Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj 1849 meddelat öf vfrrän^a °å dt- vcr förståndet af 2 inom. uti Bankoreglementets 193 §, att skontlån. nemligen »öfverränta å de lån, som från och med den 1 Juli 1849, från Diskontverken utassignerades, borde beräknas å 6 procent utan bevillningsafdrag. äfven om dessa lån längre eller kortare tid före nämnde dag blifvit beviljade, » befinnes vata i allo öfverensstämmande med ordalydelsen af åberopade Regements-föreskrift; torde något vidare utlåtande i anledning häraf icke erfordras. § 21- iRev.-Ber. § 72. Banko-Fullm:s Ber. § 46.) på utsökning
Då det måste vara af vigt, att utlåningen vid Diskontverken, n^hörande'au’ met^ no?Sran,|öet handhafves, på det att ordentliga och redbara permänna diskon- söner icke må blifva i saknad af det tillfälliga understöd, som Rilen- kets Ständer med allmänna Diskontens inrättande för dem afsett, samt att den derför anvisade fond må kunna för ett sådant ändamål oförryckt bibehållas; har Utskottet, vitsordande det nit, vederbörande
Diskontdirektionen ådagalagt, dock icke kunnat underlåta, att fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet å den betydliga tillökning i summan af lagsökta lån, som, efter hvad Banko-fullmäktiges Berättelse § 46 gifver vid banden, serdeles vid Götheborgs Lånekontor, under sednaste åren, uppstått; börande Utskottet emedlertid upplysningsvis meddela, att lagsökta lån, tillhörande fonden för utlåning på namn och reverser med omsättningsrätt, inom linien förda lån icke inräknade, utgörande enligt omlörmälda berättelse den 7 November sistlidet år:
Vid Bankodiskonlen i Stockholm 165,107: 18. 3. » Lånekonloret i Götheborg 90,889: 31. 2. » Dito i Malmö 18,680: 29. — enligt sednast meddelade rapporter uppgingo till:
Vid Bankodiskonten i Stockholm 178,306: 14. 11. » Lånekontoret i Götheborg 83,562: 18. 1. »
Dito i Malmö 16,707: 21. — Banko Utskottets Berättelse, JW 10. 19 samt att följaktligen vid Götheborgs Lånekontor en minskning redan inträffat af något öfver 7,000 R:dr. § 22. (Rev.-Ber. §§ 75 och 76. Banko-Fullm.
Ber. §§ 48 och 49.)
Arfvoden för Uppå derom gjorda framställningar hafva Fullmäktige, såsom er ringen^oc^Kre- sättning åt vederbörande tjenstemän, för tillkomne göromål i följd af ditivrörelsen. den vid Stockholms Handels- och Näringsdiskont, samt Götheborgs och Malmö Lånekontor besörjda diskontering al inrikes vexlar samt kassakreditivrörelse, anvisat följande arfvode», nemligen: för vexeldiskonteringen, vid Stockholms Handels- och Näringsdiskont 630 R:dr för hvartdera året 1847, 1848 och 1849, vid Götheborgs Lånekontor 500 R:dr, likaledes för livart och ett af berörde 3:n« år, och vid Malmö Lånekontor 400 R:dr för år 1848, samt för Kassakrcditwrörelsen under år 1849, vid Stockholms Handels och Näringsdiskont 933 R:dr 16 sk., vid Götheborgs Lånekontor, 1,200 R:dr och vid Malmö Lånekontor 263 R:dr 16 sk., allt banko.
Till bestridande af de ökade förvaltningskostnader, som i och för vexeldiskonteringen kunde blifva behöflige, er höllö Fullmäktige berättigande vid 1844 och 1845 årens riksdag, då beslut af Rikets Ständer lättades om denna, till ökning i göromålen ledande utlåning.
Hvad åter angår de för kassakreditivrörelsen beviljade arfvoden; så har väl större delen af de medel, hvaraf kassakreditivfonden blifvit bildad, öfver Hy tta ts från de till allmänna Diskontrörelsen, äfvensom till utlåning och diskontering genom Handels- och Näringsdiskonten anvisade fonder, hvarigenom någon minskning i tjenstemännens förut vanliga göromål bordt uppkomma; men som antalet af utgifna lån bibehållit sig nära oförändradt, under det att kassakreditiv-rörelsen medfört ökadt besvär, samt den halfva procent, hvilken i och för bokföringskostnadernes ersättande af kreditivhafvare erlägges, under år 1849 uppgått, vid Handels- och Näringsdiskonten i Slockholm, till 2,207 R:dr, vid Lånekontoret i Götheborg till 1,995 R:dr 24 sk. och vid Lånekontoret i Malmö till 1,747
R:dr 24 sk. eller till vida mera än de arfvodesbelopp, Fullmäktige för Kassakreditiv-rörelsen beviljat; hvartill kommer att vederbörande diskontdirektioner förklarat sig icke vara i tillfälle att bringa nyssnämnde rörelse till verkställighet med mindre erforderlige anslag dertill anvisades; så och ehuru Utskottet i allmänhet vidhåller den mening, som i afseende å serskilda arfvoden1. meddelande förökade göromål blifvit vid § här ofvan yttrad, anser utskottet likväl, hvad nu ifrågavarande anordningar beträffar, sig böra tillstyrka Rikets Ständer att godkänna Fullmäktiges derom vidtagna förfoganden. 20 Banko-Ulskollcts Berättelse, J\s 10.
Öfver de af Revisorerne i 75 och 76 §§ af Berättelsen gjorda framställningar kommer Utskottet att yttra sig i samband med frågan om Lånerörelsen; § 23.
(Rev.
Ber. § 79 och Banko- Fullm. Ber. § 51).
Uppköp af Af så väl Revisorernes som Fullmäktiges Berättelser inhämtas Obligationer, upplysning om de inköp af räntebärande papper, Fullmäktige under tiden sedan sista Riksdag verkställt; hvadan Utskottet allenast bordt anmäla, att Bankens tillgång i dylika papper, vid början af innevarande år, 1851, var följande:
Riksgäldskonlorels Obligationer 2,992.000: — Ärméens Ackords-Amorterings-fonds d:o .... 1,344,400:
— Skånska Hypotheks-Föreniugens d:o ..... 580,000: — Östgötha d:o d:o d:o 500,000: — d:o d:o ställda å utländskt mynt 512,000: — Smålands Hypotheks-Förenings d:o, ställda 5 utländskt mynt : . 266,666: 32.
Summa B:ko R:dr 6,195,066: 32.
Öch anser
Utskottet berörde Obligationer i allmänhet för Banken innebära nödig säkerhet, samt de ä utländskt mynt ställde i så måtto ega företräde framför de å Svenskt Banko utgifna, att de förra böra kunna, i händelse af behof, med lätthet realiseras å utrikes ort, hvarigenom dessa papper för Banken erbjuda en fördel, sorn icke är förenad med öfrige, af Banken innehafvande, Obligationer.
Angående Tumba Pappersbruk. § 24.
(Rev. Ber. § 82. Banko-Fullm.
Ber. §. 53). ^ba^m^kJrä Revisorerne hafva anmält, att de funnit räkenskaperné för Tum kenskaper. ba ådagalägga en förtjenst i förvaltningen, hvilken derjemte vitsordats af det goda skick, hvaruti Revisorerne, vid på stället gjordt besök, funnit dervarande verkstäder.
För resultatet af Brukets rörelse redogöres, genom de, uti Revisorernes Berättelse, för åren 1847 och 1848, samt uti Banko-Fullmäktiges till Utskottet afgifna och Rikets Ständer meddelade Berättelse, för år 1849, meddelade Räkenkapsutdrag.
Ber alle Ise, J\] 10. 21 Utskottet kan härvid likväl ej undgå att anmärka den oriktighet, som i Brukets räkenskaper förefinnes, att värdet å levereradt papper utöfver beloppet af Låne-afdelningens förskott för hvarje år är vordet derstädes balanseradt. såsom en Brukets fordran hos Banken, hvilken fordran, som vid 1847 års ingång beräknades till 54 557 R:dr 23 sk. 1 rst, vid 1849 års slut finnes utbalanserad med 216,881 R:dr 17 sk. 2 rst Banko.
Då nu Banken icke vidkännes någon så beskaffad skuld, har härigenom uppkommit en olikhet emellan Bankens och Brukets räkenskaper, och om detta missförhållande finge fortfara, skulle, under förutsättning att Bruksrörelsen årligen utvisade någon vinst, deraf i tidens längd blifva den följd, att Brukets egare, Banken, som i Tumba räkenskaper icke tillgodoräknas någon ränta å dess i Bruket nedlagda Kapital, omsider funne sig i Brukets räkenskaper påförd en skuld, öfverstigande Bankens samtliga tillgångar, en oegenllighet, som kunde blifva ett undransvärdt föremål för efterkommandes forskning.
Emedlertid, och som Utskottet har att, från Fullmäktige, införvänta ett på grund af 239 § i Banko-Reglementet upprättadt, men ännu icke till Utskottet inkommet, förslag till förändrad bokföring vid Bruket, blifver Utskottet, vid granskningen af berörde förslag, i tillfälle förebygga fortfarandet af nu anmärkta olämpliga bokföringssätt. § 25.
(Rev. Ber. § 84.
Banko-Fullm.
Ber. § 54).
Byggnaders och Uti Revisorernes berättelse anmäles. att hus och byggnader vid machineriers . • t tillstånd.
Bruket i allmänhet befunnits i godt skick; men att, hvad machine rierne beträffar, det i Nedra Verkhuset vore så bristfälligt, att det samma svårligen kan begagnas, samt erfordrade en total ombyggnad, hvarmed dock tillsvidare kunde anstå, vid det af Fullmäktige för Revisorerne uppgifna förhållande, att det ville synas, som skulle Brukets verksamhet, under de nästföljande åren, komma att i större mån inskränkas.
Som likväl de under nästlidet år ingångne beställningar å papper knappast kunna, enligt hvad Fullmäktige tillkännagifvit, med begagnande ensamt af öfra Verkhuset, fullgöras, hafva Fullmäktige, enär det skulle leda till oberäkneliga svårigheter, om Bruket blefve urståndsatt att tillhandahålla sådant papper, hvilket endast derstädes åsladkommes, den 5 näsllidne September förordnat, att Bruksförvaltaren borde till dem inkomma med kostnadsförslag, ej mindre å anskaffandet af ett nytt valsverk i Nedra Verkhuset, än äfven å Mjölqvarnens flyttning till annat ställe, genom hvilken sednare åtgärd rikare tillgång på valten erhölles för 22 Banko-Utskottets Berättelse, J\$ 10. nämnde Verkhus; hvarförutan Fullmäktige hos Utskottet anmält, att, sä snart berörde kostnadsförslag till Fullmäktige inkommit, de skola underställa ärendet Utskottets vidare bedröfvande.
Utskottet, som sålunda framdeles kommer att utlåtande i ämnet till Rikets Ständer afgifva, inskränker sig nu till den hemställan, att de af Fullmäktige i ofvanberörde hänseende vidtagne, förberedande, åtgärder motte godkännas § 26.
(Rev. Rer. § 83).
Tiimba Bruks vid Fullmäktiges förfogande, i afseende å det Banken tillhöriga, Stockholm. af Tumba Bruk till upplag af lump förut begagnade, Magasinshus i Stockholm, har Utskottet för sin del icke funnit något att erinra § 27 Klagomål emot Enligt hvad Utskottet, af Fullmäktiges protokoll inhemtat, har afpuppereTiiU K°nnl- Statskontoret, uti skrifvelse den 26 Juli 1849, i anledning skrif-kartor. af anförda klagomål öfver beskaffenheten af det år 1848 tillverkade papper till skrif-kartor, hos Fullmäktige begärt, att, till förekommande af Ytterligare klagomål i detta hänseende, Fullmäktige måtte vidtaga sådana åtgärder i afseende å tillverkningen af Karta—Sigillata-papper, att detsamma i allo komme att hafva de egenskaper, som uti det emellan Kongl. Statskontoret och Banko Fullmäktige afslutade kontrakt, om stämpelpapperets tillverkning, af den 21 De cember 1843, äro bestämda.
Och hafva Fullmäktige, med föranledande häraf, efter vederbörandes hörande, uti aflåten skrifvelse, den 14 Mars nästlidet år, framställt förslag till bestämmelse om viss vigt å papperet till Karta—Sigilloto, hvilket förslag jemväl blifvit af Kongl.
Statskontoret antaget.
Då någon anmärkning emot Karta-Sigillata-papperet sedermera icke afhörts, har Utskottet vid den af Fullmäktige sålunda vidtagna åtgärd velat för sin del låta bero. § 28.
(Rev. Ber. § 86. Banko-Fullm.
Ber. § 33). inrättande af ]\je(j anledning deraf, att Rikets Ständers är 1847 församlade la å Bruket.
Revisorer hos Fullmäktige gjort framställning om inrättande vid Tumba Bruk af en Söndagsskola, hvarigenom tillfälle kunde beredas de derstädes anställde Pappersmakare och Lärlingar att § Söndagarne erhålla fri undervisning i religion.
Bankn-Ulskotlels ftirälle/se, .1? 10 23 historia, geografi, räkna och skrifva, hafva Fullmäktige tillkännagifvet, att, sedan den vid Bruket numera anställda skickliga och ordentliga Skollärare, förklarat sig villig, att, emot ett ärligt arfvode af 100 R.dr banko förestå en så beskaffad skola, Fullmäktige medgifvit densammas inrättande samt förordnat, att undervisning der skall meddelas minst trenne timmar hvarje Söndags eftermiddag.
Då behofvet af en Söndagsskolas inrättande vid Bruket blifvit af förbemälde Revisorer pröfvndt, samt det åt Skolläraren anslagna arfvodet icke kan anses vara för högt, i förhållande till den tid, som för undervisnings meddelande blifvit föreskriften, tillstyrker Utskottet, att Fullmäktiges berörde åtgärd måtte gillas. § 29.
(Rev.-Ber. § 87. Banko-Fullm:s Ber. § 56.)
Arbetsplan
Jemte förmälan att den i 230 § af sedriaste Banko-reglemente rich' beräkning gilts- och inkomst-beräkning för följande året, icke blifvit under åren 1847 och 1848 iakttagen, hafva Revisorerne förklarat sig gilla de af Fullmäktige, för den anmärkta uraktlåtenheten anförda skäl, att någon tillförlitlig och för det dermed afsedda ändamål användbar, arbetsplan för ett följande år icke kunnat, i saknad af kännedom om då först ingående beställningar, uppgöras.
I betraktande häraf och då till stöd för ofvan anförda åsigt ytterligare förekommer, att, ehuru, på sätt Fullmäktige i deras berättelse uppgifvit, det vid tiden för arbetsplanens upprättande år 1849 syntes, som skulle Brukets verksamhet under påföljande året 1850 blifva betydligen minskad, sådant dock icke varit händelsen, instämmer Utskottet uti det af Revisorerne algifne yttrande; och vill, i sammanhang med granskningen af de reglementariska föreskrifterne lör Brukets styrelse och förvaltning, sig utlåta Öfver Fullmäktiges, vid innevarande Riksdag förnyade, framställning, huruvida icke föreskriften om så beskaffade förslags upprättande kunde från Banko-reglementet uteslutas. inventering af Slutligen får Utskottet anmäla, att Utskottet dels enligt upp KrigaTFörva- raMade, behörigen styrkte, Inventarie förteckningar, utan anmärkning, ringsrum. inventerat Bankens kassor och öfriga förvaringsrum, dels ock besig tigat Bankens Mynt-kabinett, hvarvid Mynt- och Medalj-samlingarne funnits väl ordnade. 24 Banko-Ulskollets Berättelse, M 40.
Då Banko-fullmäktige, med ledning af de för Bankoverkets
Sty relse och förvaltning gillande föreskrifter, fullgjort sina vigtiga åligganden på ett, med Bankens sanna fördel öfverensstämmande, sätt; så får Utskottet hos Kjkets Ständer vördsamt hemställa, att Fullmäktige måtte undfå decharge för de af deni från den 15 November 1847 till och med den 15 November 1850 vidtagna beslut och åtgärder.
1 Stockholm den 28 Januari 1851.
Reservationer: af Herr Friherre Fleetwood, C. G.: »Då jag delat den åsigt, att något yttrande, i anledning af hvad Herr Hörnvstein så väl uti Banko-styrelsen som inom WälloQiga Borgare-ståndet anfört, »beträffande Bankens räkenskaper, icke borde inflyta uti förevarande Berättelse, »skedde sådant under förutsättning, att icke allenast den vederläggning af Herr vUörnsteins anmärkning, som blifvit inom Banko-styrelsen framlagd, utan äfven »ett besvarande från Utskottets sida af Herr Hgrnsteins anförande i Borgare-stån»det borde komma till Rikets Ständers kännedom.» af Herr Akerman, Fr.: »Jag reserverar mig deremot, att Utskottet vid afgifvande af denna sin berättelse om Bankens ställning och förvaltning, förbigått ett ämne, som, efter min förmening, deri bordt finna plats. Jag menar den upplysning, jag anser Utskottet varit skyldigt lemna Rikets Ständer och Allmänheten, i anledning af ett genom Tidningarne, kungjordt, i alseende å Bankens stallning, oroande muntligt anförande, sorn blifvit i Borgare-ståndet hållet af en dess Ledamot, Banko-fullmäktigen Herr Hörnstein. och hvilket anförande bemälte
Riksstånd ansett vara af den vigt, att detsamma blifvit till Utskottet remitteradt.» »Så ansågs också Utskottets pligt vara af Kansli och Finang-afdelningen, som hade ärendet till beredning, och lill Utskottet afgaf följande förslag till Utlåtande Jrån Utskottet:» »»Under läsningen af Banko-Fullmäktiges protokoll för tiden från sednaste Riksdag, har Utskottet väl inhemtat, att en af Bankostyrelsens Ledamöter, genom framläggande af redogörelse för Sedelskuldens och Metalliska kassans förändringar vid hvarje års slut från och med 1835 till och med 1849,. sökt ådagalägga, att Bankens förmåga att upprätthålla myntvärdet blifvit under nämnde tidrymd försämrad, samt förmenat detta resultat hafva härflutit derifrån, att bokföi ings-methoden inom Banken missledt både Rikets Ständer och deras Fullmäktige till fattandet af beslut, hvilka medfört skada för Banken; men som icke allenast Under - Banko-Utskottets Berättelse, M 10. 25 Styrelsen, utan äfven Banko-Fullmäktige, enligt Utskottets öfvertygelse, fullständigt utredt och förklarat de af bemälde Ledamot gjorda erinringar, samt tillika visat, dels att han, till följd af en felaktig uppfattning af Bankens räkenskaper, såsom Sedelstock beräknat summor, hvilka icke kunna dit hänföras, dels ock, att beslut af Rikets Ständer, som han klandrat, ingalunda tillkommit såsom följd af räkenskupsmethoden, utan af helt andra orsaker, närmare utvecklade af Banko-Utskottet i de till Rikets Ständer vid sistförflutna 2:ne Riksdagar afgifna förslag, som föranledt samma beslut; så hade Utskottet visserligen ämnat att dessa förhållanden icke särskildt vidröra, så vida ej Vällofliga Borgare-Ståndet lemnat Utskottet del af ett, inom detta Riks-Stånd, utaf nämnde Ledamot i Banko-Styrelsen, Herr Rådmannen C. C.
Hörnstein afgifvet anförande, deruti Herr Hörnstein, begagnande sin rättighet såsom representant, fortsätter det hufvudsakliga af de anmärkningar, han, på sätt ofvan är nämndt, förut under Fullmäktiges öfverläggningar framställt; och bör Utskottet, i sammanhang med detta tillkännagifvande, vidare förklara, att bemälde Ledamots sålunda förnyade framställningar, deraf Utskottet jemväl tagit noggrann kännedom, icke verkat till någon förändring i de åsigter, Utskottet redan fattat vid läsningen af Fullmäktiges protokoll i ämnet.»»
Uti denna sistnämnda reservation hafva instämt: Herr Friherre Stjernstedt, Th., Herrar Geyerstam, C., Råfelt, A., Berg von Linde, J.
A , Björnstjerna, O. Al., Herr Doktor Björkman samt Herrar Almgren och Lagergren. af Herr Mannerskantz, C. A. och af Herr Palander: »Emot Utskottets beslut att i förenämnda Betänkande ej »afgifva yttrande och beriktigande öfver de anmärkningar, rörande Banken, hvilka »Herr Hörnstein afgifvit till Borgare-Ståndets Protokoll, får jag mig reservera; enär »jag ansett, att Banko-Utskottet genom Decharge-betänkandet, bordt besvara och »belysa ifrågavarande anmärkningar».
Prat. 1850 & 1851. 6 Sami., 1 Afd., 3 Haft. 4 STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1851. Banko-Utskottets Memorial, N.-o 11. 1 N:o 11.
Ank. till Exp.-Utskottet d. 24 Febr. 1851 kl. 2 e. m.
Utlåtande i anledning af Bonden Carl Magnus Jonssons i Bistockskulla ansökning om eftergift af öfver ränta för diskontlån.
Hos Utskottet har Bonden Carl Magnus Jonsson i Bistockskulla, uti ingifven skrift, anhållit om eftergift af öfverräntan å ett af Jonas Petter Jonsson i Börsås, mot borgen af sökanden och Anders Petter Lång i Tånga, hos Bankodiskonten under år 1843 upptaget lån å 800 r:dr banko.
I afseende härå har
Diskont-direktionen upplyst, att, efter det låntagaren och löftesmännen blifvit hos Konungens Befallningshafvande i Kronobergs län för skulden lagsökte, låntagaren gjort konkurs, hvarvid inga tillgångar funnits för oprioriterade borgenärer, men att genom utmätningar blifvit indrifne från sökanden 41(5
R:dr samt frän andra löftesmännen \ mantal Tånga, som dock vid försäljningen icke ens uppgått till värdet af de deruti intecknade fordringar: att, sedan lånet vid 1849 års revision blifvit såsom osäkert inom linien fördt, från låntagaren influtit 30 r:dr 24 sk., hvarefter så väl han som löftesmännen vid förnyade utmätningsförsök, befunnits sakna all tillgång; att, sedan slutligen bysättning, uppå förekommen anledning, blifvit emot Carl Magnus Jonsson yrkad, hans bägge bröder, Johan Petter Jonsson i Kuttaboda och Sven Gustaf Jonsson i Lindåkra, genom Landshöfdinge-embetet till Direktionen inkommit med erbjudande, att till
Diskont-verket inbetala lånets kapital-återstod 353 r:dr 24 sk. banko, mot vilkor, att Carl Magnus Jonsson frikändes från vidare kraf; samt att, med Bih. till B.
Prot. 1850 & 1851. 6 Samt. 1 Afd. 4 haft. 1 2 Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. fästadt afseende på Landshöfdinge-embetets i anledning häraf afgifna yttrande, att det syntes vara för
Diskont-verket fördelaktigt att antaga anbudet, helst bysättning å Carl Magnus Jonsson endast skulle föranleda hans egendoms afträdande lill borgenärernes förnöjande, dervid troligen föga eller intet komme att i utdelning tillvinnas, Direktionen medgifvit att det väckta bysättningspåståendet finge hvila, under vilkor att lånets kapitalåterstod inom den l Oktober 1850 blefve inbetald, samt hänvisat vederbörande att om eftergift af öfverräntan bos Banko-Utskottet göra framställning.
Då nu, genom verkställd inbetalning den 27 September sistlidet ar af 353 r:dr 24 sk. banko, nämnde kapitalåterstod blifvit fullt gulden samt någon utsigt icke förefinnes att kunna bos de medellöse gäldenarerne framtvinga liqvid för den upplupna öfverräntan 5 så ock enär hoppet om eftergift deraf föranledt betalning af lånets kapital-återstod, hvilken i annat fall troligen aldrig till fulla beloppet ingått, anser Utskottet sig böra i öfverensstämmelse med hvad
Diskont direktionen jemväl tillstyrkt, vördsamt hemställa, alt den å ofyan omförmäldta lån balancerade öfverränta, 188 r:dr 37 sk. banko, måtte la afskrifvas.
Utsk. d. 24 Febr. 1851, kl. 2 e. m.
Memorial, med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1848 års hörj an upplupna Banko-vinst erfordras för Bankens konsoliderande.
Jemlikt 2 § uti den för Banko-Utskottet gällande Instruktion, åligger det Utskottet, att, så fort sig göra låter, till Rikets Ständer ingå med uppgift om och Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. 3 huruvida någon del af den sedan '1848 års början upplupna Banko-vinst erfordras för Bankens konsoliderande.
I sådant afseende och efter det Utskottet emottagit en öfver bankens inkomster och utgifter för nästlidet år 1850 upprättad approximativ kalkyl, hvilken delgifvits Banko-fullmäktige, får Utskottet upplysa, att behållna vinsten utgör: för år 1848 1,003,838: 14. 2. » » 1849 ... 944,271: 33. 1. » » 1850 942,982: 15. 3.
S:gr 2,891,092: 14. 0. hvartill kommer återstående vinst för år 1847 .... 33,492: 26. 8.
Summa B:ko R:dr 2,924,584: 41. 2.
Större delen af dessa vinstmedel, eller nära två millioner R:dr, har, genom Banko-styrelsens försorg, blifvit förvandlad i räntebärande obligationer och det öfriga har minskat
Bankens ansvarighet samt återfinnes således uti indragna sedlar.
Till denna anmärkning, föranledt af det förmenande, som sökt' göra sig gällande, att nämnde vinst icke skall vara disponibel, öfvergår Utskottet till frågan, huruvida hela eller blott någon del af denna vinst bör för Bankens säkerhet i Banken bibehållas.
Då vid 1844—1845 årens Riksdag förslag framstäldes, att, genom användande af behållna vinstmedel, uppbringa grundfonden till 10,000,000.
R:dr, hvilket Rikets Ständer ock biföllo, yttrades, bland annat, den åsigt, att sorn en fortsatt reservation af vinstmedel skulle verka tili ökning af lånerörelsen eller minskning af sedelstocken, borde de å vinsterna uppkommande öfverskott, efter hvarje års bokslut till statens allmänna behof öfverlemnas.
Rikets Ständer gillade imellertid icke denna åsigt i alla delar, utan förbehöllo sig att vid hvarje riksdag pröfva huruvida den under mellantiden från föregående riksdag upplupna, behållna vinst kunde afhändas
Banken eller borde i och för dess konsoliderande der qvarstå; och det stadgande, i fråga örn sältet för nämnde medels användande, hvilket 1845 års Banko-reglemente innefattade, öfverflyttades till det vid sednaste riksdag utfärdade enahanda reglemente.
Under förutsättning, att detta stadgande, som innehåller, att den inflytande vinsten bör af Fullmäktige användas till uppköp af räntebärande papper, så vida icke
Fullmäktige anse för bankens säkerhet nödigt, alt de inflytande behållna vinstmedlen i Banken reservera, än vidare kommer att tjena till efterrättelse 4 Banko-Utskottets Memorial, N.-o 12. och med antagande, att den nu bokförda behållna vinsten först vid slutet af detta och följande 2:ne år, med en tredjedel hvartdera året från Banken aflemnas, synes det väl, som skulle Banken, hvilken sålunda har att utöfver grundfonden påräkna ett kapitalöfverskott, motsvarande 3:ne års behållen vinst, kunna, i och för Statens allmänna behof, samma vinst i förrberörda ordning afträda; i Öfverensstämmelse med hvilken åsigt, Rikets Ständer jemväl, vid 1847—1848 årens riksdag, beslöto, att den under då nästförflutna 3:ne år Banken tillkommna vinst skulle aflemnas till