Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag för min del kan således icke inse; att en snäll Gymnasist skulle blifva mindre skicklig Mditair än en yngling, uppfostrad endast och allenast för Krigsståndet viden KrigsAcademie; ty hvad sorn återstår att inhemta af Krigskonsten, skall väl nödvändigt inplantas genom öfning i tjensten, hvilken merendels sedermera lemnar tillräcklig tid att fortsätta de studier sorn höra till yrket; och vi se ju dess-; ' utom mångs af våra unga Officerare med be; rötnvärd flit egna sig åt de studier som höra dit, samt prasstera examina som hedra detn sjelfva och det upplysta tidehvarf i hvilket, yi lefva, 282 Den 23 Maji, Härmed vill jag dock ej yrka, att KrigsAcademien är en alldeles onyttig Inrättning, emedan den skänkt Arméen många skickliga Officerare, och gifvit en viss lyftning åt hela Militairståndet, genom väckt täflan ibland de unga Officerarne, så att den som ej passerat Academien, pär ambition gripit sig an med studier i sitt yrke, för att ej stå efter Academiens Elever; men då derjemte en OfficersExamen existerar utom Academien, så synes densammas beskaffenhet kunna eller böra vara sådan, att en yngling med någorlunda kun^ skaper, och som med heder igenomgår dem, bör kunna ställas i jemnförelse med en utexaminerad Cadett; ty det beror ju på vederbörande att fastställa en sådan Examen för en hvar, som utan cgentelig tjenstetids beräkning erhåller Kongl. Maj:ts Nådiga Fullmagt att ingå vid något Regemente 6asom Officer.
Att utan vidare undersökning upphäfva KrigsAcademien, vöre visserligen i alla fall ett förhastadt steg; men till äfventyrs torde man framdeles kunna jemka saken så, medelst en lättare cours vid läroverken, eller tillfälles öppnande att der mer egna sig åt egentliga rniiitaira studier, att samma Academie blefve öfverflödig; och af denna anledning förenar jag mig på det högsta med Friherre Björnstjerna i den framställning han gjordt , om en noggrann undersökning af cilla Läroverk i Riket, och att en berättelse om deras skick måtte till nästa Riksdag vara färdig.
Hvad jag blott velat bestrida är Friherre Björn - Den 23 Maji, 283 stjernas yttrade mening, att en skicklig officer ej skulle kunna utgå ifrån våra allmänna Läroverk, hvilket IngenieurCorpsen till en början bäst torde vederlägga; och jag är öfvertygad att Herr Friherren, med den upplysning han äger, skall vid närmare undersökning biträda min tanke.
En annan värd ledamot af Ridderskapet och Adeln har tagit KrigsAcademiens partie af mindre evidenta skäl, och yttrat att våra läroverk i allmänhet ej dana rätt goda Sujetter.
Det är väl möjligt, att den värde talaren haft rätt i något, ty hvilken åker är utan ogräs? men att t. ex. Informatorer, hämtade ifrån Läroverken, endast lära sina elever spela kort, är en beskyllning den jag, till våra Läroverks heder, tror vara så vida förhastad, som man ej af ett exempel bör sluta till hundrade af samma beskaffenhet.
Jag anhåller vördsamt, att detta mitt memorial måtte få åtfölja de öfriga i samma ätnpq till vederbörligt Utskott.
Nio a.
Grefve Hårdf Carl Guftafx Höglofl.
Lagutskottet har förklarat det vara af erfarenheten ådagalagdt , att oagtadt dels flere provincers skiljande från Götha HofRätts jurisdiction och dels sainrn^
Dea 23 Maji, KofRätts fördelning på flere divisioner, den likväl icke kunnat medhinna, att med erforderlig skyndsamhet till slut befordra alla derstädes anhätsgige Rättegångsmål; samt att efter den Skånska HofRättens inrättning, eå mångå mål dit inkommit, att en större balance af oafgjorde icke kunnat undvikas; hvilken erfarenhet ledt Utskottet till det omdöme, att Götha Rikes fördelning emellan två ÖfverDomstolar varit af gällande anledningar påkallad, äfvensom att Skånes och Blekingens behof af nya Hofrätteus förläggande i Christianstad ej borde betviflas; på grund hvaraf Lagutskottet ansett sig böra tillstyrka den Skånska HofRättens fortfarande.
Hvad Utskottet af erfarenheten inhämtat,' kan hvar och en utan desss tillhjelp inse.
Då efter LagmansTingens slut de mesta och vidlyftigaste målen inom en kort tid inkomma, är det naturligt, att icke alla lika skyndsamt kunna afgöras, utan tili och med flera månaders uppehåll måsta uppkomma emellan afgörande!: af mål, som på en dag inkommit, helst icke mer än e:ne Divisioner i sender äro sysselsatte med föredragning af lottade inål.
Balance af oafgjord? mål måste också, vid hvad period sorn helst existera, då mål alla dagar ^inkomma, men icke kunna, utan förberedande åtgärder af communieation, handlingars infor? drande, berättelsers författande och underskrift
Den 23 Majit 285 Valide m. m.i afgörasj och denna balance måste bli större i den mort rättegångsärenderne i allmänhet äro flera.
Jag erkänner alltså den åberopade erfarenhetens rigtighet, men bestrider, att den kan tillräckligen motivera resultatet af Utskottets utlåtande.
Det är ötvifvelagtigt, att populationeng tillväxt och utvidgandet af näringsföretag skola medföra utveckling af flere rättsförhållanden och följaktligen förökande af rättegångar, men om denna verkan, som onekeligen existerat, härrört ensamt af en sådan naturlig orsak, hade säkerligen det deraf uppkommande behofvet, af en Öfverdomstol ökade verkningsförmåga, varit afhjelpt med den vidtagne åtgärden, att öka antalet af Ledamöter och Divisioner i Götha HofRätt.
Denna orsak har dock varit den minst verkande, utan andra hafva tillkommit, tillfällige och öfvergående, såsom dels nya, dels skärpta polisförfattningar, hvälfningar i Creditförhållanden, och för» brytelsers ökande af hvarjehanda öråker.
Åverkan på KronoSkogar, försäljning af Brännvin, Caffe m. m., oloflig Brännvinsbränning, innehafvande af oförseglad Brännvinsred-1 skap, försummad väglagning, Lekstugors fortsättande utöfver en viss tid, och dylika förseelser belädes med ansvar af böter och v ii ten, ojemförligt större, än hvad som förut varit vanligt.
Då dessa höga böter å ena SM dan lockade till tätare åtals anställande och Den 2 5 Maji. å den andra till större bemödande att undvika ansvar, samt härtill kommer att
Författningar* nes obestämdhet någon gång lämnat rum både för obehöriga åtal och obehöriga undflygter, var det naturligt, att rättegångarne om sådane frågor skulle ökas, och äfven dragas så långt det med måttlig kostnad lät sig göra.
Förut, jag vet det af egen erfarenhet, anställdes ofta åtal för åverkan å Kroooskogar och för försummad väglagning, sorn sällan föranledde till egentlig rättegång och nästan aldrig kommo till HofRättens pröfning, emedan man ansåg den ringa plikten för en gärd, som tacksamt borde be-* talas.
Sedan nu åter i de flesta fallvitena blifvit upphäfne och ansvaret således minskadt, hvilket äfven i flera fall torde framdeles in-** träffa, skall mängden af så beskaffade rättegångar aftaga.
Den genom Dlsconternes mynträttighet utsträckta enskilda crediten, vidkändes, genorrt deras indragning och andra orsaker, en ovanlig rubbning, hvaraf följden blef Lagsökningar och concurser till en förut oerhörd mängd, oförmågan att betala och bebofvet af anstånd, samt till en del kanske äfven mindre redlighet, gjorde hvarje sådant mål till en vidlyftig rättegång, för hvars uppehåll man gerna begagnade utvägen att söka HofRättens pröfning.
När nu snart den oförsigtigt begagnade conjuncturen hunnit fullt utveckla sina följder i afseende på enskildas creditforhållanden
Och det varnande efterdömet af andras undergång athåller från obetänksamma speculationer, skall Den 25 Maji. 287 mängden af Lagsöknings- och Concursmål alltmer minskas.
Brottmålens ökade mängd lärer icke kunna tillskrifvas någon egentlig förändring i nationens lynne, utan till en del kunna anses härflyta från Handelns och näringarnes aftagande, hvarigenom t»n mängd af menniskor, Vane vid mera oböstämde näringsfång kommit att sakna sysselsättning; men genom en förbättrad Polis och Criminal Lagstiftning, skola äfven brottmålen aftaga.
Emedlertid ökades Rättegångarne 1 Götha HofRätt och åtgärder vidtogos för att sätta densamma i stånd , att oafbrutit fullgöra sitt vigtigare Domarekall'.
Wermeland skiljdes från dess Jurisdiction och ställdes under Svea HöfRätts men just denna omständigheten , att den ena IdofRätten kunde bestrida ökade göromål, utan behof af ökadt arbetsbiträde, hvaremot den andra, med denna minskning i göromål, likväl var öfverhopad, bevisar, att orsakerne voro locala och tillfällige.
Extra Ledamöter adjungerades; ordinarie Lédamöternes antal ökades; HofRätten indelades på fyra divisioner och äfven en femte formerades under någon tid.
Att vid de tillfällen, då flere nya Ledamöter varit adjungerade, ett betydligt större antal mål afgjordes, är naturligt; men att deremot HofRättens tillökning med 2 Ledamöter och indelningen på 4 Divisioner Verkat mindre, kan lätt förklaras, då man besinnar, att de af Rotlar föredragandes antal ö - 288 Deri 2D Maji, kades endast med i, och att, genom minskningen från 5 till 4 föredrigande på hvarje division, ordningarne oftare återkommo, så att hvarje Ledamots förberedande arbete ansenligt ökades; och kanske må man anse det möjligt* att denna ökade arbetstyngd minskat hågen, att påskynda målens afgörande.
Man har klagat och man klagar änDu öfver långsamheten i afgörandet af de vid HofRätten anhängige Rättegångar och man betänker icke, att Pärternes, dels vårdslöshet och okunnighet i utförandet, dels bemödande, att vinna utdrägt, kanske oftare vållar uppehåll, än
Man klagar öfver ballance af oafgjorde mål utan att beräkna, huru många af dessa varit incompiette, HofRätternes arbetsförteckningar bestyrka hvad jag uppgifvit.
Afgjorde vädjade och instämde, lottade Besvärs- 6amt underställde Brottmål jemte besvarade Kongl. Maj:ts Remisser utgjorde år 1812 i Götha HofRätt 2038 och år 1821— 2581.
Tillökningen på dessa slags maij deraf största delen utgjordes af lottade Besvärsmål, var icke så förfärlig; mea af sådane mål, sorn utan Communication afgjorts, Var antalet 1051 år 1812 och 3606 år 1821, således 2555 flera det senare, än det förra året.
Den, som är bekant med göromålen i en HofRätt, finner säkert, att af dessa 360b mål Största delen måst vara Besvärsmål och af den egenskap, att Besvären funnits påtageli gen - Ben 31 M']i. 289 gen obefogade.
Ett sådant förhållande k#n icke vara eo följd af annat än de tillfällige orsaker, som förut blifvit anförde.
Under loppet af 9 år, eller ifrån 18 »3 till och med 1821, har Götha HofRätt 3 år afgjort flera mål. och 6 år fane, än som dit inkommit), inberäknadt balancerne frän de nästföregående åren.
Högsta beloppet af balancen af färre afgjorde än inkomne mål* för något af dessa år har varit 243; men om man beräknar alla 9 åren tillsammans, ha, under deras förlopp, inalles blott 301 mål mera inkommit, än som blifvit afgjorde.
Om balancen af oafgjorde mål i desärskilda HofRätternejämnföres, uppkommer det resultat, att deri i Götha HofRätt vid 1813 års slut utgjorde nära en åttondel af då inkomne
Och från förra året balancerade mål, men 182c icke fullt eo tiondeli hvaremot i Svea HofRätt balancen vid 1813 års slut utgjorde en treti^- öndedel, men vid 182i års slut en tjugufemtedel af Inkomna mål, att således balancen i förhållande till inkomne mål i Götha HofRätt minskats, mea deremot ökats i Svea HofRätt.
Till Skånska Hofrätten inkommo ifrån dess början, den 4 julii 1821, till samma års slut, 728 mål, hvaraf 190 vöro då oafgjorde.
Hela summan af i Gotha HofRätt, under loppet af år 1821, inkomne och från förra året halancerade mål var 6248 och de vid nämnde års slut oafgjorde 754.
Det kan val icke utan Speciel granskning
Pr. IV Band. 19 -■ ' , - < 296 Den 2$ Maji. af Rådarne, bestämdt utrönas, men man iziå likväl med någorlunda säkerhet antaga, att desina balariee hufvudsakligen utgjorts af incomplette, eller sådan» mål, hvars föredragning berodt på föreskrifters fullgörande af Parterae,4 oeh denna förmodan vinner mycken sannolikhet vid jemnförelse med förhållandet inom Skånska HofRätten, der den, i mohn af infcomne, högst betydeliga summan af oafgjorda mål utmärker att balance, oberoende af HofRättens arbetsförmåga, måste existera, e-* när antalet af afgjorda mål, under sista halfåret 1821, i Skånska HofRätten blott utgjort 538 och i Götha HofRätt 657, utvisar en skillnad, som icke lärer kunna tillskrifvas bristande förmåga eller flit hös Ledamöterne i deri förra.
Resultatet af det nu anförda, blir, att den betydeliga tillökniugen af Rättegångarne i Götha HofRätt kan anses temporär, härrörande af tillfälliga orsaker, med hvilkas upphörande den öfverklagade olägenheten skall aftaga; att de vid Sessionernes slut befintelige balancerne icke utmärka långsamhet i måleris handläggning, utan äro en följd af HofRättens egen-* skfp af permanent Domstol; Och att dessa balancer, ehuru till numerären ökade, likväl tilltagit i mindre förhållande, än målen i allmänhet; hvaraf följer att Skånska HofRättens inrättning icke varit nödvändig för målens skyndsammare behandling, helst om detta ändamil för någon tid behöft befordras, säkrare @ch för Staten mindre betungande medel dertill ben 23 Maji. flihhits medelst Extra Ledamöters adjungerände fried arfvoden, ellger ordinarie Ledamöters constituterande med lön, antingen till de nuvarande 4 Divisiönerfaes förstärkande eller formerande af en ny, genom hvilka medel äfven den drygare kostnad undvikits, söm troligen blir af nöden, i anseende till Skånska HofRättens behof af flera Ledamöter.
Närheteri af en ÖfverDorhstoI skall föranleda dess besvärande med mål, sorn man kanske icke skulle anse mödan väröt, att på län.* gre afstånd fullfölja.
Göromålen skola alltså ökas, och dessutom torde en förstärkning af Ledanäöternés antal erfordrasj så vida de skos la njuta någon ledighet och görömålen icke skola afstadna vid inträffande sjukdom elier annat förfall, Öni, å éh annan sida, afseende! på öbe* scjvämligheten för Invånaren i aflägsna provincer, att på längre afstånd utföra Rättegångar ingått i beräkning vid inrättningen af den ifrågavarande HofRätten, anser jag denna anledning vara mindre vigtig; det är en äälsyfrt händelse, att en part personligen inför talan i HöfRätteooch förmonen af deäts närbelägerihet består då endast i besparing af postporto och möjligeh åf tid, genom något kortare Vade-, BesväfsÖch Communicatiohstid; men då def icke kart fordras, att det allmänna gör Uppoffringar, för att minska några enskildas utgifter, bör ålit afseende på ari sådan anledning förfalla
Efter min öfvertygelse är alltså LagUtri Den 23 Maji. skottets utlåtande angående den Skånska HofRättens nödvändighet ogrumiadt.
Jag har framstäldt de omständigheter, hvarpå mitt omdöme sig grundar, och jag anser dem föranleda ärendets återremitterande, till samma Utskott, om icke Höglofl.
Ridderskspet och Adeln skulle finna för godt att förkasta utlåtandet»
Men andra omständigheter bestämma mig, att ogilla den Motion, som föranledt detsamma.
1 valet imellan, å Nationens sida, en uppoffring, som kunnat sparas, och, å Regeringens sida, återkallande af en beslutad och verkställd åtgärd, tvekar jag icke att yttra mig för det förra.
Den tillökning i beskattning, gom deraf kan bli etl följd är icke betydlig, och jag anser Riksens Ständer icke böra i detta fall undandraga sig den, enar ändamålet med den ifrågavarande åtgärden ©tvifvelaktigt varit samhällets nytta, och den kan klandra;, endast såsom mindre nödvändig, icke som skadligt Jag fruktar icke något missbruk söm följd af ett sålunda motiveradt bifall, utan är tvärtom öfvertygad, att derigenom Riksens Standar skola bereda åt sig det iörtroende, att icke framdeles sådane steg skola vidtagas, som kunna hindra dem, att låta öfvertygelsen om det rätta grundlägga deras beslut.
I följd häraf torde frågan till StatsUtskottet böra återremitteras, med föreskrift, att å stat uppföra de för Skånska HofRätteti nödige utgifter.
Beträffande frågan om de 500 R:dr som blifvit Advocatfiskalen i Götha Hof-Rätt i Nådex tillagde, såsom ersättning för förlorade
Den 25 Maji, sportler, kan jag ingalunda gilla den grund, hvarpå StatsUtskottet bygdt tillstyrkandet om denna gratiftcations uppförande å allmänna ini dragningsStaten.
De Advocatfiskalen tillkommande laglige sportler bestå hufvudsakligast i dess indel if böter.
Någon bestämd inkomst af denna beskaffenhet är icke genom Fullmagi ten honom försäkrad, lika litet som någon annan publik auctor; och en ersättning för möjlig minskning af 6ådan inkomst bör alltså lika litet komma i fråga, som någon minskning i lönen i fall af betydliga ökade portier.
Det skulle strida emot allt moraliskt begrepp om Staten skulle åt några dess Embetsman garantera en inkomst, grundad på förbrytelser ernet lagen eller olydnad emot
Domstolar* laga kraftägande beslut.
Om man dessutom efter den slags billighetsprincip, sorn StatsUtr skottet antagit, skulle handla conseqvent, borde jemförelse uppgöras emellan Advocaifiska* lens i Götha HofRätt bötesandel, den tid Herr Lagman Hedenstjerna å denna tjenst erhöll Fullmagt, och nu, Som Riksens Ständers beslut,' ehvad det än kan i detta ämne blifva, icke bör stödjas på origtiga grunder, hemställer jag att äfven denna del af Utlåtandet måtta till Statsutskott tet återremitteras. pen 2 3 Maji.
N;ö 3.
Gräfve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Höglofl, Lagutskottet tillkännager uti sitf betänkande, att det anser 5 Gap. I §•
MissgcningsBalken böra oförändradt bibehållas* intill dess att MissgerningsBalken i hela dess vidd hunnit öfverses
Och förbättras:
LagUt skottets förslag till svar å Kongl. Majus nådiga proposition är: att betänkligheter finnas för Rikets Ständer, att till följe af den gifna upprtianingén inkomma med underdånigt förslag till en förändring af t $. uti 5 Cap. Miss» gerningsBalkeri, hvarigenom jemte vissa bestraffningsgraders uppställande, det nu stadgade dödsstraffet i detta fall må aldeles upphäfvas» t>å fråga uppstod öm Remiss af denna, Kongl.
Majus Nådiga proposition, anförde jag att jag i RiksdsgsOrdningens 33 som begränsar LagOtskottets åtgärder till blott utarbetning, af remitterade förslag, samt i Riksdagsordningens 56 §. som bestämmer viss tid för Riksdagsmannen^ rätt éft väcka frågor eller framställa förslag, såg hinder för Rikets Ständer att gå Kongl. Majits nådigst yttrade önskan till mötes-.
Dl Grundlagen ovilkorligen föreskrifver, att
Konungens propositioner ej få omedelbarligen i Stånden afgöras, tillstyrkte jag remiss till Lagutskottet, förväntandes,, jsg bekänper det, att de skäl, sorn jäg anfort för frågans behandlingssätt, jemväl skulle synas det Högloft.
Den 33 Maji, 295 Jag gillar fullkomligen dst beslut, som Höglofl.
Utskottet fattat, men ej de motiver hvarpå det blifvit grundadt.
Då jag nu för mina tankar öfver ämnet utber mig ett rum i Ridderskapets och Adelns Protocoller, är det icke min afsigt att hareda återremiss af Utskottets Betänkande-
Det är blott öfver de vid frågans behandling vidtagne former, sorn jag ämnar yttra mig; formerna utgöra i conStitutionella stater rättigheternas egentliga garantier.
Det fordras tid innan man lär sig respectera dem.
Grundlagen har visligen stadgat att
Ståndens öfverläggningsprotocoller skola tryckas.
I den kedja af tankar och handlingar, sorn sammanbinda generationerna skola kommande tiders både Representanter och Ministrar finn* en ledning, när de frukta att förvilla sig i ögonblickets labyrinth.
Så har politiken förädlat sig sedan dess Agenter börjat att på döda* sängen bikta sig inför det uppväxande slägtet; och sjelfva Machiavellis läror hafva upphört att vara farliga, sedan hvar man känner dera.
RegeringsFormens 87 §. föreskrifver ordningen för ändringars beredande i allmänna lagen.
Ständernas Lagutskott skall yttra sig, både öfver enskild Riksdagsmans önskan om lagförändring, och om Konungen finner för godt att någon lagfråga för Riksens Ständer framställa.
Domstoln åligger det, att 29« Den 2.5 Maji, yttra sig innan Konungen för Riksens Ständer framställer en af honom önskad lagföränd.ing, och att om Ständerne föreslå lagförändring, yttra sig innan Konungen deröfver sitt beslut fattar, Det är lätt att inse lagstiftarens afsigt med denna föreskrift.
Han har i frågor om förändringar i allmänna lageö velat tillägga Högsta Domstolen samma inflytelse och samma återhållande kraft, sorn han i frågor om förändringar i Grundlagen, tillagt ConstitutionsUtskottet; och dfjt är att befara, att en rubbning i denna föreskrifna ordning förr eller sednare skulle kunna föranleda till obetänkta lagfor-» ändringar.
När Konungen uppmanar
Ständerna att in» komma med förslag till förändring af en viss
Lag ligger icke i sjelfva denna uppmaning ett förslag?
månne ej öfver motiverna till denna gjorda uppmaning eller öfver rigtigheten af den idée, att dödsstraffets afskaffande för de sorn tala lasteliga om Konungen, Drottningen och Thronföljaren, och itt fängelsestraffets införande i dess ställe, verkeiigen utgör en fordran af tidens mildare åsigter, Högsta
Domstolens yttrande bordt inhämtas och tjena Lagutskottet och Ständerna till upplysning och vägledning vid fattandet af deras beslut , såsom ConstitutionsUtskottets
Betänkande gör när det är fråga om att besluta om Grundlagsförändringar.
Men det yttrande af Högsta Domstolen, som åtföljde Konungens proposition, gaf det någon Den 2 5 Maji. 2 97 upplysning öfver frågan; någon vägledning för beslutet?
Om Riksens Ständer, i följd af Kongl.
Majus gifna anmaning hade föreslagit dödsstraffets afskaffande, så hade ofelbart för att fylla Lagens föreskrift, öfver detta Ständernas förslag Högsta Domstolens tanka bordt inhemtas, innan Konungen i StatsRådet kunnat fatta sitt beslut?
Än om Högsta Domstolen funnit skäl att afstyrka den af Ständerna föreslagna milaringen, sedan likväl Konungen genom sin till Ständerne afgifoe uppmaning att inkomma med förslag till mildring så godt som på förhand sanctionerat Ständernas Förslag: hade väl då de för förändringar i allmänna Lagens föreskrifva förmer iagttagne?
Om Konung och Ständer skulle sig emel. lan öfverenskomma om förändringar i allmäna Lagen, utan att Högsta Domstolen blifvit börd och om Konung och Ständer skulle sig emellan öfverenskomma om förändringar i Grundlagen, utan att ConstitutionsUtskottet blefve hördt, så skulle väl med skäl kunna frågas om våra Lagar, så vål den allmänna som Grundlagen äga de garantier, hvarmed 1809 års Lagstiftare ville skydda dem Då Kongl.
Majus Nådiga proposition Ridderskapet och Adeln förelästes, tyckte jag mig genast deri finna en afvikelse ifrån den föreskrifna formen.
Jag ville ej tydligare än jag gjorde uttrycka min tänka, ty jemväl *98 Den 23 Maji, för Riksdagsmannen, sorn fritt brukar tala och utlåta sig fins det vissa förmer, som han villigt iagttager fastän de icke blifvit af Grundlagen bestämde.
Prejudicatet hade blott till en del existeradt om Lagutskottet behsndladt frågan på sätt, som jag föreslog.
Men sedan Utskottet inlåtit sig i pröfning af Hufvudfrågan, har jag ansett för min pligt att genom dennj min Reservation förvara formens helgd» Bilagor till PleniProtocollet för den 27 Maji, förmiddagen.
Herr PrintZenfchjöldi Carli Det sätt, hvarpå Höglofl.
StatsUtskoftet behandlat denna fråga synes mig icke instämma med den hushållsprincip, Utskottet under loppet af hela denna Riksdag Oafbrutet följt
Vid handläggningen af alla sådane mål, sorn !
Ktier eller mindre mon åsyftat någon utgift för Statsverket, tvertom tycker jag mig uti Ut - Dsu 27 Maji j, ftik skottets tillstyrkande igenkänna en frikostighet, lika litet förenlig med Statens nuvarande knappa tillgångar» som den, efter min öfvertygelse icke är byggd på rättvist och billiga grunder.
Jag har ailtid föreställt mig, attnär man skall tillstyrka eller bevilja ersättning för en uppgilven förlust» bör man först med noggrannhet undersöka hvari förlusten egenteligen består samt huru 6tor den är, och derefter bestämma om och till hvad belopp ersättning må äga rum.
Ingen af dessa omständigheter finnes likväl af StatsUtskottet va* ra iakttagen* Jag kan af dess Betänkande icke en gång hemta ledning för mitt onidöme, huruvida någon förlust här verkeligen ägt rum eller icke» man har väl sagt, att AdvocatFiscalen förlorat påräknade sportler» men hvilka desse sportler äro, och af hvad beskaffenhet, såsom t. ex. mer eller mindre laglige, säkre eller endast beroende af tillfälliga händelser, derom har man lemnst oss i fullkomlig okunnighet, och i stället nöjt sig med att tillstyrka uppförandet å Stat af den utaf Regeringen heviljade årliga gratification 500 R:dr, hvilken benämning icke olydeligen synes visa, det ersättningen hufvudsakligen är grundad på godtycke, ^och att den lika lätt kunnat bestämmas till två- å tredubbelt belopp, i fall man så behagat.