Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta finner jag ej, men väl att då ert Credit-Verk råkade i obestånd* skulle genom den skakade Crediten alla tre DisConterne lopä Samma fara.
Detta är grundat i alla Credit-Verks Organisation, och jag skulle kunha nämna ett, sorn, om det ej vöre skyddat af Författningar, skulle snart delat samma öde med de andra.
Detta är ingen nyhet; det är gifvit* sä snart allmänna föttroendet störes, då man skall emottaga alla medel för att återbetala dem
Vid anfordran t med Din 25 Aptit '. utlån* dem på 6 månader.
Man skulle skrafta St den Styrelse, som vid ett sådant Verk ständigt ville hafva fulla medel i Cassan till uppfyllande af alla sina förbindelser; då vora Banquerutten gifven.
Man har sagt vara föreskrifva, att inga andra Discont-medel än Discont-vinsten finge till Canal-Byggnaden användas.
Jag tror mig känna Canal- och Discont-Verkets Reglementen; men om jag får undervisning hvar denna föreskrift står, skall jag tacka derföre.
Väl vet jag att endast 5 proCent å inbetalt Capital får af Discont-vinsten till Actie-Ägare utbetalas, och att det öfriga bör användas på Byggnaden; men huru dera! kan slutas, aftinga andra Medel än vinsten få till Byggnaden användas, finner jag ej.
Man har sagt, att jag gjordt Ständerne en förebråelse i anledning af Ärendernas gång under de framfarne Sex månader.
Jag tror mig med visshet kunna säga, att ej så förhåller sig:
Om jag sagt detta, är jag färdig återtaga mina ord; men intilldess jag härom blir öfvertygad, bestrider jag den värde Ledamotens yttrande.?
Sådant har vid detta tillfälle ej kunnat, falla mig in, aldra minst mot Lagstiftningen, och dä ett sådant förhållande skulle berättiga mig till ett alfvarsamt klander, så förklarar* jag| att det ej ägt rum och hemställer till denna upplysta Samling, om jag går för långt.
Jag har ej sagt att det vore omöjligt bestämma Kostnaden för det återstående Arbetet.
Man bör vara nogräknad i sina uppgifter om hvad andra säga:
Med att lägga till ett ord, eller taga ifrån ett annat, är det så lätt att gifva en så olika tydning åt en annans mening, hvarmedelst ett menligt omdöme om Person och Saken kan grundläggas.
Jag har sagt att man ej kan beräkna den arbetsflit en ArbetsCommendering kan använda:
Detta uttrycket hemställer jag till de Herrar, som under mig ledt Arbetets gång, och jag tror de skola med mig instämma; men jag har ej talat om Kostnaden för Arbetet.
Att någon variation i Kostnads-Förslaget kan äga rom, erkänner jag, ty blott en simpel Husbyggnad bevisar möjligheten häraf; också vittna redan 1815" års Ridderskapets och Adelns Protocoller, att jag derföre reserverat mig; men deraf följer ej att ingen beräkning af Arbets-Kostnaden kan aga rum.
Man har nämndt att andra medel för att fylla bristen i Arbets-Kostnaden, kunnat vidtagas^ än användandet af,Discont-Fonden.
Jag vill ej bestrida att min, innom trånga gränsor, inskränkta fattningsgåfva förbigått många utvägar:
Jag har dock sökt betragta alla omständigheter, ej med hoppet att finna det bästa, men med full öfvertygelse att jag handlat rätt.
Försäkra får jag, att mer än en sömnlös natt blifvit använd innan beslutet blef fattadt; och då tager man med lugn emot allt klander.
För nain del tror jag ej att det varit bättre att sam - Den us dprfa mankalln en Urtima Bolags-Stämma, der några få skolat afgöra för en mängd Medborgare, spridde allt från Umeå till Ystad, att bryta ett af Ständer sanctjoneradt Contract och besluta en ny inbetalning, hvartill hade erfordrats så lång tid att ändamålet gatt förloradt, Man bar sagt, att man bordt gå med fori frågningar tilI Konungen:
Jag som varit van att lyda der skyldigheten fordrat det, har ock ansett Konungens vilja vara bestämdt uttryckt genom ett utaf Konungen uti Dess Stats Råd undertecknadt Dqcument, och ej trott mig tillständigt deröfver göra några förfrågningar, minst då det var så tydligt, sorn den af Konungen undertecknade till Banquen afverlemnade Ärbets-Plan, En annan vard Ledamot har yttrat, att intet annat Hypofhek finnes för Fordrings-ägarne, än den färdige Canalen.
Utom att jag ej kan anse cfen färdiga Canalen för ett så obetydligt riypothek, tror jag ej, om en riogare granskning företages, att detta blir rätta förhållandet; utan torde då äfven andra ej obetydliga tillgångar finnas; detta är förut omständeligen visadt och utredt i tryckta Skrifter, och jag tror ej Recapitulation häraf behöfves.
Visst är, att en tillgång finnes af Fartyg, Fordringar, Byggnader och Inventarier m. m. som uppgå? till öfver goo,oop R:dr och väl måtte varg, värd något, Mycket annat vore att anmärka, sorn gcfi Den 25 April. 279 na lemnäs
St en större skicklighet, då hvad som af andra, äfven som af mig blifvit framställt, torde vara tillräcklig anledning för åferremiss, hvarom jag i följd deraf får anhålla.
Friherre Cederström.•
Det har blifvit yttrat, att Riksens Ständers senaste Revisorer fotat sitt omdöme om Gotha Canal-Disconts Förvaltning på de Berättelser, som senaste Revisorer af denna Discont afgifvit, hvaribland äfven den, hvari jag deltagit, blifvit citerad; och man har trott, att detta omdöme blifvit annorlunda, så framt man icke deraf blifvit missledd.
I anledning deraf får jag nämna att vid den Revision af Götha Canal Discont-Verk, hvari jag år 1816 deltog, befanns, förhållandet fullkomligt sådant, som det i Berättelsen finne9 intaget, och att, i händelse Riksens. Ständers Revisorer deruppå grundat sin öfvertygelse om Förvaltningen, var den grundad på sanna förhållanden. —- Uppgifves någon ting annat, så är det icke sannt.
— En annan värd Ledamot har yttrat, att det var febgtigt att utsträcka Utlåningarne till flera Millioner, då Creditivet ej var större än 200,000 R:dr.
Den värde Ledamoten har troligen glömt att först vid lSlf års Riksdag ett Maximum för Utlåningen, bestämdes , hvilket ej fick öfverstigas, hufvudsakligen till förekommande deraf, att vid framtida indragning af Låne.Rörelsen en strypning för Näringarne kunde uppkomma.
Den samma Ledamoten har äfven yttrat, att det varit bättre låta Canal-Arbetet afstadna, än att till dess fortsättning använda Medel af Disconten.
280 Ven 25 April.
Men det mäste i min öfvertygelse vara bättre att för ett allmänt Företag begagna de Mede!, som man äger och lagligen kan använda , än att låta Arbetet afstadna och Verket derigenom förfalla.
Samma Ledamot har äfven yttrat, att dä Herrar Revisorers Berättelse , som till Utskottet blifvit remitteradt, äfven upptager frågaa om Revision i Malmö igl6, Utskottet bordt »ig derom yttra.
Till svar derå får jag nämna, att det är otvifvelagtigt att Banco-Utskottet skulle meddela sitt omdöme rörande Fulljnägtiges åtgärder, i anledning af min Revisionj men deraf följer ej Utskottets rätt att utsträcka sitt bedömmande till mina handlingar.
— En annan Ledamot har yttrat, att dä man anmäler en Discont-Direction, såsom icke förtjenande minsta förtroende och föreslår Medel till sådana försigtighetsmått, som i anledning deraf kunna erfordras, man då ej borde lemna Decharge.
Dervid får jag å nyo förklara, att jag ej för något Lagstridigt af Förvaltningen lemnat Decharge, hvilket af Protocollet upplyses, och detta Protocoll var tillgängligt vid Bolags-Stämman för hvar och en, som önskade det läsa.
Jag deltog för öfrigt uti Revisionen endast å Banquens vägnar.
Banquens rätt har jag bevarat.
De private Actie-Ägare ägde vid denna förrättning trenne Revisorer å sina vägnar, fot att bevaka deras rätt.
Jag tror mig alltså hafva fullkomligen uppfyllt min pligt dervid.
Det tillhör private Actie-Ägare, ej
Den 55 April.
Ständer att dömma öfver Actie-Ågarnes Revisorer.
Beträffande ifrågaställde undersökning om Canal-Directionens förhållande, så kan en sådan undersökning ej af Banco-Utskottet beslutas.
Det är endast Cönstitutions-Utskottet, som äger en sådan rätt i afseende på Stats-Rådet.
Öm således fråga om undersökning skall äg* rum, så kan den ej beslutas utan endast Rilcsens Ständers önskan derom till Hans Maj:t Konungen underdånigst anmälas.
Da kan Målet i laglig väg blifva till pröfning upptagit,^ men ej pa annat sätt.
Jag hade icke ämnat nu yttra mig; men då jag hörer en enda fråga leda uppmärksamheten ifrån hvad Betänkandet i öfrigt innehåller, vill jag fästa mig vid en annan omständighet; den nemligen, att Utskottet föreslagit, att omsättningar af DiscontLån böra ske med itdel af det första Capitalet.
Detta skulle efter min tanka medföra den följd att den Summa, som circulerar i en oproductiv Liqvidations-Rörelse emellan Banco-Disconten och Private, skulle årligen ökas och RörelseCapitalet allt mer och mer omkring Hufvud* staden concentreras.
Man kan med Arithme. tiska grunder bevisa detta påstående, ty om 6 Millioner R:dr utlånas af en Discont, inbetalas det första halfåret efter nu gällande methode 1,200,000, som åter utlånas; det andra halfåret betalas af de första Lånen, hvarå, 4,300,000 R:dr, restera 960,000, men deremot af de se - Vin 25 April» naste atlanta 1,200,000, en femtedel deraf med 240,000.
Summan af afbetalningen för hvarje halfår blir således aldrig större, än 1,200,00c.
Efter Utskottets föreslagne
Method skulle åter på de första
Lånen hvarje halft år betalas 1,200,000 och dessutom på den andra Utlåningen 240.000
R:dr och så vidare.
Jag har i denna räkning supporterat att Utläningarne skedde endast hvar 6:te månad; det förändrar ej resultatet, om man betragtar dem såsom successivt skeende.
Man åberopar till grund för Förslaget en större säkerhet; men dä
Lånet ändock icke förr än innom 2i år blifver till fullo inbetaldt, kan i alia fall på en sådan tid Låntagares och Cautionisters säkerhet betydligt förändras.
Om Discont-Directionen vid hvarje omsättning noga undersöker Hypothequernae natur, kan ingen fara för Disconten uppstå af någondera Methoden.
I frågan om undersökning för Canal Directionens förfarande, instämmer jag fullkomligt i den önskan flere yttrat.
Må man stallaCanal-Directionen till ansvar på ett Riksens, Ständer tillständigt sätt, med noga bibehållande af alla Lagformer; må man anklaga Direc. tionens Ordförande.
Det är ibland en Mans öde att spela ett högt Pharao-spel, då på den ena högen ligger efterverldens beundran, och pä den andra lotten att blifva misskänd.
In - Den 25 April. 28? gen man går likväl från Spelbordet, fastän han vet att en blind slump styrer pä BankörStalén.
Friherre Boye, laudvig; Discossionen har redan räckt länge; och jag skall icke serdeles förlänga den.
Mig synes att billigheten fordrar , att ej fästa sig hvarken vid Anmärkningarne eller försvaret.
Afven jag är af den tanka, att icke annat än Discont-vinsten bordt användas på Canal-Arbetet; men jag tror också, att äfven i omdömet derom, är man pligtig att ej glömma hvad som nu mera meilankommjt, Vid ali granskning af en förvaltning, mäste första frågan blifva :
Huru långt tillbaka granskningen får gå! och när vi dä mäste erkänna att vi ej få gå längre tillbaka än till slutet af 1815 års Riksdag; så blir ju andra frågan:
Har Ordföranden och Directionen i Canal-Disconten, efter 181 5 ärs Riksdag, för farit annorledes än före 181T äfS Rikdeg; eller annorledes än på samma sätt, som Ständerne då lemnade oklandradt.
När vi nu, på denna fråga mäste svara, Nej; så blir ju ursägten ganska giltig, och analysen af det klander man na gjordt, visar då intet annat, än en fordran dit Ordföranden och Directionen skolat straxt efter 181T års Riksdag, genast förutse det Opinionen vid 1818 ärs
Riksdag skulle blifva annan, än den var 1815.
Så skulle likväl icke jag dömma; och sä vågar jag tro, att Höglollige Ridderskapet och Adeln icke heller bör dömm3.
Jag har nu hört sägas, att Difectionens förfarande skall hafva vållat den svåra 184 Den 25 April.
Penninge-förlägenhet, hvari vi befinna oss; men mig förefaller denna förebråelse vara mycket orättvis.
Alla Credit-Verk äro af natur, att då Crediten för det samma afsfcäres, så upphör den, och vi minnas ganska väl, att Discontens Credit var ganska god ända till den dag, då deri Kungörelse utkom, som slutade alla Filial.Disconters Credit.
Med dessa erinringar har min mening visserligen icke varit att lägga binder i vägen för denolagliga undersökning, som blifvit begärd; ehuru jag icke alldeles förstår hvad som skall blifva föremål för undersökningen.
Kan man bevisa att
Directionen utlånt Penningar, åt Personer af känd osäkerhet; så inser jag väl att en ersättnings-pligt kan Directioneu åläggas; men om åter frågan skulle angå försträckningarne tili Canal-Arbetet; så tror "jag icke, att särdeles mycket vinnes med dess öfverlemnande till Domstol.
Herr Pahlman:
Jag skall ej vidlyftigt tvista med Herr Grefve von Platen om ordaförståndet af dess hafde uttryck, utan är äfven nöjd att till Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eget bedömmande öfverlemna, om jag misstagit mig på dess mening, hvilken jag antecknat under det Herr Grefven talade sålunda: ”Att han ansåg Allmänhetens förebråelsa böra drabba Riksens Ständer för långsamheten att afhjelpa nu varande förlägenhet,” och för hvil. ken sanna citation af mig jag alltså är säker.
Jag går likväl så mycket häldre ifrån detta ämne , som då Grefve von Platen icke vidkännes
Den 55 April,] ett sådant yttrande, lärer han icke heller vidare ämna det försvara.
Mvad åter angår den uppgift att Riksens Ständer bestämdt stadgat de inbetalningar, som af Actie-ägarue till Canal» Byggnaden skola göras; så ehuru jag ej kan äga den kännedom om alla Canal-Verket rörande föreskrifter, som Herr Grefve von Platen, saknar jag dock icke all kunskap härom, och vågar med full visshet försäkra, att alldrig någon sådan föreskrift blifvit af Riksens Ständer gifven, hvarigenom Actie-ägarne betages att gorå större inbetalningar än till det minimibelopp sora af Ständerne blifvit fastställt.
Om det Historiska af Götha Canals tillvarelse har blifvit så mycket sagt , att jag anhåller såsom ett bidrag härtill omnämna, att då jag 18x5 deltog i den af Stats-och BancoUtskotten sammansatta Beredning, förekom fråga huru Götha Canal-Discont skulle kunna från Bolaget skiljas, och för Statens räkning under Riksgälds-Contoirets öfverinseende drifvas.
Åtskillige Ledamöter, hvaribland jag också hyste den öfvertygelse, att ordning i PenningeVerket icke kunde för dyrt återköpas och förutseende att om Götha Canal skulle kunna fullbordas, skulle
Staten i alla fall komma att lemna betydliga bidrag; trodde oss bora tillstyrka , att iyo.ooo' R:dr måtte såsom årlig ersättning för den återstående Qiscont-actroyen Bolaget erbjudas; men Herr Commerce-Rådet Santesson som och deltog i nämnde Beredning, förklarade å Bolagets vägnar, att ehvad ersättning Riksens Ständer ock måtte lemna för Den 25 April.
Discont-rättighetetis affrädaude, kunde alidrig någon Canal fullbordas så framt icke Canal-; Bolaget eller dess Direction bibehölls vid Sty^ reisen öfver densamma.
Jag anser mig så mycket mera befogad att nämna detta föthållan» de, som samma Person nyligen uti tryckt skrift uppgifvit och såsom skäl för dess nu gjorda yrkande af ersättning för Disconten åberopat ofvannämnda min med fleras då yttrade tankåj utan att han likväl upplyser om sin vägran der. till, hvilken han försigtigtvis tillskrifver dess ömhet och sorgfälligä omtanka för de orter, der Canal-Directionen utspridt sina Lån* Herr Manne/stam!
Först får jag besvara Friherre Anckarsvärds ahmärkning, att Utskot» tet icke yttrat sig öfver hans Motion oni ert undersökning angående Götha Canal Directio* nerts förfarande, dermed att Utskottets Betan* kande redan var uppsatt när Friherre Anckarsvärds berörde Motion till Utskottet ankom* Derefter får jag 4 i anledning af hvad Grefve V. Platen yttrat* jemte förklarande att hvar och en annan Ledamot i Utskottet opartiskt granskär
Directionens förhållande, till Ridderskapet och Adeln hemställa, huruvida de Medel, Sona i Disconten blifvit upptagne, till Canal-Arbe. tet lika säkert blifvit placerade, sorti om de varit till Enskildte mot säkerhet utlånte; det lärer icke kunna betviflas att den nu varande bristen i sådant fall icke uppkommit.
Mitt yttrande angående Götha Canal-Discortts obe* roende af Malmö
Discont*ställning har ick* Den 25 April. 287 blifvit rätt fattadt.
Jag ville blott upplysa, att då Götha Canal.Discont redan i Februarii månad 1817 var i den förlägenhet, att om den ej erhållit understöd, den måst inställa sina betalningar, kati man icke med skäl säga att orsaken till dess fall tillkom i påföljande October månad.
Cederström har icke heller rätt fattat ett yttrande af mig.
Jag har icke sagt att Discont-Directionen förhållit sig felagtigt deruti, att Utlåningarne blifvit utsträckte öfver Creditivets belopp, men väl att Assignationer derutöfver blifvit utgifne.
Hvad vidare angår Grefve Spensss anmärkning rörande omsättnings-procenten, får jag upplysa att denna fråga framdeles till Riksens Ständer inkommer.
Med Grefve Spens är jag i denna fråga af motsatt tanka.
Långt ifrån att försvåra, tror jag att Utskottets Förslag underlättar Lånens afbördande.
Den använde liknelsen gifver mig äfven anledning till den anmärkning att efterverlden ofta beundrar så kallade Storverk , som samtiden med skäl o* gillat.
I anledning af Grefve von Plåtens anmärkning vid mitt yttrande, att enda Hypotheket för det af Arbets-Cassan i Canal-Disconten upptagne
Lån vore den färdiga Canalen, får jag förklara, att detta mitt yttrande var stödt så väl på den Calcul, som genom Tidningarne blifvit af Canal-Directioneit racddeldt, sorn på Stats-och Baneo-Utskottens a88 Den 25 Af rit.
Betänkande angående
Disconterne, der de förfikutne i,i00,000 R:dr anses icke hafva någon motsvarande tillgång.
I afseende åter på Friherre Cederströms yttrande, att Banco-Utskottet icke ägde att besluta någon undersökning rörande Canal-Directionens förhållande, får jag upplysa, det jag alldrig satt sådant i fråga , utan var mitt första förslag att Banco-Styrelsen, genom dess Fiscajs-Embete skulle besörja undersökningens anställande, samt mitt sednare yttrande, att Banco-Utskottets
Betänkande borde kunna tjena till vägledning vid en blifvande undersökning.
Friherre Staél von Holstein.- Friherre Anckarsvärd har förekommit mig.
Jag ämnade äfven yrka Laga undersökning af
Directionens förhållande, och förenar mig således med honom i denna begäran.
Friherre.
Cederström påstår att det på Constitutions-Utskottet ankomme, om det funne tjenligt anmäla en sådan åtgärd.
Jag är af annan tanka; hvarje Collegium och annat publikt Verk har en AdVocat-Fiscal; alla de förbrytelser som åligger dessa Auctoriteter att beifra, öfverlemnas till Fiscalens åtgärd; då nu Disconterne stå under en allmän tillsyn af Banco-Fullmägtige samt Götha Canals i synnerhet, genom det stadgande i Reglementet afår 181 y , att
BancoFullmägtige ner som hellst ägde att låta undersöka
Directionens förhållande, samt i det fall föreskriften skulle öfverträdas, sådant hos Konungen anmäla , samt Disconten varda sin Discont* - Den 25 April. £89 scont-rättighet förlustig; ^å bör väl icke något tvifvelsmål kunna äga rum, det ju BancoFullmägtige icke allenast äro berättigade, utan. äfven'pligtige, att, då missbruken nu äro uppdagade, i vederbörlig ordning, genom sitt Fiscals-Embete, föranstalta om en sadan laga undersökning, som nu begäres; återremiss blifver derföre nödvändig.
Grefve Mörner, Adolph Göran:
Jag kanner lifligt svårigheterna att i närvarande ögonblick: tala uti ett ämne, som är af så ömtålig beskaffenhet, där det är lättare att uppväcka de känslor, som fördöma, emedan olägenheterna af det närvarande föranleda dem, än att fästa uppmärksamheten på afsigten med de åtgärder, som blifvit tagne och på de fördelar somt för framtiden kunna deraf härröra; men jag anser icke mindre för en pligt, att göra den rättvisa åt dem, hvars åtgärder blifvit klandrade, hvilken jag enligt min öfvertygelse tror dem tillkomma; och det är derföre jag utbeder mig att äfven för min del få tillägga nåw gra Anmärkningar emot Banco-Utskottets Betänkande.
Jag anser de Anmärkningar, som af BancoUtskottet blifvit gjorde, hafva tvänne föremål j det ena som angår Revisorernes granskning af Disconternes tillstånd; det andra som angår Götha Canal.Disconts Directions förhållande. Ridd. och Ad.
Prot, V B, 3 Afd. 37, 33.
290 Dm 25 April.
Hvad det första beträffar, kan jag e) annat än erhindra att Utskottet letnnat utan anmärkning de Revisorers förhållande, som med fullkomligt stillatigande förbigått de oordentligheter, sorn vid Malmö Disconts förvaltning förefallit och deremot vändt
Sin uppmärksamhet emot den Revisor, hvilken först röjt det felagtiga förhållandet, hvilken derom underrättat Herrar Banco-Fullmägtige och hvilken uti Revisions-Protocollerae reserverat sig emot den Decharge , som var i fråga för Discont-Directeurerne och vållat att den endast blef villkorlig.
Hade vid de föregående Revisionerne på lika 'Sätt tillgått, hade det blifvit i tid yppat , när Malmö Discont - Direction första gången företog sig att gifva Lån utan behörig Fond och att i Låneväg göra sina 3 proCentssedlar löpande 3 så hade det onda kunnat förekommas, och dessa Revisorer kunde således förtjena en anmärkning.
Sedan åter missbruken så länge j som till sista Revision fortfarit» bade ett offentliggörande af förhållandet endast varit ett sätt att förr påkalla den crisis, hvaraf Landet nu i 6 månader lidit, och hvilken, om den inträffat korrt före elfer under den tid, då vi förleden sommar voro i verkeligt behof af Sädes-tillförsel, hade haft ännu vådligare följder.
Jag tror således, att i stället för anmärkning , äro vi’skyldige rättvisa och erkänsla åt den Revisor, hvilken ej allenast insett vidden af sina pligter, men också sättet att uppfylla dem och att gifva anledning till rättelser, utan att åsidosätta den varsamhet, som omständigheterna fordrade att iakttaga.
Hvad åter angår Götha Canal DiscontDirections förhållande* så är det 3:dje pune* ten* som blifvit emot den samma anmärkte.
Den hufvudsakligaste är visserligen den* som angar försträckningen ifrån Låne-Fonden ,till Arbets-Cassan, och det hade varit önskeligt att den hade kunnat undvikas.
Men att anledning dertill icke saknas» synes af 7 §. i Reglementet för Canal-Disconten* der det heter uti g:dje Momentet; ”Discont-Contoiren i Stock-» holm och Götheborg åligge derjemte att hålla räkning med Canal-Directionen och alltså å ena sidan aflemna nödige medel i penningar eller Assignationér till Canal
Byggnaden och å den andra emottaga behållningen af den Utaf Canal Inrättningen framdeles fallande inkomst.”
När det således
Var medgifvlt att försträckningar fingo utaf Discont-Cassan lemnäs tili Canal - Byggnader)* så blir ju sedermera frågan endast om ordningen dervid och om utsigterna till återbetalning., Men då man påminner sig, att till Canal-Byggnaden vär Sedan 181? etC årligt biträde af 300,000
R:dr beviljat, såmt att enligt
Arbets-planen skulle kostnaderna för olika år blifva olika, och de senare åren minskas; så finner man äfven, att då bidraget från Bancjueti blef detsamma, var detta endast en auticipation* hvilken de senare åren skulle återbetalas och hvilken» i fall Canal-Disconten kunnat fortsätta sin rörelse , ofelbart hade blifvit det.
Sedan tgl?
är det för öfrigt icke mer an 2jö.oöo R:dr, Sorn blifvit ifrån DiSconten förskjutne till Arbets-Cassan, och om det skulle sägas att denna Summa hade bidra* Den 25 April. git'ti!!
Discontens obestånd, skulle Jag icke kunna deruti instämma.
Det är utaf allmän* na Creditens förhållande till Discont-Cassorne som deras bestånd berodde, och när igenom Naturen af deras inrättning, de voro ärnade att emottaga insättningar för 3 proCent med förbindelse att på dag återbetala, och att göra utlåningar på 6 månader med omsättningsvillkor, skulle de nödgas inställa sina betalningar i samma ögonblick allmänna förtroendet upphörde.
När deficit i Malmö Discont blef allmänt bekant, skulle denna crisis inträffa och den skulle nödvändigt sträcka sin verkan äfven till de andra Disconterne.
Att Canal - Discont-Directio»en i anledning af förhållandet i Februarii Månad 1817 skulle iagttagit ett annat sätt att tillvägagå och vägrat att emottaga 3 proCents insättningar, kan jag ej heller finna.
Directionen då fick af Statsverket biträden och förlägenheten var afhulpen, kunde
Directionen icke genom någon positiv allmän åtgärd förändra den sakernes ordning, som förut var iagttagen, utan att rubba sin Credit och allmänna Penninge-ställningen, Directionen kunde endast gå småningom tillväga och genom indragning af sin Läne-rörelse och fordringarnes indrifvande söka att afbetala sina skulder.