Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innehafvare af fastighet, lör hvilken mindre än 1 r:dr sådan bevillning utgöres, beräknar £ röst; Den 8 Mars e. m. b) alt hvarje annan församlingsbo, hvilken ej slär under andras målsmanskap eller hushondevälde, neli betalar 2 rtdrs bevillning efter 2 ari., beräknar 1 röst, men för bevillning derunder beräknar lian ingen rösträtt; c) att olver 1 löst må inga halfva röster eller andra bråk deraf beräknas. 6 §:n.
Afgifter för fullgörandet af församlings gemensamma åligganden, såsom skolundervisning, fattig- oell lielsovård 111. 111., skola, sedan behofvets belopp blifvit på sockenstämma stadgadt, samt särskildt bestämda afgilter eller andra tillgångar först iirn afiäknade, utgöras i lika förhållande till en hvars bevillning efter 2 art.
Afgifternas fördelning på de betalande skall af sockennämnden eller annan behörig myndighet verkställas sä tidigt, alt den inom April månads slut kan i församlingens kyrka kungöras. beslut 0111 de i denna § omförmalda afgifter gälla icke för längre tid än 5 ur.
Jag anser lika med åtskilliga andra talare oriktigt, att man för hvarje är skulle fatta nva beslut i delta hänseende.
Det är tioligt alt, under vanliga förhållanden, ganska ringa skilnad skall uppkomma i det ena årets algifter emot det andras.
Kan någon besparing det ena året inträffs, så kommer den till godo för ett följande år.
Men från besväret all för hvarje år uppgöra en ny beskattning bör man befria församlingarna.
Alt icke bestämma sådana afgilter för längre tid än R.
St. bestämma den allmänna bevillningen, anser jag deremot vara öfverensstämmande med den beskaltningsgi lind, jag tror vara den rätta, nemi. den allmänna bevillningen.
Jag skall icke besvära R. o. Ad. med någon vederläggning af mine motståndares satser.
Jag har förut en gång yttrat min lanke och förutser att hon går under i den strill af meningar, hvilken för närvar, pågår i dessa ämnen.
Svårligen torde biksStm komma lill något sammanstämmande beslut, som kan hinda till rättelse för en kommande riksdag.
För egen del är jag nöjd alt åtminstone hafva fått uttala min mening, till den vigt linn i framtiden möjligen kan vinna.
Jag bär redan hos Hr Frih. o.
Landtm, enskildt begärt, att det tillägg, jag föreslagit, ej måtte komma att tagas i öfvervägande; men sedan Gr.
Taube gjort anmärkt), emot detsamma, får jag i hans framställning instämma samt helt och hållet frångå det förslag jag framställt.
Uti Hr von Hartmansdorlfs uppgifna förslag förekomma skal ilagda fastigheter.
Dervid har Hr von Hartmansdorff förmodligen föi bisett , alt det finnes en mängd skattlagda fastigheter under namn af lägenheter, som icke ens kunnat uppgå till ett skattlagdt torp, utan en - Den S Mars e. m. >99 dast äro skattlagda lill en och annan marle smör, allt efter antalel af dertill hörande tunnland jord och antalet af kor, sorn der kunna lödas.
Att nu lenina rösträttighet i sockenstämma ål all i innehafvare af dessa skattlagda lägenheter, hvilka väl måste kallas fastigheter, då de bestå af jord, det lärer icke kunna vara Hr von Ilartmansdorlfs egentliga mening.
Man skulle derigenom möjligen frånrycka hemmansägarne i socknen deras rättighet alt tillsätta pastor genom röstpluralitet och kasta denna rättighet ät dessa skattlagda fastighetsägare, som icke samfäldt inom socknen innehafva så många tunnland, som belöpa på ett enda mantal, men dock skulle få flera röster än ägarne at alia mantalen i hela socknen.
Det är icke rim uti införandet af en sådan röstberäkning.
Att bestämma del icke socknarnes öfverenskominelser skola lä läcka mer än 5 ar, är lika oriktigt, som att vilja hafva taxering hvarje år.
Det må blifva beroende pä ämnenas beskaffenhet och socknens beslut för huru lång tid öfverenskommelse! na skola blif va gällande, och elter nu gällande författningar kunna socknarne besluta och begära K.
M:s fastställelse ända till och med lör 5o år på sina öfvei enskommelser 0111 hvad de finna för sig nyttigt alt antaga.
Jag hemställer, då jag icke ser någon möjlighet alt vinna bifall till det enkla löislag jag i förmiddags framställde, nemi. ali röstberäkningen skulle bestämmas på det salt, alt livar neli en, sorn ägde hiisbondevälde i socknen, skulle iiga rd-lrätt och alt nfgiften skulle beräknas i mån af brutto-inkomsten; jag bernsta Iler, sager jag, då jag ej hoppas alt detta förslag kari vinna framgång, alt R. o. Ad. mätte instämma i PresteStts beslut, nemi. alt helt och hållet alslå dea ä §:u och antaga den af mig upplasta reduction af 6 §:n, derom jag anhåller att propus, mätte göras.
Mörner; Vid uppläsningen kunde jag väl icke fullkomligt fatta Hr von Harlniansdoi (Fs förslag, men hvad jag dock tyckte mig finna, var, att deruti ingingo åtskilliga speciella bestämmelser burit fatligvårdsafgifter m. 111. skulle utgå.
Detta är ett ämne, hvarom R. o. Ad. får tillfälle att särskildt besluta, då vi komma till fa 11 ig vålds-beta n ka ndet, och jag hemställer 0111 R. o. Ad. nu lämpligen bör, genom något beslut derom i förhand, binda händerna på sig i afseende pä pröfningen af hvad Ulsk:n i denna del föreslagit.
Del är i allmänhet en vigtig sak att icke sammanblanda flera ämnen.
.Sålunda bar man har sammanblandat beskattningsrätten och röst beräkningen.
I detta .sockenstämma förslag tyckes den egentliga frågan, som bor bestämmas, vara deu, efter hvad grund rösterna skola beräknas, För nfgiflernas påförande finnas mångå särskilda stadgar, med hvilka man, genom att här införa ett generell stadgande, råkar i collision.
Detta torde äfven böra tagas i betraktande.
I afseende på olämpligheten alt till beräkningsgrund 300 Den 8 Mart e. ra. taga 2 art. i hevilla förordnm får jag nu tillägga några ord.
Der är icke, såsom jag förut haft aran (ninina, afseende fäsladt endast på personers verkliga inkomst eller på deras rörelse, ulan der finnas vis-a bestämda catliegorier, i hvilka de intvingns, antingen de hafva en inkom-t eller icke.
Så är förhållandet så viii för staderna som för landet och för särskilda individer; allt olägenheter, sorn uro tryckande sådana de litt äro, oell sorn blifva del ännu iner, derest afgiflerne till socknen skola efter samina grund beräknas.
Icke heller har man anledn. att hoppas, det derigenom de mest upplyste och vältänkande'skeda blifva rådande i sockenstämmorna.
Del är mångå classen, som kunna gifva anledn. alt befara motsatsen.
Jag har förut nämnt kringvandrande smidesförsäljare, och får nu ytterligare nämna hästhandlare eller s. k. vallackare, hvilka erlägga en bevillning af 9,5 r:dr h:eo och således skulle komma att erhålla mångå löster i sockenstämman.
Det ar af dessa skäl jag för min del anhåller om alsing å så väl Utsktns sorn Hr von Hartmansdorffs förslag till redaction af 5 §:n och önskar liel-t att det linge förblifva vid det gamla; men i annat lall får jag förena mig i anhållan om den propos. , Frih.
Cederström hegart.
Cederström anfört emot Hr von Hartmansdorlfs förslag, är uppenbart, att lian ej hört, eller åtminstone ej uppfattat dess innehåll, då lian befarat, alt detta förslag skulle Intaga hemmansägande den rösträttighet vid prestval . som de hittills ägt.
Hr von Hartmansdorff har bestämdt undantagit icke allenast delta, utan äfven alla andra sådana förhållanden, som särskilda författningar bestämma, och hvari de tillägga församlingarna rösträtt, så att Frih.
Cederströrns annni kn. är ett fullkomligt misstag.
Mörner äfven emot Hr von Hartmansdorff:; förslag anmärkte, såsom alt det skulle ingripa på hvad sorn stadgas i Lag- och Ekon.Utsktns betänk. angrde fattigvården, är jemväl ett lika oriktigt lörmenantle, emedan uti Hr von Hai (mansdorlfs förslag finnes ett särskildt undantag gjordt för alla sådana afgilter, som särskildt äro stadgade, och den nu ifrågavar. beräkningsgrunden föi klaras böra följas först sedan de särskildt bestå inda afgifterna blifvit äfräknade.
Då slutligen llr von Hartmansdnrffs förslag innehåller, att ’’beslut om de i denna § omförmälda afgifter galla icke för längre tid än 5 år;” så tager jag mig friheten att göra R. o. Ad. uppmärksamt på, att genom detta stadgande ingalunda är lagdt något hinder för församlingarna att årligen, ejer så tarf vas, göra de förändringar, som kunna anses behöfliga.
Härigenom föieskrifves endast, att den längsta tiden, hvarunder besluten skola förblifva gällande, skall vara 5 år, men hindras församlingarne in - Dra 8 Man c. tu. ingalunda att hvarje
Sr göra de rättelser och förändringar, som erfordras till följe af inflyttningar o. s. v. Jag slutar således med att i allo tillstyrka antagande af det förslag Hr von Hartmansdorff afgifvit, och anhåller att bland alla de proposir, som torde komma att göras, äfven härom må framställas propos., hvilken jag för min del är fallen för att bifalla.
Jag tycker mig finna, att antingen har jag missförstått de talare, som yttrat sig om taxeringen, eller hafva de missförstått Utsk:ns förslag.
Såsom jag fattat Utskms betänk., så rörer denna taxering hvad livar och en person skall betala.
Den är för året; men den afgift eller summa, som communen eller församlingen bestämmer för ett visst ändamål, kan fortgå så länge behofvet fortfar inom socknen.
Om jag antager t. ex. en skolmästare, en fäherde, en grindvaktare, eller hvad jag må kalla honom, som är gemensam för socknen, så måtte väl sockneu kunna antaga honom och säga hvad han skall hafva i lön årligen.
Detta är en afgift, som sockenstämman bestämmer, och den måste fortfara så länge denna funclionär finnes eller socknen finner nödigt att hafva honom.
Annat är att taxera en hvar till hvad han skall betala.
Det måste ske årligen.
Om jag då har en taxeringslängd efter de grunder, som författningarne bestämma, så måtte det väl ej vara så mycket besvär alt genomgå denna taxeringslängd en gång 0111 året och rätta afgifterna efter de förändrade omständigheter, som för året kunna uppkomma.
Jag laxeras efter min rörelse, efter min lön, efter min förmögenhet, eller hvad grund som då må gälla.
Deruti kan förändring ske hvarje år.
Så sker till och med nu vid bevillningens påförande.
En köpman eller en handtverkare taxeras för hvarje år, och så måste det ske att man går igenom taxelingslängden och gör förändringar individuell för hvar och en.
DeLta är icke att uppgöra en ny taxeringslängd utan att rätta den förra årligen efter de förändringar, som kunnat inträffa.
När det sker, så sker det ordentligt, ty om jag skulle taxeras för 5 år, så kunde det ju hända att min lön, min inkomst, förändrades under hvartdera af dessa 5 åren, hvarföre beskattningen blefve orättvis.
Så har jag uppfattat Utsk:ns tanke, och det synes äfven betänk, afse.
Men hvad angår sjelfva afgiften eller summan, som skall utgå af det hela, så ser jag icke att den kan stadgas för ett eller två eller tre år, utan så länge det dermed åsyftade ändamål önskas, och det beror af socknen att bestämma när det skall upphörn.
Jag kan således icke i det fallet tillstyrka någon förändring i Utsk;ns betänk.
Det är blott detta jag ville nämna i afseende på taxeringen.
För öfrigt anser jag betänk, hafva många brister.
Jag anser att den allmän 11 H. 26 301 Dt n S Marte, ro. na bevillningen är en alldeles olämplig grund för communalafgiften.
Jag vill blott hänvisa till den händelsen, att en stor capitalist finnes inom socknen.
Han lefver der och har fördel af socknens communal afgifter vida mer än någon annan, men man kommer aldrig åt honom genom någon debetsedel, ty han beskattas icke genom allmän bevillning för livad han äger.
Det måste väl socknarne sjelf— ve, tycker jag, kunna få ombestyra.
Efter den modification, som Hr von Hartmansdorff gjort i sitt förslag om röslrättiglietens beräknande, får jag förklara, att jag i detsamma fullkomligen instämmer; men hvad åter angår den af honom föreslagna 6 §, som skulle bestämma på hvad sätt afgifterna skola uttaxeras, så kan jag på intet villkor ingå på detta förslag.
Det strider i 3:ne hufvudsaker emot mina åsigter i ämnet.
Den första är nemi., att någon inom en församling skulle kunna beskattas, som icke äger någon rösträttighet för att kunna försvara sin rätt.
Den dyrbara sjelfbeskattningsrätten är härigenom fullkomligen upphäfven.
Jag tror i allmänhet, att ett så litet samhälle, som en socken, ganska illa lämpar sig för alt vara en krets för beskattning; men då det är nödvändigt för ombesörjande af erforderliga communalbestyr, sä må man åtminstone ej gå så långt, att någon, som icke der äger röst, skulle kunna beskattas, ulan inskränka sig till endast dem, hvilka med sin röst också kunna förfäkta sitt intresse, helst det endast beliöfver en enkel pluralitet för -rtt tvinga minoriteten.
Hr von Hai tmansdorffs förslag, att uttaxeringen af den bestämda sunaman skall ske efter annan grund
Un den för rösträtten bestämda.
Jag anser detta orätt.
Det må vara sannt, att en person, sorn äger stor förmögenhet inom socknen, utöfvar ett stort välde derstädes; men så länge han sjelf af afgifterna drager en motsvarande del, så äro olägenheterna deraf mindre betydliga, men frångår man den principen att afgifterna skola utgå i det förhållande som man röstar, då först kan den stora förmögenhets-despotismen blifva i hög grad farlig för de mindre bemedlade.
Den tredje principen, hvaruti jag skiljer mig från Hr von Hartmansdorff, är den, att dessa utgifter skulle få beslutas för 5 år.
Jag har förut sagt, att jag anser besluten om afgifter ej böra få komma att gälla längre än för ett år.
Det kan Ilända, att en rik person bosatt sig inom en socken och der, till följe af den höga rösträtt han äger, kan åstadkomma beslut, som ingalunda öfverensstämma med socknens intresse i allmänhet, ulan mera med hans eget.
Denne person flyttar ur socknen året derpå, och det voi e då orättvist, om den beslutade afgiften skulle fortfarande utgå.
Jag anser nödvändigt alt dessa beslut pröfvas hvart år, socknen likväl obetaget att år från år bibehålla likasom alt förän - D« ■ 8 Mars e. m. dra dem, då omständigheterna dertill föranleda.
Hvad man lior förespeglat såsom vådor i afseende på vissa tjenster eller arbeten inom socknen, liar ingen fara.
Gäller det tjenster, så äro contracter ingångna och söcknarne derigenom förbundne att för det blifvande året åtaga sig en dylik afgift.
Jag vill icke vidare orda i detta ämne; men på grund af de åsigler jag uttalat, anhåller jag, att i stället för den 6 §;n, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, det af mig i förmiddags upplästa förslag till 6 § måtte komma in.
Jag skall uppläsa det nu åter, ty det är helt kort, så att det kan ske utan särdeles tidspillan.
Det skulle lyda sålunda: ”Sockenstämma må ej besluta afgifters uttaxering af andra än dem, hvilka i stämman röstägande äro, så framt icke sådan afgift är af vederbörlig myndighet särskildt berättigad; icke eller må beslut om afgifters utgående i allmänhet vara gällande för längre tid, än ett år, utan bör alltid nytt beslut hvarje år fattas öfver uttaxeringen för årets behofver.
Viii afgifters uttaxering följes samma beräkningsgrund, som gäller för rösträttigheten.”
Härmed tror jag allt vara sagdt, som bör gälla för uttaxeringar.
Sist vill jag tillägga den förhoppning, att alla dessa afgifler ej skola så mycket komma i fråga.
Jag stödjer denna min förhoppning derpå, alt jag vill förmoda det man vid innevar. riksdag kan nedsätta den halfva personliga skydssafgiften villkorligen, nemi. så alt denna hälft må tillkomma corn nilinerna i första rummet i och för allmänna folkundervisningen och för öfrigt till hvad som finnes nödigt.
Jag yttrade förra gången jag bade ordet, att jag ej riktigt uppfattat innehållet af Hr von Hnrtmansdoi ffs förslag.
Jag får derföre begagna delta tillfälle, alt i afseende på de anmörknrr, Hr Gripenstedt emot detsamma framställt, förena mig med honom.
Olämplighelen deraf att en person med en sådan rörlig förmögenhet, som Hr Gripenstedt omnämnde, skulle kunna bereda ett beslut inom församlingen, som kunde verka menligt på församlingens öfriga ledamöter, sedan han redan derifrån afflyttat , är temmeligen i ögonen fallande.
En sådan orimlighet kan icke elier nu gällande grunder uppkomma.
Deremot hvad beträffar den andra åsigten, att icke några afgifter för längre tid än ett år skulle få beslutas, så torde orimligheten af ett sådant stadgande äfven af erfarenheten kunna vitsordas.
Huru skulle det nemi. hafva tillgått, om under cholera-året det varit en nödvändighet, att ensamt under detta år vidkännas de ofgiller, som församlingarna då måste åtaga sig.
Derigenom ali föisamlingame kunde åtaga sig en mindre men flera år fortfarande afgift blef det möjligt att betäcka Dsn 8 Mars e. in. utgifterna dermed.
Skulle det nu deremot varit föreskrifvet, att afgiften ej fatt fortfara iner än ett år, så hade sådant varit omöjligt.
Utom alla de andra mångfalldiga skäl jag redan förut tagit mig friheten nämna, får jag ytterligare fästa uppmärksamheten derpå, att de BorgareSt:s medlemmar, som bäst känna förhållandet i städerna, hafva önskat att för städerna ingen annan grund, må fastställas, än den nu gällande, och der finnes ingen annan grund, än den hvarom de sjelfve kunna öfverenskomma.
På landet deremot är en allmän grund stadgad, och man synes då böra låta socknarna behålla denna grund åtminstone tills de sjelfve deruti söka ändring, och icke tvinga dem att gå in på nyheter, hvarföre större delen åtminstone har föga smak , och hvaraf endast skulle skördas besvärligheterna af ett nytt och inkrångladt beräkningssätt.
Jemte det jag får förena mig i den princip, som Hr Gripenstedt framställde, att ingen, som ej får deltaga i beslutet, må få beskattas, får jag härmed äran tillkännagifva, att den redaction, som jag i dag på förmiddagen föreslog, återtages.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att emot de nu föredragna 5 och 6 §§:na vore dels anmärkn:r gjorda vid några meningar i desamma; dels vore ock åtskilliga hell oeh hållet nya redactionsförslag af båda §§:na framställda: ett vore af Hr von Hartmansdorff; ett af Hr Gripenstedt, som i den ena (j:n öfverensstämde med Hr von Hartmansdorff, men skiljde sig i den andra; ett af Hr von Hohenhausen, och ett af Frih.
Cederström; Hr Landtm, finge nu först framställa propos. å Utsk:ns förslag, hemställande nu om R. o. Ad. behagade antaga det oförändradt.
Hr Landtm, yttrade, att, då denna propos. blifvit med både ja och nej besvarad, R. o.
Ad. torde finna, att Hr Landtm, borde framställa propos. å öfriga förslag; skulle intet af dem blifva anlaget, torde R. o.
Ad. återkomma till Utsk:ns förslag.
Hr Landtm, lat nu uppläsa Hr von Hartmansdorffs förslag.
Jag anhåller vördsamt, att propos:n å detta förslag måtte delas, så att jag och de som möjligen med mig länka lika kunna bifalla den första och afslå den sednare delen, för att få mitt förslag i stället.
Oaktadt jag i denna fråga egentligen är mera af den öfvertygelse, som Frih.
Cederström yttrat, än af den som af Hr von Hartmansdorff blifvit framställd, anhåller jag dock att till Hr von Hartmansdorffs och Ståndets öfriga ledamöters bepröfvande få Den S M a r1 e. m. 2o5 framställa clt tvifvel, som uppstått hos mig vid uppläsningen af hans förslag.
Det synes mig nemi., som det möjligen kunde fråntaga alla säteriägare rättigheten alt deltaga i sockenstämma, då iler står innehafvare af skattlagd faslighet.
Den stora frågan örn säterier äro skattlagd jord kunde här möjligen åter väckas och leda till ganska stora olägenheter.
Jag hemställer derföre, om icke de herrar, som äro af den tanke, hvilken uttrycker sig i detta förslag, kunde linna det gå an att säga ägare af hemman eller annan skattlagd fastighet, så alt åtminstone icke rösträttigheten för något hemman må kunna upphöra på den grund, alt det icke är skattlagdt.
I anledn af.
Spens’framställda tvifvelsmål, huruvida säterier äro skattlagda eller icke, får jag tillkännagifva alt det ej finnes något sätei 'imantal i Sverige, som icke är skattlagdt.
Det vore eljest icke något mantal.
Just genom skattläggningen har hemmantalet blifvit åsatt, och genom prestationer i forntiden hafva säterierna blifvit befriade från räntan.
Men detta är ej egentliga felet i Hr von HartmausdorlFs förslag, derom jag förut yttrat mig.
Cederström nu afgifvit, torde måhända de klandrade ordalagen kunna qvarstå; men jag ville föreslå att i 5 §;n i mom. ordet minst må tilläggas framför orden a r:dr. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Hr Gripenstedls begäran om propositionens delande i tvänne delar, om icke Hr Gripenstedt och R. o. Ad. skulle finna, att detta kunde föranleda till tidsutdrägt eller mera långsamhet vid målets afgörande.
Skulle R. o. Ad. vara af den tanke, alt Hr von Hartmansdorlfs förslag bör antagas, så vore det gjordt medelst svar på en propos., om förslaget loges i sin helhet; skulle åter R. o. Ad. icke anse att del hör antagas i sin helhet, så afslås det, då Hr Gripenstedts förslag förekomme äfven i sin helhet med håda §§:na; sedan förekomme på samma sätt Hr von Hohenhausens, och derefter Frih.
Cederslröms förslag.
Då första §:n i mitt förslag, enligt Hr Frih. o. Landtmts eget medgifvande, är af den beskaffenhet, alt den passar ihop både med den sednare §:n i mitt förslag, och med den §, hvilken Hr Gripenstedt föreslagit; så hoppas jag att Hr Landtm, icke finner något hinder att bifalla Hr Gripenstedts anhållan, det propos. måtte framställas särskildt på första §:n i mitt förslag. llr Frill. o.
Landtm, yttrade, att det visserligen icke vore något bestämdt hinder lör framställande af särskilda propos:r å de håda §§:na.
D e 11 S M * r i e. m.
Hr Landtm, lät nu uppläsa det förslag lill 5 §, Hr von HarlmansdortF afgifvit.
Oaktadt den förklaring, sorn Frill.
Cederström afgifvit i afseende på skatllngda och icke skalllagda fastigheter, hemställer jag dock lill Hr von Hartmansdorff samt R. o. Ad., huruvida icke, till undvikande af framtida rättegångar och processer i afseende på denna benämning, det vore nödigt att borttaga ordet skattlagd, och låta endast fastighet q v a rs t å.
Jag medgifver borttagande af ordet skattlagd.
Det skulle då ske både i första och femte morn., der ordet skattlagd framför fastighet förekommer.
Genom den delning af propos:n å Hr von Hartmansdorffs förslag, som nu blifvit medgifven, inträffar den besynnerliga omständighet, alt, då Hr von Hartmansdorff omkastat §§:na och numererat den 5§:n med 6 och den 6 §:n med 5, vi svårligen kunna komma till ett riktigt resultat vid uppgörande af contra-propos., om man ej vill med honom instämma.
PresleSt. har beslutat afslag å 5 §:n i Utsktns betänkande.
Det skulle väl passa sig skäligen besynnerligt , att vi lill contra-propos. till den af Hr von Hartmansdorff föreslagna 5 § skulle antaga nfslag å 5 §:n i Utsk:ns förslag, då Hr von Hartmansdorffs 5 § har sitt motsvarande stycke i 6 §:n af Utsktns betänkande.
Hvad meningen kari vara med denna omkastning vet jag, icke sa noga, men i afseende på voteringsrätten möter den stora svårigheter; ty jag kan icke annat än, lika med PresleSt., begära afslag å 5 §:u i Ulsk:ns förslag, samt sedermera anhålla alt. såsom contra-propos. till Hr von Hartmansdorffs 5 § måtte antagas det af PresleSt. fattade beslut i afseende på 6 §:n.
Om icke discussionen redan vore slutad, skulle jag för den .sista talaren förklara orsaken hvarföre saken här gällt mera än nummerföljden i betänkandet
Det ar saken, som föranledt den förändrade paragraferingen; men som öfverläggningen redan är slutad och Hr Landtm, framställt propos. , hoppas jag att R. o. Ad:s tid icke må vidare upptagas genom sådana anmärkningar.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den af Hr von Hartmansdorff föreslagna 5 S Ropades starka nej, blandade med ja.
Då Hr Landtm, förklarade, del lian trott sig linna att nej öfverrösta! ja, begärde Gr.
Den 8 Mert e m. 207 Hr Frih. o. Landtm, föreslog, att jn-propos:n miiite komma att innehålla bifall till Hr von HartmansdorlFs förslag, samt nej-propos:n afslag å detsamma.
Jag anhåller att, så framt ingen annan än jag begärt votering, få rälta ett misstag, som tilläfventyrs torde vara begånget af mig.
Jag tyckte, när jag begärde votering, att Hr Landtm, yttrade den lanken, alt Hr von HartmansdorlFs förslag var med ja besvaradt.
Ifall jag dervid misstagit mig, ufstår jag från den begärda voteringen.
Hr Gripenstedt tillkännagaf, att i sådant fall begärde lian votering.
Ridd.Secret. upplyste, det Hr Landtm, nyss förklarat, det han trott sig linna att nej öfverröstat ja.
Upplästes till justering och godkändes följande voler:sproposition:
Den som bifaller Hr von HartmansdorlFs och Ur Gripenstedls förslag till 5 5 ‘ lagen för sockenstämmor, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår It. o. Ad. ofvannämnda förslag.