Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag frågar eder då, Mine Hrr, om man väl med skäl kan klandra Utsk:t derför, att det i så måtto velat se Statens fördel till godo, att, vid värderingen af den mark, som borde för jernvägen uplåtas, afseende borde fästas icke blott på den förlust, sorn genom uplåtande af marken tillskyndades jordegarne, utan ock på den betydliga fördel, som den ifrågaställda jeruvägsanläggningen komme att för egendomsinnehafvarne medföra.
En värd talare har mot Utsk:ts förslag framställt den anmärkningen, att det icke vore med vanliga formen för ärendernas behandling öfverensstämmande, att StatsUtsk:t framkommit med hemställan om utarbetande af vissa förändringar i en gällande lagförfattning, utan att delta vore en fråga, som bort. tillhöra LagUtskit att utreda.
Jag vill i afseende härå fästa upmärksamheten på,- att det alldeles ej är fråga om att fatta något beslut i hufvudsak, utan endast om uttalande af en önskan till K. M., som blifvit föranledd af ett ärende, som utgjort föremål för StatsUtsk.-s behandling.
I händelse K. M. i nåder fäster afseende vid denna anhållan, då blir det först en lagfråga, som vid en kommande riksdag blir föremål för LagUtsk:ts och sedan för Ständernas pröfning och beslut.
Det är verkligen med stor förvåning jag erfarit det motstånd, med hvilket Utsk:ts förslag i detta hänseende blifvit bemött; ty en bland de vigtigare åtgärder, sora måste vidtagas, i fall meningen är att vidare fortsätta utförandet af arbetena å Statens jernvägsbyggnader, är väl den, att expropriationslagen sättes i någon sorts öfverensstämmelse med detta nya system för kommunikationsmedlen.
Man skall icke föreställa sig, att beloppet för expropriationskostnaderna upgår till så obe - Den 28 April. tydliga summor; för den södra stambanan hafva redan i och för detta andamål blifvit nedlagda 1,700,000 rdr och med säkerhet vågar jag påstå, att åtminstone 600,000 rdr hafva blifvit bortslösade till följe af den allt för högt tilltagna upskattningen.
Utskottet, som haft tillfälle granska dessa förhållanden på nära håll, har derföre ansett som en pligt, att fästa It.
St:rs upmärksamhet på det missbruk, som inom denna förvaltningsgren utöfvas, ty, fastän det endast gäller Statens skinn, så är det väl ej mer än tillbörligt, att Ständerna tillse, att individerna af detsamma ej skära allt för breda remmar.
Det är på dessa grunder Utskrt föreslagit, att Ständerna måtte hos K.
M. anhålla om en sådan förändring af nu gällande expropriationslag, att vid värdering af den mark, som för jernvägsanläggningar erfordras, det måtte tagas i betraktande icke blott den förlust, som derigenom tillskyndas jordegaren, utan äfven å andra sidan huruvida genom jernvägsanläggningen några fördelar upkomma för den fastighet, hvarifrån uplåtelsen sker.
Jag anhåller om bifall å Utsk:ts Uthde.
Hr von Kraemer, Anders Robert:
Det är en gammal princip, att en rote består af två man, en öfver- och en underrotmästare; vare detta ett försvar för mitt upträdande.
De motiver, Utsk:t till stöd för sitt förslag anfört, bevisa, enligt mitt förmenande, oriktigheten af det resultat, hvartill Utsk:t kommit.
Utsk:t säger nemligen i motiveringen, att i anseende till de stora kostnader, hvartill jernvägsanläggningar i vårt land måste stiga, det vore billigt om de närmast kringboende i så måtto bidrogo till kostnaderna för deras anläggning, att vid värderingen af den mark etc. etc.
Utsk:t antog således, till börja med, en princip för sitt tillvägagående, hvilken jag anser i allo riktig.
Derefter i sjelfva beslutet anhåller Utskrt, att Ständerna måtte hos K.
M:t framställa önskan om en sådan förändring i expropriationslagen, att vid värderingen af den mark, som för jernvägsanläggningar erfordras, måtte tagas i betraktande icke blott den förlust, som derigenom tillskyndas jordegaren, utan äfven å andra sidan, huruvida genom jernvägsanläggningen några fördelar upkomma för den fastighet, hvarifrån uplåtelsen sker.
Utsk:t har således i fullföljandet af sitt förslag gjort sig skyldigt till en inkonseqvens, då Utsk:t hemställer, att, af de närmast kringboende, endast den närmaste eller den, öfver hvilkens egor jernvägen kommer att sträcka sig, skall vidkännas vissa utgifter.
Det är enligt mitt förmenande icke mer än billigt, att alla de i närheten kringboende, hvilka, fastän jernvägen icke öfverkorsar deras egor, likväl af densamma hafva lika stora, ja mången gång större fördelar än de, hvilka för detta ändamål uplåtit sin mark, och ingen olägenhet, skola i någon mån bidraga till kostnaderna för jernvägens anläggning, i stället för att, som nu föreslaget är, gå alldeles fria från alla utbetalningar i detta hänseende.
Hr Nordenfelts framstälda förslag att §:n i så måtto skulle förändras, att man skulle hos K. M:t i underd:het anhålla O en 2K April. 417 anlinda derom, att 5O-proc.-förhöjningen mätte ur expropriationslagen bo: l tagas, kan jag ej finna, hvarför expropriationslagen skall upsUilias annorlunda för det ena, än för det andra ändamålet.
Är då anläggandet af jernvägar det enda, som kan tillskynda en ort fördelar.
Tillskyndar ej anläggandet af en landsväg, öpnandet af en kanal Ufven stora fördelar för kringboende egendomsinnehafvare.
Jag för min del skulle således önska, att förhöjningen i allmänhet borttages ur expropriationslagen.
Hr von Koch, Nils Samuel:
I likhet med den siste värde talaren anser äfven jag. att Utslct i fullföljandet af sitt förslag gjort sig skyldigt till en inkonseqvens.
I motiveringen säger Utsk:t nemi. att, i anseende till de dryga omkostnaderna för jernvägars anläggande, det vore billigt, att de närmast kringboende i så målto bidrogo till deras anläggning ete. etc.
I beslutet åter synes ej vara fråga olli annat än den ersättning, de skulle komma i åtnjutande af, öfver hvilkas egor jernvägen komme att. gå fram, samt de bidrag, desamma genom deraf möjligen upkommande fördelar skulle i anläggnings-omkostnader tillskjuta.
Då sålunda Utsk:t i motiveringen talar om alla de närmast kringboende orterna, så liar jag med förundran erfarit att det ej finnes i beslutet ett enda ord, som kan hafva häntydning på desamma, utan der talas endast om de orter, öfver hvilka jeruvägslinierna komma att dragas.
Jag för min del skulle således anse det vara önskvärd!, att kunna utfinna något rättvist medel, för att alla de kringboende skulle i ein mån bidraga till kostnaderna för jernvägsanläggningarnes bestridande, men af de många förslag, som här blifvit framstälda, har jag icke kunnat finna något, som, i min tanke, med fördel kan tillämpas. Hvad Utsk;ts förslag i öfrigt angår, vill jag ej underlåta, att till Utsk:t hembära min tacksamhet, för det Utsk:t gjort Ständerna upmärksamma på de missbruk, sorn vid expropriations-lagens tillämpning utöfvas.
Jag har nemi. sjelf varit i tillfälle att granska dessa förhållanden och vet huru egendomsinnehafvare, då fråga är att uplåta jord till allmänt behof, alltid söka rikta sig på Statens bekostnad.
Fastän jag således i alla afseetiden förordar och inser behofvet af vissa förändringar i denna lagförfattning, tror jag dock det vore oriktigt af Ständerna, att hos K.
M:t begära utarbetande af ett lagförslag i den riktning, Utsk:t åsyftat.
Jag fruktar nemi. att det vore omöjligt, att i en allmän författning utstaka gränserna för de fördelar, hvar och en särskild jordegare kan få af jernvägsanläggningar öfver sina egor, och de bidrag, som hart, till följe deraf, skulle blifva ålagd att utbetala.
Hvad åter ersättning till jordegare vidkommer, tror jag det enklaste vöre att sänka den stora 5 Oprocents-för höj ningen, så vida man ej helt och hållet ville borttaga den.
1 så läll får jag nämna, att det redan finnes ett förslag i detta afseende utarbetadt af lagberedningen, sorn nemi. i 3 kap.
Jordabalken föreslår åtskilliga förändringar i expropriationslagen, der bland annat äfven förekommer ett tillstyrkande, att H. V. ' 27 418 Den 26 April.
SO-proc.-förhöjoingen helt och hållet skulle borttagas, och detta för all expropriation för allmänt behof.
Vill man ej gå så långt, som lagberedningen, vet jag dock ej något hinder för att nedsätta beloppet till t. ex. 20 proc.
Som jag sjelf deltagit i lagberedningens beslut, skulle jag helst önska, att hela 5 0-proc.- förhöjningen bortfölle och att jordegarne ersattes efter det högsta i orten gångbara värderingspris för jord.
Till följd af hvad jag sålunda yttrat, tror jag ett förslag i den riktningen, som här af Utsk:t blifvit frarostäldt, vöre olämpligt och obehöfligt, alldenstund redan ett sådant förslag finnes af lagberedningen utarbetadt.
Skulle man vilja vidtaga någon åtgärd i det fallet, tror jag man skulle inskränka sig till att möjligen begära förslag ang:de bestämmande af de belopp, med hvilka de orter skulle till jernvägsanläggningar* nes fullbordande bidraga, genom hvilka desamma komme att en gång framgå.
Hr v. Troil, Samuel Gustaf:
Frånv:de vid diskussionens början erkänner jag, att jag ej har hört alla de skäl, som blifvit framstälda till kullkastande af Utsk:ts förslag, men det oaktadt vågar jag påstå, att jag finner denna punkt så billig och rättvis, att det i högsta grad förvånat mig, att den eus kunnat möta något motstånd
Jag för min del skulle önska en omarbetning af expropriationslagen, icke blott för hvad nu särskildt rörer jernvägsanläggningarne, utan för alla ändamål, der jord skall till allmänt behof uplåtas.
Jag tror således, att det är af högsta vigt att en skrifvelse i den syftning, Utsk:l föreslagit, komme att från Ständerna i underd:het K.
M:t underställas.
Man har visserligen mot förslaget anmärkt, att en sådan anhållan bort hafva utgått från LagUtsk:t, alldenstund den åsyftar en omarbetning af en gällande lagförfattning; ehuruväl jag i viss mån delar denna åsigt, anser jag dock alltid StatsUtskrt oförhindradt att framkomma med en sådan anhållan, i hvad den uteslutande rörer en omarbetning af ex‘ propriationslagen i och för jern vägsarbetena.
Då jag sålunda icke kari finna en sådan åtgärd i ringaste mån formvidrig, och jag tror, att det icke behöfs mera än en sådan påstötning från Ständernas sida, för att åstadkomma en omarbetning af expropriationslagen i sin helhet, så vill jag åtminstone med min röst bidraga till att StatsUtsk:ts i denna punkt gjorda hemställan måtte vinna framgång.
Jag anhåller således om bifall till förevtde 1 5;de g. Hr Carlheim-Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar:
Jag anhåller att genast få förklara, att jag för min del instämmer i det af Hr von Koch gjorda yrkande.
Till en början anser jag ganska tvifvelaktigt, huruvida StatsUtsk:t eger motionsrätt i en fråga som denna; äfven om jag antager, att Utskd sådan eger, anser jag ej det vore formenligt af Ständerna, att, på grnnd af en sådan från StatsUtskit gjord framställning om förändring af en nu gällande lagförfattning, genast besluta en underd. skrifvelse till K. M:t, utan anser jag, att frågan borde af StatsUtsk:t först hänskju - Den 26 April. tns iill LägUts1c:t.
Huruvida det vid nuv:de ståndpunkt af riksdagen vore lagligt, det lemnar jag till Hr Gr. och Landtm, att bedöma.
På grund af de stora missbruk, som vid expropriationslagens tillämpning utöfvas, anser jag visserligen att det vore af högsta vigt att densamma i väsendtlig mån omarbetas.
Utom det att Staten vanligtvis vid sådana köps afslutande får sitta emellan, så vill jag fästa upmärksamlieten på en annan omständighet, hvarför jag tror den är till skada för samhället.
Med de stadganderi, som för narvide i expropriationslagen förefinnas, är det nära nog en nödvändighet för medlemmarne af den nämnd, som skall bestämma expropriationssumman, att begå mened.
Att jag ej är den enda; sorn påstår att missbruk vid expropriation verkligen egt rum, har under 'diskussionens lopp blifvit ådagalagdt; jag hemställer derför till Eder, M. Hrr! om ej de män, som utgjort medlemmar af en sådan nämnd verkligen äro att beklaga, och skulle det icke löna mödan att endast för den orsakehs skull ifra för att en omarbetning af expropriationslagen måtte åstadkommas.
Hvad sjelfva förslaget innehåller, eller att vid värdering åf den mark, som för jernvagsanläggningar erfordras, äfven måtte tagas i betraktande den fördel, sorn för uplåtelse af fastighet tillskyndas jordegare, anser jag detsamma vara i högsta grad opraktiskt, och det vöre omöjligt för nämnden att åtaga sig ett sådant Updrag.
Det är en ganska vanlig företeelse inom debat terande församlingar att, då det är fråga om förslag, man ej vill bifalla desamma på grund af dess inskränkthet; de måste, säger man, vara vidlvfligare, för att man skall kunna hoppas på någon lösning af detsamma.
Andra åter göra den invändningen, att de äro alltför vidlyftiga, för att med ens kunna antagas.
Hvad nu Särskildt det ifrågavrde vidkommer, så, ehuru man dock i allmänhet tyckes inse nödvändigheten af en omarbetning af expropriationslagen, hafva somliga ansett, att man tagit ut steget allt för långt, då man föreslagit, att vid värdering af märk skulle tagas i betraktande både jordegarens fördel och skada; andra åter, hvilka företrädesvis representerats af hrr jurister, hafva ansett, att StatsUtskit åter varit för inskränkt i sin framställning och att förslaget hade bort omfatta hela expropriationslagen.
Jag frågar Eder, M.
Hrr, om det ens kan anses vara möjligt, att tillfredsställa allas önskningar i detta hänseende.
Det tillhör val icke StatsUtskit, att ingå i en juridisk analys om allt hvad som bör förändras i den nu gällande expropriationslagen.
StatsUtskit har endast vidrört de föreskrifter i densamma, som haft någön gemenskap meri deri frågan, som utgjort föremål för Utskits behandling, nemi. i alside på jernvägsanläggningars fullbordande i rikrit, och defVid åberopat den praktiskt erkända sanning, att i alla ändrå länder finnes särskild lagstiftning i och för jern vägsän lägga i ngarne.
Vill K.
Mit sedan utsträcka frågan till omarbetande af ailä i expropriationslagen förekommande stadganden ang:de uplåtande af jord till all - 420 Den 2G A piil. mänt behof, så kan ingen i (letia hänseende vara mer belåten än jag.
Jag anhåller fortfarande om bifall till Utskits hemställan.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels af Hrr Bildt och v.
Troil bifall till Utskits förslag oförandradt och dels af Hr Nordenfelt, att detsamma skulle erhålla följande lydelse: »att R.
St:r måtte genom underd. skrifvelse hos K.
M:t anhålla, att förslag måtte utarbetas till en sådan förändring af K.
Förordningen den 20 Nov. 1845, angide uplåtande af jord till allmänt behof, att i följd deraf ersättning för den jord eller lägenhet, som för Statens jernvägsbyggnader erfordras, så väl som tor den skada eller intrång, någon deraf kan lida, endast måtte utgå till lulla värdet utan den förhöjning af hälften derutöfver, sorn samma K.
Förordning föreskrifver»; hvaremot andre talare yrkat afslag å Utskrts förslag.
Efter framstäld propos. å bifall till Utskits förslag oförandradt, dervid svarades ja och nej i blandning, gjordes propos. fi bifall till Hr Nordenfelts förslag och besvarades med mångå nej jemte ett eller annat ja; hvarefter framstäldes propos. på afslag å Utskits förslag, och då svaren dervid utlollo med starka ja blandade med ganska många nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan Hr Bildt begärt votering, uplästes och godkändes följande voterings-propos.i »l)eu som bifaller StatsUtskits uti 15ide punkten af Utlåt.
Nio 80 gjorda hemställan, röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde hemställan.»
Ja — 31.
Nej — 23. 1 6:de punkten.
Gr. Taube, Arvid:
Emot 1 Gide punkten kan anmärkas, att örn StatsUtskit funnit organisationen af jernvägs-stvrelsen numera vara mindre lämplig, (och att Utskit haft något skäl till denna förmodan kan man äfven inse, då man vid granskningen af de bifogade bilagorna uptäcker att vid jernvägarne ingen ledande hand synes vid hvarje afdelning hafva funnits, hvilket ibland annat äfven uptäckes derigenom, att då på vestra stambanen det finnes 7 stationsinspektorer med 90 rdr i månaden och 1 med 6 2: 50, finnes deremot ingen på södra stambanan, som har under 113 rdr, och detta oaktadt lefnadskostnaden är högre i Götheborg och dess grannskap än i Malmö) hade det uti varit rättast, att gående på sak yttra detta, och i följd af de uplysningar, som inhemtats, föreslå att
Ständerna ingingo med en underd. anhållan om ändring
Den 2G April. m uti hvad Utsk:t sålunda ansåg tarfva en förändring.
Har Utsk:t deremot funnit att nuv:de organisation af jernvägs-styrelsen är den rätta, vore det ju ingenting att yttra derom.
.Tåg anser derföre, att antingen skall R.
St:r, hädanefter som hittills, öfverlemna åt K.
M:ts godtfinnande att besluta och bestämma i denna sak, då det är ganska naturligt att H. M:t, då tiden dertill befinnes lämplig, kommer att föreslå en styrelse; eller också skpll il, St:r, om det nu gällande systemet befinnes olämpligt i anseende till den längre bansträcka, som redan finnes för trafik öppnad, hvarigenom trafikskötseln och underhållet af den färdiga banan bör vnra något mera oberoende och afskiljd från byggnadsafdelningen, underd. anhålla att K.
M:t täcktes med det snaraste organisera styrelsen för jernvägarne, så vidt möjligt är, efter system, som är i öfverensstämmelse med hvad å jernvägar i andra länder är brukligt och der anses praktiskt nyttigt och användbart.
Det är visserligen ganska svårt, att när man hör ett förslag första gången upläsas, genast kun-na yttra sig derom ; likvisst ber jag få förklara, att jag ingalunda kan inse, hvaruti det af Gr.
Taube nyss framstälda skulle ega något företräde framför det af Utskrt afgifna.
Den värde Gral önskade, att man, med anledning af chefens för statens jernvägsbvggnader vid föreg:de tillfällen yttrade åsigt att en trafik-öfverstyrelse borde bildas, med bestämdare ordalag, än Utsk:t valt, måtte uttala sig för cn sådan ötverstyrelses införande.
Det tror jag för min del ej vore riktigt.
Jag anser, att Ständerna ingalunda böra operera i en riktning, hvarigenom man skulle påskynda, att den nuv:de chefen för statens jernvägsbyggnader skulle lemna sin befattning.
Det sätt, på hvilket han upfyllt detta sitt åliggande, lur i sanning varit så lysande, så utmärkt, att man i stället borde göra allt för att få bibehålla honom vid denna plats.
En annan fråga blir den, att, då trafiken blifvit öpnad på södra delen af stambanan och snarligen kommer att öpnas på flera andra ställen, och till toije deraf en utvidgad styrelseförvaltuing är af behofvet påkallad, söka åstadkomma en sådan förändring i densamma, att trafik- och byggnadsstyrelserna blifva tvänne särskilda förvaltningsgrenar, antingen under öfverinseende af dess nuv:de chef, eller ock att de blifva helt, och hållet hvarandra frånskiljda.
Man finner ju tydligen, att, enär jernvägarne med hvarje dag skrida till sitt fullbordande, till följe hvaraf en större arbets- och tjenstemanna-personal erfordras så väl för den trafikerande allmänhetens beqvämlighet, som ock för inkasserande och förvaltande af de deraf inflytande inkomst medlen, det. är nödvändigt att en från jernvägsbyggnads förvaltningen afskiljd styrelse blifver organiserad.
Till närmare belysande af detta ämne har Utsk:t i sitt Bet:de meddelat upgifter, huru med den ifrågavide förvaltningen tillgår i främmande länder.
Öfverallt hvar jernvägar finnas äro dessa begge styrelsegrenar skiljda från hvarandra, och jag hoppas, att 11.
Stur äfven måtte inse nödvändigheten af 4.22.
Den 26 April. att detta äfven med snaraste möjliga måtte blifva förhållandet i vårt land.
Jag yrkar bifall å Betänka.
Mörner, Carl Göran Detlof:
För min del gillar jag hufvudsakligen
U(sk:ts i denna § gjorda hemställan.
Jag anser nemi., att det tillväxande omfånget af arbetena å Statens jern* vägsbyggnader gör det nödvändigt att den förvaltning, sora afser trafiken å Statens jernvägar, blifver helt oqh hållet skiljd från byggnadsförvaltningen.
I alla andra länder eger äfven detta förhållande rum.
Sedan en jernväg blifvit färdigbyggd, och uplåten till den trafikerande allmänheten, öfver,lemnäs genast administrationen af densamma åt en helt och hållet särskild auktoritet.
Enahanda ordning skulle jag tro, äfven böra införas i förvaltningen af våra jernbanor, nemi. att en redovisande och en kontrollerande auktori-, tet blifver organiserad.
Jag skulle derföre i allo vilja biträda Utsk:ts förslag, om icke det lage något allt för sväfvande i beslutet.
Utsk:t säger nemi., »— — så snart sådpnt lämpligen kan ske r? —».
Det vill med andra ord säga, att raan ej. vilt hafva något gjordt mellan denna och nästa riksdag.; man vill ej ens. ha/va något förslag till nästa riksdag, såvida K.
M. ej finner sådant lämpligt.
Ett sådant beslut synes mig kunna gifva ani. till att allt för mycket aflägsna tidpunkten för den ifrågav:de åtgärdens vidtagande i afs:de å förvaltningen af trafikinkomsterna å Statens jernvägar, och skulle jag derföre tillstyrka, att B. o. Ad. ville, med uteslutande af orden, »så snart sådant lämpligen kan ske», gifva sitt samtycke till Utsk:ts i denna § gjorda hemställan.
Gr. Taube:
Hvad Hr Bildts anm. angår, att ett antagande af mitt förslag möjligen skulle kunna hafva den påföljd, att Öfver-, ste Ericson skulle lemna sin befattning, vili jag endast fästa den värde talarens upmärksamhet derå, att Öfverste Ericson sjelf, i ett till K. M. afgifvet underd, Utlåt., ingifvit förslag till en ny jernvägsstyrelses organisation, i enlighet med hvad jag i mitt anförande påyrkat.
Jag kan således icke för min del inse befogenheten af Hr Bildts i detta afs:de mot mig riktadp anm., och får derför fort-, farande vidblifva mitt förra yrkande.
Sprengtporten:
Jag skulle föreställa mig, att, så länge byggnadsarbetena pågå, en viss sammanbindningslänk bör förena trafik- och byggnadsförvaltningarne, och, såvidt jag känner till förhållandena, bör man hafva ani. att vara tillfredsställd med den administration, som hittills skett.
En annan fråga blir, då jernvägsarbetena blifva fullkomligt färdiga; då inser jag allt för väl, att man måste vidtaga en förändring i förvaltnings-styrelsen af desamma, men dittills anser jag det vara bäst att bibehålla den styrelse, som f. n. finnes.
Jag tillstyrker således bifall till Utsk:ts framställning.
Den 26 April. 423 Gr.
Jag tror ej, att, i den framställning, jag ta git mig friheten påyrka, man kan urskönja någon ani. till misstroende mot den nuv:de jernvägsstyrelsen.
Jag är tvertom lifligt öfvertvgad om, att den vidsträckta makt, som blifvit Chefen för Statens jernvägsbyggnader, Hr Ofverste Ericson, tilldelad, svårligen kunnat blifva på ett mera talentfullt och utmärkt sätt utöfvad, än af sin tiuv:de innehafvare.
Men, Mine Hrr! man måste väl erkänna, att byggandet af jernvägar är en sak och administrationen deraf en annan.
Dessa begge förvaltningsgrenar hafva visserligen hittills kunnat förenas under öfverinseende af en enda person, då det blott varit fråga om några få mils jernväg, men som arbetena fortskrida med hvarje dag och som det inom några år blir fråga om administration af järnvägssträckor af några och SO mil, så tror jag det är nödvändigt att öfverlemna denna förvaltningsgren åt en särskild styrelse.
Det är för öfrigt just på grund deraf, att jag lifligt önskar, att vi så länge som möjligt måtte få behålla den nuv:de byggnadschefen och att han derå måtte använda hela sin tid och sin kraft och blifva befriad från att äfven samtidigt ingå i detaljer rör:de administrationen, som jag fortfarande vidblifver min förut framställda önskan att en särskild trafikstyrelse måtte med första möjliga organiseras.
Lika med Gr.
Mörner anser äfven jag, att en vakande styrelse erfordras för trafikförvaltningen, för att några inkomster af densamma skola kunna påräknas, men orsaken hvarföre Utsk:t valt varsamma ordalag för sin anhållan och i densamma låtit inflyta det af Gr.
Mörner öfverklagade mom:t »när sådant lämpligt kan ske», var den, att Utsk:t ej, med afs:de å den styrelseorganisation, som f. n. finnes, ansåg det lämpligt, att Ständerna skulle bestämma tidpunkten för den önskade åtgärdens vidtagande, utan att K.
M. sjelf borde pröfva och förelägga Ständerna förslag om huru denna reform lämpligast kunde verkställas.