Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den comité, som år 1824 utsågs i Frankrike för alt göra försök med den Paixhanska uppfinningen, hvilken var det första försöket med bombkanoner och som hade till mål för försökens anställande, erhållit ett gammalt linieskepp, yttrade bland annat: ”att det föreslagna vapnet är af en så förstörande verkan, att det försäkrar den nation om segern, som först antager det, och att det medför en stor förändring uti sjöförsvaret.
Effekten har varit förskräcklig och sådan, att man tror att om en eller 2 bomber springa på ett fartyg, skulle en sådan explosion derstädes uppkomma, att besättningen åtminstone hindras frän att försvara skeppet; att om explosion inträffade i vattengången, vore skeppet utan all fråga blottstäldt för att sjunka.”
Vidare yttrar kommissionen: ”att bombkanoner böra användas på skepp, kanonslupar och ångfartyg och att skepp af hvad storlek sorn helst på 900 å 1500 alnars afstånd aldrig skulle hålla ut emot ett med sådane piecer bestyckadt batteri”.
Denna kommission utgjordes af 17 personer af högsta och högre graderne inom Franska flottan.
Jag vädjar dessutom lill de artilleri- och sjöofficerare, som öfvervarit inom Sverige gjorda försök att med bomber beskjuta om icke linieskepp, åtminstone Iinieskeppssidor liknande skottaflor, huruvida de icke äro af samma mening.
Att linieskepp kunna taga sig fram på floden Jangtsekiang är visserligen sannt, men det torde hafva kommit deraf, att
Chineserne icke hade några kanonslupar med borabkanoner att möta dem med.
Hvad StorBrittanien beträffar, så har denna makt en mängd dyrbara kolonier, för hvars bibehållande åt moderlandet samt skyddande i öfrigt frän fiendtliga anfall det hehöfver en högst betydlig flotta af stora fartyg.
Men Sverige bar ingen koloni och behöfver således ej för sådant ändamål hålla sig stora skepp.
Sverige behöfver först länka på huru det skall försvara sig innan det tänker på något anfallskrig; och för försvaret är, efter min öfvertygelse, skärgårdsfartyg vida lämpligare.
Hr Lefrén har sagt, att de medel, som äro i fråga att anslås, bättre kunde användas pä landtarméen.
Utan att vilja ingå i bedömmande af denna sålunda uppkastade nya fråga, vill jag blott hafva den äran anmärka, dels att jag icke åsyftat erhållande af nya anslag, utan blott huru det hittills varande anslaget skulle kunna bäst disponeras, dels ock att en väl organiserad skärgårdsflotta är en god hjelp åt arméen.
Hela den strid, såsom man kallat det, hvilken här pågått, härrör egentligen derifrån, att SlatsUtsk. uti sitt förslag till und. skrifvelse användt sådana ordalag, hvaraf man kunde Den 11 Mars e. m. förmoda, ali det ville medgifva elt forlsall användande af linieskepp för vårt sjöförsvar; och det är emot en sådan åsigt, som jag ansett mig af min öfvertygelse uppmanad att uppträda.
Hr Ehrenslams begäran, det Hr Coijets anförande måtte få hvila på bordet, mäste jag såsom grundlagsvidrigt motsätta mig.
Detta anförande är afgifvet i anledn. af StalsUlsk:s förevar, betänk. ang:de 5:te hufvudtileln och torde således, i händelse detta betänk, återremitteras, böra få åtfölja återremissen.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle hvad StatsUtsk. i inledningen till utlåt.
N:o 74, i afseende på planen för sjöförsvaret föreslagit.
Denna propos. besvarades med stanka Ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att Ja härvid varit öfvervägande.
Hr Munck af Rosenschöld, begärde votering.
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o.
Ad. torde linna, att vid den begärde voteringen Ja-propos:n borde innefatta bifall till Utsk:s förslag, men att, hvad Nej-propos:n beträffade, Hr Coijet afgifvit ett särskildt förslag till propos., hvarjemte han dock vilkorligen yrkat att ifrågavar. punkt måtte återremitteras, samt den ledamot, som instämt med honom, äfven hade yrkat återremiss.
Jag tager mig friheten fästa Hr Gr. o. Landtm:s uppmärksamhet derå, att
Hr Coijet i sitt anförande yttrade att han önskade återremiss af förevar, punkt uti betänk, endast i den händelse att Hr Gr. o.
Landtm, förklarade, att han, på grund af 69 § Reg.F., funne StatsUlsk:s redaktion af denna punkt icke förr än efter föregången återremiss kunna förändras.
Jag får således anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, ville derom yttra sig och att jag derefter måtte åter få ordet.
Hr Landt ra. förklarade, alt han, då ifrågavar. punkt icke rörde statens reglerande, ansåg sig icke vara hindrad att framställa propos. å det förslag lill und. skrifvelse, som af Hr Coijet blifvit äskadt.
Någon återremiss lärer här icke behöfvas, enär det heror på R. o.
Ad. alt bifalla, afslå eller med förändringar antaga förevar, punkt af Stats-Utsk:s betänk., utan att någon återremiss deraf behöfver föregå.
Således torde Hr Coijet eller hvilken annan ledamot som helst kunna påyrka, alt få sitt förslag upptaget såsom kontrapropos.
Jag har begärt ordet endast för alt i anledn. af Hr Gr. o. Landtnns yttrande anhålla, det Hr Coijets förslag lill redaktion af den ifrågakomne und. skrifvelsen, måtte blifva kontrapropos.
218 Den 11 Mars e. m.
Den, som bifaller hvad SlatsUtsk. i inledningen lill utlåt.
N:o 74, i afseende på planen för sjöförsvaret, föreslagit, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses R. o. Ad. hafva, med anledning af förenämnde plan, beslutat, all R.
St. böra till K. M. i und. yttra:
Alt enär Sveriges tillgångar icke medgifva ett sjöförsvar, grundadt på linieskepp, vare sig med användandet af ångkraften till desammas framdrifvande antingen såsom auxiliärt eller hufvudsakligt medel eller på gamla viset, utan denna krafts biträde, de beståndsdelar, hvaraf detta försvar isynnerhet synes böra utgöras och hvartill de af R.
St. anslagne medel böra användas, deremot, af många skäl, förnämligast måste grunda sig på en talrik väl sammansatt, väl utrustad och öfvad skärgårdsflotta, försedd med tillräckligt antal passande bogseringsångfarlyg och sedan, så långt tillgångarne medgifva, ett lämpligt antal sjögående segeloch ångfartyg, de förra dock icke öfver fregatts och de sednare icke öfver korvetts storlek.
Medan denna voteringspropos. utskrefs för alt blifva anslagen, anmälde sig och yttrade:
Då votering är begärd, torde den i enlighet med grundlagens föreskrift böra genast företagas.
Jag anhåller derföre att den nu måtte få börjas. Sedan voteringspropos:n hunnit utskrifvas och anslås, företogs voteringen och vid dess slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 64.
Pröfniugen af de återstående delarne af StalsUlsk:s utlåt.
N:o 74, uppskjöts till nästa plenum.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern., belänk:n och utlåtm, nemi. från Constitut ion s-Utskottet: N:o 3, ang:de en af StatsUtsk. framställd anraärkn:s-an!edn., i följd af åtskilliga omständigheter vid inköpet af Ovenska faktoritomten på Kungsholmen i Stockholm till ny lokal för mynt- och kontroll-verken; Lag-Utskottet:
N:o 25, i anledn. af väckt motion om förändring i Kongl, förordmn d. 29 Juli 1812 ang:de åtskilliga omständigheter, som böra iakttagas vid ändrings sökande i konsistoriernes utslag; Den 11 Mars e. m. 119 N:o 26, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. (N:o 15,) med förslag till förorda. ang:de förlags-inteckning; N:o 27, i anledn. af K.
(N:o 56), med förslag lill lag om aktiebolag; N:o 28, i anledn. af väckt motion om bestämmande af lid för vitesförbuds kungörande i kyrkorne; Allm.
N:o 44, i anledn. af väckt motion om vidtagande af åtskilliga förändringar i nu gällande föreskrifter för skjutsningsbestyrels utgörande; N:o 45, i anledn. af väckte frågor om förändringar i resereglemente!; N:o 46, i anledn. af väckte motioner om skyldighet för resande att, vid reqvisition af skjuts, betala upphådningspengar; samt N:o 47, i anledn. af väckt motion om förhöjning af legan för skjuts från Södertelje stad. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 e. m.
Onsdagen den 15 Mars 1848.
Justerades ett prot.utdr. för d. 11 dennes f. och e. m, samt pleni-prot:n för d. 1 samt f. och e. m. d. 4 dennes.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.- Utsk. efter N:o 311.
Frih. af Ugglas, fullm. Gr. af Ugglas, Carl Ludvig Fredrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2309.
Hr af Dalström, Gustaf Jakob. Hr af Dalström:
Af för mig vigtiga skäl, nödgas jag afsäga mig det förtroende, hvarmed R. o. Ad. behagat hedra mig, alt vara ledamot af Bevilln.Utsk.; men jag anhåller lika vördsamt, att likväl, under den tid tjensten mig det lillåter, få vistas vid riksdagen, och att fä behålla min riksdagsmannarätt. 520 Den 15 M a r s f. m.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot alt i Const.Utsk. inträda under ordinarie ledamoten N:o 245, Frih.
Lagerfelt, Israel Carl Adam, beviljad 14 dagars ledighet, räknad från d. 15 dennes: och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 139, Gr. Wirsén, Axel Emil.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde, dels lill följe af Hr af Dalströms afsägelse utse en ledamot i Bevilln.Uisk., dels i anseende till Hr von Stockenström, Carl Reinh.
Polhem, beviljad 3 veckors ledighet, välja en ledamot ali under denna ledighetstid i Allm. Besv.-och Ekon.- Etsk. inträda.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
St:s tind. skrivelser till K.
M. N:o 37, ang:de bildandet af ett nytt artilleri-batteri att förläggas i Norrland; N:o 38, ang:de godtgörande af förskottsvis utbetaldte understöd, i anledn. af den sisth år i Christianstad inträffade eldsvåda, samt N:o 39, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., med förslag ang:de handelsboks vitsord.
Gyllengranal, Carl Äng.
Då jag i sista plenum uppträdde för att söka ådagalägga Sveriges behof af en stark och effektiv flotta, gjorde jag mig skyldig till ett misstag i afseende på ett siffertal, i det jag sade att ”det var för 29 år sedan en hädangången stor man lill mig yttrade några märkliga ord med afseende på Sveriges sjöförsvar”.
Det var ej för 29 år sedan, utan för 19 år sedan; ty det var 1829 i September månad, hvilket stödes ytterligare deraf, att den ifrågavar. expeditionen var 1829 och icke 1819.
— I samma plenum anmärkte 2:ne värde talare, att jag i mitt anförande skulle yttrat, det
Sveriges försvar uteslutande borde grundas på flottan.
Jag gensvarade ej då, emedan jag trodde alt möjligen några sådana ord skulle händelsevis kunnat inflyta uti ett anförande, hasteligen sammanskrifvet; men nu, då jag med uppmärksamhet åter genomläst detta anförande, och deruti ej kunnat upptäcka ett enda ord, hvaråt en sådan häntydning kan gifvas, så måste jag antaga alt jag af dessa båda värde talare blifvit missförstådd.
Jag gör detta sä mycket hellre, som ingen kan högre än jag uppskatta nödvändigheten af en armé — och en stark armé — för Sveriges försvar.
Jag förklarar tillika, att det är på den, som Sveriges sjelfständighet ytterst heror; men jag vidhåller dock, att Sverige är i behof af en stark och effektiv flotta.
Det är dessa båda vapen i förening som skola afvärja fiendens anfall på våra kuster och på vårt land.
De skola broderligt räcka hvarandra handen, till att skydda och värna det älskade fäderneslandet; och icke må den Den 15 Mars f. m. 221 äldre brödren misstycka, att den yngre vill med honom dela stridens faror, för att försvara den gemensamma modren.
Dä härvid först förekom Utsk:s hemställan i fråga om definitiva regleringen af de å denna hufvudtitel uppförde indclde räntor, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Då denna fråga lärer, enligt de upplysningar som under sista plenum lemnades, redan vara af de 3 öfriga Ständen afgjord, så är det utan ändamål att R. o. Ad. återremitterar frågan.
Men på det att R. o. Ad. måtte handla i öfverensstämmelse med de tänkesätt, som det förra gången uttalade, så anhåller jag att punkten måtte afslås.
Då kommer grundsatsen att vidhållas, men saken att i alla fall gå sin gång.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han, då ifrägavar. hemställan utgjorde en statsreglerings-fråga och nu första gången vore föremål för R. o. Ad:s pröfning, ansåg sig, på grund af 69 § Reg.F. icke kunna framställa propos. till afslag; hvarjemte Hr Landtm, erinrade, att R. o. Ad. vid pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
Nio 73, bifallit hvad Utsk. i enahanda fråga, som den nu förevar., hemställt.
Jag her om ursäkt för mitt förhastande.
Utsk:s nu föredragna hemställan biet uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. lista punkten, ang:de anslag för tillökning af rnatroscorpsen, 2:dra punkten, ang:de anslag för tillökning af kanonier-corpsen, samt 3:dje punkten, ang:de anslag för bildande af ytterligare 2 :ne machinist-officer slöner. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och tillstyrkt.
4:de punkten, ang:de anvisande af aflöningsspanmål samt beklädnadsanslag för det ifrågasatta tillökade antalet af matroser och kanonierer.
Gylengranat, Carl Äng.
Då, såsom en värd talare anmärkt, de 3 öfriga Stånden redan fattat beslut i afseende på dessa punkter, torde det vara utan ändamål att begära äterremiss deraf; men jag anser mig likväl böra, för min del, reservera mig emot beslutet, rör:de dessa 4 punkter, och särskildt emot de skäl, som StatsUtsk. anfört för afslag af lista punkten.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att dä lista och 2:dra pnnkterne af förevar, utlåt, redan blifvit af R. o. Ad. bifallne, R. o. Ad. torde finna nu ifrägavar.
4:de punkt icke föranleda till någon åtgärd.
Ropades Ja. 5:te punkten, ang:de fördelningen af de i 5:te hufvudtiteln under rubrikerne ”Förvaltningen af sjöärendena samt 222 Den 15 Mars f. m. ajlöningsstaterne för flottans stationer i Carskrona, Stockholm och Götheborg ” och ”materielen” förekommande anslag.
Denna punkt ansågs icke föranleda någon åtgärd.
6:te punkten, ang:de anslaget till exersis af flottans bemanning och 7:<?e punkten, ang:de anslaget till skrifmaterialier för hufvudtitelns öfrige stater. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter hemställt och tillstyrkt. 8:de punkten, ang:de anslag till båtsmännens beklädnad, och 9:de punkten, ang:de anslag för verkställighet af planen för bevuringens vapenöfningar. R. o. Ad. fann dessa punkter icke för närvar, erfordra någon åtgärd.
10:de punkten, ang:de anslaget för lotseri- och fijringsstaterne.
Gyllengranat:
SlatsUtsk. har föreslagit, att allt hvad som utöfver ”det emot de förslagsvis beräknade båk- och lotsmedlen samt Danska fyringsmedlcn svarande, reservationsanslag af 101,600 r:dr, utom indelningars beräknade värde till 307 r:dr 32 sk.”, erfordras, skall bestridas af handels- och sjöfartsfondens medel.
Rland andra skäl derför, har StatsUlsk. anfört, att med detta år denna fond ökas med 45,000 r:dr.
StatsUtsk. har deruti irrat sig; ty K.
M. har under den 0 Juli 1847 i nåder anslagit 4,000 r:dr att utgå under åren 1849 och 50 samt 4,784 r:dr för 1851 lill sjömätningar, samt 30,000 r:dr att utgå till anläggande afen docka i Stockholm.
Då således denna summa af 34,000 r:dr drages från de 45,000, återstår endast 11,000 r:dr. R.
St. hafva visserligen sjelfve i riksdagsbeslutet af år 1835 förordnat att denna fonds medel få användas till handels och sjöfartens befrämjande och således äfven för båk- och fyr-inrättningar; men der står tydligen: ”upphjelpande af båk- och fyr-inrättningar”.
Här är dock icke fråga om upphjelpande af båk- och fyr-inrättningar, utan här är fråga om att minska det ordinarie anslaget härföre, alt återtaga hvad R.
St. 1840 beviljat just i detta afseende.
Jag får derföre, för min del, bestrida ett sådant förfarande.
I händelse K.
M. icke skulle bifalla denna ifrågasatta R.
St:s skrifvelse, så, hvad skulle väl följden blifva?
Jo! alt först och främst det blefve nödvändigt alt icke utbetala de 7,500 r:dr, hvilka, för att gå R.
S(:s uttryckliga önskan tillmötes, hafva under 3 år ntgålt till förbättrande af lotsarnas löner; och sedermera alt åtskilliga fyrar måste släckas, hvilket hade sina menliga följder.
— I händelse åter K.
M. skulle bifalla den ifrågasatta skrifvelsen, så skulle den naturliga följden deraf blifva, att handels- och sjöfartsfondens medel så hårdt kommo att anlitas, att många för handeln nyttiga ändamål derigenom kommo att förfelas.
Dessutom ber jag att få upplysa, alt de s. k. konvoy-medlen hafva ursprungligen varit afsedda, att skydda Svenska handeln Den 15 Mars e. m. 223 i Medelhafvet, hvilket ock under manga år skedde.
Detta behof har visserligen nu upphört och ett annat förhållande inträdt; men det lärer väl ej vara omöjligt, att
Svenska handeln kan behöfva dylikt skydd på andra farvatten än Medelhafvet.
Då frågar jag: hvar skola medlen dertill tagas?
På alla dessa skäl anhåller jag att R. o. Ad. måtte återremittera denna 10:de punkt, med anmodan till StatsUtsk. att det åter måtte uppföra den till uteslutande ifrågasatta summan af 15,611 r:dr 32 sk.
Hr von Troil, Sam. Gust.; De af Frih.
Gyllengranat framställda skälen för återremiss äro i sig sjelfve så lalande, att jag för min del ej anser mig behöfva något dertill lägga.
Jag ber likväl att få fästa uppmärksamheten på hvad Frilun nyss sjelf sagt, att de af StatsUtsk. beräknade 45,000 r:dr reduceras till 40,000 några hundra r:dr, och att, då derifrån afdragas de af K. M. anslagna 30,000 r:dr lill en dockas byggande i Stockholm, återstår endast, som Frih. nämnt, en summa af nära 11,000 r:dr.
Då dertill kommer, att StatsUtsk. tillstyrkt (i följande punkter) ett anslag af 10,000 r:dr särskildt för förbättring af lotsarnas lönevilkor, samt ytterligare att ett obestämdt anslag för prickning i insjöarne på kanal-leden från Götheborg till Mera, att allt af handels- och sjöfartsfonden medel tagas, så synes deraf tydligen, att ingen behållning kan uppstå, utan att det är oundgängligt, att de lotseri- och fyrings-slalerna anslagna medel böra upptagas till det af K.
Gyllengranat i afsende på denna punkts återremitterande till StatsUtsk.
Den tillökning i inkomster på denna titel, som genom särskild traktat erhållits för nyanlagda fyrar vid Kattegat och Öresund, har af StatsUtsk. blifvit betraktad såsom en anledn. att förminska anslaget; men StatsUtsk. må väl ej kunna förmoda att
Sveriges kuster hafva fått tillräckligt med fyrar för hela sträckan emellan Haparanda och Strömstad.
Jag skulle tro alt man borde vara belåten med detta tillskott från
Danmark, men att det alldeles icke kan i någon mån verka på de högst väsendtliga utgifterna för båk- och fyr-inrättningarna.
Gyllengranat i anhållan om återremiss, och att StatsUtsk. måtte åter uppföra de 15,611 r:dr 32 sk.; samt tillika anhåller jag all dessa båda ifrågavar. fonder aldrig måtte sammanblandas, ehuru de förekomma under samma titel. R. o. Ad. ansåg de emot den förevar.
10:de punkten gjorde anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande.
Urte punkten, ang:de anslag till förbättring af l.otspersonalens lönevilkor.
Af samma skäl, som jag nyss haft äran anföra, får jag vördsammast anhålla om återremiss af äfven denna punkt, jemte anmodan till StatsUtsk. att på ordinarie satt 224 Den 15 Mars f. m. upptaga icke 10,000 ulan 13,000 r:dr, sedan båk- oell fyr-medlen blifvit beräknade till 75,000 r:dr i st. f. 78,000.
Efter mitt förstånd gälla de skäl alldeles icke bär, som blifvit anförda för återremiss af föregide punkt.
För att reda begreppet, måste man betrakta ämnet ur 2 synpunkter.
Den lista: om anslaget är af sådan natur, att det skäligen bör af handels- och sjöfarls-fondens medel bestridas.
Detta har jag hvarken hört de värde talarne som bär yttrat sig eller någon annan motsäga.
Det är nemi. alldeles uppenbart, att en förbättring af lotsinrättningen ingår såsom väsendtlig del uti befrämjande af handel och sjöfart, och alt sålunda dessa utgifter verkligen äro af den natur, som åsyftas med handels- och sjöfarts-fonden.
Den 2:dra frågan är: huruvida handels- och sjöfarts-fondens ställning är_ sådan att den tillåter bestridandet af den föreslagna utgiften?
Afven af den utredning Frih.
Gyllengranat här gjort, visar det sig klart, att ett öfverskott utöfver de anvisade tillgångarna finnes af minst 11,000 r:dr.
Utsk. uppgifver visserligen detta öfverskott till 45,000 r:dr, hvilket också var riktigt efter de upplysningar som för Utsk. voro tillgängliga, ty Utsk. hade ej tillfälle alt se det sista årets förslag; men om också, enligt hvad Frih.
Gyllengranat anfört, af detta öfverskott redan äro anslagna 30,000 r:dr till en ny dockbyggnad i Stockholm, samt äfven något vidare till sjömätningar i Wenern (om jag ej fattade del oriktigt) så återstår i alla fall den sagda summan af 11,000 r:dr såsom disponibel.
Således måste den fråga, jag nyss framställde, nemi. om handels- och sjöfartsfonden medel äro tillräckliga, med ja besvaras.
Men dä denna äger tillgäng till dessa 10,000 r:dr, och då ändamålet just är af sådan natur, som det tillhör denna fond att bestrida; så tinner jag för min del i hvad som nyss blifvit anfördt ej något skäl lill återremiss af denna puukt, utan tror att denna summa rätteligen må anvisas på handels- och sjöfarts-fonden, likasom den, hvilken förekommer i nästa punkt, och hvarom framdeles torde blifva tillfälle att yttra sig.
Jag vill endast hafva äran tillägga, att StatsUtskis tillstyrkande att, om några ytterligare anslag för båk- och fyr-inrättningarne erfordras, dessa böra lagas af handels- och sjöfartsfonden, stödjer sig på en skrifvelse till K.
M. ifrån R.
St. vid 1834—1835 årens riksdag, och således icke är ett nytt påfund af denna riksdags StatsUtsk.
Hvad särskildt beträffar den beräkning, hvarvid Frih.
Gyllengranat gjort anmärkn:r, eller alt det tillökade anslaget bordt upptagas till 13,000 r:dr i st. f. 10,000, derföre att båk- och lotsmedlen blifvit beräknade till 75,000, i st. f. 78,000 så tror jag ej del kunna inverka på denna summa; emedan hela inkomsten af baks- och fyringsmedlen härtill äro anslagna, och de ej blifva större eller mindre i verkligheten genom en förändrad beräkning på papperet.
Nå - Ren 15 Mars c. m. 225 Något verkligt skäl för ater rein iss kan jag således ej upptäcka, utan får anhålla att II. o. Ad. behagade bifalla denna punkt.
Att penningar behöfvas för det uppgifna ändamålet, har ingen bestridt.
Att tillgångar af handelsoch sjöfartsfonden finnas, vill jag gerna tro; men icke är det derföre rätt, att anslå dem till detta ändamål.
Det ifrågavar. behofvet är icke tillfälligt, följaktligen kan det icke vara rätt, att dertill anslå medel af en tillfällig tillgång.
Statens ordinarie och ständiga utgifter måste naturligtvis med Statens ordinarie och ständiga inkomster bestridas.
Att denna fond tillfälligt användes, såsom skett vid Trollhätte kanals ombyggnad samt för den nya slussen här i Stockholm, det må vara godt och väl; men att använda medel af sådan natur till ordinarie statsanslag, det måste jag, för grundsatsens skull, på det högsta bestrida.
Gyllengranat anhåller jag således att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt.
Då jag inom StatsUtsk. biträdt det beslut, som Utsk. i afseende på denna punkt framställt för R.
St., nödgas äfven jag förena mig här med de talare, som yrkat bifall till densamma.
Jag lier alt få fästa uppmärksamheten derpå, att emellan det nu ifrågavar. anslaget och det föreg:de är den väsendtliga skillnad, att det nu ifrågavar. är ett nytt anslag för ett ändamål, som ingen kan anse vara främmande för handels- och sjöfartsfonden.
Förra punkten afsåg att borttaga ett gammalt statsanslag som till handels- och sjöfarts-fondens hjelp blifvit lemnadt.
Jag tror ock, på grund af hvad Frih.
Gyllengranat anfört, att denna fond i närvar, ögonblick kan bära cn ärlig minskning svarande fullt ut mot det föreslagna beloppet.
Derjemte ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att betänk. innehåller att denna fonds behållning vid sisth års slut uppgick till 518,464 r:dr 16 sk. 5 r:st. b:co, deraf kontant 236,162 r:dr 4 sk. 7 r:sl. och ullånta 282,301 r:dr 19 sk. 10 r:st., och att sammanräknade beloppet af de under sisth år från Sverige och Norrige till fonden ingångna bidrag bestigit sig till 466,009 r:dr 32 sk.
En orsak till, hvarföre jag nödgas vid detta tillfälle anhålla om bifall till denna punkt, är att jag, i likhet med hvad jag i föreg:de plenum yttrade dä fråga var om anslag till indelta arméens reg:tsmöten, har den bestämda öfvertygelse att, om R. o.
Ad. skulle besluta återremiss af denna punkt, densamma dock bifalles af de öfriga Stånden.
Hr Gripenstedt: Att Svenska statsverket icke har öfverflödiga tillgångar, det torde något hvar af Hrr:ne veta.
Denna fond deremot äger medel, det hafva alla medgifvit.