Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde derefter följande votsrings-proposition; Den som bifaller irsta punkten uti Bevillningsutskottets Utlåtande, rörande de genom J)e.n 14 Augusti f. m. 471 Slöra SjöTullen inflytande Bevillningsmedel, voterar Ja y
Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej» anses berörde punkt i nämnde Utlåtande vara al Ridderskapet och Adeln afslagen j hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §§. i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan ett qvart till 3 eftermiddagen och fortsattes sedermera, hvarunder Herr Grefven ock LandtMarjkalken öfverlemnade klubban till Grefve Cronhjelm, Polycarpus, samt bortgick.
Efter voteringens slut och sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit sålunda:
Ja 71.
Nej 22.
1 följd hvaraf och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, det första punkten i Bevillningsutskottets Utlåtan - 47» peri 14 Augusti f, m. de således blifvit af Ridderskapet och Adelö bifallen.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 4 ettermiddagen.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Thorsdagen den 14 Augusti* Plenum klockan half till 6 eftermiddagen.
Upplästes Kongl. Maj:ts den 5 dennes aflåtne samt i förmiddags Plenum ankomne Nådiga proposition till Riksens Ständer om upphörande af Konungens tvenne röster i Högsta Domstolen; Och blef Högstberörde proposition af Ridderskapet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remitterad.
Den j4 A k "itsii e. m. 47J
Upplästes och lades på bordet de i förmiddags Pleno ankomne Kongl. Maj:tg den 3i sisth Julii aflåtne Nådiga propositioner till Riksens Ständer: i :o Angående inrättande af ett'allmänt Arbets- och Correctionshus här i Staden samt anslag af löner och arfvoden för Fångpredikanter och Vaktbetjente. 2:0 Angående vidtagande af en ytterligare anstallt till förekommande af Fångars flykt.
Äfvensom Kongl Majus den 13 dennes aflåtne Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, angående utomordentligt anslag till uppköp af spanneinål för att , i händelse af allmännare missväxt , förekomma brist och hungersnöd.
Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrivelser till Kongl. Maj;t: N.o 137.
Angående förre Häradssknfvaren Johan Santessons pension, N:o 138.
Rörande tillägg till 25 Cap. 1 § ByggningaBalken m. m.
•N;o 139.
Rörande vissa föreskrifter i af - 4”4 &en *4 Augusti t. m seende på meddelande af Pass åt lösa personer.
Rörande rättighet för Bergsmän att med penningar lösa Kronans Persedeloch Tionde-Tackjern m. m. N-o 141.
I anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om förändring i 7 §. af RegeringsFormen.
Rörande ändring af Kongl. Förordningen den 2 a Julii 1803, om Tiondeoch Räntegifvare- samt Tagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. N o 145.
Rörande Statsverket» Förvaltning och Räkenskaper åren 1819 och r82o.
Rörande anslag å Stat för Läkare-biträde vid, förefallande besigtningar å Fångarne i Blekinge Länshäkte.
Angående Justitfas Cancelerens åtgärd vid behandlingen af frågor, rörande Tidningars indragning.
Fortsattes den i förmiddags Pleno började pröfning af Bevillningsutskottets den 31 sist— ledne Julii under N:o 29 afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen, pä bordet lagde, Utlå - Den i4 fu^usti e. m. tande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 3 sistledne Junii meddeldte Betänkande, rörande de genom Stora Sjötuilen inflytande Bevillningsmedel.
Herr Cederskjöld, Pehr Gmtaf: Jag hemställde i förmiddags, om icke till första Punkten af Utskottets Betänkande det tillägg borde göras att atla inhemfka varor eifvin Jkulle mot beflämd tull
Jå /ritt införas.
Detta synes visserligen hafva varit Utskottets mening, hålst endast Silfver- och Kopparmynt finnas i Tariffen till utförsel förbjudne- Emedan jag hyser det hopp , att Höglofl Ridderskapet och Adeln täckes besluta upphäfvandet äfven af dessa förbud, så anhåller jag , att, i händelse detta mitt hopp skulle blifva uppfylldt, derefter få förnya min hemställan om det föreslagne tillägget angående den fria utförselrätten af alla inhemska varor.
Jag erkänner, att det verkeligen är en omission uti sednare Utlåtandet, att der ej står, att utförsel är tilllåten för alla inhämska varor , men jag tror , att det står uti förra Betänkandet.
Sjelfva tulltariffen visar äfven, att utförseln är lika fri i principen , som införseln.
Hvad angår Silfver- och Kopparmynt , skall jag uppskjuta att nämna orsaken , hvarföre mynt blifvit undantaga , till dess att frågan derom kommer före.
Dm i4 Augusti t. m, z.dra Punkten, ”Sorn Riksens Högloflige
Ständer uti den ”TullBevillningsTariff, som utfärdas skall, icke ”kunna bestämma annan Tull å varor , än ”den som , med förekommande af Tullförsnillning , bäst försäkrar Statens inkomst, och ”således med Statens interesse bäst öfverens”stämmer , men det på Kongl. Maj:t ensamt ”ankommer, att, i afseende på Utländska Mag”ter , bereda en för Svenska händelö förmånlig ”reciprocitet, så får Utskottet föreslå, att Riksens Högloflige
Ständer må uti deras under”dåniga i ämnet afgående skrifvelse anhålla, ”det täcktes Kongl.
Maj t i Nåder icke allenast vidtaga alla de mått och steg , Kongl.
"Maj:t i afseende härpå med Landets bästa fin”ner förenlige , utan äfven låta allmänneligen ”kungöra de jemnkningar eller förändringar i den "stadgade TullTariff-n , eller ock införsel för”bud , hvartill Utländska Magters vägran eller ”bifall att ingå uti en för Landet nyttig reciprocitet kan föranleda, så väl i afseende å Cörhålland t med sjelfva handeln , som äfven ”hvad angår hel eller half frihet för Utländsk» fartyg , samt bestämmande af Skeppsum”gälder m. m” Herr von Hohenhausen , Michaél :
Utskottet har yttrat sig icke kunna framställa någon annan tariff än den , som är beräknad på förekommande af tullförsnillning.
Om nu ej Utskottet funnit den rätta , så lärer väl en annan halva kuanat framställas.
Angående TulL Den 14 Augusti e, m, 477 försnillning , hvarom så mycket ar ordadt, och hvilken Herr Cederschjöld ansett lättare att upptäcka än Lurendräjeri , får jag yttra , att den visserligen är svårare att upptäcka.
Tullförsnillning uppkommer vanligen ej derigenom , att man passerar förbi tullen, utan uppstår gemenligen af den conni vence , som är emellan tullbetjeningen och itnporteuren.
Jag vill ej ingå på den satts , som åtskillige anfort, att tullförsnillning hos oss alltid skall äga rum.
De hafva stödt sig deruppå, att när kustbevakning infördes, och fartygens samt conoisementerne och varorne visiterades uti öppna sjön, så uppgick tullin— komsterne betydligt högre än förut.
Ej eller vill jag sluta något sådant deraf, att man sett Embetsman, som blott hafva några 100 R:drs lön, föra en lefnad, som om de ägde flere tusende, och lemna efter sig capitaler af 100,000 R dr.
Men Ridderskapet och Adeln torde nogsamt finna svårigheten och nära omöjligheten att upptäcka en tullförsnillning, som är slugt gjord.
Om i tullintraderne till exempel upptages vissa hundraden af en vara , i stället för vissa tusenden, ser jag ej huru hvarken den ena eller den andra kan komma i tillfälle att upptäcka något sådant
När det sker i conivence med importeuren eller exporteuren.
Uti förra Betänkandet var ibland grunderne inryckt , att Kongl. Msj:t ägde att förändra eller jämka Tullumgälderne , om någon Regering eller Handels sammansättning ville genom ökade Exportproemier eller eljest försöka , att hit i landst i mängdj-införa så - <73 14 Augusti f, m, dane varor, som här kunna tillverkas
Detta synes böra bibehållas och bestämdt uttryckas i grunderne , nemligen att i alla de lall, der Konungen, efter vederbörandes hörande, finner en jemnkning i tullumgälderne nödvändig, bör den vidtagas och allmänneligen kungöras.
Jag vill ej bestrida Riksens Ständers rätt , att bestämma Tullbevillningen , tyden är i Grundlagen förvarad, men jag betviflar Ständernes förmåga, att hafva det allseende , att de kunna för 5 år afpassa en lämplig tull.
Jag vet ej dessutom någon Stat, der Ständerne åtaga sig detta kinkiga besvär.
För min del anser jag , att det vore att ådraga Ständerne den högsta grad af tadel, om de hindrade Konungen att göra de jemnkningar, sorn conjuncturen äskade.
Det är visserligen förutsatt att i det fall ej reciprocitée hos främmande magter kunde vinnas , Kongl.
Majit då skulle äga att vidtaga nödiga ändringar, jemnkningar eller förbud , men det är ej blott på Reciprocités som sakerne kunna bero.
Det kan ju uppkomma krig eller missväxt i andra länder, hvaraf härflyter hastig och betydlig olikhet i varuvärdet, som ovilkorligen fordrar förändring i tulltariffen , då raka importförbud ej äro lämpeliga, utan att vid allt detta reciprocité kan komma i fråga , men conjuncturen och omständigheterne blifva så tvingande, att antingen Riksens Ständer måste sammankomma för jämnkning af tulltariffen, eller ock landels näringar förstöras.
När Engelska Parlamentet, sorn sammanträder hvart år, sätter för säd endast ett maximum eller ock mini - Ven 14 Augusti e. tn, 47i naum , men ej någon bestämd afgift, så kan det ej annat äo förefalla mig besynnerligt, att Sveriges Ständer , som ej sammanträda mer än hvart 5:te, år vilja till ziffran bestämn ma afgiften för alla möjliga slag af varon Jag nekar ej , att det förundrar mig att icke ee någre af StatsRådets
Ledamöter här yttra sig i denna fråga ; då det äro de , som skola gifva Konungen Råd De blifva väl sjelfva härigenom frie från ansvar , ty hela lasten för det felaktiga stannar på Ständerne, men jag skulle tro, att det vore nödvändigt, att denna rätt ägdes af Konungen, och att han kunde efter omständigheterna lämpa tullen när Rikets nytta fordrade det, äfven när reciprocité ej vore i fråga , utan att behöfva sammankalla Ständerne , för att jämka några artiklar i Tulltariffen.
Man har talat om England , och att det nu öfvergått till ett liberalare systeme, men England har redan hunnit till den superiorité i handel och näringar, att ingen deruti kan mäta sig med detta land; det har likväl rönt svårighet för afsättning , emedan andra länder iakttaga reciprocitetssystemet emot denna Stat.
England vili nu blott inleda andra länder att lämna större importfrihet, och på detta sätt fortsätta, att förse dem med sina varor.
Det nämndes på förmiddagen, att
Bevillningsutskottet tagit kännedom om förhållandet i Ryssland.
Det är märkvärdigt, att man härom kan hafva erfarenhet, ehuru författningen blott är ett år gammal.
Jag har varit i detta land, och kan upplysa att ehuru före Contioental-systetnet ia 489
De-n r4 Augusti t, m. ga betydliga Fsbriker der funcos, blefvo genom detta system inom några år en mängd Fabriker framtvingade; man ioförskref fabrikanter från Frankrike och Tyskland och erhöll ganska goda fabriksvaror.
Der gäller likväl såsom här, den stora svårighet att penningeräntan är hög.
Uti England, Holland, Frankrike är den mycket lägre än i Sverige, och derföre kunna ej fabrikaterne säljas till samma låga pris hos oss som i dessa länder.
När våra capitaler så tilltaga att räntan faller, då kunna äfven vi tälla i pris med Utlänningen, men intill dess blilver det omöjligt uti annat , än riproduc*er.
Det har älven blifvit antördt, att tullen på alla varor, som hafva ett jämnt pris, skola beräknas efter ett medelpris af förra året.
Jag har nämnt, hvilka omständigheter som kunna förekomma det ena året emot det andra; om man ej vill medgifva Konungen rätt att efter conjuncturen jemka detta, så är man tvungen att hafva en olämpefig
Tull hela det följande året.
Det är genom sådanc ställningar vi sett en ofantlig skilnad uti varuvärde det ena året mot det andra.
Jag tror derföre, att den utvidgade latituden för Konungen , hvilken Stan* derne hittills beviljat , äfven hädanefter för landets nytta bör medgifvas , ehuru jag erkänner att vi hafva fullkomlig rätt. att bestämma tullen 5 men jag tror mig ha visat, att vi ej med fördel kunna göra det.
Jag tror mig ej inför Ridderskapet och Adeln behöfva upprepa, hvad 60 Den 14 Augusti t, m. 6ö §.
RegeringsFormeri stadgar *, angående rättigheten att ändra Riksens Ständers beslut Ont tullbevillningen.
Jag tror det vara Bevillningsutskottets skyldighet, att ställs sig Grundlagen till efterrättelse.
Vi torde således hafvå blifvit oförtjent beskylde, för att vika från dess föreskrift ; men örn Riksens Ständer vilja vika derifrån , så blifver det deras sak.
I afseende på den farhåga den siste talaren synts hysa för de följder , sorn kiinde uppkomma genom missväxter, så lärer han icke noga granskat ijtsköttets Betänkande.
Uti den gamla Uriffen står särskildt undantag för Spanhemål.
Nödvändigheten deraf har ej undgått BevillningsUtskottet.
Den nya tariffen innehåller derföre: ”Tullen på ofvan uppräknade ”ömalne
Spanhémålssorter kommer likväl att ^minskas eller alldeles upphöra , på sätt Kongl. ”Maj:t, vid inträffande Omständigheter j pröfvar ”för Riket nödigt och nyttigt.” Således hoppas jag, att frågan om missväxt verkeligen år förutsedd, och dess följdef*, uti hvad Utskottet ålegat, undanröjda uti tariffen.
Den nu uppläste andra punkten väntade jag ej skulle klandras, såsom den der tillägger Konungen kiiödre rätt , än honom tillkommer.
Jag tycker , att Kongl.
Msj:ts rätt är der så omständligen upptagen , som möjligt är :
Den innehåller; ”att Riksens Ständer måtte anhålla att ”Kongl.
Maj:t i Nåder icke allenast ville vidtaga alla de mått och steg Kongl. Maj:t, i af'seende på beredande af en för Svenska häd - Ridd, o. Ad Prot. VII Band. 31 4S* Sen 14 Jugit sii e. rn. ”deln förmånlig redprocité med utländska mag* ”(er, med landels bästa finner förenliga, utan ”äfven låta allmänneligen kungöra de jemnk”ningar eller förändringar i den stadgadp tulltariffen , eller ock införselförbud , hvartill ”utländska magters vägran eller bifall att in”gå uti en för landet nyttig reciprocitet kan ”föranleda så väl i afseende på förhållandet ”med sjelfva handeln, som äfven hvad angår ”hel- eller half-frihet för utländska fartyg , ”samt bestämmande af Skeppsumgäider m. m.”
Uti dessa ord måtte väl inbegripas äfven den rätt , som i förra Betänkandet är upptagen , att äfven iakttaga dessa mått och steg, om främmande msgter genom proeraier skulle vilja skada våra fabriker.
För min del medgifver jag gerna, att detta tillägg må göras, men Utskottet har velat undvika tavtalogie, och detta synes innefattas uti de sednsste raderne jag uppläst ifrån orden utan äfven låta allmänneligen kungöra &c till och med ordet Skeppsumgäider.
Jag hemställer då till Ridderskåpets och Adelns pröfning, om något vidare tillägg behöfves i afseende å den händelsen , att främmande nationer genom proemier skulle påföra oss fabricater.
Att det stod i förra betänkandet var ganska riktigt , men här tror jag det icke behöfvss , då här står, att Konungen må kunna vidtaga alla de mätt och steg som i afseende på handelsförhållanden med andra nationer kunna finnas nödige- Således finner jag ej någon fara vid att antaga Betänkandet.
Hvad Herr von Hohenhausen för öfrigt anfört , finner jag ej stå i ssm - Den 14 Ju gusti e, m. 483 manhang med denna fråga, hvarföre jag ej nu vill uppehålla Ridderskapet och Adeln med dess besvarande.
Herr Cederschjöld: jag kan för min del ej annat än tillstyrka bifall till den nu ifräga-. varande punkten af Utskottets Betänkande} helst jag icke anser nyttigt att lämna styrelsen magt att kunna efter godtycke förändra Tullbevillningens belopp, eller att, såsom hittills, låta förbud och tillåtelse utan trängande skäl flera gånger omväxla.
Det bör derföre såsom Utskottet föreslagit bestämdt utsättas, i hvilka fall och på hvad sätt Tullta-: riffen må af Styrelsen kunna jämkas och förändras.
Jag är till en del förekommen af Herr Tham ; det var för att besvara Herr von Hohenhausens anförande, som jag anmälte mig.
I 60 §.
Regeringsformen är Bevillnings-Utskottet ålagdt, att uppgöra en tulltariff, och det är det , som Utskottet gjort , men Utskottet har äfven funnit nödvändigt, att åt Regeringen i vissa fall öfverlemna , att i reciprocitetsväg höja eller sänka tullen.
Således är det alldeles ingen fara vid att antaga 2 punkten.
Hvad Spannemål angår, har Regeringen genom Grundlagen sig den rättigheten bevarad, att derå höja eller sänka tullen , oeh beträffande contineDtalsystemet , som Herr von Hohenhausen tycktes måla med mindre vsckra färger , så är det besynnerligt, att under den tiden våra råämnen gäl - 454 Sen i4 Augusti e. ni. de mera än nu.
Ullen t. ex. gälde då mer* än nu , då införsel af kläden är förbuden.
Herr Lefrén , Johan Pehr:
Herr von Ho* henhausen har gjort en framställning som jag fullkomligen gillar, men han har blifvit missförstådd af Herr Tham, som jag tror.
Han har väl talat om missväxt, men han har icke ansett sig nödsakad , att uppräkna alla de naturproducter, som äro underkastade missväxt.
Det är ej blott på Spannemål sådan kan äga rum, utan äfven på Lin, Caffe, Socker t Vin, m. m.
Herr Cederschöld har fruktat, att denna rätt, sorn åt Konungen skulle öfverlemna», att jemnka tullafgifteriie, skulle kom» ma under cathegorien af dispenser.
Jag har förut anmärkt, att man är så benägen att af missbruken låta leda sig till brukets förkastande.
Det måtte ej vara en dispence, om Konungen genom en allman författning, som gäller för alla , säger: att ifrån taxan skall göras det ellef det undantaget.
Med dispence menas , när undantag göras för vissa personer.
Herr von Hohenhausen har ej föreslagit, att man skulle låta Pehr föra in en vara , men neka Pål detsamma , utan att ett allmänt stadgande om jemnkning i tulltaxan skulle utfärdas , om conjuncturen så fordrade.
Jag har trott mig böra upplysa detta , då Herr von Hohenhausen blifvit missförstådd.
Grefve Spen$ , Carl Gustaf:
Med fullkornligt instämmande uti de åsigter Herr von HöheBhaussn yttrat 3 får jag tillstyrka det af I)fn 14 Augusti e, m. 455 honom föreslagne och ifrån Utskottets förra be; tänkande hämtade tillägg, hvilket ock af en annan talare ej blifvit bestridt, ehuru han ansåg det mindre angeläget.
Det har blifvit yttradf af Herr Tham , att det vöre likgiltigt «- medan det redan står tillräckligt uti 2 punkten uti de orden: ”att Riksens Ständer anhålla, ”det täcktes Kongl. Majit i Nåder icke alle— ”nast vidtaga alla mått och steg Kongl. Maj.t ”i afseende härpå med landets bästa finner förenliga , utan äfven & c.”
Dessa ord igenfinner jag val uti punkten , men orden i afseende härpå refereras endast till de fall, då fråga är att bereda en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet.
Detta är just det hvarom nu disputeras, Stöde ej orden i afseende härpå , utaa blott att Kongl. Maj:t täcktes vidtaga alla da mått och steg , som funnos nödige , så kunde det vara fullkomligen likgiltigt, men då VOIe också ej mycket stadgadt , utan allt öfverlemoadt till Konungen.
Som det nu står , kan jag omöjeligen se anDat , än att det åx blott vid frågor om reciprocitet, som Konuagen äger att jämnka tariffen, jag tror således det af Herr von Hohenhausen begärde tillägg vara i alla afseenden nödigt och lämpligt.
Man har åberopat 60 §.
Regeringsformen, der det står: ”F.j må några allmänna afgiftsr, a£ ”hvad namn och beskaffenhet som helst, utaa ”Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas , ”''tora Sjötullen å inkommande och utgående ”spaonemål allena undantagen.”
Jag hemstäLler , när i en Grundlag står, att Ständerme fastställa denna bevillning, och på eit annai 485 Ben 14 Augusti e, m, etälle, att den ej af Konungen får förhöjas , men det ej finnes någon §. som nekar Konungen, att minska den, om icke det gifves tillkänna att Lagstiftarens mening varit att ej fråntaga Konungen rättigheten att minska denna afgift , när så kan erfordras.
Detta gäller dock. blott om allmänna afgifter ; Konungen är ej berättigtd att leanna enskilta licencer.
Sådane äro ej med lagprincips öfverensstämmande.
Men att Konungen må kunna fästa en minskning i tullen vid varan , deruti finner jag ej någon obillighet, då Riksens Ständer blott hvart 5:te år sammanträda.
Jag tillstyrker således bifall på denna punkt med Herr von Hohenhausens tilläggo Herr Tham-, Det bör icke längre förundra mig, att höra flere Ledamöter klandra Bevillningsutskottet derföre, att det ej haft sammanträde med OeconomieUtskottet , då jag hör uttryckligen yttras , att Riksens Ständer ej iner äga rätt att sig sjelfve beskatta.
Hvar finnes något ställe i Betänkandet , som hindrar Konungen att minska tullen?
Hvar finnes något hinder för 60 §. att gälla.
Men så vida tullen är bevillning, skola Riksens Ständer sjelf* ve utsätta den.
Om Regeringen skulle göra det, så behöfves ej Riksdag, då behöfves ingen öfverläggning.
Jag tror att BevillningsUtskottet enligt Grundlagen förfarit.
Tullen äga Riksens Ständer att bestämma.
Derföre har Bevillningsutskottet inkommit med förslag dertill.
Det beror på Riksens Ständer att höja’, ändra, förkasta eller antaga förslaget.
Än - Ben 14 Augusti e. rn. ♦87 nu Sr intet vidgjordt ; blott klander anmält.
På intet ställe har Bevillningsutskottet framkastat den tanka , att minska Konungens makt att nedsätta tullen , men väl att höja den.
Utskottet har trott det vara nog att förese de möjliga händelserne , att tullen borde, efter förhållanden till främmande magter, ökas eller minskas.
Man har ej öfverlemnat den magten , ty man har ansett Konungen äga den, men man har blott önskat , att förändringame matte promulgrras.
Således kan jag ej tillstyrka det tillägg Herr von Hohenhausen yrkat , utan rakt bifall till Utskottets förslag, som instämmer med Grundlagen , och ej inskränker utan antyder all den rätt Konungen behöfver.
Jag kan icke neka, att det förundrar mig att hör* talas om lulleos nedsättning å Vin, Caffe, Socker, nr nr och det af en talare, sorn ifrat emot införsel af främmande varor emot utbyte af vära exportvaror.
Det är ej quent , det står ej tillsammansmed hvad man förut yitradt ; mera consequent är det att hem^ ställa om proposition till bifall å betänkandet.
Herr von Hohenhaufen: Herr Lefrén har upplyst min mening i afseende på missväxter, hvilken ej kunde angå spanncmå], emedan Grundlagen och ej Bevillningsutskottets förslag tillagt denna rätt åt Konungen.
Jag tror det äfven vara ett fel, att nedsättning af tullen å spannemål ej i Grundlagen är åt Konungen bestämdt öfverlemnad, det synes ock icke vara mot andan af 60 § RegeringsFormen.
Jag har ej hört någon bestrida Ständernes rätt, att be, Den 14 Augusti e. ni. stämma Tullbevillning , men jag hemstället* \ fall Riksens Ständer skulle finna det icke vara lärn peligt eller för Riket nyttigt, att de sjelfva bestämma den, om de icke dä borde öfverlemna det åt någon annan, sorn bättre är i tillfälle att göra det.
Jag har rätt på min egendom att bygga hus, inreda och måla det, men känner jag mig dertill ej äga erforderlig insigt, så är det väl bättre att jag öfverlemnar saken åt en annan.
Af denna orsak, när ej Franska Deputerades kammare eller Parlamentet i England eller mig veterligen någon representation, som årligen sammankommer, vela^ försöka genom offentliga discussioner nedgå till alla detailler och för den minsta artikel bestämma en tull, sorn blott skall gälla för året, tror jag ej eller att det kan vara nyttigt för Sverige, otp Riksens
Ständer skulle tilltro sig äga detta förutseende för ett kommande helt lustrum.
Derföre får jag åter nämna det tillägg, som jag anser nödvändigt, pm ej Svenska Representationen skall ådraga sig ett rättvist taddel.
Jag har ej åsyftat dispenser.
Har Styrelsen begått fel och misstag, är ej sättet gtt rätta dem. att
Ständerne nu äfven skulle göra ■ådane, för att undvika flere af Styrelsen, jag tror att äfven dessa dispenser blifva omöjliga, om tillägget blott innehåller, att vid aila de fall, då Konungen finner det allmännas väl fordra jämkningar uti tulltariffen, de måtte allmänneligen blifva kungjorde.
Således behöfver man ej frukta vidare missbruk med dispencerne.
Heir Tham har sagt, att Dm i4 Augusti e. in. 4*9 Bevillningsutskottets Betänkande, det ej är föreslagit, att minska den makt Konungen enlig» 60 §■ RegeripgsFormen äger.
Så framt dermed menas att Rikseps Ständers beslut, aft minska berörde makt , ej kan hafva gällando kraft, så instämmer jag deruti, men att förslaget innehåller något dylikt, det vågar jag tro.
Ridderskapet och Adeln har antagit en §• där det förekommer, att tulltariffen af Riksens Ständer fastställes.