Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den är af allmän rättvisa påkallad, äfven utom det af mig gjorde förslag, som jag med fl i t, just för Hr Rääfs räkning, kallar omskapning; ty den nu gällande taxering är i den män kränkande lika medborgares rätt, att då man i bela län har eli taxeringsvärde till och med så lågt som ja ^ af gångbara fastighetsvärdet, så finnes hela orter, der det sistnämnde, efter hvad man bevisligen för mig anfört, är jemnt med det förra, och 176
Den 14 Augusti f. m. fortfarandet af detta förhållande är det man söker försvara med den dyrbara häfden.
Kännedom af dessa förhållanden har ock vållat, alt sådane mindre partiella jemkningar, som Hr Rääf förmäler sig hafva inom sin ort sluleligen öfvergifvit, alldeles icke medföra någon rättvisa, och att man derifrån i allmänhet funnit sig böra afstå.
En sådan taxering är äfven nödig, för alt tillse i hvad män de conqueterade provinserne böra ersättas för del olika förhållande, som skulle inträffa för dem genom jemn fördelning af grundskatt efter bevillningsgrunder, vid betraktande af den låga grundräntan, circa 12 d:r pä dess hemman, dä den i det gamla Sverige mångenstädes uppgår till 100 r:dr per hemman; en omständighet som ensamt varit tillräcklig för afslag ä Hr Prosten Almqvists motion, då såmedelst i anseende lill mängden dessutom af rent privilegierad jord, särdeles i Skäne och Halland, ett oerhördt belopp af gamla grundskatten b 1 cf transporterad frän det gamla Sverige lill de conqueterade provinserne och i samma män medförde en utsläppning af vederlags obligationer i dessa orter, å ena sidan iifverstigande deras behof och ä den andra medförande minskning i åtkomst af dessa papper inom det gamla Sverige, hvarigenom rörelsecapitalel der hlef för litet.
Del kunde invändas, att en ännu allmännare bevillning borde, lill lättnad för Svenska jorden, i stället för grundskatten inträda; ine» dä, mina Hrr, stöta vi på ett annat skarpt motstånd, som ock har rättvisa anspråk — bevillningen skulle derigenom hvila tyngre pä andra sambällsclasser.
Svenska jorden har i lyckligare förhållanden mäktat draga grundskatten — dea är icke sämre un; — man vinner allt hvad som är ytterst behöflig! och billigt, om man later hela Svenska jorden utjemna denna grundskatt.
På dessa grunder, och då jag icke längre vill uppehålla R. o. Adis lid med en deduetion af vissa andra detaljer i motionen, får jag föreslå följande : l:o R.
St. besluta nu, att den grundskatt, som utgöres af jordeboks- och hemmantalsränta samt afrads- och kronotiondespanmäl, skall till hälften efter 28 års förlopp upphöra, och samma belopp derefter utgöras genom bevillning för jord å landet. 2:o
Den privilegierade jorden skattlägges nu genast till lika ränla med kronoskattehemmanen i häradet, och samma skattläggning försvinner åter vid förstnämnde tid. 3:o Intilldess utgår förstnämnde grundskatt till ränta och amortering af den löseskilling för skattebidraget, som Staten medelst Riksg.eont. utger i obligation med 4 proc. löpande ränta till den skattskyldige. 4:o
Statsobligationen uträknas till ett sådant belopp, som svarar mot årliga skallen, så likväl, att deraf både ränta och 2 proc. amorlissement kan godtgöras. 5:o
Dä det sålunda bildade fondsystem har sin ovillkorliga sä - Den 14 Augusti f. m. 177 säkerhet i (len privilegierade jordens egna grundränta, må det aldrig kunna förblandas med förvaltningen för andra möjligen framdeles beslutade statspapper, hvilka kunde hvila på annan grund och säkerhet. 6:0.
Ett creditiv anvisas på R.
St:s hank, till anlitande för tillfälligt behof att omsätta dessa papper. 7:o.
Af det belopp, sorn sålunda återkommer till Riksg.cont. skall ett capital, motsvarande årliga amorteringen, innehållas och annuleras, b'fver hvars iakttagande det tillkommer statsrevisionen alt vaka. 8:0.
Det åligger Riksg.cont. att, mot creditsedlar på större och mindre valeurer, invexla obligationerne, för all befria allmänheten frän behof att sins emellan uppgöra ränteliqviden, och vid vexell»'ist skaffa handeln och banken tillgång lill sådane papper, som dock med varsamhet bör medgifvas. 9:o Alla medel, som för på nytt ulgifne statsobligationer sully ta i Riksg.cont., vare sig i creditsedlar eller banco, förblifva hvilande i cassakistan tilldess nya obligationer äler erbjudas. 10:o.
Den riintevinst, som tillfaller Riksg.cont. under obligaliouernes hvilotid derstädes, utgör i första rummet tillgång lill ersättande af förvaltningskostnaden.
Den kan blifva betydlig, och för delta fall stadgas, att den kommer att utlånas på fastigheter å landet, till sä jemn fördelning pä länen sorn svarar mot skattevederlagsbcloppet, hvarigenom räntan, sorn inom orten upplupit, om dess tillstånd varit sådant alt capitalet kunnat der bibehålla sig, till orten i egenskap af lån återkommer, och således icke utsuger rörelsemcdlet, innan landet med produclen af sin llit hunnit skalla motsvarande tillgångar.
När dessa lån slutligen uppsägas, äger Riksg.cont. tillgång till kostnaderne för det nya taxeringsverket i landet; och vidare kan det användas lill indemuisationcr ät de conquelerade proviuserne. ll:o.
Staten emottager vid utgången af 28 år löseskilling för återstående hälften af grundskatten, medelst förräntning och amortering under nya 28 är. 12:o.
Ärliga afbördandet af delta skattebelopp tillgår på det sätt, alt summan jemte halfva skatten afräknas pä totalsumman af hela grundskatten, hvarefter återstoden fördelas på al! jord, genom uträknad bevillning efter taxeriugsgrund.
Ny fördelning sker efter 5ö år, dä tillökning i värde påföres skaltet, såsom då fritt frän all ränta. 13:o.
Vid den härnedanföre nämnde bcvilluingslaxcring bör, utan afseende pä utgående löscskillingsbeloppcl, bela skatlcjorden anses lika skattfri, som den privilegierade jorden, med beräkning endast för halfva grundskatten. 14:o.
För vinnande af mera rättvisa och likhet öfver hela landet i del nu ojemua taxeringsverket, bör en jemkning derå 1 II. 23 t 178 Den 14 Augusti f. m. öfver liela riket förberedas oell taga sin början 5
Sr innan grundskatten till hälften upphör, och hemställas vidsträklare jeniföringscomileer, biträdde af kamerala tjenstemän, helst desamme öfver hela eller större delen af riket.
Intilldess samma laxeringsverk tillämpas, må intet afseende fästas å den nya skattskyldighet den privilegierade jorden sig åtagit, eller denna leda till nedsättning i nu gällande taxeringsvärde.
Vägledning i förstnämnde afseende torde kunna hemtas af det berömda Norska taxeringsverket. 15:o.
Dessa taxeringscomiteer höra jemväl hufvudsakligen pröfva oell föreslå, huru de conqueterade provinserne skäligen må, genom bevillningsnedsättning under en viss längre tidrymd, komma i åtnjutande af lindring för den större skattedel, som eljest kom alt drabba dem, derigenom att allmän bevillning inträdde i stället för en grundskatt, som å deras hemman varit ringa, i förhållande lill det gamla Sveriges, och Ilvars försvinnande således utgjorde en mindre fördel för desse hemman, än det öfriga landets, och i samma mån påförde jorden en högre bevillning. 16:o.
Samma uppmärksamhet och förslag bör jemväl tillhöra comitéen i afseende pä alltför märkbara olikheter å andra orter i förenämnde fall, allt till det hilliga afseende Konung och Ständer kunde vid grundskattsnedsättningen derå fästa. 17:o. II.
St. besluta likaledes det samma grunder af billighet och rättvisa höra tillämpas, så snart K.
M. finner skäl tillåta en förändring af indelningsverket, för hvilken utjemning ett lika beskaffad! fondsystem då borde träda i dettas ställe, hvarigenom det rörelsecapital, som nu sättes i omlopp och genom amortering minskas, kunde i ett någorlunda jemnt förhållande ersättas.
Genom uttalande af dessa grundsatser, hvilka, såvida de erhålla den andra Statsmaktens godkännande, voro bindande beslut, som icke kunde af kommande Ständer återkallas, hade skattejemkningen vid detta riksmöte framryckt ett jättesteg, ulan alla föreg-.de undersökningar, och utan allt äfventyr alt, sådant oaktadt, blifva orättvis.
Man hade lugnat alla sinnen, tillfredsställt alla billiga fordringar och undanröjt alla farhågor; ty den oro, som löper genom den närvar, tiden skulle jag tro egenleligen icke vara någon annan, än stora fordringar å ena sidan på jemnlikhet i fördelar och bördor för Svenska jorden, och fruktan å den andra, att äganderättens helgd för dess vinnande klefve uppoffrad.
Om jag ej häri misstager mig, så vore förslaget, hvars statistiska behof Ur Presidenten Westerstrand häst är i tillfälle utreda, och hvars financiella fördel ligger i alltför öppen dag, för att påkalla vidare undersökning, äfven hvilande på en rättvis och politisk grund.
Jag anhåller, att delta mitt förslag måtte få åtfölja dfen discussion, som här blifvit uti ämnet företagen, och att således Den 14 Augusti f. m. 17!) mitt amendement mätte i sammanhang med Hr Wcslerslratids motion af StatsUlsk. upptagas.
Landtm, tillkännagaf, ali plenum kl. G pä eftermiddagen komme att fortsättas.
Den ifrägavar. motionen är af beskaffenhet, såsom R. o. Ad. väl funnit, att den åsyftar att omskapa Svenska samhället.
Hr Danckwardt har således haft ganska rätt att tala örn en omskapning, men R. o. Ad. torde dock finna, att motionen, så vidt hon afser en skatlejemkninfg, är onyttig; ty hvad skulle följden blifva af alla dessa ändlösa liqvider?
Uppgöras de med rättvisa, på sätt Hr Danckwardt synes önska, så skall ingen förlora något derpå; men om ingen mister något, så lär väl icke eller någon annan kunna vinna något, och hvad hade man dä för allt sitt besvär ?
Jo, att sysselsätta sig sjelf och andra onödigtvis, likasom jag tror att vi nu skulle göra, om vi längre skulle fortsätta denna öfverläggning; ty då denna motion kommer till StatsUlsk., så lärer man der nogsamt linna att omöjligheter begäras.
Hr Danckwardt har yttrat ett ord, som later så förskräckligt, att någon öfverdrift måste vara deruti.
— Han sade, om jag rätt fattade hans mening, all hvad som består är det ruttna i samhället.
Med ”hvad som består” plägar menas allt hvad som finnes.
Om så är, lärer i samhället intet annat vara friskt, än det som icke finnes.
Hr D anckwardl:
Det är visserligen utan allt ändamål, som jag nu uppträder.
Jag vill likväl med några ord besvara Hr von Hartmansdorffs yttrande.
Han frågar, hvartill de föreslagne liqviderna skola tjena; och jag svarar, att de liqvider ha ett stort ändamål, hvilka afse möjligheten för liqvidcrs framtida fortsättande i allmänhet.
I afseende åter på ett sådant anförande af mitt yttrande, att det beslående vore det ruttna, så täckes Hr von Hartmansdorff ihågkomma, att Hr Rääf grundade sin vederläggning af motionen på föregifven rättvisa i häfden, och det är denna häfd i skatteväsendet, som jag är säker förr eller sednare skall anses vara det ruttna i Staten.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd pro- * pos., biföll R. o. Ad., att hvad nu blifvit anfördt i afseende: på Hr Westerstrands motion om grundskatlernes reglering, finge till StatsUtsk. remitteras.
Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Genom beslut af d. 1 innevar. månad har R. o. Ad. förelagt Coust.Utsk. att, inom medlet af månaden, inkomma med uppgift på de sedan sista riksdagen hvilande grundlagsändringsförslag, rörande nationalrepresentationens ombildning.
Delta beslut har endast af BondeSt. blifvit hiträdt, och således har det icke blifvit något R.
St:s beslut; men det oaktadt har Utsk., nogsamt inseende vigten af alt denna stora samhällsfråga med det snaraste afgöres, så vidt ISO Den 14 Augusti f. m. tili dess maki stålt, påskyndat detta arbete.
Förlidne måndag iifverlemnade Const.Utsk. sitt i ämnet uppgjorda betänkande till Exp.Ulsk., och jag har af Exp.Utsk:s ordf. erfarit, alt detta Jtetänkande nästkommande Lördag kan läggas på R.
St;s bord.
M;s denna dag ankomna nåd. propos. af d.
I dennes, ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§ i 17 cap. llandelsb:u samt förklaring af 2 § i samma cap.
Upplästes och remitterades lill LagUtsk. K. M:s nedannämnde, denna dag ankomna nåd. propos:r af d. 1 dennes: l:o Ang:de förändrad lydelse af 1 § i 20 cap.
Ärfda-b:n och tillägg lill 7 § i 20 cap. af samma balk. 2:o Ang:de vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart oell nytljanderälls-inteckning. 3:o Ang:de intecknande af ej mindre lifstids-städja och undantagsaflal, än ock all annan afhandling om nyttjanderätt till läst egendom ä landet. 4:o Ang:de tillägg i 3 cap. 5 §.
Handels-b:n samt förklaring öfver 32 § i R. o. Ad s privilegier d. 16 Oct. 1723, i afseende på der stadgade afgifter vid utflyttning till utrikes ort.
Upplästes och remitterades lill StalsUtsk. K. M:s nedannämnda, denna dag ankomna nåd. propos:r: 1 :o Angtde anvisande af medel till arfvoden åt 3 nya ledamöter i lagberedningen, gifven d. 1 dennes. 2:o
Angalo uppförande pä allm. indragnings-statcn af ett lönebelopp, stort 689 r:dr 20 sk., för Archivarien i Just.-Statscxpedilioneu, Prolocolls-secreleraren J.
Hegardt; gifven d. 1 dennes. 3:o Om Kamererare!) E. M.
Dahleri och Krigsrådet A. L.
Ilaulfinaus befrielse frän dem ålagd ersättningsskyldighet, såsom conlrollanter å förre Krigscasseuren S. II.
Brattströms uppbörd; gifven d. 2 dennes. 4:o
Om upplåtande till Solna församling af inalles 3 tunnland 7| kappland mark, tillhörande Carlbergs kungsgård; gifven d. 2 dennes.
Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. och Landtm, anmodat R. o. Ad., all lenina ena sidan af salen loin, så att der blcfve plats för de öfrige Ståndens medlemmar af den stora deputation, sorn i dag kömöte att afgå för att bos II. M. Konungen i und. anhålla om Oess och 11.
Drottningens kröning under innevar. riksdag, ankommo nu de andra RiksStms
Taleman och deputa1 iöns medlemmar äfvensom de 2:ue härolder, sorn borde gå framför R. o. Ad.; hvarefter den stora depulalionen kl. nära 2 c. ni, afgiek frän Riddarhuset till K, Slottet, Den 14 Augusti e. m. 181 Till följd af R. o. Ad:s, före ankomsten af de öfrige
Stå ndcns ledamöter, Icmnade bifall lill 11. Ex. Ilr Gr. och Landtm:s propos. åtskildes R. o. Ad. då deputalionen afgick, samt R. o. Ad:s medlemmar af dcputationen vid nedgången från K.
Slottet kl. 1 till 3 c. lii.
Onsdagen den 14 Augusti 1844, Plenum kl. G e. m.
Upplästes oell remitterades till Stats-Utskottet: K.
M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 2 dennes, om rotehållarnes vid Forssa, Delsbo oell Jerfsö compagnier af Helsinge reg:te befriande från åtagandet att förse
Underolficerarne vid nämnde compagnier med hus och ved samt mulbete för deras kreatur. K. M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 2 dennes, angide afsöndring från f. d.
Öfversteboställe! vid Dalregitet Näs kungsgård af 2;ne dithörande ålfisken.
M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 5 dennes, angide den s. k. ollongäldens upphörande.
K. M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 5 dennes, om upphörande af den s. k. sölf- eller husmansskatten i Bohus län.
M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. G dennes, angide åtgärder lill behöfvandes undsättning i missväxtår. K. M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse d. 6 dennes, i fråga om delaktighet i civilstatens pensionsinrättning för borgmästare i rikets städer utom Stockholm, äfvensom för commissioiis-laiidlmätare.
Stats- samt Allm. Besv.- o. E k o n.-U ts k : n: K.
M:s denna dag ankomna nåd. propos. af d. 2 dennes, i nnledn. af väckt fråga om förändring i sättet för ersättning af hästar och persedlar, som vid rusthålls-regitena under krig gå förlorade.
Bevill niugs-Utskollet: K.
M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse af d. G dennes, angide tulltaxan.
B a n c o - U t s k o 11 e t: R.
M:s denna dag ankomna nåd. skrifvelse af d. G dennes, 182 Den 14 Augusti e. m. 1 fråga om förhöjning af det i R.
St:s bank för Jerneontorct beviljade ereditiv.
M:s denne dag ankomna nåd. skrifvelse af d. 2 dennes, ang:de den nya ordinarie soldatroteringen i riket.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke denna nåd. skrifvelse, som endast innehöll ett tillkännagifvande, att K.
M. icke för närvar, är i tillfälle att uppfylla R.
St:s yttrade önskan om erhållande af framställning rör:de den nya ordinarie soldatroteringen i dess' helhet, finge läggas lill haudlingarne; hvilket bifölls.
Anvo föredrogs K. M:s d. 10 dennes på bordet lagda nåd. propos., ang:de bestämmande af vissa villkor för vinnande af dipositions- och äganderätt,till de s. k. kyrkohemmanen i Halland.
Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolph, anförde skriftligen : Då K.
M:s nåd. propos. rör:de Halländska kyrkohemmanen blifvit begärd på bordet, anhåller jag få yttra några ord i ämnet, hvilka torde få åtfölja remissen till vederb.
Denna för hemmans-åboerne vigtiga fråga har, under mer än 20 års tid, gifvit anledn. lill en förlåtlig oro och farhåga hos åboerne, då de sväfva uti en beständig osäkerhet att deras prestationer kunna efter godtycke öfver höfvan uppstegras, och kan äfven ovissheten, huruvida de icke förr eller sednare skulle genom förhöjda anspråk nödgas öfvergifva hemmanen, eller åtminstone icke få öfverlåta dem på sina barn och efterkommande, föranlåta dem att ej gifva hemmanen den häfd och vård, som de säkert icke underlåta alt göra, dä de blifva försäkrade om en ständig besittningsrätt derå. K. M. har år 1843 afslagit den af 1840 års Ständer väckta propos., alt Kronan skulle, genom stämning vid vederb. domstol, söka återvinna dessa hemman.
Just.Cancelleren har ansett denna åtgjord mindre lämplig, af skäl att förhållandena med dessa hemman voro allt för invecklade och svåra att reda; och har äfven anlydt möjligheten, i händelse af en rättegång emellan Kronan och Kyrkan, att ena eller andra partens rätt svårligen skulle kunua undgå att förnärmas.
Vid en rättegång åter emellan vederb. kyrkor och hemmansåboernc, om frågan sålunda behandlades, skulle alltid samma förhållande, nemi. dels det mörker som i vissa fall hvilar öfver denna angelägenhet, dels ock den otydlighet, som röjes uti en del åtkomliga handlingar, göra en sådan rättegång lika långvarig som kostsam för båda parterue och särdeles tryckande om ej omöjlig för de obcmedlade åboerne, oberäknadt de obehagliga följderne i många hänseenden, som uppslå genom tvister emellan clerecict och församlingsboar, hvartill ty värr redan uti presterskapets löucbcräkniug nog tvistefrön förut förefmnas, der, Den 14 Augusti e. m. 183 såsom uti Halland, inga accorder kunnat träffas emellan kyrkohcrdar och församlingar.
Åtskilliga tillgängliga acta gifva grundade stöd för antagande af den K. propos., nemi. de K. commissariernes meddelade resolution uppå presterskapets i Halland besvär, då provinsen afträddes till Sverge, der det heter: ”De Beneficia, som af särdeles benådning och förmedelst K. bref äro lagda till kyrkor, skolor och deras betjentes underhåll och nu förmenas vara införde uti ens och annans donations-eller köpebref, blifva billigt vid sin fundation; och finna samtlige commissarierne skäligt, att kyrkor och skolor och de betjente, till hvilka af gammal tid någon viss ränta förmedelst K. bref utaf en christelig intention är förordnadt och perpelueradt, bör mainteneras, dock mus te sddant intet vidare extenderas lin på den ränta, som af ålders tid. sedvanligt till dem är utlagd.” Enligt de officiella copieböckcrne från 16:de och 17:de århundradet, som angå Skåne och Halland, och finnas förvarade i det K.
Danska Geheimearchivet, styrkes, att de hemman, hvaraf kyrkorne ägde landgille, blefvo under Danska tiden, så vidt kyrkorne ägdes af Konungen och kallelserätten af honom utöfvades, bortstadde för Kronans räkning af Konungens ”Lendsmand”.
Detta bestyrkes ytterligare genom ett bref af Konung Christian IV, dat.
Köpenhamn d. 29 Juni 1633, hvaruti åboerne å hemman med landgille lill kyrkor, eller sådane hemman, som uti 1646 års jordebok äro upptagne såsom kyrko, kallas ”Fåre och Kronans bönder och tjenare”.
Af handlingarne synes äfven, att Kronan, så väl före som efter 1646 års jordeboks upprättande, haft jordägande- och städsel-rätt sig förbehållen å de hemman, som uti nämnde jordebok äro upptagne under rubrik af kyrkohemman.
Consistorium i Götheborg har, uti und. skrifvelse af d. 17 Mars 1841, endast begärt, i den händelse K.
M. skulle i nåder anbefalla laglig undersökning i denna fråga, att Halländska kyrkorne, huru än målet må aflöpa, måtte oqvaldt bibehållas vid de årliga ränteförmåner, de hittills af k yr kohemmanen uppburit.
Då nu kyrkor och presterskap, genom antagande af K.
M:s nåd. propos., äro försäkrade om ständigt bibehållande af de räntor de nu få uppbära af de ifrägavar. hemmanen, och då denna långvariga tvist svårligen på annat sätt kan slitas, än genom ett beslut af Konung och Ständer, som bevarar ömsesidiga rättigheter; då Staten bör vara män om alt dess jordegendom vårdas och hiifdas, och då ett grundvillkor derföre är, att den jordbrukande individens existeucc så mycket möjligt är betryggas: vore önskcligt att den nåd. propos. af R.
St, antoges.
Att dessa hemman få af åboerne lill skatte inköpas, anser jag äfven förmånligt, icke så mycket för den ringa penningeinkomst Staten derigenom erhåller, som i synnerhet för den reda nytta för jorden, som ägande- i stället för tillfällig besittningsrätt alltid måste medföra.
Det är mig icke obekant, att åtskillige K. bref, (hvilkas uppräknande här vöre för vid - 184 Den 14 Å ngiiBti e. m. lyftigt) bestämma i afseende på Halländska kyrkohemmmanen, att de icke la till skatte inköpas; men då billigheten kräfver nya bestämmelser, inser jag ej att endast gammal häfd skalle vara ett hinder för Konung och Ständer att dem antaga.
Jag får på dessa skäl tillstyrka den nåd. propus.
För att icke upplaga R. o. Ad:s tid med ett vidlyftigt anförande, vill jag inskränka mig till den påminnelse, att Utsk. måtte laga kännedom om hvad som i detta ärende redan, såväl vid föreg:de riksdagar, som inom Regeringen passerat.
Måtte Utsk. deråt egna den uppmärksamhet, som erfordras, då det är fråga om det skydd för beståndande rätt, hvilket inom hvarje lagbundct samhälle, och alltid inom Sverige, utgjort ett anspråk, som hvar och en varit berättigad alt äga.
Det förevarande ämnet är, i afseende på det prejudicat det innefattar, af den stora vigt, och i afseende på sammanhanget, af den vidlyftighet, att det fordrar en vidsträcktare utredning, än jag varit i tillfälle att deraf göra under de dagar den K. propos. legat på bordet; emedan mina förmiddagar äro upptagne antingen af plena eller af Utsk:sgöromål.
Jag anhåller således att framdeles få inför R. o. Ad. andraga hvad jag härutinnan kan hafva att anföra, och alt mitt yttrande dä må blifva remitteradt till det Utsk., som vederbör.
I afseende på hvad Gr. Lewenhaupt nyss anfört, vill jag dock yttra några ord.
Han har talat om den oro, som besvärar arrendatorerna af ifrågavar. kyrkohemman under det att deras anspråk äro oafgjorde.
Men månne icke deras oro skulle kunna jemföras med de bekymmer, som under samma tid plåga hemmanens innehafvare, hvilkas rätt man vill åtkomma?
Samme talare har yttrat, om jag ej missförstod hans uttryck, att Just.Cancelleren skulle hafva förklarat, alt om denna sak komme till utredning, så skulle den ene eller andre partens rätt svårligen kunna undgå att förnärmas.
Min föreställning om rättegång har alltid varit den, att ingens rätt skulle förnärmas, utan alt rätt skulle tillkomma dem, som vederborde.
Jag kan icke tro att Just.Cancelleren kan hafva någon annan mening om saken.
Det kan icke vara någon af R. o. Ad. obekant, att denna fråga under de 3 föreg:de riksdagarne blifvit af Ståndet med den noggrannhet och fullständighet behandlad, som de till Ståndet inlemnade handlingar gifvit för banden.
Den uppmaning, som blifvit Utsk. gifven, ali taga noga kännedom af föreg:de riksdags handlingar i ämnet, skall Utsk., det vågar jag pä förhand säga, såsom varande ledamot deraf, visserligen gä till mötes.
Jag bekänner uppriktigt, alt det är med glädje och tacksamhet, som jag sell dea propus., som R- M. ifrågasatt.
Saken - Den 14 Augusti e. m. 185 ken stod nemi. vid slutet af föreg:de riksdag i den ställning, att en rättegång syntes oundviklig.
Instämmandet till laga domstol begärdes af Ständerna, i likhet med hvad föreg:de Ständer begärt; emedan de voro öfvertygade om riktigheten af de mångfaldiga handlingar, som lill alla delar slodo för den äsigt, att Halländska kyrkohemmaneu från början voro Kronans, att de under tidernas gång pä en olaglig väg gått ifrån densamma, och att således Ständerue ansägo, att, genom denna rättegång, de skulle återvinnas lill Kronan.