Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Min öfvertygelse är således, att de varfvade Soldater, som genom arbete förtjena sin föda, böra njuta samma rättighet, som andre välfräjdade personer inom Riket; och om någon bryter emot samhälls-ordningen, af hvad namn det vara må, han derföre straffas, efter hvad KrigsArtiklar och Allmänna Lagen utstaka.
Herr Lefrén, Johan Pehr: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat återremiss af Betänkanderne rörande Höganäs Stenkolsverk, samt remitterat Herr af Urhs motion, rörande ett nytt Bolags inrättande till Verkets drifvande framdeles, anhåller jag att få beledsaga nämnde Handlingar med några anmärkningar. i) Jag delar med Herr af Uhr den öfvertyg geise, att ett nytt Bolags inrättande, är det enda verksamma medel, att för framtiden upprätthålla detta för Landet i många hänseenden angelägna verk, och anser med honom, att Staten bör afskrifva hela sin fordran hos gamla Bolaget, i det ögonblick det nya är formeradt och deponerat säkerhet för de 200,000 Riksdaler, »örn Deli 5 Augusti e, m, 87 ansetts behöflige till Verkets framtida drifvande, 52) Men som hos många betänklighet vid denna afskrifnings medgifvande kunde uppstå, och det ändamål Herr af Uhr åsyftat sålunda förfelas; torde den medelväg kunna vidtagas, att nya Bolaget åläggas betala ränta för den afskrifna skulden, på så lindriga vilkor, att actieteckning ej derigenom hindras.
Man kunde till exempel bestämma, att ingen ränta skulle betalas förr, än utdelpingen per actie upphunnit 9 procent; att en half procents ränta skulle betalas till Staten, då Actie-utdelningen stigit till 10 procent; en procent, då den stigit till 12 procent, o. s. v.; hvarigenom Staten, då Actieutdelningen upphunnit ig procent, erhåller 5, och Actie-ägarne under tiden äggas, att drifva Verket med kraft, emedan de dela hälften i den successiva förkofran Verket vinner. 5)
För att befordra teckningen af de nya actierne kunde bestämmas att af dessa 5 procent en eller tvenne skulle afdragas å capitalet. 4) Jag tror, att all premie-utdelning borde upphöra, sedan detta nya Bolag öfvertagit rörelsen.
Härigenom skulle Staten tillskyndas en besparing, som ungefärligen svarar emot den förlust af räntan å nu varande Bolags skuld, som Staten de första liderne fick vidkännas.
Håller man sålunda vinst och förlust mot 88 Den 5 Augusti f, m. hvarandra, så blir Statens förlust ingen, eller obetydlig, men det stora ändamålet vinnes.
Bilagor till Pleni-Protocollet för den 6 Augusti, förmiddagen.
N:0 i.
Hans Excellence Herr Grejve De la Gar* die, Jacobf Vid det Betänkande som nu sednast blifvit upplåst,I anser jag mig pligtig anföra några ord, för att rättvisa, om det fordrades, SeraphimerGillets behandlande af de medel under deras vård stå, men hvarom personer, vid ett flygtigt åhörande af nämnde Betänkande, möjligen skulle kunna tvifla.
Då patienter icke botas lika hastigt, utan en del mäste å Lazaretten och Curhusen qvarstanna i längre tid och andra åter blifva snarare återställde; då matvaror och andra förnödenheter till Lazaretten, på åtskilliga ställen åro Den G Augusti f. m, långt dyrare ån å andra orf':r; samt då, vid en mindre Lazarettsinråttning, der ett visst antal betjening måste finnas och der flere patienter med samma betjening skulle kunna vårdas, kost.
na,den för hvarje person nödvändigt måste blifva större, ån den utgjort, om flere sjuke varit intagne; så år det icke möjligt, att under hållsutgiften vid alla Lazaretter i Riket, kan för hvarje sjuknummer blifva lika.
Att en sådan olikhet åfven visar sig i Lazarettsråkenskaperne, har vist icke undgått Kongl. SeraphimerOrdensGillets uppmärksamhet; men som vid de Lazarett och Curhus, der Directioner finnas, och hvilka i följd af Lånens innevånares egen begäran blifvit af Kongl. Majit i Nåder tillförordnade, denna skiljaktighet i kostnaden ej varit större, ån att den af berörde giltiga orsaker kunnat härflyta, har Kongl. OrdensGillet funnit någon åtgärd i berörde afseende, ej böra af Kongl.
OrdensGillet vidtagas, vid de Lazarett, der särskilda
Directioner åro tillsatte, hrlst desse på stället åro i tillfälle att förekomma allt underslef, samt tillse, det patienter ej få vid Lazaretten qvarstanna längre, ån nödvändigheten det fordrar, och man har ej bordt kunna betvifla, det ju, i fall någon ändring behöfts, den blifvit hos Kongl. OrdensGillet föreslagen, antingen af LazarettsDirectionerne, eller ock af Lånens Deputerade, sorn årligen granska Lazarettsråkenskaperne och taga kännedom om tillståndet vid dessa inrättningar.
Vid Södertelje Lazarett åter, hvilket, i följd af Kongl. Maj;ts Nådiga Instruction den 17 December 1817, ej haft särskild Direction, utan stålt directe uiider 9° Den 6 Augusti f, m. Kongl.
Ordens Gillet, liar, så fort underhållskostnaden börjat uppgå till ett högre belopp, ån Kongl. OrdensGillet ansett billigt nu böra utgå, OrdensGillet varit omtänkt på medel, att sådant rätta, och då Kongl. OrdensGillet erfor, att genom bristande tillsyn på stället, nödig controll å Syssloman och Läkare saknades, och patienterne i Södertelje möjligtvis kunde komma att behandlas mindre ömt och samvetsgrant, gjorde Kongl. OrdensGillet den i Maj 1820, hos Kongl. Majit underdånig hemställan, att Södertelje Lazarett måtte förflyttas till hufvudstaden, som låg mera i midten af Länet ån Södertelje; hvilken hemställan Kongl. Majit den i4 Juni samma år i Nåder biföll, och hvarefter Kongl.
OrdensGillet, med vederbörande
Directioner hår i Staden träffat sådan öfverenskommelse, att emot billiga vilkor, veneriska patienterne intagas å Curhuset på Kungsholmen, och alla de öfrige å Kongl.
SeraphimerLazarettet.
Södertelje Lazarett hade ingen treskillingsafgift och till dess underhåll utgick af Hospitalsfonden, vida mer ån dess andel i det bestämda Lazarettsanslaget.
StatsUtskottet har äfven gjort anmärkning vid fördelningen af det till understöd för Lazaretten af Allmänna HospitalsFonden hittills utbetalte understöd i5,ooo R:dr årligen.
I anledning häraf får jag åran upplysa, att Kgl. Majit, innan Riksens Ständer förl.
Riksdag beslutat, det treskillingsalgiften skulle utgå, genom Nådigt Bref den 4 Februari iSrS faststålt
Den 6 Augusti f> nu 91 en af Kongl. OrdensGillet uppgjord fördelning af nämnde anslag, vid hvilken fördelning Kgl.
OrdensGillet tagit till grund, ungefärliga beloppet af det understöd, som för flere förflutna år, per medium vid hvart och ett ställe behöfts.
Sedermera korn Kongl.
Maj.ts Nådiga Bref den 8 Juli nämnde år af innehåll, att treskillingsafgiften var stadgad , och att de från SeraphimerOrdensGillet till Lazaretten ditintill utgående anslag skulle fortfara, beräknade efter de sjukes antal inom hvarje Lån.
Som nu, efter hvad redan blifvit anmärkt, underhållskostnaden vid Lazaretten, hvarken år eller kan blifva i förhållande till sjuknummern lika stor i alla Lånen, och det för öfrigt icke år möjligt, att vid årets början, då anslagen böra utbetalas, beräkna huru många patienter, som för samma år komma att intagas, så kunde det aldrig blifva billigt att uppgöra fördelningen endast efter något supponeradt eller ett föregående års sjukpersonal.
Patienternes antal förändras dessutom hvarje år, såsom t. ex. OO r-i 1818 1819 1820 Borås voro 52 161 - . Westerås — 97 i75 l4;7 Mariestad __ 208 265 197 Nyköping 112 i5o MP — Wenersborg 124 254 i85 254 G almar i44 200 ■ 92 Deri 6 Augusti f, mt Fahlun i5g 118 102 — Örebro i4s 186 - Carlstad 114 166 247 274 Gefle — 70 167 fl» Hernösand — 90 129 l5o Umeå _ 75 ll? 99 Carlskrona 96 i55 i4o
Det år äfven bekant, att sedan Läkare i någon ort företagit besigtningar, och ett större antal veneriska patienter då blifvit upptäckte, sjuknummern derigenom för tillfället ansenligen ökas, men att deremot personalen ett annat år vanligen blir mindre.
Man har derföre trott, det meningen med hvad Riksens Ständer om Lazarettsanslagets fördelning yttrat, ej kunde vara annan ån den, att samma fördelning borde ske, i man af behof vet vid hvarje Lazarett* Vid medlet af år 1818, då Kongl. Maj:t$ Nådiga Bref om Lazarett sanslaget och treskillingsafgiften kom Kongl. Ordens Gillet tillhanda, var således ingen anledning att ändra den i början af samma år, på sådan grund uppgjorde och af Kongl.
Maj:t i Nåder stadfåstade repartitioner af nämnde anslag och så mycket mindre kunde någon rubbning då vara lämplig, som rnan icke viste huru långt treskillingsafgiften i hvart och ett Lån skulle emot behofvet förslå.
Någon tid derefter, anmåltes af Konungens
Dtn 6 Augusti f, m. 93 Befallningshafvande i Götheborgs
Lån och på Gottland, hurusom veneriska smittan på bägge ställen i den mon tilltagit, att betydligare understöd till dess botande voro för bägge
Länen högst nödvändiga; och sora andra medel för detta ändamål ej funnos att tillgå, samt af inkomne berättelser från öfrige Länen inhämtades, att å en del ställen, alla inkomsterne icke behöfdes, utan lemnade öfverskott till större och mindre belopp, så tillstyrkte Kongl. OrdensGillet i underdånighet hos Kongl, Maj:t den ändring i fördelningen af anslagen, att de för Gottlands och Götheborgs
Lån skulle ökas, och i samma mon, för de Lån, hvilka syntes hafva öfverskott, minska».
Denna ändring, den Kongl, Maj:t i nåder gillat, var för tillfället högst nödvändig och borde således ej kunna klandras.
Det torde ej vara ur vågen att härvid erinra, det Lazaretterne ej äga någon del i Hospitalsfonden och att följaktligen anslaget af 15,ooo R:dr grundades, endast på Kongl. SeraphimerOrdensGillets frivilliga medgifvande, att affttå dem till understöd för Lazaretten.
Om afgiften till veneriska smittans hämmande, efter behofvet kunnat ökas eller minskas, såsom nu, för kommande åren, blifvit föreslaget, så hade det icke varit svårt att efter hvad grund som helst stadga en gifven summa, till understöd för hvarje Läns Lazarett.
Nu åter, når Lazarelten hade endast sin gifna treskillingsafgift, som hvarken kunde ökas g4 Den 6 Slugast: f m'i eller minska, var det nödvändigt att lämpa un: derstödet för Hospitalsfonden efter behofvet, ty annars skulle, då brist någonstädes yppades, all utväg hafva saknats till dess afhjelpande och ändamålet med understödet varit helt och hållit förfeladt.
SeraphiinerOrdensGillet har således vid fördelningen af nämnde anslag följt den billigaste grund, och torde derföre anmärkningen mot samma fördelning böra förfalla.
Slutligen och i afseende på Utskottets yttrande om åtskillige felande räkenskaper för 2 821 års treskillingsafgift, bör jag äfven meddela den upplysning, att Kongl. OrdensGillet, redan vid årets början, då samma räkenskaper bordt vara ingifne, påmint vederbörande om deras insändande: att de fleste sedermera inkommit och att en af StatsUtskottets betjening, Häradshöfdingen Lorich, som i Kongl. OrdensGillet infordrat upplysningar för Utskottets räkning, då blifvit derom underrättad af Kongl.
OrdensGillets Secreterare.
Dess räkenskaper åro når som hälst att tillgå.
I fråga om antagandet af det utaf Statsutskottet projecterade formulair till räkenskaper, år jag med StatsUtskottet af lika tanke, såsom tili enhet och ordning bidragande och i bägge afseenden lättande i betydlig nion den handläggning, SeraphimerGillets Contoir vid det generella sammandraget af de särskildta råkningarne åger att uppgöra.
Den II Jlugustif,m. 95 Bilagor till PleniProtocollet för den 11 Augusti förmiddagen.
Herr Hjärne, Carl Jacob:
Ånna gällande författningar tillägga hvarje civil Embetsman vid afskedstagande! efter fyllda 7© år, rättigheten att som pension bibehålla hela lönen för sin återstående lefnad.
FÖr Rikets Ständers Justitieombudsman, lärer mig vetterligen ingenting i denna väg vara stadgadt.
Nu, då det tillfälle inträffat, att Herr Friherre
Mannerheim för sin höga ålder afsagt sig denna tjenstebefattning, sorn han allt ifrån tjenstens första inrättande 1809, fortfarande, Riksdag från Riksdag varit af Rikets Ständer anförtrodd, förekommer, att decidera häröfver.
Jag vågar derföre ödmjukligen föreslå, att Riksens Ständers Justitieombudsman, Friherre Mannerheim, som innehar den höga åldern af 74 år, må tilläggas rättigheten att bibehålla sin fulla lön, såsom pension för sin öfriga lefnad.
Då jag härvid vågar erinra om de utmärkta tjenster emot Fäderneslandet, som Friherre Mannerheim 1809 gjorde, och som tillvågabragte och stadgade vår närvarande lyckliga constitution, så fruktar jag så mycket mindre ett befaradt afslag på denna min motion, då det ädla Svenska fol - ■9$ Vin 6 Augusti f, m, ket i detta bifall förenar en tacksamhetskänsla emot en förtjent man, och en för framtiden stadgad rättighet för Riksens Höglofl.
Stånders enda enskildta tjensteman, hvarigenom han blott beviljas samma förmåner, som andra Statens civila Embetsmän.
Om communication med de Respective MedStånden af detta mitt ödmjuka Memorial, samt remiss deraf till vederbörligt Utskott, vågar jag ödmjukast begära.
Herr Berghmant Ambrosius Magnus:
Ridderskapet och Adeln har åter kommit till det vanliga Riksdagsåmnet, Götha Canal.
Nu såsom vanligen med felslagna förhoppningar: att se detta så kallade storverk fullbordadt, ehuru Riksens
Ständer detsamma understödt med högst betydliga summor.
Vid detta tillfälle hade det varit af största vigt att veta, till hvad belopp desse understöd kunna stiga.
Jag har föresett nödvändigheten häraf, och derföre i Memorial hos Ridderskapet och Adeln begärt, att StatsUtskottet måtte anmodas meddela Riksens Ständer en detaillerad uppgift på hvad Staten och Banken, i alla vägar uppoffrat för Götha Canal.
Jag uppmanar nu, en eller flere af StatsUtskottets närvarande Herrar Ledamöter att .upplysa; hvarföre Utskottet icke behagat lemna en sådan uppgift , då den igenom ett Riks-Stånds remiss blifvit affordrad, För „ t/ Den II Augustii f% m, (j?
För närvarande, således, i okunnighet oni hvad det allmänna redan påkostat Canaieii, har jag svårt vid att yttra mig ; örn det al sammansatte Utskotten föreslagne ytterligare bidrag j men jag troi, att jag ej skall mycket misstaga mig, om jag till 5 millioner skattar, dels contante anslag, dels öfveriätne räntor, hemman, jordågor ined mycket mera, hvarmed St ten redan understödt canal-arbefct.
Sedan Staien, titan fett på minsta sått varit dertill förbunden , i dess visst icke lyckliga belägenhet, gjort så stora uppoffringar, skulle äfven jag, sorn med ttisendetals flere , mycket mer upplyste medborgare, anser nyttan aä Götha Canal aldrig kunna till hundradedeien svara emot kostnaden, tillstyrkt det projecterade anslag af 2,o5o,ooö R.d; till Canalens åndteliga fullbordande, örn jag först kunde äga visshet att den dermed blefve fulländad, och sedan att Staten för detta bidrag ej vöre nödsakad att skuldsätta sig och göra låra ined erläggande af rånte, utan kunde dels med någon del af Bankens vinst på sina utlåningar i alla vågar, dels ock igenom besparing på RiksStatens HufvudTitlar formera detta bidrag; mert hvad det förra angår, betviflar jag möjligheten att Canalen kan acheveras för berörde summa.
Jag grundar detta tvifvelsmål på de flera missräkningar som visat sig vid kostnadsförslagerne för (lenna Canal.
Såsom: att första förslaget år 1809 uppgick till blott 1,600,000 R:dr, och sedan ifrån år i8i5, utom Actie-ågames tillskott tech Discont vinst, Banken till år 1818 årligen Bil, till Ridd. o. Ad, Pr. VII.
Band. 7, 9* hen II Jugustii e, vt t understÖdt med 3oo,ooo samt eftergifvit aF Dis-* contCreditivet i,oti5,ooo R:dr, uppgafs sistnåmn. de år behofvet vara 2,91 2,5o4, och ehuru Banken allt sedan årligen tillskjutit 3oo,ooo R:dr, fordras ännu 2,o5o,ooo R;df för Canalens fullbordande.
Vid sådant förhållande och då ingen kan gå i borgen derföre, att arbetet blir färdigt för bésagde summa , fruktar jag att vid nästa Riksdag ytterligare bidrag kan påfordras.
Och som den första skadan alltid år den minsta, tror jag det vars klokast att innehålla allt understöd för Canalarbetet, och låta Actionarerne igenom nya tillskott efterhand fårdiggöra Canalen.
Mångå af nuvarande
Aetieågare skola inköpt sine Actier till ett det yttersta underpris och betalt allenast några procent: desse börs icke undandraga sig en patriotisk uppoffring.
De, hvilka ifrån Bolagets första sammansättning er. lagt de årliga inbeialningarne, åro visserligen att beklaga; men de kunna ej anses olyckligare, ån så mångå andre medborgare, hvilka i concurser förlorat sina på god tro utlånte penningar.
Sammansatte
Utskottens projecterade afslag på Canallnteressenternes begäran, att Staten måtte ansvara dem för 5 procent å deras ir.sstte medel, finner jag så mycket mera rättvist, som ingen den minsta anledning kunnat billiga en sådan pretention.
Den 11 Augusti /; m. N.'0 3.
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric:
Det hu Upplasta StatsDtskottets Betänkande torde tilläfventyrs icke till den grad hafva fästat uppmärksamheten, sorn ämnets vigt och egenskaper åtminstone 1 min tanka synas påkalla.
Frågan är här, om ersättning tili Svenska ' medborgare* sorn genom det sista olyckliga kriget med Ryssland och deraf följande fredsslut, genom den nya gränsregleringeri sett sig af händas sina hemman tillhörig jord, då den varit belägen å den nu mera Ryska sidan af Torneå Elf.
Det har uti 1821 års convehtioti, af dö respectivfe contraheraride Mäkterne, blifvit bestämdt, att de hvar för sig skulle hålla sina undersåtare skadeslösa, medelst 85 R:dr 16 sk.
B:co för tunnlandet af den riiäst bördiga ansedde jorden, och för jord af sämre beskaffenhet, i den proportion, söm flere tunnland derutaf kunde anses i värde jemförligé med ett sådant utaf den bästa sorten.
Herrtmansägarne uti Neder Torneå och Carl Gustafs Socknar, komma med detta årets utgång att se sina jordägor förminskas genom det afträde af 185 tunland uppskattad och till bästa sorten hänförd ägorymd.
Ersättningen för denna förlust uppgår till 15,4 i 7 R:dr B.cö * och mången torde
Vid första påseendet anse denna betalning
Vara me. ra än fullkomlig ersättning för den ifrågavarande jordrymden; mfen först Och främst hör tnan härvid täga i betraktande, att dén Verkliga. jordavidd , sorn ofvarinainnde Socktténfän s® ICO Ven II Augusti f. m. sig beröfvad, utgör 704 geometriska tunnland, sorn efter graderingsmethod blifvit förvandlade till 1 85 tunnland.
Häraf synes således att ersättningsbeloppet för hvarje geometriskt tunnland på långt när icke biifver så högt, som det vid första påseendet och utan en föregången undersökning för mången torde synas.
Ekonomen eller den verkliga jordbrukaren, inser dessutom huru en förlust af sådant slag som den här ifrågavarande, näppeligen genom ett blott till sjelfva den förlorade jorden beräknadt värde, kan ersättas.
När härtill kommer, att det icke berott af dessa olyckliga hemmansägares fria vilja att bibehålla eller frånskilja sig deras välfångna egendom, synes mig här mindre vara frågan att genom betalning blott ersätta ett förloradt värde, utan fast rnera att tillfredsställa och förnöja Svenska Hemmansbrukare, som utan eget förvållande och utan sitt bifall och samtycke sett sin skattskyldiga jord från Hemmanen söndras, och som dertill fått vidkännas elen olyckan att nu mera vara åboer å den fiendtliga gränsen, i fall af någon gång inträffande nya inisshälligheter.
Det torde tor en och hvar vara kändt, huru boskapsskötseln uti Neder Torneå och Carl Gustafs Socknar är jordbrukarens hufyudsakligaste näringsmedel.
Den till Ryssland afträdde jordägorymden innefattar dessa
Hem, mansägares förnämsta och bästa ängar, och den till 185 tunnland graderingsvärde uppskattad» jorden, anses kunnat underhålla lika många eller i85 kor.
Hvarje sådant tunnland ersättes nu medelst 83 R:dr 16 sk, Banco, som bör motsvara capital värdet af hvarje förr afträd t upp - Den II Augusti f m
Iöl skattadt tunnland.
Den årliga räntan af 85 R:dr 16 sk. gör ungefärligen t> R:drsom sålunda skola motsvara affcastuingen utaf en ko, och då man berättat mig, att elen vanliga inkomsten af en ko uti dessa Socknar uppgår åtminstone till 4 Lisp, smörj så faller det i ögonen huru dessa våra beklagansvärda medborgare, vinna ersättning genom de uti 1821 ars convention till detta ändamål fastställde 85 R;dr 16 sk.
Banco, Jag kan icke neka mig ,-,tt firma, det Utskottet ägt full anledning, att söka inhämta fullständigare kännedom om detta mål för att deråt lemna all flen behjertande uppmärksamhet, som jag för min del finner sakens beskaffenhet bordt påkalla.
Jag tager mig friheten utbedja mig Ridderskapets och Adelns lifligare deltagande uti dessa våra medborgares verkligen ömande belägenhetj oell anser jag i55 R:dr 16 sk.
Banco vara det allraminsta, som Staten lior kunna erbjuda i ersättning för hvarje af de oftanämnde 18Ö tunland uppskattad jord, som till Ryska Riket afträdas; men jag anser dermed icke vara nog, utan tror att af högsta billighet äfven fordras, att en ny skattläggning på Statens bekostnad bör med dessa Socknar förrättas, och att sådane hemman, hvilka nu till följd af conventionen måste frångå sina ägorymder ifrån all skatt och hemmansränta, måtte befrias intilldess den nya refningen och deraf följande skattläggning blifvit förrättad.
Nedre Torneå Socken har åfven vid grånsregleringen förlorat sin år J797 med mycken kostnad af sten uppförde kyrka, med alla dess Ven 11 August! f m . jnventarier samt P storshost.llle. Till ersättning för df«sa iörlu-iler liar Socknen erhållit irån Ry-ka sidan 2411. al Statsmedel 6000.
Summa batt R:dr, Den af tråd uppbyggda Kyrkan har på entreprenad blifvit uppförd för 7 2 15 R-.dr Omer», således ett öfverskott af’ 119b.
R,*dr til! inköp af Q rgelverk, Kyrkoklooka samt ljuskrona, hvilken kostnad uppgår till 2700 R:dr; hvadan en brist at i5q5, Ii.dr för Socknen uppkommer, Pct förra Capellansholet har nu blif vit förvandlat till Pastorsboställe, men den förändrade titulaturen har vid detta, sorn vid Hsre dylika fall, icke kunnat åstadkomma ett förökadt värde; hvadan Pastor omöjligen kan anses vara behörigen försedd; och tillfogas äfven Socknen, genom detta förhållande ett betydligt lidande, om det från Statens sjda icke ersåttes; och torde inköp, af det dertill projecterade Hemmanet höra understödjas, då billigheten synps fordra det, och kostnaden blott uppgår till i5oo R:dr 16 sk.
Bancp, Till åbyggnad å detta Prästebol, skulle jag
Ro alt en rund summa af 6000 R:dr blanco, yore lämplig att bevilja Neder Torneå Socknemän, StatsUtskottet har ännu icke besvarat mip yördsamma framställning, med begäran om upplysning öfver den så kallade Rubelfundens na - Ven II Augnst i f m.
103 tur och egenskap
Jag äger således åj^nu full anledning aft tro det dessa medel icke kunna vara andra, ån sådane, som genom traetat med främmande makt tillfallit Riket, och synes det mig, som skulle denna fond af Ryska Kubler andamålsenligare användas, om Svenska medborgares, genom ett olyckligl krig, åsamkade lidande derifrån ersattes, och i möjligaste måtto godtgjordes, ån att hus och tomter i Stockholms Stad derföre åt Kronan inköpas; och förmodar jag att StatsUtskottet vid ett ytterligare behandlande af detta graolaga mål, uti sjelfva rubelfonden, måtte firma en högt tnhinde anledning att tillstyrka den högsta möjliga ersättning för Ciri Gustafs och Neder Torneå Sockneboers gjorda förluster.
Det torde tillåtas mig att härvid nämna, huru Svenska medborgares enskildta interessen vid sednare fredstractater och conventioner hlifvit litet åsedde.
D«n uraktlåtenhet att vid conventionen iakttaga, att den del i Torneå elfs Laxfiske af en hel tunnas taxa, som tillhörde Neder Torneå Prästebol, icke var en jorden åtföljande härlighet, utan en ifrån hela Socknen utgående löne-förmån, uppskattad till minst 600 R;dr Banco, som nu fått åtfölja det på Ryska sidan belägna Prästbolet, torde äfven kunna anmärkas, då deraf egentligen icke mera bo»dt tillfalla Ryska sidan, ån i proportion af det hemmantal som ifrån Socknen genom grånseregleringen blifvit afskildt; och hvarigenom Socknen äfven får vidkännas olägenheten af en högst illa och otillräckligt lönad Pastor.
Jag vågar tro att man saklöst kan härleda ett sådant förhållande ifrån Den II Augusti f. mt sommn sligs glömska i smått, som vid Rihlen traot .ten i stort tillskyndade landet en årlig utgift af 90 odo R:dr Banco, genom uraktlåtenhet att för Svenska och Norska postföringen öfver Danmark til!