Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man vill säga alt såvida del finues rättsanspråk för det gamla bolaget, så vill man icke medgifva inrättandet af något nytt bolag.
Genom detta förklarande medgifver man pä förhand möjligheten af rättsanspråk hos det bolag som efter Utsk:s mening icke existerar.
Står man på den punkt, alt man mäste antaga en sådan hufvudfråga såsom oafgjord; då aidel efter min tanka alldeles olämpligt att ens ifrågasätta några för - l)ea 27 Augusti f. m. ändrade vilkor, — då mäste enl. min öfvertygelse, denna sednare frågan helt och hållet förfalla.
Att inlåta sig i dubbla rättsförhållanden och utsätta sig för tvister om hvilketdera bolaget som skall hafva företräde, det anser jag vara alldeles otjenligt.
Det torde tillåtas mig att, lill förkortande af diskussionen fä förete det prot., som hållits i Direktionen för det Engelskt-Svenska bolaget för jernbanan; hvilket prot. jag anhåller ali någon af Riddarh.Kanslisterne mätte få upläsa.
Nyssnämnde prot. af d. 11 sisth Juni, som härvid af Gr. von Rosen inlemnades och af en Kanslist biel' upläst, var sålydande ; Kongl.
Svenska och Engelska aktiebolaget för Jernvägen emellan Örebro och Hult.
Protokoll: hållet hos Direktionen i Stockholm d. 11 Juni 1851.
Skogman. „ f. d. General-Post-Direktören m. ra.
Baron Hamilton.
,, Brukspatronen Aud.
Henström.
,, Grosshandlaren P. M Lovén.
,, Grosshandlaren Ludv. Petré.
§ I Det vid
Direktionens sednaste sammanträde d. 4 Okt. sisth år förde prot. upläsles lill justering och godkändes. § 2.
Hr Presidenten och ordftden tillkännagaf, det han sammankallat
Direktm vid detta tillfälle, i ändamål att öfverlägga och besluta rör:de den så länge upskjutne frågan om bolagets uplösning; erinrande härvid, dels ali holagsreglorne stadgade uti 6 § att om icke 20,000 aktier blifva tecknade och insättningar af 120,000 r:dr b:co bolaget tillgodokommil inom den tid, Direkt anser lämplig, skall bolaget uplösas; dels ock, att, med anledn. häraf och dä, under ett helt år efter utfärdandet af privilegium och reglor för bolaget, endast 844 st. aktier i detsamma blifvit tecknade, Direktm, som mäste'häruti finna eli bevis på bristande intresse för jernvägs* förelaget under sädane vilkor, som nämnde privilegium och reglor innehölle, fastställt d. 31 sisth Augusti såsom den yttersta terminen för aktieteckningen, hvarom kungörelse varit intill samma tid månadlligen i allmänna tidningar införd, utan att likväl någon aktieteckning följt.
Direkt, egde i detta förhållande den mest bjudande anledn. alt besluta bolagets uplösning, samt hos K.
M. sådant i underddiet anmäla; men uppå förnyad, enträgen begäran af corresponderande Byråen i London, hvars ledamöter Sir John Rennie och Ht Williant Sim tillkänna - 408 Den 27 Augusti f m. gäfvo sig skola under loppet af sista Oktober månad bär inträda, hade
Direktm upskjutit detta steg och frågan hade, i afvaktan pä bemälde Hrrjs utlofvade ankomst, ända hittills fått hvila, under förhoppning jemväl, att Ur Gr. liosens bemödanden och underhandlingar i England skulle omsider leda lill ett för bolagets bildande gynsamt slut.
Nu, sedan hvarken Sir John Rennie och Hr Sim anländt eller Gr.
Rosen till fäderneslandet återkommit, samt
Direktms fortsatta tillvaro syntes ändatuålslös, hemställde
Ilr ordftden om det icke vore skäl att skrilla till ett definitivt beslutande af bolagets uplösning och återställande af de å tecknade aktier insatte penningar, hvilka vederbönde ägde eli rättvist anspråk att utan tidsutdrägt återfå, då något bolag icke kunde komma till stånd.
Efter en stunds diskussion i ämnet, hvarunder Hr Frih.
Hamilton yttrade sig för ett omedelbart uplösande af bolaget, i hvilken åsigt Ilr Grosshandlaren Petré syntes instämma, men Hrr Henström och Lovén talade för ännu ett kortare anstånd dermed, serdeles med afseende på den i enskild väg ingångna underrättelsen, att Direktions ledamoten Gr. A. E. von Rosen, skulle hafva lyckats att med Engelska kapitalister och entreprenörer upgöra kontrakt om för jernvägen erforderliga medels tillskjutande, förenade sig Hr Presidenten och ordfiden i denna sistnämnda mening; Och stannade
Direktionen i del beslut, all, såvida icke inom d. 25 instundande Juli aktier blifvit uti England tecknade lill ett antal af Femton tusen samt en tiondedel af deras belopp hit öfversändt, den dubbla åtgärd skall af Direkl.-n genast vidtagas: att hos K.
M. göra underd. anmälan om bolagets uplösande, samt att, i öfverensstämmelse med 6 § af bolagets reglor, till deras kännedom, sorn å sina tecknade aktier inbetalning verkställt, allmänneligen genom tidningarne kungöra, det de insatte medlen återfås, med det afdrag, som i nämnde § bestämmes; hvilket skulle genom bref corrcsponderande Byräen i London skyndsamligen meddelas. lii fidem Protocolli, C. A. Forselius.
En kopia af delta prot. har blifvit inlemnad till Civil-depart:tet, tillika med underd. skrifvelse till Konungen derom.
Jag vill anmäla detta förhållande, utan att för ögonblicket blanda mig i diskussionen, huruvida det vore nyttigt att anse bolaget aldrig hafva varit formerad!, eller betrakta det såsom uplöst; men hvad angår den redaktion som Gr.
Hamilton föreslagit, kan jag ej se annat, än att genom antagande deraf, den puukt skulle komma alt afskäras, hvarom är fråga.
Det syntes redan då ifrågavar:de bolag stiftades, att det var bildadt med förbehåll om vissa skyldigheter, hvaremot bolaget borde komma i åtnjutande af vissa
Den 27 Augusti f. m. 409 rättigheter.
Gr. von Hosén har nu tydligen visat, att elium saken icke af K. 3J. är definitivt afgjord, liar likväl en skrifvelse om delta bolags uplösande redan lill K. 31. ingått.
Man kan således taga för gifvet, att den saken måste snart vara afgjord.
Huru man då kan länka sig möjligheten, ali detta bolag ännu existerar, kan jag icke begripa, och man synes endast, då man ej kunnat komma ifrån denna jernvägsanläggning på eli sätt, här vilja försöka alt göra det pä ett annat.
En ledamot af StatsUlsk. yttrade, att ett omen hvilade öfver denna fråga.
Ja! så är alltid förhållandet då man ej vill mottaga de uplysningar, sorn lemnäs, men jag anser anmärkmn vör:de det förra bolaget icke bär förtjena något afseende.
Det är för R. o.
Ad. genom Gr. von Rosen tydligen visadt, alt de aktier, sorn borde tecknas, icke blifvit tecknade, och det är äfven uplyst, att enligt bolagsreglorne
Direklm, om aktierne icke tecknas, eger alt uplösa bolaget, samt ali aktie-teckningen, oaktadt
Direklm dertill lemnat ytterligare lid, icke blifvit verkställd, och slutligen har Direklm ingått till K. 31. med berättelse derom samt begärt bolagets uplös ning.
Kan man då ännu säga, att bolaget finnes?
Jag finnér, det icke och yrkar således bifall till hvad Utsk. föreslagit.
Palmstjerna, Carl Otto: Om Gr. 31örner vore tillstädes, skulle jag önska all få erinra honom, att inom Utsk. framställdes den suppositionen att det bolag, som under d. 28 Dec. 1848 af Konungen erhöll privilegium ännu icke uplöst sig.
Jag ber att fä
Dplysa derom, att enl. 3 § af berörde privilegium, är bolaget förbundet att fullborda jernvågsanläggningen mellan Orebro och Hult, senast inom 1853 års slut; oell om bolaget hade penningar, så ser jag ingen omöjlighet alt till samma tid delta arbete verkställa.
Frågan derom torde likväl snart förfalla, då, på sätt här är uplyst, i går en anmälan till Konungen ingifvils om bolagets uplnsning.
Jag anhåller likväl all Gr. von Rosen ville underrätta om förenämnda anmälan var undertecknad af Bolags-direktms samtlige ledamöter eller blott af en enda.
Gr. Lagerbjelke, Gr.
Mörner har visserligen, sorn ett försvar för Utsk:s förslag, sagt att det vore eli faktum att ingen jernväg blifvit påbörjad, men den ädle Grin Ilar dervid förglömt att sådant icke blifvit ifrågasatt och icke eller hörer lill den under handläggning varande frågan, ty anmärkn. mot Utskts förslag gäller icke huruvida en jernvägs-anläggning förefinnes, utan huruvida ett bolag med vissa rättsanspråk, för tillvägabringande af en viss jernbana, funnes till eller icke; och alt ett bolag med rättsanspråk förefunnits, det har under diskussionen blifvit ådagalagdt genom eli här upläst utdrag af ett prot,, hållet just inför ett sådant bolag, innehållande alt bolaget ämnade sig uplösa, men under en förutsättning, som ännu icke blifvit styrkt att den inträffat.
Det är således uppenbarligen ådalagdt att ett bolag med rättsanspråk på den vid sisth riksdag leranade garanti förefunnits och möjligen ännu förefinnes; och det torde väl då vara gifvet att R.
St. måste respektera sitt vid förra riksdagen fattade beslut, såvida 410 De n 27 A agast i f. m icke
Sländerne vilja utsätta sig för ersättningsanspråk i följd af kontraktsbrott.
Om något sådant bolag numera icke finnes, eller i delta nu uplöses, sä lade ju Gr.
Hamiltons förslag icke det ringaste binder i vägen för medgifwindel af den nya garantien örn densamma bi fal les; hvaremot och om det gamla bolaget med sina rättsanspråk ännu forllefver, kan väl icke lämpligt vara att genom det föreslagna nya beslutet, Sländerne skola utsätta sig för ersättnings-anspråk, för kontraktsbrott.
Det är således, såvidt jag förstår, eli ganska besynnerligt uttryck af Frih. von Stedingk (lä lian påstår alt de ledamöter, som ifra för Gr.
Hamiltons förslag, göra del af afvogbet mot jernvägsanläggningen.
Enl. mitt förmenande befordrar man icke en sak genom fattande af beslut i följd af hvilket man förutser att förvecklingar lätteligen kunna upsla emot sjelfva den sak man vill befordra, utan mätte vida kraftigare sakens befordran ske derigenom att man söker förebygga sådane svårigheter.
Jag fortfar att vördsamt begära propos. till bifall å Gr.
.lag är i första rummet Gr. v.
Rosen tack skyldig som, genom det öppna sätt hvarpå lian lemnal sakrika uplysningar, bragt frågan lill klarhet.
Den handling han låtit upläsa, visar att ett bolag finnes, som hos Konungen anmäler sin önskan all blifva uplöst och ingen lärer kunna visa att denna nplösning försiggått, hvadan ock en hvar, som vill se saken opartiskt, mäste erkänna alt ett bolag med rättsanspråk ännu är tiflfinnandes och hvilka anspråk således icke fä trädas för nära.
Och hvarföre söker delta bolag ali uplösas?
— Jo, emedan villkoren för bolagets tillvaro befunnits sä ofördelaktiga att det tillräckliga antalet aktier ej blifvit tecknade — men 0111 Sländerne besluta förändring i vilkoret! — månne då ej det redan bildade ännu ej uplösta bolaget skulle vilja qvarblifva, eller äro de beslutade nya fördelarne endast afsedde för ett nytt bolag.
De fördelar sorn äro af SlatsUtsk. föreslagne alt lillgodokomma del bola", som kan komma ali bilda sig för anläggandet af en jernväg piellau Orebro och Hult må den äfven utsträckas till Köping eller icke, desamma fördelarne säger jag kunna ju likaväl tillfalla det gamla bolaget, som lätteligen måhända i följd af de förändrade föreskrifterna skulle kunna tillvägabringa en aktieteckning.
Jag tror att man galt för hastigt tillväga och att man bort höra sig för hos detta bolag ali en gång försöka en aktieteckning i fall villkoren hlefvo förändrade.
Pä hvad Frih. von Stedingk anspelat ronde motstånd ernar jag ej yttra mig, men hemställer huruvida han vet hvad de flere tänka i sjelfva frågan som här yttra sig mot ingressen och vilja bringa densamma lill öfverensstämmelse med hvad som är lag och rätt.
I svaromål ang:de motiverne för de framställningar jag här gör, kommer jag vid detta tillfälle, lika litet som vid något annat, förut eller framdeles alt ingå.
Den 27 Augusti f. m. 411 Jag liar alltså endast begärt ordet, för ali göra ett litet tillägg till mitt förra yttrande, dertill föranledd af en uplysning, den jag nyligen erhållit.
Det prot., som Gr. v. Rosen låtit för oss upläsa oell om Ilvars tillvaro jag i dag på morgonen blifvit underrättad, uplyser alt Direkttn bestämt d. 25 Jivi såsom den lid, inom hvilket bolaget borde tiplösas, för den händelse att icke tillräckligt antal aktier blifvit tecknade; det uplyser derjemte, ali Direkltn förut en gång bestämt en annan tid för en sådan uplösning.
Häraf mäste följa att Direkltn också skulle kunnat efter d. 25 Juli ytterligare framskjuta terminen hvartill äfven någon anledn. kunde finnas deruti, tilt någon fianställning i enlighet med
Direkltns vid förra tillfället fattade beslut, icke blifvit hos K. M:t gjord.
Nu har det visserligen blifvit mig enskildt sagdl, och ehuru den ledamot, sorn yttrat det lill mig, icke i sitt här afgifna anförande bekräftat det, tager jag för afgjordt, att en framställning om bolagets uplösning i går blifvit lill Civil-departtlel inlemnad; men 27 § i bolagsreglorne föreskrifver alt för besluts fattande skola fyra ledamöter vara närvartde.
Mig är sagdl alt endast 2:ne ledamöter undertecknat den lill Civil-depar!:tet ingiFna inlagan, och dessutom är det allmänt bekant alt af
Direkltns ledamöter endast 2:ne nu finnas i Slockholm.
Jag kan således äfven utan att i ringaste målto betvifla alt ifrägavartde anmälan skett, icke anse alt bolagets uplösning är lagligen verkställd, oell det är endast på grund af en sådan uplösning, som Siänderne kunde anse sig berättigade all förändra den garanti de lemna).
Det är af dessa skäl jag önskat en förändring i ingressen, hvilken en hvar, som vill laga den i betraktande, skall (inna icke lägga hinder i vägen för livad SlatsUtsk. i afseende på del nya bolaget föreslagit.
Jag får till svar å Frill.
Palmsljernas förfrågan äran nätuna, att, skriften var undertecknad af mig och en annan Direktör, emedan de öfriga icke åro i staden närvartde.
Jagskall inskränka mig till den nu förevarande prteleminaii-frågan.
Jag kan ej underlåta att dervid uttrycka min förvåning öfver Frih. von Stedingks yttrande; men hvad sorn förminskar denna förvåning, är den erfarenhet sorn jag sedan sista riksdag egt, om huruledes för dem, som vilja genom alla möjliga medel genomdrifva det för dem kära förslaget om anläggning af en jernbana, inga former hafva något värde.
Jag bekänner att jag nu, likasom förra riksdagen är emot förslaget, så mycket mer som del mi ifrägavartde är dubbelt dyrare och söker att skattlägga Svenska folket än vidare och ännu mer lill fördel för utländska procentare, dessa Siockjobbers oell deras Svenska Hrr agenter.
Men jag inskränker mig till den första frågan.
Vid förliden riksdag fästade många ledamöter och deribland jag, npmärksamhelen på betänkligheten af alt icke bestämma någon preskriptionstid inom hvilken de beviljade förmånerne skulle tillgodonjutas; men då var man så angelägen att komma till målet, alt roan ej ville hafva någon preskriptionstid för att vinna rådrum till en aktieteckning.
På våra röster hördes lika litet i det fallet som i andra och det förslag som gick igenom och blef Ständernes beslut innehöll ingen preskriptions - 412 Den 27 Augusti f. ni. lid.
Du vi således nu ligga inne med en procenlare, eller hvad den obekanta storheten må kallas, oell man nu vill öfverlemna dess rättigheter till ett nytt kompani, sä bör man betänka alt det gamla bolaget, tills del är lagligen nplöst har sina lagliga rättigheter, om det också fördröjt med arbetet aldrig så länge; och vill man ej, utom de 10 mill. som äro i fråga, bortkasta möjligen 2 å 3 milla- än ytterligare såsom skadestånd så mäste man aldraförst hafva säkerhet för att det gamla bolaget lagligen icke existerar.
Det dokument som Gr. von Hosén upläst skulle intyga något sådant: men utom den anmärkn. som redan gjorts, som visar att detta dokument är eli chartek, då det nemi. blifvit undertecknadt af tvenne, i st. f. af fyra personer, är icke uplyst all Direktionen d. 25 .luli dä bolaget skulle uplösas, eller efteråt verkligen har sammanlrädl och verkställt uplösningen, ännu mindre att någon bolagsstämma godkänt densamma.
Del är således ganska många luckor i delta utlät, och endast denna omständighet synes mig vara tillräcklig anledn. till begäran om återremiss på det Utsk. mätte taga närmare kännedom om förhållandet.
Jemte det jag har äran betyga min tillfredsställelse för den värma hvarmed Hr Rosenblad försvarat formerna, får jag förklara att jag blifvit ännu mera styrkt af Frih.
Klinkowströms sednaste yttrande, i min hysta förmodan, att någon afvoghet mot den tillämnade jernbanans anläggande kunde ligga till grund för det projekterade förslaget.
Frilun yttrade att det kunde vara troligt åtminstone, att det gamla bolaget, som påslås existera, skulle vilja ingå på samma de garantier som Utsk. för del blifvande bolaget föreslagit: del tror jag också kunna vara en möjlighet; hvarföre Ock om Gr.
Hamiltons förslag anloges, förstnämnde bolag kunde framträda och säga: gamla bolaget existerar ännu; går in pä de sednast föreslagna vilkoret) neli vill åtaga sig arbetet.
Men pä detta sätt skulle utsträckningen af banan lill Köping icke komma i fråga och kommo vi att stadna här i slöpet, d. v. s. att aldrig få- några förbättrade anstalter.
Klinkowström har på mig ställt den frågan huru jag kan veta hvad de tänka, som endast talat mot ingressen eller i preliminär-frågor; det är visserligen icke lätt att säga hvilka andras tankar i hufvudsaken må vara, men icke är det svårt hvad Frilun angår, som instämt i Frih. Palmstjernas reservation.
Således lärer han vara mot förslaget, och jag förenar mig med Gr.
Mörner i dess yttrande att det är bättre att afslå liela betänk., än alt ingå på sådane vilkor hvarigenom i allt fall möjligheten af ett bolags bildande skulle tillintetgöras.
Hvad åter Hr Rosenblad angår, så synes det alt han är emot jern vägs-anläggningen, då han talat så mycket om utländska procentare o. s. v., men delta är en serskild fråga, hvarom jag skall yttra mig då hufvudsaken förekommer.
Jag har bär att förevisa ett dokument, som torde vara något uplysande och kunna rättfärdiga Utskms förfarande.
Detta dokument är K.
M:s privilegium för Svenska och Engelska Den 27 A ugusti f. m. 413 aktiebolaget för jernvägen mellan Örebro och Hult, hvaruti 3:dje § lyder sålunda: ”Jernvägsanläggningen, sträckande sig från Skebäcks lastageplats vid Hjelman)) genom Orebro stad öfver Hedinge m. fl. ställen till Hults lastageplats vid Wenern, skall af bolaget utföras i öfverensstämmelse med den detaljplan Wi i nåder komma att gilla och fastställa innan arbetena fä taga sin början.
Dessa arbeten skola vara fulländade senast inom 1853 års slut.
Nu har icke lill Konungen inkommit någon plan, eller något i den vägen blifvit fastslälldt, icke heller har bolaget trädl i verksamhet; och då torde någon fara för förvecklingar icke vara för handen.
Man må finna Grrne Lagerbjelkes och Hamiltons betänkligheter mot antagandet af ingressen till Ulsk:s utlät, aktningsvärde, likväl och eller afhörandet al det prot.- utdr. som Gr.
Rosen upläst, tror jag alt man kan låta dem falla.
Gr. von Rosen har likväl tillika yttrat, att Gr.
Hamiltons förslag syntes äsyfla all afskära den knut, som å tråden upkommil härvid; men jag hemställer om roan ej i och med knutens afskärande äfventyra)' att jemväl afskära sjelfva träden: och detta äfventyr är så mycket större, som en i R.
St:s heslut inflätad antydan derom, att eli bolag finnes, och della oaktadt dess ledamöter vela att bolaget uphört, skulle efter mitt förmenande, i betydlig mån inveckla förhållanderne och försvära frågans lösning.
Visserligen har man invändig ätt, hvad helst bolagsmännen må säga, bolaget ej har egt befogenhet att uphöra, enär K.
M:s svar uppå derom skedd anmälan ej hunnit aflåtas.
Det är, säger man, K. M. ensamt, som kan genom Sitt förklarande, uplösa bolagets existence.
Tilläten mig likväl, Mine Hrr, att härvid göra en erinran.
Det gifves nemi. två hufvudsakligen sinsemellan skiljaktiga sätt alt dö; det ena, dä man afbidar och underkastar sig sitt öde, den stund dä lifvets llögsle gifvare återkallar lifvets gåfva; det andra består i att sjelf göra slut på sin timliga tillvaro.
Det sistnämnda sältet förekommer visserligen mera sällan, och det är naturligtvis ej min mening att, i det chrislliga samhället loforda denna Stoikernes method; men det torde dock medgifvas att man varder i det ena fallet lika säkert död som i det andra.
Detta är hvad jag ville exempelvis tillämpa såsom vederläggning och svar å Frih.
Klinkowströms yttrande, alt förr än K.
M:ts resolution vore gifven i följd af bolagets anmälan om dess uplösning, förr knnde delta icke heller anses vara uplöst.
Jag åter tror att, när bolaget under vissa vilkor beslutat sin uplösning, densamma äfven är i anseende till vilkorens inträffade uppfyllelse, för handen, äfvensom att detta är offentligen förklaradt genom den anmälan derom, hvarmed Direktionens ledamöter till Konungen ingått.
Att åter en sådan anmälan verkligen ingått, har man väl också velat, om icke just draga i tvifvelsmål, likväl på intet sättansevara bestyrkt.
För undanrödjande af dylik betänklighet har jag förskaffat mig behörigt
Diariibevis ifrån Civil-depart:tet, utvisande dagen då denna anmälan till nämnde depart. inkommit; hvilket bevis, som jag här håller i min hand och för R. o. Ad. har äran förete, är underteeknadt af Prol:s-sekrel:n C. J. Retzelius, som är 4U Den 27 Augusti f. ra.
Civil-depart:ts-cxped:ns ordinarie Registrator.
Kan väl, under berörde, såmedelst styrkta förhållande, någon tvekan vidare förefinnas alt bifalla Utsk:s förslag?
Alt icke göra det, utan i stället godkänna andra ordalag, deni en i sig sjelf aktningsvärd, men lörhända alltför långsträckt försigtighet dikterat, kan jag för min del icke gilla, utan anhåller att vi matte få öfvergå till luifviidsaken, efter att hafva bifallit Utsk:s förslag till den s. k. ingressen.
Den handling som Gr.
Mörner företett är mig icke obekant, men väl all Salje §:n i densamma kan hafva någon tillämpning pä ifrågavar:de sak.
Sorn berörde § redan blifvit npläst, torde en förnyelse deraf vara öfverflödig och ber jag endast få nämna all de arbeten som bolaget bade sig ålagde, skulle vara fulländade inom 1853 års slut — och jag tror att vi ännu skrifva år 1851.
Likasom Frill.
Cederström talat om tvenne sätt att dö, får jag dervid anmärka all det gifves tvenne sätt att lefva: det ena att lefva i elände, det andra att, genom ökade näringstilllällen, b-fva i välstånd, lefva upp igen, sorn man säger, om ilian kan förskaffa sig fördelaktigare vilkor för sin tillvaro.
Den uplysning Frih.
Cederström meddelat, innehåller i sak ingenting; vi uuderrältas endast derom, att en handling blifvit inregistrerad, men icke alt Konungens resolution i frågan fallit; och jag hemställer lill Frih:n, som brukar vara sä mån om de lagliga formernas iakttagande, huruvida det kan vara skäl att nu träda dessa foimer för nära, när verkligen derigenom en korporations lagliga rättigheter komma att undertryckas.
Jag skulle tro alt R. o. Ad. baft tillräcklig lid att decidera sitt omdöme och Ivitlar icke pä den utgång som denna fråga skall få.
Mörner har ådagalagt, att om jernbanan icke vore färdig vid 1853 års slut, sä skulle det gamla bolaget hafva förlorat sina rättigheter: men den värde talaren bar dermed icke bevisat att om bolaget förlorar sina rättigheter vid 1853 års slut, deraf skulle följa all det förlorat dessa rättigheter hösten 1851, derföre att ingen bana redan då finnes färdig.
Hvad åter Frill.
Cederström uplyst genom det företedda
Diarii— beviset inskränker sig belt enkelt dertill att en skrift till Konungen inkommit, innefattande en förklaring alt bolaget vore uplöst.
Det är lillkännagifvet utaf en af dem som berörde skrift undertecknat att densamma vore försedd med endast 2:ne
Direktörers underskrifter. 27 § i bolagsreglorne innehåller emedlertid att Direktionen anses fulltalig och behörig att fatta beslut då fyra ledamöter 8ro närvar:de.
Nu synes mig ganska starka tvifvelsmål kunna förekomma om den lagliga kraften af förenämnde till Konungen ingifna inlaga, såsom endast undertecknad af tvenne Direktörer, i st. f. af fyra.
Det är således icke allenast möjligt utan t. o. m. troligt ja säkert all ett bolag med rättsanspråk till följd af den vid sisla riksdagen lemnade garanti verkligen i della nu förefinnes.
Hemställes dä vördsam ligen huruvida det vid sådant förhållande vore visligen och riktigt af den lagstiftande makten handladt, att, utan afseende å de rättigheter detta De h 87 Augusti f. m. 415 bolag eger tillgodonjuta, och utan afseende på Statens deremot svarande skyldigheter, helt enkelt dekretera att man ej bryr sig derom.
Om delta bolag åter icke f. n. eger något rättsanspråk, på sätt åtskilliga talare sökt visa, så har ju icke heller det nya bolaget rlen aldra ringaste olägenhet deraf, alt eli förbehåll, sådant som Gr.