Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När så är förhållandet, och när det mäste vara sådant, i följd af våra ofullkomliga riksdagsformer, så inser jag afven en annan oformlighet deraf vara en följd, nemi. att ett sådant s. k. R.
Sits förslag, ogilladt dock af majoriteten af RiksStm, skulle möjligen kunna fordra en kritisk behandling äfven efter riksdagens lopp, för att inför nationen ådagalägga, så väl de supponerade dygderna hos förslaget, som ock alla dess stora brister.
Det är naturligt, hvad har äfven blifvit sagdt, alt ett så genomgripande förslag, som Consl.- Utskrs, i afseende på vår nationalrepresentations ombildning icke kan hvila på några them ier, och icke bör kunna anses hvila på en riksdags majoritet, utan måste utgå ifrån den upplysare delen af Svenska folket i allmänhet.
Då jag säger, att ett förslag i detta vigtiga ämne bör utgå i från en upplyst majoritet, så är det tydligt, alt jag ej kan mena någon annan än den, som är mäktig att uppfatta hela vigten och värdet deraf; men då man rätteligen sagt, att sjelfva detta förslog och detsamrnas moliver icke kunna göras tillgängliga ens för den del af nationen, som är i tillfälle att kritiskt betrakta ämnet, så anser jag att det vore af högsta vigt om, på sätt föreslaget är, en comité' kunde sättas, för alt criliskt behandla det förslag, som nu är framsläldt, och i följd hvaraf ett motförslag skulle kunna komma i ljuset.
Men fastän jag anser detta vara önskvärdt och böra afSländerna understöd jas, tror jag likväl icke det vara formenlig!, att, såsom Hr Rydin föreslår, anhålla hos Konungen att ett sådant comilc-arbele måtte föreläggas Ständerna.
Delta anser jag vara en åtgärd, som grundlagen icke medgifver, äf - 164 D e o 11 Juni. vensom jag icke finner, alt det vore ett klokt steg, i händelse Ständerne skulle, såsom Hr Aminoff yrkar, hos Konungen anhålla, del Högstdensamme täcktes afgifva till nästkommande Ständer en propos., som innebure Konungens bestämda åsigt öfver representationsförändringen, Jag kan således icke godkänna eller understödja hvarken den ena eller andra åsigteu; men jag skulle önska, att
Ständerne kunde förena sig om den underd. anhållan, att Konungen matte bilda en comité', hvilken skulle hafva till ändamål att granska det redan hvilanda förslaget, deröfver afgifva utlåt., samt detsamma lill trycket befordra så tidigt sig göra lät, så att den tänkande allmänheten mätte komma i tillfälle att bedömma detsamma och fatta sin opinion deröfver.
Det är visserligen sanni, alt ett sådant comite'arbete icke kan i formlig väg komma under Const.Utsk;s granskning vid nästa riksdag, ty betänk, kan ej dit remitteras under någon form; men då det åligger Const.- Utsk. vid hvarje riksdag, och jag förutsätter, att det företrädesvis kommer att åligga nästa riksdags Consl.Utsk., alt sjelfmant till öfverläggning företaga den vigtiga frågan om reformer i vårt riksdagsväsende; så kan ett Consl.Utsk., som vill arbeta till något nyttigt, icke undgå att taga kännedom af ett sådant comite'arbete.
Utsk. har en moralisk pligt dertill, alldenstund arbetet tillkommit i följd af Sländernes egen önskan.
Det är ifrån denna åsigt jag skulle hafva önskat att beslutet kunde tagas i denna fråga.
Om således R. o. Ad. för dess dcd underkände Hr Rydins motion, d. v. s. godkände Ekon.Utskrs förevarande betänk., men icke heller instämde med Hr Aminoff, önskade jag alt R. o. Ad. ville fästa sig vid den tanke jag såsom en idee framkastat och som vidare kan detaljeras.
Det är i form och alldeles icke i sak, som jag ämnar yttra mig.
Grundlagssliftaren har bestämt den ordning, enligt hvilken frågor om förändringar i grundlagen få väckas, äfvensom sättet för deras afgörande.
Grundlagsstiftaren har dervid gått långsamt tillväga, så att man af föreskrifterna borde ana att han förutsett möjligheten deraf, alt en revolutionär tendens hos ett Const.Utsk. kunde frambringa ett förslag lill grundlagsförändring, hvilket kunde sönderrycka samhället, men att, om än opinionen vid en riksdag kunde bifalla ett slikt förslag, så står dock konungamaktens röst qvar oförminskad, och denna makt kastar hela strunten dit tillhaka, hvarifrån den aldrig bort komma.
Grundlagen, som fordrar att bokstafligen eflerlefvas, föreskrifter, att ett Const.Utsk:s förslag till grundlagsändring skall hvila till nästa riksdag.
Men man säger, alt detta förslag blifvit påtrugadt oss af en liten fraction af Ständerna; Const.Utsk:s betänk, skall hvila, och hvarutinnan ligger då någon våda deruti!
Det är ju blott en form, som skall iakttagas.
Vid nästa riksdag blir det icke någon Den 11 Juni i65 s. k. fraction, som kommer alt fatla beslutet deröfver, ulan alla fyra Stånden, oell skulle della förslag, äfven emot all rimlighet, af Ständerna bifallas, äger Konungen dock räll att deråt vägra sanclion och förklara hela det der tyget oantagligt.
Är man val rädd för spöken midt på ljusa dagen?
För min del fruktar jag icke någon följd af det förslag, som nu hvilan på Ständernes bord.
Nästa riksdag kommer alt afgöra, om något förståndigare förslag, än det nu hvilaude, bör utarbetas.
Om Konungen skulle finna sig föranlåten att framställa något förslag i denna väg, så är grundlagen bestämd huru dermed skall förfaras.
Nu föreslås oss att i petitionsväg få ett förslag till representationsförändring: jag bestrider alt petitionsrätten får sträcka sig till frågor om ändringar i grundlagarna, denna petitionsrätt må i öfrigt yara så fri som helst; ty grundlagen föreskrifver huru förslag till ändringar deruti få väckas och beslutas.
Ifrån första handläggningen, allt intill denna öfvei läggning om den ifrågavarande motionen på sidan om grundlagen, har min öfvertygelse varit bestämd och orubbad; förklarandes jag, det jag ej kommer alt deltaga i något beslut i frågan, öfvertygad, alt, 0111 Sländerne skulle göra en sådan anmälan, som den hvarom fråga uppstått, Konungens svar kommer att innefatta ett hänvisande till hvad grundlagen innehåller.
Frih. Boye, Fredr., anmälte lill proh, att han instämde med Frih. Cederström.
Man har ordat så mycket i delta ämne, att jag förmodar, det ingen numera finnes, som ej stadgat sin öfvertygelse derom.
Jag skall således i mitt föredrag vara ganska kort, och ber blott att få erinra, alt min reservation icke har för afsigt alt på något sätt förkränka Const.- TJtskts nu hvilande förslag.
Det går sin väg fram, antingen till bifall eller afslag.
Min afsigt med denna reservation har endast varit, att 0111 så inträffade, att det nu bordlagda Const.Utsk:s förslag till nationalrepresentationens ombildning icke vid nästa riksdag af Ständerna skulle antagas, eller, af Ständerna antaget, likväl ej af Konungen sanctioneras, ett annat förslag måtte finnas i beredskap, för alt i det förras ställe träda i ljuset.
I öfrig t kan jag ej dela den tanke, sorn blifvit framställd, att, om Sländerne icke ingå till Konungen med någon underd. anhållan, det K.
M. täcktes vara betänkt på ett annat förslags afgifvande, K.
M. det oaktadt skulle inkomma med ett förslag.
Det vore orätt handladt af Konungen, ty H. M. skulle då på förhand gifva tillkänna, att
Högstdensamrne icke gillade det nuvarande förslaget.
Så oklokt går Konungen ej till väga.
Men om Ständerne eller deras majoritet framställa sin önskan, att K.
M. täcktes vara beredd på ett förslag till förändrad nationalrepresentation, då har
Konungen juSt deruti ett stöd försitt tillgörande.
Man har sagt, att Konungen genom detta för - D«n ii Juni. slag kominc att taga initiativet till representationsförändringen: jag kan ej förstå huru man kan påstå något dylikt.
Det måtte väl endast vara i andra rummet som Konungen blir den härtill verkande, ifall det nu redan hvilande förslaget icke gillas och antages.
De, som framställa en slik anhållan, måtte väl vara de som taga initiativet, och icke den, som möjligen uppfyller en framställd önskan.
Men är det något fel, om Konungen i detta afseende toge initiativet?
— Jag tror äfven, att förrän å hägge statsmakternes sida tankarne i detta ämne blifvit med hvarandra utbytte, skola vi aldrig komma till något resultat.
Anckarsvärd och de värda ledamöter, som lika med honom ansett att begäran om en comiteå» nedsättande icke vore lämplig; dertill finnas många skäl, och deribland vill jag nämna ett.
När en comité' utarbetat ett förslag, så veta vi väl hvad comiteen vill, men icke hvad Konungen tänker; jag vill veta hvad Konungen tänker, och detta få vi ej genom en comile's utlåt.
Hr Lefren har yrkat en modification i min reservation; jag gillar densamma, såsom mera directe på saken och tillika innebärande ett förtydligande af den åsigt, som Ständerne böra tillkännagifva, hvarföre jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. i enlighet med hvad Hr Lefre'n föreslagit.
H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm förenade sig med Hr Lefren och i hvad Hr Aminoff sednast anfört.
Jag anhåller blott att få yttra några få ord såsom genmäle till livad en föregående talare anfört.
Hans skäl till förslagets förkastande stödde sig på en förment vederläggning af de skäl, som jag anfört emot detsamma.
Han säde, att om än prot:n vid våra öfverläggningar, äfvensom reservationerne innehålla materialier, så äro dock ej der alla möjliga materialier att igenfinna, och om de verkligen der funnes att erhålla, så blifva i alla fall riksdagsprotocollen icke lästa.
Om det skälet, att våra prot. icke innehålla alla möjliga materialier, är gilltigt, så torde det skälet kunna användas på talarens egen sats, och att således comitearbetet icke heller komme att innehålla alla möjliga tankar i ämnet; men är meningen att detta arbete skall innehålla allt hvad som kan sägas mot oell med i frågan, då befarar jag att det liela komme att växa till en lunta, som Const.Utsk. icke skall finna sig vid att genomläsa.
Hvad angår den omständigheten, att våra prot. icke komma till allmänhetens kunskap, så är det märkvärdigt nog, alt cu annan talare beklagat, det BondeSt:s utgjutelse!' skulle erhålla en alltför stor publicitet inom landel: jag tror att samma utväg, som vidtages på den ena sidan, kan vidtagas ifrån den andra, och de nyttiga upplysningarne från Riddarhuset sålunda motväga det skadliga från bönderna.
Jag vill Den ti Ju n i. riu ej vidare upptaga tiden, öfvertygad att en hvar stadgat sin öfvertygelse.
Hr af Dalström: Dä Gr.
Anckarsvärd bevärdigat mig med några ord i afseende på mitt första anförande, får jag äran genmäla, alt jag icke tillåtit mig lala om några subjecler, utan endast framställt reflexioner, hvartill jag hemtat anledning ifrån Const.Utsk:s första opus operatum.
Deruti har jag funnit åtskilliga farliga satser i statsläran, hvilka varit föremål för tvister inom Europa, men blifvit förkastade, äfvensom jag deruti tyckte mig igenkänna vissa nog kända förslager.
Att jag, med nnledn. häraf, framställt några reflexioner, torde Hr Grefven benäget ursägla.
Jag kan och skall vara mycket kort.
Då denna motion förra gången förevar och återremitterades till Ekon.Utsk., förklarade jag mig anse densamma icke stå i öfverensstämmelse med de former, som våra grundlagar föreskrifva.
Återkommen ifrån Utsk., finner jag motionen ännu stå i strid mot samma former, och tror alt t. o. m.
Hr AminofFs förslag icke är fritt ifrån denna stridighet.
Jag kan således icke understödja hvarken motionen eller Hr AminolFs förslag.
Men hvad Gr.
Horn yttrat, tror jag deremot icke stå i strid med våra former, och önskar jag således, att R. o. Ad. ville inskränka sig till bifall af bemälde Grefves yttrande.
Det är angeläget, att den vigliga frågan om representationssättets förändring, som alltsedan 1809 sysselsatt Ständerna, och hvars nödvändighet redan af våra nuvarande grundlagars stiftare erkändes, tages under noggrann! öfvervägande, både i anseende till den allmänna, odelade önskan, som uttalat sig, och de ögonskenliga bevis på behofvet deraf, hvarå detta Hus företett ett och annat öfvertygande prof; men allt hvad jag tror att Ständerne, under bevarande af våra former, kunna göra för att ådagalägga sitt nit för den goda saken, vore att Ständerne skulle inskränka sig till en framställning till Konungen, ungefär så lydande: att Konungen täcktes fästa sin synnerliga uppmärksamhet vid det förslag till ombildning af Svenska folkets representation, som hvital’ till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, likasom derå, att detta förslag inom 3:ne
Stånd bifvit ogilladt, ehuru alltsedan 1809 års riksdag behofvet af en representationsförändring aldrig, och minst vid denna riksdag, blifvit betvifladt.
Detta är allt till åvägabringande af den erforderliga förändringen, som jag tror att
Ständerne med dessa eller andra ordalag må kunna yttra, utan alt komma i strid med grundlagen.
Jag gillar således Utsk:s hemställan alt afstyrka den Rydiuska motionen, och kan ej heller antaga Hr AminolFs förslag.
Då rättigheten alt flitt yltra sig ifrån sin bänk tvifvelsutan lemnat Gr.
Horn rättighet att här, ehuru opåkallad, framföra sitt klander och sin missbe - i68 Den u Juni. låtenhet med Const.Utslås majoritet, så vill jag ingalunda tillåta mig begagnandet af samma lätt att antyda mitt missbilligande af Gr.
Horns politiska åsigter och handlingssätt, emedan jag anser sådant icke vara mig tillständigt.
Jag öfverlåter helt oell hållet, som ett complelterunde i conseqvensen af Gr.
Horns tankegång, att först yttra sitt missnöje emot invectiver, och sedan sjelf säga,, det majoritetens inom Const.Utsk. omisskänneliga afsigt varit att på lagenlig väg revolutionera landet.
Det har icke iyckats mig att i våra grundlagar utfinna något lagligt medel alt revolutionera landet, och kan jag försäkra, att ett sådant uppsåt icke ingått i majoritetens af Const.Utsk. åsigter.
Jag kan ej göra mig begripligt, huru denna discussion kunnat påkalla ifrån Hr Grefvens sida del utfall, som han tillåtit sig, om ej som en förevändning att få tillkännagifva den olikhet i tänkesätt, som numera emellan honom och mig äger rum, men hvartill visserligen icke Hr Grefvens förklarande behöfts.
Hvad Hr Grefvens yttrande beträffar om de upplystes i landet omdöme, så, under fullt erkännande att den sanna bildningen åtföljes af blygsamheten, och att således blygsamhet är ett tecken lill sann bildning, vågar jag dock säga, alt jag ej tillvällar mig för mycket, om jag i upplysning anser mig slå precist på samma linie sorn Gr. Horn.
Jag instämmer i allmänhet uti hvad Gr, Horn yttrat, men tror alt ordet comité' icke borde nyttjas i den underd. framställning, som till Konungen skulle afgifvas, såsom innefattande en slags föreskrift, hvarföre jag helst skulle önska, att Hr AminofFs reservation antoges, men alt deruti finge inflyta följande mellanmening: ''efter de förberedande åtgärder, som Konungen i detta grannlaga ämne sjelf i nåder funne tjenligast.”
Då ämnen, sorn behandlats af MedStånden, och inbjudningar, som väckts i andra Stånd, här kunnat blifva föremål för vägrade proposir, ja, då sjelfva Const.Utskis meni. — det Utsk:s, åt hvilket grundlagen öfver lå t i t alt bedömma om en Landtm, eller Talman, vid vägrandet af en propos., rätteligen förfarit, — då mern. ifrån detta Utsk., säger jag, kunnat blifva föremål för vägrade propos:r, hvarom allt våra prot. bära vittne, torde tillräckliga exempel anförts på tillämpningen af 56 §:n Riksd.- Ordn. vid denna riksdag, och det är med föranledande häraf jag trott den enda propos. i delta fall borde blifva, det Ståndet, med godkännande af Utsk:s betänk , lade motionen till handlingarna.
Jag grundar visserligen icke denna framställning på min egen tolkning af 56 §:n, enligt hvilken jag ej anser ett Stånds Talman äga rätt att vägra propos. på något annat än en ren grundlagsvidrighet, utan det är för con - Den ii Juni. 16g eonseqvensens skull i Ståndets handlingssätt under riksdagen, som jag nu framställt begäran om propus, alt lägga till handlingarna meranämnda motion.
Hr Hjerta har anmodat här närvarande Konungens rådgifvare, att för Ståndet tillkännagifva hvad de tänka i denna vigtiga fråga.
Genom den tystnad de, oaktadt uppmaning att taga till orda, iakttagit, lära de fulleligen gifvit tillkänna, att antingen tänka de icke, eller tanka de icke något i denna fråga.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta t nej, begärde Hr Aminoff votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan votering blifvit begärd, uppkomme nu fråga om innehållet af contrapropostn ; och var den mening, som först blifvit framställd, af Hr Aminoff, sorn sedermera förenat sig i den förändring deruti, som Hr Lefren begärt.
Då jag har anledning förmoda, att min reservation vid nu ifrågavarande betänk, blifvit helt nyligen hos BorgareSt. godkänd och gillad, så anser jag mig under sådana förändrade omständigheter böra vidblifva ruin vid betänk. gjorda reservation, på det att, om densamma af R. o. Ad. godkännes, en likstämmighet med BorgareSt:* beslut derigenom må uppkomma; och får jag, i öfverensstämmelse härmed, vördsamt anhålla om proposition.
Sedan just nu till min kunskap kommit, att BorgareSt. redan antagit Hr Aminolfs reservation oförändrad, så får jag äfven om densamma mig förena, till förekommande af tidsutdrägt och splittring genom eljest möjligen skiljaktiga beslut uti detaljfrågor de RiksSt. emellan, som i öfrigt om hufvudsaken äro ense.
Le fre'n förenade sig med Hr Lagerheim.
Jag tror ej att den underrättelsen är tillförlitlig, att Hr Aminoffs reservation blifvit i BorgareSt. oförändrad t antagen; ty jag tror mig bestämdt veta, att densamma blifvit med förändringar antagen, ehuru jag ej nu kan uppgifva dessa förändringar.
Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna, alt nu icke vore fråga om hvad som i BorgareSt. blifvit beslutadt, utan om hvad som här i conlra-propostn borde inlagas.
Hr Aminoff hade begärt, att hans reservation matie blifva conlra-propos., och då den af Hr Aminoff be26 IJ. 21 170 Den 11 Juni. {»urda propos. först linder discussionen blifvit framställd, ansåg också Hr Landtm., att den borde vara den mening, som först lomme atl pröfvas, och att R. o. Ad. borde bestämma huruvida Ståndet ville antaga den till contra-propos.
Ilr Landtm, ansåg sig likväl böra fästa uppmärksamheten deruppå, alt detta förslag innehöll följande ord: ”och vid R.
St:s nästa sammankomst antingen framställa nåd. propos. i ämnet, eller ock meddela R.
St. de grunder, uppå hvilka K.
M. anser ett förslag i detta hänseende böra uppställas.” R. o. Ad. behagade finna, att våra grundlagar icke tillåta Konungen att meddela Ständerna några grunder, hvarpå Konungen anser förslag till ändringar i grundlagarna böra bestämmas, enär alla förändringar i deni måtte äga rum på det sätt 81 och 56 §§:ne Reg.F:n föreskrifva, vare sig att de föreslås af Konungen eller af R.
Hr Landtm, hemställde således till Hr Aminoff, om han icke skulle vilja utesluta den sista af Hr Landtm, upplästa delen af reservationen utur förslaget till contra-propos., enär Hr Landtm, icke ansåg alt R. o. Ad. kunde framställa eri önskan, hvars bifallande skulle kunna förutsätta en handling, som vore stridande mot våra grundlagar.
Hr Frih. oell Landtm, behagat göra, instämmer jag i densamma, under önskan, att propos. i öfverensstämmelse dermed måtte göras.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Hr Aminolfs förslag, så lydande: ”att R.
St. hos K. M. i underd. anhålla, det täcktes K. M., med afseende på det erkända behofvet af en ändamålsenlig förändring i nuvarande nationalrepresentation, i nåder taga detta ämne i öfvervägande, och vid R.
St:s nästa sammankomst framställa nåd. propos. i ämnet, i den händelse det nu hvilande grundlagsförslaget om en förändrad representation ej af R.
St. antages, eller om detsamma, af Ständerna godkändt, icke kan af K. M. sanctioneras."
Upplästes till justering och godkändes följande volensproposition:
K:o i65, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att R.
St. böra hos K. M. i underd. anhålla, det täcktes K. M , med afseende på det erkända behofvet af en ändamålsenlig förändring i nuvarande nationalrepresentation, i nåder taga delta ämne i öfvervägande, och vid R.
St:s nästa sammankomst framställa nåd. propos. i ämnet, i den händelse det nu hvilande grundlagsförslaget 0111 en förändrad representation ej af R.
St. anta - Den ii Juui. ges, eller 0111 detsamma, af Ständerna godkändt, icke kan af K.
M. sanclioneras.
Horn tillkännngaf, att han icke kunde deltaga i den nu föreslående voteringen.
Efter voteringens slut, befunnos röslerne hafva utfallit, sorn följer:
Emot R. o. Ad:s beslut anhåller afven jag att i prot. få nedlägga min reservation, helst R. o. Ad. derigenom beslutat framställning af en önskan, hvilken, enligt min tanke, Konungen icke kan efterkomma, och då så är, fruktar jag att detta uteblifvande af all påföljd af detta beslut kan vid en kommande riksdag orättvist gifva ytterligare anlcdn. till klander emot Regeringen, eller åtminstone hos många blifvande representanter väcka missnöje.
Förra gången denna fråga förevar, reserverade jag mig deremot, och jag gör det äfven nu.
Äfven jag reserverar mig emot det fattade beslutet, emedan jag tror att
Ståndet derigenom comprometterat sig, och emedan jag är öfverty gad, alt Konungen ej kan göra afseende på hvad Ständerne besluta i detta fall.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s den g dennes på bordet lagda mern.
N:o 57g, med förslag till reglenientariska föreskrifter, ang:de de å Riksg.cont. anvisade creditiv, blef detsamma ånyo hegardt på bordet af Hrr Bildt, Knut, oell Prytz, Lars Adolph.
Lades lill handlingarna, vid förnyad föredragning, Stalsoch BancoTJlsk;ns den g dennes på bordel lagda mein:
N:o 208, i anledning af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 133; N:o 20g, i anledning af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 143.
På begäran af Hrr Bildt, Knut, och Löwenström, Joli. Jac., lades ånyo på bordet Stats- samt Allm.
Besvursocli Ekon.Ulsk:ns den g dennes på bordet lagda utlåtm:
N:o 204, i anledn. af erhållna ålerremisser af utlåt.
N-.o 160; N:o 2o5, i anledn. af erhållna ålerremisser af utlåt.
N:o lör, ang:de den tillökade ordinarie båtsmansroteringen inom en del län.
Likaledes lades ånyo på bordel, på begäran af H11 von Den 11 Juui.
Hartmansdorff, A u g., Bildt, Knut, och L ö w e nström, Joli. Jac., Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- Ulskins den g dennes på hordet lagda utlåt.
Nio 206, i anleda. af vackt motion om den nya ordinarie roteringens återgående till exlra-rotering.
Nio 4°2 *>ll R.
St:s underd. skrifvelse till K. M., ora ändringar af författningarna röride laga försvar och lösdrifveriet, samt i fråga oin tvångsarbetshus m. m.
Likaledes godkändes Exped.Utskis förslag N:o 326 till R.
St:s underd. skrifvelse lill K. M., angide tillägg vid 2 art. 4 §:n legostadgan den 23 Nov. i833, hvilket förslag den 8 sisth Maj ansetts böra hvila tilldess den nyss föredragna underd. skrifvelsen angide ändringar i författningarna röride laga försvar och losdrifveriet blifvit justerad.
Lades på bordet nedannämnda från Ulskin inkomna mern. och utlåtm, nemi. från StatsUtskottct:
Nio 58o, med förslag till reglementariska sladganden för Riksg.cont, i anleda, af R.
St:s beslut röride extra-statsregleringen; N:o 584, med förslag till reglementariska stadganden, i anleda, af åtskilliga å Riksg.cont. anvisade lån; N:o 586, med förslag till reglementariska föreskrifter, angide förräntandet af de i Riksg.cont. innestående medel; N;o 587, i anledn. af arunärknir emot de i meni.
Nio 537 föreslagna reglementariska stadganden angide Riksg.conlis betjening; BancoUtskottel; N:o ig4, öfver gjorda anmärkn:r vid mern.
Nio 174, innefattande förslag till åtskilliga förändrade stadganden i 1 och 2 artiklarna af bancoreglementet; N:o 201, angide anordnandet af en gratilication tili delning emellan bankens vaklbetjening.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -J till 4 e* m*
In fidem pretocolli, F. O. Silfverstolpe.
Den 12 Juni f. m.
Lördagen den 12 Juni 184 * - Plenum kl. i r f. m.
Justerades 3 prot.utdr. för förliden gårdag.
Justerades pleni-prot. för den 28 sistl.
April. f. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att vid den förliden gårdag hållna Talmansöfverläggning, hade blifvit afgjordt, att Talmännen skulle, hvar och en i sitt Stånd, begära bemyndigande, att hos K. M. anmäla, det riksdagsärendena en af de första dagarna i nästa vecka vore fulländade och bragta lill slut.
Det hade då blifvit ut red t, att de mål, som återstå att afgöra, med beräkning af lid för Exped.Utsk. att expeditioner och riksdagsbeslut derom uppsätta och till It.
St, afgifva, icke vore flera än att ärendena kunde vara tili slut bringade den 16 dennes eller nästinstundande Onsdag.
Till följe häraf hemställde