Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Bänkman öfverenskommes visserligen, men desse blifva endast stora politiska nullor, som blott och bart antaga något värde, om de placeras bakom andra mer eller mindre betydande siffror.
Jag föreslår derföre, att Adin in pleno måtte välja på 30 män, af hvilka tjugufem, som erhållit högsta antalet röster, skola blifva utsedda Elektorer, och de feni öfriga Suppleanter.
Jag får vördsamt anhålla om remiss till Riddarh.Utskit af denna min motion.
I afside å detta förslag gjorde H.
Exc. samma tillkännagifvande, som angående den förra motionen.
Hr von Mentzer, Carl Predrik, upläste en motion af detta innehåll:
Enär det icke kan bestridas, att landets finansiella ställning — dess industri, odling och förkofran — nära nog uteslutande är beroende af en ändamålsenlig tull-lagstiftning, men erfarenheten nogsamt visat, att de grundsatser, som för närv:de i denna väg tillämpas, på intet sätt leda till ett lands-gagneligt eller godt mål, hvaremot missbelåtenheten med den altför fria och obegränsade importhandeln öfver allt i landet förnimmes, och icke utan skäl betraktas som främsta anledningen till den brist på förlags-kapitaler, som för närv:de trycker och hämmar all industri och all företagsamhet, så finner jag mig upkallad, att med begagnande af min riksdagsmanna-rätt föreslå R. 8t:r: att all import af spanmål, mjöl, gryn och viktualier af alla slag måtte med en lämplig och fast tull beläggas, i möjligaste måtto närmande sig bestämmelserna i Norriges tulltarif.
Vårt jordbruk är i verkligt behof af detta skydd, hvaraf statskassan också kommer att skörda sin väl behöfliga andel.
Att produktionskostnaderna äro större hos oss, hvarest förlagskapitalen bära en högre ränta och jorden lemnar en ringare äring än i de mildare klimaten, torde väl få anses ostridigt, och ensamt detta förhållande berättigar jordbrukaren till något skydd för sin produktion; — sjelfva England, frihandelns hemland, som, ehuru det under de ymnigaste år aldrig frambringa» spanmål och viktualier motsvarande befollwingens behof, bär likväl en skyddstull på dessa artiklar, hvaremot Sverige, med en stigande produktion af jordens alster, hvars skördar betydligen öfverstiga befolkningens behof, men också med en olycklig förkärlek för all slags utländsk produktion, håller sin marknad nära nog öppen, fri och obegränsad för all utländsk vara.
Den 9 November. 133 Jag anhåller om remiss häraf till Bevilln.Utsk:t. Bordlädes.
Hr Bildt, Didrik Gillis, afgaf 2:ne så lydande motioner: 1:0.
Som StatsUtsk:t vid föreg:de Riksdagar, till följd af inom RiksStm derom väckt fråga, afgifvit mern. ang:de riksdagskostnadernes bestridande direkte af Riksg.Kont:t, får jag, af sådan anledning, väcka den motion, att närande Utsk. måtte åläggas att inkomma med yttrande i berörde afs:de, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de i Utsk:ts Mern.
N:o 8, vid sednaste Riksdag, föreslagna bestämmelser, nemi.: »l:o) att alla, på R.
St:rs beslut grundade, utgifter för »nuv:de Riksdag må utgå af Riksg.Kout:ts härtill dis»ponibla medel och, under behörigt iakttagande af »samma beslut, omedelbart från detta verk till veder»börande utbetalas; »2:o) att likaledes sådane, af denna Riksdag föranledda, »utgifter, som, i anseende till deras föremål eller be»skaffenhet och i likhet med hvad under R.
St:rs sed»naste sammanvaro egde rum, dels redan blifvit, dels »framdeles, under Riksdagens lopp, varda af K. M. i »Nåder godkända och å K.
StatsKont. anvisade, må, »efter erhållna reqvisitioner och anställd granskning af »derför aflemnade verifikationshandlingar, K. StatsKont. »af Riksg.Kont. godtgöras; »3:o) att, beträffande särskildt utbetalningarne af de »RiksStms och Utskms Sekreterare, samt Kansli och »Vaktbetjening tillerkända arfvoden och traktamenten, »dessa utbetalningar må verkställas i enlighet med spe»cifika upgifter å bemälde betjening, undertecknade, för »RiksStm, af hvarje Stånds Talman och för Utsk:n af »hvarje Utsk:s Ordf:de; och »4:o) att, då tillfälliga utgifter, som till riksdagskost»naderne måste hänföras, inom RiksStm eller Utskm »förekomma, räkningarne derå böra, före desammas liqvi»derande af Riksg.Kont., varda attesterade af veder»börande Talman eller Utsk:sOrdf:de». 2:0.
Då den ersättning för de ökade riksdagskostnader, som Hr Landtm, och Hrr
Talmän få vidkännas i och för utöfningen af sina magtpåliggande befattningar såsom RiksStms Ordf:de, vid föreg:de Riksdagar blifvit af StatsUtskrt föreslagen till följd af derom inom RiksStm väckta motioner, får jag, med ani. häraf vördsammast hemställa det R. o. Ad. behagade, i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste Riksdag skett, förelägga StatsUtsk.-t att upgöra ett, för närv:de Riksmöte lämpligt, förslag till sådan ersättnings utgående till Hr Landtm, och de öfriga RiksStms Hrr Talmän.
Dessa motioner remitterades till StatsUtsk:t. 134 Den 9 November.
Den af Hr Brakel, Mauritz, nyss väckta motionen om Helgeandsholmens förskönande, har jag åhört med största intresse, och, instämmande deri till alla delar, anhåller jag, att de framställningar, jag ämnar göra, måtte på intet sätt anses motverka densamma eller motarbeta ett snart utförande af sagde arbete.
Men då man, som jag nu hoppas, ytterligare förskönar hufvudstaden, så borde man ock vara betänkt uppå att höja den civila byggnadskonsten i allmänhet inom landet, på det ej allt för många och stora kontraster må framstå emot den mest i ögonen fallande punkten — vår sköna hufvudstad.
Få stadganden i byggnads-väg kunna upletas i allmänna lagen.
En del städers byggnads ordningar ega visserligen stort värde, och utgöra de väsendtligaste byggnadslagar vi ega, men äfven dessa tarfva numera att fullständigas och lämpas efter sednast godkända sanitära grunder samt det nya måttsystemet.
Utan att kringskära en nödvändig frihet i byggnadsväg, kan dock mycket vinnas genom goda författningar härutinnan, förutsatt att man vakar öfver att författningarne efterlefvas.
Hvartill skall det tjena att besvära K.
M. med fastställandet af ritningar till publika byggnader, då vid utförandet, synnerligast hvad kyrkobyggnader beträffa, ofta ske afvikelser, ja stundom de aldra grofsta, från den nådigst fastställda ritningen, och utan att någon åtalare deremot upträder.
Jag tror mig tolka den allmänna meningen, då jag säger att tiden nu bör vara inne att med allvar tänka på förbättringar härutinnan; att sådane förut varit ifrågasatte, men måst falla—mera ökar än minskar behofvet af dem.
Hvarföre skulle ej landet få höja sig i byggnadsväg, likasom i så många andra grenar af den allmänna hushållningen?
Hushållning är just hvad man här bör yrka; och helt visst skulle, synnerligast å landet hos tusentals bebyggare, genom ändamålsenligare byggnadssätt, stor besparing vinnas, oberäknadt säkerhet och den moraliska vinning, som alltid blir en följd af renare konstutöfning.
Jag tror mig i följande punkter i korthet antyda hvad som bör besvaras och redas, för att sedermera läggas till grund för utarbetandet af förbättrade byggnadslagar. l:o.
Huru skall man motverka att sådana platser eller orter, hvilka i följd af jernvägs-anläggningar eller af andra orsaker upstå eller tillväxa, och som obestridligen hafva en utveckling och möjligen en stor framtid, att emotse, genom ett lag- och förnufts-löst bebyggande, förhindra all möjlighet af nya tidsenliga byars, köpingars och städers upstående inom Sverige? 2:o.
Huru bör förhållas med gamla städers utvidgning, att förekomma sådane misstag, som från äldre och allt intill sednare tider egt rum? 3:0.
Förutom behofvet af förnyade byggnads-ordningar för städerna, framstår bristen på en byggnadsordning för landet.
En sådan bör utarbetas, enkel och lättfattlig, samt mindre grundande sig på stränga föreskrifter, än på nyttiga anvisningar.
Den 9 November. 135 4:o.
En serie af goda ritningar, detaljer och plånkartor öfver byggnader och anläggningar, lör den mindre bemedlade jordbrukaren, bör utarbetas och på allmän bekostuad lithografieras, för att dels upspikas i landets skolhus, dels mot en billig lösen finnas tillgänglige för den, som vill sig deraf betjena; allt under förutsättning af ritningarnes m. m. framtida utbytande mot nyare, lämpade efter framåtskridandet och dåtidens fordringar. 5:o.
I hvarje
Län bör tillsättas en LänsArkitekt, och ett Reglemente bör utarbetas, uptagande så väl vilkoren för behörighet till dylik plats, som LänsArkitektens förhållande till andre förut befindtlige embeten, hans skyldigheter och lönevilkor jemte taxa, hvarefter förrättningar åt kommuner och enskilte böra ersättas.
Mitt vördsamma förslag är nu, att R.
St.-r måtte hos K. M. i underd:het anhålla, dels om nedsättandet af en komité af sakkunnige män, för att, med de framställningar i minnet, hvilka jag nu haft äran anföra, utarbeta förslag till nya byggnads-lagar för stad och land, dels att K.
M. täcktes i Nåder låta samma förslag framläggas till näst sammanträdande R.
Jag anhåller vördsamt om denna min motions remitterande till vederbörande Utsk. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att denna motion, efter det den blifvit till prot:t skriftligen afgifven, skulle till remiss blifva anmäld.
Frih. von Schulzenheim, David Theodor, anförde skriftligen:
Ehuru det i allmänhet är lättare att vinna deltagande, än att vinna rättvisa, hoppas jag dock båda delarne, då jag nu går att vördnadsfullt inför
Ståndet framlägga följande motion om pension åt en afliden utmärkt vetenskapsmans efterlemnade enka och barn.
Bildningens skönaste blommor hafva alltid blifvit odlade på klassisk grund och praktikens rikaste skördar hafva dragit sin näring af vetenskapens och theoriens safter; derföre hafva ock de klassiska språken, jemte de högre läror, de innehålla, städse varit ansedde som de källor, hvarifrån en rätt bildning borde sökas, och sålunda har äfven vid våra Akademier, i den Juridiska, likasom i den Philosophiska Fakulteten, i den Medicinska likasom i den Theologiska, Latinska språket intagit sin plats i bredd med Fa kulteternas specialämnen, och följden deraf har blifvit den, att uppehållandet af Lärostolen i Romerska vältaligheten har varit mödosammast vid Akademierna och att öfveransträngningarna dervid hafva kostat de 3 sista, som i Upsala beklädde denna lärostol, lifvet i deras bästa år.
Så har, hvar efter annan, den snillrike Törnros, den lärde Sillén och nu sist den af ungdomen så högt älskade Carl Edvard Zedritz, bortgått från sin mödosamma Profession genom döden, vid den ålder, då mannens förmåga, af verksamhet var störst.
Professor Zedritz var högt älskad af sina lärjungar och utgjorde med Geijer och Hwasser det klöfverblad, som både mest upbar 136
Den 9 November. och mest förfjente ungdomens hyllning och tillgifvenhet, och hvarigenom han äfven kunde popularisera sitt svåra läroämne. Zedritz har bortgått; men efterlemnat
Enka med 4 barn, 2 söner och 2 döttrar, men ingen förmögenhet, endast skulder.
Sönerna till den man, som dog under arbetet för att bilda landets ungdom, sakna medel för sin upfostran och hafva endast enskildt välgörenhet att påräkna för sin framtid, då de i år börjat taga sina första steg på bildningens bana, i Westerås skola.
I rättvisans och deltagandets namn begär jag derföre nu R. o. Ad:s välvilliga bifall, att en årlig pension åt Enkan af 300 r:dr rmt och åt de i barnen hvardera till upnådda 21 år af 150 r:dr måtte å Allm.
IndragningsStaten anslås; anhållande om remiss härå till vederbörligt Utsk.
Föredrogos och biföllos nedannämnde Mern. nemi.:
Konst.Utsk:ts Mern, N:o 1, om arfvoden för en Notarie och en Kanslist; Bevilln.Utsk-.ts Mern.
N:o 1, ang:de tillökning afUtsk:ts tjenstemannapersonal; samt LagUtsk;ts Mern, N-.o 1, ang;de tillökning i Utsk:ts tjenstemannapersonal.
Hr Ribbing, Arvid, upläste följande motion:
Vid sisth Riksdag väcktes inom alla fyra RiksSt:n motioner om amorterings-låneanslag för sjön Tfikerns i Östergöthland uttapning på de skäl, att den sänkning af sjön, som år 1842 och de efterföljande ägt rum, medfört den olägenhet, att sjön blifvit en så grund vattensamling, att den mera än insjö liknade ett kärr, derur osunda ångor upstego, hvarförutan vattnet under vintern bottenfrös, så att det icke alls kunde af strandegarena begagnas.
Den mark, som vunnits, hade blifvit svår att berga, såsom sank och gyttgig, och medförde genom sin afdunstning fråssor och andra febrar i orten, hvarom Läkarebevis voro en del af motionerne följaktige.
Det är nu halftannat decennium, hvarunder förenämnde olägenheter lemnats oafhulpne; men strandegarena hafva låtit genom noggrann undersökning på egen bekostnad utröna att sjön kunde totalt uttappas och att detta i sanitärt eller för den allmänna sundheten så vigtiga löretag, som dessutom bringade öfver 7,000 tind jord i dagen, utom påbättring af den redan vunna, kostade 223,881 R:dr 42 sk. b:ko.
Vid förb Riksdag lemnade dåv:de Chefen för Väg- och VattenbyggnadsStyrelsen, Hr Öfversten von Sydow, det fördelaktigaste vitsord om den noggrannhet, hvarmed kostnadsförslaget med tillhörande kartor och beräkningar blifvit upgjordt, samt, angående sjelfva företaget, det yttrande: att det »blefve af ganska vidsträckt nytta såsom afseende tillgodogörandet af omkring 7,000 tind af matjord bestående sjöbotten.
Den 12 November. 137 Sedan dess har Styrelsen öfver Väg- och Vattenbyggnader låtit än ytterligare af tillförordnade DistriktChefen Hr Kapten C. A. Grafström verkställa ytterligare besigtning på stället och han har under d. 21 Juli detta år till Styrelsen inberättat, att den föreslagna totala »sänkningen skulle ej allenast medföra vinsten af en »betydlig jordareal, utan ock göra alla nu vattensjuka fält odlingsbara»; men att genom en mindre »sänkning blir återstoden af sjön »ett träsk, som småningom skulle uplandas, men under tiden skad»ligt inverka på helsotillståndet i trakten», hvarjemte Hr Kapten lemnat flere för framgången af företaget uplysande framställningar och förslag.
Till följd häraf har Styrelsen i nyligen afgifvet underd. generalförslag tillstyrkt företagets utförande och ställt det bland dem, som i första rummet förtjena understöd, hvilket Styrelsen föreslagit till 100,000 r:dr r:mt.
På de vid förra Riksdagen anförde och genom sednare åtgärder och vunna uplysningar således förökade skäl, och då företaget mera befrämjas genom ett för dess utförande tillräckligt lån, än genom ett ringare bidrag utan återbetalningsskyldighet, får jag alltså föreslå: att R.
St:r måtte i vanlig ordning anslå 200,000 r:dr b:ko såsom låneunderstöd för sjön Tåkerns uttapning med så fördelaktiga ränteamorterings-vilkor som Statens tillgångar medgifva, samt att låneunderstödet måtte få begagnas räntefritt de första 5 åren.
Remitterades till StatsUtsk:t. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 1 e. m.
Justerades 9 prot.-utdr. för d. 9 dennes.
Justerades prot:t för d. 31 sisth Okt. 138 Den 12 November.
Hr Adlercreutz, Axel, inleinnad skrift af följande innehåll:
På grund af förhållanden, som iuträdt sedan jag emottog kallelsen att vara ledamot af LagUtsk:t, får jag härmed vördsammast anhålla att, med bibehållande af min representationsrätt, varda från ledamots-befattiiingen i LagUtsk:t befriad.
Efter af H. Exe. Hr Gr. o. Landtm, gjord propos. å bifall till denna anhållan, och sedan härtill svarats ja, jemte ett och annat nej, förklarade H.
Min allt mer och mer försvagade helsa hindrar mig från att fullgöra det förtroende, som R. o. Ad. gifvit mig, nemi. att öfvervara talmans-öfverläggningarne.
Jag anhåller således att få afsäga mig denna befattning, dock med bibehållande af min riksdagsmannarätt.
Till följd häraf anmodade H. Exc. R. o.
Ad. att vid början af nästa plenum välja en Ledamot i Frih.
Palmstjernas ställe att deltaga i Talmans-öfverläggningarne.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf härefter, att dels till följd af Elektorsvalet och dels genom sedermera skedda afsägelser 13 ledigheter ibland R. o. Ad:ns Hrr Bänkman upstått, nemligen: en i l:a Bänkm.Afd. efter en i 2: a » » en i 3:e » » en i 6:e » » en i 10:e » » en i 1 l:e » » en i 13:e » » en i 16:e » » en i 19:e » två i 20:e » » en i 22: a » » en i 25:e » » 55 Gr. Cronhjelm, Lars Fredrik; 100 Gr. Stackelberg, fullm.
Taube, Fredrik Wilhelm; 17 Frih. Fleming, Axel; 245 Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam; 258 Hr Svenske, fullm.
Cederström, Rudolf; 494 Hr Croneborg, fullm.
Stjernstedt, Joh. Wilh.; 1960 A. Hr Montgomery, Robert Nils Germund; 1337 Hr Ridderbjelke, fullm.
Gr. Sparre, Johan Alexander; 1917 Hr Berg von Linde, fullm.
Hr vonTroil.SamuelGustaf; 1939 Hr Silfverstolpe, David Ludvig; och 1975 Hr Scheffer, Per Henrik; 2074 Hr Kjerulf von Wolffen, fullm.
Hr Wästfelt, Ludvig Benjamin; samt 2326 Hr Waern, Jonas; Den 12 November. 139 Och anmodade H. Exc R. o.
Ad:s Hrr Ledamöter uti dessa 12 Bänkm.Afdelmr att i nästk:de plenum efter, anslag sammanträda för att utse Bänkman i de afgångnes ställe Vidare tillkännagaf H. Exc., att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnade ett antal inträdeskort till KrigsvetenskapsAkademiens sammankomst i afton för firande af dess högtidsdag, samt att de medlemmar af Ståndet, hvilka önskade deraf sig begagna, egde att anmäla sig hos RiddarhusFiskalen.
Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts förslag till R.
St:rs underd. skrifvelse ang:de Deras Maj:rs Konungens och Drottningens kröning, samt till R.
CondoleanceAdress till H. M.
EnkeDrottningen Josefina; hvarefter R. o. Ad., uppå H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm:s hemställan, för sin del beslöt, att derest dessa förslag jemväl af MedStrn gillades, de underd. skrifvelserne skulle å R.
St:rs vägnar utaf H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, jemte de öfrige RiksSt:ns Hrr Talmän, efter hegardt och erhållet företräde, öfverlemnas till H. M. Konuugen och H. M.
EnkeDrottningen Josefina.
Justerades ett prot.-utdr. ronde R. o. Ad:s sistnämnde beslut.
Vid härefter skedd föredragning af nedannämnde den 9 dennes på bordet lagde motioner, remitterades till BankoUtskollel Hr Ehrenhoffs, Gustaf Herman, motion om tillägg till 168 g i BankoReglementet; Lagutskottet Frih. Akerhjelms, Johan Carl, motion om tillägg till 1 kap. 3 g i K.
Stadgan om Skiftesverket i Riket den 4 Maj 1827; SlalsUtskotlel Frih. Hermelins, Carl Alfons, motion ang:de anslag af Statsmedel till bildande af en lånefond för jordbrukets och dess binäringars understödjande; Bevillningsutskottet Hr von Mentzers, Carl Fredrik, motion om införseltull å spannmål m. m.
Sedan Hr Brakels, Mauritz, och Hr Edelsvärds, Adolf Wilhelm, den 9 dennes mundtligen afgifne motioner numera blifvit till samma dags prot. skriftligen aflemnade, föredrogos desamme; och remitterades till Allm.
Besv.- och Ekou.Utskit.
Hr Brakels ena 140 Den 1 2 November. motion, att R. 8t. måtte hos K.
M. i underd. anhålla om aflåtande af nådig Prop. ang:de ett nytt hofstalls upbyggande, äfvensom den af Hr Edelsvärd väckte motionen; hvaremot Hr Brakels andra motion om omedelbart val af B. o. Ad:s Elektorer begärdes och lades på bordet.
Sten:
Inför RiddarhusUtsk:t har i dag företetts en fullmakt, skrifven af en ättemän utaf adliga ätten N:o 1,634 Hederäkjöld; men då inga underrättelser till RiddarhusDirekt. inkommit, huruvida hufvudrnannen är död eller på annat sätt har förlorat säte och stämma på Riddarhuset, har RiddarhusUtsk:t ej ansett sig böra utlemna pollet på grund af denna fullmakt.
Jag får således hos R. o. Ad anmäla förhållandet, på det att Ståndet måtte pröfva, huruvida fullmakten skall godkännas eller icke.
Uplysningsvis vill jag meddela, att man ej på åtminstone 25 år haft någon underrättelse om hufvudrnannen.
Jag får således hos Hr Gr. och Landtm, hemställa, att prop. måtte framställas till Ståndet, huruvida den ifrågv:de fullmakten skall godkännas och således pollet till densammas innehafvare får utlemnas.
H. Exc. Hr. Gr. o. Landtm, yttrade, att det blifvit till R. o. Ad:s afgörande hänskjutet, huruvida polett finge utlemnas på grund af en utaf Hr Hederskjöld, Carl Johan, för adliga ätten Hederskjöld, N;o 1,634, utfärdad fullmakt, ehuru fullmaktsutgifvaren, enl. genealogien, ej vore ättens hufvudman, utan närmaste ättemän.
Då nu den person, hvilken skulle innehafva hufvudmannarätten, ej under en tid af minst 25 år låtit sig afhöra och, derest han lefde, skulle vara nära 80 år gammal, samt Ridd. och Ad. tillförene i likartade fall godkänt fullmakter, utgifne af närmaste ättemän, finge H. Exc. hemställa att R. o. Ad. behagade godkänna den ifrågav;de fullmakten och medgifva, att pollet finge till innehafvaren deraf utlemnas.
Grefve Cronhjelm, Axel Fredrik, upläste följ:de motion:
För omkring 1 */2 år sedan afled en Embetsman, som gjort sig väl förtjent af Fäderneslandet. F. d.
Kommendören vid K.
Flottan, LotsDirektören o. Ridd.
Anders Almlöf, afgick med döden härstädes den 22 April sisth år, vid 65 års ålder, efter att hafva tillbringat 54 år i Statens tjenst, deraf 45 år som Officer, efterlemnande en åldrig enka med 4 oförsörjda barn, ett skuldbelastadt bo, samt enda medlet till sin bergning en årlig pension från Arméens Enke- och PupillKassa, stor 187 rdr rmt.
Almlöf tillbringade sitt rastlöst verksamma lif under ständiga sjöresor i ungdomen, sjömätningar på de flesta af Rikets kuster, och som Chef för SjöKarteKontoret under en del af sin mannaålder, samt de sista 22 åren af sin lefnad vid K.
Lotsverket, hvarest han beklädde Chefsplatsen, och slutade som dess högsta Chef. Hos R.
Högh St., som städse hylla förtjensten och dem, som offrat Den 12 November. lil helsa, krafter och lif för fäderneslandets bästa, anhåller jag vördsamt, det en pension af allmänna medel måtte anslås till afl.
LotsDirektören Almlöfs enka och barn, som befinna sig i knappa och bekymmersamma ekonomiska omständigheter.
Behörige bilagor åtfölja motionen.
Jag anhåller att få förena mig i den framställning, som blifvit gjord af Grefve Cronhjelm.
Det må dock tillåtas mig att bifoga några ord till motionen.
Kommendör Almlöfs hanh var ett af de, lyckligtvis ej så sällsynta fall i vårt land, då nitet, kunskaperna och sträfvandet föra fram till någon af de högre Embetsmanna-beställningarne i Staten, huru låg den ståndpunkt än varit, hvarifrån banan utgått:
Hans far var marinsoldat.
Från den låga fäderneboningen har han med aldrig tröttadt arbetsnit småningom stigit upp till den post, der döden fann honom.
Under sådana förhållanden var det naturligt, att hans ekonomiska ställning ej kunde vara den lyckligaste; detta så mycket mer som Kommendör Almlöf tillhörde en Corps, der iönevilkoren voro, mera än annorstädes, ringa och otillräckliga.
— Nu är förhållandet annorlunda; tack vare Rikets sedn. församlade St:rs rättvisa och billighet; — men under de 25 sista åren af Almlöfs lefnad var tillståndet i nämnde afseende bedröfligt.
Den, som nu har äran tilltala Er, M. Hrr! har mången gång utomlands måst undvika att besvara frågan rörande beloppet af hans löneförmåner; ty han skulle såsom Svensk hafva rodnat att nämna deu ynkliga siffran.
Efter 43 års tjenst som Officer, deraf 4 som Amiral, utgjorde hans lön vid afskedstagande! knapt 1900 Rdr bko netto.
Kommentarier äro här öfverflödiga!
Det var naturligt att Kommendör Almlöf, med löner från en sådan Stat, ej allenast måste arbeta sig fram under fattigdom, utan äfven, såsom det ock visat sig, efterlemnat en, i hans ställning ej obetydlig skuld, som tynger hans efterlemnade familj.
Detta, för hvad rörer detta speciella fall.
Såsom princip tilllåter jag mig bifoga den anmärkning, att det i min tanke är hushållning i stort, när Staten aflönar sina embetsmän så. att de ega en någorlunda tillräcklig bergning; samt att de kunna påräkna att deras efterlefvande tamilj ej lemnäs i nöd och behof.
— Staten kan och bör då fordra att Embetsmannen med nit, kraft och god vilja utförer sina åligganden.
Jag anhåller att dessa anmärkningar måtte få åtfölja motionen till StatsUtsk:t.
Motionen jemte yttrandet remitterades till StatsUtsk:t. H.
Exc, Hr Gr. o. Landtm, anmälde, att till Riddarh.Kansliet blifvit aflemnadt original exemplaret af R.
St:rs inner, år församlade Revisorers Berättelse om granskningen af RiksgäldsKontorets tillstånd och förvaltning, för att till grundlagsenlig behandling befordras; Och hemstälde H. Exc., att denna Berättelse finge till StatsUtsk:t remitteras; hvilket bifölls. 142 Den 16 November f. m.
Till bordläggning anmäldes Bevilln.-TJtskds Mern.
N:o 2, om återlemnande af en utaf Johan Johansson från Kalmar Län inom BondeSt. väckt motion.