Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Garnison af snarare större än ringare styrka äu den närvar, borde följaktligen finnas; och skulle tjenstgöringen äfven på annat sätt än hittills kunna bestridas, innefattade detsamma förmodligen hitbeordrandet, i de nu befintligas ställe, af indelta trupper, ej compagnivis, såsom en ledamot af ett annat Stånd föreslagit, utan regementsvis.
Men frågas: skulle en så ansenlig styrka af endast indelta Deri 2j
Maj f. m. trupper, sora för stadens betryggande och för li e 1 a garnisonstjenstens utgörande ständigt erfordrades, kunna hitkallas och här en längre tid qvarblifva utan att stöta de många interessen, rust- och rotehållare äga, eller kan den kostnad, som härigenom uppstår, anses vara ringa?
Enligt en enkel beräkning synes lätt, hvad jag äfven uti underd. memorial af d. 3 sisth Dec. tillkännagifvit, att en indelt infanteri-styrka af 800 man med nödigt befäl skulle, endast i aflöning, kosta 60,864 r:dr b:co om året, oberäknadt utgifter för marcher, beklädnad, jordbrukets försummande och, genom ofta påkommande sträng tjenstgöring, otvifvelaktigt uppstående högre legor m. m.
Cavalleriet i proportion betydligen mera.
Då nu fotgardesreg:ternas interims-aflöningsstater icke för ett reg:te af samma antal, sorn ofvan nämnts, och med ständig tjenstgöringsskyldighet upptaga mera än 87,56] r:dr, synes lätt, huru oklokt det vore att för en obetydlig och visserligen icke på erfarenhet grundad penningevinst i hög grad försvaga sin styrka.
Väl bar jag uti mitt ofvannämnde underd. memorial hemställt, ej hvad Utsk. uppgifvit, nemi. tillökning af gardesreg:ternas styrka, ulan, ”då jag icke anser lämpligt föreslå ökandet af gardesreg:ternas numerär eller anslagen för deras underhåll,” till nåd. pröfning framställt, det måtte, för att så vidt möjligt afhjelpa flera nu befintliga olägenheter, indelt trupp turvis incommenderas till tjenstgöring i Stockholm, hvilken åtgärd för indelta regtternas instruction och tjenstbarhet borde blifva af stor nytta; men detta ändamål kunde deremot icke vinnas, örn för hela garnisonstjenstgöringens bestridande endast en ringa indelt styrka förlädes till hufvudstaden, emedan i stället för nit och drift, sorn för målets ernående fordrades, sjukdomar, håglöshet och ledsnad samt deraf följande svårigheter att erhålla antagligt folk, i följd af den omnämnda sålunda alltför stränga tjenstgöringen, uppstode, som allt verkade i motsats emot hvad man åsyftat.
Styrkan borde således dertill vara stor, och då inträffade åter, att indelta trupperna, med den tjenstgöring.de i öfrigt bestrida, oftast vore från rotartia, frånginge nästan helt och hållet sin bestämmelse i fredstid såsom åkerbrukare, och således äfven sin natur af indelta trupper.
StatsUtsk. har i följd häraf, på grundade skäl, afstyrkt den af Hr Petre' föreslagna indragning af någotdera utaf gardesregiterna.
Nämnde ledamots yttrande, i sin emot detta beslut afgifna reservation, i fråga om gardesregtterna, ”befraktade från en moralisk synpunkt,” anser jag Jmig icke till vederläggning böra upptaga, såsom ej behöfligt fcller värdigt, med kännedom af Representationens rättskänsla och de upphöjda tänkesätt, som utmärka såväl Svenska militären i allmänhet, som den del deraf, hvilken reservanten - Den 27 Maj f. m. ten så orättvist anfaller, hvarföre jag oet tror, att riktigaste behandlingen af detta ämne är att endast öfverlemna detsamma till de rätt-tänkandes bepröfvande, hvarigenom såväl reservationen som reservanten säkerligen blifva bedömda så, som de förtjena.
Jag vågar således hoppas, att den af K.
M. nådigst föreslagna tillökning, att framdeles på ordinarie stat utgå, må af R.
H. St. medgifvas. 4:0 För Kronprinsens
Hussar-regtte är äfven en lämpligare organisation än förut fastställd.
Genom densamma har en bättre ordning, större controll i flera afseenden och en högst nödig lönetillökning för civila personalen, regtts-qvartermästaren, i:sta lieutenanterna oell adjutanterna åsyftats.
Tillgång i och för dessa förbättringar och löneförhöjningar har man sökt åstadkomma genom indragningar af flera platser och genom pennitteringens utsträckande så långt, som den med hänsigt till tjenstgöringen är möjlig.
Men det oaktadt här en brist uppstått, hvilken, då den endast uppgått till en högst obetydlig summa, man icke ansett kunna lägga hinder i vägen för införandet af den åsyftade förbättringen.
Då nu möjligheten att tillvägabringa densamma är beredd genom befälets bemödanden och till en del genom uppoffringar af enskilda interessen, hvilket allt vittnar om nit och verksamhet för allmänt hästa, skulle man ej kumm annat än på det högsta beklaga, om detta så berömvärda och af Representationen ofta yrkade nit af densamma motverkades genom nekandet af en regleling, för hvilken den föreslagna utgiften, stor r,32i r:dr, icke en gång kan anses vara bestämdt gifven, emedan värdet af den genom regleringen besparade spannmålen möjligen kan öfverstiga det belopp, hvartill den i contant blifvit beräknad.
Förhållandet härmed är närmare utredt uti de för reg:tet sednast utfärdade stater.
Jag vill således icke dermed onödigtvis upptaga en dyrbar tid. 5:o Vid Wermlands F ä 11 j ä g a r e - r e g: t e är lönen för reg:tschefen beräknad, ej till lika belopp med chefernas vid de öfriga regtterna i allmänhet, utan endast till 2,5oo r:dr.
Jag vädjar således till R. o. Ad:s upplysta omdöme, om den för bemälde chef begärda lönetillökning, stor 678 r:dr, är billig eller ej; och då representationsskyldigheten dermed är förenad, äfvensom nödvändigheten att sjelf förskaffa sig bostad, underhålla tjensthästar m. m., hoppas jag att tillökningen beviljas.
I afseende å detta reg:te har äfven fråga väckts om detsammas indragande; men Utsk. har här förmodligen påmint sig, att indragningar icke alltid fördelaktigt inverkat på statsregleringen, emedan, då ingen efter Svensk lag kan mista hvad han rätteligen erhållit, utgiften måste qvarstå och ersättning dessutom beredas för den förlorade väpnade 7 H. 3o T)i'n 25 Ma j. st vrian.
Utsk. har således visligen afstyrkt en ledamots' af annat
Stånd förslag till ifrågavar. indragning. 6:0 Raketcorpsen.
Ilen förvånande effect, som genom krigsraketers användande åstadkommes, har i de flesta länder fästat en alltför stor uppmärksamhet, för att hos oss kunna förbises.
Sedan man genom försök och andra till ändamålet ledande åtgärder lyckats att kunna tillverka raketer af fullgod beskaffenhet och sedan snart ingen Europeisk arme' saknar detta vapen, har man ansett tiden vara inne att äfven hos oss organisera en raketcorps.
Detta nya vapen, af helt olika natur med artilleriet, häraf många skäl icke kunnat med detsamma helt och hållet förenas, och anskaffandet af medel till corpsens bildande genom reduction inom artilleriet hade förorsakat minskning i de påräknade activa faltbatteriernas antal eller styrka.
Raketcorpsens bestämmelse blefve icke ensamt att tillverka och föra sitt vapen, utan äfven att bilda en pyrotechnisk eller fyrverkare-corps, och skulle genom denna sin dubbla bestämmelse onekligen äga ett mägtigt inflytande på krigsväsendets delar, hvilket en förutseende Styrelse lika litet kunnat förbise, som hvad i öfrigt till försvarets ändamålsenliga ordnande hörer.
Jag bör äfven fästa uppmärksamheten derpå, att krigsrakeler, utom andra skäl, isynnerhet af tvenne äro af stor vigt för oss; ty de utgöra ett verksamt förstöringsmedel mot cavallen, hvilket medel Sverige, som har en alltför ringa styrka af sistnämnda vapen, icke bör lemna obegagnadt, och att de kunna uti couperad terrain, der fortskalfandet af artilleri icke är möjligt, lemna artilleriets verkan, som vid försvaret af delileer, positioner m. m. är af den väsendtligaste nytta.
Den elfect, Engelska raket-batteriet, som i Tyskland år 1B13 åtföljde
Svenska armeen, under bataillen vid Leipzig ådagalade, är för väl bekant inom oss, för att här beliöfva omnämnas.
Jag har i korthet antydt corpsens ändamål.
Ulan å stat uppförd t anslag kan den ej för framtiden äga bestånd, emedan omständigheterna icke medgifva att af disponibla tillgångar underhålla densamma. 7:0 K.
M har hos R. II.
St. begärt ett fyllnads-anslag för lönereg 1 eringen vid indelta Infanteriet, till belopp af ig,3oo r:dr.
StatsUtsk. har icke heller ansett sig böra detsamma tillstyrka.
Ehuru indelta Arme'ens lönereglering med det sednast beviljade tillökta anslag kunnat i allmänhet på ett temligen tillfredsställande sätt uppgöras, hafva likväl tillgångarna icke medgifvit att uppföra det lönebelopp för reg:ts-qvartermästare, andra capitainer och fänrikar vid samtliga Infanteri-regementerna och för subaltern-olficerare vid de Skånska.
Den begärda ringa tillökningen af 100 r:dr för reg:tsqvartermästaren, hvarigenom dennes lön kunde uppföras till samma belopp som compagnichefernas, 100 r:dr för andra Den aj Maj. 235 capitainerna, samt endast från 25 till 5o r:dr för subalternofficerarne, torde, i betraktande af de små löner, sorn för dem förut kunnat beräknas, så mycket mindre böra anses vara för högt tilltagen, som, då de vanliga, betydliga afdragen å lönerna blifvit gjorda, behållningen blir obetydlig.
Ehuru med tacksamhet fullkomligen erkännande
Ständers beredvillighet att upphjelpa indelta Armeens lönevilkor, torde man likväl böra tinna billigheten af den begärda tillökningen.
Att i fråga om ett så vigtigt och genomgripande arbete, som ett dylikt med indelningsverket gemenskap ägande nödvändigt mäste vara, på förhand bestämdt till siffran uppgifva, huru beräkningarna dervid skulle slå ut, var naturligtvis icke möjligt.
Den vid löneregleringen uppkomna brist har man genom indragning af ett betydligt antal beställningar, så vidt möjligt varit, sökt att minska; men att derigenom uppbringa lönerna till skäligt belopp har likväl icke varit möjligt.
I anledning häraf, och med hänsigt så väl till indelta Armeens förtjenster, som de flera ändamål, hvilka med densamma åsyftas, anhåller jag, att R.
H. St. ville anordna de medel, som erfordras till lönernas förhöjande för ofvanstående personal, i öfverensstämmelse med hvad R.
M. nådigst framställt. 8:0 För Rifbevärings-regttet har K.
M. nådigst föreslagit, att å stat mätte såsom disponibla uppföras de 4,56i r:dr, hvilka nu innehafvas af den ännu qvarvarande personalen af f. d. Lifdrabant-corpsen, men som ovilkorligen efter densammas afgång skola komma reg:tet till godo.
H. M, har ansett de.t vara så mycket billigare, att nämnde personals löner nu öfverflyttas på allm. indragningsstaten, som den öfriga Arme'ens löner, i mån af tillgångarna, redan blifvit eller äro under reglering, då deremot Lifbeväringsreg:tet, om man med oväld öfverväger dess ställning, är ganska vanlottadt, så i afseende till dess högst knappa och otillräckliga löner, sorn äfven derföre, att detsamma till sina årliga vapenöfningar nödgas begagna från främmande reg:ter commenderadt underbefäl.
Denna sednare omständighet har K.
M. likväl sökt afhjelpa genom tillstånd åt reg:tschefen att på försök antaga till ifrågavar. reg:te egna underofficerare och corporaler, som, inuehafvande borgerliga näringar och åtnjutande samma rättigheter, som äro soldater i allmänhet tillerkända, icke från statsverket erhålla annat underhåll än tractamente och beklädnad under de årliga vapenöfningarna, eller detsamma, snm hittills utgått till det commenderade underbefälet.
— Detta försök, som äfven är ett steg till förenande af det borgerliga yrket med försvaret af fosterjorden, synes redan, genom befälets nit, under nu påstående öfningar visa en hoppgifvande framgång.
Att fullfölja denna organisation och bereda det i hög grad illa lönade befälet en möjlig utsigt till bergning är så mycket Deii 27 Maj. mera en pligt, som bevanngssystemet derigenom upprätthålles samt fullkomnas, oell emedan den summa, som nu begäres, egentligen endast är att anse såsom ett förskott, för hvilket statsverket får ersättning i män af den afgång, som enligt naturens ordning måste uppstå bland ep personal af i3, utaf hvilka 2:ne
Uro öfver 70 år, några 60 och derutöfver, samt endast en under 4° år.
I öfrigt kail jag ej annat än på det högsta förena mig uti hvad Hrr Lundgren och Eckerman m. fl., hvilka emot Stats-Utsk:s beslut reserverat sig, i detta afseende anfört, och får dervid blott tillägga, att de små lönerna icke en gång till af dem uppgifvet belopp af personalen kunna påräknas såsom behållning.
Då al’ detsamma afdrag göres uti accordsränta, till Armeens Pensionscassa, kronoutskylder m. m., blir behållningen endast för en capitaine omkring 24.7 r:dr och för en subalternrofficer 200 r:dr, Att compagnichefs-lönen, hvilken utgör föremålet för de flestas förhoppningar och således äfven borde bereda dem en möjlig bergning, icke uppgår till mer än 247 r:dr, är i högsta grad beklagligt och torde således icke kunna undgå R.
St:s uppmärksamhet och behjertande, hvarvid den högre persosonalen äfven torde böra komma i åtanka, emedan densammas löner icke kunna anses vara förmånligare än den öfriges.
I anledn. häraf får jag på det högsta tillstyrka, att den åtgärd, K. M. i nåder föreslagit, må af R.
II. §f. bifallas. 9:0 K.
M. har uti sin nåd. proposition till R.
St. framställt nödvändigheten af att såväl de å öfverskotten för arméens materiel anvisade 70,000 r:dr, som ytterligare 90,000 r:dr måtte å stat uppföras.
StatsUtsk. har tillstyrkt uppförande å stat af den förra summan, men deremot afstyrkt beviljandet af den sednare.
Då redogörelsen för medlens •användande icke egentligen kan anses tillhöra mig, vill jag icke heller upptaga tiden med densamma, utan i stället öfvergå till det i sammanhang dermed af Utsk. framställda förslag ”om ö fver
I e m n ande t till de bevä ringsskyldigas fria val att, mot en af passad lämplig vedergällning i penningar, sjelfva anskaffa sig rockar och byxor.”
Jag får i anledn. deraf tillkännagifva, att nuvar. beklädnadssätt är grundadt på R.
St:s år 1812 fattade och af K. AI. gillade beslut, hvarigenom bestämdes: ”att beväringsmanskapet af K. IM. och Kronan förses med beklädnad, ”beväring och nödiga utredningspersedlar.”
Under sednaste riksdag upptogs Ufven denna fråga till öfverläggning; men man har hittills endast ansett lämpligt, att beväringsmanskapet nyttjade egna skjortor, strumpor och skor, hvarföre hvarje karl erhållit ersättning af ; r:dr b:co vid reg:ter i landsorterna, och 1 r:dr 24 sk. vid Lifbevär:s-reg:tet.
Den ersättning, som för öfriga beklädnadspersedlar borde bestås, kunde svårligen beräknas lill mindre än 4 r;dr b:co för Deli 27 Maj. 23^ hvarje man.
För i5,ooo man uppgår den härtill nödiga summan till 60,000 r:dr.
Utsk. har sjelf beräknat utgiften för rockar och byxor till 69,000 „
Skillnaden utgör således ... 9,000 r:dr, men ock förlusten af i5,ooo munderingar, som för den utgifna summan befunnits underhållna, och således i förråden att tillgå.
Då i alla fall under krig manskapet torde beklädas lika med de öfriga trupperna, skulle för sådant tillfälle ett betydligen större antal munderingar på en gång böra anskaffas, än nu till en början kan anses böra äga rum.
Fördelarna i mconomiskt hänseende kunna således vara oafgjorda; i militäriskt åter aro desamma utan tvifvel öfvervägande. 10:0 Arme'ens vap e nö fni n g a r äro af så utomordentlig vigt, att desamma icke af någon sann fosterlandets vän kunna med likgiltighet förbises.
Det oaktadt har motsatsen ägt rum, emedan StatsUtsk. icke vid det i sådant afseende fordrade anslag synes hafva fästat särdeles uppmärksamhet.
En soldats danande är likväl ej så lätt och snart gjordt, sorn mången synes tro.
Det består icke ensamt uti hans exercerande, utan i meddelandet af liera insigter och öfning till vinnande af färdigheter, som allt vore för vidlyftigt att här omnämna. liela verldshistorien intygar, att dugligheten i alla afseenden betyder mer än myckenheten; och sednare tiders krig hafva visat oss, att staters öden kunna afgöras genom ett enda fälttåg, Exemplet af en nybildad stat, som upprest sig mot en granne med blott hälften så stor folkmängd och sorn, oaktadt den satte massor af odanade härar i rörelse, likväl blifvit underkufvad af ett ringa antal väl öfvade soldater, om ej en annan mägtig grannstat hejdat de sistnämndas framgångar och tagit den nya staten under sitt beskydd, är vår tid för nära för att kunna förbigås.
Denna nation lärde häraf, att ett lands försvar icke utföres genom ord, som ingen fiende förfära, utan genom kraftig handling, hvartill oftast fordras mer än vanliga insigter, mannamod och ordning, Den erfor vidare, att disciplinen utgör själen i en för krig samlad styrka samt vilkoret för framgång och seger; att förutan disciplin uppkommer oordning, att oordning medför flykt, flykt nederlag; att disciplin svårligen kan vinnas af trupp, sorn icke är samlad, och att den bäst inskärpes hos trupp, som är under gevär, d. v. s. trupp, som exerceras; att exercis således är rätta medlet att vinna disciplin, grunden för framgång.
Resultatet af den sålunda föryärfvade erfarenheten blef upprättandet af en väl aflönad, organiserad och öfvad arme', med icke mindre numerär än 99,880 man af alla vapen och med en årlig kostnad af nära 46 millioner francs.
238 Den 27 Maj.
Svenskarna behöfva icke, hoppas jag, numera någon erfarenhet af denna art.
De känna alltför väl de vådor för Riket, sorn genom oförutseende samt försummelser härutinnan kunna uppstå, och de veta således, att det, när kriget; är börjadt, är för sent att begynna organisera, disciplinera, undervisa och öfva såväl befäl som trupp.
Sådant måste vara gjordt förut; men det kan icke ske, då ordnandet, såsom nu, hindras, eller det öfriga medhinnas på de korta möten af omkring 10 exercisdagar för Infanteriet, och icke fullt i3 för Cavalleriet, som erfarenheten visat, att dertill årligen med nu befintliga tillgångar endast kan lemnäs. lag yrkar således på det högsta, att de medel, som såväl för Armeens vapenötningar, för exerciscomp agn i er och sqvad roner samt för ett större antal beväringsmanskaps exercerande till ett minimibelopp blifvit uti den K. proposm upptagna, må af R.
Indelta Arméens reg:tsmöten har jag, i enlighet med hvad sedan långliga tider bestämdt varit, föreslagit till 17 dagar årligen; och då häruti äro inberäknade in-och utryckningsdagarna, samt helgdagar, och regndagar dessutom äfven kunna inträffa, lärer väl ej särdeles lång öfning genom dessa möten beredas ifrågavar. arme'.
Utsk. har i det hela gillat förslaget, då det särskildt trott sig böra omnämna detsamma; men i afseende å indelta aromens vapenöfningar yttrat:
"att tillgång för dessa öfningar reddan finnes beredd genom den, enligt afslutade contract, till "Kronan från rust- och rotehållare utgående passevolance”afgiften, att denna afgift hittills för ändamålet funnits tillräcklig, och att Svenska arradens styrka icke blifvit i sednare tider ökad."
I hvad mån tillgången finnes eller är tillräcklig har Utsk. sjelf upplyst, då det utur det gillade förslaget tillkännagifvit, alt enligt noggranna, på flera års afslutade räkenskaper grundade beräkningar erfordras för nämnde öfningar en summa af 219,000 r:dr, då deremot passevolance-cassans årliga inkomst endast är omkring 198,000, hvarigenom en brist af 31,000 r:dr uppkommer; och hvad Utsk. anfört, nemi.: "att Svenska armeens styrka icke blifvit i sednare tider ökad,” torde så mycket mindre vara ett skäl mot beliofvet af större anslag för den nu befintligas exercerande, som, om verkligen styrkan blifvit det, den i sådant fall uppkomna större kostnaden för exercisen väl ej kunnat ensamt drabba den nuvar. passevofance-fonden, utan måst bestridas utaf särskildt dertill anvisade medel.
Då nu ifrågavar. tillgång icke är tillräcklig för vanliga möten, kan den så mycket mindre vara det äfven för öfni ngsläge r., hvilkas nödvändighet ej blifvit bestridd eller en gång kan bestridas; hvarföre jag ock vågar anhålla, att något afseende å Utsk:s häri yttrade åsigt samt afstyrkande af de för dessa öfningar erforderliga anslag ej må göras.
Redan i K.
Carl XI:s tid insåg man nödvändigheten af Deri 27 Maj. utvidgade öfningsmöten; och uppå SecretaUtskts derom gjorda und. framställning utfärdades d. 12 Nov. 1766 i sådant afseende följande nåd. föreskrift: ”Hos K.
M. har i nåd. öfvervägande kommit, huru otili— ''räckliga de vanliga reglts- och compagni-möten för de in”delta reg:terna samt exercis-månaderna förde värfvade äro, "att formera en rörlig arme', emedan då ett reg:te exercerar "allena, kunna icke de rörelser ske och den öfning inhem"tas, som i fält förekommer, enär en arme' är församlad.
"Infanteri, Cavallen samt lätta trupper agera då tillsam"mans, medverka till ett gemensamt ändamål och biträda "hvarandra, hvarvid åtskilligt förekommer, som icke kan "ulöfvas annorlunda än i en större Corps, sammansatt af "flera olika vapen.
Såväl K.
Carl XI sorn flera utrikes mag"ter hafva ock redan gifvit efterdömen och bevil, huru en ”arme' genom flera regners sammandragande och öfning i "fredstid kan beredas och göra nytta i krig Såväl i anse"ende till dessa skäl som R.
St:s Secreta Utskrs untl. tillstyrkande har K. M. i nåder funnit nödvändigt och nyt"tigt, att vissa campementsplatser blifva utsedda, der flera "reg:ter, bestående af Infanteri, Ca valleri och Artilleri, kun"na församlas och några veckor öfva sig i de stycken, "sorn under krig isynnerhet förekomma och i en större "corps endast kunna verkställas, hvarigenom äfven soldaten "kunde blifva vand vid den ordning under march och lä"ger, samt den hushållning och skötsel både för sig och hä"star, som i fält bör iakttagas, kärlek och förtroende slad”gas reg:ter och corpser emellan samt en nyttig täflan upp"väckas.
I äldre tider kunde således icke nog öfning för trupperna beredas; men i vår tid, då krigsvetenskapen gjort förvånande framsteg, då det i andra länder ej är fråga om öfning under loppet af dagar eller veckor, utan under åratal, anser man öfningen, så förminskad den äfven nu är, snart sagdt umbärlig och föreslår i fråga om vapenöfningar: "inskränk hing af regtternas särskilda "möten.”
Hvad exercis-sq va d ron e ma beträffar, är det derför anvisade anslag, stort 22,000 r:dr, Ursprungligen endast beviljadt för Skånska och Småländska cavalleri-i-eg:terna.
Dessa sqvadroner hafva varit af utomordentlig nytta för cavalleriets tjenstbarhet, och man har derföre velat, att sådana Öfverallt och efter en bestämd grund ordentligen infördes, på det att recrut-undervisningen måtte komma i det ordnade skick, som för cavalleri-.vapnets utbildande oundgängligen erfordras, och utom hvilket indelta cavalleriets tjenstbarhet icke kan upprätthållas. K.
M. har derföre framställt nödvändigheten af exercis-sqvadroners införande vid de cavalleri-corpser, som ännu ej äga dylika inrättningar.
Det är således icke derföre, att det ofvan uppgifna anslaget är otillräckligt för de sqvadroner, hvartill det beviljades, som 2^0 Den 27 Ma j. K.
M. begärt 17,000 r:dr, utan för att inrätta sådana sqvadroner, der de ej finnas.
Hvad Utsk:s mening egentligen varit, då det föreslagit, ”att kostnaderna för exercis-sqvadroner afven hädanefter bor”de inskränkas inom det förutvar. anslaget,” kan jag ej rätt förklara, 0111 dermed ej skulle förstås, att recrut-exercisen och dresseringen af remonter är vid de corpser, som ej erhållit dylika sqvadroner, mindre nödig än vid de öfriga, en grundsats, som jag för ruin del ej kan gilla.
StatsUtsk. har uti sitt betänk.
N:o8i, pag. 23 & 26, anfört en del af de skäl, som föranledt förslaget till exerciscompagniers inrättande för indelta infanteriet.
Utsk. har gillat detsamma och för utförandet velat bevilja 3o,ooo r:dr.
Man klagar i allmänhet öfver, att kostnaden vid utförandet af ett förslag oftast vida öfverstiger det belopp, hvartill det på förhand blifvit beräknadt; men om förhållandet nu uti ifråga var. afseende blefve sådant, torde det vara mer än ursägtligt, ty från 118,000 r:dr, som egentligen ansetts erfordras, har summan såsom ett minimum bestämts till 68,000 r:dr, hvarefter den K. propos., med hänsigt till tillgångarna, upptager 09,000 r:dr, och Utsk., enligt hvad sorn omnämnts, vill endast bevilja 3o,coo r:dr.