Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag må ej — •— — från dagen dä den ä rikssalen öppnad blifvit.
Skulle likväl — — — Hr voö Troil, Emil:
Jag föreställer mig att meningen vid föregående riksdag måtte hafva varit, alt det nu föredragna förslaget skulle stå i sammanhang med det, som R. o.
Ad. i sista plenum förkastade, hvilket innefattade en utsträckning från 4 till 6 månader af tiden, som Ständerne ägde rätt att vara tillsammans.
Sedan detta blifvit förkastadt, så måste jag afstyrka antagande af detta, hvilket skulle leda till en ytterligare inskränkning i den för riksdags fortgång bestämda tid, och derföre yrkar jag afslag.
En riksdags längd skulle, efter det beslut som redan är fattadt, icke blifva större än tillförene, och således ordinarie 3 månader, i stället för att det förkastade förslaget innehöll ordinarie 6 månader.
Del nya förevar, förslaget åsyftar motionstidens inskränkning så, att han skulle beräknas från riksdagens öppnande på rikssalen, i stället för att räknas från den dag, då Konungen meddelade sin nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof.
— Om den kortare tiden, som i det nya förslaget åsyftas, varit ansedd tillräcklig för en riksdag, hvilken ordinarie skulle räcka i 6 månader; så måtte den föreslagna motionstiden äfven vara tillräcklig för en riksdag, som ordinarie räcker i 3 månader.
Jag kan derföre icke annat än tillstyrka, att R. o. Ad. måtte bifalla förevar, förslag.
Vi hafva i allmänhet hort klagas öfver för rbånga motioner, som komma till Utsktn och borttaga deras tid på obetydligheter.
I händelse motionstiden vore kortare, är det troligt att blott de vigtigare framkomrne.
Sådant synes mig icke vara skadligt, utan snarare gagneligt.
Riksdagsmännen torde då, vid ankomsten till riksdagsorten, hafva sina egna motioner färdiga och ej emottaga så många af andra. 5aS Den a8 Mars f. m, Frih. Gederström, Jacob, begärde att få veta hvad beslut de öfriga RiksSt:n fattat, rör:de denna punkt.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att förslaget i aotde punkten Litt.
A blifvit af Borgare- och BondeSttn afslaget, oell att PresteStts beslut, rörtde så väl denna, som efterföljande punkter, icke vore kändt.
Efter denna upplysning, anser jag det vara temmeligen likgilltigt, huru R. o. Ad. beslutar.
Isak. är denna fråga högst obetydlig; ty oin Konungen afgifver. sin propos. om statsverkets tillstånd och behof på rikssalen, så är det klart, att molionsiätten räknas derifrån; —• aflemnas denna propos åter några dagar sednare, så är det gifvet, att ifrågavar , rättighet beräknas från den dagen.
Det kan således icke vara af vigt att bifalla detta förslag.
Innefattade förslaget, som Hr von Hartmansdorff tyckes vilja framställa, blott en förkortning i motionstiden, så skulle jag tillstyrka detsamma; men det innefattar en verklig förkortning i riksdags fortfarande vidalia sådana tillfällen, då Konungen ej i plenum plenorum aflemnar sin propos. om statsverkets tillstånd och behof.
För närvar, äga Ständerne rätt att vara tillsammans månader efter denna propositions aflemnande.
Vid urtima riksdag, då Konungen kan dröja en månad efter plenum pleno^ rum att afgifva förenämnda propos., skulle det kunna hända, att Ständerne, enligt detta förslag, åtskiljdes efter 3 månader från propos:ns aflemnande; och jag tror icke det vore möjligt, att inom de 3 månaderna hinna att, i vederbörlig ordning, uppgöra en statsreglering, hvaraf skulle följa, att den gamla statsregleringen komme ytterligare att, emot Ständernes önskan, fortfara i 5 år.
Det är derföre af mycken vigt, att förslaget icke aniages.
Förslaget i 2o:de punkten Litt. A, blef af R. o. Ad. afslaget. ao:de punkten Litt. B. 36 §:n Riksdagsordningen i:sta mom.
Utom förenämnde — — — ett Expeditionsutskott, bestående af tolf ledamöter, lör att ej mindre uppsätta riksdagsbeslutet och i öfrigt sådana expeditioner, sorn ej tillhöra annat Utskotts befattning, än äfven mot vederbörliga prot.- utdr. jemföra alla af andra Utskott uppsatta expeditioner, samt att dessa sålunda författade handlingar — — — 72 §:n itsta perioden.
Hvarje expedition öfver Riksens Ständers beslut uppsattes af det Utskott, som målet handlagt, men må ej förr utgå, än den blifvit af Expeditionsutskott et jemförd mot de från Stånden inkomna protocolls-utdragen samt derefter i Stånden behörigen justerad och underskri fyen.
Se c re t. tillkännagaf, att förslaget under Litt.
B. blifvit afslaget af BorgareSt., inen bifallet af Bonde St.
Uppå derefter framställd prnpos., blef förslaget afslaget af R. o. Ad. aoide punkten Litt. C. 4? <$ln Riksdagsordningen. lista och 2ldra perioderne.
Upplysningar, sorn Utskott Jinner nödigt att frän annat Utskott inhemta, tua liskas och meddelas, helst genom prolocolts—utdrag, tncn eljest genom utsedde deputerade.
Finner BancoUtskottet de ämnen, hvilka utgöra föremålen för sammanträde med deputerade af annat Utskott, vara af sådan — — — lindert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att förslaget under Litt.
C. blifvit afslaget af BorgareSt., men bifallet af B011- dcSlåndet. R. o. Ad. biföll detta förslag.
2olde punkten Litt. D. 46 §:n Riksdagsordningen.
Ståndens plena böra — — — på samma tid hållas.
Stånden vare dock niedgifvet, når de samfäldt pröfva det nödigt, all på eli runi till gemensam öfverläggning sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta, och före vid slikt sammanträde Landtniarskalken ordet.
Skulle ett Stånd tarf Undert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget under Litt.
D. blifvit afslaget af BorgareSt., men bifallet af BondeStåndet.
Förslaget under Litt.
D. i 20lde punkten blef af R. o. Ad. bifallet.
2olde punkten Litt. E. 4g §in Riksdagsordningen, lista morn., lista perioden.
Hvar och en allman fråga, som första — — — då remiss bör ske; dock stände hvarje ledamot öppet att öfver samma mål
Iva gånger, antingen skriftligen eller muntligen, sig yttra, och hvilka hans yttranden äfven skola till Utskottet remitteras. — — •— Undert.
E. blifvit afslaget af både Borgare- och BoodeStm.
Detta förslag blef äfven af R. o.
Ad. afslaget. 2o:de punkten Litt. F. 4g Jin Riksdagsordningen.
3ldje momentet.
Aterförviser något RiksStånd — — — till det Stånd, som återremitterat, eller så framt de öfriga Stånden uti mål, der tre Stånds röst utgör Riksens Ständers redan fat 4 II. 67 53o Den Mars f. m. tat sammanstämmande beslut, Ståndet derom underrätta; kunnandes genom sådan återförvisning, expeditionen af beslutet ej uppehållas.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt delta förslag blifvit bifallet af både Borgare- oell BondeStm.
F. blef likaledes bifallet af R. o. Ad. aotde punkten Lilt. G. 5i §:il Riksdagsordningen.
Motioner, ämnade att i Stånds plenum väckas, skola genom anslag, senast tre dagar förut, i Ståndets samlingsrum till innehållet angif vas , och innefatta förslag, åtminstone i liufvudpunklerna till del beslut, som åsyftas.
I en skrift böra ej — Undert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att både Borgareoch BondeStln afslagit detta förslag.
Enahanda beslut blef oek, uppå derom framställd propos., af R. o. Ad. fa liad t. 2o:de punkten Litt. H. 5g §:n Riksdagsordningen.
(Tillägg eller blifvande i:sta momentet af denna §.) 1:0
Alia hos RiksStånden hållna enskilda eko nomi beträffar.
Der offentlighet vid cfver läggningar na äger rum, ankomma det dock på hvarje RiksStånd alt om dess -protocoll annorlunda förordna, under villkor i öfrigt, att hvarje enskild må kunna, efter skeende anmälan, utan hinder eller författare-ansvar, till tryckning utbekomma, med förenämnda undantag, större eller mindre delar af samma protocoll, och att tvänne utskrifva exemplar af liela protocollsföljden aflemnas till förvarande, del ena i lliksarchivet, det andra i Banken.
II. blifvit afslaget af Borgare- men bifallet af B011- jdeStåndet.
Detta förslag blef af R. o. Ad. bifallet.
Hr von Hartmansdorff ville i prot. hafva antecknadt, att han röstat för afslag å ifrågavar. förslag. 2o:de punkten Litt. I. 5g §:n Riksdagsordningen.
(Tillägg i de 2:ne sista perioderna, förvandlade till eli 2:dra moment), 2:0
Sådana handlingar, hvilka till samtliga RiksStånden inlemnas eller ifrån dem utgå, skola icke i protocollen intagas, ulan endast med nummer eller kort rubrik antydas.
Af dessa handlingar böra, såsom ett bihang till samtliga Riks- Ståndens protocoll, Konungens propositioner, Utskottens be"tänkånden samt de protocolls-utdrag, som innehålla RiksSlåndens deröfver fattade beslut, äfvensom Riksens Ständers Den 28 Mars f. m. underdåniga skrif reiser och riksdags-beslulet, särskildt från trycket, onder Expe dit iöns Vt sköttel s uppsigt, ut gifvas; dock ali hvad förut är i tryck, pä allman bekostnad, lill RiksStändai utdeladt icke må i hillänget ånyo tryckas. lindert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att detta förslag blifvit bifallet af både Borgare- oell BondeSt:n.
För min del bestrider jag antagandet af detta a:dra inom.
Anledningen dertill år i främsta rummet, att jag anser hillänget böra vara fullständigt, och i sista rummet, att här förekomma orden: ”sorn innehålla RiksSt:ns deröfver fattade beslut, äf”vensom R.
St:s underd. skrif veisel- och ”s 1 u le t, särsk il dt från trycket, under Exped.Utsk:s ”uppsigt, utg ifvås.” R. o. Ad. lärer linna, att, när riksdagen afblåses, dagen eller andra dagen sednast efter det Exped.Utsk. aflemnat riksd.heslutet, kan icke tryckningen, deraf ske under dess uppsigt, så framt icke Exped.Utsk. skall fungera, efter det Ständerne blifvit åtskiljde, ehuru
Ständerlie likväl då icke vidare äga någon rätt edler förmå att pröfva riktigheten af Utk:s tillgöranden.
Jag skulle förmoda, alt denna tryckning, hädanefter som hittills, kunde uppdragas antingen åt
Hrr comi terade för tryckfrihetens vård eller åt
Hrr fullmäktige i Riksg.-cont.
Jag yrkar afslug på momentet.
.11 Hr von Hartmansdorff:
Cederström* egent liga skäl alt vägra bifall å förslaget, syntes vara, så vidt jag under sorlet kunde fatta hvad han sade, alt hillänget skulle tryckas under uppsigt af Exped.Utsk.
Detsamma står likväl i deli gamla redactionen , lydande så här : ”Dessa handlingar tryckas särskildt, såsom ett bihang lill samtliga Riks”St:ns prot. och utgifvas under Exped.Utsk:* uppsigt*’’ Saken synes vara alldeles densamma.
Det är icke om tryckningen af bihangel, som jag talat, det är om tryckningen af riksebbes] utet, hvilken icke i den gamla redactionen linnes ställd under Exped.Utsk:s uppsigt, men som i det nya förslaget blifvit uppdragen samma Utskott.
Uppå derefter framställd propos., blef förslaget under Litt. 1. af R. o. Ad. afslaget. 10 punkten Litt. K. 1 73 §:n Riksdagsordningen. i:sla perioden.
Stanna RiksStånden — — — då skall hvarje Stånds beslut, hvilket icke må i följd af annat Stånds inbjudning, ändras, genom protocolls-utdrag Undert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att BorgareSt. bifallit, men BondeSt. afslagit delta förslag.
Jag hur .visserligen horf k 53a Dcu u8 Mars f. m. att ett Stånd afslagit denna punkt.
Men jag underställer, detta Högl.
Stånd, om vi icke destomindre kunde bifalla den utan afseende derpå att beslutet icke har någon annan påföljd, än yttrandet af vår mening.
En hvar, som bevis tat flera riksdagar, torde erinra sig hvilka missbruk som ined inbjudningarna bedrifvits.
Man har först fattat sitt beslut, så komma inbjudningar från något annat Stånd, och så går det hela öfver ända.
På detta sätt ar man aldrig säker, att besluten bestå; ty allt kan göras om igen.
K. blef af 11. o. Ad. bifallet 2 irsta punkten.
Föreslaget tillägg, rörlde mi nini i-an tale t af närvar. ledamöter i Const.Utsk., när det med R.
Strs rätt besluter.
3*3 §rn Riksdagsordningen, sista perioden. — — — Inom Constitutions- och BancoUlskot/e/i skola i de mål, der Utskotten med Riksens Ständers rätt besluta minst två tredjedelar af hvarje Stånds ledamöter vara närvarande.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att detta förslag blifvit bifallet af Borgare-, men afslaget af BondeStåndet. R. o. Ad. biföll derefter förslaget uti 2irsta punkten.
Innan vi komma till föredragningen af de förslag, som angå tryckfriheten, får jag underställa Hr Frih. o. Landtm, äfvensom det Högl.
Ståndet, om vi ej skulle få återgå till de ännu hvilande förslagen rörrde de öfriga Ståndens representation, i händelse underrättelse inkommit om deras beslut i afseende derå.
I annan händelse har jag visst ingenting emot, att vi börja med förslaget till ändringar i Tryckfr.förordn.
R i d d.S ecr e t. anmälte, att ännu ingen underrättelse kunnat erhållas från PresteSt., huru nämnda Stånd afgjort de förslag, hvilka af R. o. Ad. föl lidne plenidag blifvit förbigångna, för att hvila tills en sådan underrättelse ankommit. astdra punkten.
Angrde ti 11 s tå n dsbe v i sen för u tgifvandet af periodisk skrift. i §:n Tryckf'ilie t s
Fö rordn in gen 4;öe momentet. 4:o Elio, som ämnar utgifva periodisk skrift, anmäle sig derom förut hos Hofcancelleren, med uppgift å skriftens titel och tryckningsort.
Hofcancelleren äge då att, såvida sökanden ej blifvit för nesligt brott dömd, eller förklarad ovärdig att föra andras talan, meddela bevis, att emot skriftens lifgifvande intet hinder förekommer.
Öfver denna anmälan rila sökanden, genast och kostnadsfritt undfå ett utdrag af Tiof canceller s-expedilioncns diarium, bärandes, i händelse titlslånds-bevis eller moliveradt af sia g icke varder utfärdadt för utgifvare, i hufvudsladen inom fjorton och i orterna inom trettio dagar från anmälningsdagen, sökanden uti Den a8
Mu r s f. m. 533 IIofcanceller s-expedit ion förete diarii-utdraget, och ovägerligen, äfven kostnadsfritt,erhålla påskrift derom; hvarefter en sådan anteckning å berörde utdrag skall galla, i bevisets ställe, till full kraft och verkan.
Om tillstånds-hevisit eller, i annat Jall, di aril-utdraget icke begagnas inom sex niånadcr, hvarje till trettio dagar räknad, från clet förras utfärdande eller del sednares påtecknande, må utgifnings-rättigheten anses hafva för elen gången upphört.
Anmärkning; I händelse grundlagsändrings-förslagen, Nilis i och 2, nf bida statsmakterna bilallas, komma i detta moment, orden ’ Hofcancelleren” och ”Hofcancellers-expe”ditionen” alt utbytas mot orden: ”Juslitiw-Stalsministern och ’ Justilice-dc/iartenicntet.” Underl.
Ridd Seer et. tillkännagaf, att BorgareSt. ansett ifrngavar. förslag böra hvila, till dess sig visar om grundIngsändriiigs-frirslagen N:ris i och 2 af K.
M. gillas, och att BondrSt. bifallit detsamma.
Dä vid sista riksdag Coust.Utsk:s betänk N:o mo bief R. o. Ad. föredraget, tog jag mig friheten att framställa några betänkligheter mot det af Utsk. deruti framställda förslag.
Den i betänk, uppgifna anleda, till förslaget, var, att Utsk. ansåg, alt en prueseriplionstid barde i Tryckfr.lörordn. införas, inom hvilken [I ifcancelleren vore förbunden att utgifva bevis om gjord anmälan för tidnings-eller periodisk skrifts lifgifvande.
Denna piaescriptionstid finnes redan utsatt i ett K. förordnande af i B (2, och jag skulle således icke anse behöfligt, att nu införa det i grundlagen.
Det vore doek visserligen icke skadligt, måhända till och med rationelt, emedan alla stadganden rörtde tryckfriheten böra, så mycket som möjligt, vara sammanförda på ett ställe; och i den delen borde jag således icke hafva något att anföra; men bär är äfven fråga om en annan praescriptionslid, den nemi., inom hvilken en lidnings-ulgifvare, sorn erhållit Hofcancellerens bevis, bör detsamma begagna.
Denna sednare praescriptionstid är genom förslaget utsträckt ända till 6 månader, och detär denna tid jag anser vara för lång och ganska mycket försvåra den Hofcancellers-embetet åliggande controll.
Slutligen innehåller förslaget det stadgande, alt i händelse Hofcancelleren skulle uraktlåta sin pligt att inom 14 dagar i Stockholm, eller en månad i landsorterna, utgifva bevis öfver en lios honom gjord anmälan om begärd rättighet till tidnings lifgifvande , då skulle, i stället för delta bevis, registratorns diardi-bevis gälla.
Jag tror icke det vara riktigt, att mot en förmans fel och uraktlåtenhet söka correctiv i en förment större laglydnad hos den underordnade tjenstemannen.
Uraktlåter
Hofcancelleren sin embetspligt, må han derföre blifva tilltalad — blifva stralfad — men ingalunda bör correctivet ligga hos en honom underordnad.
På grund af dessa 53^ 13 e ii 28 Hars f. ra. betänkligheter, hemställer jag, alt forslaget mä af R. o Ad. blifva afslaget.
Förslaget i 22 punkten blef afslaget af R. o. Ad. 2>:dje punkten.
An g: de boktryckares och namnsedels-attestanters ansvar i vissa fall. 1 §:n Tryckfrihets-förordningen.
Författare vare ej skyldig att å tryckt skrift låta sitt namn utsättas.
Ehvad han okänd vara vill eller ej, tillställa lian boktryckaren en förseglad sedel, innehållande uppgiftcrne af hans namn och hemvist, med påsk 1 ifvet betyg örn dessa uppgifters riktighet af tvänne i orten väl kända, inom Sverige boende Svenska medborgare, hvilka åligge författareansvar, i händelse skriften inom laga tid skulle åtalas, och författarens namn och hemvist funnes oriktigt uppgifna eller i sedeln saknades.
Röjer boktryckare författaren, utan domstolens åläggande ali honom uppgifva, eller har boktryckare, utan författarens eller utgifvarcns tillstånd, hans namn å skriften utsatt, böle, i förra fallet tvåhundrade, och i det sednare fyrahundrade riksdaler; och varde, i beggedera, hans förbrytelse uti allmänna tidningarna kungjord. 7:0
Den hvilken — — — noga iakttagne. 8:0
Vid rättegången — — — domstolen inkalla.
Skulle vid — —• — riksdalers böter. g:o Hvarje skrift — — — ägarens ensak.
Undert. ftidd.Secret. tillkännagaf, alt förslaget i denna punkt blifvit bifallet af både Borgare- och BondeSt:n.
Förslaget i 23 punkten blef af R. o. Ad. bifallet. 2/}:de punkten.
Ang:de äganderätten till tryckt skrift. irsta §:n Tryckfrförordn. grde momentet, irsta punkten.
Hvarje skrift vare författarens eller hans rätts lagliga innehafvares egendom.
Men så framt författarens arfvingar eller rätts innehafvare icke inom tjugu år från hans död'utgifningsrallen begagnat, äfvensom, i händelse ett sådant begagnande icke af dem inom hvart tjugonde år förnyas, staude hvar och en öppet att författarens e/terlemnade skrifter af trycket utgifva.
Hvilken, som eljest skrift trycker eller efterlrycker, utan författarens eller hans rätlsinnehafvares skriftliga tillstånd, miste upplagan, eller bote dess (ulla värde, ägarens ensak.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att delta förslag blifvit af både Borgare- och BondeSttn bifallet.
Uppå derefter framställd propos,, fattade äfven R. o. Ad. enahanda beslut. i5:te punkten.
Angrde ansvar för underlätet utsättande, ;å tryckta skrifter, af bok t r yckarens namn, årtal ocHi tryckningsorten.
Den 28 Mars f. m. 535 Dsta §:n Tryckfrih.Jorm/lii. io:de momentet. i:sta perioden. 10:0 A hvarje skrift varde boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatte; uraktlåter boktryckare sådant, bote, om skriften eljest är lill sitt innehåll obrottslig, för hvarje gång femtio riksdaler, men, om skriften prof vas brottslig, första gången trehundrade och andra gången sexhundrade riksdaler samt vare tredje gången sitt boktryckeri förlustig.
Utsätter — — — lindert.
Ridd.Secret. lillkännagaf, alt förslaget i i5 punkten blifvit bifallet af både Borgare- och BondeSttn.
Under fullkomligt medgifvande, att de böter, som för närvar, linnas stadgade i i §:n 10 mom. af Tryckfr.förordn., äro alldeles för höga, anser jag mig likväl böra motsätta mig bifall till detta förslag, derföre att jag finner detsamma utgå från en oriktig rättsgrund.
Enligt de författningar, som voro gällande före 180g års tryckfrihelsförordn., ålåg i de flesta fall boktryckaren författare-ansvar, — han ansågs nemi. sorn en slags indirect censor på utkommande skrifter.
Fortfore ännu ett sådant förhållande, så skulle jag visserligen, i harmoni dermed, tillstyrka detta förslags antagande, men den principen blef 180g frånträdd.
Ansvaret åligger nu författaren, och boktryckaren är mera att betrakta som hvar och en annan fabrikant, och stannar icke i något ansvar, om han tryckt en skrift, som befmnes brottslig, i annat fall än om han uraktlåtit att förse sig med namnsedel.
Med nu gällande princip anser jag fördenskull förslaget icke kunna stå tillsammans.
Här är egentligen fråga om ansvar för boktryckares uraktlåtenhet alt å tryckta skrifter icke hafva utsatt sitt namn, tryekningsorten och årtalet: en sådan hans uraktlåtenhet måtte vara densamma och af lagen anses lika,antingen skriften är brottslig eller obrottslig.
Förslaget åsyftar likväl helt olika böter i dessa båda fallen; han skulle nemligen plikta 5o r:dr för sin uraktlåtenhet, om skriften vore obrottslig, men 3oo r:dr o. s. v. för sin försummelse i detta afseende, örn skriften dömdes brottslig.
Man ålägger ju härigenom boktryckaren en art af censur, och återgår till en princip, som man frånträdde 180g.
Dessutom skulle detta inom., om det antogs, i verkställigheten medföra svårigheter: ifråga var. uraktlåtenhet är ett ordningsmål; ganska snart efter all hafva blifvit begånget, instämmes ett sådant mål till Hofcancellers-embetet och ganska snart blir detta embete i tillfälle alt fälla sitt utslag deröfver, hvilken procedure blef belt enkel, om skriften icke vore brottslig; men i motsatt fall skulle
Hofcaneellers-embetets handläggning blifva uppskjuten ända till dess actor, sorn åtalat hufvudsaken eller skriftens brottslighet, hunnit utagera målet.
För att utröna om skriften vore brottslig eller ej, skulle i alla fall den i lagen för publikt åtal bestämda prsescriptionstiden af sex må-» 536 Den i8 Mars f. m. nader afvaktas.
För enskild mans åtal tinnes ingen proescriptionstid.
På dessa skal tillstyrker jag afslag å den iöreslagna nya redactionen.
Jag är af olika tanke med den siste talaren, ity att jag anser boktryckarens egentliga felaktighet ligga deruti att han vill dölja en skrift, soin lian har tryckt, derigenom att icke utsätta sitt namn eller tryckningsorten.
Om någon vill dölja en oskyldig sak eller en brottslig sak, så måtte det vara en olika förseelse.
Det är ju meningen alt strå (Fa den som döljer hvad, enl. lag, icke får döljas.
Jag tror, att olika plikt bör bestämmas för den, sorn försummat utsätta namn och tryckningsort på en oskyldig skrift, och för den, som begått denna försummelse, då han tryckt en brottslig, och derigenom bjudit till alt göra det för lagens väktare omöjligt alt hitta på den verkligt brottslige eller författaren.
Jag tillstyrker bifall till momentet.
Under den författning att boktryckaren alltid vore pligtig att undersöka en skrifts innehåll, skulle jag vara färdig att öfvergå på den siste talarens tanke; men denna pligt åligger icke boktryckaren numera, — den har varit honom ålagd före 180g.
Nu kan han, så vida han är försedd med namnsedel, under fullkomligt iakttagande af Tryckfr.förordn., helt fabriksmessigt, och utan att behöfva taga närmare kännedom om skriftens innehåll, trycka den, och hela hans fel, i det fall 10 mom. förutsät ter, ligger deruti, att han icke ställt sig Tryckfr.förordn. till efterrättelse och åsatt skriften namn, årtal och tryckningsort.
Någon undersökningspligt hvilar icke på honom, och jag kan icke förlika mig med den rättsprincip, alt någon, som icke är pligtig att undersöka ett visst factum, likväl får straffgraden för sin uraktlåtenhet i en annan del, som på honom ankommit, bestämd genom graden af dens förbrytelse, på hvilken det första factum berott.
Jag har dessutom trott, att detta innebure en återgång lill en förut frånträdd princip; och det.är den, jag icke anser böra återinföras.
Hr Le fr e'n:
Jag tror icke, att vi hafva så okunniga boktryckare, att de kunna sägas drifva yrket som en fabriksrörelse ; jag tror, att de i allmänhet äro kloka nog, och att de veta att det är en simpel sak, att man skall utsätta tryckningsorten och sitt namn, och att en uraktlåtenhet deraf, — den må vara tillkommen af uppsåt eller par hazard, — gör det svårt, om icke omöjligt, att få reda på namnsedeln, i händelse skriften ansåges böra åtalas.
Jag tior icke på, att det finnes några så beskedliga boktryckare, som af okunnighet och blott som simpelt handtverk behandla denna näringsgren.
Jag tycker mig finna, alt om en boktryckare ur - D e ii aS Mars f. m. 53^ uraktlåter att utsätta namn och tryckningsort, så har han begått ett fel; och felet Sr gravare, om han vill dölja en förbrytelse, än om det endast skett af försummelse, — och jag kan ej underlåta att finna en betydlig olikhet mellan dessa båda cathegorier, brott och förseelse.
Mig synes, alt Frih. von Schulzenheims framställning af detta ärende är så klar, alt det lärer blifva svårt vederlägga riktigheten deraf.