Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. Lagerbjelke Gust. och Frih. Stjernstedt Aug. Wilh. begärde förnyad bordläggning af detta mern.
Uti delta mern. anmäles att 3 Stånd redan fattat sammanstämmande beslut i ämnet.
Någon på Den 24 Maj. 121 utgången verkande åtgärd är Således icke att vidtaga.
Jag hemställer derföre till de ledamöter, som begärt ärendet på bordet om det är skäl att derigenom fördröja sakens läggande till handlingarne.
Denna hemställan lemnades obesvarad i anledn. hvaraf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade alt ifrågavar:de morn., enl. derom gjord begäran, komme att ytterligare hvila på bordel.
Vid föredragning af SiatsUisk:s d. 21 på bordet lagda mern.
N:o 144, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 126, anhöll Frih.
Stjernstedt A u g. Willi., alt äfven detta mern. måtte få ytterligare hvila på bordet.
Delta betänk, innehåller blott att 3 Stånd redan afgjort frågan.
H. Ex. Hr Frih. o. Landlm. yttrade att då endast en ledamot begärt förnyad bordläggning, hinder för ärendets pröfning icke förekom; men härvid tillkännagaf Gr.
Lagerbjelke Gust. att han förenade sig med Frih. Stjernstedt, hvarefter H. Ex. förklarade att ifrågavande mera., till följd af 2:ne ledamöters derom gjorde begäran, borde ytterligare hvila på bordet.
Vidare föredrogos oell bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Lagerbjelke Gust. och Frih.
Stjernstedt, Äng. Wilh. Statsötsk:s d. 21 dennes första gången på bordel lagda utlåt:n: N:o 145, i anledn. af erhåll ne återremisser å betäDk.
N:o 68, ang:de ifrågaställd befrielse för aflidne Presidenten J. P. af Billberghs sterbhusdelägare, från den honom ådömda ersättningsskyldighet för den efter Tullförvaltaren Fine'r yppade balans; och N:o 146, i anledn. af väckt motion om rättighet-för
Lysings häradsboer till utsyning på Ombergs kronopark.
Föredrogs och bordlädes ånyo, bå begäran af Gr.
Lagerbjelke Gustaf och Hr Pa i jkul I, Ca r
I Sa m ue I, Bevilln:sUtsk:s d. 21 dennes första gången pä bordet lagda betänk.
N:o 5, ang:de Tullbevillningen.
Vidare föredrogs oell bordlädes ånyo, pä begäran af Gr.
Sparre Erik, och Frih Stjernstedt, Au g. Wilh., Lagötsk:s d. 21 dennes första gången på bordet lagda betänk.
N:o 25, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels domslolarnes ombildning, dels Hofrätternes utflyttning, dels och rättegången och arbetssättet i sistnämnde domstolar.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Frih. o. Landlm. gjord framställning om angelägenheten deraf alt beslut snart blefve fattadt, i afseende på Lag-Utsk:s nu ånyo bordlagda betänk. lV:o 25, beslöts att della betänk, skulle å föredragmslistan uptagas näst före Bevilln.UtsIcs betänk, N:o 5, ang:de Tullbevillningen. 122 Den 24 Maj.
Föredrogs ånyo Ridd.Utsk:s d. 17 och 21 dennes på hordet lagda mera.
N:o 9, med förnyadt förslag till ändrad redaktion af instruktion Ridd.Direkt. och Riddarhusets tjenstemän.
Detta förslag ansågs böra §:vis företagas till afgörande.
Jag anhåller, att hvarje § i den nu gällande Ridd.Instrukt:n måtte varda upläst, på det att man måtte hafva någon rättelse vid bedömandet af Utsk:s förslag.
Frih. Cederström, Rudolf: Instämmande i Frih.
Stjernstedts begäran, anhåller jag att för Ståndet måtte äfven upläsas de af Ridd.Utsk. afgifna svar pä de vid återremissen gjorda förslag till ändringar i nu gällande instruktion, och att detta mätte så verkställas, alt vid hvarje § upläses den del af betänk, som på den föredragne §:n har afseende.
Jemte det den sålunda begärda upläsningen egde rum, förekommo §§:ne i följande ordning. § 1.
Bifölls. § 2- Ilr von Hartmansdorff, Aug.:
Ordet lottning förekommer på samma rad 2:ne gånger, som mig synes, utan något egentligt behof.
Om på sednare stället detta ord utbytes emot ”sålunda utväljas” är meningen riktigt uttryckt.
Jag hemställer derföre, alt orden ”genom lottning” måtte uteslutas.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. ifrågavande §, med den förändring att i sista perioden orden ”genom lottning” uteslötos. §§ 3 till och med 10.
Biföllos. § 11.
Då detta betänk, icke är tryckt, och således icke blifvit ibland
Ståndets ledamöter utdeladt, anhåller jag att i min hand få emottaga det skrifna exemplaret, och att derefter få yttra mig.
Under 1844 eller 1848 årens riksdagar anfördes på delta rum, af en aktad ledamot, hvilken då var ledamot af Ridd.Utsk., att då Utsk. icke i likhet med andra Utsk. egde förmånen, att utse och tillsätta dess Sekret., det icke borde väcka särdeles förundran, om Utsk:s utlåt, i hänseende till mindre lyckligt redaktionssätt gifva anledn. till anmärkn.
Hade nu Ridd.Utsk. i detta afseende egt lika rätt med andra Utsk., torde äfven det yttrande jag vid återremissen af denna punkt afgaf, sannolikt icke blifvit så ofullständigt citeradt, som uti förevande fall, och troligen hade Utsk:s svar å återremissen blifvit helt annorlunda.
Utsk. har vid denna punkt nemi. endast berättelsevis omförmält det sätt, hvarpå extra kansliet lillsättes.
Det är mig visserligen icke obe - Den 24 Maj. 123 kant, att de extra kanslister, hvilka af Direkt, antagas, skola, enl. föreskrift, ega färdighet i snabbskrifning; men jag har mig äfven bekant, att denna föreskrift icke mera noggrannt efterlefves, än att Ridd.Direkt., om den så finner för godt, tillsätter extra kanslister, hvilka icke upfylt berörde praestandum, som för deras antagande säges vara föreskrifvet.
För min del hyser jag visserligen icke det ringaste förtroende för det sålt, hvarpå protokollsföringen vid R. o. Ad:s öfverläggniugar tillgår.
Den sker nemi. genom snabbskrifning, men, den välkända satsen, att anden gör lefvande, men bokstafven dödar, synes beklagligen vinna tillämpning förmedelst användandet af snabbskrifningen, sådan den inom Ståndet begagnas.
Endast under belt andra förhållanden, helt andra vilkor än dem
Riddarhuset kan bereda sina extra kanslister, vore snabbslu ifningsmethoden härstädes antaglig.
Inom Frankrike och England t. ex., bestås de vid prolokollsföringen använde snabbskrifvare ett vida högre arfvode än här; och, hvad som är ännu mera alt taga i betraktande, der användes för tillfället en vida större arbetspersonal, så att de personer, hvilka äro sysselsatta med denna snabbskrifning, icke uttröttas af arbetets börda, hvilket nemi. icke bör kunna ske, när ombyte tält och ofta eger rum.
1 representantkammaren inom Frankrike har man antagit den sed, alt de personer, hvilka under en kort stund af t. ex. 10 ä 15 minuter verkställt sjelfva snabbskrifningen, endast behöfva medelst afgifningar af uplysningar biträda vid den straxt derefter skeende dechiffreringen deraf, men icke ensamme sjelfve verkställa den, enär detta fullgöres af personer, som, under det de förstnämnde varit sysselsatte med det mekaniska af tecknens renskrifvande, hafva egnat sig åt ett upmärksamt åhörande af församlingsledamöternes tal.
Men sedan denna dechiffrering är gjord, återstår att med lätt och skicklig hand afsluta det hela, så att det kan i vårdadt skick framträda inför allmänheten.
I och för detta ändamål har man anställt synnerligt väl aflönade Öfverdechiffreurer, män af en utmärkt bildning och vana, att granska dechiffreringen och fullända redaktionsbestyret.
På detta sätt kan resultatet blifva tillfredsställande; men ingalunda såsom snabbskrifningen här begagnas.
Min mening är således långt ifrån att strängt påyrka, att upfyllandet af föreskriften om aflagdt prof på färdighet i snabbskrifning skall utgöra ett oeftergitligt vilkor för extra kanslisters antaglighet, utan endast alt då detta vilkor, som i sig sjelf synes mig mindre tjenligt, icke heller f. n., ehuru påbjudet, serdeles noggrannt efterlefves, det vore mycket bättre och förmånligare om man något mera fästade sig vid personernes lämplighet i öfrigt; och om delta finge bedömas af den, som med dem får mest alt göra.
Mig synes nemi., såsom jag baft äran tillförene anföra, alt Landtmarskalken som vid riksdagens början emoltages af en personal, hvars värde och förmåga han icke känner, bör finna sig ganska belåten, att sjelf få utse denna personal.
Hvad har likväl
Utsk. svarat härpå?
Jo! alt åtskilligt arbete måste inom Riddarhuset före riksdagens början verkställas, och att i och för detta arbete måste extra kansliet tillsättas, hvaruti 124 Den 24 Maj. Landtm., som icke utnämnes förr, än riksdagens öpnande utlyses, följaktligen icke kan deltaga.
Detta extra kansliets tillsättande före riksdagen, synes mig likväl onödigt, ty göromålen inom Riddarhuset emellan riksdagarna äro icke flere, än att den ordinarie kanslibetjeningen allt för väl borde medhinna ombesörjandet eller verkställandet af de förberedande åtgärderne.
Härigenom skulle del arfvode, extra kansliet åtnjuter före riksdagens början, kunna besparas, och jag anser mig således hafva ådagalagt, att äfven i delta hänseende den af mig föreslagna förändring, i st. f. att medföra skada, innebär en verklig fördel.
Slutligen yttrar Utsk., att en förändring deslomindre erfordras, som, derest R. o. Ad. vore mindre tillfreds med någon af dess tjenstemäns sätt att sine åligganden fullgöra, R. o. Ad. är oförhindradi att en sådan tjensteman från dess befattning genast skilja.
Delta låter mycket allvarsamt och mycket strängt; men jag hemställer, om det väl är att vänta det ett så beskaffad! stadgande verkligen blifver tillämpad!, eller om det icke fastmera just genom sin stora stränghet förbi i fver för alltid obegagnadt.
Att skilja en person från dess innehafvande tjenst innefattar nemi. något serdeles sårande, och jag tror, att man betänker sig icke endast en ulan flere gånger innan man vidtager en sådan åtgärd.
Man öfverser heldre med mycket, som eljest aldrig bade behöft komma i fråga.
Månne väl R.
St:s Utsk. skulle finna sig serdeles belåtne, om, i full konseqvens med det föreslagna stadgandet, man skänkte dem från riksdagens begynnelse en fulltalig, för Utsk. alldeles obekant arbetspersonal, under förutsättning att den kunde förafskedas, i händelse af inträffande tjensleförsummelse?
Svaret härpå lärer icke utfalla tveksamt.
Förmedelst denna jemförelse torde det vara tydliggjordt huruledes man förunnat R.
Sl:s Utsk. en förmån, som man, af enahanda skäl, lika gerna borde tilldela detta Stånd.
Jag anser således mina anmärkn:r fullkomligt befogade, och att Utsk:s svar derå deremot saknar allt anspråk på en försökt vederläggning deraf; äfvensom de medel Utsk. till afhjelpande af de utaf mig omförmälda olägenheter, äro oantagliga, hvarföre jag vördsamt tillstyrker, att det H.
Ståndet ville uti ifrågavar:de § besluta den förändring, jag, då frågan förra gången förevar, tog mig friheten föreslå.
Hr von Kraemer, Anders Robert: Frih.
Cederström har sagt, att den hjelp Riddarhus-kansliet före riksdagens början erhåller af e. o. kanslisterne, vore öfverflödig och att arbetet kunde verkställas af de ordinarie tjenstemännen.
Jag vill icke tvista med denne talare härom, men då Staten utbetalar arfvode för fyra dagar före riksdagens början, synes mig likväl häruti ligga ett erkännande af_ behofvet utaf detta e. o. kansliets biträde under dessa dagar.
Ar det således nödvändigt, att extra kansliet tillsättes före riksdagens öpnande, så kan följaktligen tillsättningen icke ske af Landtmarskalken, enär han utnämnes samma dag riksdagen öpnas, och lika litet sorn någon annan dödlig lärer kunna anticipera på sin tillvaro.
I öfrigt synes det mig, ali då Ridd.Sekret.
Den 24 Maj. 125 skall ansvara för prolokollsföringen m. m., det är äfven lämpligt, att tillsättningen sker af honom och Ridd.Direktm.
Jag vill icke uppehålla Ståndet med någon vidare diskussion, utan anhåller om bifall till lltsk:s förslag.
De der förberedande åtgärderne måtte vara serdeles svåra att specificera, enär hvarken Ridd.Utsk. aktat nödigt alt omförmäla, hvaruti dessa åtgärder månde bestå, eller Utsk:s här närvar:de ledamot, som näst efter mig hade ordet, kunnat härföre redogöra, ulan endast a priori antagit behofvet af e. o. kansliet före riksdagens begynnelse, men såsom skäl, i brist på bättre, åberopat den omständigheten, att StatsUtsk. tillstyrkt arfvode för berörde extra kansli under fyra dagar före riksdagens öpnande, samt att denna tillstyrkan vunnit vederbörandes godkännande.
St. varit släpphändigt nog, att med många andra, vigtiga ämnen i tankarne, låta bero vid hvad i en så underordnad fråga blifvit föreslaget, månne man af detta förhållande, som dessutom helt och hållet rörer del förflutna, icke det tillkommande, kan billigt vis bilda ett nöjaktigt argument för det yrkande att någon ändring häruti, äfven sedan upmärksamheten nu blifvit på onödigheten af berörde utgift fästad, icke må vidtagas?
hvad som ej tillförene öfverklagals och afskaffats, får således redan af den orsaken påräkna ett beständigt fortfarande?
Detta sätt att raisonnera synes mig åtminstone mindre uplysande; och då den värde talaren icke förebringat några mera talande skäl till stöd för sin begäran om bifall lill Utsk:s förslag, förmodar jag mig deremot, på grund af hvad jag haft äran andraga, hafva förebragt fullkomligt giltiga skäl för en anhållan om återremiss, på det att Utsk. må beredas tillfälle ånyo öfverväga saken, och föreslå eu lämplig ändring af Instruktionen härutinnan.
Cederströms upmaning till mig, får jag tillkännagifva, att före riksdagen, e. o. kanslisterne, efter deras tillsättande, skola ombesörja utskrifningen af de många och långa bänk. och upropslistorna m. m.
Cederström har ansett snabbskrifning ej böra såsom oeftergiflig! vilkor fordras för anställning i Ridd.-kansliet.
Jag deremot tror, alt R. o.
Ad. bör bibehålla delta vilkor.
1 min ungdom har jag (jenstgjort såsom Ridd.Sekret., och då erfarit huru ansträngande det var, att ordagrannt upfatta ledamöters yttranden serdeles i mera allmänna frågor, t. ex. om bränvinstillverkning, judarnes friheter, o. a. d., hvilka äfven då förekommo.
Snabbskrifningen är en konst, som ofantligt lättar mödan och bör med liden blifva mera utbildad än hon f. n. är.
Om alla de antagna e. o. kanslisterne icke ega den färdighet i snabbskrifning, att förandet af Ståndets prot. kan dem i allmänhet anförtros, så bör de dock hafva någon färdighet deri och den, så stor, att de kunna inträda i de s. k. nolariernes ställe vid deras förfall.
Vi hafva sett att det vid riksdagarne mången gång är svårt alt erhålla notarier, emedan den ene afgår hit och 12G Den 24 Maj. den andre dit.
Fordrades då icke snabbskrifning för anställning vid Ridd.-kansliet, så skulle ännu större svårigheter upkomtna vid deras platsers återbesättande.
De öfriga Stånden hafva icke antagit snabbskrifningsmelhoden och behöfva henne mindre emedan öfverläggningarne der icke äro så vidlyftiga som inom della Stånd.
Följaktligen bibehålies denna konst inom vårt land genom Riddarhuset allena.
Att äfven andra rådplägande församlingar erkänna snabbskrifningskonstens vigt, bevisas deraf, alt då landtbruks- eller läraremölen eller andra sådana sammankomster hållas, anlitas Riddarhusets e. o. kanslister för protokollsföringen.
Jag anhåller fördenskuld, att R. o. Ad. icke måtte förändra föreskriften i detta hänseende.
Cederström har jemväl föreslagit, alt de personer, som vid riksdagens början anställas i Ridd.-kansliet, måtte, så vidt jag rätt fattat Frihms mening, tillsättas af Landtm.
Jag har icke sell eller hört upläsas Frihms förslag, men en sådan upläsning vore väl nödig, enär Frilen yrkat, att hans förslag måtte antagas i st. f. Utskis.
Emellertid tror jag det vara vida bättre, om Ridd.- Direkt, fortfarande finge efter ledning af Ridd.Sekret., som är ansvarig för göromålens gång, på förhand antaga extra kanslister, emedan deras anställning i annan händelse komme alt ske nog sent.
Huru skulle det i alla fall tillgå om Landtmarskalken hade befattningen?
Komme han, såsom vid denna riksdag, ifrån en landsort, torde det hända, att lian icke känner de liesta personer, som komma i fråga.
Profvets anställande i Landtmts närvaro anser jag icke heller leda derhän, att de sökandes skicklighet säkrare utrönes än om det sker inför Direkt.
Deremot befarar jag att det upknmmande dröjsmålet skall menligt inverka på de förberedelser till riksdagen, hvilka vid hans öpnande böra vara i Riddarhus-kansliet undangjorda.
Landtm, torde ock finna sig rätt mycket besvärad af denna åt honom öfverlemrade rättighet, ty sannolikt blir lian lika mycket öfverlupen af ansökningar som Sekret, och Ridd.Direkt, under nuvar:de förhållanden äro.
Troligen komme lian i större förlägenhet, då han skulle göra sitt val, än de, hvilka hafva längre rådrum än lian att göra sig underrättade om sökandernes olika förmåga och alt pröfva den.
Jag anhåller derföre att Ståndet måtte godkänna Utskis förslag.
Jag är skyldig den siste talaren tacksamhet derföre, att några skäl ändtligen blifvit anförda för Utskis förslag, ty jag hör gerna sådana, äfven ifrån motsidan, men dessa äro enl. min åsigt likväl icke heller öfvettygande.
Men då försök till rantbevisning är gjordt, bör äfven jag fullfölja redogörelsen för min åsigt.
Jag liar icke föreslagit annat, än att
Landtmarskalkeu skulle inför sig kunna låta anställa prof och antaga extra kansli; men huruvida han deraf kan finna sig besvärad, såsom Hr von Hartmansdorff tror, eller tillfredsställd, hvilket jag förmodar, derom kunna meningarna måhända vara delade.
Hurusomhelst dermed må förhålla sig, förmodar jag att Ridd.Sekret. så i ena som andra fallet lärer af den tillsättande auctorileten till - Den 24 Maj. 127 frågas om de sökändes lämplighet.
Så väl det goda omdöme man torde hos Landtm, alltid böra förutsätta, som ock det Sekret, åliggande ansvar verkar säkerligen derhän, att tillsättningen sker på ett sådant sätt, att något afbrott i ärendernas jemna gång icke åsladkommes till följd af någon bristande samdrägt mellan Sekret, och kanslipersonalen.
Ur von Hartmansdorff har äfven förklarat sig anse stenografien för en stor upfinning, den man icke bör låta utdö; men, såsom den värde talaren medgifvil, utöfvas denna konst inom Sverige på R. o. Ad:s bekostnad ensamt och allenast.
Har R, o. Ad. verkligen, eller rättare kan R. o. Ad., under nuvarande förhållanden med aflöningsbelopp och personalens fåtalighet, hafva förhoppning om gagn för sig sjelf af detta stenografiens användande?
I annat fall, månne R. o. Ad. är skyldig alt jemväl i delta hänseende, såsom i så många andra, göra upoffringar för andras nytta?
Hr von Hartmansdorff yttrade jemväl, att han icke kännar mitt förslag; sådant förundrar mig i sanning icke, när Ridd.UlsIcs nu tjenstförrättande Sekreterare funnit för godt att referera det på ett sådant afkortadt sätt som skett, och hvaraf läsaren ej blifver mycket underkunnig om dess innehåll i sin helhet.
Jag förnyar derföre min anhållan om ålerremiss, på det att Utsk. må försättas i tillfälle att ånyo laga frågan i öfvervägande; hvarvid jag vill hoppas Utsk. ej lärer undgå atl, huru ogerna det än må ske, finna att mitt förslag har något skäl för sig.
I fråga om snabbskrifningens bibehållande delar jag
Hr von Hartmansdorffs åsigt och anhåller att få i det afseende! förena mig med honom.
Hvad åter angår tillsättningen af kansliet, anhåller jag att hufvudsakligen få förena mig med Fril).
Jag anser nemi. såsom en regel, alt kanslipersonalen bör tillsättas af den eller dem, som öfver samma personal hafva högsta chefskapet, och det är derföre enl. mitt förmenande, äfven principeni. att Landtmarskalken, derest hinder deremot icke möler, tillsätter kansliet efter Sekret:ns hörande.
Emot förslaget har blifvit invändt, att äshilliga göromål måste förrättas före riksdagens början, hvilka utan biträde af extra kansliet icke kunde ombesörjas, men om så är förhållandet, hade väl Utsk. bort upgifva beskaffenheten af dessa göromål, hvilket för Utsk. varit ganska lätt.
Hvad Hr von Kraemer i delta hänseende upgifvit, var så obetydligt, att detta arbete alltförväl kan ombesörjas af ordinarie kanslisterne, hvarigenom man undviker den kostnad, som antagandet före riksdagen af den extra kanslipersonalen förorsakar, och den af samme talare åberopade omständighet, all Statsverket hitintills godtgjort denna kostnad, kan icke vara något skäl, tyen onödig kostnad bör väl icke i evighet bibehållas, derföre alt den utgått.
Hvad åter angår den af Frih.
Cederström begärda återremiss, synes den mig vara mindre lämplig, sedan frågan engång blifvit återremitterad, ulan anser jag, att R. o.
Ad. nu bör definitift fatta sitt beslut, och, i händelse R. o. Ad. godkänner
Frihms framstälda mening, bör Utsk. föreläggas atl i anledn. deraf inkomma med nytt förslag.
Den 24 Maj.
Jag får äran uplysa, att Frih. Ceder-» ströms anmärkt), emot Utsk:s först afgifna förslag åtföljde återremissen lill Utsk. och att någon förvridning af Frih:ns yttrande således icke egt rum, men då Frih:n likväl påstår, att sådant skett, anser jag mig böra förklara, att Utsk. troget följt det med återremissen bifogade justerade prot.
Detta har jag ansett mig böra omnämna, utan att likväl vilja bestrida de skål, Frih:n för sin mening anfört.
Hvad, som i theoretiskt hänseende kan vara fullkomligt principenligt för att nyttja Gr.
Lagerhjelkes ord, har erfarenheten ganska ofta visat vara i praktiskt hänseende oanvändbart, och jag tror, alt så är förhållandet uti förevar:de fall.
Jag är ingaluuda ibland dem, hvilka vilja frånkänna Landtm, rättighet alt utöfva inflytande vid valet af Ståndets extra kanslipersonal, ty jag är öfvertygad, att detta inflytande icke kan vara annat än välgörande och ändamålsenligt, men de af Hr von Hartmansdorff framställda anmärkmr emot Frih.
Cederströms förslag synas mig så välgrundade, att R. o. Ad. icke bör antaga detsamma. R. o. Ad. eger i olikhet med de öfriga Stånden en Direkt., som skall vårda R. o. Ad:s angelägenheter och har lill sitt biträde tjenstemän, hvilka äfven skola vara R. o. Ad:s, då Ståndet sammanträder under riksdagar.
Denna direktion kan jag icke misstänka för så ringa förmåga, att ju icke hon kan lika väl som Landtm, utse de personer, hvilka höra under riksdagar biträda uti kansliet.
Jag kan således icke finna, att grannlagenheten emot Ståndets blifvande Landtm, är för nära trädd, om kansliet är organiseradt, då han träder i utöfning af sitt vigliga kall.
Tvertom synes det mig, som skulle Landtm, finna sig ganska belåten dermed, alt organisationen af Ståndets kansli redan är verkställd.
Vid en riksdags början har Landtm., enl. min åsigt, vida annat och vigtigare att tänka på än en mängd ansökningar från alla dem, hvilka önska alt blifva anställda i Ståndets kansli.
Möjligen skulle, i händelse detta bestyr updrages åt Landtm., missnöje upstå och hos en och annan väcka misstanke, att Landtm, velat gynna den ene och utesluta den andre.
Detta undvikes derigenom, att tillsättningen af e. o. kansliet sker såsom hitintills af Ridd.Direkt., hvarigenom ingen mannamån utan tvertom den strängaste rättvisa sker just i följd af den collegiala form, som Ridd.
Di rekt. eger; oell då man icke gittat förebringa något giltigt skäl för antagandet af den föreslagna förändringen, synes del mig, som skulle denna förändring härflutit endast af begär, att vilja uphäfva del bestående, hvarföre jag tillstyrker bifall till Utslcs förslag.
Det var i sanning något alldeles nytt för mig att få höra det mitt ifrågavar;de förslag utgått mera från ett begär att förändra det beslående, än från afsigten att åstadkomma något nyttigt.
Jag har likväl icke hitintills gjort mig känd för sådant nyhetsxaakeri, för hvilket beskyllning mig nu göres; men R, o. Ad. känner mig sä - Den 2i Maj. säkert, af mina föregåenden för väl, för att kunna tilltro mig en sådan hastig förvandling af mina politiska tänkesätt.
Hr Printzenskölds förutsättning alt de öfriga Stånden icke hafva direktioner lill besörjande af sina angelägenheter, hvilar likaledes på ett fullkomligt misstag, ty de ega mellan riksdagarne just sädane jemväl i Statskalendern årligen uptagne kansli-direkliorier; och hvilka, i händelse det sätt, hvarpå R. o. Ad;s extra kansli tillsättes, vore det rigtigaste, sannolikt fått sig updraget, att före riksdagen bilda jemväl dessa Stånds kanslier.
Så har emedlertid icke skett; förmodligen emedan det icke behöfves.
Vårt kansli behöfde lika litet i förväg bildas.
Men nog härom, .lag har egentligen begärt ordet för att besvara ett yttrande äf Frih. Toll, enär jag finner, alt han missförstått mitt förra anförande.
Han har nemi. trott, att jag lillvilat Ridd.Utsk. en förvridning af det yttrande, jag i anledn. af Ulskts förra förslag afgaf, och han har derföre till Utsk:s försvar åberopat del vid återremissen bifogade justerade prot.