Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den fråga, som nu är föremål för Ståndets öfverläggning, omfattar alla båtsmän, således lika mycket roteringen som rustningen.
Utsk:t föreslår att K.
M. skulle taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant, samt de derför inflytande medlen användas på ett föreslaget sätt för sjöförsvarets räkning.
Om man nu antager att en del af båtsmanshållet icke behöfs, eller att flottans bemanning kan anskaffas på ett bättre sätt; så bör man, enligt min tanka, undersöka, huruvida det icke kan användas på ett för landets försvar i sin helhet nyttigt sätt.
Jag anser äfven att de klagomål, som blifvit anförda öfver den hårda tunga, som vissa delar af båtsmanshållet medför, skulle kunna hjelpas på annat sätt, än genom båtsmanshållens indragning.
Ett exempel på att sådant kan låta sig göra, har man sednast sett i Jemtland.
Man må säga hvad man vill om indelningsverket, men icke är del som beskattningsmethod den lämpligaste.
Dess största fördel består uti att det har visat sig lemna en god materiel.
Man har nu påstått att denna materiel icke lämpar sig för sjörensten.
Om nu denna förutsättning är rigtig, så anser jag att man i första rummet bör taga i betraktande, huruvida icke båtsmanshållet kan komma staten till godo på annat sätt, än att endast tjena såsom beskattningsgrund.
Vi skapa icke en stamtrupp lika lätt som vi kunna fylla en summa i beskattningen.
Om en formulering af beslutet, i den syftning jag omnämnt, kunde åstadkommas, så skulle jag gerna lemna mitt bifall dertill, men då två Stånd bifallit och ett Stånd afslagit Betänk:t, så får jag förena mig med dem, som yrka afslag.
Posse, Knut:
Jag vill endast i korthet nämna att jag inom det Sammansatta Utsk:t biträdt den mening, hvartill Utsk:t kommit.
Ingen kan väl neka att rustningsskyldigheten i de provinser, som skola anskaffa båtsmän, är särdeles tryckande.
Hvad båtsmännens sjömannaduglighet beträffar, så tror jag att de med lämplig öfning skulle kunna blifva ganska dugliga sjömän, men dertill fordras mera öfning, än vi hittills varit i tillfälle att gifva dem.
En del kopvaerdimatroser äro icke annat än bondpojkar, men de äro likväl skickliga sjömän.
Om en del af båtsmanshållet blefve indraget och vakansafgifterna användes för det ändamål, som Utsk:t föreslagit, så skulle öfningarne kunna utvidgas och vi skulle få en mindre, men mera duglig styrka.
Eftersom man talat om fregatten Norrköping, så får jag upplysa att bland de båtsmän, som voro kommenderade på detta fartyg, fnnnos ganska många goda sjömän; men jag upprepar hvad jag sade, när Hr Brakels motion biel' remitterad, att vid förefallande arbete, under hardt väder, så hade båtsmännen större svå - Dea 18 April f. m. 555 righet att sköta sig, än matroserna.
Detta kan vitsordas af de officerare, hvilka jemte mig voro om bord på nämnde fartyg.
Jag yrkar på bifall till Utskits hemställan.
Sedan Hr Rosensvärd med så stor sakkännedom yttrat sig i förev:de ämne, är det öfverflödigt för mig att tillägga något vidare.
Det kunde visserligen vara åtskilligt att erinra emot Hr von Köchs sednaste anförande, men jag vill icke längre upptaga den redan långt framskridna tiden.
Hvad Hr Brakels yttrande om sjöförsvarets nuv:de ställning beträffar, så vill jag icke inlåta mig i någon strid med honom, emedan detta är ett ämne, som jag icke tilltror mig att bedomina.
Jag vill blott anmärka, att om, såsom han ansett, vederbörande höga auktoriteter hafva en längre tid sofvit, så skulle något mera lugn å hans sida, i hvad flottans angelägenheter rörer, säkerligen icke vara skadligt hvarken för honom sjelf eller för saken eller för detta hus.
Jag anhåller fortfarande om afslag å Utsk:ts hemställan.
Jag afstår ifrån mitt yrkande och anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk.
Hvad som hufvudsakligen ådragit sig min uppmärksamhet i denna fråga och hvarför jag äfven Yrkat afslag på Betänk:t, är den synbara inkonseqvens, som förekommer mellan Utsk:ts premisser och dess konklusion.
Sedan Utsk:t sagt, att det ansåg det ej vara lämpligt att R.
St:r nu inkomma med särskildt förslag till närmare bestämmelser i afseende på sjöförsvarets organisation, så slutar Utsk:t med en generel hemställan, hvilken ganska betydligt kan inverka på den nuv:de organisationen.
Dernäst har jag fästat mig vid den omständigheten, att då Sverige har så vidsträckta kuster och det är temligen påtagligt att det hvarken för den aktiva flottan eller för landtarméen är möjligt att på alla punkter åstadkomma nödigt försvar, man likväl, utan att fästa någon uppmärksamhet på dessa förhållanden, föreslår en indragning af den enda militära kustlörsvarsstyrka, som vi ega, och hvilken, med förändrad organisation, måhända skulle blifva ganska lämplig för detta ändamål.
Om det är möjligt att, utan men för rikets sjöförsvar, åstadkomma vakanser i båtsmanshåll inom de provinser, der rustningen är tryckande, så skulle jag tro att K.
M. är berättigad att medgifva sådana vakanser, utan att R.
St:r behöfva göra någon hemställan.
För öfrigt tror jag att i vissa trakter skulle en sådan indragning icke verka en allmän lindring, åtminstone blelve det ganska indirekt; ty fördelen kommer hufvudsakligen att tillfalla de rusthållare, som få sina nummer vakanta.
Jag anser att, då det är fråga om en ny organisation af rikets sjöförsvar, en sådan framställning till K. M., som Utsk:t 556
Den 18 April f. m. föreslår, är förkastad, och vidhåller således mitt yrkande på afslag å Utsk:ts Betänk.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma och sedermera propos. på afslag derå, hvilka båda propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter förnyad propos. på bifall till Betänk:t gjordes, och då svaren nu utföllo med många ja blandade med nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som bifaller Sammansatta Stats- och Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 8, i ani. af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuv:de båtsmanshållet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår B. o. Ad. ifrågav:de Betänk.»
Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Den vidare föredragningen i ämnet uppskjöts till e. m:s plenum.
Jag anhåller vördsamt att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Sedan R. o.
Ad. härtill lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ny ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:t efter Gr. Björnstjerna.
Anmältes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlåtm: N:o 90, i ani. af väckt motion ang:de förändring i tiden för uppbördsstämmors hållande å Öland; N:o 91, i ani. af väckt motion om eftergift af 1857 och 1858 årens återstående arrende för kungsladugården Borgholm på Öland; Den 18 April e. m. 557 N:o 92, i ani. af väckt motion ang:de de till komministrars och kapellpredikanters aflöning anslagna hemmans och lägenheters befrielse från ränta och kronotionde; N:0 93, dels i ani. af K. M;s Nåd.
Propos. ang:de upplåtelse till Wenersborgs stad af en kronan tillhörig tomt derstädes, och dels till följd af enskild motionärs framställning i ämnet; samt Banko-Utsk:ts Mern.
N:o 33, i aid. af återremiss af sista pnnkten i Utsk:ts Mern.
N:o 30; och Utlåt.
N:o 34, i ani. af ett utaf Grosshandlanden E.
Röhss gjordt ackordsanbud. R. o. Ad. åtskiljdes kl. } 4 e. m.
Lördagen den 18 April 1863.
Justerades pleni-prot:t för den 25 sisth Februari.
På grund af i och för tjensten snart skeende afresa från hufvudstaden, nödgas jag afsäga mig min plats som suppleant i Stats-Utsk:t, under vördsam anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos-, sitt bifall.
Rålamb, Sigfrid:
Som jag i enskilda angelägenheter nödgas afresa frän hufvudstaden, får jag afsäga mig förtroendet att vara suppleant i Bevilln.-Utsk:t, under anhållan att få behålla min riksdagsmannarätt.
Sedan denna anhållan jemväl bifallits, anmodades R. o.
Ad:s
Hrr elektorer att utse en suppleant i Stats-Utsk:t efter Frih. Leijonhufvud, och en suppleant i Bevilln.-Utsk:t efter Frih.
Rålamb.
558 Den 18 April e. m. Sedan R. o.
Ad. i förmiddagens plenum behandlat och afgjort de tre första punkterna af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 81, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-statens Femte Hufvudtitel, äfvensom Sammansatta Stats- o. Ekon.-Utsk:ts Retänk.
N:o 8, i ani. af väckta motioner om förändringar och indragningar i nuv:de båtsmanshåilet; fortsattes föredragningen i ämnet och förekom nu i ordningen:
Sammansatta Stats- o. Ekon.-Utsk:ts Retänk.
N:o 12, i ani. af väckta motioner i fråga om åtskilliga till båtsmansbeklädnaden hörande persedlars anskaffande och underhåll genom statsverket.
Utan att vilja gå Ståndets beslut i förväg i afseende på denna motion, har jag blott velat fästa uppmärksamhet derpå, att om man föreställer sig att denna förändring utan ökade utgifter skulle kunna verkställas nu på en gång, vare sig efter en bestämd lösesumma eller efter markegångspriserna, så begår man ett misstag, emedan, att döma efter den erfarenhet man hemtat af upphandlingar af dylika beklädnadspersedlar, det visat sig en skilnad i upphandlings- och markegångspris, som ovilkorligen måste vålla en ökad utgift.
Och som det vore en fördel för det allmänna, om dessa mindre beklädnadspersedlar vore af en bättre beskaffenhet, anser jag mig äfven böra tillkännagifva att fråga just i samma riktning redan förr varit under Styrelsens pröfning.
I fall R.
St:r skulle besluta saken — d. v. s. i fall det Höglofl.
Ståndet dertill lemnar sitt bifall, ty 3
Stånd hafva redan fattat sitt beslut i frågan — har jag visserligen icke någonting för min del att deremot invända, ty några egentliga svårigheter tror jag icke förefinnas, men har dock ansett mig böra fästa uppmärksamhet på de ökade utgifter, som härmed blifva förenade.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställde Hr Gr. o.
Landtm, propos. på bifall till ifrågav:de Betänk., och, då dertill svarades flera ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Härefter återgick R. o. Ad. till behandling af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 81. 4:de punkten.
Då det icke kan vara annat än ganska olämpligt att för ett behof, som årligen finnes, endast bevilja tillfälliga anslag, så vågar jag åberopa Utgifts-afdelningens förslag, som lyder: »Då, på sätt ofvan intagna utredning gifver vid handen, ifrågav:de anslag för båtsmännens beklädnad är för ändamålet otillräckligt, så att, i händelse detta anslag fortfarande blefve till sitt nuv:de belopp bibehållet, de Den 18 April e. m.
559 medelst utomordentliga bidrag bildade förråder af beklädnadsmaterialier skulle inom kort alldeles medtagas; får Utsk:t, som anser det vara af vigt, att berörda förråder framgent uppehållas, tillstyrka, att R.
St:r måtte på det sätt bifalla K.
M:s ifrågav:de Nåd. framställning, att till båtsmännens beklädnad beviljas, jemte förut uppförda beloppet, 74,505 rdr, den nu äskade tillökningen, 13,695 rdr, så att för berörda ändamål i riksstaten upptages ett förslags-anslag å högst 88,200 rdr.»
Jag anhåller således om afslag å Stats-Utsk:ts Betänk, i denna punkt.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit Hr Skogmans derunder gjorda yrkande, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r skulle på det sätt bifalla K. M:s ifrågav:de Nåd. framställning, att till båtsmännens beklädnad beviljas, jemte förut uppförda beloppet, 74,505 rdr, den nu äskade tillökningen, 13,695 rdr, så att för berörda ändamål i riksstaten upptages ett förslagsanslag å högst 88,200 rdr; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej, jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr Skogmans ofvanomförmäldte förslag, då svaren utföllo med flere ja jemte ett och annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 5:te punkten.
Utslcts hemställan bifölls. 6:te punkten.
Utsk:ts första hemställan bifölls.
Utsk:ts andra hemställan.
Det är klart, att när manhar2:ne anslag till fartygens materiel, ett underhålls- och ett nybyggnads-anslag, dessa båda anslag ovilkorligen år från år måste variera, och det är lika klart att detta i ännu högre grad måste ega rum under en omorganisation än under vanliga förhållanden.
Man har tagit till skäl mot mitt förslag just det som borde antyda på att det i nuv:de stund vore af behofvet påkalladt, nemi. R. St:rs Revisorers anmärkningar i samma riktning.
För min del vill jag dock endast anmärka denna oegentlighet, men som jag icke anser saken vara af någon vigt, afstår jag från något yrkande i denna punkt.
Då den siste värde talaren icke framställt något bestämt yrkande, kunde det kanske vara obe - 560 Den 18 April e. m. höfligt att yttra sig, och jag vill således endast anmärka, att R.
St:r förut fördelat underhålls- och nybyggnadsanslagen; att till behofven på denna titel under de 3 första åren icke skulle räknas annat än underhåll för de äldre fartyg, som numera finnas qvar.
Revisorerne hafva 2 gånger yrkat att dessa anslag skulle sammanslås, och i de Utlåt:n, som Förvaltningen öfver revisorernas anmärkningar afgifvit, har den i revisorernas åsigt instämt.
Vid sista revisionen gjordes enahanda framställning, men i deröfver afgifvet Utlåt, ansåg sig Förvaltningen böra t. v. frångå hvad den förut tillstyrkt.
Den ansåg nemi. att man under närv:de förhållanden icke borde sammanblanda medlen för den nya och gamla materielens underhåll, helst underhållet icke fordrade någon betydlig summa för den nya materielen.
Efter härmed slutad öfverläggning, gjordes propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere ja, jemte ett eller annat nej; och förklarades ja haft öfvervigten.
Jag får hemställa, att R. o. Ad., med afslagå Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta att R.
St:r skola hos K. M. i underd:t anhålla, det K.
M. täcktes, när omständigheterne lämpligast dertill inbjöde, låta anställa, i stället för till varfsarbete uppbådade båtsmän, ordinarie varfsarbetare å flottans varf, samt till denna arbetarepersonals aflöning och underhåll i första rummet använda de besparingar å Hufvudtiteln, som uppkomma till följd deraf att båtsmän i allmänhet icke vidare varda till varfsarbeten uppfordrade.
Genom att fatta ett sådant beslut, erkänna R.
St:r den principen att
Sveriges sjömän icke ensamme skola till varfsarbetare användas, och, hvad som jag äfven tror vara riktigt, de uttrycka icke den önskan att det genast skall ske, utan när tid och omständigheter det tillåta.
Det är den gamla frågan som åter dykt upp, nemi. att båtsmannen icke skall användas till släparbete; och, hvad denna sak beträffar, har jag flere gånger haft äran anföra att, enligt min åsigt, sådant arbete bör inskränkas så mycket som möjligt; men om arbetet icke tager för mycket af båtsmannens tid i anspråk, anser jag icke för olämpligt att han dertill användes.
Måttligt arbete förstör ingen, och ehuru den indelta arméens soldater ofta varit kommenderade på större allmänna arbeten, har jag aldrig hört att deras duglighet häraf lidit någon olägenhet eller att någon af denna anledning velat nedsätta arméens värde; jag anser den föreslagna skrilvelsen öfverflödig och afstyrker densamma.
Som bevis på det olämpliga uti att uppfordra båtsmän till varfsarbete, ber jag blott få anföra att en sådan båtsman
Dan 18 April e. m. 561 båtsman kostar 100 rdr mera årligen än en ordinarie varfs* arbetare.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Ulsk:ts hemställan och dels af Hr Brakel, att R. o.
Ad., med afslag å samma hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r skola hos K. M. i urid:t anhålla, det K.
M. täcktes, när omständigheterna lämpligast dertill inbjöde, låta anställa, i stället för till varfsarbete uppbådade båtsmän, ordinarie varfsarbetare å flottans varf, samt till denna arbetarepersonals aflöning och underhåll i första rummet använda de besparingar å hufvudtiteln, som uppkomma till följd deraf, att båtsmän i allmänhet icke vidare varda till varfsarbeten uppfordrade.
Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr Rrakels olvanberörde yrkande, hvilka båda proposrr med blandade ja och nej besvarades; hvarefter förnyad propos. på bifall till Utskits hemställan gjordes och, sedan svaren derå utfallit med många ja, blandade med nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följide votens-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan uti 7:de punkten af Utlåtit N:o 81, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o.
Ad. denna hemställan och beslutar för sin del, att R.
Stir skola hos Iv. M. i underdånighet anhålla, det K.
M. täcktes, när omständigheterna lämpligast dertill inbjöde, låta anställa, i slället för till varfsarbete uppbådade båtsmän, ordinarie varfsarbetare på flottans varf, samt till denna arbetarepersonals aflöning och underhåll i lörsta rummet använda de besparingar å hufvudtiteln, som uppkomma till följd deraf, att båtsmän i allmänhet icke vidare varda till varfsarbeten uppfordrade. » Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja —46.
Nej—44. 8:de punkten.
H. lil. 36 562 Den 18 April e. m.
I afseende på denna punkt får jag anföra, att då i allmänna sammankomsten Hr Gr.
Platen yttrat, att han visserligen uttalat nödvändigheten af exercis-anslagets delning, för att ega stöd för delning af vapnet, men tillika sagt, »att rätta sättet och tidpunkten derför icke kunna vara annat än ganska svåra att bestämma», och då Utsk:t i sin motivering icke yttrar sig om delningen af vapnet, hvadan ett R.
St:rs gillande af samma delning icke heller synes mig kunna härledas af bifall till Utsk:ts förslag, så kommer jag deruti icke att yrka någon ändring.
Kanske skall en och annan af de närvarande, då jag i denna fråga vågar taga ordet, tänka: »Quid Saulus inter prophetas?» och det är visserligen sannt att man i frågor, som röra vårt försvar, vare sig till lands eller sjös, icke är van att se andra personer deltaga, än sådana, som antingen på grund af sitt yrke äro kallade att deruti verksamt bidraga, eller som inom vederbörligt Utsk. deltagit i frågornas förberedande handläggning.
Jag har också gjort mig till en pligt att i frågor, främmande för de områden, på hvilka jag är van att öfva någon, om ock ringa, verksamhet, inskränka mig till att efter ett noggrannt genomläsande af Utsk:ts Betänk, nedlägga min voteringssedel; men äfven med fara att utsätta mig för oblida omdömen kan jag icke, ehuru endast en stackars skrifvare, underlåta att fästa det Höglofl.
Ståndets uppmärksamhet på det sätt, hvarpå Stats-Utsk:t behandlat den ifrågavarande punkten — och jag måste tillägga, att den siste värde talarens anförande ytterligare uppmanat mig härtill.
Sedan Utsk:t på flere sidor i sitt Betänk, med berömvärd noggrannhet genomgått de olika förslag, som dels K. M., dels enskilde motionärer, framställt i denna fråga, tager det sig helt enkelt för att underkänna en motionärs förslag, och med ett raskt drag afhugga den gordiska knuten — utan att härför anföra något egentligt motiv, utan att öfverväga de framlagde skälen, och utan att grunda sitt beslut på något annat än det temligen ovanliga skälet, att Hr Lilliehööks motion skulle innefatta en afvikelse från K. M:s Nåd.
Propus.
Och med allt detta har likväl
Hr Lilliehöök, trots sin förut afgifna motion, förklarat sig belåtenl
Att jag icke kunnat undgå att smärtsamt uppröras af allt detta, är naturligt; ty det synes mig ganska tydligt, att om den ifrågav:de delningen af anslaget för flottan lyckas tillvinna sig R.
Stms bifall, så är äfven delningen af flottans officerskorps sanktionerad.
Det torde likväl icke vara första gången som R.
St:r varit af olika åsigt med K. M. och Dess rådgifvare, och aldrig har jag hört någon anklagelse framkastas mot flottans officerare derföre, att de under expeditioner på främmande haf förskaffa sig
Den 18 April e. m. 563 en öfning, som sedermera kommer yrket tillgodo i våra egna farvatten.
Hvad nu sjelfva frågan beträffar, har den redan vid den allmänna sammankomsten på detta rum blifvit så omständligt omordad, att jag icke länge dermed vill uppehålla mig.
En sådan delning af flottans officerskorps, som älven Stats-Utsk:ts Betänk, tyckes gifva anledning förvänta, vore nu så mycket vidunderligare, som K. M. i sin Nåd.
Propos. hvarken härvidlag framlagt något bestämdt förslag eller ens ännu kan hafva fullt klart för sig, huru vår blifvande sjökrigsmateriel kan komma att se ut.
Om åter å andra sidan det åsyftade ändamålet dermed skulle vara att uteslutande åt den sjögående flottans officerare söka vinna den stiirre tjenstbarhet och större duglighet, som alltid blir en följd af långväga expeditioner, så kan jag icke fatta att denna ökade erfarenhet skulle utgöra något hinder för dem att taga en noggrann kännedom om våra kuster och det inre försvaret; och således icke heller hvari fördelen af den åsyftade förändringen skulle bestå — så mycket mindre som man väl allmänt är ense derom, att ångan kommer att utgöra den nya materielens drilkraft.
Man har slutligen sagt att ett bifall till K.
M:s Propos. i nu föredragna punkt skulle utgöra ett förtroendevotum för den K. rådgifvare, som har sig detta Departement anförtrodt, och ingen skulle mera än jag önska att gifva honom ett sådant; men jag kan icke finna annat än att ett ännu större förtroende lemnäs honom, om hela anslaget odeladt ställes till K.
M:s disposition; och detta torde vara så mycket klarare, som Hr Sjöministern då kunde afsätta så mycket han önskade för det inre sjöförsvaret eller de mindre fartyg, på hvilka vårt kustförsvar hufvudsakligen kommer att grunda sig.
Sedan Hr Lilliehöök, så att säga, tagit tillbaka sin motion, får jag således för min del anhålla, att det anslag, som kommer att beviljas, odeladt måtte ställas till K. M:s disposition.
Vid denna punkt inskränker jag mig att yrka, »att B. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att det belopp, som K.
St:r komma att anvisa till exercis af flottans bemanning, skall odeladt ställas till K. M:s disposition.»
Skälen härtill har jag under den allmänna öfverläggningen så vidlyftigt framställt, att jag icke anser mig böra trötta R. o.
Ad:s uppmärksamhet med att upprepa desamma, utan öfverlemnar jag detta åt andra talare.
Den näst före den siste talaren har sam manblandat frågan om delningen af detta anslag med den om delningen af flottans officers-korps.
Härtill kunna visserligen skäl finnas, då åtskilliga fällda yttranden vid — och med ani. af — remissen af K. M:s Nåd.
Propos. ställt dessa frågor uti ett nära sammanhang.
Jag föreställer mig dock, att sedan R. o.
Ad. nyss beslutat att öfverlemna denna sednare fråga till K. M:s 564 Den 18 April e. m.
Nåd. pröfning, begärande att K.
M. måtte granska alla skäl för och emot densamma, anslagsfrågan bör särskildt kunna pröfvas, och att det beslut, man i denna del kommer att fatta, icke kan anses på den andra ega bestämmande vigt.
Omöjligt torde dessutom vara att rörande officers-korpsens delning någonting besluta, förrän frågan om den nja organisationen blifvit afgjord och proportionen mellan de olika vapnen bestämd.
Skulle dertill vid denna organisation de åsigter, som jag i förmiddags uttalade, komma att följas, skulle Sveriges sjöförsvar till hufvudsaklig del grunda sig på en flotta, lärer någon delning af officers-korpsen icke kunna komma i fråga.
Jag för min del anser derföre denna nu böra lemnäs åsido.
Hvad åter anslagsfrågan beträffar, förefaller mig den delning, litsk:t förordat, särdeles betänklig.
Enligt min uppfattning är nemi. en delning af öfningsanslaget — af R.
St:r verkställd eller fastställd — ett ingrepp uti detaljbestämmanden, öfver hvilka administrationen ensam bör ega att besluta.
Man säger visserligen oatt det icke är första gången sådant skett.
Detta är sannt.
Ar 185C fattade R.
St:r ett liknande beslut.
Men det må väl bemärkas, att detta beslut då var liktydigt med ett misstroendevotum, afgifvet med afseende på det sätt, hvaruppå anslaget förut blifvit användt.