Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så har Frih. Hamilton, Hrr Weidenhjelm och Lagerhjelm ansett dem böra vinna inträde hos R. o. Ad., Gr. Björnsterna uti PresteSt., Gr. Sparre i BorgareSt.
Jag har hemställt att, derest Adeln skulle för sin del besluta och Const.- 23* 356
Ulsk. äfven finna, att embetsroännen i allmänhet böra få plats i representationen, Const.Ulsk. då måtte få sig ålagdt att föreslå hvar de borde inträda, och derföre har jag icke föreslagit bestämning uti R. o. Ad:s nu afgifvande gemensamma tanke, af det eller de Stånd, till hvilka de borde komma all hänföras.
Afven jag har, då jag först begrundade det af Const.Ulsk. nu framlagda förslag tvekat, huruvida icke det kunde anses vara en brist i förslaget att icke flere embetsman vunnit inträde i representationen än dem Const.Ulsk. föreslagit, men denna tvekan har i förlidne gårdags diskussion blifvit till stor del undanröjd, och hvad i den vägen knöde brista, har sednast genom nu föreg:de diskussion blifvit fullkomligen undauröjdt.
Jag är nemi. fullt öfvertygad derom att det ej vore lämpligt att gå utöfver hvad Const.Ulsk. i berörde afseende föreslagit.
Om någon skulle hysa tvifvelsmål om riktigheten af hvad Gr.
Hamilton sednast anfört, d. v. s. om svårigheten för Const.Ulsk. att på ett tillfredsställande sätt upgöra förslag till embetsmännens intagande i representationen, så torde han icke behöfva vädja lill något annat än Gr.
Björnstjernas sista anförande.
Hr Gr:n förklarade nemi. alt då Hr Gyllenskjölds förslag icke angifver de
Stånd inom hvilka de ifrågavårtde embetsman borde inträda, så ansåg han förslaget förtjena understöd, men reserverade sig mot deras inlräde hos R. o. Ad.
Samma reservation kan man vara förvissad om att vi hafva att förvänta af alla de öfriga Stånd, som skola blifva hugnade med dessa medlemmar, och jag frågar hvad utväg återstår för Coust.Utsk. om vi skulle lemna detsamma ett updrag att fullgöra som hvart och ett Stånd för sig kommer att förklara som overkställbar!.
Men äfven med åsidosättande af denna som mig synes ganska betänkliga svårighet, hemställer jag huruvida det vore skäl alt då här är fråga om att bereda framgång åt en representationsförändring genom att bygga densamma på redan befintliga grunder, öfvergå på en princip som endast pä visst sätt erhållit godkännande nemi. personlighetsprincipen.
Med undantag af bördsrätten, på grund hvaraf R. o. Ad. men icke något annat
Stånd representeras, utgör personlighetsprincipen endast grunden för PresleStts representation, hvilket Stånd likväl representerar uplysningen, religionen och det inlellectuella i samhället.
Man har talat om erfarenheten, den erfarenheten, som hvar och en hemtat i det enskilda lifvet, af vår representation.
Jag vädjar till alla här närvarande, om, då man frågar inom landet, hvilket Stånds representationsrätt väcker mesta missnöjet, om det är Adelns eller Preste St:s?
Om rättvisan af denna opinion talar jag icke, men att den allmänna öfvertygelsen är att PresteSt. icke har någon grund för sin representation, det är så ^allmänt kändt att det icke lärer vara något tvifvel underkastad!.
Ar det nu så att denna personlighetsprincip, som vunnit häfd under sekler, likväl icke är godkänd, månne det då är skäl att införa nya elementer som skulle representera ensamt på grund af denna principen?
För min del kan jag icke finna annat än att det vore ett sätt att molver - Den 28 Maj e. m. 357 ka det mål, som här är i fråga alt vinna, och derföre afstyrker jag det förslag till gemensam tanke som Hr Gyllenskjöld framställt.
Med den siste värde talaren har jag icke kunnat dela erfarenheten af att genom denna diskussion hafva blifvit bragt till bergfast öfvertygelse om olämpligheten af att lemna erubetsmännen inträde i representationen, såvida del är en representations ändamål att i sig förena de bästa och nyttigaste elementer inom samhället och befordra samhällets väl och icke öfverensstämmer med dess ändamål att skjuta ifrån sig ett element som innefattar i den delen åtskilligt som inom mer än ett
Stånd torde behöfvas.
Det har blifvit sagdt af samme talare alt PresteSt. skulle representera personlighetsprincipen.
Detta är något så nytt och för mig ofattligt, att jag har svårt att vederlägga detta raisonneraenl.
Att införlifvandet med representationen af erabels- och tjenstemän skulle innefatta en tillämpning af denna princip, kan jag icke heller finna.
Vi veta alla, som äro tjenstemän, att man i denna egenskap, lika som hvar och en annan, bidrager till Staten med skatter, och således finnes äfven i detta hänseende en norm ja äfven en rättighet för deras intagande i representationen.
Del är icke en obillighet att den som beskattas äfven får deltaga i denna beskattnings bestämmande, och jag skulle således anse att det finnes icke endast en grund utan en rättvis grund för de framställda anspråken.
Hr Gyllenskjölds förslag innefattar en förmån framför de andra förslagen deruti, att detsamma icke bestämmer fördelningen af tjenstemännen, emedan detta med framgång icke kan regleras förr än Utsk. får se de olika beslut, som i de olika Stånden kunna blifva fattade, och derefter lämpa regleringen allt efter som de serskilda besluten dertill föranleda.
Jag får således förena mig med dem som anhålla om bifall till Hr Gyllenskjölds förslag.
Jag kan icke förorda någon representationsrätt för dem, som icke kunna ega den på annan grund än att de äro den verkställande maktens orgaoer, och får sålunda endast förena mig uti hvad Gr.
Hamilton yttrat.
Om jag icke misstager mig så är ett af de hufvudsakligaste ändamål med representationens förbättring det att tillägga representationsrätt åt samhällsklasser, som hittills varit uteslutna.
Om så är förhållandet, synes mig detta ändamål icke vinnas, derest icke representationsrätt gifves åt embetsman.
På sådan grund anser jag dem böra tillkomma denna rättighet, och anser dessutom det vara inkonseqvent att man tillägger representationsrätt åt en del embetsmän men icke åt alla.
Ville man handla ralionelt och konseqvent, så skulle man utesluta alla embelsmännen, men jag tror icke att det låter sig göra, emedan de äro i representationen behöfliga.
Om de äro behöfliga och om dem bör tilläggas en del såsom Const.Ulsk. har gjort, så anser jag konseqvensen ovillkorligen fordra att lika represen - 358 Den 28 Ma(j e. m. lalioDsrätl tillägges alla embetsman, och först då är det ändamål vunnet som vi sökl, nemi. ali skänka rättvisa åt alla.
Den siste värde talaren har såsom skäl för sin åsigt framdragit orättvisan af att meddela representation ål en viss del af embetsrnånnen men icke åt andra.
Jag ber att få fästa upmärksamhelen deruppå, alt det icke är i egenskap af embelsmän som Consl.Utsk. tillstyrker representationsrätt åt dessa personer, utan det är i deras egenskap af jordegare, ehuru de äro embetsman, som dem blifvit förunnadt en sådan rätt.
Dessutom ber jag att få tillägga alt det hufvudsakligaste skälet, som förmår mig att rösta för bifall till Coust.Ulsk:s förslag sådant det är, är det, som Gr.
Hamilton yttrat, nemi., om vi inrymma representationsrätt åt alla embetsman uti eli så ringa antal som här föreslås, så skulle ulan tvifvel inom ganska kort lid den åsigt göra sig gällande, att dessa embetsman icke hafva tillräcklig representationsrätt inom samhället, och då komma vi snart till alla dessa olägenheter som närande talare visat hafva inträffat i Frankrike och andra länder, der man varit nödsakad alt så småningom utesluta embetsmännen ur representationen.
Jag yrkar bifall till Const.Utsk:s betänk, samt afslag till Hr Gyllenskjölds förslag till gemensam tanke.
Afven om det vore med förhållandet enligt att skälet hvarföre Consl.Utsk. beviljat representationsrätt åt en del embetsmän, endast vore det, att de voro egare till en viss jordlapp, så skulle 'jag icke kunna gilla detta skäl, då del icke tillika vore bestämdt att de skulle ega denna jordlapp utan skuld, ty då det vilkoret icke är utfästadt så är det precist detsamma sora om de egde platt intet, ty man kan hafva en jordlapp och ega vida mindre än intet.
Men nu är det likväl förhållandet, att 13 § innehåller föreskrift om representationsrätt för skollärare, som ock äro tjenstemän, utan att de behöfva ega jord, således finnes icke det skälet som den siste talaren upgifvit.
Jag hade icke tänkt begära ordet, men då Hr Cederschiöld gjort invändningar mot det yttrande Hr von Troil sednast afgaf, har jag önskat att få åberopa hans egen invändning såsom bevis huru lätt det vore för embetsmännen att blifva valbara och valberättigad?, derigenom all de förskaffade sig jordegendom, enär Hr Cederschiöld sjelf velat bevisa att de icke ens behöfde egande rätt till denna egendom.
Emedlertid har man derigenom icke galt ifrån principen då man stadgat, att de icke ega representationsrätt på grund af erabetsmannaegenskapen, utan derföre att de äro jordegare.
Jag tror således att om man ser saken ur praktisk synpunkt, har denna öfverläggning visat huru svårt det är för Consl.Utsk. alt kunna få ett förslag att gå igenom, som innehölle att embetsmännen såsom sådana skulle blifva representations-berättigade.
Den 28 Maj e. m. 35» Hr Carlheim Gyllenskjöld:
Jag ber endast att ännu en slång få fästa upmärksamlieten på hvad mitt förslag innehåller.
Flera förfrågningar hafva hos mig blifvit i delta hänseende gjorda.
Mitt förslag innehåller att åt ofrälse embets- och tjenstemän med K. fullmakt må förlänas representationsrätt utan villkor af fastighets egande eller innehafvande.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm:s härefter framställda propos. om K. o.
Ad. såsom sin gemensamma tanke anloge den ifrågavarsde andra punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag, besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarefter H.
Ex. förklarade det hau trott sig finna att nej varit öfvervägande.
Hamilton och Hr.
Lagerhjelm begärde votering.
Då nu en helgedag inträdt, skulle jag hemställa om icke R. o. Ad. efter slutad votering kunde få skiljas åt. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att han hade ämnat och nu finge hemställa om R. o.
Ad. behagade åtskiljas sedan voteringen försiggått, samt voteringsprot. blifvit upläst och några inkornne Utsk:s-utlål:n och mern. blifvit anmälde till bordläggning.
Cplästes till justering och godkändes följande voter:spropos.
Den, sorn anser att R. o. Ad. bör såsom sin gemensamma lanke antaga Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag ”att åt ofrälse embets- och tjenstemän med K. fullmakt bör förunnas representationsrätt, utan villkor af fastighets innehafvande under egande eller lideikommissrätt”, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke detta förslag såsom Ståndets gemensamma tanke.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. inkomne ullåtm och mern.:
N:o 39, ang:de fjerdingsmansbefatlningen; N:o 103, i anledn. af väckt motion om bestämmande af magistratspersoners åligganden i afseende på inventeringar uti Landträ nterierne.
N:o 104, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 53, om ulvid - 360 Den 28 Maj e. m. dande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare här i riket tillerkände; samt N:o 105, i anledn. af erhåll ne återremisser utaf betänk.
N:o 57, dels om uphörande af beväringsmanskapets årliga vapenöfnirf'- gar, dels ock införande af exercis socknevis, och dels om rättighet för beväringsynglingarne att sjelfve välja del vapen, hvarvid de helst vilja ijenslgöra, antingen lill lands eller sjös m. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^1 om natten.
Lördagen den 31 Maj 1851.
Opnades Hrr Bänkmäns lista vid val af 4 Elektorer efter N:o 35.
Gr. Gyldenslolpe, Adolf Fredrik Nils; „ 66.
Sparre, Claes Robert; ,, 3S4.
Hr Reuterskjöld, Adam; samt ,, 2006.
Och befuunos vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: N:o 92.
Horn af Åminne, Claes Fredrik; „ 267.
Frih. Ehrenswärd, Fredrik; „ 1655.
Hr Tornerhjelm, Johan Abraham; och „ 2259.
Hr Wåhlberg, Fullm.
Hr Blomstedt, Christian Jacob.
Uplästes följande till R. o. Ad. inlemnade mern., nemi. af Frih. Fleetwood, Carl Gustaf:
I anseende till sjukdom och en tillämnad brunnsresa, får jag afsäga mig att vara ledamot i BankoUlsk., under vördsam anhållan dock att få behålla min riksdagsmannarätt.
Hr Geyerstam, Carl:
Enär enskilda angelägenheter göra för mig nödvändigt alt aftesa från hufvudsladen, nödgas jag vörd - Den 31 Maj f. m. 361 sammast afsäga mig den plats i liankoUtsk., jag sedan riksdagens början innehaft, anhållande dervid att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus:
I anseende till enskilda angelägenheters skötande, nödgas jag afsäga mig det förtroende jag innehaft, alt vara ledamot af Ekon.lJtsk. under permitterad ledamots frånvaro; anhållande alt vid min riksdagsmannarätt blifva bibehållen. R. o. Ad. biföll den i dessa afsägelser gjorda anhållan om riksdagsmannarättens bibehållande; hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, med tillkännagifvande, att Frih. Adelsvärd, Erik Seth, såsom ledamot i Bevilln.Utsk., begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från och med d. 5 nästkommande Juni, anmodade Hrr Elektorer alt sammanträda lill val af två ledamöter i BankoUtsk. efter Frih. Fleetwood och Hr af Geyerslam, en ledamot att under permitterad ledamots frånvaro i st. f. Gr. Levenhaupt iulräda i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsi:., samt en ledamot i Bevilln.Utsk. under den Frih.
Adelsvärd beviljade ledighet.
Under tvenne plenidagar har jag med lystnad afhört de vidlyftiga diskussionerne om grundlagsförändringarne och ansett mig ej böra onödigtvis belasta prohne så länge de fattade besluten öfverensslämt med mina åsigter, men då nu ett motsatt förhållande inträffat, anser jag mig skyldig att bryta tystnaden, medelst anmälan af min reservation, emot det genom votering i sista plenum, af R. o.
Ad. fattade beslut, ”Alt ”icke antaga Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag lill gemensam ”tanke, om 2 mom. i 12 § Riksd.Ordn.”
Jag har alltid önskat förändring i representationen och förnämligast val inom R. o. Ad., men dernäst att ofrälse fastighetsegare och embetsmän, äfven utan jordegendom, skulle uti representationen inrymmas, ehuru jag ej vill medgifva detta, såsom rättighet för hvar och en personligen.
Jag hoppas att Const.Utsk:s förslag, med några förordade ändringar och efter upgjord vallag, må nu blifva hvilande, och jag önskar att del må blifva antaget vid nästa riksdag.
I sista plenum anförde Frih.
Raab såsom en sjelfmotsägelse af mig, att, ehuru jag såsom ledamot af Const.Utsk. under 1845 års riksdag, reserverat mig emot ett af Utsk. då afgifvit representationsförslag och uti min reservation framlagt eli annat än det af Utsk. förordade, hade jag likväl nu ansett Utsk. hafva origtigt förfarit, då det icke förhindrat nuvar:de reservanter inom Utsk. att begagna sig af samma rättighet.
Då Frihm yttrade detta, hade jag icke Bihanget till R.
St:s prot. för den riksdagen i mina händer, och kunde således icke genast.ådagalägga, det jag icke begått någon sjelfmotsägelse.
För att taga Frihm och möjligen andra ledamöter, ur sin villfarelse, anhåller jag att nu få ur min berörda reservation, upläsa följande: 362 Den 31 Maj f. m. ”Ehuru jag med tacksamhet erkänner de förbättringar, II.
Const.- Ulsk. gjort i det förslag till Svenska nationalrepresentationens ombildning, hvilket jag dess pröfning underställt, nödgas jag dock i åtskilliga delar reservera mig emot innehållet af det förslag, som nu för R.
H. St. framlägges, och att göra det äfven i sådana fall, der mitt förslag blifvit följdt, men deri jag af erintingarne dervid inom Ulsk. funnit mitt hafva hafi orätt” — — — — — — — ”Slutligen anser jag Utsk. hafva medgifvit reservationsrättens begagnande längre än vederbort.” ”57 § 1 moni. Riksd.Ordn., som tillåter reservationer vid Utskts ntlåltn lill RiksStånd, begränsar ej della tillstånd, men det kan rimligtvis ej sträcka sig så långt, alt andra gt undlagssladgangen derigenom öfverträdas.
Enl. 56, 81 och 84 §§ R.F. må intet annat af riksdagsman väckt grundlagsändringsförslag till RiksSt:n ingifvas. än del som Consl.Utsk. tillstyrker.
Något undantag från denna regel till förmån för Utskts egne ledamöter har grundlagen icke gjort.
De, hafva följaktligen ingen annan eller bättre rätt än öfriga riksdagsmän.
Utsk. gifver dem likväl en sådan, när det tillåter dem att under form af reservationer bifoga grundlagsändringsförslag, som Utsk. icke tillstyrker.
2:ne sådana medfölja nu, eli af Hr Cederschiöld och ett af Hr Ekholm.
Det förra utgår väl ifrån den af Ulsk. gillade ståndsgrundsatsen, men det andra strider äfven deremot, emedan det är bygdt på allmänna val, och begge bafva varit Utsk. understälda, utan att antagas.
Att det sednare förslaget understödes af samtlige Borgare- och BondeSt:s ledamöter inom Utsk., gör ej reservationen lagligare, emedan flere reservanter förenade ej hafva bättre rätt än en för sig.”
Fortsattes pröfniugen af Const.Utskts d. 3 och 16 dennes på bordet lagda meni.
Nto 7, med förslag lill åtskilliga ändringar i grundlagarne.
Härvid förekom först 3:dje punkten af det. i fråga om 12, 13, 14 och 15 §§ Riksd.Ordn. af Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr.
Adolf Oscar, inlemnade förslag, så lydande: ”Att i § 14 bör bestämdt uttryckas att med derstädes nämnde idkare af borgerlig näring, handel, fabrik, handtverk, eller annat till borgerliga näringar räknadt yrke förslås endast sådane, hvilka i stad åro bosatte, ega burskap eller såsom kontingent-borgare till stad höra.”
Enär de af Utsk. föreslagne ändringar i grundlagen, emot hvilka anmärkntr icke blifvit gjorde, komma att hvila lill grundlagsenl. behandling vid nästa riksdag, har jag, ehuru obetydlig anmärkn-.n än-må synas vara, ansett mig böra framställa den, då ingen annan gjort det.
Jag kan icke förmoda annat, än att Const.Ulsk:s mening varit den af mig här föreslagne lill gemensam tanke.
Skulle icke så vara, linner jag min anmärka, deslomera befogad, emedan, enl. min åsigt, del är Den 31 Maj f. m. 303 olämpligt, att gerningsmän, socknehandtverkare och i allmänhet sådana, som drifva handtverk på landet, skola, utan att på något sätt visa sig tillhöra någon stad, tillkomma valrätt.
Om Const.Utsk:s här närvarrde ordf. behagade uplysa Ståndet om Utsk:s mening i detta fall, torde det tillåtas mig att derefter återfå ordet.
Den nu under öfverläggning varande gemensamme lanke är af ganska mycken vigt, emedan den skulle inskränka valrätten.
Ulsk. har ansett att i BorgareSt. skola representeras icke personer, boende på vissa orter, utan de borgerligare näringarne i allmänhet.
Nu kan väl icke nekas, att en fabrikant, hans fabrik må vara belägen i stad eller på landet, tillhör förädlingsnärings-idkarnes antal.
Såsom exempel derpå tillåter jag mig anföra, hurusom bergsbruken redan nu likasom enl.
Utsk:s förslag skola representeras i BorgareSt.
Desse Bruk äro i allmänhet belägne på landet men ingen lärer väl påstå att de derföre mindre tillhöra förådlingsnäringarne, än om de vore belägne i städerne.
Om någon annan fabrik ligger bredvid Bruket, vore det väl orimligt, att, då bergsbruket har representationsrätt, derifrån utestänga den andra fabriken, hvilken lika mycket tillhör förädlingsnäringarna.
Då Ulsk. utgått från den åsigten alt BorgareSt. skall representera den rörliga förmögenheten, har Ulsk. i full konseqvens dermed uti detta
Stånd gifvit representationsrätt åt alla näringar, hvilka af författningarna benämnas borgerliga.
Jag anhåller om afslag å Hr Gyllenskjölds förslag.
Derest författningarna bestämde, hvad som förstås med borgerligt yrke, så att icke äfven sådane, hvilka endast med biträde af egna barn bedrifva handtverk, ansåges idka borgerligt yrke, eller vara såsom Gr:n kallar det ”förädlingsnäringars idkare”; så skulle jag dela Gr:ns åsigt.
Nu är förhållandet motsatt och jag har haft tillfälle vid sammanfattning af de på K.
M:s befallning till Hr JustitieStatsMinistern insända upgifter, huru det till denna riksdag hvilande representationsförslaget skulle hafva utfallit derest det år 1850 varit antagit, att erfara, huru talrika sådana gerningsmän och handtverkare i vissa landsorter äro.
De skulle, derest Ulsk:s förslag godkändes, komma att utöfva ett stort inflytande på riksdagsmannavalen i städerne, hvilkas intressen i flera hänseenden äro i strid med dessa handtverkares.
Det är dessutom allmänt bekant, att flertalet af våra små städers innevånare äro mera jordbrukare än handtverkare.
När de likväl alla skola deltaga t val af riksdagsmän i BorgareSt., så är den utaf Gr.
Lagerbjelke förordade grundsats af representation efter yrken i alla fall ganska litet iakttagen.
Städernes handtverkare skola, genom intrånget af gerningsmännen på landet få snart sagdt intet att säga vid riksdagsvalen, som hittills nästan uteslutande af dem berott.
Hvad jag anser gifvet, är, att handeln och borgerliga yrken bättre representeras genom slädernes borgare och öfrige innevånare ensamt, än genom tillsatsen af gerningsmän och handtverkare frän landet.
Hvad angår stör - 364 Den 31 Maj f. m. re fabriker, sådane sora bomullsspinnerier, väfnadsfabriker, mekaniska verkstäder ra. fl., så är jag alldeles af Grins tanka, alt de böra representeras genom ombud i BorgareSt., och må gerna derhän syftande bestämmelser i denna § inflyta, derest så för ändamålet nödigt anses.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde örn R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Hr Carlheim Gyllenskjölds ifrågavar:de förslag.
Dernäst förekom 4:de punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds ofvanberörde förslag innehållande: ”Alt i g 15 ordet allmogen bnr utgå och §:n begynnas sålunda:
Till riksdagsmän af BondeSl. vadje inom sig hemmansegare etc.” Hr Carlheim Gyllenskjöld: Sedan, enl. hvad jag har mig bekant, PresteSt. såsom gemensam tanke antagit ett med milt förevar.-de likartadt förslag, skulle jag visserligen kunna afstå från detsamma.
Men som det af Utsk. begagnade ordet ”allmoge” är tvetydigt, enär detsamma kan inbegripa Ståndspersoner, hvilka icke ega representationsrätt enl.
12 och 14 §§:ne, anhåller jag, att R. o. Ad. ville uttala sin mening, huruvida detta ord bör bibehållas eller icke, och detta destoheldre som jag anser all tvetydighet i grundlagarna böra undanrödjas.
Hr Gyllenskjölds förslag till gemensam tanke i denna punkt är af ingen vigt och det är mig således likgiltigt, om Ståndet antager den eller icke.
Såvidt jag känner har ordet ”allmoge” hitintills icke föranledt någon tvetydighet ehuru redan f. n. i BondeSt. representeras flere ståndspersoner.
Något missförstånd kan dessutom så mycket mindre upslå som i §:n förekommer en definition på hvad som menas med ordet ”allmoge”.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke antoge Hr Carlheim Gyllenskjölds ifrågavande förslag, ropades ja och nej, hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. icke såsom Ståndets gemensamma tanke, antoge samma förslag, samt då dervid svaret ånyo utföll med blandade ja och nej, förklarade det han trott sig tinna att denna sednare propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Hr Lefre'n Joli.
Pehr, begärde votering.
Uplästes och godkändes följande voter:s-propos.:
Den, som vill att R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke, antager det af Hr Carlheim Gyllenskjöld väckta förslag, alt i 15 § Riksd.Ordn, ordet ”allmogen” bör utgå och §:n begynnas sålunda:
Den 31 Maj f. m. 365 ”Till riksdagsmän af BondeSt. välje inom sig hemmansegare” etc., voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke detta förslag såsom Ståndets gemensamma tanke.
Ja — 3«.
Härefter förekom 5:te punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag innehållande ”Att Consl.Utsk. må updragas tillse om och hvilka förändringar i dess förslag, som må blifva nödiga derest någon del af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag skulle af R. o. Ad. såsom gemensam tanke varda antagen.” H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, yttrade all då endast 4;de punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag blifvit antagen såsom 11. o. Ad:s gemensamma tanke, 11. o. Ad. torde finna ali den ifrågavar:de 5:le punkten af förslaget borde förfalla.
Ropades ja. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade ali enl. den af R. o. Ad. gillade ordningen för föredragningen nu förekomme det af 11 r Brakel, Mauritz Gust., aflemnade förslag till förändrad redaktion af 12 § Riksd.Ordn., men alt, såvida H. Ex, rätt upfattat hvad i sista plenum blifvit yltradt, llr Brakel förklarat det han afstod från detta sitt förslag.
Hr Brakel: Hr Frih. o. Landtm, liar fullkomligt riktigt upfattat min mening och jag afstår från mill förslag till gemensam lanke.
Uppå härefter framställd propus, förklarades Hr Brakels i fråga var:de förslag komma att förfalla.
Dernäst förekom och uplästes följande af Gr.