Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvar och en, som intresserar sig för frågan, kan äfven öfvertyga sig att af de 600,000 rdr icke allt ännu blifvit anväudt och icke ett runstycke deröfver utassigneradt.
Statslltskd har således icke kunnat göra någon sådan anmärkning, utan endast att byggnaden i sin helhet kostar mera än hvad B.
St:r beräknat, och hade någon utassignering öfver det fastställda, beloppet skett, hade nog StatsUtsk:t hittat vägen till Konst.Utsk:t, som har att afgöra frågor af sådan beskaffenhet.
PROTOCOLL, HÅLLNA BOS HÖGLOELIGE ®®m arnim» VID iTrtfltintrt Hibiwflen i jitodiljolm ÅKESI 1856-185}.
Attantie Häftet.
STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1858. 3'-:]. v:0,' öojl lördagen den 1 Augusti 1857.
Plenum kl. 10 f. m. Just. pleniprot. för d. 22 sistl.
Ad. val af en Revisor efter Frih. Ronde, Carl Jedvard, för att å R. o. Ad:s vägnar deltaga uti innev:de års Revision af Stats-, Banko- och Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befanns, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: Gr. af Ugglas, Carl Fredric Ludvig, Öfverste R. S. 0. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz:
Den 4 sistl.
April afslog R o. Ad.
Allm. Besv.- och Ekon.Utskis Utlåt.
N:o 67, som innehåller att KrigsHofR.n skall indragäs, och i stället beslöt R. o.
Ad. en underd. skrifvelse till K.
M. af innehåll: »att då den nuvar:de organisationen af KrigsHofR:n, såsom bestående af allenast en ständig lagfaren ledamot samt för öfrigt af till tjenstgöring derstädes på obestämd tid kommenderade militäre ledamöter äfven sådane, som icke äro på stat i Rikets tjenst anställde, icke kan anses innebära tillräckliga garantier hvarken för den, serdeles hos en ÖfverRätt erforderliga insigt, som utgör vilkoret för en mångsidigare pröfning af förekommande ärenden eller för den fullkomligt sjelfständiga ställning, som förvissar om det hos domaremaktens innehafvare nödvändiga oberoende, K.
M. täcktes låta utarbeta och för Rikets näst sammanträdande
Ständer framlägga förslag till en ändamålsenlig organisation af nämnde domstol.»
I okunnighet om de öfrige Ståndens beslut i ämnet kunde R. o. Ad. då icke aflåta någon skrifvelse; men nu hafva emedlertid de öfrige Stånden gillat Utskis förslag och i öfverensstämmelse dermed hafva de till K.
M. ingått med underd. skrifvelse.
Då likväl deras beslut icke öfverenstämmer med det. som 3f R. o. Ad. blifvit fattadt, anhåller jag att R. o. Ad. måtte till K.
M. aflåta en, i öfverensstämmelse med dess ofvan anförda beslut varande skrifvelse, samt åt Riddarh.-'
Utsk. updraga att inkomma med förslag till densamma.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtmrs propos. härpå.
Företogs pröfningen af StatsUtsk:s d. 29 och 30 sistl.
Juli på bordet lagda Memorial N:o 97, i ani. af RiksStins beslut, ang:de 4 Den X Augusti f. m. do i Utlåt N:o 62 behandlade frågor om utförande af föreslagna jernvägsstamlier och anvisande af dertill erforderliga medel.
Hr Gr. o, Landtm, framstälde, att R. o. Ad. torde finna nödigt, att detta Memorial blefve punktvis föredraget, likväl så att de voter:spropos:r, hvilka hade afseende på samma punkt i Utlåt.
N:o 62, blefvo för R. o. Ad. på samma gång föredragne.
Härvid anmälde sig och yttrade Gr. Sparre, Erik:
Vid den hastiga föredragningen fattade jag icke orsaken, hvarföre detta Betänk, skulle sammanbindas med Betänk.
Såvidt jag känner hafva R.
St:r redan fattat sina serskilda beslut i jernvägsfrågan och voter:spropos:ne torde vara upstälde i öfverensstämmelse med dessa beslut.
Jag anhåller således, att Betänk, måtte punktvis föredragas i den ordning punkterne förekomma.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Gr.
Sparre måhända missförstått den gjorda framställningen, som ingalunda åsyftat någon annan ordning för föredragningen än Memorialet N:o 97 innehöll, men att R. o.
Ad. torde finna att då t. ex. voter:spropos:ne N:ris 2, 3 och 4 innefattade samma fråga och desamma vöre beroende af hvarandra, en ändring af voter:spropos:n N:o 3 skulle göra nödvändigt att äfven ändra voter:spropos:n N:0 2, hvarföre det, derest icke de voler:spropos:r, hvilka rörde samma ämne, blefvo på en gång föredragne, kunde bända att R. o. Ad., då voter:spropos:n N:o 2 först blefve föredragen, bifölle densamma och derigenom blefve förhindrad att göra den rättelse i voter:spropos:n >bo 3, som sedermera kunde anses nödig.
På samma sätt förhöll det sig med voter:spropos:n N:o 4, som var beroende af voter:spropos:ne N:s 2 och 3; hvarföre också Hr Gr. o. Landtm:s framställning endast innehållit, att StatsUtsk:s Memorial
N:o 97 må få föredragas punktvis, men att dervid de voter:spropos:r, som afse samma punkt i Utlåt.
N:o 62, må på samma gång föredragas; hvarigenom det likväl blefve R. o. Ad. obetaget att särskildt i afseende på hvarje voter:spropos. fatta sitt beslut.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat att hans framställning afsåg punkterne N:ris 2, 3 och 4 och punkten N:o 1 blifvit föredragen serskildt har jag intet vidare att tillägga.
Hr Gr. o. Landtm, anmärkte, att Gr.
Sparre äfven nu icke fullständigt upfattat Hr Gr. o. Landtm:s framställning, emedan 1, 2, 3 och 4 voter:spropos:ne alla tillhörde samma punkt af Utlåt.
N:0 62, och derföre syntes böra på en gång föredragas.
Samma förhållande inträffade äfven dels med voter:spropos:ne N:s 5, 6 och 7 och dels med voter:spropos:ne N:ris 8 och 9.
Hr Gr. o. Landtm:s mening var derföre, att på en gång föredraga aila de voter:spropos:r, som tillhörde samma punkt af Utlåt.
N:o 62 med R. o. Ad:s ledamöter förbehållen rätt att begära delning af propostne vid beslutets fattande, så att de voter:spropos:r som blefvo föremål för gemensam öfverläggning, kunde antingen hvar för sig eller på en Den 1 Augusti f. m. 5 gång blifva föremål för beslut, och finge Hr Gr. o. Landtm, nu hemställa om B. o. Ad. bifölle detta föredragningssätt.
Härefter förekom först och bifölls Utslcs yttrande ang:de 15:te punkten af Utlåt.
Då sedermera föredrogs Utslcs i fråga om 6:te punkten af Utlåt.
N:o 62 afgifna förslag till voter:spropos:r N:ris 1, 2, 3 och 4, anförde Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Ibland alla de besynnerligheter, hvaraf voter:spropos:ne öfverflöda, finnes likväl en, som R. o. Ad. kan undanrödja.
StatsUtsk. har funnit sig böra upställa en voterispropos. emellan PresteSt:s samt R. o. Ad:s beslut i anledn. af dem emellan enl.
Utskrs åsigt förevrde olikheter.
Den består deri, alt R. o. Ad. i sitt beslut begagnat uttrycket: »för fortsättande till Örebro» &c. och PresteSt.: »till fortsättande till Örebro» &c., och slutligen i fråga om summan 13,000,000 Rdr har PresteSt. utsatt »Rmt» men R. o. Ad. endast »Rdr», och af denna orsak har Utsk. ansett dessa beslut icke öfverensstämmande.
Enl. min åsigt hade Utsk., då det ansåg olikhet förefinnas emellan dessa beslut, bort hafva förfrågat sig bos R. o. Ad., huruvida de vidblifva sitt beslut eller icke, men så har Utsk. icke gjort.
Dessutom är det väl gifvet, att då i Betänk, förekommer endast ordet: »riksmynt», kan i fråga om myntsorten något misstag icke ske.
Utsk. hade således bort finna, att någon egentlig eller på frågans lösning verkande olikhet emellan dessa summor icke är för handen.
När nu dessa skiljaktigheter i besluten äro så ringa, och jag är öfvertygad, att Ståndet finner sitt beslut tillräckligt tydligt uttaladt genom det, hvari PresteSt. stannat, tror jag, att, ehuru någon inbjudning icke deruti är gjord af StatsUtsk., R. o.
Ad. kan förklara sitt beslut vara öfverensstämmande med PresteSt:s och på sådan grund antaga dess beslut, hvarigenom denna voterispropos. förfaller.
Jag anhåller, att propos. härpå måtte framställas innan öfverläggningen om de öfriga voter:spropos:ne förekommer.
1 ani. häraf hemstäide Hr Gr. o. Landtm., att de talare, som begärt ordet, måtte till en början inskränka sig till den fråga Frih.
Tersmeden nu framstält, så att den må kunna särskildt afgöras och icke inblandas i den discussion, som om voter:spropos:ne i öfrigt kunde upstå.
Jag fattade Hr Gr. o. Landtm:s första framställning så, att R. o. Ad. skulle serskildt besluta öfver hvarje punkt, men discussionen omfatta de punkter, som med hvarandra hafva sammanhang.
Enl. min åsigt bör discussionen röra sig uteslutande omkring den första punkten och sedan gemensamt föras om punkterne N:ris 2, 3 ocb 4.
Jag vill derföre yttra mig om l:sta punkten, hvilken är af helt annan natur än de efterföljande. fl Den X Angnsti f. m.
Jag anser mig böra fästa Hrr:nes upmärksamhet derpå, att i Utsk:s Betänk.
N:o 62 punkten N:o 3 föreslås, »att R.
St:r måtte såsom stam- eller statsbanor antaga och bestämma följande jernvägar, hvilka således böra genom Statens försorg och på allmän bekostnad anläggas och fullbordas nemi. l:o Vestra stambanan, som, utgående från Stockholm, skall genomlöpa inre delarne af Södermanland och sträcka sig förbi Hallsberg» etc.
Under antagande, att detta skulle godkännas, har Utsk. föreslagit i 6:te punkten: »att R.
St:r för påbörjande och fortsättning af arbetena å vestra stambanan från Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm, måtte, till utgående under innev:de samt nästlcde 3:ne år eller under tiden till 1860 års slut, anvisa en sammanräknad anslagssumma 5.679,000 Rdr.
Men nu har Utsk:s förslag i punkten 3, att R.
St:r måtte godkänna såsom stambana den vestra, gående från Stockholm och genomlöpande Södermanland, blifvit af 2 Stånd förkastadt, och frågan derom har således förfallit på sätt Utsk. äfven yttrat i Betänk.
N:o 97 pag. 11, hvari Utsk, säger: »Då följaktligen allenast Borgare- och BondeSt:n bifallit ett enda och sistnämnde
Stånd ensamt 2:ne utaf de mom:r, som den punkt, hvarom nu är fråga, innefattar, så och enär de i samma mom:r gjorda framställningar, likasom hvad Utsk. uti förev:de punkts 3:ne sista mom. tillstyrkt, af de öfriga RiksSt:n dels förklarats hafva förfallit, dels afslagits och dels lagts till handlingarne, anser Utsk. hvarken de erhållna återremisserna å ingressen till denna punkt eller RiksSt:ns för öfrigt rör:de densamma meddelade skiljaktiga beslut föranleda något vidare yttrande eller någon ytterligare åtgärd å Utsk:s sida, helst sagde beslut icke ega någon inverkan på Stats- och Riksg:sVerkens utgifter under den tid innev:de Riksdags statsreglering kommer att omfatta.»
Då således TJtsk:s förslag i punkten 3 mom. 1 af Betänk.
N:o 62 förfallit, kan jag icke förstå, hvarföre R.
St:r skola i för stärkt Utsk. votera om medel till en statsbana, hvarom framstäldt förslag redan förfallit.
Jag yrkar således, att Irsta punkten i Utsk:s Betänk.
N:o 97 måtte afslås, och att discussionen måtte uteslutande föras om denne punkt.
Den förste talaren har tillstyrkt R. o. Ad, att förena sig om PresteSt:s beslut i fråga om voter:s propos:n N:o 3, hufvudsakligen af det skäl, att emellan PresteStrs och R. o.
Ad:s beslut icke finnes någon skiljaktighet.
Skiljaktigheterna äro visserligen obetydliga och måhända tillkomna af en tillfällighet; men det tillkommer Ständerne sjelfva och ej Utsk. att borttaga dem.
Sådana skiIjaktigheter äro 2:ne först i uttrycket: för och lill fortsättning etc,, och sedan deri att R. o. Ad. efter summan, som beviljats, icke utsatt myntsorten.
Vi hafva likväl många slag af Rdr såsom Specie, Bko och Rmt.
Hvilken af dessa myntsorter R. o. Ad. menat är väl tämligen påtagligt, destoheldre sorn, då kontrapropos:n var utsatt, en ledamot af R. o. Ad. ville, att i Ståndets förevrde beslut skulle införas ordet:
Rmt.
Dessa skiljaktigheter äro derföre Den t Angnst! f. m. 7 mera formela, och jag finner derföre icke något hinder för R. o i Ad. att förena sig med PresteSt. i dess beslut.
En annan skiljaktighet förekommer dessutom, hvilken Frih.
Tersmeden förbisett.
Då frågan om anslag till banan emellan Örebro och Hallsberg förevar, afslog nemi. R. o. Ad. densamma, men PresteSt. gjorde det icke, utan förklarade, att anslaget till denna bana skulle innefattas i anslaget till banan emellan Götheborg och Örebro.
PresteSt. ansåg således, att anslaget till sistnämnde bana kunde användas jemväl till banan Örebro-Ilailsbergr
Deremot iakttog PresteSt. en fullkomlig öfverensstämmelse med R. o. Ad:ns beslut såväl om banan emellan Götheborg och Örebro som deri att K.
M. skulle bestämma riktningen af samma banai'
Emellertid har jag intet emot att en öfverensstämmelse emellan! dessa Stånds beslut åstadkommes, men jag vill likväl fästa upmärksambeten derpå, att man icke får betrakta hvarje af desså voter:spropos:r särskildt, då de här hafva sammanhang med hvarandra.
Den siste talaren har varit af en motsatt mening och har sagt, att den första voter:spropos:n förfallit, och grundat denna sin åsigt derpå, alt 3:dje punkten af Utsk:s Utlåt.
N:o 62 förfallit, emedan 2 Stånd bifallit vestra stambanan, och ett Stånd ansett frågan om denna banas sträckning hafva förfallit, och det fjerde Ståndet helt ech hållet afslagit densamma.
Denna Hr Cederschiöld;} citation är riktig, såvida han vill inskränka sin argumentation till 3:dje punktens jernvägssystem i sin helhet, enär detta system har förfallit, och man har voterat anslag för vissa jernvägar; men i dessa särskildta anslag hafva Borgare- och BondeStm sammanbundit G:te punkten i Betänk.
N:o 62 med sträckningen för den vestra banan efter 3:dje punkten, och på sätt Usta voter:spropos;n innehåller, beviljat 5,679,000 Rdr för en bana emellan Stockholm och Katrineholm.
På samma sätt föreslogo åtskilliga ledamöter inom Utsk., att man skulle utolemna ordet vestra och endast tala' om en stambana, gående från Stockholm öfver Södertelje till Katrineholm; men då 2
Stånd beslutat anslag af 5,679,000 Rdr till' den vestra stambanan, och 2 Stånd afslagit. allt anslagTör samma ändamål, beslöt Disk., enl. 69 §:n Reg:sF:n, att derom skulle röstas i Förstärkt StatsUtsk.
Af1 Hr Cederschiölds argumentation visar det sig huru nödvändigt det är att betrakta alla votertspropos;ne på gång, ty, enl. hans åsigt, skulle det finnas intet att votera om.
Jag har ansett mig böra yttra dessa ord för att visa, att man måste hafva kännedom om Frih:ns tanke om de öfriga voter:spropos:ne innan vi ingå i pröfningen af hans förslag.
Jag begärde ordet då Hr Bildt yttrade att PresteStis samt R. o. Ad:ns beslut icke äro öfverensstämmande.
Sedan han likväl förklarat, att han icke har något emot att R. o. Ad. såsom sitt antager PresteSbs mening, bar jag intet att i sak tillägga; Medan jag har ordet anhåller jag: likväl att få reservera mig emot Hr Bildts deduction.
Icke har det kunnat vara våra grundlagsstiftares mening^ att uteslutande 8 Den 1 Augusti f. m. fästa sig vid ord, ej vid sak.
Nog har jag hört vår författning beskyllas för småaktighet, men aldrig har jag föreställt mig, att man på allvar velat drifva den sats, att om ett Stånd begagnat orden: »till en jernväg», ett annat: »för en jernväg», dessa ord skulle anses innebära någon skiljaktighet i nämnde Stånds beslut.
Hvad åter utelemnandet af ordet Riksmynt hos R. o. Ad. angår, veta vi alla att detta härledt sig från ett förbiseende vid proposms upsättande.
Då detta innan voteringen anmärktes, tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att sedan voter:spropos:n blifvit godkänd fick ingen förändring deri ske.
Jag yttrade då och tror ännu, att saken var likgiltig då alla i statsregleringen omnämnda summor äro Riksmynt, och att StatsUtsk. sjelft hyllar denna åsigt visar sig tydligt, då det sid. 2 i Betänk.
N:o 97 2:dra rad. nedifr. säger: »under nämnda tid anvisas 7,610,000 Rdr,» StatsUtsk. har således sjelf funnit tillägget: »Riksmynt», obehöfligt, och torde detta vara tillräckligt bevis att uteslutandet af nämnde ord icke innebär någon skiljaktighet i R. o. Ad:ns samt PresteSt:s beslut.
Härvid yttrade Hr Gr. o.
Landtm.:
Björnstjerna er inrat, att jag vid det tillfälle då det nu ifrågav:de beslutet fattades, vägrade framställa propos. i fråga om ett tillägg uti beslutet, får jag fästa upmärksamhelen derpå, att denna vägran icke afsåg binder för Ståndet att tillägga ordet: »Riksmynt», utan endast att propos:n ej kunde framställas vid det tillfälle den begärdes, emedan en votering då redan var yrkad, samt denna votering följaktligen, sedan voter:spropos:n hade blifvit godkänd och anslagen, genast borde försiggå.
Hade då proposm blifvit framställd, så hade derom olika meningar kunnat upstå och denna fråga kunnat föranleda begäran om en votering, som då enl.
Riksd:sOrdn:n icke kunde äga rum.
Det var af detta skäl jag vägrade propos. likväl med förklarande att jag icke ansåg skiljaktiga meningar om huru beslutet skulle förstås kunna upstå, då något annat mynt än Riksmynt icke var i StatsUtsk:s Utlåt, omnämndt.
Dessutom hafva RiksSt:n enl.
58 §:n Riksd:sOrdn:n rättighet att vid justering af prot. eller prot:s-utdr. göra sådana tillägg, hvarigenom ingen ändring i beslutet upkommer, och då Grundlagen gifvit RiksSt:n denna rättighet vid ett tillfälle samt icke förbjudit alt det må ske vid andra tillfällen, finner jag uti densamma icke något lörmelt hinder för det beslut Frih.
Tersmeden ifrågaställa att jag deraf kan blifva föranledd att vid detta ^tillfälle vägra den af honom begärda j>ropos:n. Hr Cederschiöld:
Hr Bildt har erkänt, att jag haft rätt deruti a 11 K.
M:s uti StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 62 uti 3:dje punkten uptagna förslag, att R.
St:r måtte vid denna Riksdag besluta, att vestra stambanan skall gå ifrån Stockholm genom Södermanland till Hallsberg, har förfallit, men ioke desto mindre påstår samme talare, att votering i Förstärkt Utsk. skall enl.
Grundlagen anställas om denna bansträckning, emedan 2 Stånd till densamma beviljat anslag.
Jag hemställer likväl hvad följden blir af en sådan Den 1 Augusti f. m. a tillämpning af Grundlagen.
Om t. ex. K.
M. föreslår R.
St:r inrättande af ett Embetsverk, men 2 Stånd afslå denna fråga och 2 Stånd bifalla den och anvisa medel, skulle, enl.
Hr Bildts åsigt, votering härom anställas i Förstärkt Utsk.
Jag vill anföra ett exempel från denna Riksdag.
Om den motionär, som föreslagit flyttning af Upsala Akademi till Stockholm, jemväl föreslagit en eller annan million för detta ändamål samt 2 Stånd beviljat de föreslagna medlen, så skulle, enl.
Hr Bildts åsigt, dessa 2 Stånd kunna påtvinga sitt beslut de öfriga Stånden, som afslagit sjelfva hufvudfrågan eller den om förflyttningen, hvilken således förfallit.
Jag hemställer, om icke förev:de fråga är fullkomligt lika med den jag exempelvis upgifvit, och Hr
Bildt måste erkänna riktigheten af min jemförelse om han lemnar ringaste upmärksamhet deråt.
Således yrkar jag, att lista voteringsproposin måtte förkastas, emedan hufvudfrågan på grund af 2 Stånds beslut har förfallit, och det således icke lärer kunna voteras i Förstärkt Utsk. om medels anslående till ett ändamål hvarom frågan förfallit.
Jag anhåller således hos Hr Gr. o. Landtm., att vi måtte först få afgöra lista voterisproposin innan vi öfvergå till de öfriga.
I annat fall kommer det visserligen att gå ganska bra för våra motståndare, men jag, som önskar att komma på klar fot, anhåller om propos. derpå, att den lista voterisproposin måtte få afgöras innan vi discutera de öfriga proposme.
Jag skall icke inlåta mig i en fråga der jag verkligen från början till slut icke varit intresserad för någondera sidans seger.
Jag är öfvertygad, att de, som följa frågan och särdeles den om voterisproposine, med den upmärksamhet de äro skyldige hvar och en sitt parti eller dess åsigter om hvad som är nyttigast, icke underlåta att yttra sig fullständigt och utförligt för att grundlägga ett R. o.
Adins beslut.
Jag har egentligen begärt ordet för att tillkännagifva min önskan, att discussionen icke måtte fortgå på ett sätt, hvarigenom R. o. Ad. sårar sin egen värdighet och för framtiden lemnar ett olycksaligt exempel till efterdöme.
StatsUtsk. har med mycken dialektisk skicklighet framställt förslag till voterisproposir, som dock hafva det felet att hvila på de mest lösa grunder jag under min långa offentliga bana hört omtalas.
Hvar och en som känner svenska språket, känner äfven att bruket af prappositionerne lill och för är så godtyckligt, att man icke bort fästa sig vid hvilketdera blifvit begagnadt i denna meningen, ty de äro hvar för sig rigtigt begagnade i de 2:ne Ståndens beslut.
— Frågan åter om saknaden af ordet: »Riksmynt», i R. o. Adms beslut förefaller mig ännu sämre.
Emot den skiljaktighet man till följd af detta ords utelemnando i R. o. Adins beslut velat finna emellan detta beslut och PresteStis, talar Hr Gr. o. Landtims sista tillkännagifvande, men en ännu högre aur.toritet talar deremot, och denna är R.
Stms beslut, att endast Riksmynt skall vara den i landet gällande myntsorten.
Skola vi, hvarje gång vi nämna en summa, tillägga ordet Riksmynt för att icke missförstås, så skola R.
Stir vara de första som gifva anledn. till pro - 10 Den 1 Augusti f. m. c-esser i framtiden.
Dä man t. ex. glömt att i en skuldsedel införa ordet: »Riksmynt», skall tvist upstå om betalningen skall erläggas i Riksmynt eller silfver om man nyttjar samma dialektiska fintlighet som StatsUtsk., och som jag med ledsnad erfarit att en ledamot bakom mig begagnat, och måhända är han rätta mannen för förslaget.
Detta beklagar jag, och jag kan icke utan rörelse yttra dessa ord till varning.
Jag ser löjet på mångens ansigte öfver min värma.
Jag vill icke förqväfva den.
Jag endast beklagar dem.
I afseende på den fråga som ännu är oafgjord, nemi. huruvida discussionen skall fortgå såsom Frih.
Tersmeden eller Hr Cederschiöld föreslagit, är jag icke i tillfälle att yttra mig bestämdt, emedan jag icke var här då Hr (Jr. o. Landtm, tillkänna* gaf sin åsigt om föredragningssättet.
Då emellertid Hr Cederschiöld, hvars ord jag eljest icke betviflar, blifvit motsagd, och Hr Bildt trott sig finna anledn. att tillintetgöra hela discussionen, då han sökt visa att vi skola discutera om ingenting, i händelse vi antaga Hr Cederschiölds förslag, så hoppas och tror jag förtröstansfullt, att Hr Gr. o. Landtm, är den som säkrast afgör denna formfråga.
Med anledn. af Hr Gr. o. Landtm:s anförande har jag begärt ordet, för att bedja Hr Gr. o. Landtm, vara öfvertygad att mitt sednaste yttrande icke innebar något klander af Hr Gr. o. Landtnäs åtgörande.
Jag finner detta tvärtom fullkomligt grundlagsenlig! och riktigt.
Jag önskade endast uplysa huru vid frågans behandling tillgått.
Jag vill besvara Hr Cederschiölds anmärkn. med upläsandet af l:sta och 4:de mom. i 3:dje punkten af Utsk:s Utlåt.
N:o 62, så lydande: »l:oJ vestra stambanan, som, utg:de från Stockholm, skall genomlöpa inre delarne af Södermanland och sträcka sig förbi Hallsberg och sjön Toften i Nerike till gränsen af Skaraborgs län i närheten al sjön Skagern, samt derefter inså i den för denna banas fortsättning genom Westergöthland redan fastställda riktningen öfver Sköfde och Alingsås till Götheborg»; och »4:o) södra stambanan, som vid Falköping äfven skall utgå från den vestra och genom en utgreningsbana förbindas med Jönköping samt derefter fortsättas öfver Ljungby genom Småland och Skåne till Malmö.»
Om man jemför detta med Hr Cederschiölds argumentation, skulle deraf följa, att några anslag till de i 1 :sta och 4:de mom. omnämnda bansträckningar icke skulle vid denna Riksdag kunna ifiågakomma och följaktligen icke heller till vestra och södra stambanan.
Nu har likväl
Utsk. ansett denna fråga icke vara afslagen, utan endast, att någon ytterligare åtgärd från StatsUtsk:s sida icke borde vidtagas, och till just detta har jag med min röst inom Utsk. bidragit, och detta vill jag äfven här förfäkta.
Hvad som förekommer å sid. 2 i Utsk:s Utlåt.
N:o 97, rörer jernvägarnes sammanhang inbördes, men icke anslagssummorna, hvilka deremot förekomma i voter:spropos:ne. Hvad Frih.
Ter - Den 1 Angnst! f. m. 11 smedens förslag angår, hade jag hoppats att han velat uplysa Ståndet, huruvida hans mening är att bifalla de öfriga voter:spropos:ne och endast yrka den förändring som förekommer i voter:sproposm N:o 3, ty eljest måste jag bestrida att man först afgör denna propos., som Frih:n föreslagit, och derefter voter:spropos:ne N:is 1 och 2, helst man icke vet hvarthän det leder, om man binder sig genom ett beslut.
Att man icke kan lösrycka förslaget, synes bäst deraf, att då Afdelningen skulle upställa voter:spropos:ne beslöt man att göra R. o.
Ad:ns samt PresteSt:s beslut lika, hvilket skulle blifva en voterispropos., BorgareShs beslut en och BondeSt:s beslut en.
Når frågan förevar i Utslcs plenum fann man denna åtgärd riktig, men man ville gå ett steg längre, så att votering skulle anställas emellan R. o. Ad:ns samt PresteSt:s beslut på ena sidan och BorgareSt:s på den andra, emedan man ville anse BondeSt:s beslut såsom förfallet.
Detta har Frih.
Tersmeden anfört.