Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ropades Ja. Å nyo föredrogs Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets den 28 sistlidne Januarii under N:o 43 afgifne, samt den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om förklaring och tillägg vid Kongl.
Kungörelsen den 17 Mars 1824, rörande Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, m. m.
Grefve Mörner_, Carl:
Jag fäster mig egentligen vid slutmeningen af Utskottets Betänkande.
Utskottet har, i dess gjorde hemställan om förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824, föreslå-* git ett vidsträckt åliggande för ContractsProstarne i allmänhet vid verkställigheten af Ekonomiska besigtningar å Eclesiastique Boställen, och sedan Utskottet punktevis uptagit hvad deni i berörde afseende skall åligga, yttrar Utskottet i 6:te momentet:
Skulle genom underlåtenhet af hvad sålunda stadgadt är_, tillgång hos afträdare saknas till husrötebrists gäldandej ansvare för skadan den, som genom försummelse Den 19 Februarii f. m. •79 varit dertill vållande.
Detta stadgande är så obestämdt, att derigenom tvist rätt ofta kommer att uppstå, om hvem som bör betala husröte-ersättningen 5 och det kunde ju lätt inträffa, att ContractsProstarne, genom en underlåten obetydlig formalite, kommo att stanna för en sådan betalnings skyldighet, hvilket icke synes hvarken billigt eller rättvist.
På sådan grund anhåller jag om återremiss, för att få någon närmare bestämmelse i detta afseende.
Jag anser mig skyldig uppisa, att inom Preste-Ståndet ganska mångå anmärkningar i detta mål blifvit gjorde, af hvilka någre förtjena att pröfvas.
På det Utskottet måtte komma i tillfälle dertill, får jag äfven förena mig i anhållan om återremiss.
Då således återleiniss lärer komma att ske, torde det tillåtas mig fa fästa uppmärksamheten deruppå, att, genom hvad nu blifvit föreslagit, synes inträffa, att åtskillige ärender vid husesyner komma att flyttas från Domaremagten till den Administrativa.
Det är nemligen ej för hvarje fall bestämdt, huruvida en byggnad mer eller mindre skall vara vid Prestgårdar.
Lagen lemnar i detta afseende tillfälle till stor latitude, ty der står, att det skall byggas efter gårdens behof. 12* i8o Den 19 Februarii f. m.
Vid dessa besigtningar kunna frågor således uppstå, om det eller det huset är ett laga hus, och om innehafvaren är skyldig att verkställa reparationer derå och nybyggnad till dess ersättande, i fall det är alldeles odugligt.
Lät nu hända, att detta bestämmes vid den ekonomiska besigtningen, och att deröfver klagas hos den administrativa myndigheten, som gifver Utslag.
Då kan det vidare inträffa, att ett sådant laga kraftvunnet Utslag sedan ligger i vägen för Domaren vid en Laga afoch tillträdes husesyn, eller att han måste uphäfva det.
Det är för att undvika detta, som jag önskade, att Utskottet ville fästa sin upmärksamhet vid frågans behandling på ett sätt, att authoriteterne, domare och administrativa magterne, ej komma i collision med hvarandra.
Herr Törnebladh_, Carlj hade inlemnat följande, som uplästes:
I anledning af Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets Betänkande N:o 43 öfver frågan om förklaring och tillägg vid Kongl.
Kungörelsen den 17 Mars 1824, rörande Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, anhåller jag, att få till Protocollet anföra följande:
Sedan Riksens Höglofl.
Ständer genom underdånig skrifvelse af den 2 Augusti 1828 (N:o 120) på grund af Lag- samt Allmänna Den 19 Februar 11 f. ra.
Besvärs- och EkonomiTJtskottens betänkande under den 2 Junii samma år (N:o p4) i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder förordna, att sådana Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherdebol måtte hvart 3:dje år vederbörligen verkställas, hvilka, enligt 24 Cap. 19 §. i Kyrkolagen skulle af vederbörande Prostar förrättas, i närvaro af socknemän och någon Kronobetjent, som Landshöfdingen dertill förordnade; så, ehuruväl sådan lagförändring dervid icke blifvit hemställd, eller beslutad, att ContractsProsten skulle befrias och Kronofogden åläggas, att i den förras ställe, dessa besigtningar hålla, har Kongl. Maj:t ändock genom nådig Kungörelse af den 17 Mars 1824 ej allenast bifallit ofvanberörde anhållan, utan ock derutöfver förordnat, att ifrågavarande besigtningar skola af Kronofogdar förrättas, hvaraf, ibland annat, den följd upkommit, att i stället för vanliga besigtningar vid Ekonomiska Prost-visitationer, som icke haft annat föremål, än att inhemta och hos Consistorium anmäla, om missbyggnad och vanhäfd å Prestgården befunnits, i hvilket fall laga syn bordt hos Landshöfdingen begäras och af Domaren hållas, hvarefter husesynstvisten samt alla dertill hörande frågor af ordinarie
Domstolarne i laglig rättegångsväg skolat pröfvas; så hafva nu tillkommit ett slags husesyner, hvarvid bristfälligheter blifvit uptagne, värderade och till förbättring an - 182 Den 19 Feforuarii f. ra. slagne, hvaraf åter upkommit tvistiga frågor, hvilka, efter Konungens Befallningsliafvandes pröfning och Kammar-CoHegii hörande, blifvit af Kongl.
Majit i administrativ väg i 2:dra instantien afgjorde och reglerade såsom Lagförklaringar, enligt hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution under den i5 Julii 1827, tryckt i Författningssamlingen, utvisar.
Denna, uti Kongl. Kungörelsen af den 17 Mars 1824 grundlagde afvikelse ifrån Rättegångsordningen lärer väl genom io:de puncten i Kongl. Förordningen angående uphörande af Styrelseverkens
Domsrätt i vissa mål af den 17 April sistlidet år 1828 få anses såsom rältad och återförd på den vanliga vägen; men sjelfva lag förändringen qvarstår ändock, och har gifvit anledning lill de gjorda motioner och det Betänkande, hvarigenom Utskottet tillstyrkt hufvudsakligen: att Ekonomiska besigtningar å alla Ecclesiastika boställen och lägenheter samt Prasbendehemman måtte af Iironobetjente, på de af ContractsProsten föreslaglie dagar, kostnadsfritt förrättas, och dervid alla befintliga brister uptecknas, värderas och i penningar utföras, samt viss tid till deras iståndsättande bestämmas.
Emot dessa 'förslag får jag anmärka, att, efter min tanka, de icke blifvit upgjorde på riktig grund, och skulle i verk - Den 19 Februari i f. ra. i83 slälligheten möta stora svårigheter; ty jag anser det icke vara rigtigt, antingen att Presterskapet till Kronobetjeningen öfverlemnar tillsynen öfver Ecclesiastik-hemman, hvarå utöfningen af de befattningar och den målseganderätt, som i 27 Cap. 1, 2 och 4 §§•
Byggninga-Balken stadgas, kan medföra många olägenheter, ej eller, att detta ålägges Kronobetjeningen såsom ny Embetspligt, så länge
Kronohemmans-naturen icke blifvit eller i allmänhet bör blifva ofvannämnde lägenheter åsatt.
Det kan ock med säkerhet förutses, att det af Utskottet i 2 puncten föreslagna sätt, att besigtningarne skola af Kronobetjenle hållas å dagar, som långt tillförene blifvit af annan auctoritet bestämde, skall vålla många uppskof och inhibilioner i dessa förrättningar, då Syneförrättaren af andra, hastigt och dagligen förefallande göromål vid urtima ting, Kronoskjutsningar och andra ärenden, som måste fortgå, blifver ifrån inställelse hindrad.
Dessa förhållanden visa nödvändigheten, att, likasom besigtningar å Militiaeboställen hållas af MilitairStatens egna tjenstemän, äfvenså bör ock med EcclesiastikStatens hemman hädanefter i den delen förfaras, på samina sätt, som intill år 1824 skett.
Emot sådane besigtningars rätta egenskap är alldeles stridande, hvad Utskottet 184 Den ig Februarii t', rn. i 5:te puncten föreslagit, att i Synings-Instrumentet böra dervid befundne brister värderas och i penningar utföras, samt viss tid till deras iståndsättande föreläggas.
Endast vid laga syn, som eger Domsrätt å Prestegård, kap och bör sådant stadgande äga lura.
Jag hemställer vördsamt, om icke desr s.a emot Betänkandet gjorde anmärkningar jnå till delsammas återremitterande förr anleda.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt
Mar skalken framstäld proposition, blef EkonomiUtskottets ifrågavarande Betänkande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitteradu Föredrogos å nyo och biföllos följande Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 28 sistlidne Januarii afgifne, samt den 3 dennes e. m, på bordet lagde, Betänkandcn: N:o 44- I anledning af väckt fråga om rättighet för enskilde jordegare, Byalag och Städers Borgerskap, att, utan hittils brukr liga omgångar, anlägga Bégrafningsplatser.
N:o 45- I anledning af väckt fråga pra förvaltningen af enskilte Bolags eller Socknars SpannmålsMagaziner, Den 19 Februarii f. m.
.85 Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från ExpeditionsUtskottet inkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t.
Angående offentlighet vid lottning af mål i IdofRätt och RådstuguRätt i de Städer, der KämnersRätt är, m, m. N:o 29.
Angående tryckning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes sednast inkomne så kallade Fem-års-Berättelser, m. m. N:o 3o.
Angående af Capellmästaren J. Chr.
Haeffner sökt ersättning för inneliafd lön.
N:o 3i, Angående af Öfversten C.
Silfverskjöld ytterligare sökt ersättning för acpord, ni. nr, Höglofl.
Plenum klockan p till 6 Eftermiddagen, Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett anförande, som uplästes, så lydande: i86 Den 19 Februarii e. m.
För någon tid sedan, framställde jag, till Stats- och BancoUtskottens pröfning, någre betänkligheter emot verkställighet af myntbestämning vid denna Riksdag, som jag förmodade icke skulle komma till Riksens Ständers kännedom, i annan än den vanliga vägen, i sammanhang med Utskottens derom afgifvande Betänkande, men då denna framställning^ jemte andre motioner, och Ordförandens i sammansatte Stats- och BancoUtskotten, Herr Grefve Schwerins yttrande derom, blifvit i tryck RiksStånden meddelte, anser jag mig så mycket mera vara föranlåten att besvara de emot mig gjorde anmärkningar om misstag i mine upgifter, som, med ett undantag, jag anser mig icke böra någon irring medgifva.
Till grund för sina beräkningar, uptager Herr Grefve Schwerin, i de Stats- och BancoUtskottens financeberedning meddelte tryckta handlingar, i afseende på frågan om grunderna för bestämmande af Bancosedelns silfvervärde, förhållanden emellan silfverfond och utelöpande sedlar under 4 Påföljande år, efter medeltalet, nämligen vid 1778 års realisation, ifrån och med år 1778 lill och med år 1781, och vid i8o3 års realisation ifrån och med år i8o3 till och med år 1806, och genom denna oriktiga beräkning har Herr Grefven fått ett resultat af sämre förhållande emellan reel valuta och sedelstock, emedan ifrån begge realisationernes början silfverfonden ärli - Den 19 Februarii e. m. gen småningom minskades, men hvilket beräkningssätt jag ej medgifver vara det rätta, som deremot bör grunda sig på förhåilanderne första realisationsåren allena, nemligen 1778 och t8o3, som ligga till grund, för godkännande och verkställigheten af des*- se realisationer, och, i öfverensstämmelse dermed, medgifver jag icke någon irring i min beräkning för 1778 års realisation, ehuru likgiltig den mindre skiljaktighet i Herr Grefvens och mitt omdöme i detta afseende är, då begge åsigterna framställa mycket fördelaktigare förhållande för den realisationen, än som, för den nu företagne, kan företes.
Hvad åter angår beräkningen för den sednare eller i8o3 års realisation, erkänner jag en irring, den nemligen., att
Piiksgäldssedlarne icke blifvit till behörigt belopp till Bancosedel-stocken beräknade, hvilket misstag jag först märkte, sedan mitt anförande var till Utskotten remilteradt, då tillfälle till rättelse saknades, och ansåg den i öfrigt öfverflödig, då, till rättelse deri, misstaget skulle otvifvelaktig! i Utskotten sig framställa, och icke verkade hufvudsakeligen på bevisningen, hälst, äfven med derigenom upkommarule tillägg i sedelstocken, förhållandet i alla fall emellan silfver och sedlar var förmånligare än för den nu tillärnade realisationen; men deremot får jag till Herr Grefve Schwerins ompröfning hemställa, om icke en betydligare irring i Herr Grefvens egne upgifter upkommil, då 188 Den 19 Februari i e. m.’ Herr Grefven i förenämde tryckta afhandling, pag. 33, uptager Bancosedelstocken vid i8o3 års realisation till i2,5oo,ooo R:dr,och pag. 34, förhållandet emellan silfver och sedlar, så missfördelaktigt, såsom 3 till 11.
Jag förstår ej, huru denna beräkning tillkommit, om Riksgäldssedlarne blifvit beräknade två gångor,så vali Bancosedel-som Riksgäldssedel-summorna, eller det kommit i förgätenhet, att af Riksgäldssedelmassan voro 2,700,000 R:dr amorterade genom förmögenhetsafgiften, och för 2,400,000, skulle obligationer till inlösande på tio år successive meddelas, samt att, jemlikt Herrar BancoFullmägliges, i slutet af år 1802, i afseende på realisationen upgjorde calcul, endast något öfver 5 millioner Bancosedlar skulle för återstående Riksgäldssedlars inlösande fordras.
Den rätta beräkningen för realisationsåret i8o3 lärer, i öfverensstämmelse med räkenskaperna, vara, att då var i reelt med slantar omkring 3,4oo,000 R:dr; af Bancosedelstocken, efter afdrag af temporaira lånen 817,500 R:dr, deribland Riksdiscontlånen ej innebegripas, var 2,288,272 R:dr, och återstoden af Riksgäldssedlarne 4,oi6,5o8 R:dr, tillsammans Summa 6,304.780 R:dr, som utvisar, att Bankens reela valuta förhölt sig till dess sedelstock, som 34 till 63, eller något öfver hälften silfver emot sedlar, och icke såsom 3 till 11, som Herr Grefve Schwerin, pag. 34, framställer, då deremot jemlikt Herr Grefvens förklarande
Den 19 Februarii e. m. 189 samma pag. 3förhållandet år 1828, så-* som 3 till 6ij mindre än hälften silfver till Bancosedlarne, och således nu framställer ett sämre förhållande än i8o3 emellan reel valuta och sedelstock, men, om ock detta varit sämre vid de förra realisationerne än nu, som likväl icke är fallet, så skulle likväl icke derifrån kunna ledas den slutföljd, att det nu är sådant, som skäligen kunde fordras till trygghet för realisations bestånd, och det vill synas som Herr Grefve Schwerin sjelf tvekar om denna trygghet, då Herr Grefven pag.
52 föreslår utgifvande af Statens obligationer till Banken, tillförökning af Bankens metalliska fond; hvilken åtgärd till Statslåne-systemets införande borde efter min öfvertygelse allena ifrån realisationsförsöket afskräcka.
I följd af hvad jag nu ytterligare anfört för bevisningen af min förut gjorde nu ifrågavarande framställning, förmodar jag, att Herr Grefve Schwerin skall medgifva det oriktiga i dess yttrande pag.
34» att nemligen de slutsatser jag dragit ifrån de af mig upstälda praemisser, och hvarpå jag grundat mittafstyrkande ifrån all myntbestämning, uphöra alt vara slutsatser m. m., att mine premisser, och derpå grundade slutsatser, stå orubbeliga, samt att, med afseende å hvad jag här ofvan om Herr Grefve Schwerins upgifter anmärkt, jag skulle följagteligen lätt kunna återvända till Herr Grefven samma raisonnement, som han emot mig sig tillåtit. igo Den 19 Februarii e. m.
Vidare finner Herr Grefve Schwerin en irring att rätta i mitt yttrande pag. 3/j, att Bankens, genom utrikes lån och egen vinst samlade förmögenhet förlorades, och ehuru omdöme om detta yttrande alldeles icke ingår i hufvudfrågan, och alldeles kunnat förbigås, nödgas jag likväl yttra mig deröfver, med förklarande att jag alldeles icke erkänner någon irring i detta afseende, hälst jag kände ganska väl, och har icke yttrat, att
Banken lånt penningar utrikes till sin rörelses bedrifvande, utan blott, att de utrikes lånte penningar förlorades genom realisationen, sorn Banken fått af Staten, till Riksgäldssedlars inlösen, emottaga.
Sedan jag fullgjort, hvad jag ansett mig endast åligga, att nemligen bevisa, det Herr Grefve Schwerin i flere delar saknat anledning till omdömet örn irring i mine upgifter, som jag icke erkänner, anser jag mig icke böra öka vidlöftigheten af detta anförande, med vederläggning af hvad Herr Grefve Schwerin i öfrigt om mine åsigter yttrat, öfverlemnande till allmänna omdömet, att pröfva, huruvida jag blifvit vederlagd, sorn jag likväl icke bör förmoda, och jag anser mig böra så mycket mera iakttaga detta förhållande, som yttrandesättet i vederläggningar och omdömet om af Herr Grefve Schwerin ogillade åsigter kunde möjeligen i gensvaret föranleda lill yttranden, som jag vill och bör undertrycka.
Jag hade önskat, och af Herr Grefve Schwerins Den 19 Februarii e. m. '9> uplysning, som jag värderar, förväntat alt min sats, att ett Statslåns-system i sina följder kan blifva skadeligare, än en misslyckad realisation, ej skulle föranleda till det yttrande af Herr Grefve Schwerin, pag. 3g, att all jemkning i åsigter, emellan Herr Grefven och mig, derigenom hlifver omöjlig, men jag qvarblifver icke dess mindre vid den öfvertygelse, att införande af ett Statslåns-system, för hvars framtida utsträckning och följder man icke kan förutse gränsorne, skulle kunna föra oss längre in i ett oboteligt förderf, än utväxlingen af några millioner Riksdaler ifrån Bankens hvalf.
Sluteligen, och sedan jag nu afgifvit yttrande i hufvudfrågan, anhåller jag att dervid få foga en reflexion, som dermed står i sammanhang, att nemligen då man vill leda sig till slutsatser om möjligheten och tryggheten af en företagande realisation, blir i alla fall jemförelsen af ziffror till ziffror, i fråga om proportion emellan silfverfond och sedelstock nu emot år i8o3, alltid, såsom bevisning, haltande och ofullständig, då det olika förhållande sig företer, att inlösen af Bankens sedlar med silfver, ifrån 1777, oafbrutit fortgått i många årutan någon upmärksamhet eller farhåga, men deremot, att Bankens nu utevarande sedlar skola otvifvelaktigt komma att mera gravera dess nu befinteliga silfvertillgång, efter det att inlösningen varit 10 å 11 år inhiberad, samt nyheten i förening med far - I Den 19 Februarii e. m. bågan och speculationen mäste nu nödvändigt verka en starkare påkänning, då inlösningen med silfver på en gång begynte* och om således proportionen emellan silfver och sedlar äfven skulle kunna i ziffran framställas såsom bättre nu än i8o3, som likväl icke sig så förhåller, så kunde den ändock, i betragtande af allt detta, i verkligheten finnas sämre; och befinnes den äfven till ziffran svagare, som nu är fallet, än då, så är den det än mera i verkligheten* Jag anhåller att detta anförande må till Stats- och BancoUtskotten remitteras, samt med respective RiksStånden communiceras* Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMar skalken hemställde, att Grefve Gyllenborgs ifrågavarande Anförande, innefattande svar å de anmärkningar* som blifvit gjorde emot bemälte Grefves den i5 sistlidne Januarii till Stats- och BancoUtskotten remitterade Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts
Nådiga skrifvelse* angående myntvärdets uprättliållande, äfven måtte till Stats- och BancoUtskotten förvisas* Bifölls* Å nyo föredrogs Allmänna Besvärs- och EkonomiUlskottets den 28 sistlidne Januarii under N.'o 47 afgifne, och den 6 dennes e. m. på bordet lögde, Utlåtande, i an - Den 19 Februarii e. m. ledning af väckt fråga om nya E vangel iiBoks-förslagets antagande, samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade Böner.
Jag har begärt ordet endast i afseende på sista delen af Utlåtandet, för att låta allmänheten veta på ett mera utredt och tydligt sätt, än Utskottet framställt, hvad som fordras för att låta trycka de ifrågavarande Bönerna.
Dertill behöfves blott att i Ecclesiastik-Expeditionen tages afskrift af dem, hvarefter hvarje Boktryckare, oaktadt den dom, som fallit i enskilt mål, kan såsom offentlig handling dem till trycket befordra.
Detta har jag ansett mig böra yttra, på det allmänheten ej i så konstiga ord, som Utskottet nyttjat, må få veta förhållandet.
För öfrigt anhåller jag om bifall å Utlåtandet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall af EkonomiUtskottets förevarande Utlåtande, hvilken proposition med Jabesvarades.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 29 sistlidne Januarii under N:o 54aflålne, och den i4 dennes på bordet lagde, Memorial, angående beräkningen af StatsVerkets inkomster.
Carl Henrik, anhöll, att detta Memorial matte ytterligare få hvila på bordet. i3 H. i3 ig4 Den 19 Februarii e. m.
Härmed förenade sig Herr Hjerta> Gustafj och Herr Rothlieb., Axel.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskallien förklarade, att då Statsutskottets berörde Memorial blifvit af flere Ledamöter ytterligare hegardt hvilande på bordet, kunde sådant enligt 49 §•
Riksdagsordningen dem icke förvägras.
Allmänna Besvärs- och ÉkonomiUtskottets den 4 dennes under N:o 48 afgifne, och den 6 derpåföljde e. ni. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om befrielse för Skärgårdshemmansägare från Kronoskjutsens utgörande.
Friherre Cederström_, Andersbade inlemna! ett Anförande, hvilket uplästes, så lydande:
Det torde tillåtas mig, att vid EkonomiUtskottets
Utlåtande i anledning af väckt fråga om befrielse för skärgårds-hemmansägare från Kronoskjutsens utgörande göra följande anmärkningar.
De grunder, på livi Ika Utskottet vägrar sitt tillstyrkande, är o icke öfverensstämmande med verkliga förhållandet.
Hvar och en känner omöjligheten för en Skärgårdsbo, att med säkerhet under November, December, Mars och April, ja äfven Januarii och Maji månader, fragta Den 19 Februarii e. m. 195 sig från hemorten, det vare sig på båt eller med åkdon.
Merendels äro isarne under dessa 4 till 6 månader af den beskaffenhet, att de förbjuda all framkomst och hindra communication med fasta landet.
Således saknar skärkarlen minst 4 månader af året, tvertemot hvad Utskottet yttrat, tillfälle att sjelf ingå några hilliga accord med sine grannar på fasta landet, utan detta tillkommer Kronobetjeningen, som ej får afse kostnaden.
I de fall åter, då skärkarlen, antingen på öppet vatten eller på is, kan fragtas till fasta landet, der skjutsen kommer i fråga, så är det att anmärka, att utom den väg från 3 till 10 ja till och med 12 och i5 mil, som den skjutsningsskyldige oftast har att tillryggalägga, innan han anländer till skjutsningsstället, der det lika ofta händer, att för tillfället omöjligen öfverenskommelse kan träffas, utan betydligaste upoffring, är han jemväl alltid blottställd för prejerier, hvilket ådagalägges deraf, att för t. ex. de Skärgårdsboer, som ej äro mer än 3 å \ mil aflägsne från hufvudstaden, är vanligt accord här på Packartorget vid sådane tillfällen roRrdr B:co för hvarje par hästar.
Orimligheten af denna dryga afgift faller alltför klart i ögonen, för att den ej skulle ådagalägga, huru nödvändigt det är för skärgårdsboen, att blifva befriad från en sådan tunga.
Denna tunga, om den i fredstid påkommer, 196 Den tg Februarii e. m, kan, ehuru orimlig, fördragas, men i krigstid kan den ej utan största förlust — till och med för Kronan — utgöras.
Ty då det kan inträffa, hvarpå under sednare tiders krig gifves exempel, att Kronoskjuts 12 gånger om året träffat hvarje hemman, i skärgården, så är det äfven naturligt, att de hemmansägare som äro urståndsatte att sjelf förrätta skjutsen, måste befria sig derifrån genom accord, hvilket för sådane år upgår till 120 R:dr B:co, utom resekostnaderne till och ifrån skjutsningsstället, och således måste de utarmas, samt slutligen ej kunna utgöra sine öfriga onera till Kronan, hvilken just under sådan tid af dem är i högsta behof.
Jag anhåller om återremiss, och alt dessa mine anmärkningar må communiceras de öfrige Stånden.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till återremiss af EkonomiUtskottets förevarande Utlåtande.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla nämnde Utlåtande.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad han tyckt Den 19 Februarii e. m. »97 sig finna, Ja öfverröstat
Nej, propositionen Blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Ånyo föredrogs LagUtskottets den 14 sistlidne Januarii under N:o i5 aflåtne, och den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion om angelägenheten af en lag, som bestämmer, i hvad förhållande Pastorer och Kyrkovärdar, eller andre förvaltare af Kyrko- och FattigCassor, böra ansvara för yppad cassabrist.
Jag får så mycket heldre förena mig med Prosten Nordin i hans reservation, som jag tror, att ingen ting mera gifvit leder till rättegångar, än saknad af lagbestämmelse.