Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är icke heller något annat jag begär.
Jag måste äfven vidröra något, som står i Exped.Utsk:s skrifvelse, men icke i EkoQ.Utsk:s förslag, nemi. åberopandet af 1851 års skrifvelse, hvilket i förslaget afviker från Ekon.Utsk:s Utlät.
Frih:n bar förut visserligen undskyllt Exped.UtsIct dermed, alt det rättat sig efter Ekon;Utsk:s citation och vore derigenom ursakadl.
Nu visar det sig likväl, att Ekon.Utsk. åberopat 1851 års skrifvelse oriktigt, men Exped.Ulsk. anför henne riktigt.
Huru har nu Exped.Ulsk. kommit på den rätta vägen?
Jo, derigenom att det har satt upp denna del efter Ständernas skrifvelse 1851.
Förhållandet är, att i henne står: ”att denna (undervisningen) må verkligt kunna utöfva sin åsyftade, för hela bildningen grundläggande inflytelse.” Ekon.Utsk. säger så här: ”att denna må verkligt kunna utöfva sin åsyftade, för hela bildningen grundläggande betydelse, i st. f. ”inflytelse.”
När man nu ser på Exped.Utsk:s skrifvelse-förslag, så har Ulsk. ganska rikligt infört ”inflytelse” efter R.
St:rs skrifvelse, men oriktigt efter Ekon.- Ulsk:s Betänk. II. o. Ad. läcktes deraf finna, alt del icke förhållit sig så, att Exped.Ulsk. blindt litat på Ekon.Utsk., utan det förra har, i detta afseende, rättat sig efter R.
Stms underd. skrifvelse.
Hvarför har då icke Exped.Ulsk. äfven i öfriga fall tagit henne till efterrättelse?
Då härefter propos. framställdes först till godkännande och sedan till återremiss af förevar:de skrifvelse-förslag, ropades Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna detsamma, samt, efter denna proposms besvarande med starka
Ja, blandade med Nej, förklarade, att han ansåg
Den som godkänner Exped.Utsk:s under JV?
181 afgifna förslag lill underd.
Skrifvelse, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde förslag gjorde anruärkmr föranleda till återremiss. v Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit sålunda: Ja —• 14.
Föredrogs och godkändes Exped.Ulsk:s den 7 dennes på bordet lagda, under M 182 afgifna, förslag till R.
Sl:rs underd. skrifvelse till K. M., ang:de förändring i stängsel-skyldigheten. 348 Den 8 November.
BorgareStis den 7 dennes på bordel lagda prot.-utdr.
M 531, innehållande inbjudning till instämmande i nämnde RiksSlånds fattade beslut vid föredragning af StatsDtsk:s Utlåt.
JH 330, i fråga om anslag till Baggens Stäkets uprensning.
Denna fråga har, om jag rätt minnes, förevarit tvänne gånger, och jag hemställer alt R. o. Ad. måtte, med vidblifvande af sina förut fattade beslut, lägga inbjudningen lill handlingarne. R. o. Ad. beslöt, att med afslag å inbjudningen vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut och lägga förevaride prot.-utdr. till handlingarne.
Föredrogs Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns den 7 dennes på bordet lagda Betänk.
J\2 29, i anledn. af väckte frågor om förändrade föreskrifter i afseende på skogshushållningen i Riket.
Detta Betänk, begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte Frih. Tersmeden, Willi. Fredr., yttrade:
Jag får hemställa om icke Ståndet ville besluta, att delta mål må sättas först på föredragnings-listan nästk.
Delta Betänk. är af den vigt, att det är skäl att Ståndet vet när detsamma förekommer.
Laudtra:s i anledn. häraf framställde propos. beslöts alt förevaride Betänk, skulle företagas till afgörande nästa Lördag, och då upföras främst på föredragnings-listan.
Vid föredragning af Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms den 7 dennes på bordet lagda Betänk.
JY° 30, i anledn. af väckte förslag till ändringar och tillägg uti de om skiftesverket i Riket gällande föreskrifter, blef äfven delta Betänk., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Aug., yttrade:
Såvida jag kunnat vid Betänk:s flyktiga genomläsning bemärka, äger detta så nära sammanhang med det nyss bordlagda Utlåtit, att jag hemställer, om icke lämpligt vore, att upföra det på listan näst efter det föregide, för alt i den ordningen afgöras. , R. o.
Föredrogs och bifölls Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms den 7 dennes på bordet lagda Betänk. 31, i anledn. af väckt fråga om förbud för Landtmätare, dels att på en gång innehafva Den 8 November. 349 förordnande lill mera än en förrättning, samt dels attj för skiljoliniers utstakning, beräkna arfvode.
Jag anhåller alt, med bibehål lande af min Riksdagsmanna-rätt, få, från och med denna dag, afsäga mig mina platser såsom ledamot i BankoUtsk., Suppleant i StalsUtsk. och ledamot i Förstärkta StalsUtsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att i st. f. Hr Arnell utse en ledamot i BankoUtsk. och en Suppleant i StalsUtsk.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från LagUlsk. inkomne Utlåt, och Betänkm:
M 50, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Ulsk:s Betänk.
JVs 35, öfver väckte motioner om förklaring af hvad l:sta kap. 2:dra §:n Missgernings-Balken stadgar, ang:de gäckeri med Sakramenten, eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf; JVs 51, i anledn. af väckte motioner, ang:de straffet för åverkan; JVs 52, i anledn. af väckt motion om uphörande af borgen såsom för egen skuld; JVs 53, i anledn. af väckt motion, ang:de räntans frigifvande; JVs 54, i anledn. af väckt motion, ang:de verkan af borgen, såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären; samt JVs 55, i anledn. af väckt motion om löftesmäns rättighet att upsäga och betala gäld. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen.
In fidem protocolli, Alberl Munck. 350 Den 10 November.
Fredagen den 10 November 1854.
Plenum kl. fi e. m, Justerades 3 prot.-utdr. för den 8 dennes.
Uplästes ett af Hr von Troil, Sam. Gust., inlemnadt sålydande Mern.:
Nödsakad att afresa från hufvndstaden, anhåller jag vördsamt, att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt, få afsäga mig min innehafvande ledamots-plats i SlatsUtsk.
Efter af R. o.
Ad. härtill lemnadt bifall, blefvo Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade att utse en ledamot i StatsUlsk. efter Hr von Troil.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtsk:s nedannämnde den 8 dennes på bordet lagde Utlåt, och Betänk:n: JV? 50, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Utskts Betänk.
JVf 35, öfver väckte motioner om förklaring af hvad Usta kap. 2:dra §:n Missgerms-Balken stadgar, ang:de gäckeri med Sakramenten eller stiftande af lag emot olofligt utdelande deraf; JVs 51, i anledn. af väckte motioner, ang:de straffet för åverkan; JV? 52, i anledn. af väckt motion om uphörande af borgen såsom för egen skuld; J\s 53, i anledn. af vackt motion, ang:de räntans frigifvande; JVa 54, i anledn. af väckt motion, angtde verkan af borgen såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären; samt JV? 55, i anledn. af väckt motion om löftesmäns rättighet att upsäga och betala gäld.
Anmäldes och lades på bordet: Const.Utsk:s Mern. JV? 59, med voter:s-propos:r, ronde Ulsk:s i Mern. JV? 57 afgifna förslag till tillägg i 109:de §:n R.F. och S0:de §:n R.O.; Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms Utlåt.
JVs 21, i anledn. af återijemiss af Utsk:ns Betänk.
JV2 15, aDg:de väckt motion om tillhandahållande på allmän bekostnad af ett officiellt dagblad å vissa ställen; samt Den 11 November f. m. 351 Bevilln:s-Utsk:s Betänk.
JYs 31, ang:de beräkningen af Tullmedlen, Salu-accisen, Post-medlen, Charlie-Sigillatee-afgiften och Bränvinsbrännings-medlen.
TJplästes och lades till handlingarne från de öfriga Stånden ankomne prot.-utdr., nemi. från PresteSt. af den 21, 25, 28 och 30 sistl. Okt., samt den 1 och 3 dennes; från BorgareSt. af den 25, 27, 28 och 31 sisth Okt., samt den 1 och 3 dennes; och från BoudeSt. af den 25, 27 och 28 sisth Okt., samt den 1 och 3 dennes. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. f till 7 e. m.
Lördagen den 11 November 1854.
Justerades pleni-prot:t för den 22 sisth Juli.
Föredrogs ånyo Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsktns den 7 och 8 dennes på bordet lagda Betänk.
JVs 29, i anled. af väckte frågor om förändrade föreskrifter i afseende på skogshushållningen i Riket.
Efter af Hr Gr. o. Landtm, gjord hemställan om R. o. Ad. ansåge detta Betänk, böra punktvis företagas till afgörande, anförde Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Den blifvande författn:n eller det underd. förslaget dertill kommer, enl. min tanke, att väsendtligen rätta sig derefter, antingen R.
St. hos Konungen begära en författn., som
Han later utfärda, eller om de anhålla, att Konungen ville i ämnet låta afgifva Propos. vid nästa Riksdag.
I sednare fallet hade man fördelen, att dels kunde man fullständigare utreda saken, än nu är möjligt, då R.
St. skulle inskränka sitt yttrande till de hufvudgrunder, som Utsk:ns Betänk, uplager, dels kunde alla dithörande föreskrifter, sorn nu äro spridda i åtskilliga 352 Den 11 November f. m. förfaltn:r, rättas derefter, dels kunde R.
St. begära, att Konungen täcktes föreslå staten för den ökade skogsbetjening, som behöfves, i händelse närmare tillsyn öfver enskilda och allmänna skogar hädanefter kommer att ega rum.
Delta är icke möjligt, om R.
St. endast begära en för falin.
Dessutom hafva Utsk:n i vissa punkter föreslagit böter ända till 33| R;dr, hvilkas bestämmande kan vara ganska rikligt, i händelse Ständerna begära, att Konungen måtte utfärda en förfatin. utan deras ytterligare deltagande.
Deremot är det icke riktigt, om Ständerna anse lämpligare att anhålla om Propos. i ämnet vid nästa Riksdag, i hvilken händelse Konungen kommer att föreslå böterna.
Utskm hafva föreslagit en ändring i 15:de kap. Byggninga-B:n.
Detta är en lagstiftningsfråga, som skall afgöras genom Konungens och R.
Sttrs gemensamma beslut.
Den önskade förändringen kan således icke åstadkommas genom Konungen allena, berföre, och emedan författnm skulle i många hänseenden betydligt röra eganderätten, anser jag lämpligast, att R.
St. icke nu anhålla, det Konungen måtte utfärda en förfatin., utan att Han i stället behagade vid nästa Riksdag aflåta Propos. i ämnet.
Jag hemställer alltså, om icke Ståndets beslut bör blifva antingen, att vi skola begära utfärdandet af en förfaltn., i enlighet med Utsk:ns förslag, eller ock inskränka oss till att eudast begära Propos. vid nästa Riksdag, ^ag anser destomera angeläget, att i främsta rummet få delta afgjordt, som vi först då kunna rätteligen behandla de serskilda punkterne i Utskms förslag.
Frih, Raab, Adam Christian:
Här är fråga om föredragningssältet, och jag skall icke utlåta mig om annat.
I detta afseende instämmer jag med Hr von Hartmansdorff.
Utskm hafva framställt åtskilliga förändringar och förslag lill beslut.
Sedan Utskm gjort delta, sluta de med hemställan derom, att R.
St., i de delar de godkänna dessa förslag, ville till K.
M. ingå med begäran om utfärdandet af en författn. i ämnet.
Utskm hafva dock icke trott sig kunna framställa något förslag om ordnandet af Jägeri-Staten, och det lärer vara ovedersägligt, att hvilken förfaltn., som än utkommer, kunna dessa icke göras efterlefde i landet.
Således tror jag, att första vilkoret för en bättre skogshushållning i landet är att hafva en väl ordnad Jägeri-Stat.
Ur denna synpunkt tror jag, att tiden icke förloras, om en författn. icke utfärdas förr än nästa Riksdag eller förr än R.
St. varit i tillfälle att inhemta det förslag, K.
M. kan dem delgifva.
Derföre instämmer jag med siste talaren och önskar, att R. o. Ad. i främsta rummet ville afgöra, huruvida den skrifvelse, R.
St. aflåta, skall innehålla begäran om utfärdandet af en nådig författn., eller, hvad jag yrkar, en Kongl.
Proposms afgifvande nästa Riksdag.
Jag anser desto angelägnare, att få detta afgjordt, som, i ena fallet, det ligger makt uppå den ordställning man begagnar, och, i andra fallet, behöfves icke annat än att tillstyrka antagandet af grundsatserne, hvarpå R.
St. grunda sin anhållan om Nåd.
Jag instämmer således med Hr von Hartmansdorff i fråga om föredragningssättet.
Den 11 November f. m. 353 Gr. Sparre, Erik:
Hvad försl de värde lalarnes anmärka, om upgörandet af en Jägeri-stat angar, så hafva Utsk:n icke kunnat undgå alt derpå fästa upmärksarahet.
Ulsk:n hafva derföre yllrat: ”Det behof af tillökning i jägeri-personalen, som, i händelse dessa åsigter vinna R.
Sl:s bifall, torde upsla, tro Ulskm kunna fyllas genom användande af en del af skogsplanterings-kassans tillgångar, derom
Utskrn i nämnda fall.ämna begära öfverläggning med SlalsUtski”; men innan Ulskm kände, om R.
St. voro benägna allvidtaga några åigärder i fråga om skogshushållningen, kunde Utskrn icke tillstyrka anställandet af en större jägeribetjening.
St. godkänna Utskms förslag, så skola Utskm genast begära sammanträde med StatsUtsk.
Detta om den förmenta bristen i Utskms 'förslag; meu hvad den har att göra med föredragningssättet, kan jag icke inse.
De båda talarne hafva yrkat, att först skall afgöras, huruvida den föreslagna skrifvelsen skall innefatta begäran om utfärdandet af en förfatIn., eller om K.
M. skall till Dästa Riksdag aflåta Nåd.
Propos. i ämnet, hvilket de värde talarne ansett hafva inflytande på de serskildle punkterne.
Jag kan likväl alldeles icke inse det.
De punkter, tili hvilka Utskrn gjort tillstyrkan till R.
St., innefatta endast grundsatser, hvilka R.
St. kunna antingen bifalla eller afslå, då i förra fallet, vare sig alt de bifallas helt och hållet, eller endast till någon del, man måste ingå till K.
M. med en underd. skrifvelse, och i sednare fallet, eller att de afslås, kommer icke någon skrifvelse att afgå.
- Del måtte således vara fullkomligt olämpligt, att hos K.
M. begära utfärdandet af en Författn. eller aflåtandet af en Propos., innan jag vet eller innan man beslutat, att ämnet är af lagsliftnings-natur ;, ty om t. ex. R. o.
Ad. icke godkänner dessa åsigter, eller om den skulle finna, att Ulskrns för slag icke är nödigt, hvad Skall R. o. Ad. då begära hos K. M.?
Först bör väl afgöras, huruvida de af Ulskm framställda grundsatser äro ändamålsenliga eller icke, och äro de del eller anse R.
St. dem sådane, böra de hos K.
M. anhålla örn utfärdande af en Författn. i ämnet.
Jag anser således nödigt och för vinnande af lid nyttigt, att man l:o granskar grundsafserne, och 2:o afgör i hvad form den underd. skrifvelsen bör vara affattad.
Jag borde således icke ingå i annat yttrande om lämpligheten deraf, ali R.
M. med begäran om utfärdande af en Författn. eller om en Propos. vid nästa Riksdag; men så mycket kan jag dock nu säga, att, i hvilket fall som helst, jag kommer ali dermed åtnöja mig.
Det är kändt, att då ekonomiska författn:r äro af större omfång, K.
M. alltid täckes inhemta R.
St:rs mening före utfärdandet af dessa Torfattmr, och det är all möjlig anledn. att hoppas, alt R.
St. skola få erfara samma fördel i detta fall.
Jag tillåter mig i det afseendet nämna de serskilda förfatln.-r, i hvilka R.
St. vid denna Riksdag erhållit sådane meddelanden af K. M., t. ex. decimal-syslemet, i hvilket ämne R.
St. vid flera Riksdagar gjort anhållan, och för mer än tio år Sedan afgifvit förslag; men icke destomindre har K.
M. iakttagit den grannlagenhet mot R. St., att, innan K.
M. beslutade utfärdandet af en sådan Författn., meddela R.
St. det förslag, som 14 H. " 23 354 Den 1!
November f. m. af K.
M:t blifvit goilkändt.
_Enahanda är förhållandet vid denna Riksdag med Grnfstadgan.
Afven i delta ämne bade R.
St. vid 1834 års Riksdag begärt en Författning, men icke desto mindre hade K.
M:t den grannlagenheten att'i ämnet höra R.
Jag finner detta sätt att gå till väga i förfallna- af ekonomisk beskaffenhet och af den vigt, sorn den ifrågavarrde, desto lämpligare, som,-ehvad den form äf iakttagen eller blir iakttagen, som de värde (»larne önska eller icke, till förekommande deraf att möjligen ett och står i stället för ett men eiler tvärt om, är af så ytterst ringa beskaffenhet, alt den aldrig bort ifrågakomma.
Det är således, enligt min åsigt, olämpligt att i frågor af denna ari den utvägen begagnas att förslagen meddelas R.
St, ty de kunna icke upgöra redaktionen.
Då kan det ju inträffa med författningen detsamma som med Civillagen, nemi. att hela förslaget kommer att falla, vare sig antingen af förbiseende hos den ena slals-makten eller af en skiljaktighet i åsigter af underordnad vigt emellan R.
Sl. och K. M:I.
Jag np repar hvad jag sagt, att jag finner det olämpligt, alt R.
St. på förhand skola besluta antingen ett lagstiftningsarbete eller und. skrifvelse, då lill äfvenlyrs, genom afslag å alla moni., den ifrågasatta skrifvelsen icke kommer alt innehålla del ringaste.
Jäg ber alt få tillkännagifva, alt jag icke vill strida med Gr.
Sparre i sak, utan blott om det sätt, hvarpå, såsom jag hoppas och tror, Utsk:ns förslag i allmänhet skall vinna framgång.
Gr:n har erinrat derom, att Ulskm icke förbisett behofvet af en jägeri-stat, och jemväl meddelat yttrande derom, hvilket Gr:n sjelf upläst.
Det lider, sorn jag hoppas, till slutet af Riksdagen.
Jag lemnar derhän om
Riksdagens långvarighet medgifver oss något hopp att få se hela denna procédure gå igenom vid denna Riksdag.
Jag tror det icke och hoppas det icke heller.
Då skulle vi hafva stannat vid att begära utfärdandet af en författning, sorn man sjelf anser icke kunna efterlefvas.
Sparre fästat sig vid den oformlighet, som efter Gr:ns åsigt skulle upkomma, om roan först beslutade, att en skrifvelse till K.
M:t skulle afgå, med begäran om en Propos., innan man beslutat öfver grunderne.
Jag skulle tro, all i första rummel förekommer afgörandet af den vigtiga frågan, huruvida R.
Sl. anse behöfligt, att några åtgärder vidtagas eller icke.
Dét är denna grundprincip, som då blir afgjord, och i andra rummet förekommer, hvilka principer skall antagas.
Sl. skola uttala ett omdöme, ulan all hafva afgjort principerne, deremot talar vår Riksdagserfarenhet.
Vi Vela nemi. alt redan vid 1834 års
Riksdag begärde R.
Sl. en sådan Propos.
Ärendet öfverlemnades till Kongl. Kammar-Colhm, der det ännu i denna stund hvilar.
Man kati dessutom föreställa sig, att om R.
Sl. skulle ingå till K.
M:t med begäran om framställning af Propos. vid denna Riksdag i samma ämne, det vore så nära Riksdagens slut, alt då 2:ne Slånd stannade emot två, frågan icke kunde komma till någon verkställighet.
Jag tror således, att, med den utredning frågan fått, vi kunna uttala en mening derom, huruvida några- åtgärder äro af behofvet påkallade eller icke.
I det afseende!
Den !1 November f. m. 355 tror jag, att meningarne icke "öro delade, men så mycket mera i fråga om principerne, sorn böra läggas till grund, och jag tror det icke vara rätt att här äfventyra ett afslag å sakens ordnande, hvilket kan inträffa, så vida man strider om principer.
Sparre sagt, att de framställda förslagen icke innefatta annat än endast grundsatser.
Ståndet med genomgående af dessa förslag, meu jag vill likväl nämna, alt åtskilliga af dessa föreskrifter gå så mycket in i détail, alt de uphäfva många lagrum, och vid sådant förhållande kan man väl icke påslå, alt de endast innehålla grundsatser.
Afven har Hr Gr:n sagt, att K. M:t skulle, i händelse R, St. begära en Förfat i:n, visa R.
St. samma grannlagenhet som vid denna Riksdag, och alt K. M:t kan dröja med Författms utfärdande, intill dess K.
M:t vore i tillfälle att vid nästa Riksdag inhemta R.
Sits lanke om samma Författnts lämplighet.
Ja! hvad är det väl annat vi vilja, än att ejt dröjsmål må ega rum, så alt vi få se. hvad K. M:t, efter sakkunnige personers hörande i ämnet, är i tillfälle att föreslå såsom lämpligt.
Huru förtjenstfnllt
Utsktns arbete än är, lärer del icke vara länkbart all 72 ledamöter kunna framställa ett så ändamålsenligt förslag, som om det afgifves af sakkunnige personer.
På grund af alla dessa skäl jemte dem Hr von Hartmansdorff anfört, anhåller jag om bifall till hans förslag.
Det är ledsamt alt nödgas uppehålla sig med tvister om formfrågor, då man har så ondt om tid som vi.
Men det är just för att vinna den, som jag gjort min framställning.
Raab, har jag velat bereda framgång åt Utskms förslag.
Men jag befarar, alt om framställningen göres, sådan Ulsktn föreslagit henne, nemi. alt R.
St. skulle hos Konungen begära en Författms utfärdande, så vote det både grundlagsvidrigt och tidsödande.
Del förra är följden deraf, att
Förordnm kommer att omfatta vissa delar af allmänna lagen, hvilka ganska nära röra ägande-rätten.
Del blir tidsödande derföre, alt man måste närmare afväga ordalagen, då man vill hafva en Författn. utfärdad.
När Konungen, på sätt Gr.
Sparre omförmält, har den grannlagenheten, alt icke utfärda vigtigare ekonomiska Förfatlntr, innan Han inhemlal R.
Sits tankar i ämnet, skulle ju deras ifrågavar:de anhållan icke hafva annan påföljd, än alt Konungen vid nästa Riksdag, eller just hvad jag yrkat, till R.
St. aflåter Propos.
Väl säger Gr.
Sparre, att man icke för bisett behofvet af en ökad jägeribetjening och dertill erforderliga anslag, samt att Ulsk:n hafva haft för afsigt, att, såvida deras förslag vunne R.
Sits bifall, begära sammanträde med StalsUtsk. 3:ne lltsk:s sammanträden fordra utan tvifvel icke ringa tid, emedan jag förmodar, att åtminstone ett Stånd kommer att motsätta sig en ökad jägeribetjening.
När fråga är om Statsanslag, oell man äfvenlyrar att 2 Stånd stanna mot 2, kan dessutom saken icke afgöras utan omröstning i förstärkt StatsUlsk., hvilket ej kan medhinnas före Riksdagens slut.
Gr:n säger, att man Dör först veta, om R.
St. antaga de grundsatser, 23* 356
Den 11 November f. m.
Utsk:n föreslagit, innan raan bestämmer om man vill, på grund af dem, antingen begära en Kongl. Propos. eller en Förfaltms utfärdande.
Om Utsk:n i främsta rummet tillstyrkt det sednare, så hade de förfarit på hittills öfligt sätt.
För min del är det likgiltigt, antingen Ståndet fattar det ena eller andra beslutet, ty om R. o. Ad. vill begära en Författn. i ämnet, kan jag tala öfver hvarje serskild punkt, i stället att eljest göra det på en gång om saken i del hela.
Mig synes naturligaste föredragningssältet vara, att man forst afgår de grundsatser man vill antaga, med ett ord, att man vet hvad man vill, och att, sedan man derom kommit till beslut, man då afgör formen för den und. skrifvelsen.
Deremot synes det mig mindre lämpligt, att man först beslutar en skrifvelse till K.
M:t af den eller den formen och sedermera inpassar deruti det beslut i sak, som man kan komma alt falla.
Det lärer väl vara temligen klart, att om man vet hvad man vill i sak, kan man sedan vid hvarje serskild punkt i Utskras förslag framställa hvad man i afseende på dem finner tjenligast, hvaremot ändlösa tvister kunna Upkomma, om man först säger, att under den eller den formen skall skrifvelsen till K.
M:t expedieras, och sedan skall man tillse, att man kan få något innehåll i denna skt ifvelse.
För någon tid sedan, då sammansatta Lag- och BankoUlsk:ns Betänk, om privatbankslagen förevar, upstod samma fråga.
Man yrkade då, att först skulle afgöras den form, noder hvilken den und. skrifvelsen skulle afgå, men R. o. A. afgjorde, genom votering med betydlig pluralitet, alt man skulle försl veta hvad man ville och formen för .skrifvelsen således förekomma i det andra rummet.
Jag anhåller, att Ståndet ville nu förfara på samma sätt, hvilket, enl. hvad man sagt mig, de öfrige Stånden redan lära gjort.
Jag förenar mig ined den siste talaren, och tror, att antagande!, af hans förslag är enda möjligheten, hvarunder vi komma till rätta med frågan.
Af Betänk, inhemtas de särskilda punkternas innehåll, för hvilket jag förmodar att vi något hvar sökt göra oss reda.
Det skulle då leda till en ganska stor tidsbesparing, om dessa punkter finge föredragas i den ordning de i Betänk, förekomma, hvarigenom derförntan den förmån vinnes, att, på sätt siste talaren anmärkt, man då hade afgjörl, hvad som hos K.
M:l skall anmälas, derefter frågan om formen för den und. skrifvelsen blir föremål för öfverläggning.
Hvad skogshushållningen beträffar, står Sverige på brädden af en afgrund, som hotar att upsluka det, och många äio de, sorn söka att draga det dit ned; men så finnas äfven kraftfulla män, som kunna draga det derifrån.
Dessa äro landets vise, som i dag skola öfverlägga om bästa medlet alt vinna ändamålet, och jag hoppas att R. o. Ad. icke stadnar vid några half-raesurer, utan lyssnar till de kloka förslag, som af Lag- och Ekon.Utskm blifvit framlagde.
Om någon skulle finna dessa förelagne åtgärder ingripande i äganderätten, så vågar jag bestrida detta påslående, ty en enskild person Den 11 November f. m. 357 kan icke sägas vara ensam ägare af hvad Skaparen ämnat för nu lefvande och kommande slägler.