Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. sig först böra i detta afseende inhemta R. o. Ad:s beslut, hvadan II.
Ex. nu hemställde, om R. o. Ad. arisåge de gjorde anmärkmrnc föranleda ålerremiss.
Ropades starka nej, blandade med många ja.
Hr von Hartmansdorff anhöll om propos. på afslag.
Ex. H r Gr. o. L an d tm. yttrade, det han, efter att hafva inhemtat, huruvida R. o. Ad. bifölle ålerremiss eller icke, skulle framställa den af Hr von Hartmansdorff hegärde propos., men dock ville fästa uppmärksamheten derpå, att ifrågavar. 50 Den 2 November e. m. betänk, innehöll flere punkter och derföre kunde blifva nödigt, att detsamma, om det nu komme alt slutligen afgöras, klefve punktvis framstäldt till pröfning, hvarjemte H.
Ev. förklarade, det han trott sig finna, alt R. o. Ad. med öfvervägande nej besvarat den nyss gjorde propos. ä äterremiss.
Frih. Cederström, Thure Fredr, hegärde votering.
I sådant fall lärer Hr Gr. o. Landtm, tillåta att conlrapropos. blifvcr pä afslag af betänk.
Jag förmodar ali Frih.
Cederström, som begärt votering, yrkar äterremiss deraf. I anledning häraf yttrade H. E,v. Ifr Gr. o. Landtm., det han ansåg sig böra fästa
Hr von Hartmansdorfls uppmärksamhet derpå, alt LagUlsk. i första punkten af förevarande betänk, tillstyrkt, alt frågan, ang:de ändring i straffet för stöld i vissa fall, mätte lemnäs ulan afseende, och frågade II.
Ex. derföre, om det var Hr von Hartmansdorfls mening, alt betänk, borde i sin helhet afslås.
Min mening är alt betänk, i sin helhet bör afslås.
Om detta sker, och i händelse de öfriga Stånden skulle fatta enahanda beslut, så förblifver lagen oförändrad, sådan hon Hittills varit.
Mörner: Utsk:s betänk, åsyftar borttagande af kyrkoplikten i sä många i betänk, uppräknade fall, der den nu onödigtvis qvarstår, alt jag, för mia del, icke kan underlåta att yrka, alt äfven Utsk:s förslag mätte komma under öfvervägande.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat öfverläggningcn fulländad, skulle jag tro, att hon icke vidare bör fortgå; utan anhåller, att den votering, som blifvit begärd, nu måtte få äga rum.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf, alt öfverläggningcn i sjelfva saken väl förklarats slutad, men att frågan om conlrapropos. försl nu blifvit föremål för öfverläggning, och något hinder för all derom framställa de olika meniugarne icke ägde rum, hvarföre också, då yrkande om bifall till betänk, blifvit framstäldt, det nu, derest detta yrkande ej återkallades, borde först afgöras hvad som skulle blifva contrapropos. Ilr von Hartmansdorff:
Jag erkänner mitt fel deruti, men jag hörde icke att Gr.
Mörner begärde bifall.
Ex. Ilr Gr. o.
Landtm, lillkännagaf, att såväl Ilr Oxehufvud som Gr.
Mörner yrkat bifall till Ulsk;s betänk., och att det således vore nödigt att afgöra, huruvida deras eller Hr von Hartmansdorff^ mening borde intagas uti contrapropos.; hvadan II.
Ex. nu hemställde, om R. o. Ad. ansåge alt contrapropos. borde innehålla afslag å Utsk:s betänk.
Ro - Den 2 November e. m. sr Ropades -slärka ja, blandade med nej, hvarefter TI.
Ex. Ur Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna, alt ja öfverrösta t nej.
Härefter upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter.propos.:
Den som anser de anmärkmr, som blifvit gjorda emot LagUtskis betänk.
N:o 19, i anledn. af väckt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaflande, dels ock ändring i straffet lor stöld första och andra resan, föranleda äterremiss, voterar j»; den det ej vili, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
LagUtskis förenämnde betänk.
Efter voteringens slut hefnnnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja -12.
Nej -02.
Föredrogs Allm.
Besvärs- och Ekou.Utskis d. 30 sisll.
Oct. pä bordet lagda mern.
N:o 60, angederättelse af Utsk:s betänk.
N:o 31, i anledn. af väckt motion om ändring af 16 § uti 1836 års m i litie-bostälf sord ning.
Frih. Cederström, Jacob: Jag får till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. hemställa, att, med bifall till Utskis nu afgifne yttrande, som upplyser om den glömska, som vållat uteslutande af compagniehefsboslällena och gifvit anledn. lill Exp.Utsk:s på bordet hvilaudc mein. i ämnet, R. o. Ad. måtte återremittera berörde frän Exp.Ulsk. inkomne mern., på det Exp.- Utsk., sedan jemväl de öfriga Stånden pröfvat Allm.
Bese. o. Ekon.
Ulsk:s förevar, mern.
N:o 60, må inkomma med förslag till und. skrifvelse i ämnet.
Uppå härefter af II.
Ex. Hr' Gr. o. Landtm, framställd propos., blef förevar, mein. af R. o. Ad. bifallet.
Slutligen föredrogs Exp.Utsk.s d. 24 och 30 sisth Oct. på bordet lagda mern.
N:o 7, med öfverlemnande af skrifvelse-förslaget N:o 20.
Uppå hiirom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med Frill.
Gederströms nyss gjorde förslag, framställd propos. beslöt R. o. Ad., alt detta mein. jemte skrifvelse-förslaget N:o 20 skulle återremitteras, för afgifvande af förslag till und. skrifvelse i ämnet, efter det Exp.Utsk. erhållit del af RiksSt:ns beslut vid pröfningen af Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s mern.
N:o 60, ang:de rättelse af sistnämnde Utsk:sbetäiik.
N:o 8 53 Den 6 November f. m. .31, i anledn. af väckt motion om ändring af 16 § uti 1836 års militie-boställsordning.
II. R. o.
Ad. åtskildes kl. | till 10 på aftonen.
In fidem protocolli, Albirt Munck.
Onsdagen den G November 1844.
Upplästes lill justering 5 prot.utdr. för d. 2 dennes e. m.
Sedan uti det häribland förekommande prot.utdr., som innefattade R. o. Ad:s beslut, ang:de regleringen af riksstatens t):de bufvudtitel, den gjorda anmärkn. emot redactionen af StalsUtsk:s yttrande, i fråga om anslag, dels till fortsatt understöd för ett arbete i Sveriges Flora och dels till uppmuntran för utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål, blifvit, efter lemnadt bifall lill derom af underteckn. t. f. Ridd.secret. gjord hemställan, uppfattad på det sätt, att de i berörde redaction intagne orden: ”arbeten, som utgifva teckningar”, borde utbytas emot ”arbeten, sorn innehålla teckningar”, blefvo de nu uppläste prot.utdr. af R. o. Ad. godkände.
Justerades pleuiprot. för d. 24 och 25 sistl.
Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Ridd.Disk. efter N:o 1992.
Hr Lagerstråle, Gerhard; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2151.
Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik.
Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en suppleant i Consl.Utsk. efter N:o 2093 A. Hr af Wellerstedt, Niclas, en suppleant i BaucoUtsk., efter N:o 1918 A. Hr von Strussenfelt, Fullm.
Hr Rudebeck, Salomon, samt en suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., efter N:o 2227.
Hr dorchimont, Wilhelin Albrect; och befunnos dertill hafva blifvit utsedda: i Conslitutilious-Utskottet: N:o 1361.
Hr Ljungfeldt, Fullm.
Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf; i Bauco-Utskottet: N:o 1304.
Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm, samt i Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskottet: N:o 2227.
Hr dorchimont, Wilhelm Albrecht.
Upplästes följande af Hr Silfverskjöld, Carl Siluecker, inlemnade mern.:
Den C November f. m. 59
Som maktpåliggande göromål nödga mig att på längre tid lemna hufvudsladeu, får jag härmed ödmjukligen anhålla om entledigande, med bibehållen riksdagsmannarätt, från så väl den befattning af ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk., som äfven den af Bänkman inom 15 bänkm:s-afd., hvilka befattningar iiro mig uppdragne. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter II.
Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk. i Hr Silfverskjölds ställe.
Företogs val af Bänkman inom följande biinkm:s-afd:r, nemi.: 4:de Bdnkm-.s-Afd. efter N:o 105.
Strömfelt, Fulin».
Gr. Löwenhjelm, Gustaf; 6:te Bänkm:s-ufd. efter N:o 270.
Wrangel afSausis, Christian Anton; I2:te Bänkm:s-afd. efter N;o OST.
Hr von Post, Stafs; i?>:de Bänkm:s-ufd. efter N:o 814.
Hr Gyllenhaal, Fullm.
Gr. Hamilton, Henning Ludvig Hugo; i~:de B'dnkm:s-nfd. efter N:o 1630.
Hr Reuterskjöld, Carl Leonhard; 2o:dc Bänkm:s n/d. efter N:o 1029.
Hr von Björnmarck, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Palrik Adolph; •2?>;djc B'dnkm:s-afd. efter N:o 2192.
Hr Broberger, Fullm.
Hr Munck, Ernst Fredrik Victor; 2/j.de Bänkm;.* afd. efter N:o 2245.
Hr von Hedenberg, Fullm.
Hr Lagerheim, Lars Magnus, samt iS;te B'dnkm:s-afd. efter N:o 2277.
Hr Ljungswärd, Fullm.
Hr Kuylenstjerna, Carl Ulrik; Och befunnos, vid valförrättningens slut, i st. f. ofvannämnde llrr, följande blifvit lill Bänkman utsedde, nemi. inom 4-dc Bänkm;s-afd. N:o 114.
Frih. Hummerhjelm, Fullm.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl; 6;te Bänkmss afd.
N:o 249.
Frih. Adelswärd, Erik Seth, genom lottning med N:o 240.
Manderström, Ludvig; I2:te Bänkm:s-nfd. N:o 678.
Hr Bildt, Knut; i3:de Bänkm.-s-oJd.
N:o SIS.
Hr Reenstjerna, Abraham Alexander; iy.de 20.de Hr Oxehufvud, Tönnes; 2?>:dje Bäiikm.-s-afd. N:o 2172.
Hr Lorichs Carl; 2 4:ile Bänkm:s afd.
N:o 2221.
Hr af Wirsén, Carl Thure; 25:te Bänkm:s-afd.
N:o 2307.
Hr af Tuneld, Carl Erik.
IIr Gripenstedt, Joli. Aug.:
Genom förnyad bordlägg ning af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 41, ang:de regleringen af riksstatens 8:de hufvudlitel, förekom utlät. ang:de den 9:dc hufvudtileln redan i sista plenum härstädes. Jag var då frånvar., och anhåller derföre alt nu få nedlägga min reservation mot det beslut, hvarigenom bifölls att å allmänna indragningsslalcn upp - 60 Den 6 November f. ni. föra en ärlig summa af 13,263 r:dr lö sk. lill pensioner al Högstsalig II.
Konung Carl XIV Johans och Dess höga Gemåls Hofstat. leke en enda röst höjde sig emot della anslag, hvilket således af alla målle hafva ansetts, antingen såsom fullkomligen riktigt, eller ork vara af så grannlaga natur, alt hvar och en som deremot hyste några betänkligheter hellre lät sin mening falla, än utsätta sig för obehaget alt den offentligen yttra.
Jag måste tillstå, att hos mig finnas onekligen sådana betänkligheter af åtskillig ari, och då jag gjort ovillkorlig regel för mitt offentliga handlingssätt, att i hvarje fall söka det rälta och sanna efter hästa ö IVerlygelse, ulan afseende på något annat bifall eller klander, än den egna omulliga samvetsdomarens, så kan jag icke i denna fråga genom lystnad göra mig delaktig i ett beslut, som jag ogillar.
Någon pligt alt försörja hädangångna Furstliga personers efterlemnade hofbetjening kan aldrig tillhöra Slaten.
StalsUlsk. har också sjelf uttryckligen erkänt sanningen af denna grundsats, som härflyler af sakens egen natur.
Pension är en vedergällning, men begreppet om vedergällning förutsätter Ijeitster, dels såsom gjorda, dels såsom mottagna.
Om således en rättighet (vare sig juridisk eller moralisk) finnes, att utöfver de fördelar, som tjenslen under sin utöfning medför, någon ytterligare godtgörelse bör lemnäs, så är del äfven ganska klart hvar den motsvarande skyldigheten måste sökas.
Det förevar, ämnet sönderfaller således naturligen oell enkelt i följande frågor:
Hvem har åtnjutit de tjenster, för hvilka pensioner begäras? är det Staten?
Hvem har bestämt antalet af de tjenstemän, för hvilka pensioner begäras? iir det Staten?
Hvem har bestämt beloppet af de löneförmåner, hvarefter de begärda pensionerna beräknats?
är det Staten?
Den som för sig besvarat dessa frågor, kommer lätt till ett omdöme i hufvudsaken, oell della omdöme bar hos mig icke fört lill samma resultat, som hos StalsUlsk.
, .hvilket erkänner grundsatsen, men förnekar tillämpningen.
Hvad som vidare mäste tagas i betraktande, är beloppet och fördelningen af de begärda pensionerna.
Oaktadt jag bär afhälter mig ifrån att närmare motivera min mening, mäste jag likviil öppet förklara, att denna reglering icke synes mig fullt öfverensstämma, hvarken med nödig sparsamhet, eller med de uppgifna grunderna.
Jag bör dock tillägga, ali. denna åsigt grundar sig pä uppgifter, som möjligen kunna vara oriktiga, enär StatsUtsk. icke behagat meddela de aulhentika handlingarna.
Denna uraktlåtenhet å Utsk:s sida, som lemmar saken i eli alldeles ofullständigt och outredt skick, utgör mitt tredje skäl att ogilla förslaget.
Det hade efter min förmening varit Utsk:s bestämda skyldighet alt ingå i den pröfning, som det sjelf säger sig hafva underlåtit, för att åtminstone redogöra för resultaterna deraf, hvarigenom ämnet mera hade fäll naturen af en sakfråga, och icke såsom nu skett, under formen af eli dubbelt Den 6 November f. m. 0! opinions-votum, blifvit dragen inom gränserna af de mest ömtåliga förhållanden.
Ja, mine Hrr! jag känner allt för väl på hvilken slipprig grund jag rör mig: det blir läll alt från minnena af det förflutna, frän den allmänna, varma känslan för det närvar., från den vackra bevekelsegrunden af välvilja mot enskilda, finna många ämnen till klander emot mig.
Jag vet del; men må så vara!
Wilt eget vittnesbörd går framför allt, och jag är dessutom viss derpå, all R. o. Ad. hyser aktning för hvarje ren öfvertygelse, äfven när den framställer sig som motsats till dess egen.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d 30 sisth Oct. och 2 dennes på bordel lagda utlät.
N:o 41, ang. regleringen af utgifterne under riksstatens 8:dc hufvudtilel.
Detta ullat. företogs punktvis lill afgörande. l:o Departementets expedition.
Denna punkt blef af Ridd. o.
Ad. bifallen. 2:o Riksarchivet.
Hr Silfverstolpe, Fredr.
Emot det egentliga tillstyrkandet i denna punkt, kan jag naturligtvis icke hafva något att anmärka, då StatsUtsk. föreslagit, alt den summa måtte utgå, söm K. M. begärt; men det finnes ett uttryck i premissen till denna hemställan, som jag ej kan lemna obemärkt, utan anhåller att dervid få göra några erinringar, för alt i prot. intagas.'
Utsk. säger: ”Sorn behofvet af ökadt tjenstebiträde vid Riksarchivet blifvit fulleligen ådagalagdt, men, i följd af hvad nu mera är vordet ulredt, i afseende å de vid sisth riksdag beslutade åtgärder för beredandet af den nya localen, oell hvarom särskildt yttrande kommer alt af Utsk. afgifvas, tiden för della besluts bringande till verkställighet svårligen torde kunna vid innevar. riksdag bestämmas.” etc.
Detta uttryck synes vilja antyda, alt Ständerne icke vid denna riksdag skulle kunna bestämma den lid, då det af Riksg.cont. innehafvande hus skulle öfverlcmnas till Riksarchivet.
Förhållandet är emedlertid, som de fleste af R. o. Ad:s ledamöter torde erinra sig, att under sisth riksdag Ständerne anmälte till Konungen, det de ansägo nödigt, att Riksarchivet borde flyttas lill en annan loeal frän den nu innehafvande; bestämmande dertill Riksg.eonl:s nuvarande bus, med villkor alt f. d. Nummerlotteriet öfvcrlemnades till Sundhelscolh, hvaremot Sundhetscollegii hus skulle aflrädas till Riksg.cont.
Denna framställning bifölls af Konungen, och Sundhetseollegii flyttning till f. d.
Nummerlotteriets hus har gått i verkställighet.
Det förbehåll, som Ständerne å sin sida gjort, är alltså af Konungen medgifvet; nu återstår uppfyllandet af förbindelsen å Ständernas sida, att lemna Riksg.cont:s hus lill Riksarchivet; och Konungen kan således, hvilken dag som helst, af Riksg.cont. äska, att vid nästa fardag huset aflemnas.
Under sådana förhållanden, och då dertill kommer, allde dyrbara samlingar, som i Riksarchivet förvaras, med hvarje dag 02 Den 6 November f. m. allt mer och mer förmultna, så att man knappast vågar vidröra desamma, för all icke riskera deras förstöring, anser jag mig tvungen att göra denna anmärkning vid efvauanlorda af Statsutsk. uttalade mening, i förhoppning, att när frågan verkligen kommer lill pröfning, R. o. Ad. må finna snara åtgärder hora vidtagas för husets öfverlemnande till det dermed afsedda ändamålet.
Hr von Rosen, Georg Ludv.:
Jag torde kanske böra erkänna, alt denna mening ifrån StatsUlsk:s sida varit något för tidig.
Man har gjort allt för fullföljande af hvad Ständerne i detta hänseende vid förra riksdagen heslöto, men hinder hafva verkligen mött verkställigheten deraf.
När den tid kan inträffa, då denna flyttning kan ske, derom vill jag ej på förhand yttra mig; men kau försäkra, att StatsUtsk. gör allt, för att så fort som möjligt bringa föregående Ständers beslut till fullbordan.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., biföll R. o. Ad.
StatsUtsk:s tillstyrkande, att R.
St. mätte bevilja del för Riksarchivet äskade tillökle anslag 2,500 r:dr. 3:o Kungl.
Bibliolheket.
Hr Prytz, Lars Adolph, anförde skriftligen:
I omedelbart sammanhag med den fråga om tillökning i K.
Bibliothekets anslag för böckers inköp, som nu blifvit föredragen, till föremål lor H. R. o. Ad:s öfvcrlägging, anser jag mig böra fasta H. R. o.
Ad:s uppmärsamhet på nödvändigheten afen sådan jemkning i K.
Bibliolhekets stat, ali nämnde verks göromål och den för deras bestridande tillsatta embelsmannapcrsonal ina sältas i ett mera passande förhållande till hvarandra, än som nu beklagligtvis är händelsen.
K. Bibliolheket ägde i fordna tider fyra tjenstemän pä ordinarie stat, nemi. en K. bibliothekarie, en vice bibliothekarie och tvenne amanuenser; men till följd af R.
St:s beslut vid ISO!) års riksdag indrogs vice bibliolhekarieljensten vid dess d.v.innehafvares afgång år 1825.
Sedan nämnde tid har K.
Bibliolhekcts bokförråd erhållit en mångdubbel förökning (det uppgår nu till vid pass 65,000 band, utom BOOO volumer handskrifter); Svenska bokpressens alster, hvilka i Bibliolheket böra emottagas och vårdas, hafva erhållit en oväntad grad af mångfald och utsträckning, och det årliga anslaget för böckers inköp har småningom blifv it ökadt till fern (säger 5) gånger sitt fordna belopp.
Under sådana förhållanden kan icke synas oväntadt, om behofvet af tillökning i verkets personal låter känna sig allt mera tryckande.
Anmälanden i detta afeeende hafva flere gånger blifvit gjorda hos R.
St., ehuru alltid lemnade utan afseende.
Vid sisla riksdag medgafs visserligen ett anslag för extra ordinarie biträden; men nämnde anslag har redan för ett år sedan upphört, och kunde dessutom näppeligen anses för något annat, än ett palliativ, egnadt att för tillfället hämma verkuingarue af en allt mera kännbar brist i verkets inrättning.
Den 6 November f. m. 63
Det kan visserligen icke undfalla nagons uppmärksamhet, all ett verk, med sådan omfattning och vigt, som det K.
Biblioteket, mäste för sitt bestånd äga af nöden, icke blott ett stort siffertal af vetenskapliga arbeten, utan oek en tillräcklig lönad och bildad tjenstemanuapersonal.
Ulau denna sednare blir bokförrådet ingenting annat än en död skall, utan inflytande pä den vetenskapliga och litterära bildningen.
Likaledes torde hvarje sakkunnig person lätteligen inse, att de iiu mångdubblade göromåien inom samma verk icke kunna lämpligen bestridas af en personal, som iuskränkes till två tjenstemän utom chefen.
Under sådane förhållanden anser jag en ökad tjenslemannapersonal i forsla rummet vara nödvändig för besagde verk, ett behof, som dessutom klart framstår ur de handlingar, hvilka från ett af de andra KikiStm nu blifvit till H. StatsUtsk. remitterade.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får jag vördsammeligen föreslå, att den vid 1809 urs riksdag iudragne vicebibliothekarie-tjensi vid K.
Bibliotheket, med grad och lön, motsvarande prut.secreterare i Konungens Cancelli, matte ånyo varda uppförd å verkets stat.
Tillika får jag hemställa, om icke Fl. B. o. Ad., i likhet med hvad som ägt rum i Ilögv.
I’resteSt. och Flederv. BoudeSt., täckes tillåta, att nu förevar, fråga, om ökadt anslag åt K.
Bibliolheket, mätte hvila öppen och oafgjord, intilldess alt den kan behandlas i sammanhang med min nu framställde motion, hvilken torde erhålla remiss till StatsUtsk., för alt der vinna en vederbörlig, af sakens allmänna vigt påkallad granskning.
Då Iionungcn i sin nåd. propus. ang:de Statsverkets tillstånd och behof, icke upptagit något i afseende på en tillökad tjenstemanuapersonal, d. v. s. ieke begärt anslag för eli sådant ändamål, och icke eller någon enskild motionär derom vackt fråga, så har också StatsUtsk. saknat all anledn. att derom ingå i öfverläggning och pröfning.
Jag vill hvarken bestrida eller bejaka behofvet af en ökad tjenslemannapersonal, emedan jag icke känner förhållandet, men mig förekommer det, som, i fall det rimligtvis icke lät sig göra att framgent, med nuvar. personal, bestrida den tjenstgöring, som inom det K.
Bibliolheket förefaller, Konungen säkert, i fall Flans uppmärksamhet derpå af vederb. blifvit fästad, skulle tagit saken i öfvervägande, och derom gjort en framställning lill Sländerne.
Sådant har liväl icke skett, hvarföre jag för min del måste betvifla nödvändigheten af personalens förökande.
Vare dock härmed huru som helst, så är den af FFr Prytz nu gjorda motionen alldeles ny, och jag hemställer lill Ilr Gr. o. Landtm., huruvida densamma, utan anledn. af någon vid denna riksdag inträffad händelse, kan till pröfning upptagas.
Hamilton, FFugo:
F fall FFr Gr. o. Landtm, först täcktes besvara den siste talarens gjorda hemställan, skulle jag anhålla att derefter få yttra mig.
FL Ex.
FFr Gr. o. Landtm, yttrade, det lian, i anledn. €4 Den 6 November f. m. af Frih.
Palmstjernas hemställan, finge tillkännagifva sin åsigt vara den, att den af Hr Prytz framställde fråga var alldeles ny, men dock föranledd af frågan om förökadt anslag lill inköp af böcker vid K.
Bibliotheket, enär motionären grundat sitt förslag derpå, att ett förökadt inköp af böcker föranledde behof af en större tjenstemannapersonal, hvarföre också H. Ex. ansåge sig icke kunna vägra propus, till remiss å motionen; men deremot funne II.
Ex. icke att denna motion behöfdc förorsaka lill uppskof med pröfningen af StatsUlskis i förevar, punkt gjorde tillstyrkande, emedan anslaget till backers inköp svntss vara oberoende af den nu väckta frågan om tillökning af tjeustcmannapersonateu.
Hamilton:
Jag log mig friheten begära ordet, för att lill alla delar understödja Hr Pry!z's förslag.
Då jag linder förliden höst jemte flera kamrater af den då församlade Statsrevisionen besökte K.
Bibliotheket, visades oss klarligen, alt i anseende till det lillvexande antalet af böcker, samt behofvet att ordna de massor af äldre samlingar af böcker och manuscripler, som redan finnas, det var rent omöjligt med den nuvar. tjcnstcmannapersonalen att medhinna göromälen.
De frenne extra ordinarie!-, som blifvit allönadc med det vid förra riksdagen beslutade anslaget, hvilket numera upphört, hafva, jemte de ordinarie tjeiislemänuen varit fullt sysselsatte endast med att ordna en massa af 20,000 volumer mest inhemska skrifter.
Men de öfriga i 13 i b
I iot lie ket befintliga samlingar behöfva äfvenledes i ordningställas, ty de äro visserligen till en viss grad ordnade, men icke så, att tjenstemännen kunna, med ledning af catalogcn, taga reda pä hvad som linnes, och dessutom behöfva de ordnas efter den method, som under sednare lider ansetts den bästa, hvarförutan det blir omöjligt för Bibliothekets tjenstemän att sä, som de sjelfva vilja och böra, kunna gä allmänhetens önskningar lill mötes.
Detta visar bchofvet af en ökad tjenstemannapersonal.
Detta bibliothek är dessutom det enda stora inom hufvudstadcn, och det är således äfven af ganska stor vigt för alla dem, som derstädes idka studier, alt hastigt och lätt kunna få reda på de handlingar, hvaraf de kunna vava i behof.
Jag tror derföre, att det skulle vara illa hushålladt med medlen, all gifva ett anslag till nya böcker, om man icke tillika gåfve anslag till tjenstemän vid Bibliotheket.
Om StatsUtsk. likväl ej skulle finna det görligt att tillstyrka äfven detta nya anslag, dels pä grund utaf den af Utsk. bestämdt antagna regel, att så litet som möjligt tillstyrka anslag, sorn icke af Konungen blifvit äskade, och dels af svårighet alt dertill finna medel; så skulle jag tillstyrka hvad motionären föreslagit, eller att frågan om de 3000 r:dr må stå öppen, i afsigt alt, såvida StatsUtsk. skulle anse det omöjligt att skalfa medel till det i motionen åsyftade nya ändamål, det må stå fritt, att af nyssberördc summa intill nästa riksdag anslå arfvoden till tjenstemannapersonalens inom Bibliotheket förökande, då sedan vid näst Den 0 November f. m. 65 i lii st inträffande riksmöte eli ordinarie anslag kunde begäras och pä stat uppföras.
Det är visserligen nyttigt och nödigt, det erkänner jag fullkomligt, att uppköpa höcker som utkomma, men att hopa böcker pä höcker ulan att hafva tillgäng till deras ordnande, del. är ungefär detsamma sorn alt icke hafva några.
På dessa grunder anhåller jag, alt detta yttrande finge medfölja motionen till StatsUtsk., för det afseende, sorn Utsk. kan finna skäl alt deråt lemna.
Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Behofvet af tjenslemiin vid K.
Bibliolhekct iir naturligtvis beroende, dels på den mängd af böcker som der finnas, och dels på mängden af besökande, som vilja begagna desamma.