Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä en läng öfverläggning om detta förslag utan tvifvel kommer att äga rum; sä hemställer jag vördsamt, om icke R. o. Ad. skulle behaga sätta detta mai sist på listan, pä det alt vi nu mätte fä oafbrutet fortsätta öfverläggningarne om bevilln.förordn.
Uppä härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. , biföll R. o. Ad., att Exp.Ulsk:s ifrågavar. under N:o 37 afgifna förslag lill und. skrifvelse, ang:de ytterligare conlroller öfver vissa föreskrifters efterlefnad inom Catholska församlingen i Riket, skulle ä föredragningslistan sist uppföras.
Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s d. 23 och 27 sisth Nov. på bordet lagda betänk.
N:o 11, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. 42:dra punkten, ang:de öfverjlyttande of prat färingen vid Taxeringscomiléernes sammanträden ifrån häradsskrifvärne pä kronofogdarne.
Bevilln.förordn. har i dessa §§ ålagt kronofogdarne ett besvär, hvilket i min tanke icke hade bort dem påläggas.
Jag har redan i min reservation yrkat bibehållande af den gamla författningen, der ifrågavar. åliggande tillhör häradsskrifvaren.
Jag tror kronofogdarne redan förut vara nog belastade med göromål och alt man idre bör pälägga deni ökadt ansvar.
Deras tid är ändock nog upptagen och deras åligganden flere än deras lid medgifver dem att uträtta.
Pä denna grund får jag anhålla, att det i nu gällande författning varande stadgande måtte få qvarstå och att häradsskrifvarne få bibehålla de åligganden de hittills haft.
Det är sant, alt äfven uti den gamla författningen var det kronofogdarne ålagdt att föra prot. vid taxeringscomiteerna; men dessa voro då ordnade på annat sätt.
Landshöfdingen, eller den han dertill förordnade, var då ordför., och det kunde således då vara lämpligt att en honom underordnad
Den 2 December. tjensteman förde [irol.; men dä numera icke sä tillgår, så anser jag detta vara ännu ett skäl, hvarföre kronofogden icke bör föra prot.
Jag yrkar bibehållande af det gamla förhållandet.
Jag yrkar äfvenledes afslag å detta Bevilln.Utsks tillstyrkande och att det måtte få förblifva vid det gamla förhållandet, som ägt rum sedan sista bevilln. förordn. utkom.
Det skäl Utsk. anfört, nemi. att erfarenheten visat, att, i följd af nu gällande bevilln.förordn., på landet bildat sig taxeringsdislricter, sammansatte af flere paslorater, äger visserligen sin riktighet på vissa orter; men på andra ställen deremot finnas icke sådana större taxeringscomiteer, utan en comité' sammanträder inom hvarje socken.
Pä sådana orter skulle kronofogdarnes göromål blifva mycket förökade genom åliggandet att föra prot, vid dessa sammanträden.
De äro visserligen, ehuru i min tanka oriktigt, ålagde att vara närvar, vid taxeringscomiteerna; men som kronofogdarne hafva mänga slags tjenstegöromål, hvilka äro af större angelägenhet, än det alt vara närvar, vid laxeringarne, så hä'nder det understundom att de, förhindrade genom andra tjenstegöromål, i sitt ställe skicka subslituter till taxeringscomitéerna. fläraclsskrifvarnes tid medgifver ganska väl alt i laxeringscoraiteerna föra prot.
De skola i alla fall anteckna livad comiteerna besluta och införa det i längden, och detta är egentligen det rätta prot. som föres.
Något discussionsprot. plägar icke i allmänhet vid taxeringscomiteernas sammanträden föras, och om det skulle föras någon gång, så är det helt kort, så att befattningen dermed för häradsskrifvaren icke upptager någon så läng tid, alt det på något sätt hindrar och distraherar honom från bans öfriga åligganden.
Det nu föreslagna åliggandet för kronofogdarne skulle för dem endast blifva ett nytt besvär, utan att medföra någon nytta för det allmänna; och då kronofogdarnes göromål i alla fall äro så talrika, sä anser jag ieke skäl att påföra dem ett nytt besvär, hvilket icke medför det ringaste gagn för det allmänna.
Jag tillstyrker afslag å Utsk:s hemställan idelina punkt.
När man läser 2 morn. af 8 § i nu gällande bevilln.förordn., sä står der tydligt: ”kronofogen skall äfven vara tillstädes, att med nödiga upplysningar tillhandagå, vid enahanda bot för förfallolöst uteblifvande, som ofvan stadgadt är.”
Då kronofogden således i alla fall skall vara tillstädes, så förfaller den invändningen, att hans göromål skulle blifva eftersatte, derigenom att han, till följd af det stadgande som detta förslag åsyftar, blefve nödsakad att göra onödiga resor.
Han skall likväl i alla fall vara pä stället, för att meddela nödiga upplysningar.
Frågan reducerar sig derföre endast dertill, huruvida kronofogden, när han ändock skall vara på stället närvar., bör föra prot. eller icke.
Dervid företer sig, såsom det väl lärer vara för II. o.
Ad. bekant, att näst före sista riksdagen funnos, utom laxeringscomiléer, äfven beredningscomiléer.
Dessa beredningscomiteer skulle efter författningen omfatta endast 1 soc - Den 2
December. 5 keil och der var det icke kronofogden ålagdt, hvarken att vara tillstädes eller föra prof., men deremot var lian då ålagd att vid taxeringscomileen föra prot.
När nu den nya författningen sammanskrefs, så sökte man sammandraga ur gällande författningar föreskrifterna om cmbetsmännens åligganden vid de då bestämda comiiéerna; men förmodligen uteglömde man dä, eller förbisåg stadgandet, att kronofogden skulle föra prot. vid taxeringscomilcen.
En ledamot har sagt, att då landshöfdingarne vore tillstädes vid comiteerne,' så kunde det vara lämpligt att en honom underordnad embetsman förde prot.
Jag vet icke hvarföre man behöfver antaga, alt landshöfdingen mindre är tillstädes nu än förr.
Jag tror icke, att landshöfdingen var tvungen att alltid personligen vara närvar, utan alt han förmodligen begagnade ombud vid taxeringscomitéerna, och jag förmodar att fogden enligt bevillningsförordms stadgande ålåg att föra prot., äfven då landshöfdingen icke sjelf, utan allenast dess ombud var vid taxeringscomileen närvar.
Man har sagt, alt fogden ofta är hindrad att närvara vid dessa laxeringscomileer, och att lian derföre ofta måste skicka annan person i sitt ställe, för alt med nödige upplysningar tillhandagå; och detta oaktadt böter för förfallolöst uteblifvande.
Om fogden det oaktadt uteblifver frän sammankomsten och ditskickar annan i sitt ställe, så blir väl icke saken värre än att denna substitut kan föra prot., äfven om det icke blir alldeles lika lätt att föra prot. vid en taxeringscomite' sorn det var att föra det vid beredningscomiteerue, hvilka endast omfattade en socken, då deremot Hera socknar, och till och med flera pastorater kunna slä sig ihop om en taxeringscomite.
Man har sagt, att häradsskrifvare!! kunde ganska väl föra prot. vid taxeringscomileen, emedan detta prot. icke blefve vidlyftigt.
Om det icke blir vidlyftigt, så måste det icke eller vara något särdeles besvär för kronofogden att föra detsamma, när han i alla fall skall vara på stället närvarande, vid bötesansvar.
Ytterligare har man kallat detta stadgande en af Utsk. föreslagen nyhet.
Det synes tydligen i 1835 års bevilln.förordn., alt detta stadgande alldeles icke innebär någon nyhet.
Det står der i 109 §, att ”vid taxeringscomileen skall, jemte häradsskrifvare!!, äfven kronofogden vara tillstädes, att med nödige upplysningar tillhandagå”; och vidare:” Förmena dessa tjenstemän afvikelse frän denna stadga vara gjord, anmärke de sådant i prot., sorn af kronofogden föres och jemväl skall upptaga taxeringsmännens utlåtande öfver anmärkmrne.”
I nuvar bevilln.förordning står äfven, att kronofogden skall vara tillstädes för alt meddela nödiga upplysningar, vid böter för förfallolöst uteblifvande.
Om vid sådant förhållande det stadgas, att, dä häradsskrifvaren, sorn skall föra längderne, har tillräckligt att göra, fogden, som ändock skall vara tillstädes, bör föra ett litet prot, så skulle jag icke tro att han derigenom blir mycket besvärad, helst om, på sätt en ledamot har anfört, fogden alltid kan skicka en substitut.
6 Den 2 December.
Iler von Hohenhausen, Michael Silvius:
Jag får i alla delar förena mig uti hvad Gr.
Palmstjerna nyss anfört emot antagande af Utsk:s förslag.
Ifrån Gottlands län förhåller det sig så, att man har funnit beqvämt att låta taxeringscomite'erna vara lika många och på samma ställen nu, som de förut voro.
Detta är en laglig rättighet och således kan icke någon ändring deri göras.
Att nu taga kronfogden ifrån en mängd göromål, som han har att uträtta och draga honom till en soekencomite', för alt der stå och gagnlöst förspilla sin tid, under det han nödgas försumma de vigtigaste tjensteåligganden, tror jag icke vara lämpligt.
Då kronofogden äfven har en mängd andra åligganden utom det alt vara närvar, vid dessa comiteer, så ankommer det på landshöfdingen att tillse, hvilket som är det angelägnaste.
På Gottland har det, såsom jag nyss nämnt, varit alldeles gagnlöst att låta kronofogden förspilla sin tid med att vara närvar. vid alla sammankomster i de små districter, som de gamla taxerings- och pröfningscomiteerne haft.
Om flere pastorater förenade sig om en comité', så kunde stadgandet om kronofogdens skyldighet att infinna sig vid comiteerna hafva något skäl för sig; men som hevilln.förordn. mcdgifver ali dessa comitéer kunna vara en för hvarje socken, så finnes icke något skäl att stadga en dylik skyldighet för kronofogden.
Jag afstyrker detta onödiga stadgande och, om comiléerna icke kunna hjelpa sig sjelfva i ett så lätt bestyr, så må man väl aldrig vilja tala om communalinrättningar i vårt laud.
Dessutom kunna de vid delta tillfälle laga häradsskrifvaren lill biträde.
Ilr von Hosén, Georg Ludv.:
När en förändring göres, så hör man väl göra sig reda för skälet, hvarföre förändringen skall göras.
Jag har icke kunnat uppfatta detta uti närvar, fall af de föreg:de talarnes yttranden.
Jag tror, att den förra bevilln.- författningen var i denna punkt sakenligare och i form riktigare än den nu föreslagna; ty vanligen sätter man icke den till prot., som sjelf kan blifva part, och jag vet icke någon orsak hvarföre kronofogdarne skola vara närvar, i taxeringscomitéerna, så framt de icke hafva påståenden alt göra, eller rättigheter att bevaka i en och annan taxeringsfråga.
Dä synes det väl mindre lämpligt att kronofogden för protocollet, än häradsskrifvaren.
Deremot kan häradskrifvare)! derjemte äfven föra längden; ty det är prot. som grundlägger längden.
Man kan icke skrifva längden förr än prot. är uppsatt.
Jag kan således icke finna något skäl till förändring; hvarföre jag önskar att det måtte få förblifva vid hvad förra bevilln. förordn. i detta afseende stadgar.
Gr. Cronhjelm, En värd talare har sagt, att, man icke borde taga kronofogden ifrån angelägnare göromål, för att lå ta honom gagnlöst förspilla sin tid vid taxeringscomitéernas sammanträden.
För den händelse att R. o. Ad. skulle anse att kronofogden alldeles icke behöfver vara vid taxeringscomitéen närvar., sä vill jag icke emotsälta mig detta.
Det blir då en sak för sig.
Men såsom jag uppfattat de värde talarnes yttranden, Den 2 December. 7 så åsyfta de, alt kronofogdens pligt att tara närvar, vid laxeringscomitéerna skulle komma att oförändrad fortfara.
När det nu är förhållandet, att kronofogden skall i alla fall vara närvar., så är fråga nu icke mera om att han onödigt förspiller sin tid der, utan fråga är om han icke gagneligt må kunna tillbringa tiden vid dessa sammankomster, när han i alla fall måste vara der.
Om deremot Ståndet beslutar, att fogden alls icke behöfver vara närvar.
, då har jag ingenting att deremot invända.
Vid närvarande förhållande deremot har Utsk. ansett, att han kan föra prot., enär häradsskrifvaren der har ett mycket vidlyftigt göromål, nemi. att uppläsa och föra längderne.
Då bevilln.författn. på åtskilliga ställen stadgar, alt vissa ämnen skola föras till prot., så hade Utsk. trott, att det skulle gå fortare med förrättningen, om den ena af ifrågavar. personer skötte prot. och den andra längderna.
Den siste värde talaren har frågat, hvad skäl Utsk. haft för detta beslut.
Detta står i moliverna, nemi. alt ”då erfarenheten visat, att, lill följd af nu gällande bevilln.stadga, på landet flerstädes bildat sig större taxeringsdistrict, sammansatta af flere pastorat, hvarigenom häradsskrifvarnes befattning med taxeringslängdernas uppläsande och förande vid taxeringscomitéernas sammanträden uteslutande upptager tiden för dessa tjenstemän; så anser Utsk. nödvändigheten påkalla, att protocollsföreningen vid nämnde förrättningar öfverflyttas på kronofogdarne, hvilka vid sista riksdag haft ett sådant åliggande och i allt fall skola vid taxeringarne vara värvarande.
Jag tycker skälet är temligen tydligt uttryckt här.
Om R. o. Ad. underkänner detta skäl, så skulle jag för min del anse, att, för att conseqvent genomföra de motskäl, som här blifvit anförda, R. o. Ad. måtte besluta, att kronofogden icke alls behöfver vara vid taxeringarne närvarande; ty om han skall vara der, då tyckes det väl för arbetets fortgång vara bättre att lian för prot., än alt han gör ingenting, och att den andre tjenstemannen skall göra alltsammans.
Jag är i allo förekommen af den siste värde talaren och önskar, att om någon förändring skall göras i förordn. af den 8 Juni 1841, kronofogden åtminstone till någon nytta måtte blifva vid förrättningen närvar.
Efter den gamla författningen åligger det kronofogden att vara närvar, vid taxeringscomiléen, och den lext, som der qvarstår, kan jag icke tolka så, alt icke han bör föra prot.
Den lyder sålunda: ”Såväl häradsskrifvaren som kronofogden åligger, vid påföljd, som för andra fel i tjensten, att, enär antingen vid värdering af hemman och lägenheter, eller annars, Kronans rätt varder förnärmad, sådant i prot. anmärka.
Skolande taxeringscomitéen vara förbunden, att de gjorde anmärknnne granska, och utlåt, deröfver i prot. meddela”.
Här står visserligen icke uttryckligen nämnt, att de skola föra prot.; men det står, att de skola anmärka i prot. om de anse Kronans rätt förnärmad.
Detta har blifvit så tillämpadt, att kronofogden städse, och det i min lanke fullkomligt med rätta, har fört prot., under det alt härads - 8 Den 2 December. skrifvaren har fört längden, och jag för min del anser det ingalunda lämpligt, att den som är ansvarig för längden äfven för prot., enär en mängd siffror i längden helt simpelt insättas med tillämpning af författningen och aldrig controlleras af comilcen.
Då fråga nu blir om en grundsats, eller derom att en person skall uppföras ur en class, der han förut stått, till en högre class, så är det väl lämpligt att prot. dervid till rättelse föres af en annan person än den, som för längden.
Man kan icke conlrollera siffran och den blir också sällan uträknad vid comitéens sammanträde, utan insättes efteråt af häradsskrifvaren på eget ansvar.
När nu kronofogden skall vara närvarande, så framställer jag till eder mine Hrr, hvad han har för svårighet att föra det nämnde vidlyftiga prot. och deruti anteckna de beslut, som af comilcen fattas.
Delia medför ett obetydligt besvär för kronofogden; men är i min tanka nödvändigt, för alt conlrollera häradsskrifvarens arbete.
Om controll på häradsskrifvarens åtgärder vid taxeringscomiléen skulle äga rum, så att dermed verkligen något vunnes, så skulle en lika lydande längd, som häradsskrifvarens, förås af annan person.
Om denna fördes af kronofogden, så kunde del vara något ändamål med hans närvaro; ty dä skulle han allt efter som häradsskrifvaren införde siffror, införa samma siffror i sin controllerande längd.
Det egentliga prot. vid taxeringsförrättningen är den längd som häradsskrifvaren för, och hvad för öfrigt i prot. intlyter är i allmänhet endast några få beslut om grunderna för taxeringen, hvilka sedermera äfven införas i längden.
Några vidlyftiga anteckningar i prot. göras icke, så framt icke de närvar, äro af olika tankar eller fatta beslut, hvilka göra någon ändring i hvad förut varit brukligt.
Då kan sådant kotoma att införas i ett särskildt prot., hvars vidlyftighet dock är så ringa att det alldeles icke kan hindra häradsskrifvaren ifrån att fullgöra sina åligganden i afseende pä taxeringslängdens complettering.
Nu säger man, att då prol:s vidlyftighet är så ringa, sä kan kronofogden icke vara mycket besvärad deraf.
Såvida kronofogden alltid måste vara närvar, så vore han visserligen också föga besvärad af denna proltsföring; men om han icke behöfver föra prot., så är han ofta derstädes en öfverflödig person.
Om då andra tjenstegöromål af vigt vid samma tider förekomma, så kan han frikallas ifrån att vara närvar, vid taxeringscomite'en och en annan person i hans ställe dertill beordras, hvilken icke är lämplig att föra prot.
I alla fall är det den närvar, kronobetjent len, som skall bevaka Kronans rätt.
Ilan är vid dessa comile'er, såsom
Ilr von Hohenhausen anmärkt, att anse såsom part, och således icke lämplig att föra prot.
Enligt den förra bevilln.förordn. var det kronofogden ålagdt att föra prot., hvilket härrörde deraf att landshöfdingen var närvar.
Här är visserligen sagdt att ingenting hindrar landshöfdingen att äfven nu vara närvar.; men jag ber om ursäkt, att jag anser ett betydligt hinder nu vara i vägen.
Då fordom taxeringscomitéerna voro på 20 å 25 ställen, så äro de deremot nu på 100 ä 130 ställen - Den 2 December. 9 len inom samma län.
Det är således omöjligt för landshöfdingen att vara närvar, vid alla laxeringscomiteer, efter den författning som nu gäller.
Det är ännu på många orter ganska få socknar, som hafva förenat sig om en enda taxeringscoraite', utan taxeringen sker ännu oftast inom hvarje socken särskildt.
Derigenom förfalla för dessa orter alla de skäl, dem Bevilln.Utsk.anfört för detta stadgande, sora verkligen är en nyhet.
Jag afstyrker således detta förslag.
Skulle 11. o. Ad. derjemte finna för godt att besluta, alt kronofogdar helt och hållet befrias från att vara närvar, vid laxeringscomiteerna, så skulle jag visserligen under vissa förbehåll då kunna instämma i en sådan mening; men som fråga derom icke har varit väckt, så torde icke eller en öfverläggning i detta ämne för närvar, kunna leda till något resultat.
Jag får hörja med det tillkännagifvande, att jag har deltagit i det beslut, hvaremot flere värde talare här gjort anmärkn.-r.
Mig synes likväl, att Gr.
Cronhjelm, som försvarat betänk., har så fullständigt utredt förhållandet och så tydligen ådagalagt billigheten af den utaf Utsk. tillstyrkta ändring, att jag för min del har föga eller intet att dervid tillägga.
Jag har sjelf varit tillstädes vid taxeringar inom ett län och der haft tillfälle att af erfarenheten göra mig förvissad om behofvet af att både kronofogden och häradsskrifvare!! äro tillstädes.
Den ena kunde meddela upplysningar, som voro främmande för den andra.
Någon möjlighet lärer således icke finnas att, på sätt Frih.
Palmstjerna, om också blott villkorligen medgifvit, befria kronofogden ifrån skyldigheten att vara tillstädes vid taxeringscomile'en.
När en skyldighet icke kan eftergifvas, så synes det mig som de värde talare, hvilka afstyrkt bifall till Utsk:s förslag, begått en motsägelse, då de påstått, alt kronofogden icke är i tillfälle alt föra taxeringscomite^ns prot.
Det följer väl af sig sjelf, att om han är förbunden alt vara tillstädes, sä måste han väl samtidigt äga rådrum att till prot. fatta de beslut, som taxeringscomiteen meddelar.
Hvad angår befogenheten af den förändring, som nu blifvit föreslagen, men hvilken man velat bestrida, på den grund att häradsskrifvaren skulle vara behörigare än kronofogden ali föra prot., så får jag till svar derå anföra, hvad Gr.
Cronhjelm redan yttrat, nemi. att denna skyldighet åläg kronofogden innan beredningscomitéerna indrogos och deras göromål öfverllyttades på taxeringscomitéerna.
Således är delta göromål, som man 1111 återigen vill ålägga kronofogden, ingalunda vidlyftigare äh det han tillförene har haft sig ålagdt.
Man säger väl, att (axeringscomile'erna äro flera än de voro fordom, då inom åtskilliga län har bibehållit taxeringsdislricterne, till lika liten rymd som beredningsdistricterne fordom omfattade.
Det är väl en möjlighet att förhållandet är sådant, och jag vill ej bestrida det; men hvad jag med visshet vet, är att inom många län af Riket de fordna taxeringsdislricterne hafva inom sig inneslutit 5 H. 2 10 Den 2 December. alla de beredningsdistricter, som fordom tillhörde det förstnämnde distrietet.
Sålunda må jag exempelvis anföra, alt inom Stockholms län, Sotholms härad, beslående af många socknar, hvilka förut utgjorde särskilda beredningsdistricter, nu tillsammans utgöra ett enda faxeringsdistrict, detsamma som förut fans innan beredningscomiteerna indrogos.
Inom Jemtland, der jag också specielt känner förhållandet, äro taxeringsdistriclerue äfven bildade af hvarje helt tingslag, som vanligen består af elt pastorat med många socknar, oaktadt dessa socknar hvardera inom sig förut hade en beredn.comité.
Man finnér häraf, huru communerna sökt att, till lättnad vid taxeringarne, antingen bilda nya taxeringsdislricter, eller bibehålla de gamla, så ali icke något förökadt göromål hvarken för häradsskrifvaren eller kronofogden derigenom kan uppkomma.
Alt påstå det kronofogden icke kan föra prot., derföre att han skall i egenskap af part bevaka K.
M-.s och Kronans rätt, tror jag icke är så alldeles riktigt eller rättsenlig), och icke eller alt en sådan skyldighet för kronofogden skulle strida emot det fordna förhållandet.
Den ledamot, som gjorde denna framställning, lärer väl icke bestrida, att en sådan skyldighet alt föra prot. och att bevaka Kronans fördelar åläg kronofogden den lid han verkligen förde prot. inom laxeringscomiteerna.
Det är dessutom kändt, att, enligt vår hevilla.stadga, är delta åliggande att föra prot. och bevaka Kronans intresse gemensamt för både kronofogden och häradsskrifvare och att de således hvar för sig äro pligtige, då de finna sig dertill befogade, anmäla de anmärkmr som kunna emot taxeringscomitéens åtgärder förekomma.
Man har äfven påstått, att orsaken dertill att kronofogden förde prot. vid fordna laxeringscomiteerna varit den, att landshöfdingen då var tillstädes såsom ordf.
Detta skäl är för mig fullkomligt främmande.
> Jag tror, att både häradsskrifvaren och kronofogden stå i sådana förhållanden till landshöfdingen, att den ena lika väl som den andra kan i landshöfdingens närvaro föra prot.
För öfrigt bör man ihågkomma, att landshöfdingen nu, lika såväl som fordom, är berättigad att i egenskap af ordf. bevista taxeringarne.
Att det vore en omöjlighet för landshöfdingarne att under ett och samma år bevista deni alla, ligger för öppen dager, och detta lärer icke eller någon vilja påstå; men den värde ledamot, som anmärkt omöjligheten, lärer dock väl medgifva, alt om landshöfdingen bevistar några taxeringscomiteer årligen, sä kau han, äfven om det är hundratals comitecr inom länet, dock slutligen hafva bevista! dem alla.
För min del kan jag icke annat än tillstyrka bifall till Bev.Utskis förslag.
Det innebär en återgång till hvad som i min tanke var nyttigt, och nödvändigt; ty man må säga hvad man vill, så är häradsskrifvaren i närvar, ögonblick så öfverhopad med göromål, att kronofogdarne ingalunda kunna anses mera tryckte deraf än de förstnämnde.
Hvad först beträffar, alt det stadgande, som nu tillkommer, icke skulle verka någon förändring emot det i 1841 års bevilln.stadga införde, enär kronofogden äfven dä Den 2 D e c e m b e r. 11 var ålagd alt vara tillstädes, så nämnde jag nyss, alt kronofogden äfven är ålagd att inom vissa tider fullgöra en liel hop andra åligganden, och då mäste väl det angelägnare få gå framför det andra.
Då nu här kommer att förordnas, att kronofogden skall föra prot. vid taxeringscomiteerna, så kunde deraf hemtas anledn., att hela comiteen blir overksam och ingenting kan uträtta, i händelse kronofogden icke kommer dit och ingen annan i haus ställe bl ifver förordnad.
Uti de län der communerne för sin beqvämlighet funnit för godt att låta de fordna beredn.- comiteernas districler vara dislricter för taxeringscomiteerna, för att slippa göra några resor, i sådana län lärer icke något det ringaste gagn kunna vinnas deraf, alt i Stockholm och andra län församlingarne förenat sig till de gamla taxeringsdistricterna.
Cederslröms uppmärksamhet på, att då på Gottland tillförene sällan var mer än fyra och aldrig öfver sex taxeringsdistricter på landet, så finnas der nu minst 43.