Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
JVs 61 förekommande tillstyrkanden, hvilka då icke särskildt varit föremål för öfverläggning eller beslut.
Men på sidan 31 förekommer ett stadgande, som icke låter förena sig med de beslut, R. o. Ad. förut fattat ronde kassa-afdelningen.
Ståndet hade nemi., med ani. af Utsk:s förslag på sid. 33, antagit, att vid denna afdelning skulle finnas 6 kassaskrifvare; men om en diskont-kassör komme att tillsättas, icke mer än 5.
I öfverensstämmelse härmed bör naturligtvis kassornes antal vara bestämdt, så att det öfverensstämmer med kassörernes.
Följagtligen bör på sidan 31 den rättelse göras, att det blir 6 special-kassor, deraf tre expeditons- och tre vexlings-kassor, eller, i händelse en diskont-kassör kommer att tillsättas, blott 5 special-kassor, såsom Utsk. föreslagit.
Jag anhåller fördenskull, att R. o. Ad. behagade vidtaga denna förändring, såsom öfverensstämmande med de beslut, Ståndet förut i ämnet fattat. 336 D en 18 Oktober e. m.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i enlighet med hvad Hr v.
Hartmansdorff nit framställ, R. o. Ad. vid pröfningen af BankoUtsk:s Betänk.
JVs 61, i afseende på Bankens Kassa-afdelning, beslutat, all kassörernes antal skulle blifva 6, för den händelse icke särskild kassör för diskonten antoges, men i annat fall 5, samt att uti ötsk:s rör:de kassa-afdelningen gjorda framställning, jemte förslaget till personalens bestämmande, förekom ett särskildt förslag uptagande 5 special-kassor, deraf två Expeditionsoch tre Vexlings-kassor.
Då likväl R. o. Ad. förut bestämt, att, såvida icke särskild kassör för Diskontverket komme att antagas, kassörerne i kassa-afdelningen böra blifva 6, torde R. o. Ad. finna, att hvad Hr von Hartmansdorff nu föreslagit, borde blifva en följd af R. o. Ad:s föreg:de beslut, och finge Hr Gr. o. Landtm, derföre hemställa, att den af Hr v. Hartmansdorff föreslagna rättelse måtte, vid den nu förekommande justeringen af ProtocollsUtdraget öfver R. o. Ad. i ämnet fattade beslut, få iakttagas.
Härefter justerades ej allenast, med iakttagande af den nyss beslutade rättelsen, ett prot.-ntdr., rör:de pröfningen af BankoUtsk:s Betänk. 61 för d. 14 och 17 dennes, utan ock 6 prot.-utdr. lör denne dag f. m. H. R. o. Ad:n åtskiljdes kl. f till SJ på aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. •* <* 9-3 Q c Lördagen den 21 Oktober 1854.
Justerades ett prot.-utdrag för d. 18 dennes e. m. och pleni-prot. för d. 12 sisth Juli e. m.
Uplästes till justering och godkändes nedann:de från Expedit.- Utsk. inkomne Förslag till R.
St:s underd.
Skrifvelser till K. M. M 164, ang:de slutligt ordnande af Försvarsverket inom Jemtland; JV2 Den 21 Oktober. 337 JVs 165, ang:de skatteförsäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs Kungsladugård i Götheborgs och Bohus,län; JV2 166, ang:de ett låne-understöd åt staden Christianstad; JVS 167, ang:de understöd för fullbordandet af Norbergs jernväg; samt JV2 168, angtde Postbevilln:n.
Justerades jemväl Exped,Utsk:s under N:o 8 afgifna förslag till § i Riksdags-beslulet, ang:de Postbevilln:n.
Palmstjerna, Carl Otto, upläste en sålydande motion:
Till följe af R.
St:rs beslut skall den bränvinsbränningsredskap, som är enkel, till de delar densamma utgöres af koppar eller malm och inom föreskrifven tid dertill behörigen anmäles och aflemnas, för allmänna medel inlösas.
Beslut är likväl ej fattadt, inom hvilken tid sådan lösen skall betalas till den, som redskapen eger, ej heller af hvad medel beloppet skall utgå.
Då emedlertid bestämda stadganden i dessa afseenden äro nödvändiga, får jag, med den rätt § 56 Riksd.Ordn:n mig tillägger, föreslå, det R.
St:r måtte besluta: l:o Att stadgad lösen för den bränvinsbrännings-redskap, hvilken, till följe af de förändrade vilkoren för bränvins tillverkning, i behörig tid och ordning till inlösen af allmänna medel aflemnas, skall, för hvar och en dertill berättigad, vara att å länets landt-räriteri utfå, när helst, efter tre månader sedan aflemnandet skett, han sig dertill anmäler. 2:o
Att medlen härtill utbetalas af Riksg:sKont., efter reqvisition från StatsKont., så tidigt, att egarne lill redskapen kunna utfå hvad dem tillkommer inom den derför bestämda tiden.
Om remiss af denna motion till StatsUtsk. anhåller jag vördsamt.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 11 och 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 313, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
N:o 262, ronde ifrågastäldt anslag till bildande af en teknisk skola i Börås.
I sammanhang härmed lät Hr Gr. o. Landtm, upläsa ett från BorgareSt. ankommet prot.-utdr.
N:o 508, innehållande inbjudning till MedSt:n att instämma i det af BorgareSt., i anledn. af förevaride Utlåt, fattade beslut, hvilket, enl. nu jemväl upläst prot.-utdr.
N:o 501, innehöll, att, med afslag till Utsk:s yttranden, BorgareSt. för sin del, med bifall till Hr Rydins motion, beviljat ett anslag af 5,000 R:dr årligen under nästa Statsreglerings13 H. 22 338 Den 21 Oktober. period till en teknisk skola i Borås med enahanda vilkor, som vid anslag för dylika skolor förut äro bestämda.
Jag anhåller att få uplysning om, huruvida något prot.-utdr., innehållande PresteSt:s beslut i ämnet, hunnit anlända, samt att jag derefter mätte återfå ordet.
Riddarh.-S ekret., att prot.-utdr. i dag ankommit, som utvisade, att, vid föredragningen af StatsUtsk:s förevande Utlåt, och BorgareSt:s inbjudning i ämnet, PresteSt., i likhet med BorgareSt,, för sin del beslutat, att, med ogillande af Utsk:s yttranden och i öfverensstämmelse med den i ämnet väckta motionen, 5,000 R:dr b:ko årligen under nästa Statsregleringsperiod må beviljas till en teknisk skola i staden Borås med enahanda vilkor, som vid anslag för dylika skolor förut äro bestämda; samt, under sådant förhållande, ansett inbjudningen ej påkalla annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Enl. nu lemnade uplysningar, har motionen blifvit bifallen af 2:ne Stånd, af hvilka det ena lärer vara bäst i tillfälle att bedöma de arbetande klassernas behof af undervisning, det andra åter industriens intressen, och jag är förvissad derom, att detta behof, dessa intressen ej heller kunna vara likgiltiga för detta Högh Stånd; att de fleste af Eder, Mine Hrr, i likhet med mig, hysa det lifligaste intresse för industrien, hvilken i våra dagar, näst nätionalupfostran och medborgares yttranderätt, utgör framåtskridandets mäktigaste häfstång.
De skäl, som StatsUtsk. i Betänk.
N:o 262 lagt till grund för sitt afstyrkande, äro först och främst, ”att erfarenheten ådagalagt, hurusom borttagandet af införselsförbud icke medfört de menliga följder, motionären befarat”.
Tillämpligheten af denna i allmänhet riktiga sats beror likväl derpå, om och när en näring vunnit den styrka i sin utveckling, att den kan uthärda konkurrens med utifrån kommande produkter, och huru kan en sådan utveckling säkrare vinnas, än just genom inrättandet af tekniska undervisnings-anstalter?
Den andra af Utsk. framställda anmärkn. är, att ”väfnadsyrkets uphjelpande, ,i Utsk:s tanke, icke står att vinna blott förmedelst inrättande af en allmän teknisk bildnings-anstalt, der undervisningen bör afse flera industri-grenar, och ej inskränka sig till en enda, utan denna industri måste, om sådant finnes behöflig!, på andra, mera direkt verkande sätt upmuntras”.
Men, enl. min tanke, kan och bör ifrågavande yrke lämpligast uphjelpas på det af motionären föreslagna sätt, hvilket just verkar mera direkt än något annat.
Att äfven andra undervisningsämnen skola ingå uti en sådan bildningsanstalt, kan jag icke finna annat än lämpligt, enär tillfälle derigenom beredes att vända sig åt andra yrken och att deruti söka sin bergning, i fall nemi. väfnads-industrien skulle mötas af missgynnande konjunkturer.
Den 21 Oktober. 339 Det 3:dje af Utsk. omnämnda skälet, hvarigenom Utsk. hänvisat till den i Götheborg inrättade slöjdskola, har redan genom de af PresteSt. framställda anmärkmr blifvit till fullo ve» derlagdt.
Den af Utsk. gjorda invändningen, att Borås stads innevånare icke erbjudit sig att till den ifrågaställde läroanstalten anskaffa lokal, eller att dertill på annat sätt bidraga, skulle genom antagandet af BorgareSt:s nyss uplästa inbjudning blifva undanröjd, enär nämnde Stånd uti sitt beslut föreskrifvit ett sådant vilkor.
Sakens vigt och betydenhet har blifvit så fullständigt ådagalagd, både i motionen och de diskussioner, som åtföljde återremisserna, att jag anser mig icke behöfva mycket derom orda, utan endast fästa upmärksamhet dels på den jemförelsevis obetydliga utgiften för ett företag af så produktiv art, som det förevande, dels derpå, att, ehuru den värde motionären styrkt, att Borås stad allt sedan verldens skapelse varit i saknad af anslag, han likväl icke yrkat, att de begärde medlen skulle fortfarande utgå till verklens slut, utan endast så länge nästa Statsregleringsperiod räckér.
Att hos en befolkning, som af ålder utmärkt sig för idoghet och hushål Isanda, söka genom en ändamålsenlig upfostran stärka och utveckla dessa anlag, utgör, enl. mitt sätt att se saken, det mest räntebärande förskott, det produktivaste anslag, den bästa gåfva, som landets fäder kunna gifva åt landets barn; till följe hvaraf jag yördsamt anhåller om bifall till BorgareSt:s inbjudning.
Då denna fråga förra gången inom R. o. Ad. utförligt ventilerades, visade det sig, att många ledamöter intresserade sig för de tekniska läroanstalterna, vnen att R. o. Ad. likväl icke fann sig böra bevilja ifrågavande anslag.
StatsUtsk. har äfvenledes nu, likasom uti sitt Betänk.
N:o 262, ingalunda bestridt nyttan af tekniska läroanstalter, utan endast framdragit de skäl, hvarföre icke den förevar:de ansågs f. n. böra understödjas.
Hr Tersmeden yttrade, om jag icke hörde orätt, att 3:ne
Stånd förenat sig öar bifall; men måhända var det endast 2:ne, och i sådant fall innehar frågan^samma ställning, som vid återremisserne: det borde då framdragas särdeles talande anledn:r till ändring af R. o. Ad:s åsigt i detta mål.
Hvad de anförda motskälen beträffar, synes mig, som om de, till följd af förbudens uphäfvande, upkomna farhågorne och bekymren för den väfnadsidkande befolkningens i Elfsborgs län uppehälle och bergning, icke skulle på verksamt sätt kunna afvärjas genom inrättandet af en teknisk läroanstalt i orten, eller att denna skolas verksamhet skulle i minsta mån kunna bidraga till lättandet af omsorgen för de samma personers välfärd, hvilka, såsom det nyss sades, ehuru tankarne derom visserligen äro myc 22 * 340 Den 21 Oktober. ket delade, genom besluten om förbudens uphäfvande skulle f. n. blifva lidande; ty frukterna af den undervisning, som sålunda skulle beredas, äro ej att förbida så hastigt, sorn erfordrades, om de skulle kunna på de närvande förhållanderne och på de i närmaste framtiden möjligen lidande personernas ställning utöfva den åsyftade återverkan.
Hr Tersmeden har trott det ligga mindre vigt på den yppade underlåtenheten hos Borås stad att, för den ifrågaställaskolan, skaffa lokal; enär sådant, enl.
BorgareSt;s inbjudning, numera för anslagets åtnjutande utgjorde ett vilkor.
För min del tror jag det dock icke vara fullt lämpligt, att Staten erbjuder ett bidrag, hvilket, till följd af enskilda personers möjligen fortfarande mindre benägenhet, tilläfventyrs icke blifver begagnadt.
Undertiden hade med enahanda summa kunnat understödjas något annat företag af vigt, till hvars verkställande meningarne inom orten, och nitet att dertill medverka blifvit ådagalagde; många sådana företag hvila, i brist af upmuntran å Statens sida.
Vid sådant förhållande och förutsatt, att orten vore i verkligt och trängande behof af den ifrågavande läroanstalten, hade det väl icke heller varit för mycket gjordt, om orten på förhand förklarat hvad den för ändamålets ernående sjelf vill upoffra och påkosta.
Man har vidare funnit det utgöra en ömmande omständighet, att Borås icke, i förevande hänsigt, sedan verldens skapelse erhållit något understöd.
Ja, det är ju kanske lill och med ganska återhållsamt, att icke på grund af denna omständighet begära anslaget retroaktivt ifrån nämnde epok, eller för 5 ä 6,000 år sedan ; hvilket skulle göra en för Borås ganska vacker, men för Statsverket fruktansvärd! ansenlig summa.
För att desto bevekligare förmå oss att bevilja anslaget, har Hr Tersmeden antydt, att det i alla fall ej vore fråga om att det skulle utgå ända till verldens slut, utan endast under den statsregleringsperiod, hvarom vid innevande Riksdag beslutes.
Obestridligt är visserligen, att beslutet ej f. n. komme att längre tiderymd omfatta; men huru uprikligt kan det vara, att förespegla oss anslagets uphörande vid besagde tids utgång?
Det lemnar jag derhän, och förmodar fastmera, att statsbidraget allt framgent kommer att fortsättas och, efter all sannolikhet, än vidare ökas.
Illa vore det också, om ej, sedan början vore gjord, anstalten skulle visa sig värd eu fortfarande upmuntran.
Med full öfvertygelse om den stora nyttan, det obestridda behofvet af dessa läroanstalter, och till och med om gagneligheten och lämpligheten af den nu speciellt ifrågasatta, kan man dock draga i tvifvelsmål, huruvida skicklige lärare kunna finnas till anställande vid de flere dylika lärostolar, man i åtskilliga delar af riket inrättat eller föreslagit att inrätta.
Under sådane förhållanden synes det vara bättre, att något dröja med inrättandet af ifrågavande skola och först låta de tekniska läroanstalter, som blifva bildade lili Orebro och Norrköping, stadga sin verksamhet.
Man finge dä äfven en ge - Den 21 Oktober.
341 aom vunnen erfarenhet desto säkrare ledning i afseende på den uti Borås föreslagna anstaltens ändamålsenligaste anordning.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag, att R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt engång fattade beslut, till handlingarne lägga så väl StatsUtsk:s nu föredragna Utlåt., som äfven BorgareSt:s inbjudning i samma ämne.
StatsUtsk. har, enl. min tanke, rigtigt förfarit, då Utsk., till svar på återremisserne från Preste- och BorgareSt:n, afgifvit ett sådant Utlåt., som det förevande, emedan det öfverensstämmer med antagen praxis, att ett Utsk. vidhåller ett utlåt., som blifvit — såsom nu är förhållandet — af 2:ne
Stånd bifallet och af de öfrige ålerremitteradt.
Här är nu således endast fråga derom, huruvida Utsk. första gången, då motionen afhandlades, riktigt förfarit, då Utsk. afstvrkte densamma.
Jag tror det icke, och är i förevande fråga af samma tanka, som Hr Tersmeden, samt anser, att ifrågavande anslag är af jemförelsevis mycket större vigt, än de många anslag, hvilka Utsk. utan förbehåll vid denna Riksdag tillstyrkt.
Enär vid början af Riksdagen, då motionen blef afgifven, det skäl icke förefanns, som man sedermera framställt, nemi. att införselsförbuden blifvit uphäfde, så kunde man möjligen tveka, huruvida man borde för väfnadsindustriens befrämjande gifva anslag till en skola, men Sedan detta skäl ytterligare tillkommit, synes det mig vara af väsendtlig vigt, att medel beviljas.
Då vi veta, att ifrågavande väfnader tillverkas utomlands för ett bättre pris, än hos oss, så är det naturligt, att, på sätt den förste talaren omnämnde och ingen sedermera bestridt, när införsels-förbuden uphäfvas, den inhemska varan skall blifva mindre afsättlig, samt att de 7 kring Borås liggande häraderna, som idka och lefva af ifrågavande industri, skola härpå komma att betydligt förlora.
Af erfarenheten vet man, att när en vara faller i så lågt pris, att tillverkaren genom densammas försäljning icke kan lifnära sig, blifver han nödsakad att slå sig på någon annan näring, och då det är bekant, att i åtskilliga af nyssnämnde 7 härader — jag påminner mig specielt Ahle och Lindorm — befolkningen eger naturliga anlag, icke allenast för väfnads-industrien, utan äfven för handaslöjder, samt alt ibland dem finnas urmakare, lås-smeder och snickare m. m., synes mig i detta afseende inrättandet afen teknisk skola vara högeligen önskvärd.
På grund af hvad jag haft äran anföra, tillstyrker jag, att R. o. Ad. lhåtte bifalla motionärens förslag.
Jag anhåller, att få i R. o. Ad:s minne återkalla, alt den af ,Hr
Rydin väckta motion framställdes långt efter motionstidens slut, och att StatsUtsk. således icke varit i tillfälle att pröfva densamma på samma gång dylika frågor hos Utsk. voro under öfverläggning.
StatsUtsk. har föreslagit och R.
St:r äfven bifallit, alt anslag må tilldelas Örebro och Norrköping för inrättande derstädes af 2:ne sådana skolor, sorn den nu ifrågavande; men sådant skedde dock icke ulan mycken 342 Den 21 Oktober. tvekan, ty dels uplystes det, att betydliga svårigheter mött, för alt erhålla skicklige lärare till den vid sednaste Riksdag beslutade skola uti Malmö, dels tillkännagaf Landshöfd:n i Malmöhus län, att han nödgats antaga lärare, som måhända icke voro fullt kompetenta.
Under sådana förhållanden ansåg StatsUtsk. sig icke böra föreslå anslag till mer än 2:ne tekniska skolor, i de af mig nyss omnämnde 2:ne städer.
Sedan Tull-lagstiftningen i det närmaste blifvit af R.
St:r afgjord, inkom Hr Rydin med sin motion, hvilken egentligen stöder sig på den menliga inverkan, som förbudens borttagande skulle på väfnadsindustrien åstadkomma, men då man icke kan tillförlitligt afgöra delta, anser jag det vara bäst att öfverlemna saken åt framtiden, samt alt def ännu är för tidigt alt besluta öfver anslags meddelande åt Borås, i synnerhet dä det — såsom -jag förut omnämnt — torde blifva nästan omöjligt, att anskaffa skickliga lärare till ytterligare en skola.
Dessutom torde de Hrr, som yrka på bifall lill motionen, besinna, att Statsverkets inkomster hafva, till följe af de utaf R.
St:r, i afseende på bevillnm, beslutade nedsättningar, kommit i det skick, att det vore högst betänkligt att öka utgifterna, samt att det kanske blifver nära nog omöjligt, att, under de förhållanden, som nu sednast upkommit, fylla slatsbehofven.
Ad., med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, behagade bifalla Utsk:s Utlåt.
Då det obetydliga anslag, som bär är i fråga, har till föremål uphjelpandet och vidmakthållandet af industrien inom en ort, som jag känner, och för hvilken jag hyser det lifligaste intresse, torde det äfven tillåtas mig, att i ämnet yttra några ord.
Jag erkänner, att StatsUtsk., vid första behandlingen af motionen, baft skäl att afstyrka densamma, dels derföre, att den bade så sent- inkommit, dels derföre, att det uti densamma framställda hufvudmolivet för tidigt åberopats, då verkan af den nya tull-lagstiftningen icke med säkerhet kan förutses och således icke heller bedömas, huruvida ordnandet af den frågan kommer att menligt inverka på väfnads-industrien uti Westergöthland.
Jag fäster mig således icke vid hufvudskälet för motionen, ulan jag skall försöka framhålla dem, som tala för bifallandet af den gjorda inbjudningen.
Det torde för livar och en vara bekant, att Westergöthland är, 1 afseende på ifrågavar:de läroanstalter, ganska vanlottadt.
Det är visserligen sannt, att i Götheborg finnes Calmerska slöjdskolan, men den afser endast en högre teknisk bildning.
Då frågan förra gången förevar, ansåg jag mig böra iakttaga tystnad, men den har nu fått en annan ställning, sedan motionen blifvit af 2 Stånd bifallen, samt ovilkorligen kommer att utgöra föremål för votering uti förstärkt StatsUtsk.
Vid sådant förhållande, och då jag hyser den säkra tillförsigt, att intresset för väfnads-industrien i denna ort, der den är temligen utvecklad, skall blifva ännu större, om Staten lemnar tillfälle för industri-idkaren att taga ytterligare kännedom om sitt yrke, sä tror jag, att R. o. Den 21 Oktober. 343 Ad. skall väldigt upfylla sitt kall, att sprida bildning och uplysning, om Ståndet antager den gjorda inbjudningen.
Frih. Fock, Alexander
Det är just af intresse för tekniska undervisningen i allmänhet, som jag yrkar, att vid denna Riksdag icke något anslag måtte beviljas för bildande af en teknisk skola uti Borås.
Då det redan har visat sig vara med svårighet förenadt, att erhålla duglige och skicklige lärare vid de nu inrättade tekniska skolorna, torde det blifva ännu svårare, när flera anstalter blifva inrättade.
Om man icke gör afseende på lärarnes skicklighet, skall man lätteligen kunna erhålla dem, men undervisningen blefve naturligtvis derefter, och de tekniska skolorna skulle icke upfylla sitt ändamål, samt sjunka i allmänna omdömet.
Det skall nu anställas lärare vid icke mindre än 2:ne nya sådana skolor och, enl. hvad jag, såsom sjelf anställd vid en teknisk skola, tror mig kunna intyga, blifver det ganska kinkigt att erhålla duglige lärare.
Men det finnes dessutom ett annat skäl, hvarföre jag tror, att anslaget icke bör bifallas, och det är, att man icke har tydligt framställt, hvartill detsamma egentligen skall användas.
Ar, det meningen, att ytterligare bilda ett allmänt tekniskt elementarläroverk, så kommer det att blifva af samma beskaffenhet, som de öfriga skolorna, hvilka redan finnas.
Ar det åter fråga om, att, på sätt här är antydt, inrätta en slags special-skola för väfnads-industrien, så förslår icke anslaget, och jag tror mig med bestämdhet kunna säga, att de ifrågavar:de medlen icke räcka till att inköpa behöfliga modeller, än mindre att bestrida undervisningen, hvilken, om den skall blifva lämpad efter orten, måste inskränka sig till bomullsväfnader.
Jag vågar således anhålla, att R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, bifalla Utsk:s Utlåt.
En ledamot har sagt, att i detta ämne vore redan nog taladt, och att man icke vidare borde befatta sig dermed.
För de personer, som i hufvudfrågan hysa samma mening, som han, är det riktigt; men på dem åter, som önska, att anslaget måtte beviljas, kan påståendet icke tillämpas.
Tvertom tror jag, att mina värde motståndare ännu en gång behöfva höra skäl anföras för detta förslags antagande, och jag önskar, att de icke måtte tillsluta sina öron för hvad jag kan hafva att derföre andraga.
Somliga säga, att denna fråga blifvit väckt efter motionstidens slut och sedan Utsk. ^föreslagit bidrag till tekniska skolor, både i Norrköping och Orebro.
Det kan visserligen vara sannt; men orsaken, hvarföre motionären icke förr framställt sitt förslag, var den, att han icke kunde veta, eller ens befara, att frihandeln skulle vid denna Riksdag erhålla ett sådant öfvertag, som vi sett.
Då husslöjden kring Borås skall härigenom blottställas för undergång, så kan jag ej inse, hvarföre icke denna stad, lika väl som Norrköping, hvarest väfnadsyrket äfven hotas med förfall, skulle erhålla medel till näringens 344 Den 21 Oktober. vidmakthållande, eller hvarföre man skulle vara mera njugg mot Borås än Norrköping.
Det är sagdt, att man endast på förmodan grundade sin farhåga för framtiden och att erfarenheten borde först visa, huruvida befolkningens utkomst äfveutyrades.
Om Utsk. tänkte så i afseende på Borås, hvarföre hyste icke Utsk. samma mening om Norrköping, som är en större och bättre belägen stad, och som således bör med mindre svårighet än Borås kunna uthärda en stark påtryckning?
Mig synes följaktligen, att samma bevågenhet, som gifvit sig tillkänna mot Norrköping, äfven borde omfatta Borås.
Utsk. har föreslagit medel till inrättandet i Orebro af en sådan skola, som den ifrågavande.
Men denna stad har, enl. min tanka, vida mindre behof deraf än Borås, emedan jernhandteringen kring förstnämnde stad bedrifves i stort och denna står i fördelaktigt förhållande till utlandet.
Att man föreslagit bidrag till tekniska skolor i Norrköping och Orebro, och att man har en sadan i Götheborg, hjelper icke Borås, ty från de 2:ne första skolorna är denna stad allt för långt belägen, och i Götheborg är deras antal, som besöka skolan, utan tvifvel så stort, alt utrymmet icke räcker till för flera från andra orter.
Man har påstått, att delta anslag icke skulle lätta bekymren för befolkningen kring Borås, samt att de arbetare, som redan äro invande i väfnadsyrket, äro för gamla tili att lära något i skolan, om ortens näring komme i trångmål.
Många sådana torde dock icke finnas.
Men om än åtskilliga skulle vara för gamla, så qvarstår dock ett upväxande slägte, hvilket tvifvelsutan valde fadrens yrke, om det kunde genom bättre läroanstalter uppehållas.
I annat fall skulle väl denna ungdom föranlåtas egna sig åt landtbruk.
Kan det lemna de arbetslösa lönande sysselsättning på Svälterna, der odlingsbar jord saknas?
När samma betryck öfvergick Schlesien, som nu hotar Borås, var Begeringen i stort bekymmer, huru väfvarne skulle kunna näras.
Man använde dem bland annat till att sönderknacka sten på chausséerna för deras macadamiserande.