Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill visst icke bestrida Hr Grms upgift alt Maiin-Reg:tet kostar mycket penningar, men så är det alltid här i verklen atl om man vill hafva något som duger, så får man äfven väl betala det.
Hr Gr:n har äfven klandrat att örlogsflottan ännu ligger på Carlskrona redd; den ligger visserligen der ännu, men kommer dock måhända att segla i dessa dagar.
Det måste vara Gr. von Platen bekant, att när man skall utrusta skepp, så kan sådant icke ske på ett par dagar, utan de måste ligga någon tid på redden för att rusta.
De utaf
Hr Gr:n så varmt omhuldade kanonsluparne, af hvilka en afdelning skolat afgå till Gottland, ligga ännu qvar i skärgården.
Ett par gånger har de väl varit utanför Landsort, men måste för litet blåst och dyning vända om igen, oaktadt de haft 2:ne ångbåtar till hjelp; så står det till med det präktiga försvaret.
Hvad klander Gr:n i öfrigt anfört emot Regeringens åtgärder, såsom för brist på planer etc. tillkommer icke mig, och är jag dessutom icke nu i tillfälle att lill besvarande uptaga, men jag tror det vara bättre att icke upgöra några planer alls, än att upgöra så - Den 19 April f. m. 153 dana som aldrig kunna sättas i verket, eller hvilka, då man följt dem ett eller par år, åter måste öfvergifvas.
Jag vet icke om Hr Gr. o. Landtm, tillåter alt Gr. von Plåtens yttrande får hvila på bordet, men jag skulle anse sådant vara högst önskligl, enär jag måste erkänna alt jag icke kommer ihåg en stor del af det myckna klandret, emedan jag icke hann fäsla mig vid alltsammans.
1 öfrigt får jag yrka bifall lill SiatsUtsk:s förslag uti 2:dra punkten af detta Betänk., enär den föreslagna förhöjningen icke är mera än hvad som behöfves.
Frih. Åkerhjelm, Carl: Gr. von Platen har nyss med anledn. af SlalsUtskis tillstyrkande af K. M. Propos. i afseende pä förhöjd aflöning för under-officers-korporaler och soldater vid MarinBeg:tet kommit att ingå på en granskning af hela Sjö-förvaltningen, äfvensom af de åtgärder, hvilka blifvit vidtagna med anledn. af de i vårt granskap sig yppade politiska förvecklingarne emellan de Vestra Makterna och Kejsaren af Ryssland.
Denna diversion ifrån Underofficers-korporalernas och soldaternas aflöning anser jag öfverflödigt att till besvarande uptaga enär jag förmodar att män af yrket komma att uptaga och närmare behandla denna del af frågan.
Jag vill således endast uptaga det som egentligen rörer StalsUtsk. hvilket äfven utaf Hr Gr:n blifvit klandradt.
Hr Gr:n har nemi. sagt, att StalsUtsk. i främsta rummet hade bordt tillse huru de redan beviljade anslagen blifvit använda och att Ulsk. hade bordt granska räkenskaperna för att utröna huruvida de anslag, som tillhöra flottans underhäll och nybyggnad, blifvit å sin vederbörande titel använde.
Detta innefattar en gransknings-åtgärd, som tillhör R.
St.rs Revisorer och icke har kunnat egentligen komma under StatsUtsk:s behandling.
M. föreslagit en ökad aflöning för Marin-Reg:let, så har StalsUtsk. dervid endast ansett sig böra tillse huruvida den föreslagna förhöjningen vore nödvändig och lämplig.
Detta har Utsk. på anlörda skäl funnit, äfvensom med anledn. af hvad derom finnes uti den Nåd.
Propos. yttradt, och jag tror att som Gr:n icke ingått i något klander häraf, så är det öfverflödigt att vidare besvara hans yttrande, hvarföre jag slutar med en vördsam anhållan om bifall till denna punkt af Utsk:s Betänk.
Det är med ledsnad jag upträder emot Gr. von Platen, emedan jag vet att hans åsigter icke härleda sig ifrån några bi-afsigter, men jag kan dock icke undgå att göra anmärkn:r emot några af hans yttranden.
Hvad först angår hans klander emot StatsUtsk. så anser jag det vara aldeles obefogadt, emedan detta Utsk. icke är någon Stats-revision utan endast har att handlägga de Kongl. Propos:r och enskildla motioner, som blifvit dit remitterade; men Stats-revisionen deremot tillkommer det att granska huruvida de medel som äro anslagne hafva blifvit använde på det sätt R.
St. förordnat.
Åtskilliga af Hr Grms yttranden här gälde den plan, som af 154 Den 19 April f. m. nuvaride Depart:ts-Chefen blifvit för K. M. framlagd, på hvilken äfven den till R.
St. aflåtna Nåd.
Propos. grundar sig.
Här begagnade Gnn ett uttryck, som jag är ledsen alt nödgas anmärka, nemi. alt det skulle förefinnas brist på redbarhet i detta förslag.
En hvar, som vill genomläsa detta förslag med dertill fogade bila- \ gor kan lätt bedömma om raan med skäl kan säga alt bristande
V redbarhet der yppar sig.
Det är -visserligen sant, att några ser- i skildta kostnadsförslag icke finnes bifogade, men jag hemställer huruvida StatsUlsk. eller detta Stånd skulle kunna ingå uti granskning af så beskaffade anmärkmr, som dem Gr. von Platen framställt, ty om Gr:n hade varit öfvertygad att de hade skäl för sig, så hade bättre och rättare varit att inlemna dem till Const.Utsk. än att här uttala dem.
De hade då kommit till en domstol, sora varit mera kompetent alt afgöra frågan än R. o. Ad. uu kan vara det.
För öfrigt är det sant att icke någon plan är upgjord huru flottan i en aflägsnare framtid skall komma att se ut; men jag anser den bästa plan man under en öfvergångsperiod kan följa, vara den, alt bibehålla hvad man har och sätta det i förbättradt skick.
Det är denna plan, som ligger i de bilagor, hvilka äro bifogade K.
< Propos.
Jag tror det icke vara väl betänkt att genast kasta bort allt hvad man eger för att blindt följa en idé, och det kan icke vara Gr. von Platen obekant att en sådan öfvergångsperiod nu är . inne då till linieskeppet Carl XIV Johan ångmaschin redan är beställd.
Att vi icke inom 1 eller 2 år kunna åstadkomma en fullständig förändring är lätt att inse.
De båda stora sjömakterna hafva nu slagit sig på den bogen och komma naturligtvis att draga de mindre makterne med sig, men det kan ej ske annorlunda än småningom.
Gr. von Platen nämnde äfven att Danmark skulle hafva från- 1 gått skeppen.
Då måste någon förändring hafva inträffat sedan i fjol, emedan då ett Danskt skepp gick uti Kaltegat och Nordsjön, hvilket var bygdi efter tidens fordringar ehuru det icke hade ångmaschin.
En del af våra skepp äro visserligen gamla, men jag tror att om de jemföres med utländska fartyg, så skola de icke ligga efter desse i seglingsförmåga.
Bestyckningen är måhända icke fullt enlig med tidens stegrade fordringar, men man kan icke kasta bort 100 \ tals kanoner och skaffa nya då man en gång har dessa gamla som dessutom ej äro så förkastliga.
Gr:n talade äfven om att indragning af Under-Dfficerare skett på 2 stationer för att gagna den 3:dje.
Jag har häruti möjligen i missförstått Hr Gr:n.
Jag tror mig minnas att Gr:n ville att 28 I Under-Officerare skulle indragas, hvilket icke har skett derföre att Under-Officers-klassen icke var större än den behöfde vara, och jag tror icke eller att det hade varit väl betänkt om så skett då i när- \ o • ' var:de ögonblick, tillgängen på Under-Officerare visar sig vara allt i för knapp.
För att vinna den tillökning uti lön, som K. M. vid sista Riksdagen ansåg nödig, för en del Under-Officerare, tillsattes ej 24 l ista klass matros-platser, och den tillökning som deraf kunde beredas tillföll alla 3 stationerna.
För öfrigt kan jag, i likhet med hvad en talare före Den 19 April f. m. 155 nig yttraclt, icke så noga ingå i detalj, sorn jag skulle önska, icke för att vederlägga Gr. von Platen, ulan för att bättre kunna utrycka min öfvertygelse, hvilken är den, att uärvarrde administration af flottan icke handlar så planlöst, som mången vill tro.
Det armin skyldighet då jag utsatt mig för att blifva missförstådd, att lemna de uplysningar som kunna erfordras, för att rätta detta missförstånd, och jag vill tillika begagna tillfället att besvara några af de invändningar, som emot mig blifvit gjorda.
Jag vill ingalunda bortskänka några af de skäl jag kan ega för de asigter jag uttalat, men lika litet vill jag vända mig lill godo några skäl som icke åro verkliga och jag bör således med afseende på Gr.
Pukes yttrande om Gardes-regtma anmärka, alt skillnaden verkligen icke är sä stor som emellan 60,000 och 90,000 R:dr, utan den är endast så stor som emellan 85,659 R:dr 22 sk. för Svea Garde 85,769 R:dr 22 sk. för Andra Gardet samt 91,759 R:dr 24 sk. för Marinreg:tet.
Puke har sagt att om man vill hafva något godt, så kostar det; ja! sådan är också min öfvertygelse, och anser således Gr.
Puke Marin-reg:let vara bättre eller lika godt som Gardes-regtma, så har han fullkomligt rätt.
Hr Gr:n har äfven yttrat, att ingen kan rå för att de liuie-skepp, sora nu äro under utrustning, ännu ligga qvar på Carlskrona redd.
Sådant beror naturligtvis' på K.
M. men äfven om skeppen icke voro färdiga, så rår man icke för det, ty det kan icke gå öfver en viss grad fort alt rusta dylika fartyg.
Jag har i tryck tillkännagifvit, att jag anser en af fördelarne hos skärgårdsförsvaret just ligga deruti att dessa fartyg äro fortare utrustade; ty då man icke har råd att hålla en stor flotta, är det så mycket vigtigare att hafva en sådan som är lättare och fortare utrustad, äu en som med alla möjliga ansträngningar likväl fordrar längre tid.
När man har en lieude, som blott är 4 mil allägsen ifrån sina kuster, så kan jag icke annat än anse denna egenskap af en lättare och skyndsammare utrustning, för en så stor fördel, att den säkerligen talar mera för mina åsigler, än hvad jag sjelf haft äran anföra.
Har jag sagt att StalsUtsk. borde granska räkenskaperna, så har jag illa uttryckt mig, och jag vill derföre förklara att jag aldrig velat påslå något sådant, ulan att StalsUtsk. hade varit skyldigt att infordra alla de uplysningar, som varit nödvändiga för utredandet och bedömandet af sältet på hvilket blifvit användt de härtill anslagna medel, det hade kunnat ske i denna fråga, likasom det i andra dylika tillförene skett och äfven hädanefter lärer komma att ske.
Jag betvifla!- äfven icke, att ju icke StalsUtsk. möjligen varit i tillfälle att erhålla dessa uplysningar, men jag beklagar i den händelsen högeligen, att icke R.
St. hafva fått del utaf de uplysningar SlatsUlsk. inhemtat.
Det har äfven blifvit klandradt af den siste värde talaren, med hvilken jag hoppades icke skola råka uti strid, att jag begagnat ett ord, som han funnit stötande.
Jag kan försäkra att min mening icke varit att personligen såra någon men jag erkänner äfven att jag anser det vara oriktigt att icke öppet och till fullo utreda hvarthän 156
Den 19 April f m. de förslag raan har framställt skulle föra, och ehuru jag för tillfälle; hade många andra ord på tungan, måste jag likväl bekänna, att jac icke fann något annat som bättre uttryckte min mening, än alt förslaget icke var redbart.
Jag ber den siste värde talaren icke illa uptaga om jag förklarar att jag med detta ord icke menat något, sora kunde kasta skugga på den persons karakter, af hvilken förslaget blifvit framståldt; hade jag så gjort skulle jag hafva varit den förste att anhålla om husets ursägt derför, men jag kan icke anse det vara ett fullkomligt redbart sätt ali gå tillväga, att begära anslag till vissa föremål och icke samtidigt dermed visa det belopp hvartill dessa utgifter i framtiden kunna beräknas alt stiga, då det är en erkänd sak att den ena utgiften drager den andra med sig, så väl i stort som smått.
Efter denna förklaring hoppas jag att detta utryck icke längre skall innebära något stötande, men skulle så vara, är jag färdig att ytterligare förklara och förbättra det.
Vidare har den siste välde talaren sagt, att man icke kunde betvifla nyttan utaf att sälta de gamla skeppen i tjenstbart skick, och det synes så mycket mindre kunna vara något oriktigt deruti, som det synes stå i öfverrentslämmelse med del beslut II.
St. vid sista Riksdagen fattade; men detta torde dock kunna och har utaf mig åtminstone på något olika sätt blifvit tolkadt.
Huru det af mig blifvit tolkadt, bevisar sig. derutaf, alt jag vid fördelningen utaf anslag, vid hvilka del vilkor var fogadt, att de skepp, som förtjenade underhåll, horde underhållas, likväl ansett mig kunna upgöra ett förslag, som ingalunda öfverensstämmer med det, som af en sednare Depart:s-Chef blifvit upgjordt.
Allt beror nemi. på hvad betydelse man fäster vid ordet förtjena, och det lönar icke mödan att derom tvista då man i alla fall icke kommer till något resultat, och då, i fall någon af oss lefver 10 år härefter, frågan troligen redan då är besvarad på ett vida mera verksamt sätt, än jag skulle kunna hoppas att nu åstadkomma.
Icke längre erfarenhet än jag har, så har jag dock redan förut erfarit dylikt.
På delta rum yttrades nemi. vid 1840 års Riksdag, att användandet af ångfartyg till krigsfartyg var en orimlighet.
Till den värde talaren på denna bänk, som för en stund sedan yttrade sig, öfverlemnar jag således att afgöra om det lönar mödan att tvista om hvad som kan hända eller icke.
Framtiden skall utvisa, huruvida man äfven om 20 år härefter icke anser det hafva varit ett fel alt använda penningar på att bevara dessa fartyg med sina fel och sina förtjenster så länge som man gjort, i stället för att skaffa sig andra.
Jag tror mig kunna med säkerhet påstå, det jag icke sagt att, då man anser linie-skepp böra finnas i Sverige, alla de penningar man på dem nedlagt, varit illa använde.
Jag har icke sagt allt, ulan nästan allt, och jag har derifrån undantagit, hvad jag ansett kunna möjligen räknas såsom brukbart, nemi. linie-skeppet Carl XIV Johan.
Jag har illa uttryckt mig om jag har sagt att man i Danmark frångått linie-skepps-systemet, men jag tror mig hafva sagt att Danmark i år frångått användandet af linie-skepp för alt deltaga uti de demonstrationer, som nu göras.
Jag har äfven sagt, att i Danmark en strid pågått om användandet af linie-skepp; och den siste värde Den 19 April f. m. 157 laren känner lika väl sora jag, alt det var under den förre Kolingens regering, som idéen att icke så mycket hålla på linie-flottan gaf sig luft, samt att det sedermera gått der på samma sätt som här.
Denna fdé var äfven framstäld vid Danska representationens sammanträde- år 1851 och, besynnerligt nog, fattade man der beslut om linie-skeppens bibehållande någon kort lid sedan R.
St. beslutat att de linie-skepp, som funnos i Sverige skulle .förbättras.
När jag ser på andra makter, och man måste antaga att en täflan med andra närliggande makter, som stå på samma ståndpunkt af politisk betydenhet lätt kan upsla, så erkänner jag att jag icke kan helt och hållet frigöra mig från den tanken, att en sådan täflan, ännu måste pågå emellan Danmark och Sverige, ett förhållande lika beklagligt som förvånande då jag tror att det så väl för det ena riket som för det andra vore bäst att sluta ett vänskapligt förbund i stället för att bortslösa sina krafter pä en onyttig täflan.
Det har af den siste värde talaren blifvit medgifvet, att beslyckningen på de gamla skeppen icke är öfverensstämmande med tidens j fordringar; äfven i detta fall är han kompetent domare, så att hans vitsord torde vara fullt gällande, och jag tror då alt man lätt nog kommer till den konklusionen, att de fartyg och den besättning som skola försvara fäderneslandets ära och intressen i strid emot en öfverlägsen fiende ingalunda äro så utrustade som önskvärdt vore.
Det är visserligen icke sagdt alt de icke derföre kunna gå segrande ’ ur striden, hvilket vi städse böra hoppas, men jag hemställer om den administration handlar riktigt, som ställer så till, att ett sådant spel skall komma i fråga?
Det har blifvit anmärkt att man icke bör kasta bort det goda man har och denna regel är ganska riktig, men jag tror att man .äfven måste tillämpa den regeln, att om man har någonting odugligt, är det en oklok hushållning att icke göra sig af dermed ju förr desto heldre, och jag tror det icke vara skäl att sälta så dyrbara intressen på spel genom alt använda en krigsmateriel, som är underlägsen den med hvilken man skall mäta sig.
Palmstjerna, Carl Otto: Gr. von Platen har uti sitt anförande till granskning uplagit hela administrationen af Sjöförsvaret i allmänhet, och derjemte yttrat sig öfver innevande års utrustning till expedition.
För min del kan jag dock icke finna alt det nu föredragna ämnet gifver anledn. till att ingå uti dessa frågor, enär icke något Statsölsk:s Utlåt, öfver afgifven motion rörande frågan i allmänhet här förevarit, och icke eller K. M:s Nåd.
Propos. om anslag till 5:te Hufvud-titeln kunnat föranleda en sådan granskning af frågan i dess helhet.
Den del af den Kongl. Proposin, sorn uptager behofvel af extra anslag för sjöförsvaret, skulle jag tro vara den som kunde gifva anledn. till discussion öfver frågan i allmänhet, och jag skulle derföre önska att discussionen härom Upskjötes till dess att de anslag förekomma, som af StatsUtsk. framdeles lära komma att föreslås.
Det torde ursägtas mig att åtminstone nu för tillfället icke vara beredd att ingå uti en discussion af så vidsträckt syftning, som den, hvarifrån Gr. von Platen utgått, i synnerhet som man icke af mig kan fordra någon speciel kunskap i ämnet, om 158 Den 19 April f. m. jag äfven kan ega några allmänna grundsatser deruti.
Jag s tro att något klander af innevande års sjö-utrustning här icke är sin plats, utan tillhör en annan tid, och jag tror det således för tillfället icke vara skäl att ingå uti något försvar, eller något yttrande öfver linie-skeppens behöflighet, sättet hvarpå de böra vara konstruerade, armerade eller försedde med besättning, ulan, att det nu endast tillhör föredragningsämnet att granska de punkter, hvilka StatsUtsk. framlagt till R.
St:s pröfning, och hvarom K. M:s , Nåd.
Propos. handlar.
Någon enskild motion har icke blifvit i ämnet väckt och StatsUtsk. har icke eller ansett sig böra eller kunna till R.
Sits öfverläggning framställa frågor, hvilka icke blifvit lill Utsk. remitterade, hvaruti jag tror Ulsk. hafva handlat ganska riktigt och i öfverensstämmelse med Grundlagens mening.
Den punkt af Ulskts Utlåt., som nu är föredragen, handlar endast om något högre gage för underofftcers-korporaler och manskapet vid Marin-regdet.
Gr. von Platen har updragit en jemförelse emellan delta reg:te och de båda Gardes-regt:ne, men dervid har Gr:n, som säkerligen till fullo känner hvad Marin-regdet kostar, ( icke tagit i beräkning allt hvad Gardes-regt:na i sjelfva verket kosta, hvilket icke synes på den tabell StatsUtsk. bifogat 4:de Hufvudtiteln, .emedan mycket annat tillkommer, som på denna tabell icke är särskildt nämndt fastän det der finnes npfördt.
Att manskapet vid Marin-regdet behöft denna förhöjning från 6 till 7 sk:r torde R. o. Ad. finna, om man tager i betraktande att det icke är samma förhållande med detta manskaps förplägning genom mathållning o. s. v. som vid Gardena, och att arbetsförljensten för manskapet, om de permitteras, icke kan vara densamma i Carlskrona som i Stockholm.
Denna tillökning för Marin-regdet synes icke eller vara af den betydenhet att den kan föranleda någon inskränkning å R. o. j Ad:s sida utaf den föreslagna summan, hvilket icke eller blifvit ifra- I gasalt.
På grund af hvad jag nu anfört, tillstyrker jag således bifall till StatsUtskis Utlåt, i denna punkt. i Ilr Brakel, Mauritz Gustaf:
Då det tillåtits en föregdle talare att gå ifrån den punkten af StalsUtsk:s Betänk, hvarom fråga ; egentligen är, torde det äfven tillåtas mig att göra detsamma och besvara åtskilligt hvad han framkastat, dels emot den af Sjöministern upgjorda planen för linie-flottans iståndsällande, dels emot de åtgärder Regeringen vidtagit lill våra kusters försvar.
Om man gör för sig sjelf klart ändamålet och användbarheten ^ af de båda sjövapnen, linie- och skärgårdsflottan, kan man ej annat än finna att för ett rike med kuster från Haparanda till Ystad och från Ystad till Nord-kap det är alldeles omöjligt att med denna sednare flotta hindra fiendtliga anfall och landstigningar.
Om Ryssland, emot hvilken makt vårt sjöförsvar egentligen är riktadt, vill landsätta en armé i Sverige och vår närvar:de obetydliga linie-flolta vore instängd eller förstörd, så egde vi endast vår skärgårdsflotta att tillgå för att förhindra en landstigning och ajbryta de fiendtliga förbindelserna med Ryssland, Finland eller Aland, Den 19 A p ril f. m. 159 ställen, hvarest elen anfallande arméens förråder och reserver befinna ig.
Vår skärgårdsflotta måste vara samlad på ett eller par ställen, y öfverallt spridd biet den öfverallt svag och genombruten, men samlad på några få ställen är det omöjligt för den att hindra en landstigning och denna omöjlighet kan nästan malhematiskl bevisas enl. satsen att tvenne sidor i en triangel äro större än den tredje.
Punkterna, der Ryska hären står, der vår skärgårdsflotta ligger och der landstigningen är beslutad, bilda en triangel.
Om det äfven vore tänkbart att vi kunde hafva spejarfartyg ute i sjön och dessa voro i tillfälle att straxt affara för att underrätta oss när Ryska flottan gick till segels, så måste dock dessa spejarfartyg beskrifva en sida och derefter vår skärgårdsflotta den andra under det den Ryska flottan beskref den tredje sidan i triangeln.
När härtill kommer ovissheten om det till landstigning utsatta stället, krokarna i skärgården, den mindre hastighet hvarmed kanonsluparna framskrida, så är otvifvelaktig! att, om landstigningen ej är fullt verkstäld innan skärgårdsflottan hinner fram, mått och steg dock äro vidtagna för att skydda och fullfölja densamma.
Sambandet emellan Ryska hären i Sverige och dess reserver i Ryssland blef aldrig brutet, ty om äfven våra slupar kunde afhålla dessa reserver från första landstigningsstället, så stod dock alltid den anfallande
Ryska hären närmare kusten än den försvarande Svenska och förbindelsen vore således alltid tryggad emellan den i Sverige slående Ryska hären och det för dess undsättning utsedda nya landslignings-stålle.
En skärgårdsflotta eger obestridliga värden.
Ett sådant är alt utgöra flytande flygelbeläckning, förrådshus och park åt en längs utmed en kust eller ett vattendrag opererande armé; ett annat är alt utgöra ett förträffligt vare sig anfalls- eller försvarsmedel i ett trångt och grundt farvatten.
En skärgårdsflotta kan dock ej skydda en sjöfarande nations handel, ej hindra öfvermakten från landstigning.
Dertill erfordras en öppen sjö-flotta.
Det är endast med denna man kan hindra fienden att från eget land slicka ut i sjön, det är endast med denna man kan nedergöra honom om han lyckats alt gå till segels.
Det är sålunda och endast sålunda kan man förhindra en fiendtlig land stigning på en 150 mil lång hafskust.
Min öfvertygelse, grundad på nyss upgifna skäl, är alt
Sverige för att bevara sitt oberoende behöfver företrädesvis en stark öppen sjö-flotta.
Huruvida det lönar mödan alt utgifva penningar till den i Carlskrona liggande linieffolfans iståndsättande är en sak, öfver hvilken endast en sjöman med någon slags säkerhet kan yttra sig.
Till ledning för R. o. Ad:s omdöme i denna sak torde jag dock få erinra att Regeringen begärt 1 mill.
R:dr till iståndsättande af 8 linieskepp, af hvilka tvenne skola förses med skruf, alt ett linieskepp, bygdt efter nyare konstruklionssätt och försedt med skruf, kostar omkring 900;000 Rtdr.
Kan något mer än ett sådant nytt skruf skepp upväga 8 linieskepp, bygdå efter äldre modell men af hvilka 2:ne dock äro försedda med skruf, då har Regeringen otvifvelaktigt handlat mindre redbart och jag skulle högligen beklaga om så vore 160 Den 19 April f. m. förhållandet.
Men i motsatt fall är det ej Regeringen utan någo annan som så handlat.
Platen har klandrat Regeringens ålgärder för våra kuster försvar.
Sannerligen jag förslår huru dem skulle hafva kunnat handla annorlunda än den gjort.
Den har förklarat att Sverige blir neutralt under inlräffadt sjökrig, att de krigförande makternas krigsskepp få tillträde till alla Svenska hamnar utom Stockholms, Slitös, Carlskronas och Carlstens.
På Waxholm, Carlskrona och Carlsten har Regeringen förstärkt garnisonerna, till Slitö har han skickat kanonslupar för alt förstärka de ännu ofullbordade befästningarne.
Det är endast dessa fyra punkter han är skyldig att sätta i sådant försvarstillstånd alt de äro fredade frän hvarje obefogadt tilltag.
Ej kan Regeringen, som Gr.
Platen tycks vilja att den skulle göra, med en tre, fyra linieskepp, som vi möjligtvis kunna komma ut med, försvara våra kuster mot den mägtigaste flottan verlden sett.
Att skicka ut en eskader i sådant ändamål vore en löjlighet utan like, åf hvilken både samtid och efterverld skulle le.