Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då tiden redan är långt framskriden, kunde R. o. Ad. med skäl snart vara otålig öfver en alltför mycket förlängd diskussion.
Jag vill blott derföre yttra några fä ord.
Då icke hotelser och pockningar motverka, är det en pligt att gä rättvisa och billiga önskningar till mötes.
Allmän ordning och allmän säkerhet böra icke ligga någon mera om hjertat än R. o.
Det är derföre icke skäl alt nu söka skydd bakom privilegiprnas egid, utan tillstyrker jag vördsamt, att Utskrs betänk, må blifva antaget med det enda undantag, som synes allmänt här hafva vunnit afseende, nemi. att bestyret ej må till boställen utsträckas.
Tillräckligen är visserligen yllradt i detta ämne och jag hade derföre icke tänkt att uptaga liden ; men en värd talare har med serdeles eftertryck uprepat ett yttrande under tvenne sina anföranden pä detta rum, hvilket jag fruktar möjligen skulle kunna verka på en eller annans känsla och beslut, när afgörandet förekommer.
Han har nemi. sagt, alt han icke har något emot alt de hemman, som till följd af sin jordnatur varit befriade ifrån fjerdingsmansbestyrel, må hädanefter deruti deltaga; men att, in nån han derpå ingår, K.
M:s nåd. sednast utgifna instruktion för fjerdingsmännen borde ändras, och har han serdeles klandrat Utsk., för det att Utsk. icke har utredt den frågan.
Han har äfven sagt att, i följd af denna intruktion, är fjerdingsmannen Länsmannens dräng, och (ill en dylik dräng vill han icke, alt innehafvaren af sådan jordnatur skall nedsättas.
Han säger vidare, att Styrelsen har ända sedan 1820-talets början ouphörligt sträfval lill att göra fjerdingsmännen till Länmannensj dräng.
Icke lära väl R. o. Ad:s ledamöter eller någon annan tro, att Styrelsen för sitt höga nöjes skull eller för att nedsätta de personer, som fått sig updragel alt vara fjerdingsman, föreskrifvit att fjerdingsmännen skola biträda Länsmännen.
Tvifvelsutan har det skett derföre att sakens natur och den ställning, som numera inträdt i landet ovilkorligen klafver att
Länsmannen skall hafva en verklig medhjelpare i hvarje socken.
Jag vet icke hvarföre man skall benämna det med ett ord, som efter vanligt språkbruk uttrycker någonting helt annat, och som man med skäl anser olämpligt.
De ifrågavar. personernas ställning i Staten är icke numera så enkel som i fordna tider, då, såsom Gr:n anfördt, fjerdingsmansbestyret måhända i verkligheten var kommunalt, hvilket likväl går flere århundraden tillbaka.
Alltsedan den tiden bar den lägsta graden af den exekutiva makten fått sig allt mer och mer pålagdt, derföre att det ovillkorligen så måste ske, enär Länsmannens många åligganden icke kunna medgifva honom att uti den mängd af socknar, som tillhöra hans 362 Den 12 Mars f. m. distrikt, vara på en gång allestädes närvar.
Då nu detta förhållande icke kan ändras; ty fjerdingsmannen skall och måste vara Länsmannens biträde och tror jag i det närmaste, att icke någonting kan borttagas af de bestyr, som äro fjerdingsmannen enl. K. M:s nåd. instruktion pålagda, så hemställer jag, om det icke vore önskelig!, att kunna bereda^ en lindring för dem, som hittills haft della bestyr sig ålagdt.
Ar det väl billigt alt alla de, som åtnjuta frukterna af denna tjenstemans ansträngningar, derigenom alt de hafva säkerhet för sin egendom och sin person, så långt nemi., som han kan dertill bidraga, må gifva bidrag in natura eller uti penningar till fjerdingsmannens aflönande.
Afven jag anser det icke vara bra, att en hemmansegare är Länsmannens tjenare, han har andra bestyr att sköta, och om han bytes om hvart år, så hinner han icke inhemta all den kännedom, som verkligen behöfves till hans ehuru låga dock ganska vigtiga befattning.
Det är således verkligen ganska nödigt, i min tanka, att aflöna en person, som för sin lifstid kunde sköta fjerdingsmansbestyret.
Detta kan icke deremot ske med mindre, än att alla som bo inom socknen deri deltaga, ty i annat fall skulle afgiften blifva för mycket tryckande.
På denna grund voterar jag för Utsk:s betänk, i sin helhet, äfven med afseende på boställsinnehafvare.
Här är sagdt att boställsinnehafvare äro tjenstemän.
Derföre åtnjuta de sin lön; för denna lön betala de sin bevillning och böra derföre vara befriade ifrån någon vidare tunga, enär deras inkomst förut oftast är otillräcklig.
Jag erkänner visserligen att lönerne äro alltför låga, synnerligast i de lägre befattningarne och skulle serdeles önska att de kunde höjas; men derom är egentligen icke nu fråga.
Nu är fråga blott derom, huruvida boställsinnehafvarne böra deltaga i fjerdingsmännens aflönande och om nu den ena får gifva 24 sk. för sin egendom, så finner jag icke obilligt om den andra äfven får göra något ringa bidrag, enär han i sin mån behöfver fjerdingsmannens biträde lika med de öfriga.
Här är äfven sagdt att det vore hardt för militären, som i sista rummet måste bidraga alt uprätthålla säkerheten, om _äfven han såsom boställsinnehafvare skulle gifva bidrag härtill.
Afven han har fördel af att de ifrågavar. tjensterna väl skötas, emedan eljest kanske alltför snart hans eget biträde till ordningens bibehållande kunde blifva påkalladt.
Här är äfven sagdt, att det skulle inbegripa ett våld, om R.
St. pålade någon ny skatt eller börda på den jord, som hittills varit derifrån befriad.
Jag förstår icke saken så.
Jag tror att Sveriges R.
St.; när de enstämmigt besluta en sak, måste ållydas af Sveriges rikes undersåtare, de må hafva hvad slag privilegier som helst; ty Sveriges R.
St. representera dock genom sina olika afdelningar hela landet, och hvad de besluta måste väl blifva gällande, och får hvar och en lof att vara nöjd dermed.
Hvad Konung och Ständer sålunda lagligen besluta bör icke kunna kallas våld, utan är verkligen en ny lag, som måste åtlydas.
Jag röstar för bifall för Utsk:s betänk.
Pal mijer na:
Jag vill endast anhålla alt, om propos. kommer att framställas på det förslag Frih.
Stjernstedt framställt och Den 12 Mars f. m. 363 jag understöd!, ordet ”boställen” måtte derutur uteslutas och blifva föremål för en serskild propos., enär åtskilliga serskilda meningar i delta afseende här hafva blifvit yttrade.
I afseende på propos.-ne anhåller jag att Hr Frih. o. Landtm, ville först framställa propos. på Frih.
Stjernstedts förslag och, i händelse icke bifall dertill lemnäs, på den andra meningen, som är att utesluta boställena.
När framställningarne äro så beskaffade att de kunna delas och någon begär att det må ske, så är det enl. grundlagen de begärandes rätt, att få delningen verkställd.
Palmstjerna har begärt en sådan och den lärer icke kunna honom bestridas.
Jag föreställer mig att i denna fråga det kommer att förfaras i vanlig form, så att Utsk:s betänk, blifver den ena propos:n och man derefter får utröna kontra-proposm.
Då jag framställt det förslag, hvarom nu är fråga, så hemställer jag att mitt förslag må förekomma i sin helhet till propos.
Jag har icke hört någon under diskussionen påyrka bifall lill Utsk:s betänk.
Ehuru också propos:ne må ställas, så anhåller jag att de måste ställas så, alt de ledamöter, som vilja afslå betänk., må komma i tillfälle att dervid få sin mening uttryckt.
Då jag yrkade bifall på betänk,, så förbisåg jag den nödiga ändring deri, som Frilune Stjernstedt och Palmstjerna föreslagit och får derföre förena mig med dem i den anhållan att betänk, måtte bifallas med den ändring de föreslagit.
Jag anhåller att få läsa upp den 54 § Riksd.Ordn. så lydande: ”Då propos. till fattande af ett definitift beslut öfver en Konungens framställan, eller ett betänk, eller en af enskild riksdagsman väckt fråga är med ja och nej besvarad, och anmärkmr i saken under diskurserna gjorda, bör proposm inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under diskurserna, skiljas uti flera delar, hvaröfver serskilda anmärkmr göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen serskilt anställas”.
Då min begäran, att Hr Frih. o. Landtm, måtte göra serskild framställning i fråga om boställen, i händelse Frih.
Stjernstedts förslag kommer att framställas till R. o. Adis bifall, tyckes alltför mycket inveckla saken, så får jag, för min del derifrån afstå.
Palmstjerna yrkade propos. kan på något sätt inveckla frågan.
Om denna propos. framställes, så är det klart, att R. o. Ad. först afgör, huruvida R. o. Ad. bifaller Utsk:s förslag med den förän - 364 Den 12 Mars f. m. (liing, som Frill.
Stjernstedt föreslagit, men med öppen rätt att derefter besluta öfver huruvida boställena skola ingå eller icke i det ifrågavar. åliggandet.
I fall då propus:n bifalles, så framställes serskild propos. på huruvida boställena skola vara med.
Den uplästa grundlags-paragrafen är icke tillämplig på detta fall, då det är fråga om ett betänk, som första gången förehafves.
Jag erinrar mig icke nu §:s nummerordning, men den bestämmer att betänk, kan antingen ”förändradt antagas eller också afsläs; men göras dervid sådana anmärkmr, som föranleda ålerremiss bör propos. derom framställas;” så lyda orden i § och det är denna §, som i min tanka ovillkorligen bör tillämpas; hvarföre jag anhåller om propos. först till bifall och derefter (ill återremiss af l!lsk:s betänk.
Jag är fullkomligt ense med Hr Bråkenhjelm deruti, att den §, Hr von Hartmansdorff åsyftat, icke är att hänföra till detta mål enär §:n börjas med de orden: ”Då propos. till fattande af ett definitift beslut öfver en Konungens framslällan eller ett betänk., elier en af enskild riksdagsman väckt fråga är med ja och nej besvarad, ock anmärkmr i saken under diskurserna gjorda, bör proposm inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under diskurserna, skiljas uti flera delar, hvaröfver serskilda anmärkmr göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen serskilt anställas”.
Jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, att, om frågan skulle delas, på sätt Frih.
Palmstjerna föreslagit så skulle det visserligen inveckla frågans behandling; ty mången, som är benägen att rösta bifall till Frih. Palmstjernas och Frih.
Stjernstedts förslag, vill icke rösta bifall dertill med mindre, än att proposm omfattar skyldigheten för alla nu från fjerdingsmans-ljenstens utgörande befriade hemman att deltaga uti delta onus; men hade nu R. o. Ad. först beslutat det hela och man sedan skulle få propos. på undantag för boställen, så kunde man, genom bifall till första proposm, fastna på en krok, man kunde nemi. sjelf bidraga med sin röst till eli resultat, som man ogillar.
Derföre anhåller jag om den propos. som de fleste talare begärt, nemi. att R. o. Ad. måtte bifalla Frih. Stjernstedts förslag.
Den vändning, som diskussionen har tagit, tyckes kunna göra att vi fä en hel hop voteringar om kontra-propos.
Jag lager mig friheten fästa upmärksamheten derpå, att åtskilliga talare hafva här begärt propos. lill ålerremiss af betänk.
Om propos. på bifall blir ja-propos. och propos. på återremiss blir kontra-propos., så, i händelse äterremiss kommer att beslutas, lärer Utsk. icke kunna underlåta alt taga i betraktande hela denna dagens diskussion och då anser jag att all rättvisa är vunnen; men icke må väl propos. på ålerremiss kunna alldeles utelemnas.
Jag är förekommen af Frih. von Stedingk, med hvilken jag i allo förenar mig, äfven af det skäl att R. o. Ad. vid föreg;de tillfällen, inseende olägenheten att så här stante pede afgöra Den 12 SI a r s f. m. 365 en redaktion, ganska sällan faltat ett ifrån Utsk:s betänk, afvikande beslut omedelbarligen och utan återremiss, hvarom jag anhåller.
Den invändning, som Frih.
Raab nyss gjorde, har jag icke hört någon gammal riksdagsman förut framställa, och jag tror knappt att någon nykommen skulle göra det.
Om Landtm, först skall göra en propos. på det hela, för alt höra ja och nej samt derefter skilja underafdelningarne, hvad vunnes dermed? intet annat än att man fått en propos. mera samt att flera blandade ja och nej kommit att höras.
Kan det intressera någon alt på sådant sätt förfares?
För den af Ståndets ledamöter, som icke vilja medgifva återremiss får jag fästa upmärksamheten på frågans praktiska utgång och dess behandling sedermera.
Antagom alt 3 Stånd hafva bifallit betänk, det 4:de Ståndet bifaller också betänk, men med den modifikation, som icke på något sätt blir af de öfriga Stånden pröfvad.
Då är ju saken afgjord genom de 3 Ståndens beslut och hvartill tjenar det då att det 4:de
Ståndet har samtyckt till en sådan modifikation?
Om betänk, återremitteras, så åligger det Ulsk. för att utverka R. o.
Ad:s bifall, emedan Utsk. har en gång för alla tagit för afgjordt, att detta är nödvändigt för sakens framgång, att lill RiksSlm inkomma med förslag till ett annat beslut i ämnet.
Jag hoppas att jag blifvit förstådd och att de ibland herrarne, som vilja antaga betänk, med förändringar, vid detta tillfälle afstå derifrån och i st. förena sig om återremiss.
Jag yrkar bifall till betänk, och att kontra-proposm må blifva återremiss.
Jag tror mig böra fästa Ståndets upmärksamhet derpå, alt detta betänk, redan är ifrån ett Stånd till Ekon.Utsk. återremitteradt nemi. ifrån BorgareSt.
Vidare får jag, i afseende på redaktions-förslagerna, här blott reservationsvis förbehålla mig min rätt, enl. 49 § 3 mom.
Der står: ”Göres dervid anraärkn. till förändring, och finner Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit upgjordt, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon ledamot det äskar, i annat plenum besluta”.
Skulle således blifva fråga om alt votera om något redaktionsförslag så får jag anhålla att dermed må anslå till nästa plenum.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde H. Ex. Hr F rih. o. Landtm, att under diskussionen blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s förevar, betänk., dels återremiss af detsamma, dels bifall dertill med det af Frih.
Stjernstedt föreslagna tillägg, dels bifall till Frih.
Stjernstedts förslag med undantag af det stadgande, som rörde boställen, och dels afslag å Utsk:s betänk., hvarefter H. Ex., med tillkännagifvande att han ansåg sig böra framställa propos. å dessa yrkanden i den ordning de nu blifvit omnämnde, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla Allm.
Besv. och Ekon.Utsk:s betänk.
Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. vidare hemställde om R. o. Ad. ansågo de emot 366
Den 12 Mars f. m. ifrågavar. betänk, gjorde anmärkn:r föranleda till detsammas återremitterande.
Mörner anmälde sig och yttrade Jag önskade få veta huru Hr Frih. o. Landtm, npfattade svaret på den första frågan.
Hr Frih. o. Landtm, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande nej besvarat den först framställda propos:n till bifall å Utsk:s betänk.
Såsom jag fattade Hr Frih. ochLandtm:s nyss uttryckta mening, så var den att nu framställa propos. på bifall till Utsk:s betänk, med Frih.
Stjernstedls amendement.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att han förklarat det den yrkade återremissen skulle i andra rummet blifva föremål för propos., samt hemstälde derefter ånyo om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda lill återremiss.
Härvid ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå H.
Ex. förklarade det han ansåg nej hafva varit öfvervägande.
Axel begärde votering.
Jag anhåller alt i fall ja-propos. vid påföljande votering blir återremiss, nej-propos. måtte blifva bifall lill Utsk:s betänk, med tillägg af mitt förslag.
Den begäran, som Frih.
Stjernstedt har framställt anser jag oriktig.
Hans tanka blir ingalunda undertryckt.
Derigenom att betänk, återremitteras, blir hans mening i tillfälle att göra sig gällande; men om hans förslag inginge i kontra-propos:n, så skulle andra ledamöters åsigt att Ulsk:s framställning bör ogillas, blifva undertryck, hvilket Frih:n af aktning för Ståndet icke torde åsyfta.
Jag anhåller således alt nej-propos. blir afslag på betänk. och ja-propos. återremiss.
Jag förenar mig i den anhållan, som Hr Printzensköld nyss framställt, enär jag också varit ibland dem, som yrkat afslag på betänk.
Då nu frågan är att besluta om hvad som skall blifva kontra-propos., så lärer väl Hr Frih. o.
Landtm, helt visst, i öfverensstämmelse med hvad som förut är yttradt, vid propos:nas upställande intaga återremiss uti ja-propos. och uti kontra-propos. bifall till betänk, med Frih.
Stjernstedls amendement emedan det står närmast i ordningen.
Deremot torde det för hvar och en, som yrkat derifrån afvikande åsigter, nemi.
Hr von Hartmansdorff, som vill bifalla amendementet med undantag för boställen, och Hr Printzensköld, som vill afslå betänk, stå öppet att emot en af dessa propos:r begära votering.
Då Hr Frih. och Landtm, för Ståndet refererade de olika propos:ne, som under öfverläggningen blifvit be - Den 12 Mars f. m. 367 gärda, voro desamma, om jag icke orätt påminner mig 5.
Af desamma är öfver den l:sla redan beslutadt; propos. på bifall är nemi. afslagen.
Den andra eller återremiss är med ja och nej besvarad.
Derom skall nu voteras.
Då är gifvet, att det beror på Ståndet, hvilken af dessa 3 återstående propos:r skall blifva kontra-propos.
Alt endast afslag dervid skulle komma i fråga, vore att bestämdt förqväfva de ledamöters meningar, sorn yrkat på en af de andra proposma.
Det är således gifvet, att derest den ordning skulle följas, hvaruti Hr Frih. och Landtm, refererat proposme, så skola de framställas efter hvarandra med hemställan om Ståndet vill hafva dem lill kontra-propos. och den, som då vinner Ståndets bifall till kontrapropos. , blir det också.
Kan icke bestämdt utrönas, hvilken som har ett sådant bifall, så får deröfver voteras; men icke får den ena undertrycka den andras mening utan votering.
Lagerbjelke och afstår.
Jag vill endast erinra derom att den 3:dje propos. är den att bifalla betänk, med uteslutande af flängan om boställena.
Hr Printzensköld':
Visserligen går det an att, pä sätt Gr.
Lagerbjelke hemställt, votera om hvad som skall blifva kontra-propos.
; men jag hade sannerligen trott alt då de herrar, som velat antaga betänk, med förändringar, icke få sin mening i ringaste mån undertryckt derigenom, att en återremiss beviljas, emedan dessa meningar, sedan återremissen blifvit besvarad kunna göras gällande, så skulle man nu, till vinnande af tidsbesparing, heldre velat ställa kontra-propos. på afslag och ja-propos. på återremiss.
Jag anhåller blott att Frih.
Stjernsledts förslag må blifva upläst, innan propos, derå göres.
Jag anhåller att få upläsa det tillägg som jag velat göra.
Det lyder sålunda, ”att R. o. Ad. samt hvart och ett af de öfriga RiksSt:n må för sin del medgifva, det åliggandet att deltaga i fjerdingsmans-bestyret må utsträckas till all hittills derifrån befriad jord, såsom säterier, rå och rörs samt insockne frälsehemman; kungs- och kungs-ladugårdar, gästgifverier, akademie-hemman, boställen, skattlagda och bebyggda lägenheter, m. fl. äfvensom till fabriker och andra verk, hvilkas innehafvare ega rösträtt på sockenstämma ; dock under vilkor, att vissa med bestämd aflöning försedde fjerdingsman skola för socknarne eller distrikten antagas, samt att denna aflöning skall från samtlige ofvannämnda hemman, lägenheter och verk utgå efter samma grunder som för rättighet att deltaga uti sockenstämmas öfverläggningar och beslut, enl. K.
Förordn. d. 29 Aug. 1843, äro stadgade; men att om frälse-, krono-skatte samt krono-hemmans innehafvare besluta, att fjerdingsmans-befattningen bör utöfvas omgångsvis mellan hemmanen, bestyret fortfarande skall dem sjelfve ensamt åligga.
Sedan den mening, jag har yrkat, kommer i ja-propos., anser jag mig icke böra fortsätta mitt påstående om bordläggning af de serskilda förslagen.
Lagerbjelke i afseende på propos:nas framställande. 3CS Den 12 Mars f. ra. II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att han, sedan numera Gr.
Mörner afstått från sitt på 49 § Riksd.Ordn. grundade yrkande att med beslutet om de föreslagna förändringarne i Utsk:s betänk, måtte anstå lill nästa plenum, funne sig oförhindrad att nu framställa propos:ne i förut upgifven ordning, och finge hemställa om R. o. Ad. behagade till kontra-propos. vid den begärda voteringen antaga bifall till Utsk:s betänk, med det af Frih.
Stjernstedt föreslagna och af flere ledamöter understödde tillägg.
Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med manga nej, hvarefter H. Ex. förklarade det lian ansåg ja hafva öfverrösta! nej.
Jag anser så mycket mera skäl vara för handen att begära votering, som denna propos. skulle ovillkorligen utesluta alla deras mening, som vilja hafva rent afslag, och jag kan icke annat än beklaga, att man icke vill medgifva en sådan konlrapropos. emot återremiss, hvarigenom icke någons mening undertryckes, såsom nu sker.
Jag hemställer om det får tillåtas någon att ingå i diskussion om hufvudfrågan sedan densamma längesedan är förklarad vara slutad.
Då det är jag som begärt votering, så är det också min rättighet att bestämma kontra-propos. och den yrkar jag mätte blifva afslag på hela betänk.
Den, som bifaller att till kontra-propos. vid yrkad votering i fråga om återremiss af Allm.
N:o 39, antages det af Frih.
Stjernstedt, Aug. Willi., framstälda förslag, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, kommer afslag å nämnde betänk, att blifva konlra-propos. vid ifrågavar. votering.
Ex. Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade antaga delta förslag till voter:s-propos., anmälde sig och yttrade :
En sådan kontra-propos. lärer väl ingen kunna godkänna.
När här framställts förslag till 3 eller 4 kontra-propos:r, så lärer det väl icke gå an att inskränka dessa till 2:ne och att derigenom undertrycka de öfrigas mening, Det enda sättet att bibehålla hvar och ens rätt vid dylika tillfällen, då flera propos:r yrkas, är att sålunda förfara att man, t. ex., säger: den, som till kontra-propos. emot åtterremiss antager Frih.
Stjernstedts förslag röstar ja, den det ej vill röstar nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke Frih.
Stjernstedts förslag lill kontra-propos. o. s. v. Såsom proposme nu äro upgjorda, synes det vara ogörligt för en hvar Den 12 Mars f, m. 3G9 hvar all fa sin mening underställd Ståndets pröfning.
Först då, när man endast har 2 kontra-proposir alt votera emellan, så går det an att säga, den, som lill kontra-propos. antager förslaget A säger ja, och den, sorn till kontra-propos. antager förslaget B., säger nej.
Jag får vördsamt anhålla om propos. på det af Hr Frih. o. Landtm, framställda förslaget.
Den, som icke ålnöjes dermed, har ju sedan sig öppet att deröfver begära votering och en annan ordning tror jag icke vara lämplig.
Mörner, och mig synes att saken står pä redig fot, om nu, sedan Hr von Hartmansdorff gjort anmärkn. emot propos:n, det hemställes till Ståndet, att besluta huruvida Hr Prinlzenskölds eller Hr von Hartmansdorffs förslag skall antagas lill kontra-propos.
Jag hemställer vördsamt om icke den enklaste utvägen vore att genast framställa den första propos. sålunda: alt den, som bifaller den först ifrågaställa kontra-propos., voterar ja, den det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer R. o. Ad. alt annorlunda besluta.
Jag har för mycken aktning för andras meningar för att vilja undertrycka dem, utan önskar i st. att, sä vidt möjligt är, de må få tillfälle att göra sig gällande.
Jag anser således det sätt för voter:s-propos:nes upställning, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, vara det enda rälla, skulle det också föranleda lill 2 eller 3 följande voteringar.
Det förslag, som Hr Lagerhjelm yrkat kan icke antagas emedan det redan är gifvet, alt äterremiss är ja-propos.
Såledeles återstår icke någon annan utväg än att rösta om kontra-propos:n.
Jag beklagar, att jag vid detta tillfälle sjelf upgifvit en sådan, och derföre torde anses partisk; men om jag förgäfves gjort min framställning, att en annan ordning än den Frih. Raal) och Gr.
Mörner förordat mätte vid propos:nas framställande iakttagas, så beklagar jag för framtiden Ståndet för yttranderättens inskränkning.
Han kommer derigenom att förqväfvas.
Man mäste upställa proposma sä, att om de olika meningarne än vore 15, hvar och en kan fä sitt förslag pröfvadt.
Sådant kan, enl. min tanka, icke tillgå på annat sätt, än alt man pröfvar en i sender af de upgifna kontra-proposme tills man icke har mer än två qvar, af hvilka en antages och den andra förkastas.
Hr Frih. o. Landtm, har redan frågat Ståndet, om Ståndet vill till kontra-propos. antaga Frih. Stjernstedts förslag.
Således måste det alltid komma att stå i ja-propos. vid en blifvande votering.