Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har tagit, hvad sålunda förekommit i öfvervägande och deraf funnit, dels att motionen hemtar sin egentliga anledning från det förhållande att Ridderskapet och Adelns förhandlingar esomoftast blifva felaktigt och oriktigt uti allmänna tidningar refererade, dels alt motionären förmenat orsaken härtill böra sökas i den omständigheten, att tidningsreferenterna icke kunna från läktaren höra hvad som nere i salen talas.
Detta sednare synes likväl icke vara fallet, enär man ser läktaren ofta fullsatt af åhörare, särdeles då vigtigare frågor förehafvas till öfverläggning; äfvensom samma plats före 1830 års
Riksdag var anvisad åt ståndets egna ledamöter, hvilka från sina der egande platser deltogo i Ridderskapets och Adelns förhandlingar.
Utskottet anser fördenskull erfarenheten hafva tillräckligt vitsordat, att de som sitta på första bänken å läktaren, hvaribland tidningsreferenterna räknas, kunna höra likaväl från denna plats sorn på något ställe nere i Riddarhus-salen.
Om man ock der Rid dar hn s-Utsko 11 ets Utlåtande N:o 6. 3 skulle tydligare uppfatta hvad som yttras, är det likväl ganska ovisst om det åsyftade ändamålet med del föreslagna ombytet af plats derigenom skulle vinnas, såvida Redaktionerne hädanefter som hitintills i tidningarne införa endast vissa talares yttranden ordagrannt, men deremot utesluta eller ofullständigt och ensidigt uptaga hvad andra för redaktionerna mindre behagliga personer anföra.
På dessa skäl och då härtill jemväl kommer den omständigheten, att om Ridderskapet och Adeln framdeles skulle besluta någon förändrad inredning af Riddarhus-salen den kostnad som motionärens nu framställda förslag skulle åstadkomma vore fruktlöst använd, har Utskottet ansett sig böra afstyrka bifall å Herr Friherre Raabs ofvanomförmälta motion.
Herr von Francken, Georg Wolfgang, anmälde följande reservation:
För min del instämmer jag i Utskottets beslut om afslag å Friherre Raabs motion, men anser att de skäl Utskottet i första delen af memorialet anfört äro alldeles tillräckliga för afslaget och alt något yttrande om Riddarhus-salens inredning ej bordt i memorialet förekomma, emedan detta enligt min tanke är detsamma som ett halft löfte att hafva saken i åtanka vid Riddarhus-salens blifvande inredning. STOCKHOLM, Typografisk» Föreningens Boktryckeri, 1857.
Ridd »rku»-Ut« k ottel* Utiåt.*11 d # N:o 7. i Hf:« 7.
Utlåtande i anledning af Riddarhus-Direktionens Riksdag s-berättelse.
Sedan Riddarhus-Utskottet fulländat granskningen såväl af Riddarlius-Direktionens Protokoll från 1853 års början till och med den 11 Oktober 1856 som ock af 1853, 1854 och 1855 årens afslutade hufvudböcker öfver Riddarhus-kassan, Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassa och Adliga Kadett-skolefondeo jemte alla öfriga under
Direktionens styrelse ställde fonder, donationer och legater, äfvensom af kapitations-räkenskaperna för åren 1852, 1853, 1854, tillhör det Utskottet, till följd af 36 § Riddarhus-ordningen, att icke allenast att hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anmäla resultatet af en sådan granskning, utan ock afgifva utlåtande i anledning af den, jemlikt 15 § af den för Riddarhus-Direktionen utfärdade instruktion, af Direktionen genom Utskottet aflemnade, till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ställda berättelse öfver hvad som vid Riddarhus- och Stifts-ärendenas styrelse och förvaltning sedan sista Riksdag sig i allmänhet tilldragit.
Utskottet har härvid ansett sig, i afseende på uppställningen, böra följa den ordning, som i Direktionens berättelse blifvit iakttagen; men då denna berättelse, jemte Utskottets betänkande, varder lill Höglofl.
Ståndets ledamöter tryckt utdelad, har Utskottet trott sig böra endast i korthet under de särskilda paragraferne sammanföra berättelsens innehåll. 1 g
Af denna g, som i allmänhet redogör för de under RiddarliusDirektionens förvaltning slående kassors och testamentsfonders ställning, inhemtas, vid tillika anställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande:
Riddarhus-kassans tillgångar och fordringar, hvilka enligt 1852 års bokslut utgjorde 187,758 R:dr 12 sk. 5 rst., uppgingo enligt 1855 års bokslut till 203,312 R:dr 37 sk. 11 rst. samt hafva således under dessa tre år ökats med 15,554 R:dr 25 sk. 6 rst., allt B:ko.
Adliga Kadett-skolefonden har under samma tid blifvit förkofrad från 75,701 R:dr 23 sk. 2 rst. till 77,746 R:dr 43 sk. 1 rst., eller med 2,045 R:dr 22 sk. 11 rst. samma mynt.
Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassan, som enligt 1852 års bokslut ägde ett kapital af 174,126 R:dr 21 sk. 3 rst., har ökat sig till 175,875 R:dr 9 sk. 8 rst. eller med 1,748 R:dr 36 sk. 5 rst.
B:ko, deruti likväl inberäknad en alltsedan år 1850 balancerad fordran af 3,066 R:dr 32 sk. för från Kassan bortstulne medel.
Bilaga till Högloft.
Bidd. och Adelns Brot. vid 1857 års Riksdag. 2 Riddarhns-Utskottets Utlåt,an de N; o 7.
Grefl. Schefferska Stiftningens fond utgjorde enligt 1855 års bokslut 26,642 R:dr 6 sk. 5 rst. och har förkofrat sig med 217 R:dr 12 sk. 5 rst.
Wennerstjernska fonden, som enligt 1852 års bokslut uppgick till 12,244 R:dr 4 sk. 8 rst., är nu minskad till 11,276 R:dr 16 sk. 5 rst. eller med 967 R:dr 36 sk. 3 rst. allt Banko, hvilken minskning dock härleder sig ensamt från den afskrifning af 1,000
R:dr för aktier i f. d. Götheborgs diskont, hvartill Ridd. o. Adeln, vid förra Riksdagen lemnade sitt bifall.
Af de öfriga under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställda 17 särskilda testaments fonder, hvilkas sammanlagda belopp vid 1855 års bokslut utgjorde 281,722 R:dr 1 sk. 5 rst., hafva 14, eller en Onämnd välgörares fond, Bungencronska, Stjerncreutziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenstjernska, Tersmedenska, Stjerncronska, Fröken U.
C. von Hausvolff*, Stråleska, von Liewenska, Gyllenbåtska, Queckfeltska och Sölfverbergska fonderne ökat sig med tillsammans 3,337 R:dr 36 sk. 3 rst., hvaremot de återstående tre eller de Silentzska, Rerghmanska och fru B.
M. von Hauswolffs fonderne minskats med 280 R:dr 3 sk. 2 rst., så att tillökningen på småfonderna i det hela uppgått till 3,057 R:dr 33 sk. 1 rst. allt B:ko.
Sammanlagda beloppet af de medel som af Riddarhus-Direktionen förvaltats, hvilka enligt 1852 års Räkenskaper utgjorde 707,919 R:dr 31 sk. 3 rst. uppgår, på sätt det sednast granskade bokslutet för 1855 utvisar, till 776,575 R:dr 18 sk. II rst. och har således under dessa tre år ökats med 68,655 R:dr 35 sk. 8 rst. allt B:ko; häruti likväl icke inberäknadt kapitalvärdet utaf en frami.
Öfverste Ambrosius Berghmans fond tillhörig, emot ett årligt arrende af 171 tunnor råg utarrenderad egendom i Wermlands län, jemte frälseräntan af ett helt hemman i Calmar län, hvilken, efter markegångspris i penningar förvandlade, afkastning af
Direktionen disponeras till stipendier och pensioner.
Vid anstäld granskning af räkenskaperna öfver alla ofvanuppräknade fonder har Utskottet, efter i några omständigheter från Riddarhus-Kamereraren infordrade och af honom meddelte uplysningar, icke funnit anledning till någon anmärkning, utan vitsordar med nöje den särdeles noggranhet och ordning, hvarmed samma räkenskaper blifvit förda.
Beträffande i öfrigt frågan om förvaltningen af Riddarhusets och Stiftets fonder har Utskottet, efter derom genom protokollerna tagen kännedom, funnit skäl till det förklarande att densamma varit öfverensstämmande med de i Direktionens instruktion samt särskildt gällande reglementen, donationsbref och testamentsförordnanden meddelta föreskrifter.
Uti denna g har
Direktionen för öfrigt anmält: att genom testamente af den 10 Maj 1848 framlidne En af Rikets Herrar Friherre Salomon Löfvensköld och hans nu mera jemväl aflidna Fru Julie Löfvensköld, född Coijet, dels under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställt en summa af 33,333 R:dr R id d arh us-Ut sk o tte ts Utlåtande NT: o 7. 3 16 sk.
Banko, hvaraf, efter stadgadt afdrag, räntan skall användas till ett stipendium att tilldelas en yngling med akademisk underbyggnad, för att medelst utrikes resor eller studier vid någon utländsk läroanstalt, vinna förkofran i vetenskaper eller de sköna konsterna; hvilket stipendium dock skall i främsta rummet tilldelas den mest behöfvande och mest förtjente ättling af Löfvensk iöl dska, Coijetska eller Leyonhufvudska slägterna, som kan räkna till stamfader antingen testamentsgifvarens Fader Amiralilets-öfverkommissarien Salomon Löfvensköld, eller testamentsgifverskans Fader, General-lieutnanten Gustaf Coijet, elier ock till Stammoder Testamentsgifverskans syster, Sara Christina Löfvensköld, gift med Öfversle-lieutn.
Friherre Abraham Leijonhufvud; men i fall dessa ätter på manliga sidan utslockna finge stipendiet tilldelas någon behöfvande och förtjenstfull yngling af frälse-stånd, dels förordnat, att, i fall qvarlåtenskapen sedan nyssnämnde med flera testamentsanslag utgått lemnade öfverskott, detsamma, fördeladt i en eller flera så stora lotter att en stipendiat kan anses belåten med räntan deraf såsom understöd under hans kurs vid någon Svensk läroanstalt, må ställas under Riddarhus-Direktionens vård, dervid, i fråga om medlens förvaltning och stipendiaternas utnämning, enahanda föreskrifter borde blifva gällande, som i afseende på ofvanberörde resestipendiefond ; hvarförutan samma testamente, som tillika anslår ett kapital af 10,000 R:dr Banko till tvenne uppfostringsstipendier för testamentsgifverskans brorsöner Capitenerna Adolph och August Coijet och deras manliga bröstarfvingar, föreskrifver, att derest dessa grenar af ätten Coijet på manliga sidan utslockna, berörde kapital skall öfverlemnas till Riddarhus-Direktionen, för att, utdelas till de tvenne mest behöfvande inom ofvan först omförmälde grenar af Löfvensköldska, Coijetska eller Leijonhufvudska slägterna, men, i händelse dessa å manliga sidan utslockna, tilldelas tvenne andra behöfvande slägter; och har i följd af detta testamente, ehuru sterbhusets utredning ännu icke blifvit a/slutad, Direktionen redan fått emottaga icke blott resestipendiefonden med 33,333 R:dr 16 sk.
B:ko utan äfven 16,666
R:dr 32 sk. samma mynt såsom andel af öfverskotlet å testamentsanslagen.
Jemte tillkännagifvande att, enligt hvad Utskottet af protokollerna inhemtat, ej mindre ofvanberörde testamente blifvit af Riddarhus-Direktionen i laga ordning bevakadt, än äfven Direktionen redan varit i tillfälle att medelst utlåning göra de influtne medlen räntebärande, har Utskottet, intill dess utredningen af sterbhuset efter-testatorerna blifvit afslutad och således fråga kunnat uppstå om stadgandet af ett mera ordnadt reglemente för förvaltningen af den ifrågavarande betydliga testamentsfonden, ansett
Direktionens ofvanberörde anmälan för det närvarande icke från Ridderskapets och Adelns sida erfordra någon åtgärd.
Vidare har Direktionen i denna § anmält, att Herr Bergsrådet C. W. D. Hejkensköld och hans hustru C. A. Hejkensköld, född Wirgin, genom gåfvobref den 29 sistl.
Augusti, till Wadstena 4 Riddarh u s-Uts ko 11 e ts Utlåtande N:o 7- Adliga Jungfru-stifts-kassa förärat ett i Bredsjö bruksegendom intecknadt kapital af 638 R:dr 16 sk.
Banko, löpande med procents ränta, hvaraf en årlig pension af 23 R:dr 16 sk.
Banko skulle tilldelas någon i Jungfru-stiftet inskrifven Fröken, med iakttagande af enahanda vilkor och bestämmelser, som finnas föreskrifna för den af frami.
Hofrättsrådet C. F.
Hejkensköld till nämnde Kassa år 1793 gjorda donation af 900 li:dr B:ko. 2 §.
Direktionen afgifver här redovisning för den s. k.Riddarhusreparationsfonden.
Inkomsterna af denna fond, som blifvit bildad af den afgift, hvilken från och med år 1816 med 24 sk. och derefter sedan år 1824 erlägges med 1 R:dr B:ko af hvarje mantalsskrifven Adelsman, som för lön eller förmögenhet betalar be» villning, hafva under åren 1833, 1834 och 1855 influtit med tillsammans 7,348 R:dr 26 sk. 4 rst. och fonden, hvars behållning vid 1852 års slut utgjorde 26,628 R:dr 20 sk. 5 rst. upgick vid 1855 års slut, efter skedd rättelse af en misskrifning i Direktionens berättelse, till 34,710 R:dr 8 sk. 11 rst.
Direktionen har likväl icke ansett denna förkofran vara af den betydenhet, alt reparationsfonden kunde anses upbringad till ett belopp, motsvarande de flera skiljaktiga behof, för hvilka den vid de sednast» riksdagarna synes hafva blifvit afsedd och beräknad, hvaribland Direktionen upräknar icke blott Riddarhusets årliga underhåll och derå nödiga reparationer, utan äfven förändring af byggnaderna å Riddarhusgården antingen ensamt genom borttagande af de nu befintliga vanprydande byggnaderna, eller upförande af nya flyglar samt betäckande af tillfälliga förluster vid medlens utlåning till betryggande af Riddarhus-kassans och öfriga fonders oförryckta bestånd.
Och då härtill kommo ej mindre att en efter all anledning fortgående sättning af Riddarhusbyggnaden, som sannolikt härrör af felaktighet i det pålverk hvarpå huset hvilar, botar att ådraga ifrågavarande fond en ganska botydlig undersöknings- och reparationskostnad, än äfven att den förlust, som genom stölld i December månad 1850 blifvit Jungfru-stifts-kassan. tillskyndad lämpligen torde böra af kapitationsmedlen ersättas, har Direktionen hemställt, att vid nu varande stadgande, att kapitationsafgiften skall tillsvidare utgöras, mätte förblifva.
Med anmälan att vid granskning af kapitationsfondens räkenskaper och förvaltning för åren 1852, 1853 och 1854, Utskottet icke funnit något att anmärka, har Utskottet, ehuru det icke anser reparationsfonden böra användas för andra ändamål än för underhåll och reparation å Itiddarbus-byggnaden in- och utvändigt, likväl desto mindre ansett sig äga anledning tillstyrka någon förändring i nu gällande beslut angående kapitationsafgiftens utgörande, som efter hvad Utskottet föreställer sig, nämnde fond ännu behöfver vinna en vida betydligare kapitalstyrka, innan afkomsten deraf kan anses tillräcklig för nyssnämnde ändamål, hvarföre Utskottet, sorn förbehåller sig att få inkomma med särskildt memo - Riddarhus -Utskottets Utlåtande N: o 7. rial i anledning af hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt motion om en ytterligare bestämd afgift för Riddarhusbyggnadens re paration och dermed sammanhang ägande utgifter, vördsamt hemställer : att, på sätt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid trenne föregående riksdagar beslutat, Riddarhus-kapitations afgiften må tills vidare utgöras till lika belopp som för närvarande eller med 1 R:dr B:ko årligen af hvarje Adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning. 3 §.
För att i möjligaste mån befrämja kompletteringen af Stamtaflorna öfver de å Riddarhuset introducerade ätter har Utskottet, lika med Direktionen, skolat vördsamt hemställa, att i öfverensstämmelse med hvad som vid flera riksdagar varit iakttaget Ridderskapet och Adeln må besluta en upmaning till Ståndets medlemmar att i Riddarhus-kansliet taga en noggran kännedom om beskaffenheten af deras ätters genealogier samt derefter för dessas komplettering meddela nödiga uplysningar; hvilket beslut, för att blifva desto mera kändt af Adelns vid riksdagen närvarande ledamöter, torde få i Riddarhussalen anslås. 4 §.
Direktionen har här meddelat dels att efter senaste riksdagsberättelses afgifvande introduktion blifvit meddelad för Adliga ätten 2,323 Isberg, hvilken dock, enär introduktionstagaren aflidit barnlös, redan utslocknat, dels att under samma tid en Greflig, fyra Friherriiga och åtta Adliga ätter utslocknat, hvaremot en af de vid förra riksdagen afförda adliga Ätterna N:o 1,151 Meijerhelm åter blifvit deribland uptagen, sedan numera en ännu lefvande gren af denna att genom behörigt prestbevis styrkt sin tillvaro.
I sammanhang härmed får Utskottet anmäla, att efter afgifvande af Riddarhus-Direktionens Riksdags-berättelse introduktion blifvit beviljad ej mindre åt f. d. Landshöfdingen, Kommendören med stora Korset af Nordstjerne-Orden, Claés Gabriel Bergenstråle under N:o 400 bland Friherrar, än för Öfversten, Kommendören af Wasa-Orden m. m.
Nils Ericson under N:o 2,324 bland Ridders- och Adelsmän, så att antalet af nu lefvande introducerade ätter, som i sista riksdagsberättelsen beräknades till 1,046, nu kan antagas utgöra 74 Grefvar, 182 Friherrar och 780 Ridders- och Adelsmän, summa 1,036. 5 g.
Af denna § inhemfas, att inom Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Herrar Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret samt Direktörer vid Låne-kontoren och deras Suppleanter, den förändring inträffat dels att, i följd af Presidenten m. ra. C. D. Skog - 6 Riddarhus-Direktio nens Utlåtande N:o 7. mans död förste Suppleanten Kaptenen och Riddaren Friherre Jacob Theodor Stjernstedt inträdt säsom Fullmäktig i Banken, dels att, sedan Direktörs-suppleanten vid Låne-kontoret i Malmö Majoren Friherre Otto Thott afsagt sig denna befattning, Ridderskapet och Adelns Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret jemte Riddarhus-Direktionen till Suppleant efter honom utsett Eyttmästaren och Riddaren, Friherre Wilhelm Bennet.
Bland de till deltagande uti 1855 års revision af Stats-, Banko- cch Riksgäldsverken, af Ridderskapet och Adeln valde ledamöter hafva så väl nu mera afl.
Landshöfdingen Grefve K. A. Posse, som Kammarherren Nils Tersmeden afsagt sig de dem lemnade updrag, och har RiddarbusDirektionen i deras ställe till revisorer utsett Kaptenen, Friherre Joh. Wilhelm Stjernstedt och f. d. Statsrådet Grefve Balzar von Platen, samt sedermera, i stället för den sistnämnde som anmält sig. hindrad att förtroendet emottaga, Majoren Didric Gillis Bildt.
Direktionen vidare upgift å de särskilda val som, jemlikt 7 § af Direktionens instruktion, blifvit anställda, dels till Revisorer och Suppleanter å Ridderskapet och Adelns vägnar vid revisionerna öfver Banko-diskontverkets förvaltning aren 1855 och 1856, dels till Revisorer och deras Suppleanter vid Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby för åren 1854, 1855 och 1856. 6 §•
Direktionen anmäler, att sedan nu mera frami.
En af Rikets llerrar Friherre Johan Lagerbjelke den 5 Februari 1855, i anseende till försvagadt helsotillstånd nedlagt sin befattning såsom lUddarbus-Direktionens Ordförande, dess af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln utsedde Suppleant, Kontre-Amiralen och Kommendören m. m.
Grefve Folcke Magnus Puke såsom Ordförande inträdt; hvaremot samtlige ledamöter i Direktionen qvarstannat i sina befattningar, hvilket förhållande äfven äger rum med RiddarhusDirektionens ordinarie Tjenstemannapersonal. 7 §•
I afseende på förändringarne inom Wadstena Adliga Jungfrustift har Direktionen förmält, att efter det sista riksdagsberättelsen afgafs 25 döttrar af Adelsmän blifvit i stiftet inskrifne, hvaremot 59 genom giftermål eller dödsfall derutur utgått samt dessutom en Stifts-jungfru, som icke inom föreskrifven tid anmält sig till utbekommande af sin pension, blifvit utur Stiftsmatrikeln afförd.
Antalet af de såsom lefvande qvarstående Stifts-jungfrur, hvilket vid början af sisla riksdag utgjorde 538, har således förminskats till 503; men antalet af de utgående
Stiftspensionerna har förbiifvit oförändradt och utgör 222. B §•
Denna § redogör för utdelningen af dels å Adliga Kadettskolefonden anvisade fyra högre akademiska stipendier hvardera å 240 Kiddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7. 7 R:dr B:ko årligen, åtta lägre å 160 R:dr B:ko, tvenne s. k. näringsstipendier, likaledes ä 160 R-.dr B:ko hvardera samt trenne frikadett-platser vid Kongl.
Krigs-akademien, dels å Bergenstjernska testaments-fonden, fyra akademiska stipendier å 150R:drB:ko hvardera samt en frikadettplats vid Kongl. Krigs-akademien, dels trenne stipendier å Bergbmanska fonden, hvilka bestämmas efter markegångspris och under de sednare åren uppgått hvardera från 290 ända till 330 ll:dr B:ko årligen, samt slutligen fyra stipendier å Queckfeldtska fonden å 133 R:dr 16 sk. Banko årligen. 9 §•
Direktionen i denna § förmält, huru penningerörelsen sedan sista Riksdag varit underkastad betydliga skiftningar, så att i afseende på Riddarhusets fonder den ymniga penningetillgången under loppet af år 1855 föranledt dels inbetalning dels uppsägning af ganska betydliga med 6 procents ränta löpande lån till belopp af 105,433 R:dr 16 sk.
B:ko, har Direktionen anfört, att detta förhållande jemte lånereglementets ovilkorliga föreskrift, att icke utöfver 6,000 R:dr må mot låntagares skuldsedel med borgen eller hypotek af annan namnförbindelse utlånas till en och samma person, gjort det för Direktionen nödvändigt, till förekommande deraf att medlen icke skulle ligga helt och hållet oförräntade att under loppet af nämnde år, för en nedsatt ränta af 4£ procent, dels emot säker inteckning i landtfastighet placera 85,000 E:dr, dels träffa öfverenskommelse om inlösen af 60,000 R:dr i Skånska Hypoteksföreningens obligationer, löpande med enahanda ränta.
Derefter hade den under loppet af år 1856 minskade penningetillgången åter beredt
Direktionen tillfälle till utlåning emot högre ränta, i anledning hvaraf
Direktionen ansett sig böra till betalning upsäga de endast med procent löpande fastighetslånen, dock endast för den händelse att låntagarne icke medgifva räntans förhöjning till 5 procent; och har Direktionen slutligen anmält, att, enligt bokslutet öfver Riddarhusets samtliga Kassor och fonder för år 1855, räntebärande beloppet af de under
Direktionens förvaltning stående medel vid samma års slut utgjorde 644,758 R:dr 42 sk. 7 rst.
B:ko, deraf voro utlånta: l;o mot inteckningar i fast egendom 376,167
R:dr 27 sk 4 rst.; 2:o emot låntagares personliga skuldsedlar med borgen 191,091 E:dr 15 sk. 3 rst., samt emot räntebärande obligationer 77,500 R:dr allt B:ko.
Utskottet, som inhemtat dels att innehafvarne af de i Direktionens berättelse omförmälde med 4tJ- procents ränta löpande lån, till belopp af 79,000 R:dr B:ko ingått uppå att efter upsägningstidens förlopp den 1 nästkommande
Maj å lånen erlägga 5 procents ränta, hvaremot låntagaren af återstående 6,000 R:dr B:ko med förstberörde ränta antagit den gjorda upsägningen, dels att
Direktionen beslutat att till betalning om sex månader upsäga Smålands, Hallands med flera provinsers bypoteks-föreningars med 4,]- pro - Riddarhus -Utskottets Utlåtande N: o 7, «ents ränta löpande obligationer till belopp af 31,500 R:dr B:kc har derjemte skolat tillkännagifva att Utskottet, vid inventering af de fonderna tillhö rande låne- och säkerhetshandlingar, funnit dessa i fullständigt och behörigt skick; samt i öfrigt afgifva det yttrande, att Direktionen, i enlighet med låne reglementets föreskrifter och med iakttagande af fondernas bästa, omsorgsfullt handhaft jemväl denna del af förvaltningen, så att sedan förra riksdagen någon förlust å utlåningen icke, i följd af låntagares obestånd, träffat Riddarhusets fonder.
Utskottet har likväl i detta hänseende bordt anmäla, att sedan utur Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassa ett lån å 6,000 R:dr B:ko blifvit år 1848 beviljadt f. d. Öfversten Herr Grefve Ph. von Schwerin emot inteckning i Säteriet Ahlbäck 2 mantal, Wenögla | mantal rusthåll m. fl., så och efter det låntagaren år 1851 till Borgenärer afstått sin egendom har 'tvist vid konkurs Domstolen, Kongl. Svea Hofrätt, upstålt rörande stifts-kassans förmåns rätt ej mindre i hemmanet Wenögla ån framför af Grefve v. Schwerin innehafda förmyndare-medel; hvilken rättegång, efter erlagd revisions-skilling, är vorden af Direktionen i underd. fullföljd hos Kongl.
Maj:t, på hvars Nådiga pröfning den ännu är beroende; och återstod af Stifts-kassans förenämnde fordran enligt 1855 års bokslut ohetaldt i kapital 4,790 R:dr och i räntor till samma års slut 20 R:dr 6 sk.