Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats - Secreterare» och Eommendenren af Kongl.
Nvrdftjerne.Arden Herr Mathias KofenbIa6.
Cancellic
Rider och Commcndeuren af Kongl.
Nord, stjerne - Orden , En af de Aderton i Swensta Akademien, Herr 6u6munst föran keller, beth. Tredje Clatzen:
Ryttmättstaren Herr foban bvert beuterglcjölö.
Hof-Jm,karen Herr bengt von ffoMen.
Direckeuren Herr I.rrs von Ltockenström.
Rpklmästaren och Riddaren af Kongl. Swärds-OrDen Herr 6eorg ^stlerfparre» Af Högwör dige Preste-Ständet.
För Upsala Stift: Theologie Professorer, Herr Doctor Sven Wijkman Oalperston.
För Stockholms Consistorium: Kongl.
Hof Predikanten och Kyrkoherden Herr kebr Lam, vralen.
För Den r4 November- »3 För Linköpings Stift: Biskopen och Commcndcuren of Kongl. Nordstjerna Orden, Herr Doctor ^acob ^xel l>mclblom.
För Carlstads Stift: ConlractS - Prosten Herr Doctor ^.Zolxk kreärL Hellin.
För Hernösands Stift:
Lektorn och Conrracts Prosten» Ledamoten as Kongl. Nordstjerne Orden, samt en af be Aderton i Svenffa Akademien, Herr Doctor Larl Quiist I»Ior6in.
För Gottlands Stift: Prosten Herr Doctor Olok jokansson bslirLUI Af WLttofl. Borgare-Ständet.
För Stockholms Stad: Grosthandlaren Herr jokan egelin.
För Gefle Stad:
Aädmannen och GrostHandlaren Herr Oaniel^LIk^ Lrsnä.
För Wisby Stad; Borgmästaren och Riddaren af Kongl. Wasa-Orden Herr kekr Herrman QrevvesmLKI.
ZLr r4
Den !4 November.
För Warbergs
Stad:
Råd- och Handelsmannen Herr jok. ket. tio!- mor.
För Mariefreds Stad: Borgmästaren Herr R. 6.
Sturnegk.
För Philipsstad
Råd- och Handelsmannen Herr IManäer.
Af Zederwärda Bonde Ständet.
För Upsala Län:
Häradsdomaren och förre Riksdagsmannen jokan Lengtslon i Brunsta.
För Stockholms
Län: Nämndemannen LriK. klattston i Norr Nänö.
För Swartsjö
Nämndemannen ^näsrs ^näerslon i Elfnäs.
För Abo ocih Björneborgs
Län: Bonden Rrik, fagerlöt i Rittoniemk.
För Hallands Län: Nämndemannen Lernt Millton i Olmewalla.
För Götheborgs och Bohus Län:
Förre Riksdagsmannen och Gästgifware» ^.nöers Reijerson i Kyrkobyn.
Tran - Den Novemi 15 Transumt af Herrar Bancs-Revisorerne; Protocoll för ven 17 och 18 November i8vz.
(Herr Friherre kotenkane fränwarande.)
Till uppläsande företogs, CancelkieUtskottetS Prvrocoll för den 14 i denna männd Hos Cancellie-Utjkottet hade berörde dag under öfwerwägande förekommit Herrar Banco-FullmägtigeS asgifne underdäniga yttrande, angående realisatronen as Riksgälds-scdlcirne, enligt ben af Kongl.
Mastt i Näder fastställde plan; jemte ven algard, Banco-Fullmägtige i sammanhang dermed, och kill följe deraf, befunnits haswa ingått.
Följande omständigheter hade derwid i synnerhet Zdragit sig Cancellie-Utssottets uppmärksamhet: r:o.
Hururvida Banco-Fnllmägtige kunnat ga ifrån den dem af Högloft.
Banco-Utskottet wid t800 ars Riksdag meddelte Jnstruction, och den Realisations . plan Riksens Högloft.
Ständer da fastställdt? 2:0.
Hurnwida det kunde rvägras en Ledamot bland Banco-Fullmägtige, att wid deraS till Kongl.
Mastt afgående underdåniga sivar, fä bifoga dest särskilta yttrande?
Angående den af Bancs-Ful!m§gl»ge till arund för deras underdånig» urlakande författade Calcul öfwer ö,.,.. ^vpvnwnen emelian „^ad, och utsläpa, ,L- Sedlar? 4lv.
Rörande den af Banco - Fullmägkige wivtagne utwäq, att förmandla den i sodlar insiurne Förmögenhets-afgiften till silfwer?
Pä h,vad grund Herrar Banco - Fullmägkige kunnat läka sta nöja med Weplar och Hypothequer i stället för silfwer?
I afseende pä föregående 4:de pnnct, hade Herr Rytkmästaren ^.stiertparre till Cancellie - UlskoltelS Prototoll sig uklattk:
Jag sinner det wara min skyldighet att sjelf erkänna , akt hwad jag här har atk anmärka torde wara af föga betydenhet, och ar dek i intet afseende kan hänföras till någon afwikelse ifrån gällande Reglementen.
Men jag anser
Min pligt, i egenskap af Revisor, wara sa midt omfattande; att jag ej en gang äger rättighet att med tysthet förbigä, hwad som hoL mig endast wäckt »villrådighet huru wida det warit, eller icke warit dek bästa som kunnat företagas.
Jag tror mig desiukom genom denna yttersta famweksgranhek att efter egen ärlig öfwenygelse dämma, ej allenast fullgöra en orubbelig samwekspligt, utan äfwen, säkrare, än genom näqon bättre eller sämre motiverad estcrqifwenhek kunna göra anspråk pä aktningswärdt bifall, äfwett af de Herrar och Män inom Banco-WerketS Sly. relse, hwilkas göromål äro föremålet för min när« »varande pligt att granska, och ibland hwilka åtskilliga finnas äk hwilka jag alltid skall anse mig he Vrad - .
Den l4 November- r? drad att fa förklara, min pä nara personlig bekantskap grundade enskildt» högaktning.
Det förekommer mig, fom hade Herrar Banco Fultmägtige, innan nägon virect uphandling af Utländskt Silfwer blifwit företagen, och innan de ingått i de wilker, som af Niksgälds-Contoiret blifwic föreflagne, gansta tidigt bordt erbjuda hela Allmänheten , akt inkomma med anbud, till hwilka pris hwar och en kunde wilja göra Silfwer lefwerancer i större och mindre partier?
De hade dä ätmindstone gjort ett försök, att anskaffa denna wara , emot det möjligen lägsta priset, och att erhälla
Len till större eller mindre del inom Landet.
Jag anser det icke för nägon ren omöjlighet, att Spekulanter skulle hafwa infunnit sig, hwilka funnit sin räkning wid att af denna wara göra bade inom Riket och pä främmande Orter, för att erbjuda den ät Banquen ; och ju allmännare täflan dem emellan warit tilläten, ju närmare hade anbuden kunnat nalka sig till det möjeligen lägsta priset.
Allt hwad som pä detta sätt af Rikets onyttigt liggande WerkSilfwer kunnat upkallas till friwillig tjenst ät Banquen , hade wid Banquens närwarande oundwikliga behof af denna Metall, warit en NatioNal-winst; hwad äter beträffar det Silfwer, fom pä detta sätt af Speculanrer kunnat upköpas och införskriswas frän Utländska orter, för att lefwereras till Banquen; sä förefaller det mig ätmindstone möjligt, om ej sannolikt, eller aldeles säkert, atk det skulle hafwa kunnat crhällas till lägre pris, än det som nu blifwit af Riksgälds - Contoirel lill Banquen lefZjerde Band- H - t 8 Den 14 November.
. kefwereradt, tiar man rager i beräkning ? art Lcttä sednare Silfwer warn ätföljdt af anföaffnings-kostnad, ak framtida Courtz-beräkning, och framför allt af BanquknS IkulDsättning med 2 procenrs ränta hos Riikgalds-Conkviret.
Dtta synes mig wara annu tydligare, när man besinnar? att det af Riksgalos- Tontoiret till Danquen kemnade SilfreL medförer en Utlands? ärlig ränle-bckalning af 5 prv» cent, en prowisiou af 4 procent, samt lrarisportkcstnad; hwilka utgifter, fastän de rrte fallit Banhuen duecie till t st. likwäl alia skola bestridas af Le Medel, som i Skatt utgöras af Banquens garanterande Piincipaier- Sweriges Skattdragande Jnnewänare-, Hade aler intet anskaffnings - anbud blifvit gjordt hwars wik or warit förmänliga och antageliga, medförde försöket att pä delta sätt tilt lägsta pris erhålla större eller mindre qwamitet Silfwer, ätimndstoile ingen olägenhet och ingen kostnad.
Jag upprepar annu en gäng, hwad jag i bör-- ian ansördk, alt jag sjelf icke äger fullkomlig öfwerrygelse om Denna anmärknings rignghct; alt jag likwäl lrodt Let wara en samwets-pligt att göra den, da ämnet syntes mig änuindstone möjligkwis kunns wara anmärkningswärdk?
och att >ag alldeles icke pästar att något afwikande fran reglementets föreskrifter ägt rum.
Det förefaller mig likwäl, att Brm-enS fkuldsatining hos Riksgälds-Contoiret, och räl lebeta!liing till det samma utgöra en grundwa; för Rcailsationen, wida -stiliv frän den som af Rikfetts Ständer kades.
Skuue ater Herrar RenLfe, rer Den 14 November. is 'eer finna att fåken sig annorlunda förhäller, och att den åtgärd jag här wägai yrka såsom nytiig och nödwandig, icke kunnat leda till ändamälet, är jag icke sen., att med glädje öfwergä frän mitt till de. ras, endast pä sakens beskaffenhet och ren öfvertygelse grundade omdöme» Herr Stats - Secrekeraren kolönUIack hade till Wrotocollst anfört :
"Dä Riksens Stander icke utsatt högre pris ä det Silfwer som i Förmögenhetsafgift lefwererades, än 20 Skillingar lodet, sä hade ett anbud af Banken, att för högre pris uppköpa Silfwer, stokat leda till den följd , att intet Silfwer hade i den supponerade andra upbörden af Förmögenhets-afgisten influtit.
För Silfwers uphandling frän Utrikes orter mölle äter det hinder» att Tomsen dä hade blifwit än högre upjagad, lill allmän stada.
Dessutom hade Banoo-Ul stöttet, wid 180-? ärs Riksdag, tillagt Herrar Banco-Fullmägtige rättighet, att med Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, pä sätt som lämpligast funnes, ?samrädas, sä wäl i afseende uppä hwatz till Silfwers anskaffande hörer, som wid andra inträffande omständigheter, hwilka pä Bankens säkerhet och Realisationens bestånd kunde bkifwa »verkande: i anseende hwarlill Herr Stats-Secrekeraren ansett någon anmärkning öfwer Herrar Banco-Fullmägtiges åtgärd härutinnan, icke äga rum.
Herr Theologie Profestoren
Doctor vijkman hade för dest del funnit, att dä wid sistledne Riks» dag, ett stadgadt pris pä Silfwers afgifwande a 40 st. lodet., wid.
FörmögenhetS.asgiftens clarerande war 20
Den 14 November tvär förestrifwik, det icke warit Herrar BancoFullmägtige tillständigt, att annoncera anbuds inlcmnande om Silfwer-lefwerering till ett högre pris än detta.
Sädant hade warit, att göra hela intention med Silfwers aflemnande i Förmögenhetsafgift/ fruktlöst; och derigenom ehuru e lonxm^uo, bade motsäga och motwerka Ständernas intention med utsättande af 20 Skillingars pris för det som efter sadan beräkning supponerades genom FörmöSenhets-afgiften kunna inflyta.
Att Herrar BancoFullmägtige således, efter Herr Dotterns öfwertygelse i denna delen icke annorlunda an som stedt, sig kunnat förhälla.
Uti hwilket yttrande Cancellie - Utstodets öfrige Herrar Ledamöter instämt: och hwarigenom Herrar Banco-Fullmägtiges ätgard, hwad Silfwers anskaffande angär blifwit af Cancellie-Utstottet gillad.
Cancellie - Ukffotteks i sä matto yttrade mening blef, uppä Herr Greswens och Ordförandens proposition af Herrar Rewisorerne bifallen.
Hos Cancellie.
Urstottet hade dernäst, under samma dag, till öfwerwägande förewarit; huru wida Banco-Fullmaatige kunnat ga ifrän dem gifwen Instruktion, samt till utförande antaga annan Realifations-plan, än den Riksens Ständer faststäldt?
Deröfwer hade Herr Ryttmästare» ^älsrlpsrrs anfört till Protocollec: Riksens Högloft- Ständer hafwa wid igoo ars Riksdag upgjordt, antagit och fastställt En Nealifations-plan, Herrar Banco» Full - Den i4 November. 21 Fullmägtige hafwa atagit sig att werkställa
En annan ; det är detta ämne jag under läsningen af Herrar Fullmägtiges Protocoller, tagit mig ben friheten anmäla, till Riksens Högloft.
Ständers Herrar Rewisorers öfwerläggning.
Jag misikänner för ingen de! desi wigt och betydlighet; men jag kan derifrån icke hämta ett enda ftäl eller en enda anledning , som stulle berättiga mig, att äterhälla de anmärkningar, hwilka min öswerytgelse och det pu« bliqua förtroende hwarmed jag blifwit hedrad, ålägga mig atk göra.
En pä rigkiga stät grundad wederläggning är det enda jag i detta afseende finner böra hos mig werka en förändrad öfwertygelse, och jag ar alltid beredvillig, att godkänna desi styrka Jag har sökt i Bankens Grund-Författningar, och deribland i 1800 ars Reglemente, de föreskrifter, som till detta afwikande frän Riksens Ständers allmänna beslut, skulle kunna gifwa rättighet, eller ätmindstone nägon anledning, jag har önskat finna, men jag har ej funnit den.
I protokollet för dcn 1 Nowcmber 1802 förklara Herrar Fullmäktige , att de ej ansago sig tillständigt, att yrka orubbad werkstallighet af Riksens Ständers antagne. samt Banco - Fullmägtige i Reglementet af den 14 Junit meddelta Realisations plan.
Jag finner ganska wäl, att den activa åtgärden art yrka iverkställighet, ej åläg dem, när Lagarne icke föreskrefivo den såsom pligt; men det är för mig omöjligt att inse, pä hwad giltigt skäl, och 22 Den 14 November.' och enligt hwilka Lagar, de kunnat undandraga siz den pasiivg pliglen, alt icke werkstäiia hivad dem ej af deras Principaler war älagdt.
I nysi citerade Protocoll för den r Nowember anföres en Riksens Höglofl.
Ständers underdåniga Skrifwelse af den iz Junii 1800 Herrar BancoFullmäglige förmäla, att genom Baneo-Utstoltet, ingen underrättelse om densamma bliswit dem med» delad; i sista Banco - Reglementet, och i fjelfwa Riksdags bestutcr, sinnes också, hwarken sielfwa den undcrdäniga Skrifwelseu, eller något af desi har aberopade innehall, wara anförda.
Den slutar sig med de orden: för öfrigt , om emot förmodan» swärighet wid Realisationens framgäng stul« le upkomma öfverlemna preste- Borgare- oH Bonde - Ständen, med bibehällsnde af deras BewillningS ratt och Banco-Zörfattningarne, till Eders Kongl- Majestät i underdånighet. att etter inhämtadt underdämgt Utlåtande af Lullmägtige i Banquen, hwilka dock hafwa att iakttaga hwad Banco - InstructionerL förefkrifwer, widtaga de mätt och steg Eders Kongl. Majestät till Realisationens befrämjande finner de lämpligaste och för Skattdragande de lindrigaste.
Dä denna den underdånig» Skrif,velsens stut, mening, i det redan citerade Protocollet af Herrar Fnllmägtige äberopas såsom werkande
Lag för dem, nödgas jag emot min önskan och föresats, widröra ett i wisit hänseende constitukionelt aime, likwal endast sä wida det äger en oskiljaktig och afgörande ge.
Den i 4 Nsvembev. sr gemenskap med den förpaktning, hvilken jag blifvit wald alt i hela dess vidd öfverse, och i kran af alka för densamma utfärdade hagar, bedörnnra.
Det i fräga warande ämnet som innefattas
L den nyss anförde underdäniga Skrifvelsens siurmening, har icke warit under ösverkägamnq i alla 4 Riks-Standen, hwilket dock ett ämne synes mig böra wara, för atc kunna föranleda till SvemV Lag.
Dess wemilation har i ett af Rikets Srand, Ridderskapet och Adeln, ej allenast icke ägt rum, utan äfwen warit af Ståndets Landtmcwikack förbuden, som ProtocoW för den 14 Junii urvisar, Det är mig omöjligt att fatta, intilldess jag derom blir uplyst, huru en Swensk
Lag kan tillkomma, utan att wara proponerad i Sveriges 4 Lagstiftande Ständ, och hos dem alla under öfverläggning.
Skulle denna synpunkt befinnas sä ovedersägligt och enkelt rigtig, som den synes mig wara, är det wida öfwer mitt begrep att fatta, huru den äberopade fiutmeningen kan as Herrar Banco-Fullmrgtive äberopas säsom ägande trast och verkan såsom Lag; och jag skulle tycka mig illa svara emot det S ands förtroende, som hedrat mig med sikt wak tili Banco-Werkets granskning, vin jag säsom
Lig för detta Werks styrelse erkände err beflu , hvartill samma Ständ icke ägt tillåtelse, alt efter gerings-Lagarnes föreskrift medverka» ^
Men om också i fräga warande ämne eonsti'utionelt passerat de 4 Riks-Smnden och äqr birat! af b , synes dock af detta bifall - icke efter tvär
E-m - 24 Den 14 November siimlion, någon Lag kunnat upkomma, i fall ämnet war Be-villning Bervillning mäste wäl ämnet hafwa warit, när der innefattade Allman Beskattning; och Ordets wanliga och antagna bemärkelse, sträcker sig mycket naturligt, frän och med utgörandet af en Skatt till och med anwändandet deraf.
Det är således icke blott utgörandet af sä och fä stor summa, utan äfwen samma summas anwandande, till ett i Lagen bestämdt ändamäl, och pä ett i Lagen förcskrifwit sätt, som innefattas under Consiitukionsbenämningen Bervillning.
Det är i grund af denna bade af theori och praxis faststäldte widsträckta bemärkelse pä ordet Bervillning som jag tycker mig med ali nödig tydlighet inse, att till exempel z Schnds beslut skulle lika litet lagligen kunna ändra det af 4 Ständ besiutne Reglementet för RiksgäldsContoiret rörande ändamälet och sättet för den all, männa Bewillningens anwändande, till Utländska skuldens afbetalning, som sselfwa den af fyra Ständ beslutne Bewillnings-summan.
Jag tror icke akt uägon Constitutions föreskrift eller någon Constitutions praxis, skall kunna äberopas till förswar för cn motsatt, eller inskränktare bemärkelse pä ordet Bervillning; och den jag wägat framlägga såsom den enda ester min öfwertygelse rigtiga, synes mig af l8oo ars Ständer hafwa blifwit sanctionerad.
Hlvac» nan wet, att de frän Riksens Ständer afgående underdäniga sä kallade Expeditioner, hwaribland den äberopade underdäniga Skrifwelsen är en, innefatta en redogörelse för Riks-Ständens, i hwart och ett ämne fanade beslut; och alt när sä mänga Sländs sammanstämmande beslut, som hwart och ett
Den 14 November. 25 ett ämne efter Regerings-Lagarne fordrar, i en sadan Expedition förekommer, intages det i Riksdagsbeslutet , och ar Lag.
Är äler de bifallande Ständens antal mindre, än Regerings-Formen för det i frägawara nde ämnet förestu siver, förekommer derom ingen ting i Riksdags-bestnket.
Det af z Ständ fattade beslut, som den äberopade underdäniga skrifwelsens siutmening innehäller, saknas aldeles i Riksdags bestulet, och detta bewifar, om jag ej alltför mycket misstag?^^-kfens Ständer ansägv ämnet wara ^ 'elfsten icke kunna af z.
Ständ
Men om ocksä en Swe... inna tillkomma, utan att wara wenrile, weri ges alla Lagstiftande Striid, och , ragne rättigheten till Realisaiiouo.Pla'!en: g icke nödwändigt innefattade ett Bnoi!>/ er jag d»ck icke, efter mitt okonstlade säkk^ satser, huru den äberopade slutmeningen rättiga Herrar Banco-Futlmägnge att äta Pallig heten af en Realisakions-Plan, > .rr dem i 180O ärs Reglemente förestrifw a inne, fattade en 'ill summa och förde an statt, än den som i Riksdags-beflutet ar sa^u-^; de tre Ständen haftva nämligen i nämnde slutmening yrkat, bibehällandet af deras BewillningSrätt, och Banco författningarne, samt iakttagandet af hwad Banco-Instructionen föreffrifwer.
Pä desta stal, och i händelse jag ej af mine Herrar Med-Redowisores motskäl, i Utstottek eller in Pleno, föranlates att öfwcrgä till en annan öfwcr tp - Zk
Den l4 November/ tygelfe, ogillar jag till alla delar den Herrar BancoFnllmägtiaes älgard att hafwa ätagit sig werkställigheken af en annan Realifations-Plan, än den Riksens Ständer är igoo besinnat och fasistäldt och hwitken ar den enda, som 1820 ärs Banco J'struction förestrifwer; och >ag öfwerlemnar ät tillkommande Herrar R^wisore/, att i fall denna Herrar BancoFullmlgtiges ätglrd skulle i framtiden finnas hafwa lill kyndat werket märkelig stada , dä taga ds Malt steg, som Banco Jnstruc ionen>för ett af sädan werkan ätfölidt '-andefrän Instructionen, fö,estr, ' I äfligl har jag under läsningen af Herrar Fullm gliges Protocoller, tyckt mig fi>ma någon siags növw^ 'ghet af en frän Herrar Remi förer tili dem ä vänlig,erindran, att sä wäl naturen af all '.rättning, som den sjelfständighet för Banco, , och Banco-Werket, hwilken alla Banco För.,. ne äsyfta, och Med allt mö>eligk eltertryck yrk> a det till en angelägenhet af största wig'-
Bancc-styrelsen afböja allt annat inflytande der som härleder sig frän de för detta Meck utfärdade Lagar.
Sedan uppä Heer Stats- Secreterare kolen, dlaäs begäran, Kongl, Majrt, unoer den g October nästledit är, detta ämne angående till BancoFullmägtige asiätne Nådiga Skrifwelse. blifvit i Iltstortet upläst, hrde Herr Stats-Secreteraren anfört följande.- "Herrar Rewisorerne mäste noga e'indra sig gränsorne för ivar gransknings ratt; den sträcker sig endast till Herrar Banco-Fullmäg^iges för,valkning, icke till Regeringens, och icke i l C.Nflitutionens frägor.
Det nu uplaste Nädiga Bref Den 14 November. 27 wisar uttryckligen att Konungen, i kraft as Riksens Ständers underdåniga ffrttwetse af den 15 Junii 1800 beflutit och fastställt den Realisations-Plan som nu gär i wärkstalttghel; Konungen har icke öfwer den förändrade Planen inhämta!
Herar VancoFullmagtiges Utlärande- Blott öfwer den srägan: hurnwida samma plan kunde werkstNas med de upaifne tillgångar, har Konungen funnit god hö'a Herrar Banco-^ullmägtige; vco sedan deras yurand'deröswer blif. wic afgifwit, har Konungen genom Nådig ffrifwekse as den 4 Nowember samma ar. titlsändt BancoFullmägtige desi samma dag utfärdade Näviga Rea, lisations förändring till underdånig efterlefnad och »verkställighet.
Orden uti de äberopade Kongl. Bref, äro sa tydelige, att meningen efter Herr Stats Secreterarens underdåniga tanka icke kunde sättas i fräga; Herr Slaks-Secrekeraren war desto mer i tillfälle att sadant känna och pästä, som Herr Stats-Secrereraren ä Emberswägnar, lågt hand mildetta ärende.
Wid sadan beskaffenhet, och da ingen lärer kunna sätta i twifwelsmäl BancoFullmagtiges ftyldighet att efterkomma hwad Konungen i kraft af Riksens Ständers underdäniga strifwelfe i detta mål förordnat; kunde Herr Stats-Secrekeraren ej annat än protestera emot all öfwerläggning hos Herrar Rewisorerne, i frägan om Realisations Planen; och förwäntade af Herr Grefwe» och Ordröranden, som älag, atr här bewaka ej blott Riksens S anders, utan och Kongl. Majtts rättigheter, att icke häröfwer tilläta någon Ventilation. Hwarä Herr Ryttmästare» ^stlerlparrs sig sa, lunda yttrat:
"Jag känner ganska wäl, och kan aldrig - 28 Den 14 November. drig förgäta, att ingen har rät,ighet att gransta Kongl. Majus göromål, bestin, befallningar och förordnanden:
Jag har och ä ej med ett enda ord granstat, eller pirrat mig öfwer dem, men det ar min rättighet och min pligt att gransta Herrar Fullmagtiges göromål och Bestut:
Det, och in.et annat har jag gjordt.
Herr Borgmästaren 6revssmuttl hade instämt tili Herr Stats-Secreteraren Kolenb!att8 anförande, under förmodan, att denna fräga ej tillhörde Her--- rar Rewisorernes befattning.
Herr Bistopen Doktor lUttblom hade sig utlåtit, det han ej annar kunde sinna an att Herrar Banco-Fullmägtige haft en fullkomlig befallning att antaga den nya Realisations Planen; och att i anseende därtill, någon anmärkning wid Fullmagtiges åtgärd härutinnan, icke af Herrar Rewisorerne kunde göras.
Herr Ryttmästare» AZierlxarre hade anmärkt, det han ingenstädes i Prowcollerne funnit, att Kongl. Majtt besatt Banco-Fullmägtige werkstalla den nya Nealisativns-planen.
I anseende dertill, att olika mening Herrar Ledamökerne emellan, upstätt, om ordalydelsen uti Kongl. Masits åberopande Nädiga strifwelse, af den Z Oktober »8o2, huru wida nemligen deruti en owillkorlig befallning innehölles, att gme Ständs underdåniga Skrifwelse af den lZ Juni 1800 stulle för Herrar Banco-Fullmägtige wara en gällande Lag? ha - Den 14 November» 29 hade Herr Grefwen och Ordföranden, till winnande af trygghet för misitag i denna wikttga sräga, och dä Cancellie-Ut stöttet agde den förmän att räkna Herr Stats-Secreteraren kotenblnä ibland desi Ledamöter , som upsatt och contrasigncrat Kongl. Maj:r afläme Nådiga Bref, och således säkrast kände ordaförständer; anmodat Herr Stats-Secreleraren akt, i egenstap af Stats-Sccreterare, vsficielt till Protocollet förklara, egenkeliga meningen af Kongl. Maj.ts högstberörde Nädiga strifwelse. Hwarä Herr Stats-Secrereraren ^olendlaä hade anfördr:
Att Kongl. Maj:t, säsom äfwen sjelfwa Brefwet urivisade, i kraft af ofwan äberopadc, Riksens Ständers strifwelse, förordnat och befalt, art realisationen skulle wärkställas esler den förändrade plan, Kongl. Majit i desi Nädiga Bref af den Z October 1802 Banco-Fullmägkige medelt, sä framt de upgifne lillgängarne funnos tillräcklige. Hwilket Herr Stars-Secreteraren icke droge i betänkande atr bäde säsom Rewisor. och i egenskap, af Sraks-Secreterare, förklara. Zerr Grefwen och Ordföranden hade deruppå törklarat, att dä igenom Herr Ryttmästare» ^Z1oi-tparr65 omförmäldre anförande en sädan fräga blifwit till öfwerläggning framstäld: huruwida Z:»e Ständs strifwelse, kan jämnlikt wära grundförfattningar, blifwa en för Banco-Fulimägtige werkande Lag, till rubbning af hwad Riksens Ständer förut bestutit; och pröfningen af Herrar Banco-Fulmagtiges i fräga warande äigärd, icke kan wärkställas, utan att i sammanhang dermed först inga i pröfning, 3 v Den 14 November. hmuwida beslutet af g: ne Stand kan werka förän dring, i hwad af de Fyra Riks-Sländen blifvit Banco-FuIImagtige till werkställighet älagdt; sä anfäg Herr Greiwen och Ordföranden denna flaga wara af sä Constilulioncl beskaffenhet, att den ej tillhörde Herrar Rcvisorernes befattning; och hwillen således icke fick till öfwerläggning uptagas; ^äfwensom Herr G efwen och Ordföranden fant sig deröfver icke kunna afgifwa någon proposition.