Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot är nu till congressen inlemnadt ett förslag, grundadt på congressens eget beslut, hvilket förslag går ut på att nybygga 14 linieskepp, i5 fregatter, 11 corvetler och 24 smärre fartyg, med en kostnad af 19,200,000 dollars, samt dessutom 40 armerade ångfartyg nied i3,5oo,ooo dollars kostnad.
Men härjemte erfordras, för alt fullborda varfven, en 54° Den 13 Maj f. m. summa nf 24,000,000 dollars, eller tillsammans 56,700,000 dollars, hvilket gör omkring 15o,000,000 r:dr Svenskt b:co.
Ryssland, utan activ handelsflotta, men till en del med skargårdar, hade en flotta i Östersjön, som bestod af 28 skepp, hvaraf flera oanvändbara, 18 fregatter, i corvetter, iq briggar och småfartyg, samt dessutom ett okändt antal roddfartyg, af hvilka dock större delen antingen är alldeles oanvändbar eller ännu oreparerad, emedan man der anser en reparation lättare kunna åstadkommas.
Har var således proportionell emellan linieskepp och seglande krigsfartyg, såsom 1 lill något öfver 2, emedan resten skall utgöras af roddfartyg
Vid 18)8 års slut 1'unnos 4 ångfartyg, och flera äio tillkomna.
Enl. det af 1826 års comité' afgifna och af K.
M. sanctionerade betänk., bör Sveriges flotta bestå af 10 linieskepp, 10 fregatter, 4 corvetter, 4 briggar och 4 skonertar, eller tillsammans utaf 10 linieskepp och 22 andra seglande fartyg
Proportionell är således i vår flotta, såsom 1 till något mera än 2; ett förhållande, sorn betydligt understiger proportionen i I' nylands och Frankrikes flottor, ehuru Sverige jemförelsevis har nästan mera kust an England.
Vi borde i proportion hålla minst 5o fregatter, corvetter, hriggar och små seglande fartyg, men egenheten af vår kust. sorn synnei ligen från Westervik upp till Öregrunds-skäien hestir af en djupaie skärgård, tvingar oss att 1 enni positionen af vår flotta begagna en mängd roende stridsfartyg; också antog coniileen, att skärgåidslärtygen borde beslå af 2Ö2 stycken färdiga, samt att ilia leria lier lill 5o andra borde finnas.
O111 man förvandlar linieskeppen och den mindre flottan i varuvärden, skall ungefär samilia förhållande här äga rum emellan större och smärre fartyg, som i England och Frankrike.
Vår activa handel samt vårt i och för kriget ägande behof af skepp , sorn längre fram skall visas, i förening med den aktning
Sverige ännu ej upphört att vilja bibehålla hos Europas nationer, och hvilken vi ej heller kunna åsidosätta, utan att snart upphöra att äga en sann nationalfrihet, fordrar en så sammansatt flotta, sorn den beslutna.
10 skepp är ett minimum, sorn för att alltid kunna vara complella, torde komma att framdeles ökas lill ) 3; hvaremot måhända någon minskning of fregatter, helst större fartyg kosta mindre i proportion än de smärre, möjligen kan komma att äga runi, allt som ångbåt-systemet utvecklar sig.
Antalet af skärgårdsfartyg är deremot rättvisligen mera tilltaget, och utgör ett maximum af behöflig styrka.
IVlå det tillåtas mig alt lill vederläggning upptaga ett förslag, sorn hela J. O. H:s brochure andas, och hvilket Hr Petre' uti sin motion mera direct uttalat, nemi. alt Utsk. skulle utgå från principen 0111 likstämmighet med Norrska sjövapnet.
Utsk. tyckes äfven hafva anlydt detta, då det tillstyrker; att
Sveriges sjöförsvar bör ordnas efter berak - D en 13 M i j f m. ning af samverkan med Norriges Holta.
Men man hör ihågkomma, alt Norrige, sedan det lösrvcktes från Danmark, har blifvit ett särskildt
Rike oell satt i en alldeles sidoordnad likhet med Sverige, samt att Norrska grundlagen erfordrar någon ändring, innan JNorriges flotta med säkerhet kan påräknas i gemensamma krig.
Dessutom måste jag bekänna, att jag, med gifven böjebe att af de begge Rikenas. förening hemta de största förhoppningar, skulle tilltro Norrmannen mera än mensklig förmåga, om, vid ordnandet af sitt sjöförsvar, han kunde lösrycka sig från århundradens fiendskap oell fördomar emot Sverige, oell dervid endast afsåg Norriges och Sveriges förenade behof.
Af dessa fördomar kommer den mängd roddfartyg, hvilka, efter en broderlig förening med Sverige, äro för Norrige mindre af behofvet påkallade.
Af hvad jag sålunda anfört, torde vara ådagalagdt, att Sveiige mäste ordna sitt försvar såsom Sveriges väl det krafver, utan att Norrige ornnämnes i vår statsbudget.
En af de ideer J. O. H. hyllar , och hvilken han yttrat på II ra ställen, är, alt en mindre skärgårdsflotta , väl styrd och använd, kan, medelst begagnande af termopyler och många andra uppgifna medel, nästan fördubbla eller mycket föiöka sin styrka, d. v. s. slåss emot och sysselsätta en mycket starkare fiende.
Jag medgifver ej allenast detta påtående, utan anser detsamma för alldeles tillförlitligt och säkert; men den skärgård, i hvilken detta sätt att strida egentligen kan äga rum, är den utanför Stockholm från Arholma till Dalarön.
Sverige och Norrige hafva för närvar, ej mindre än 363 skärgårdsfartyg af alla ».-lasser , och om. under ett krig t. ev. med Byssland, jno af dessa samlades i ofvannämnda skärgård, bemannade, såsom sig borde, med omkring i3,ooo man, antager jag, alt denna flotta säkerligen kunde uppehålla och slåss med ett hälften större antal eller 4~° dylika fartyg, bemannade med minst 20,000 man.
Men vid uppgörandet af denna beräkning har jag blott ett enda villkor aft göra, det nemi., att fienden må komma »‘ifver för utt slå-s med oss.
Den minsta eftertanke skall likväl tydligen ådagalägga, att ingen af oss känd, möjligen blifvande, fiende kan vara till den grad rå och okunnig, alt han öfverkommer till vår skärgård med en armada af 400 roddfartyg, bemannade med 20,000 man, endast för att inäta sina kralter med den Svenska roddflottan , och för alt bereda sistnämnda flotta tillfälle alt skickligt begagna försänkningar, bommar, kedjor, prickflyttningar, försäter, bakhåll, klippor och invecklade localer m. 111., samt såmedelst slå och förstöra fienden.
Tyvärr kan man icke länka sig fienden så fullkomligt blind.
En expedition af den utaf mig förslagsvis antagna storlek, göres endast för att med en betydlig annee bana sig väg till Sveriges fasta land. och platser, tjenfiga till landstigning, finnas lill öfverflöd vid våra kuster.
Alla slag af fartyg, stora och små, som aro försedda med Pen 13 M n j f. m. ett tillräckligt anini af ångfartyg, hafva banade landsvägar till våra kuster, hvarest (le kunna uppsöka passande ställen, der etablera sig och försvara sina magaziuer, saint hålla communicationen öppen.
Bilt krig endast emellan Sverige och Ryssland ar väl numera knappast tänkbart, och man måste erkänna, att om ett sådant krig i åratal finge ohejdadt fortsättas, så vore Sveriges öde också besegladt; men deremot kan och bör man antaga, alt, vid någon större politisk brytning, den af mig omnämnda händelse kan inträffa.
Om vid ett sådant tillfälle en väl ordnad stor flotta, som ej af fienden är rätt väl bevakad, eller som ändå kan finna tillfälle att utgå, hvaruppå sjökrigens historia ofta hafva visat exempel; om, säger jag, en sådan flotta utlopp från Carlskrona, för att öfverfalla fienden, der den fästat sig vid kristen, samt denna flotta vid tillfallet vore understödd af i närheten varande roddvapen ; och om vid ett sådant tillfälle man i döden omfamnade sin fiende för alt med honom sprängas i luften, eller sjunka — om, med ettord, man med måhända hela denna flottas förstöring förstör fienden och dess magaziner, samt derigenom åstadkommer tidsutdrägt: så är fäderneslandet räddadt; ty den som vinner tiden vinner allt, och ett ädelt folk, som med vanligt allvar beredt sina stridskrafter samt ej skyr att uppoffra allt i striden emot utländskt förtryck, skall ej af Europas nationer lemnäs till pris åt förstörelsen.
Tusende kanonslupar skulle ej kunna hindra en sådan landstigning, utan detta kan endast åstadkommas förmedelst en flotta i öppna sjön.
En flotta af linieskepp är således vid eli sådant tillfälle oumbärlig.
Till bevisningen om nödvändigheten för Sverige att äga en flotta, sorn lill en del utgöres af linieskepp, hörer äfven alt påminna derom, att Sverige äger en betydlig activ bandel.
Endast för kustfarten inom landet användes år 1838 ett antal af 1,016 fartyg om 21,855 lästers drägtighet, med hvilka rörelsen så mångfalldigades, att sammanlagda antalet af inkommande och utgående fartyg blifvit uppgifvet vara 13,361 stycken med tillsammans 23i,i54 lästers drägt.
Beloppet af de varuvärden, som dessa fartyg medfört, är ej bekant, men man kan utan svårighet sluta till detsammas betydlighet.
Den utländska sjöfarten bestriddes under samma år af 853 Svenska fartyg med 49’1 22 lästers drägtighet, hvilken vid in- och utgåendet blifvit uppgifven till 173,615 läster, med ett varuvärde af 26,826,771 r:dr b:co, då Norriges och andra nationers in- och utgående lästetal utgjorde under samma år 184,192, med ett varuvärde af 14,832,069 r:dr.— Under sådana förhållanden, och då vårt Iand är åtkomligt samt för fienden öppet på de flesta håll, hemställer jag, 0111 man kan tillråda Sveriges Konung och folk, alt likt snäckan krypa längst in i sitt skal, eller om man kan äga skäl att anse ett anslag af 140,000 r:dr för mycket, för att årligen användas på linieskeppen.
Den i3 Maj f. m. 543 I följd af våra kusters formation måste vår flotta, såsom alla andra nationers, vara sammansatt af skepp, fregatter oell mindre seglande fartyg, men derjemte af ett betydligt antal roende stridsfartyg.
Jag vill likväl icke derföre påstå, att ju icke fartygen i en snart stundande framtid kunna komma att undergå förändringar.
Den lörsta och mest ingripande förändringen kommer måhända alt bestå deruti, alt hvarje örlogsskepp och fregatt blir, genom begagnande af ångkraften, ett ångfartyg i stort, sorn framdrifves ömsom med segel, ömsom med ånga, och kan genomtränga skärgårdarna i alla riktningar.
Den roende flottan torde kanske äfven tvingas till betydlig förändring, troligen ända derhän, att fartygens antal kommer att minskas, och andra slag af skärgårdsfartyg antagas.
Många af eder, mine herrar! skola se dessa mina lösa uppgifter besannade; men likväl bör jag nu förklara, att, först sedan jag, glömsk af heder och ära, blifvit förrädare emot Konung och fädernesland, skulle jag våga tillstyrka förändring af det nu beståndande eller någon förminskning, vare sig af linieskeppens eller roddllollans antal.
Jag ber, att jag ej må missförstås.
Denna strof gäller mig, endast mig; ty jag känner, alt man på allt sätt vill påtvinga mig en ursinnig ensidighet i afseende på linieskeppens bestånd, på bekostnad af roddfloltan.
Om så vore, hade jag ej bort emottaga min Konungs förtroende att vara chef i dess sjöförvaltande verk; och hade jag vid detta embetes utöfning blifvit befunnen så ensidig, borde jag genast hafva förlorat K.
M:s höga förtroende och embetet på samma gång; ty i sådan händelse hade jag knappt kunnat arbeta i enlighet med K.
M:s af mig kända höga vilja, eller i likhet med gällande instruetioner.
Efter detta yttrande vågar jag, oansedt J. O. H:s ordande om ”linieskepps-vurmare, " dristigt försäkra, att om jag är en vurm, så är det i den fromma önskan att se fäderneslandets försvar så sammansatt och ordnadt, alt Sveriges Konung och folk måtte stå enigt, starkt, fritt och aktadt bland Europas fria nationer.
Uti detta vurmeri torde jag hafva många kamrater, både inom och utom militären.
Det torde tillhöra mig, att genom jemförelse med andra länder söka utreda , huruvida det idkeliga skriket om vår flottas stora kostnad äger befogenhet, och jag skall vid denna jemförelse endast framdraga förhållandena, sådana sorn de äro.
Frankrikes sjöbudget är mest detaljerad, således må den närmast tjena till exempel.
Frankrike äger 33 millioner menniskor, eller 11 gånger så stor folkmängd som Sverige, samt har dessutom en belägenhet, som i afseende på landets sjelfbestånd ej så högt påkallar ett sjöförsvar, som Sverige.
När Franska sjöbudgeten således förlidet år upptager ett anslag af 6G millioner francs, eller, efter 24 sk. per franc, 33 millioner r:dr Sv. b:co, så borde Sverige, för att hafva jemnt T*T så stor flotta, som Frankrike, äga en 4;de liufvudtitel af D o 11 13 Maj f. m. 3,ono,oo<> r:dr b:co.
Frankrike liar 3) färdiga skepp och i-2 under byggnad, således 4~ j vi borde då siga 3 hil diga och it5t under nybyggnad eller 4tt skepp.
Frankrike har 3 ) (ai diga Ii egat!er och ii under byggnad, eller tillsammans 58; vi hurde dä hafva > färdiga neli 2TY fregatt under byggnad , tillsammans 5yy fregatt.
Frankrike liar 22 corvetter, och vi borde så'edes hafva ?T3T corvctt
Frankrike äger 164 avi os, hriggar, smärre fartyg och lastfartyg; vi borde då hafva 15 stycken; men Frankrike har inga mindre eller roende stridsfartyg, hvadan Sverige icke hiller hurde hafva några.
Frankrike äger deremot >6 ångfartyg och vi hurde hafva 3-fj- Ångfartyg.
Jemlörelsen utfaller således, att vi för 4-tde hulvudtiteln hurde hafva ett anslag af 3,000,000 , men äga verkligen endast 1,183,547 >:dr, förutom håk- och fyr medlen.
Vi birde äga j-pY skepp, men äga 10.
„ ,, 5tY fregatter, „ y. ,, „ 2tY corvetter, ,, 3. „ „ 14TV småfartyg, „ 11.
,, ,, Sy-j- angla:tyg, ,, 3.
Men dessutom finnes i den Svenska flottan, utan något motsvarande i den Franska: däckade kanonskonertar . 24 d:o joilar .... 3 öppna kanonslupar ... 88 d:o kanonjollar . . .120 mörsarelärtyg ....
8 Summa 243 skärgårdsfartyg.
Om proportionen skulle vara fullständig, borde Franska flottan äga ej mindre än 2,673 skärgårdsfartyg.
Resultatet af denna jemförelse utfaller således, att vår flotta, med endast 1,182,147 r:dr i stället för 3 millioner, eller med T359g af del anslag, som vår flotta i ofvan antydda proportion borde äga, likväl består af 5 skepp, 1 fregatt och liela skärgårdsflottan mera än som vederborde.
Kanske torde man invända, att
Sverige äger ett indelntsverk, som bör ingå i jemförelsen, hvaremot Frankrike nödgas med anslag underhålla ett antal manskap och båtsmän forsin flotta.
Jag svarar härtill, att enär Frankrike icke har något indeln:s-verk, kan någon jemförelse härutinnan icke ske med Sverige, som lyckligtvis äger 5,694 indelntsoch rotebåtsinän; men i Frankrike finnas deremot 22,000 man af alla classer för flottans behof, och vi hafva ej mer än 1,596 man, i stället för det att vi i proportion borde hafva 2,000 man.
Skulle likväl vi under hela året hafva 2,000 matroser, sjöartillerister, båtsmän och skeppspojkar commenderade lill sjötjenst, så medtog det af de 3,000,000 r:dr, vi borde äga i anslag, högst 4"0,ooo r:dr, och den återstående delen af detta anslag skulle vara tillräckligt alt bringa - Den i3 Maj f. m. 545 ga Svenska Hollan lili elt mycket förbättradt skick; ty milvi med ett anslag af 44^,000 r:dr, som nu kan användas på flottans materiel, kunna åstadkomma ett sådant resultat, som jag bfvan omnämnt; livad skulle vi då ej kunna tillvägabringa ined det öfverskott af mera än 1,880,000 r:dr, sorn återstod, sedan löne- och exercis-medlen blifvit afdragna från hufvudsumman 3,000,000 I Englands sjöbudget för detta år utgör 5,5y6,gy5 L.
Sterling eller 66,923,400 r:dr Sv. broo, efter 12 r:dr pr L.
Af detta anslag användes 2,111,750 L.
St. eller 25,34'>000 r:dr Sv. b:co, till materielen och handtverksstaterna, hvaremot vi för samina ändamål endast kunna begagna af denna summa.
Delta visar huru ofanlligt mycket dyrare Englands flotta är än Sveriges, man må för öfrigt göra jemföreisen huru som helst.
Den Norrska hutgeten för personal och materiel utgör i Svenskt mynt 83i,65o r:dr b;co, hvaraf proportionaliter en större summa kan användas till materiel och exercis, emedan personalen der är mindre till antalet än hos oss.
Den Danska sjöbudgeten är, i följd af Rikets stora skuld, nedsatt, men utgör ändå r,354,166 l'*dr Sv. b:co och är således 171,719 r:dr större än vår.
Danska flottan består endast af 6 linieskepp, 6 fregatter, 5 corvetter , 12 briggar och små fartyg, 58 kanonslupar, 6 kanonjollar och 3 mörsareslupar; således är den vida mindre än den Svenska.
Till följe af denna jemförelse finner man nu, att den Svenska sjöbudgeten borde, i proportion till folkmängden, utgöra, jemförd med den Franska , 3,000,000 r:dr, med den Norrska 2,4g4,95o r:dr och med den Danska 2,082,249 r:dr; men den äger endast ett anslag af 1,182,547 r:dr.
Om man således vill klaga deröfver, att Regeringen och flottans styrelse misshushållat med Statens medel, så hoppas jag, alt ofvan gjorda jemförelse innebär den vackraste vederläggning af dessa obefogade klagomål.
Denna jemförelse ulvisar dessutom, att 4;de hufvudtiteln är alltför knappt tillskuren, men alt denna titels anslag blifvit med ali omsorg vårdade, och gifvit eli resultat, som borde väcka nationens tacksamhet, liksom det väcker utländningens förundran.
J. O. H. anför visserligen, att den stora flottan — ”detta våra Konungars luxuriösa misstag” — kostat ”dussintals millioner”; att våra linieskepp betyda intet, då vi hafva England med oss — ehuru kriget 1808 utvisade motsaten, — än mindre då detta land är emot oss; att icke hälften af våra linieskepp aro i s. k. tjenstbart stånd och, snart sagdt, intet enda af dem complett ; att erfarenheten till och med visat, det gamla "pura” — detta är det begagnade ordet — sjöofficerare äro förlägne att hastigt och djerft manövrera med kanonslupen och jollen i en invecklad skärgård, der desse sjöofficerare likväl måste manövrera med 70 kanonskepp, hvarförutan J. O. H. 6 H. 69 546 D e ii 13 M ii j f. m. anfört flera dylika ”pura” fosterländska ide'er.
Hvad först beträffar de dussintals millioner, vår flotta kostat, så har Sveriges statsverk från och med år i8oq till och nied i83g — jag antager denna period, efter som man i sednare tider så ofta omnämnt den, att den tyckes vara en stereotyp, — eller under loppet af 3i år, offrat på Carlskrona-stalionens materiel med dithörande handtverksstater m. m. g, 138, >25 r:dr, hvaraf åtminstone 8 ä goo,ooo r:dr blifvit på skärgårdsfartyg använda; och säkerligen kan man antaga, att ej hälften af den öfriga summan åtgått till linieskeppen.
Tager man deremot perioden ännu längre tillbaka, t. ex. från Gustaf I:s tid, så blifver summan visst mycket betydligare, synnerligen om man sammanräknar personal, materiel och krigskostnader; ofantlig blir summan, om man beräknar Engelska flottans kostnad från Henrik VIII:s tid, Franska flottans kostnad från den första Capets tid, och Rysska flottans anslag från Zar Peters tid.
Vidkommande åter ei färne sjöofficerares förlägenhet att hastigt och djerft manövrera med kanonslup etc.
, så torde den, som något närmare granskar förhållandena, ej kunna betvifla, att ju icke de gamla "pura” Engelska sjömän, hvilka år i8og med 17 stycken roddslupar inmanövrerade sig i Porkala skärgård, för att äntra 8 Rysska kanonslupar, och verkligen togo 6 af dem jemte convojen, samt sänkte en slup, ehuru dessa för mera säkerhets skull lagt sig med sin convoj inom särdeles trånga skär, eller att de ’’pura” sjömän, som samma år utförde en dylik manöver i Fredriksliamns-skären, och af 4 kanonslupar samt en armerad brigg togo 3 slupar och briggen — icke genast skulle hafva kunnat orientera sig på dessa fartyg och manövrera dem ut från skärgården, helst de äfven gjorde detta och sedan förde dem ända till Anholt i Cattegat, ehuru de likväl förut icke sett en kanonslup.
Hvad vidare våra linieskepps — "dessa odugliga, incomplelta, liflösa och halfruttna fartyg" — fattigdom angår, så medgifver jag visserligen, att våra förslager upptaga brister, enär ej alla våra skepp kunna vara i godt stånd; men säkerligen äger samma förhållande rum i England samt Frankrike, och jag skulle tro, alt ej andra skepp kunna derstädes upplagas såsom completta, än de som äro under expedition.
Det oaktadt kunna likväl, i händelse befallning om utrustning jemte nödiga penningar ankomma till Carlskrona, 6 å 7 af vara 10 skepp vara färdiga på en tid af 6 veckor, och 2a3 om 3 högst 4 månader; det io:de skeppet ar nyss påbörjadt och erfordrar längre tid.
En sådan utrustning kan ej ske så skyndsamt hvarken uti England eller Frankrike, utan dertill behöfves minst ett helt år.
England torde behöfva ännu längre tid, i anseende till svårigheten derstädes att bemanna flottan.
Slutligen och innan jag lemnar detta obehagliga ämne, måste jag fästa-StatsUtskts uppmärksamhet på slutstrofen uti J. O. H:s brochure, hvilken lyder sålunda: ’’det torde äfven Den i3 Maj f. m. ”Ioria mödan nit uträkna och undersöka, om det icke skulle ”blifva «-n stor vinst att ihopspara alla medel, som vår linie”skeppsflotta fordrar, och i stället, vid inträffande krig, der"före hyra en kanske dubbelt större och bättre flotta af Eng”land eliel' någon annan.
Jag har hört skäl, som mycket ”tala för den saken.”
— Dessa äro auetorns egna ord; man igenfinner dem på ma sidan.
— Denne auctor, hvai's förslag till budget för flottan StatsUtsk. antagit, är således sjelf, efter att hafva påstått linieskeppens obehöflighet, så litet öfvertygad om sin läras sanning, att han inför ett fritt och sjelftänkande folk kunnat framställa den satsen , att man skulle hopsamla hvad skeppen kosta, för att i behofvets stund med dessa penningar hyra skepp af utländningen.
Han säger ej: ”bygg edia dockor färdiga, insätt i dem edia bästa skepp, ”satt dem i fullgodt stånd och bygg andra af erkändt goda ”egenskaper, de skola der bevaras från decennier till decen”nier och behåll de sämre till öfning och dagligt bruk!!’’ — JNej, han anser deremot, att vi ej behöfva skepp; men om vi ändå tilläfventyrs skulle komma att behöfva dem, så kunna vi hyra dem af utländningen.
Han ”har hört skäl, ’’som mycket tala för den saken.'”
Nå väl , låtom oss genomgå förhållandena och skärskåda skälen under trenne olika händelser.
Om Sverige får krig med Ryssland, så skall man naturligtvis hyra skepp från England.
Kanske lät det sig göra, ja måhända ginge denna Stat så långt i ädelmod, att vi fingo hjelp för intet ; men säkerligen skänkte England oss sin hjelp icke med den innerliga och varma aktning , som så mäktigt inverkar på Brittens handlingssätt , utan fast hellre med föraktets sårande känsla, samt ansåg
Sverige helt enkelt såsom en citron, elen man bevarade, för att då och då, till egna ändamåls vinnande, kunna pressa.
I motsats härtill, och om politiken eller Englands sätt att tillvägagå , gjorde ett krig nödvändigt med detta laud, så fingo vi uppsöka hjelpen hos den der ”någon annan
,” hvilken nu ej kunde vara någon annan än Ryssland.
Möjligen kan man väl supponera, att Ryssland vore benäget att mot hyra låna oss skepp, men måhända blefve likväl hyran alltför dyrköpt.
— Man bör härvid icke heller förbise, att enda villkoret för en
Stat att kunna åt sig bereda förmånliga förbund med andra Stater, är, att till ett sådant förbund kunna bidraga med en effectiv styrka. J. O. H. tyckes väl icke hafva tagit i beräkning några andra casus, än dem jag nu uppgifvit, men för fullständighetens skull vill jag äfven upptaga ännu en tredje.
Om Sverige kommer i delo med Danmark, behöfva vi naturligtvis hyra skepp för våra sammansparda penningar.
I förbigående torde jag, såsom skäl för sannolikheten af denna förutsättning, få erinra, att en af SlatsUtsk:s egna ledamöter genom en motion, hvaruti hau ifrågasatt en oriktig tillämpning
Den i 3
Maj f. m. af traclaterna om tullafgifterna vid passagen genom Öresund, föreslagit, att man borde i underd. anhålla hos K. M. , att begagna sådana medel, ’’som äfven i nödfall, för några ögonblick måhända, kunde vara menliga för en oafbruten grannsämja.
” — JVå väl, mine herrar!
Sverige behöfver vid ett sådant tillfälle skepp, ty icke kunna vi lemna vår betydliga kustfart och än betydligare utländska handel till pris åt en sjöniaktägande granne.
Vi vända oss då med våra sammansparda penningar till England och begära att få hyra ”en "dubbelt större och bättre flotta” än vår egen, men Engelsmannen torde i detta fall ej mera finnas så benägen att hjelpa oförståndet.
Han handlar dessutom helst sjelf, och ser ej ogerna att andras handel stäckes.
Man drager då en djup suck och ser med tårade ögon samt utsträckt penningepung åt öster och ber om hjelp.
Men nu har likväl J. O.
IJ. förklarat, alt vi aldrig kunna få krig enskildt m(d Danmark, nian att på samma gång Ryssland är emot oss —och redlös satt Svea då, just såsom Ottomannen nu.