Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed har Utskottet jemväl bordt anmäla, att Räkenskaperna öfver uppbörden af Capitations-afgiften blifvit ända ifrån år 1822 till och med 1827 33o Den 9 Junii e. m. af Riddarhusutskott granskade, samt befunnits med den yttersta noggrannhet, genom nu varande RiddarhusKamereraren, Herr CanzliRådet och Riddaren von Hartmansdorffs omsorg, ordnade; äfvensom vid de förstnämnde 5 årens räkenskaper anmärkningar blifvit, likaledes genom bemälle Herr Ca nzliRåds åtgärd, gjorda till belopp af omkring 5oo Riksdaler Banco; i hvilket sednare afseende RiddarhusDirectionen, på anförde skäl, hos Ridderskapet och Adeln hemställt, om icke RiddarhusKamereraren må förklaras berättigad att, af de tili följd ej mindre af ofvanomförmäldte, än framtida Re visi o ris-a i) m ä r k n i n gar inflytande, medel, åtnjuta 20 procent, i likhet med hvad uti allmänna Författningar funnes stadgadt för Revisorer och ContorsChefer i Kongl. KammarRätten; hvarförutan 5 procent derutöfver borde till RiddarhusCanzliet anslås; och ehuru Utskottet icke finnér sig kunna godkänna den grundsats, till följd hvaraf så kallad anmärknings-procent skulle vid Riddarhuset fastställas såsom vedergällning åt dess Tjenstemän, hvadan Utskottet Directionens hemställan i denna del afstyrker; likväl och som nu varande RiddarhusKamererarens Herr CanzliRådet von HartmansdorfFs åtgärd att verkställa granskning äfven utaf sådane Capitations-räkenskaper, som före hans den i Junii 1826 skedda tillträde af RiddarhusKamererare-befattningen inkommit, utgjort ett arbete, det der erfordrat en betydlig tids - Den g J u n i i e. m. uppoffring, och hvilket Herr CanzliRådet utan grund af dess Tjenstepligt, endast af särdeles berömlig omtanka företagit och fullgjort, har Utskottet, med anledning deraf, trott sig böra hos Ridderskapet och Adeln vördsamt hemställa:
Om icke en gratification af 100 Riksdaler Bamco må Herr CanzliRådet och Riddaren von Hartmansdorff, i och för berörde arbete, af Capitations-medlen tillerkännas, Och emedan Utskottet insett den synnerliga möda, som tillskyndas RiddarhusKamereraren genom
Räkenskaps-föreningen och redovisningen för de esomoftast i spridda summor från LänStyrelserna insände Capitationsmedel, äfvensom genom granskningen och Controllen å samma medels ordentliga uppbörd; har Utskottet ansett sig äga anledning hos Ridderskapet och Adeln vördsamt föreslå:
Om icke, så länge ifrågavarande befattning fortfar, ett särskildt arfvode af 100 Riksdaler Banco årligen, motsvarande omkring 4 procent af de sednare årens uppbörd, måtte från i83o års början räknadt, åt RiddarliusKamereraren af Capitationsfonden anslås. §. 3, Uti 3:dje §. har Directionen tillkännagifva, att genom en dess Ledamots, Gene - 332 Den 9 Junii e. ra. ralMajorens m. m. af Melins synnerligen nitiska och verksamma omsorg, 5,o5i Tabeller, tillhörande lefvande Ätters Genealogier, äro vordne completterade, äfvensom ^33 Tabeller af de utgångne Ätternas Genealogier, hvilka med de lefvande Ätternas ägde sammanhang, jemväl äro bragte i fullständigt skick, ett förhållande hvars verklighet
Utskottet med tillfredsställelse finnér sig kunna vitsorda. §. 4 i Directionens berättelse innefattar blott uppräknande af sedan sista Riksdag på Riddarhuset utslocknade och tillkomne Ätter. §. 4- §. 5 i Directionens berättelse meddelar uppgift, dels å de Ledamöter, hvilka blifvit af Directionen utsedda att, å Ridderskapets och Adelns vägnar, deltaga i de under sistförflutne 5 åren förrättade årliga Revisionerne ej mindre öfver RancoDiscontVerkels förvaltning och förra RiksDiscontens fortfarande utredning, än äfven vid de i Götheborg och Malmö befintlige LåneContor, dels ock om de särskilda val, sorn, till fyllande af de bland Ridderskapet och Adeln vid i8a5 och 1827 årens Revisioner öfver Stats- Banco- och Riksgälds-Verken inträffade ledigheter, ägt rum; och har
Directionen derjemte anmält, att sedan genom f. d. CanzliPresidenten Friherre Fredric Ehren - Den 9 Juni! e. m. 333 beims den 2 sistlidne Augusti timade död, en plats bland Ridderskapets och Adelns Fullmäktige i Banken är vorden ledig, Directionen, i anledning af Herrar Bankofullmäktiges anmodan att om denna ledighets återbesättande foga anstalt, och med stöd af föreskriften i 5 §. 1 Art. af RiddarhusDirectionens Instruction, förklarat den utaf Riddeiskapet och Adeln den 2 September 1823 i 3:dje rummet utsedda Suppleant, CanzliRådet och Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden, G. A. Bruncrona, höra såsom Ridderskapets oell Adelns Fullmäktig, i BancoYerkets Styrelse inträda; varande likväl uppmärksamhet af
Directionen flistad vid deu tvetydighet i föreskrifterne, angående ordningen för Suppleanternes inträde i Banken och RiksgäldsContoret, som förefinnes, vid jemförelse af stadgandet härom i RiddarhusDirectionens Instruction, der det heter: ”att
Directionen hör genom Val återhe”sätta de ledigheter, hvilka emellan Riks”dagarne kunna yppa sig bland Ridderska”pets och Adelns Fullmäktige i Banken och ”RiksgäldsContoret, sedan de af Ridderska”pet och Adeln valde Suppleanter inträdt,” och uti Ridderskapets och Adelns den 25 Aug. i8a3 i detta hänseende fattade beslut, livarigenom blifvit förordnadt, ”att, vid invträffad ledighet bland Fullmäktige, den af ”de trenne Suppleanterne, hvilken i ordnin”ningen hade samma rum bland Supplean”terne, som den afgående bland Fullmäkli - 334 Den g Junii e. m. ”ge innehaft, borde i BancoStyrelsen inträ”da;” deraf man kunde draga den mening, som skulle ingen bland de utsedda Suppleanterne böra inträda i annat rum, än det vid valet efter Matrikeln fastställda ; med iakttagande hvaraf vid ifrågavarande tillfälle nytt val skulle kunna anses hafva bordt förrättas; hemställande Directionen, om icke mera bestämda föreskrifter angående återbesättande af de emellan Riksdagarne, uti ofvanberörde afseende, uppkommande ledigbeter, må Directionen meddelas.
Utskottet, som finnér det RiddarhusDirectionen vid förevarande tillfälle rätteligen förklarat CanzliRådet
Bruncrona berättigad att i BancoStyrelsen intaga dét, genom CanzliPresidenten Friherre Ehrenlieims död, lediga rum, har jemväl i allmänhet ansett ordningen för Suppleanternes inträde, icke böra fastställas efter nummerföljden i Matrikeln, utan efter röstantalet, hvilket säkrast utmärker graden af Ridderskapets och Adelns förtroende, och således torde vara den naturliga grunden för bestämmandet af företrädesrätten i detta hänseende: utur hvilken synpunkt Utskottet, uti det ingifna förslaget till ny Riddarhusordning, hemställt, att de flesta rösterna borde afgöra den ordning, hvarefter af Ridderskapet och Adeln utsedde Suppleanter böra tillkallas; Den g J11 n i i e. ra. 335 genom hvilket stadgande den af RiddarhusDirectionen anmärkta tvetydighet är undanröjd. §• 5.
IJti 6 §. har Directionen anmält, att Directionen, bland sine afHögloflige Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag förordnade Ledamöter, förlorat Öfversten och Riddaren af Konung Carl XIII:s Orden Herr Friherre A. G.
Lejonhufvud, som den p November 1826 aflidit; ocb sedan, bland de 3:ne af Höglofiige Ridderskapet och Adelil vid sista Riksdag utsedda Suppleanter, TullDistrict-Chefen, Assessoren m. m.
Herr G. M.
Danckvardt förklarat sig icke kunna emottaga den således lediga platsen i Directionen, samt Amiralen m. m.
Herr Friherre Salomon von Rayalin den a3 September 1825 allidit, har 3:dje Suppleanten, Herr Öfversten och Riddaren af Kongl. SvardsOrden, Conrad Åkerhjelm, såsom ständig Ledamot i Directionen inträdt; och då Directionens Ledamot, Herr Majoren och Riddaren Michael Selvius von Hohenhausen, till sin hälsas förbättrande, företagit en Utrikes resa, bar Directionen, med anledning af 4:de och 6:te §§. 1 Art. af dess Instruction, utsett Herr Förste ExpeditionsSccreteraren i KammarExpeditionen af Kongl. Maj:ts Cancelli och Riddaren af Kongl.
Nordstjerneorden Georg Ulfsparre att, såsom Suppleant, under Major von Hohenbausens bortovaro, intaga dess rum i Directionen. 336 Den 9 Junii e. ro. Då Utskottet ansett Expediti onsSecreteraren Ulfsparres inväljande i RiddarhusDirectionen, i afseende på grundsatsen för dylika val i allmänhet, förtjena en särskild uppmärksamhet, har Utskottet trott sig höra i korthet meddela närmare upplysning om hvad RiddarhusDirectionensProtocoller i detta ämne innehålla.
Sedan nemligen val till Suppleant efter Major von Hohenhausen ansetts böra anställas, till följd af pluralitetens inom RiddarhusDirectionen den 20 Januari 1827 fattade beslut, derifrån Herr Kammarherren Friherre Boije samt Herr IIofRätttsRådet Carleson , på anförde grunder (af ett dåvarande tillräckligt antal tjenstgörande Ledamöter inom Direclionen, samt den besparing af Idonorarariet till den inträdande Ledamoten, som för RiddarhusCassan genom Vacancen skulle uppkomma,) varit i så måtto skiljaktige, att de med anledning af 1 Art. 6 §. i RiddarlmsDirectionens Instruction, ansett Suppleantsvalet böra tills vidare uppskjutas; så och efter det sistbemälte 2:ne Ledamöter, ehuru öfverröstade, likväl förklarat sig icke kunna i nämnde val deltaga, blef detsamma med slutna sedlar emellan de återstående fyra Directionens Ledamöter, nemligen Hans Excellence m. m.
Herr Grefve De la Gardie, Herr HofMarskalken m. m.
Friherre Klingspor, Herr Öfversten m. m.
Åkerhjelm - Den 9 Jun i i e. ra. hjelm samt Herr Genera Majoren m. m. af Melin, förrättadt, och utföll på det sätt, att Herr Förste ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre erhöll 3:ne och Herr CommendeurCapitainen Friherre af Klercker en röst; hvarefter, vid
Directioncns påföljande sammankomst den lyrde Mars 1827, RiddarliusSereteraren till protocollet afgaf ett så lydande anförande: ”Vid justeringen af Högloflige Directio”nens Prolocoll för den 20 sistledne Januari, ”torde det tillåtas mig få till denna dagens ”Protocoll ödmjukast förklara, att som jag ”i fråga om Högloflige
Directioncns rättighet och pligt att utse en Suppleant efter ”Herr Capitain von Hohenhausen, fullkomligt instämde i pluralitetens fullständigt ut”vecklade åsigt, ansåg jag mig förstnämnde ”dag i denna omständighet icke böra afgif”va något yttrande; men då 41 §•
Riksdagsordningen stadgar, att ”Tjenstgörande Stats”Secreterare” icke må i utskott eller val till ”Utskotts Ledamöter deltaga, samt 48 §. af ”RiddarhusOrdningen förjnår, att Riddar”liusDirectionens Herrar Ledamöter böra vid ■”'Riksdagarne af Högloflige Ridderskapet och ”Adeln väljas ibland sådane Adelsmän, hvil”ka äro behörige att vara Ledamöter i Utskott; alltså och enär, efter hvad allmänt ”är kändt, den af Directionen utsedda Suppleant, Herr ExpeditionsSecreteraren U11- 27 H. 22 338 Den 9 J u n i i e. m. ”sparre, icke allenast under flera af de nyss ”förflutna åren, utan ock för närvarande i ”Rikets Ärenders Allmänna Beredning, Stats”RådsBeredningen och jemväl inför Kongl. ”Majit i StatsRådet i underdånighet föredra”ger flere till Kongl.
KammarExpeditionen ”inkommande såkallade besvärs-mål, hvilka ”af den Ordinarie StatsSecreteraren till Ex”peditionsSecreterarens handläggning och föredragning öfverlemnas, samt Herr Expe”ditionsSecreteraren, vid slikt förhållande, ”mäste, efter mitt omdöme, betraktas såsom ”åtminstone till en del bestridande de Em”betsgöromål, hvilka StatsSecreterareEmbe”tet tillkomma; ty anser jag mig böra liärå ”fästa Högloft.
Directionens uppmärksamhet, ”med hemställan derjemte, om icke då Ex”peditionsSecreteraren Ulfsparre, till följd ”af åberopade stadganden, jemte nyss om”förmäldte förhållande, synes icke lämpeli”gen kunna till Suppleant antagas, Höglofl.
”Hirectionen skulle täckas företaga nytt val "af en annan Suppleant.”
Vid den öfverläggning som, i anledning häraf, inom Directionen uppstod, och dervid skiljaktige meningar förmärktes, yttrade sig Herr GeneralMajoren af Melin, att han, för dess del, instämde i den af RiddarhusSecreteraren här ofvan anförde mening, samt ansåg följakteligen nytt val till Suppleant böra företagas.
Den 9 Jun i i e, m. 339 Herr HofRättsRådet Carleson åter förklarade, alt han fann Directionen icke nu vara i tillfälle att afgöra, huruvida Herr ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre vore behörig att väljas till Ledamot i RiddarhusDirectionen, enär
Directionen icke ännu ägde kännedom, om och i hvilken egenskap Herr ExpeditionsSecreteraren vore Föredragande hos Kongl. Majit, hvarföre Herr HofRättsRådet yrkade infordrande af en sådan upplysning, derefter Herr HofRättsRådet ville vidare yttrande meddela.
Härmed förenade sig Herr Kammarherren Friherre Boije, med tillägg derjemte, att han i allmänhet fann det vara stridande mot grunderna i 4r §* Riksdagsordningen, jemförd med 4^ §•
RiddarhusOrdningen, att någon inför Rikets Ständer ansvarig Embetsman valdes till Ledamot i RiddarliusDirectionen; hvaremot Herr Öfversten Åkerhjelm, Herr HofMarskalken Friherre Klingspor samt Hans Excellence Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att då ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre endast vid särskilda tillfällen föredragit några af StatsSecreteraren till honom öfverlemnade mål, och således, efter bemälte Herrar Ledamöters tanka, ingalunda för närvarande kunde anses såsom bestridande SlatsSecreterareEmbetet eller hänföras till de i /\i §.
Riksdagsordningen omförmälte Tjenstgörande 22* 34° Den 9 Junii e. », Stats Secreterare, funno dessa Herrar ExpeditionsSecreteraren vara behörig att i RiddarhusDirectionen inväljas och att följakteligen vid det skedda valet borde förblifva; tilläggande Herr Öfversten Åkerhjelm, att lian, uti sin öfvertygelse om ExpeditionsSecreteraren Ulfsparres valbarhet, ytterligare styrktes af den omständigheten, att bemälte Herr ExpeditionsSecreterare under sista Riksdag, då han i Kongl. Cancelliet tjenstgjort, i samma egenskap som för närvarande, icke funnits upptagen på förteckningen på de personer, hvilka icke voro behöriga att väljas till Utskotts Ledamöter.
I följd af denna omröstning ansågs således Herr ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre behörig att i Directionen inträda, samt började sin tjenstgöring derstädes med den 3i Mars 1827.
Då Herr ExpeditionsSecreteraren den 1 derpåföljande Augusti förordnades, att under Herr StatsSecreteraren vid Kongl.
KammarExpeditionen M. G. Danckwardts på 2:ne månader Nådigst förunnade tjenstledighet, hans Embete förvalta, så lät Herr ExpeditionsSecreteraren hos
Directionen anmäla, det han i egenskap af tjenstgörande StatsSecreterare funne sig, med anledning af 4i §•
Riksdagsordningen jemförd med 48 §•
RiddarhusOrdningen, böra under tiden af en slik Embetsförvaltning upphöra med utöfningen af dess i RiddarhusDirectionen innehafvande Ledamots befatt - Den g Junii e. m. »ing, hvilken åsigt af Birectionen godkändes; dock så, att Directionen, enär dess pluralitet ansett Herr ExpeditionsSecreteraren behörig att till Ledamot yäljas, fann något hinder icke möta, med mindre lian, då Herr StatsSecreteraren Danckwardt återtoge sin EmbetsfQrvaltning, kunde i Directionen till tjenstgöring inträda; hvilket ock skedde den i:ste derpåföljande October, hvarefter Herr ExpeditionsSecreteraren oafhrutit fortfarit, och ännu fortfar att i Directionens befattningar deltaga; Och har Utskottet, ulan anmärkning dervid, att val till Suppleant blifvit vid ifrågavarande tillfälle förrättadt, hvilket Utskottet, vid jemförelse af stadganderne i 4 och 6 §§. i Art. af RiddarhusDirectionens Instruction, väl funnit icke af densamma ovilkorligen föranledt, men icke heller deremot stridande, i afseende å ExpeditionsSecreteraren Ulfsparres behörighet att till Suppleant väljas, skolat, med instämmande uti den af RiddarhusSecreteraren till Directionens Protocoll reser. verade, och på, i Utskottets tanka, bå~ • de klara och giltiga skäl grundade åsigt, hos Högloflige Ridderskapet och Adeln endast vördsamt anmäla ofvanherörde förhållande; hvarjemte Utskottet anmärkt, såsom icke enligt med lagligen vedertagna jeglor för omröstningar i allmänhet, att 2:ne Directionens Ledamöter, ehuru deras mening, att med Suppleants-valet 34?.
Den 9 Junii e. m. borde uppskjutas, blifvit af Pluraliteteu ogillad, likväl undandragit sig att uti samma, sålunda i behörig ordning beslutade, val deltaga. §. 6.
Uti y:de §;ns 1 mom. af
Directionens berättelse upptagas de förändringar, som sedan sista Riksdag ägt rum bland Riddarhusets Tjenstemän; och inhämtas deraf, att sedan Förste RiddarhusCancellisten Kammarherren och Assessoren i Kgl. Svea HofRätt Grefve Nils Snoilsky samt Andre RiddarhusCancellisten och Secreteraren vid Adliga JungfruStiftsDirectionen nu mera BancoCommissarien W. Netherwood, uppå derom gjorde ansökningar, den 1 Junii 1825 erhållit afsked från deras vid Riddarhuset innehafvande befattningar; så har Directionen, den 16 i samma månad, förordnat Copisten i JustitiseFördelningen af Kongl. Majrts Cancelli W. F. Dalman till Förste RiddarhusCancellist, samt Kammarjunkaren, Copisten i nyssnämnde JustitiseFördelning Abraham Renstjerna till Andre Cancellist och Secreterare vid Adliga JungfruStiftet; och då RiddarhusKamereraren, nu mera JustitiasRådet och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden N. W. Stråle hos RiddarhusDirectionen anmält, det han, såsom af Kongl. Maj:t i Nåder kallad till Ledamot i Konungens Högste Domstol, derigenom blifvit urståndsatt att längre fortfara med dess befattning så - Den 9 Junii e. m. 343 sorn Kamererare vid Riddarhuset och Wadstena Adliga Jungfrustift; har Directionen, under den 18 Maji 1826, beviljat Herr JustitiasRådet afsked från berörde tjenster, med det hedrande vitsord, som uti berättelsen närmare upptages; hvarefter Directionen, under den 25 i samma månad, till RiddarhusKamererare förordnat Fullmäktigen i Rikets Sländers RiksgäldsContor, CancelliRådet, Riddaren af Kongl. Nordsljerne Orden, Kejserliga Ryska S:t Annae Ordens 2:dra Class och af Kongl.
Preussiska Johanniter-Orden August von Hartmansdorff.
I sammanhang härmed har Utskottet funnit lämpligt, att till Högloflige Ridderskapet och Adeln hemställa ett ämne, som rörer Riddarhusets vigtigaste tjensteman eller RiddarhusSecreteraren.
Efter vid sista Riksdag utaf Grefve Cronhjelm, Polycarpus, väckt Motion, beslöt Ridderskapet och Adeln, den 16 November 1823, att RiddarhusSecreterare-tjensten icke må i framtiden med något Embete i Statens tjenst förenas.
Bland motiverna för berörde Motion anfördes förnämligast, att det skulle vara både mest lämpeligt och gagneligt, alt RiddarhusSecreteraren, hvilken af Ridderskapet och Adeln ensamt tillsättes, icke eller vore i beroende af någon annan Autoritet än denna, samt att föreningen af RiddarhusSecreterare-tjensten med en befattning
Den g J u n Ji e. ni. i ett Stålens Embetsverk tilläfventyrs skulle leda derhän, att den förra tjensten i en mindre nitisk innehafvares hand vårdslösades; i hvilket afseende blifvit åberopad erfarenheten af de menliga följder, som, genom flera Tjensters förening, för Staten skola uppkommit.
Vid granskning af den för RiddarhusDirectionen vid sista Riksdag utfärdade Instruction, uti hvars i3 §. och 2:dra mom.
Ridderskapets och Adelns ofvanberörde beslut finnes infördt, har inom Utskottet fråga blifvit väckt derom, att af nämnde stadgande inför Ridderskapet och Adeln föreslå en så beskaffad modification, sorn endast medgåfve RiddarhusSecreterare-tjenstens förening med de Statens Embeten, från hvilka innehafvarne ej utan föregången ransakning och dom kunna emot sin vilja skiljas; och ehuruväl inom Utskottet betänkligheter blifvit yttrade mot ett förfarande, hvarmed åsyftades att till granskning och möjlig förändring företaga ett af Ridderskapet och Adeln, för icke längre tid sedan än vid sista Riksdag, fattadt beslut, innan ännu erfarenheten hunnit bekräfta de olägenheter, detta beslut förmenas kunna medföra; hafva dock Utskottets flesta Ledamöter ansett sig just derigenom värdigast motsvara Ridderskapets och Adelns förtroende, att de vid behandlingen af de ärender, som uti Utskottet kunna förekomma, icke antaga någon annan in - Oen 9 Junii e. m. 345 skränkning af deras öfvertygelse, än hvad Ridderskapet och Adeln sjelf Utskottet till efterrättelse föreskrifvit; och då 47 §•
RiddarhusOrdningen, som innehåller dessa föreskrifter, ej allenast medgifver, utan ock anbefaller Utskottet att uti sin Berättelse föreslå de förändringar, hvilka Utskottet kan finna nödige; har Utskottet icke tvekat att taga den angående RiddarhusSecreteraretjensten väckte fråga under öfvervägande.
Utskottet har dervid ansett sig först höra taga i betraktande hvad inflytelse tillåtelsen att förena en Statens tjenst med RiddarhusSecreterare-tjensten sannolikt bör hafva på Innehafvaren af denna sednare beställning, utan afseende på de större eller mindre inkomster, som göra en Tjensteman mer eller mindre oberoende; och får Utskottet vördsamligen tillkännagifva sin öftygelse härutinnan vara, att, hvad göromålens mängd emellan Riksdagarne beträffar, Riddarhus-Secreterare-befattningen ej allenast kan, utan äfven bör, med något Embete i Statens tjenst förena; så vida Ridderskapets och Adelns Secreterare icke skall komma att helt och hållet sakna den erfarenhet och skicklighet, som genom tjenstgöring inom Statens Embetsverk vanligen erhålles.
De från förflutna tider hämtade exempel af RiddarhusSecreterare, hvilka, utan att emellan Riksdagarne uti något Statens Embetsverk bibehålla, utveckla och fullkorn - 346
Den 9 Junii e. m. na en skicklighet, hvarmed de till alla delar motsvarat Ståndets förtroende, anser Utskottet snarare såsom lyckliga undantag från hvad, i Utskottets tanka, skulle oundvikligen inträffa under nu varande tidsförhållanden, i händelse RiddarhusSecreterare-tjensten ej får med någon Statens tjenst förenas, nemligen att Ridderskapet och Adeln vid sine sammankomster under Riksdag kunde finna sig äga en Secreterare, som, ovan vid träget arbete, tillika vore helt och hållet främmande för allmänna ärenders behandling.
Utskottet har ej förbisett den invändning emot tillåtelsen att förena RiddarhusSecreterare-tjensten med ett Statens Embete, som torde liemtas från det beroende, uti hvilket en sådan tillåtelse möjligen kunde försätta denna Tjensteman; men som, i Utskottets tanka, detta beroende omöjligen kan grundas på något annat, än ett af de båda förhållanden, att RiddarliusSecreteraren söker antingen bibehålla en i Statens Tjenst redan vunnen befordran, eller ock erhålla en ny, anser Utskottet detta beroende, i förra afseende!, vara fullkomligen undanröjdt derigenom, att RiddarhusSecreterare-tjensten ej får förenas med andra Embeten än dem, från hvilka innehafvaren ej kan emot sin vilja, utan föregången ransakning och dom, skiljas; samt finnér, i sednare afseendet, då RiddarliusSecreteraren icke kan mer än någon annan medborgare utestängas från utsig - Den g Junii e. ra. 347 ten af att söka sin befordran på den offentliga Tjenstemanna-banan, farhågan för hans förmenta beroende i detta fall icke genom bans utestängande från all annan tjenstbefattning upphöra.
Hvad vidare beträffar sjelfständigheten hos Ridderskapets och Adelns ifrågavarande Tjensteman, så vidt denna sjelfständighet af hans åtnjutande inkomster kan bero; har det förefallit Utskottet påtagligen gifvit, att, enär RiddarhusSecreterare-tjensten endast åtfölja 640 R:dr B:co i Lön, jemte
Ved och Boningsrum, hvartill torde kunna räknas 200 å 3oo R:dr årlig inkomst af Introductions-afgifter, så bör ett Embete i Statens Tjenst, sorni någon mån förökar dessa nog knappa utvägar för en tarflig, men anständig och bekymmerfri, bergning, snarare anses såsom ett nytt värn mot de försök af otillbörlig inverkan på denna Tjenstemans handlingssätt, hvilka, utan en sådan förökad inkomst, nöden, långt ifrån att motverka, tvertom skulle göra sannolika och farliga.
Att RiddarhusSecreterare-tjensten under Riksdag omöjligen kan med någon annan Tjenst förenas, erkänner visserligen Utskottet, men anser det böra på RiddarhusSecreteraren få bero, huruvida han vid inträffande Riksdag vill från sin Tjenst vid Riddarhuset för alltid afträda, eller ock i laglig väg förskaffa sig ledighet från sitt i Sta - 34« Den 9 Ju ni i e. m. tens Tjenst innehafvande Embete, under det Riksdag påstår.