Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skattemannarättj utan serskild lösen j men emot erläggande af den vid fordna Skattläggningen 1ilagda ränta/ij pä 2.-ite under nämnde Kungsgård lydande Lägenheter j Wallaslätten och Herrsjö Angen > hvilka Sökanden skall betydligen uppodlat} hvilken underd. anhållan Sökanden förmodade så mycket rättvisligare kunna bifallas, som Starby-Arrendet vid afträdande! år 1833 föga kunnat påräkna någon förhöjning i och för desse Lägenheter, om de voro uti lika ouppodladt skick som då Sökanden Kungsgården tillträdde, och densamma dessutom, genom de inom Gårdens rågång verkställda och äfven bebyggda odlingar, vujinit så förökadt värde, att med säkerhet lika eller,större arrende kunde anses efter år x 833, fastän Wallaslätten och Herrsjö Angen derifrån afskiljdes, som ditintills för hela Egendomen blifvit betald t, derest inga serskildta onera dermed blifvit förknippade; och har Sökanden härjemte erbjudit sig, 1 händelse K. M:t och Rikets Ständer funno Betänkande n, N:o i8t. 73 Wadstena LinneFabrik för det allmänna medföra den nytta, att den ännu borde få åtnjuta något understöd, hvarförutan den icke kunde underhållas, att, oaktadt nu ifrågavarande odlade Ängar på sätt föreslagit blifvit derifrån skiljdes, förnya det nu gällande Contractet för återstoden af Starby på 3o år, utan afseende derpå att Kungsgården från 1833 förlorade sin utsyningsrätt från den till Götha Canal och Ekeplanteringar aflemnade Skogsparken Fohlehagen, samt de genom försäljning till Skatte nu mera från Starby skiljda Skalgen och Eneby parkerne.
Af liandlingarne i detta mål, hvaruti blifvit hörde ej mindre K, Kammar- och K.
Commerce-Collegierne än K. Mtts Befthde i Östergöthlands
Län, som efter Undersökning på stället, uppgifvit så val Starby Kungsgårds närvarande tillstånd och afkastning som dess fordna beskaffenhet., har Utskottet inhemtat:
Att, sedan en Kammarduks- och finare LjnneFabrik år 1753 blifvit anlagd på Slottet i Wadstena, och Interessenterne deruti den 5 April 1704 erhållit K. M:ts Privilegium, i hvars 4:(^e Punct förklarades, det Interessenterne ägde ali emottaga Kungsgården Starby med alla dess tillhörigheter emot behörigt arrende och vissa vilkornär det Contract tilländalöpte, som då varande arrendatorn innehades så öfverläts både Fabriken och KungsgårdsArrendet till Sökandens Fader, Assessoren Vult von Steijern i lifstiden, hvilken var innehafvare af bägge delarne intill den 3 December 1801, då K.
Kammar- och CommcrceCoIlegierne utfärdade nytt ArrendeContract å Starby Kungsgård 74 Stats-Utskottets för nu varande innehafvaren, under en tid af 3o år , räknadt ifrån Midfastan år i8o3, till samma tid i833, emot ett årligt arrende af 200 T:r Sp:ml, hälften Råg och hälften Korn, och ålagd skyldighet, att, under den tid Arrendet fortfore, behörigen drifva och vidmagthålla den i Wadstena anlagdc LinneFabrik.
Och hafva de bägge Lägenheterne, hvarå Sökanden begärt Skatternanna-ratt, blifvit år 1730 skattlagda:
VallaSlätten för en årlig afkastning af 36 £ Lass Hö till 18 D:r 4 öre och 2 D:r S:mt för 2 Tunneland ensädes- och Örmyllejord, samt HerrsjöJngeiij eller sona den äfven kallas Knopängen, hvilken varit en under Wadstena Slott lydande och uli Starby Arrende inberäknad samt allt hittils under Kungsgården brukad
Lägenhet för 5o Lass Hö, med 21 D:r 8 öres S:mts ränta.
Att Egendomen synts hafva år 1754 varit i synnerlig vanhäfd, hvilket slutats deraf att endast omkring 4° Personer funnos på Kungsgårdens ägor, och att större delen af desse ägor begagnades af hvilken som det åslundade: alt på 1760-talet en bättre Hushållning med Gården vidtagits, enär afkastningen efter denna tid uppgått till 4 ä 5oo Tlr Spannemål årligen: att för närvarande deremot på Kungsgårdens
Ägor lefde omkring i3o Personer, FabriksArbetarne ändock oberäknade: att productionen nu uppginge i medelår till 1200 Tunnor Spannemål af olika slag , äfven roed den som erhålles från de Lägenheter, å hvilka Sökanden begärt Skattemanna-rätt, samt att Linne-Fabriken i Wadstena drefs på det sätt Con - B elan kan den, IV:o 181. yS trädet föreskrifter: att hallaslättenj sona, belägen i anil från Starby och innehållande 168 T:ld 27 £:dels i:pld, vid Skattläggningen icke ansågs kunna gifva mera än 36 ~ Lass Hö och vid nu varande Arrendatorns tillträde af Kungsgården blifvit fördeld i 8 Torp, hvilka hvardera gjorde 2 dagsverken i veckan, nu mera vore, sedan Arrendatorn 1810 och följande åren uppodlat de delar, som dertill voro tjenliga , indelad i 4 Farmer, hvilka hvardera holle en dräng vid Starby och gåfve i årlig afkastning 20 T:r Spannemål; samt att HerrsjöJugen, belägen ii mil ifrån Starby och i vidd utgörande 144 T:lnd 14 ktpld, allt intill dess odling deraf 1814 företogs, endast lemnat 4° å 5o Lass Ilo i årlig afkastning, men att denna lägenhet, som bure gräs och Säd i Circulation, nu producerade minst a5o Lass Hö och 180 å 200 T;r Spannemål årligen, Den första upplåtelsen af Starby Kungsgård åt Interessenterne i Wadstena Linne-Fabrik stadfästades efter K.. St:rs Secreta Utskotts underd. tillstyrkande vid 1706 års Riksdag: ihet måtte Interessenterne, så länge Fabriken underhålles, få obeliindrade nyt]a.
Kongsgården för samma arrendesumma, j sorn diltils blifvit betald, så att
Kongsgårdens nytjande skulle blifva oskiljaktigt från Fabrikens bestånd, under hvilken försäkran, som år 1785 den 21 Mars af K.
M:t ytterligare bekräftades, Sökandens fader i lifstiden skall, i förhoppningen af en sådan oqvald besittnings nedlaggt de af Sökanden uppgifne betydliga kostnader för Fabrikens underhållande och bedrifvande.
V y6 Siats-Utskottets Genom det med K. M:t och Kronan sedermera år 1801 ingångne nya ArrendeContract om Kungsgårdens innehafvande, i hvars i5:de Punct skyldigheten att underhålla Fabriken jemväl är vorden Arrendatorn föreskrifven , har väl någon ersättning derföre och för de kostnader sora på Kungsgården kunde nedläggas icke annorlunda blifvit Arrendatorn medgifven, 5n i det fall, att han skulle, i följd af Högstsalig Hennes Maj:t Drottning Hedvig Elisabeth Charlottas GiftermålsContract, komma att frånträda ArrendeContractet inom Arrendetidens slut.
Men som, det oaktadt, sedan förmonen af Kungsgårdens innehafvande emot det primitiva Arrendet genom samma Contract gått för ägaren af Fabriken förlorad , han, efter hvad utredt blifvit, vidtagit, i afseende på Kungsgårdens skötsel, sådane åtgärder, att den, såsom anfördt är, Iemnar för fiamtiden mångdubblad afkomst, emot förut, och, ehu: under arren detiden betydlig nytta kommit Arrendatorn till godo af de verkställda odlingarne, det ändock synes ovisst, om de på Egendomen nedlagda mödor och kostnader genom den ökade afkastningen under nu varande arrendetiden fullt ersättas, hvaremot det är ostridigt, att Statens Egendom vid samma tids slut återlemnas i ett vida bättre skick än den af Sökanden emottogs; altså, och då dessutom, efter hvad handlingarne vitsordat, Fabriken blifvit väl underhållen, så att de senare åren värdet af tillverkningarne jemväl uppgått till högre beiopp än tillförene, har Utskottet, lika med hvad K.
M:ts Bef:h:de och K.
Collegierne i ämnet sig yttrat ’ Betan ka uden, N:o 181, jj ansett Majoren von Steijern hafva gjort sig förtjent af K.
Sttrs välvilja, så att, vid afträdandet af Starby Arrende, han icke må finna sig aldeles utesluten ifrån någon vidare delaktighet af den frukt han frambragt genom sine omsorger och nedlaggde kostnader, hvilka, om han det velat, han kunnat ansvarslöst bespara sig.
Emot de år 1810 af R.
St:r lagda grunder för dispositionen och förvaltningen af Kronans Fastigheter i allmänhet kan dock Utskottet icke tillstyrka, hvarken att de ifrågavarande Lägenheterne, på sätt hegardt blifvit, Kronan af händas, eller att sjelfva Kungsgården, efter nu varande Arrendets slut, i annan ordning, än den sorn af K. M:t och R.
St:r redan finnes föreskrifven, varder å nyo förarrenderad; men, då det således på Majoren von Steijern sjelf får ankomma, huruvida han, vid ett blifvande nytt Arrende, må finna fördel i att till Wadstena Fabrikens vidare fortsättande i de nya Arrendevilkoren ingå, föreslår Utskottet: att, såsom en billig ersättning åt Majoren von Steijern för det arbete och de kostnader han å Kungsgården nedlagt till dess förbättrande och bringande i det skick den nu befinnes, R.
St:r måga tillerkänna honom och hans rätts innehafvare den förmon, att på en tid af 20 år, räknade ifrån nu varande Arrendets slut, innehafva och begagna de 2:ne ofvan omförraäldte, öfver 1 mil ifrån Kungsgården belägne, af Majoren odlade, Lägenheterne Walla-Slätten och Herrsfö-Jngen, emot årlig afgift derföre till K. ^8 Stats-Utskottets M:t och Kronan af den ränta, som enligt redan skedd Skattläggning finnes desamma åsatt, Börandes samma Lägenheter, som, i följd häraf, under berörde tid af 20 är Kungsgården frånskiljas, efter samma års förlopp i icke sämre skick än nu och utan all ersättning för derå vidare gjorda förbättringar till Kungsgården återläggas; äfvensom i öfrigt vid den härigenom medgifne upplåtelsen iakttagas de säkerhetsmått, som, vid bortarrenderandet af Kronans Fastigheter, i afseende på lagliga häfden, vården och skötseln deraf vanligen äga rum.
Reservati ont Af Herr CommcrceRådet Santesson •
Då Högh StatsUtskottet uti dess härom beslutade Betänkande till R.
St:r ansett sig böra lika med Konungens Befthde i Östergöthland och K.
KammarCollegium understödja Majoren von Steijerns ansökning om något vedermäle af R.
St:rs erkännande af dess nedlagde möda och kostnad vid Starby Kungsgårds förbättring, så måste jag dock reservera mig emot det sätt dertill', hvilket Högh Utskottet efter votering med en knapp pluralitet beslutat att till R.
Jag delar med H.
Utskottet den öfvertygelse, att någon abalienation för Staten för alltid af så pass betydliga jordägor, som de ifrågavarande ej kan föreslås; men vid den af Utskottet utredda, för någon Statens bortarrenderade tillhörighet aldeles ovanliga förbättring, »å väl af sjelfva Starby Kungsgård, sorn i synnerhet af Beti» okanden, N:o 181. yg de ifrågavarande atne Utängar, och i synnerhet vid det under öfverläggningen inom Utskottet tillika upplysta förhållande, att Major Steijerns företrädare i Arrendet ägt Rikets år iy56 församlade St.‘rs löfte och försäkran att få, emot det vida lägre Arrende, som då var faststäldt för hela Starby egendom, orubbad bibehållas dervid så länge den dervid anlagde fabriks-inrättning vederbörligen fortsattes och underhölles, och hvilket Arrende ej i följd af någon Arrendators försummelse, utan genom magtspråk frångick nuvarande Arrendators Fader och förvandlades i det drygare arrende på 3o år, som sonen nu innehafver, har jag för min del lika med öfrige af minoriteten inom Utskottet ansett R.
Sttrs erkännande, att Major Steijern gjort sig förtjent af R.
St:rs välvilja och uppmärksamhet, ej vara på ett nog värdigt och i någon mohn Majoren von Steijerns nedlagda förbättringskostnad motsvarande sätt uttryckt, med den föreslagne upplåtelsen på ao år af de arne utängar, som Utskottet tillstyrkt.
Jag bar ansett den tid, som dessa ägor borde till Major Steijerns begagnande under gamla räntan upplåtas, böra bestämmas till aldraminst 3o år, hvilket ock motsvarade den af R.
St:r fastställda tid för hvarje Arrende, efter hvilka 3o års förlopp, det sålunda åter blifver tillfälle att förena dessa utängar med sjelfva Starby Kungsgård, om det skulle finnas för Staten förmonligt; eller ock, att R.
Strr, om de anse ängarne äfven ej böra skiljas från Starby Kungsgård, förunnade Majoren Steijern en förlängning af i5 år från dess nu innehafde Arrendes tilländagående, mot de samma Arrende-vilkor lian nu 80 Stats-Utskottets utgör.
Det pre'judicat nian befarcr af ett sådant uni dantags beviljande åt någon Arrendator af Kronans lägenheter, kan jag ej annat än önska rätt ofta framdeles måtte lika förtjent åberopas, tj då skola sannerligen Kronans bortarrenderade Kungsgårdar komma att i allmänhet se något annorlunda ut än de fleste vanligen vid Arrendenas tilländagående befinnas, och Staten skulle, efter ej lång tid, skörda helt andra inkomster af dess egendomar än som nu ingå.
Jag anhåller att denna min enskilta tanka som reservation får åtfölja Högh Utskottets Betänkande till R. H. St:r.
Herr Grefve Hamilton, Hr Amiralen von Schantz, Hr ÖfversteLieutenanten von Heijne, Hr Prosten Grevillius, hafva med Hr CommerceRådet Santesson instämt i tillstyrkande, att R.
St:r måga bifalla att på en tid af 3o år de ifrågavarande Lägenheterna böra under uppgifne vilkor till Herr Majoren von Steijern upplåtas.
Utlåtande öfver de hos Hederv.
BondeStån» det gjorda Anmärkningar vid Berättelsen N:o q5 om den af Utskottet förrättade granskning af RiksgäldsContoiret, GeneralAssistance-Contoiret samt f. d.
FilialDiscontInrättningarne.
Från H.
BondeStåndet har ofvanberörde Berättelse blifvit återremitterad, medelst ProtocoIIsUtdrag, af hvilket Betänkanden, N:o 182. 8r hvilket inhemtas, att, sedan ärendet den 21 och 24 April, förevarit och blifvit lagdt på Bordet, så hade vid förnyad föredragning häraf, den 4 Maji, RiksdagsFullmägtigen från Elfsborgs Län, Anders Danielsson, uti ett skriftligt anförande framställt åtskilliga anmärkningar , uti hvilka RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län Nils Månsson sig förenat; Och skola desse anmärkningar, efter hvad Anders Danielsson yttrar, vara, om ej af svårare, åtminstone af sådan beskaffenhet, att man kan fråga: ”Är det väl så tydligt "att Förvaltningen bör hafva dechargen, innan man ”sett allt?” Anmärkningarne äro: 1:0 Att ConvoyCommissariatet fått i RiksgäldsContoiret lyfta 133,333 R:dr 16 sk. på ett Greditiv, sorn Rikets Ständer bestämt till 66,6GG R:dr 3a sk.
Utskottet får härvid föra till minnes, att frågan om ConvoyCommissariatels
Creditiv är fullständigt utredd uti Utskottets Utlåtande N:o 67, i anledning af R.
Sirs, åren 1825 och 1827, församlade H:rr Revisorers afgifne Berättelse örn granskningen afRiksgäldsverket, GeneralAssistanceContoiret och f. d.
FilialDiscontlnrättningarne: att 1825 års Revisorer val funnit redaetionen af R.
St:rs Beslut mindre tydlig, men att de, på skäl, hvilka uti deras yttrande i ämnet äro motiverade, ansett meningen vara, att 66,666
R:dr 32 sk. skulle kunna hvarje år få lyftas, om nemi. K. Maj:t i Nåder pröfvade GonvoyCommissariatet vara i behof af ett sådant penniu 3 B. 6 82 Stats-Utskottets ge-understöd : Att Utskottet instärut uti denna Revi sorern. es 3:ne RiksStånd, i och med detsamma Utlåtandet N:o 67 blifvit af dem bifallet, nemi. af Högvörd.
PresteStåndet den i3 Mars, af Vallofl.
BorgareStåndet den 13 Junii, och af Hederv.
BondeStåndet den 19 Mars. 2:0 ”Att H:rr Fullmäktige tvärs emot Ansvarig”hetsLagens föreskrift utbetalt en betydlig del afmin"dre Creditivet,” hvarmed lärer inenas den senast är 1828 utgifne Summan af 364,oi5 R:dr 2 sk.
Uti nu ifrågavarande Berättelse JY:o g5 p. 9 och följande, är förhållandet i allt hvad som angar utbetalningen från RiksgäldsConloiret af dessa 364, oi5 R:dr a sk. fullständigt framlagdt; och hvarvid Utskottet, för egen del, yttrat, det Utskottet icke funnit något att vid den skedde utbetalningen erinra, enär de härföre till H:rr FuIImägtiges efterrättelse stadgade föreskrifter blifvit behörigen iakttagne; vid hvilket yttrande någon erinran ej blifvit gjord af Högt.
Ridd. och Adeln, af Högv.
PresteStåndet, eller af Vällofl.
BorgareStåndet. 3:o Att Utskottet icke föreslagit någon åtgärd, till ordnings vinnande, i afseende på de af Anders Danielsson benämnde SkuldObligationer till Utländska.
Medborgarej och hvarmed lärer menas de för RiksgäldsContoirets fordna utrikes gäld utfärdade, så kallade PartialObligationer.
Uti 'det förut åberopade Utlåtandet N:o 67 är af Utskottet anmäldt (p. 36g) att för de , genom RiksgäldsContoiret, inlösta PartialObligationer, hörande B e t ä 11 k a n d en , K:o 18?. 83 till Lånet i Leipzig, AfskrifningsBevis vöre till Contoiret inkommet:
Att, i afseende på de med RiksgäldsContoirets medel infriade, för
Lånen i Holland utgifne PartialObligationer, för hvilka afskrifningsbevis icke funnos i RiksgäldsGontoiret, hade H:it Fullmäktige uppdragit åt Svenske och Norrske Consuln i Amsterdam, Westerberg, att för de derstädes inlösta PartialObligationer, behörige afskrifningsbevis anskaffa och inskicka, en åtgärd som Utskottet för sin del funnit vara den lämpligaste, som af H:rr Fuilmägtige kunnat vidtagas; och beträffande de öfrige PartialObligationerne, hvilka i Stockholm blifvit infriade och förvaras i Banken, så h«^de Utskottet, med anledning af H:rr Fullmäktiges gjorda hemställan, hos R.
St;r föreslagit och tillstyrkt, alt de sam ma, på RiksgäldsContoirets bekostnad, måtte afskickas till Amsterdam, för att, till erhållande af AfskrifningsBevis, derstädes företes; vid hvilket förhållande den Utskottet gjorda förebråelse om underlåtenhet, att föreslå någon åtgärd synes sakna ali grund.
Härefter yttrar sig Anders Danielsson sålunda:
"Men, utom desse, som mig synes, vigtiga ämnen, ''anhåller jag att få fästa Utskottets uppmärksamhet på ”några besynnerligheter i Redogörelsen: "Pag.
16 uppgifves öfverskotten vid 1828 "års slut till . 1,704,803: 34.
- "Lit, A. redovisar blott vid 1827 års "slut influtne 887,387: 35. 1. och 1828 års GassaRäkning 609,633: 26. 6. 1,497,021: i3. 7. 84 S la ts-Ut skottet» Om, vid Berättelsens blotta genomläsning, en än sä ringa uppmärksamhet blifvit använd, så bade det genast bordt falla i ögonen, att de förstnämnde 1,704,803 B;dr 34 sk. utgjorde det totalbelopp, hvarmed RiksgäldsContoirets enskilda Inkomster, åren 1823 till och med 1828, öfverstigit utgifterne under samma tidrymd; och hvilket belopp fått benämning af Öfverskott.
Någon förblandning af ett sådant öfverskott med öfverskotten på StatsVerkets förslagsvis beräknade Inkomster, synes så mycket mindre hafva bordt kunna komma i fråga, som den så högst betydliga slutsumman af 17,538,563 R:dr g sk. 8 r:st. tyckes hafva bordt påkalla serskild uppmärksamhet samt föranleda till en närmare undersökning om rätta förhållandet; i hvilket fall, och derest, efter den i Berättelsen leranade hänvisning till de bilagde Utdragen ur Cassa-Räkningarne Litt. A. &D., en sådan undersökning blifvit anställd, det genast skolat utrönas, att ifrågavarande, från StatsVerket lefvererade öfverskottsmedel äro under sin serskilda Titel eller Rubrik, ibland alla öfrige RiksgäldsContoirets Intrader upptagne till redovisning uti CassaRäkningen för det år, då uppbörden egt rum.
”Huru skall jag förstå sådant.
För ”mig synes det, som denna mängd Tabeller voro bäst ”ersätta med en fullständig uppgift på verkliga förhållandet med Contoirets tillstånd, grundad på specifik ”uppgift af allt, som influtit och blifvit utbetaldt se”dan sista Redogörelsen för R. St:r.” Utskottet kan icke inse, huru en fullständig uppgift för ett PenningeVerks uppbörd kan åstadkommas Beta nkanden, N:o 182. 85 på annat sätt, än att inkomster och utgifter redovisas och jemföras; detta är också iakttaget, då vid Berättelsen äro fogade specifika och fullständiga Förteckningar öfver alla RiksgäldsContoirets Inkomster och Utgifter, åren 1823—1828 eller de sex sist förflutne åren.
Derefter förmäler den värde RiksdagsFullmäktigen:
"Äfven har det visat sig för mig, som den så kallade ”Disconträttigheten på Banken blifvit begagnad, då 3 "procents upplåning bordt, enligt 1823 års Ständers "Beslut, hafva egt rum; och om än summan, enligt .'Bil. Litt. F., blott är 104,717 R:dr 28 sk. 10 r:st.
"synes mig saken icke riktig.” VII Artikeln af det vid 1823 års Riksdag af R.
St:r utfärdade Allmänna Reglemente för RiksgäldsContoiret innehåller, att upplåning mot 3 pe:ts ränta icke kungöres, derest beloppet, som på Creditivet i Banken blifvit begagnadt och skall godtgöras, icke uppgår till minst Ett Hundra Tusen R:dr ; äfvensom det för öfrigt är öfverlemnadt åt Fullmäktige, alt, med tillämpning af de stadgade grunderne, närmare bestämma livad som för tillfället pröfvas tjenligasl; så att, å ena sidan , Banken icke må komma att besväras med ständiga förskott, och å den andra, R:g:sContoiret icke belastas med tillökad skuld mot 3 prcts ränta.
— Sådane äro föreskrifterne i Reglementet: och får Utskottet härvid meddela den serskilda upplysning, att den vid 1828 års slut på Creditivet i Banken disponerade summa af 104,717 R:dr 38 sk. 10 r:st., blifvit inom näst påföljde Januarii månad godtgjord, genom de från Ban - 86 Stats-Utskottetj len lefvererade i5o,ooo R:dr, såsom afbetalning, för år 1828, på StatsVerkets Skuld till Banken.
Någon öfverträdelse af gifne föreskrifter har således icke egt rum; och om en sådan tillämpning af dem blifvit gjord, som man nu synes yrka, så hade med mera skäl kunnat föras Hrr Fullmäktige till last, om de låtit kungöra upplåning mot 3 plcts ränta af en i det hela icke serdeles betydlig
Summa, hvilken endast var behöflig till betäckande af Bankens Fordran, ehuru en denna Fordran vida öfverstigande Inkomst vore, inom 14 dagar derefter, att med säkerhet påräkna.
Slutligen, och med föranledande af senast anmärkta omständighet, framställes den anhållan, ”att Utskottet mätte lemna serskild uppmärksamhet till den del 'af Räkenskaperne, som rot er RiksgäldsContoirets förhållanden till Banken. — Af Bil.
F. ses, att ”Banken nu ligger i ett förskott af g68,i62 R:dr 5 sk. ”8 rist. för FilialDiscont-utredningen, som likväl ej ”Jemnat större brist än 523,578 Rldr 45 sh. 11 rist.” Härvid har Utskottet ansett sig böra erinra, att, enligt R.
Stlrs bestämda föreskrift, föras och afslutas öfver utredningen af Götha Cana I-Bolags samt Malmö f. d.
Discont-Inrättningar, serskilda Räkenskaper för hvardera Disconten; hvadan förminskningen af Bankens Förskotts-fordringar för utredningen af desse
Disconter måste uteslutande bestämmas af hvad »om utaf de utestående Fordringarne kan indrifvas.
Att Bankens Fordran, i och för utredningen af Götha Canal-Bolags f. d.
Discont, rid 1828 års slut, Betänka nd«n, N:o 18a, r83. 87 utgjorde 968,162 R:dr 5 sk. 8 r:st., fastän bristen icke upptages till större belopp, än 523,578 R:dr 43 sk. ir r:st., är vordet anmärkt såsom oriktigt; men denna anmärkning förklaras helt enkelt derigenom, att Bankens Fordran icke kan liqvideras med osäkre fordringsbevis, utan endast med verkligen influtne medel, och att alla både Skulder och tillgångar måste, till numernira beloppet, uti Räkenskaperne upptagas och mot hvarandra balanceros.
För öfrigt får Utskottet tillkännagifva, att ifrågavarande Berättelse har, vid slutlig föredragning hos Höglofl.
Ridd. och Adeln den 4 Maji, hos Högv.
PrcsteStåndet och Vällofl. BorgareStåndet den 28 April, blifvit lemnad utan anmärkning, äfvensom, att desse 3:ne RiksStånd då bifallit den af Utskottet för Herrar Fullmäktige i RiksgäldsContoiret föreslagnc Decharge.
Den 20 Juni 182g, N:o 185- Utlåtande, i anledning af begärd upplysning rörande verkställighet å ett Rikets Ständers Beslut.
(I.-A.) Hos H. R. och Adeln har Herr Hjerta^ Gusta/i anförande, som blifvit till Utskottet remitteradt, begärt, det Utskottet måtte uppdragas, att afgifva yttrande till R.
St:r, huruvida R.
St:rs Beslut, angående vården och förvaltningen af Kyrkornes Fastigheter och medel samt granskning af redogörelsen derföre blifvit i verket ställd, och om den af K.
M.t under den 12 April 1S1S utfår - 88 Stats-Utskottets dadé Instructiorij angående serskild Revision af KyrkoRiikenskaperne blifvit upphofd} men, i fall sådant ej skedt, med förslag till ny skrifvelse inkomma, och B..
St:r i detta fall utöfva Folkets rätt, att sig allena beskatta samt iakttaga Församlingarnes rätt, alt örn Kyrkomedlen disponera och sjelfve genom Revisorer verkställa granskning öfver deras användande.
Utskottet, som, vid företagandet af denna motion, inhämtat, att R.
St:rs i ämnet år 1823 till K.
M:t afgifne underd.
Skrifvelse grundat sig på Lag-samt Allmänna Besvärs-och Economi-Utskottens gemensamma Förslag, har, i anseende så väl härtill som Ärendets beskaffenhet i öfr igt, ansett det af Motionären begärdte uppdrag desto mindre ingå i Utskottets befattning, som, enligt 14 §. i Instructionen för R.
St:rs JustitiaeOrnbudsmnn, det åligger honom, ”att vid hvarje Riksdag för R.
St:r uppgifva, hvilka af deras vid sist förflutne Riksmöte, fattade Beslut och gjorda hemställningar blifvit af Konungen gillade, utfärdade och i verket ställde.” Utskottet får dock nu mera upplysa, hvad af Justitiie-Ombudhnannens nyssberörde Berättelse vidare torde vara att finna, att K. M:t, sedan K.
KammarColleginm och K.
KammarRätten hörde blifvit, genom Kådigt
Bref den t September 1824, i afseende på R.