Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag begär då, när jag talat för riksdagarnas återkommande hvart 3:dje är, att få i pro t. nedlägga den inre öfvertygelse, som fört mig härtill, nemi. att vårt statsskick derigenom skulle förbättras och icke sönderbrytas; ty envisas vi med att hafva riksdagar blott hvart femte år, är min öfvertygelse (redogörelsen skall jag bestå), alt vi envisas så länge, tills allt sönderbrytes.
Det var efter detta omdöme jag vill, att efterverlden skall bedöma mig.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, det han ansåg sig skyldig, i anseende till den tillvitelse, som af Frih. Roye blifvit honom gjord, att nämna, det Frih. blifvit uppropad i den ordning, som han, H. Ex. veterligen, sig anmält, samt att II.
Ex. hvarken ägde rättighet eller vilja att göra grace åt någon; hvilket H. Ex. bad Frih. Boye ihågkomma.
H. Ex. Hr Gr Mörner:
Jag har denna gången begärt ordet endast för att upplysa ett missförstånd, hvartill jag icke trott mig hafva gifvit anledning.
Mari har förebrått mig att hafva klandrat, att ungdomen vill deltaga uti allmänna ärender, och att hafva påstått, att ungdomen icke kunde äga visdom.
Sådant har aldrig undfallit mig.
Hvad jag säde var det, att i en tidpunkt, sådan som denna, då ungdomen önskade lika mycket att visa sig som ålderdomen, och nära nog att vara rådande, skulle det icke fela, huru nära man också flyttade riksdagarna intill hvarandra, att flera unga män korame hit, och att man således skulle linna lika många oerfarna riksdagsmän, efter de vore nybol'- Den ii September f. m. jare.
Jag hvarken klandrat deras vishet, eller ämnar jag klandra, att de komma.
Jag yltrade tvärtom, att det var väl, att de komma.
Följaktligen må man icke beskylla mig att hafva misskänt ungdomens värde, en beskyllning, sorn var mig i högsta måtto oväntad.
För öfrigt hvad angår det, som här sedermera blifvit sagdt ang:de ofullkomligbeten af vårt statsskick och att det icke framskridit sedan 1809, så öfverlenmar jag åt historien att döma derom, och jag väntar, att historien skall göra rättvisa.
Men jag vill blott erinra, att 1809 hade vi icke något behof att likna Brödrariket, emedan vi då icke ägde något Brödrarike.
Sedermera torde det finnas af det arbete, som blifvit användt för håfvens förening och för flera andra ändamål, att vi icke stått stilla, och den, som deråt vill egna en närmare granskning, skall finna, alt det gifves ingen enda husliållsgren, deri icke statsskicket blifvit förbättradt.
Må det slutligen tillåtas mig vidblifva den öfvertygelse!!, att genom riksdagarnas närmare sammanflyttande någon väsendtlig förbättring i vårt statsskick icke kan vinnas, och att något sönderbrytande af vårt samhällsskick icke är att befara af bibehållandet af den närvar, perioden emellan riksdagarna.
Landtm, hemställde, om B. o. Ad. behagade godkänna Constit.Utsk:s uti memor.
N:o 3i framställda grundlagsändringsförslag till den behandling, 56 § Reg.F. föreskrifver.
Ropades nej. H. Ex. hemställde, om R. o.
Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara den anmärkning, att uti 49 § Reg.F. samt 3 § Riksd.Ordn. borde ordet tredje insättas i stället för ordet femte.
Jag skulle vördsamt anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes inhemta, huruvida icke R. o. Ad. för dess gemensamma tanka ville förklara, att de uti detta och nästföljande memor. framställda förslag böra af Constit.Utsk. framställas uti ett förslag; i hvilket fall likväl det af Gr.
Frölich framställda förslag, som R. o. Ad. förklarat för dess gemensamma tanke, skulle kunna framställas uti ett särskildt memor.
, som, oberoende af det andra, vid nästa riksdag kunde antagas eller afslås.
Om R. o. Ad. instämmer häruti, kunde Gr.
Frölichs förslag slutas med orden 3:dje år och blefve följaktligen så lydande: ”R.
St. skola i kraft af denna grundlag till lagtima riksdag sammankomma hvart 3:dje år,” samt det andra redactionsförslaget börjas med ordet år, då det komme att lyda sålunda: ” år till lagtima riks dag sammankomma på den första helgfria dagen i Oct. månad.
Uti hvarje” etc., på sätt Utsk. föreslagit.
Jag anhåller endast att få förena mig uti hvad Hr v.
Troil tillstyrkt.
D cn ii September f. m. 125 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom dess gemensamma tanke förklara den af Hr v. Troil nu framställda anmärkning.
Då det af Hr v. Troil sist framställda yttrande, hvaruti jag, såsom jag uppfattat det, i allo instämmer, är af mycken vigt, anhåller jag, på det vi må blifva förvissade om, att det icke blifvit oriktigt uppfattadt i prot., att detsamma må blifva uppläst.
Boyes begäran synes mig lämpligast kunna fullgöras genom justering af prot.utdr., som i anledn. af beslutet kommer att afgå.
Sedan hvad Hr v.
Troil till R. o.
Ad framställt synes hafva vunnit R. o. Ad:s bifall, tager jag mig friheten nämna, att, för att från hvarannan åtskilja de tvenne förslagen, någon förändring i ordalydelsen torde blifva nödvändig genom ett återgående till 49 §:ns ursprungliga redaction , hvaruti Gonstit.Utsk., jag vet icke hvarföre, gjort en omflyttning af ord.
Såsom jag uppfattat llr v. Troils mening, skulle då första förslaget, nemi. ang:de riksdagarnas återkommande hvart 3:dje år, lyda som följer: ”R.
St. skola i kraft af denna grundlag hvart 3:dje år,” etc. (på sätt §:n lyder uti dess närvar, oförändrade skick).
Det andra förslaget skulle börja med tankstreck och orden: ”år till lagtima riksdag sammankomma,” samt innehålla det öfriga af Utsk:s redactionsförslag, fr. o. m. orden: ”på den.” TJndcrteckn.
Visserligen har jag till prot. uppfattat Hr v. Troils förslag och det i anledn. deraf fattade beslutet , ulan att jag likväl i ögonblicket kan bestämdt på ordet uppgifva redactionen; men då densamma ovilkorligen skall införas i prot.utdr., torde vid detsammas justering lämpligen böra bestämmas, huru beslutet skall redigeras.
Genom den framställning, som Frih. v. Schulzenheim gjort, visar sig ännu mera angelägenheten af hvad jag begärt, nemi. att man må få veta, hvad som är beslutadt eller icke.
Frih. v. Schulzenheim har uti redactionen gjort en rättelse, som är riktig, men icke motsäger hvad Hr v. Troil föreslagit.
Det är således nödvändigt, att det afgöres, om den af Frih. v. Schulzenheim föreslagna rättelsen skall observeras eller icke, och att vi må få veta klart, hvad vi afgjort eller ej.
Det fägnar mig synnerligen, att Frih. Boye, som klagat öfver prejudice deruti, att talare, som anmält sig efter honom, före honom blifvit uppropade, nu fått tala före mig, ehuru jag före honom begärde ordet.
Jag klagar icke deröfver, utan anser det för en billig satis - ia6 Den 11 September f. m. faction.
För öfrigt får jag förklara, att min anmärkning, som 11. o. Ad. antagit för dess gemensamma tanka, verkligen var den, som Frih. v. Schulzenheim uppgifvit, endast med det tillägg af mig, att med det sednare förslaget skul le Constit.Utsk:s efterföljande mentor, sammanknippas till ett enda sammanhängande förslag.
Jag kan verkligen icke fullt redogöra för anledningen, hvarför den omflyttning ägt rum, sorn Frih. v.
Schulzenheim ganska riktigt anmärkt, om icke derföre, att ordställningen derigenom ansågs blifva något bättre; men skulle R. o. Ad. förklara för sin gemensamma tanka, att en omflyttning i detta fall bör äga rum, gardet ganska val an.
Första perioden komme då att lyda salunda: ”11.
St. skola, i kraft af denna grundlag, hvart 3:dje år till lagtima riksdag sammankomma;” och sednare förslaget blefve detta: ”— — — år till lagtima riksdag sammankomma på den första helgfria dagen afOctober månad.
Uti hvarje riksdagsbeslut etc.” H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillknnnagaf, alt prot.- utdr., rör:de Constit.TJtsk:s memor.
N:o 3 r, skulle för R. o. Ad. blifva justeradt i dag på eftermiddagen.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna utlåtm från:
BancoUts kottet:
N:o 36. i anledn. af förrättad revision af ej mindre Bancodiscontverkets räkenskaper och förvaltning, än äfven förra Riksdiscontverkets fortsatta utredning för år i833; Allm.
Besvärs- och Oecon.Utskottet: N:o 114- i anledn. af väckt motion om förklaring af stadgandet i 2 sect. r cap. i § af K. SkolOrdn. d. 16 Dec. 1820, i fråga om skyldighet att bygga och underhålla skolhus i städerna; N:o 116. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o g3, ang:de upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar lill eccleciastika embeten och tjänster; N:o 117. i anledn. af väckt motion, att den ännu beridna delen af Smålands Hussarreg:te måtte afsitta, men om detta ej bifölles, lindring i rustningsskyfdigheten erhållas; N:o 118. i anledn. af väckt motion, ang:de approbation af recruter vid de indelta reg:terna samt beskaffenheten af boningshusen vid rotetorpen, m. m.; N:o 119. i anledn. af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustnings- och roteringsbesväret; i\:o 120. i anledn. af väckta motioner, rör:de grunden för beräknande af planpenningar eller det bidrag, stamrotar - Den 11 September f. ni.
127 na böra af strörotarna erhålla samt flyttning af soldattorp från ett till annat hemmans ägor.
II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 c. nV. lii fidem protocolli, F. O.
Thorsdagen den ii September 1834.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s den i dennes på bordet lagda memor.
N:o 32 med förslag till grundlagsbestämmelser, ang:de urtima riksdagar och deras föremål.
Hr von Troil, Emil: Jag gillar Utsk:s åsigt, att motionsrätten ej bör finnas vid urtima riksdagar, emedan Regeringen, efter min tanka, bör kunna sammankalla R.
St. för vissa ärender, utan att derföre belasta landet med kostnaden för årslånga riksdagar.
Men vid en särskild del af Utsk:s förslag har jag en anmärkning att göra.
Svenska Folket är i behof af väsendtliga grundlagsförändringar i frågan om ny organisation af såväl Styrelsen som Representationen.
I nu gällande grundlag har man också sörjt derför, att inga grundlagsförändringar kunna ske utan den långsamhet och tröghet, som erfordras för behörigt öfvervägande; men dessa hinder för grundlagsförändringar böra ej heller vara större, än denna omtanka påkallar, och sådant skulle blifva följden af Utskrs förslag, då det alltid skulle fordras en liggetid af 5 är för hvarje grundlagsförändrings antagande, i stället att den nu kan antagas inom kortare tid, då urtima riksdag inträffar.
Jag hemställer således, att orden: men hvilka ej må sträckas till grundlagsändringars föreslående eller afgörande, böra alldeles utgå ur den föreslagna nya redactionen af 49 § Reg-F- och 2 § Riksd.Ordn., så att
Konungen vid urtima riksdag äfven må kunna föreslå bordläggning af nya grundlagsförslag eller afgörandet af redan bordlagda.
Det är väl sannt, att hvarje grundlagsförändrings antagande inom en kortare tid, än Utsk. föreslagit, då i allt fall kommer att bero derpå, huruvida en K. propos. derom framställes; men jag får förklara, att, efter min öfvertygelse, någon grundlagsförändring i de vigtiga frågorna ang:de ny organisation af Styrelsen och Representationen aldrig kan tillvägabringas utan ledning af Regeringen, och om man således alltid skulle vänta i 5 år med antagande af ett i detta afseende framstäldt förslag, Den ii September e. m. kunde det luinda, att den styrelsepersonal, som framställt förslaget, under tiden afgått oell alt allt hopp om förändringen derigenom tillintetgjordes.
Jag yrkar på grund häraf, att It. o. Ali. må såsom gemensam tanka antaga den af mig gjorda anmärkning.
Den siste talaren synes hafva antagit, att Constit.Utsk:s nästföregående betänk, skall blifva bilället och att således R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut icke skall leda till någon påföljd.
Jag deremot, som biträdt den mening, att lagtima riksdagar böra återkomma hvart 3:dje år, förutsätter äfven, att denna mening skall blifva gällande, och kan ej finna annat, lin att lika så berömligt det var af grundlagsstiftarne att Jemna en väg för constitutionsenlig förändring af grundlagen, lika så vådligt skulle det vara att antaga den siste talarens sats.
Såsom exempel vill jag erinra, att om en urtima riksdag ännu räckte, dä en lagtima riksdag inträdde, skulle, efter Hr v. Troils förslag, en grundlagsförändring kunna föreslås och afgöras inom en månad, och det skulle således helt och hållet tillntetgöra' ändamålet af den mognad i begreppen, som man för en grundlagsförändrings antagande ansett nödig.
Jag motsätter mig på dessa skäl Hr v. Troils förslag.
Cederström, Jac : Utsk:s ifrågavav. förslag är icke nytt; det har redan förut varit föremål för R.
St:s öfverläggningar, och samma grunder, som då hindrade dess antagande, skola, såsom jag förmodar, leda till samma påföljd vid nästa riksdag.
Jag bör emedlertid icke helt och hållet förbigå att yttra mig öfver Utsk:s betänk., enär Utsk. förbisett Sveriges verkliga statsskick; ty i samma stund Utsk:s förslag antoges, skulle det blifva möjligt att vid urtima riksdag få bevillningen förändrad till högre belopp och sedermera vid den lagtima riksdagen låta R.
St. åtskiljas, innan någonting angående bevillningen blifvit afgjordt.
Hvad Hr v. T roils förslag om behandligen af grundlagsfrågor angår, har Frih.
Boye redan visat vådan deraf, och hvar funnes väl sedan någon garanti för statsskickets bestånd?
Bemödandet att få en ny Styrelse förtjenar ej att upptagas till besvarande, om dermed menas ett ombyte af Ministeren; ty Representationen har i detta afseende grundlagen för sig, och loy § kan, efter hvad jag vid flera föregående tillfallen yttrat, tillämpas, om R.
St. ej hysa förtroende för Konungens rådgifvare, ehvad Constit.Ulsk. gjort anmärkning eller icke.
Men om det åter är en ny styrelseform, som talaren åsyftat, är det förgäfves att söka något bättre, så länge icke en hvar har lika interesse af statsbördorna, och hvarje försök till förändring skulle endast öka spliten emellan särskilda interessen, om man ej börjar i den naturliga vägen , att all olikhet i medborgarnas interessen borttages.
Att K. pro po - Den ii September c. m. 129 ' pos:r skulle blifva enda öfverläggningsämnet vid urtima riksdagar, anser jag äfven vådligt derföre, att 0111 II.
St. skulle finna, att Statsrådets samtliga ledamöter icke iakttagit .Rikets sannskyldiga nytta och ville besluta en anmälan om deras entledigande, kunde sådant icke ske, och den påföljande lagtima riksdagen kunde sedermera paralysera föregående Ständers önskan.
Man måste erkänna, att då Representationen är samlad, bör den äga att verka i alla riktningar, Och långt ifrån att inse någon nytta af Utsk:s förslag, anser jag, att man derigenom blott beredt flera urtima riksdagar och ökade bevillningar.
Jag anser emedlertid ej mödan värd t att nu begära propos. på antagande af min åsigt, såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka; jag vill blott hafva den i prot. förvarad och hoppas, att vid nästa riksdag andra personer skola göra den gällande.
Afven jag finnér det betänkligt att lemna urtima riksdagar mindre rätt än lagtima, och jag anser det icke kunna stå tillsammans med ett constitutionelt samhällsskick att betaga Representationen vid något sammanträde dess controllerande rättighet.
När urtima riksdag sammankallas, sker det merendels lill följd af några ovanliga händelser eller olyckor, såsom krigsorsaker eller dylikt, och det vore orätt, om vid sådana tillfällen Representationen ej linge utöfva sin controll öfver de åtgärder, sorn föranled t dessa händelser, eller om R.
St. skulle inskränkas till öfverläggning endast om krigsgärden.
Jag vill derföre ej påstå, att R.
St., såsom de nu öro organiserade, i sjelfva verket kunna utöfva någon controll; men då jag förutsätter, att Constit.Utsk. vid denna riksdag inkommer med ett lör— slag till reform såväl i Styrelsens som Representationens organisation, vill jag ej betaga kommande Ständer den magt, som oundgängligen fordras för controllcns utöfning.
Jag kan således ej godkänna, att R.
St. vid urtima riksdagar skulle afstå sin granskningsrätt öfver styrelsepersonalen; men väl vill jag gå in derpå, att R.
St. vid sådana tillfallen afstå från sitt initiativ i all lagstiftning.
Lika med Hr v. Troil kan jag ej heller medgifva, att R.
St. skulle afstå från rättigheten att vid urtima riksdagar afgöra grundlagsfrågor.
Jag ser häri ingen våda för öfverraskning, så länge R.
St. äro delade på 4 kamrar, som först skola antaga ett framstäldt förslag och sedan, efter föregångna nya val, afgöra frågan, hvarefter slutligen Konungens sanction tillkommer; men väl befarar jag vådan deraf att alltför mycket aflägsna sådana frågors afgörande.
Jag tillstyrker således återremiss af Constit.Utskts ifrågavar. betänk, och föreslår, att R. o. Ad. må såsom gemensam tanka antaga följande redaction af tillägget till 49 § Reg.F. och a § Riksd.Ordn.:
Vid urtima riksdag öfverlägge och bes lute R.
St. blott om såla II. 17 i3o Den Ii September e. m. dana allmänna ä ren d e r, d cm K o n u n g o 11 sjelf framställer; dock må vid urtima riksdag äfven upptagas alla frågor, som angå den ministeriella ansvarigheten och Ståndens enskilda angelägenheter.
Då jag under förmiddagens discussion kom att inblanda det nu förevar, betänk., anser jag mig skyldig att yttra min åsigt i ämnet.
Jag skall härvid icke ingå i theorien om urtima och lagtima riksdagar, ty jag har endast på practisk väg kommit till min åsigt.
Utsk. har uppställt åtskilliga distinctioner och deribland gjort ett tillägg i 28 § Riksd.Ordn. och 53 § Reg.F., syftande derhän, att vid urtima riksdagar Utsk:n icke skulle träda i verksamhet, utan så vidt det för handläggningen af remitterade mål blef nödigt.
Detta synes också innebära hela fördelen af Utskrs förslag; men låtom oss tillse, hvilket förhållande häraf uppstår.
Hvad först Constit.Utsk. beträffar, skulle det enligt förslaget icke komma i verksamhet; men hvad öfriga Utskrn angår, såsom Stats- och Bevilln:sUtsk:n, lära de svårligen blifva utan verksamhet vid någon riksdag, och samma förhållande kan antagas med Lag- och BancoUtskm samt Exped.Utsk., hvilket sistnämnda alltid blifver nödvändigt.
Hela fördelen skulle således bestå deri, att Constit.- och Oecon.Utskrn ej skulle komma tillsammans; men petitionsrätten är en helig sak, och jag kan ej inse sådana fördelar af Oecon.Utskrs sättande i overksamhet, att förslaget derigenom för mig blir antagligt.
Jag ser häri blott ett sätt att vid urtima riksdagar föra oss in på långa dis— cussioner och strider om hvad som kunde göras eller icke.
Cederström och inser intet skäl, hvarföre ej samma ärender skulle få behandlas vid urtima som vid lagtima riksdagar.
Jag hyser äfven det hopp, att vid nästk. riksdag förslaget skall afslås, om än det nu antages att hvila på bordet; men i alla händelser hoppas jag, att Hr v.
Troils förslag till gemensam tanka icke antages, emedan jag, såvida Utskrs förslag godkännes, anser högst angeläget, att förbudet mot grundlagsförändringars väckande eller afgörande vid urtima riksdagar qvarstår.
Hr v. Troil har väl sagt, att nödiga förbättringar derigenom skulle fördröjas; men med förutsättning, att lagtima riksdagar återkomma hvart 3:dje år, finnér jag ingen fara att låta alla förslag till grundlagsförändringar under denna tid hvila.
Jag anser för min del Constit.Utsk:s ifrågavar. förslag innebära en betydlig förbättring i nu gällande ordning, — en förbättring, som jag anser R. o. Ad. böra medverka att tillvägabringa och förbereda på sådant sätt, att den kan antagas vid nästa riksdag.
Fördelarna af detta förslag äro för det första, att urtima Den ii September e. m. i3i riksdagar kunna blifva betydligt kortare, och att K.
M. kail sattas i tillfälle alt i vigtigare fall rådpläga med R.
St., utan att derigenom föranleda väckandet af frågor om ändring i alla möjliga samhällsförhållanden.
Det är ganska troligt, att urtima riksdagar skulle blifva kortare, då man ej behöfde afvakta motionstidens slut och utskrifning af alla remisser, innan Utsk:n kunde sältas i verksamhet; jag tror t. o. m. att en urtima riksdag på detta sätt skulle kunna afsiutas inom den tid, som nu åtgår, innan Utsk:n komma i arbete.
Dernäst kunde nian undgå de frågor, som nu alltid upptaga mycken tid, nemi. örn ny statsreglering, nya bevillningsgrunder, brännvinsförfattning och alla dithörande ämnen , jemte flera andra , som nu vid hvarje riksdag återkomma.
Det är således klart, att genom inskränkning till sådana ärenden, som Konungen framställer, skulle tidsbesparingen blifva ganska betydlig, oberäknadt den lättnad i liksdagskostnader, som deraf skulle uppkomma.
Ett angeläget ärende skulle då kunna afgöras, utan att
Representationen behöfde hela år igenom vara fästad i hufvudstaden, skiljd från sina egna bestyr hemma, deraf frukterna ofta äro mera båtande, än af hela riksdagen, och Konungen skulle sättas i tillfälle att rådpläga med R.
St. utan fara att se ålla möjliga frågor om reformer eller förändringar, som stundom äro försämringar, upptaga Representationens tid och utledsna folket.
Men så är icke händelsen nu, och exempel derpå äro de sednast förflutna riksdagarna, af hvilka ingen förgått, ulan att sådana förslag förekommit, som åsyftat totala förändringar.
Visserligen äro icke alla motioner så genomgripande, men många äro af den beskaffenhet, att de hvar för sig fordra mycket arbete och sammanlagda utgöra en alltför stor massa för en riksdag.
Af dessa skäl tillstyrker jag i det hufvudsakliga bifall till Utskrs förslag, men anhåller likväl att dervid få göra ett par erinringar, emedan jag önskar, att förslaget må blifva så beredt, att det vid nästa riksdag kan antagas, utan att man då må kunna framkasta mindre omständigheter för att försvåra antagandet.
Den första anmärkningen är, att R.
St. böra vid hvarje riksdag kunna granska Banco- och Riksgtsverken, hvilket, enligt Utsk:s förslag, är dem betaget.
För hvar och en lärer det vara klart, att en sådan granskning ofta är högst angelägen i åtskilliga snart afgjorda omständigheter, som dock för tillfället kunna vara af vigt, och denna granskning kan således ej hafva några olägenheter med sig, icke leda till betydliga omstöpningar och icke utdraga tiden, enär Konungen i allt fall äger att när som helst upplösa riksdagen.
Men många hithörande frågor kunna förekomma, som äro angelägna för R.
St. att för tillfället afgöra, utan att detta afgörande erfordrar mer än ganska kort tid.
Då jag således häraf endast ser fördelar och inga olägenheter, vågar jag föreslå, att R. o.
Ad. måtte förena sig om Den ii September c. m. den gemensamma tanka, att II.
St. böra förbehålla sig rätt alt äfven vid urtima riksdagar granska Banco- och Riks:sverken samt behandla deraf föranledda frågor.
Måhända vore det äfven nödigt att tilliigga några ord om 11.
St:s rätt att jemväl bestämma om riksdagskostnaderna, ty möjligen skulle de annars kunna anses derifrån uteslutna, eller åtminstone förevändningar bernias för afstvrkande af i sådant afseende uppgjorda förslag.
Jag skulle tio, att dessa nu anmärkta brister lätt äro afhjelpta och att det gagnande förslaget således bör antagas med någon ändring i redaetionen.
Jag har uppgjort ett förslag härtill, sorn jag vördsamt underställer R. o. Ad:s pröfning, så lydande:
Vid urtima riksdag öfver lä g ge och bes! ute R.
St. blo/tt om sådana allmänna ärenden, som Konungen framställer eller hvilka äro en omedelbar följd af Bancooeh R i k s g: s v e r k e n s granskning; kunnande vid urt i m a r ik s d a g R.
S t. i öfrigt ej b e f a 11 a sig med andra åtgärder än dem, som röra Ståndens enskilda angelägenheter och riksdagskostnaderna.
Skulle R. o. Ad. ej vilja antaga det sista tillägget, vill jag ej motsätta mig dess borttagande; men de öfriga förändringarna anser jag angelägna och deribland äfven uteslutandet af ordet sjelf, sorn Utsk. salt näst efter Konungen, och hvilket synes mindre lämpligt.
Med Konungen sjelf förstås dess personlighet, och derom lärer här icke vara fråga.
Jag förmodar således, att denna förändring ej möler någon svårighet, helst de, som anse ordet hafva en vidsträcktare mening, i allt fall lära linna, att meningen ändock är tillräckligen uttryckt.
Slutligen får jag erinra, att, i händelse den af mig föreslagna redaetionen skulle antagas, följer deraf, att Utsk:s tillägg i 28 § Riksd.Ordn. och 53 § Reg F. bör rättas derefter, så att redaetionen får följande lydelse:
Vid urtima riksdag sättas dock dessa Utsk. ej i verksamhet, utan så vidt det för handläggningen af dit öf ver
I e mnade mål eller granskningen af Banco- och Rik sg: sverk en b lifv er nödigt.
En talare har ingått i undersökning, O O " hvartill Utsk:s förslag skulle tjena, och kommit till det resultat, att Oecon.Utsk. icke skulle behöfvas vid urtima riksdagar.
Huru grundligt den värde ledamoten härvid gått tillväga, torde lätteligen finnas af ett exempel.