Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktion, att få till skatte lösa gamla slussen vid Lilla Edet med tillhörande område; N:o 294, i ani. af väckt motion om Stalsanslag till bekostande af en upfunnen maschin till anteckning, sättning och tryckning af mathematiska tabeller; N:o 295, i ani. af väckte motioner, ang:de förändradt användande af den lill skolorne i släderne inom Lunds Slift utgående Helgonskyld, samt om denna afgifts uphörande m. m.; N:o 296, ang:de Militite-Boslälls-kassan; N:o 297, i ani. af väckt motion, ang:de ett årligt anslag af 1000 R:dr åt Byggnads-föreningen i Stockholm; N:o 298, i fråga om sältet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten; N:o 299, ang:de dispositionen af den å ackordsförskolter och ersättningar varande reserverade behållning; N:o 300, i ani. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 254; N:o 301, i ani. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 255; Stats- samt Allm.
N:o 40, i ani. af väckt förslag om inrättande af en paketfart emellan Sverige och vissa utrikes handelsplatser; N:o 41, i ani. af väckte frågor om lindring i rust- och ro teringsbesvärel, dess utgörande medelst vakansafgift no. m.; N:o 42, i ani. af väckt fråga om förhöjning i legan för kungsskjuts m. m.:
N:o 43, i ani. af väckt fråga om förflyttning af Navigationsskolan i Calmar till Westervik m. m.; N:o 44, i ani. af återremiss af Utskms utlåt.
N:o 12, an g:de förändradt löningssätl för presterskapel samt om S. M. Adjunk ters aflönande till en del af Statsverket; N:o 45, i ani. af väckt fråga, att de rotevakansafgifter, som utgå af vakanta rotar vid Jönköpings reg:te, måtte bestämmas till lika belopp för alla sådane rotar; N:o 46, i ani. af väckt fråga om uphörande af den s. k. lermins-afgifteu, som af skolungdomen vid rikets Elementar-läroverk erläggas; N:o 47, i enl. af Yäckt fråga om skolungdomens undervisan - Den 14 Augusti. 211 de i de allmännaste reglorne för kroppens och helsans vårdande na. na.
Be vill ni ngs-Uiskottel: N:o 26, med förteckning på varuartiklar, derå lulivärdena höra, jemte de i 1845 års tulltaxa utsatta, tjena till efterrättelse med afseende på föreskrifterne i 22 och 26 §§ Tulltaxe-underrättelserne, ang:de beräkningen af slädernes tolag och andra efter 1 ull värdet utgående allmänna utgifter; N:o 27, i ani. af väckt motion om beredande till nästa riksdag af detaljeradt förslag till tulltaxa; samt N:o 28, i ani. af K.
M:s nåd. propos., ang:de ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raftineradt socker och sockersirap.
Hr Grin o. Ordf:n hemstälde att del nu sednast bordlagda af Bevilln.Utsk. afgifna mern.
N:o 28, såsom innefattande svar å en Kongl, propos. i ett ämne, hvarom det syntes angeläget att beslut snart blefve fattadt, måtte få upföras främst å föredragmslistan för nästa plenum, hvilket bifölls. H. R. o.
Tliorsdagen den 14 Augusti 1851.
Justerades 6 prot.utdr. för gårdagens plenum samt pleniprot. för d. 28 sistl.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Frill.
Palmstjerna, Carl Otto, och Frih.
Stjernstedt, Aug. Wilh., Bevilln.Ulskis i gårdagens plenum första gången på bordet lagda mern.
N:o 28, i ani. af K.
M:s nåd. propos., angrde ifrågasatte förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och sockersirap.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskms d. 12 och 13 dennes på bordet lagde ullåtm.
N:o 37, i ani. af K.
M:s nåd. propos. om förhöjning i post 14* - 212 Den 14 Augusti. skjulslegan samt ätskillige inom RiksSt:n väckte frågor om för* ändringar i sältet för utgörande af postskjutsen, om anslag till beredande af lindring deruti samt om dess öfverflyttande å gästgifveriskjutsen m. m.; och N:o 38, i ani. af väckt fråga om stipendier för Folkskolelärare, som å Institutet för döfstumma och blinda genomgå en kurs i melhoden att undervisa döfstumma.
Ånyo föredrogs Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskms d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 39, i ani. af erhållen ålerremiss å betänk.
N:o 9, rör:de anslag af allmänna medel till ersättning för tinder smillosamma sjukdomar nedslaglade kreatur.
Förra gången detta ärende här förevar, beslöt R. o. Ad. att i öfverensstämmelse med den reservation, som vid då afgifna betänk, fanns fogad, godkänna Utskms förslag med eli tillägg derom, alt Konungen skulle ega alt, under tiden lill dess bolag hunne bilda sig för motver kande af följderne af smiltosamma sjukdomars spridande bland boskapskreaturen, vidtaga de åtgärder, som för smittans hämmande kunde vara af omsländighetérne påkallade.
Betänk, är af BondeSt. återremitteradt i syftning att erhålla enahanda tillägg; och då det är af yttersta vigt, att icke så tillställes, att under afvaklan på bolags bildande, lungsjukans härjningar må inom landet ohejdadi fortgå, hemställer jag alt R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, måtte lägga nu föredragna utlåt, till handlingarne.
Palmstjerna, Carl Otto: Om R. o. Ad. lägger detta utlåt, lill handlingarne, vidblifvande sitt förra beslut, så ser jag icke att följden deraf kan blifva någon annan än att frågan kommer alt hell och hållet förfalla, hvilket jag befarar skulle vara en ändå sämre utgång, än om Utskms förslag antages.
Anledo. är alt förmoda, att R. o. Ad:s förut fattade beslut äfven blifver af BondeSt. antaget och att från detsamma en inbjudning till Preste- och BorgareSlm kommer att afgå.
Palmstjernas förslag, sä skulle, i händelse R. o. Ad. bifölle detsamma följden blifva, att R. o. Ad. med vidblifvande af sitt beslut, ville inbjuda de öfrige Stånden att dermed sig förena.
Något resultat måste naturligtvis upstå då 2 Stånd bifallit Utskms förra betänk, oförändradt och R. o. Ad. äfven antagit detsamma, men med ett dertill gjordt tillägg.
Fråga kan nu mera endast blifva om nämnde tillägg, hvilket möjligen kan komma alt förfalla; men detta förekommes äfven om R. o. Ad. behagade inbjuda de öfrige Stånden att om det af R. o. Ad. fattade beslutet sig förena.
Om R. o. Ad. beslutar en inbjudning till de öfriga Stånden, så kommer saken måhända att lyckas, och då jag i hufvudsaken instämmer med Gr, Mörner, så Den 14 Augusti. 213 år jag belåten, endast beslutet så ordnas att det blefve klart och tydligt hvilka ordalag, sorn i den af Utsk:n föreslagna skrifvelsen skulle begagnas.
Orden i Utsk:ns förra betänk.
N:o 9 pag. 5 ”inora den preskriptionstid K.
M. kan finna lämpligt i nåder bestämma” torde böra utgå, då saken blir bestämd.
Jag skulle tro alt meningen blefve fullständig derest skrifvelsen expedierades i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förut fattade beslut.
Skrifvelsen skulle då komma att lyda sålunda: ”dels att Konungen täcktes försäkra de bolag, hvilka redan bildat sig eller framdeles bildas till inbördes försäkring emot den elakartade smiltosamma lungsjukan hos nötkreaturen etc. — — dels att K. M. täcktes, intill dess sådane bolag hunnit komma lill stånd, i nåder fortfarande vidtaga de åtgärder till förekommande af ifrågavande sjukdoms spridande, som omsländigheterne kunde påkalla”.
Uppå härefter framställd propos., vidblef R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut, och beslöts att Medstånden, genom utdrag af prot., skulle vänligen inbjudas, all uti detta beslut sig med R. o. Ad. förena.
Ånyo föredrogs Bevilln.Uisk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 23, i ani. af väckt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadgande!) och författningar, som skota innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet, samt i öfrigt angå den inre trafiken.
Som jag i förevande fråga afgifvit min reservation, anhåller jag att med några ord få göra redo för skälen hvarpå jag densamma grundat.
Det är allmänt kändt att i alla administrativa
Verk finnas sammandrag af författningar och föreskrifter, som tjena till efterrättelse icke allenast för embetsmännen som skola dessa ärenden handlägga, utan äfven för allmänheten, som derom kan behöfva laga kännedom; men sådant är icke förhållandet i afseende på tullagstiftningen.
Det är icke allenast de circulairer, som årligen utkomma från GeneralTullstyrelsen, utan äfven författningar, hvilka innehållas i den årligen utkommande FörfaltmsSaml. för många år tillbaka såsom SeglationsOrdn., Förpassningsstadgan m. fl. hvilka skola tjena till efterrättelse för sådane frågors behandling, som hafva gemenskap med tull-ärendena.
Det torde således finnas klart för en hvar, att det- är nödvändigt att hafva tillgång till dessa föreskrifter och författningar utan att för hvarje tillfälle behöfva eftersöka dem på flere särskilda ställen.
Det är icke blott för Tullstyrelsen och dem som skola handlägga tull-ärenden, som ett sammandrag af alla sådane författningar, som tjena till efterrättelse, vore nödvändigt, ulan äfven för de trafikerande, för Skeppsredare, Skeppare, den mindre Tjenstemannapersonalen, som användes till tullbevakning, äfvensom för Underdomare, hvilka skola handlägga tullärenden, och jag säger ytterligare, att ett sådant sammandrag, en sådan 214 Den 14 Augusti. codifiering i afseende på tullagstiftningen vore af högsta nytta för R.
Sits Bevill.Ulsk. oell skulle fortskynda ärendernes afgörande, då man sålunda kunde undgå att behöfva efterleta förfaitntr, som äro spridda på många ställen eller afbida svar på frågor som från Bevilln.Ulsk. öfverlemnas till de förvaltande Verken.
Någon tvekan om det goda ändamålet med motionen kan icke upsla, och jag skulle tro, att, såvida icke denna fråga kommit alt så hastigt behandlas i Bevilln.Utsk. mot slutet af riksdagen, äfven ett annat beslut hade blifvit fattadl än det hvartill Utsk. nu kommit.
Jag kan således icke annat än önska alt R. o. Ad, behagade fästa sin upmärksamhet på angelägenheten att i afseende på tullagstiftningen erhålla en codiflcation af alla lill densamma hörande, utkomne författningar och föreskrifter, hvilket verk, genom supplemenler af derefter utkommande författn-.r alltid skulle blifva brukbar!; och då jag är öfverlygad att R. o. Ad. inser nyttan deraf, vägar jag tillstyrka afslag å Be vil In.Uisk :s förevaride betänk., anhållandes följaktligen att en skrifvelse måtte till Konungen afgå af innehåll all en Komité' mätte sammansättas eller någon annan åtgärd må blifva vidlagen, till codifiering af alla till tullagstiftningen hörande författningar, föreskrifter och circulairer.
Det vore visserligen serdeles bra, om man för hvarje serskild trafik, eller hvarje serskild ställning i det allmänna lifvet kunde hafva alla möjliga författningar sammanförda på ett ställe, så att man derutaf vore säker uppå, att om man tillräckligen studerat dem, man icke behöfde befara misstag i sitt görande och låtande.
Jag tviflar likväl alt ens för våra högsta embetsman, t. ex.
Landsbo' något arbete befinnes vara uprältadt, hvaruti de blott behöfva bläddra, för alt finna huru de skola förhålla sig i afseende på sine förvallningsåtgärder; och än svårare lärer det vara att upgöra en codex i afseende på något sä rörligt som handeln och dess olika modifikationer.
Det kunde väl lala sig göra alt sammanföra dessa författningar i en enda volym, som då blefve ganska betydlig och slör; men jag är öfverlygad derom, att, under det att denna sammanföring utarbetades, skulle förändringar i desamma författningar, som codifierades, upsla.
Då raan vet, att tulltaxan och deraf följande författningar ändras vid hvarje riksdag, så måste man anse ett sådant sammandrag icke kunna tjena längre än 3 år och att således supplemenler eller omarbetning af detta sammandrag borde komma att ega rum livart 3:dje år, och att de dermed förenade kostnader svårligen skulle motsvaras af den härmed vunna fördelen lärer en hvar lätteligen kunna inse, såvida man icke tillika ville ålägga de trafikerande att köpa dessa arbeten till betäckande af tryckningskostnaderne.
Jag anser således alt motionen bör räknas lill en af de fromma önskningar, som kunna yttras af personer, som icke riktigt inträngt i förhållandena, sådana de i verkligheten sig befinna.
Detta är, som jag nyss sade, en from önskan, som icke kan up - Den 14 Augusti. fyllas i och för det afsedda ändamålet, såvida man ej vill upoffra en aldeles onödig kostnad derpå, och jag är öfvertygad, att likaväl hädanefter som hittills, skall det säkerligen icke blifva svårt för de trafikerande eller för dem, som skola erlägga tullafgifter att blifva underrättade om hvad som bör iakttagas, utan att codification af General-Tullstyrelsens circulairer eller författningar blifver nödvändig.
Jag anhåller sålunda om bifall till betänk.
Utsk. har som skäl för sitt afstyrkande anfört att få personer skulle köpa eli sådant arbete, som det ifrågavande och jag har hört samma skäl åberopas af den föregående talaren.
Jag skulle deremot tro att hvar och en som komme i behof af ett sådant arbete, äfven köpte detsamma och om äfven upläggandet deraf på trycket skulle medföra någon förlust för Staten, vore dock den allmänna nytta som deraf kunde dragas samma kostnad vida öfvervägande.
Man har sagt att denna codification komme alt undergå ständiga förändringar, äfven under det att arbetet utkom — delta bevisar just på hvilken osäker grund som tullagstiftningen står och hvilket en hvar som har någon beröring med densamma i afseende på sin egendom och de åtgärder som vidtagas i afseende på tullkontrollerme, nogsamt får erfara.
Det är en sanning, alt årligen utkomma circulairer från GeneralTullslyrelsen innefattande förändrade föreskrifter för Tulltjenstemännen i den redan gifna tullagstiftningen; men allt sådant, som sedermera efter uprätlandet och utgifvandet af den af mig yrkade codex utkomma, kunde lätt tryckas i ett supplement till densamma.
Jag anser sålunda att de skäl, som blifvit förebragte för bifall till betänk, icke äro tillräckligt talande, icke upvägande dem jag för den motsatta åsigten framställt, hvarföre jag fortfar i min förut gjorda anhållan.
Afven jag anser att motionären haft mycken anledning lill siri framställning att de stadganden och författningar, som angå tullbehandlingen af in- och utgående varor, borde kunna vara tillgänglige i något Verk der man kunde inhemta nödiga underrättelser i berörde hänseende, utan att behöfva söka dem i en mängd serskilda författningar, äldre och yngre, deraf åtskillige äro gamla nog, ehuru med gällande kraft.
Reservanten synes dock hafva galt nog långt i sin fordran, att dessa författningar skulle i en eller tvänne lagar sammanfattas; det är icke här fråga om att stifta lagar, utan alt sammanfatta de författningar, som äro utgifne, så all de ulan svårighet och omgång blifva tillgänglige för hvar och en som befattar sig med företag, hvarpå föreskrifterne hafva afseende.
Jag anser således för min del att det vore lämpligt och ganska nyttigt så väl för all tjena lill slutlig efterrättelse för de trafikerande, som till tidsbesparing både för dem och tullijensleraännen, 216 Den 14 Augusti. att alla för tullagstiftningen gällande författningar sammanfördes pä ett ställe.
Gyldenstolpe liar visserligen med rätta anmärkt rörligheten i denna lagstiftning och att följaktligen i den begärda codificationen ständiga förändriDgar komme att ega rum; men det oaktadt tror jag dock att, i och för sjelfva sakens skull det vore nyttigt alt hafva alla gällande författningar, som röra tullagstiftningen, sammanförda i en codex, den såväl affärsmannen, som lulltjenslemannen, kunde låta interfoliera för alt sedermera anteckna de förändringar som i berörde hänseende inträffade.
Man kunde sålunda erhålla en Journal öfver alla de serskilda, ofta nog besynnerliga resultater, som upkomma genom riksdagsbesluten och de motioner som under riksdagarne väckas, hvilken journal, om jag så får kalla den, blefve, såsom lärorik, af ganska mycket värde för framlida riksdagsraöteu.
Om motionären inskränkt sig endast till ett sammandrag af de författningar, hvilka Ständme vid hvarje riksdag utfärda eller förändra i afseende på tulltaxan, så hade arbetet blifvit temligen enkelt och låtit lätt nog utföra sig; men då man tager i betraktande att här äfven begäres sammanförandet af författningar, hvilka Ständme icke ensamt handlägga och ofta förändras mellan riksdagarne t. ex.
Seglationsordningen, Slämpelförordningen, Lurendrejeriförordningen, Reglementet för Lotsverkets tjenstemän m. m. så finner man att det blefve ett vidlyftigt arbete, som ingalunda skulle medföra del dermed afsedda ändamålet, ty hvad rörer väl sistnämnde reglemente den trafikerande, del angår endast den vid Lotsverket anställda tjenstemanuapersonalen.
Jag uprepar det, icke häfver en handlande gagn af Lolsreglementet, och sammanföringen af så många heterogena ämnen vore sålunda hvarken nyttig eller nödvändig.
Jag tror det vara aldeles tillräckligt för den handlande, då lian kan köpa sig lösa nummer af de författningar som för hans rörelses bedrifvande kunna vara nödvändiga att känna.
Palmstjerna anser jag att motionären gått för långt att vilja sammanföra alla bestämmelser i afseende på tullagstiftningen i 2:ne lagar.
Jag skulle tro alt om det updroges åt en Komité' att i ett sammandrag innefatta alla författningar, som åro utgifna i afseende på t ullärenden, så hittade den ganska säkert på det lämpligaste sältet för upställningen af ett sådant sammandrag, och måhända kunde ärendena befinnas vara af beskaffenhet alt kunna sammandragas i 2 eller flere lagar, eller som ungefärligen kan vara detsamma, afdelmr; men den utsträckning motionen fått, hindrar likväl icke nödvändigheten alt ett sådant sammandrag bör finnas.
Vi håfve sådane i kameralvåg, i militärväg och dessa sammandrag äro af stor vigt; hvilket besvär och hvilka volymer skulle ej upkomma om man nödgades samla dessa spridda författningar!
Nej, vi håfve genvägar, och hvarföre skulle man ej söka tillvägabringa sådane äfven i afseende på lullbestämmelser - Den 14 Augusti. 217 na; så mycket nödvändigare, som det är ett sätt att åstadkomma större kontroller och mera säkerhet i afseende på dessa frågor.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs härefter till bifall å Utsk:s utlåt. framställde propos. besvarades med starka
Ja, blandade med Nej, hvarpå Fl.
Ex. förklarade det han ansåg
Ja hafva varit öf vervägande.
Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Ulsk. d. 12 och 13 dennes på bordet lagde utlåt.
N:o 25, i ani. af väckt motion, rör:de verkställande af undersökningar för utrönande af rätta beloppen, hvarmed de i 15 § Tulltaxe-underrältelserue medgifne tull-restitutioner böra utgå.
Lagerbjelke, Guslaf:
Näst på listan till föredragning stå nu i ordningen LagUisk:s betänkm N:ris 44 och 45, det förra i anledn. af framställde anmärkmr emot Utsk:s betänk.
N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af Kgl. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom, det sednare ang:de arfsrätt för oäkta barn.
Som begge dessa betänkm måhända komma att föranleda en längre diskussion, såsom varande af vigt hvar för sig, men liden är för långt framskriden för att dertill blifva tillräcklig, hemställer jag det R. o. Ad. täcktes upskjuta med pröfningen af förenämnde betänkm till nästa plenum.
Uppå H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs i ani. häraf framställda propos. beslöts att med pröfningen af LagUtsk:s ullåtm N:ris 44 och 45 skulle anstå lill morgondagens plenum.
Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda mern.
N:o 130, om sammanjemkning af RiksStms skiljaktiga beslut, i ani. af Utsk:s betänk.
N;0 114, rör:de Folkundervisningen i riket.
0 Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 131, i ani. af återremiss utaf betänk.
N:o 118, ronde väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt.
1 sammanhang härmed anmälde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, till afgörande BankoUtsk:s d. 2 och 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 70, i ani. af väckte motioner om deciraalsystemets in förande i afseende å mätt, mål, vigt och mynt, hvilket utlåt., enligt R. o. Ad:s d. 6 dennes fattade beslut, hvilat för att förekomma jemte Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nu föredragna utlåt.
Den af Kontraktsprosten Söderberg vid Allra. Besv.- o. Ekon.Utsk:s förevar:de utlåt, fogade reservation uplästes på be gäran af Frih. Cederström, Rud., som derefter yttrade:
Villigt bör jag medgifva alt de, i Ekon.Ulsk:s nu inför R. o. Ad. uplä - 218 Den 11 Augusti. sta utlåt., införda vigtiga förbehåll utgöra lika manga verkliga förbättringar af dess i ämnet förut aflåtna förslag; men jag kan ej godkänna de grunder, hvarpå alltsammans hvilar.
Jag finnér nemi. i öfverensstämmelse med den nyss afbörda reservationen, deciraalsystemets införande utgöra något lika onödigt, som för allmänheten misshagligt och genom denna sin nyhet och misshaglighet jemväl obeqvämt.
Ogerna yrkar jag på detta rum denna satts, enär det är mig väl bekant, att R. o. Ad. vid åtskilliga tillfällen uttalat sig för decimalsystemet, med förkärlek omfattat della system och trott sig deruti finna väsendtliga fördelar, som borde föranleda till dess antagande för allmänt begagnande i bela riket; men med all den vördnad, jag hyser för R. o. Ad., och all den tillgifvenhet, hvarmed jag är fästad vid della II.
Stånd, måste jag dock anse mera afseende böra fästas å hela det Svenska folkets förmån och mening härutinnan; — och alt Svenska folket icke yrkat, än mindre skulle hafva någon nytta af förslaget, det är hvad jag vågar påslå.
Men är då andra nationers exempel i detta fall så synnerligen talande till förmån för decimalsystemet?
Reservanten bar rätteligen anmärkt det begrundansvärda deri, all Engelsmännen, utgörande den mest industriösa bland verldens nationer, icke antagit decimalsystemet, samt alt en hos dem år 1819 tillsatt Kommission för undersökning i detta ämne, gaf företräde åt duodecimalsyslemet.
Månne väl detta sednare räknesyslem livilar på en mera osäker fot än del förra?
— Del lärer man väl icke kunna påstå; och vore förhållandet sådant, kan man väl föreställa sig att Engelsmännen med sitt praktiska sinne skulle lagstifta i motsatt anda!
Men häraf vill jag, lika med reservanten, draga den slutsalts, att då Engelsmännen kunna dröja med införandet af decimalsystemet, torde äfven andra nationer kunna göra likaledes; helst, såsom reservanten också ganska rigligt anmärker, alla öfvade räkenskapsförare kunna reda sig tillräckligt med det gamla systemet, och det nya torde på mansåldrar icke förmå alldeles uttränga denna sin företrädare.
Ifvern för decimalsystemet är för öfrigt hos oss vid riksdagarne visst icke ny.
Man har ju om dess antagande tillförene formligen förenat sig.
Jag påminner mig likväl vid detta tillfälle hvad en hland de snillrikaste af Sveriges framfarna Drottningar yttrat: ”Vi lefva”, sade hon, ”i ett land, der på mycket tal intet beslut följer”.
Hon kunde tillagt: ett land der på fattade beslut, verkställighet ej alltid låter sig vä! göra.
Men hvaraf härrörer det?
Jag hemställer om icke orsaken dertill bör sökas iden omständigheten, alt en så stor mängd af våra s. k. förbättringsförslag utgått från ensidigt theoretiska grunder, med förbiseende af de praktiska förhållandenas vigt.
Månne icke äfven frågan handlar om att, för tillfredsställande af en theoretisk fantasi, tillvägabringa en förändring, som likväl i praktiken skulle medföra de mest genomgripande svårigheter!
Att vidare utveckla detta ämne torde nu vara öfverflödigt, då R. o. Ad. tillförne på ett utförligt sätt behandlat ämnet och Den 14 Augusti. 219 jemväl dervid tillåtit mig all försvara mina åsigter, för hvilka också Utsk. i detta utlåt., ehuru i största korthet, redogjort; och får jag, på grund deraf anhålla, det täcktes R. o. Ad. afslå Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nu föredragna utlåt.; hvarmed torde följa eli afslag jemväl å det af BankoUlsk. afgifne förslag, hvilket Ståndet beslutat borde i ett sammanhang med della behandlas.
Jag är ganska oviss huruvida Svenska folkel skulle finna sig belåtet med ifrågavande förändring såväl i mynt som i måll, mål och vigt, hvilken förändring, om den skall vidtagas, bör ske i det ena hänseendet såväl sorn i del andra, så framt ej någon svårighet skal! opstå i sjelfva verkställigheten.
I alla fall upkomma så många svårigheser vid öfvergången från det gamla lill det nya, ali den nu lefvande generationen alldrig kommer att i allmänhet beqväma sig lill det nyas begagnande, ehuru jag medgifver att antagandet af berörde system kan för den upvexande befolkningen, som ifrån början af sin skolgång vänjes vid de nya begreppen, måhända blifva ett steg framåt på bildningsbanan.