Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adelns förtroende och wälwiljn warit kallade.
Uti samma bewägna tänkesätt Högloft.
Ridderffapet och Adelns sida anhalla de wördsamt, at äfwen under utofningen af det dem nu anförtrodde kall, alltid fä wara inner flutne.
Stockholm den 12 Junit 1809. Zl-ars von LnZegtröin 6ust. lVI.
Uosenblall L. v. klaten 6. ^älerbetb 6eorZ ^älersparrs.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förmälte at Hanö Uxcellence Herr Friherre von L8LLN, bienric, ej more i staden närwa 83, 84 rån - 663 Den 12 Iunil. rande, men otwifwelaktigt äfwen wore sinnad ak underteckna ofwan anförde iUemoriu; hwilket Herr Grefwe» och Landtmarffalken endast wille lil underrättelse meddela, dä, emedan Hans Lx. ej afnägot Utffott wore Ledamot, hans underteckn mde ej med Herrar LleceorernLs göromäl hade nägon gemenstap.
Widare uplästes twänne ffrifteliga afsägelse af Herr Grefwe WLLllrmeister, HLN8, at wara Ledamot i Lag Utffottet, och af Herr Grefwe <>' »', 1, allric, at wara Ledamot i Expert i.-ON5 Utskottet i anledning af bemälte
Herrars kiplioen wunna befordringar, den förre til ^uti^e Lancier, den sednare til ^ustitise Råd.
Widare affade sig följande
Herrar de dem updragne förtroenden, neml.
Herr -if 8cb. nbom, Lric ^.clols, at wara Ledamot i Lag - Utskottet.
Her Lock, 6or6t2 UuäviF, at wara Ledamot i Occonomie - och Beswärö-Utffottet.
Herr von kiene^sr, ^.äoU, at wara Ledamot i Riddarhus Utffottet.
Herr ^ilv6i'8tolp6) kreclric 8»,muel, at wara Ledamot i Hemliga Utffottet.
Herr Friherre klsnnerbeim, (lustas, at wara Ledamot i Bewillnings-Utffottet.
Herr Lergbman, ^md'08ius lelaAnus, at wara bisctor för andra Llassen, samt Herr Friherre Ltael von Holstein, Lorsttrr UuclviZ, Den is Junit. 65g I.ukil7i.g, at wara Ledamot i Oeconomie > och Veswärö Utffottet.
I anledning häraf anmodadeö Herrar LI«?c. toreins, at i desie afgängne Herrars ställen ut-- wälja npa Ledamöter. fusteraäes följande:
Utdrag af krotocollet bältet i Hoglost.
Ridderskapet och Adelns plenuM den 6 Junit 1309. S. D.
Sedan hos Ridderskapet och Adeln anmält blifwit, at en Upfostrings-anstalt för Döfstumme och Blinde redan more inrättad, och en Ledamot förestagit, det Riksens församlade
Ständer mätte stadga och fastställa en ldnci til underhällande af detta institut; sa och i betraktande af den för den lidande menffligheten wigtiga nytta et sädant institut kan medföra, bestöt Ridderskapet och Adeln för sin del, at denna Inrättning mätte understödjas; lemnandes dock til framdeles utredning ock pröfning sättet buru detta understöd möjeligen mä kunna utgöras:
Och skulle de öfrige respc-ctive Med Ständerne genom Utdrag af?rotocollm härom wänligen underrättas. lil suxr-t. samt Utdrag af krotocollut bältet i Högsost.
Ridderskapet och Adelns bleuum den 9 Junii 1809. S. D Företog Ridderskapet och Adeln til afgörande det af Högwördige Preste-Ständet
I - gjorda 66o Den 12 Junis, gjorda förslag, at Stats Utskottet mätte med en lustiuclion förses; och dä Riddcrskapet och Adeln sig erindrade, at detta forflag warit gjordt medan ännu, innan den nya Regeringsformens antagande, Stats Utfkottet med det Hemliga Utskottet möjligtwis kunnat förenas, och at det under sädane omständigheter möjliga behofwet af en föreskrift alldeles uphört, sedan, efter wär nu stadgade Grundlag , Stats Utskottet arbetar oj allenast utan nägon förbindelse til hemlighet, utan twärtom med den bestämda pligt at fullständigt lemna Riksens Ständer underrättelse om Statswerkets tilständ och förwaltning, fann Ridderskap^ och Adeln llumera ingen anledning at ofwannämnde Utskott nägon inötruciion föreffrifwa; hwarom wänlig underrättelse de öfrige respccttve Med Ständerne genoril Utdrag af t^ro. tocollet skulle lemnäs, kli 8UO1L.
Uplästes et lilemorial inlemnadt af åtskilligt Riksdagsmän ifrän Westerbotten, sä lpdande: Undertecknade wid närwarande Riksdag utsedde Fullmägtige för Preste, Borgare och BondeStänden i Westerbotten anse bäde af egenöfwertpgelse och upmanade afhemmawarande medbröder, för deras heligaste pligt, at genom framställande af de händelser som wällat detta olpck. iiga lands närwarande utblottade belägenhet, rväcka Riksens Högloft.
Ständers medlidande til tvinnande af försköning ifrän de utomordentlige utgifter, som Statens behof nu mer än nägonsin tilförene torde kräfwa.
Den 12 Junti. 661 Nyst förr än närwarande olyckliga krig inföll hade en allmännare hug til jordbrukets uphjelpande börjat wisa sig, ätstilliae försök blifwit gjorda til sumpig marks utvikning, för at afböja olägenheterne af frost och rostdimma, hwaraf säden nästan ärligen skadas och oftast alldeles förderfwas, samt här och der til den sandiga jordens förbättring genom upblandmnq med andre jordarter, men all hug och alla försök uphörde och landet försänktes i den största wanrnagt, dä efter et sivärt nustwäMr Allmogen det sistförffutne äret nödgades icke allenast utrusta och med siere weckors proviant förse Regementet, utan ock twärtemot RoteringsContractet, upsätta och bekläda Bargermgsmanstap til hälften emot Regementets storlek, och destutom til Landtwärn utlemna 400 af sina barn, hwilket i et sä glest bebodt och folkfattigt land som ^vesterbotten, hwarest til räga pä eländet genom den ifrän deder planterade mänga arm -- ens sjukhus utkomne förödande sjukdom ungefär sjettedeien af inwänarne äro bortryckte, stal i mänga är qwäfwa näringarneS tillväxt.
Hwarförutan ifrän April mänad sistl. är 1M8, dä Finsta Armeen drog sig til österbotten, ända til Junii, dä sjöfart upät Bottniska wiken blef möjelig. större delen af den proviant, som samma arm 'e behöfde, uptogs och utstrefs i Länets norra fögderier, och desi dragare sattes i reguisition bäde at til armeen afföra desta förräd och at sedan pä stället biträda wid transporteringar under armeens marcher, hwarigenom cn stor del af dest hästar förlorades.
I September mänad, sedan landet inbärgat en af de knappaste ärswäxter bäde i anseende til spänne - 662 Den 12 Junis. mäl och iourags, inrättades sjukhus i Umeä för nara 4ooo man, hwanbland ungefär 160 Officerare, hwilka da M.ga-inet af 10008'pske sängar och det til Wasa chwergängne Herr Ofwerste !>5!,'uii-8 1-ElacUcnnLiic samt af der inlagdt Landtwärnsmanffap war alldeles medtagit, mäste pä landets bekostnad underhallaö.
Sedermera och da de af Krigs-l4ep r utsände och deribland de fleste Umeä Borgerskap tilhörige, med proviant lastade fartyg, hwilka forst i November manad afgingo härifrän, icke bunns til landet ankomma, hwarigenom ock de Handlandes spannemäisförffotter til Allmogen i brist af fartyg uteblefwo, sattes Allmogen i nödwändighet at sistledne winter, frän Ianuarii til Mars mänads flut, hwarje wecka transportera ArmLens provrantbehoiwer af alla slag anda til Torneå, oberäknade de otålige mellankommande skjutsningar wid truppers fram-och ätertäg, wid undanförandet af degenom 6rip-ndel^ffa OLpiculLtionkn bortgifne men disputerlige Kronans otwLtsr. wid Rpffa truppernes afförande frän Umeä, dä mänga hastar gingo förlorade, och nu fluteligen wid samma truppers inryckande i landet sednast, och försöken til deras motande.
Igenom alla desia skjutsningar äro Allmogens hästkreatur nästan öfwerallt dels alldeles förstörde, dels sä 0- duglige, at hälften af äkrarne denna wär ligga obesädde pä manga ställen i brist af dragare, pä andra i brist af frökorn eller ock i brist af tilsälle wid Ryflarnes nu ffedda framträngande, at wärsädden förrätta; ty höstsäde brukas sällan af Allmogen.
Hela landets penningeförtjenft härleder sig frän skogskörsler: det är genom sågtimmer-hyggste. genom kolning för Iernbruken, genom tjärubränning och nägon afkastning af ladu - Den 12 Junit. 663 ladugärden, som Westerbotten skal erhälla medel at inköpa spannemäl til upblandning af sit barkbröd och til alla utlagors afbördanoe; men dä nu genom foderbrist samt utffrifningar af bö och kött, boffapen ar til witzt hälften förminffad, och genom dagcliga kronoffjutsninqar allt skogsarbete och alla enffildta körslor försummadcs täckes Riksens Högloft.
Stander högt uplpst in e, at för det narwarande och intiftdesi nägra ar förbigä, detta land icke kan med nägra bewillningar betungas.
Allmogens wanmagt medför äfwen Stadernes och andra näringsidkares: der waror icke pro6„Lsi--r8, der är ingen Zandel möjelig: blott npa förffotter fordras af Ägendomö- och Bruksägare samt handlande, med ris^uo at förlora bäde dem och de förr gjorda.
Alla Jern - och Säg-Werk mäste föda sina arbetare, ehuru allmogen, i brist pä dragare och arbets - tilfällen ej kunnat skafta rucUinLteric-rns til Werkens drift
Alla löningstagare, som af allmogen in natura upbära sina aflöningar, kunna icke utan omensklighet utpresia af en utarmad allmoge det den icke äger at qifwa, hwarigenom inkomsterne för defte Ämbetsmän mycket och wida utöfwer alla utftplders bechpp förminftas.
Det är af detze ffäl wi ödiujukast wäga bönfalla, at Riksens Högloft Ständer Läckas til Bewillnings - Utskottet detta märt ..ic-moriu rsinittei-L med näd - och höggunstigt förordnande, at Westerbottens
Län mätte ifrån alla sädane gärder och Bewillningar befrias, som efter är 1789 tilkommit, ätminstone intil nästa Riksdag, hwarefter, och dä wi göra ost försäkrade, at under en wis Regering Landets refwor hunnit 864 De»; 12 Junir. til nägon bel botås, och at wärk Sand äter lblifwer förenadt med det öfriga Fäderneslandet, wi gerna wilja, lika med ware medborgare i Riket, efter yttersta förmåga bidraga til - utgifterne, och hoppas wi at denna tvär anhällän för et Land, som i en annan -Rikets belägenhet med mycket skal synes kunna päkalla det allmännas hjelp, icke stal anses 0- Dillig, bäldst dä wiförutse, at den summa, som ffulle äläggas Westerbotten,^ swarliqen kan utgå, och derigenom de derifrän päräknade medlen til Stats'-Werkels förlust uteblifwa, hwartil ocksä kommer, at i fall österbotten til Rytzland osträdes, skulle möjeligen, om icke Regeringen sadant förekommer, den fordelagtigaste utwäg Westerbotten hittils ägt til erhållande af Spannemal i utbyte emot Strömming, tilstangas; vch således en af Landets näringar mycket förlora.
Hon. L. Lönberg. 41.
Ljubr. H. L. Öbman.
Uutb. /cnrl. ^nclersson Höns IllermLN. Niksdags-Fullmägtigsör Riksdags - Fullmägtig för Södra Häradet i trevie Fogderiet i Westerbotten.
Westerbotten. kemitterLäes til BewillningS-Utskottet.
Herr kllirencronse, foban Qustak, hadd inlemnat et Memorial, hwilket uplästes, sä lydande:
Admju - Den 12 Junit. 66K
Edmjukaste klemorisl!
Om, i den siund Bewillnings-Utskotiet gäk at borja sine wigtiga iuncnon-r det ä ena sidan är smärtsamt, at se Fäderneslandet genom et olyckligt kria wara bragt til branten af sm undergäng, vcy endast kunna räddas genom nya skatter och pälagor, pä et redan länge tryckt och hardt nog bcffattadt folk; är dct ä den andra åtminstone en ljuf tilfredsställelse at l>.'»tioQeu, beredd pä betydeliaheren af de fordringar
Riket i desi närwarandc belägenhet ofelbart mäste göra, stal beskattas af män, four för klokhet, insigter och räktwcka grundsatser .allmänt gjort sig kände och högaktade.
I dcsie egenskaper ligger en säker och oryggelig boraen. at den förestäende Bewillningen blir sä beräknad och pä medborgaren fördelt, at den för ingen blir krosiandc; och i denna fasta öfwertygckse kan hända wore det bäst, at BewillningsUtskottet, lemnadt ät egne mköit-tcion-r at upsinna det bästa och rätta, blefwe ostördt i sine magtpäliggande arbeten.
Jag wil likwäl wäga et 'yttrande i denna wigtiga sak, och det ankommer pä Bewillnings-Utskottet at gilla eller förkasta min mening, i den män den mer eller mindre kan uthärda klokhetens pröfning.
All beskattning efter Hemmantal är i min tanke falsk och origtig.
En luvar har sig bekant huru olika Hemmanen i särffilte Rikets l rovincc-r äro, i anseende til ägor, bördighet, odling och fjelfwa areLien, samt mänga andre tillfälliga omständigheter, som bidraga til en mera betydlig afkastning ä det ena än det andra.
Det faller sälcdeö lätt för begreppet at inse, det lika tyngder pä sä olika Hemman, oaktadt af ena. 666
Den 12 ^unir. enahanda Hemmantal, blefwe för somlige knappast känbare, för andre ater i högsta matto onereus^ och troligen för indrifningen omöjelige.
Likwäl bör all beffattning ttl sin natur wara jämn och i förhållande til förmögenheten samt en hwars större eller mindre utwägm.
Innan en rigtig refning och skattläggning pä all jord a Landet för sig gatt och H mmanen derefter warda clL8-;iKcei-.iiie, kan således ingen säker grund för^ Bewillning efter Hemmantal gifwas; men et sädant arbete fordrar tid, och Rikets behof medgifwa för närwarande ej denna utdrägt.
Andra beskattnings grunder mäste derföre widtagas, och för min del wagar jag föreflä, at med bibebällande af alla de skatter under sarskilte namn, som af Hemman ä Landet utgatt före 1772, sedermera tilkomnc, äfwen som i8oo ars Bewillning, hwilken ej afsett denna märkeliga skilnad i Hemman, uphöra med innewarande upbörds-ärs flut, och en annan Bewillning jämnkad efter Rikets tarfw"r i det stället beräknas och förordnas a Hemman i allmänhet, i förhållande antingen til den senast hällne tionde-sättning innom hwarje ?rc>- vilis, eller oek efter de grunder, som wid Upskattnings-Lommi reel lie 1ZC0 til R.e^I i8Lti ttilen3 werkställande blifwit följde.
I bägge fallen blir den förestående Bewillningen wida billigare och för de mera wanlottade Hemmans-ägare drägeligare an om den pä Hemmantal bestämmes, utan ätskilnad til deras mer eller mindre godhet, och om nänsin billighet warit nödwändig, ' är det nu, da et olyckligt krig med alla de swära tyngder och beswär dermed warit 0- skiljaktige, sä olika träffat jordägande medborgare ä Landet, at k somlige Lrovincer knappast Den 12 Imrik. 667 nägot finnes öfrigt för Hemmansbrukarens egen torftig ste bergning; hwilket för det wista mträffas i det magra Halland, der hela Socknar redan före och efter Jultiden warit bragte i den olyckliga och högst ömkanswärda belägenhet, at dela sin föda med offälige djuren stoch werkeligm tilredt sit bröd af agnar, halm, ollon jemte andre för hälsan skadande och otjenlige ämrien.
Stockholm den 2z Maji 1809. ff 6.
Lbreiicrona. ^emitterAZss til Bewillnings-Utskottet.
- Friherre
Lric gobLkisson, uplästs följande anförande til
I Fäderneslandets nriwarande belägenhet torde alla förslag, som hafwa til föremäl at i nägon man understödja och upmuntra Landtbruket och öfrige näringsgrenar, förtjena et skom samt behandlande.
I förhoppning derom, fär jag den äran til Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderfiapets och Adelns uplysta pröftring underställa några tankar i detta wigtiga ämne.
Dä landtbruket och näringarne i allmänhet förlorat en fä betydlig del af sina arbetare, fiola arbetslönerne säkerligen undergå en förändring, som försätter näringsidkaren i behof af större förlag, och förminskar dest winst, ifallwarorna i samma män icke stiga i penninawärde.
Et sädant fortsatt stigande kan icke med skäl förmodas - 66S
Den 12 äAmij. modas Er önstas 2
Det är säledes troligt at arbetslönernas stegring, och den mindre winst, eller knn bända den förlust, som deraf för näringsidkare!, upkommer, skall medföra ön känbar förminskning i waru xroöucrion^n, om icke nägon lättnad i annan wäg kan för näringarne uptankas och beredas.
Af en nedsatt bewill* ning lärer någon lrndring icke kunna förwäntas i en tidcpunkt, dä förökade Statens behof afet mindre antal skattdragande stola upfyllas.
Kanffe bor en nödig lindring endast sökas i en nedsatt ränta i det förlag, som Lil näringarnes drifwande är nödvändigt.
En lag penninge» ränta har hos alla handlande nationer warit ansedd sä som et kraftigt medel til näringarnes uphjelpande, och derföre har den tidigt igenom författningar blifwit stadgad, äfwcn i tidebwarf, dä ingch allmänna olyckor päkallat et owanligt bemödande; och erfarenheten bär wisat, at nyttiga företag af alla stag, hwilka med en högre penningeränta icke warit möjeliga, snart gifwit lif och rörelse ät allmänna hushållningen, samt framalstrat den större warumängd, som i billigt förhällande nedsatt waruwärdct och grundlagt enstild och allmän wälmåga.
För ost äterstar ännu detta wälgörande medel.
Läge har det warit omtalt och önstatr men aldrig här det warit nödwändigare än nu, dä följderna af et olyckligt krig hota wära näringar med en längwarigj rvanmagt, och samhället med lika länawarig fattigdom.
— Mine Herrar?
jag fö° reflär icke nägon författning som i mindstaänän kunde förändra de wilker, hwarmed publiks Castor eller enstilte personer utlemnat fine penningar; rncn dä näringarne i synnerhet hämta Den is Junit, 66- fina förlag ifrän en inrättning, som til största delen tillhörer Riksens Ständers ö-nigue-, sa skut» le det aspftade ändamälet kanske tilräekligen winnås igenom upoffring af nägon del af dea winst som denna upoffring medförer.
Riks-viscouten skulle utan serdeles förlust kunna ned» sätta räntan a utlänte cL^itslsr ifrän 6 til 4 procent, om den förmonen som förra Viscout, werkcn åtnjutit, at pä löpande obligationer emottaga penningar til Z procent, tillädes werkst.
Fruktan för en deraf tilkommen förökning i rörelse-LLpitLlLi torde, wid nuwarande fördubblade warupriser, icke böra äga rum.
Skulle de privLte actic? ägare wid en salunda utwidqad rörelse icke sinna sig skadeslösc, sä borde behållningen af insatte och äter utlänte penningar ensamt utfalla kananeus andel i Riks-visconwn, som deremot godtgjorde de p-i v-we/tctie ägarns hwad de igenom räntans nedsättande kunna förlora.
Om under 6 a 8 är, som äterstä af Discont, octro^en, Languen singe widkännas nägon minskning r päräknad winst; sä wore denna förlust utan twifwel rikeligen ersatt af den allmänna winst som alltid är en följd af uplifwad och underhällen arbetslust.
Behagade Högwälborne Herr Grefwe» och Landtmarffalken samt Högloft.
Ridderskapet och Adeln lemna benägen upmarksamhet til desia icleer, sä anhäller jag ödmjukeligen at NancoUtfkottets utlätande deröfwcr mä infordras.
Uemitteraäcs til kauco Utskottet.
Föredrogos de punkter af Högloft.
Donstitutious Utskottets Betänkande, hwilka ännu ä« terstodo at afgöra, nemligen: i:s
Om 670 Den 12 Juni. 1'.0
Om ^Ltional-KexresentLtionLn.
L:o Om inrättningen af en Lag - och HusHallnings-Beredning, hwilka bägge frågor lika såsom' stedt med de anmärkningar, som af serstilte personer, under vent, lunonen, wid Regeringsformen blifwit gjorda, aleri-emun,-,.. >; stil eonstitutlon8 Utstottet, at under innewarande Riksdag äter til stärstädande uptaaas, för at wid den nästkommande kunna til slutelig! afgörande af Riksens Ständer företagas Z:o Rörande Herr I.s^on8lo!pe8 förstag til inrättande af Förliknings-Domstolar. ^emitteraäss til Lag Utstottet. ^!ro Om dlutionLl urmerinA, sadan den af Friherre vonplaten blifwit föreslagen.
Herr Grefwen och Landtmarst-lken tilkännagaf wid detta tilfälle, det Hans Maj t Konungen updragit honom at förklara stn nådiga önstan, at Riksens Ständer ej matte uptaga til öfwerlaggning något förstag om utskrifning til Rikets förswar under narwarande wädeliga ställning, innan Hans
Maj t sjelf funne den af nöden och derom med Nrk ens Ständer wiste rädsla; hwad äter Friherre v»n lllaten8 förstag til en blational arinerinA. säsom en allmän oststbestandigt gällande inrättning anninge- ansäg Herr Landtmarstalken, at det af Högloft.
Ridderstaxet och Adeln berodde at detta ämne til öfwerläggning och afgörande uptaga.
Friherre I^i1Ijenci'ant2, soban willielm, förnyade härwid en önstan, hwi-lken han redan Den 12 Junit. 671 redan förut hade yttrat, at, da detta ämne more af största wigt, och gansta fa more beredds at deröfwcr stadga och yttra sina tankar, emedan de ej känt at det i dag skulle förekomma, det stuteliga afgörandet deraf til en annan dag »rätte fa hwitå.
Riddcrstapet och Adeln syntes någon stund wara af stridiga meningar rörande denna af Friherre ttitt,stncr»iwr gjorda begäran, men lät ändteligen derwid bero, at ofwannämnde mäf til morgondagen mätte bwila, dä Ridderstapet och Adeln, enligt Herr GrefwenS och Landtmarstalkens tilkannaqifwande, äter eftermiddagen kl. 6 i» dleno stulle sanrmanträda.
Ridderstapet och Adeln ätstiljdeS kl. ^ til 2, Tisdagen den 13 Junit, klenum klockan 5 e. m.
Hpnades följande Herrar Llectore/nss Listor til roal af Ledamöter i flera Utstött, och befunnoö dertil wara utsedde.- I Riddarehus Utstottet:
I Ltass. N:o 745 Herr Louce, ^.äam.
Hofjunkare.
I Stats-Utstottet: 1 ällLSL.
Friherre Losen, 0,tto Lrsäric, Krigs-Räd. 2 Mass, 6?2
Dm 13 IuM 2 Llass. 8l7 Herr liZerdjelm, Seved, Hf. Jägmästare. Z16 Herr Ldrenlljelm, Fullm.
Herr Silverdal
xe fredric, LLnco-LommissLrie. Z Llsss. ro?8
Hr kavkull, Fullm.
Friherre l^illjenLrLntL, Ion. ^Vilkelm, Major.
I Beswärs- och Oeconomie-UtffotteL 1 Llass. 8 Grefwe Oxeu8tjernL af Korsholm, Joll.
Labriel, f. d. Riksmarstglk, Riddare och Lominendeur af Kongl. Majus Orden, en af de Aderton i Swensta /^cLdemien. 2 L1L88.
L91 Herr de Leer, Fullm.
Herr OMenram, ,/^doIl, ^ndiceur.
L7Z Herr Lildt, Fullm.
Herr kön!§, keNr, ^uditeur. Z C.IL88.
L4/0 Herr Kibsn, ^dopn, Ryttmästare. 1986 Herr s^aldencrentr, Arfved, Brukspatron.
I Lag-Utffottet. 1 LIkl88.
Friherre LRrencrona, Larl, Lxtraoräin^.- rie(lsnt!Llist.
S tldLss.
Den iZ Iunii. Z Llass.
S73 1g48 Herr von kinZeström, polian iVlatliias. 2172 Herr lorick8, Nils, Krigs-Räd. 2137 Herr von Losdotk, jonan ^äolpli, E)fwerste-lieutenant, Riddare af Kongl. Swärds-Oräen.
195 Herr Klingspor, 6erät, Ryttmästare.
215 Herr KainsL^, Fullm.
Herr lliam, Major. 2V1V Herr Lederstam, jokan hinric, Hofjunkare, Riddare af Kongl. Wasa Orien. I Bewillnings-Utffottet: 102 Herr OxeKulvuö, Fullm.
Herr von kicksteit, Major, Riddare af Kongl. Swärds Orien. 1324 Herr von lorné, Mickael, Stallmästare.
I EMditions-Utffottet: 81?
Herr vrakenderx, Fullm.
Herr von scen, Notarie j I Hemliga Utssottetr 2 Llass. 3 Llass. 2 l.1a88. Z Liars. 2 Llass. 85, 86.
I cvrr> Den i3 Junis.
I Loustitntioss Utskottet. 1 L1L88. 22 - - Friherre ^nkLrsvärö, Larl kllnric, Major. 2 L138S.
LOZZ Herr Uo8en von Uo80N8teIn, d^ils, Landöhöfding, ^Oiumeiräeur af Kongl. N. o. Friherre ^nli.ar8vLr6, Lrrrl hinric,förklarade sin erkänfla för det smickrande förtroen. de honom blifwit bewisadt, genom hanö utwäljande til Ledamot i (-'on8ritution8 Utstottet; men anmälte jämte sit misttroende til sin förmäga at deremot smara, det han genom sin tjenstgöring wid den härwarande Fördelningen af Wästra ^.rmecn more förhindrad at detta förtroende emottaga.
Herr l^oscn von Ko8eN8tein,^il8,Dä jag funnit mia af mina medbröder, den andra ^lrt886N8 Herrar Llectorer, hafwa njutit det utmärkta förtroende at blifwa nämnd til Ledamot af Loii8titurion8 Utstottet, anser jag min skyldighet wara, at anmäla, det Hanö Maj:t Konungen i näder updragit mig, at tilö widare och utan lön foresta Upfostringö- och t^ccleLiLKtlgu^.
Iirenderne.
Jag känner sjelf min inskränkta förmåga at rätt stöta detta rvigtigck kall: likwäl, dä jag det pä Hanö
Maj ts befallning utöfwar, följer dermed et med answarighet förknippadt deltagande i Stats-Radets göromäl, som wcrkar, at jag ej lärer kunna wara Ledamot af något af Riksens Ständers Utstött, Den iZ Zunik. 67Z och som således formär mig, at under betygande af min erkänsla för Herrar LlLcroi-ern^s wälwilja, afsäga mig mit rum i Lonstltucions-.
Utskottet.
Friherre Rosen, Otto RreZric, förmälde, det enffildta angelägna ärender hindrade honom at länge wid Riksdagen uppehålla sig, at han wäl ej wille undandraga sig, at sä länge han här wistas deltaga i Stats-Uttskottets göromål, men dock nu borde tilkännagifwa, at harr ej länge dermed kunde fortfara.
Friherre ak ^Vetterstedt, Oustak, hade genom ffrifwelse til Herr Grefwen och LandLmarskalken anmält, at dä han blifwit förordnad at tils widare förwalta Hof-Lantxlers-^lmbetet, trodde ban, i öfwerensstämmelse med den förklaring ätskillige af L-tats Rädets Ledamöter förut afgifwit, sig wara förbunden, at medan hans Riksdagsmanna rätt hwilar, afsäga sig Ständets förtroende at wara Ledamot af Statsutskottet.
Anmältes det Herr krskenlljelm, som erhällit befallning at wid sia tjenst sig infinna, aflagt sig at wara Ledamot r Bewillnings-Utskottet; hwarwid och dä Herr Oeäersteät, .sokn, tilkännagaf, dek sedan Herr LrLllelilljslm förut derom underrättat Liectoi-erne, hade de§e Herrar redan hans rum upfyldt.
Blef Riectorernas wallista framlemnad och öpnad, dä i Herr LrLKsnhjeiws ställe befanns wara wald:
Herr 676
Den iZ Juni.
Herr "Von lörne, Stallmästare. ^usteraäss följande:
Utdrag af Lrowcollst bällit i H-glofl.