Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man fäste härjemte uppmärksamhe”ten på antalet af de Verk och Tjenster, hvil”ka ännu äro öfverhopadt sysselsatte i och ”med göromål, som härflyta af jordens närvarande beskattningssält; och om man, vid ”föreställningen om deras framgena obehöf”lighet för Stalsjaestyret, äfven lemnar å sido 9 "afsecndet på elen tillfälliga vinsten af löners och skrifmaterialiers besparingar! samt en betydlig personals återgång till enskild llit och förkofran inom samhällets industriella yrken, hvilken ädlare och högre vinst af ledig rörlighet uti förvaltningens gång bör icke uppkomma, då Kronan icke längre ^ hehöfde tvista med enskilde om sila rätt till räntor, då de frågor af snart sagdt oräkneliga slag förföllo, de embetsåtgärder af ycke färre upphörde, hvilka nu, för contralien af Statens inkomster af jorden, årli3 gen upptaga och sysselsätta pluraliteten af Statens Emhets-och Tjenstemän, att räkna nedifrån Kronans Länsmän till och med Konungens StatsRåds Ledamöter och Föredragande?
Man vet ju hvad ett försvåradt och intrassladt Beskattnings- och Administratious-sätt i alla Länder under alla lider verkat; tröghet och lamhet vid alllmänna ärenders utförande, osäkerhet och ”ohåg i medborgarens ställning och bemödanden.
När nu det onda stämmer sjelf— ”va moderkällan till Rikets välstånd, dess ”dyrbara jord, hvad kan då ett än så idogt ”och ädelt Folk, en än så vis och kraftig ”Regering, uträtta tili ömsesidig lycka och ”ära?
I sanning obegripligt, att alla inse och ”erkänna det onda, och ingen försöker ett ”steg, för att häfva det!
Regeringen och dess ”organer, folket och dess representanter, ”sjelfve den oupplyste individen bland Rikets jordägare,, alla måste sammanstämma IO ”uti-de gemensamma olägenheterna af en Inrättning, hvilken orubbad fortgår under ”det Nationens allmänna öfvertygelse för”dömmer dess skadlighet.
Nog stor är fårhå”gan för det nya, när sjelfva det gamlas plå— ”gobild ej förmår uttränga den.
Ett förslag ”för den skattlagde jordens friköpande från ”skattskyldigheten, och att såmedelst afvittra den privilegierade jordens skattefriheter, det är: ett förslag att åvägabringa lik”bet för all jord i afseende å Statens rättighet att, vare sig med en omedelbar ”grundskatt, eller en allmän procent af afkastning, åtkomma sin inkomst af denna, ”likasom af alla andra näringskällor; ett så”dant förslag bör vara välkommet.
Finnes ”det derjemte uthärda sakkännedomens och ”den allmänna öfvertygelsens pröfning, och ”erkännes principen såsom den rätta, böra ”icke utförandets svårigheter afskräcka, ”Det kommer nu derpå an, om dessa ”svårigheter kunna blifva jemförliga med ”dem, som skola afhjelpas; och då man nu ”öfverlåter åt en änteresserad allmänhet att ”uppmäta de nya, som kunna befaras, ”vill man här korteligen erinra om de närvarande.
”Den skattlagde jorden är fördelad i ”Hemman, Redan denna omständighet ut”öfvar en ganska menlig verkan på den fria ”dispositions-rätten, i det de, i afseende pä ”Hemmans-inrättningen, gällande förfatlnin”gar förbjuda föryttringar eller fördelnin - II “gar af ett i Jordebok en upptagit Hemman, “till en viss grad af sönderklyfning eller “förminskning, Hemmanen hafva tillkom“rriit och blifvit skattlagde, utan att dervid “varit följd någon bestämmelse eller grundsats, huru mycken eller huru beskaffad “mark dertill erfordrats.
Viddén varierar “emellan 5oo, ja derunder, och 3ooo Tunneland, och deröfver, för ett så kalladt helt “hemman.
Markens beskaffenheter äro och “förblifva ojemförliga och obestämbara.
Det “mått, som bestämmer Hemmanets skattskyldighet i förhållande till andra och kal“las Mantal^ är, i följd af allt detta, äfvenledes olika och ojemförligt.
Mantal skall “åsättas alla Hemman utan undantag.
Enär “nu Hemmanen uppkommit, antingen till följd “af physisk beskaffenhet i afseende på grän“sor, eller efter sammansatte förhållanden “af ägornas vidd, slag och naturliga beskaffenhet; så är förklarligt, huru t. ex. § ManSal kan vara mindre värdi, än | dito inom Samma Socken.
Kommer nu dertill, såsom “ofta är fallet, att samma 4 Mantal är rae“ra skattlagdt och besväradt än fjerdedelen, “hvem vill då söka försvar för ett så sam“hällsvidrigt förhållande?
“Vi följa nu vidare Hemmans-inrättnin“gen i anseende till Jordnaturerne af Kro“noskatte, Krono, Skatte-Rusthåll, Kronorusthåll, Säteri, Berustadt Säteri, Frälse, ”Rå och Rör, Insockne samt Utsockne FrälSe, och de knappast labellistiskt utförbara 13 ''olikheter och ojemnhelcr i oneras utgörande, som härflyta deraf.
Hvarenda af of”vannämde så kallade Naturer har sitt eget ”privilegii-lynne och fordrar sin egen be”handling, ej mindre i fråga om tvister rödande Kronans derunder Beroende rätt, än ”särskildt i redogörelse- och föryaltningsväg.
”Med nästan tallösa små iakttagelser och spe”cialiteter försvagar allt sådant förvaltningens gång och rörlighet.
Men tili ännu ”större förvåning föres man vid betraktandet af de den Svenska jorden ålagda särskilda räntor; deras uppräknande torde gil— "va ett ungefärligt begrepp om livad arbete ”erfordras till årliga controllen af Statens ”inkomster af jorden.
Man märker: ”JordeBoksRcintan, också kallad Onlc”narie Ränta.
Den består uti en mängd PerSedlar af ortens egen afkastning:
Spannemåi, ”Häst, Ko, Svin, Får, Gås, Ull, Fisk, Tjära, ”Ved, Gråskinn, Hålling, Tran, Fårgödsel, ”Tyskt
Öl, och ännu flere underbara persed”lar.
Länens Jordeböcker kunna innehålla a5 ”å 3o särskilda sådane artiklar, ja derutöfver. ”Mantals-Räntan, bestående merendels ”uti Landtogs-gärden, Byggnings-hjelper!, ”Saltpetter-hjelpen, Boskapspenningar och ”Åkerskatt, Skjutsfärdspenningar, Dagsverks”penningar.
Alla dessa räntor hafva väl från ”början endast varit tillfälliga Bevillningar "blott för en tid, men, utan vidare fråga ”derom, fått fortfara att beständigt utgå; ”hvadan desamma nu mera, under ett hul - i3 ”vudnamn af MantalsRäntån, ii ro lika be-
I Upland berak”nas en årlig häst i Håbo härad till 6 öre, ”i Bro och Åsunda till io öre 4 f P:or* ^ ”Håbo utgår denna Ränteliäst förvandlad i ”penningar, i Bro och Åsunda förvandlad i ’3 öre penningar samt 3-f k:pr Spannmål; ”att förtiga oräkneliga dylika skiljaktigheter, ”hvarom hvarenda öppnad Jordebokkan vitt”na och hvilka här icke kunna specificeras ”Man borde icke behöfva förlora orcl ”för bevisandet af olägenheterne af detta intrasslade förhållande.
Yi räkne bland dem ”allmänneligen: ”Ojemn Beskattning.
Synnerligen den ”bonde, som ärft sin jord, undgår icke att ”erfara det tryckande deri, att grannens ”hemman af bättre beskaffenhet ärlindriga”re beskattadt.
En annan, som tillhandlat ”sig sitt ägande Hemman, kan väl hafva vid ”köpet iakttagit de årliga Räntornas och Be”svärens verkan till bestämmandet af en ”mindre köpeskilling; men olägenheten af *) Se Lärobok i Svenska Kameral-Lagfarenheten af Rabenius, §, 3rg. »4 ”hemmanskattens ojemförlighet med den ail» ”manna i orten skall i många andra Fall gö» ”ra sig för honom känbar.
Staten åter ståf ”alltid till den mera betungade i ett orättvist förhållande, och har i samma mån ”uppgifvit sina anspråk på en oskrymtad ”samhällsanda hos denne.
I allt fall uppre» ”ser sig all slags ojemnhet, det vill säga, ”orättvisa i beskattning, våldsamt emot sam» ”hällsideen, vare sig, att denna ojemnhet ”drabbar egendomen och indirecte derigenom ägaren, eller medborgaren diréöte. ”Det är af denna jord beskattningens ojem”na distribution man icke eller sällan ser uppstå oförmåga till oneras utgör ande, antin» ”gen alla, hvilket förutsätter en från början ”ojemförligt hög skattläggning, samt deraf ”föranledd vanhäfd och ägarens obestånd, ”eller allenast vissa onera, hvilka bero af ”tiden, culturen eller årsvexten.
Ett hem» ”man, till exempel, sorn vid en för no år ”sedan verkstäld skattläggning ansågs till ”ränta af Tjära, med afseende på då varan» ”de skogstillgång och öflig tjärubränning in”om orten, saknar nu utvägar för denna pro”duction, hvilken Åker» och Ängs-odlingens ”mera lönande afkastning utträngt.
Om nu, ”såsom fallet är i en pvovins af Riket, den» ”na Skattepersedel icke får med penningar ”lösas, utan af Staten in natura årligen ut» ”fordras och uppbäres, så blir obestridligt ”att Jordägaren, under dylika förhållanden, ”får vidkännas högre utlaga, än hvad skatt - »5 ”läggningen åsyftat, i det han nu skall an* ”lita köpmannen, kanske ock genom honom ”utländningen, om den vara till hvad pris ”sorn hälst, hvilken dock kallas hvarken mer ”eller mindre, än Hemmanets grundränta.
”Afund och osämja emellan grannat* ”af den obildade folkklassen blifva indirec”ta följder af ett förhållande, hvarigenom ”den ene ser den andres fullt ut lika goda, ”eller tilläfventyrs bättre, hemman fritaget ”från Besvär och Utskylder, som drabba ”hans egen, icke bättre, kanske sämre lägenget.
Man tar ej skäl af sak, när personell ”genom den blir afundsvärd.
Ett gammalt ”ordspråk säger ju, att grannens ko har all— ”tid större jufver.
När nu enahanda förhållande verkligen är för handen, hvem ”känner menniskonaturen och gör sig icke ”föreställning om yttringarne af dess oför”ädlade skick?
Bråttmålshistorien skall icke ”sakna data i detta afseende.
Men äro ock”så gröfre brott, begångna af afunden, lyckligtvis sällsamma hos den godsinte och red”lige Svenska Allmogen, hvem vill dock ne”ka, att orättvist distribuerade utlagor när”mast leda till försök å de vanlottades sida, ”att gora sig orättvisan så litet som möjligt ”känbar?
Se här en väg till det goda fol”kets demoralisation, och denna väg i sjelf”va Statsinstitutionerne beredd! ”Ädla krafter, hvilkas utveckling och ”utbildning just desse borde framkalla, gå ”jemväl förlorade.
En sådan är den natio» tö ”nolla amin, egen lios ett fritt folk och ”lins det Svenska historiskt ärftlig, hvilken ”uppkallas till skyldigheten att personligen ”deltaga i Landels fölsvar.
Jti flere namn ”på Utlagor och ju flere slika, desto flefö ”skenskäl att undandraga sig vidare skyldig”heter.
Gif bonden att uppräkna 20 slag ”af onera, deribland knektehåll, och han ”skall aldrig öfvertygas om pligten att än”nU derutöfver sjelf gå i vapen.
En enda, ”så rättvist som möjligt fördelad Statsut”skyld, och alla skola erkänna sig dertill ”förbundne.
Att dessutom landets odling ”eftersattes och hindras genom Hemmans”inrättningens tvång och förbudet af min”dre Jordedelars försäljande; att häri ligger ”ett hinder föl’ folkmängdens förökande, och ”i allmänhet, att landtmannens sträfvande ”till förkofran icke gynnäs af eli jemnlik industriel frihet, återverkande i sin ordning ”till en god medborgssanda; sådant torde ”vara öfverflödigt att vidare utlägga.
”Huru hänförande visa sig icke deremot ”fördelaine deraf, att all jord bringas till ”lika egenskap i afseende på Staten, eller tili ”samma natur.
Statsbidragen kunna jemnt ”och rättvist fördelas.
Mångfaldiga namn, ”sätt och vilkor för äfven så mångfaldiga ”slags skatters och besvärs utgörande
Och ”redovisning, dölja icke beskattningens ojem”na distribution på egendomar och ägare.
”Styrelsen kan beräkna och bestämma sin till - J7 '"tillgång och sin rätt, utan misstag och orättvisa, — en omständighet, så högst nödvändig för håde Ständer och Regering, ”Jordägaren vet sin utskyld,! jemlikhet med ”hvarenda dess like i samma predicament.
”Begäret till underslef skall sakna utvägar ”att undanhålla det allmänna dess påräkna”de rättigheter.
Inga tinera skola finnas, ”sorn icke kunna utgöras; den skattskyldige ”följaktligen förskonas från nödvändigheten, ”att bero af andra vid utgörandet af skatte”artiklar, dem han icke sjelf ägde, och hvil— ”kas anskaffande skulle drabba honom med ”en Beskattning mera utöfver hvad Staten ”de jure bestämt; lika interesse» och säm”ja beredas emellan medborgare af den vig”tigaste näringsklass.
Odlingar och nya bo”sättningar skola icke längre hindras, då Fri ”upplåtelse af jord från de nu så kallade ”Hemman icke verkade på Statens rätt till ”skatt af de frånskilda delarne, hvilka, efter ”bestämda grunder för bördighets grad , bu”ro sin skattskyldighet med sig i hvars band ”de kommo.
Intet stort antal af små skäl ”skall hos Allmogen uttränga öfvertygelse» ”om den allmänna pligten att försvara fo”sterlandet. ”1 beloppet af 4 års Statsbidrag af den ”nu beskattade jorden synes den lyckligaste ”medelväg träffad att kunna förena tvänne ”de vigtigaste medborgerliga interessen, hvilka hittills stå till hvarandra i motsägelse. 2 i8
För den beskattade Jordens ägare skall detta bidrag otvifvelaktigt allmänneligen erkännas vara det lindrigaste; för ägare åter ’ af privilegierad jord kunde med större skäl 'sättas i fråga ersättningens tillräcklighet, ”om icke den uppkommande fonden öfver"sköte de anspråk, hvilka nuvarande innehafvare af sådan egendom skäligen kunna ”göra.
Privilegier, som innebära oförenlig”hetmed en allmän samhällsrättvisa, kunna ”icke, efter nu utbildade rättsbegrepp och ”allmänt insedda Statsprinciper, fortlefva ”längre, än i den närvarande generationens ”ägo.
Enär de sålunda, på grund af den”nas medgifvande, blifvit efter öfverenskomma grunder nöjaktigt ersatte, inträder samhällets ide'e åter i verksamhet.” 2:0
Att alla Statsbidrag utgöras i mårt af inkomst. *)”Den ojemnhetibeskattning,som härflyter särskildt af jordens privilegier och ”skattebördor, utgör på långt när icke den en”da orsaken till den oreda, mångfaldighet ”och försvårande vidlyftighet, hvarunder Sta"ten måste, likasom ifrån spridda gömmor, ”framletade inkomster, hvilka, sammanlagde ”från så mångå håll, likväl höra till allenast ”ett ändamål:
Ta”bellenN:o 5 utvisar, att 1 i,723,o46R:dr42sk. ”9 rist.
Banco, hvilka af Rikets undersåter ”till Stats-bestyret år 1828 blifvit betalde, ”utgått under icke mindre än 66 särskilda ■9 Utdrag af M.
Ihres betänkande öfver förslaget. *9 "Iukoraat-Tfttlar eller spridda namn, nemligen af ”StatsVerkels Ordinarie Inkomster 32 slag. ”Dess Extraordinarie . . . d:o 5 — ”Dess i Staten ej påräknade d:o 6 — Summa — ”Bevillning i — ”hvilken dock består af 4» nemi.:
” Allmän för året, Bevillningaf Te”stamenten, Bevillning af Kort”stämpling, och numera äfven af ’ 'Tidnings-stämpling. ”Div.
Verks Medel eller Inkomster 22 — Summa 66 slag ”af afgifter till allmänna ändamål.
Hvem 3,är så ensidigt intagen för våra närvarande ”institutioner, att han icke bland mängden ”af dessa särskilda slags Statsbidrag, hvil”ka, utan sammanhang sins emellan, ömsevis ”direct och indirect drabba utan regel per”son, yrke och rörelse, upptäcker den närvarande Beskattningens svårigheter i con”trollen, orättvisa i verkningarne och ända”målsvidrigheti afseende på samhället?Hvem ”vill neka att af de 15,204,477 R;dr (Tab. 5) ”hvilka nu utgöra Rikets utskylder, nemligen till Presterskapet med 1,011,610 R:dr ”och till Riksförvaltningen med det öfriga, ”en ojemförligt stor del går för Samhälls”inrättningen förlorad, i och genom kostna”derne för dessa Statsinkomsters indrifning.
”Den första blicken på Tab. i3 upptäcker ”denna ojemförlighet uti icke mindre än 20 ”3,861,227 Ridr 42 sk. 8 rist. för de civila ”Styrelseverkens aflöning, det vill säga, emelian 27 a 28 procent af hvad Staten verkligen erhållit, Prästerskapets inkomster oräk”nade.
Ville nu dertill läggas den contan”ta aflöning, som åtgår till befälet öfver en ”för Rikets försvar likväl så ganska otillräcklig Armee, som vår närvarande; så blir ”förhållandet mellan medborgarens bidrag ”och dess skäliga anspråk på Stats-Inrättnin"gens fullkomlighet desto ofördelaktigare.
”Allt hvad på sådant sätt utan nödvändighet afgår å Statens inkomster, utgör en ex”tra beskattning å folket utöfver samhällets ”behof, hvilken, hvad ännu värre är, icke ”ens gagnar samhället i något annat afseende utan fast snarare medelbarligen skadar, ”i det friska armar undanryckas näringsfliten, för att vid skrifborden bortdomna, ”kunskaper bortnötas i protocoll och räken”skaper.
Att sålunda folket belastas med för ”Statsbehofven icke behöfliga utskylder, ver”kar oundvikligen i sin ordning till oförmåga, ”att utgöra bidrag till allt hvad för allmän ”nytta verkligen erfordras.
Statens och den ”enskildes hushållning äro i denna punkt ”att på det nogaste förlikna.
Vi tillägga ”ännu:
Det sätt för Statens åtkomst af inkomster, att å alla industriella företag läg”ga indirecta afgifter och bördor, gör medborgaren försagd och håglös, leder hans ”ovilja på Regeringssättet, hvarvid tvärtom ”hans förtroende bör vara fästadt, och aflg - 21 ”der lians intresse från samhällets, ja! ställer "det i motsats deraf.
Sådant åter gynnar ”ingalunda moraliteten.
Det är fast snarare ”att inympa på folket obekanta smittor, säborn begäret lill underslef och det lika förhatliga att corrumpera.
Brott framkallas, ”tack vare institutionerne; konstflit och färdig”heter af alla slag aftaga, för att omsider alldeles afstadna.
Allmänna välståndet lider ”och blir om intet.
Så bortdö äfven småningom
Samhällets försvarskrafler, och Stadens yttersta ändamål, sorn är folkets sjelfbestånd och genom förädling beredda lycksalighet, vinnes icke mer.
”Och likväl efter allt detta inser det ”mest oöfvade förstånd, att en enda allmän ”beskattning, för införskaffande till Slaten ”af ofvannämnde dess årliga behof, vore icke ”allenast det redigaste, utan otvifvelaktigt ”det bästa och nyttigaste.
”Närvarande förslag är ämnadt att åvägabringa just denna naturliga enkelhet i ”medborgarens beskattning, hvarigenom han, ”stadd i hvad kall, yrke eller näring sorn ”hälst, får under allenast ett namn och i ”ett för allt afbörda sin årliga skatt till Staden.
Det skall visa sig hvad han härige”nom äfven i beloppet torde vinna, om ”skatten bestämdes i mån af hvarje medborgares oafkortade årliga inkomst.
Fördlaget är i detta afseende: alt en af medborgare årligen verkställd Taxering skall ”ske å hvarje medborgares totala eller brul - ”to-inkomst för året; och af det sålunda ”taxerade Inkomst-Capitalet för hela Riket ”skall årets statsbehof såsom procent utgå.
”Sedan de offentliga anslagen blifvit, ”på sätt hittills skett, bestämde, skall en ”permanent Auctoritet, vare sig StatsContor ”eller något Rikets Ständers Verk, åligga ”att, efter det TaxeringsCommittéernas ar”beten ifrån Länen blifvit insände och In”komstCapitalet öfver hela Riket blifvit för ”året kändt, derefter uträkna och genom ut”färdande kungörelse tillkännagifva, hvad ”procent af detta Capital Statsbehofvet för ”året utgör.
Denna procent, hvilken man, ”till exempel, kunde kalla den årliga Skat”teprocenten eller Skatten, är följaktligen ”just densamma procent, hvarje medborgare ”skall erlägga af den inkomst, hvartill han ”för året blifvit taxerad.
N:o i4 ”utvisar resultatet.
Det faller genast i ögat, ”att ju större Taxerings-Capitalet för Riket ”blir, desto mindre procent deraf kommer ”Skatten att utgöra.
”Man besinne äfven, huru litet ange» ”lägen hvar och en bör vara att blifva ansedd ”äga mindre inkomst, än han verkligen äger, ”enär den årliga Skatten, af ett såmedelst ”öfver hela Riket för lågt uppsatt Taxerings”Capital, i samma mån utgår efter en hö”gre procent.
Härtill kommer nu, att den ”skattskyldige har, i och genom den årliga ”Skatte-procenten , i ett för allt liqviderat ”Statens anspråk.
Alla de särskilda ulla - a3 ”gor och afgifter, som nu utgå och under ”skiljaktiga namn drabba alla yrken, närin”gar och classer, försvinna.
Jordägaren, säborn ofvan sagdt är, slipper allt annat, hvar”af han hittills varit betungad; Borgaren äfvenledes hvad hittills direct eller indirect, ”personligen eller i och för yrket, varit ho”nom ålagdt.
Köpmannen och skeppsreda”ren vidkännas inga indirecta utlagor af tull ”eller annat.
Alla Stånd dela vinsten afBran”vins-afgifternes, ChartaeSigillatee-afgiftens ”med flere dylikas upphörande.
Vissa åter ”äro fritagne från de dem särskildt träffande bidrag, tillexempel; Ecclesiastique, Civile och Militaire Tjenstemän från Wadstena Krigsmanshusafgifter: och ändteligen ”lösgifvas Nationens alla classer från den särskilda beskattningen till en enda ibland ”dem, Presterskapet.
”Slutligen återstår att nämna, det Brut”to-inkomsten är tagen till grund för detta ”System, af följande obestridliga skäl.
”Ben är lättare beräknad.
Den ene ”medborgaren saknar aldrig kunskap, huru ”stor total inkomst eller synbar rörelse den ”andra i samma Class har.
Alla känna ”Tjenstemannens; Bonde, Handtverkare, ”Handlande, Skeppsredare känna ofelbart ”hvarandras. ”Rikets Ständer och Styrelsen skola i ”deras Statsberäkningar komma närmare tili ”det verkliga förhållandet, genom calculation ”af det synbara i allmänna rörelsen och cir - 24 ”culation, än det Uter tänka sig att genom, ”en samvetsberäkning å Innevånarnes Netto ”behållna årliga inkomst lyckas komma.
Det ”förra sältet är allom åskådligt och äger dessutom den största moraliska controll i der\ ”municipala Taxeringen, Den sednare eller ”Netto-inkomsten låter till qn oändlig grad. ”fördölja sig och är underkastad' lika.mångå, ”omöjligheter i coptrollen, sorn det finnes ”behof, vanor, anspråk, interessqn och tänkesätt hos individ erne.
Exempel lära vara ”ob.qhöfliga, för hvarje erfaren medborgare., ”Att beräkningen, af, oafkortad inkomst är* ”till följd af dessa orsaker , tjenligare för ändamålet att kunna jemnare oell compara”tivt rättvisare på individerne distribuera ”Skatten, och att depsamma lerpnar mindre, ”tillfällen att på samhällets bekostnad un-, ”dandraga sig någon del af Statsbidragen; ”sådant lärer icke? behöfva vidare utläggas.” 3:o j4tb alla Lagar och Författningar, hvilkas åsidosättande bereder enskild för* del: på Samhällets bekostnad'; alla, som inskränka industriens utveckling och menniskolif af tens fria användande till eget unders häll; alla, hvilka isolera vissa casters iriteres* sen från Nationens gemensamma; alla, sorn för vissa näringar innebära förmynderskap; alla, sorn inskränka allmännelig rättighet att sälja hvad man äger, der det gäller mestA och köpa hvad man behof ver, der det gäl» ler minst, böra af skaffas. 25 /po Myntbenämningens förändring till vanlig vigt i metall. 5:o
Nationens allmänna bildning i Skolorna till förmågan att verksamt deltaga i Landets försvar, anfalls- och försvarsvapnens ändamålsenliga användande, sä väl enskildt, som i förening med andra, samlade i trupp, med dertill hörande rörelser, Krigslagar och Reglementen. 6:0 Att Statsanslagen göras tillräckliga. 7:0
Att öfverskott och besparingar, jemte ett årligt anslag, bestämmas till bildande af en National-tillgång vid påkommande behof, såsom missväxt, pest eller krig. 8:0
Att tillräckligt antal goda vapen för hela Nationens vapenföra män, med öfrig behöflig Attirail, Utredning och Ammunition, tillhandahålles för möjligen påkommande behof. g:o Att nödige medel lemnäs Styrelsen, till att understödja idogheten och framkalla konstfärdigheter tild varu-alstring. 10:0.
Att alla genom förändringen onyttiga, så Civila som Militaira, tjenstebejattningar indragas, i den mån de blifvit öfverflödigt och innehafvarne afgå.
Uti en (Våga som denna, der en på seklers vanor grundad Statsorganism skall 1 ubbås, fordras lugn, moderation och rättrådighet vid bestämmandet af ersättningar, ordningen för ändringars vidtagande, författningars upphäfvande, Styrelseverks och Embetens indragning, samt Försvarsverkets 20 reglering; ty hvarje för hastigt eller för sent dervid vidtagen åtgärd medför förluster för enskilda och verkar menligt på saken.
Till att gölia åskådligt beskaffenheten af den mer och mindre oprivilegierade jordens grundskatter, äfvensom Boställens, äro Tabellerne N:q i, 2 o,ch 3 upprättade, och Tabellen N:a 4 innehåller ett sammandrag af de 3:ne förenämnde, som visar beloppet af de såsom grundskatter utgående Statsbidragen Tabellen N:o 5 upptager Statsbidragen af aila slag, utom dem till Städerna.
Då för att tillvägabringa den i itsta punkten nämnde förvandling af all jord till samma natur, utan rubbning i äganderätten för nuvarande innehafvare af privilegierad jord, fordras, att desse erhålla full ersättning för det högre värde deras jord nu har emot det, den får efter förändringen; och då den nu mer och mindre oprivilegierade jorden, för att erhålla Säterifrihet, bör betala hvad denna jord genom förändringen vinner i värde, så har, genom Tabellen N:o 6, en calcul blifvit uppgjord öfver den ersättning i Penningar, eller motsvarande Spannmål, sorn den egentligen skattskyldiga jorden, för befrielse från ständige räntor och knecktehåll, bör erlägga; Tabellen N:o 7 i samma afseende för Frälse-jorden. *) Tabellerne riro med LandsKamererai en E G- Wendell* biträde upprättade 27