Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom ett motstycke vill jag nämna hvad som för några dagar sedan passerade vid en bolagsstämma, der jag var närv:de, emedan jag hade en aktie i bolaget.
En ung man af , några och trettio års ålder föreslogs till disponent, bans studier voro gjorda på ett handelskontor, han hade haft lön från sitt första inträde i tjenst, och nu föreslog man för honom en aflöning af 9,000 Rdr, och jag är förvissad att ingen af aktieegarne ansågo det vara för mycket.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad och Hr Akerman aflägnat sig, blef propos. till bifall å Utsk. förevarande hemställan framstäld, men bosvarad med Nej; hvarefter R. o. Ad, biföll att aflöningen för Kommers-Kollegii President skulle i öfverensstämmelse med K. M:ts Nåd.
Propos. bestämmas till 9,000 Rdr Rmt.
Vidare förekom och bifölls Utslcs i mom. b. afgifna förslag angtde aflöningen för Kansiisterne i Bergs-Ko 1 legii kansli och Advokatfiskalskontor.
Då härefter förekom Utsk:s i mom.
C. gjorda hemställan ang:de arfvoden för Stipendiater eller extra Grufveingeniörer, yttrade Hr Akerman:
Jag är så mycket nöjdare med Utsk.-s för slag i denna punkt, som 2:ne sådana platser annonserats lediga, utan att någon sökande anmält sig, men om Utslcs förslag bifal— lgs, så blir man kanske i tillfälle att besätta platserna, Jag tillstyrker derföre bifall.
Utsk:? förevarande hemställan bifölls.
Beträffande sedermera Utslcs hemställan rörande den för Kommerskollegium med Bergslagsstaterne erforderliga ansiagstillökning, anförde Hr Akerman:
Jag anhåller om bifall till nu föredragna punkt med uteslutande af orden: »dock anser Utsk. att, med afseende å de få göromål, som åligga den ene af de å staten upförde tvänne Registratorer, nemligen den för bergsärendeo, dessa båda platser lämpligen böra vid endera innehafvarens afgång förenas och göromålen derefter af en person bestridas.»
Man kan icke ålägga den ene af desse tjenstemän att utan någon löntillökning vid den andres afgång äfven åtaga sig hans göromål, och dessutom kunna dessa platser icke förenas så länge nuv:de instruktion fortfar att vara gällande.
Dessa Registratorer hafva rätt mycket alt göra, de skola föra diarium öfver inkommande mål, vårda Kollegii arkiv&c.; i KommersKollegium är målens antal mellan 2 och 3,000 och i Den 23 September f. m. ' 327 Bergskollegium öfver 1,000; vidare hafva båda dessa Kollegier lill följe af sin ålder stora och vidlyftiga arkiv, som måste vårdas.
Registratorn i Bergskollegium fick dessutom vid sista regleringen sig updragit ett nytt åliggande, nemi. att föra den s. k-, smidesboken, ett bokhålleri öfver jerntillverkningen i hela riket, hvilket fordrar icke obetydligt arbete.
Så länge nämnde göromål åligga Registratorne, så kunna dessa platser icke förenas och böra det ej heller, ty ehuru BergsKollegii göromål äro öfverflyttade på Kommerskollegium, så fordra do likväl särskilda kunskaper för deras behandling, och måste således tillhöra en särskild division under Kommerskollegium.
Jag förhyar min anhållan att R. o. Ad. ville bifalla punkten, med borttagande af ofvannämnda vilkor.
IIr Liljehöök:
Hr Åkerman har yrkat att det af Utsk. föreslagna vilkoret måtte utgå.
Jag vill icke invända något deremot, emedan jag saknar tillräcklig kännedom om frågan, men Utsk. har full rätt att då det föreslår en löneförhöjning stadga, att den, som vill komma i åtnjutande af denna löneförhöjning, skall åtaga sig nya åligganden.
Utskis mening var, att den ene Registratorn vid den andres afgång skulle erhålla en stor del af dennes lön, men i så fall skulle han äfven åtaga sig den afgångnes göromål.
Redan vid föregående
Riks dagar har det varit tvist om, huruvida R.
St:r skulle ega rätt att bevilia de af K.
M. begärda anslagen under vissa vilkor, om hvilka K.
M. icke kunde hafva någon aning, när anslagen af honom begärdes.
Det finns talare på delta rum, hvilka då hörande till oppositionen, drefvo den satsen, att R St:r hade rätt att vid de anslag som beviljades fästa hvad vilkor som helst; å andra sidan anfördes att R.
St:r omöjligt kunde hafva en sådan rättighet, emedan statsmaschineriet då skulle kunna komma att stanna på ett eller annat ställe, emedan Ständerna kunde vid anslagen fästa sådana vilkor, att K.
M. omöjligt kunde upfylla dem.
Då, som nu, var jag af den sednare åsigten, och kan derföre icke instämma i Hr LiIjehööks yttrande, att StatsUtsk. handlat behörigt, då Utsk. tillstyrkt det af K.
M. begärda anslaget med ett visst dervid fästadt vilkor.
Man länke sig det de Hrr, som upställt vilkoret, haft så ringa sakkännedom, att de rent af huggit i vädret, som man säger, och det är just hvad som här inträffat.
Hvad skulle väl då de kunskapsegande i frågan säga, när vilkoret vore omöjligt att af dem upfylla.
Jag hemställer nu om det väl är möjligt att förena två tjenster, hvilka, på sätt Hr Åkerman upgifvit, äro så trägna, att de hvarför sig kräfva sin man.
Derföre om vilkoret står qvar och den ena tjenstemannen afgår blir följden den, att dessa platser icke kunna i behörig ordning tillsättas, ty å ena sidan kan Kollegium icke sätta en tjensteman att sköta båda tjensterna, och å andra sidan är Kollegium icke i tillfälle att gifva löner, motsvarande de göromål, som tillhöra dessa tjenster.
Den 23 September f. a. förenar mig derföre med Hr Åkerman och anhåller att det af Utsk. föreslagna tillägget måtte helt och hållet försvinna.
Efter härmed fulländad öfverläggning yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i följd af det beslut E. o. Ad. redan fattat ang:de aftöningen för KommersKollegii President, den af Etsk. beräknade anslagstillökningen 13,369
Rdr 15 öre borde höjas till 14,369 ltdr 15 öre 11 mt och att R. o. Ad. derföre torde tillåta att propos. til! bifall å Utslcs förevrde hemställan med eller utan förändring framställdes med förbehåll om iakttagande af denna rättelse.
Ropades Ja. •> Jemte det Hr Gr. o, Landtm, härefter framställde att Hr Åkerman yrkat uteslutande af det vid anslagstillökningen af Utsk. fästade förbehåll i afseende på Registratorstjensterne, blef propos. framställd till bifall å Utsk:s förevrde hemställan utan förändring, men härvid ropades
Nej, hvarefter sagde hemställan bifölls med den af Hr Akerman yrkade förändring.
V ida re förekom och bifölls Utskrs tillstyrkanda angrde öfverflyttning å allmänna indragningsstaten af åtskilliga löner m. m.
Då sedermera förekom Utslcs förslag om de i BergsKollegii vård nu befintlige mineralogiska samlingars ölverlemnade till VetenskapsAkademien eller annan vetenskaplig institution, anförde Hr Akerman:
Jag har så mycket mindre något att an märka mot , Utslcs förslag att öfverlemna BergsKollegii samlingar till Vetenskap?Akademien, som jag sedan flera år sjelf varit betänkt pä ett dylikt förslag.
Dessa samlingar äro ganska rika, men under den tid jag haft förtroendet att vara chef för BergsKollegium har det icke mer än under ett halft års tid varit möjligt att få någon som velat åtaga sig vården om desamma, ehuru detta anslag 300
Rdr under flera år varit tillgängligt.
Samlingarne böra icke gå förlorade för vetenskapen och allmänheten, hvarföre de böra öfverlemnas åt någon institution, som förut har dylika.
Jag tillstyrker således
Utslcs förslag i sjelfva saken, men anhåller alt R. o. Ad. vill utesluta tillägget: »hvarefter nu utgående arfvodesanslag för samlingarnes vård, 390 rdr årligen, skulle kunna Statsverkets besparas.»
Som jag nämnde, så var detta anslag otillräckligt att skaffa samlingarne någon vård under den tid de tillhört BergsKollegiium, och om t. ex. samlingarne skulle komma att lemnäs till VetenskapsAkademien, äro dess tjenstemän redan förut så sysselsatta och i förhållande till sin sysselsättning, så ringa aflönade, att man enligt min tanka bör låta anslaget följa samlingarne, för att underlätta beredandet af den vård, sorn är nödvändig, om samlingarne skola åstadkomma någon allmän nytta.
Lilljehöök:
De här ifrågav:de 300
Rdr äro upförda på BergsKollegii stat, men då samlingarne skulle uphöra att vara förenade med BergsKollegium, så ansåg Utsk. det icke vara lämpligt att låta dem behålla detta anslag.
Utsk. föreställde sig att Den 2.3 September f. m. 329 samlingarne skulle komma att öfverlemnas antingen till VetenskapsAkademien, Fahlu Bergsskola eller Teknologiska Institutet, och pä alla tre ställena finnes redan förut samlingar och personer anställda för deras vård.
Jag medgifver visserligen att dessa personers lönevilkor icke äro öfverdrifria, men då i alla fall samlingarna icke skulle komma att vårdas särskildt för sig, så ansåg Utsk. det vara oformligt att gifva ett särskildt anslag till deras vård.
Jag anhåller derföre om propos. på bifall till Utskis Betänk.
Då härefter propos. framställdes till bifall å Utskis förevide förslag, ropades starka Ja jemte några Nej. hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
4:de punkten, angylc inrättande af eli statistiskt Embetsverk med benämning af Statistiska Tubcllltommissioncn.
Härvid föiekom först
Utskis tillstyrkande röride beviljande af ett anslag utaf 27.000 R Ir
Rmt årligen för inrättande af ifiågavide embetsverk, med dervid fästade vilkor, och yttrade sig derom:
I allmänhet anser jag det högst betänk ligt att inrätta nya embetsverk, då vi redan af dylika hafva snarare för mycket än för litet.
Vi hörde också ny ss Chefen för ett af Rikets Kollegier klaga öfver svårigheten alt viii tillsättande af lediga platser i embelsverken finna lämpliga kandidater.
Det ändamål man nu vill vinna genom det föreslagna Statistiska ämbetsverket, hade man, enligt min tanka, heldre bordt söka genom modifikationer uti redan befintliga embetsverk, än genom inrättandet af ett nytt.
Genom detta yttrande har jag ingalunda velat fram ställa något klander emot Regeringen, för det ulen framkommit med ifrågavide förslag, hvilket blifvit föranledt af Ständernas vid förra Riksdagen gjorda anhållan.
Ehuru man således icke kan annat än vara tacksam derför att K.
M. villfarit denna Ständernas begäran; tror jag likväl icke alt man af denna omständighet bör anse sig förhindrad att emot förslaget framställa de anmärkmr, till hvilka anledning må förefinnas.
Stirs begäran åsv flade, att finna ett medel, hvarigenom kunde vinnas så fullständiga och noggranna statistiska underrättelser, som möjligt.
Detta var målet, som åsyftades.
Ett nytt Statistiskt embetsverk var medlet, genom hvilket Ständerna trodde samma mål kunna vinnas.
Kan nu visas att målet bättre vinnes på annat, än det af Sländerne föreslagna sättet, bör man väl icke, genom antagandet af ett sådant, anses handla i strid med R.
Stirs vid förra Riksdagen uttalade önskan.
Allmänna ärender kunna bestridas på tvänne sätt.
De kunna anförtros antingen åt en enda person eller ock åt ett embetsverk eller kollegium.
Det sednare väljes i allmänhet, derför att man anser rättvisan säkrast vinnas genom den kollegiala formen, den ena embetsmannen är kontrollant på den andra.
Samma princip ligger äfven till grund för den konstitutionella styrelseformen.
Slån väljer denna sednare företrädesvis framför den despotiska, ingalunda derföre att den är enklare, utan derför att man fruktar 330
Den 23 September f. m. att lemna sig §t en enda persons godtycke.
Detta är orsaken till de s. k. blandade regeringsformerne, med Konung och Ständer.
Och i fråga om embetsbestvr, är den kollegiala formen vald för den större säkerket den anses lemna, men ingalunda derföre att den är den enklaste.
Med det nu föreslagna embetsverket är förhållandet likväl helt annorlunda, än med embetsverk i allmänhet.
Det kommer hvarken att handlägga ärender, på hvilka medborgares rätt bero, icke eller att förvalta allmänna medel.
Det får endast siffror att handtera.
Blifva dessa misshandlade, åstadkommes derigenom icke lidande hvarken för staten eller den enskilde.
IIär finnes således icke den vanliga anledningen till inrättande af fullständigt embetsverk.
Hela det statistiska bestyret kan utan fara öfverlemnas åt en enda person.
Utsåges härtill en skicklig person, tror jag att han skulle kunna uträtta vida mera, om han hade fria händer, än sorn kan ske när han är bunden vid vissa på stat upförde tjenstemän, af hvilkas större eller mindre nit och skicklighet arbetets gång bitr i hög grad beroende, ehvad egenskap Chefen än må ega.
En hvar, som arbetat i ett kollegialt embetsverk, känner allt för väl att, om ilo medel, sorn nu äro anslagna för arbetets förrät tande, öfverletrinades åt en enda person, som egde fritt att välja sina biträden, skulle denna kunna åstadkomma både en snabbare, bättre och mera omfattande produkt, än hvad som sker nu, när de särskilda detaljerna skola förrättas af särskilda på stat upförde tjenstemän.
Orsaken, hvarföre man i allmänhet icke kunnat välja denna enklare och mindre kostsamma utvägen, ligger, enligt hvad jag förut nämnt, uti den säkerhet och kontro'1, som erfordras.
Men detta hinder förefinnes icke i afseende å ifrågavarande bestyr.
Hvarföre bör man icke då välja den bana, som lättast förer till målet ?
Jag för min del skulle helst önska att, i stället för att nu organisera ett helt embetsverk, medel lemnades till K. M., för att af honom fritt disponeras i och för det åsyftade ändamålet, eller inhemtande af statistiska underrättelser.
Och kan jag härvid icke undertrycka en åsigt, jag länge hyst.
Enligt min tanka äro Ständer i allmänhet icke lämpliga och behöriga att organisera embetsverk.
Den detaljkunskap, som i sådant hänseende är nödig, finnes icke och kan icke finnas hos en Riksförsamling.
Det sätt, hvarpå man nu tillvägagår, eller att Ständerna bestämma beloppet för de särskilde Ijenstemännens löner, tror jag icke vara fördelaktigt, utan i stället i tiög grad försvarande embetsverkens ändamålsenliga organiserande.
Den önskan man länge hyst, att embetsverken skulle organiseras på ett mera tidsenligt sätt, tror jag skulle vida lättare kunna vinnas, om Ständerna för hvart embetsverk lemnade en viss summa, hvilken K.
M. ägde fritt disponera för det bestämda ändamålet.
Då likväl en sådan reform icke snart är att förvänta, torde man likväl kunna tillämpa idéen nu, då fråga är om en ny institution.
Vill man icke ens gå in derpå, så föreslår jag att man åtminstone dröjer med upgörandet af stat för detta embetsverk intill dess man fått någon erfarenhet, hvarpå man kan grunda en organisations - Den 23 September f. m. 331 plan.
Genomliiser man komiterades förslag, skall man finna att de icke för sig klart utredt hvad det statistiska embetsverket egentligen skulle få att göia.
De hafva endast med allmänna ord antydt sådant; men alldeles icke så noga bestämt göromålen, att man derigenom kan komma i tillfälle att bedöma lämpligheten af det framställda orgamsationsförslaget.
Skulle allt det uträttas, som Komilerade upräkna. blefve icke tiodubhla antalet af de före slagna Ijensteinännen tillräckligt.
Dertill skulle erfordras en personal villa större, än den. som nu finnes vid Rikets samtlige Kollegier.
Vill man derföre gå försigtigt till väga, så låter man först arbetet fortgå några år, derunder man hinner samla erfarenhet om arbetet och tivill,a krafter, som erfordras för dess verkställande.
Först sedan man inhemtat en sådan erfarenhet, kan man tänka på alt inrätta eli embetsverk på slat.
Man säger väl alt man ilar erfarenhet ifrån andra länder.
Me,n i fråga örn statistiska tipgifters inhemtande komma sk iljaktighelema emellan de särskilda länderna Samt deras olika administrativa förhållanden alt utöfva ett väsendtligt. inflytande.
Hvad som i detta hänseende kan vara lämpligt
Uti ett laud. kan möjligen finnas alldeles overkställbar! i eli annat niel beit olika administration.
Exempel är taget från Bel gien. men hara olikheten i afseende på ländernas o ika v nist räckhet, mäste förorsaka wisen t iga sk iljaktigbeter.
Komilerade hafva lagt så mycken vigt pä Centralbyrån, men i förbigående vill jag endast antyda ali, huru man än må organisera den. och huru nitiskt denna Byrå än må arbeta, blifva dork slutresultaterna beroende på den stone eller mindre noggrannhet, som finnes tili primärupgiflerna.
Aro dessa falska, så kan ju icke slutresultatet blifva annat än oriktigt.
Genom att hopsummera ett stort antal osanna upgifter, kan man ju icke skäligen vanta eli pålitligt resultat.
Nu hafva icke Komilerade visat huru man skall kunna erhålla dessa primärupgifter.
Under sådana förhållanden kan jtg för min del icke hoppas och förvänta så stora och vigliga följ ler af del föreslagna embetsverket. som en del personer tyckas förespegla sig.
Just om sättet alt förskaffa sig primärupgifter behofvea erfarenhet.
Innan man vidt Biger en slutlig organisation hör man innehafva tydlig kunskap om förhållandena, grundad
,på en säker erfarenhet.
Det kan annars hända, att man slutligen finner det blifva så mödosamt och så kostsamt att insamla de erforderliga upgifterna att Staten icke mäktar hära en så.Ian lunga.
Och är det min fulla öfvertygelse att. i händelse ett statistiskt embetsverk nu organiseras, vid hvarje Riksdag pretentioner på nya anslag dertill skola framställas.
Delta embetsverk år nemligen af den beskaffenhet, att dess verksamhet kan utsträckas i oändlighet, och då alla auktoriteter äga, om jag så får kalla det, en medfödd benägenhet att vidga sitt område, förefinnes ineen anledning att förmoda det skulle Statistiska Byrån blifva fri fiån denna arfsynd.
Må vi derföre besinna oss, innan vi beträda en bana, som vi icke veta hvart den leder.
Såsom ytterligare skäl, hvarföre slutliga organisationen bör fördröjas, vill jag fästa upmärksamheten på svårigheten alt omorganisera ett redan på stat upfördt embetsverk, der man 33} Den 23 September f. m. har .att kämpa emot tjenslemännens privata intressen.
Sådana personliga intressen hafva hittills utgjort tie svåraste hindren flir lämplig organisation af våra gamla embetsverk, och dessa skola i en framtid afven blifva det för Statistiska Byrån.
Med anledning af hvad jag nu haft aran yttra hemställer jag att R. o Ad., i stallet för bifalla StatsOt*k:s förslag, målte till K.
M:s disposition för statistiska arbeten lemna det föreslagna beloppet.
Sednast församlade Ständer uttalade inför K.
M sin åsigt om vigten deraf, att en. så vidt möjligt är, fullständig, fortgående statislik, åskådliggörande förhållandena i alla förvaltningens grenar, biefve utarbetad, och anhöllo i underd. att K.
M. täcktes låta utarbeta och för It.
St:r vid denna Riksdag framlägga plan och förslag till inrättande af ett statistiskt embetsverk.
På grund af denna It.
Sl:rs underd. anhållan, förordnade K. M. en Komilé, hvilken ock sedermera afgaf förslag till ett så beskaffad! embetsverk.
Detta förslag, hvilket sedan blifvit till R.
St:r öfverlemhadt. hnlar just på de bufvudgrunder, hvilka R.
St:r sjelfva upgifnt, och jag föreställer ring derföre, att R St:r svårligen kunna begå den inkonseqvensen all nu förklara ett sådant embetsverk ej erforderligt.
Hr Cederschiöld har yttrat, att detta skulle blifva hvad han kallar nett större embetsverk.» Häremot får jag endast erinra, alt det föreslagna statisti-k» emhelsverkets personal skulle komma att inskränkas lill en chef och tre underordnade tjenstemän, och likväl skulle det äfven omfatta nuvarande Tahe II l< omin iss ion en.
Jag hemställer alt R. och Ad må. utan att fästa afseende vid Hr Cederschiölds invändningar, godkänna StatsUtsk:s förslag, likväl med den förändring att chefens lön, på sätt K.
M. föreslagit, bestämmes till 5 000 R
Ir. enär det ingalunda kan anses obilligt, att denne embetsman får åtnjuta lika hög lön med de äldsta kollegii-råderne.
Hr M on t go m m er ie:
Hr Cederschiöld har sagt. att det vore svårt för R St:r att utfinna det sifferbélopp hvartill aflöningen för de särskilda embetsmännen borde bestämmas, och att man i det afseendet alltid korn att famla i mörkret.
Hr Cederschiöld kan tillämpa denna allmänna sats på den fråga som är å hane, ty p»g. 9 i Utskis Betänk.
Ateifirmes det förslag till aflnningsstat för Statistiska Centralbyrån, sorn K. M. upgjort, och detta förslag har Utsk. följt helt och hållet, med undantag af Chefslönen, som blifvit något nedsatt.
De af Otsk. föreslagna lönehesiämmelser hvila således på goda grunder och man kan ingalunda säga att Utsi,, dervid famlat i mörkt et.
Att åter som Hr Cederschiöld föreslagit sammanslå hela summan i en klump och ställa den till K.
M:s disposition, vore endast en onödig omväg, ty K.
M. komme ganska säkert att disponera den i enlighet med sitt till Ständerna afgifna förslag.
Hvad Chefslönen angår, så instämmer jag med den siste värde talaren att den bör Don 23 Sep t omber f. m. 333 höjas till 5,000 Rdr, men anhåller i öfrigt om bifall till Utsk:s förslag.
Jag är öfvertyga^, att R. o. A'i. är sinnad att bifalla förslaget cm ett statistiskt embetsverk» inrättande, och vill derföre icke yttra mig härom, synnerligen sedan en värd talare bär utredt såväl orsaken till förslagets afgifvande sorn orsaken, hvaifrtre det blifvit af StatsUlsk i hufvudsaklig mån tillstyrkt, .lag vill endast hälla ring IilI den föreslagna aflöningsslaten.
I likhet med föregående talare anser jag att Chefens lön bör förhöjas till 5.000
Rdr, och redan inom Ulsk. förklarade jag mig icke kunna inse, hvarföre han skulle benämnas »föreståndare» i st. f. den af K.
M. föreslagna benämningen »Chef», hvilken naturligtvis är rättare, då han i alla fall är en Byrå-chef.
De öfriga tjenstemännens löner har Utsk. föreslagit i enlighet med K. M:s Propo.»., men så väl med dem, sorn med den s k. föreståndarens lön är det egna förhållande, att de äro indelade i 2:ne poster, nemi den fixa lönen och Innlillökninyeri.
Det, förefaller mig underligt att vid fastställandet af en ny lön genast gifva en löntillökning, ty lönen bör väl bestämmas till ett belopp, motsvarande det arbete man vill hafva utfördt. och derföre har jag ansett, alt hela det af Ulsk. föreslagna beloppet, bör gifvas såsom fix lön.
Vidare har Ulsk. med afseende på tjenslemännen vid Statistiska Centralbyrån föreslagit, alt man bör stadga det vilkor, att de icke fä n ed sina be-tälin ingar förena annan allmän befattning.
Detta förbehåll kan möjligen vara rigtigt med afseende på Chefen, ehuru det i alla fall kunde uteslutas, då han omöjligt kan medhinna att sköta en annan befattning, men med afseende på de öfriga tjenslemännen hör det bestämdt uteslutas, ty ehuru de tioligen blifva så uptagna af sin tjenst, att. de icke kunna sköta någon annan derjemte, så bör man likväl besinna, att de komma att emottaga dessa tjenstår på försök, icke vetande om de skola blifva hågade att dermed fortfara, synnerligen då de förnämligast komma att sysselsätta sig med siffi or, hvartill fordras en särskild fallenhet.
Jag anser derföre, alt de blifvande tjenslemännen i Statistik» Centralbyrån böta åtminstone till en början få bettalia sina innehafvande tjänster, pä itel de icke må ställas i den svåra belägenheten att. antingen de vilja eller ej. stanna qvar blott för att kunna skaffa sig brödfödan.
Utsk:s förbehåll innebär dessutom en särskild obillighet derigenom alt der står »ali de icke lå med sina beställningar förena utman allmän b'fällning.»
Vid andra tjenster, der dylika föi behåll äro gjorda, föresknfvés endast att innehafvaren icke dermed får foten» annan tjenst med lön på Bikets Stat, men åtskilliga befattningar kunna kallas allmänna, ehuru rle icke aflönas på Rikets Stat, och således skulle dessa tjenstemän komma alt befinna sig i hårdare belägenhet än alla andra.
På grund af hvad jag anfort vågar jag anhålla orri bifall till Utskis förslag med den förändring att Chefens lön bestämmes till 5.000
Rdr, och alt det af Utsk. föreslagna förbehållet ute slutes så till vida som det rör de lägre tjenslemännen. 334 Den 23 September f. m.
Det är ett gammalt ordspråk, söm lyder: när man sagt A skall man säga B, och på samma grunder tyckes Hr
Fåhraeus bygga sitt försvar för del embetsverk, som nu är på väg att inrättas.
Hr Fåtnsus har icke förmått visa något oundgängligt behof af detsamma, utan det enda han kunnat säga till dess försvar är: att då It.
St:r vid sednaste Riksdag tios K. 51. anhöll om inrättande af ett dylikt embetsverk, så skulle det vara en stor inkonseqvens om Ständerna nu icke antogo det förslag, som K. 51. låtit genom komiterade utarbeta.
Jag åter, som under en längre följd af Riksdagar haft äran vara ledamot af detta Stånd, har gjort den erfarenheten, alt R.