Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gyldenstolpe, men det är ej heller att undra på, då han varit ordf:de i Coust.Utsk., en åra som ännu icke träffat mig; men i alla tall kan jag ej neka till, alt om Ständerne bygga upp ett hus, och detsamma nedrefs, så är det dock en rikets tillhörighet som sålunda borttogs. Hr von Troil har sagt alt i alla civiliserade länder hålles landets försvarsplan hemlig och att Ständerna följaktligen icke kunna få ega den detaljkännedom af försvarsplanen som erfordras för bedömmandet af anläggandet af en fästning.
Ja, försvarsplanen bör hållas hemlig, men försvarsplanen är ej annat än koncentrerandet och anordnandet af rikets stridskrafter sedan fienden inbrutit i landet.
Denna plan måste variera efter fiendens operationer och rätt är att den inhemske högste befälhafvaren håller sina egna operationer hemlig!
Men de strategiska skälen hvarföre en fästning skall anläggas der eller der äro så i ögonen springande att såväl nationen som fienden måste inse hvarföre fästningen ligger der och ej annorstädes.
Eget vore om Hr von Troil lyckades alt anlägga en fästning på ett ställe så beskaffad!, att ingen menniska begrep hvarföre fästningen der läge, i sanning hade då den värde ledamoten lyckats att hålla sin s. k. försvarsplan hemlig.
Fästningarna ligga på operationslinierna, dessa äro de af naturen utstakade anfallslinier som föra till hjertat af landet och de äro alltid kända af en skicklig fiende.
Gyldenstolpe har sagt att jag npgjort plan till rikets sjöförsvar: delta är ingalunda förhållandet; och hade den ädle Gr:n aldrig sä litet lyssnat till min framställning i ämnet, så innehöll den ingenting annat, än att Ständerne skulle hos Konungen begära det
Han täcktes tipgöta eu sådan.
Jag fortfar att yrka bifall lill Utsk:s utlåt.'
Man talar om att hålla försvarsplanen hemlig: jag vågar då i minnet återföra, att en Kongl, propos. blifvit till R.
St. vid innevarande riksdag öfverlemnad angående ordnande af sjöförsvaret, i följd af hvilken StatsUtsk. i sitt deröfver afgifua utlåt, som af R.
St. och bland dem af R. o. Ad. bifölls, uttryckte ett lofordande just öfver den öppenhet hvarmed planen var framlagd samt tillkännagifvandet af ställningen hvaraf man ibland annat fick veta att flottan vore uprultnad.
Om berörde öppenhet var lofvärd, så måtte det väl icke vara farligt om
Ständerne få öfverlägga huruvida en fästning skall raseras eller icke. R.
St. företogo sig vidare att afslå Konungens förslag alt nedhugga Linieskeppen och ibland de afslående befann sig äfven delta Stånd.
Vid öfverläggningen om frågan framställde en ledamot härstädes att sådant vore stridande mot Konungens prerogativer: R. o. Ad. var af en annan tanka.
Det måtte ej vara mera stridande mot Konungens prerogativer att Ständerne anse sig böra få deltaga i beslutet om en fästnings raserande än om de anse sig böra få deltaga i beslutet om flottans nedhuggande eller förändrande. 104 Den 5 Augusti.
Jag kan således icke finna annat af föregående tillgöranden äfven vid denna riksdag än att R.
St. och särskildt R. o. Ad. varit af annan tanke än de ledamöter som här ordat om hemlighållande af planer samt om ingrepp pä Konungens prerogativer inom den nu föreslagna sktifvelsen.
Jag vill dermed icke hafva sagt, det ju ej vissa punkter af försvarsplanen böra hemliga hållas, men de måtte vara helt andra, än huruvida en fästning bör raseras eller icke, ty sådant kan ej hällas hemligt.
Man har vidare sagt att fästningars förstörande icke kan subsumeras under de §§:r, som tala om Kronans lägenheter: jag medgifver alt dessa §§:r tala om en annan sak, och har ej heller påstått, alt denna fråga egenlligen kan tinder dem inbegripas, utan att konseqvensen fordrar, alt då Konungen icke kan få från Kronan afhända eller försälja ens dess minsta lägenhet, det vore orimligt att Konungen skulle ega makt alt afhända Kronan en så väsendtlig sak som en fästning.
Konungen får ej sälja den aldra lumpnaste faslighet som tillhör Kronan, men skulle kunna få sälja en fästning! ty om man säger alt fästningar icke höra under de upgifna §§:ne såsom andra Kronans lägenheter, så får Konungen också försälja fästningar.
Jag förnyar min vördsamma anhållan om bifall till betänk.
Med försvarsplan menar jag icke de maleriela medel, som dertill begagnas, utan den plan, som grundar sig [iå strategiska beräkningar.
Dertill fordra bestämmandet af vissa operationer och af vissa fästningar som stödjepunkter för dessa operationer och det är denna plan som icke rimligtvis kan komma under Ständernes pröfning.
Hvad beträffar att rasera en fästning eller borttaga en del af en vall, emedan man anser kostnaderne för underhållet vara större, än som motsvarar nyttan af bibehållandet, så mätte Konungen icke vara mera inskränkt derutinnan än i afseende på alla andra Kronans lägenheter sora Han disponerar.
De fleste härvarande erinra sig ali iuvid Jakobs Kyrka och nära Carl d. XIII:s torg, funnos tillförne åtskilliga bodar, som begagnades lill förvarande af Theaterns dekorationer; dessa raserades på Konungens befallning.
Om vid den derpå följande riksdagen någon ledamot, vare sig af detta Stånd eller BorgareSt. framställt motion att Sländerne ville hos Konungen anhålla, det Han ej mätte låta nedrifva sådane bodar, ulan att förut höra Ständerna, sä undrar jag hvad de derpå skulle hafva svarat på en sådan framställning!
Månne denna kunnat bli föremål för R.
St:s pröfning?
Jag tror frågan nu vara densamma, och att samma rätt som Konungen har att kunna låta rifva ned gamla Theaterbodar, samma rätt mätte
Konungen hafva alt låta nedrifva en och annan vall på en fästning, ty något annat lärer ännu ieke vara gjordt i afseende på Christianstad.
Man har så länge och vidlyftigt ordat i delta ämne, som jag trott kunna inom en ganska kort stund afgöras, att jag vore färdig att använda det gam - Den 5 Augusti, 105 la latinska uttrycket: ”Qvousque abuteris patientia nostra.”
Man talar här om operationslinier och försvarsplaner samt alt Ständer ne derom böra få yttra sig: det vore i sanning ibland det mest olyckliga som kunde hända oss om den verkställande makten för vidtagande af åtgärder sora för landets försvar voro nödiga, dertill först måste begära lof af Ständerne och jag yrkar på det lif ligaste afslag å Ulsk:s utlåt.
Det är beklagligt alt inom R. o.
Ad. personer af Krigsslåndet skola finnas, som icke inse hvilket samband fästningar ega med operationslinierne, och om representationen skall bedömma om en Fästning skall raseras eller icke, så måste man taga operationslinierne i betraktande emedan Fästningarne skola ligga på dem.
Jag vill icke här ytterligare utveckla detta och ber endast att fäderneslandet måtte bevaras från sådana befälhafvare.
För den händelse att Hr af
Dalström förstår hvad den latinska phrase betyder som han anfört, ber jag att få erinra den värde ledamoten om det svenska budet, som står att läsa i § 50 af Riksd.Ordn.
”Ingen tilläte sig personligt förolämpande uttryck.” Frih.
Jag hade hoppats att man ej skulle så mycket ordat om denna sak, men diskussionen har förirrat sig och jag skall endast svara på Hr Brakels sista anförande några få ord.
Den värde ledamoten sade att fästningar skola ligga på operationslinierne, detta är sannt i det hänseendet att de kunna ligga på operationslinierne men det finnes också många, som icke kunna sägas tillhöra samma klass af fästningar, hvaribland exempelvis må nämnas, förrådsfåslningar, spärrfäslen, sjöfäslningar m. fl. Hr Brakel: Frih.
Klinkowström har rått, och det var ett örhastande af mig alt säga det fästningar blott ligga på operationslinierne.
Detta mitt yttrande har af misstag i hastigheten undfallit mig och vet jag alltför väl att förråds- oell sjöfästningar finnas, äfvensom sådana sorn äro ett slags utgångspunkter för anfallet eller ett slags slutvärn för försvaret.
Slutligen ber jag få nämna att raseringen af Christianstads fästning i min tanke var en ganska lämplig och gagnelig åtgärd, att Regeringen efter vedertagen tolkning af grundlagen egde rätt till denna rasering, men jag anser att en framtida möjligen inträffande rasering af en ändamålsenlig fästning, bör, så vidt af Ständerna beror, förekommas.
Jag vill ej att Regeringen godtyckligt skall kunna rasera Carlsten, Waxholm, Carlsborg eller Kungsholmen.
Då nu öfverlåggningen förklarades vara fulländad, hemställde II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s ifrågavar:de utlåt, och ropades dervid starka nej, blandade med 106
Den 5 Augusti. ja; hvarefter H. Ex. framstälde propos. lill afslag å samma utlåt., samt efter denna propos:s besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade det lian ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Stjernstedt begärd votering, uplästes till justering samt godkändes följande voter:spropos.:
Den, som bifaller Allra. Besv.- o. Ekon.Utskts utlåt.
N:o 126, i anledn. af väckt motion, att rasering af någon rikets fästning icke mätte vidtagas, innan R.
St. kommit i tillfälle att sig deröfver yttra, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, varder förenämnde utlåt, af R. o. Ad. afslaget.
Innan denna voler:spropos. hann blifva utskrifven för att i Riddarhussalen anslås, anmälde sig och anförde:
Under diskussionen tog jag mig friheten yrka det R. o. Ad. mätte anse ifrågavar:de betänk, hafva på ett olagligt sätt tillkommit och derföre icke kunna utgöra föremål för Ståndets pröfning samt att Hr Frih. o.
Landtm, derom ville framställa propos.
Detta har ej skett, och jag får vördsamt förfråga mig om ej en sådan framställning till R. o. Ad. hade bort göras, innan hufvudsaken till pröfning företogs.
I anledn. häraf yttrade H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, att han ehuru voter:spropos:n redan blifvit af R. o. Ad. godkänd och således
Hr Printzenskölds anmärkn. blifvit alldeles för sent barnstöld, likväl till svar derå finge tillkännagifva, det lian, lill följd af grundlagens stadgande, varit förbunden alt först framställa pro~ pos. lill bifall eller afslag å Utsk:s utlåt.
Vid den härefter företagna voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer:
Uppå hemställan af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, beslöt R. o.
Ad. att nästa Lördag d. 9 dennes företaga val af ledamöter jemte 6 Suppleanter i förstärkta Const.Utsk.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, uppå derom af Gr.
Lagerbjelke, Guslaf och Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh. gjord begäran, StatsUlsk:s nedannämnde d. 2 dennes på bordet lagde utlåt: a: N:o 274, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de bildande af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare; N:o 275, i anledn. af K. M:s till R.
St. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringsskyldigheten i Stockholm; Oen 5 Angusti. 107 N:o 276, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss till StatsUtsk. af underd. ansökning om nedsättning uti eller befrielse från det för indragne Korporalsboställe!
Astorp bestämda arrende; samt N:o 277, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de försäljning oell utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark.
Föredrogos och biföllos StatsUlsk:s d. 2 dennes på bordet lagde lill åt: n: N:o 278, i anledn. af väckt motion om de s. k.
Hvitfeldtska stipendii-hemmanens försäljning lill skatte; N:o 279, i anledn. af väckt motion att det vid Arvika köping belägna Ofverjägmästarebostället Gate må vid nuvarande innehafvarens afgång öfverlåtas till nämnde köping; N:o 280, i anledn. af väckt motion om nedsättning af räntan å Laneforss qvarn i Kinda härad af Östergöthlands län.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s d. 2 dennes på bordel lagda mern.
N:o 289, ang:de verkställd omröstning i ani. af RiksShns skiljaktiga beslöt, rör:de dels extra Statsanslag till föremål, tillhörande l:sta, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlarue, dels ang:de utsockne frälsehemmanens i Halland skyldighet att erlägga role-vakans-afgift; Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., och Frih. Stjernstedt, Aug.
Wilh., nedannämnde d. 2 dennes första gången på bordet lagde ullåt:n och mern., nemi. frän Stats-Utskottet:
N:o 290, i anledn. af väckt fråga om afskrifning utaf en upbördsbrist hos numera afl.
Kronofogden J. M. Huss.
Stats- och Banko-Utskotten:
N:o 35, med förslag lill vissa förändrade föreskrifter i fråga om godtgörande af kostnaden för Kopparmyntningen m. m.; N:o 36, i fråga om återbetalningen af Myntverkets äldre skuld till R.
Sl:s Bank.
Bevillnings-Utskottet: N:o 18, i anledn. af R.
St:s olika beslut, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterne för deras tillämpning; samt N:o 19, i anledn. af RiksStms olika beslut, rör:de stämplade pappers-afgiften.
Föredrogos och biföllos Bevilln.Utsk:s nedannämnde d. 2 dennes på bordet lagde mern. och utlåtm: 108 Den 5 Augusti. N:o 20, med lättelse af del i mern.
N:o 14, afgifna förslag till volertspropos.
N;o 112; N:o 21, i anledn. af väckt motion om uphörande af sjötullarne vid Stockholm; N:o 22, i anledn. af väckt motion, att förbrutet gods, i st. f. att tillfalla Staten, bör återställas afsåndaren.
Föredrogos och bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust.: och Frih.
Stjernstedt, Äng. Wilh., nedannämnde d. 2 dennes första gången på bordel lagde berättelse, mern., utlåt:n och betänkm, nemi. från Banko-Utskottet:
N:o 68, angtde förrättad revision af BankoDiskoht-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1850; N:o 69, med hemställan alt en gratifikation måtte få ulanordnas till Vaklmästarne vid BankoDiskont-verket; N:o 70, i anledn, af väckte motioner, angide decimal-systemels införande i afseende på måll, mål, vigt och mynt.
N:o 1, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändringar i lagstiftningen för Privat-banker; Allm.
N:o 123, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för verkställighet i Sverige af Norska och i Norige af Svenska embetsmyndigheters beslut; N:o 124, i anledn. af väckt motion öm undersökning af förhållandet med Klockarejordarne på Gottland; N:o 125, i fråga om optionsrätt för Arrendator af annexoch mensalhemman, eller för hans enka eller barn, vid nytt arrendes afslutande; samt N:o 128, i anledn. af väckt motion om grundräntornes fördelning och nedsättning.
Anmäldes och lades på bordet ett af Riddarh.Utsk. under N:o 15 afgifvet sålydande Vördsamt Memorial.
Genom ntdr. af prot. för d. 19 dennes e. m. har H. R. o.
Ad. behagat, på grund af gjorda anmärkn:r, till Riddarh.Utsk. återremittera det under N:o 13 af Utsk. afgifne mern., i anledn. af Hr Odencrantzs, Johan Gustaf, motion om ersättning för det i sisth Februari månad å Landtmarskalks-klubbrummen bortstulna Kongl, silfver.
Den 5 Augusti. 109 De framställda anmärknme tillhöra egentligen Hr Frih.
Cederström, Claes Rudolf, som uti Ulsk:s förslag till R. o. Ad:s beslut i denna fråga trott sig finna otydlighet och språkoriktighet.
Bevisningen om den förmenta otydligheten eller språkoriktigheten har likväl icke kunnat på annat sätt åstadkommas, än derigenom att Hr Frih:» åt ett i Ulskts mern. begagnadt ord, gifvit en hel annan betydelse än det eger.
Utsk. hade nemi. sillstyrkt, att en viss summa måtte anordnas till Hr Odencrantz, för alt derför anskaffa några förut i betänk, upräknade silfverpjeser.
Frilen tiar företagit sig att göra ordet anskaffa liktydigt med återskaffa, och sedan lian verkställt denna godtyckliga öfversättning, har Frihtn på denna väg letat sig fram till de spetsfundiga kommentarie!' öfver Utskis ifrågavartde mern., hvilka Utsk. fått sig ålagdt alt taga under öfvervägande.
I öfrigt har, i afseende på formen för heslutet, den anmärkn. blifvit gjord af Hr Frih.
Palmstjerna, Carl Ollo, att R. o. Ad. må, såsom ersättning för det å Landimarskalksklubben bortstulna silfver, anslå den upgifna summan 360 redr B:co, samt öfverlemna åt Riddarh.Direkt, att med Hr Odencrantz upgöra om anskaffandet af nya silfverpjeser i de bortstulnas ställe.
Med föranledande häraf, har Utsk. ansett sig böra meddela det yttrande, att Utsk. för sin del, och med all aktning i öfrigt för Hr Frih.
Cederströms skriflslällareförmaga, icke kan inse giltigheten utaf den af Hr Frihtn gjorda anmärkn., emedan Utsk. finnér sitt förra mern. uti nu förevartde ämne, läst med upmärksamhel och i ett sammanhang, innebära den oförlydbara mening, all de medel, hvilka skola till Hr Odencrantz från Riddarhuskassan utgå, borde användas att i stället för de å Adelns Klubb tillgripna silfverpjeser, anskaffa andra ”af enahanda beskaffenhet och till samma vigt,” hvilka sistnämnda ord också finnas uttryckte uti ingressen till Utskts hemställan.
Utsk. finner således \ denna omständighet ingen anledn. alt förändra ordställningen ali sin förut gjorda framställning angtde den ifrågavartde ersättningen; men då Utsk. deremot leranar företräde åt det af Hr Frih.
Palmstjerna framställda förslag lill beslut i ämnet, får Utsk. i enl. dermed, vördsamt tillstyrka: att R. o. Ad. må anslå en summa af 360 r:r b:co att från Riddarh.Kassan utgå, för att dermed, i st. f. det natten till d. 6 sisll.
Februari å Landtmarskalksklubben i K.
Operahuset bortstulne K. M. och Kronan tillhörige silfver, låta anskaffa följande likartade pjeser, nemi.:
En oval sockerask med lock, vägande . 80£ lod silfver. 22 st.
Theskedar, märkta med glob och 3 kronor uti 38£ „ En thekanna med trädhandtag ... 64 „ Ett lock till ett Thekök på svartbetsad trädfot 32 „ och torde Riddarh.Direkt, bemyndigas att med Hr Majoren Odencrantz upgöra om beställning och inköp af nämnde silfverpjeser, samt deras öfverlemnande tili K.
Hof - ilo Den 5 Augusti. förvaltningen; blifvande häraf en följd, all, derest någon af de bortstulne effekterna framdeles tillrättafås, dessa eller värdet deraf, komma ali tillfalla Riddarh.kassan.
Stockholm d. 25 Juli 1S51.
På RiddarhusUtsk:s vägnar.
Gust. Toll. IV.
Anmäldes lill justering, men bordlädes, uppå derom af Gr.
Lagerbjelke, Gust., och Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., gjord begäran, nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
St:s and. skrifvelser till K. M. i N;o 139, angide sökt garanti af Staten, i afseende på anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle; N:o 140, ang:de ett lån för upbyggande af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; och N:o 141, ang:de åtgärder för verkställighet af beslutad indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro lill serskildta ändamål anvisade.
För det att de bordlagda skrifvelseförslagen icke måtte uppehållas, anhåller jag att desamma mätte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum. R. o.
Ad. lemnade härtill sitt bifall. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 10 på aftonen.
Onsdagen den 6 Augusti 1851.
Justerades 8 prot.utdr. för gårdagens plenum samt plcniprot. för d. 21 sist).
Uplästes lill justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde förslag lill R.
St:rs und. skrivelser till K. M.:
Den 6 Augusti. lil N:o 139, ang:de sökt garanti af Staten i afseende på anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle; N:o 140, ang:de ett lån för upbyggande af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; och N:o 141, ang:de åtgärder för verkställighet af beslutad indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro till serskildta ändamål anvisade.
Uplästes ett af Hr af Forselles, Adam Magnus Philip, inlemnadt sålydande mern.:
Då oförmodade enskildta angelägenheter för mig inträffat, som hindra mig, alt som Revisor deltaga i Revision af Stats-, Banko- och Riksgäldsverken, får jag i ödmjukhet afsäga mig denna befattning.
Uppå af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., i anledn. häraf gjord hemställan, beslöt R. o. Ad., att nästa Lördag, efter förrätladt val af Ledamöter och Suppleanter i förstärkta Const.Utsk., företaga val af en revisor i st. f. Hr af Forselles.
Jemte tillkännagivande att Hr Få h raeu s, Olof Immanuel, såsom ledamot af StatsUtsk. begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från och med morgondagen, anmodade H. Ex.
Hrr Elektorer att sammanträda lill val af en ledamot i StatsUtsk. under ledighelstiden.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 2 och 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 274, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, angrde bildande af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare.
Uti StatsUtsk. har jag i denna fråga varit af annan mening än Utsk:s pluralitet.
Jag har ansett att afsåttandet af 80,000 r:dr för ifrågavar:de ändamål vore för samma ändamåls vinnande otillräckligt, samt derjemte att den åsyftade pensioneringen af folkskolelärare icke borde genom bidrag från Statens sida åstadkommas.
Jag anser nemi. att pensioneringen af nämnde lärare bör öfverlemnas åt socknarnes egen omsorg och om så icke sker, skulle det slutligen föranleda till en så betydlig Statsutgift, att den skulle vida öfverstiga hvad man f. n. föreställer sig.
Församlingarnes antal i riket är något öfver 2,400 och antalet af Skollärare ännu något mera.
Man kan antaga detta sednare antal till omkring 3,000.
Om man nu förespeglar detta stora antal möjligheten af alt efter en viss tjenstetid erhålla pension för sin återstående lifstid, så skulle följden otvifvelaktig! blifva den, att lärarnesöka att så länge qvarstå i sina befattningar, till dess de blifva pensionsberätligade, troligen skulle en tredjedel eller 1,000 öfverhufvud komma på pensionsstaten.
Om man nu antager, att den minsta pension, som skulle kunna dem tilldelas vore 100 r:dr om året, så utgjor - 112 Den 6 Augusti. de detta en årlig utgift af circa 100,000 r:dr.
Utsk. liar visserligen förutsatt att lärarne sjelfva skulle genom årliga bidrag deltaga i bildandet af den ifrågasatta pensionsfonden, alt äfven socknarne å sin sida skulle dertill tillskjuta medel, samt att Staten således skulle undgå att gifva annat bidrag än en grundfond, som skulle underlätta tillkomsten af sådana pensionsanstaller i alla rikets stift.
Men det kapital af 80,000 r:dr, som för detta ändamål skulle afsättas, anser jag vara alldeles otillräckligt för alt pensionsbeloppet för del stora antalet af folkskolelärare i riket skulle blifva på något sätt lillfyllestgörande.
Dessutom anser jag alt pensionering af folkskolornes lärare skulle måhända i icke ringa mån motverka det hufvudsakliga ändamålet med dessa skolor, hvilket alldeles icke är alt underhålla flera 1,000 personer på ett eller annat sätt, utan det att undervisa den upväxande ungdomen uti Gudsfruktan, laglydnad, sedlighet och förståndighet.
Jag befarar nemi., att undervisningen af allmogens barn skulle lida deraf, att lärarne lockades att under en så lång tid som 30 år och följaktligen lill en ganska hög ålder, qvarstanna i en befattning som kräfver lärarens hela kraft och verksamhet.
Medan läraren är ung och nitisk, omfattar lian med värma och ifver sitt ansvarsfulla kall, men småningom går det med honom som med hvarje annan, att nitet förminskas med de aftagande kroppskrafterne, och slutligen, om han genom vissheten af en årlig pension till hvilken han så mycket mer kan anse sig berättigad om han dertill bidragit, förledes att qvarstanna på en plats, der han icke längre förmår verka som sig bör, måste lian mer eller mindre försumma sin tjenst och ändamål med folkskolans bildande blir då förfeladt.
Om åter intet hopp att på ålderdomen vinna pension, qvarhåller läraren på denna sin plats, så sysselsätter han sig en längre eller kortare lid, allt efter omsländigheterne, med barnens undervisning, och sedan riktar han sin verksamhet åt något annat håll, och lemnar lärarebefattningen, hvilket i min tanke vore det rättaste.
Vidare kan man anse det vara ganska betänkligt att af folkskolans lärare inom hvarje stift bilda en bestående korporation, och föranleda denna korporation att välja en direktion, som kan gifva deras verksamhet en bestämd riktning i ett eller annat afseende, hvilket måhända under vissa förhållanden icke skulle vara öuskligt.
Af dessa skäl anhåller jag att R. o. Ad. måtte återremittera detta utlåt., på det att Utsk. måtte få tillfälle att ännu en gång taga detsamma i öfvervägande.
Icke heller kan jag instämma i den åsigt, StatsUtsk. här har uttalat i afseende på bildandet af en fond till understöd och hjelp för pensionering af folkskolelärare.
Den ifrågasatta summan skulle snart visa sig vara alltför otillräcklig för ändamålets vinnande och vid påföljande riksdagar skulle man otvifvelaktigt erhålla ytterligare påkänningar för Den C Augusti. 113 för att förmå Staten att gifva ökade bidrag för samma ändamål, hvilket allt synes mig vara att beträda en farlig bana.
Jag vet icke ens huruvida lillgångarne vid denna riksdag medgifva afsalia ndet af den summa, som här är föreslagen.
Palmstjerna tror jag dessutom att det tillhör kommunerne att taga initiativet i en sådan fråga som denna, hvarföre jag får yrka afslag å nu föredragne utlåt.