Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har sett, att i afseende pä grundlagsförändringar tryckning af Conslit.-Utsk:s protocoll blifvit beslutad.
Det må då bero på Utsk, att i hvarje fall så besluta, att meddelandet icke blifver i strid nmä Constitutionen; men jag tror icke, alt Ståndet bör ingå med någon fordran derpå hvarken i ena eller andra fallet, utan att det må vara ensamt öfverlåtet till' Constit.-Dtsk. att, efter sitt eget bedömande, i denna sak göra och låta.
Jag får på dessa grunder afstyrka dea begäran, som af ilr Cederschjöld blifvit föreslagen.
Frih. Ehrenborgh, Casp, Wilh.:
Då en ledamot af Constit.Utsk. gjort en ansökan, att R. o. Ad. måtte till Constit.- Utsk. yttra en önskan, att Constit.-Utsk. ville lemna R. o. Ad. del af Utsk:s prot. i anmärkningsmål, anser jag mig icke tillständigt att bestrida denna hans ansökan, så mycket mer, som det otvifvelaktigt skulle bero af Constit,-Utsk. att bifalla eller afslå denna ansökan, i fall R, o. Ad. såsom sin önskan ville upptaga, hyad sorn för närvar, endast är en af Ståndets ledamöters önskan, Men för min del skulle jag anse, att det ej vore R. o. Ad. värdigt att framställa en önskan, som kan komma att afslås.
Jag tror, att Represen - 238 Den S Juli. tationen ej bör af sina Utsi. begära annat än det, hvarpå de kunna få ett gynnande svar.
Jag vet icke, huruvida denna gäng ett afslag skulle komma att följa; men hvad jag säkert vet, är, att Constit.-Utsk. har rätt att afslå likasom rätt att bifalla denna önskan efter dess godtfinnande.
Det är på denna grund, som jag ej anser R. o. Ad. värdigt att i en så generel fråga begära en sfi beskaffad upplysning.
Det har visserligen handt i ett särskildt mål, att man, för att kunna stadga sin opinion, yttrat en sådan önskan, och att denna begäran äfven blifvit af Constit.-Utsk. bifallen; men ett så dant särskildt fall synes här icke vara i fråga.
Mig synes, att motionären vill genomdrifva på en annan väg den önskan, som både han och jag velat i Constit.-Utsk., nemi. att hvar och ens reservationer skulle komma till allmänhetens kunskap; jag ser åtminstone icke hvad annat ändamål kan åsyftas.
Jag skulle önska, att dessa prot. för R. o. Ad. hade så stort interesse, som motionären synes vara öfvertygad om; jag kan dock icke dela en sådan öfvertygelse.
Jag skulle vara lika glad att se dessa prot. komma till allmänhetens kännedom, som nu, då de icke kommit till allmänhetens kunskap.
Månget skeft omdöme om Constit.-Utsk. skulle troligen bortfalla, om prot:n blefve kända; men jag anser för min del, att det ej är för R. o. Ad. behöflig t att se dem, enär de icke äro så upplysande och ej kunna leda till något resultat, och då, efter min öfvertygelse, det är stridande emot andan af vår grundlag; ty det vågar jag öppet förklara.
Det har, såsom Frih.
Cederström så ofta utvecklat, ej varit meningen, att inom RiksSt. alla de särskilda öfverläggningar skola komma till kännedom, som i Constit.
-Utsk. skola äga rum för att der bilda ett omdöme.
Jag ser icke i hvad annat ändamål dessa prot. skulle hitkomma, än det att läggas till handlingarna, eller på R. o. Ad:s beslut befordras till trycket; och jag tror derföre, att R. o. Ad. gjorde bäst, om R. o. Ad. icke biföll denna önskan.
Frih. Rove, Ludv.:
Jag förenar mig i allo med hvad Hr v. Hohenhausen yttrat.
Jag lemnar allt för gerna ali lätt åt motionärens ändamål.
Jag är öfvertygad, att denne aktningsvärde man ger åt resultatet en dager af nytta.
Jag bekänner dock, att jag, för min del, ser i uppfyllandet af hans önskan ett ondt och ingen annan påföljd än den, att Constit.-Utsk. flyttas, för alla sina handlingar, vida mera under journalismens domsrätt, än det hittills kunnat vara, och sålunda bringas Constit.-Utsk. under ett inflytande, för hvilket det bör stå flitt.
Jag tillstyrker således afslag å motionen.
Gr. Morn, Claes Fredr.:
Då jag verkligen för min del icke inser, att de resultater, vi hafva att vänta af våra förhandlingar i allmänhet, kunna vara andra, än att upplysa oss sjelfva och allmänheten 0111 nödvändigheten af refor - Den 8 Juli. trier för att komma till något klokare i såväl representation som administration, kan jag icke annat än tillstyrka Hr Cederschjölds motion, sådan den blifvit framställd.
Jag tror, att det kan vara af ganska stor nytta för Representationen och Svenska allmänheten att se, huru ytterst oformligt det är att vilja bedöma förvaltningen efter dessa protocolIs granskning.
Jag tror, att denna granskning är den ändamålslösaste af alla, då man vill lära känna styrelsens gång.
Är det något man får veta genom granskningen af prottn, som icke förut var kändt af allmänheten, så måste det vara af högst obetydlig natur.
Det, som är af någon vigt, måste anga något kändt factum, och det är endast i sådana speciella fall som jag tror, att en sådan granskning af Statsrådsprot. hör äga rum.
Jag inser ej, att allmänheten genom allmängörandet af Utsk:s prof. kunde få veta annat, än att detta Utsk. i intet fall motsvarar sin bestämmelse.
Jag tror, att detta vore en vigtig kunskap, och att ingen våda hvarken för det allmänna eller enskilda skulle uppstå, om vi skulle komma till full kunskap om hvad som inom detta märkvärdiga Utsk.' sig tilldrager.
Jag tillstyrker således bifall å motionen.
Hr Tham, Wolrath: Någon nytta af Constit.-Utsk:s protts inbekommande kan jag för min del alldeles icke inse, men väl den skadan, att sådant skulle medföra en mängd långa discussioner utan resultat, mätta nyfikenheten hos en del personer och gifva en ny tillgång åt journalerna lill fyllnad i deras blad.
Då dertill kommer, såsom Frih.
Ehrenborgh redan nämnt, att det beror på Utskts välbehag att bifalla eller afslå denna begäran, och genom bifallet ingen nytta kan vinnas, men genom afslaget Ståndets anseende nedsättes i följd af detta beroende af Utskts välbehag, kan jag icke annat än på det högsta afstyrka bifall till motionen.
Den värde motionären, som sjelf är ledamot af Constit.-Utsk., anser naturligtvis Constit.- Ulsk. berättigadt att bifalla, hvad han föreslagit R. o. Ad. alt af Utsk. begära.
Enligt min öfvertygelse är dock Utsk. icke berättigadt att bifalla, utan lagligen tvunget att afstå en sådan begäran.
Det är alldeles oformligt, att en myndighet tillen delegation af densamma aflåter en önskan, som denna delegation måste afslå, och det är derföre för mig oförklarligt, att den kunnat blifva framställd.
För att ådagalägga livad jag nämnt om Utskts pligt att afslå ifrågavar. begäran, om den blefve framställd, behöfver jag ej anföra mer, än att dessa prof. måste ovilkorligen lill mer eller mindre del innehålla citationer och utdr. af Statsrådets prof., ofch dessa få ej lemnäs till trycket utan K. M:s tillstånd.
Constit.Utskts prot., med uteslutande af alla utdr. från Statsrådets prot., blefve ett osammanhängande ting, som ingen kunde förstå, emedan de naturligtvis icke hade någon lör - t> c n 8 Juli. sats till dé slutsatser, som hvarje ledamot dragit af de meningar, hvarpå han grundat sina yttranden.
Ett sådant transsumt skulle således blifva missledande för den allmänhet, som skulle läsä detsamma, och långt ifrån att upplysa, skulle det förvilla allmänheten.
Det har blifvit ytfrädt af Gr.
Horn, att han tillstyrker motionen för att derigenom komma till det resultat, att man skall se nödvändigheten af en förändrad representations- och styrelseform, enä'r de förmer, som nu finnas, icke äro förenliga med conlroll.
För min del kaii jag icke begripa, huru dessa handlingar, om de äfven skulle komma att innehålla, hvad de lagligen icke kunna innehålla, nemi.
Statsrådsprotocoll i sin helhet, skulle kunna föra till ett sådant resultat.
Skulle dessa handlingar hitkommä, så Liefve våra prot. med hillänget, nog vidlyftiga förut, alldeles oformliga att tryckas; ty allt, hvad från Utsk. till Stånden inkommer, måste tryckas, ehvad det lägges till handlingarna eller föranleder till några åtgärder eller beslut, emedan allt, hvad som i Ståndet anmäles, inflyter i prof. eller bihanget på grund af såväl grundlag sorn Ståndsordning.
Enär således den af Hr Cederschjöld gjorda motion icke lagligen kan bifallas, utan att Utsk:s prot. erhålla en så oformlig uppställning, alt man för hvarje ledamots särskilda yttrande komme att sakna anledningen till hvad lian anfört, då Statsrådets prot. ej få tryckas utan K.
M:s särskilda tillstånd, så lärer det ej vara möjligt, att B. o. Ad. kan bifalla motionen, utan torde den, uppå Hr Gr. o.
Landtnäs propos., hvarom jag anhåller, blifva afslagen.
Emot min motion har Hr v. Hohenhausen tillstyrkt
Ståndet att icke fordra Constit.-TJtsk:s prot.
Jag skall derföre bedja att få erinra, alt jag aldrig föreslagit, att B., o. Ad. skulle fordra dessa prot., utan blott yttra sin önskan om deras utbekommande, således öfverlemna till Constit.-Utsk. alt pröfva, om de kunna eller böra utlemnas eller icke.
Ehrenborgh har ansett det icke vara värdigt B. o. Ad. att till Utsk. yttra en önskan, som Utsk. kunde afsiå.
Jag får till svar derpå blott erinra, att B. o. Ad. i sådant fall brustit i värdighet åtminstone en gång förut, då Ståndet yttrade sin önskan om Utbekommande af handlingar från Constit.-Utsk.; men jag tror, att B. o.
Ad:s värdighet icke derigenom lidit något afbräck, hvilket förmodligen lika litet genom denna begäran skulle ske.
Dessutom vore det blott ett försök att göra, huruvida Utsk. skulle anse sin värdighet fordra ett förliemligande af prot., som utan ringaste våda kunna meddelas* Samma värde ledamot har ej kunnat inse, hvartill det skulle tjena, utom för att vinna det ändamål, som jag i Utsk. sökt åstadkomma, nemi. att få reservationer att följa med Utsk:s betätikm till BiksSt.
Jag får förklara, att jag ej är så Den 8 Juli. så ensidig i mina åsigter, att det blott varit för mina enskilda reservationer, jag gjort denna motion.
Den har blifvit väckt med afseende på liela Utsk., på våra constitutionella förhållanden och liela allmänheten.
Jag har med grämelse erfarit, huru vid hvarje riksdag alla RiksSt. beklagat sig öfver Constit.-Utskis förhållande; och för ett sådant klander måste Utsk., så länge dess förhandlingar hållas hemliga, alltid blifva utsatt, icke blott inför ItiksSt., utan äfven för allmänheten.
Jag har derföre trott, att det vore angeläget för Constit.-Utsk. att rättfärdiga sig och visa, hvad det gjort, samt att det icke gått så likgiltigt tillväga, som man föreställt sig.
Jag liar trott, att det skulle vara af stor nytta äfven för Regeringen; ty derigenom skulle, i min tanke, den Säkraste vederläggning vinnas å de beskyllningar, sorn Regegen fått uppbära för bristande system och nästan för brist på sundt förnuft i sina förhandlingar»
Här skulle allmänheten få se, att Utsk. ganska noga pröfvat dessa förhandlingar och funnit dem Vai-a ganska systematiska samt innehålla det högsta förnuft.
Alla skulle vinna:
Utskottet skulle rättfärdiga icke blott Sig, utan jemväl Regeringen, som skulle, för att nyttja ett mycket begagnadt uttryck, blifva rentvättad.
Jag kan således icke annat än på det enträgnaste begära bifall å min motion.
Man har sagt, att dessa prot. ej skulle tjena till annat, än att läggas till handlingarna.
Jag har dock nu visat, hvartill de skulle tjena, nemi» att bringa oss fram på den cönstitutionella banan.
Vi stå ännu på samma punkt af de constitutionella begreppens utbildning vid den 8:de riksdagen, som vid den första.
Hvad är orsaken dertill, om ej förhemligandet af Constit.-Utskrs förhandlingar.
Constit.-Utsk. utgör medelpunkten för de constitutionella förhandlingarna, och så länge denna medelpunkt är beslöjad, kan man icke hoppas, att begreppen skola behörigen utvecklas.
Boye har sagt, att uppfyllandet af denna min önskan blott skulle tjena till att sätta Constit»- Utsk» ännu mera i beroende af journalismens inflytande»
Jag fruktår ej journalismen, så länge den har sänhiiig att stödja sig på; men den är fruktansvärd, då deh ej har annat än den här Ofta omtalädé sqValletvägen att gå på.
Gif den tillträde till sanningen, så blir den rättvis i sina omdömen; och rättvisa mätte Vi Väl ej kUnöa frukta.
Cederström har nienat, att Constit.-Utsk ej Vore berättigädt att lemna bifall till Ståndets begäran om protins utlemrtande, emedan Utskis prot» mäste innehålla utdrag af Statsrådets prot., och dessa åter ej kunna utlemnas utan K.
Mis begifvande» Jag får derpå Svara, att såvidt jag kan minnas, innehålla ej Utsk:s prot. för denna riksdag några egentliga utdrag ur Statsrådets prot., och sålunda måste väl Constit.-Utsk. vara herre öfver sina egna prot., och den vederbörande, soni omtalas i 2 §. 4 tnöm» af Tryckfr.-förordn.
Skulle åter de ti9 H- 3t Den 8 Juli. der komma, då någon Constit.-Utskrs ledamot ville införa hela stycken ur Statsrådets prof. och indraga dem i Constit.- Utsk:s prof., så blir då tid för Constit.-Utsk. att vägra ntlemnande af dylika, i händelse sådant skulle finnas nödigt, jag kan således icke annat än vidhålla min begäran om den framställning till Constit.-Utsk., hvarom jag gjort motion i den fulla öfvertygelse, att alla skulle dermed finna sig val belåtna.
Cederström har orätt uppfattat min mening, då han yttrat, att jag skulle hafva för afsigt att infordra Statsrådets prot. i några fall eller i massa.
Jag vill icke hafva dessa prot.
Jag tror, att de ej skulle hafva något värde för Svenska allmänheten; men jag tror, att det kan vara af särdeles vigt att få veta, huru Constit.-Utsk. uppfyller sin bestämmelse inom Representationen.
Det är detta, som Hr Cederschjöld åsyftat, och jag finner, att i dess åstundan i detta fall verkligen ligger något nyttigt.
Det är min hjertiiga önskan, att vi må komma till någon reform i våra representativa samt administrativa former på en väg, som utan brytning eller skakning kunde beträdas.
Jag troi’, att inga medel att komma in på denna bana böra förkastas, för att afböja vådan af en våldsam omstörtning af vårt samhällsskick, som eljest otvifvelaktigt måste inträffa.
Det är derföre jag tror, att man bör begagna alla möjliga upplysningar för att föra publiciteten in på en sann bana.
Man skall icke undandraga publicitetens organer alla upplysningar och derigenom tvinga dem in på den oft,onämnda sqvallervägen, i följd hvaraf allmänheten missledes.
Jag tillstår derföre, att så snart fråga uppstår om offentlighet för handlingar, vill jag alltid understödja den; och jag finner icke någon våda vid, att man här yttrar en önskan, sorn Constit. -Utsk. kan afslå.
Hände det, att Constit.-Utsk. misskänner sin värdighet så mycket, att del: afslår ifrågavar. begäran, bevisar det blott, hvad jag sökt visa, nemi. oformligheten i denna institution; men R. o. Ad:s värdighet kan derigenom icke förnärmas.
Ståndets värdighet kunde med mycket mera skäl anses förnärmad genom sådana yttranden, som vi emoltagit från Constit.-Utsk., deri det förklarar, att härstädes gjorda anmärkningar ej förtjena afseende eller äro ogiltiga m. m.
Sådana uttryck äro vida mer förnärmande, än afslag på en önskan.
Som jag således ej finner någon våda, utan tvärtom vinst kunna härflyta från den åtgärd, Hr Cederschjöld begärt, måste jag understödja densamma; dock kan jag icke tro, att sådana resultater derifrån kunna utgå, som Hr Cederschjöld förespeglat oss, emedan jag har en till Hr Cederschjölds alldeles motsatt öfvertygelse såväl om Constit. -Utsk:s sammansättning och förhandlingar, som om he+ la Representationens uppställning.
Jag har begärt ordet för att Den 8 Juli. a43 få rätta några misstag, sorn, efter min tanke, blifvit begångna af Hr Cederschjöld i hans sista anförande.
Jag har icke sagt, att det vore för alt endast| offentliggöra sina egna reservationer, sorn han gjort denna motion.
Jag liar deremot sagt, att jag trodde, att egentliga anledningen dertill var afsigten att på annan väg Jenina Utsk. tillfälle att allmängöra sina reservationer.
Jag vädjar till den värde ledamoten sjelf, huruvida icke äfven jag vid något tillfälle skulle hafva nytta af detta ailmängörandc.
Men det är ej ur denna synpunkt, jag ser frågan; jag ser den ur den synpunkten, huruvida det är rätt eller orätt, att emot den anda, som finnes i vår nuvar. grundlag, införa en ordning, sorn hittills ej ägt rum.
Det är ganska riktigt, som Hr Cederschjöld upplyst, alt i ett särskildt fall, nemi. i frågan om Gr.
Cederströms ställande under tilltal inför Riksrätt, R. o. Ad. begärde oell liek Constit.-Utsk:s prot. i allt hvad som rörde denna fråga.
Men denna begäran gjordes för ett särskildt fall och för ett särskildt ändamål.
Jag tillåter mig icke ett yttrande , huruvida detta ändamål var nödigt eller icke.
Deremot tillåter jag mig att öppet förklara, att om också detta medgifvande, såsom jag tror, ligger inom gränsen för Conslit.-Utsk:s rätt, har dock ganska visligen grundlagsstiftaren beräknat, atti Tryckfr.-förordn. gifva Constit.- Utsk. såväl den vägrande som den bifallande rätten; och grundlagsstiftaren har gjort det derföre, att han i 90 §.
Reg.-F., nedlagt eli tydligt förklarande, att ej inom PiiksSl. några sä beska Ilade öfverläggningar skola få äga rum, deri frågor kunde förekomma: ”om embets- och tjenslcmäns tilI— "och afsa t lande, regerings och dornnremagtens beslut, resolutioner och utslag; enskilda medborgares och eorporatio"ncrs förhållanden, eller verkställigheten af någon lag, författning eller inrättning.”
Huru man skulle undvika att komma in på något af dessa fall, i händelse Constit.-Utsk:s prot. blefve föremål för öfverläggningar inom detta eller andra ltiksSt., det förstår jag sannerligen icke.
Men jag återgår till ämnet och förklarar, all jag för min del ingalunda skulle hafva någonting emot att se ifrågavar. prot. blifva föremål lör offentligheten.
Det skulle då måhända bäst visa sig, att, på sätt Gr.
Horn redan yttrat, en al de mäst ändämåislpsa saker, som blifvit följder af vår grundlags föreskrifter, är denna genomläsning af Statsrådets prot., hvilken jag för min del anser icke hafva varit grundlagens mening, dä det i Reg.-F:s io5 §. står, att Constit.-Utsk. äger rätt att äska dessa prot.
Horn ät jag fullkomligen öfvertygad om, att i ett land, der det linnes publicitet och der män är så män om sina rättigheter, som Svenska medborgaren är, kan någon åtgärd icke vidtagas från Styrelsens sida, sorn icke skall, blifva föremål för denna publicitet.
Således anser jag denna genomläsning af prot:n vara en orimlighet på sätt den sker; och. jag vädjar Den 8 Juli. till den värde motionären sjelf, om jag icke, på ställe sorn vederbör, tillkännagifva denna min öfvertygelse, Hr Lagerhjelm, Pehr:
Hå jag icke delar den värde motionärens tanke, uther jag mig att få gifva några skäl dertill.
Om 11. o. Ad. skulle begära Statsrådets prot. helt och hållet, skulle i denna del Constit.-Utskrs granskning blifva öfverflödig.
Man skulle öfverflytta Utsk:s göromål på hela Riddarhuset.
Detta synes mig vara emot grundlagen, efter ett sådant Utsk. finnes.
Jag har för min del ingen önskan att se Statsrådets prot. i andra fall, än der det skulle blifva nödigt för mig såsom ledamot af R, o, Ad. att fatta ett bestämdt omdöme, ronde en viss person öller ett yisst fall, Vid ett sådant tillfälle, då ämnet är gifvet, tror jag, att praxis med full rätt varit den att från Constit.-Utsk. begära protm, Detta symes mig vara enligt med grundlagen i flera andra fall.
Constit.-Utsk. äger icke rätt att äska de prot., sorn i Statsrådet blifvit förda ang:de ministeriella ärender och commandomål, så vidt de icke röra allmänt kända och af Utsk. uppgifna händelser.
Detsamma synes hvarje Stånd sorn helst kunna fordra af Constit.-Utsk,; men ämnet skall vara uppgifvet, och hvartill skulle proltns meddelande tjena, om ej ett visst ämne hehöfde upplysas.
Att begära protm i alla ämnen synes mig vara på en gång plärnpr ligt, ineonstitutionelt och öfverflödigt, likasom hade R. o. Ad. icke nog alt göra vid sina sammankomster.
Hvad allmänheten angår oell dess domsrätt, tror jag det vara häst att låta den hålla sig vid följderna af Styrelsens åtgärder.
Nationens representanter sammanträda på vissa tider och välja bland sina egna ledamöter dem, som skola äga grundlagsenlig rätt att granska Statsrådets prot.
Någon förändring deruti synes mig, att man här icke hör kunna väcka fråga om; delta förslag skulle dock medföra en sådan förändring, Att bringa oss fram på den constitutionella banan på ett sådant sätt, deri vill jag ej deltaga, och jag skulle beklaga hela vårt samhälle, om de constitutionella begreppen ej kun-, de utveckla sig annorlunda, än genom sådana genvägar, sorn äro olagliga.
Jag kan således för min del icke deltaga i dep önskan att få se Statsrådets prot. i alla ämnen, Frih, Boye:
Den siste värde talaren har med så grundliga skäl beledsagat sitt yttrande, att jag har föga att dertill lägga, Jag får likväl göra en erinran vid tvenne andra värda ledamöters framställningar.
Hr Cederschjöld och Gr, Horn hafva gjort en förutsättning, som jag icke kan anta-; ga, den nemi., att journalismen skulle stadna vid att undersöka, huruvida Gonstit.-Utsk. förfarit rätt eller icke.
Jag tror icke, att den skulle stadna dervid, utan att detta skulle blifva ett medel för journalismen att kastg under sig alla Statsrådets förhandlingar, och detta anser jag grundlagsvidrigt.
Jag vet icke, hvartill den granskningsrätt, som å R.
St:s Den S Juli. a45 vägnar blifvit Constit.-Utsk. lemnad, skulle tjena, om vi ryckte den derifrån och utkastade den åt allmänheten, hvilket vore fallet, då ingenting är lättare för hvarje ledamot i Utsk., än att i sina yttranden intaga hela innehållet af Statsrådets prot., utan att afskrifva detsamma.
På detta sätt skulle man indirect hafva tillintetgjort grundlagens bud.
Jag ber att få påminna R. o. Ad., att Tryckfr.-förordn. innehåller i 2 §.: ”Att prot., hållna hos Konungen i ministeriel”Ja ärenden och commandomål, eller Statsrådets prot. och ”handlingar, eller RiksSt:s, eller Hemliga Utskrs, eller Con”stit. -Utsk:s, rörtde Statsrådet, eller Banco- och Riksgrsver”kens, eller Banco- och StatsUtskms, eller Revisorers öfver ”Banco- och Riksgrsverken, rörtde samma verks hemliga ”ärender, icke kunna till tryckning fordras, eller utan ve”derbörandes tillstånd ulbekommas.”
Jag frågar: hvilka äro här vederbörande?
Det måste vara de, hvilka saken gäller.
Jag vill icke vrida dessa ord ända till det påstående, alt man af Statsrådet skall begära lof, ty Statsrådet kan icke gifva lof till hvad som är förbjudet; men omöjligen kan det vara riktigt att allmängöra hela Statsrådsprotocoll.
Vidare är det sagdt på ett annat ställe: ”R.
St:s Constit.-Utsk. ”äge att äska de prot., som uti Statsrådet blifvit förda, ut”0111 dem, som angå ministeriella ärender och commando”mål, hviika endast i det, som rörer allmänt kända och af ”Utsk. uppgifna händelser, må kunna fordras.”
Nå väl! kunna icke allmänt kända händelser innefatta sådana yttranden i Statsrådet, som ej böra vara allmänt kända?
Kan man ej sålunda indirect få fram allting.
Jag tror, att motionen icke afser något brott emot grundlagen, ty då hade den icke blifvit väckt af Hr Cederschjöld; men jag anser den rakt ledande att genom en omväg tillintetgöra dessa grundlagsbud, och jag väntar af Hr Gr. o. Landtnäs grannlagenhet uti uppfyllandet af sitt kall, att Hr Gr. o. Landtm, besinnar sig, innan han gör propos. på en sak, hvars påföljd kan blifva så vådlig, Frih.
Jag uppträder ännu en gång för att yttra mig i denna fråga i anledn. af hvad här bljfvit yttradt af Hr Cederschjöld och Hr Gr, Horn samt sednast af Frih. Boye.
Jag är icke främmande för Cnnstit,-Utsk:s handlingar och sättet att der gå till yäga, emedan jag vid tvenne riksdagar varit ledamot af detta Utsk, Jag är således icke okunnig om de former, hvari detta Utsk. handlar.
Det har blifvit yttradt af Hr Cederschjöld, att Constit.- Utsk:? prot. icke innefattar något egentligt utdrag af Statsrådets prot.
Ordet egentligt är der visserligen på sitt ställe; ty jag är öfyertygad, att yttrandena ej innehålla afskrifter af Statsrådsprot., men de innehålla dock uppfattningar deraf.
Om t. ex. vid läsningen af Statsrådets prot, en ledamot af Utsk. anmärker, att en eller flera ledamöter af Stats - 246 Den 8 Juli. rådet vid ärendernas föredragning icke synbarligen tagit del i dem, utan stillatigande låtit dem passera, och att andra åter skeft uppfattat
Rikets sannskyldiga nytta, så förekomma dessa anmärkningar med eller utan skäl, det lemnar jag derhän.
Sker det med skäl, så äro målen och besluten nanida ; sker det utan, mäste dock en nomenclatur uppgöras på alla sådana frågor, dervid af rådgifvare felats efter den anmärkandes opinion.