Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dess utlåtande om ifrågavarande anslag, skall således ovilkorligen grunda sig på osäkra gissningar, och slutas, likasom nu, med tillstyrkande , att i underdånighet öfverlemna ärendet till Kongl. Maj:t, för att närmare utredas.
Herr Manner stam, Johan:
Den förevarande frågan år af så mycken vigt för den upp - 438 Ven a Maji e, m. växande generationen, att Riksens
Ständer otvifvelaktigt böra deråt lemna en särdeles uppmärksamhet.
Till ändamålets befordrande skall väsendteligt bidraga, om Riksens Ständer1 med ett anslag af allmänna medel understöda de Gymnastiske inråttningarne.
Om jag ej irrar mig, lärer ock i Konungens proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, fråga vara väckt om ett särskildt anslag för Centralinstitutet i Stockholm; och i fall så förhåller sig, synes det mig vara tillräcklig anledning för OeconomieUtskottet, att sammanträda med StatsUtskottet till målets behandlande; hvarföre jag äfven instämmer i den här yttrade begäran, att Oeconomie-Utskottets betänkande i ämnet må återremitteras.
11 * Herr von Hartmansdorff, August:
Om Betänkandet till OeconomieUtskottet återremitteras , kan jag för min del icke inse, att Utskottet dervid lärer kunna göra annat, än hvad det hittills gjort, det 'vill såga: erkänna nyttan af Gymnastikens införande vid våra allmänna lärosäten, och önska, att åtgärder tjenlige för ändamålet', måtte, så vidt möjeligt år, vidtagas.
En framställning härom synes dock vara öfverflödig ätt göra till Regeringen, då hon genom den nya Skol-ordningen sjelf uttryckt sin åstundan, att Gymnastiska öfningar må, vid Skolor och Gymnasier ega rum.
Orsaken hvarföre de ännu icke blifvit i allmänhet införda, år brist på erforderliga medel, och denna brist kan OeconomieUtskottet icke afhjelpa, emedan frågan derom endast tillhörer StatsUtskottet.
Ben 21 Maji e, m. ^39 afsigten med en återremiss af Betänkandet blott vara, att genom communication med StatsUtskottet få veta om några medel vore att för ändamålet påräkna, så har jag visserligen icke något att deremot erinra.
Men om en uppgift i detta afseende i ålla fall år, på sått Herr Mannerstam anmärkt, att förvänta från StatsUtskottet, så synes det som skulle den med återremissen åsyftade upplysning, likaväl vinnas; De vårda Ledamöter af StatsUtskottet, som nu åro hår tillstädes, torde dessutom kunna meddela Ståndet underrättelse, huruvida någon framställning i ämnet blifvit gjord uti Kongl. Maj.ts omförmålde Nådiga proposition.
Herr Hjerta, Gujiaf:
I Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, år det visserligen nåmnt om anslag till Centralinstitutet för Gymnastiska öfningar; och oaktadt Konungens framställning i detta fall icke bör förblandas med den särskildt af Grefve Posse väckta motionen i förevarande ämne, som angår Gymnastiska Lärare vid Gymnasier och Skolor, tror jag dock att båda frågorne låta förena sig , och att det tjenligaste sättet år, att StatsUtskottet äfven öfver den sednare sig utlåter; men jag anser emedlertid, att ett yttrande af sist berörde Utskott öfver den enskildte motionairens förslag, icke kan afgifvas förr, ån OeconomieUtskottet begärt att sammanträda med StatsUtskottet; och jag anhåller derföre om betänkandets återremitterande.
Friherre Wrangel, Henning förenade sig V t 44» Den 21 Maji e, m, med Herr Hjerta 3 uti anhållan om återremiss af Betänkandet.
Grefve Posse, Carl Hindric:
Jag kan för min del ej inse någon olägenhet af en återremiss till OeconomieUtskottet, för att sätta Utskottet i tillfälle, att öfverenskomma med Statsutskottet om medels anvisande till ett så godt ändamål, som det ifrågavarande.
Vi hafva på många ställen, der allmänna Läroverk åro inrättade, sett Gymnastiska inrättningar tillämnade, men vi hafva ock sett dem obegagnade, oagfadt {fen åberopade SkolOrdningen, som ålägger införandet af dylika inrättningar vid alla Läroverk och uppmuntrar till deras begagnande, der de redan finnas.
Det skulle således otvifvelaktigt blifva en ny anledning för de styrande vid sådane verk, att anse Gymnastiken mindre öfverflödig, om de erfara, att Riksens Ständer med någon liflighet omfattat tillfället att gifva den en större utbildning.
Jag instämmer derföre med Herrar Lefrén, Mannerstam och Hjerta i begäran om återremiss af Utskottets betänkande, på det Utskottet må kunna med StatsUtskottet om frågan öfverlägga.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt.
Marskalken förnyad proposition, blef Oeeonomie-Utskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärs - Den 21 Maji e, m; Mi och OecouomieUtskottets den 3 dennes under N:o 83 afgifne samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af våckte motioner, rörande de i Riket vistande Judar.
Herr Lefrén, Johan Pehr upplåste följande:
(Se Bilagan N:o 7.) Herr Tham, Wollrath'.
Det år vål möjligt, att ett bestämdare Reglemente, som uppfattade alla de serskildta stadganden, hvilka röra Judarne, kunde behöfvas.
Jag vill ej disputera det, men jag kan också i öfrigt för ingen del förena mig med Herr Lennings åsigt i afseende på Judarne i allmänhet.
Jag tror, att om denna folkstam skulle genom en våldsam åtgärd nödgas resa härifrån, skulle sådant medföra alla de olågenheter och högst menliga följder, som OeconomieUtskottet i dess Betänkande omtalat.
Deremot år jag förvissad, att otn vi vilje göra Judarne till medborgare och införlifva dem med oss, råtta sättet år att gifva dem tillåtelse att köpa Svensk jord, och att lika med andra undersåter, fritt inråtta Fabriker och Handtverkerier, i hvilka sednare de väsendtligen öfverträffa våra Svenske Fabrikanter oell Flandfverkare, emedan de lefva tarfligt, icke som de Svenske, ofta i luxe och öfverflöd.
Den största och vackraste Fabrik, jag kånner, tillhörer ock 2'.ne Judar nemligen Reis &1 Magnusson , som nära intill Götheborg hafva en förträffelig anläggning.
Jag skulle dessutom för min 442 Den 21 Maji e, m. del, vilja så mycket snarare tillstyrka att Judarne må få rättighet, att köpa Svensk jord, som man derigenom skulle kunna lyckas att skilja de ockrande och kringdrifvande af denne nation från deras skadlige närings-fång och såmedelst förvandla dem till nyttige medlemmar i samhället.
Herr von Hartmansdorff, August-.
Jag kan ej annat ån instämma med Herr Lefrén i den åsigt, han af ämnet framställt.
Jag anser nemligen Herr Lennings yrkande, att Jude-Reglementet må i allmänhet öfverses och icke några serskilta förklaringar deröfver göras, vara ganska vål grund?dt.
Deremot kan jag icke förena mig med Herr Tham i hans önskan, att Judarne måtte närmare fästas hos oss och inför* lifvas med Svenska folket; ty jag anser hvarje samhålls medlem, som i grunderne för sin verlds åsigt och sitt handlingssätt utgår från andra sattin ser än dem, som gälla för det hela, vara en vanför lera i statskroppen; och sådant synes mig förhållandet vara med Judarne inom vårt Christna samfund.
Nu finnas de en gång hår; och om menskligheten förbjuder oss att förskjuta dem , så böre vi åtminstone ej genom hvarjehanda förmoner, locka flera hit, eller föranleda de redan härvarande att öka sig.
Efter mitt begrepp , skulle det vara rått vål , om vi vöre af med dem, och såledesönskeligt att de icke voro så rotfåstade hår, som de verkeligen åro.
Det år vål möjligt, att de skickligt drifva sina Fabriker; men det år ej den materiella vinsten, utan den morajiska kraften, som förnämligast
Den 21 Maji e. m. 443 bör i samhället värderas.
Roten dertill år moraliteten inom hushållen; och en af husbondens förnämsta pligter, att vaka öfver Gudsfruktan och sedlighet hos sitt husfolk.
Ar han ej af samma trosbekännelse med dem, så kan han svårligen uppfylla detta åliggande.
Jag tillstyrker lika med Herr Lefrén, återremiss af Betänkandet, och anhåller att mitt yttrande må få till OeconomieUtskottet medfölja, ■ J* Herr bejren; Jag anhåller endast att i korthet få anmärka, att jag inskränkt mitt anförande uti förevarande fråga, blott till formen af den föreslagna lagen, utan att yttra mig om <r. dess innehåll eiler föremål.
Grefve Posse, Arvid; I anledning af Herr Lefréns anmärkning bör jag gifva tillkänna, att Herr Lennings yttrade önskan om Jude-Reglementets öfverseende, föranledt en ganska vidlyftig öfverläggning inom Utskottet.
Men sedan det såkallade Jude-Reglementpt utkom, har, i afseende på Judarne, icke några andra särskilta lagstadganden emanerat, än Kongl. Brefvet af den 2 Maji 1792, sorn medgifver dem att i tjenst antaga Svenske tjenstehjon, samtett sednare förbud emot Judars vidare inlåtande i Riket.
Dessa förklaringar af Reglementet åro icke af den beskafT nhet att en omarbetning af detsamma i följe deraf år af nöden; och då Utskottet för dess del icke funnit anledning att föreslå något egenteligt tillägg eller någon förändring uti oftanåmnde Reglemente, utan blott trott innehållet att ett par §.§, deruti böra till sin kraft 444 Den 21 Maji c. m. 4 åter upplifvas, torde nian lätteligen inse, att Herr Lennings förslag icke var af behofvet påkalladt.
I sjelfva saken kan jag ingalunda dela Herr von Hartmansdorff} åsigter.
Om man år Jude eller Christen måste vara likgiltigt, blott man gagnar samhället.
OeconomieUtskottet har, i ändamål att få Judarne närmare införlifvade med staten, föreslagit de åtgärder, som Utskottet trodde härtill skulle bidraga; och jag kan åtminstone icke deruti finna något ondt, ty efter några mansåldrars förlopp skall man glömma att de varit Judar och anse dem såsom an« dra med oss amalgamerade främmande slågter.
Herr Tham-, Det är blott vid den hårda målning Herr von Hartmansdorff gjort af Judarne, som jag fästat min uppmärksamhet.
Jag gillar visserligen icke ocker eller fördomar, d’e må härleda sig från religions-principer eller vanor, hvarken hos den ena Nationen eller den andra.
Men jag tror, att då Regering och Ständer formeligen tillåtit Judarne att i Riket inflytta, de ock åro skyldige att vidtaga författningar, som kunna lånda till Judarnes förbättrande.
Sådant vinnes ej genom vålds-Iagar, men derigenom att man införlifvar deras interesse med statens.
Detta år efter mitt begrepp det rättaste sättet, att förmå dem att blifva Svenskar och att gå öfver till vår religion.
Jag tror mig kunna åberopa Höfdingens öfver Götheborgs och Bohus Läns intyg om nyttan af de Fabriker, Judarne inom detta Lån anlagt, och om de båttres liberala sått att uppföda sina barn, hvilka de tillåta att bevista Svensk 1 Ben 21 Maji e. m, 44g
Gudstjenst och att vid mognare år välja och antaga den religion, till hvilken de helst vilja bekänna sig.
Denna frå. ga har nästan vid alla Riksdagar varit å bane, men framfarne Riksens Ständer hafva icke funnit anledning att behandla den på ett så hårdt sått, den nu i ämnet väckta motion åsyftar.
Jag tycker för min del, att OeconomieUtskottet så väl både i moraliskt och politiskt hänseende handterat målet, att jag icke kan annat ån önska, det Högloflige
Ridderskapet och Adeln ville gilla och antaga Utskottets Betänkande.
Herr von Hartmansdorff:
Oaktad så många värda Ledamöter yttrat annan mening, än min, kan jag dock icke underlåta att anföra de skäl,' hvaruppå min öfvertygelse grundar sig, emedan jag anser dem vara rigtiga.
Man har trott, att, om Judarne af oss behandlades ännu bättre, och således med oss lättare införlifvades så skulle vi småningom glömma, att de från början varit Judar, liksom att flere nu varande Svenska slägter, fordom inkommit från andra länder.
Detta vore onekeligen sannt, om Judarne tillika förändrade religion; ty de voro då att anse lika med andre Svenske undersåter.
Men derom är icke någon fråga i betänkandet, som omtalar Judarne, sådane de nu äro med deras serskild ta religions-lära.
I afseende på hvad Herr Tham yttrat, gäller samma anmärkning.
Om Judarne kunde 446 Den i5 Maji e. m. utan religions-förändring, sammansmältas med Rikets öfriga medlemmar, så vore det visserligen rätt att gynna dem; men ett sådant införlifvande motsäger sig sjelft.
Man har talat om deras användbarhet jag torde då, blott för att hålla mig vid ett enda fall, få fråga om de äro användbare till krigstjenst?
Såsom bevis på hvilka söndringar olika religions-begrepp kunna åstadkomma i samhället, äfven inom Christna bekännare, torde jag få åberopa de skiljaktigheter en sect ibland dem nemligen Qväkarne föranleder.
De undandraga sig, nemligen att inför Domstol aflägga Ed; de vilja icke ingå i ägtenskap på det af Lagarne vanligen stadgade och för allmän säkerhet nödiga offentliga sätt, och de göra icke krigstjenst, alltsammans emedan det strider emot deras religion.
Om nu hälften af Nationen utgjordes af Qväkare, eller om man toge religionen till förevändning att undandraga sig hvarjehanda medborgerliga skyldigheter, så skulle ju den andra hälften af folket nödgas allena upprätthålla och försvara samhället.
Hvilken obillighet, och hvilket missnöje skulle ej deraf uppstå?
Hvilka motsägelser i lagstiftningen och hvilken oreda i Stats-förvaltningen skulle icke detta splittrande samfundsskick medföra?
Sådant kunde måhända förhållandet med Judarne blifva hos oss i en framtid, om de oinskränkt fingo fortfara att utbreda sig.
Ingenting bör, för samhällets bestånd högre önskas, än en fullkomlig öfverensstämmelse i bildning och åsigter medborgare emellan; och uppnåendet af detta mål skall alltid motverkas, så länge man tillåter folkslag af så skiljaktig be - Den ti Maji e. m, kännelse som Judarne, att fästa sig inom vårt samhälle.
Det är i anledning af Herr von Hartmansdorffs senare yttrande, som jag utber mig få upplysa, att OeconomieUtskottet ej föreslagil
Svensk medborgare-rätt för andre Judar, än dem, som låta döpa sine barn, och att fördelarne af denna medborgare-rätt, således egenteligen tillkomma endast dem hvars slägten blefvo Christna.
Jag tror derföre, med anledning af hvad Herr von Hartmansdorff sjelf yttrat, att om han fäster sin uppmärksamhet vid innehållet af OeconomieUtskottets förslag, han skall finna det ganska rättvist och nyttigt.
Herr Ribbing, Arvid,'.
Jag anhåller blott, att få vördsamt upplysa, att då sammansatta Lag- och OeconomieUtskottens öfverläggning förevar om närings-friheten, äfven den nu ventilerade frågan vidrördes, och att dervid stadgades den grund, att man, för att vinna burskap, borde vara af Christna Läran.
Om nu, på sätt OeconomieUtskottet denna gång föreslagit, Jude skulle kunna äga jord och vara husbonde på landet, men icke få rättighet, att i hvilken stad som helst innehafva fastighet, vore ju deruti en ganska märkelig inconsecpiens.
Friherre Cederftrom, Jacob •
Det är icke uti Betänkandet tillstyrkt, att Judar i allmänhet må få rättighet att äga jord på landet, utan blott att de som låta döpa deras barn, må tillgodonjuta en sådan rättighet, 448 D m 21 Maji e. m. Herr Ribbing'.
Så snart man har medborgare-rätt, måste man ock hafva husbonde-rätt.
Det så kallade JudeRegle mentet har hittills varit ett undantag från hvad som finnes stadgadt om rättigheten för personer af annan Troslära, än den Christna, att idka Handel och Näring i Sverige.
Och Utskottet har trott sig böra bibehålla detta undantag såsom säkraste medlet att kunna småningom förvandla Judarne till Svenska Medborgare.
Jag tror i sanning, att ifrågavarande stadgande icke innebär något skadligt, och att det icke heller lägger något hinder i vägen för den blifvande näringsfriheten.
Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Oeconomie-Utskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande.
Ja jemte några Nej. Herr Grefven och LandtMarkalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja t
Den 21 Maji t. lil.
Ja öfverrösta!
Nej, propositionen blifvit af Ridderskap et och Adeln bifallen.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och Omonomie- Utskottets deri 129 sistlidne April Under N;o 84 afgifrie, samt den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, rörande väckte motioner i afseende på arbets-commenderingar af indeldta arméen.
Grefve Gyllenborg, Johan Henninge hade inlemnat ett Memorial, hvilket Upplästes, så lydande; (Se Bilagan N-o 8 ) Friherre Cederström, Jacob \ t anledning af de anmärkningar Grefve Gyllenborg framställt emot OeconomieUtskottets nyss upplåste Betänkande, torde jag först, i afseende på hans erinran vid remissen af de i ämnet väckta niotioner, få yttra, att som denna erinran år riktad emot RiksStåndens beslut, densamma ej af mig behöfver besvaras, hålst det ej år Utskottets namn, utan målets beskaffenhet, som bestämmer huru det bör afgöras.
Hvad åter sjelfva hufvudfrågan angår, eller huruvida Indelta Armé-n borde vara befriad från comnienderingar till allmänna arbeten, så har Utskottet fullständigt utvecklat sine skål deremot, och Grefve Gyllen Ridd 0. dd.
Prof. IV.
Band. 29. 45o Den 2l Maji e, ni, borg åter icke anfört något till deras vederläggande, utan blott begårt ärendets behandling i annan väg.
Men sorn denna, efter min tanka, icke år behöflig, får jag blott anhålla om proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande.
Herr Grefven och Landt MarJkcilken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de utaf Grefve Gyllenborg dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremiteras.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Riddersapet och Adeln behagade gilla Utlåtandet.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarJKalken förklarade, att som, efer hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets, den g dennes afgifne samt den 15 derpå följde eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtanden:
N;o 85.
I anledning af väckt fråga, om en allmän kläd-förordnings utfärdande.
Den SI Maji e, mi 45t N:o 86.
I anledning af väckt motion, ont nyttan af marcher för Arméen, och sättet att derigenom befordra penninge-circulationen.
I anledning af väckt fråga, rörande Soldaters skyldighet att underhålla Soldatetorpen ni. m.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannamnde Utskott inkomne Utlåtanden; Fran StatsUtskottet:
Af den i3 dennes: N:o i56.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkan* de, rörande förändrad disposition af Räntan å Vermlands LandtvärnsCassa.
N:o 167.
I anledning af väckt motion i angående inlösen af fyra stycken casserade RiksgäldsContoirets CreditSedlar.
N:o i58.
I anledning af vackt motion, om utvidgad Läkarevård inom Blekinge Län, N:o i5p Öfver Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition om anslag å Stat för en serskild ProprovincialLäkare i Härjeådalen.
N:o 160.
I anledning af väckt fråga, om ändring af de i Hallands
Län hittills följde grunder för Skatte-lösen af Kronohemman, <i5a BfS/1 21 Maji e. 7n.
N:o rfiiV I anledning af yäckt fråga om "förändring i mötes-passevolance - afgiftens utgörande.
Af den 2Q dennes'.
N:o i (32.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående granskningen af TullYerkets Räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap ägande motioner.
Från LagUiskoilet:
Af den l4 sistledne April: *■ N:o 48.
I anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga.
Skrifvelse , om ändring uti 5 Cap. x §.
MissgerningsBalken.
Från Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet: zéf den 21 sistl.
April N:o 62.
I anledning af väkt fråga om tillstånd för de Finnar, som bo i de såkallade Finnskogarne på Sveriges och Noriges gränsor, att få upprätta serskilte Kyrkor och Församlingar.
Af den 10 dennes: N:o 89.
I anledning af väckt fråga om förändring i'
Prest-rättigheternes utgörande.
Af den 20 dennes:
N:o go. I anledning af väckt fråga att Norrska Skepp matte i Svenska hamnar behandlas lika. med Svenska Skepp.
Den 21 Maji e, m. 4o5 Från Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtJkotten:
Af den i3 dennes'.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en föreslagen och utarbetad ny Författning om Mått, Mål och Vigt-, jemte några i samma ämne remitterade RiksdagsFullmäktiges Memorial.
Utdrag af Protocollet hållet hos Högh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 21 Maj ibaS.
S. D. Remitterades till Stais- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotten: Herr Montgommeries, Gustaf, Memorial, innefattade svar å Friherre Björnstjernas, Magnus, den |5 dennes förmiddagen till bemälte
Utskott remitterade anförande, i anledning af Herr Montgommeries Motion, angående upplösning af Krigs-Academien m. m. , jemte de af åtskillige Ledamöter rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden.
Ut supra. 5. D. Vid förnyad föredragning af C.onsti - 5|54 Den il Maji J. nu tutionsUtskottets den 2 dennes under N:o 10 afgifne samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande förslag, att 8:de Momentet i 4 §.
TryckfrihetsFörordningen måtte alldeles upphåfvas och uteslutas j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde förslag, till den behandling 56 §.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den j3 dennes under N:o i5 afgifne samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistledne April meddeldte yttrande, om medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl Höghet
Kronprinsens förestående förmälning och verkställde Utrikes resa; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Utlåtande gilla; endast med den förändring, att den af Utskottet föreslagne summa 600,000 Riksdaler Banco, borde genom en allmän gärd, under namn af Bröllopsgärd, utgöras; och skulle Bevillningsutskottet anmodas, att med förslag till lämpligaste sättet för denna gärds utgående, till Riksens Ständer inkomma.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den ar Maji 18s3. S. D. Föredrogos å nyo ConstitutionsUtskot - Den 2i Maji e, m. 455 tets den 9 och 10 dennes under N:ris i5, 16 och 17 afgifne samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde 5:ne Memorial , innefattande förslag, dels till förändrade redactioner af 57 §.
Riksdagsordningen, och 60 §.
RegeringsFormen, samt dels dertill , att sednare delen af 7;de Momentet och hela g:de Momentet af 5 §;n TryckfrihetsFörordningen måtte uteslutas; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berör, de förslag, till den behandling 56 §.
RegeringsForinen stadgar, godkänna.
Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Statsutskottets den i3 dennes afgifne samt den 15 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:o 152.
Om inköp för Statens räkning af Geographiska Inrättningens CbartaeVerk och dess öfverlemnande till General-LandtmåteriContoiret.
N;o i53.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den i3 dennes under N:o i54 afgifne samt den x5 derpå följde på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om all jords lika beskattning samt om en allmän ny refning och skattläggning; biet samma Utlåtande, på grund af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Ut supra. * 9 Pen '2l Alet}i c, m. S.
D Föredrogs å nyo oell återremitterades, i anledning af de utaf Herrar Bergsledt, Eric, och Rosenblad, Bernhard, dervid gjorde anmärkningar, BancoUtskottets den 6 dennes under N;o i3 afiåtne, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagdé Memorial, med hemställan om prägling af så kallade JubelRiksdaler, i enlighet med hvad iörut blifvit iakttagit.
Ut supra, S. D.
Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärs-och OeconomieUtskottets den 531 och 29 sistlidne April afgifne, samt den 12 och 15 dennes eftermiddagarne på bordet lagde Betänkanden; N;o 61.
Angående föreslagne förändringar i Kongl.
Förordningen den 26 Febr. 1817, rörande Socknestämmor och KyrkoRåd, särdeles i hvad angår den Presterskapet genom samma författning til lagde myndighet, N:o 82.
I anledning af föreslagne medel till befordrande af Gymnastiska öfningar.
Ut supra, S,?D, Föredrogos å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärs- och OeconomieL tskottet inkomne, samt den 12 och i5 dennes eftermiddagarne på bordet lagde Betänkanden; Af den 29 sistl.
April; N:o 84 Rörande väckte motioner, i afse - Den '21 Maji e. nu 467 ende på Arbet$_com mentieringar af Indelta Arméen.
Af den 3 dennes N:o 85.