Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af samma Betänkande, LagUtskottets den 8 sistledne Januarii i Ämnet först afgifne Utlåtande gilla. 378 Den 12 Martti.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om icke, sedan de från sista Riksdag hvilande Förslag till ändring i Rikets Grundlagar, till följd af Ridderskapets och Adelns den 19 sistledne Februarii fattade Beslut, blifvit genom ConstitutionsUtskottets föranstaltande tryckte, samt Exemplar deraf i sista Pleno bland Ridderskapet och Adeln utdelte, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att berörde GrundLags-frågor nu finge till pröfning företagas: hvarvid Herr Grefven och Ordföranden, som förmodade att alla Grundlagsfrågorne i ett sammanhang icke torde behöfva å nyo uppläsas, föreslog att hvarje §. finge serskilt för sig uppläsas och pröfvas, äfvensom att först måtte företagas de Grundlags-frågor, hvilka rörde RegeringsFormen, dernäst de, som angingo Riksdagsordningen, och sluteligen de, rörande Tryckfrihets-Förordningen; hvilket bifölls.
Regerings Formen. §' 4‘
Deruti var ändring uti aldra Momentet föreslagen genom en så lydande Redaction: ”Konungen utvälje dertill kunnige, erfarne, redlige och allmänt Frälse och Ofrälse
Män af den rena Evangeliska Läran.” Herr Rothlieb, Carl Fredricanförde skrif* teligen:
Då man erindrar sig de liberala principer, Den 12 Martii. 57g som 1809 års Riksdags Konstitutionsutskott, vid uppfattandet af Förslag till våra GrundLagar, syntes vilja antaga och följa, samt det beröm-» liga nit, som detta Utskott sökte ådagalägga, för att förena alla Stånds Interessen, var det redan då oväntadt, att finna uti Stadgandet i 4 §.
RegeringsFormen, angående tillsättande af ett Konungens Råd, orden Frälse eller Ofrälse förekomma.
Af allmänt kända vigtiga orsaker, borde RegeringsFormen skyndsamt antagas, och Utskottets Förslag till denna GrundLag
Lief ock utan förändring antagit och gilladt.
På förändringar nu mera i Laga ordning kunna tilivägabringas och äfven blifvit före-» slagne, är det, i min tanka, ännu mera oväntadt, att i det Förslag till ändring i /\ §.
RegeringsFormen, som nu utgör föremålet för Kidd ersk a pets och Adelns pröfning, finna dessa ord:
Frälse eller Ofrälse, icke allenast bibehållne, utan, hvad värre är, förändrade lill Frälse och Ofrälse.
Det ogillande af dessa uttryck, som jag ödmjukast vågar framställa, grundar sig på följande skäl: 1:0
Anser jag alla tillfällen .böra begagnas, för att, då fråga är om Embeten, Tjenster, rättigheter och skyldigheter, åsidosätta all skilnad emelian Stånd, hvilken skilnad till sina Verkningar varit så menlig för Samhället. 2:0
Då 28 §. i RegeringsFormen tydeligen bestämmer, alt vid Befordringar endast 520
Den 12 Martil. bör göras afseende å förtjenst och skicklighet, cj på Börd; så blir alltid det ifrågavarande stadgande, att Konungen äger kalla till StåtsRåd personer af Frälse eller Ofrälse, eller ock Frälse oell Ofrälse, icke allenast öfverflödigt, utan äfven olämpeligt och i stridigt förhållande till 28 §.
RegeringsFormen, ehuru Konungen, genom ordet eZ/er, hittills ägt frihet att inkalla uti sitt
Råd förtjente Män, af hvilket Stånd sorn hellst. 3:o
Om dessa ord nu åter, enligt den föreslagne nya Redactionen, skulle förändras till Frälse och Ofrälse, så blefve Konungens magt och fria vilja att intaga förtjente och skicklige
Män i sitt Råd, inskränkt till en grad, som helt och hållet strider emot espriten och afsigten med den rättighet, som Konungen i allmänhet, enligt Grundlagen, äger och bör äga, att till hvilken Konungen behagar, endast efter förtjenst, besätta Rikets Embeten och Tjenster, hvilken inskränkning i Konungens magt skulle blifva så mycket obehagligare för Konungen och i öfrigt olämpelig, som inga Embetsman, enligt sakens natur, snarare böra bero af Konungens fria val, än de, hvilka directe deltaga i RiksStyrelsen och i detta afseende äfven närmast omgifva Konungens Person; och 4:o
Skulle en sådan inskränkning i Konungens Magt, att fritt utvälja sitt Råd, enligt min tanka nog direct uttrycka ett högst oförtjent misstroende till Konungens vishet, rättvisa och Den 12 Martil.
381 oväld vid tillsättandet af de vigtigaste Embeten i Staten.
Af dessa skäl och omständigheter, vågar jag ödmjukast hemställa, att då, vid detta tillfälle, dessa ord Frälse eller Ofrälse i 4 §• icke kunna alldeles uteslutas, de må oförändrade bibehållas, och den föreslagna förändringen afslås.
Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludwig:
Vid alla de förändringar af Grundlagarne, som hittills blifvit gjorda, har alltid någon inskränkning i Ständernes rättigheter varit en följd, det är nu för första gången sådant är föreslagit om Konungens:
Att lägga ett hand på Konungens vilja och behag, vill man anse otjenligt; man besinnar likväl intet att sådant ingalunda sker, om än Ridderskapet och Adeln skulle bifalla den nya Redactionen:
Om Konungen vägrar sin Sanction, så förblifver det efter det gamla; sanctionerar
Han det deremot, så har man ju uppfyllt dess vilja.
Då de trenne Ofrälse Stånden lagt så mycken vigt på denna förändring, så tror jag ett afslag af Ridderskapet och Adeln skulle vara menligt för den sämja Stånden emellan, som, för det allmännas bästa, man bör på, det högsta önska.
Jag instämmer med Herr Rothlieb deruti, att det skulle vara bäst att utesluta båda orden:
Frälse och Ofrälse, samt i stället nyttja orden: infödde Svenske Män; men då Riksens Ständer 382 Den 12 Martn. vid sistledne Riksdag icke antogo denna Redaction; så anser jag mig, på de ai'
Friherre Stael von Holstein anförde skäl, böra tillstyrka bifall af den nu föreslagna Redactionen, på det Ridderskapet och Adeln derigenom må ådagalägga åsidosättandet af sitt eget Stånds fördelar.
Jag skulle visserligen till alla delar instämma med den värde Ledamoten, som sist yttrat sig, om frågan nu kunde vara att utesluta orden:
Frälse eller Ofrälse; men enligt 56 §.
RegeringsFormen, kan ej nu någon annan fråga förekomma, än om ordet eller skall utbytaS éfriot ordet och.
Af dessa bägge alternativ anser jag rigtigast att den gamla Redactionen bibehålles, hellst den ej ger någon företrädesrätt hvarken åt Frälse eller Ofrälse Män, och förer till alldeles samma Resultat, sorni om dessa olika claSSer aldrig vore nämnda.
Vi behöfva ej frukta för den osammanhängande anmärkningen, att ett sådant beslut skulle kasta misstänka om i 11 iberalite på Ridderskapet och Adeln.
Detta Stånds Handlingar vittna deremot, och Ridderskapet och Adeln har snarare föregått sina MedStänder med exempel af en full liberalite, än det deri brustit; men det är vigtigt att 'ej något band lägges på Konungens fria val till sina Rådgifvare, och detta bands åläggande, genom insättningen af ordet ochj vore en verkelig illiberalitet Friherre Cederström, Jacob:
Jag förenar
Den 12 Martii. 333 triig med livad Herrar Rothlieb oell Silfverstolpe anfört, och tror, att då Ridderskapet och Adeln vill visa liberalitet sådant snarare kan ådagaläggas genom bibehållande af den gamla, än antagande af den nja Redaclionen.
Ali liberalite i denna fråga måste vara ömsesidig emellan Regenten och Folket.
Jag skulle visserligen gerna antaga den vid sista Riksdag ifrågasatte Redactionen, hvari orden Frälse elier Ofrälse
Män voro uteslutne, och i deras ställe infört inf ödde Svenske Män, men dä sådant nu icke låter sig göra, tror jag det vara bättre bibehålla §. oförändrad, än bifalla den nya Redactionen, hvilken, såsom inskränkande Konungens rätt att välja sina Rådgifvare, utmärker en hög grad af illiberalitet Grefve von Schwerin_, Fredric Bogislaus Jag förenar mig med Herr Rothlieb.
Konungen blir ofelbart mera inskränkt i sin valrättighet genom ochj än genom eller, och synes mig derföre icke kunna gifva sin Sanction åt denna förändring.
Att de trenne Stånden skulle anse såsom ett bevis af Adelns liberalitet, om Adeln antoge den nya Redactionen, vill jag icke förmoda, sådant skulle förråda en liten svaghet, som väl kan falla på Individuel-, men ej gerna kan delas af hela RiksStånd.
Om än förhållandet skulle vara annorlunda och ett afslag väcka någon känsla af harm, så vill jag hellre att ett RiksStånd må blifva föremål för densamma, än att Konungen skulle blifva det.
Grefve von Lantingshausen„ Albrecht:
Då, enligt den nuvarande Redaclion af ifråga - 334 Den 12 Martii. varande §.
Maj:t äger en oinskränkt rättighet, att till StatsRåd utvälja så väl endast Frälse, som endast Ofrälse män, och den nya Redactionen således uti denna rättighet skulle bereda en inskränkning; så tillstyrker jag för min del bibehållande af gamla Redactionen.
Herr von Hauswolff, Carl Gustaf Reinhold:
Jag instämmer så mycket hellre med 2:ne sista värde Talarne, som, i händelse den nya Redactionen antages, Konungens magt i denna omständighet skulle inskränkas; hvilken åtgärd, efter det Kongl. Maj:t antagit RegeringsFormen, jag icke anser vara Riksens Ständer tillständig.
Herr Grefven och Ordföranden gjorde Proposition till bifall af den nya Redactionen.
Nej t Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya Redactionen, låta 4 §• i RegeringsFormen förblifva oförändrad.
Bifölls. §. 28.
I första Momentet hade af ConstitutionsUtskottet blifvit föreslagit, att efter ordet: ”Fästningar j” må införas: ”att till S/sslor vid Aca demierne - Den 13 Martil.
385 demierne befordra utländske hårde af utmärka te förtjenster I serskilt Moment näst efter ordet:
S3/<5/*- tjensterf* i händelse nämnde tillägg antages, men* i motsatt fall, näst efter ordet:
Fästningar; ”att i tjenst antaga utländske
Män till SprAk- och EixerciticeMästare, samt Idkare af de Fria Konsterna, samt vid §;ns slut, efter orden:
Den rena Evangeliska Läran: ”Språka o c h Konster ne , allena undantagne” Friherre Cederström, Jacob:
Då de föreslagne nya Redactionerne synas mig otydligt uttrycka det, som med ändringen åsyftas, trot jag icke att någon af dessa Redactioner au kan antagas.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus z Samma Anmärkning har också jag gjort.
Men vid närmare eftersinnande fann jag Lagstiftarens mening, att utländske Lärde , som befori' dras till egentligen Academiska Sysslor, skulle vara af den Evangeliska Läran, vara uttryckt $ då deremot ExercitiaeMästare derifrån dispeu-: seras.
Det är sant, att meningen kunnat än klarare uttryckas.
Jag ser dock icke något hinder för den nya Redactionens antagande.
Jag ihstättimer det* uti, att meningen , som man genom den nya Redactionen sökt uttrycka, skall vara den Grefve von Schy/erin uppgifvit j men då denna me■Ridd, 0. Ad, Fröt, IV, B. I, Afd» 4?» 336 Den 12 Martti. ning icke är uti Redactionen tydligt och be* stämdt uttryckt, anser jag Redactionen icke vara antaglig.
Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham'.
Vid första påseende synes den af Friherre Ceder, ström vid Redactionen gjorde Anmärkning vara af någon vigt; men om man genomläser hela §. förfaller den, i min tanka, alldeles.
När i den första meningen finnes infördt Civila Embetsman , är det -ju klart, att undantaget af Språk- och ExercitiaeMästare, som ej till någon annan Embetsmanna-class kunna refere-' ras, derifrån är gjordt.
Herr Grefven och Ordföranden gjorde ProJ position till bifall af första Alternativet af de föreslagne nya Redäctionerne.
Ropades Ja9 jemte några Nej. Grefve Mörner^ Adolph Göran:
Jag tror, för min del, att om man gifver akt på hela innehållet af den föreslagne Redactionen, skall den anmärkte otydligheten försvinna, hellst det synes vara tydligt, att det för Språk- och ExercitiaeMästare samt Idkare af de fria Konsterna gjorde undantag, har afseende på den rena Evangeliska Läran och endast syftar derhän, att Personer, som i allmänhet äro Konst* närer, må kunna nyttjas, utan afseende på hvilken Religion de tillhöra.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde å nyo, att första Alternativet af ifrågavarande nya Redaction måtte af Ridderskapet och Adeln gillas } hvilket bifölls.
Ben 12 Martti, i Följande nya Redacriort fläde deraf blifviÉ fö resi agen: ’*Till Erke Biskop och Biskoppar, tued hvilkas
Val förhålles efter fårra vanlighetelia dock sä i att Upsala Stifts tost Vid ErkeBisköps-Vat beråknds lika med tre Consistoriersj Uinåmne Konungen en af de tre, So/n föreslagne blifvit ” Grefve Von Schwerin, Fredric Bogislaus:
Öm denria §. allenast rörde det Högvördiga presteStåndet, så skulle jag ej finna nödigt, ått göra Anmärkning vid den föreslagne förändringen 5 men ErkeBiskopen är meta an Up* Sala Stifts Chef j han är Svenska Prestenka* pets Representant, han: är sjelfskrifven Taleftlan för ett af Rikets fyra Stånd.
När det ät öfverlemrtadt åt Opinionen, att vid Förslagets upprättande uttrycka sig, vili det synas mig, att man böf lemna åt denna Öpiniön ali möjlig latitude.
Den skulle minskas genom deri föreslagne förändringen.
En inskränkt krets skulle Verka på Opinioner) med 6 mot 8 ellef 9, nemligen Upsala Stift med 3 , Upsala Consistorium med 2 och Stockholms Consistorium med i röst Herr Grefven och Ordföranden tillkänna* gäf, att, enligt ankommen underrättelse, Preste* Ståndet gillat den föreslagne Redactionen, sämÉ hemställde, om icke, enär ifrågavarande §. egentligen torde PresteStåndef, Ridderskapef Och Adeln skulle behaga äfven för sin del antag# den nya Redactionen* 388 Den 12 Martu.
Ja och Nej. Grefve Mörner t Adolph Gåran :
Redan deö tid, då jag var Ledamot i ConstitutionsUtskottel, föreslogs en lika beskaffad Redaction, som den nu varande, hvartill orsaken hämtades derifrån, att Upsala Stift alldeles förlorade den rättighet, de andra Stiften ägde, att få utvälja deras Biskop.
För denna förlust ville man gifva Upsala Stifts Presterskap åtminstone någon ersättning uti de trenne röster, med hvilka berörde Stifts Presterskap skulle deltaga uti ErkeBiskops val.
Då de andra Stiftens Consistorier i alla fall kunna vid ErkeBiskops-val öfverrösta Upsala Stift, synes mig icke någon betänklighet böra uppstå , att bifalla enRedaction, som icke hindrar att ali.' manna Opinionen kan med öfvervägande kraft göras gällande.
Jag har förklarat, att om det rörde allenast Upsala Stift, så kunde det vara de öfriga Stånden likgiltigt.
Men nu tycker jag, att Upsala Stifts Presterskaps rättigheter, i förhållande till andra Stifts rättigheter, ej böra kunna komma i fråga, då Talemansskapet vid Riksdagar tillhör en gifven Person innom PresteStåndet, hvaremot Konungen innom de andra Stånden kan välja Taleman.
Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham:
I hufvudsaken är jag af samma mening, sorn Hr Grefve von Schwerin5 men jag hemställer, om icke, såsom förut varit öfligt, Ridderskapet och Den 12 Mcirtih 389 Adeln nu ville härom uppskjuta sitt Beslut, intill dess underrättelse inlupit om det Stånds mening, som denna Lagförändring närmast rorer.
Samma hemställan» tror jag mig äfven böra göra i afseende på flera af de följande §■$., i synnerhet af Riksdagsordningen, där samma förhållande inträffar.
Grefve Monier :
Jag skulle visserligen instämma med Herr Silverstolpe deruti, att prof;? ningen af denna Redaction måtte uppskjutas intill dess PresteStåndets Beslut derom blifvit kunnigt; men sorn Herr Grefven och Ordföranden redan vid Öfverläggningens början tillkänrragifvit, att PresteStåndet bifallit Redactioren; så har jag just af denna anledning trott mig böra hemställa, att Redactionen måtte af Ridderskapet och Adeln gillas.
De skäl, som blifvit anförda mot antagandet, hafva icke synts mig så vigtiga, att de verkat på min öfvertygelse.
Då trenne'
Personer skola uppföras på Förslag till ErkeBiskop, betyda de röster, Upsala Stifts Presterskap afgifver, icke mycket.
Jag får, för min del, förena mig med Grefve Mörner, hel 1st den Opinion, som uttryckes af ett helt Stifts Presterskap, synes mig äga större Latitude, än den Opinion, hvilken fram» ställes endast af ett eller annat Consistorium#
Jag får förnya hvad jag sagt, att om Konungen finge välja Tak* man innom PresteStåndet, såsom han äger rät?
Den 12 Martti, tighet, att göra innom de andra Stånden, s| Runde det göra oss lika mycket.
Men när Konungens val rättighet till ErkeBiskop och TalemansEmbetet hegränsas genom Opinionen, tror jag, att den mindre säkert yttras, då två femtedelar af rösterna samla® innom en trakt af 10 mil, än om det förr existerande förhål» land? skoUg bibehållas, Iferr Munck af Rosenschöld; Jag får här? vid anmärka, att den Opinion, sorn Herr Grek ye von Schaverin önskar skall hafva ett afgörande inflytande på ErkeBiskops-yalet, et är annat, än Qonsistoriernes, För min del, anser jag Upsala Stifts Presterskaps Opinion \ detta fall yara af nära lika så mycken vigt, Herr Grefvert och Ordföranden föreslog S nyo, att den nya Redactipnen af ifrågavarande §, mätte sf Ridderskapet pch Adeln gilla®.
Rppade§ Jg och J anledning hvaraf Herr Grefven pch Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och A? deln behagade, med ogillande af den nya Re. dactipnen, låta ifrågavarande §?
förblifva oförändrad.
Ropadps äfven Jg pcb N*j Grefve
Då denna §. ensamt fö» rer PresteS^ndet, och således icke mycket torde interessera Ridderskapet och Adelö, tage?
Den 12 Martti.
391 jag mig den friheten å nyo föreslå , att Ridderskapet och Adeln, till undvikande af Votering, täckfes, med afseende å PresteStåndets redan fattade beslut, gilla Redactionen.
Uppå derefter af Herr Grefven och Ordföranden förnyad Proposition , blef den föreslagna nya Redactionen af ifrågavarande af Ridderskapet och Adeln bifallen. §• 37- Deruti var föreslagen en ny Redaction * att i stället för det sista Momentet, hvilket borde utgå, införas så lydande: ”Adelskap , Greflig eller Friherr elig värdighet, sorn hädanefter förlänas , tillfälle endast den , som adlad eller upphöjd blifvit, och först efter dess död, eller om han Adeliga värdigheten lagligen fränträder, den äldsta manliga Brösta arfvingen i rätt nedstigande, Led efter
Led, samt efter denna Grens utgång, Stamfädrens närmaste manliga Afkomling efter förstfådsloråtten och sä vidare” 'Alar en till högre värdighet upphöjd Adelsman flere Afkomlingar , ån den , som efter dess död inträder i Stamfadrens ställe i högsta värdigheten , förblifva de alla , såsom Adeliga eller Ofrälse Exspectanter, intilldess det i den ordning förr skrif vit stdrf efter första Grenens utgång uti värdigheten inträda”
Äfvensom följande tillägg efter §:s slät i 392 Den 12 Martil ”Acllande genom Adoption eller Naturalisation under utdödde eller lefvande Atters Namn och Nummer vare hädanefter ej tillåtit ” Herr Grefven och Ordföranden gjorde Proposition till bifall af den föreslagna nya Re» dactionen af 37. §. i RegeringsFormenj hvilken Proposition med Ja besvarades.
Såsom ny §. emellan 37. och 38. §§. hade blifvit föreslagen följande Redaction: Norrmän , som till Sverige inflytta, njuta Svensk Medborgare-rätt ifrån den tid t de sig dertill hos Konungen anmäla.
Utlänningar , sorn bekänna sig till Christna Läran, hvilka 6 är innehaft ordinarie Embete, Burskaps-rå/t eller varit Fastighets - ägare, vare berättigade, att såsom Svenska Medborgare anses.
Andra Utlänningar måga, efter 6 års vistande i Landet, sig hos Konungen anmäla , sorn åge att pröfva, huruvida Medborgare-rätS dem md förunnas•
Den nya §. har visserligen en ädel och liberal syftning» att nättnare förena oss med Norrige.
Men jag torde få erinra » att enligt nu varande Författningar , är det icke omöjligt för Norrmännen att härstädes få Burskaps-rätt, hvilken, enligt den nya $:n, ovillkorligt skulle dem, ehvad de voro af något värde eiler icke, til'* delas ifrån den tid, de sig dertill hos Konungen anmäla, Petu senar© Stadgande aaserjag vara D«m 12 Martil. 393 stridande både emot Rikets Interesse och K:gl. M;:j;ts rättigheter, samt tror, det vi icke böra oinskränkt bevilja Norrmännen Medborgarerätt härstädes förrän <§:n fått en sådan Redaction , att missbruk derigenom kunde undvikas.
Sättet för Utlänningar, att erhålla Medborgare-rätt, synes mig innefatta ett föremål , som bör uti allmänna Lagen upptagas, och då LagComitén nu är sysselsatt med utarbetandet af ett nytt \
LagFörslag, kunde denna Fråga, till dess berörde Förslag varder pröfvadt , uppskjutas.
Jag afstyrker således helt och hållet $:s anta-, gande.
Det skulle ej vara mig emot om afgörandet af denna fråga kunn de uppskjutas.
Men, sedan den blifvit framställd , måste den med Ja eller Nej besvaras.
För mig skulle det vara påkostande att svara v
Nej på den frågan, om Norrmännen skola få Svensk Medborgare-rätt, när de vilja bosätta sig ibland oss.
Det säges, att Personer utan värde skulle kunna söka att här inflytta.
Mig synes Titeln af Undersåte till Sveriges och Norriges Konung gifva värde åt hvem som hellst.
Den förmån , som genom den föreslagna §. beviljas Norrmännen , bör kunrra befor- > dra den närmare förening, som synes af alla så önskansvärd.
Jag har hört, att man anser sig icke kunna bevilja Norrmännen att här få njuta Med*’ borgare-rätt, förrän man har anledning att förmoda, det Norrmännen skulle finnas benägne, 394 Den 12 Martil. att bevilja oss lika fördel.
Jag har också hört, att då frågor derom innom Norrska StoiTinget uppstått, så skulle 64 Ledamöter röstat deremot.
Men jag har blott ryktevis hort det.
Jag beklagar, att våra Tidningar aldrig upptaga några underrättelser från Norrige, och det vore rätt olyckligt , om Norrmännerne voro lika okunniga om hvad som händer hos oss, som vi äro det om deras angelägenheter.
Men , om än så vore , att Personer funnos i Norrige, som ännu icke inse, hvilken ömsesidig förmån det skulle medföra, om båda BrödraFolken närmare sammansmälte , sg bevisar sådant på sin höjd , att der finnes fördomar , liksom annorstädes j men deraf följer icke, att massan af Nationen delar dem j i ett cch annat afseende torde vi kunna anse oss Såsom den äldre Brodern.
Det tillhör oss att gifva efter» döme och att göra första steget till hvad det gemensamma bästa kräfver.
Hvad skulle våra Landsmän, som ingen uppmärksamhet lemna dt det anmärkta Redactions-felet 3 hvad skulle massan af Norrska Nationen tänka och säga om oss, om vi, första gången fråga uppstår att ådagalägga broderlighet emot våra nya MedUndersåtare, skulle svara Nej till den gjorda Propositionen?
Jag tillstyrker att Ridderskapet och Adeln lemnar bifall dertill, Friherre Cederström, Jacob:
Jag tillstyrker, lika med den sista värda Ledamoten, an; tagandet af den nya $. och tror icke att Kongl. Maj:t,fsåsom Chef för båda Rikena, kan beböR Den 12 Martti.
S95 va frukta, rlel någon Förbrytare skulle från Norrige hitkomma, enär bade förbrytare och ärliga människor i så väl Sverige som Norri* ge skyddas, eller träffas af Lagarne.
Jag anser derjemte §:s antagande innefatta en ganska billig och rättvis fordran af de under; en Regent förenade Folken» Grefve Mörner; Det har mycket fägnat mig att höra den välvilja, man yttrat emot Norrmännen, och jag smickrar mig att jag icke mindre, utan kanske mer än många andra, nitälskar för föreningen; men frågan är nu en. dast om följden af $:s antagande, samt de rättigheter Norrmännen redan hafva och dem de skulle få.
Enligt den föreslagne Redactionen, skulle, utan att någon pröfningsrätt blifvit Konungen förbehållen, hvilken Norrman som bellst, och således äfven Brottslingar, kunna från Norrige hitkomma, och vara ovilkorligen berättigade att erhålla Medborgare-rätt.
Denna Redaction anser jag vara felagt ig, men tror att det åsyftade goda ändamålet kan vinnas , om ConstitutionsUtskottet til! nästa Riksdag inkommer med en ny och förbättrad Redaction Emedlertid är det icke Kongl, Majtt be3 tagit, att låta Norrmän hitflytta, 6amt efter nu gällande författningar tilldela dem Medborgare rätt, hvarigenom de i alla fall härstädes äga större fördelar, än Svenskarne i Norrige, hvilka icke där, förrän efter io års vistande \
Landet, Runna få Naturalisation rätt.
Frågan '396 Den 12 Martn. år således icke nu om vår upprigtiga önskan att framdeles emottaga Norrmännen, utan endast cm den föreslagna Redactionen, och jag tror icke att den, utan att derigenom gifva anledning till missbruk, kan bifallas.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht, för* enade sig med Grefve Mörner.
Jemväl den för brott* slig ansedde har Medborgare-rätt att äska och att förvänta.
Dessa medborgerliga rättigheter bestå icke allena deri, att han tår välja till Riksdagsman eller sjelf bli Riksdagsman.
Från denna en Medborgares rättigheter äro många Svenska män uteslutnej men deri, att han i al* la förhållanden får njuta Lagen till godo.
Fins det fel uti Redactionen af den nya Paragraphén, så kan vid en annan Riksdag detta Redactionsfel lika snart ändras, som Riksens Ständer kunna komma i tillfälle att å nyo öfver hufvudfrågan utlåta sig.