Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, lillkännagaf, att detta mom. blifvit af de 3 öfriga Stånden bifallet.
Emot dennu ifrågavar. punkten har jag visserligen ingenting att i sak anmärka, men skall likväl anhålla att någon af Utsk:s ledamöter behagade upplysa på hvad grund Etsk. har fattat sitt beslut i denna punkt.
Riksd.- Oidn. innehåller nemi. i 37 §: ”att intet Utsk., Const.- och BankoUtsk:n allena undantagne, vare berattigadt att väcka förslager, utan endast inkomma med utarbetade utlåt:n öfver motioner.”
Nu är visserligen en motion väckt af prosten Setterblad att bataljons-predikanter skola indragas, men dermed står, så vidt jag kan finna, icke i något sammanhang att till bataljons-predikanter vid indelta armén skall utsträckas en skyldighet, som nu endast åligger reg:ts-pastorerne.
Dessa saker äro alldeles främmande för hvarandra, och såvida icke Utsk. haft något annat att stödja sitt yttrande på än ofvannämnde motion, så förstår jag icke huru man kan tro sig kunna grundlagsenligen bifalla förslaget, hvarföre jag nödgas anhålla om afslag, så vida icke någou af Utsk:s ledamöter kan undanrödja denna betänklighet.
O Frih. Cederström, Claé’s Rud.:
A sidan 2 i Utsk:s betänk. finnes i korthet redogjordt för motionen, som bland annat innehåller ”att regements-paslors- och bataljons-predikanls-beställningarne vid landtregementen måtte upphöra, helst, i fredstid, ortens presterskap kunde betjena armén, samt under krig, behöfliga unga prester torde kunna förordnas att hären åtfölja”.
På grund af de invändningar, man inom Ekon.Utsk. framställt emot förslaget i berörde dess syftning, har Utsk. icke ansett sig kunna tillstyrka bifall till motionen i den omfattning, hvarutinnan densamma blifvit ursprungligen afgifven; men motionären har i sitt förslag jemväl uttryckt den önskan att regements-pastors- och bataljons-predikants-beställningarue, ”såsom varande af samma beskaffenhet, måtte dela samma öde”.
Det är fian denna önskan, som Utsk. hemtat sin, alltså ingalunda sjelftagna, befogenhet att göra ett förslag i den rigtning som förefinnes hos det nu framlagda.
Vid genomläsning af § 34 i Riksd.Ordnm, hvilken handlar om Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s åligganden, synes man, efter Den 13 Juli.
43 min uppfattning af de deruti förekommande ordalag, att ”Utsk. skall i anledn. af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushålloingsanstalterne och förändringar deruti föreslå” o. s. v. i sjelfva dessa ordalag, tillämpade på förevar, fråga, tillräckligen finna grund för det tillgörande, som Ulsk. iakttagit.
I det jag alltså delar dess öfvertygelse att härvid ej hafva öfverskrida gränsen för Utsk:s lagenliga verksamhet, torde mig tillåtas att, hälst Gr.
Lagerbjelke vid detta tillfälle, fästade sig endast vid en förmodad brist i formett hänseende, har lemnat sjelfva saken obestridd, hvilken jemväl af tre Stånd blifvit godkänd, få vördsamt afgifva den hemställan att, som liden icke torde lämpligen böra upptagas med någon vidare diskussion om denna punkt, hvarvid motiverne å Utsk:s sida i dess memorial finnas uppgifne uppå ett som jag hoppas och tror giltigt sätt, II. o. Ad. behagade lemna bifall till förslaget.
De upplysningar Frih.
Cederström här lemnat tyckas mig icke upphäfva tvifvelsmålen emot laglighelen af Ekon.Utskts förfarande.
Det har endast varit föreslaget af prosten Setterblad att reg:s-pastors- och bataljons-predikants-beställningar skulle indragas.
I st. f. att behandla denna fråga med lill- eller afstyrkande eller med föreslående af någon modifikation deraf har Utsk. nu föreslagit att den skyldighet som åligger regttspastorerna att tjenstgöra i församlingarne skall utsträckas till bataljonspredikanter.
I hvad sammanhang delta står med ifrågavar. indragning är åtminstone för mig obegripligt, och då Frih.
Cederström icke kunnat uppgifva något stadgande i gundlagen, som berättigar Ulsk. till ett sådant förfarande som Utsk. i denna fråga iakttagit, så får jag för min del hålla mig till den 37 §:s i Riksd.Ordn. tydliga innehåll att intet Utsk. Const:s- och BankoUtsk:n allena undantagne, vare berättigadt att väcka motioner, hvarföre jag fortfarande anser delta förslag icke vara med grundlagen öfverensstämmande.
Ad. det förevar. 4 mom:t af punkten Litt.
D. 5 momentet.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Borgare- och BondeSt:n bifallit detta morn., men PresteSt. afslagit detsamma, såsom vidrönde mera speciela förhållanden i ett och annat stift, hvilka kunde regleras af locala myndigheterne och när så påfordras K.
M:s nåd. pröfning underställas.
Det talas visserligen mycket i motiverna till detta förslag om det tjenande presterskapets rätt, men deremot tyckes man hafva alldeles förbisett församlingarnes rätt.
Hufvudsaken i denna fråga är enligt milt förmenande alla statens innevånares rätt att få en god själavård.
Om nu genom dessa capell- och bruks-predikanter tillfälle yppas att få en bättre själavård för aflägse boende menigheter, så tycker jag att det vore synd alt inskränka detta tillfälle, derigenom att man föreskrifver 44 Den 13 Juli. alt dessa tjenstebefatlningar skola vara permanenta.
Om nu de som underhålla dessa predikanter funne det betänkligt att för alltid åtaga sig detta och göra tjensterna permanenta, onder det de gärna aflöna den nuvar. innehafvaren, så tror jag att det vöre nästan långt gånget i nit för det. tjenande presterskapets sä kallade rätt alt afskaffa dessa tjenster, och då dessutom det Stånd, hvilket saken närmast rörer, har antagit ett motsatt förslag i detta fall, sä anhåller jag att R. o. Ad. ville sig med dem förena.
Lagerbjelke synes vid denna punkt hafva i sjelfva verket begått ett ofrivilligt misstag, då han trott det endast hafva varit det tjenande presterskapets rätt, som härvid åsyftas.
Det är minst sagt lika mycket församlingarnes fördelar som i detta mål varit afsedda.
Har icke Utsk. förklarat i hvad mån det vore önskvärdt all sådana platser, som de här omtalade, måtte blifva permanenta?
Har icke Utsk. vidare uttalat sin önskan att sådana åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom förberörde egenskap med dessa tjenster må varda förenad?
Orsaken hvarföre det synes mig vara alldeles gifvet att det är lika mycket församlingarnes gagn, som det tjenande presterskapets, som man i denna punkt bemödat sig att iakttaga, ligger tydligen deruti, att, till en tjenslbefattuiug af permanent egenskap, torde säkerligen kunna påräknas sökande af mera förtjenst, insigter och duglighet, än som kan begäras när platsen är till sin framtida varaktighet obestämd och vacklande.
Jag hör visserligen att det Högv.
PresteSt. funnit för godt att icke bifalla denna punkt.
Men hvad jag från början i sådant hänseende förklarat, måste jag äfven nu vidhålla, nemi. att, ehuruväl jag kan finna mig vid att i manga fall rälta mig efter PresteSt:s beslut i mål, som röra dess egna löneinkomsters reglerande; så kan jag dock omöjligt antaga och erkänna såsom en regel utan undantag, att för det PresteSt, i dessa ämnen vidtagit ett beslut pä ett eller annat sätt, R. o. Ad. derföre skulle föranlåtas af blott denna omständighet att utan vidare pröfning stanna i enahanda beslut.
Att i den vidsträckthet som motionären begärdt, förorda motionon, det har Utsk. i min tanka visligen afhållit sig ifrån; hvaremot den medelväg, som Utsk. valt, synes mig förena allt hvad försigtighet och omtanka i detta hänseende kunna kräfva, i det man, utan brådstörtande, sökt med saktmod närma sig ett önskadt mål, åsyftande ej mindre menighetens båtnad, än presterskapets anseende och utkomst, hvilka beggedera sidornes intressen ömsesidigt måste äga på hvar andra ett oförnekligt inflytande; och vågar jag således i denna afsigt vördsamt anhålla om bifall pä förevar, punkt.
Det synes mig att Gr.
Lagerbjelke med fullt skäl anfört att de i denna punkt åberopade befattningar äro af den natur att de icke gerna kunna blifva permanenta, emedan det kan hända att det icke alltid är möjligt att åstadkomma och äfven är otillbörligt att belasta stället för alltid med underhåll af en predikant, som icke torde komma att be - Den 13 Juli. 45 höfvas.
Jag får förena mig i den begäran att Ståndet måtte instämma i det beslut som PresteSt. bar fattat.
Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å detta mom. framställda propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, hemställde om R, o. Ad. behagade afslå densamma, samt då härvid ropades starka ja, jemte åtskilliga nej, förklarade det han funnit denna propos. besvarad med öfvervägaade ja.
E, om förändrade bestämmelser i afseende •på pastoralvårdens handhafrände inom anex-församlingar om vikariers förordnande, dä pastor är hindrad att tjensten, sjelf förrätta, samt om adjunkters lön och missivering.
1 och 2 momenterna.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att dessa mom:r af de 3 öfriga RiksSt:n blifvit bifallne, hvarefter desamma äfven af R. o. Ad. biföllos. 3 momentet.
Hr Gr. o. Landtm, upplyste att Borgare- och BondeSttn bifallit delta morn., men att deremot PresteSt. afslagit detsamma enär hvad Utsk. deri tillstyrkt vore genom K.
M:s nåd. circulärbref d. 14 September 1839 anbefallt och i flertalet af stiften redan verkstäldt, samt vid blifvande prestmöten i de öfriga till afgörande förekomme.
Propos. till bifall å denna punkt blef härefter framställd samt besvarad med starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han funnit ja hafva öfverröstat nej.
F, om förändrade bestämmelser för utgörande af klockare- och kyrkovaktare-löner.
Jemte tillkännagifvande, att Preste- och BorgareShn bifallit, men BondeSt. afslagit denna punkt, framställde H r Gr. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till afslag ä densamma samt blefvo begge dessa propostr besvarade med blandade ja och nej; hvarpå Hr Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt, samt dä härvid ropades starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
G, om nedsättning af en komité för utredning af de uti Utsk:s förevar, betänk, behandlade ämnen, samt om utgifvande från trycket af ett sammandrag af nu gällande författningar, rör:de presterskapets lönerättigheter inom hvarje stift.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Preste- och BorgareSt:n bifallit denna punkt, men BondeSt. lagt densamma till handlingarne.
Jag inser icke rätt hvad meningen kan vara dermed alt lemna alldeles ifrån sig den ifrågavar. motionen, 46 Den 13 Juli. och lägga hela frågan till handlingarne.
För min del synes mig Utsk. hafva, fastän i få ord, tillräckligen motiverat sitt utlåt, härom; anhållandes jag derföre nu om R. o. Ad:s benägna godkännande af hvad Ulsk. föreslagit.
Uppå härefter framställd propos. blef förevar, punkt Litt. G. af R. o. Ad. bifallen.
Slutligen förekom nu Ulsk:s yttrande, rör:de föreslagna förändrade bestämmelser i fråga om byggnadsskyldighet å prestgård, och fann R. o. Ad. delta yttrande ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUfskts d. 8 och 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:0 229, i anledn. af väckt motion om inrättande af ett arkiv i R.
St. hus.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 8 och 10 dennes på hordet lagda mern.
N:o 230, angtde den vid nordöstra sidan af riksgtskont:s hus befintliga gårdsplats.
Den af Hr Rääf vid detta mern. fogade reservation upplästes på begäran af Hr Lind af Hageby, Carl Au g. Ludv., som derefter yttrade:
Sedan denna reservation nu blifvit uppläst torde R. o. Ad. finna alt den innehåller tillräckliga upplysningar för att bestämma R. o. Ad. att icke ingå på Utsk:s förslag, hvarföre jag anhåller om propos. på afslag derå.
Den siste värde talaren har förmodligen icke tagit i närmare betraktande den ifrågavar. tomtplatsen.
Eljest skulle jag för min del tro, att han lika med majoriteten inom Utsk., icke skulle anse denna tomt vara afsa mycket värde för riksg:s-kont. alt bibehålla som för staden att få använda.
Något hvar som gått öfver Riddarholmen, lärer väl med förvåning sett att man vid en offentlig byggnad af den vigt, som riksg:s-kout., har den skröpligaste gård som roan kan föreställa sig. med byggnader i så förfärligt lägervall alt troligen på fä gårdar vid enskilda tomter sådana kunna företes.
Redan för flera år tillhaka väcktes fråga om att borttaga dessa byggnader och alt sätta den ifrågavar. tomten i bättre skick.
Frågan förföll derföre att vid 1840—1841 årens riksdag beslöto R.
St. att ifrågavar. tomt skulle användas lill riks-arkiv.
Stockholms stad har nu hos Fullmäktige i riksg:s-kont. gjort framställning derom att den yttre delen af denna tomtplats skulle öfverlemnas till staden, på det att den derstädes måtte få anlägga en båthamn och med detsamma snygga upp och pryda ifrågavar. plan.
Fullmäktige i riksgtskont. hafva i detta afseende inkommit till StatsUtsk. med sitt yttrande, deruti Fullmäktige ansett sig böra i viss mån understödja Den 13 Juli. 47 Öfverståthållare-embetels framställning i ämnet, öfverståthållareembetet har begärt att de öfverflödiga byggnaderna skola borttagas samt att riksg:s-kont. skulle för sin del behålla en bredd af endast 22 alnar.
Fullmäktige för riksg:s-kont. hafva med ledning af en utaf Hr Scholander uppgjord ritning med tillhörande kostnadsförslag hemställt att den del af tomten, som skulle för riksg:s-kont. bibehållas skulle utsträckas lill 27 alnars bredd.
Då man granskar den ifrågavar. tomten, så befinnes den sträcka, som svarar emot riksg:s-konl:s hus, utgöra ett trapezium, en oregelbunden figur, som på norra sidan är 73 alnar bred och på den södra sidan 46 alnar.
Då nu 27 alnar derifrån afdragas, långsefler byggnaden, så torde R. o. Ad. finna, att en sned remsa återstår, hvilken här vore i fråga att till Stockholms stad öfverlemna.
Man har sagt att Staten icke borde afhända sig ifrågavar. plats, derföre att der kunde komma i fråga att bygga ett större hus för R.
St. eller annat allmänt behof.
Jag ber då att få fästa uppmärksamheten derpå att om någon byggnad skulle på denna sneda och oregelbundna tomt uppföras, kunde den troligen icke bestå i annat, än två vinkelrätt emot hufvudbyggnaden utdragna flyglar; att dessa flyglar svårligen kunna byggas längre än 27 alnar ifrån huset, derföre att just vid detta afstånd börjar den skarpa sluttningen emot kanalen, utan att denna de! af riksg:s-kont:s tomt ingalunda såsom man vill påstå består af berg, utan är påfylld synes skenbarligen då man betraktar den emot kanalen vettande delen deraf.
För min del skulle jag icke tro alt i händelse någon byggnad kommer i fråga, man skulle uppbygga en så irregulier byggnad, att den skulle gå paralellt med kanalen och således med den andra sidan i spetsig vinkel emot riksg:s-kont:s nuvar. hus.
Någan annan byggnad tyckes derföre icke kunna komma i fråga, än två flyglar till riksg:s-kont:s hus.
Dessa flyglar kunna byggas äfven om riksg:skont. skulle afstå denna remsa, som åtföljer kanalen.
För min del skulle jag tro att, då tomten icke kau vara af något särdeles behof för riksg:s-kont., och då deremot Stockholms stad deraf är i behof, samt en försköning derigenom vinnes för hufvudstaden, sä bör man i min tanke icke motsätta sig den ringa uppoffringen, så mycket mera som denna förändring ingalunda af Stockholms stad köpes utan ganska betydliga omkostnader.
Fullmäktige hafva nemi. tillstyrkt att såväl quai-anläggningen, som den blifvande stenmuren skulle af staden bekostas, likasom det jernstaket, som på samma stenmur borde anbringas.
StatsUlsk. har i detta hänseenende gått ännu längre än riksg:skont. och föreslagit att såväl åt sjösidan som åt Riddarholmsbron skulle både stenmur och jernstaket och äfven de grindar som äro nödvändiga samt den nedgångstrappa af huggen sten, som är föreslagen att anbringas, af Stockholms stad bekostas och sedan endast det årliga underhållet af riksg:s-kont. bestridas.
Hvad de nuvar. flyglarne beträffar, så har icke ens den nuvar. reservanten motsatt sig deras medgifvande.
De äro af intet behof för riksg:s-kont.; äro nu i ett så förfallet skick, att deras reparation skulle kosta lika mycktet som en nybyggnad och 48 Den 13 Juli. vanpryda till den grad att jag tror ingen kunna vilja dem bibehålla.
Frih. Cederström, Jakob: Med Hr
Rääf instämmer jag deruti att man icke bör afhända Staten dess fasta egendom till andra än angelägna behof, som äro nödiga och nyttiga.
Här är nu i fråga huruvida denna upplåtelse är af beskaffenhet att vara nyttig, såväl för R.
St:s hus, som för Stockholms stad och för landets innevånare omkring Stockholm, hvilka idka trafik på båtar på Stockholms stads innevånare.
Genom den ifrågavar. öfverlätelsen uppkommer emellan Riddarholmsbron och fatbursbygnaderne ett betydligt utrymme för båthandeln, och troligen blir det icke långt lill den tid, dä en kaj kommer att omgifva hela riddarholmen, emedan trafiken tilltager och ökas der dagligen och stundligen; men den rätta nyttan för riksg:s-kont. ligger deruti att igenom den nu föreslagna åtgärden och vilkoren derföre för riksg:s-kont. en lätt utväg alt, i händelse af eldsvådor ur kanalen upphemta vatten genom sprutorna och det obehindradt af de svårigheter som nu möta, dels genom den allt för naturliga, illa plaserade och sluttande gårdstomten, dels genom ett ännu sämre plank öfver hvilket man icke kan föra en lillbringare-slang och icke heller genom den trånga porten.
Finge man deremot en stentrappa med en beqväm och slät docering och en lätt tillgäng för tillbringarslangen, så skulle man alltid hafva vatten i öfvermått på gården för sprutornas behof.
Detta vill jag hoppas att Hr Rääf skall finna är af ett större ändamål för ett publikt Statens hus, då fråga är om dess bibehållande för framtiden.
Här uppstår således endast fråga om ifrågavar. tomt kan användas på ett nyttigare sätt, än som här är föreslaget.
Då får jag säga att jag för min del icke kan inse någon möjlighet dertill.
Att denna tomt skulle kunna användas till nybyggande af något större hus — ja Gud bevars det medgifver jag, det har sin fullkomliga riktighet; men att bygga pä sådana tomter, som den ifrågavar. kostar betydligt mera ån att lägga sådana byggnader på andra ställen der fast grund finnes.
Sådana tomter kunna fäs på andra ställen mera lämpliga för uppförande af större hus och som icke blifva lika vådliga i afseende pä grundens beskaffenhet, som på kanterna af Riddarholmen, hvarest öfverallt träffas sluttande berg, hvilka återigen fordra en ganska noggrann och skicklig byggmästare, och kostsam grundläggning för byggnaden som gör den betydligt dyrare, än på andra ställen, der god grund finnas, hvarpå icke saknas tillgång i Stockholm.
Här finnes ett annat StatsUtsk:s betänk., som handlar om lokal för riks-arkivet och om det bifalles, sä kommer visserligen innan kort en särskild byggnad för detta arkiv att erfordras, och man skulle visserligen kunna säga att ett sådant arkiv då kunde inrymmas i detta hus, som här skulle kunna byggas; men dels hafva R.
St. bakom Riddarholmskyrkan ett hus, som är tillräckligt att rymma de böcker, som i arkivet kunna Den 13 Juli. 49 kunna samlas, dels är della en fråga, som först och främst icke hör lill saken och för det andra skulle det kunna vara vådligt att bygga tätt bredvid riksg:s-kont:s hus, då i händelse af eldsvåda detsamma kunde komma i fara; äfvensom de medel, hvilka der finnas förvarade.
Sådant bör undvikas så vidt möjligt är.
Nu står riksg:s-kont. fullkomligt isoleradt och med en lätt tillgång lill släckningsämne, i händelse af eldsvåda.
Jag tillstyrker bifall lill StalsUtsk:s hemställan.
Hr Rääf, Leonh.
Om det är sant att en vandrande, såsom Hr von Troil behagat säga, med förvåning ser den skräpighet som räder ulan för riksg:s-kont:s hus, så skulle det måhända väcka ännu större förvåning om R.
St., blott för att afhjelpa en sådan sak, skulle bortskänka denna tomt.
Om man icke sätter i fråga de tvenne flvglarne, hvilkas bortrifvande ingen motsätter sig, sä återstår endast och allenast delta skräp som väl icke mätte vara ett föremål, för hvars undanrödjande man skulle bortskänka sjelfva tomten.
Påståendet om behofvet för staden af denna tomt har jag redan i min reservation besvarat.
Ståndets ledamöter hafva tillfälle att här straxt utanför
Riddarhuset finna att den här för staden befintliga båthamn är sällan och ganska litet begagnad.
Innan den hinner blifva mera begagnad är dess utvidgning öfverflödig.
Det är sannt att tomten är oregelbunden, och det har jag ingalunda vetat.
Vid sammanträffandet af gatorna här midt emot Riddarhustomlen finnes likväl en mängd sådana oregelbundna tomteplatser, som icke desto mindre blifvit bebyggda.
Om äfven Slaten i en framlid icke vill med en byggnad följa långs åt kanalen och derigenom få en oregelbunden byggnad, så återstår likväl den ansenliga sträcka, som löper ifrån bruusiorget ända ned lill kanalen och en motsvarande plats intill Komm.-collegii tomt eller, en tomt af motsvarande bredd med den sistnämnde tomtens djup.
Ora dessa tomter sammanslås till en borggård så kan här blifva ett verkligt palats, hvaraf Staten troligen så mycket mera kommer i behof, som det nya af R.
St. inköpta huset vid skeppsbron lutar till sin undergång och de der inrymda verken mäste flyttas.
Beqvämligheten af en vallenhämtning kan jag icke finna annat, än alt den mätte vara lika stor utför en sluttande backe som uppför en stentrappa, och hindras äfven föga af ett plank.
Jag tror att vid manövrering af sprutor skall den nuvar. planen lemna vida bättre utrymme, än den föreslagna stentrappan skulle medgifva jemte den 27 alnar breda platsen, som skulle återstå för riksg:s-kont., enär sprutorna icke skulle kunna färdas utföre och uppföre trappan.
Olägenheten af att afhända sig tomter har samhället fått erfara då det för myntet i st. f. det närbelägna mynttorget, måst förskaffa sig en tomt, som ligger långt aflägsen ifrån vakter och poster; och likväl innesluter denna inrättning en stor del af ban7 H. 4 50 Den 13 Juli. kens redbarheter, hvarförutan den nya tomten är af beskaffenhet att påföra Staten betydliga utgifter, och gifva ett förnyadt exempel på alt man icke bör bortbyta goda och närbelägna tomter emot dåliga.
Jag yrkar afslag å betänk, i allt hvad rörer afvtlrande af sjelfva grunden.
Det skulle utan tvifvel (jag börjar såsom Hr Rääf) förvåna något hvar, om man hörde att en landtman, ville bortskänka sin jord för alt slippa stängseln deromkring.
Men alt göra det i en stad och i den delen deraf som är mest besökt och der tomterna äro dyrast, det mäste ännu mer förvåna.
Emedlertid är det innehållet af StalsUtsk:s betänk, och egarne till tomten äro inga andra än R.
St., d. v. s. den väldigaste, den förmögnaste korporation, som finnes i riket.
Man säger att de hus, som finnas på tomten äro i lägervall.
För att blifva af med dem och få bort det vanprydliga, behöfver man blott utlysa auktion pä dem och utan tvifvel skall en eller annan person infinna sig som, för alt erhålla det i husen befintliga teglet, är beredvillig alt taga bort dem.
Dermed äro Fullmäktige ifrån det bekymret.
Att SlatsUtsk. gjort ett sådant förslag som det förevar, måste äfven förvåna, dä man ihågkommer, att när K. M. föreslog R.
St. alt afhända kronan den tomt, hvarest Hof-jagt-varfvet är beläget långt bort på Kungsholmen; så fann StatslJtsk. betänkligheter dervid.
Men nu deremot när frågan är om en tomt, som ligger mycket närmare, vid hufvudstadens medelpunkt, då är enligt Utsk:s framställning, det gagneligt att blifva af med henne.
Hr von Troil har sagt att om en annan byggnad på denna komme att uppföras; så skulle han nödvändigt få en oregelbunden form och derföre icke blifva prydlig nog.
Jag hemställer likväl till Eder mina Hrr! om vi i hufvudstaden hafva många hus, som äro prydligare än myntet, och likväl är både tomtens och byggnadens form der af samma beskaffenhet, som vid riksg:s-kont., nemi. en spetsig vinkel hvars spels är afskuren mot torget.
Sådana hus finnas i alla städer och det är naturligt, emedan man mäste rätta sig efter belägenheten.
Här säges att icke något nytt hus är behöflig! för riksgtskont.
Det är möjligt, men det är ock sannolikt att nybyggnad derpå blifver behöflig för något annat allmänt ändamål.
Hr Rääf har omförmält förhållandet med det nyligen för riks-arkivet inköpta huset.
Det att man inora icke mänga år, lärer komma alt finna det handlingarne der icke längre kunna förvaras, och att följaktligen ett annat hus mäste anskaffas, hvarest så tungt gods som böcker och handlingar kunna tjenligen förvaras.
Hvar får man då ett sådant hus? R.
St. försmådde 1840 att enl. afl. Prof. Geijers förslag inköpa det Bergstrahlska huset som då var falt.