Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r godkända, Utlåt, yttrar Utsk:t »att, om äfven pensionernas otillräcklighet i förhållande till leliiadsbehofven antagligen föranledde Rikets sednast församlade Ständers beslut, att bevilja förhöjda pensioner lör arméens befäl och tjenstemän, dermed likväl åsyftades det hufvudsakliga ändamål, alt, genom en i sammanhang med löneförbättringen vidtagen lämplig förhöjning af pensionerna, befordra arméens tjenstbarhet, hvadan den medgifna pensionsförhöjningen icke bör betraktas såsom uteslutande tillkommen i pensionärernas intresse.
I samma mån således som de förhållanden, hvilka påkallat berörda förhöjning, icke inträffa i fråga om de arméens pensionärer, hvilka erhållit afsked, innan den nya pensioneringen infördes, torde ock motionärernas antagande, att sistnämnde pensionärer skulle härigenom hafva tillskyndats någon orättvisa, befinnas mindre grundadt.»
Dea 28 September f. m. 405 Förutom det att dessa skäl ännu qvarstå, har Utsk:t saknat utredning om det erforderliga beloppet, och vid det förhållande, att man icke rimligen kan antaga, att afgången under de sednare åren varit så stor, att 80,000 rdr skulle kunna fylla det behof, för hvilket vid förra riksdagen ansågs skola åtgå 140,000 rdr, har Utsk:t ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till motionärens framställning.
Härtill kommer, att om denna förmån bereddes militäre embets- och tjenstemän, så vore det ganska naturligt att äfven de civile embets- och tjenstemännen framställde samma begäran, och jag kan icke se, huru R.
St:r skulle kunna undandraga sig alt bevilja detta, lör den händelse de mil täre tillskyndades de ifrågaställa fördelarne.
Men derigenom skulle statsverkets utgifter alltför betydligt lörökas, och jag anhåller derföre om bifall till Utsk:ts hemställan.
Den siste värde talaren har förklarat, att Stats-Utsk:t saknat någon grund för beräkningen af den erforderliga summan.
Detta förefaller mig så mycket mera underligt sorn motionären ganska tydligt tillkännagifvit, hvarifrån han erhållit sin sifferuppgift; och synes, efter de af Hr StatsRådet Reuterskjöld lemnade uplysrringar, hvarje dubium om dessa siffrors tillförlitlighet vara Iräfdt.
Hvad beträffar den anmärkning, att genom beviljandet af ilrågavcde anslag en så ofantlig bréche på statsverkets tillgångar skulle uppstå, ber jag alt få nämna, att det af ett öfverslag, jag gjort öfver statsverkets ordinarie utgifter, visar sig att dessa utgifter belöpa sig till öfver 31 millioner, och att således det nu ifrågav:de anslaget utgör allenast af de redan beviljade utgifterna.
Jag vill dessutom upprepa, hvad jag vid ett löreg:de tillfälle yttrat, att nemi. orsaken hvarföre den Fransyska arméen är den dugligaste i verlden icke ensamt är att söka i det utmärkta sätt, hvarpå denna armé i öfrigt är organiserad, utan lill icke ringa del deri, alt dess medlemmar veta, att de, efter att hafva egnat fäderneslandet sina bästa krafter, icke af fäderneslandet förskjutas, utan kunna vänta en betryggad ställning och lugnt se framtiden till mötes.
Att nu, endast derföre att en del tjenstemän tagit afsked löre en viss dag, beröfva dem de förmåner, sorn just med afseende å de förökade
Iefnadskostnaderna blifvit tillerkända deras vederlikar, det vore en så i ögonen fallande orättvisa, att jag icke betvillar, att ju Hr von Franckens reservation bifalles.
För min del kan jag icke finna något det ringaste skäl hvarföre de, sorn före I8ö8 tagit afsked, skola vara mindre berättigade till förhöjd pension än de, som efter nämnde tid tagit afsked.
Jag förenar mig således fullkomligt med Hr von Francken och vill endast tillägga, att det att förhöjd pension beviljas militärer, icke behölver medföra det alt pensionen höjes äfven för civila embetsman.
De sistnämnda äro nemi. under sin tjenstetid bra mycket bättre lönade än de mili - 406
Den 28 September f. m. tära, hafva mera tillfälle till extra förtjenster. och få vid afskedstagandet, om jag icke misstager mig, jemförelsevis högre pension.
Hr von Francken: Gr.
Cronstedt nämnde, att det icke vore billigt att bevilja de militäre emhets- och tjenstemännen ifrågav:de förmån, med mindre äfven de civila deraf komme i åtnjutande.
Med anledning häraf ber jag att få upplysa, att jag, såsom synes af min reservation, visserligen tänkt på de civila; men då icke för de civila, såsom deremot fallet är med de militära, någon beräkning blifvit- gjord, har jag ansett det vara bäst, om R.
St:r inginge lill K.
M. med anhållan, att K. M. ville till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nåd.
Propos rörande den summa, som erfordras till likställighet i pensionerna för de civile embets- och tjenstemän, hvilka tagit afsked före och elter år 1858.
Ehuru erkännande billigheten af motionärens framställning, kan jag dock icke instämma i Hr von Franckens reservation.
1 nämnda reservation synas nemi. de militärer, som tillhöra flottan, vara alldeles förbisedda, enär de hvarken omnämnas i punkten l:o bland dem, som genast skall få tillökningen, eller i punkten 2:o bland dem, beträffande hvilka framställning vid nästa riksdag hör göras.
Vid sådant förhållande, och då Hr von Franckens reservation är ofullständig, anhåller jag om återremiss, på det samma billighet måtte vederfaras alla.
Jag vill endast nämna, att ingen motion om pensionsförhöjning för flottan blifvit väckt, och att således den frågan icke bör hringas å hane.
Jag kan icke heller finna, att man för den orsakens skull bör missunna de öfriga militarerne pensionsförhöjning.
Med anledning af Hr von Franckens sednaste påstående, ber jag att lå upplysa, att inom Borgare-St. blifvit af Hr Ljungberg väckt en motion, som omfattar pensionsförhöjning jemväl åt flottans embets- och tjenstemän.
Cronstedt och Hr Skogman, samt ber alt få fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är riktigt att beräkna den erforderliga summan till endast 80,000 rdr, alldenstund det, om alla skola vederfaras samma rättvisa, kommer att gälla vida högre belopp, enär det äfven är fråga om pensionsförhöjning både åt civila embets- och tjenstemän samt flottan och dess civilstat.
Om Hr von Franckens reservation bifölles, uppstode dessutom den orättvisa, alt då lör de civila embets- och tjenstemännen Nåd.
Propos. först vid nästa riksdag kan vara att förvänta, komme deremot enligt samma förslag de militäre redan nu, d. Dea 28 September f. m. 407 v. s. 3 år löre de andra, i åtnjutande af den ifrågasatta förmånen.
Hr Montgomerys uppgift, att det vöre fråga om mera än 80,000 rdr, kan jag icke anse vara rigtig, ty nn är det endast fråga om arméen, och för dess hellof är, enligt hvad utredt blifvit, nämnda summa tillräcklig.
Vill någon sedan framställa förslag beträffande flottan, skall jag vara den förste att ingå derpå.
Jag fortlar att yrka bifall till Hr von Franckens reservation.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i lörev:de punkt, dels återremiss deraf, och dels af Hr von Francken, att R. o. Ad., med afslag å Ulsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r skulle dels under nästa statsregleringsperiod bevilja en årlig summa af 80.000 rdr till förhöjande af pensionerne för de embets- och tjenstemän af arméen, som före den 9 Februari 1858 taeit afsked, till likhet med pensionerne för dem, som erhållit afsked efter denna dag, dels ock ingå till K.
M. med underd. anhållan, att K. M., efter infordrade upplysningar, behagade till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Propus, rörande den summa, som erfordras till likställighet i pensionerne för de civile embets- och tjenstemän, hvilka tagit afsked före och efter år 1858.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts ifrågavtde hemställan, hvartill svarades många nej, blandade med ja, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej, och vidare propos. på afslag derå och antagande af Hr von Franckens ofvanberörde förslag, hvilken propos. besvarades med många nej, blandade med ja; hvarefter propos. på punktens återremitterande förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att R. o. Ad. borde afgöra, huruvida kontra-propos:n vid den blifvande volerineen skulle innefatta antingen bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan eller afslag derå och antagande al Hr von Franckens förslag; hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. till koutra-propos. behagade antaga bifall till Utsk:ts hemställan.
Landtm, propos. derå, att afslag å Utskds hemställan och antagande af Hr von Franckens förslag skulle utgöra kontra-proposm vid voteringen, och i08 Den 28 September t m. sedan svaren derå jemväl utfallit med blandade ja och nej, förnyades framställningen om antagande af bifall till Utsk:ts hemställan såsom kontra-propos. vid merberörde votering samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Votering om kontra-propos:ns innehåll begärdes, hvarefter uppsattes och justerades löljande voter.-propos.: »Den som vill, att vid blifvande votering om återremiss af 9:de punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 153, kontra-proposm skall innefatta bifall till samma punkt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till kontra-propos. vid voteringen afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till Hr von Franckens förslag.»
Upplästes och godkändes följande förslag till voter.-propos. vid hulvud-voteringen: »Deri som vill, att 9:de punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 153 skall till Utsk:t återremitteras, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. ofvannämnde punkt.»
Nej — 16. 10:de punkten.
U:te punkten.
Jag instämmer i Utsk:ts hemställan beträllande den af ett misstag föranledda motionen, och vill derjemte reservera mig mot den i motionen antydda orättvisa, enär jag vet att full rättvisa vid medlens fördelning blifvit iakttagen.
Den 28 September f. m. 409 Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes propos. pä bifall till Utsk:ts hemställan i l'örev:de punkt samt besvarades med ja. 12:te—24:de punkterna.
(Jtsk:ts hemställanden biföllos. 25:te punkten.
När man besinnar, att Doktor Bågenholms frånträdande af regementsläkaretjenslen vid Konungens f. d. eget värfvade regemente varit föranledt, icke af egen ansökning om afsked från densamma, utan af regementets indragning, samt att han, derest detta icke skett, sannolikt fortfarande qvarstått vid regementsläkare-beställningen och under sådant förhållande kommit i åtnjutande af den löneförbättring, sorn tid efter annan desse tjenstemän beviljats; så måste det förefalla hårdt, om han nu skulle för indragningen af omnämnde regemente blifva lidande.
Då han dessutom både inom läkarekorpsen och i den ort, der han verkat, gjort sig känd såsom en utmärkt läkare, och då han nu på gamla dagar börjat blifva blind, samt således oförmögen att bibehålla sin befattning eller förtjena silt uppehälle genom enskild praktik, hemställer jag att R. o. Ad., med alslag å Utsk:ts hemställan, ville antaga K. M:s Propos. i ämnet.
Utsk:t har ansett den nu varande regementsläkarelönen icke skäligen kunna läggas till grund för bestämmandet af det pensionsbelopp
Doktor Bågenholm skulle erhålla, enär han, då Konungens eget värfvade regemente indrogs, upphört att hafva tjenst på ordinarie stat.
Det är egentligen 2:ne grundsatser (om man härvid vill tala om grundsatser) som Utsk.t sökt upprätthålla.
Ben ena, att pension på indragningsstat icke må beviljas till högre belopp än lönen; den andra, att ingen må till pension på indragningsstat uppföras för mera än en tjenst.
Dessa grunder har Utsk:t i allmänhet iakttagit, och då de i fråga om Doktor Bågenholm blifvit följda, anhåller jag att punkten måtte bifallas.
Hufvudsakligen instämmande med Hr Cederschjöld, ber jag blott att få tillägga, att då Doktor Bågenholm, efter att hafva uppnått 68 lefnadsår och under 48 år varit anställd såsom militärläkare, hvarunder han städse med skicklighet fullgjort sina pligter, numera önskade sättas i tillfälle att taga afsked, så har K. M., vid det förhållande att Bågenholm ulan sitt förvållande blifvit utesluten från den pensionsrätt, som tillkommer regementsläkare, ansett sig böra aflåta Nåd. Propos., att Bågenholm måtte komma i åtnjutande af pension i likhet med andra afskedstagande regementsläkare. 410 Den 28 September f. m. Stats-Utsk:t har ansett, att pensionen borde bestämmas efter den högsta löneinkomst Bågenholm uppburit, oell derföre beräknat pensionen elter lönen för andra bataljonsläkare; men då detta icke är lön, utan arvode, så sk lille på den grund Doktor Bågenholm icke ens vara berättigad till den af Utsk:t föreslagna pension.
Emellertid anser jag billigt att Doktor Bågenholm, som utan sitt förvållande kommit ifrån tjensten, får beräkna pension från indragningsstaten efter den befattning, han, om regementet icke blifvit upplöst, sannolikt fortfarande skulle innehaft; och anhåller jag derföre, i likhet med Hr Cederschjöld, om bifall till K. M:s Propos.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan i förevide punkt och dels afslag derå samt bifall till K.
M:s i frågan afgifna framställning; gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades mångå nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå samt bifall till K.
M:s framställning i ämnet, då svaren utlöllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
26:te och 27:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 28:de punkten.
Det förhållande, på grund hvaraf Stats Utsk:t funnit sig böra afstyrka R.
St:rs bifall till K. M:s Nåd.
Propos. om en årlig pension åt Kapten-löjtnant Törnebohm, såsom f. d.
Navigations-skolelärare, har i så måtto förändrats, att Kapten-löjtnanten Törnebohm icke mera innehar någon tjenst med lön på stat.
Han har nemi. den 5 Januari innevarande år erhållit afsked från sin befattning vid K. M:s Flotta, samt dervid tillaets pension från Amiralitets-krigsmanskassan till belopp af 1.080 rdr och fyllnadspension med 548, eller tillsammans 1,628 rdr.
Detta lärer emellertid vara den enda tillgång Kapten Törnebohm eger för att underhålla sig sjelf, hustru och 4 oförsörjda barn; och hans ställning är så mycket mera hehjertansvärd, som det svaghetstillstånd, hvartill, enligt hvad läkarebetyget utvisar, Törne holt ms ansträngningar i och för Navigations-lärarebefattningen bidragit, numera så förvärrats att han för anlitande af här tillgänglig vårdanstalt måst till hufvudstaden förflyttas.
Det är dock icke blott på grund af dessa ömmande omständigheter, jag vågar anhålla om R. o.
Ad:s medverkan för beredande af den äskade pensionen, utan jemväl med afseende å den ofördelaktiga ställning.
Iivari lärarne vid rikets navigationsskolor för sin ålderdom sig befinna genom saknaden för dem af en pensionsanstalt.
Den 28 September f. m. 411
Fråga om dessa lärares pensionering väcktes väl af den år 1839 tillsatta komité för handelssjöfartens npphjelpande.
Uti komiténs förslag till reglemente för Navigationsskolorne intogs nend. en bestämmelse derom, att lärare vid Navigationsskola skulle vid fyllda 60 års ålder få afgå med pension, sålunda att efter 25 års tjenst full lön erliölles i pension, » 20 » » £:delar af lönen, »15» » I ^n* Såsom motif härför anfördes, bland annat, att komitén icke kunde bysa den förhoppning, att någon för skicklighet och verksamhet utmärkt person skulle uppoffra sina bästa år åt dessa mödosamma befattningar, utan annan utsigt för ålderdomens dagar än nådehjonets, helst det ingått i kornilérades plan att en Navigations-skole-Iärare icke borde bibehållas vid tjensten sedan han fyllt 60 är.
1 Nåd.
Bref af den 7 April 1841 förklarade K.
M. likväl, att då några medel icke blifvit för ändamålet anvisade, frågan om anslående af pensioner för afskedade lärare vid Navigationsskolorna borde förfalla; men att K.
M. för hvarje särskildt fall, då för sådan lärare pension vid afträdandet från sysslan skäligen kunde ifrågakomma, ville i nåder tillse, om och i hvad mån en sådan förmån kunde honom beredas.
Det är nu första gången ett sådant fall förekommit och K.
M. har äfven visat
Sin nåd. omvårdnad om denna klass af lärare, genom den gjorda framställningen om pension för Kaptenlöjtnant Törnebohm.
Det vore derföre så mycket mera att beklaga, om denna framställning icke vunne bifall, som en deraf föranledd misströstan att ega någon bergning för äldre dagar skulle framkalla en ökad tvekan hos skickliga personer att egna sig åt dessa ansträngande och jemförelsevis svagt aflönade befattningar.
Jag får derföre vördsamt anhålla, det R. o. Ad. i afseende å förevide punkt behagade, med alslag å Stats-Utsk:ts afstvrkande hemställan, bifalla K. M:s Nåd.
Olivecrona:
Efter den utaf Hr af Ström meddelade upplysning, alt Hr Törnebohm numera icke innehar annan tjenst med lön på stat, synes det af Stats-Utsk:t för afslag anförda skäl hafva förfallit.
Visserligen uppbär Törnebohm pension ur Amirabtots-krigsmanshuskassan, men dertill bar han sjelf genom inbetalningar bidragit.
Under sednare år har han varit
Navigationsskole-lärare och genom ansträngningar i detta sitt kall bar han ådragit sig sitt nuv:de bekymmersamma tillstånd, som vållat att han icke kan fortfara med denna sin verksamhet.
Då lian dertill befinner sig i små omständigheter, synes den åldrige läraren vara förtjent af understöd från statens sida, och jag anhåller derföre, jemväl af det skäl att skickliga personer icke må af* skräckås från att egna sig åt denna lärareverksamhet, att K. M:s Propos. måtte af R. o. Ad. antagas.
412 Den 28 September f. m. Gr.
Då det hufvudsakliga skäl, som förhindrat Utsk:t att tillstyrka bifall till K. M:s Propos., numera förfallit, vill jag icke längre yrka bifall till Utsk:ts hemställan.
Den princip, Utsk:t i allmänhet sökt upprätthålla, har varit den, att personer, som hafva tjenst med lön på stat, icke tillika må uppbära pension på indragningsstat.
Jag instämmer med Hr af Ström.
Sedan öfverläggningen förklarats härmed slutad, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå Samt bifall till K.
M:s framställning i ämnet, hvilken propos. med ja besvarades. 29:de—34:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 35:te punkten.
I denna fråga har jag varit af olika tanke med tltsk:t.
Jag har visserligen här åtskilliga dokumenter, som ådagalägga Hr Borghs förtjenster, men då de äfven, en uppläsning förutan, torde vara kända, anhåller jag endast att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, ville antaga K. M:s Propos..
Att statens tjenstemän icke böra tilldelas pension till högre belopp, än hvad de såsom lön under tjenstetiden åtnjutit, är en grundsats, som redan vid en föreg:de punkt blifvit af R. o. Ad. godkänd.
Denna grundsats har vid beslutet i denna fråga blifvit af Utsk:t iakttagen, och då skilnaden mellan det pensionsbelopp, Hr Borgh nu eger uppbära, och det. som för honom blifvit äskadt, utgör endast 375 rdr, samt Utsk:t dessutom icke fått några särskilda handlingar sig förelagda, anser jag Utsk:t icke hafva egt skäl tillstyrka den begärda förhöjningen; och anhåller jag derföre att Utsk:ts hemställan måtte bifallas.
Visserligen har Utsk:t icke fått några handlingar sig meddelade, men af K. M:s Propos. inhemtas, att Kapten Borgh är 72 år gammal samt alt han i 54 år oafbrutet varit i statens tjenst.
Under sådana förhållanden hemställer jag, om icke R.
M:s framställning böra bevilja den ifrågaställa pensions-förhöjningen.
Hr Törnebladh, Carl Gustaf: Inom Utsk:t föll denna fråga på en enda röst.
Jag skulle den dagen icke tjenstgöra såsom suppleant förr än kl. J 12, och när jag uppkom, var frågan redan afgjord.
M:s framställning hos Stats-Utsk:t
Den 28 September f. m. 413 fick en sädan utgång, smärtade mig så mycket mer, som jag vet att Kapten Borgh, en af de få ännu lefvande, som deltagit i bataljen vid Orowais, icke kan subsistera med mindre han vid afskedstagande får 15<>0 rdr i pension.
Jag skulle mycket misstaga mig, om icke K. o.
Ad. ömmade för den gamle förtjente veteranen, och anhåller derföre att K. M:s Propos. måtte antagas.
Icke heller jag var närv:de inom Utskit, då denna fråga förevar, men kan dock icke tilltro mig alt säga, att frågan loll derföre, att en af R. o.
Ad:s ledamöter saknades, enär det är omöjligt att veta, huru den saknades röst utfallit.
Emellertid tror jag, att, oaktadt giltigheten af den sats, alt pension icke bör beviljas till högre belopp än den afskedades lön, man dock för detta fall kan göra eli undantag från nämnde regel, enär den ifrågavute tjenstemannen icke erhållit lönetillökning, hvilket under de sednare åren varit händelsen med nästan alla andra tjenstemän.
Jag tillstyrker således antagande af K. M:s Propos.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de punkt samt dels afslag derå och bifall lill K. M:s Nåd. framställning i ämnet, gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå och bifall till K.
M:s framställning, då svaren ut fö
Ilo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 36:te punkten.
Jag anhåller att få ur Betänk:t uppläsa följande: »Uti afgifvet underd. utlåt, hade K.
Kammarrätten, med afseende å det förtjenstlulla sätt, hvarpå Kammarrättsrådet Printzensköld städse fullgjort sina åligganden, berörda underd. ansökning med sitt förord understödt; och har efter öfvervägande häraf samt då sökanden under en tid af mer än 46 år varit i statens tjenst anställd och städse med utmärkt nit fullgjort sina åligganden, K. M., med bifall till den underd. ansökningen och i enlighet med Kammarrättens tillstyrkande, i nåder föreslagit, det sökanden må berättigas att, elter afskedstagandet från kammarrättsråds-embetet, för sin återstående lifstid å allmänna indragningsstaten åtnjuta årlig pension till ett emot 80 proc. af den för hvarje af de tre äldsta kammarrättsråden å Kammarrättens stat uppförda lön svarande belopp, eber 4,000 rdr rint.
Dessa skäl synas mig så talande, att jag, utan att behöfva andraga ytterligare skäl, vågar anhålla att R. o.
Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, ville antaga K. M:s Propos.
Hr von Francken. 114 Den 28 September f. m. Gr.
För min de! instämmer jag så mycket hellre med lien siste värde talaren, som jag biträdt utgifts-afdelningens beslut att tillstyrka det af K.
M. äskade pensionsbelopp.
Frågan fick en annan utgång i Utsk:ts plenum, och då jag varit frånvarande under behandlingen af större delen af 9:de htifviidtiteln, bar jag icke varit i tillfälle att anmäla min reservation.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och bifall till K.
M:s i ämnet gjorda framställning, hvilken propos. med ja besvarades. 37:de punkten.
Hr von Francken: Utsk:t har nedprufat den af K.
M. för Biskop Bergman begärda pension tili 5.000 rdr; men då Utsk:t härför icke anfört några skäl och K.
M. kan anses bäst hafva varit i tillfälle att bedöma, hvilket pensionsbelopp vore tillständigt, anhåller jag, ehuru jag icke vill bestrida att Biskop Bergman bör kunna lefva på 5,000 rdr, att R. o. Ad. ville antaga K. M:s Propos. i ämnet.
Då detta ärende är att anse såsom ett undantaaslall, har Utsk:t funnit sig både böra och kunna ingå i en pröfning af pensionstagarens verkliga behof, och Otsk:t har dervid kommit till den åsiet, att ett pensionsbelopp af 5,000 rdr borde anses fullt tillräckligt i detta fall, synnerligast med hänseende till denne embetsmans enkla lefnadsvanor, samt det förhållande att han lefver ogift.
Det strider emot hittills följda grundsatser, att bevilja statspensioner åt personer af det presterliga ståndet, men Utsk:t har vid öfvervägande af denna fråaa funnit skäl vara för handen att tillstyrka R.
Shrs bifall till K.
M:s framställning, dock så, alt det föreslagna pensionsbeloppet blifvit något nedsatt.
Emellertid torde en pension af 5,000 rdr kunna anses temmeligen hög, synnerligast för en person, som icke är gift.