Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos och biföllos LagUtsk:ts den 1 och 4 dennes bordlagde Belänkm:
Den 8 Augusti. 107 N:o 4.2, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning, äfvensom rörande vård af död mans bo ; samt N:o 43, i ani. af gjorda framställningar om ändring uti och tillägg till vissa delar af 7:de Kap. Rät.tegångsBalken, sådant det lyder uti K.
Förordmn ang. inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utskits den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 53, med förslag till åtskilliga ändringar i Reg.Form. och Riksd.Ordn., ang. riksdags hållande hvarje år.
Föredrogs samina Utsk:s den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 54, ang. en af Riksdagsfullmäktigen Ola Jönsson från Malmöhus Län anmäld anledn. till anmärkning.
När man uppmärksamt genomläser 2:dra mom. 29:de §:n Riksd.Ordin och jemför dess innehåll med Utsk:ts förfarande i denna fråga, kan man icke finna annat, än att Utsk:t begått en olaglighet, då det anmält saken in lör R. St:r.
Sådant kan endast ega rum, då Utsk:t finner en regeringsåtgärd vara af den beskaffenhet, att den bör föranleda till tillämpning af 107:de §:n R. F.
Ar åter fråga om att försätta Regeringens medlemmar i anklagelse-tillstånd, då eger Utsk:t förordna om åtal af Justitie ombudsmannen inför Riks-Rätt.
Deremot, om en enskild representant i de ordalag, som Grundlagen föreskrifver, anmäler en anmärknings-anledning emot någon Konungens Rådgifvare, så kan jag icke föreställa mig att i dylikt fäll något annat förfarande kan komma i fråga, än hvad som stadgas rörande granskningen af StatsRådets protokoller.
Grundlagen stadgar ju tydligen, att endast i det fall, att Utsk:t finner af Stats-Rådets protokoller anledn. att hos R.
St:r anmäla en eller annan af Rådgifvarne för alt å dem tillämpa 107:de §.-n, då skall sådan anmälan ske hos R.
St.:r, hvilka ega att derom besluta antingen genom bifall eller afslag.
I stället för att så förfara, har Utsk:t tvertemot det åberopade lagrummet behagat hos R. 8t:r anmäla, att en anmärka. blifvit gjord emot en Konungens Rådgifvare, och, hvad som är ännu besynnerligare, hemställt, att denna anmärkn. icke måtte föranleda till någon åtgärd.
Det är ledsamt nog, att Konst.Utsk:t, som är den enda af Grundlagen kända åklagaremakt mot Konungens Rådgifvare, när det icke finner anledn. att i sådan egenskap sjelft uppträda, i stället tillåter en af sina egna ledamöter, att i form af reservation framställa anmärkn. emot Rådgifvarne.
I stället således för att med omsorg bevara den makt, som Grundlagen för det allmänna bästas skull lagt i Utsk:ts händer, har det velat genom en åtgärd, sådan som denna, öfverflytta på R.
St:r en makt, hvilken, såsom en lemning från frihetstiden, grundlagsstiftarne sökt med all makt förhindra.
Under sådana omständigheter anhåller 108 Den 8 Augusti. jag, att R. o. Ad. behagade, med ogillande af Utsk:ts förfarande i detta fall, lagga Betänk:t till handlingarne.
Frih. von Paykull, Johan Gustaf:
Jag har visserligen icke varit närv:de inom Utsk:t, då detta ämne der förevar; men jag tror likväl att Utsk:t förfarit vid detta tillfälle påsömma sätt, som flere gånger förut, och särskildt vid förra riksdagen minnes jag, att Utsk:t lemnade R.
St:r kännedom om de anmärkn:s-anledn:r, som blifvit framställda mot Konnngens Rådgifvare.
Det tyckes också som om 29:de §:n R. 0. skulle gifva anledn. dertill; ty då en anmärkms-anledn. göres hos R.
St:r, så få de sjelfva icke afgöra den förr än Konst.Utsk:t deröfver yttrat sig, och då måste det väl också vara Utsk:ts pligt att anmäla hvad det haft att i frågan yttra.
Om man vid läsningen af en § styc kar sönder den punkt för punkt, kommer man visserligen till det resultat, som Frih.
Paykull gjort i afs:de å 39:de §:n 2:dra mom. R.
Men läser man den i sin helhet, skall man finna, att Utsk:t endast i det fall, att detsamma finner anledn. till anmärka, emot någon Konungens Rådgifvare, eger att sådant hos R.
St:r anmäla.
Jag må visserligen medgifva, att missbruk i detta fall egt rum, men derföre kan jag för min del ingalunda erkänna, att de böra vinna någon slags häfd, utan jag skall åtminstone, så länge jag har äran deltaga i R. o. Ad:s öfverläggningar, med all makt bestrida att sådane missbruk må ega rum, hvadan jag fortfar i mitt förut gjorda yrkande.
Paykull redan i liberal riktning bestridt
Hr Printzenskölds yrkande, torde ingenting mera vara att tillägga.
Jag ber blott att få protestera emot en sådan behandling af frågan, som Hr Printzensköld afsett.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande Konst.Utsk:ts förev:de Mein., deri Utsk:t hemställt, att Ola Jönssons i ämnet gjorda framställning icke måtte till någon R.
St:rs åtgärd föranleda, det blifvit af Hr Printzensköld yrkadt, att Mem:t skulle med ogillande laggas till handlingarne; med anledn. hvaraf H.
Exc. finge förklara, det han, med stöd af 107:de §:n R.
F. och 29:de §:n R. O., ansåge sig icke kunna framställa någon annan propos. å förev:de Mern. än att detsamma skulle läggas till handlingarne; hvarefter en sådan propos. gjordes och med ja besvarades. Föredrogs, men begärdes ånyo på bordet, Konst.Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 55, med voter.propos:r rörande det uti Konst.Utsk-.ts Mern.
N:o 38 framställda förslag till ändring i S. 0:s föreskrifter om PresteSt:ts representationsrätt.
Den 8 Augusti. 10!) Föredrogs oell Indes till handligarne Konst.Utskits den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 56, med anmälan om de i Förstärkt Konst.Utsk. verkställda omröstningar.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter anjo pä bordet, nedannämnde, den 4:de dennes bordlagde Mern. och Betänk:», nemi.:
StatsUtsk:ts Mein.
N:o 147, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
N:o 101, i fråga om förändrade grunder för mjöl- och sågqvarnars beskattning; Sammansatta Lag- samt Allmänna Besv.- och Ekon.Utsk:ts Betänk.
N:o 24, i anledn. af väckta motioner om utfärdande af ny sjölag; Allm. Besv.- och Ekon.Utslcts Betänk.-n: N:o 132, i anledn. af väckt motion om tillägg till och ändring i gällande förordningar om jagt och djurfång; N:o 133, i anledn. af väckt motion ang:de ändringar i nit gällande författningar om jagt och djurfång; N:o 13 4, i anledn. af väckt motion om kolonien St.
Barthelemys skiljande från Svenska Kronan; N:o 135, i anledn. af väckt motion i fråga om skiljande af Landshöfdinge- oell Militär-befälhafvare-embeteua på Gottland; N:o 136, i anledn. af väckt motion om utgifvande frän trycket af sammandrag utaf alla de författningar, som röra bebyggande, vård och underhåll af civila och ecklesiastike boställen; samt N:o 137, i anledn. af väckt motion om slöjdskolors inrät tande i hvarje län.
Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Meni.
N:o 138, i anledn. af återremiss af Betänk:t N:o 38.
Föredrogs sistnämnde Uisk:s den 4 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 139, i anledn. af liiksStrns skiljaktiga beslut i anledn. af Betänka N;o 44.
Ytterligare bordläggning af detta.
Utlåt, begärdes af Frih. von Paykull, hvarefter anmälte sig och yttrade Hr Printzensköld:
Jag får för min del anhålla, att R. o. Ad., i stället för att förena sig med Borgare- och BondeStm, täcktes antaga hvad PresteSt:t beslutat.
Jag erinrar mig, när diskussionen här förevar angående Utsk:t.s Betänk, i denna fråga, huruledes det anmärktes, och det med rätta, att den författning, hvaruti nu begäres ändring, icke är mera än 2 år gammal, och att den ännu icke hunnit i allo tillämpas med afs:de å de högre elementar-läroverken, hvadan man icke vet, huruvida de menliga följder, dem Ekon.Utsk:t påpekat, verkligen komma att ega rum.
Man bör väl i lagstiftningen vara så pass konservativ, att man icke förändrar en lag förr, än man erfarit att den icke duger.
110 Den 8 Augusti.
Denna fråga är verkligen så vigtig, att man icke bör afgöra den utan noggrann pröfning, hvadan jag förenar mig med den ledamot, som begärt Betänk:t på bordet.
H. Exc Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan numera 2 ledamöter begärt il'rågav:de Utlåt, ånyo på bordet, detsamma komme att der hvila.
Pöredrogos och lades til! handlingarne Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Mern.:
N:o 140, i anledn. af återremiss utaf Bettink:t N:o 73; N:o 141, i aidedn. af återremiss utaf Betänkrt N:o 88; N:o 142, i anledn. af återremiss utaf Betänk:t N:o lil; N:o 143, i anleda, af återremiss utaf Betänk:t N:o 1 12; samt N:o 144, i anledn. af återremiss utaf Betänk:t N:o 113.
Efter förmälan, att utaf StatsUtsk:ts Ordförande blifvit anmäldt behofvet af ytterligare två suppleanter från B. o. Ad., hemställde H.
Exc. Hr. Gr. o. Landtm,, huruvida Ståndet behagade besluta, att desse suppleant-platser skulle tillsättas; och sedan härtill svarats ja, anmodades elektorerne att vid deras nästa sammanträde välja ivå ytterligare suppleanter uti nämnde Utsk.
Sammansatta Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Utlåt.
N:o 21, i anledn. af dels återremiss i vissa delar, dels liiksSt:ns skiljaktiga beslut i andra delar af Utsk:ts Betänk.
N:o 7, innefattande yttrande ej mindre öfver K. M:t.s Nåd.
Propos. om förnyad författning rörande utskrifningssättet och inrättningen af allmänna bevärings-manskapet, än ock öfver enskilda motioner i samma ämne; samt BankoUtsk:ts Mera.
N:o 33, i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut i frågan om användande af uplupen odisponerad Bankovinst.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifva. att som det icke återstode något mål att af E. o. Ad. i dagens plenum afgöras, anslaget till fortsättning deraf å e. m. komme att nedtagas; åtskiljdes Ståndet kl. V2 3 e. m.
Den 11 Augusti f. m.
Ill Lördagen den 11 Augusti 1860.
Justerades 6 prot.-utdrag för den 8:de dennes.
BorgareSt:t ankommet prot.utdrag N:o 383, med inbjudning till MedSt:n att instämma uti BorgareSt:ts beslut rörande 105:te punkten i StatsUtskits Utlåt.
N:o 1 '/'i, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvildt itel.
Uplästes följande, utaf Hr Sandströmer, Carl Joban Albert, ingifne Memorial:
På grund af tjenstegöromål anhåller jag att få, med bibehållandet af min riksdagsmannarätt, afsäga mig min plats såsom ledamot af Högloft. Bevilln.Utsk:t.
Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ledamot i Bevilln.Utsk:t efter Hr Sandströmer.
Uplästes och godkändes nedannärnude, från Exped.Utsk:t inkomne förslag till R.
St:rs underdåniga skrifvelse)’ till K. M:t, nemligen : N:o 107, ang:de förändrad organisation af krigs-skolan på Carlberg; N:o 108, ang:de erläggande af lösen för återvinnande af krononybygge, som förre innehafvare)) genom transport sig afhändt; N:o 109, ang:de förhöjda böter m. m. för oloflig elgjagt; N:o 110, ang:de införande af s. k. tjenstehjons-böcker i stället för nu brukliga orlofssedlar; N:o lil, ang:de ersättning till Sala silfververk för dess förlust i händelse af skatteförenklingens tillämpning på de till silfververket anslagna räntor af det s. k.
Salbergs län; N:o 112, ang:de återlemnande till hamnen i staden Halmstad af tvenne till Kronan uplåtne mindre jordrymder; samt N:o 113, i anledn. af K.
M:ts Nåd. framställning ang:de de vid sednaste riksdag beviljade provisoriska löneanslags upförande på ordinarie stat, samt vilkoren dervid m. m. 112 Den 11 A ngusti f. m.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Mern., Utlåt:n och Betänkm, nemi. från StatsUtskottet.:
N:o 148, i anledn. af återremisser å 20:de och 22:dra punkterna i StatslJtsk:ts Utlåt.
N:o 120; N:o 149, med förslag till voter.propos , i anledn. af RiksStm skiljaktiga beslut, i fråga om statsbidrag för iståridsättande af Linköpings domkyrka; N:o 150, med förslag till voter.propus., i anledn. af Riks St;ns skiljaktiga beslut i fråga om anvisande af låneunderstöd till Christinehamns stads och Warnums landsförsamlingar; N:o 151, i anledn. af väckta frågor om inlösen af riksgäldssedlar, hvilka icke blifvit inom den bestämda prsescriptionstiden till invexling företedda ; N:o 153, i anledn. af väckt motion ang:de klockare-lägenheternas i Skåne befrielse från erläggande af deus. k. helgonskylden; N:o 154, i anleda, af K.
Propos. ang:de utbyte af f. d. förareboställe! vid Södermanlands regemente, | mantal Wreta, emot kfonoskattehemmanen Kroberga Westergården | och Östergården | mantal i Nyköpings län; N:o 155, i anledn. af väckt motion ang:de, uphörande af den dagsverksskyldighet, som åligger de till Roma klosters kungsgård hörande Nährs- och Skenholmarne; Sammansatta Bevillms-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:t: N:o 14, i anledn. af väckta motioner ang:de ändring i gällande författningar rörande ansvaret för lurendrejeri; Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t: N:o 25, i anledn. af väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren för afsöndring af jord och andra lägenheter å landet; N:o 26, i anledn. af väckta motiouer om uphörande eller förändring af lärares vid universiteten och elementar-läroverken rätt till presterlig tjensteårs-beräkning; N:o 27, i anledn. af väckt motion om förändrad klassificering af rikets pastorater; RiddarhusUtskottet ; N:o 14, med svar på återremissen af Mem:t N:o 13, ang:de löneförhöjningar för åtskillige Riddarhusets tjenstemän.
Företogs val af 21 Ledamöter och 9 Suppleanter till Förstärkt BankoUtsk:t; och belunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till Ledamöter: N:o 115, Gr.
Lagerbjelke, Gustaf; N:o 139.
Gr. Wirsén, Axel Emil; N:o 26, Frih. Leijonhufvud, Axel; N:o 213, Frih. Armfelt, Magnus; N:o Den 11 Augusti f. m. 11S N:o 392, Frih. Peyron, Gustaf Oscar; N:o 119, Hr Duse, fullm.
Frih. Palmstjerna, Carl Fredrik; N:o 103.
Hr Holst, fullm. Gr. v. Schwerin, Fritz Bogislaus; N:o 335, Hr Grubbe, fullm.
Hr Olivecrona, Samuel Detlof Knut; N:o 49 4, Hr Gröneberg, fullm.
Stjernstedt, Johanwilhelm; N:o 678, Hr Bildt, Didrik Gillis; N:o 1,016, Hr Planting-Berglod, fullm.
Hr Hjerta, Carl Gustaf; N:o 1,038, Hr Bogeman, Joban Ludvig; N:o 1,149, Hr Hjärne, Harald; N:o 1,187, Hr Hay, fullm.
Gr. Lagerberg, Gustaf; N:o 1,255, Hr von Schantz, Malcolm Gustaf; N:o 1,636, Hr Reuterskiöld, Carl Leonard; N:o 1,661, Hr Carlheim-Gy bensköld, Henrik Adolf Osear; N:o 1,721, Hr Ingelotz, fullm.
Manderström, Carl Adolf; N:o 1,939, Hr Silfverstolpe, David Ludvig; N:o 1,992, Hr Lagerstråle, Carl Erik; N:o 2,092, Hr Wrangel, Erik Fredrik; alla med 15 röster.
N:o 2,227, Hr D’Orchimont, fullm.
Hr Törnebladh, Cari Ottomar; N:o 1,092, Hr Leijonmarck, Evald Gustaf; N:o 137, Hr Eketrä, Johan Gabriel; N:o 1,960, A.
Hr Montgommerie, Robert Nils Germund; N:o 782, Hr Belfrage, Axel Leonard; N:o 2,325, Hr Fåhraeus, Johan Fredrik; N:o 2,331, Hr Ros, Anders Emanuel; alla med 15 röster; N:o 1, Hr Lilliehöök, Johan, med 14 röster; N:o 1,877, A. Hr Carleson, Edvard Henrik, med 14 röster; Sedan särskilda lottningnr blifvit anställda, dels mellan dem, som erhållit 15 röster, för att bestämma, hvilka skulle blifva ordinarie ledamöter och den ordning, i hvilken de öfrige skulle såsom suppleanter inträda, och dels emellan dem, som bekommit 14 röster, till bestämmande af deras ordning såsom suppleanter.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tiilkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Föredrogs ånyo Konst.Utsk:ts den 4 och 8 dennes bordlagde Mern.
N:o 53, med förslag till åtskilliga ändringar i R.
F. och R. O., ang:de riksdags hållande hvarje år.
Jag måste tillstå, att jag ieke gjort mig beredd att i första hand yttra mig i denna fråga, H. IX. 8 114 Den 11 Angnsti f. m. men då ingen anmält sig och då det förefaller mig särdeles besynnerligt, om man skulle antaga detta förslag såsom hvilande, utan discussion, vill jag i korthet framställa de betänkligheter, jag anser vidlåda detsamma.
De, som nitälska för förslagets framgång, böra, i min tanke, nu framställa de brister, som möjligen förefinnas, så att de kunna undanrödjas, och icke vid nästa riksdag försvåra förslagets antagande, och kanske till och med förorsaka detsammas förkastande.
För min del tror jag,- att det vore särdeles lyckligt, om riksdagarne kunde på något sätt förkortas; men jag tror dock icke att man, såsom detta förslag antyder, bör ovilkorligen binda sig att afsiuta riksdagen på fyra månader.
Det borde lemnäs åt K, M:ts skön att bestämma i detta afseende.
Men pä det att K.
M:t icke af några småskäl, utan giltig anledning, skulle låta riksdagen fortfara öfver den föreslagna tiden, ville jag föreslå tilläggandet af några garantier för representationen uti ifrågavarande hänseende.
För öfrigt förefinnes icke inom något af de länder, hvars konstitutionella former jag känner, ett stadgande om riksdagens afslutande inom bestämd tid, och det vore mycket illa om här, i följd af ett sådant stadgande, genast efter den lagtima riksdagen en urtima måste sammankallas.
Vidare tror jag att detta förslag innebär en icke obetydlig inskränkning i det Kongl, prserogativet, derigenom att representanterna väljas för tre år, och att således en urtima riksdag skulle bestå af samma ledamöter som den lagtima.
Om, hvilket icke är omöjligt, en fraktion inom riksdagen uppstode, som dikterade besluten emot folkets önskan och intresse, skulle .Regeringen icke kunna upplösa riksdagen och vädja till folket medelst nya val; och på samma sätt skulle valmännen i trenne år vara bundne vid sina representanter, om dessa äfven efter lörsta riksdagen icke motsvarade deras förtroende.
Jag vill visserligen medge, att jag icke tror, att under nuvarande förhållanden och med den sammansättningen, som vår representation för närvarande eger, det vore så farligt, eller att man riskerade så mycket, som i flere andra länder, derest valen skedde för tre år.
Men sådana val exi stera i högst få länder, och f. n. erinrar jag mig blott Norige, der samma ledamöter, valde för 3 år, äfven utgöra medlemmar af urtima Storthing.
I andra länder med konstitutionelt samhällsskick, såsom t. ex. i England, kan Regeringen, ifall opposition mot densamma inträffar, och då den tilltror sig genom appel till folket kunna vinna något, genast upplösa kammaren.
Med den saken, att
Regeringen icke under något förhållande skulle kunna upplösa Rikets St:r och låta anställa nya val under den tid af tre år, för hvilken representanterna äro valde, sammanhänger äfven den omständigheten, att man, oaktadt de mest tvingande förhållanden, icke kunde få ett grundlagsförslag genomförd t på mindre än tre år; d. v. s. att, om ett grundlagsförslag framställdes under första sessionen, sedan nytt val skett, och om detsammas genomförande vore aldrig så vigtigt, kunde detsamma efter detta förslag icke förrän efter 3 år, och sedan nya val för - I) en 11 A ugus ti f. m. n r. siggått, afgöras.
För min del kan jag icke annat än gilla det nu gällande stadgandet, att grundlagen ej får ändras förr än vid en påföljande riksdag, då nyvalde representanter sammanträda; men under nuvarande förhållanden kan, om frågan är vigtig, en urtima riksdag sammankallas straxt efter den lagtima, och således den önskade grundlagsförändringen hastigt genomdrifvas.
Sådant var förhållandet t. ex. med Riksaktens införande 18)5 och Tryckfrihetsförordnm 1812.
Det kan, såsom sagdt är, uppslå sådane förhållanden genom förändringar i det allmänna tänkesättet i vår ställning till andra makter o. s. v., att det blir nödvändigt att få en grundlagsförändring genomförd på mindre tid än 3 år.
Den olägenhet, som förslagets antagande i detta afseende komme att medföra, skulle kunna afhjelpas derigenom, att det tillätes K.
M:t att vid sammankallandet af urtima riksdag låta anställa nya val, dels för att derigenom kunna vädja till folket, och dels på det att ett grundlagsförslag, efter nya ledamöters af representationen hörande, tidigare än efter 3 års förlopp måtte kunna antagas.
Enligt mitt förmenande förekommer i detta förslag en viss tvetydighet derutinnan, huruvida vid en urtima riksdag någon ny bevillning skulle kunna antagas; något som dock är af vigt att med lull bestämdhet uttala, så att icke financiella svårigheter skulle komma att uppstå, t. ex. i händelse af fredsbrott.
I den propos.
, som till Rikets St:r vid 1840 års riksdag afgafs, ang. riksdagars hållande hvart tredje år, och hvilken äfven innefattade en slags ändring i den syftning, att representationen vid urtima riksdagar skulle utgöras af samma ledamöter som vid de lagtima, äfvensom uti ett af Professor Cederschiöld framställdt förslag uti samma riktning, inskötos i den paragrafen, sorn handlade om bevillningens fortfarande under hela statsregleringsperioden, följande ord: »så framt icke, uppå Propos. derom från K.
M:t, vid roellankommande urtima riksdag annorlunda beslutes.»
Ett sådant tillägg borde äfven uti det nuvarande förslaget inflyta.
Slutligen må det tillåtas mig att göra en anmärkning mot redaktionen af g 81, der det nemi. står: »sedan nya val — — — i samtliga valdistrikten försiggått —;» då det deremot på flere följande ställen endast heter: »sedan nya val försiggått».
Förmodligen har Utsk:t för korthetens skull velat undvika upprepandet af de nämnda oiden, men jag tror dock att grundlagen derigenom möjligen finge en viss otydlighet, som kunde åstadkomma strider om dess rätta mening.
För öfrigt har jag ingenting vidare att anmärka emot förslaget, och jag har, på sätt jag i början af mitt anförande yttrade, endast åsyftat att genom några anmärkningars framställande öppna en diskussion öfver denna högst vigtiga fråga.
Ehuru jag visserligen ej har de grundliga kunskaper om andra länders lagstiftning i detta afseende, och icke heller kan säga mig vara så hemmastadd i den 116
Svenskas alla detaljer under fordna och nuvarande tider, att jag deruti skulle kunna hålla upplysande föredrag för lt. o. Ad. i detta hänseende, har jag doek trott mig böra gifva skäl för det votum, jag i denna fråga kommer att afgifva.
Jag kan nemi. icke inse det förespeglade behofvet af årligen återkommande riksdagar.
Visserligen har jag icke förbisett åtskilliga af de fördelar, Utsk:t framställt, nemi. ett innerligare samband mellan de båda statsmakterna och ett lifligare intresse för sjelfva saken hos folket; men det, har icke för min öfvertygelse blifvit klart, icke ens troligt, att, om äfven detta förslag om årliga riksdagar antages, följden deraf skulle blifva sådan Utskit föreställt sig.
Med de former för vår representation, vi för närv:de hafva, och arbetssättet inom densamma, anser jag det rent af omöjligt att på fyra månader af sluta riksdagen.
Efter den grundlag, som nu är gällande, är normallängden för Riksdagarne bestämd till 4 månader; men icke desto mindre har sedan 1809 ingen enda Riksdag räckt mindre än 9, och understundom 17 å 18 månader.
För min del kan jag icke (inna skäl vara anförda, som kunna öfvertyga derom att det peremptoriska lagbudet om riksdags afslutande efter 4 månader, skall i verkligheten kunna bringas till stånd, så vida man ej vill resa från den ena riksdagen efter den andra med halfgjordt arbete.
Utan allt tvifvel har tvånget att inom en viss tid afsluta ett arbete särdeles godt inflytande på arbetssättet, och detta har visat sig, bland annat, hvad Statsrevisionerna beträffar, ty ingen som deltagit deri, kan bestrida att, om icke viss tid vore förelagd för deras afslutande, de mycket väl skulle kunna räcka 6 ä 7 månader, i stället för att de nu gå på två.
Men förhållandet med riksdagarne är helt annorlunda, och då deras afslutande på 4 månader synes mig vara, snart sagdt, en omöjlighet, utgör denna omständighet det hufvudsakliga skäl, hvarföre jag icke kan tillstyrka bifall till Utsk:s Betänk:de.
Det finues äfven ett annat skäl mot förslagets antagande, nemi. att i folkets tanke hafva vi alldeles nog af dessa 3-åriga riksdagar, och att det icke är skäl att införa årliga sådane.
Detta anser jag att representationen icke bör förbise, ty det är dess skyldighet att, innan den fattar beslut om årliga riksdagar, söka åstadkomma en förkortning af våra 3-åriga riksdagar, om icke till 4 månader, åtminstone till en kortare tid än nu eger rum.
Jag har nu i största korthet uttalat mina åsigter i saken och framlagt de skäl, hvarföre jag tänker rösta mot förslaget; men hoppas på samina gång att, om detta förslag blifver af Rikets St:r antaget till hvilanda, KonstitutionsUtsk:t kommer in med sådane grundlagsförändringsförslag, som kunna leda tifl riksdagens förkortande, och som ega sammanhang med ifrågavarande Betänkule.
Hr Munck af Rosenschjöld , Thomas: