Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna proposition mä ock blifwa sä känbar som hälst, synes mig espriten af Regerings-Formen, som stadgar egen bestallning, deraf rättast följd och wunnen, dä derra Srändet och dest Medlemmar för ofwansagde jord aga sjelfwa fördela denna starr sins emellan, uran alt twingas af nägon annan magt, än egen walwilja, och hwarigenom det ena Ståndet undgår bestalla det andra, som hittills stedt och oundwikeligen hander, da Löntagare och Embetsman, som af Statens inkomster njuta förmän, nog obekymrade ingä pä hwad som halst proponeras, hwaruti de dock i det hela ej dela nägon serdeles känning.
Jag anser detta förslag» som efter min kanka bör blifwa wart fasta beslut, gifwa den wigtiga förmän, att asta twister derigenom larrast förekommas, enighet och lugn winnes, dä alla stridiga intressen upoffras, emor den häraf upkommande och en gäng för alla kända skyldigheten och kännedomen af hwad hwarje Ständ äger att deltaga, dä fräga om Be wistning ster, utan att behöfwa gransta nägra rät tigheter och förmäner, som tillkommer der ena, men hwarifrän det andra ar mestutit.
Indragningar, efter der förslag som BondeSränder redan haft aran yrka, anser jag blifwa lika nödwändiga; Men om desse pä enahanda sätt förde, las, Den 14 Abruarii. ?zz las, ingär förmänen deraf pä bet Skändets lott som det fordrat, och minstar desi Beivillning eller rattare, skalar fortare betz andel i Stats Skulden.
De Ständ ä-cr, som af bewekande flät och om» ständigheter önsta att Pensioner, Benefioier, Benav. ningar, Tjenster, Comedier och för lindrige Arrenden uplätne Krono »Domainer, stall fortfara, äga, efter denna principe, det yttersta tillfället för stn ömhet, utan alt ens bchöfwa ursättas för någon tvistighet i fraga härom, enär alt hivad ett Ständ i denna wäg frikostigt bifaller, mä beräknas endast pä detta Ståndets lort, och af detsamma ensamt betalas, pä der tillfälle ej mä gifwas, att stära breda remmar af andras lader.
Ester denna plan, som en gäng för alla stall öfvertyga de Respeciive Med-Sränden om märt enkla och fredliga tänkesätt, äterstä endast som oasgjorde, frägorne om deltagande i Rotering, som stadgar Rikets försvar och fördelningen, som utgöra Statens ordinarie behof, som hittills endast gravera Krono-Skattc- och Frälfe-Skatte-jorden, och hwilka frägor ma, öpne lemnade, förblifwa oafgjord- till nästa Riksdag, till följe af Bonde.
Skändets förbehåll och de öfrige Respecrive Ständens ädelmodiga begifwande.
Desia ämnen anser jag hufwudsakelige, och jag Lnstar, att utom det, att detta Memorial remitteras till Högloft.
Constitulions-Mstottets ytterligare handläggning, det äfwen derifrän med de öfrige Respective Ständen blifva communicerade, styndesamt, och om 734 Den 14 Zebruarii. om hwars benigna möte och bifall, jag gör mig för. wistad, riil stadgande af dek Beslut, som BondeS'ändet med mig scikkat och som oryggeligit antagit.
Stockholm den 8 Januarii i8io. ?.
Oxelberg k.lon. 1810 den ig Januarii af Herr Astestoren 6abn till Borgare - Ständet ingifwit; och skulle åtfölja Skändets Expedition i detta mäl till Le öfrige Respeccive Ständet samt Utstollet Testor sf. bil. ksterkon Gm Salt-tillwerkning i Swerige.
Detta Land, sä wäl som mänga andra Länder, ar icke utan egne naturliga tillgängar pä Salt; ätstillige wäre Provincer, serdeles Westergöthland med sine flodlägrige berg, wisa en temmelig likhet och öfwerensstämmelse i arter och formations-ordning med andre Utländske orter, der rika Salkgrufwor och Brunnar blifwit Uptagne.
Hela a:ne milar Söder om sjön Wennern, och Wester ut mot Uddewalla Skärgärd, synas märken efter fordom djupa Hafsbottnar upfylda med Salthafwets qwarlemningar af snäckor och större fiskben, aldeles lika som pä kringliggande trakter längs med de Karpaliste bergen och i sträckningen as de Siebenburgffe och Pälfke SalkGrusworne.
Utom Den 14 Lebruarii - 735 Utom desi äga wi mi en widsträckt Skärgård Westerhasivets granffap, hwars wallen, genoni tjenlig method amoändk, erbjuder osi en säker tillgäng pä Salt.
Dä inom Landet hittills namngifne anledningar till Saltkällor och Salkbrmmar, hwilka pä Kongl.
Masits befallning genom
Desi Bergs-Collegii försorg blifwil insamlade, och mi underdånig berättelse af den 2g Mars 1808 widare arv omförmälle, kritina räknas, endast för Skaraborgs, Elfsborgs och Gö« theborgs Höfwingedömen, till io eller il serskilte ställen:
Utom gure sedermera af Ombudsman 6ronyvill angifne Källor wid Götha Elf. Wärt Hafswatlen är wal icke af större hallt an omkring g lod pä kannan, och under längwarige Westlige winoar närmare 4 lod; men samma swaga Hafswatlen kan mi tjenlige aftappnings-dammac under Isläggningstiden sä förstärkas, aik det aftappaLe wattnet bringas lill >6 lods hallt pä kannan: således dubbelt saltare än hjelsma Medekhafs-watknet; och skulle säledes med samma Graderwerks byggnader ett 4 gånger större qwantum Salt kunna Åstadkommas.
Nyare rön förledne winker hofwa wisat, att köldens förmänliga werkan till Salt-sälans förstärkande icke uphör med Js-läggnings-perioden; det är bekant, att wäla uphängda kläder ju starkare kölden är ju snarare (som man fägerd frysa sig tor ; och att Is lagd pä wägstäl under coniinuerlig köld minffar i wiglen.
?z6
Den 14 Zebrusrii'
Det samma hander äfwen med den starkaste Saltlake, att oaktadt den i kölden icke wisar någon synbar
Is, kan dock, under en sä mätrelig köld som emellan ro till iz grader, Sältet maxa till sa fasta krystaller som i de wanligc Saltkrikerne.
Under wär korta sommartid, af 6 till 8 decimaltums afdunstning öfwer nederbördens, wore dek ej möjeligit, att med lika förmånlighet som i de wärmare Lauder, utan alt för korrare widlöstige
Dambyggnader, kunna tillwerka något Salt af detta g» lödige Hafswalten, men med en combinerad afdunstning, sä wäi winker- som sommar-liden, öpnas för alla nordligare Tlimat en ny Salt-berednings ulwag.
Salt-kallor alkid aga sin härkomst frän nigot pä mer eller mindre djup förborgat Berg-salt, är i ätskillige Länder utrönt, ber sjelfum Salkbadden med jordborret kunnat upnäs; och pä nägra andra ställen, säsom wid Reichenhull i Dejerska Staterne, haswa sädane Saltkällor osman pä de underliggande Sallbäddar genom en half nuls länga underjordiska Canaler blifwit ifrän sine öfwerstäende dagwatten befriade och Salt-källorne härigenom sä mycket rikhaltigare.
Salt-källor bliswa altid under sitt upstigande emot jordbrynet af mötande dagwatten mer och mindre upblandade efter sädane jordariers olika genomtranglighet, säsom sand och leror i olika blandningar och osta till besydeligc dst,p: fastare arter som kunna betacka Sall bäddar, äro slodkalk, skifrige lerhwarf, mar - Den 14 Zebruarii. 737 marmor, stenkohls- och sandstens-hwarf och i närmaste granskap merendels gipsbäddar och bruna mergel-leror.
Källornas hallt blifwa derföre allid af största nödwändigher att medelst Bnmnsgrafningar förbättra, men innan som sädane kostbart Brunnsmurningar böra wägas, mä man förut genom jordborning göra sig ival förwisiad om lil! hwad djup och genom hwit. ka jord och bergarler mera lönande Salt - ädror äro att tillgå, efter hwilke erhällnc uplysningar hela den öfrige Salt.Werks anläggningen kommer att rätta sig.
Hwad den nya Salt-lillwerknings.mechoden ividkommer, hwarigenom pä nägra weckors tid mera »vatten uti Jsläggning bongar än hela sommartidens afdunstning i warmaste
Länden förmak afskilja i Salt-beredningswägen, sä faller denna sak sä begriplig att inga twifwelsmäl böra upstä emot densammas lyckliga framgång, dä det mätte högst sällan inträffa sä lindrig winter att ingen Jsläggning existerar.
De försök kunna till en början ske uti mindre Dammar, dock sä fullstandige, att tillwerknings, kostnaden i stort derefter mätte tunna calculeras.
An6. kollieimer.
Omkostnads-Utgifter till Salt-werkS undersökningen
Att för desie flags undersökningar, som efter hwarje otts serskilte förhällande mäste afpastas, kunna up - 7^8 Den 14 Zebruarii. upgiswa något utförligt Kostnads - Förslag, är i afseende pä mänga oförfedde omständigheter icke aldeles tili sorl iteligt.
Jordborringen, äiföljd med Kranings-arbcren, fordrar Z personer, as hwilka den ena killika ar Smed, som förstär att rigta och hwästa alla redskapen, destukom en Förman eller Werkmästare, som med egna hander dirigerar Borrning s-vperationen, deras dagspenningar uptagas förstagswis Werkmästaren till i R:d. 24 st-, Smedens till i R:d. och 4 Handtlangare till 24 st., gör för hwarje arbetsdag 4 R:d. 24 st. och hela äret om zoo dagar sammanräknar 1,352: — Bärrhuset med Smedja och Materialbod samt öfrigt innanrede 200: — Ett Jordborr om 60 famnars längd af samma beskaffenhet /om för ett är sedan accorderadcs af OfwersteLieutcnanten ^ppelcpvili med Kongl. Bergs-Coliegii approbation 500:
En 2o famnars
Garnkina om 6 rum, en 40 famnar om Z tum, och diverse grannare taljor 80: — En JordborrS Pump-machin af Kopparrör 17 - — Pal - Den Zebruarii.
Pälkranen såsom öfwerbpggd pä Jordborrs-Huset 60 famnar eller Satser jern - besiagne fyrkantige rör eiler Pipstockar af planker 62 diro mindre med band och ffrufwar wattuiäte
En transportabel Wäderkonst af 5 wingar med 8 pumpartill hwilkens stötande och reparerande fordras 2 personer att stifta under dygnet k 20 st., gör tillsammans om äret Konstens smärre reparationer och Pumparnes lädring Graderings-Dammar af Åtskilligt djup för wimer - afdunstningen, 500 cubik famnar, dels genom gräfning dels genom cementerad murning ä r R:d. 12 st. cubik famn Cementerade Soltorknings-planer 802 cubik famnar gräfning a r R:v. 12 st.
Dito 602 famnar Lerstampning och Cement Ett ars kosthållning för mig och Drang samt qwarter enligt förledne 45: 240: 180: 900: 304: 60: 625: 250; 332: 74» Den »4 Hebruarii. årets gällande pris för alla Resande pä desie orler L r R:d. i6§. om dagen ^86: 32.-^, Drängens årslön L 12 si. 91: rr:
Mitt ärs arfwode, räknadt ester wanlige förrättningar och förtjenst i Bergslagens 800:
Till diverfle säsom resekostnader, frakter och forslor, Jordborrs transporterande, Redstaps Smedja med Inventarier, Kokhus och Salt-studnings Prof.kiltlar, Hydrostatik prober-anstatler 2L6: ^ — Denna Summa innefattar'sä wäl alla Materialiers anstaffande som Byggnads-omkostnader jemte hela aflöningen för ett ars tid räknadt, men som en tid af minst z:ne är härtill ätgä, sä beräknas för hwardera af de o:ne påföljande
Uti aflöning och mindre urgifter 3,128 R:d. om äret 8,128."
Dito.för z:dje äret 3,128: Summa R:d. 13,000:
Stockholm den 17 Januari: 1810. ^.06. kolkeimer.
Den i4 Zebruarii- 741 1810 den 20 Januarii i Borgare-SrändetS Plenum upläst och stall ätfölja Ständets Expedition i oella mäl till de öfrige Niks-Ständen samt Utstotlet.
Testor Ii. keterton. WLrdsamt Memorial!
Dä Respective Riks-Standen redan täckls femma den upmärkfamhet ät min gjorde anmälan om nödwändigheten af Dykerie- och Bergnings-inrättningens förändrande och förbättring, an densamma bilf. wik till Riksens Ständers Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Ulffotk remicierad, och wälbemälte
Utstött deröfwer äfwen utlåtande afgiswit, sä har jag nott mig böra till Nespective Ständets bepröfwande hemställa, huruwida den af Utstoitet föreflagne ändring uti nuwarande Dykeri-Reglemente, jemte de för erhällandet deraf widfogade wilker, kan mvtswara ändamålet af den motion jag i detta ämne gjort, och som har för afsigt, akt med bewarande af Kongs.
Majus och Kronans samt wederbörandes rätt till Tull och andre umgälder, tillika lemna den Sjönödlidande tillfälle, akt utan ett med drygaste förlust köpt och ofra onyttigt och pärrugadt biträde kunna berga de qwarlefwor som Elemcnrerne stonak.
Den enda mildring uti nu gällande Reglementet, som Utstottek tillstyrkt, bestar deruti, att deN tid af 62 timmar som igenom samma Författning blifwit lemnad Godsägare eller Skeppare, att med egen åtgärd eller främmande biträde bärga stepp och last, 742 Den !4 Zebruarii. last, när lossning icke warit af nöden, afwen till denna sednare händelse kunde utsträckas; Men hwilken gifwen och werkelig fördel kan härigenom ttpstä för den i sjönöd stadde?
Sällan tima sjö-stador af ven beskaffenhet, att de, ivid, behof för Skepparen af annar biträde än dess egen Besättning, kunna inom en rid af 60 timmar till Leras följder förekommas, och ännu mera sällan lärer den händelse inträffa, att dä lossning af godset, för det helas räddning, är ömngängeligir, sadant inom nyssnämnde förestrifne tid kan werkställas, under en delad upmärksamher ej mindre pä undwikandet af Siöfaran och Skeppets cvnservarion, än äfwen uppä Godsets wärdande och ans.
Och blir icke, wid err sädant förhastande, hela den föreslagne ändringen, säsom i de fleste fall ej anwändbar, uran alt päräknadt gagn, den lidandes förlust lika stor, och Dykerirts derpå grundade winst lika obillig och lika dryg.
Utskottet har dernäst ansett Actie - agarne uti Dykeri-Compagniet böra höras öfwer de åtgärder, som kunna förefläs till förbättring uti det nu gällande Reglemente, samt att antagandet eller förkastandet deraf mätte bero pä deras pröfning och godtfinnande.
Ehuru erfarenheten wisar att de af Allmänna rösten pakallade, mäst nyttige ändringar oftast stä tillbaka för enftildta intressen som deremot uphäft sig, har jag likwäl för min del ingenting att påminna, der ju, sedan projecter kill inrättningens förbättring och förändring blifwit författadr och af Ständerne godtkandt, detsamme mä komma till nuwarande Dykeri-Tompagniets kännedom; dock eudast i der ändamål, Den 14 Lebruaru. 743 Mål, att Inkresienterne mätte fä yttra sig, huruwida Le, pä föresiagne willor, kunna wara nöjde att med den allmänna Bergnings-omsorgen fortfara.
Deras möjeliga assiag förmodar jag sä mycket mindre kunna wara Riksens Ständer hinder!igt, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhälla om de föresiagne nya anstalters widtagande, som grunden för deras ra tigher endast hwilar pä en, utan Scandernes medwerkan, af dem sörstasiad uplätelfe, hwilken ehwad den blifwit sträckt till längre eller körnare tid, likwäl, dä hela Samhällets »välfärd fordrar ändring i misibruk, svin pä der käubaraste läter märka sin tryckande »verkan, icke efter grunderne för wär nu antagne
Cvnstitution bör knnna hindra »verkställighet af nya lärnpeligare Författningar L detta ämne.
Jag har tillförene, uti mitt till Refpective Sländet ingifne Memorial vin ett totalt och vwilkorligt uphäfwande af der nuwarande Dykeri-Compagniet jemre desi Reglemente, sökk wisa de orsaker, som, efter min tanka, göra sädant till en nödwändjghet för Handelns och Sjöfartens trefnad och befiänd; jag ätnöjer »nig således nu att Åberopa hwad jag härom redan anfört, förmodandes derjemte, att Respeerive Sländet, uti ett ämne som sä nära rörer allmänt och egit wäl, icke lärer finna sig rillfredsstäldt med Besivärs- och Oeconomie-Uksiottets till detta ändamål icke ledande förslag, och att
Ständer icke lärer un« derläia, att under inseende och ledning af sak-kunnige män, samt med anwändande af de siere wid föregående och sednast wid 1800 ärs
Riksdag up« gifne grunder och förslag, läta utarbeta ett annar projecl, som icke lcmnar ur sigte hwad hjelpsamhet enwt 744 Den !4 Zebruarii. emot den nödlidande och allmän rättwisa fordra, sami widtager de åtgärder sorn kunna erfordras för att bringa detsamma till werkställigher, utan alt derwid behöfwa hämm räd frän det enflilta inrreflet eller personliga inflytandet.
Otter. i8io den 27 Aannarii hos Bonde-Ständel upläst, lagdt pa Bordet och Författaren kiliam, akt detsamma med de öfrige Respective Ständen communicera, betygar 8. L. 'rrLZa^Ir.
Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 7 September 1802 skulle Hans Excellence m. m.
Herr Grefwe ak OZxlas, såsom President, behätla Landshöfdinge-lönen och undfå den i penningar af Kongs. Stats-Eontoiret efter is ärs medium, tillika med hushyran och resepenningarne, hwilken lön enligt Kongl.
Stats-Contoirers upgift urgjordt 3,497 R-v. ib fl., ehuru Hans Excellence, såsom President, icke bordt ätnjuta mer än i,66b R.d. eller hälften af hwad han innehar.
Men som lönen blefwe uträknad efter markegangarne, som wörö utsatte i RiksgäldsSedlar, och Hans Excellence säledes ej bordt erhålla ett lika Riksdalertal i Banco-mynt, som Calculen L Riksgalds-Sedlar utgjorde, till hwilken förhöjning 1802 ärs Konunga.Bref icke ger nägon anledning; fa anser jag angeläget, att Kongl. Stars Conloiret bör upgifwa, med hwad rättighet lönen sätt upbäras
Den 14 Zebruarli. 745 rill lika Summa i Banco-mynt, och atk, i sall Kor nungens befallning till denna förhöjning saknas» Zc> procent af lönen för alla be förslutne arén mätte till Staten äterbäras.
Till winnande hwaraf detta Memorial torde till Stais-Utskottets algard remitteras.
Len 17 Ianuarii 1810. ?.
Oxelberg kckon.
1829 den Z Februari! uti Borgare-Ständets Plenum upläst och Författaren tillåtit, a,t häraf xemna de öfrige Respective Riks-Ständen des. Testor P III. ketersson.
Såsom en sak i wäfendteligt sammanhang med Rikets Finance-Systeme, tager jag mig friheten fasta Högtärade Ständets upmärksamhet pä nödwändigheren att, innan Riksens Stander stiljas ät, wara omtänkte pä nägot medel alt stadga war Wäxel-cours, och förekomma de för det allmänna, hwarje enskild och Stats-Werket sä känbare olyckor, som dest »Varierande fram och äter förorsakar.
Det »vöre aldeles öfwerflödigt här bewisa denna olycka i osäkerheten deraf upkommer för Handeln och alla Näringar, i detta tillfälle för altid stadelige »vinglare, cm rigta sig pä allmän och enskild bekosta nåd, i den frän myniets försämrande oskiljaktiga ste. gring af alla lifsförnödenheter, mest tryckande för Pen-- s:te Band. 2:dra Afd- si. 746
Den i4 Zebruaru - Penninge-Löntagare och dem, som lefwa pä smä Capitaler.
Detta alt ar nogsamt insedt, men utwäg att afhjelpa del och hamma Agiotage samt wingleri ar dermed intet funnen.
Wara närmaste Grannars, Rysslands och Dannemarka närvarande'lidande i sädant afseende >nä tjena ost kill warning, och det Raseri, hwarrncd uti ert par mänader Waxel-coursen ä Swenste Beurser jagats an up an ned, 6, 8 ja ra procent i weckan, päkallar en hastig omtanka och hjelp.
Utan kännedom hwad wär Banque derföre kast göra och i alla sall ej troende mig aga nog insigt och skicklighet dertill, lemnar jag sck alt försök till förslag i denna del; men jag wägar tro någon hjelps utfinnande ej ar omöjligt, da wär Banque med Banquerne i Petersburg och Köpenhamn är af helt olika beskaffenhet och hwilaude pä helt annan grund och Granankie.
Och önskar nu blott, att högtarade Ständer täcktes antaga sig denna wigkiga sak, och i följe deraf updraga Banco-Utskottet ensamt, eller Bancooch Staks-Utskvlien gemensamt, air, äfwen utan hinder af Banquens gamla Reglementen, utarbeta och föreslä det satt och de medel, hwarigenom ändamälec ma kunna winnås, och derefter Riksens Ständer underställa sä mycket deraf, som ej hemligt wara bör.
Derjemte torde Högtärade Sländet icke heller finna öfwerflödigk, akt påminna Slaks-Utstottet, wid utfärdande af förslag till Instruction för Fullmagti - Den 14 Zebruarn.
747 ge i Riksgalds-Eontoiret, om wigsen af ett sädane stadgande sätt för uphandlande afStats-Werkets wexelbehof, som ej, lika med hwad fordom stell, bereder Speculant«r en gifivit tillfälle att profilera pä e» aldeles oskäligt satt af allmänna medlem Om Höglärade Siandet benäget bewiiiar Remifie härä, torde det afwen blifva nödigt lemna wäre
Re» speckive Med-Skänder häraf del, med wördsamt och wänligt inbjudande alt u i sadan Remitze sig sörena» L. fä. 8ante5fon.
Enligheten Med Originalet, betygar I. ff. peterson.
I8io den 20 Jmuarii uti Borgare-Skändets Plenum upläst och stulle åtfölja Skändets Expedition i detta mäl till de öfrige Riis-Standen samt Utstöttet, Testor I. bk. pelerton» Wördsamt Memorial!
Dykeri- och Bergnings-Werket här i Riket, sä rnrättadt som nu är, tillstyndar sjöfart och SkeppsRederier en werkelig olägenhet.
Denna olägenhet är sä stor att befrielsen derifrån är ansedd ibland som en Näd, ibland äler säsom en wänstap.
Den förra har tillfallit endast Malmö Stad, och den sednare erfares af Rysta Undersåtare. § agan huru wida - 748 Den 14 Zebruarii. wida äfwen Smenske Medborgare i gemen mage befordras till sadan förman, ar af Herr Capitaine Otter för 6 och af mig för 4 mänader sedan wäckt, och till Högloft.
Ständernes Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utskott remitterad.
Med all öfvertygelse om myckenheten af Högloft.
Utskottets göromål, synes likwäl en skyndsam åtgärd icke bordt saknas i detta ärende, som med skäl anses bland de wigtigaste.
Det äsyftar att hämna en förolämpad mensklighet, undanrödja hindren för utöfning af Christelig dygd, främja ett helt Rikes sanskyldiga bätnad, och afskudda förebråelsen för Barbariska författningar.
Utskottet har erkänt behofwet af ändring i wär Dykeri- och Bergnings-Jnrättning.
Jag tror ock att ingen uplyst man kunde neka detta behof.
Man har länge infedt desi angelägenhet.
Wid 1792 ärs
Riksdag företogs delta ämne; men det kunde icke medhinnas.
Ar 1800 wille Borgare - Eländet omfatta saken med sädan ifwer att man lill undwikande af kidsutdraget, skulle undanbedja sig derwarande Beswärs-Utskottets hörande, och omedelbart inom Ståndet utarbeta nytt project till Dykeri-Reglemente; men i en period, der man ej wagade äga förnuft och hjerta utan att dertill söka Högwedcrbörligt nllständ, war det icke underligt ait en god föresakts saknade werkställighet.
I förändrade omständigheter mäste man hoppas utrymme för mera liberala tänkesätt.
Att rein följa sädane sänkesätt i frägor om allmävt bästa, är en owilkorlig pligt, men art läka hindra sig frän »löfwander af denna pligt, endast för att främja nägra fä Privatas intresse, wore en förstörande swaghet.
Jag kan sä mycket som mängen Med - Den 14 Februarii. 749 Medborgare ömma för den enskiltes ratt; men denne rätt mäste grunda sig pä naturlig lag och wara befästad med de i Samhället antagne formaliteter.
Nar man betraktar uprinnelsen af nu warande Dykeri-Octroy, sä företer sig derwid, huruledes frägan cm Dykeri- och Bergnings-Werkets ställande pä en förbärrrad fot är 1800 hos Ständerne förewarit.
Något beslut blef da icke faststält, och ämnet skulle dä naturligen wara öppet till en annan gäng.
Emedlertid widrager f. d. Konungen det steg alt ar 1802 stadga en ny Dykeri-Octroy pä 2Z är, med bibehållande af nästan alla de skadliga rättigheter svin i anseende till den gamla wörö öfwerklagade.
Om den egenteliga högsta magten som är Nationen sjelf, i följe af Naturens bud, icke ager eller kan tankas aga rättighet att till en eller flere enskilie bortlämna förmäner, som strida emot det helas wäl; sä kan annu mindre Regenten, fäsom denna Högsta Magtens Representant, bortlämna sädane förmäner.
Wi hafwa brutit den förmur, som stängde ost ifrän möjligheten att blifwa ett lyckligt Folk; Wi kunna icke läka ost genom stuggor af denna förmur hindras att komma till åtnjutande af lycksaligheten.
Contractet emellan Konung och Folk, sä snärt det fans skadligt för det sednare, hafwa wi uphäfwit utan att höra den förra; Men Dykeri,Octroyen, som finnes menlig för det Allmännas rätt, stridande emot pligten att latta den olyckliges öde, och stadlig i mänga Oeconomiska afseende», skulle man, efter den af Högloft.
Utstottel yttrade kanka, ej wäga ändra utan att höra Octroyens innehafware, som, satte i strid 7Zo
Den i4 Zebruarri - mot det allmännas önskan, swarligen skola g i siva ett tillfredsställande sivar, och hwilket swar dessutom,, ehwad det bkesme jak.-nde eller nekande, wäl aldrig kan inflyta pä Sränders räll att i, ämnet hos Ko« nungen i unbrrdärstghet förestå den Författning, som kan pryswas för Slaten nyttigast.
Man mä ge. na medgifwa den af Hög^ofl.
Ul^ skottet yrkade angetägehet att, i fall Dykeri Oetroyen uphäfwes, ersätta den förlust, som skulle derigenom Oclryens A lie-ägare tillskyndas; men denne ersättning stall förmvdcligen icke falla sivär.
Dä man ä ena sidan »pläger hivad Compagniet sedan igog päkostat, och ä den andra, hivad under samma tid influtit, sä torde det blifva lätt att försätta Compagnie! i samma stick som det war innan Oetroyen emottogs; detta more ju akt rig igk i ordets egemeliga mening, hälla Delägarne stades ösa; och dä Skaten hwarken kan eller ivill undandraga sig, att efter sadan grundsatts äf billighet och räkrwisa älerköpa sin orätt wist bortstumpade rätt ail sjelf widtaga de för det allmänna nödige och nyktige författningar, sä more det utan anda
Mål att derom rädföra Acrie-agarne som ock med detsamma mäste anses skiljde frän ett monopolistt privilegium, hwilket dessutom, i följe af 6<o §.