Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bancolitftottet således haft äran anföra, lära de Resp. Ständen upplyst finna, att in, fattning af krivoto Penningar för ränta l RiksDisconlWerket, icke bör fä äga ruin.
Beträffande dernäst Nänteberäkningen ä Banquens, lill RiksDiscontWerkets utläningar nödiga biträdes sunuuvr; sä, ehuruwäl BancoUtstoktet fun» uit med dest pligt närmast öswerensstämmande, att witz sitt deröfwer fattade beslut, i synnerhet hafwa afseende pä Banquens föttnän: lik,väl och dä härLfwer icke förut något bestämdt stadgande sinnes, tyc» kes deraf, uägon jemnkning ti!! de klivate Delägarnes förmon, kunna äga rum, som BancoUkffottet emedlertid för dest del icke anser sig tillständigt att närmare bestämma, än att till de Resp. Ständens gunstbenägna ompröfning »vördsammeligen hemställa, huruwida i likstämmighet med den förmän som de kiivate DiscontInräktningarne i denna delen är bewiljad för 600,020 Riksdaler eller derutöfwer, tilt högst en tredjedel af Banquens hela biträdes summa, mä beräknas tre ProCents Ränta; men för allt dct öfriga deremot, scm ProCent Baichuen godtgöras?
Hwaröfwer Utdrag af Protocolset, till de Respect.
Ständen expedieras stuUe.
Ar och dag, som förr striswit stär.
Efter befallning Kl. tlMnZML.
Gref - Den rr November- Z6z Grefive Dörvenlsi^lm, Larl, anhöll om tillgift att han yurade sig öfwer ten föregående frägan.
Dä den önskan hade synts skäligen allman atr proposition till bifall pä SkatsUtjkottets Betänkande rörande donering af Leckö Kungsgård ät Herr Generalen m. m. ^stlercreutL skulle göras, wille han anhälla att den Ledamot som begärt fåken pä bordets mätte frägas, om han ej derifrän wille asila, och tilläta alt den genast"till afgörande upptogs.
Arr Klingsporr, 6erckt.
Mitt skäl att begära denna sak pä bordet ivar allenast akt jag önskade det man hade en Kongsgärd-utt gisiva ä^hwarOfficer som sig utmärkt, men dä det ej finnes, och Rivderskapet och-Adelén önskar proposition, afstär jag gerna srän min begäran.
Grefwe Dolma, /ruZult.
Jag skulle hafwa warit den forsta att bifalla denna motion, och jag har ej begärt den pä bordet, men jag här tyckt mig höra flera som det begärt, och jag ber allenast att Le matte bibehallas wid sin Riksdagsmanna rätt.
Grefwe DövvenlHelm, utbad sig fä fräga, om i Protocoiiet funnes antecknadt mera an en som begå, vt saken pä bordet.
Han hade ej hörr flera, men vm sa wore nekade han ej deras ratt. -^err Grefwen och LandtNarffalken- Sedan Herr Klingsporr asstatc is rån pn fordran akt saken mä te hwila pä bordet, får jag göra proposition tilt bifall pä StalsUtlkoUets Betänkande röran - §64 Den rr November. rande dvnering af Leckö Kungsgård pä femtio ärs rid kill Generalen m. m.
Herr ^älercroutr, Hans Fru och efter!ömmande.
Bifölls med ett starkt och enstämmig?
Ia Zerr Grefwen och LandtMarflalken. gjorde härefter proposition till bifall pä del sednast w p. läste BancoUrstottets P otorollslltdrag rörande wil» koren för Banquens biträdes summa till DiscontWerket, hwilken med Ja beftvarades.
Harpfter anmäldte Zerr Crefwen och Landtkllarfkalken alt RiddarhuoUtstottct inlemnat ett ALctlgl Diplomc för Herr 6akn, Larl kontus, jemte betyg att alla behöriga prästanda tvvro uppfyllda, i vnlcdning hwaras Herr Greftven och LandtMarssakken hemstälde till Ridderstapet och Adeln att honom introduction mätte bewiljas.
Och kommer således Adelig» ätten 6abn af Colquhoun att under N:o 2224 ä Riddarhuset intags sate och stämma.
Den n November»' 565 Upplästes följande: Kgl. Maj-.ks
Nådiga proposition till Riksens Ständer angående medel att werkställa den föresiagne GöthaCcmal anläggning.
Gifwen S ockholms Slott den 10 November 1809.
Sedan Riksens Sländer Mi underdänig strifwelse af den 10 sistledne Ollobcr anhällik, akt Kgl. Majll wille i Räder widkaga nödiga anstalter kill utförande af det för Wenerns förening med Östersjön förefinna Canal-arbete, genom en reprenade af e i,ki da Personer, sä Infödd- som Ulländningar, och derwid utstaka sädana wilkor, som kunde lända fä wal Kongl. M y:t och Kronan, som Entrepeneurerna och det A lmänna lill säkerhet och förmon, samt Riksens Ständer derjemte i underdånighet tillstyrkt, att Canal-anlärgningen malte blifwa de enskilda Personers egendom, som med sm förmögenhet wi le verull deltaga, och att, pä det ett sa Ri sgagneligt fö. retag skulle utan u pfkof samt i en plan och ett sammanhang kunna werkstallas, alla möjliga och fkaligq förmäner malle det blifvande CanalBolaget i Räder förunnas; sä har Kongl, Majll tagit delta ämne under öfverläggning, och instämt i Riksens Stän. ders önskan, att berörde Canal, som sku le bereda Riket i allmänhet, och flera Landsorter och Näringar i synnerhet, de wigtigaste fördelar, mätte skyndsamt kunna öppnas.
Men Kongl. Majll förmodar, all den betydliga summa, som till utförande af detta « stora företag erfordras, utgörande, efter upprättadt kost» 566 Den «l November. kostnadsförslag, En Million Sexhundrade Tusende Riksdaler Banco, icke genom teckning af enskilda Personer skulle kunna sammanbringas, sä framt de icke hade ajt påräkna någon afkastning af deras^ härtill anmanda penningar »iwer byggnadsåren och en skalig winst dera efter arbeleks fullbordan, hwarlill Caual-inkomsterne ickei början kunna blifwa tillräcklig, ge.
Uii en annan Rikets belägenhet, än den uärwarande, skulle Kongl. Majtt hafwa funnit tjenligt art af Statsmedlen amvända någon ärlig summa till understöd för ifragawarande företag, hwilket, säsom hela Riket gagnande, wisterligcn förtjente akt befrämjas genom etk sädant biträde, förut lemnadt ät andra Canalmerk af en mindre »vidsträckt nytta.
Men dä detta biträde borde, för att uppfylla ändamälet, »vara af något betydligt belopp, och alla Starens tillgångar mäste för dest owilkorllga behof spa« ras, sä finner Kongl. Majit sig böra till Ri senS Ständers bifall uppgiswa ett annat medel att befordra den af Kongl. Maj:t och Ritsens S änder gemensamt, önskade Canal-anläggningens »verkställande, Let att tillägga det blifwande
Bo-aget rättighet att Dermed förena en Provincial LäneBank eller DiscontInrättning, sorn »ned Län af Banquen understöodes.
Hoppet om den winst, soin ett sädant Di-sconlWerk, pä ett tjenligt ställe anlaggdt och med omtänksamhet förmaltadt, skulle till Bolaget inbringa, skulle u pmuntra enskilda Penningägare att i den fölunda förenade Discont- och Canalrörelsen deltaga.
Kungörelsen af den 26 Augusti 1800, svin, i anLedning af Riksens Ständers underdäniga tillstyrkande bliswit utfärdad, gifwer anledning till flera Di-. scont - Den r r November. §67 scontWerks anläggande i Landsorterna, än de redan i Malmö och Götheborg genom enskilda associationer inrattade.
"Den "winst sädana Werk tillskynda Del-? ägarne hörrörer egentligen af penningar, som hos dem för lindring ranta pä kort eller obestämd tid insättas, och med afdrag af laglig ränta pä sex mänader ullänas
DL de salunda framlocka och sätta i omlopp penumgar, hwilka för hvarjehanda orsaker eljest blefwe liggande i ägarnes förwar, och derigenom befordra en för Näringarnes fortkomst angelägen penningrörelse, äro de ofelbart af en betydlig nyttamen om med denna nytta äfwen kan förenas den af winstens anwändande till stora företag, som fordra ett allmänt understöd, sä böra de annu mera befrämjas.
Efter uppgjorde provisionella beräkningar, synes Canal-anläggningen kunna ölifwa för enskilda Personer förmänlig, och hopp om deras deltagande deruti således äga rum, i fall till den Discont-inrLttning, som dermed borde förenäs, och ofördröjligen sättas r werket pä den ort, som Kongl- Majtt kunde finna dertill mest passande, Riksens Ständers Banque da genast försköte ett Län emot Tre ProCents ränta, af Femhundrade Tusende Riksdaler, samt derjemte lemnade, när Canalbyggnaden komme i gäng, ett särskildt dertill af Tre Hundrade Tusende Riksdaler, att under byggnads-ären räntefritt innestå; men hwarföre, sedan Canalen blifwit fullbordad, Banque» stulle undfå hälften af dess behällna afkomst, likwäl med rättighet för Bolaget, att när femton är efter Canalens öppnande till allmän fart till ända lupit, - berör - 568 Den 17 November. berörde 300,000 Riksdaler återbetala, om Bolaget finner det för sig förmänligk, hwarcfter Banquens tclagtighet i Canal inkomsten upphörde.
Om Riksens Stander finna stal alt detta för» slag bifalla, kunde afwen Banquen förbehållas rätrighelen att med en Fullmägiig deltaga i den Di» rcclion, fom komme atr CanalWerket styra.
I öfrigt borde den ifrägawarande
Disconten njuta samma förmoner, som de i Malmö och Götheberg redan anlaggde, dock uran de särskilda skyldigheter utöfwer den faststälda räntbctalningen ä Ban> quens Län, hwilka blifwit dcffa föreskrifna; hwaremot uttryckligen stadgas borde, att i fall en eller flere
Delägare i CanalWerket undandroge sig <m pä de willor, som blifwa bestämda, bidraga till Canalarbetets fortgäng, han eller de derigenom wore ute, slutne ifrån ali drägtighet i Discont-inrättningen, säsom med CanalWerket ojkiljaktigt förenad; afwenfom att Difcont-winsten icke kunde till annat behof, an Canal-arbetets drift, och icke till nägon utdelning ät Aetie.agare, uköfwer fastställd ranta, anwandas, förrän Canalen blifwit fullbordad.
Om Riksens Ständer skulle med nägon särskild Bewillning DifconiWerken belägga, synes dock detta derifrän böra undantagas.
Maj:t inser nogsamt de betänkligheter, som möka Förflaget till en Anstalt, hvarigenom Banquens Credit an ytterligare ffutte utsträckas; men som Kongl. Maj:t ar öfwerlygad, att den fort» faran - Den rr November. 569 farande och wäxande styrka, som Banque» igenom Canalens werkningar stulle winna, i en upplyst beräkning bör anses wida öfwerstiga den tillfälliga wädan af en icke alltför betydlig tillökning af Banquens Sedelstock, hwilken genast ingär i den nya rörelse, till hwars befrämjande den utgiftves.
Da till Rikets frälsning fordrats ett utomordentligt anwändande af Banquens Credit, är nu denna Creditens upp» rätthällande Banquens wigtigaste angelägenhet.
De säkraste och enda werksamma medel dertill äro sädane anstalter,, som befrämja Åkerbrukets, Näringar, nes och.Handelns tillwäxt, bereda och underhälla liflighet i Penningerörelsen, och staka den allmänna förmägan att utgöra en Bevillning, hwaraf Ban» quen stall äterhemta sina Staten gifna förstott.
Det ifrägawarande Canal-arbete kan och bir icke i werket sättas förr, än, efter äterwunnen fred, Rikets öfriga förhällanden sofwa framgång ät ett sädant företag, och dä stall, efter Kongl. MajitS öfwertygelse, Banquen utan wada kunna gifwa der« till ett förlag, hwaraf Riket och Banquen hafwa alt wanka en oberäknelig framtida nytta.'
Kongl. Maj:t förblifwer Riksens Ständer med all Kongl. Näd och ynnest wälbewägen.
Ut supra. ttans Mria.
Prols - S?s
Den i r rTlovember.
Prokocoll Hällit inför Hans Kongl. Maj:t i StatsRädek pä Stockholms Slott den ro Ollov. 1309. Närwarande Hans Excellens StaksMinistern för utrikes ärenderna Herr Friherre v. lundeström.
StatsRäden Friherre Ixokendlad.
Friherre ^dlerdetk.
HofCantzleren Friherre sk Wetterstedt.
Undertecknad StaksSecreterare Till justering uppläste Undertecknad i underdånighet Kongl. Maj.-ttz Nädiga Proposition till Riksens Ständer angäende medel lill, GölhaCanal anläggnings werkställande, samt angäende medel kill särskildta tillfälliga utgifter, hwilka propositioner, som wid detta Protocoll finnas bilagde, Hans Kgl. Majtt, i enlighet med StatsRädets
Ledaniölers enhälliga underdäniga tillstyrkande, täcktes i Näver gilla.
In ksidem protocollo
Ikans ^ärta.
I anledning af derom af Grefwe Ernar, Larl 6sbrie1, gjord motion remitterades denna Ko> sungens Nädiga proposition till BancoUtskottet.
Upp - Den rr November 57 r Upplästes följande: Kongl. Maj-ts Nådiga Proposition kill Riksens S.änder angående medel till särskilda lii!fälliga utgifter.
Gifioen Stockholm Slott den ic> Nov. 1809.
Hos Kongl. Maj:t har i underdånighet blifwit anmäl! dels att den uti iunewarande ars
Den 14 Mars» 6or las, och instämmer fullkomligen, at fördel sednare
M mindre straff matte utstakas.
Grefwe kl örner.
Här är för det närwar rande frägan endast om det i:sta Momentet och ett olofligt utbetalande af det mindre Li-oäitivet.
Förlusten af allmänt förtroende synes mig för denna förseelse wara ett gansta tilräckeligt straff, och dec förundrar yiig, at det af någon kan anses för lindrigt, Åtminstone wil jag önsta, at aldrig den std matte komma, dä man ej, såsom ett hardt smärtande missöde anser at stiljas ifrån allmänt och medborgerligt förtroende.
Herr von btausvvolkk yrkade ä nyo, at tvid wärd'randel af brott, borde man mindre hafwa afseende pä deras följder, än pä olydnaden mor gifna föreskrifter.
Antingen fragan wore om det stora eller der lilla Lreclitivet, bestode brottet i uraktlåtande af förestrefna formaliteter, och borde pr denna syn-punÄ lika straffas.
Det wore icke derföre hans mening, ar fordra bibehållande af fästnings-straffet Friherre Ltsel von Illo!l8tein.
Jag tror at det bör göras stillnad och grader i förbrytelser.
Det är endast inför Gud alla brott äro lika, och ester afsigten och upsätet bedömas, För oss böra gerningarnes följder äfwen komma i beräkning.
Af denna grund kan jag ej annat än yrka, at straffen olika mätte moclikeras för utbetalningen af det stora och af der lilla creöitivet, Rtstillige begärde härefter, at det andra k-io men-. 6Q2 Den 14 Mars. mentet afwen mätte blifma uplast, sa at jemnförelse emellan bagge de föreslagna straffen kunde göras.
I följe häraf uplästes 2 lVlom. i 2 §. af Utffottecs Förstag, hwarefter Friherre bl ann er be
,m upläste följande Förstag til en ny UeclEion deraf. "Brytes Riksens Ständers förseglade anordning uppå, eller utbetala Fullmagtige, innan Riksdagskallelsen blifwit i Hufwudstadens Kyrkor wederbörligen kungjord, den i 6z §. af RegeringsFormen sist omnämnda Penningsumma, hwilken Konungen, sedan han Scatö-Radet in kleno hörk, ager wid infallande
Krig at lyfta, mare ej allenast
Lag samma, utan stola ock den eller de brottstiga Lommas til fängelse a Fästning i rwä ars tid, dock utan arbete, samt ansmara med hwad de aga, eller framdeles ärfwa och förwarfma, för de medel, hwilka genom deras förmanande blifmit utlemnade.
Ar sadan Fullmägtig Embets- eller Tjensteman, stall han detzutom stiljas frän Embetet eller Tjensten, uran at den eller annan publigue befattning kunna återfå".
Herr ibam.
Jag tror ej, at den sista casus kan infalla, och derföre bifaller jag detta förstag.
Det förra kan jag ej gilla.
Herr von »ausrvollk.
Jag har också altid trott och föreställer mig äfwen ännu, at ingen ast de i denna Lag supponerade casus någonsin stall inträffa, men icke dest mindre, sä snart det ej kan nekas, Den 14 Mars- 6oZ nekas, ak brottm aro möjiiga, böra straffm för dem finnas bestämva.
Sevan nu bagge ölomemeiE aro uplaste och Högloft.
IvVderskapet och Aveln dem emellan kunnat göra jmmförelse, får jag för min Vel tilstyrka, at de marce bifallas, enligt ben recisHiou Friherre Ivlap.nerlieim föreftagit.
Herr Uotblieb, Larl kre^ric.
Utan twifwel böra straff bestämmas för möjligen inträffande brott; men Vefta straff böra, enligt min tanka, lampas efter
Ve mer eller mindre ffadliga werkmngarne af brotten.
Lagstiftaren bör icke endast betrakta sjelfwa brottet, uran äfwen betz följder.
I anledning deraf tror jag, at de bestraffningar för en otilbörlig utbetalning af der stora eller lilla Lrs6itjvet, som aro föreftagne, böra wara olika, dä följderne af förbrytelserne aro af skiljagtig beskaffenhet.
Jag kan således icke annat an fullkomligen instämma uti hwad Herr Friherre Nannerbeim förestagit i anseende til sjelfwa straff-lagen, äfwensom jag anser Friherre lVlaimerbelms rcclgLiou af denna §. i alla afseenden äga företrädet.
xi a n n e r b«m.
Ridderffaper och Adeln är nu mera efter uplasning af bägge klomenterne sjelf i stand ar dömma mellan de rwenne deri innefattade särskilda casus.
I ver förra faller rörer förseelsen blott er unverlätande at hafwa begärt Stats-Nadets yttrande: i det sednare bestär den i er hinder af Riksdags-kallelsen, hwilken blist wit föreffrifwen såsom et wilkor för Summans utbetalning.
Det lärer falla hwar och en i ögonenM har är stor ffillnad i brott.
Herr Ss4 Den 14 Mars.
Herr von ^au8^voikk förnyade sm Myrkärr, at Friherre öckannsrkeim8 rsäsÄion mätte antagas, men trodde, at da det ej i Regeringsformen tydligen finnes utsatt, at det mindre Lreänivet i ösnguell komme at 6eponera8, i klomentet borde tilläggas, om detsamma blifwer i Full» Magtiges wärd ofwerlemnadt.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde krop08uion pä l och 2 ^lomenterne, enligt Friherre ^Isnneibeim» reäackion.
Herr klinspor, 6erät ^äolk, wille til krotocollet rs8srverL sin kanka, at Fästnings-straffet ur första Momentet ej hade bordt Utesiutas.
Uplastes z:dje lVlomentet af samma §.
Herr von »au8volkk.
Ridderjkapet och Adeln förändrat i i^iomsntet af denna tyckes det wara bäst, at dek z:dje antages efter den nya reäEion deraf, Friherre ^lannerkeim gjort.
Den patzar bättre efter de bägge föregående Momenten, och innehäller samma tilstyrkande som Utffottets Förflag.
Friherre ^lannerbeim upläste derefter följande reclsckion af z:dje ^lomsutet.
"Til de i i:sta och 2:dra lVlomenterns stadgade straff, ware äfwen den eller de förfallne, hwilka i etdera af föregäende fall, ej emot pluralitet^ be flur - Den 14 Mars. 6c>z slut til krcitocollet protest anfort, eller ock tilstyrkt Lrecli tiv-medlens utbetalande emot tydlig föreskrift, ändock klurgliretens beftut sadant hindrat".
Detta Moment salunda recliZsrsät blef, uppä derom gjord proposition, af Högloft.
Z:dje §. uplästes. friherre bäannerbeim uplasre följandet ''Beträves Fullmagtig, at af försummelse eller egennytta hafwa underlätit, öfwerffridit eller afwikit fran de föreskrifter som öanco - Utskottet eller Revisorer enligt 72 H. ReegeriNgs-formen och 70 §.
Riksdagsordningen meddelat, eller i gällande Länc»-Ordningar til bestämd åtlydnad stadgade aro, ma mäler genast hos Riksens Ständers ^ustitin.
Ombudsman anmälas, hwilken aligger at detsamma skyndsamt hos Konungens och Rikets Swea Hof-Rätt äklaga.
Hof-Rätren pröfwedaförst,om maler ar af sadan beffaffenhet, al den anklagade bör under
Rämgängen ifrån utöfningen af den honom anförtrodde Lsnco-förwalrningen ffiljas^ och ffulle, efter anställd laga undersökning, den anklagade befinnas brottslig, fälles han, utom i de fall denna
Lag särskildt upgifwer, til answar och ersättning efter omständighelerne, enligt 18 Lax. Handels-Balken".
Friherre l^lannerbeim fortfor:
Skillnaden emellan detta och Utskottets förslag, är, ar^e visa - 6o6 Dett 14 Mars. vigorsmes genom Riksdags - Ordningen stadgade rättighet har blifwit aberopad och införd.
^Herr von ttauswolkf erindraöe, at bagge Förslagen wore til sina resultat lika, nien mevgaf, ar Friherre ^lanuerlieims wore bättre framstaldt; hwarföre han tilstyrkte dch gillande.
Herr von 8cliuitronbeim, Oavicl.
Otti Let ar mig såsom Fullmägkig tilläcit, at i detta amne yttra mig, wille jag har göra en anmärkning.
Zag styr ej något straff, jag ärnar ej derföre ex° xonera mig, men det fordras at brotten aro tydligt bestämde.
Här citerss
Lanco^Ordnlngett, men vm den säger, at wi med hardt Mynt skulle lösa alla Kanco-Sedlar, och wi, i Mynr-wasendets narwarande kinkiga ställning förRsugneus och Rikets skuld, tro otz böra derwid göra swärigheter, kunde dek handa, at wi för wär goda wilja blefwe dömde som brottslingar.
Skulle en sa obestämd
Lag utfärdas, wil jag häldre afsäga mig det förtroende mig blifwit gifwit.
Herr von klaus noll k.
Lag-lltffottet hav här likasom i alla öfriga §.Z. endast följt de upgifter af föreskrifter detsamma ifrän Kauco-Utssotket erhållit, och sedan efter förbrytelserne lampadt straff.
Skulle Lanco-IieZlementet i nägot afseende behöfwa andras, har jag ingenting deremot, men da behöfwer äfwen straffet jämukas.
Herr 8ilv6rsto!s>6, (lustas abraham, trodde at denna §. wore sä st^lissraö, ak den twetydighet
Herr von LcbultLeQbeim befarade, ej wore wädlig - Den 14 Mare. 627 wadlig.
De orden föreskrifter, hwilka ti! bestämd åtlydnad stadgade äro, kunde ester hans öfwertygelse fullkomligen trygga Herrar Lrmco Fullmagrige, i der fair Herr von LcUuItLonboim äberopat, halst der more en omöjlighet, ar Lanco-Utskottet i det Reglemente det efter sig lemnar, skulle maga ar giftva en bestämd föreskrift i et mål, dar förwalmingens upförande mäste bero af ständigt omwaxlandr omständigheter.
Herr Grefwe» och Landrmarskalken gjorde derefter proposition til bifall a z:dje §. enligt friherre klkmriorbeims reäsÄion.
Ropades Uplastes 4 §» Friherre lvsannerkeim
Uplaste följande ra. station af denna §.
"Beträdes en eller flere af Fullmägtige, ar i hwad lil Lanyucns angelägenheter hörtzr, hafwa emorraglt och atlydt någon annan befallning eller föreskrift, ifrän eho der wara mä, an af Riksens Ständer, deras Uanco-Utskott, eller med de i RiksdagöDrdningett och instruLkioner Utstakade wilkor, af Riksens Ständers Kcvisore,-, utan ar deremot hafwa gjort alla de föreställningar och prowsmr, del af kanco- Utskottet wid Venna Riksdag för Fuilmagcige utfärdade keglc-menw förestrifwer; straffes han eller de såsom vfwanföre i i.sta ^om. 2 §. sagdt är.
Tilffyndas, genom Fullmägtiges förhäst landtz harwid, krenguen eller dest Lrsäit något lidan - 608 Den 14 Maks, de, stola den eller tze brottsiige, jemtt stade-ersätks ning> dömmas til Fästning pä 2 är, dock man arbete.
Mannerheim tilläde derefter, at han til Högloft.
Ridderstapets och Adelns ompröfwande hemställer, huruwida 5 ars fängelse pä Fästning, som Utskottet föreflagit, wore ek emot brottet swarande straff, öm icke deri nägon lindring wore billig, och om i alla fall det wore tilständigk at Fästnings-arbete borde kunna aläggas»
Herr von iftIusnollck.
Lag-Ucstottet har trott, at der brott som här blifwic satt i staga, wore et af de grofsta, och derföre möjligtwis borde kunna härdr bestraffas.
Följderne deraf kunde wara gansta olika, och den stada kaninen lidit hafwa mänga grader.
Et tilfälle borde derföre finnas för Domaren, at efter en beräkning deraf, lämpa straffet.
Den omständigheten stulle äfwen kunna inträffa, at man med afseende pä ösncMns hemligheter borde wara angelägen, at de af en bestraffad
Fullmägtig ej matte kunna yppas, och alman derföre kan finna angeläget, at nägon längre tid hälla honom i fängslig! förwar Herr iliam yrkade, at Fästnings-arbetet matte mesiutas.
Friherre 8tael von t4ol8tein.
Som det här i staga warande brott ar gansta swart, och Friherre klannerkeim sjelf yttrat, ar det borde wara nägon olikhet i straffens grader, torde Utstottets förflag kunna gillas, dock med uteslutande af Den 14 Mars. 609 af Fästnings-arbete, hwaremot jag högeligen protesterar, emedan en Fullmägrig atrid ar en flags Representant för Riksens Stander.
Fängelse-straffet finner jag ej olämpligt, ty Statsfangar hafwa ofta med ara utgatt ifrån Fästningar, men Fästnings-arbete ar alrid förknippadr med förlust af fira eller existimation.
Herr von plans wolf k hade anfört sina stal til Lag-Utssorceks förfarande, och hemstalde derföre nu, antingen Ridderstapet och Adeln wille enligt Laq-Utffottets försiag utsätta Fastnings-fängelset til ; ar, eller, efter Friherre KlannLi-steims, endast pä 2 ar.
Friherre kl annei-steim förestog, at bagge alternstivc rne matte antagas och således i §m Utsattas 2 eller högst 5 ar.
Herr Grefwen och Landtmgrskalken gjorde pioposit on lil bifall ä Friherre klannersteims 1-eclElon, med den af honom förestagne förändring, rörande tiden för Fästnings-straffet, hwilken Bifölls. ; §:n uplästes, hwarefter Friherre klannersteim uplaste följande rsclaÄion deraf:
"Som kanco Fullmägtige ej äga ak öfweklagga i närwaro af någor Ombud fran Konungen eller Sjette Bandet.
6io Den 14 Mars. ler Regeringen, och det ar föreffrifwit, at derest bemälte Ombud, efter derom gjord föreställning, wägrar at sig aflägsna, Fulimägkige da böra upffjura öfmerläggningen och affluta Session; hafwe de eller den som denna föressrift brutit förwerkat Riksens Ständers förtroende, och bör en sadan förseelse af nästkommande Revisorer genast anmälas hos Riksens Ständers chrstitiD.
Ombudsman, och dermed förfaras pä sätt i z:dje §:n stadgadt är."
Herr von Nausrvolff yttrade, at denna re6sQion endast skiljde sig fran Utskottets genom skrifsättet, samt at Utstotter ej tiltrott sig böra tilstyrka något om Rättegångs-sättet, hwilket hörde til ^ustitiss - Ombudsmannens Instruckion.
Den af Friherre ^annerbeim föreflagne reclgc. tronen af ; Bifölls. 6 tz. uplästes och bifölls oförändrad.
Herr von Scb ul t^enbeim, Idgviä, ansag Uttrycker Råneo-Ordningar nog widsträckt och obestämdt. 7 §. uplästes.