Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta får jag äfven motionsvis communiccra inför H. R. o. Ad. samt öfrige Vällofl. här närvar.
MedRiksSt. oeh Utsk.
Remitterades till StatsUlsk. samt communicerades de öfriga RiksSl:n. 7.
Sora ännu den moraliska bildningen i allmänhet ej kommit så långt uti fäderneslandet, det hvar och en menniska är öfvertygad, att han af Skaparen är född, icke allenast för sin egen individualitet, utan egentligen skall utgöra en del af den kedja, som sammanhåller samhällets bestånd i dess intellektucla utveckling och verksamhet; ali med sin mera eller mindre nedlagda naturförmåga biträda ulan egennytliga afsigter hvarannan hjertligen och chrislligen, den med mera förmåga, den der med mindre begåfvade.
Anledmn till ett sådant anförande är den liknöjdhet, som i allmänhet med få undantag visar sig för att verkställa till nytta de uti sednare tider beslutade och anbefallde s. k. kommunalbefattningar, som väl ifrån predikstolarne kungöras, väljas ledamöter, men dermed punkt.
Tvång måste således användas derigenom, att Regeringen anbefaller så väl sine landsh.embeten, som vederbör, konsistorier, att, med af dessa auktoriteters underlydande biträden, årligen genom redbara ombud undersöka och inrapportera hvad som fortskridit eller aftagit i dessa anbefallda verksamheter, och detta årligen till hvar sin öfver-auktoritet, specifikt anfördt ifrån hvarderas borgmästeri, prosteri- och kronofogdeområde förefallit, deraf sedermera göra ett generalsammandrag
Den 8 December. 103 och lill Regeringen insända, alt den nili finna fortgången och efterlefnaden.
Hvadan jag, så väl till II. R. o. Ad:s, som äfven de här närvar.
Välloll.
McdRiksSt:ns behjertande, får öfverlemna denna motion, hvilken lill vederbör.
Ulsk. torde remitteras.
Ekon.Utsk. samt communicerades de öfriga RiksStrn. 8. r*
Da med freden i Abo 1809 sista lemningarne af Birger Jarls på östra sidan om Bottniska viken i forntiden ökade landamären frånskildes Svea rike, så häfver hans anlagda Stad Slockholm, som var beräknad till en medelpunkt i riket, i stället blifvit en gränsort; anläggningarne der äro för vackra och kostbara, alt aflemna och etablera i sådant skick på annat ställe inom Sverige, således måste väl Stockholm, om ej oväntade förändringar i framtiden inträffa, förblifva i sitt nu herrliga skick och bestämmelse; men vi äga derinom i guld och silfver flera millioner valuta i bankohvalfven, som möjligen kunde stå i fara, alt, vid ett ovänladt fientligt inbrott med krigshärs öfvermakt, af samma bortföras; hvadan med Götha kanals anläggning, äfven är förenad en central-depot med Carlsborgs fästning, dit ej någon fiende utan egen våda kan nalkas, och inom dess areal, bland andra behöflige byggnader, äfven är utstakad och på karla lagd, för byggnad af förvaring till rikets oumbärligaste redbarheter eller bank; så vore önskligt om fullbordandet deraf kunde börjas och slutas snart; ej i mening att helt och hållet ditflytta hela bankorörelsen med dess embelsmanna-corps, utan blott tjenlig» förvaringsrum, för det mesta af bankens omyntade guld- och silfvertackor, under någon enkel upppsigt, och utan att öka bevakningen mera, än sora redan på stället befinnes.
Detta får jag äfven motionsvis inför H. R. o.
Ad. samt de öfrige här närvar.
Vallofl.
MedRiksSt:n och blifvande Utsk. meddela.
Remitterades lill BankoUlsk. samt communicerades de öfriga RiksStm. 9.
Då man föreställer sig landets innevånare som en familj och Konungen landets gemensamma fader (med en enskild individfamilj), så häfver en omtänksam farailjfader den åsigt, att, om dess tillgångar medgifva, genom flit, besparing och omtanka i dess medelålder, samla för framtida oförutsedda behofver till välstånd och oberoende på äldre dagar.
I fordna tider hade vårt rikes regenter en liktydig ide', att sammanföra öfverskotten af riksintraderna, och deraf formera en s. k. skattkammare, och detta sednast under K.
Carl XI:s regering, deraf hans son, utan sine undersåtares betungande, kunde föra flera års krig.
Nu är för sådant ändamål blott 1,000,000 ndr afsatt, som ej kan förslå till 3 månaders utrustning, då brill* - 164 Den 8 December. sten måste lios undersåtarne uttagas eller anlitas.
För att åstadkomma en s. k. skattkammare, kunde väl ej de hufvudlitlar, som vedan äro bestämda genom utgående bevillning, i någon mån anlitas annorlunda, än om något säkert ej behölligt öfverskott kan förefinnas.
Men vi torde hädanefter få en hitintills okänd inkomst alt dermed börja fonden dertill, sorn jag hoppas genom skatt och bevillning på våra nu inrättade privatbanker och hypotheksföreningar, samt de länge påtänkta indragningarne af biskops, presidents m, fl., mera representerande än behöflige, nu utgående löner, att på tid kunde summariska värdet utgöra en ansenlig summa, som, under rubrik af Rikets skattkammare, i förvar till guld och silfver förvandlade valutor blefvo under samma kontroll och rättighet till säkerhet, som vår nu ägande riksbank, så att den ej utan R.
St:s gemensamma tillstånd för högst trängande behof af ett påtrugadt krig m. m. kunde användas.
Detta torde äfven moliousvis inför H. R. o.
Ad. samt öfrige här församlade Vällofl.
MedRiksStm samt blifvande Utsk. communiceras.
Remitterades till StatsUtsk. samt communicerades de öfriga RiksStm. 10.
Då Rikets församlade Ständer, enligt vanligheten, nu torde antaga en förändring uti bränvinsförfattningen med dithörande åtgärder; men då hitintills uppgifne föreskrifter om pannerymd, dess konstruktion och dimensioner blott theoretiskt blifvit behandlade, så att en påhittelig öfvad praktikus kunnat samma till en del eludera genom ej påtänkte, men förändrade konstruktioner, som den gången lyckats att opåtalt begagna, således, för att vinna något bestämdt praktiskt, borde några väl kända praktiske bränvinsbräunare inbjudas, att vid öfverläggningarne häruti gå comilerade tillhanda.
Säkraste medlet att minska en öfverflödig både produktion och konsumtion af den för kropp och själ till öfverflöd intagna skadliga spriten torde dock vara, att ej tillåta större pannerymd än som kan lyftas af elden, till högst 25 kannors rymd, och detta med en hög skatt, samt förbjuda till införsel af arrak, romm, konjack och scherryvin m. m., då det mera passande ölet, som nu af potates äfven kan tillverkas, vore nog att muntra , oall stärka när som behöfves den trötte arbetaren.
Femte (5:te) klassens släder som äro grundade på jordbruk och planteringar, och ej hafva större folkmängd än vanliga bondbyar, borde ej tillåtas att bålla krogar eller utminutera bränvin.
Detta får jag äfven motionsvis, inför II. R. o. Ad. samt de öfrige här närvar.
MedRiksStm likasom blifvande Utsk. meddela.
Remitterades till Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskm samt communicerades de öfriga RiksStm.
Den 8 D c o e m b e r. 11.
Den nu gällande flyttningstiden på landet, d. 24 October, är för jordbruket högst skadlig och olämplig; den borde för nytta ändras till dagarne emellan d. 24 och sista Juni årligen, af skäl, att med den låga bildningsgrad som ännu hos den tjenande folkklassen existerar, den vana är, att de lillflyttande tjenstehjonen merendels första månaderna äro mera påpasslige och flitige än längre fram på året, enligt ordspråket att nya qvaslar sopa rent; och dä med Juli månads början företages den mest brådsamma s. k. andeliden af hö och sädesbergning, då den nykomne tjonaren är flitig och uppmärksam; och i synnerhet det folk som äro bestämda att sköta ladugården, få höet väl inbergadt, jemte kunskap om dess mängd, för att derefter framdeles pä vintertalet ställa utfodringen, och ej, som vid d. 24 October afllyttningen, då vanligen kreaturen redan fodrats inom luis 1 månad å 3 veckor, då den afflyttande är lika nöjd, hvad som åtgår af hö m. m. under tiden, och de lillflyttande alldeles okunnige om allt.
Delta lager jag mig friheten i egenskap af riksdags-representant alt så väl inför H. R. o. Ad. sorn öfrige här närvar.
MedRiksSlin samt blifvande Ulsk. alt motionera.
Remitterades till Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskin, samt communicerades de öfriga RiksStm. 12.
För att erhålla freden i Alio 1809, så måste fäderneslandet afstå resten af dess på andra sidan Bottniska viken ägande och för rikets norra orter i synnerhet gagneliga s. k. visterhus och folkmängd, nemi.
Finland ända till Torneå och Alands-öarne.
Efter att nu hafva öfver 38 år varit i mistning häraf, så kunde vara pä tid, att söka inom egna landamären vinna en ersättning något motsvarande förlusterna, genom angripande af en annan nationalfiende, som utan kanoner och bajonetter, blott med yxa och spade, kunde besegras.
Jag menar härmed de millioner tunnland odlingsbara mossar, träsk och skogsinsjöar, som genom sin natur i sitt döda skick utan annat åtkomligt förhindrande, förorsaka årligen stor skada genom sena vårar och tidiga nattfroster i vårt nordliga klimat.
St. hafva vid föreg:de riksmöten beviljat stora anslag för praktbyggnader, lättade fraktvägar genom kanaler m. m., men ej påtänkt huru en ökad folkmängd sedan 1899 inom Svea, Götha och Vendes riken skall kunna berga och med något utrymme föda sig, hvadan denna bristande tillgång progressivt ökar sig, då ifrån 1810, enligt Tabellverket, lill denna dag folkmängden inom dessa riken ökat sig till ^ öfver 1,900,000 ätande raenni skovarelser.
Den på sednare 30 åren ökade potatesodlingen medgifver jag, om ej bränvinspannan nu konsumerade största produktion, häfver varit och är den fattiges mesta födoämnes-surrogat, ökade sädesproduklionen på samma tid äfven något, men hemmansklyfningen till och med 128 ä 164-delar, har utträngt en mängd 106 Den S December. hjonelag alt söka annai utrymme till bergning, och då det synes, ali den fattige arbetaren blifver pä annat sätt välsignad genom manga barn, hvilka erhålla en sådan uppfostran och utsigt lill bergning i framtiden, som jag tili en föreg:de af mine här i dag atlemnade motioner beskrifvit, så torde blifva högst nödigt, att snart börja kriget med ofvantecknade landsfiender, och anslag nu dertill bestämmas.
Uti de landsorter der K.
M. och Kronan ej ägde någon dispositionsrätt till blifvande af dessa flender, så afslode gerna enskilde ägare eller korporationer, emot återfående i odladt skick, på 90 år sine rättigheter; således med föregående besigtning och pröfning af nivelleurer oell agronomer, om gagnelig- eller ogagnelighelen, samt karta och odlingsplan.
I förra fallet så kunde länets indelta infanteri samt arbetsföra arrestanler gemensamt sommarmånaderna göra arbetet, men åbyggnaderna och hägnader på entreprenad med enskilde, derefter indeladt till minst J:dels mantal, tillräckligt för tarflig föda och kläder åt en familj med 4 å 5 barn, till en början på vissa år skattfritt insätta sådana afsigkomne proletärer och mindre brottslingar, deraf någon förbättring på egen hand kunde väntas, att der föda sig med föreskrifven odlingsllit, sorn årligen af närmast boende kronobetjening borde besigtigas, samt till vederbör, auktorileter inrapporteras, hvarigenom man kunde vänta förbättrade seder och lefnadssätt, ty nöd och fattigdom förorsaka ovillkorligen de nu företeende brott och sedeslösheler, men i framtiden riket återbekomma en välsignad ränta för sine kapilaler i många afseenden af skatt m. m., som tacksamt erlades af efterkommande generationer.
Denna motion anhåller jag äfven communiceras med här församlade MedRiksSt:n och blifvande Utsk.
Remitterades till StatsUtsk. samt communiccradcs de öfriga RiksSlm. 13.
Då ett betydligt antal af Riddarhusets ledamöter, äro dels mycket aflägse boende ifrån Stockholm, der riksdag enligt grundlagen skall hällas, äfven med pekuniära uppoffringar, ej hafva så öfverflödiga tillgångar, det de utan känbar förlust kunna riksdagskostnadcrna utur egen kassa bestrida; således desse, ehuru innehafvande både erfarenhet och kunskaper uti hvad fäderneslandets rätt och bästa angår, måste uteblifva, till stor förlust vid förekommande öfverläggningar ra. m., så torde tillåtas mig, att inför H. R. o.
Ad. motionsvis föreslå lill antagande: l:o Att hädanefter vid hvarje riksdags kallelse, inför K:s Bef:de i hvarje provins-residensstad, å tillkännagifven dag, capita sammanträda och sig emellan genom ordentlig vallängd rösta för större eller mindre antal af inom provinsen befintlige Grefvar, Friherrar och Adelsmän, till Riddarhus- och riksdagsrepresentan ter. 2:o
Bestämma ett nödigt apointement, så val för lefnadskostnad, som fram- och återresa, hvilket qvartalsvis af röstande Den 8 December.
167 ledamöter på anvisande sätt sammanföres och remitteras commilentcrna.
Remiss häraf torde öfverlemnas Ridd.Utsk.
Remitterades till Ridd.Utsk. H. R. o.
Ad. åtskildes kl. f till 2 e. m.
Lördagen den 11 December 1847.
Justerades 10 prot.uldr. för d. 8 dennes samt plcni-prot:n för d. 2 och 4 i denna månad.
Företogs val af en Bänkman inom 15:de Bånkm:s-afd. i ledigheten efter N:o 1087.
Hr Tigerskiöld, Fullm.
Bonde, Gustaf, och blef till Bänkman utsedd N:o 1053.
Hr Hammarberg, Carl Axel.
Öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter i nedannämnde Utsk.; och befanns att dertill blifvit utsedde i Ba n ko-Utskotlet: efter N:o 130.
Gr. Wirsén, Axel Emil: N:o 1.
Oxenstjerna, Carl Gabriel. Lag-Utskottet: efter N:o 1753.
Hr Hedenstjerna, Wilhelm: N:o 1901.
Hr Olivecreutz, Fullm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: efter N:o 260.
Frih. von Saltza, Anton Philip, N:o 295.
Ramel, Hans, samt N:o 2322.
Hr Sandströmer: N:o 279.
Frih. Wrangel afSausis, Fullra.
Cederström, Claes Rudolf; — 377.
„ Reuterskjöld, Adam Axel; — 102. flr Oxehufvud, Olof Philip.
Expeditions-Utskottet: efter N:o 687.
Hr von Post, Ernst Jakob: N:o 478.
Hr Printzenskjöld, Carl. 108 Den 8 December R i d d a r h u s - U t s k o 11 e t: eller N:o 102. flr Oxehufvud, Olof Philip, och N:o 1087. lii Tigersköld, Fullm.
Bonde, Guslaf: N:o 385.
Frih. von Brinkman, Fullm.
Gr. Bonde, Guslaf; ;— 11.
Frih. Boude, Knut Philip.
Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en suppleant uli BankoUtskoltet, att, under elen Utsk:s-ledamot N:o 1630. lii Reuterskjöld, Carl Leonh., beviljade 10 dagars ledighet frän den 11 dennes räknadt, i hans ställe ingå; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o lill.
Hr Sölfverberg, Magnus Didrik.
Äfvenledes öppnades Hrr Elektorers lista vid val af de utaf R. o. Ad. d. 8 dennes beslutade suppleanter till R.
Sl:s Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Constitulions-Utskottet:^ N:o 114.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, och — 215.
Mörner, Carl Göran Detlof, med hvardera 23 röster.
Stals-Utskottel: N:o 1020.
Hr Lagerborg, Samuel Wilhelm, med 22 röster; — 2209. „ af Harmeus, Henrik Otto; med 15 röster.
Bevillnings-Utskottel: N:o 1413.
Hr Råfelt, Anton, och — 2309. ,, af Dalström, Gustaf Jacob, med hvardera 14 röster.
Banko-Utskottet: N:o 373.
Skjöldebrand, Knut, med 12 röster och — 1055.
Hr Bråkenhjelm, Per Reinhold, med 13 röster.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: N:o 1923.
Hr Ridderstam, Fullm.
Frih. Åkerhjelm, Gustaf Georg Knut, och — 2308. ,, af Ström, Israel Adolf, med hvardera 14 röster.
Lag-Utskottet: N:o 2183.
Hr Gripensvärd, Jacob Olof, med 14 röster.
Expeditions-Utskottet: N:o 2216.
Hr Murray, Guslaf Robert, med 14 röster.
Förhindrad att emottaga förtroendet alt vara suppleant i Utsk., får jag denna befattning mig vördsamt härmed afsäga.
Hr Wästfelt, Nils: Frånvar., då R. o. Ad. sisth plenum beslöt att välja suppleanter lill Utsk:n, anhåller jag alt få mot detta, efter min öfvertygelse mot grundlagen stridande beslut, afgifva min reservation.
Jag tror icke det vara rätt alt välja suppleanter, enär någon påföljd föi deras uteblifvande saknas.
Helt Den 11 Dece inb e r. annat är förhållandet nied ordinarie Utskfs-ledamöter, för hvilka en dylik påföljd för uteblifvande från Utsk. linues stadgad, men denna påföljd är under intet villkor lämplig på suppleanter, och det skulle således kunna inträffa att erforderligt antal ledamöter af 11. o. Ad. icke skulle kunna påräknas i Utsk:n, ehuru man genom suppleanter velat sådant förekomma.
Äfven jag anhåller att få nedlägga min reservation emot del beslut II. o. Ad. i sisth plenum fattat, ronde tillsättandet af suppleanter i Utsk:n. Föredrogs
Hr Hammarhjelms, Carl Gustaf, d. 8 dennes på bordet lagda motion, ang:de bevillning af privatbankernes räntevinster.
Remitterades lill Bevilln.Utsk. samt commun icerades de öfriga RiksSl:n. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s mein.
N:o 1, ang:de tillåtelse för Utsk., att utöfver hvad Riksd.Ordn. medgifver antaga I notarie och 2 cancellister.
Hr af Ström, Israel Adolf, uppläste följande motion:
Med spänd uppmärksamhet har jag följt hushållningen med landets skogar under loppet af ett halft århundrade, och tycker mig finna att desse, Sveriges dyrbara egendom, behandlas med fä undantag pä ett sätt som gifver farhåga för landets framtida öde.
I hvilken olycklig belägenhet vore icke det så högt mot norden liggande Sverige om skog skulle börja tryta, då vi icke, som andra länder, hafva surrogater i andra brännmalerialier, och hvilken undervigt i handeln skulle icke uppkomma då skogarna icke mera gifva de byggnads-, kol- och slöjdämnen, som skola skaffa oss de utländska varor som vanan gjort lill ett oundgängligt behof.
Man invänder troligen att denna farhåga ligger i en uppskrämd inbillning; jag önskade äfven att så vore; men jag har bevisen i mina händer, och utbeder mig få framlägga dem.
Vi se på många ställen stora slätter, hvilka i förra tider, ja! somliga i mannaminne, burit skog och nu ligga alldeles öde, såsom Svältorna, Falbyggden, Edsmären, kusterne af Bohuslän och Halland, en sträcka emellan Götheborg och Sollebrunn af 7 mil, trakten kring Westerås och kring Köping, Wadstena och Skenninge slätter, Calmareknsten, Norrländska skogarne utål kusterne och utåt floderne, m. fl. sädane rent utplundrade marker.
Jag har i 2:ne dagar genomvandrat en skog som ännu bär namn af kronomastespireskogen och der fanns då mera icke ett enda tallträd som kunde kallas sågstock.
Man finner väl ännu utåt vägarne, som genomlöpa stora gods, några stora träd qvarlemnade liksom på skryt, men desse utgöra en smal rand utåt vägen och inuti finnes mest enstaka träd, krymplingsträd och buskar.
Jag har gjort ett öfverslag öfver en mängd uppskattade skogar och funnit afkastningen öfverhufvud uppgå till 22 famnar per tunnland, då män af en medelmåttigt bördig mark hade bordt hafva 170 Deli 11 December. 50 ii 60 famnar.
.Man besöke kolmilorne vid bruken oell hytlorne oell man skall finna att der kolas för det mesta af omogen underårig skog; man anticiperar på kommande år och antipicerar så länge, tills intet är qvar.
Spekulanter hafva i flera år rest landek ikring och uppköpa det ena skogshemmanet efter del andra, nedhugga skogen och sälja den nakna jorden för att på lika sätt förfara med ett annat.
Regeringen öfverhopas med besvärsskrifter med begäran att förhud måtte utfärdas emot utförseln af unga träd, hvilken handel i större skala skall bedrifvas både från vestra kusten och frän de norra provinserne, emedan, säga de, sågverken genom en sådan förtidig skörd snart skola se sig blottade på sågtimmer; men den ena statsmakten kan deremot icke uppställa något hinder såsom ingripande i egendomsrätten.
Det är båda statsmakterne samfäldt som kunna sätta en gräns mot förstörelsen.
Vid sist hällne landtbruksmöte! i Stockholm framkastades äfven den frågan: ”Bör äganderätten sträcka sig så långt att en skogsägare kan, till skada för hemmannet, orten och landet så ^förstöra sin skog all hemmanet lider brist derpå i en framtid?”
Asigterne häruti voro delade, icke heller kunde något åt den saken afgöras vid ett sådant möte; men det år af R.
St. som den frågan bör och kan upptagas och afgöras.
Jag vågar derföre vördsammast framlägga densamma, äfvensom att framställa behofvet af en skogs-lag sorn omfattade svaren på denna och dylika frågor.
Andra länder hafva sådana lagar dels för alt betrygga invånarne mot skogsbrist, dels för att genom skydd af skog värna för stormars ödeläggande inverkan och landets uttorkning i brist på nederbörd.
St. vid 1823 års riksdag öfverlemuade åt Regeringen bestyret med kronoparkerne och beslöto, att de icke (ingo säljas, sora dock föreslagit var, så hafva så stora delar af dessa skogar, som kunde sammanhållas sedan alla anspråksägande erhållit sine andelar, blifvit undanryckte, från förstörelsen och gifva en borgen för att skogsvaror derifrån oupphörligt kunna aflåtas.
Icke nog dermed, att de äro frälste från förstörelsen; de hafva nu gifvit ett bidrag till statsbrislens afhjelpande, som ses af den K. proposm.
Med allmänningarne hade samma behandling gjort enahanda gagn, men den dåvarande bristen på medel i skogskassan till bevakarnes aflöning föranledde till det beslutet, att utsyningstagarne sjelfve skulle aflöna bevakarne, och på det kostnaderne skulle drabba dem som finge utsyning af skogen, men icke betunga dem, som ej kunde få del deruti, så öfverenskommo de med inlressentcrne om en ringa afgift för hvarje till dem utsynadt lass skog.
Detta beslut medförde den obehagliga verkan, att de allmänningar som voro nära ulhuggne och desom voro i tillväxt och således btefvo ställde under förbud på vissa år, fingo inga bevakare och skulle således blifva utplundrade.
På andra allmänningar har kronoparks-skogskassan måst tillskjuta löner, åt bevakarne på allmänningarne och bygga boställen åt dem,och der inkomsterne öfverstigil behofvet till bevakarnes aflöning, hafva desse medel blifvit använde tillför skogen helt främmande föremål, då medel hafva saknats lill stängsel, sådder och mera Den II December. 171 dylikt.
Man har endast velat skörda utan att så eller återplanlera.
Olikheten i förvaltningen af kronoparker och allmänningar häfver också frambringat olika resullater; och hushållningen med allmänningarne kommer icke på det rätta förr än de skötas efter samma grunder som kronoparkerne, med den skillnad att skogsafkaslningen af allmänningarne utdelas lill häradsboerne efter de af landshme utskrifne utsyningslistor och mot en modererad afgift, på det bidragen mätte endast drabba dem som få nytta af skogen, och i den proportion som de få större eller mindre utsyning.
Dessa inkomster böra, tillika med hvad som hittills influtit, tillfalla skogskassan, hvilken bör tillkomma att genom en instruerad och pålitlig skogspcrsonal besörja både förvaltningen och bevakningen, ätersådder, hägnader m. m., som till skogarnes framtida bestånd fordras.
På sådane villkor kunna både kronoparker och allmänningar få en borgen för framtida bestånd; men desse utgöra blott en ringa del af svenska skogarne.
Kronoparkerne utgöra blott omkring 50,000 tunnland och allmänningarne omkring 150,000; och hvad vill denna lilla skogsrymd säga emot hela Sveriges skogsareal, som efter approximativ beräkning skall utgöra mer än 20 millioner tunnland.
Huru desse skola frälsas från förstörelsen är ett problem, som icke så lätt slår alt lösa.
Vi kunna i delta fallet icke rälta oss helt och hållet efter utländska mönster; men så till vida tyckes en föreskrift icke vara obillig, om hvarje skogsägare ålades att vid huggning af sin skog qvarlemna nödiga och fullväxte fröträd, och att, om desse kullblåsa eller borthuggas, skulle det vara hans ovillkorliga åliggande alt genom fröså ning uppdraga ny skog i den afhuggnes ställe, samt att rälta huggningarne någorlunda efter skogens arealvidd och beräknad efter en, mellan 80 och 120 år liggande omloppstid; honom likväl obetaget alt i ungskogarne göra nödiga hjelpgallringar, och att i den öfriga skogen borttaga alla vindfällen och förtorkade träd.
Genom en sådan författning skulle åtminstone så mycket vinnas, att de barbariska fällningarne af den ena skogstrakten efter den andra i disproportion mot skogsvidden förekommes.
Man invänder troligen alt kontrollen härpå är svår eller omöjlig, och det medgifves om man ville gå noga tillväga; men afsigten är blott alt förekomma de grofsta missbruken af äganderätten; man befarar i annat fall att landet blir obeboeligt i brist af skog, och vi hafva redan trakter som icke kunna bebos t. ex.
Svältorne i Westergötland, hvilka ligga öde dels derföre, att bränsle saknas, dels derföre att vindarne der hafva ett för fritt spelrum; och af samma orsaker kunna flere sådane trakter blifva onyttige gjorde genom missbruk af äganderätten.