Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta leder till folkökning och de kan åtaga sig legoarbete, då de inte året runt kan sysselsätta sig på det egna jordbruket.
När projektet till enskifte och farmernas indelning är utmärkta med blyerts på kartan, lämnar lantmätaren den till generalguvernören som förbättrar och fastställer.
Sedan drar lantmätaren upp den fastställda indelningen med färg på kartan och fullkomnar ägobeskrivningarna.
Ägolotterna skall utmärkas med skiljestenar eller pålar.
Även inkomsten av ägodelen skall beräknas.
Högkvarteret i Greiffswald den 8 september 1806.
Kungörelse hur Kongl Maj: ts egendomar i Pommern och Rügen inrättade farmer skola med nödvändiga byggnader förses och under förpaktning upplåtas.
Högkvarteret i Greiffswald den 10 september 1806.
Då de nya farmer i Pommern och Rügen, som upprättats skall förses med byggnader och åbor ta dem i besittning har Vi förordnat följande: Arrendatorns skyldighet skall vara, att på plats lantmätaren utvisat uppföra sådana nödiga hus som Vi fastställt ritning till.
De bör byggas av lera, tegel eller annat bestående material.
Arrendatorn skall uppodla och bereda till åker och äng så att det vid avträdet är i fullgott stånd.
En viss reglering av tidigare arrendekontrakt skall ske och förlängning av tiden.
Alla arrenden skall löpa på 30 år.
Arrendekontrakten skall författas skriftligen och bevittnas och godkännas av Vår guvernör.
De skall innehålla skyldigheter, såsom byggnader, uppodlingar och ägornas förbättringar, skogsplanteringar och vad mera den lokala beskaffenheten angår.
Farmarens rågångar skall där möjligt kan ske planteras med pil eller lövträd som ger den växande grödan lugn och även i andra avseende är nyttiga.
Arrendet skall betalas i spannmål, om inte åkern är svag och äng och ladugård starkare.
Då kan arrendet betalas i smör och vissa kreatur.
Tillsammans med andra landets jordbrukare är arrendatorerna skyldiga att delta i väg- och brobyggnader, skjutsningar och inkvarteringar.
Vem som helst äger rätt att delta i arrendeauktionerna.
Auktionerna tillkännages i tidningar och från predikstolarna.
Greiffswald den 10 september 1806.
Kungörelse angående hembud till Wadstena krigsmanshus av sådana krigsmanshuset anslagna skattehemman, som är av frälse natur och säljs utom börd.
Stockholm den 10 oktober 1806.
De hemman, som drottning Kristina donerade den 12 november 1646 till Wadstena krigsmanshus, är upplåtna under adlig frälsefrihet.
Så länge krigsmanshuset äger räntan men åbon skatterätten är de att anse för frälseskatte.
När något av dessa hemman säljes utom börd, bör de ha den rätten.
Förklaras hur dessa köp skall gå till.
Kungörelse angående förhöjning i taxan å tullen för utgående furu- och granbjälkar.
Bjälkar eller balkar av furu eller gran får utföras, om de inte överskrider den tjocklek som är antaget i sjötullstaxan för 1799.
De får dock vara hur långa som helst.
Tabell på storlek på bjälkar och dess värde och tull, som skall betalas för varje stock.
Kungörelse angående vissa dimensioner på utländska porslinsterriner, som får till riket införas.
Stockholm den 14 oktober 1806.
Förslag att visst mått skall utsättas för de engelska porslinsterriner som får införas och förtullas i landet.
Orsaken är att socker- och såsskålar är förbjudna och man förmodar att sådana införs under namn av terriner.
Inga andra ovala skålar än de som rymmer 1 stop får införas.
Ovala utländska terriner i s k stenporslin måste rymma minst en halv kanna.
Quarantainsförordningen.
Beckaskog den 7 november 1806.
I Vår omvårdnad av Vårt rike, har vi för avsikt att kunna avhålla landet från de smittsamma sjukdomar, som uppträtt på många utrikes orter särskilt i Spanien, genom att inrätta en karantänsinrättning på Rensö i Göteborgs skärgård och förse det med ett särskilt reglemente.
Samtidigt har Vi funnit för gott att utfärda en allmän karantänsförordning för sjöfarande från utrikes orter som ankommer till Våra svenska redder och kuster.
I Göteborg har Vi redan tillförordnat en karantänskommission, som har det huvudsakiga uppdraget att vaka över och verkställa efterlevnaden av förordningen.
Alla skepp som ankommer till Västkusten har skyldighet att inordna sig i kommissionens föreskrifter och även på egen hand lämna upplysningar.
Skulle skepp hamna i sjönöd, som hindrar skepparen att iakttaga förordningen, skall det finnas karantänsbefälhavare i alla sjö och stapelstäder, undantagandes Jönköping.
Det är ytterligt viktigt att den som äger tillsyn över karantänsanstalterna blir underrättade om när pestartade sjukdomar uppstår.
Svenska handelsagenter är skyldiga att om pest eller liknande sjukdomar visar sig i deras handelsdistrikt genast berätta detta för Kommerskollegium, som sedan meddelar karantänskommissionen i Göteborg.
Man bör veta när sjukdomen först uppträdde, hur den förhåller sig, hur utbredd den är och om den är i till eller avtagande.
Så länge sjukdomen fortfar skall de två gånger i månaden lämna uppgifter till kommerskollegium.
De skall ange om något svenskt fartyg varit i distriktet, legat på redden eller haft gemenskap med landets inbyggare.
Vidare vilka varor som fartyget lastat, om sjuka är ombord och när och var fartyget avgått.
Alla landets innebyggare har skyldighet om de får kunskap om smittsamma sjukdomar som kommer genom skepp omedelbart berätta vad de hört och vet.
När det blivit kungjort att vissa orter smittats, skall skeppsredare som har fartyg där genast anmäla när de väntas hem och vad de medför.
Svenska handelsagenten i Helsingör som upptäcker att smittat eller misstänkt fartyg smiter genom sundet, när han blivit förvist till Rensö, skall genast anmäla detta till karantänskommissionen i Göteborg och Våra befallningshavanden på Västkusten och de län som gränsa till Östersjön.
Lotsarna och vaktskeppen skall underrättas och genom uppläsning från predikstolarna informera innebyggarna, så att man kan avvisa skeppet.
Läkare och fältskärer som bo och vistas nära kusten skall ha särskild uppmärksamhet om febersjukdomar av elak eller smittsam art uppträder och utan att skrämma ortens befolkning för mycket lämna upplysningar till karantänskommissionen.
Genom tidningar och pålysning från predikstolarna skall folk var underrättade om fara uppstår i deras närhet.
Från och med denna dag skall Vår förordning gälla.
Rensö hamn stängs för alla fartyg som är fria från smitta eller misstankar om sådan.
Skulle något friskt fartyg vägra lämna hamnen bötar han 500 riksdaler.
I Göteborgs och Bohus län utses personer, helst med sjötjänst bakom sig, att undersöka ankommande skepps sundhetstillstånd.
Lotsarna skall förses med svarta flaggor.
De personer som skall verkställa undersökningen av ankommande skepp skall ha en järn- eller blecklåda med lock, hake och en liten järnkedja
varvid ett snöre kan fästas.
Redskap att vända och öppna varor, som inte får beröras med händerna, ättika till rökning.
När förnödenheter skall avlämnas till smittade fartyg, hissas de upp med talja från lovartssidan.
Taljan och tågen skall sedan noga sköljas i sjövatten.
Ingenting får mottagas från skeppet.
Skulle personer som kan misstänkas föra smitta påträffas på andra platser skall ett avsides liggande hus utröjas och där placeras de.
För att inte handeln skall bli hindrad ålägges skeppare som seglar på Ost- och Västindien, Amerika, Afrika, Spanien, Portugal och Medelhavet vara försedda med svart flagg, låda och instrumenter för rökning.
De är skyldiga att noga underrätta sig om tillståndet i de orter de besöker.
Förse sig med sundhetspass, inte ta med några varor som ej i manifestet står upptagna.
Genast avsegla om fara uppstår, inte medtaga person från hamn eller redd eller från öppna sjön ej heller varor som är dem okända och misstänkta.
De skall vid ankomsten anmäla om några klädespersedlar eller kvarlåtenskap efter död man finns ombord.
Som smittade anses de skepp vara, som haft pestliknade sjukdom ombord.
Besökt orter med smitta, inneha varor som är smittbara eller icke, inneha hur beskaffat sundhetspass som helst, om det inte utmärker att skeppet varit i karantän.
Misstänks smitta får skeppet endast föras till Rensö och om det inte är möjligt till Vinga Sand, Rivefjorden eller stora Kalvsund.
Fartygen skall föra nationsflagg på stortoppen, utländska fartyg svart flagg om det inte är natt, då signal med hissad lykta synas.
Höga böter för den som inte iakttar dessa åtgärder.
Personer eller varor får inte föras i land.
Passageraren och besättning har lika ansvar.
Erfarenheten har visat att följande varor kan var smittsamma länge: ull, får, tagel, borst, samt därmed beklädda levande djur, bomull, silke, fjäder, dun samt levande fåglar, lin, hampa, blår, hudar, skinn, och allt som är förfärdigat av dessa ämnen.
Dessutom frukter, guld, mynt, fnöske, husgeråd, verktyg.
När lots kommer ombord underrättar han sig om varifrån skeppet kommer.
Misstänker han smitta går han med sin båt före eller vid sidan.
Har han gått ombord på smittat skepp får han stanna i karantän.
Han för fartyget till i första hand Rensö.
Om skeppet är smittat blöter skepparen skeppshandlingarna med ättika, lägger dem i den förut omtalade blecklådan och sänker alltsammans djupt i sjön, så att kedjan och en del av snöret är under vatten.
Sedan drar de som är i lotsbåten upp lådan, klipper av snöret med en tång och undviker att ta i det med händerna.
Lådan förs till karantänsbefälhavaren, som öppnar lådan, tar ut svaren och handlingarna, doppar dem i ättika och röker dem.
Handlingarna granskas av karantänskommissionen som beslutar om åtgärder.
Om skeppare vägrar lämna ut pappren, får han ligga och bevakas, vilken bevakning han betalar.
Lämnar han oriktiga uppgifter bötar han eller sätts i fängelse 16 dygn.
(Slutet saknas).
Till borgmästaretjänst i stad äge där bosatta och i stadens allmänna angelägenheter röstberättigade män att föreslå tre behörige personer, då Konungen en af dem utnämne.
2: o. I regeringsrätten kunna mål prövas och avgöras av fem ledamöter, så ock av fyra, där tre av dem äro om slutet ense.
§ 70.
Konungen skall utnämna ett statsråd, vartill Han kallar kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade, infödde svenske medborgare.
Finner utskottet av dessa protokoll, att någon statsrådets ledamot uppenbarligen handlat emot rikets grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon överträdelse därav, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådan överträdelse, eller den vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande av någon upplysning, eller att den föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § av denna regeringsform förutsätter, sin kontrasignation eller underskrift å ett Konungens beslut vägra, då skall konstitutionsutskottet ställa en sådan under tilltal inför riksrätten av någon av riksdagens ombudsmän, och gånge härmed som i 101 och 102 §§ om tilltal emot regeringsrätten föreskrives.
Riksdagen skall förordna två för lagkunskap och utmärkt redlighet kända medborgare, den ene såsom justitieombudsman och den andre såsom militieombudsman, att i egenskap av riksdagens ombud, efter den instruktion riksdagen för vardera utfärdat, hava tillsyn över lagars och författningars efterlevnad, militieombudsmannen i vad de skola tillämpas i mål, som i den ordning 87 § 1 mom. stadgar förklarats vara att hänföra till militära mål, samt i övrigt av ämbets- och tjänstemän med avlöning från de till försvarsväsendet anslagna medel och justitieombudsmannen i vad de eljest skola vid domstolarna samt av ämbets- och tjänstemän tillämpas, ävensom att enligt den fördelning nu är sagd vid vederbörliga domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina ämbetens utövning av väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begått eller underlåtit att sina ämbetsplikter behörigen fullgöra.
Denne Riksens Ständers Justitiä-Ombudsman wäljes af Riksens Ständer genom Tolf af hwarje Stånd särskildt för tillfället nämnde Electorer, hwilke till detta wals förrättande sammanträda samma dag, då de af Stånden blifwit utsedde, och skiljas ej åt, förr än walet fulländadt är.
Med iakttagande af hwad 69.
om lika rösters förekommande stadgar, skola desse Electorer samfält och icke efter Stånd, först medelst slutna Sedlar, hwar för sig uppgifwa den Man, som de finna böra komma under omröstning.
Falla derwid rösterne till mer än hälften af de röstande Electorernes antal på en Man, ware han behörigen wald; äro åter rösterne så delade emellan flere, att en sådan full pluralitet för någon icke äger rum, anställes ny votering med slutna Sedlar till antagande af den, som de fleste rösterne erhållit, eller, om han icke antages, af den, som näst efter honom utaf de flesta Electorerna blifwit kallad, och så widare.
Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit, af Electorernes pluralitet antagen, upphöre walförrättningen och warde han af Riksens Ständer till Embetet förordnad.
Om, emot förmodan, Regenten eller Stats-Rådet underläte att i de fall, föregående 91, 93 och 94 §§ omförmäla, Riksens Ständer genast sammankalla, då åligge det owilkorligen Riddarhus-Direktionen, Dom-Kapitlen i Riket, Magistraten i Hufwudstaden samt Landshöfdingarne i Länen, att, genom offentliga Kungörelser, underrättelse härom meddela, på det wal af Riksdagsmän, der sådana wal äga rum, genast må kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att deras och Rikets rätt iakttaga och skydda.
Beskylles Riksdagsman för grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förr än, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfwat, så wida han ej å bar gerning funnen warder; dock gälle, om han, efter Domstols kallelse, sig ej inställer, hwad Allmänna Lagen i thy fall stadgar.
Ej må Riksdagsman i andra fall, än som i denna och nästföregående § sagda äro, sin frihet beröfwas.
Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena wäckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfwerlemnas till behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfwer sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifwes.
Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitutions-Utskottets yttrande; hwile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hwaröfwer först wid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordningen.
Göras åter i Riks-Ståndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; blifwe de, hwilka hwarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänwisade.
Utskottet åligge då, att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hwile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofwan föreskrifna äro.
Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskilt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifwer.
Svensk författningssamling 1816 Låssa kyrkas arkiv
Kungörelse angående nya kreditsedlar på större valörer, som från riksgäldskontoret kommer att utfärdas.
Stockholm den 17 januari 1816.
Ständerna har anmält att de tror det är nyttigt för penningrörelsen med större kreditsedlar.
Jämte de vanliga skall riksgäldskontoret ge ut 10, 50, 100 riksdaler.
De kommer att utgivas på enkla blad eller fjärdedelsark av olika format, så att 100 riksdalersedeln blir störst.
Runt kanterna står riksgäldskontoret och längst ner Riksens Ständer Insignia od och valören.
På baksidan trycks siffror med svart stämpel samt två vita stämplar och ordningsnummer.
De underskrivs av en kommissarie och kontrasigneras av kontorsskrivaren.
Stockholms slott den 17 januari 1816.
Kungörelse om 3 % avgift av eklesiastika personers bevillning, för deras löneinkomst, till förmån för Vadstena krigsmanshus-amiralitets-krigsmans-kassorna.
Stockholms slott den 30 januari 1816.
De eklesiastika personer som hittills inte betalt centonal, skall intill nästa riksdag erlägga 3 % av den bevillning som är på deras löner.
Detta sammanskott kommer att fördelas med övriga krigsmanshusavgifter till Vadstena krigsmanshuskassa.
Prästeståndet anser att det borde återbäras, men beslöts att det får utgöra en tillfällig förmån för de barmhärtighetsverk dit pengarna gått.
Reglemente för Riksens Ständers banko diskontverk.
Stockholm den 7 februari 1816.
Det nuvarande riksdiskontoverket ägs till 2 / 3 av rikets ständers bank och 1 / 3 av privatpersoner.
Vid oktrojens slut kommer banken att ta över alltsammans.
På bankofullmäktiges begäran har Vi velat stadga och förordna hur detta verk skall styras och förvaltas.
1 § Direktionen kommer att bestå av åtta ledamöter, fyra bankofullmäktige, en från varje riksstånd.
En byts ut varje år.
Två bankkommissarier som dagligen skall följa arbetet.
De skall föredra alla låneansökningar, kontrollera inbetalningarna samt tillhålla verkets tjänstemän att fullgöra sina åliggande En av bankens fiskaler och antingen sekreteraren eller någon av bankens tjänstemän med kamrers lönegrad skall ingå.
2 § Det vid verket anställda tjänstemän skall bankfullmäktige antaga och förse med lämpliga löner.
De har också rätt att entlediga dem.
3 § Diskontoverket börjar sin verksamhet 1 juni 1816.
Direktionen sammanträder varje vecka och ordentliga protokoll förs.
4 § De flesta av ledamöterna skall vara överens innan lån beviljas.
5 § Vid alla utlåningar dras räntan, ½ %, genast av för hela lånetiden, som är 6 månader.
Låntagaren måste kunna lämna godtagbar säkerhet.
Undantag är säkerhet i fastigheter, metaller och aktier i Göta kanalbolag.
6 § I anseende till den inträffade förlägenhet i penningrörelsen, har man funnit betänkligt att intill 1820 förbjuda de förut brukliga omsättningarna av lån med viss avbetalning.
8 § För lån, som inte inom åtta dagar efter förfallodagen blivit betald höjs räntan till 1 % till hela lånet är betalt eller indrivet.
9 § Vid verket skall finnas en med alfabetiskt register försedd matrikel över alla lån och ordentlig dagbok över alla inbetalningar.
10, 11 §§ Ombudsmän skall skriftligen erinra låntagarna om lånets inbetalning.
Dröjer betalningen 1 månad lagsöks låntagaren.
De skall också föra dagbok över brevväxlingen i ärendet.
12 § Alla inbetalningar antecknas på en attest, som förvaras i en järnkista med två lås och uppvisas vid direktionens nästa sammankomst 13 § Lånedokument och hypotek förvaras under 3 lås.
15 § Huvudboken skall föras efter bankostil utan koncept och genast renskrivas.
16 § Till årlig revision utväljs 4 revisorer, en från vardera ståndet, som den 1 mars sammanträder i banken.
De skall granska alla handlingar, räkenskaper och hela förvaltningen och efter befunnen riktighet ge direktionen ansvarsfrihet.
18 § Skulle bankofullmäktige på direktionens framställning i avseende på tillämpningen av detta reglemente vilja ha närmare förklaring eller tillägg skall de göra anmälan hos Oss.
Stockholms slott den 7 februari 1816.
Kungörelse angående av Kongl Maj: t i nåder vidtagna stadganden till förekommande av brist på små almanackor och därpå stegrat pris.
Stockholm den 12 februari 1816.
Entreprenören för tryckning av almanackor har ökat priset med 32 skilling.
Detta har medfört brist i Kronobergs län där allmogen klagat.
De har bundits in i färgade pappersband till dubbel kostnad och mer.
Kongl Maj: t har förordnat innehavaren av Vetenskaps Akademins uteslutande privilegium att trycka almanackor.
Han betalar vite av 100 riksdaler för varje gång det saknas almanackor till det fastställda priset av 2 skilling.
Bokbindare i städerna har rätt att förse sig med mot ortens behov svarande antal och binda in dem och sälja till det fastställda priset.
Reglemente för vaccinationen i riket; Stockholm den 6 mars 1816 Flera delar av världen har härjats av smittkoppor.
Ett medel att ympa finns, men är inte tillräckligt för att helt avvärja sjukdomen.
Den engelske läkaren Jenner har ett säkrare sätt.
Skyddskoppning ger en så lindrig form av koppor, att man knappast kan tala om sjukdom.
De ger ett bestående skydd och hindrar helt de rysliga följder av sjukdomen som de överlevande kan drabbas av.
Denna för mänskligheten så nyttiga och hedrande uppfinning har i Sverige, trots fördomar, blivit antagen.
Regeringen har uppmuntrat och kunniga och nitiska läkare och medborgare har verkställt skyddsympningen.
Kongl Maj: t har inte lämnat någon möda ospard för att vidtaga anstalter för att utrota sjukdomen och befria kommande släkter från den härjande farsoten.
Författningar har av och till på konungens befallning utgivits.
Understödd av Rikets Ständer har Kongl Maj: t utfärdat ett reglemente till befrämjande av vaccinationen och vad som vid dess verkställighet skall iakttagas.
1 § Det åligger alla föräldrar att låta vaccinera sina barn före 2 års ålder.
Gäller även äldre barn och personer som inte haft naturliga eller ympade koppor.
2 § Varje socken skall ha en vaccinatör och en eller två vaccinationsföreståndare, vilka jämte kyrkoherden ser till att barnen blir vaccinerade.
3 § Vaccinatörens skicklighet skall var godkänd av provinsialläkaren.
Han följder Sundhets kollegiets rekommendationer, använder pålitligt vaccinämne, återser barnet efter 7 - 9 dygn för att kontrollera att vaccinationen tagit annars görs den om.
Han för journal över vaccinationerna.
För att uppmuntra skickliga vaccinatörer har konungen befallt att de kollekter, som samlas in stannar i församlingen och kan användas till vaccinatörer och även till medaljer som blivit präglade för ändamålet.
4 § I städerna, där det finns läkare, är det inte lika nödvändigt med vaccinatörer.
Men vill församlingen ha sådan är inget hinder.
Den som vill och är skicklig att vaccinera skall anmäla det hos kyrkoherden.
5 § De som antas till klockare skall inte bara kunna slå åder utan också vaccinera och bistå vid mindre läkargöromål.
Detsamma gäller barnmorskor.
6 § Belöningar som är anslagna av staten kan tilldelas klockare, barnmorskor och andra som frivilligt vaccinera.
De söker belöningen hos Sundhets Kollegium och insänder uppgifter på hur många vaccinationer de gjort.
7 § Alla som sysslar med vaccinationer skall känna skillnaden mellan äkta och oäkta vaccin, kunna urskilja om vaccinationen lyckats och kunna skilja på smittkoppor, vattenkoppor, stenkoppor och den s k svinkölen.
8 § Vaccinationsföreståndaren antas av kyrkoherden och församlingen.
Hans skyldighet är att se till att barnen blir vaccinerade.
Vaccination kan anställas vilken årstid som helst.
Från predikstolen kungörs var och när vaccinationer äger rum i församlingen.
Föreståndaren kan kallas till hemmet om så anses lämpligare.
Prästerna lämnar upplysningar om vilka som är ovaccinerade och föreståndaren har ansvar att de blir vaccinerade.
9 § Journalerna insänds till landshövdingen och förteckningen sänds till konsistoriet, som sammanställer tabeller för hela stiftet.
De sänd till tabellkommissionen och lämnas vidare till Sundhets Kollegium.
12 § Det tillkommer provinsialmedicus att ha tillsyn över vaccinationen inom sitt distrikt.
13 § Sundhets Kollegiet har ansvar för att det skall finnas tillräckligt med äkta vaccin.
Kongl Maj: t har i huvudstaden låtit anta 4 läkare som skall gå Kollegiet tillhanda.
Därjämte har i flera städer inrättats vaccinationsdepåer.
Nu finns 10 stycken.
Kongl Maj: t ger provinsialläkarna förtroendet att förse sig med vaccinationsämne, som de sedan kan lämna ut till dem som behöver.
14 § Underlåter någon förälder att vaccinera sitt barn anmäls han till pastorsämbetet, som i allmän sockenstämma förehåller den tredskande sin motsträvighet.
Ny tid för vaccination utsättes.
Har detta ingen effekt anmäls han till kronobetjänt, som rapporterar till landshövdingen.
Kan han fortfarande inte talas tillrätta bötar han 1 riksdaler 32 skilling med föreläggande om ännu högre böter.
Särskilt allvarligt är om tredskan sker under ett utbrott av sjukdomen.
Böterna går till de fattiga i församlingen.
Kan den försumlige inte betala böterna omvandlas straffet till fängelse.
15 § Var och en som låtit vaccinera sitt barn och det blivit riktigt verkställt äger att utan avgift eller Charta få ett bevis.
Om någon flyttar till annan ort, skall det stå i prästbeviset om personen är vaccinerad eller på annat sätt genomgått kopporna.