Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä Högloft UrMttetS Finance Beredning, efler slutad noga gra nsknmg as Stats och Riksgälds W rkens inkomster och utgifter, tillgångar och Milder, nu framlagt de stimmariffe calculcr, som grundal bestämmandet af den föresiagne Bewillnings-Summan, tillhörer del Stats»UlstottetS öfrige Ledamöter, att ettdera helt och hällit sig med Finance Beredningen sörena, eller upgifwa de olika synpunkter, hwarisrän wista delar af ämnet kunna wara betraktade»
För min del, ser jag hela widdén af min förmätenhet.
— Jag ser med en nedtryckande klarhet, att da Män af sä kand kunskap och erfarenhet, behöft en längre tid till Finanee Planens författande, Mla de fä dagar, som lämnats till den sammas genomseende, för min ringa skicklighet, ma hända wara otillräcklige, akt ens erhälla fullkomligen redigt begrepp och innehål, let deras.
Men da sramstäldc twiswelsmäl säkrast leda till upiysning, mäste jag öswerwinna en billig blygsamhet «ch tillåta en ännu icke besegrad öswertygelse, att wörösamt framställa följande.
Sä högeligen jag instämmer deruti att Bewilft nings, Summan icke kan öswcrstiga lwa och en half Millioner Riksdaler, sä omöjeligen är det för mig att medgifwa Banqueus ytterligare tillitandc, för nägre andre behof än de, som Regerings-Formens 6z §. omtala r.
Jag anser twärtom säsom oumgängeligt, att den - öswerdrisne Sedelstock, som är satt i omlopp, dels genom - Den 7 December. nom .biträden lill Rikets forswar, dels genom ett gräns, löst försteg at Discont-werke!,, ffyndesamr och bery» deiigcn minskas, hälst denne Sedel!,, sta tillkommen u, län förökad waruproductiou, och icke representerande annar än krigs och enMdcS gäld, ofelbart och dage, ligen mer och mer mäste öka de söcbärsiige följder, som redan deraf börjat wisa sig.
Jag tvet akt Höglsff.
IWloktekS samtelige Leda» möter, lika som jag, klra för Bmqueus säkerhet; och ari frän n om nya Banco- Län, endast tillkommit såsom sista »uwäg, om det af UrEocret föreflagne Inrikes l an c w s,ä me icke ffuile bifallaS.
Jag fkiljer mig således förnämligast berun, att jag anser: mig pligtig >ä framställa fö.jderne af det ena alcernatiwet. att dek aldrig mä kunna »vidtagas, utan alla mindre wäb, liga ulwägar bliftva det sam»na föredragne.
Ständer äro Löftesmän för upfyllandet os B-u>gneuS förbindelser.
Deraf fester samma pligt, som äligger alla andra cautronister, men ifvan denna egenffap kan aldrig ledas möjl.gheten att anse och behandla Banque,» samm en Riksens Ständers egendom, ulan afseende pä Banquens Creditorer, — Jnnchasmarena af hennes sedlar.
Bang»,eng förbindelse är, att dä bet päfordras, med klingande mynt, sine utelöpande sedlar inlösa.
Sä snart Vanqnen, icke är i ständ, alt ett siikt åliggande fullgöra, böra Riksens Ständer i kraft af
Deras garantie försätta henne i tilisiänd dertill.
Är detta Rik ens Sränders pligt, huru ffulle dä motsatsen wara Deras rättighet, och kunna med Deras wishst förenas?
Om Den 7 December.
Om ett förslag blef gistvik, att Specie Riksckr i deras större eller mindre fördelningar, sorn nu finnas i BanquenS hwalf, icke finge utlämnas til!
Allmänna rörelsen, men att
Kronan eill lättnad och bättre utkomst tvid äsamkade ffulders betalande, boede lala förfärdiga Specie Rd:r af lika wigt och Utseende med de förra, men till halten och finhcken 4 försämrade, och rilgiswa deni till lika gängbart eller räknewärde, tued de förre, sä skulle detta förslag, säkert möta största owilja, och genast förkastas, om än Regerings-Formen.icke sädant förbndit.
Men om nu förökandet af BanquenS Se» dclstock, utan motswarande valuta i silfwer, ffulle, ehuru pä ett mindre synbart sätt, medföra lika effert; — bör icke dä lika betänklighet upstM Rikets innebyggare äga den ostridiga rätt att tvid wälfänqcn egendom bliswa bibehallne, men denna rätt är förnärmad, dä ett ägande Capital nedsätteS flere procent under lagliga wärdet, dä en till liss - bergning förut tillräcklig inkomst göres otillräcklig, ge, liom het upjagade wa-upris, som är Mijagtigt, frän ett i origtig wäg hastigt förökadc rörelse Capital.
Fär pä anförde grunder det antagas såsom afgjordt, att Riksens Ständer icke kunna minffa Banqnens soliditet äterstär endast att undersöka, yuruwida en sadan olycka wore att besvara, genom Mande as nya förffollcr, till Stålv och Riksgälds-Werke».
Till uplösande af detta problem, finnes en enkel utwäg, äfwen som saknar kännedom för mig om BanquenS hemligheter.
Banco-Ulffottct har förlarat att de nu disponerade Sju Millioner, wore den högsta summa, som kunde päräknas.
Detta sivar giswit af ett Utskott - Dm 7 December. lekatt, som aflagt tysthets ed, yttradt i en stund da Fäderneslandet war i fara, bär icke pä auer än ett sätt kunna begripas.
Det är icke tänkbart att wid sä trängande behof, Banque» skolat wägra ett understöd, som titan wada kunnat meddelas; men med all probabilitet kan ej förmodas »ägor aswikande fran den stränga försigtighet, som wid mindre afgörande tillfällen, noga mäste i agttagas.
Näst angelägenheten att bibehålla Banco »sedlarnc, såsom Rikets största rörelse Capital» wid deras reela wärde, är för allmän och enskild säkerhet af högsta wigt, akt de till ett belopp af 6,261,58?
28 si 6 öre utelöpande Riksgälds-Contoirets Creditseblar, mä sörbiiswa wid deras stadgade förhällande till specie eller banco myntet, och detta lärer omöjligen kunna ske, nä annat sätt, än att den medragne fond, som till deras realiserande war ämnad i nägor inätto crsättes..
Med de tänkesätt jag redan yppat kan icke sörenas att tillstyrka, det Banco-Weckel, som upfyllt sin wid r stoo ärs
Riksdag i afseende vä Realisationen ätagnr förbindelse, nu skulle bcswäras med oswsrnberörde i omlopp warande Credit - sedlars inlösande, till hwilket ändamål 4,174,^91 R.dr. ZZ si. i Bancosedlor skulle komma att utgiswas utan nägon valuta;— Om Riksens Högloft.
Ständer kuuna sträcka sin Bewillntngs,rätt längre än til! nästa Riksdag, wägar jag likwäl icke hoppas, att den förcslagne ärliga ersättning till Banquen af ZO2,ooo Rom. som är 18 r6 skulle börja att inflyta, med retroactif werkan kunde förekomma der misiöde för Banco sedlarne, som jag högeligen befarar.
Jag stadnar således wid den opinion att en summa - Den 7 December. nia af minst ZO0,OQO N:dr.
Banco ämnad till successivt amortissemenk as Credit si dlarne, ärligen mäste af Bewillningen anfläs frän och med är i8lo till och med det är, dä nästa lagtima Riksdag inträffar.
— Och min grundsattS likmägiigc anser jag det rädeliga» st steget wara, ark Riksgälds-Conroiret sjelft genom cffentelig förbränning tvid hwarje isis flur werk ställ a rrc siioant succctz-.vt amortisien-enk.
Dä Allmänheten kände akt en amortissementS fond werkeligen existerade, och wore andwändbar pä ett fäkt, som icke gör botemedlet äswentyrligare än sjukdvmeli, dä torde kanffe den prcdilcckion för detta mynt till faststäldt wärde, som härscdcs frän mana och wig, het i wapling förorsaka, ait mäktellg del deraf hastigt inflöt.
Ibland de kraftigaste ffäl, som grundal de tan» kar jag här äswen haft äran anföra, är omöjcligheten för Kongl. Mayr och Kronan och för Riksgälds - Conroiret, alt med ett till reela valeuren försämradl representatifl mynt fylla nödwändiga behof.
AnstagS stimmorncs tillräcklighet refererar sig icke lill numerairen, den beror hufwudsakeligen pä inre wärdet af den myntsorr, hwaruli npbörden inflyter.
Lät detta mynt uphöra akt i allmänna rörelsen emottagaS med lika begärlighet, som specie myntet, och som onndwikcligt är, waru- och arbets-prisen L samma mohn upstegras, sä f^all deraf ofelbart och snart följa, akt bestämda gifter, med päräknade inkomster, icke kunna bestridas.
Dyrhet, agiokering, osäkerhet i handel och wandel, pemnnge löntagares undergång skall ä nyo wisa sig.
Dä Stats och RikögäldS-Werke» till letäc kans - Dcir 7 December. kan ve afen inevikolle brist kay nödgats inlöpa i en betydelig gäldmotza skola Riksens Ständer san-ias, och med en mångdubbel summa icke forma afhjelpa der onda, som igenom en i tid auwand, jämsörelfewis ringa ut» gift, läkt kunnat förekommas.
Om det alegat mig att upgöra en Finance plan hade första punkten Verun sätt sadan lydelse: "Banqncn ken af allmänt kände orsaker för d-r uär"warande, hwarken anmodas elier tilläkaS att ska sin ''utelöpande sidelstock.
— Någon tillgäng af stående ' län för Statens behof är således icke derifrån att ''manta''
Dernäst hade följt benna grundsaltö:
De utelöpande Riksgäldssedlarne innehastvag pä "godlro, enligt den höglideliga försäkran om inlösen till ''sastäld devalvation, som Konung och Ständer läm"nat.
En fvird till aniorkerande mäste anskaffas, hwar« igenom de kunna föbliswa i stadgandk förhållande till Banco myntet.
Sedan jag såsom basis fokt bestämma uagot säkert »värde, för den numeraire,. hwaruti tillgångar och behof ffulle calculeras, hade jag wägat antaga ft»m en Ztdje hufwudregel att:
"Allmänna Crcditsn mäste Ut och inomlands "uprätthällas, såsom enda medlet, akt utom alr för "tryckande palagor upsylla Rikers förbindelser / avffas» "fa Dest behof och grundlägga Dest walständ.
Sln - Den 7 December.
Sluttliqm hade jag likasom Högloft.
Ukftkottet tagit säson, afgjordt, att:'
"Nationens krafter icke medgiftva en större äcklig Vewillnings summa, än 2-^- Milioner R:dr.
Ifrån dcsze grunder hade jag utgatt och i enlig» het med dem nMlrat anie Tabeller hwaraf den ena » sammandrag upragit alla utgifts poster, jom ormdwikeligen böra utgå, frän och med denna stund, till och med det är da näfta lagtima Riksdag infaller; och den andra skolat wisa alla extra ordinarie inkomster, som under lika tid kunna päräknas.
Om summan af den förra Tabellen, som afhandla! utgiften, öfwerstigit den senare, hade jag ansett såsom en följd deraf, art inhämjka län nödwändigt mäste uptagas, och dä jag ibland angelägnaste Utgifter beräknat de Borgenärers liquiderande, som äga rättighet och löfte, alt inom sörberörde tiderymd blifwa betalda, hade jag trott mig med säkerhet kunna wänta, an nya längifware icke skulle saknas.
Sädane, Mine Herrar! hade grunderne för min finance plan blifwik, vm det älegat mig, att en sadan författa.
Att jag anser dctze grunder wara de rigtigaste, more orimligt akt neka, men derföre begär jag ingalunda den ännu större orimligheten, att tro, det jag kunnat utföra ett arbete, hwartill de talanger fordras, som jag hos Eder högaktar, och hos mig sjelf saknar.
Min önskan är upfyld, om jag, genom de in« kast, som flere af UtffoktetS mäst uplyste män päkal, lat, Den 7 December. lat, gifwit anledning tift twifwelsmals undanrödjande i ctt amne af sä »lyckén wigt, och hwacom allmänna tänkesätten tyckas wara sä delade.
Jag skall inom mitt Ständ, och ifrån de andre Nespective Rikst, Ständen tacksamt mottaga de rättelser som lidens otillräcklighet nekade mig, att i Högloft.
Utskottet söka och erhålla.
Detta mit anförande, som jag under naara sä ledige siunder sammanfattat ätfoljas as Bilagox, ämnade att detsamma närmare utreda, och smed undanlag af Tabellen Litt:
K) uprättade ungefärligen efter samma methode, som Högloft.
Utskott-» behagat sölja.
Bilagan Litt. A, som uptager RiksskuldenS totala belopp har en ftuisumma af 32,677,391 R:dr. 27 tz. 4 rftk och differerar mot Högloft.
Utskottets upgist deruti, att jag för att wisa angelägenheten af kraf, tig åtgärd ansett mig böra framställa gäldmassan i helaaf sin okorrlade storlek, och således utom linien upfört. 1:0
De för arén 180Z Lo 1809 oliquiderade primer och amalgams afbetalningar ät utrikes skulden. 2:0
De utan Realisations sond utelöpande Credit sedlarne. z:o BanquenS fordran stor 7,200,000 R:dk. som ehuru den ärligcu minskas, likwäl för del närma, rande är eu werkclig och beiydelig del as Rikets gäld.
Bilagan Eirk.
B> är aldeles lika med den Högloft.
Stars.Utskottet afgifwir, tekuad med samma bokstaf.
, - Bi - Den 7 December.
Bilagan Likt:
(L skiljer sig endast derigenom akt jan npragit dc Patriotiske länen säsoin cn gäld, för hrvilken contant betalning nödwändlgt »läste erbjudas, om Riket någonsin skall äga rätt, att af Medborgare tvänka patriotiska tänkesätt och understöd ivid de tillfällen da fosterlands känsian hädanefter behöfwer päkallas.
— Del är ma hända Riksens StänderS för, halkande wid, denna Riksdag, som skall uplisma eller aftyna en kansta, hrvilken utan reciprocitet aldrig upnar den höjd, som cildar en werkeiig 9^alional caractere, Man skulle säkert mitzkagg sig, om man trodde, att de i fräga waran de länen endast af rike personer Llirvit aflämnade, da twifweis
Man mangen frambar pä Fäderneslandets ältare cn icke obetydelig del af sin ringa förmögenhet.
Staten war i den stunden i större behof än de; — innan nästa Riksdag äro kanske de i mera trängande behof än Staken.
Se der en enkel orsak till länen och till återbetalning.
Med Högloft.
Utskottet förmodar jag att den bemedlade delen af Längttwarne säkert ätnöjas med en upskjulen betalnings termin, men jag skulle icke wilja neka dem tillfredsställelsen, att sjelswe sä göra ett sä hedrande anbud.
Bilattan Litt L T. »pläger beloppet af Barr» quenS fordran; och har jag derä teknal den önskan, an vm mitt förslag skulle winna bifall, och Banque» frikallas frän alla ytterligare stående la» räntan ä de 6,000,002 som Banque» till krigsbehoswen förskjutit
L sädant fall mätte fä beräknas icke ä primitive Capi» Den 7 December. zz7 talek, utan enligt allmänt bruk ä den summa, som ä« terstär efter skedde afbetalningar.
Bilagan Lick.
D. är i alla afseende» enlig med Högloft.
Utskottets.
I Bilagan Litt.
E. innefattande de skulder, Hwarä ingen afbetalning erfordras till nästa Riksdag, Har jag icke kunnat uptaga den utrikes gälden, emedan jag Häller för angclägit, att öswcrenSkomma amalgams afbetalningar och primer ofelbart böra remitteras, jfä wida, genom ofördröjligen övnad negociation upskof dermed icke skulle bewiljas.
Den goda credit Riksgälds-Contoiret ä utrikes orter äger, långt ifrån akt wara ett mottkäl anser jag wara största bewekelsegrund till fortsättande as en noggrannhet, som medfört sä lyckelig följd.
I Bilagan Lite.
E. ber utrikes skulden finneg upsörd, wisas Huru stor del af densamma bordt utgå förledik och inncwarande är.
Bilagan Litt L, A, uplyser beloppet af de summor, som för hwarje är fran och med igro till och med 1814 ä utlänske gälden böra remitteras, hwaremvt Bilagan Likt. E. Z. uptagande amalgams afbetalningar och primer, åtskilde frän intresse posterne, ulwisar huru
Lcverenteurernes fordringar ulan uptagande af stående Banco Län, fulleligen kunna liquideras innan nästa Riksdag, sä framt utrikes Eredirorerne medgiswa, att berörde afbetalningar i 7 ar fä npjkjmas. fjerde Baildet N:o 22. I .I Z)8 Den 7 December.
I Bilagan Li t E <ö. finnes den utspände crcdtt sedelstocken, ejt-r f> stsiäld äsvn>!var>on ull sitt belopp » Banco-Specie uträknad.
L. är sulik^nliaen enlig med Len Högloft.
Stars Utskottet afgifwil bemäckt u.cd sa raul a bokstaf.
Bilagan ZLiir. <8. är en dylik rec-wirularion. som den Högloft.
Stats-Ulffortek till bättre redjghets minnande behagat aslämna.
Bilagan Likt. H., som »pläger ärliga urzifterne skiljer sig deruti, att: 1:0
Den icke upförer ränta och ärliga asbetal, »ingar ä det as Ullkottet projectcrade Banco län stort 2,251,220 R:dr. som jag ansett icke böra begäras. 2:0
Att jag ester specifikation Litt E. P uptagit medeltalet för § ar, af sä wäl Capitals afberalniugar, som räntor L utrikes gälden. Z-.o
Att jag uptagit en ärlig fond af 322 oov R:dr. till nu utelöpande credit sedlarnes amorterande 4:0
Att jag pä anförde skäl (och sa framt Banco myntetö rätta warde bibehälleo, säkerligen utan sara för misiräkning) mdsatt ärliga Stais bristen till 450,020 R:dr. ifrån 470,658 R:dr. 8 si. z rst. 5:0
Att jag till jämnt 462,220 R:dr. ärligen uptagit lfnllnad i i Million R:dr. som Hans Kongl.
Majit till Defenssions Merkel i nader äjkat. 6:» Den 7 December. 6:s
Att jag till bekakande af deri brist, soni syncs upsiä, da denne ärliga mMssumma jämsörcs
Med Bewillningnis belopp, äberopac ätffiilige
Extra ordinarie inkomster utom Bewillningen, och flere utbetalnings posters framdeles minnande, mot deras belopp för första äret. UrL Bilagan LL r I. har jag pä etk wiflett ligen icke öswerdrifwit sätt förstagswis calculerar de asgister, som enligt SkatS-UtMkekS projeck om va» cancer wid indeldre Armö^i, och en del af Cavalli riets afsitiande ffulle komma all inflyta, Sluteligett är Bilagan Litt.
A.en summarisk Tabell öfwer tillgäng och behof, frän innewarande ärS flur till nästkommande lagtima Riksdag. — Och hwilken Tabell, såsom lämnande dec tillsörlätcligaste resultatet jag förnämligast sär Åberopa.
— Da alla i Bilagan Litt H» Npragne ärlige Utgifter för ; är blifwit beräkn^e och sammanlagde med de contante behof som Bilagan Litt.
C. omlörmälek sanrt dertill ytterligare läggcs de ä utländffe gälden försallne men oligniderade poster, upkommer en summa as 17,647,411 R:dr» 45 tz, it rst» Hwaremot alla tillgångar, som uptagas i T-bell M Akt.
K. icke utgöra, mer än 15,35672^ R:oc. E brist af 2,290,636 R:dr. 4; H. 11 rst mäst? således syl, las. — Och det torde tillätas mig, akk om sättet dertill fä lämna mine tankar» Redan Hat jag haft äran nämna, att dek enbet Medel, som för närwarande
Utan betänklighet kan upfinnas till den absoluta bristens fyllande mors uptagandek af Inrikes län, * Zas Z40 Den 7 December.
Jag ivägar således förestå, att Directidnen af Riksgälds, Contoirel sä fort like kan authoriseras att utfärda kungörelse, om emoltagandek af sädane län under Riksens Högloft.
Ständers specielle garantie emot obligationer med 6 proCenkS oafkortad ärlig ränta, siälde till inlösen efter Sex äre förlopp.
Hwad summan angar, som Riksgälds-Conroiret pä detta sätt skulle »plana, sä utgör ten wäl intill nästa Riksdag inalles (enligt Bilagan Likt. K.) 2,800,000 R:dr. enär Contoirek nödwändigt mäste njuta ersättning för den del af dest inkomster, som medtages till ränta ä de tid efter annan behöflige läne-pcstcrne.
Men för det närwarande förmodar jag, att icke mer skulle behösma länaS, än 1,500,000, Rrdr. till nu prestera»- de utgifters fyllande, om de utwägar dcrjämte widtagaö, som jag här nedan ödmjukeligen sär föreflä.
Till Directionens as Riks Gälds »Contoiret bedömande torde det fa öswerlämnas sedan Riksens Ständer äro ätskilde, alt fortsätta upkagande af Län till den fixerade summan, wid de tider och i den mohn, som behoswen det fordra.
Sedan utwäg nu är upgifwen till fyllande af alla kände behof under de A nästkommande ärcn, följer i ordning att omtala, huru de päräknade inkomsterne, under hela tiden ma kunna göras tillgängelige, förrän manligt är, och särdeles huru de i Bilagan Litt.
A uptagne 2,496,309 R:dr. 43 fi. 5 rst. skyn» Lesanit ma crhällas.
— Jag sär ödmjukeligen förklara det jag icke inser, hwarförs Swerige ensamt skulle till årets stut afwagka de för samma ärs behof anstag» ne inkomster, och dermedelst wisa en förmåga, som Europas mägtigaste Stater icke kunnat upnä.
Dä man ^
Den 7 December.
241 »nan i Frankrike- och i England nödgas hjelpa sig genom amicipation, hwarsöre skulle icke äfwen här, an» wiöningar kunna utfärdas pä säkre as Riksens Ständer bewiljade tillgänqar?
— Det som sökes är ju möjligheten att srän denna wanmagtcns tidepunkt, aflägsna bördorne och flytta dem sa midt möjligt är, till den ljusare framtid, som under en sa wiö och mild styrelse med säkerhet bör förwäntaS.
Min mening är likwäl att amicipation aldrig bör komma i fraga utan werkeligt behof, för korrt tid, as högst ett halst är.
Att summan <f anwisningar ä en gifwen inkomst, aldrig sär upgä till den sam, mas fulla belopp, och att alla pä en wist gren af upbörden stälde anwisningar, ofelbart böra wara inlöste, innan någon amicipation fä göras pä följande mets tillgäng.
Sä mycket jag ifrot emot uptagande as Län i Banquen, som manga är bliswa stäenbe; sa angclä, git och litet wadeligt anser jag, att län derstädes utan ränta pä korrt tid mä RikögäldS-Contoiret bewiljaS, endast ingen länepost längre än 6 mänader fär wara obetald; och att samfäldte beloppet deraf, aldrig sträc, kes öfwer t Million R:dr.
Den Discont rättighet o, räknad af 600,voo, Rd:r. som Contoirct förr sätt begagna.
De medel, som igenom nystberörde Lane rättighet i Banquen kunna ästadkommas jämte den conta-lte tillgäng Riksgälds^Contoiret nu innehar, och troligen pä nägra mänader skulle kunna umbära, förmodar jag fullkomligen kunna fylla den del af angelägnalle behofiven, som vundwikeligen mäste utgöras, innan de fö, restagne inrikes länen, bewillningen, med flere inkomster börjat inflyta.
Som Z4T Den 7 December.
Som det är min skyldighet att noga upte anledningen till de afwikelser frän Högloft.
Stars Urffotteks Betänkande, som finnas i detta mitt anförande och derwid följande Bilagor, sa får jag wördsammeligen tiljkännagifwa, att jag upcättat en calcule för al« sa Z gren tillsanimanS derföre, att en del utgifter ds senare ärcn efter gjorde afbetalningar förminskas, och akt jag ansett egenttliga srägan wara: ''Hwilka iikgis^'ter ifrän iZio ars början och tili näfta Riksdag ära "nödwändigc, och hwilka tillgångar under samma tid Muntra och höra anskaffa?"
Sätter huru summan af inkomster till kchoswet för hwarie särftilor är hör fördelas, har jag ansett wara ämne för en senare öfwerläggning.
Och jag har trott, att den Direccion som utses, akt NikSgäldS Eonkoirel förmasta kunde updragas, att i enlighet med erhållande jnstcuction denna delning förrätta.
Hwarsöre jag bland inkomsieme upsörk Bewillningen m. »i. för är 1809 uplyser sjelfwa rubriken till Tabellen Litt. K. — Jag har wäl redan upgifwit orsaken, hwarsöre stipulerade afbetalningar a utrikes gäl, den af mig blifwit upcagne ibland angelägne utgifter, Men jag anser dock nödigt att mig i della ämne närmare förklara, Att i niehälla defie afbetalningar
Utan fordrings ägarnes erhgllne tillstånd, ffulle för Rikets credit wara sa wädligt, att siäga derom icke ens lär upstä.—
En negociation till upffofs minnande kan deremot pä 2:ne säll ».falla, och möjligheten af wägrande swar, medförer nödwändighet att äga fond till de öfrverenLkomNe wilkorens honorerande.
Dcft» Den 7 December.
DeMom får jag uprigtigt bekäiftlg^ att ehuru jac; af önskan, atl finna urwäg lil!
Lcverantenrernes be» talande, medgjswit, arr försök mä göras till erhällan, Vc af up,kof, inser jag likwal ganska nogu de ole genheter, svin dermed aro förenade, ty med Rikets rann» skyldiga intrefle är det öfwerensstämnuurde, arr as Dest Utrikes gäld, såsom i mänga afseende» madl!g och betungande efter hand förminskas och flyttas inom Riket, hwarigeuom de intressen, som nu mäste utgå och bidraga till wexelconrsens stegring, blefwe en bespqrd winst för SwerigeS egne innebyggare, och dernäst more < händelse af ett sa långt upskof, den stora kostnad utan ändamål förspiid, som Rcksgälds-Conroirer anwändt kill reglerande af ärliga afbctaluiugarne pä ifra» gawarande utländske gäld.
Skulle det inkast göras att Rikets Utrikes handels, ställning, åtminstone icke inom korrt tid kan förmodas bluma sa förmånlig, att den wexeltillgang, som till förberörd remisser fordrades, kunde sta att erhälla, och att en sadan mcx lbrist skulle gisma anledning till än ytterligare upstegring afden redan orimligt höga conrsen pä Hamburg som egenkeligen härörer af en hitintills hämmad dirett communication med berörde Stad, sa bör derwid märkas, att utom det man kan förwänta, att en för RftetS allmänna ivälsärd sä ömsint Konung med sorgfällig upmärksamhet lärer ät wär utländlka handel giftva en sädan rigrning, att den mä mandas till Rikets werkeliga förmän, sä kan tillika härrvid komma till hjelp, att en stor del as Rikets ex, portable effecter, som igenom Kriget qwarstannar, giftva wid snart förwäntan^e fr.-oslugn omanliga ämnen till utskeppning.
Rtksgäldv Conoiret, som admtnisterar en sä wä» sendtelig del af Rikets Fi >ancer, bövej eller sakna tillfälle att medwerka till den nu liilsälligrwis upst-grade Mxe leoucsens Z44 Den 7 December. nedsättande och akt förekomma betz höjd öfwer hwad RikctS wälsärd mcdgiswer, hälst om Contoiret förwifiaS, att sä begagna de isrän stora Sjö-Tullen inflytande wexlar, som öfwerstiga Stats - Contoircls eget behof.
Mycket wore härwid att säga, men som icke täler den pnblicits, som e« ykrrande pä detta ställe foldrar.
Det tror jag mig likwäl böra nämna, att dä Riksens Ständer haswa under sin disposition anie sä betydande penningewerk som Banqucn och Riksgälds, Contoiret, det syneö blifwa nödigt att de instrueras, att i detta wigtiga och grannlaga ämne igenom Deputerade, som bewara wedervörlig tystnad, haswa med hwarandra öfwerläggning samt lämna hwarandra hjelpsam hand, om och när sädant kunde pafordraö.