Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Plåtens yttrande frikallad från att ingå uti personal-detaljernes granskning; men kan dervid icke afhålla mig att yttra min förundran deröfver, att Gr. v. Plåtens anmärkn. emot Konstructions-Statens personal-belopp, genast blifvit godkändt af Ordf:n i Förvaltningen af sjöärenderna; ty dylika förbiseenden af det behöfliga i ett, lemnar alltid anledn. att befara dem i annat.
Hvarje lands förhållande till andra Stater, utgör tvifvelsutan utgångspunkten för försvarsanstalternes ordnande, och då man obestridligt lärer böra antaga Sveriges anslutning till England, såsom en, för Skandinavien numera oafvislig politik, torde det vara på sitt ställe, att här uptaga de krafter
Englands sjöförsvar erbjuder såsom utväg till understöd för Sverige, om ett anfall ifrån sjösidan under sådane förhållanden skulle kunna tänkas.
Engelska sjömakten bestod förlidit år af:
För segel.
För ånga.
Linieskepp 43. 99.
Fregatter 20. 100.
Korvetter 58. 108.
Briggar D e 11 24 Januari.
Suni ma Briggar och mindre fartyg 61. 47. 108.
Kanonslupar med skruf 156. 156.
Hospitals-skepp 21. 21.
Ångfartyg med skofvelhjul 120. 120. 268. 444. 712.
Dessa fartyg föra tillsammans 16,871 kanoner, och 90,276 hästkrafter.
Dessutom förefinnes 112 större och mindre fartyg, ansedda ej mera förtjenta att genom reparationer underhållas; men en stor del deraf, troligen icke i mera bristfälligt skick, än flera af de skepp, som uti vår Marinbudget upföras på underhållskostnaden.
Engelska Marinbudgeten för år 1856 utgjorde:
För flottans materiel och personal 12,148,641 L.
St. n Transporttjensten 6,971,573 n ” Postpaket-farten 756.487 v Summa 19.876,665 L.
Detta utgör omkring 357,750,000 R:dr rint utom kostnaden för Artilleriet, som utgår från andra anslag
För Fransyska Örlogsflottan har jag icke kunnat förskaffa mig någon upgift för sednare årtal än 1849, då den utgjordes af seglande fartyg 290 med 1 1.7 73 kanoner, och ibland hvilka 53 voro linieskepp, och 58 svåra fregatter.
Ängflottan utgjordes då af 4 linieskepp, 20 fregatter, 30 korvetter, och 64 mindre fartyg; samt derjemte en mängd kanonslupar och mörsarefartyg.
Ångkraften räknades till 28,750 hästkrafter, och marinbudgeten utgjorde 157,860,000 francs, eller omkring 118,750,000 R:dr rmt.
Den Fransyska örlogsmarinen, är sedan 1849 otvifvelaktig! betydligt ökad.
Hyska flottan utgjorde i Östersjön 18S2: 36 ti 37 Linieskepp i godt stånd, samt derjemte ett betydligt antal fregatter och mindre örlogsfartyg, ångbåtar, samt en mängd kanonslupar, hvarå jag saknar bestämdare upgifter; men Marinbudgeten upgick 1848 till 57,750,000 R:dr rmt.
Almanach de Gotha 1857, sid. 658, utgjordes Ryska flottan 1856 af 3:ne divisioner uti Östersjön, med tillsammans:
Linieskepp 29, fregatter för segel 16, S:a 45. fregatter för ånga 5, a 5.
Korvetter 2, transportfartyg 3.
a 5 Summa 55. med 1,896 kanoner.
Härtill kommer en mängd kanonslupar, dels för rodd, dels för ångkraft.
Enl. samma Almanach de Gotha, sid. 652, utgjorde MarinIII II. “ 7 98 Den 24 Januari. budgeten 1852, 26^ millir Silfver Kubler, utgörande omkring 76,200,000 R:dr rint, och derjemte bygges f. n. starkt, uti Rysslands alla hamnar, sä, väl större sorn mindre krigsfartyg, hvaraf större delen med ångkraft.
Ryska Örlogsflottornes hela personal, militära, civila, och varfsarbetare uptagcs för Östersjöflottorne tili 69,348 personer; och deraf sjö-, eller skepps-officerare 813.
Skärgårds-oflicerare 316. Sjö-Artilleri-officerare 253.
Summa Officerare 1,382.
Då man ifrån dessa upgifter företager granskningen af hvad som uti K. M:s Nåd.
Propos., i afseende å Femte Hufvudtitm förekommer, så finner man, att äfven med beräkning af, utaf R.
Riksdag beviljade utomordentliga anslag för Örlogsflottans iståndsättande, man med de, vid sista Riksdag beviljade så väl ordinarie, som extra anslag, icke hunnit längre, än att man vid 1858 års början, beräknar sig kunna upkotnma till:
Segelskepp tjenstbara af lista klassen 4.
D:o d:o med ånga 2.
D:o d:o af 2:dra klassen 2.
D:o d:o af 3:dje d:o 1.
D:o tjenstbart till skrofvet men incomplette till inventarierne 1- Segelfregatter af lista klassen 2.
D:o af 2:dra d:o 3.
Segelkorvetter 5.
Briggar 4.
Skonerter 5.
Angkorvetter om 2 å 300 hästkrafter 3.
Större ångfartyg om 60 å 140 d:o . 3.
Summa segelskepp, fregatter och mindre fartyg 27. ångskepp, korvetter och ångfartyg 8.
Då man vidare följer upgifterne för Femte Hufvudtitm, finner man att vi, med troligen allt hvad som till Marinbudgeten torde kunna anslås, skulle vid 1872 års början, upkomma till ett yttre örlogsförsvar af 8 ångskepp. 3 af nyaste och största klass. 3 af äldre och lista klass, och 2 af d:o och 2:dra d:o; hvaribland åtskilliga likväl torde minst räkna 70 års ålder ifrån sin första tillkomst. 4 ångfregatter; 1 af nyaste och största klass; 2 af äldre lista klass; och 1 af d:o 2:dra d:o. 2 segelfregatter af 2:dra klass; 4 korvetter; 1 brigg; 4 skonerter; 3 ångkorvetter om 2 å 300 hästars kraft; 5 större ångfartyg af 60 it 140 d:o d:o och tillsammans en Den 24 Jan u a ri.
99 örlogsflotta af 31 fartyg, stort och smått, seglande och med ånga försedd, eller .3 fartyg mindre än upgiften för 1858 års början innefattar.
När här tillägges skeppens årliga försämring, genom byggnadsmaterielets jemna närmande till förruttnelse, så minskas utsigterna ännu mer, att kunna nå den höjd af antal skepp för örlogsflottan, som af andra blifvit förestäldt såsom önskvärdt, men utan fästadi; afseende vid möjligheten att upnå målet, vare sig i personelt eller materielt hänseende.
Utaf de sednaste tilldragelserna i Östersjön, har åtminstone allmänhetens sunda förstånd inhämtat, hvad Rysslands 36 å 37 linieskepp, med dertill hörande fregatter, korvetter och ångfartyg uträttat, emot de allierade flottorna.
Man torde således utan förmätenhet kunna fråga: hvad man egentligen åsyftar med ett så obetydligt yttre örlogsförsvar som den Kongl. Propos:n uti Femte Hufvudtit:r. framställer.
Om man förutsätter möjligheten af ett krig mot Skandinavien, ifrån Rysslands sida. utan Vestmakternas hastande till vår undsättning, hvilket så vidt menskligt förutseende tillåter, måste (örklaras för en omöjlighet, men det omöjliga för ett ögonblick förutsatt:
Skulle vår Linieflotta icke då uti öpna sjön blifva totalt förstörd af den så öfverlägsna Ryska?
Instängd uti Carlskrona åter, skulle den uträtta detsamma som den betydliga Ryska flottan under åren 1854—1855, instängd uti Cronstadt.
Dertill torde äfven komma, att Carlskrona i afseende å sina befästningar, och genom sin belägenhet, på långt när icke är något Cronstadt; i följd hvaraf denna flottans station säkerligen icke skulle kunna värnäs för ett bombardement; detta, törhända mera än ifrån ett håll, med den kastvidd, och de krutladdningar projektilerna under sednaste tiden erhållit, och hvarvid de kongrevska raketerna icke heller skulle underlåta alt ådagalägga deras förmåga.
Ett förhållande som måhända torde böra tagas i betraktande vid de ökade kostnaderna för befästningarne å sjelfva inloppet till Carlskrona.
Med Vestmakternes deltagande uti Skandinaviens försvar i Östersjön, äro våra vid 1872 års början, åtminstone till någon del. redan halfruttna 8 ångskepp, helt och hållet obehöflige; och ingalunda utgörande något vilkor för Vestmakternes biträde.
Jag har här uti mina händer, till StatsUstk:s och till allmänhetens tjenst ett originalförslag, tili besättningslista för K. M:s Örlogsflotta, som utrustades i Carlskrona, och hvilket aproberades af K. M. d. 5 Febr. 1789.
Det uptager linieskeppens antal till 21.
Stora fregatter 9.
Repeter-fregatter och smärre fartyg 12. eller tillsammans 42. 100 D e n 24 Jan u ari.
Bemanningen med befäl och allt till 16,595 personer: och deribland soldater af Arméen 3,048.
Besättnigarnes svaghet ådagalägger omisskänneligen brist på tillgångar, hvilken vid svårare bestyckning, skulle nu blifva ännu mera kännbar.
Med denna betydliga flotta uträttades likväl under kriget 1789 och 1790 ingenting.
Rysslands sjömakt, och materiella resurser, voro i denna väg då, på långt när icke stigne till samma höjd som nu; när våra utvägar deremot, genom förlusten af både Finland och Pommern, minskats, i samma mån som Ryska makten ökats.
Vårt yttre sjöförsvar, eller den egentligen stora flottan, har aldrig lemnat några stora resultater.
Att här ådagalägga detta, vore utan ändamål.
Svenska flottans sjötåg af Törnqvist, och äfven sednare af Gyllengranat, gifva nogsamt vid handen, att tapperheten vid enskilda strider, varit öfver allt beröm utmärkt; men om vunna sjöslag eller bataljer, lemnar historien intet vitt nesbörd; ty segern vid Hogland, torde numera icke af historieforskaren kunna såsom sådan antagas, sedan den furstliga, s. k. rsegraren», till följd af de menskliga storheternas gemensamma lott, i grafven icke mera utgör ett föremål för smickret.
Vare detta sagdt utan minsta afsigt att stöta någon korporations ömtålighet; der händelserna tala, kan dessutom sådant aldrig komma i fråga.
Den uti 1789 års förslag öfver Orlogsflottan upgifne skeppsstyrka, var ingalunda utgången ifrån Sveriges egna medel.
Den var en produkt af understöd från Frankrikes politik, att genom Sveriges uprätthållande, underhålla en öfversigt emot utvecklingen af Rysslands redan då befarade upstigande till det stora öfvervälde, som det i sednare tider, och särdeles genom inkräktningarne af Pohlen och Finland, åtminstone i synbar motto upnått.
Jag har visserligen inom detta rum hört yrkas, att vår flotta borde upbringas ungefär till samma styrka, som det, af mig företedda förslaget af 1789 antyder; men jag anser våra financiella utvägar icke medgifva det.
De dertitl erforderliga materiella tillgångarne, i fråga om skeppsvirke, hampa m. m. förefinnes icke inom vårt land; och en, för ändamålet fullt befaren sjöbemanning för en sådan skeppsstyrka, är hos oss påtagligen icke att tillgå.
Döljom icke, att öfvermod, och ett allt för stort sjelfförtroende aldrig ensamt varit tillräckligt för bevarandet af Statens sjelfständighet!
Jag frågar: hvartill under sådane förhållanden skulle gagna, att med en betydlig del af folkets skattebidrag, utan något antagligt ändamål, vagga sig i föreställningen att ännu vara, eller att i framtiden ens kunna blifva, en sjömakt, i ordets begripliga mening?
Jag djerfves påstå, att den upetällning af frågan som jag har tillåtit mig, är så logiskt riktig, att den näppeligen lärer kunna motsägas; och jag har helt enkelt -— uttalat ställningen sådan den är.
De» 21 Januari. 101 Gr. v. Platen har, under den beklagligt allt för korta tid Marinportföljen af honom innehades, inlagt en stor och värderik förtjenst, uti sanningens afslöjande, medelst en öppen och ärlig upgift, huru klent det stod till med vårt sjöförsvar.
Han föreslog de gamla skeppens nedhuggande till lämpligare Certer och klandrades derföre ganska starkt, ehuru efter mina åsigter, helt och hållet obefogadt.
Jag tror mig böra gå ännu längre, då jag föreställer mig, att slopandet af de gamla skeppen och afyttrandet af de nyare, om sådant låter sig göra. vore den mest rationella utvägen, att en gång vinna ett slut på tvisten, emellan en linie-, eller en kanonslups-flotta; eller emellan ett yttre eller ptt inre Skärgårds-försvar, såsom lämpligast att bekosta.
Att såsom del af en monarkisk Statslyx, underhålla en liniefiotta, som efter all möjlig förnuftig beräkning, aldrig kan komma att göra landet någon nytta, synes mig nära nog oförsvarligt, och föga öfverensstämmande med den lagstiftande magtens pligt, att vid anslagens beviljande skilja det verkliga, ifrån det inbillade, och allt för luftiga i fordringarnes framställning.
Jag respekterar andras meningar, äfven då de äro motsatta mina; men jag erkänner endast den allmänna meningen som skiljedomare emellan de stridiga åsigterna.
Sjöministern förordar, med afseende å roddfartygen, att rall nybyggnad af omförmälde Skärgårdsfartygs Certer, t. v. borde upskjutas, och f. n. stå tillbaka för andra, mera vigtiga och större arbeten; dels emedan det alltid faller sig jemförelsevis lättare, att i hast tillskapa en mindre och enkel, än en större och mera sammansatt materiel Jag skulle härvid allt för mycket misstaga mig, om Hr Sjöministern vid detta tillfälle icke råkat ådagalägga en, den allmänna meningen inom Sverige, helt och hållet motsatt åsigt.
För den s. k. linieflottans mera eller mindre lämplighet, såsom ingående uti Sveriges försvarsplan, torde man allmänneligen icke ännu gjort sig så fullkomligt reda; men Skärgfirdsvapnet deremot har länge omfattats med Svenska allmänhetens förkärlek; hvadan Hr Sjöministerns ofvan åberopade åsigt har väckt stor förundran, och blifvit allmänt emottagen med en vemodig känsla.
Jag har äfven att till StatsUtsk. öfverlemna ett, af Konung Gustaf den III egenhändigt påtecknadt, förslag, öfver Arraéens flotta, sådan den till 1790 års kampajn utrustades, och med hvilken Konung Gustaf den III personligen tillkämpade sig den afgörande segern vid Svensksund; samt i sammanhang dermed freden i "Wärele.
Detta förslag utvisar, att flottans styrka ej var så obetydlig; och att dess upbringande nu, till ett lika antal fartyg, ej klefve så lätt, att vid nutidens stegrade fordringar, utan förberedelser åstadkomma, som Hr Sjöministern synes förutsätta. ira Den 24 Januari.
Det lärer icke heller ännu vara så fullkomligt afgjordt, att roddflottan till följd af ångkraftens utveckling, torde blifva helt och hållet förkastlig.
Jag föreställer mig deremot, att en ångkanonslup för hvarje division roddslupar, eller för ett större eller mindre antal, torde en gång blifva den ändamålsenligt ansedda proportionen.
Då nära sex roddslupar med samma armering som ångkanonslupen lära kunna åstadkommas, föt hvad denna sednare ensamt kostar; så torde nyttan af roddtlottans uteslutande förvandling till ångfiotfa, ännu vara ganska problematisk, och lärer i Norrige en fördelaktigare Certe för ett mellanting, emellan den nuvar:de slupen och jollen, redan vara bepröfvad, samt åstadkommet] med ett betydligt lindrigare kostnad, än den nuvartde slupens; och likasom jollen. blott förande en bombkanon.
Jag döljer mig ingalunda, och bör icke heller i denna del undanhålla min öfvertygelse, i afseende å de svårigheter, som vid betraktande af Rysslands öfvermakt, framställer sig äfven för ordnandet af vårt Skärgårdsförsvar, till en sådan styrka, att inan dermed kunde anse sig i tillfälle, med fullt hopp om framgång möta öfvermakten.
Om det är sant att Ryssland under kriget byggt ända till 500 kanonbåtar, och deribland många med ånga, så upkommer visserligen härvid, i fråga om öfvermakten, samma betänkligheter i afseende å Skärgårdsvapnet, som det jag visat kunna motses för linieflottan; och huru man än vill ordna sjöförsvar för Sverige, stannar man alltid vid den slutsatsen, att vt dervid äro beroende af Vestmakternes biträde och hjelp, och hvilken under det för handen vartdo Europeiska Statsförbundets skick, nu mera icke bör kunna uteblifva.
För Skärgårdsförsvaret upstår likväl den betydliga skillnad, att en mindre styrka, skyddad utaf skär och klippor, genom manöver, och klokt begagnande af lokalförhållanden, kan i sund och vikar, samt uti insjöar göra äfven en starkare fiende betydligt afbräck; och att en kanons! ups-ffotta kan åstadkommas och underhållas med ojemförligt mindre kostnader än en linieflotta.
Derjemte förekommer äfven till Skärgårdsvapnets fördel, att Vestmakterne deruti hos oss, i händelse af behof, böra kunna påräkna ett understöd, sorn minskar nödvändigheten för dem, att med större svårigheter medföra kanonbåtar till Östersjön.
Skärgårdsvapnet är dessutom behöfligt för försvaret af inloppen till våra kuststäder, och landstigningsställen, och kan på våra insjöar betydligt bidraga till understödjande af Arméens, så väl försvars-, som anfallsrörelser.
Ali tankegång i detta vigtiga ämne stannar likväl efter mina åsigter vid den slutsats: att landtförsvaret, i förening med en stark kanonslups-flotta, är det enda möjliga, hvarpå Sverige isolcradt och utan allt främmande biträde, kan fästa sin vilja och sitt hopp, alt med framgång försvara sitt område, sin sjelfständighet och sin frihet. 11 e n 24 J a nu ar i. 103 Varl kringflutna läge gör oss till etl handel- och sjöfartidkande folk.
Må vi derföre till handelns, och till vära landsmäns skydd, i alla farvatten, bekosta underhållet af en Marinflottilj, för ett sådant behof till Certer, bestyckning och äfven till ångkraft ändamålsenligt anordnad och beräknad.
Må vi dertill hålla en personal, som genom en jemn sjötjenstgöring, blefve i tillfälle, alt öfva ett fullständigt sjömanskap.
Härtill fordras likväl icke Statens betungande med 5 Amiraler, och med samma öfverflöd i andra högre grader.
Deremot torde det blifva af en oumgängelig nödvändighet, att åter hell och hållet skilja den större skeppsflottans
Stat ifrån kanonslupsfloltans.
Jag har nu sökt fästa upmärksamheten vid de ämnen i K. M:s Nåd.
Propos., rörde försvarsverken, hvilka för mig, framstått såsom de vigtigaste, att för fäderneslandets framtida säkerhet tagas i omsorgsfullt öfvervägande.
Jag har framlagt dessa tankar, ingalunda under något förmålet anspråk, att härmed hafva undersläldt StatsUtsk. någon plan för Sveriges sjöförsvar.
Mitt syfte har endast varit, att fästa R.
Sits och allmänhetens upmärksainhet å den brist af en sådan förnuftsenlig plan, hvarunder Sveriges Statsförvaltning synes framgått under loppet af snart fem tiotal af år.
Det är möjligt att våra Styrelser, under donna långa tide rymd. förestält sig att planerne, ehuru uti osynlig måtto, varit inrymde inom deras hufvuden: men det har varit ganska svårt, eller rättare sagt omöjligt, få folket alt sätta tro dertill.
De tider äro numera förbi, då försvarsanstalterne räknades till Statshemligheter.
Försvarskrafterne ligga nu uteslutande hos folket; och del är derföre det vill och bör veta, huru sjöförsvarsanstalterne i deras helhet och i sitt sammanhang äro ordnade.
Det bör i förväg känna, hvarthän, och på hvad sätt, dess krafter vid farans stund, äro kallade att verka.
Regeringens förslag vid denna Riksdag, i afseende å sjöförsvaret, har åtminstone för min upfattning. icke företedt mera system, eller mera omfattande planer, med ledning af våra förändrade politiska förhållan len, än i afseende å landtförsvaret redan af mig blifvit anmärkt.
Ifrån denna åsigt, tager jag mig den friheten föreslå, att R.
St., vid bestämmande af anslagen, för sjöförsvaret afslår nedläggandet af någon kostnad, vare sig för nybyggnad, eller till underhåll af linieskeppen; att R.
St. bestämma ett särskildt anslag för kartonslnpsflottans bringande till den största möjliga, med penningetillgångarne förenliga böjd; att af de äskade löneförhöjningarne endast, och under form ocb benämning af provisoriskt, måtte bifallas, endast hvad som begäres ifrån och med Premier Löjtnantsgraden, utföre de lägre graderna igenom, likväl vid beloppens bestämmande, med fästadt afseende å det förliöjdn traktamente, som vid den effektiva sjörensten upbärei; 104 Den 24 Januari. samt att det begärdta anslaget för ökade pensioner, icke bifalles förr, än en ny och mera planmässig- organisation af flottans befäl, blifvit II.
St:s godkännande understäld.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 14 och 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 24, ang:de väckt fråga om uplåtelse af jord lill Strömsholms kanal-bolags disposition.
Jag anser mig böra tillkännagifva, att jag icke var närvar:de i StatsUtsk., då detta Utlåt, afgafs.
Att Utsk. kommit till det slut, som Utlåt, utvisar, är ganska förklarligt, enär Utsk. icke fått sig meddeladt några andra uplysningar i frågan än dem, som sjelfva motionen innehåller.
Som jag nu är i tillfälle att meddela sådane uplysningar hvilka jag vill hoppas skola förmå Utsk. att, vid frågans förnyade handläggning, komma till ett annat resultat, får jag, jemte anhållan om återremiss af Betänk:t, härmed öfverlemna en P. M. ifrån Strömsholms kanal-bolags Direkt, hvilken fullständigt utreder frågan.
Den härefter uplästa pro memorian var sålydande: B. H.
St:s StatsUtsk. har i Utlåt.
N:o 24 ansett sig böra hemställa att den af Hr Bråkenhjelm, B. hos II. o. Ad. väckta motion om uplåtande af högst fem tunnland jord, belägen på dels Strömsholms Kungsgårds, dels Länsmansbostället Horns egor, till Strömsholms kanalverks fria disposition för att tjena till uplagsplats för varor samt upförande af bostäder åt upbördsmän m fl. tor kanalverket och trafiken nödiga behof, icke borde f. n. lill någon åtgärd af B.
St. föranleda, och detta på de grunder, att, ehuru för kanal-bolaget vore af vigt att komma i besittning af tjenligt belägen mark till uplagsplatser för kanalen, motionen likväl icke åtföljts af några handlingar till bestyrkande al de deruti meddelade upgilter, äfvensom att mindre lämpligt vore, att frågor af denna beskaffenhet understäldes B.
St:s pröfning och afgörande förr än de blifvit af vederb. administrativa myndighet handlagda.
Strömsholms nya kanal-bolags direkt., som härom erhållit kännedom, får, i anledn. af nämnde Betänk:de, vördsamt meddela följande uplysningar:
Enl. den af K. M. för Strömsholms slussverks ombyggnad i Nåder faststälda plan hade Bolaget allenast till åliggande att, der vägöfvergångar öfver den åtta mil långa segel- och kanalleden voro behöflige upföra fasta broar; och jemlikt K. M:s d. 28 April 1842 för Bolaget Nådigst utfärdade privilegium har Bolaget icke skyldighet att utsträcka kanalverkets södra ändpunkt längre än till gamla slussverkets ändpunkt på Strömsholms Kungsgårds egor. vid sjön Freden.
Sorn åter kanal-bolaget insåg, att bestämmelsen i förra hänseendet skulle, om den iakltagits, vållat för all framtid ena - Den 24 Januari.
105 handa olägenhet för trafiken, som hittiis egt rum, nemi. att segelfartygen för att framkomma under de många fasta broarne, måste nedfälla masterna, och att den dessutom skulle aldeles omöjliggöra trafik med ångfartyg, beslöt Bolaget redan för tio år sedan, att rurliya broar af jern på hela kanalsträckan borde upföras; hvilket beslut sedan detsamma af K. M. i Nåder bekräftats, bringats till verkställighet.
Skall emellertid detta, för den Jiögst betydliga kanalrörelsen så vigtiga och välgörande beslut vinna den dermed åsyftade verkan, måste ovilkorligen den fasta bro, som förenar Bergås udde med fasta landet i Rytterns socken, och ligger mellan sjön Freden samt Hammarviken af sjön Mälaren, så förändras, alt ångbåtar äfven under denna bro må kunna framkomma, hvartill åter de broiiållningsskyldige. som af kanalfarten icke hafva det ringaste gagn ej kunna förpligtas.
För kanal-bolaget återstår då ingen annan utväg om ej det stora ändamålet med ångbåtsrörelse skall förfelas, än att åtaga sig försätta och underhålla jemväl Bergås-sunds bron i nyssberörde skick, och att således frivilligt utsträcka kanalverkets södra ändpunkt till östra sidan af Hammarviken.
Då denna utsträckning af åligganden omöjligen kan tillskynda kanal-bolaget ringaste direkta fördelar, men deremot gifvet måste föranleda, nu och för framtiden till utgifter, som kunnat undvikas, lärer det vara obestridligt att ifrågavtde mått och steg, om de sättas i verket, afse kanalrörelsens och de trafikerandes, således det allmännas direkta gagn och fördelar, kanalbolagets endast i indirekt väg.
Men lika påtagligt är, att ingen större koinmunikationsanstah kan upfylia sitt ändamål utan att vara försedd med upiagsplatser, till trafikens fromma, på lämpliga ställen och förnämligast vid ändpunkterne, äfvensom att egaren till kanalen eller jernvägen, vare sig kronan eller enskildt bolag, derstädes måste ega tillräckligt utrymme för egna tjenstemän och betjente, magasiner m. m.
Antingen således
Strömsholms kanal verk får sin södra ändpunkt vid nordvestra sidan af sjön Freden, eller östra sidan af Hammarviken, måste således kanal-bolaget, för rörelsens och eget behof förskaffa sig dylikt utrymme, så vida de största olägenheter och obehag skola kunna undvikas.
Men nu tillhör den mark, som här kan komma i fråga till uplåtelse, antingen helt och hållet Strömsholms Kungsgård, eller till en del denne och till en annan del en kronans boställslägenhet, hvaraf följer att nämnde mark, jemlikt 1 § i Kongl. Förordn:n d. 20 Nov. 1845 om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, icke är föremål för expropriation.
Och utan B. H.
St:s samtycke kan den icke heller, emot stadgandet i 77 § ll.-F:n, af K.
M. till kanal-bolaget uplåtas.
Då nu Hr Bråkenhjelms motion ieke afser någonting annat, än att K. H.