Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser detta knappast vara ett Svenskt, utan eli Europeiskt företag, och den som erfarit de sjöskador, som lill följe af bristen på en hamn vid delta ställe årligen inträffa, och sett huru ofta, i anseende till denna brist, menniskors både lif och välfärd förloras, kan icke utan glädje hafva läst det betänk. , som StatsUtsk. afgifvit, deri det föreslagit en hamns anläggande vid detta ställe.
Jag började med att säga, att numera jag icke tror att detta kan genomdrifvas, och får derföre nu förena mig i det project, som af Frih.
Sprengtporten blifvit afgifvet, alt R. o. Ad. täcktes förena sig med PresteSt. och bifalla de 76,000 r:dr, som af nämnda Stånd äro beviljade för en vågbrytare vid Svinebodau, men dock med det villkor att anslaget öfverlemnas till K.
M:s disposition, enligt hvad Frih.
Sprengtporten föreslagit, för att alternativt användas vid Svinebodan eller Höganäs, såsom K. M., efter skedd undersökning, finner nyttigast.
De personer, som gjort undersökningarna vid dessa ställen, på deras auctoritet tror jag man kan lita, och de hafva tillstyrkt Höganäs framför det andra stället, och jag tror att med en alternativ tillåtelse alt använda dessa 76,000 r:dr, kunde dock något vid Höganäs göras.
Jag är icke man af yrket, jag känner det icke och borde således icke tala i fråga derom, men jag anser mig dock äga rätt att yttra min föreställning om hvad en vågbrytare vill säga.
Der en vågbrytare skall ställas, måste det vara för att hindra vågen att bryta emot något nytt föremål, som skall uppföras.
Då ingen hamn kommer att finnas bakom, så vet jag icke hvad en sådan vågbrytare skall tjena lill, och jag får deremot säga, att om icke en fullkomlig hamnanläggning nu kan ske vid Höganäs, så kan åtminstone så mycket göras der, att en ganska stor och betydlig nytta uppkommer, hvilken i framtiden skall vara undangjord för de åtgärder, som säkerligen i kommande tider der skola företagas.
Jag förenar mig med Frih. Sprengtporten , och anhåller om Hr Frih. o. Landtm:s propos. på det tillägg han föreslagit i PresteStrs beslut.
Då Utsk. i detta sednare betänk, helt och hållet ändrat sin åsigt i afseende på nyttan och Den 27 Mars e. in. 457 och nödvändigheten af en hamnanläggning vid Höganäs, så linner man, att de skäl, som talat för en sådan hamnanläggning, hafva gjort sig gällande inom StatsUlsk.
Dessa skäl äro utvecklade i StatsUtsk:s ullåt., och hafva ytterligare af Frih. Sprengtporten blifvit omnämnda.
Tyvärr hafva de icke gjort sig gällande inom de Stånd, som redan behandlat detta ärende; men jag, för min del, tror icke att dessa Stånds beslut böra lägga något binder i vägen för R. o. Ad. att efter sin öfvertygelse om detta arbetes vigt, nytta och nödvändighet fatta sitt beslut, oberoende af de andras.
Förutsatt äfven att ingen apparence vore att det 4;de Ståndet, RondeSt., skulle vilja förena sig med R- °’ Ad. ; dess beslut, anser jag likväl, att R. o. Ad., om Ståndet inser de politiska, militäriska och commerciella fördelar, som anläggningen af en hamn vid Höganäs kan medföra, borde, allt detta oaktadt, besluta bifall till TJtskis förslag om ett anslag af 191,000 r:dr till hamnen vid Höganäs.
Alt BorgareSt. icke beviljat dessa anslag, så väl till Höganäs som Svinebodan, tror jag vara ett bevis på gilltigheten af alla de skäl, sorti varit anförda för anläggningen isynnerhet vid Höganäs, ty Ståndet har förmodligen insett på förhand, att Höganäs i framtiden skulle blifva en ganska vigtig handelsstad och har deruti sett ett hinder för bifall till ett anslag, som skulle möjligen i framtiden bereda undergång för eller minskning i flera andra handelsstäders rörelse.
Att återigen PrestcSt. afslngit anslaget för Höganäs, men deremot bifallit det för Svinebodan, hvars syftemål är af mindre och secundär art, tillskrifver jag brist på localkännedom, ty nalman vet att Svinebodan är ett utskjutande sand- och stenref, en half mil söder om Höganäs och utan allt samband med Höganäs, och att der, genom anläggande af en vågbrytare, kan blifva endast en nödhamn, så kan ett anslag dertill vara godt och väl, om man har medel i öfverflöd; men då man inser de ojemförligt större fördelarne af en hamnanläggning vid Höganäs, så borde likväl Svinebodan aldrig hafva kommit i betraktande.
Då likväl ett Stånd beviljat detta anslag, så instämmer jag äfven i hvad Frih. Sprengtporten och Gr.
Posse redan föreslagit, så att, jemte det jag begär att R. o. Ad. måtte bifalla ett anslag af 191,000 r:dr för Höganäs, jag anhåller att H.
Ståndet tillika mätte bifalla anslag till Svinebodan, men så villkorligt, att det må bero af K. M., alt, derest detta anslag blir det enda af de 2:ne nu ifrågavar., som af R.
St. beviljas, K.
M. då må få använda dessa medel antingen till vågbrytaren vid Svinebodan eller till hamnanläggningen vid Höganäs, på sådant sätt som K.
M. finnér nyttigast och bäst vara.
Jag instämmer alltså i de förre värde talarnes förslag i denna del, men begär tillika, att R. o. Ad. ville för dess del bevilja till hamnen vid Höganäs ett anslag af 191,000 r.dr. 22 H. 58 458 D e n aj M a r s e. m. Hr Rosenblad:
Här vore visserligen mycket att tillägga 0111 nyttan af Höganäs och hamnen der, men då ingen bes t rid t det, så vill jag icke vidare derom yttra mig.
Men jag anhåller, med anleda, af hvad den siste värde talaren yttrade, att få fästa uppmärksamheten derpå, att nu är här icke håga om att göra det basta man borde och ville, nemi. alt företrädesvis bevilja anslag för Höganäs och derjemte äfven för Svinebodan, utan här är frågan, hvilket beslut af R. o. Ad. kan blifva under närvar, förhållande mest gynnande för det af oss alla erkända nyttigaste ändamålet.
Då står förhållandet nu så, att BondeSt. har, genom bifall till Utskts första betänk., redan afslagit anslag för begge dessa hamnarbeten.
Borgare.*?!, har, genom afslaget å hela denna punkt, afslagit anslaget både för Höganäs och Svinebodan.
PresteSt. liar afslagit anslaget för Höganäs, men bifallit det för Svinebodan.
Skulle vi nu antaga det förslag, sorn Hr Prytz afgifvit, hvilket jag, om saken stått in stata qvo, mycket gerna skalle medgifvit, så hade det den påföljd, att då vore anslag för tJöganäs af ett Stånd bifallet och af 3 Stånd afslaget.
Det skalle således helt och hållet förfalla. K. M:s dispositionsrätt, i händelse de 2 Ståndens beslut om det andra anslaget sedan blef gällande, vore inskränkt endast till Svinebodan.
Då är del enda sättet att komma till ett resultat det, hvarpå jag hemställer att Hr Prytz måtte ingå, nemi. att antaga Frih. Spreng! portens förslag.
Derigenom att vi bifalla ett anslag för begge företagen, äro båda punkterna på sitt sätt sammanbundne, och genom en inbjudning till PresteSt. skall det måhända förena sig med oss.
Gör det icke det, så måste likväl begge besluten komma under förstärkta StatsUtsk:s decision.
Derföre hemställer jag lill Hr Prytz, om han icke ville medgifva hvad Frih.
Sprengtporten föreslagit, likasom jag hemställer att
Ståndet matte förena sig om della förslag.
Jag har uästan intet att tillägga, sedan Hr Rosenblad yttrat sig.
Tre Stånd hafva afslagit allt anslag till Höganäs.
Således är det förbi.
Ett Stånd har beviljat anslag lill Svinebodan, ett anslag som Hr Prytz ansett vara illa användt.
Då återstår icke något annat för oss, än att, så framt någon nytta skall vara med detta anslag, bevilja det på sätt Frih. Sprengtporten uppgifvit.
Eljest vore det alldeles bortkastade penningar.
Jag utber mig få fästa Hr Ptytz’ uppmärksamhet derpå, att jag tror det icke formligen låta sig görn, att ft. o. Ad. skulle på 2tne olika sätt bevilja anslag för samma sak, först directe för Höganäs, och sedan indirecle antingen till Höganäs eller Svinebodan.
Jag tror icke att
Ståndet kan fatta ett sådant beslut, utan det måste decidera sig för det ena eller det andra, och skälen hvarför man bör här förena sig i den propos., som afser ett altenia - De n 27 Mars e. ra. 4r>9 t i v t anslag, uro redan af andra talare så tillräckligt utvecklade, alt jag icke behöfver i delta fall längre uppehålla R. o. Ad.
Då jag nyss hade äran yttra mig och hegärde Ståndets bifall lill begge dessa anslag, så gick jag ut från den synpunkt, att. tre Stånd förut icke hafva afslagit anslag till Höganäs.
Det är endast Preste* och BorgareSltn, som hafva yttrat sig öfver StatsUtskts nu förevar, betänkande.
BondeSt. har bifallit StatsUtskts första betänk., men detta första betänk, innehåller alldeles icke något anslag för Höganäs.
Då nu StalsUtsk. frångått sitt första yttrande, så är det deraf, att BondeSt. afslagit det förra betänk., icke någon följd att BondeSt. nu skall afslå ett anslag, som då icke var tillstyrkt.
Men jag känner tillika, hvilket jag redan har gjort någon anspegling uppå i mitt förra yttrande, att appaiencerne uro ringa och troligen inga för att BondeSt. skulle i detta afseende förena sig med R. o. Ad., och om det alternativa förslag, som jag androg, skulle lägga hinder i vägen för alt få det mindre anslaget användt lill det luifvudsakliga ändamålet, sorn är Höganäs hamn; så vill jag visserligen icke ensam blifva qvar vid den mening jag yttrat, utan, för att undanrödja all tvist i det fallet, vill jag förena mig helt och hållet i förslaget om att ett anslag må beviljas af 76,000 r:dr till en vågbry lare vid Svinebodan, likväl så, att det må kunna af K.
M. disponeras för hamnanläggningen vid Höganäs, d. v. s. på sådant sätt som Frih.
Sprengtporten har i sitt första yttrande framställt.
Posse: Sedan Hr Prytz återtagit sitt förslag, har jag föga att tillägga.
Jag får blott säga, att då jag förra gången hade ordet, nämnde jag icke min önskan, att, i öfverensstämmelse med hvad Frih.
Sprengtporten projecterat, R. o.
Ad. måtte ej, allenast anslå 76,000 r:dr till Höganäs eller Svinebodan alternativt, utan äfven inbjuda PresteSt. att sig med oss i delta beslut förena.
Landtm, hemställde, om B. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s förslag i 33 punkten.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att 76,000 r:dr för hamnbyggnad vid Höganäs och Svinebodan öfverlemnas till K.
M. att användas för det af dessa företag, K. M. pröfvar angelägnast. R. o. Ad. beslöt derefter inbjuda PresteSt. att uti detta beslut sig med R. o. Ad. förena.
D e il 27 Mars c. m.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna memir och utlåt:», nemi. från ConstitutionsUtskottet:
N:o 86, med förslag till ändring af Reg.F:ns 56 § och Riksd.Ordnts 4g §; N:o 87, med förslag till ändring i Riksrättens organisation ; ]\T:o 88, med förslag till ändring af Riksd.Ordnts i5 § I morn.; W:o 8g, med förslag om ändring i Riksd.Ordnrs 17 §; N:o go, till BondeSt., i anledn. af dess yttrande ronde Utsk-.s mein.
N:o 63; N:o gi, i anledn. af återremiss på mern.
N:o 73; N:o g2, i anledn. af tre Stånds återremiss på mern.
K:o 275; N:o g3, i följd af återremisser på mern.
N:o 78; Wto g4, i anledn. af återremisser på mern.
N:o 7g; N:o 96, i anledn. af tre Stånds emot Utsk:s mern.
N:o 6j gjorda och till Utsk. hänvisade anmärkn:r; N:o g7, med förslag till upphäfvande eller ändring af Tryckfr.förordntns 5 § i3 morn.; N:o g8, med förslag till ändring af Riksd.Ordn. § 5g och Tryckfr.förordn. § 2 mom. 4?
ISr:o gg, med utlåt, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i 87 §;n Reg.Fm; StatsUtskottet: N:o 474) ■ anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 4-31 ; N:o 47^; roed anmälan om K. M:s nåd. remiss å 4 P&' titioner ang:de Svea canal; JV:o 476, ang:de verkställd omröstning i fråga om pension för aflidne Bancofullmäkligen Anders Danielssons enka och barn; N:o 477) ang:de verkställd omröstning i fråga om eftergift af Landskamererare», Kammarrättsrådet Lindbergs ersättningsskyldighet i och för Kronofogden Hoflings bala nce; N:o 476, ang:de verkställd omröstning öfver en med grunderna för allm. bevillningen sammanhang ägande fråga; N:o 47g» ang:de anställd omröstning i följd af skiljaktiga beslut öfver en punkt uti utlåtandena N:is g2 och 221; N:o 480, i anledn. af Hr Kjellbergs motion om anslag till upprensning af Ångermannaelfven ; Banco Utskottet: AT:o 158, i anledn. af Hr JNordenanckars, F. W., motion, innefattande förslag till reglering af Bankens lånerörelse i åtskilliga delar; N:o i5g, i fråga om belåningen af adier och publika papper; Den 27 Mars e. m. 4G1 N:o 160, öfver Capitainen C. F. von Hennigs ansökning om eftergift af öfverränta å discontlån; N:o 161, i anledn. af väckt motion om nedläggande af all vidare ersättningstalan emot förre directeurerne vid Malmö lånecontor, Contractsprosten Doctor Gullander samt Borgmästaren Kjellander, för den genom Kamereraren Lindstedts bedrägliga förfarande i tjensten lånecontoret tillskyndade förlust; Banco- och LagUtsk otten:
N:o 8, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsktns i utlät.
N:o 5 afgifna förnyade förslag till lag för enskilda banker; Lagutskottet; N:o 183, i anledn. af vackt fråga om ändringar i kyrkolagen.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Hermelin, August Söderling, ledamot i Const.Utsk., erhållit 3:ne veckors tjenstledighet, samt att Hr Ribbing, Arvid, ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., afsagt sig sin befattning i nämnda Utsk., under anhållan att blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen, och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla denna Hr Ribbings begäran.
Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att en af de första dagarna i nästa vecka sammanträda, för att utse en ledamot i Const.Utsk. under den ål Frih. Hermelin beviljade ledighet, samt en ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk. efter Hr Ribbing. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 12 om aftonen.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 462 Den 29 Mars f. ra.
Måndagen den 29 Mars 1841 •
Justerades 2 prot.utdr. för den 27 dennes e. m.
Upplästes Exped.Utsk:s mern.
N:o 41» * anledn. af erhållna återremisser af Exped.Utsk:s skrilvelseförslag N:o 241.
Derjemte upplästes Utskts förslag N:o 278 till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de dels rättighet för enskilde att anlägga thealrar i hufvudstaden, dels ock granskning af skådespel, hvilka å sådana theatrar uppföras.
Äfven upplästes ett utdrag af Exped.Utsk:s prot. af den 20 dennes, innehållande åtskilliga reservationer i anledn. af ofvannämnda förslag N:o 278.
De omständigheter, hvilka äro förenade med denna fråga, hafva gifvit densamma en större vigt än jag anser densamma förtjena; men såsom saken nu förhåller sig, har jag begärt ordet för att yttra mig härom.
Hvad som nu har blifvit uppläst är först ett mern., hvilket här åtföljt skrifvelse!!.
Emot detta mern. finnas några reservationer, hvilka jag tror ej hafva blifvit upplästa.
Jag är en ibland reservanterna.
Det är likväl på det att R. o. Ad. derigenom måtte erhålla kännedom derom, att Utsk. icke enhälligt godkänt det nu afgifna mern., sorn jag anhåller att ifrågavar. reservationer måtte uppläsas och att jag derefter får yttra några ord.
I anledn. häraf upplästes ifrågavar. reservationer, som blifvit afgifna i anledn. af ofvannämnda mern.
N:o 41- Hr Liljenstolpe: Hvad mern. beträffar, så tager jag mig endast friheten åberopa den nu upplästa reservationen.
I afseende åter på sjelfva skrifvelsen, får jag åberopa min emot densamma afgifna reservation.
Den är nog vidlyftig, så att jag kanske icke borde vidare yttra mig derom.
Jag borde egentligen hafva begärt frågan på bordel; men för att förekomma en vidlyftig discussion, så anhåller jag att Hr Frih. o.
Landtm, läcktes framställa propos. på afslag af Ulsk:s nu afgifna förslag till und. skrifvelse och deremot framställa propos. till bifall ä Frih.
Rehbinders förslag med de förändi ingar derutinnan, som jag tagit mig fi iheten göra.
Jag anser att vid utlålm, som blifvit återremitterade från samtliga RiksStånden, Utsk. bör fästa afseende på de skäl, som föranledt återremissen.
Derföre har jag icke nu kunnat hell och hållet instämma i Frill.
Rehbinders förslag, Den 29 Ma r s f. m. 463 hvilket jag förut hade gjort, innan dessa framställningar af R.
St, blifvit gjorda.
Jag yrkar således propos. på afslag å Utsk:s mein. och bifall till det förslag, sorn i min reservation finnes framsläldt.
Då jag ej kunnat instämma i Utsk:s förslag till lind. skrifvelse, hvilket äfven min reservation antyder, så anhåller jag, att förslaget vtterligare mätte få hvila på bordet, så att de resp. ledamöterne kunna få jemföra det med det förslag, som Hr Liljenstolpe afgifvil, och hvilket jag förordar.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förenade sig i begäran om detta måls hvilande på bordet.
I följe häraf blefvo Exped.Utsk:s meni.
N:o 4( saint förslag N:o 278 hvilande på bordel.
Ånyo föredrogs Con$t.Utsk:s den 24 och 27 dennes på bordet lagda mein.
N:o 100, i anleda, af återremiss på Const.Utskrs mern.
N:o 95.
Frih. Boye, Ludv., uppläste följande:
Jag var icke tillstädes på detta ruin, då här föredrogs Coust.- Utskis mern.,hvari förslag uppgafs till första voteringen i representationsfrågan, nemi. den angtde antagande af ståndsval eller allmänna val.
Jag var således icke i tillfälle att deremot då protestera; och jag nödgas derföre nu anhålla att få i denna dagens protocoll nedlägga en gemensam protest, så väl emot det bifall, som R. o.
Ad. då ^>af till berörde voter:s-propos. , sorn emot allt bifall till den nu ifrågavar., ang:de antagande af ett tvåkammar- eller en kamma r-sy sterne.
Jag grundar denna protest på den orubbliga öfvertygelse, att i privilegiifrågor äro alla voteringar af förstärkt Const.- Utsk. rent af constitutionsvidriga, såsom uppenbarligen ledande till kränkning af den säkerhet, sorn 114 §:n i Reg.F:n tillerkänner RiksSt:ns ägande privilegier.
Då man ställer 81 §:n i Reg.F:n samt 73 och 70 §§:na i Riksd.- Ordn. till jemförelse med 1 14 §:n > Reg.F:n, af hvilka lie förstnämnda föreskrifva sättet huru ändring i grundlagen »kalråstadkommas, men den sistnämnda likväl gifver en ovillkorlig helgd åt RiksSUns privilegier; så ligger motsägelsen deremellan i öppen dag.
Man kan nemi. icke tänka sig en större motsägelse än den, alt samma privilegiifråga, der uppoffringen ensamt ankommer på vårt Stånd, att, med eller utan villkor,gifvas eller vägras, skulle ändock och tillika ankomma på votering af de andra Stånden, och dem sålunda tillkomma en rättighet att ändra eller borttaga del villkor, sorn af oss var fästadtvid uppoffringen: oell då man icke får antaga att grundlagshuden motsäga hvarandra, så följer också deraf, att del behandlingssätt, sorn förstnämnde §§ föreskrifva, icke rimligen kan angå privilegiifrågor, emedan behandlingssättet skut - 464 Den 29 Mars f. m. le lunna tillintetgöra ali säkerhet i det veto, som likväl ovillkorligen tillhör hvarje RiksSt. att för sig utöfva.
Då man betraktar detta förhållande, visar sig oförnekligen, att stiftarne af våra grundlagar antingen icke föreställt sig det fall, sorn nu inträffat, nemi. att man vill begagna behandlingssättet, för att tverteraot andan af 114 §:n genom pluralitetens makt tvinga sig fram till det ändamål, som påannat sätt icke kan vinnas; eller också ansett förbudet deremot ligga tillräckligt i den ovillkorliga helgd, som sistnämnda bud meddelar.
Lyckligtvis ligger ett starkare försvar deremot i hvarje ärlig menniskas rättskänsla, ja, i sjelfva begreppet om den ära och tro, som icke tillåter att en uppoffring göres annorlunda gällande, än i öfverensstämmelse med det villkor, som dermed varit fäsladt.
Yi veta alla, och vårt prot. bevittnar jemväl, att R. o. Ad. icke annorlunda afträdt sin sjelfskrifna representationsrätt, än i sammanhang med det på samma gång fattade beslut, att Ståndsrepresentationen skulle, ehuru på annat sätt, fortfara, samt att representationen skulle bildas på alne kamrar.
Må alltså 1840 års Const.- Utsk., örn det kan, inför samtid och efterverld försvara försöket alt qvarhålla uppoffringen, utan att respectera villkoret; och må det förstärkta Utsk. roa sig med att besluta hvad det behagar; men förvissad gör jag mig, att ingen förkärlek för republikanska läror skall förmå qväfva allmänna rättskänslan; och att följaktligen hvarje så kalladt jemkningsförslag, som vidhåller uppoffringen, men förnekar villkoret, skall af R. o. Ad. förkastas; samt att, om också genom det snärjande i behandlingssättet, ett så beskaffadt förslag skulle kunna blifva hvilande till nästa riksdag, R. o. Ad. skall då, om icke nu, rädda fäderneslandet från den afgrund, hvari det skulle störtas om ett så ultra-demokratiskt statsskick infördes, som det nuvarande Const.TJtsk. synes åsyfta, och hvars första påföljd skulle blifva, att åstadkomma en splittring i allmänna sinnesstämningen, tillräcklig att förlama all håg tild yttre försvar.
Den förlust R. o. Ad. skulle göra af sin ärfda representationsrätt, är en obetydlighet i jemförelse med det äfventyr, hvari allmänna säkerheten och Svenska folkets frihet snart skulle sväfva, då inga garantier mera funnos, till återhåll emot den råa massans kraft: och det är också derföre jag, icke ensamt i egenskap af adelsman, utan ändå mera såsom ännu varande ombud för Svenska folket, i dag höjer den löst till motstånd, som troligen innan nästa riksdag för alltid tystnat.
Ehuru jag varit af olika tankar med den sista värda talaren i fråga om representationsförändringen, så delar jag med honom helt och hållet den obehagliga känslan af det förfarande, som Const.Utsk. har iakt - Den 59 Mari f. m. 465 iakttagit, sedan RiksSttns beslut rörande denna vigliga angelägenhet kommit Utsk. tillhanda; men R. o. Ad. har genom elt förbiseende, såsom mig synes, gifvil anledning dertill, och jag förebrår mig sjelf, att jag varit med om att godkänna den första propos. till votering, som liar satt frågan i den ställning, hvaruti densamma sig nu befinner.
Jag hade bort lyssna till Frih. Tersmeden? reservation, som då medföljde, och som innehöll, att Const.Utsk. bort inkomma med sammanjemkningstörslag, i anledn. af de fyra Ståndens beslut i denna fråga, i stället för att, såsom Utsk. gjort, inkomma nied en naken voterts-propos., Ii vi I k en uti förstärkt Const.Utsk. fått den utgång, som vi alla känna; men jag förbisåg då vigten af den erinran, som Frih.
Tersmeden i denna reservation bade nedlagt, oell sedan vi nu en gäng försummat alt drifva den sats lill verkställighet, hvilken Frih. boye, såsom mig synes, rätteligen har yrkat, så hafva vi ty värr tagit på hand, och lära väl ej kunna undgå, att godkänna detta för andia gången nu inkomna förslag till voter.s-propos. i förstärkt Const.Utsk.
Jag får således för min del lillslyrka bifall till denna reservation, delande i allo Frih.
Boyes åsigt, att i i4 §:n är, så väl denna gången, som förra gången, förbisedd, och att man synes drifva det spel, alt hålla till godo de beslut, sorn här äro fattade, så vidt de röra uppoffringen, men förbise de villkor, hvarunder dessa beslut togos.
Uti dessa beslut tillhörde jag majoriteten och Frih. Boye minoriteten, men det hindrar mig ej att i den formfråga, som nu är under öfverläggning, med honom dela fullkomligt lika åsigter och lika missnöje.
Hr L i I j e n s t o I pe, A xe 1 Fredr.:
Fullkomligen instämmande i hvad Frih.
Boye nu yttrat, får jag förklara, det jag bar så mycket större anledn. att göra det, som jag ej finner mig vara bunden att öppet och bestämdt tillkännagifva min lanke uti detta vigtiga ämne genom de band, hvaraf en representant, som äger fullmakt för en annan, möjligen skulle kunna anse sig återhållen.
Jag tror mig således kunna helt och hållet löija min öfvertygelse, och instämmer alltså med Frih. Boye.
Jag afser härmed ingalunda den uppoffring jag skulle göra genom afsägande af min ärfda representationsrätt.
Ansåg jag någon nytta deraf kunna uppstå för milt fädernesland, vore denna uppoffring ljuf; men då jag befarar ett helt och hållet motsatt förhållande, finner jag det vara en k*r skyldighet att offentligen gifva tillkänna, det jag fullkomligen instämmer uti hvad Frih. Boye nu yttrat.
Jag delar visserligen de åsigter, som Frih. Boye och Hr Lefre'n nyss uttalat, i afseende på lämpligheten af alt framlägga voter:s-propos. i principfrågor, sådana som dessa, ehuru på något olisa H. 5g 466
Dtn 09 M.i n f. m. ka grunder mot dem, som Frih.
Boye framställt, men sedan en sådan föregående principvotering har blifvit af alla fyra RiksSCn godkänd oell inom förstärkt Consl.Utsk. verkställd, har jag ansett del vara olämpligt och för mig otillständigt att fortsätta en sådan protest inom Utsk. emot denna princip.