Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Herr von Hartmansdorff tagit Philosophien och Historien till hjelp, när han utredc denna fråga, så lärer det ej af Ridderskapet och Adeln ogillas.
Jag tror mig böra förklara, att jag för min del ej förstått Herr von Hartniansdorffs uppmaning, att vi skulle behandla denna fråga, såsom ett Embetsmanna-stånd, i den stränga tydning som man velat gifva den, emedan han menat, att man ej bör frånsäga sig sin Embetsmannaerfarenhet, derföre att man är Representant.
Om det vore en gifven salt , att man ej skulle som Representant, få taga hjelp af denna Embetsinanna-erfarenhet, så hemställer jag, om man hade någon annan utväg, än att återgå till att taga Philosophien till biträde.
Beträffande det, att Ridderskapet och Adeln ej borde vidtaga ett beslut, stridande emot de 3 öfrige Ståndens, så bafve vi gjort det flere gåriger och senast i Xotteri-frågan.
Det bör ej derföre tydas så’, sorn om man ogäilar hvad de 3 Stånden gjort; •iS Den 17 October f, m. det är ej ett Censorskap som man ulöfvar.
SknlJe Ridderskapet och Adeln, sorn ofia fattal sina beslut efter de 3 öfrige Stånden, lala binda sig af den ömtåligheten, art icke gå ifrån de 3 ar>- dre Ståndens beslut, efter som sådani skulle inneftalia ett censur eller ogillande, så lärer Ridderskapet och Adeln hädanefter ej hafva annat att göra, än att fråga hvad de 3 Stånden beslutit, och helt beskedligt rätta sig derefter.
Jag tror icke att något moraliskt band är lagdt på Rid - derskapets och Adelns frihet att fatta hvad bes ut sorn hälst.
Jag anhåller om Proposition till afslag å Betänkandet, samt remiss och communication af den nya motionen.
Det skulle vara öfverflödigt, att ytterligare öka öfverläggningen med en discussion om Betänkandets enlighet med Grundlagen eller ej
För mig talar i detta afseende 3 Talmäns derå gjorda proposition.
Hade det varit stridande emot Grundlagen, så hade de säkert vägrat den.
Hvad angår det, att
Utskotten skulle hafva föreslagit något så stridande emot ordning och skick, sorn en befallning af Riksens Ständer till ett Embets verk att aflemna Uppbörden till RiksgäldsContoiret, så får jrg fästa uppmärksamheten deruppå, att det blott står, att Riksens Ständer skulle hos Kongl.
Maj.t anhålla, att Han ville utfärda befallning till vederbörande Embetsverk.
Hvad åter beträffar, att man här skulle vilja upprifva sjelfständighetskänslan, och att man cj borde vika fpr 3 Stånds beslut, så har derom tj varit fråga, utan man har yrkat bifallet på grund* t>tn I y 'Git ober f. m. grundliga skäl och blott anfört de Öfrige Stlndens beslut, såsom ett bevis, att saken ej vora olaglig.
Hvad angår den faran, att brist för StatsContoiret skulle kunna uppkomma; så får jag nämna, att StatsContoiret ännu aldrig, sedan l8»5, på 800,000 R;dr när assignerat fullt ut, på sitt Credit i RiksgäldsContoiret.
Således behöfver man ej hysa den farhågan.
Slutligen får jag anhålla om proposition till bifall å Betäakandet.
Herr Uggla, Göran Guftaf: Såsom Fullmägtig i Rikets Ständers RiksgäldsContoir, anser jag mig pligtig att vitsorda den uppgift, som Herr Hjerta lemnat, och hvad saken i öfrigt angår tror jag det vira förenligt ej mindre med Riddersfeapets och Adelns värdighet, än med dess såkallade högre upplysning, att bifalla Betänkandet, hvarom jag vördsamt anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Herr Grejven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Stats- och Bevill-. ningsUtskottens förevarande Utlåtande.
Ropade* Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde Utlåtande.
Ja och Nej. Ridd, o. Ad.
Afd»
S* Den 17 Octoler f. m, Herr Tham begärde votering.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt
Mar/kalken föreslog följande voteringsproposition:
Den som bifaller Stats- och Bevillningsutskottens Utlåtande om alla TulI-umgälders iiqviderande i Svenskt Mynt, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses nämnde Utlåtande hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit Friherre Cederjtrom:
Jag underställer om ej uti propositionen äfvenväl bör intagas:
Statsoch BevillningsUtskottens förslag om TuIIinedlens öfverflyttande på RiksgäldsContoiret, Det torde vara nödvändigt för dem, som uppkomma under voteringen, ej känna saken, och ej öfveryarit öfverläggningen.
Herr Grejven och Landt Marskalken yttrade , att Ja- propositionen vore af alldeles enahanda lydelse med rubriken å Stats- och Bevills DingsUtskottens förevarande utlåtande.
Tham: Frågan om Tullens utbetalande i Svenska BancoSedlar är redan afgjord genom bifallet till Tull-betänkandet, men hän - Den 17 Oetoher /. m. delsen är, att båda frågorne här varit förenade.
Den fråga som nu egenteiigen är före, är blott den , om Tull-medlen skola ingå till RiksgäldsContolret.
Grefve won Platen, Baltzar Bogislaus:
Då jag af Talarne hört flere , som yrkar återreniiss än afslag , så hemställer jag , om icke contra-propositionen borde blifva till återremiss på ett så vigtigt Betänkande , heldre än afslag.
Grefve Lowenhjelm , Carl
Axel 3 förenade sig med Grefve von Platen.
Hans Excellence Herr Grefwe Mörner:
Jag skulle gerna instämma med de siste Talarne, i deras begäran om återremiss, om vi ej hade hort så många gånger, att de tre öfrige Stånden redan fattat deras beslut.
Då är det ej fråga om annat, än att Ridderskapet och Adeln fattar sitt till bifall eller afslag.
Att frågan är om Tullmedlens ingående lill RiksgäldsContoiret, tror jag böra uti propositionen införas.
Friherre Cederftröm", I afseende på frågans afgörande här, sedan 3 Stånd bifallit Betänkandet, har Herr Grefve Mörner upplyst, att man genom en återremiss blott uppskjuter det afgörande ögonblicket, emedan svaret från Utskotten endast blifver en anmälan om det af de 3 Stånden fattade beslut.
Då likväl rubriken i Betänkandet innefattar en redan afgjord fråga men icke den, sorn nu är under pröfning, anhåller jag att den sistnämnde måtte i ja-propositionen upptagas. ben T?
Ort o!,er /. m Herr von Hartmansdorff:
Jag får ock anhålla, alt rubriken på Betänkandet mätte förändras, så att man vet, hvarom man voterar, hvilket ej är händelsen , om man bibehåller den rubrik, sorn på Betänkandet är utsatt.
Atskillige värde Talare tyckas’ mycket räkna på andra uppropet.
De, som nu äro närvarande, lära nog veta hvad saken angar, och således tror jag det ej tjena till någon ting, att gå ifrån ordningen; att utdraga en viss del går ej an, emedan det är första gången sora Betänkandet är före.
Det får då ej styckas.
Och derföre anhåller jag, att den proposition, som Herr Grefven octi LandtMarskalken framställt, måtte godkännas.
Friherre Cederjtröm'.
Det må gerna vara Herr Hjerta förbehållit, att tro, det Ledamöter här räkna på andra uppropet; men det är min rätt, sorn Riksdagsman, att veta hvad voteringspropositionen innehåller, och hvad man voterar om.
Då det befinnes, att rubriken på Betänkandet är lika oriktig, som hela Betänkandets in> nehåll, enär den ej innefattar det, hvarom beslutas skall, så vore det att just fullborda detta origtiga förhållande om i propositionen intages en sak, hvarom redan är beslutadt, men icke det, hvarmed nu beslutas skall.
Om man I ena sidan vill förmoda att någon genom anhållan om utsättande af en riktig rubrik på målet, räknar pS andra uppropet, så kan man och förmoda att Ben 17 October J, n», d någon genom den oriktiga rubrikens bibehållande räknar på dem, sorn ej genomläst Betänkandet.
Jag tror föröfrigt att Lagarne räkna på andra uppropet, emedan de anbefalla propositionens uppslående.
Hans Exceller.ce Herr Grefve af WetterJiedt:
Jag öfverlemnar åt den värde Ledamoten Herr Hjerta sjelf, att uppgöra en arithmetisk Tabell på dem, som räkna då andra uppropet ?
Utan art ingå deruti, får jag blott hemställa, om det ej är rättast, att först uppgöra en riktig proposition, hvarom man skall votera.
Den fordran tror jag ej är mycket stor.
Derföre anhåller jag, att, om Herr Grefven och LandtMarskalken bibehåller rubriken å Betänkandet, dertill måtte läggas, att det ock är fråga om Tullmedlens ingående till RiksgäldsConioiret.
Herr Grefven och LandtMarJkalken framställde derefter följande Voterings-proposilion t j
Den som bifaller Stats- och BevillningsUtskottens Utlåtande, om alla Tull-u-mgälders li— qviderande i Svenskt mynt; äfvensom Tullmedlens ingående till RiksgäldsGontoiret, voterar Ja; Dea det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses nämnde Utlåtande hafva blifvit af Ridderekapet och Adelö afslagit, 54 Den 17 OcColcr f. m, Hvilken Voterings-proposition af Ridderskåpet och Adeln godkändes, sanet anslogs.
Sedan 43, 44, 43 och 46 §. §, i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voterin— gen klockan' treqvart till 2 eftermiddagen; och befunnos, vid voteringens slut, sedan en Voterings-Sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige VoteringsSedlarne öppnade, rö~ sterne hafva utfallit sorn föijer; Ja __ 74.
I följe hvaraf, och sedan det Öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarekaiken förklarade, det Stats- och RevillningsUtskottens förevarande Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adein bifallit.
Ridderskapet och Adela åtskiljdes ilockan 3 qvart till 3 eftermiddagen.
Lagerheim» i17 Ortober e, m.
Plenum kl. half lil! 6 e. m.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Kiksens Ständer underdånige skrifvelser till Kongh Maj;t: N:o 256.
I anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof i hvad deri rörer Riks-Staten* 2:dra HufvudTitel.
Nio 237* I anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd ©ch behof i hvad den rörer RiksStatens 8lde HufvudTitel.
Föredrogs å nyo och remitterades till Stats- och BancoUtskotten:
Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, den 15 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, att Riksens Ständers Bank jnå, på dess nästa års vinst behållning, förskjuta nödige medel till Götha Ganal-byggnad.
Ä nyo föredrogs Grefve Cronhjelm*, Polycarpus, den 15 dennes eftermiddagen på borde i* ©en 17 öctobtr e. w. lagde motion, att RiddarhusSecreterareljensten icke må i framtiden med något Embete i Statens (jent förenas.
Herr Tham, Wollrath, anförde skriftligen : (Se Bilagan N:o I.)
Grefve Cronhjelm, Polycarpus: lig anhåller att i korthet få anföra några ord till besvarande af den siste värde Talarens anmärkningar.
Den ■värde Talaren har först yttrat sig mot den princip, hvarå min motion är grundad, och den han icke gillar.
Om jag ej hörde orätt, var första orsaken till detta ogillande den, att ära och kunskaper alltid skulle finnas inom detta Stånd.
Iean väl icke så egentligen leda mig tili sammanhanget emellan denna sats och hvad den värde Talaren velat motivera, men jag skulle dock deraf kunna förmoda, det han mente, att ära och redlighet stridde deremot, att en RiddarhusSecreterare möjligen skulle kunna vara susceptible för beroen-de^och inflytande.
Jag anhåller emedlertid få fästa]uppmärksamheten dervid, att vår Grundlag förutsätter ett sådant beroende såsom möjligt uti flere högre Embeten, enär icke får och son, eller tvenne bröder få på en gång sitta i Konungens StatsRåd: och då visse personer icke få inväljas i Utskott, och samma grund-! sats torde och ligga till grund för den genom Riksdags-Ordningen föreskrifna voteringen med slutna sedlar.
Den värde Talaren har vidare trott, ätt i Den 17 Octo ber e, m. sr fall man valde lill RiddarhusSecreterare en person, som icke tillika utöfvade något Embete i Staten, ban skulle imellan Riksdagarne sakna allt tillfälle att uppöfva sina själsförmöeenheter.
Härom kunde mycket vara att säga, men man behöfver i (Jetta fall blott halla sig till fordom omnämnde Författningar, enligt hvilka RiddarhusSecreteraren är ålagd, att, med begagnande af de H istoriska samlingar, som inom Riddarhusets Archiv äro tillfinnandes, utgifva af trycket hvad i denna väg kan anses af vigt och interesse.
RiddarhusSecreteraren synes ock böra i egenskap af den ende permanente Tjensteman inom National, representationen, ensamt sysselsätta sig med hvad till representationens nytta kan lända; och jag frågar, om någon öfning för detta ändamål eng står att vinna genom deltagandet i administrationens oftast Collegiala göromål?
RiddarhusSecreteraren, som bäst af alla bör kunna upplysa om hvad vid föregående Riksdagar blifvit beslutat, och som alltid är tillstädes i de så kallade Talmans-conferencerne, kan mycket verka- och bidraga till ärendenas utgång genom de underrättelser och upplysningar, han meddelar, och skulle dessa ur en skef åsigt framställas, vöre Ridderskapet oph Adeln samt Representationen i allmänhet dermed föga belåten.
Den värde Talaren har ytterligare nämf, att erfarenheten talade derföre, att med RiddarhusSecreterare-tjensten kunde förenas annan tjenst.
Här är dock icke fråga om hvad erfarenheten visat hafva skett, utan om hvad principen bjuder
Låra ske; och jag tror det vara origtigt, Den 17 Octpber c■ m. att harvid framdraga det närvarande förhållandet, sådant det är.
Åtminstone anser jag mig icke hafva otydligt uttryckt min tanka derom»
Den värde Talaren tyckes emedlertid tro, det RiddarhusSccreteraren icke kan betydligen verka til! skada för representationen, och anser de Embetsman , hvilka inom detta Hus äga säte kunna i berörde hänseende verka långt mera,' men jag torde till vederläggning häraf, såsom nyss få fästa uppmärksamheten dervid, att
Rid™ darhnsSecreterarens verkningskrets icke är inskränkt inom Protocollets trånga område; att han är mer än de fleste i tillfälle att gifva råd och upplysningar, och att, om de än origtiga, kunna de också visserligen medföra mycket skada.
Talaren har sluteligen kallat mina beräkningar öfver RiddarhusSecreterarens Xiöne-inkornster origtiga.
Jag skulle dock önskat, att Talaien, innan han bedömt dem , först genomläst början af min motion.
Der talas icke om hvad RiddarhusSecreteraren ovilkorligen hädanefter skall få uppbära i lön ni. m., utan om den inkomst man hade att påräkna, ifall samma Riksdagstid och samma antal introductioner hädanefter inträffade, som inträffat efter år 1809.
Det är väl möjeligt, att detta antal hädanefter icke skal! blifva lika stort , och mariga orsaker kunde dertill förefinnas, men det är också icke omöjeligt, att andra orsaker kunna uppstå, såsom , skäl för enahanda förhållande i detta afseende, som hitintills; och dessutom, nai man gör en beräkning, måste man grunda den på hvad som
Ven 17 Octobcr e, m. 59 varit och derutaf antaga ett medium för hvad sorn skali ske.
Af sådan anledning har jag icke kunnat göra min calcul efter annat än förhållandet från år 180g, Skulle den värde Talaren tro beräkningen icke destomindre vara för hög, torde jag få nämna, det nuvarande Riddar husSecreteraren upplysningsvis meddelat mig en beräkning, som icke så mycket skiljer sig från min.
Enligt densamma antages, att
Riksdag endast hvart femte år infaller och då räcker uti 9 månader.
Deraf uppstår, efter nuvarande aflöningsxnetliod, för året i Riksdags arfvode 540 R;dr.
Den värde Talaren har sjelf upptagit värdet af hushyran, ved m. m. till 100 R:dr mer än jag, och såldes till 400 Rtdr.
Introductions-afgifterne hafva, efter hvad jag visat, gifvitenganska bestämd inkomst alla år, utom år 1813, då, till större delen derföre att Hans Kongl. Höghet Kronprinsen jemte Svenska Arméen voro i kriget, endast 2 introductioner söktes; men deremot har deras antal icke något annat år varit under sju, och oftast långt derutöfver såsom 1809, gå det var tjugutvå ; j B17, tjugo; 1819 sexton och 182O fjorton.
Ooa man nu per medium antager sex introductioner om året, hvilket visserligen icke är för högt beräknadt, gör denna inkomst 300 Rtdr, eller tillsammans med lönen och de förut omnämnde Summorne, 1840 R;dr B:co.
Detta belopp är så betydligt, attmigvetterligen, icke någon Statens Embetsman, näst efter Presidenter och JustitiseRåd, har en så hög lön.
Det är väl möjligt, att. då jag uti min motion uppfört RevisionsSecretexare-lönen lill Dm 17 October e. m. 1800 B.*dr, jag begått ett misstag, men detta Ht då foxanledt af en mig meddelad origtig uppgift.
Det torde sluteligen icke vara ur vägen,' att vid detta tillfälle nämna, att en på detta rum oförgätlig man, RiksRådet Grefve Axel von Fer. sen, i sin tid afstyrkte, att RiddarhusSecreteraren skulle få bekläda någon annan tjenst, och jag vill ej förmoda, att så vida principen är rigtig och så länge Grundlagen sjelf uttrycker möjlighet af beroende, man skall bestrida den satts, hvarom här är fråga.
Jag anhåller i öfrigt, att detta mitt yttrande må få åtfölja min motion, hvarå remiss till RiddarhiasUtskottet icke lärer ej kunna förvägras.
Jag för min del anser mig ej kunna annat än bifalla Grefve Cronhjelms ifrågavarande Motion, först af det skäl, att om RiddarhusSecreteraren skulla fortfara att tillika innehafva ett Embete i Statens tjenst, deraf lätteligen kunde hända, att
Rid* darehusets göromål blefvo eftersatte , och dessa göromål äro icke så obetydliga mellan Riksdagarne, som en värd Ledamot trott, förmodligen derföre, att han ej taget notice om hvad son» fordras för att uppsätta en genealogie och reda alla dithörande saker.
Det andra skälet för mitt bifall, är att jag tror det icke vara Öfverensstämmande med Högloflige Ridderskapeta och Adelus värdighet, att hafva en Secreterare, som anser sysslan hos Ståndet såsom en mjölkko, deraf han blott hemtar ost och smör, men skaffar sig an-' norstädes titlar och dtcoratiot.er, Derföre har Den i* October $, mi ock, alltifrån Riddarhusets upprinnelse, det varit en pligt hos hvarje RiddarehusSecreterare, att frånsäga sig ali annan befattning för att endast tjena Ståndet.
Så var det ock till salig RiddarhusSecreteraren Silfverstolpes död, och först när den nuvarande RiddarehusSecreteraren antogs, blef det medgifvet att han skulle få bekläda en syssla i Staten, af det skäl att lönevilkoren vid Riddarhuset voro Bä små och otillräckliga.
Då emedlertid Grefve Cronhjelm nu upplyst, att de icke äro så obetydeliga, och icke byggde på så osäker grund, äfven om vi skulle antaga Herr Thama beräkning, stödd på hans fromma önskan, det vi måtte befrias från dödsfall, krig, bankrutter och andra landsplågor då, sorn sagdt är, löningssumman i alla fall icke är si ringa, tillstyrker jag högeligen, att vi för framtiden måtte öfvergifva försöket, att hafva en Statens Tjensteman till vår Secreterare.
Jag borde visserligen, och saknar ej goda skäl dertill, härvid göra en exceptionf om jag icke ansåg det vara indelicat att hålla en panegyrik öfver en person som, sitter här närvarande.
Herr Tham, som nyss gjorde en sidan, yttrade att RiddarhusSecreteraren nödvändigt borde vara Tjensteman i Staten, och att han ej annorlunda hade tillfälle att uppöfva sina själsförmögenheter.
Detta yttrande förutsätter i sanning en egen åsigt af RiddarehusSecreterare-tjensten, och ännu mera af de Secreterare, som Ståndet fordom haft.
Det är likväl bekant, att man ibland dem räknat personer, som icke blott uppfyllt deras plats här vid bordet, u:an äfven intagit ett utmärkt rum i Fäderneslandet» JLätdoms- Historia.
Detta skäl lärer så* Den r7 Octoher e. m. ledes icke tjena till vederläggning af Grefva Cronbjeims Motion, om hvars remitterande till R iddarehusljtskottet tillika med dervid gjorda anmärkningar jag nu vördsamt anhåller.
Herr Riben, Carl Wilhelm’.
Da jag nu går att yttra mig i detta ämne, hvilket jag anser icke vara utan vigt, börjar jag med att öppet förklara, det jag delar den opinion, sorn inne^ fattas i Grefve Cronbjeims motion ; och då densamma tvifvelsutan till Riddar hus Utskottet remitteras, förmodar jag att Utskottet icke förbiser att inför Ridderskapet och Adeln fullständigt framlägga RiddarhusSecreterareEmbetets Historia.
Dels för att icke gå Utskottet i förväg, dels ock derföre, att jag under loppet af de fem jir, som förflutit sedan jag lade hand vid Riddarbus-ärender, glömt mycket, som jag i detta hänseende fordom varit skyldig att känna , inskränker jag mig till den erida uppgiften, att det före 1818 icke varit någon RiddarhusSecreserare tillåtit att tillika vara ordinarie Tjensteman på Rikets Staf. När, genom Herr RiddarhusSecreteraren Silfverstolpes år IS16 inträffade död, RiddarhusSecreterare-tjensten blef ledig, fann sig den dåvarande RiddarhusDirectionen försatt i en ganska svår och kinkig belägenhet.
Derförinnan bade alltid RiddarhusSecreteraren blifvit af RiddarhusDirectionen utnämnd, och vid först infallande Riksdag Ridderskapet och Adeln föreställd' men genom den för RiddarhusDirectionen år t8;oaf Ridderskapet och Adeln utfärdade insfrucfioo, hade Ståndet ålagt Directionen, att, i händelse af RiddarhusSecreterarens afgång, endast genom för - Ven jj Or laber e. m. 63 ordnande återbesätta tjenste», hvilket förordnande sedermera borde underställas Ståtidets bekräftelse eller ogillande.
När nu händelsen inträffade, att tjensten skulle återbesättas, förekom å ena sidan orimligheten af att ålägga en sökande att lemna all publik tjenstebefattning emot ett blott förordnande att till nästa Riksdag V3ra Riddarhussekreterare, och å den andra aktningen för det gamla aldrig öfverträdda bruket, att icke tillåta RiddarhusSecreterare-tjenstens förening med annat Embete.
Directionen valde vid detta tillfälle en, sorn mig synes, ganska klok och försigtig medelväg, Directionen antog nemligen den af de sökande, för hviken
Directionen hyste det mästa förtroende, och, då denne händelsevis var Embetsman, ålades honom att till nästinfallande Riksdag prsestera permission från utöfningen af den publika tjenst han innehade.
Directionen gjorde således mannamån åt ingen, men hyllade likväl en gammal i mitt tycke ganska vördnadsvärd principe, att den som äger det förtroende, att vara Ridderskapets och Adelns Secreterare, äfven bör äta endast Ridderskapets och Adelns bröd, ett uttryck som i fordom tima är fälldt af någon lysande Riddersman, ekuru jag får erkänna, att jag icke kommer ihåg, när och af hvem det sades.
RidderBkapet och Adeln sammanträdde 18 »7 i November Månad.
Frågan om den nya Rid~ darhusSecreterarens confirmerande förekom icke förr än sedan RiddarhusUtskottet yttrat sig öfver RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse:
Ut skottet förklarade , som jag tror, enhälligt, att «4 Dm 17 October t. m. i Utskottet* tanka borde Riddarhus - Secreleraretjensten dädanefter lika litet som dittills fl med annat Embete förenas; men denna tanka vann icke Ståndets bifall, utan Ridderskapet och Adeln tillät för första gången en eftermiddag ar 181® sin Secreterare, att äfven vara Statens Embetsman.
Man linner således, att på olika tider en olikhet existerat i öfvertygelsen om RiddarhusSecreterareijenstens förenlighet med annan tjenst, och hvad kan val hafva orsakat en sadan olikketP Må hända hyste man i fordna dagar ett något vidsträktare begrepp om RiddarhusSecreterare-tjenstens natur, och jag vore i den hnädelsen icke obenägen, att instäm* ma i den gamla tidens mening.
Jag har mycket svårt att familiarisera mig med den tankan, att RiddarhusSecreteraren skulle vara endast en Ridderskapets och Adelns enskilta Tjensteman.
Ridderskapet och Adeln representerar icke allenast sig, ulan hvarje dess Ledamot är Svenska Fol. kets representant.
Ar då icke Ståndets Secreterare Svenska National-representationens Embetsman?
Jo, han är det, och i och med detsamma är han Folkets Embetsman, lika så väl som Justitieombudsmannen.
Man erindre sig att det icke är uti RiddarhusOrdningen, som RiddarehusSecreterare-tjensten äger sitt upphof.
Sjelfva Grundlagen har utsett RiddarhusSecreteraren till National-repiesentationens enda permanenta Tjensteman.
Han är vårdare af alla Stånds- och Utskottstdandlingar; Han är således Ständernas Archivarie.
Hvilka uppmaningar innefattar icke denna befattning, åt RiddarhusSecreteraren, att åt Sm 17 Octoler c. m, % If efterverlden öfverlemna en historia örn siri tids förhållanden, jero förda med en förfluten; Men jag går än längre, och jag önskar, mer än jag hoppas, att icke blifva missförstådd i hvad jag nu går att yttra.
Jag skulle nemligen önska, att i en RiddarhusSecreterares person finna en föreningspunkt för alia dem, som ämna egna sig åt Riksdagsmanna-lifvet.
Hvilken vore väl värdigare än han, att åt den oerfarna ynglingen än visa vägen på det constitutionella lifvets bana.
Hos hvilken skulle väl den äldre Riksdagsmannen heidre söka upplysningar och råd?
Och om en man, sorn har sig en så vacker verkningskrets öppen, säger man i dag, att han skulle ligga af sig, om han icke hade en Embetsmanna sysselsättning mellan Riksdagarna.