nu kunna blifva föremål för pröfning och bedömande.
Mörner har äfven, såsom stöd för sin mening, anfört, att de misstag, som uptäckts hafva insmugit sig i den K. proposm, skulle hafva ådagalagt nyttan af embetverkens ytterligare hörande.
Då Hr Gr:n icke behagat upgifva hvad med denna insinuation menas, kan väl något svar derå af mig ej lemnäs, men om Hr Gr.n skulle åsyfta hvad som omförmäles uti en annan reservation ronde några anslag på Lappmarks ecklesiastik-verks
Stat, så skall i det Den 8 Mars f. m. 243 följande visas, hura det i verkligheten hänger tillsammans med de misstag, som reservanterne förmenat dervid vara begångnc, och pä hvilken sida de befinnas.
Hr Doktor Stenhammar har uti en serskild reservation yttrat, att i K.
M:s propos
N:o 27, 12:te punkten anföres susom grund för indragning till Statsverket af de Lycksele Skola anslagne 54} l;r spanmäl, att numera endast detta spanmåls-anslag utgår af de 174 t:r, hvilka, enl. K. M:s nåd. beslut d. 28 Nov. 1835, skulle fortfarande bibehållas till disposition in natura; men då Hr Doktorn ansett en irring härvid hafva förelupit i så måtto, som dessa 174 t:r verkligen intill närvar, tid in natura utgått, har Hr Doktorn trott R.
M. göra anhållan om rättelse i den indragning af nyssnämnde 541 t.-r, som af denna irring förmenats vara föranledd.
Det är likväl en irring af reservanten, att nämnde förhållande var den rätta grunden till indragningen.
Propos:n börjar nemi. i denna del med förklarande, alt sedan R.
St. vid 1834 års riksdag beslutat, att Lappmarks ecklesiastik-verks inkomster skulle ingå bland Statsverkets inkomster och utgifterne bestridas af dertill å Stat upfördt förslagsanslag, samt Riks-Staten numera icke för detta ändamål uptager något spanmåls-anslag, men, enl.
Special-staten, ofvannämnde 54 t:r spanmäl ännu utginge, K. M., vid sådant förhållande och då numera endast nämnde spanmålsanslag utgå af de 174 l:r, hvilka enl. K. M:s förutnämnde beslut skulle bibehållas till disposition in natura, fann godt att, lill fullföljd af R.
St:s redan fattade beslut om indragning af ofta berörde 54} t:r förordna.
Grunden för beslutet var således hemtad från R.
St:rs förutgångne beslut och den omständigheten, att Riks-Staten, med hvilken specialstaterne måste instämma, icke vidare för Lappmarks ecklesiaslikverk anvisade något spanmåls-anslag; men icke af det serskildt anförde förhållandet, alt blott dessa 54} l:r qvarstodo.
Afven om återstoden af de år 1835 bibehållne 174 t:r utginge, kunde således deraf icke hemtas anledn. att begära uphäfvande af beslutet om indragningen.
Men alt upgiftcn, att endast nämnde 54} t:r voro såsom anslag in natura å Lappmarks eeklesiastik-verks
Stat utgående, är fullkomligt enlig med verkliga förhållandet, vitsordas emellertid af det bestyrkta utdrag af nämnde Stat, som barbos bifogas.
Vidare har Hr Doktorn, såsom stöd för yrkandet om framställning ang:de ändring af belutel om indragningen, till R.
Stus begrundande hemställt, huru K. M:s, i sammanhang med beslutet härom, meddelade föreskrift, alt denna spanmål skall godtgöras på enahanda sätt, som öfrige å Lappmarks ecklesiaslik-verks
Stat upförda dylika anslag, må kunna verkställas, enär det, efter Hr Doktorns upgift, skulle vara nplyst, att dylika anslag å nämnde stat fortfarande utgå in natura och att nugot sådant anslag icke tillförene blifvit godtgjordt med. kontant anslag.
Hvad sålunda upgifves vara nplyst strider emellertid emot verkliga förhållandet.
Ofvan åberopade utdrag af Lappmarks ecklesiaslik-verks
Stat bestyrker nemi, motsatsen af hvad Hr Doktorn upgifvit, eller att å nämnde stat icke fanns något annat spanmåls-anslag in natura än de, 16 * 244 Den 8 Mars f. m. sorn indrogos, sami att alla öfriga dylika anslag såsom för Skolverken i Arjeploug, Jockmock oell Gelliwari samt Cathecheten i Lycksele, ehuru beräknade i spanmål, godtgöras efter länets markegång, äfvensom att af just det anslag till frielever i Lycksele Skola, hvaraf nu ifrågavar. 24] t:r spanmål utgått in natura, hafva 11,] t:r redan förut varit anvisade att godtgöras med kontant efter markegång, enär detta anslag utgjort sammanlagdt 36 t:r.
Med de i reservationen omförmälde 54] t:r spanmål, som förr utgått in natura, kommer således icke hädanefter att förhållas annorlunda ån, som redan var stadgadt ang:de öfrige dylika anslag på samma stat.
Det synes väl således icke lämpligen kunna ifrågasättas, alt häruti tillvägabringa en ändring, stridande emot hvad R.
St. förr derom beslutat.
Utdrag utur Slats-Liggaren.
Riks-Statens Åttonde hufvud-titels anslag för Lappmarks Ecklesiastik-verk.
Westerbottens län.
Lycksele : Skolmästaren, hvilken i lön beräknar 30 t:r kronotionde spanmål in natura från Arnäs kyrkoherberge, erhåller dessutom kontant 37: 16. forsselpenningar 26: 12.
En Catechets aflöning 12 tunnor korn efter Westerbottens markegång (år 1847) u 9] r:dr. — 112 r:dr. Sex frielevers underhåll och beklädnad å 6 t:r korn för hvardera eller 36 t:r å 9] r:dr. — 336: r:dr, hvarifrån såsom tillgång afföras de af Skytteanska hemmanen i Umeå socken denna skola in natura tillkommande 24] t:r å 9] r:dr. — 228: 32., återstå 107: 16.
Norrbottens län.
Arjeploug:
Skolan:
Skolmästarens lön 30 t:r korn efter Norrbottens markegång (9] r:dr).
Jockmock:
Skolan, Skolmästarens lön, 30 t:r korn å 9] r:dr. Sex Frielevers underhåll och beklädnad 36 t:r korn å d:o (9] r:dr).
En Catechets aflöning 12 t:r korn å d:o.
Gellivare:
Skolmästarens lön, 30 t:r korn å 9] r:dr.
Sju frielevers underhåll och beklädnad 42 t:r korn å 9] r:dr.
En Catechets aflöning 12 t:r korn å 9] r:dr. Af Skolmästaren Westerlund i underd:het begärd ersätlniug för en 7:de frielev år 1847 eller 6 f:r korn efter 1845 års markegång å 7] r:dr.
Rätteligen utdraget intygas.
Stockholm af Riks-bokssluts-kontoret d. 1 Mars 1851. II.
Schlytern.
Att å Lappmarks Ecklesiastik-verkets
Stat endast ofvanstående spanmåls-qvantiteter äro upförde intygas. II.
Den 8 Mars f. m 245 Hr af H armens, Henr.
Då jag begärde ordet, kunde jag icke förutse, att en ledamot af Ståndet skulle upträda med så vidsträckt kännedom, som här lyckas vara fallet, då han sä fullständigt utvecklat den delen, som egentligen är under öfverläggning, nemi. inledningen till detta betänk.
Jag instämmer i den delen och reserverar min rätt att i öfrigt yttra mig om det anförande han haft då Lappmarks ecklesiastik-verks medel till öfverläggning förekomma.
Af en StatsUtsk:s ledamot har fråga varit väckt derom, alt Utsk. olagligen förfarit, då det tagit under pröfning en Konungens propos. utan att de former voro upfyllde, som finnas föreskrifne, när ett sådant förslag till Konungen inkommer; men det anförande, som nu blifvit upläst, visar att embetsverken verkligen blifvit hörde.
Det må vara att detta skett för många år sedan; de hafva dock blifvit hörde och yttrat sig i de flesta ämnen.
Uti ingressen finnes visserligen motsägelse deruti, att man beklagar sig öfver att ej hafva fått fullständiga uplysningar: men de af herrarne, som be handlat ärenden i Utsk. känna ganska väl att sådana fraser inkomma någon gång, utan att bestämdt majorile finnes för desamma, och sådant har förhållandet äfven varit med denna.