Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man härvid yrkat blott erforderlig kännedom, för att handhafva verkställigheten af sådane från Konungen eller SundhetsCollegium emanerade Författningar, som hafva till föremål farsoters hämmande och Diaetetiska råd, så skulle detta Bref uppfyllt allt hvad man af medico-theologiska stipendiat-inrättningen med sitt nu varande Reglemente kunnat vänta.
Jag förenar mig i öfrigt med Herr Cederschjöld i den anmärkning, att StatsUtskottet icke bordt befatta sig med förslag till studiernes reglering för de medico-theologiske stipendiater, som Utskottet ansett ännu böra bibehållas, i synnerhet som Utskottet föreslagit flere års användande på studerande af Physiologien, en del af medicinen, hvaruti man ej behöfver inycken kännedom, för att försvarligen använda medicinska Policens och Dieetetikens angelägnaste föreskrifter.
Deremot skulle jag önska, att stipendiaterne ej onyttigt använde sin tid på Statens bekostnad, utan derföre i synnerhet vinlade sig om de sistnämnda delar äf Läkare-vetenskapen.
Jag får derföre äfven af detta skäl föreslå återreiniss af Betänkandet.
Herr Grefven och LandtMarjkalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Utlåtande böra, i anledning af da 186 Den s Julii e. nt: dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 97 sistlidne Junii under N
Grefve Hård, Carl Gu/taf, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
Herr Nordensköld har redan inom StatsUtskottet anmärkt, hvad jag nu ville såga, att nemligen Utskottet handlat i strid med sig sjelft, då det föreslagit löneförhöjning åt Embetsmän, sorn icke begärt en sådan, och för hvilka Kongl.
Maj;t ej heller yttrat sig finna den nödig.
Mäj:t har tvertom sjelf visat, att en sådan löneförhöjning icke behöfdes då han sedan sista Riksdag meråndels låtit ifrågavarande Embeten förrättas af Vicarier, förmodeligen under förutsättning att de vore ibland dem, som, vid en ny reglering af Rikets styrelseverk, komme att afskaffas eller förändras.
Det synes alltså hafva varit skål för Utskottet att icke, före denna reglering, föreslå lönernes förhöjande.
För min del, får jag ytterligare afstyrka allt tillökt an - t)f* j Julii e. rn, »lag för de 4 StatsSecreterarne, på den grund’ att om Riksens Stånder önska en ny organisation af StyrelseVerken, de då i synnerhet icke fcöra minska anledningarne dertill hos de persos ner, på hvilka det hufvudsakligen ankommer att bereda och hos Konungen föredraga detta vigtiga ärende.
Såttas desse Embetsmån i så god belägenhet, att de ej kånna behofvet af förändringen, så hafva de icke skål att understödja den, åtminstone icke lika mycken anledning dertill som deras underhafvande, och det år då mindre sannolikt att förändringen företages.
Sluteligen och hvad beträffar Herr Nordenschölds yttrande om hvad jag för någon tid sedan sagt rörande Föredragandes rättighet att vägra deras contrasignation, hvilket icke hörer till detta ämne, får jag förklara, att då råtta tiden att derom utlåta sig, nu icke år inne, jag dermed vill uppskjuta, till dess ConstitutionsUtskottets Betänkande, rörande ansvarighet för Konungens Rådgifvare efter 107 §.
Regeringsformen förekommer.
Friherre Ankarfvärd, Carl Henric:
Då jag väckte Motion, grundades min deruti yttrade tanka på en af mig ansedd felaktighet i vår StatsFörfattning, som nedsätter StatsSecreterarnes befattning under hvad den verkeligen borde vara.
Äfven den omständigheten, att sådane Embetsmån, mot bokstafliga föreskriften i RegeringsFormen, under flere år icke funnits på ordinarie
Stat, gaf mig anledning att uttänka ett medel att häruti åstadkomma rättelse; och jsg trodde att man igenom ökadl Löneanslag skul - 183 Be» 5 Juli i c. m. le kunna corrigera, hvad som uti Constifufionen vöre i detta fall förfelat.
Emedlertid, och på den grund Herr von Hartmansdorff anfört, aft en sådan löneförhöjning möjligen kunde medföra ett motsatt resultat, och fördröja den tillemade nya organisationen en invändning den jag finner ganska betänklig och värd mycket afseende, vill jag ej vidare envisas om antagandet af mitt förslag, och medgifver, att jag må hända förhastat mig i min framställning; men om Herr von Hartmansdorff nyssnämnda anmärkning är grundad, synes det mig, att man ej bör inskränka sig blott till att icke bevilja högre löneanslag, utan snarare betydligen minska de Föredragandes arfvoden, för att såmedelst fortskynda den nya organisationen.
Det torde dock ursäktas mig, att min framställning- varit för tidig, ty då jag gjorde den, var Särskilta Utskottet ännu icke formeradt, och man kunde då icke hoppas det goda resultat: en fncir förändring af Styrel/elverken, hvilken detta Utskotts tillvaro nu låter oss förvänta.
Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
Björ n/j erna, Magnus:
Då ett särskilt
Utskott är nedsatt i och för StyrelseVerkens nya organisation, hemställer jag, om det J><;» 5 Julli t, nr, 189 icke vöre bäst att återremittera Betänkandet till StatslTtskottet, sorn, sedan Särskilta Utskottets förslag till Riksens Ständer inkommit, deraf kunde inhämta, huruvida Stats-Secreterarne hädanefter komma att spela en större eller mindre röle än nu, efter hvilken deras löne-vilkor^fyen böra rättas.
Jag får blott fästa uppmärksamheten derå, att det gifves ännu ett tredje alternatif, utom (fern Friherre Björnstjerna omnämnt, det nemligen, att StatsSecreterareEmbeten icke vidare funnes.
Jag tillstyrker således, att StatsUtskottets Betänkande må afslås, emedan Särskilta Utskottets Utlåtande, angående Styrelse Verkens organisation, bör omfatta alla Embeten och Tjenster, och således äfven StatsSecreterarnes, hvarföre det synes vara tid nog att, då detta Utlåtande till pröfning förevarit, besluta om deras vilkor, i fall de skola qvarblifva.
Jag skulle tro, att, då det varit fråga om ett Särskilt Utskott till organisation af Rikets Styrelseverk, dess åtgärd omöjligen kan sträckas till sådane personer, som ej allenast äro intagne i GrundLagen, utan äfven utgöra och formera sjelfva basen derföre.
Jag tror åtmindstone för min del, att det icke kan blifva Särskilta Utskottet tillständigt, att föreslå några ändringar i denna GrundLag, och således icke eller att väcka förslag om indragning af Stats-SeereterareEmbetena, Deremot tror jag, att med den vigt 190 Den 5 Julii *. m, dessa Embeten aga, deras innehafvare böra vara uppförde på ordinarie Stat, och tillgodonjuta en löne-inkomst, som sätter dem i ständ att föra en lefnad sådan, att de kunna jemföras med och motsvara hvilken Statens Embetsman som helst.
Herr Hjerta, Guftaf: Grefve von Platen har till en del förekommit mig.
Då Grundlagen gör StatsSecreterareEmbetena så heliga, att någon förändring deruti icke kan påtänkas före nästa Riksdag, så har jag icke tvekat att till^ styrka första alternativet i Utskottets Betänkande, just på det att dessa Embeten må under de kommande fem åren blifva skötte på ett oldenb, ligt sått lill landets båsta.
Jag har härvid betraktat frågan ur den synpunkt, att StatsSecreterare-lönerne borde höjas till fullkomlig likhet med StatsRådens, och icke kunnat af det till— årnade förslaget till en ändrad organisation låta förleda mig att frångå min tanka.
Jag anser mig böra nämna, att just reorganisations-idéerne ibland ett Folk, som öfvergår från despotiska till cpnstitutionella former, åro de kinkigaste, och inonr vår öfvergångs-period år kanske den kinkigaste delen , just tiden emellan denna och nafta Riksdag.
Jag tillstyrker således bifall till första alternativet.
Jag inser deraf ingen olägenhet, ty jag tror icke att en Svensk man, som gör sin pligt emot sin Kung och sitt Fosterland , reserverar sig utan annan anledning mot ett Konungens beslut , ån för att få pension , eller om han ser sig äga förtroende och anseende af desamma, afgår, förr än han ge - Dun 5 JiUh e. rn. igi norn sjukdom eller ålderdom blir urståndsatt, att sitt Embete förvalta.
Således fruktar jag ej att någon skall i förtid komma att ligga Staten till tunga.
Jag kan derföre icke annat ån anhålla om proposition till bifall å det första alternativet , enår ingenting hindrar att genast antaga detsamma.
Jag ser icke den föreslagna löntillökningen ur den synpunkt, att StatsSecreterarne må få tillfälle att föra en större lefnad; men utur den , att de må bli lika oberoende af allt hvad man kallar sportler, som af de personer , hvilka åro öfwer dem.
I händelse StatsSecreterarnes värdighet skulle komma att upphöjas till likhet med StatsRådens, och de tillika hade ett Departement, så hemställer jag, oni det icke vore billigt, att de finge beräkna större löner, ån de StatsRåd , sorn icke hade något Departement.
I alla constitutionella länder, åga alltid de Ledamöter af Conseillen , som tillika hafva Portfeuille och Departement, högre lönevilkor ån de öfrige.
Detta anser jag äfven hår böra tagas i betraktande och anhåller i sådant afseende om återremiss af Betänkandet.
Jag delar den åsigt Friherre Björnstjerna yttrat , men ber om ursäkt, för det jag inledt Ridderskapet och Adeln på ett ämne , som icke hörer till närvarande Öf_ verlåggning.
Då meningarne synas vara så delade, anhåller jag nu, att Betänkandet må återremitteras.
»9* ptn 5 Julii c, m. Herr Grefven och TjandtMarjkathen hemställde å nyo, otn icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att Stats-Utskottets Utlåtande finge, tillika med de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskulken förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Då nu i ordningen skulle till pröfning förekomma StatsUtskottets den 27 sistledne Junii under N:o 244 afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om StatsVerkets tillstånd och behof, uti hvad som rörer RiksStatens Tredje Hufvudtitel, yttrade sig: Friherre JVrangel, Henning':
Jag vågar till Herr Grefven och J^andtMarskalken hemställa, om icke, i anseende till åmnets vigt och den sent lidna tiden , pröfningen af StatsUtskottets Betänkande rörande å.dje Hufvudtiteln må uppskjutas till nästa Plenum.
Mindre vigtiga frågor kunde kunde under tiden företagas.
Den 5 Julii e, ni. 193 Friherre Ankarsvärd, Cart Henric, föréViade sig nied Friherre Wrangel.
Friherre Björnftjerna, Magnus: jag skulle hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln fun-. he det vara nyttigt, att nn företaga Betänkandet om tredje HufvudTiteln; det blifver i ailä fall säkert återremittéradt.
Jag är förvissad, att discussionen om tredje HufvudTiteln blir ganska vidlyftig; och denna fråga kan icke lättsinnigt behandlas.
Jag förnyar således min hemställan^ att den må få hvila.
Augiifi: jag förenar mig i samma anhållan som Friherre Wrangel.
Det beror visserligen af Herr Grefven och LändtMarskalken 0111 Betänkandet skall företagas nu eller uppskjutas; men jag skulle
För miri del önska det sednare.
Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 27 sistlidne Junii under Niö 25 i afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, angående StatsVerkéts tillstånd öch behof; uti livad sorn förer RiksStatens fjerde HnfvudTitel.
Ridd o. Ad.
VI Band.
194 ■!)cn 5 Jidit e. m.
Företogs till pröfning StatsUtskottetS elen 27 sistlidne Junii under N:o s55 afgifne, samt den 28 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, om StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad den angår Riks-Statens femte HufvudTiteb Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus:
StatsUtskottet har varit ganska frikostigt, hvad den femte HufvudTitteln beträffar, då deremot, når den 7tde förekommer, Ridderskapet och Adeln skall finna att, då fråga år om att understödja Embetsmåns fattiga Enkor, Utskottet vål medgifver, att ett sådant understöd år behöfveligt, men tillika förklarar att medel dertill icke finnas.
Jag anser det emedlertid vara min pligt, att fästa uppmärksamheten på en och annan i femte HufvudTiteln upptagen summa.
För Muw sikaiiska Academien hade blifvit begårdt ett årligt anslag af ao®o Riksdaler.
Utskottet har i detta ändamål tillstyrkt en summa af 1700 Riksdaler och alternativt i5oo.
Musikaliska Academien hade till år 1815 icke haft annan inkomst ån räntan af några gamla fonder och 200 Riksdaler af Kongl. NummerLotteriets medel.
Med denna tillgång hade Academien dittills arrangerat sig.
Åren i8i5 och 1814 täcktes Kongl.
Majit skänka Academien tillsammans 10,000 Riksdaler till Academiens försättande uti verksamhet; men icke var det Kongl. Majits afsigt, att Nationen sedermera skulle årligen vidkännas én utgift af 2000 Riksdaler.
I stället för att Invända nyssnämnde Capital till ökande af A - Den Ii Julii r. m. 195 cademiens fonder, liar Academien antagit ett ny'f Reglemente, och till flerehanda ändamål under de förflutne åren skingrat det förärade Capitalet.
Nu begäres ett nytt anslag, och till hvad ändamål?
Är det för Choral-musikens främjan, de? eller såsom StatsUtskottet sagt: för Orgelbyggnads-konstens befordrande?
Erfarenheten torde dock visa, att Musikaliska Academiens in. flytande på Orgelbyggnads-konsten, varit unge. fårligen lika med MagazinsDerectionens på den inländska Spannemåls-handeln.
Det förtråffeliga Orgelverket i Stockholms Storkyrka år gjordt af en Svensk, innan någon Musikalisk Academie ännu var till finnandes, och nu, sedan vi åge en sådan, klagar man att skicklige Orgelbyggare nästan alldeles saknas.
I Konung Carl XI:s tid bestods på Stat ej mer ån ;>:ne Trumpetare; nu fins intet LandtRegemente, som icke håller sig en präktigare Musik, än Carl XI:tes och Carl Xllrtes Capell kunde exequera.
Musikaliska Academien stiftades år 1773.
Om den verkat till musikens utbildning inom Fäderneslandet, så hade den visserligen fyllt sitt kall; men denna verkan år icke förspord utom i Hufvudstaden.
Dertill har icke Musikaliska Academien bidragit, ej eller lärer den komma att dertill bidraga.
Jag hemställer derföre, om, enär så många inrättningar af dylik art blifvit doterade och så mångå andra finnas, som behöfva doteras, det då kan vara nödigt att för denna Academie betunga Staten med en ny icke obetydlig utgift. \ 156
Dtn 5 Julii\ e, m, Enahanda förhållande visar sig med anslaget till vården af RiksMusaei samlingar.
Till detta ändamål har Kongl.
Maj:t ifrån år i8ao årligen anordnat 900
Riksdaler af extra utgifts_medlen, hvilket belopp Kongl. Majit nu begårt att få på Ordinarie Stat uppfördt.
Derjemte har Kongl.
VetenskapsAcademien hemstålt, att, till utvidgande och underhållande af de till nämnde Musseum hörande samlingar, måtte anvisas ett årligt anslag af 4,5oo Riksdaler, som, tillsammans med förberÖrde 900 Riksdaler, utgör 5,4öo Riksdaler.
StatsUtskottet har nedprutat denna summa till i,5oo Riksdaler.
Jag bör härvid först fästa uppmärksamheten derpå, att man antingen bör bevilja hvad som anses erforderligt för behofvet eller ock intet- ty om man nU beviljar i,5oo R:dr, då det begåres 5,400 Riksdaler, så skola behofven och pretentionerhe vexa från Riksdag till Riksdag.
Jag hemställer föröfrigt, huruvida Ridderskapet och Adeln anser sig kunna bifalla Utskoitets förslag i denna del , och om det icke vöre tillråckeligt, att Riksens Ständer svarade, det Kongl. Majit egde att af Extra utgifts-medlen anordna hvad Kongl. Majit för det Uppgifne ändamålet kunde finna för godt.
Den tredje punkten i StatsUtskottets betänkande rörer en lön-tillÖkning för Secreteraren vid VitterhetsAcademien, och skälet dertill såges
Vara den allmänna lön-förhöjning, söm kommit andra Rikets Embets- och Tjenstemän till godo, men icke honom.
Hår finnes dock andre, sorn Varit mindre lycklige, till exempel befälet vid ett Skånskt Regemente , för hvilket Utskottet afstyrkt den hegärde lön-tillökningen»
Ben 5 Julii e. m. *9r En Secreterare-befattning vid VitterhetsAcade. mien, som, efter hvad man vet, dr af den be. skafFenhet, att innehafvaren ganska väl medhinner att tillika sköta alla andra vittra SamfundsSecreterare-bestållningar, den har StatsUtskottet nu ansett vara i behof af ett förhöjdt löneanslag; men jag hemställer dock, om icke detta äfven må varda afslaget.
Herr Bergstedt, Eric :
Det år i anledning *f den sist talande
Ledamotens anmärkning emot den föreslagna tillökningen af VitterhetsAcademiens Secreterares lön, som jag begärt ordet, för att vördsamt upplysa, att denne Tjensteman icke är alldeks oberättigad till en sådan tillökning.
Då Konung Gustaf lil inrättade VitterhetsAcademien, anslog han dertill så vål Secreterare som Amanuens-tjensterne vid AntiqvitetsArchivet.
Ifrågavarande Secreterare-tjenst år således en urgammal Canzli-syssla, hvilken, Kka med de öfrige å Rikets Stat, verkeligen varit berättigad till den lönförböjning, Riksens Ständer senast beviljat, ehuru densamma vid detta till fålle blef alldeles bortglömd.
Innehafvaren deraf kan numera, i anseende till sin befattning, icke jemföra.* med den fordna AutiqvitetsArchiviSecrfteraren, då det, utom vården af Kongl. AJyntKabinettets betydliga och dyrbar» Myntsamling, tillhörer YitterhetsAcademien att uppgifva sinnebilder oell inscriptioner för alla medailler , sorn inom Riket präglas £ att granska alla förslag, sorn från Regeringen eller enskilde i detta hänseende inkomma, samt- att pröfva och yttra sig öfver de inskrifter, sorn på all-» 198 Den g Julli e. m. månna ställen och byggnader skola anbringas.
Att Academien önskat att Secreterare-lönen måtte tillökas, på det man måtte kunna till denna tjenst erhålla personer, hvilka ensamt deråt uppoffrade sig, år lika sant, sorn att det hittills icke varit lått, att finna någon skicklig person, tom ville emottaga ijensten.
Åtminstone har Academien vid senaste ledigheten icke kunnat få någon, som helt och hållet velat åt de med tjensten följande göromål egna sin tid.
Af denna orsak har Academien anhållit om tillökning af Secreterare-lönen; och jag tror för min del att StatsUfskottet med mycket skål densamma tillstyrkt; helst denna tillökning icke utgör högre belopp, ån det, hvartill Secreteraren blifvit uppförd, om han varit i utöfning af den enkla befattning , sorn fordom tillhörde ArchiviSecreteriatet, men hvilken nu blifvit mångdubbelt ökad, genom tillägg af de göromål, som medfölja Secreteriatet i VitterhetsAcademien.
På denna grund anhåller jag ock om proposition till bifall af StatsUtskottets förslag i denna del.
Med den sist talande värde Ledamoten instämmer äfven jag i tillstyrkande, att Ridderskapet och Adeln må bifalla den föreslagna lön-förhöjningen för ViiterhetsAcademiens Secreterare icke i egenskap af Embetsman, ty i sådant fall borde han otvifvelakiigt dela samma öde, som de, der tillhöra den allmänna regleringen af Rikets Sty« relseVerk, till hvilka jag icke tror Vitterhets Academien böra räknas, utan i egenskap af tjensteman vid ett lärdt Samfund.
Såsom sko - Hen 5 Juli i c. m. lande sjelf vara lärd , bör han lönns , mera i afseende på de egenskaper befattningen kråfver, än i jemförelse med Secreterare vid CoJIegier och Verk.
Det är bekant och äfven af StatsUtskottet vitsordadt, att, enär tjensten sist var ledig, ingen sökande i begynnelsen sig anmälte , emedan befattningen om än mindre trägen , likväl medförer en vidlyftig , lård brefvexling m. m. hvartill fordras mera kunskaper ån som kunna begäras af en man, för hvilkenfman anslår ringare lön-inkomst.
Jag vågar således hoppas , att Ridderskapet och Adeln skall hafva nog afseende på Sveriges vitterhet, för att icke låta den väckta frågan förfalla, eller deråt neka den uppmärksamhet, 50m den syw nes förtjena.
Hvad vidare beträffar Musikaliska Academi» en, så förstår jag visserligen icke att bedöma, huruvida den uppfyller sitt ändamål, att skaffa undervisning i Choral-musiken och Orgel-byggnads-konsten.
Men den värde Ledamot, som talat emot anslaget för denna Academie, hvilken jag icke kan anse annorlunda ån såsom en läroanstalt, har dock sjelf erkänt, att undervisning i Orgel-byggeriet, och följaktligen att någon åtgärd i sådant ändamål, behöfves.
Den omständigheten, att Orgel-verket i Storkyrkan fordom kunnat byggr
Om Musikaliska Academien dertill kan medverka och 200 Den 5 Julii e. m. geringen vakar Öfver ändamålets vinnande, vora det ofelbart en för vida sträckt sparsamhet, att undandraga nämnde Läroverk den mindre betydliga summa, som StatsUtskottet för detsamma föreslagit.
Likaså förhåller d®f sig med det omtaldta RikslVTnsasnm, för hvars vård och underhållande StatsUtskottet tillstyrkt ett anslag af i,5oo Riksdaler.
Sedan Kongl. Maj-.t skänkt de samlingar, hvaraf detta Musaeum utgöres, skulle det, i min, tanka, vara föga passande om Riksens Ständer icke bidrogo till deras vård.
Den kostnad sorn, redan blifvit använd till deras anskaffande, skulle gå förlorad, om de icke behörigen förvarades, och sådant kan ingalunda vara förenligt med Rikets värdighet, eller med omsorgen lör det Vetenskapliga ändamål, hvartill de åro ämnade.
Jag får således äfven i detta afseende tillstyrka bifall å Utskottets Betänkande.
Det förhållande, Grefve von Schlerin, anmärkt, i anseende till den förhöjning af pensionens å sjunde HufvudTiteln, hvilken Stats-Utskottet afstyrkt, år visserligen ömmande, men. det torde dock svårligen böra komma i jemförelse med deri förevarande frågan.
Att desse pensioner, såsom jag hår hört sågas, icke blifvit förhöjde sedan år 1798, år ett misstag, ty det år bekant, att de ökades år j 818 med 6.710.
Summan år visserligen liten, meri den år dock någon, och längre fram torde tillfälle blifva att anvisa utväg, luiru med,el tilldessa pensioners ökande kunna finnas, utan att be - Den 5 Jnlii c. m. 201 taga Riksens Ständer möjligheten, att tillika gif. ya ett anslag för ett Vetenskapligt ändamål, så. som det närvarande.
På sådan grund hoppas jag ockd att Ridderskapet och Adeln beviljar hvad Utskottet för Musikaliska Academien ti|lgtyrkt.
Jag har underställt min åsigt Ridderskapets och Adelns bedömmande, Hvad Musikaliska Academien beträffar, har jag mine uppgifter från pålitelige källor.
Långt ifrån aft Academien befordrat Orgel-byggnadskonsten, har den snarare förstört densamma».
Och jag år öfveftygad att om Academien, för hvilken man nu vill på Rikets Stat uppföra ett årligt anslag — ett anslag, hvartill sålunda äfven torparne i Norrland mäste bidraga, ville ta befattning med att perfectionera deras lurar och deras bockhorn, så skulle också dessa snart finna sig sjn njutning berÖfVade:
Vetenskaper och Konster tåla ipke några förmyndare j __ en hvar vill skapa och njuta sjelfj men sorn sagt år, hittills åro Storkholmsboerne de enda, sorn haft erfarenhet af Musikaliska Acadeintens tillvaro.
Alltid fordrar man bidrag för Konsterne och Ve, tenskaperne.
Det finnes likväl icke något Land i Europa, der ett Folk, så; fattigt sorn det Sven ska, gjort så mycket för Yeteuskaperne, Det yore önskeligt att desse gjort lika mycket tillbaka för Folket.
Jag förnyar min anhållan örn återremiss af Betänkandet, och yrkar, att det ifrågaståldte anslaget åtminstone icke må törns på ordinarie Stat, utan på sin höjd medgifva* blott till nästa Riksdag.
Den | Julii t. nu Herr Cederschjöld., Pehr Gujlaf'.
Jag anser mig bura vördsamt upplysa, att Orgel-bygg* nads- konsten verkeligen blilvit under de senare åren uppmuntrad i så måtto, att en och annan person blifvit på allmän bekostnad skickad Utrikes, för att låra hvad som i detta yrke ej kunde låras inom Landet.
För närvarande lärer också åtminstone en sådan person ännu vistas Utrikes.
Ingen kan mera än jag erkänna, huru stora bidrag Svenska Folket och Sveriges Konungar enskilt gjort för
Vej tenskapernas befrämjande inom detta Land,i och jag har äfven i början af denna Riksdag väckt fråga om en båttre organisation och jemnare för^ delning af de i berörde ändamål anvista inkomster.
Men dessa tillhör egenteliga EcclesiastikVerket, stå till större delen under helgden af Presterskapets privilegier eller privates testamentariska dispositioner, och låra således icke vara underkastade ett så vidsträckt användande, att äfven Musikaliska Academien skulle af dem kunna njuta någon fördel.
Hvad i öfrigt det beträffar, att Stockholms Innevånare skulle njuta af Musikaliska Academien till förmån framför Norrbottens eller andra Rikets aflägsna Innebyggare, så anser jag mig blott böra anmärka, att jag icke år Musik-kännare, eller ens Musikälskare, och att jag således i detta ämne yttrat mig utan all egennytta.