Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Magter den ömsesidigt förmonliga afhandling kunde träffas, att de respective Magternes Consuler finge rättighet att inhämta kännedom af Tulljöurnalerne öfver så väl inkommande som utgående Fartyg och laddningar, hvar och en å sin station, och våra Consuler och ViceConsuler å främmande handelsplatser ålades, att postdagligen, och, i händelse af något mera maglpåliggande fall, medelst exprcs ej mindre till Kongl. Corn - Den 3o December e. ro. /[i5 merceCollegium än till den Tullkammare i Sverige, till hvars District någon fran utrikes ort afgående last vore destinerad, eller hvarifrån någon farkost kommit, insända afskriften af Tullbevakningshandlingarne vid de Utländske Tullkamrarne, och Tullbevakningsplatserne; så föreställer jag mig, att Tullbevakningen, genom en sådan anstalt, skulle i så betydlig mohn kunna uppfylla sitt ändamål, att medel derigenom icke skulle saknas lill Consulernes aflöning, på ett sätt, som hos dem kunde väcka och underhålla nitet att fullgöra ett sådant deras åliggande, som blefve förvandladt till en öppen pligt, i stället för en, för hvarje redlig
Man förhatlig, Spionåtgärd.
Troligen skulle blotta vetandet, aLt en sådan controll vöre möjlig, mycket afskräcka ifrån försöket att tullförsnilla.
Lots- och Båkverket synes mig ändamålsenligast böra i Sverige, så, som förhållandet är till exempel i Norra America, närmast lyda under LocalTullstyrelserna.
Hos oss synes mig, att Lotsarne borde å närmare håll, än nu äger runi, hafva ett Öfverbefäl, som torde kunna bestridas af TulljagtLieutenanter, KustbevakningsControlleurer eller Öfveruppsyningsman vid UnderTullkamrarne i inloppen, och vid uthamnarne uti skärgårdarne; alltid under förutsättning, att, dessa tjenster borde bestridas af bildade och skicklign personer.
4i6 Den 3o December e. m.
DykeriVerket torde äfven ändamålsenligast kunna ställas under IIufvudTullkamrarnes bestyr, såsom det nu i Finland lärer vara organiseradt; dock synes manafDykeriinrättningen hädanefter icke böra vänta någon slags påräknad vinst för StatsVerket, då den alltid ifrån en sådan källa uppkommer endast genom olyckliges förluster.
En väl och christligt förordnad Policeförfattning, om hvad i anseende till hjelp för sjöskadade iakttagas hör, synes mig vara det värdiga stadgande, som i denna del ifrån en fri Stats lagstiftning borde utgå.
Genom Dykeriets ställande under LocalTullstyrelserne, tror jag, vid sjöskador, uppkommande tillfällen till tullförsnillning säkrast kunna förekommas.
Quarantainsinrättningen torde hos oss, likasom i Danmark och Norrige tillgår, kunna ställas under HufvudTullkamrarnes delaktighet i Chefskap och förvaltning.
I fall Städerna höra äga, under namn af Tolag, någon andel uti Statens Tullinkomster, så synes mig, att det vore lämpligare, om de vid Tullkamrarne, medelst viss stadgad procent af Tulluppbörden, fingo qvartaliter uppbära den, hvarigenom alla Tolagskamrerare och Städernes Packhusagenter blefvo öfverflödige, under det handeln i och med detsamma befriades ifrån alla af Tolagsinrättningen uppkommande hinder och olägenheter.
Den 3o Decerabel’ e. m. 4>7 Alla så kallade Tullförvaltare vid de l3 HufvudTullkamrarne borde kallas DistrictChefer, och hafva till egentligt föremål för deras verksamhet, att inspectera och styra alla bevakningsärender inom Districtet, såsom uti andra väl organiserade Stater tillgår, och ej, såsom jag befarar hos oss är fallet, förnämligast sysselsättas med ett, kanhända till större delen onödigt, skrifveri, och troligen alltför vidlöftiga ändamålslösa räkenskaper, under det att den liufvudsakligaste bevakningsomsorgen i hamnarne och vid andra bevakningsplatser förbises och förfelas.
Att dessa inom Tullverket så högst magtpåliggande tjenster icke borde besättas af andra, än ytterst skicklige, nitiske och verksamme
Män, faller helt naturligt af sig sjelf.
Att en lämplig embetsgrad tilldelades hvarje Tullagent, skulle jag anse tjenligt, i anseende till subordinationsförhållanden, de olika tjenstebefattningarne emellan.
Ingen under de i3 HufvudTullkamrarne lydande
Tullofficiant borde fästas vid någon viss inspection, Tullkammare, Contor, Våg eller annan bevakningsplats inom Districtet.
DistriclChefen borde kunna beordra BevakningsControlleur, Öfveruppsyningsman, JaglLieutenant, eller UnderConlrol - 4i8 Den 3o December e. m. leur, att, efter omständigheterne, förvalta de vigtigaste förrättningar, till hvilka de, för tillfället funnos skickligast och mast pålitlige.
Derigenom skulle dessa Officianter äfvenledes blifva mer jemnt sysselsatte, så att en mängd af dem kunde indragas.
IIufvud-Tull-District-Kamrarne borde till antalet likväl alltid kunna ökas, i den mohn uppbörden, under vissa år, öfversteg en viss summa, såsom den bästa anledning till uppmuntran för Under-TullKamrarnes Styresmän, att, genom nk och verksamhet, komma till en förmånligare befattning.
UnderTullkamm ar-föreståndare torde böra kallas Bevaknings-och UppbördsControlleurer, och såsom sådana aflönas.
Alla DistrictChefer, Öfveruppbördsmän, hvilka vid HufvudTullkamrarne borde komma uti TullkammarControlleurernes ställe, BevakningsControlleurer eller Öfveruppsyningsman, Lots- och TulljagtsBefälhafvare, samt UnderBevakningsControlIeurer borde, såsom i flera andra länder tillgår, af Kongl. Maj:t tillsättas, efter ifrån Kongl.
CommerceCollegium afgifvit förslag på tre personer.
Alla Tullvaktmästare, undantagande de, vid de i3 HufvudTullka mrarne egentligen uppassande, borde kallas UnderUppsyiiingsmän och af Kongl.
CommerceCoIlegium utnämnas.
Alla Den 3o December e. ra. 4i9 Alla andra, än ofvannämde benämningar af Öfver- och UnderOfficianter, borde undvikas, och Subalterne-tjenstemännen användas vid räkenskaper och skrifning, då det behöfdes; alltid ifrån den synpunkt, att bevakningen är hufvudsaken, och skrifveriet blott en underordnad detail.
Alla BevakningsOfficianter borde ställas på militairisk fot, såsom i Frankrike, och lyda under Krigslagarue, efter samma grund, som med Lotsverket nu äger rum.
Ingen borde kunna komma på förslag till ÖfverTullOfliciantsbeställning, allraminst till DistrictChefsEmbete, utan att hafva undergått offentlig examen ide vetenskaper, sorn erfordras, för att kunna på grundsatser stödja anbefallde årsberättelser om handelns, sjöfartens och näringarnes tillstånd inom TullkammareDistrictet, samt orsakerne till dessas till- eller aftagande, eller skälen för deras ändrade riktning, skälen till uppbördernas minskning eller ökning, medlen att säkrare främja Tullverkets ändamål på det hela, eller partielt, med flere erforderlige Embets-utlå tanden.
Språkkunskap synes äfven vara en aldeles oundgängelig fordran hos desse TullDistrictChefer isynnerhet, äfvensom för ÖfverOflicianterne i allmänhet. 8 H. 27 Den 3o December e. m.
Ett fullständigt reglemente eller instruction för alla TullOfficianter torde vara ett oundgängeligt vilkor för en systematisk tjensteutöfning inom ett Verk af så vidsträckt omfattning, som en RiksTullbevakning, enär 1724 års Reglemente icke lärer kunna anses äga den fullständighet, som närvarande tider och begrepp påkalla.
Jag har, sedan jag väckte min motion i detta ämne, hört GenerälTullDirecteuren sjelf tillkännagifva, att något sådant vore under utarbetning, och finner mig således icke hafva saknat anledning att angifva behofvet uti denna del.
Ålskillige Inspectioner, Tullkamrar och Contor i Stockholm och Götheborg torde kunna sammanslås, och flere Tulltjenster i följe häraf torde kunna indragas, till besparing af en mängd synliga och osynliga utgifter; och troligen skulle sjelfva handelsrörelsen derigenom kunna betydligt lättas ifrån mångå onödiga omgångar, tidsspillan och kostnader, hvaraf den nu besväras.
Jemte' anständiga löner, borde vissa procent af Tullbörden till Tjenstemännen inom Districtet, i förhållande till tjenstegraderne, bestås, för att göra det egna intresset, äfven i anseende till det allmännas bästa, så mycket som möjligt gällande.
Det blifver för lagstiftaren, i denna väg, alltid ett magtpåliggande ögonmärke, Den 3o December e. m. att så ställa till, att handeln ej aflägsnas ifrån det TullDistrict, sora af redlige och nitiske tjenstemän be vakas, för att draga sig till något annat, der man mera hade öfverseende med lagbrotten.
De egenmäktiga taxationerne, såsom de af nuvarande GeneralTullstyrelse blifvit kallade, böra mera kraftfullt hämmas, än som hitintills skett; och alla sportlar, om de skola fortfara, böra fastställas medelst ordentlig författning och utförlig tryckt taxa, som vid tjenstens förlust hör linnas uppslagen i hvarje TullEmbetsrum; och borde i denna taxa strängt progressivt ansvar stadgas för den TullEmbetsman, som understöd sig att Öfverskrida den.
Dessa sportlar torde kanske ändamålsenligast böra ingå till en allmän Cassa, för att derifrån uti ett bestämdt förhållande delas emellan alla TullOfficianter.
De i3 IIufvudDistrictChefernes redan nämnde årsberättelser borde vid hvarje års början tryckas och allmänheten tillhandahållas.
Dessa berättelser skulle, utom egenskapen att medföra en indirect controll på Förvaltares nit, insigter och drift, äfven medföra intressanta anledningar till bedörnmande af handelns och sjöfartens riktning, ifrån en tid till en annan; och Rikets Stän 27 * 411 Den 3o December e. ni. der skulle må hända, ifrån sådane uppgifter, kunna hämta vigtiga bidrag för sina omdömen i anseende till de, å en till- eller aftagande rörelse, och å Statens inkomster genom Tullförvaltningen närmast verkande orsaker.
Den inrikes Landt-Tulls-bevakningen, hvaraf Örebro Stad, till exempel, ännu upptager en personal af i5 eller iG personer, borde, såsom alldeles ändamålslös, indragas, med undantag af den emot Norrska gränsen nödige bevakning, hvilken, på de uti Herrar
Committerades utlåtande väl grundade skäl, icke torde kunna kbmma att upphöra.
Inrikes SjöTullsbevakningen borde belt och hållit förenas med den för Utrikes sjöfarten, och bringas i full öfverensstämmelse med den, samt sättas i tillstånd att kunna verka med lika kraft, som denna.
Jag har ej af Herrar TullCommitterades vid sista Riksdag till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifne utlåtande, kunnat öfvertyga mig om riktigheten af Stapelstadsrättighetens inskränkning till blott vissa platser; men tror fast mera, att en allmän frihet skulle tillföra det allmänna en vida större moralisk, national-ekonomisk och financiel, vinst, och att äfven den vigtiga landtmanna och inrikes handeln skulle af en sådan utvidgad Stapelstads-rätt i ganska betydlig mohn befordras.
Alla Sjö- och GränseTulldomstolar samt Tullfiscaler och Ombudsmän böra, såsom i min tanka umbärlige, afskaffas.
Skulle, mot all förmodan, Inspectionsoch DistrictTullkammareChefer, TullKamrerare, Controlleurer, Öfveruppsyningsman, och Underlnspectorer vid Riksgränsorne fortfara att vara Tulldomare, borde de nödvändigt hafva undergått offentlig examen i Lagfarenheten; och torde angelägenheten häraf bäst kunna vitsordas ifrån Öfverdomstolarna, som dageligen erfara följderne af de stora bristerne i denna del.
Böter borde få, i administratif väg, infordras af HufvudTullkamrarne, utan rättegång, på sätt redan, i några fall, länge förfarits.
Äfven andra smärre Tullmål torde på samma sätt kunna afgöras; de trafiquerande obetaget att låta målen hällre behandlas inför
Domstol, om de sådant åstundade.
I sammanhang med de vid sista Riksdag stadgade grundsatser för en friare handel, borde alla in-och utförsels-förbud samt så höga Tullafgifter, som svara emot sådane, ovilkorligen upphäfvas.
Man är tämmeligen öfverens, att dessa förbud i Sverige aldrig varit verkställde eller ens kunnat verkställas; hvadan deras nytta för sjelfva monopolisterne synes högst problematisk.
Men hvad som deremot är säkrare, är den ytterst menliga verkan de 4a4 Den 3o December e. in. å moraliteten medfört, samt det förtryck och den förlust de åstadkommit uti den redlige Handlandens rörelse och för sådane Näringsidkare, hvilkas konstflit är naturlig för vårt Land.
Att Rikets Ständer vid denna, likasom vid föregående Riksdagar, utfärda en af dem gillad och stadfästad Tulltaxa, lärer falla af sig sjelf; dock torde härvid böra iakttagas, att lika som i andra Länder tillgår, före beslutets fattande, kunnige och i dessa delar erfarne män, utom representationen, af de med målet befattning egande Utskotten tillkallades för att sine yttranden deröfver afgifva, till undvikande af någon giltig anledning till sådan ändring i en af Rikets Ständer utfärdad Tulltaxa, som vid den sednast utfärdade, i administratif väg, sedermera ägt rum.
Nödvändigheten, att den inrikes FörpassningsStadgan rörande landttransporten, hvilken blott leder till hinder och onödigt besvär för de trafiquerande, der den ej varit omöjlig i verkställigheten, aldeles upphäfves, synes mig af erfarenheten bevisad.
En omarbetning af TullLagarne synes af den högsta nödvändighet påkallas, så snart något principenligt systeme hunnit stadgas.
Den massa af osammanhängande TullLagar, som för närvarande är till, sätter de Sjöfarande och Handlande utom möjligheten att känna sina skyldigheter och rättigheter.
Den 3o December e. m. 42^ Hvad jag här haft äran anföra, är hufvudsakligast Iflott ett återupprepande utaf min aflidne vän, Grefve Carl Hinrik Posses yttrande vid förra Riksdagen.
GeneralTullstyrelsens personal utgjorde då 5 i personer, och nedsattes genom den nya organisationen till 33 personer.
Jag skulle anse mig nöjd, om jag, jemte en gärd af aktning åt minnet af Grefve Posses fäderneslandsälskande tänkesätt, kunde få till någon verksammare påföljd framkalla uppmärksamheten å dess yttrade tankar rörande möjligheten att åstadkomma en förbättrad organisation och förvaltning af ett Verk utaf den vigt, som Tullintradernes inbringande hos oss framställer.
Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: Friherre Anckarswärds Motion innehåller flere förslag till förändringar i TullVerkets organisation och i dess Författningar, hvaraf en del redan äro verkställde, en del påtänkte, och åter en annan del, efter min åsigt, ej lämplige.
I afseende på Förfaltningarne bör jag upplysa, att en ny BevakningsStadga blifvit föreslagen, och af Kongl. Maj:t i Nåder gillad; äfvensom en ny FörpassningsStadga blifvit utarbetad, hvarigenom jag hoppas, att mera enkelhet skall vinnas i controller och förtullningsexpeditioner, och alla vexationer dervid förekommas.
Förslag till ett Tjenstgörings - 4a6
Reglemente för Tullpersonalen, är Tullstyrelsen äfven beredd på att uppgöra, och har derföre redan börjat samla materialier.
För utarbetandet häraf bör likväl den tidpunkt afvaktas, då det nya Systemet är stadgadt, och alla dermed gemenskap ägande Tullförfattningar stadfästade och utgifne.
Genom ett sådant Reglemente eller Codex för Tullstaten, kunna alla äldre och nyare Författningar, som för tjenstens rätta utöfning äro nödige, förenas i ett band, och man undviker då som nu, att söka de föreskrifterne, som skola tillämpas, i spridde handlingar från ett förflutet sekel.
Efter dessa upplysningar vill jag upptaga och besvara hvarje punkt af det öfriga uti Friherre Anckarswärds motion.
Herr Friherren har föreslagit, att Tullstyrelsen borde här, som i andra Länder, förenas med något annat Embetsverk; förhållandet är väl så i några, men ej i alla Stater.
I Frankrike finnes en serskild TullChef, och jag tror äfvenledes i Preussen.
I Dannemark är Tullstyrelsen förenad med CommerceCoIlegium.
I Norrige med FinanceDepartementet.
Uti sjelfva principen öfverensstämmer jag med Friherren, och tror att CommerceCollegii och Tullstyrelsens göromål hafva så mycken gemenskap, att desse Verk visserligen skulle kunna förval - Den 3o December e. tn. 427 tas af en Styrelsepersonal, eller åtminstone äga en Chef. Men den Collegiala formen vore ingalunda passande för Tullstyrelsen, som i alla delar fordrar en fritt verkande concentrerad och med individuel rätt och pligt handlande Öfverstyrelse, om Verket icke skall urarta och Staten icke förlora, eller rättare icke draga mindre fördel deraf, än som vederbör.
CommerceCollegium och Tullstyrelsen äro i så måtto likartade, att de omfatta och behandla begge handelns och näringarnes interessen; men det förra har den scientifika, den techniska delen deraf, då deremot den sednare endast är ett administrativt expedierande controll- och uppbördsverk öfver handel och näringar.
Det förra är fördenskull till sin natur mera passift, det sednare i hög grad deremot actift.
Skulle Styrelsen af dessa tvenne
Verk förenäs i en personals händer, så blefve således ett Departement eller Afdelning för hvarje förvaltande under denna Styrelse nödigt.
Emedlertid synes denna fråga, äfvensom den om Tullstyrelsens ställande under FinanceExpeditionen, tillhöra regleringen om StyrelseVerken och StatsExpeditionerna, som nu, i egenskap af hvilande Grundlagsfråga, snart nog torde komma att afgöras.
Motionärens påstående, att Tullpersonalen är för stor och administralionskostnaderne för dryga, får jag äran 4a8 Den 3o December e. m. upplysa, att Ordinarie Tjenstemannapersonalen vid Tullverket utgör, enligt 1828 års Stat, 1080 personer, och. deras aflöning 3o5,io3 R:dr B:co.
Dertill kommer äfven närmare 4°° personer, som i egenskap af ExtraOrdinarier, hvilka för serskilt tjenstgöring i Ordinariers ställe, eller när deras antal för göromålens nödvändiga bestridande ej varit tillräckligt, blifvit använde.
Dessa hafva också åtnjutit lämpliga arfvoden, hvilka, tillsammanslagde med ofvanstående lönestat, utgjort omkring f:delar af bela administrationskostnaden.
Denna Tjenstemannapersonal är visserligen stor, och i jemförelse med brödrariket, hvarest endast omkring 460 personer äro vid Tullverket anställde, ganska betydlig; men då man besinnar en kust sådan som vår att bevaka, hvars geografiska längd räknas mellan Strömstad och Torneå och hvars läge, relatift till motsvarande främmande kuster och länder, nästan öfver allt fordrar bevakning, då deremot örn Norriges läge och kuster visserligen i allmänhet icke kan sägas detsamma; så torde man snarare finna denna Tjenstemannapersonal vid Svenska Tullverket för liten än för stor, i synnerhet såsom en del af densamma hittills varit placerad, jag menar stationaire inom landet, under det kusterne, der den olofliga varuinförseln i landet föröfvats, på många ställen varit af Den 3o December e. in. 429 Tullbetjening 110g glest besatte; ett förhållande, som genom nja bevakningssystemet kommer att afhjelpas.
Aflöningens belopp till Svenska Tullverkets Tjenstemän står emedlertid relatift till aflöningssummorne för Tullstaterne i Danmark och Norrige, tvenne Länder, med hvilka vi i statistiskt och ekonomiskt hänseende kunna jemföras, för oss fördelaktigt; ty då 1080 TullTjensternän i Sverige år 1828 aflönas med3o5,io3 R:dr Svenskt Banco, aflönades år i823 4^9 dylike Tjenstemän i Norrige med 289,750
R:dr samma mynt räknadt; och i Dannemark uppgeck aflöningssumman 1826 till dervarande Tullstat till omkring 733,000 R:dr äfven i Svenskt Banco räknadt.
Påståendet att Ständernas vid sednaste Riksdag afgifne förslag om Tullstyrelsens organisation ej blifvit i alla delar följt, tror jag egentligen böra inskränkas till valet af personerne, och icke till deras verkningskrets eller till Styrelsens form.
Ständerna föreslogo, att nämnde Styrelse borde bestå af 1 Chef och 2 DepartementsChefer; sådan är den äfven.
Hela skillnaden är, att i stället för det Ständerne föreslogo, att Secreteraren och Kamereraren skulle vara Chefer för livar sitt Departement, förordnades serskilta
DepartemensChefer med serskilta arfvoden.
Det är således blott i personaliteten och ej i grunden, som skillnaden emellan Ständernes önskan och Styrel - 43o Den 3o December e. ra. sens beslut förefinnes, och jag torde i följande mening närmare få visa, att så de facto sig förhåller.
För min del måste jag förklara, att jag anser någon förändring häri ej möjlig, ty om Secreteraren och Kamereraren blifva DepartementsChefer, måste andre personer antagas till bestridande af deras tjenster.
Kamereraren, såsom tillika Chef för BokslutsContoiret, skulle såsom Chef för KameralDepartementet komma att controllera sig sjelf, emedan detta Contoirs ärender föredragas GeneralTullstyrelsen af Chefen för KameralDepartementet; han vore således i denna sednare befattning fullkomligt jäfvig, om den förenades med den förra.
I anseende till göromålens mängd och beskaffenhet låter likväl denna förening sig göra.
Med Secreteraren deremot inträffar det förhållandet, att han har för många och brådstörtande göromål, för att tillika kunna vara Departementschef, minst vid CanzlieDepartementet, som näst
Secreterarebefattningen är en af de mäst sysselsättande tjenster vid Tullverket.
Af något jäfsförhållande är han ej hindrad.
Den ene af dessa Tjenstemän kan således ej vara Departementschef för laga jäfs skull, och den andra ej för göromålens mängd och den skyndsamhet de kräfva; andre lönade Tjenstemän skulle då ställas vid Secreterarebefattningen och BokslutsContoirsChefskapet, och förhållandet blefve då hvad det nu är.
Den 3o December e. m. Ått Tullstaten borde uppföras på Rikets Stat later visst säga sig, men är ej så lätt verkställbar! och för controllerne ej nödigt.
Tullpersonalen är underkastad beständig ombytlighet, så i afseende på storlek, som i afseende på verkningskrets; antalet deraf måste jemkas, ökas eller minskas efter trafikationens ökande eller minskande på olika orter; ty personalen, som bestrider expeditioner och bevakning, måste naturligtvis rättas efter behofvet, och det är trafikationen, som bestämmer detta.
För hvarje år uppgöres en ny Statsreglering för Tullverket, den pröfvas af Kongl. Maj:t i Dess StatsRåd, och sådan som han af Konungen i Nåder fastställes, blir han till efterlefnad gällande.
Dervid har, så länge jag haft befattning med dessa ärender, den ytterst möjliga sparsamhet blifvit iakttagen.
Räkenskaperne öfver medlens användande revideras först i Tullverket, sedan i Kongl. KammarRätten, och sluteligen af Rikets Ständers Revisorer.
Samma öppna controll och säkerhet vinnes således, som vore Tullstaten på Rikets allmänna Stat uppförd, och månne då något i detta afseende mera kan önskas?
Tullbevillningen eller inkomsten af Tullen, både den påräknade och den icke påräknade, ingår, sedan omkoslnaderne för Tullverkets Löner, Pensioner m. m. afdra - 432 Den 3o December e. ni. gils, till Statsverket, och upptages der i RiksHufvudboken.
x Motionären har vidare sagt, att Ständernas önskan, att ökade besparingar måtte iakttagas i och för Tullverket, ej vunnits; jag begär att få visa med en korrt uppgift, att förminskningar i administrationskostnaden, deruti innebegripande Löner, Pensioner, Expectans-arfvoden, allehanda slags serskilte utgifter, samt afkorrtningar och restitutioner, sedan flere år tillbaka verkligen inträffat, nar desse utgifter betraktas i förhållande till inkomsterne.
Ifrån och med år r 814 till och med år 1818 , var årliga Tnlluppbörden, i medeltal räknad, 1,983,312 R:dr 22 sk. 4f rst- B:co; förenämnde administrations-kostnader uppgingo då årligen till ett medium af 484,601 R:dr 43 sk. 4 rst.
B:co, eller nära fjerdedelen af bela UppbÖrdssumman.
Ifrån och med år 1819 till och med i8a3, var årliga Tulluppbörden per medium 1,939,535 R:dr 33 sk. 10 rst.
B:co, och årliga administrationskostnaderne uppgingo till 489,471 R:dr 3 sk. r]\ rst.
B:co, eiler mera än fjerdedelen af UppbÖrdssumman.
Ifrån och med år 1824 till och med 1828 utgör medelbeloppet af årliga Tulluppbörden 2,5^70,615 R:dr 26 sk. ii|- rst.
B:co; och årliga administrationskostnaderne utgöra 571,381 R:d. 12 sk. 2 rst.
B:co, eller något öfver femtedelen af UppbÖrdssumman; således mindre Den 3o December e. m. 433 andel af uppbörden än under de 2:11c förstnämde perioderne.
Utom indragning af en kostsam SjöExpedition, som redan före det sislnämde qvinqvennium ägde rum, och hvilken indragning åstadkom en ganska betydlig förminskning i utgifterne, och en mindre SjöExpeditions upphörande från och med 1827, som årligen ökade administrationskostnaden med omkring 3,5oo R:drB:co, hafva, på nuvarande GeneralTullstyrelsens underdåniga förslag, följande Utgiftssummor blifvit till indragning i Nåder beviljade, nemligen; Till Lotsverket årligen R:dr io,5oi:32.
B:co, och för en Militair-commendering vid Råå Fiskeläge i Skåne R:dr 5,374 E:co.