Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får säga, att de sorn beständigt föra på tungan att man för Staten skall göra upoffringar, äro just de, som äro minst villige att sjelfva göra upoffringar för andra.
Den uplysning, som jag ernade lemna, då jag begärde ordet, har Gr.
Rosen redan meddelat, nemi. att, uti 1845 års K.
Resolution omtalas, ibland de föreslagna vilkoren, att pä billiga vilkor posten skall föras äfvensom trupper och deras materiel mot billiga afgifter skola fortskaffas.
Der nämnes också omaltlinier af elektriska telegrafer skola inrättas på det allmännas bekostnad.
Saken är således icke på något sätt obekant eller icke underställd Regeringens bepröfvande, och dä man sedermera uti den, år 1848 meddelade oktroj finner att K.
M. infört en del af dessa bestämmelser, oaktadt R.
St. icke hade uptagit dem bland sina vilkor för garantiens meddelande, så tror jag, alt äfven om man antager att denna oktroj har förfallit, man dock af hvad förut i ärendet blifvit vidgjort kan hafva tillräcklig ledning för att vara förvissad, att saken icke lärer blifva förbisedd af den auktoritet, som i sista hand skall handlägga och afgöra målet.
Att detta Stånd skulle ingå i alla möjliga föreskrifter, som kunna finnas nödiga, det har jag redan flera gånger sagt, att jag skulle anse vara både vågadt och troligen misslyckadt, enär åtskilligt ändock dervid skulle blifva förbisedt eller uteglömdt.
Då är det mycket bättre att lemna fria händer åt Regeringen än att reglementera allt för mycket, och jag kan således icke Den 28 Augusti e. m. 539 biträda de åsigter, som här blifvit yttrade, alt införa ännu flera nya sladganden, som hvarken finnas uti de af Ständerne vid sistförflutna riksdag antagne vilkor eller blifvit af någon motionär föreslagne, utan först här nu motioneras, hvilket jag icke anser vara rätta ordningen.
Hvad först beträffar lagligheten afifrågavar. förslag, så föreställer jag mig det vara lemligen gifvet, att när R.
St. å ena sidan gifva åtskilliga fördelar ät eli bolag, de å andra sidan kunna tillförsäkra sig vissa rättigheter, och då StatsUtsk. gifvit förslag till båda delarne, så måste det äfven vara hvar och en ledamots af detta
Stånd rättighet, att icke vara nöjd med de fördelar och rättigheter, sorn StatsUtsk. har förunnat Slaten, utan önska andra och flere.
Något annat har jag icke helier gjort.
Den punkt, som nu är föredragen handlar om rättigheter, som StatsUtsk. har velat tillägga Staten.
Jag har föreslagit andra och flera.
Delta var min rättighet.
Jag ber emedlertid, att nu åter få upläsa mina förslag, emedan de yttranden, som hittills varit fällda, visa att desamma icke vid deras första upläsande af R. o.
Ad. blifvit fullt fattade.
Det första förslaget lyder sålunda: ”Afgifler för så väl personers, som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K.
M. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger alt vid påfordran och emot serskild af K.
M. faststäld afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra kronans effekter”.
Nu har man här emot anfört bland annat, att samma stadgande redan skulle förefinnas i en är 1845 för Gr. von Rosen utfärdad oktroj; hvadan stadgandet vid detta tillfälle vore onödigt.
I motsats dertill torde dock med långt större skäl kunna sägas att om, sedan R.
St:rs upmärksamhet sålunda derupå blifvit fäst, de sådant oaktadt underläto att, såsom vilkor för den beviljade garantien, fästa ett dylikt stadgande, detta endast kunde anses härflyta derifrån att de icke ville hafva samma stadgande; ty att stadgandet skulle vara utelemnadt såsom hörande till mindre vigtiga detaijbeslämmelser, lärer svårligen på allvar kunna påstås.
Man har äfven anfört, att ifrågavaride vilkor icke influtit uti R.
Stms beslut, vid 1848 års riksdag, ang:de samma jernvägsanläggning.
Det vill likväl synas, som det icke vore något skäl för oss att, derföre att i förra riksdagens beslut fanns en ofullständighet, låta äfven denna riksdags beslut behäftas med samma fel; hvartill dessutom bör läggas att den nu beviljade garantien är för bolaget vida förmånligare än den förra så att deruti ligger en anledning, hvarföre Staten billigtvis kan fordra en ökad fördel äfven för sig.
Man har vidare sagt, att taxan borde upgöras genom en komité.
Sådant hindras icke genom mitt förslag, hvilket icke föreskrifver huru taxan skall upgöras, utan endast att den skall vara af K.
Man har ytterligare hestrid! billigheten deraf, att Staten skulle få trupper och krigsmateriel forslade för bättre pris, än efter den allmänna taxan.
Det vill likväl synas vara ganska billigt, att Staten som tillsläpper betydliga bidrag till företaget, äfven bör få deremot 540
Den 28 Augusti e. va. svarande fördelar.
Dessutom har Gr. von Rosen sjelf sagt, alt det under ett krig klefve en ofantlig transport på banan.
Den ädle Gr:n torde icke eller kunna neka att ju större transporten är på banan, ju lägre kan afgifterne med bibehållen vinst vara.
.Mitt förslag förutsätter, icke heller att ifrågavande serskilda taxe-bestämmelser skola göras så låga att bolaget på denna forsling gör absolut förlust, hvilket är något helt annat än att det bör finnas en serskild taxa för forssling af kronans manskap och effekter och en serskild taxa för allmänheten; att den förstnämnde taxan kan vara till sina bestämmelser något lägre än den sistnämnde, samt att båda taxorna böra af K. M. fastställas.
Det andra förslaget lyder: ”Med jernvägen skall förbindas en elektromagnetisk lelegraflinie, hvilken vid påfordran skall kostnadsfritt ställas till K.
M:s och kronans disposition”.
Efter man här stölt sig på ordet kostnadsfritt, så vill jag borttaga detsamma.
Gr. von Rosen har i öfrigt motsatt sig detta förslag, på den grund bland annat, att då man upgjorde förslaget vid sisth riksdag till den garanti, som då lemnades, så intogs icke deruti något motsvarande.
Jag anhåller endast att emot denna anmärkning få åberopa hvad jag nyss vid ett dylikt fall anfört.
Det är kändt alt kostnaden för en elektrisk lelegraflinie icke blifver så betydlig när den anlägges i sammanhang med byggandet af en jernväg; i förening med hvilken den deremot är af oberäknelig nytta.
Alt icke betinga denna nyttiga, alt icke säga nödvändiga, inrättning såsom ett villkor för åtnjutande af den beslutade garantien, vore å R.
Stms sida då en försummelse af det allmännas fördel.
Man har här sluteligen fästat sig vid och stödt sig på mitt uttryck, att om icke R.
St. betingade sig dessa rättigheter för kronan, illvilja möjligen i en framtid kunde komma att lägga hinder i vägen för jernvägens eller elektriska telegrafens begagnande af kronan.
Hrr, då man stiftar öfverenskonrmelser att gälla för långliga tider, får man icke stödja sig på alt den, med hvilken man ingår kontraktet, vid alla tillfällen skall handla efter bästa välvilja.
1 sådant fall vore det onödigt alt kontraktvis fastställa några förbindelser.
Det är klart, att när man ingår på ett kontrakt, mäste man ställa sig så, alt man blifver oberoende af motpartens goda vilja.
Man må för öfrigt hafva hvilken god tanka som helst så väl om Svenska, som utländska bolag, så måste man likväl, såvida försigtighet skall iakttagas, tänka sig att bolaget någon gång kan falla i sådana personers händer, som icke hysa välvilliga tänkesätt emot Styrelsen i Sverige, så mycket mera som pluraliteten af bolaget kan bestå af utländske män.
Bolaget kan utgöras af mycket hederligt folk, men deras lands intresse kan stå i fullkomlig strid emot vårt och i alla fall måste man medgifva, ali det icke vore klokt af R.
St., att när de upgöra reglor för ett sådant bolag, sätta Staten i beroende af bolagets välvilja.
Att iakttaga vanlig försigtighet, deruti ligger icke något misstroende emot någon person, hvilken, om man också må önska honom en så inflytelserik och långvarig framtid som möjligt, likväl troligen icke i 40 års tid kommer att styra bolaget.
Den 28 Augusti e. m. 541 linder yrkande af bifall anhåller jag att serskildt propos. måtte göras å hvardera förslaget.
Jag anser i det närmaste öfverflödigt, att orda mera i denna fråga, som verkligen, om jag får nyttja ett vulgärt uttryck, utgör en process om Påfvens skägg, ty då saken är så väl och så bestämdt utredd uti den af K.
M. utfärdade Resolution, så ser jag icke, att något vidare tillägg kan behöfvas.
Lagerbjelkes sista anförande, att man bör hafva alla möjliga garantier, för alt icke råka på illasinnade bolag, ger mig ani. att erinra, att bolaget är mycket mera i Statens våld än Staten i bolagets, enär det är Staten, som skall utbetala garantien och bolaget står under Svensk domstol.
Jag tror således att man icke har någon anledn. befara, alt bolaget skall kasta sig på tvären, utan att det ovilkorligen måste blifva bolagets intresse, ali ställa sig val hos Regeringen.
Men i afseende på den ifrågavar:de forslingen, och ehuru den kan ske för lägre pris, då transporten är större, så får jag fästa upmärksamhelen derpå, att man likväl bör tillse alt taxan icke blir alltför låg, enär del icke kan vara öfverensstämmande med bolagets bestånd, att få sin materiel utsatt för stark slitning emot en mycket låg taxa, då banan i stället kunde uptagas af forsling emot högre afgifter.
Jag är likväl ganska tranquil derför, när taxan kommer att bestämmas genom den Komilée, som K.
M. dertill förordnar.
Beträffande elektriska telegrafer, så tycker jag, att jag ingick så mycket som möjligt å Gr.
Lagerbjelkes åsigt.
Att något bolag för detta ändamål icke kommit till stånd, berodde egentligen derpå, alt Stockholms och Götheborgs Handels-societeter, som egt tillfälle att derom yttra sig, förklarat sig icke hafva något otaldt med hvarandra.
Nu har jag medgifvit, att telegrafen skulle kunna ingå i kostnadsförslaget för jernvägen, och jag vet icke, huru jag skulle kunna, på stående fot, göra en större koncession, än när jag för min del medgifvit, att K.
M. må ega rättighet att bestämma dessa förhållanden.
Det kan visserligen vara bra, att man går in i alla möjliga detaljer, men man kan i min lanke ändock deruti gå för långt och det blir troligen åtskilligt, som K. M. oaktadt R.
St:s allvishet ändå måste utforska och bestämma.
Jag tror alt det derföre är nästan bäst, alt K.
M. får bestämma alltihop.
Dessutom önskar jag alt man gör afseende på två omständigheter, nemi. att dessa föreskrifter, som Gr.
Lagerbjelke nu vill hafva införda, icke voro införda uti R.
Sl:s förra beslut, men att K.
M. likväl fästade afseende derpå och utfärdade föreskrifter, uti ifrågavar:de syftning.
St. i sitt förslag antaga dessa detaljbestämmelser, så vore det antingen ett erkännande deraf, alt R.
St. vid sistförflulne riksdag hade förhastat sig, eller också skulle det antyda ett misstroende till K. M., att
Han icke nu skulle vara lika försigtig, som K.
M. var vid förra tillfället.
Jag anser på dessa grunder att R.
St. icke mera nu än då böra ingå i dessa detal - 942 Den 28 Augusti e. m. jer och, öfvertygad, att K.
M. kommer att nu blifva lika försigtig som K.
M. var efter föregående R.
St:s beslut, med upgörande af kontrakt med bolaget, afstyrker jag Gr.
Lagerbjelkes förslag i denna del.
Hvad serskildt beträffar den föreslagna elektriska telegrafen, så tror jag icke alt den kan utföras utan en ganska betydlig utgift.
Om nu denna utgift icke är inberäknad i det kostnadsförslag, som här är upgjordt för jernvägens fullbordande, så vore det ju att betunga bolagets fonder utöfver hvad för jernvägsbyggnadens utförande varit afsedt och i förhållande hvartill den garanterade inkomstsumman blifvit bestämd, hvilket vore att göra ett hugg i bältet på bolaget, hvarpå detsamma icke har varit beredi.
Alt Hr Orakel skulle, för att nyttja hans egna ord, sakna oförmåga att vederlägga mina anmärkmr emot Gr.
Lagerbjelkes första förslag, är en sak, som jag aldrig har bestridl och icke heller ämnar bestrida.
Jag har blott velat anmärka, att när man saknar förmåga att vederlägga en gjord framställning, så begagnar man det talesätt, sorn Hr Brakel nyttjat.
Hvad beträffar sjelfva saken och de tvenne sednare punkterna i Gr.
Lagerbjelkes förslag, så får jag, på de af honom anförda skäl, tillstyrka den förra, men deremot med Frih. af Ugglas förena mig i afstyrkande af det sednare förslaget.
Jag får endast i korthet tillkännagifva, att jag för Svenska Statsverkets säkerhet opponerar mig emot det detaljerande som här föreslås och jag gör det, ehuru jag alldeles icke är någon ytterlig vän af jernvägar.
Dessutom vill jag taga mig friheten anmärka, alt då Gr.
Lagerbjelke nu så tillvida ändrat sitt förslag, att han icke fordrar att en elektrisk telegraf skall kostnadsfritt med jernvägen förenas, så ville jag fråga, om man, likasom genom ett trollslag, vill skapa en elektrisk telegraf.
Dertill behöfves ju penningar, hvem skall betala dem?
Ar del meningen att vi, med detta beslut, skola tillförbinda oss och Svenska Statsverket att med jernvägen (örena den elektro-magnetiska telegrafen, så vågar jag påstå att detta beslut kommer nog mycket på tvären och möjligen mer än det som i går fattades i sjelfva hufvudsaken.
Jag ämnar icke förlänga diskussionen, utan endast anhålla att mitt förslag om elektrisk telegraf mätte blifva upläst, hvaraf genast skall visa sig att Hr Bråkenhjelms framställning grundar sig helt och hållet på ett misstag.
Sedan denna upläsning försiggått förklarades öfverläggningen vara fulländad, och framställde Hr Gr:n o. Ordf:n alt vid det förevar:de öde morn., som innehöll: ”Staten eger rätt att genom ombud, som af K. M. utses, deltaga i granskningen af förvaltningen utaf bolagets angelägenheter” hade af Gr.
Lagerbjelke blifvit yrkad den förändring att mom. skulle komma att lyda: ”Slaten eger rätt, att genom ombud, som af K. M. utses, deltaga såväl i Den 28 Augusti e. m. 543 bolagets direlit:n, som i granskningen af bolagets förvaltning”, hvarjemte Gr.
Lagerbjelke föreslagit såsom serskilda pnnkter vid detta mom.
2:ne andra så lydande stadganden: ”1:0 afgifler för såväl personers, som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K.
M. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild, af K. 51. fastställd, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra Kronans effekter” och 2:0 ”Med jernvägen skall förbindas en eleklro-magnelisk lelegraf-linie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. M:s och Kronans disposition”.
Lagerbjelke hade derjemte begärt, att serskilda propos:r måtte framställas på hvart och ett af hans förslag, men R. o. Ad. torde likväl finna att hvad det första ar.- ginge, som utgjorde en direkt framställning lill förändring af 01sk:s förslag, komme det att afgöras i sammanhang med Utsk:s förslag.
Då härefter propos. till bifall å Utsk:s förslag i det förevartde 6:te mom. framställdes, ropades ja och nej, hvarpå Hr Gr:n o. Ordf:n förklarade det lian trodde sig hafva funnit ja öfvervägande.
Lagerbjelke begärd votering, uplästes lili justering och godkändes följande voler:spropos.:
Den, som bifaller StatsUtsk:s förslag i 6:te mom, af 2:dra punkten i utlåt.
N:o 340, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, bifaller R. o. Ad.
Gr. Lagerbjelkes så lydande förslag: ”Staten eger rätt alt genom ombud, som af K.
M. utses, deltaga såväl i bolagets direktm som i granskningen af bolagets förvaltning”.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda Ja — 30.
Hr Grin o.
Ordf:n upläsle härefter det andra af Gr.
Lagerbjelkes förslag, innehållande: ”Afgifter för så väl personers som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K. 51. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild af K. 51. fastställd, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmarteriel samt andra Kronans effekter” samt hemställde om R. o. Ad. bifölle delta förslag.
Denna propos. besvarades med ja och nej, hvarefter Hr Gr:n o. Ordf:n förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Cederström begärde votering. 544 Den 28 Augusti e. m.
Uplästes och godkändes följande voter:spropos:n.
Den, som bifaller att såsom tillägg vid 6:te mom. af 2:dra punkten, StatsUlsk:s utlåt.
N:o 340, antages ett så lydande stadgande: ”Afgifter för såväl personers som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K.
Al. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild, af K.
Al. fastställd afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra Kronans effekter”, voterar Ja j den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, varder förenämnde stadgande icke af R. o. Ad. antaget.
Efter voteringens slut och sedan den undantagna och förseglade voter:ssedelo blifvit öpnad, befunnos rösterna hafva utfallit som följer Ja — 28.
Hr Gr:n o. Ordf:ns härefter framställda propos. till bifall å det 3:dje af Gr.
Lagerbjelkes förslag, innehållande: ”Åled jernvägen skall förbindas en elektro-magnetisk telegraf-linie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. Al. och Kronans disposition”, besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Grin o.
Ordf:n tillkännagaf det han ansåg nej hafva öfverröstat ja.
Härvid begärdes af Gr.
Lagerbjelke votering, hvarefter till justering uplästes och godkändes följande votenspropos.
Den, som bifaller alt såsom tillägg vid 6:te mom. af 2:dra punkten i StatsUtsk:s utlåt.
N:o 340, antages ett så lydande stadgande: ”Åled jernvägen skall förbindas en elektro-magnetisk telegraf-linie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. Al. och Kronans disposition”, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, varder ett sådant stadgande icke af R. o. Ad. antaget.
Vid voteringens slut befanns att rösterne utfallit med Ja — 20.
Härefter företogs till pröfning:
Momentet N:o 7 af %:dra punkten.
Uti mom. a) hafva insmugit sig icke så obetydliga, minst sagdt oegentligheter.
Bulaget får t. ex. genom detta mom. en bestämd rättighet lill den Kronans jord, som bolaget kan behöfva.
Nu kan det sig likväl icke bättre åtbära än alt K. Al. och Kronan sjelf beböfver denna samma jord eller till densamma icke har fri dispositionsrätt, flere andra omständigheter alt I)c n 28 Augusti c. m. 545 ter alt förtiga oell om t. ex. jorden är utarrenderad, hvem skall ersätta arrendatorn och huru går det med hans rättsanspråk alt få begagna jorden?
Det har man icke tänkt uppå, och jag vågar derföre föreslå att mom. mätte ändras till följande lydelse: ”att utan kostnad eller årlig ersättning, efter K.
M:s pröfning, erhålla uplåtelse af den för jern vägsan lä gg ningen erforderliga, Kronan tillhöriga, disponibla jord.
Ar frågan om boslållsjord” etc. lika med Ulsk:s förslag.
Jag anhåller vördsamt om Hr Gr:n och Ordftns propos. på detta förslag.
Mörner: R. St. och K.
M. fara illa under Gr.
Lagerbjelkes behandling.
Della mom. är ordagrannt detsamma, som R.
St. vid sisla riksdagen beslöio och K.
M. sedan sankiionerade.
Således kan Slatslllsk. med ganska mycket lugn taga enrot anmärka:», och hänvisa till dessa högre auktorileler.
I öfrigt får jag till Hr Gr:n o. Ordf:n hemställa litti livida det icke vore lämpligt alt för Ståndet föredrogs den inbjudning, som ifrån BorgareSt. är inkommen till R. o. Ad.
Den tipläsies pä f. nr., så att den kan icke för Ståndet vara obekanl.
Den innehåller i sak detsamma, som Gr.
Lagerbjelke vid denna punkt har föreslagit, men då denna inbjudning lärer vara anlagen af PresteSl.
, så skulle jag tro alt, om man finner sig befogad att jemka i det beslut, sorn fattades vid sista riksdagen, det vore bäst att bifalla ifrågavar:de inbjudning, på del alt redaklin af de särskilda Ståndens beslut må blifva lika.
Hr Gr:n o. Ordf:n yttrade, det lian, i ani. af Gr.
Mörnets framställning, att del prot.uidr., som innehåller en inbjudning i ämnet från BorgareSt., nu målte blifva för R. o. Ad. föredraget, finge nämna ali det på f. m. bär uplästa prol.utdr. icke innefattade någon inbjudning, men att sedermera ankommit ett ytterligare prol.utdr., innehållande inbjudning till instämmande uti BorgareSl:s beslut i dess helhet, samt alt nu, då en serskild punkt af Statsötsk:s utlåt, vore före, det icke syntes lämpligt att, genom denna inbjudnings företagande lill afgörande, på en gång afgöra hela frågan, innan R. o. Ad. fattat sitt beslut i afseende på de ännu icke genomgångna delarne af Utsk:s utlåt.; men ali, derest Gr.
Mörner önskade det, BorgareSt:s beslul skulle blifva uplåst, utan att någon pröfniug af inbjudningsfrågan nu komme att ega rum.
Så vidt jag vid upläsningen kunde fatta, så innefattade icke inbjudningen någon annan punkt än denna och i alla fall, då den utgör föremål för propos., så får jag auhålla att den del af inbjudningen, som angår denna punkt, blir föredragen.
Hr Gr:n o. Ordf:n lät härefter upläsa del af BorgareSt. vid föredragningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 340, fattade beslut, innehållande att utlåt, blifvit bifallet med antagande, i afseende pä 9 H. 35 546 Den ?8 A ugusti e. m. vilkoren af följande förändrade redaktion af 7:de punkten mora. litt. a) nemi. ”alt utan kostnad eller årlig ersättning erhålla uplåtelse af sådan för jernvägsanläggning erforderlig, Kronan tillhörig jord, sorn är under Ii. M. och Kronans omedelbara disposition, dock att, då fråga är om boställsjord eller annan ål enskild person, med åborätt eller annorledes, uplåten kronojord, ersättning derför bör af bolaget lemnäs, i enlighet med hvad gällande expropriationslag af d. 20 Nov. 1845, derom stadgar”.
Hr Prytz, Lars Adolf: Jag är af Gr.
Mörner förekommen i min afsigt att begära upläsning af BorgareSt:s beslut i den förevar:de punkten litt. a).
Sedan delta nu har skett och jag har tyckt mig finna att deruti är alla deras rätt bevarad, som Gr.
Lagerbjelke vill bevara genom sitt förslag, så anhåller jag om antagande af BorgareSbs beslut i denna fråga.
I BorgareSt:s beslut har insmugit sig ett så betydligt redaktionsfel ali jag tror detsamma göra förslagets antagande omöjligt.
Det heter nemi. ”att ulan kostnad eller årlig ersättning erhålla uplätelse af sådan för jernvägsanläggningen erforderlig, Kronan tillhörig jord, som år under K. M. och Kronans omedelbara disposition; dock att, då frågan är om boställsjord, eller annan åt enskild person med åborätt eller annorledes uplåten kronojord”.
Genom denna ordställning framställes med åborätt uplåten jord såsom kunde den subsumeras under naturen af jord som slår under K. M. och Kronans omedelbara disposition.
Denna oegentlighet har jag vid upställningen af mitt förslag sökt undvika, hvaremot detsamma i sak fullkomligt öfverensslämmer med BorgareSt:s beslut.
Jag vågar derföre å samma mitt förslag vördsamt anhålla om bifall.
Visserligen har jag hört Gr.
Lagerbjelke förklara alt det icke går an att instämma i BorgareSt:s beslut, emedan der skulle hafva insmugit sig ett betydligt redaktionsfel.
Det har likväl galt an för 1848 års StatsUtsk. att begagna samma ordställning i detta hänseende, som Gr.
Lagerbjelke nu klandrat, nemi.: ”K. M. och Kronan tillhörig jord; dock all derifrån undantages under åborätt uplåten jord” etc. och att delta icke innefattar ett ovilkorlig! subsumerande af den sednare kategorien under den förra, måtte med mångfaldiga exempel af författnings- och kurial-stil kunna bevisas.
Lagerbjelke har äfven sagt alt det icke vore rätt att lemna derhän huru ersättningen skall upgöras med personer, hvilka arrenderat den jord sora kan erfordras för jernvägsanläggningen.
Jag hemställer till eder, Mine Hrr, om arrenderätten kan i någon mån anses mera fredande än eganderälien.
För eganderätten gäller likväl expropriationslagen och då torde icke för arrenderätten erfordras något högre skydd.
För att emedlertid icke inleda oss i onödiga vidlyftigheter och då jag sökt ådagalägga att den redaktion, som af BorgareSt. blifvit begagnad, icke innefattar något ovanligt, får jag endast likasom Gr.
Mörner och Hr Prytz Den 28 Augusti e. ra. 547 tillstyrka att R. o. Ad. ville instämma i BorgareSt:s beslut.
Lagerbjelke är naturligtvis mera intagen af sitt förslag; redan faderskärleken bjuder det.
Jag är deremot opartisk, såsom den der åtminstone icke haft något att göra med BorgareSlts beslut, men antager det derföre att det synes mig mest öfverensstämmande med det allmännas billiga förväntan, att nian gör hvad man kan för att bereda den en framlida vigtig förmån, nemi. i afseende å jei nvägskomrounikationer, och, å andra sidan, med de äfvenledes billiga anspråk, som dervid böra å statsverkets eller de enskildas vägnar på förband behjertas.
Cederström läcktes med litet mera upmärksamhet genomläsa BorgareSt:s beslut, så skall han der finna några ord, hvilka, så vidt jag vet, icke förefunnos i R.