Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A. von Matern den ao i samma månad qvitterat fulla köpeskillingen för hemmanet
Rud, måtte Väl derigenom anses intygadt ej blott, att berörde summa blifvit érlagd, utan ock att återstoden af hvad för samma hemman belöpte redan blifvit säljaren godtgjord, utan att någonsin bordt befaras, det säljaren vidare kunde äga anspråk för resterande köpeskilling eller derföre söka inteckning , i synnerhet som rättighet dertill icke uti köpecontractet blifvit förbehållen samt att det alltså syntes ostridigt, det Majoren J.
A. von Matern aldrig borde kunna tillgodo njuta någon sådan förraonsrätt, äfvensom att, i följd deraf, en lika förmonsrätt ej eller kunde äga rum i afseende på de af CommerceRådet Norström bevakade fordringar, hälst hans rätt i detta fall måste vara enahanda med den Herr Majoren J.
A. von Matern såsom säljare, på grund af samma köpeskilling Reverser^ ägde; och an - Ven II Augusti e, m. 157 hölls af dessa skäl i underdånighet om den ändring uti HofRättens
Dom , att RiddarhusCassan inåtte tillerkännas rätt utbekomma dess i hemmanet
Rud intecknade fordran med derå upplupne och upplöpande
Räntor samt åbragte kost. nader enligt den intecknade skuldsedelns innehåll , framför Majoren von Materns och CommerceRådet Norströms fordrings-anspråk i samma hemman ; men i den oförmodade händelsen att Kongl.
Majit skulle finna, att de af Corn - merceRådet
Norström bevakade fördringar verkligen till en del utgjorde återstående köpeskilling för hemmanet
Rud, samt att förinonsrätt derföre kunde äga rum; så yrkades i underdånighet, det Kongl. Majit måtte i Nåder förklara, att då en olaglig sammanblandning skett af köpeskillingarne för Aspeberg och Rud, de samma borde från hvarandra skiljas , på det sätt , att de afbetalningar som af Herr Majoren Printzenskjöld blifvit gjorde, tillika med den del af köpeskillingsfordran, som ännu innehades af Herr Majoren von Matern måtte fä beräknas hafva innefattat den af Majoren von Matern qvitterade köpeskillingen för hemmanet
Rud , och endast så stor del af CommerceRådet
Norströms fordran som svarade mot återstoden af samma köpeskilling, förklaras vara uti hemmanet
Rud intecknad och tillerkännas förmånsrätt till betalning derutur.
Maj:ts Nådiga Dom i anledning häraf, gifven den 28;de Augusti 1820 innehåller, att Kongl. Majit pröfvat rättvist gilla det slut hvaruti HofRätten stannat.
IDcn II Augustii <% m% Under tiden hade sysslomannen jemte en af Borgenärerne uti Majoren Axel Printzenskjöld» concours, emot RiddarhusDirectionens protest, vid utlyst Auction den ?y:de Mars 1820 å bemalte Majors till creditorernes förnöjande afträdde fasta egendom beslutat, alt samma egendom skulle på en gång oell ostyckad den i8:de näst derpå följande Julii försäljas ; oaktadt Riddar-. husCaBsan hade inteckning särskildt uti det bland fastigheterne varande hemmanet
Rud: och sorn, RiddarhusCassan möjligen kunde till sin rätt blifva förnärmad derigenom, att detta hemman , på berörde sätt försålldes , hälst köpeskillingens belopp för hvarje hemman eller del, etter en sådan åtgärd, svårligen skulle kunna utredas; så och med anledning häraf, samt till förekommande af ada de stridigheter , som af den gemensamma försäljningen klefve en följd, söktes hos Kongl- Hof-Rätten att ofvannämnda Beslut måtte varda ogildt förklarad! och deremot stadgas , att hemmanet
Rud vid den blifvande Auetionen b.orde särskildt försäljas ; , men Kongl, HofRätten förklarade genom Utslag den 2o;de
April 18,20 sig icke kunna med detta ämne omedelbarligen befatta , hvaruti i underdånighet söktes ändring, sorn Kongl, IVXajzt dock ej fann skäf att bifalla.
Denna försäljnings åtgärd blefock för RiddarhusCassan likgiltig , sedan den, genom Kongl. Majds of vanberörde Dom i Herr Majoren A. Printzenskjöld* concurs, förlorat jformonsrätten framför k ö p e s k i i 1 i n gs f o r a r i n gu r n e, hvilka utgjorde ett så stort belopp att RiddarhusCassan icke Den II ugust i e. mh i'-9 ridare hade något hopp om ersättning af Contour® massans fastigheter , hvilket vid deras försäljning äfven visat sig.
Såsom äfven anfordt ar, hade RiddarhusCassan håde gehom Kong], Idol-Rättens oell Kong!.
Mapts Dom i Herr Majoren A. Printzenskjöld.
® Concoursmål, erhållit rätt ä att af Majoren J.
A. yon Matern söka ersättning för den förlust eller brist i concoursen, sorn RiddarhusCassan förment honom böra vidkännas: och i anledning deraf blef han stämd till Carlstads KämnersRättj hvarvid å RiddarimsDirectionens vägnar androgs hufvudsakligen följande.
Riddarhus-Directionen förmenade, att då KÖpeContractet, uti hvilket Aspeberg med underlydande år skiljdt från Rud, hvarå öek särskildt salubref år utfårdadt, beståmrher befäl, ningssått oell tid, utan förbehåll örn inteckning för återstående köpeskilling, samt köpebrefvet på Rud ej innehåller något derom, och de för återstående köpeskilling af Herr Majoren A.
Printzenskjöld utgifne skiddebref ej eller lemnade tillstånd till inteckning, samt åndtligen det särskildta qvittencet, långt efter köpebrefvet Utfårdadt, sedan första afbetalningsterminen förlidif, uttryckligen bestämde, att Herr Majoren Printzenskjöld och Pierr Majoren von Matern betalt fulla köpeskillingen enligt köpebrefvet på Hemmanet Rud, hvilken dermed qvifterades; så hade, enär Herr Majoren von Matern å ett så lydande qvitto gifvit deri tydning, att det ej skulle innefatta annat erkännande af betalning, l6o Den \X Augusti e, m. ån sjelfva köpebrefvet, Herr Majoren, hvilken icke kunnat vara okunnig örn anledningen hvarföre Herr Majoren A. Printzenskjöld begårdt särskildt qvitto på köpeskillingen, ådagalagt antingen en obetänksam lättsinnighet, att utfärda en handling den han sjelf ansett betyda intet, eller ock ett så stadgadt uppsåt, att med en handling, som han med flit och efter eget begrepp tillskapat tvetydig, förleda RiddarhusDirectionen eller någon annan, att Herr Majoren von Matern i hvilketdera fallet som hålst, ej kunde undgå att derföre lagligen ansvara.
I grund hvaraf och då härtill kom, att Herr Majoren von Matern, som till säkerhet för återstående köpeskilling, den 28 September 1814, hegardt och den 5r Januari 1815 erhållit inteckning, ej mindre uti Aspeberg och Torestorp, ån ock uti Rud och Lilla Abortan, sedermera den 10 Februari 1816 medgifvit Banken för 6006 Rldr företräde uti Aspeberg och Torgestorp, framför Herr Majorens återstående -köpeskillingsfordran, genom hvilken RiddarhusDirectionen ovetande tillkomne åtgärd, RiddarhusCassan, sedan Köpeskillingsinteckningen blifvit förmonsrått tillagd, ännu iner förnärmats i sin rätt, enär en större gravation på Aspeberg och Torestorp nödvändigt skulle lör Köpeskillingsskuldens betalande, uti samma fastighet minska en tillgång, som i kraft af KöpeskillingsReversernes prioritet, måste återsökas i den återstående panten Rud, RiddarhusDirectionen, hvilken således kommit att förlora ali betalning utur dess pant, Frälsehemmanet Rud, yrkade att Herr Majoren von Matern, hvilken på alla ofvanupp, Don II Augusti e, m. räknade sätt, vållat den ifrågavarande Riddare husCassan drabbade förlust måtte förpligtas, att ersätta samma Cassa allt hvad den icke för capitalet 5ooo Rtdr Banco, samt ogulden och löpande ränta erhåller betalning utur Majoren Printzenskjölds efterlemnade tillgångar, äfvensom att godtgöra Cassan Rättegångskostnaden.
Detta oaktadt har Carlstads KämnersRätt medelst Utslag den 6:te April 1822 frikänt Herr Majoren von Matern från Betalningsskyldighet af berörde 5,000 R:dr med ränta.
Efter fullföljd af Målet, har samma Stads RådhusRätt, äfvensom Kongl. Svea HofRätt gillat detta KämnersRättens Utslag: och Kongl. Maj:t har genom Dom af den 27 Januarii detta år, i Nåder förklarat, att ehuru RiddarhusDirectionen å dess sida kunnat al det qvitto som Majoren von Matern uthåndigat, hämta anledning till den mening , alt köpeskillingen för det af nu mera aflidne Majoren Printzenskjöld inköpte hemmanet
Rud, blifvit med contante penningar erlagd; likväl och som Majoren von Matern icke är vorden öfvertygad om någon afsigt att med berörde qvitto hafva velat missleda RiddarhusDirectionen , eller ens hafva afvetat, att Majoren Printzenskjöld af samma handling skolat sig begagna för att af bemälte
Direction erhålla lån; alltså oeh då Majoren von Materns förklaring, att han ej kunnat förmoda att Majoren Printzenskjöld skulle , på sätt som skedt, begagna sig af omförmäldte qvitto, utfärdadt i likstämmelse med köpebrefvet, hvilket äfven deruti åberopas ; ej kan lemnäs utan afseende } pröfvade I&2 J-rr, _l I Augit*til t. »i.
Majit, uppå desse, jemte de flere i Tiof Rattens
Dom upptagne skäl , rättvist , fastställa liofRätténs Dorn i Målet.
RiddarhusCåssäri ägdr alltså nu mera ingeri årinan rätt till ersättning för ifrågavarande dess ford rån , än öfrige oprioriterade fordrings-ägare uti Herr Majoren Printzenskjölds Concours.
Jag har ock af Sysslomannen i samma Cöncours begärt redovisning till utrönande om något, och i sådant fall huru mycket RiddarhusCassan i berörde Cöncours sålunda kunde bekohima, å hvilken min begäran jag tinder den ijde sistledne Junii till svar erhållit, att då utredningen i Con coursseit efter afledrie Herr Majoren A. Printzenskjöld beror å en äf CommerceRådét
Norström börjad rättegång med anspråk på en mindre hemmans-lott, som blifvit afskild från deri fastighet Printzenskjöld sig tillhandlat och effei lemnat, men som jemte densamrna varit besvärad nied eri inteckning, kari för närvarande ingen uträkning öfver den obetydliga dividend Sorn tillkommer fordringsägare lemnäs, och har Sysslomannen lofvat i samma skrifvelse , att så Snart hinderri för redovisningen upphöra , medi dela räkning och liqvid.
Stockholm den 10 Augusti 1821b E. M. Kuylenstjerna.
(Se bifogade Tabell.) Specie/ Den II Augusti c*, m% Species jacti angående tryckningen af Ridder t tapets och Adelns Protocoller Jör 1817 och 1818 arens Rik a dag. 1819 den 8 Maji föredrogs i RiddarhusDirectiorien en skrift af StatsCommissarien af Wåhlberg, innehållande: att sedan han i följd af Kongl. Majrts Befallning, för tryckningens bestridande af Ridderskapets och Adelns Protocoller år 1817—1818, tid efter annan till Expeditions-Secreteraren Rothlieb utbetalt, 5s48 R;dr 5(5 sk.
Banco; och ehuru det kunde hända, att kostnaden till dessa Protocollers tryckning slutligen kunde komma att öfverstiga denna summa; ansåg StatsCommissarien sig likväl böra till Riddai husDirectionen hemställa, om icke Rothlieb, innan vidare utbetalning till honom skedde, borde inför DireCtionen visa huru vidt med tryckningen framskridit, kostnaden dervid, och hvad af det som från trycket utkommit, blifvit till Allmänheten försåldt samt förslagsvis uppgifva hvad större eller mindre summa än vidare till detta Verks bedrifvande kunde behöfvas.
RiddarhusDirectionen resolverade: ”Sorn Riksens Ständer år 18x8 förordnat, att kostna. den till tryckningen af Ridderskapets och Adelns Protocoll borde anordnas i StatsContoret af Riksdagskostnadssumman, »arnt att de perso, ner, hvilka haft sig uppdragit, att ombesörja tryckningen och försäljningen af Protocollerne, Bil.
Ull Ridd. o. Ad.
Band. H. 162 Dtn II Augusti e, m. borde aflemna redovisning för de influtne medlen samt för de öfverblifvande exemplaren till Fnllmågtige i RiksgäldsConfoiret; och då RiddarhusDirectionen icke af Ridderskapet och Adeln erhållit någon slags befattning, hvarken med tryckning af Ståndets Protocoll, eller utbetalningen af medlen dertill eller redovisning derför; ansåg RiddarhusDirectionen de i berörde skrift framställde ämnen icke tillhöra Riddarhus
Directionens upptagande och pröfning. S. A. den ’8 Maji, inkom Boktryckaren Grahn med en ansökning, innehållande, att sorn. han ingått contract med ExpeditionsSecreteraren Rothlieb, om tryckning af en del utaf Ridderskapets och Adelns Protocoll för 1817 och 1818 årens Riksdag, och Grahn derigenom fått en återstående fordran på 5<ji R;dr 12 sk.
Banco, men Rothlieb allt dittills icke kunnat förmås att denna fordran Grahn godtgöra; Grahn alltså finge hos PviddarhusDirectionen anhålla, om utbekommande af berörde fordran till hela dess belopp.
RiddarhusDirectionen svarade: att då kostnaden för tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid sista Riksdag, borde utbetalas af de till Riksdagskostnadens bestridande anslagne medel, med hvilka RiddarhusDirectionen hvarken tillförene haft, eller för då närvarande ägde någon befattning; fann RiddarhusDirectionen Grahns berörde anhållan innefatta ett ämne, som icke tillhörde RiddarhusDirectionens upptagande och pröfning, 1820 den 7 December: föredrogs ett Me - (tillhör Bil, till Ridd. <jch Ad Brot, VII B, pag. 16*.)
Calcul öfver betalningen af Riddarhus-Pieparations-r ondens skulder.
Interesse.
Skulder den 3i December 1822.
Adelida CadettScholan Wadstena Adelida Jungfrustift Orediga Scheflerska Stiftningen 354 276 i.3o 28 32 — 1100 46oo 533 16 — i454 4876 664 28 — Summa 7 41 12 — 6233 16 — 6974 28 — 182.3 års ränta 374 — — — — — 574 — — Summa 1115 12 — 6255 16 — 7348 28 — Capitationsafgift för år 1822, som år 1825 inflyter, och hvarmed betalas 1115 12 _ i33 16 — 1248 28 — Å‘érstående skuld vid 1820 års slut Interesse för år 1824 366 — — 6100 — ' 6joo 366 — — Summa 366 — — 6100 —- — 6466 — — Med 182,3 års afgift betalas 366 ___ — 90° — — 1266 — — Skuld vid 1824 års slut Interesse för år 182a 312 — — 5200 — — 5200 3l2 — — Summa 012 — — 5200 — — 55i2 — — Med 1824 års afgift betalas 3l2 — 900 — 1212 — — Skuld vid 1825 års slut Intertsse för år 1826 258 — 43o 0 — — 43oo 258 — — Summa j 268 — 45oo — — 4558 — — ■Med 1825 års afgift betalas 268 1000 — — 1258 .
Interesse för år 1827 198 - 198 _ Summa 198 — 55oo 34g8 — — Med 1826 års afgift betalas i98 r— io5o 1248 _ — Återstår vid 1827 års slut Interesse för år 1828 135 — — 22ÖO — — 22ÖO 135 — — Summa i55 — * 22ÖO 1 2585 .
Åled 1827 års afgift betalas i35 1IOO 1235 Skuld vid 1828 års slut Interesse för år 1829 69 — — 1 i5o — * 1 i5o 6q — Summa 69 — n5o — "T* 1219 — År 1829 betalas med 1828 års afgift 69 — — 1 i5o — i 1219 — — Slockholm af RiddarhmContoiret den 8 April 1830. N. W. Stråle. f)tn II Augusti *.
Mi ttvorial af Herr Professor Cederschjöld, deri han hemställde, öm icke det tillkomme RiddarhusDirectionen, att råtta den oordning, som inträff fat derigenom, att tryckningen af Ridderskapetä Och Adelns Protocoll för sista Riksdag långt för detta afstanna!; i sammanhang hvarmed äfven anmåltes en skrift af ExpeditionsSeereteraren Rothlieb, innehållande, att sorn till hans kunskap kommit, det RiddarbusDirectionens åtgärd blifvit sÖkt till fullbordande af tryckningen Utaf Riddörskapets och Adelns Protocoller för sista Riksdag, finge han hos Directionen anmäla, att då, enligt Riddefskapets och Adelns honom ensam lemnade uppdrag, det vöre både hans rättighet och skyldighet att denna tryckning låta fullborda; han skulle i nästföljande Januari månad börja utskrifningen af hvad utaf dessa Protocoll vöre otryckt, och i slutet af April månad 1821 lemna Protocollerne complette af trycket Utgifne jemte Register, och hoppades han derföre, att någon åtgärd å Directionens sida icke vidtoges, hvarigenom hart skulle hindras att uppfylla en helig skyldighet och begagna sig af en rättighet, söm Ridderskap pet och Adeln sjelf honom tillagdt» RiddarhusDirectionert förklarade på de skål* som grundlagt Beslutet af den 8
Maj 1820, att Directionen ansåg sig böra vid samma beslut förblifva; förmodande Directionen, att Rothlieb med det varde han borde fästa vid det utmärkta förtroende Ridderskapet och Adeln honom ensamt lemnat, icke underlät uppfylla det löfta han i sin ofvanberörde skrift afgifvit. 164 jbtn II Augusti *■ m, 1821 den 7 Februari, föredrogs JustitiaeOmbudsmannens remiss på Herr Professor Csderschjölds hos honom gjorde anhållan, att sedan RiddarhusDirectionen ansett sig icke kunna taga befattning med tryckningen, JustitiaeOmbudsmannen måtte genom sin Embetsåtgård föranstalta att densamma blefve verkstålld.
I anledning al hvilken remiss, Directionen förordnade, att en afskrift af Directionens beslut den rj
December 1820 skulle Justitieombudsmannen tillsändas.
1821 den 10 September, föredrogs en skrift af Herr Professor Cederschjöld, dervid han aflemnade ExpeditionsSecreteraren Rothliebs afsägelse, att vidare vilja fortsätta tryckningen af sista Riksdagens Protocoll; i anledning hvaraf, och då Directionen ansåg den då ännu återstående Protocollstryekningen böra till slut befordras; Directionen beslöt, att underdånig skrifvelse skulle till Kongl. Maj:t expedieras, med anhållan, att Kongl.
Maj:t, i anseende till det förhållande som nu mera inträffat, täcktes anbefalla StatsCommissarien af Wåhlberg, ett för nyssnämnde återstående Protocollstryckning nödige medel Directionen tillhandahålla.
D. beslöts, att Fullmågtige i RiksgåldsContoiret skulle underrättas om den med tryckningen sålanda vidtagne förändrade anstallt, på det Herrar Fullmägtige måtte kunna i afseende på Redogörelsen för den af Rothlieb redan verkställde Protocollstryckning, eller från den 20 November 1817 intill den 27 Maj 1818/ vidta - Sen II Augusti e. m. ga den ålgård, som enligt Riksens Stånders föreskrift på Herrar Fullmägtige kunde ankomma. i8ai den 11 October, anmältes Kongl. Maj:ts
Nådiga skrifvelse af den 18 förutgångne September, innehållande bifall lill Directionens hemställan, och skulle medel af StatsCommissarien afWåhlberg efter Directionens reqvisition, till Directionen utbetalas i inon af behoivet; hvarjemte, S.
D. upplästes Herrar Fullmågtiges svar, deri de förklara sig vara beredvillige, att under vissa förbehåll i RiksgäldsContoiret emottaga de exemplar af Protocoll, som dit aflemnades.
I grund af hvad sålunda förekommit, ansåg Directionen nödigt, att innan vidare åtgärd vidtogs, rörande tryckningen, tillförlitligen bor de utredas, huruvida berörde Protocolistryckning tilläfventyrs blifvit af Rothlieb längre fortsatt ån till och med den 25 Maj 1818, under hvilkens vård de tryckta exemplaren för då närvarande kunde finnas, samt om desamma kunde af RiddarhusDireciionen få emottagas.
1821 den 22 November upplyftes: att aflidne Boktryckaren Gadelius i lifstiden tryckt Adelns Protocoll för
December månad 1817, sednare hälften af Januari 1818, samt Februari och April månader samma år: att utaf exemplaren en del voro af Rothlieb från Boktryckeriet afhämtade och en del ännu qvarliggande i 166 Den II Augusti e„ m\
Gadelii Sterbhus, att Boets Syssloman, Grosshandlaren Smerling förklarat sig icke vilja dem utlemna utan mot betalning af Sterbhusets fordran för tryckningen, uppgående till 5tu R:dr Banco.
Att Grahn tryckt förra hälften af Januari månad 1818, hela Mars månad oell för Maj till och med Ridderskapets och Adelns Plenum den 25 Maj; att hela upplagan vore hos honom qvorliggande utom 100 exemplar för Januari och Mars månader, som blifvit lemnade i Bokhandeln, samt att
Grahn såsom vilkor fö»r exemplarens utlemnarde gjort påstående om betalning för sin fordran, b^x R:dr 12 sk.
RiddarhusDirectionen beslöt, att RiddarhusSecreteraren skulle från särskildta Boktryckare infordra uppgift på tryckningskostnad och papperspris efter 5oo exemplars upplaga. 1821 den 28 November: anmältes dessa infordrade uppgifter; hvarefter Direetionen beslut att antaga Grshns anbud af 10 R;dr Banco för hvarje tryckt ark, papperet deri inbegripet: att
Direetionen på de skäl, som den 8 Maj i8iQ blifvit anförde, ansåg sig icke kunna taga någon åtgärd i afseende på redovisningen för de redan tryckta exemplaren af sista Riksdagens Protocolfer; derom Grahn uti en särskild skrift nu gjorde anhållan, samt att dels underrätta StatsCommissarien af 'vVåhiberg, att Direetionen beslutat att om fullbordandet af den ännu återstående tryckningen låta draga försorg; och dels anmoda bononi föranstalta, att Grahns och Gadelii Sterbhus fordringar måtte varda betalte, Den il jdugu&ti e, mt på det exemplaren måtte kunna på behörigt ställe aflemnas- Slutligen uppdrogs åt RiddarhusSecreteraren, att hafva inseendet så vål öfver Protocollernes utskrifning, som tryckningens skyndsamma verkställande, samt Correcturets låsning. 1822 den 4 Mars: förordnade Directionen, att StatsCommissarieri af Wåhlberg skulle, genom RiddarhusSecreteraren, anmodas, att lemna Directionen upplysning, om Grahns och Gadelii Sterbhus fordringar ännu blifvit liquiderade, och hvarest Protocollerne voro att tillgå. 1822 den 4 Oclober: föredrogs inför RiddarhusDirectionen en skrift of Utredningsmännen i Gadelii Sterbhus, hvari de anhålla att Sterbhusets återstående fordran 5io R:dr
Råneo måtte blifva detsamma godtgjord, samt Sterbhuset derefter få aflemna de exemplar af Ridderskapefs och Adelns Protocoller, som finnas i Sterbhusets förvar.
I sammanhang hvarmed RiddarhusSecreteraren anmälte att Herr StatsComrnissarien af Wåhlberg ännu icke, oaktadt erinringar, aflemllat den upplysning, Directionen den 4 Mars samma år af honom äskat.
Vid sådant förhållande beslöt RiddarhusDirectionen, att Utredningsmännens skrift skulle communiceras StatsComrnissarien af Wåhlberg med anmodan, att yttra sig deröfver i samman, hang med svar å RiddarhusDirectionens Proto - i68 Den || Augusti e- m. collsUtdrag af den 28 November 1821, och RiddarhusSecreterarens till följd af Direotionens beslut den 4 Mars 1822 aflåtne Promemoria, rörande ifrågavarande Protocollers hqviderande. 1822 dea 28 November: aflemnade StatsCommissarien af Wåhlberg sin förklaring; hvarefter Directionen ansåg, på de skål den 8 Maj 1819 blifvit anförde, sig icke kunna, på sått StatsCommissarien uti berörde skrift föreslagit, af egen myndighet reqvirera medel till godtgörande af Boktryckaren Grahns och Gadelii Sterbhus’ fordringar, utan syntes, i afseende på redovisningen för omkostnaderne vid sista Riksdag, hvilken redovisning StatsCommis. sarien förmält sig åligga, det vara för StatsCommissarien sjelf af vigt, stt så skyndsamt som möjligt, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom f. d, ExpeditionsSecreteraren Rothlieb kunde förmås, att för hvad han uppburit visa redo, då säkrast kunde utrönas, huruvida han saknat medel att betala de räkningar, sorn nu voro i fråga; om hvilket beslut StatsCommissarien af Wåhlberg genom Utdrag af Protocollet skulle underrättas; och fann RiddarhusDirectionen vid sådant förhållande sig icke kunna med den af Utredningsmännen i Gadelii Sterbhus, uti ofvan omförmålte skrift, fordrade betalning taga någon befattning; hvarförutan RiddarhusDirectionen förordnade, att uti den blifvande
Riksdagsberåttelsen borde i korthet anmälas de särskilda åtgärder och beslut RiddarhusDirectionen, rö - Den 14 Augusti f4 mé 169 rande Protocollstryckningen tid efter annan vidtagit.
Bilagor till PleniProtocolIet för den 14 Augusti förmiddagen.
Med fullkomligt förtroende till de värde taleres nit och goda besparings åsigter , hvilka tält för sammanslåendet, får jag dock åberopa de motskäl jag tillförene haft den äran anföra; med tillägg , det min öfvertygelse är, att ett gränse-län, som vid instundande krig, är underkastadt många och svåra olikartade händelser; icke till sitt omfång bör vara för stort, på det att den styrande, möjligen må kunna styra sakernas gång oell verka tiil bibehållandet af ordningen inom landet, hvilken då, mer än vid alla andra tillfällen, påkallas af den största nödvändighet.
Uhr åberopar i sin reservation, att då Länen tillförene varit under en styrelse , 17» Ben 14 jlu^ueti f. m. de afven hädanefter borde kunna vara det; men torde Herr af Uhr behaga i minnet återkalla , att gränsen ungefär vid samma tid som Länedelningen verkställdes, flyttades till Fäderneslandets stora och oersättliga förlust, mångfalldige mil närmare.
Hans Excellence Herr Grejve
De la Gardie, Jacobi Vid det af Stats- samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten , eller rättare sagt endast OeconomieUtskottet, meddelte förslag, att skilja Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet från styrelsen öfver Hospitalen, och öfverlemna den åt Lazarets Directionerne i Orten, har jag ansett mig pligtig framställa åtskillige anmärkningar; öfvertygad, att så vida Utskottet ägt närmare kännedom om förhållandet i detta ämne , dess yttrande aldrig kunnat blifva sådant det nu är författad t.
Redan tillföre, ehuru till längre tid tillbaka , hafva vid LänsHospitalerne särskildte
Directioner varit tillförordnade.
Huru förvaltningen af dem styrdes, är att inhämta af Kongl.
Förordningen den 11 April 1763, som uti 2,‘dra och 5:dje §. §, af Tredje Artikeln innehåller ; att en del af samma Directioner, utan föregånget laga bepröfvande, efter eget godtycko minskat räntor hvartill hemman eller andra lägenheter varit skattlagdt, bortbytt
Ilospitaicrncs