Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B:ko årligen från och med 1858 intill slutet af det år nästa Riksdag upphör för fortsatt utgifvande på enahanda sätt och vilkor som hitintills af ifrågavarande protokoll och handlingar.
Motionären, som, i egenskap af Riddarhus-Direktör, varit utsedd att, å Direktionens vägnar, med närmare uppmärksamhet följa arbetets fortgång, har derjemte dels vitsordat, att den kunskapsrike utgifvaren med nit och kärlek samt omsorgsfullt utfört det åtagna varfvet, dels upplyst att inom årets slut ett ytterligare häfte af samma arbete torde blifva färdigtryckt, hvarigenom arbetet blifver tordt Ridd ar h us-Utsko 11 et s Utlåtande N:o 25. 7 till slutet af förmyndare-styrelsen under Drottning Christinas minderårighet.
Härmed vore omkring en femtedel af arbetet fullbordadt; och då dessa 4 häften medfört en kostnad af omkring 1,100 R:dr B:ko, skulle hela arbetet till år 1714 kosta ytterligare 4,800 R:dr och med beräkning af 400 R:dr årligen, afslutas på 12 års tid.
Beviljade Ridd. och Adeln, under nästk. 3 år, 400 R:dr B:ko årligen, så ansåges dermed kunna fullbordas Riksdagarne till Konung Carl X:s död, hvarigenom man hunnit en afslutad period af Svenska historien.
Vidare har Hr Friherre Posse upptagit den vid sisth Riksdag gjorda invändning, att utgifvandet af ifrågavarande protokoll, om det pröfvades nödigt, tillkomme Staten.
Men, utom det att denna invändning numera, sedan arbetet blifvit påböriadt, förlorat mycket af sin vigt, borde derjemte iakttagas, att, om, såsom vid förra Riksdagen föreslogs, Ständernas äldre förhandlingar skulle på Statens bekostnad utgifvas, början dermed skulle ske från år 1521 och således en lång tid åtgå innan man hunne till 1644, äfvensom dessa handlingar i öfrigt blefve alltför vidlyftiga för att medgifva utgifvandet äfven af hvarje särskildt Stånds protokoll.
En annan an märkning komme troligen ock att göras, vid denna Riksdag med mera skäl än vid den förra, att nemligen då svårighet uppstår att finna medel till nu förestående kostsamma reparationer å Riddarhuset, utgifterna böra inskränkas till de minsta möjliga.
Men det vore just derföre motionären i denna tidpunkt framställde detta sitt förslag, på det att Ridd. och Adeln må kunna på en gång pröfva alla de utgiftsposter, som vid denna Riksdag kunna komma för Ridd. och Adeln i fråga.
Det torde dervid kunna hända, att Ridd. och Adeln, som för materiella ändamål måste använda stora summor, icke skall tveka att till ett litterärt syfte påkosta en relativt ringa utgift; och då ett stort kapital måste användas för att lägga nya grundmurar under Riddarhus-byggnaden, torde Ridd. och Adeln på samma gång vilja fortsätta bekostandet af den grundval, som är nödig, på det att Ridd. och Adelns historia under Svenska folkets ärofullaste tid må kunna blifva med sanning tecknad.
Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet öfvervägt; och emedan det ifrågavarande arbetet, enligt hvad de redan utgifna delarne deraf utmärka, är af ett ganska stort intresse för studierna både af Svenska folkets och enskildt Svenska Adelns historia under den märkliga tidpunkt, då vårt fosterland utförde en så vigtig röle inom det Europeiska samhället, och jemväl lemnar sådana bidrag till våra Riksdagars historia, som ur inga andra tillgängliga källor torde kunna af häfde-forskare inhemtas, finner Utskottet, utan afseende derå att de ifrågavarande protokollerna möjligen icke för den stora allmänheten utgöra en lockande läsning, och således ej heller kunna påräkna någon vidsträcktare afsättning, en ringa uppoffring för fortsättningen af samma arbete icke å Ridd. och Adelns sida böra förvägras; hvarföre, och då, enligt det förslag Utskottets Memorial N:o 20 innehåller, Riddarhus-kassans öfverskott icke skulle komma att anlitas för de utomordentliga utgifterna till Ridd arli usbyggnadens reparation m. m., samt fråga vid detta tillfälle egentligen icke är 8 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2fi. om ett större anslag, än af 400 R:dr B:ko för hvardtdera året J859 och 1860, enär, vid det förhållande att innevarande Riksdag med all säkerhet icke varder afslutad förr än niistk. år 1858, de för samma ar belöpande 400 R:dr B:ko redan, med tillämpning af Kidd. och Adelns beslut vid förra Riksdagen, äro anvisade, Utskottet, som af den vid nyssnämnde Memorial bifogade kalkyl öfver Riddarhus-kassans utgifter och inkomster inhemtat, att kassans öfverskott tillden ifrågavarande jemförelsevis mindre betydliga utgiften lemnar tillgång, anser sig ega fullt skäl tillstyrka Ridd. och Adeln att för fortsatt utgifvande, på enahanda sätt och vilkor som hitintills, af Ridd. och Adelns protokoller och handlingar från 1627 till 1714 års
Riksdag ytterligare ansia en summa af 400 R:dr B:ko årligen från och med 1859 intill slutet af det år då nästa Riksdag upphör.
Rättelse:
I Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 20 pag. 5, 7:de raden nedifrån står: »högst 10 år», läs: »högst 12 år.» STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1857. Riddarhus-Utskottets Utlitaudt X.o 20. 1 ]%f:o S6.
Utlåtande angående förändrad redaktion af 10 § i Riddarhus - Direktionens instruktion.
Hos Riddarhus-Utskottet har fråga upstått om förändrad redaktion af 10 § i den för Riddarhus-Direktionen gällande instruktion, dels med afseende derå att Ridd. o. Adeln vid innevarande riksdag beslutit, att Utskottets till Ridd. o. Adeln ingifvande memorial med dertill hörande handlingar må genom Utskottets försorg särskilt tryckas med samma stilar och i samma format som Höglofl.
Ståndets Protokoll, dels hvad beträffar det i 2 mom. af nämnde § befintliga stadgande, att, derest tryckningen af Ridd. o. Adeln protokoll icke blifvit verkställd sednast inom ett år från riksdagens slut, Direktionen än skyldig att genast förklara Riddarhus-Sekreterare sysslan ledig så vida denne tjensteman ej kan förete laga förhinder, hvilka.
Ufven om de af Direktionen godkännas, skola underställas Ridd. o. Adelns pröfning vid dess nästa sammankomst.
Sistnämnde stadgande har Utskottet ansett mindre lämpligt, emedan det synes innefatta en allför sträng ansvarspåföljd för den ifrågavarande uraktlåtenheten som, utan att laya förhinder derför alltid kunna företes, likväl någon gång kan vara beroende af sådana omständigheter, som innebära giltiga ursäkter, hvarföre också tillämpningen af stadgandet sällan, om någonsin, torde komma att ega rum.
Utskottet har fördenskull trott det vara för ändamålet mera tjenligt, om Direktionen finge sig öppet lemnadt att, så vida Riddarhus Sekreteraren skulle försumma fullgörandet af sina skyldigheter i afseende på tryckningen af Ridd. o.
Adelns Protokoll, genom lämpligt vite förelägga honom viss tid, inom hvilken tryckningen skulle vara fulländad, samt, vid fortsatt försummelse, på sätt 11 § sista mom. stadgar, suspendera honom från tjenst och lön intill nästa riksdag, då .det, borde på Ridd. o. Adelns pröfning ankomma, om lian vidare finge vid sysslan bibehållas eller icke.
Af dessa anledningar får Utskottet vördsamt föreslå, att ofvawuäninde 10 § i Riddarhus-Direktionens instruktion må erhålla följande lydelse: 2 Itiddarhus-Utakottets Utlåtande N:o 26. § 10.
Vid början af hvarje riksdag bör
Direktionen genom Riddarhus-Utskottet till Ridd. o. Adeln inkomma med förslag, huru tryckningen af Ståndets protokoll jemte
Utskottets afgifvande utlåtanden ina lämpligast och med största skyndsamhet kunna verkställas.
Direktionen åligger dessutom tillse, att RiddarhusSekreteraren i afseende på utlemnandet till tryckning i fullständigt skick af Ridd. o. Adelns protokoll, fullgör sina skyldigheter, så att denna tryckning, hvilken i Riksdagsordningen är föreskrifven, må blifva verkställd så fort ske kan och med all möjlig noggranhet samt senast inom ett år från Riksdagens slut.
Skulle denna tid öfverskridas, utan att Riddarhus-Sekreteraren derför kan förete laga förhinder, eyer Direktionen att vid lämpligt vile ålägga Sekreteraren att efter bestämd lid sin omförmdlda tjenstepligl fullgöra, men om äfven denna tid försummas, md
Direktionen kunna honom frän tjenst oclt lön skilja till påföljande riksdag då det beror af Ridd. o. Adelns pröfning, huruvida han må vid sysslan bibehållas eller icke.
Stockholm den 11 Januari 1858. siuckuoj.ii, R id d arli us-Ut s k o 11 e t s Utlåtande N:o 27. 1 \:o 127.
Utlåtande i anledning af vackt fråga om utställande i Riddarhussalen utaf en bröstbild af Konung Gustaf II Adolph m. m.
Medelst protokolls-utdrag af den 4 i denna månad, har Högfl. Ridd. o. Adeln behagat till Riddarhus-Utskottets utlåtande hänvisa en af H. Ex. Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, väckt motion, dels derom att det fönster i Riddarhus-salen, som nu är befintligt bakom Landtmarskalks-stolen, måtte blifva igenmuradt, dels att en bröstbild af Konung Gustaf II Adolph måtte uppställas under Wasavapnet, i stället för deu dervarande bröstbilden af en privat man; i hvilket sednare hänseende motionären upplyst, att af den store Konungen en bröstbild, gjuten i Tyskland före hans död, funnes vid Drottningholms Kongl. Lustslott, hvilken kunde tjena till modell.
Utskottet har tagit dessa förslag i öfvervägande; och hvad först angår frågan om igen murning af fönstret bakom Landtmarskalks-stolen, har Utskottet funnit mindre lämpligt, att då vid innevaranderiksdag beslut blifvit fattadt om förändrad inredning af Riddarhussalen och anordnandet af trappgångar från de Secreta Utskotts rummen upp till salen, hvarom Riddarbus-Direktionen blifvit anmodad föranstalta, något särskildt beslut nu fattades om igenmurning af ett fönster, hvarföre Utskottet anser sig böra tillstyrka, att Högloft, ltidderskapet och Adeln må till Riddarhus-Direktionen öfverlemna att, i sammanhang med den förestående förändrade inredningen af Riddarhus salen, tillse, huruvida, med bibehållande af nödig dager för Landtmarskalken och Iliddarhus-Sekreterareu, det bakom Landtmarskalks-stolen befintliga fönster må kunna undvaras, eller- om i dess ställe en nisch må kunna anbringas med en passande beklädnad.
Beträffande frågan om borttagandet af den under Wasa-vapnet uppställda bröstbild af framlidne Landtmarskalken vid 171!) års Bilaga till Häglof!. Kidd. o. Adelns Brot. vid 1858 års Riksdag. 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 27. riksdag Friherre Pehr Ribbing, har Utskottet inhemtat, att uppställandet af denna mans bröstbild i Riddarhus-salen beslöts af Ridd. o. Adeln först vid 1756 års riksdag, då Ståndet tillika beslöt att jemväl der uppställa en byst af Lagman C. G.
Gyllencreutz, emedan dessa Herrar förklarats hafva haft största delen i den regeringsform, som afskaffat suveräniteten.
Detta beslut kom likväl ieke till verkställighet under den tid, den af Ribbing undertecknade regeringsform var den gällande, men då ltibbings byst vid 1772 års riksdag befanns i det närmaste färdig, uppställdes den ociselerad i Riddarhus-Sekreterarens matsal, der den qvarstod intill dess, på förslag af Friherre Shering Rosenhane, Ridd. o. Adeln den 27 December 1809 beslöt att bysten borde ciseleras och sedan flyttas i stora Riddarhus salen och der få sitt rum bakom Landtmarskalkens stol; hvaremot
Riddarhusets kassa ej egde medel att bekosta den beslutade bysten af Gyllencreutz.
Efter dessa upplysningar och då med fattande af beslut angående borttagandet af den ifrågavarande bröstbilden lämpligen synes kunna anstå till en blifvande riksdag, har Utskottet funnit den väckta frågan lör närvarande icke böra föranleda till någon annan åtgärd, än att åt Riddarhus-Direktionen uppdrages att till nästa riksdag afgifva förslag, ej mindre å kostnaden för modellering och gjutning af en bröstbild af Konung Gustaf II Adolph, än, derest beslut om förfärdigandet af en sådan skulle af Ridd. o. Adeln fattas, huruvida icke denna lämpligen bör intaga platsen i Riddarhus-salen under Wasa-vapnet, samt i sammanhang härmed före slå den plats inom Riddarhuset, dit bröstbilden af framlidne Landtmarskalken Ribbing må kunna förflyttas. STOCKHOLM, TYPOGHAFISKA FÖHEMJNGENS BOKTHYCKKÄ1, 1868.
Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 28. 1 ]¥:o 28.
Utlåtande i anledning af Riddarhus-Direktionens memorial om förändring af sittplatserna i Riddarhus-salen.
Till Riddarhus-Utskottet har, jemlikt 15 § i den för Riddarhus-Direktionen utfärdade instruktion, Direktionen ingifvit bifogade till Högloft.
Ridderskapet och Adeln ställda memorial (Litt.
A) innefattande hemställan, att den af Högloft.
Ståndet beslutade förändring af Riddarhus-salens inredning, hvarom åt
Direktionen uppdragits att gå i författning, må på det sätt anordnas, att bänkarne göras kortare och förses med ryggstöd, hvarigenom sittplatser i salen skulle kunna utan olägenhet beredas för omkring 340 och i nödfall för 400 personer och derutöfver; varande likväl skiljaktiga meningar anförda af trenne
Direktionens ledamöter, enligt hvad ett
Direktionens memorial följaktigt protokoll (Litt.
B) utvisar.
Då det efter nyssnämnde § i Instruktionen nu åligger Utskottet att öfver Direktionens förslag meddela utlåtande, har Utskottet först ansett sig böra fästa Högloft.
Ståndets uppmärksamhet vid ordalagen i det beslut, som rörande detta ämne blifvit, i enlighet med Utskottets hemställan i memorial N:o 14, af Ridd. o. Adeln den 25 sisth Juni fattadt, så lydande: »att Ridd. o. Adeln åt »Riddarhus-Direktionen öfverlemnade att, i sammanhang med Rid»darhus-byggnadens yttre reparation, så fort sig göra låter, gå i för»fattning om sådan förändrad inredning af Riddarhus-salen, som i »främsta rummet afser nödigt utrymme och dermed förenad bättre »uppvärmning af samma sal, under iakttagande tillika af möjligaste »prydlighet.
Detta beslut synes Utskottet, enligt den uppfattning af frågan, som jemväl inom Utskottet förefanns då Utskottet hos Ridd. o. Adeln gjorde sin förra framställning i ämnet, temligen tydligt angifva den mening, att Högloft. Ridd. o. Adeln ansåg såsom en hufvudsak att vid den förändrade inredningen, sittplatsernas antal skulle så litet som möjligt inskränkas och att detta afsågs framför den Bil. till Högloft.
Kidd. och Adis Fröt. vid 1S5S årsKiksd. 1 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 28. »beqvämlighet» som för ett mindre antal ledamöter möjligen kunde vinnas.
Utskottet kan ej heller vid detta tillfälle frånträda en sådan, i Utskottets tanka, redan af Höglofl. Ridd. o. Adeln godkänd hufvudgrund; och då genom antagande af Riddarlius-Direktionens nu framställda förslag sittplatsernas antal skulle förminskas ända till 340, eller i nödfall 400 och något derutöfver, anser Utskottet sig desto mindre böra understödja detsamma, som flera riksdagars erfarenhet vitsordar, att antalet af de Ståndets ledamöter, som vid början af riksdagen antecknas och enligt Riddarhus-ordningen skola anvisas hvar sina platser å bänkarne, uppgår till omkring 500 å 600.
Utskottet finner ej heller i öfrigt, att någon väsentlig fördel ens från beqvämlighetens synpunkt ernås genom bänkarnes förse ende med ryggstöd, enär detta utan tvifvel korame att blifva ganska obeqvämligt för dem som icke vilja oupphörligen blifva stillasittande på samma ställe utan önska en ledigare kommunikation mellan Ståndets ledamöter.
Ej heller delar Utskottet Direktionens åsigt, att de projekterade ryggstöden skulle åt
Riddarhussalen gifva ett »prydligare utseende», utan har Utskottet, jemväl i detta hänseende, enahanda föreställning som tvenne af Direktionens egna ledamöter, att nemligen en dylik anordning icke står i harmoni med den särdeles vackra salens arkitektur i öfrigt, hvilken troligen skulle på ett störande sätt nedtyngas, genom ifrågavarande skiljeväggar mellan bänkarne.
Ett annat skäl, som äfven blifvit anfördt af reservanterne mot Direktionens hemställan, torde ej heller böra förbises nemligen den trängsel och obeqvämlighet, som genom den af Direktionen föreslagna inredningen torde uppkomma vid de tillfällen då Riddarhus-salen, såsom hitintills, upplåtes för riksståndens gemensamma sammanträden.
På dessa skäl och då, utan att i någon väsendtlig mån borttaga utrymmet, sittplatserna i Riddarhus-salen kunna göras betydligt mera beqväma endast genom bänkarnes stoppning och en i öfrigt både enkel och med mindre kostnad förenad förändring, anser sig Utskottet, i likhet med minoriteten inom Riddarhus-Direktionen, böra vördsamt tillstyrka att den förestående förändringen af sittplatserna i Riddarbus-salen måtte inskränkas dertill, att bänkarne vidgas något på bredden och flyttas något längre från hvarandra samt förses med stoppning.
Reservation: af Herr Grefve Oxenstjerna, Axel, som för sin del tillstyrkte bifall å Riddarhus-Direktionens hemställan, att de nya bänkarne i Riddarhussalen måtte göras kortare och förses med ryggstöd. Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 28.
3 Litt, A. Hörsamt Memorial.
Ridd o. Adeln under den 25 sistlidne Juni beslutit att till Riddarhus-Direktionen öfverlemna att, i sammanhang med Riddarhus-byggnadens yttre reparation, gå i författning om en »sådan förändrad inredning af Riddarhus-Salen, som i främsta rum»afser nödigt utrymme under iakttagande tillika af möjligaste prydlighet», har
Direktionen funnit det vara nödigt att, rörande hufvudgrunderna för verkställigheten af detta beslut, så vidt det afser ett mera ändamålsenligt anordnande af sittplatserna i RiddarhusSalen, inhemta Höglofl.
Ståndets bestämdare föreskrifter; och får
Direktionen i sådant hänseende göra följande vördsamma framställning:
I händelse förändringen inskränkes dertill att, med bibehållande af Riddarhus-Salens nuvarande inredning, bänkarne utvidgas på bredden samt förflyttas på något längre afstånd från hvarandra och blifva stoppade dock utan ryggstöd, skulle visserligen beqvämare sittplatser än de nuvarande kunna åstadkommas till ett antal af innemot 500, hvilket vid alla tillfällen då Ståndet är församladt torde kunna antagas blifva fullt tillräckligt.
Derigenom blefve dock den beqvämlighet uppoffrad, som genom bänkarnes förseende med ryggstöd vid de allra flesta tillfällen, när Ståndet är vida mindre talrikt, skulle vinnas.
Direktionen har derföre trott det vara mera öfverensstämmande med Ridd. o. Adelns önskan och derjemte egnadt att åt Salen gifva ett prydligare utseende, derest bänkarne, i likhet med dem som uti de öfriga Ståndens och äfven inom främmande representativa församlingars sessionsrum allmänt begagnas, blefve försedda med ryggstöd.
Till beredande af lättad circulation blefve det likväl då nödvändigt att bänkarne gjordes kortare, hvilket lämpligast torde kunna ske derigenom, att de gångar, som nu löpa utmed yttermurarne, blifva förlagda mera i midten af Salen, hvarigenom de skulle komma att afskära bänkarne på midten, ungefärligen på sätt redan förut af Professor Scholander uppgjorda ritningar utvisa.
Med en sådan anordning skulle, då för hvarje någorlunda beqväm sittplats torde böra beräknas minst en aln af bänkens längd, platser af denna beskaffenhet väl svårligen kunna beredas för flera än 340 personer, men kunde dock, fastän med mindre beqvämlighet, derest platsen antages till samma bredd som å öfra Amphietheatern i Kongl. Operans salong, eller till blott 20 tum, ända till 420 personer erhålla sittplatser.
I betraktande häraf och då vid högst få tillfällen Ridd. o. Adeln lärer blifva så talrikt som till sistnämnde antal församladt, har
Direktionen för sin del ansett sig ega anledning hemställa: huruvida en dylik inredning, hvarigenom å bänkarne, försedde med ryggstöd, sittplatser i Riddarhus-Salen skulle kunna beredas utan olägenhet för omkring 340, och i nödfall för 400 personer och derutöfver, af Ridd. 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 28. och Adeln anses motsvara den beqvämlighet, förenad med nödigt utrymme, som med den beslutade förändringen af Riddarhussalen åsyftas.
Af tvenne ledamöter yttrade särskilda meningar bifogas härjemte.
Stockholm den ,26 Januari 1858. E. AUG. LEWENHAUPT. J. AUG. POSSE. CAHL BENNET. K.
CEDERSTRÖM, ut. in Prot. T. W. LEJONANCKER. J. A. TORNERHJELM. O. W. BJÖRNSTJERNA.
Litt. B. Utdrag af Protokollet hållet hos Höglofl.
Riddarhus-Direktionen i Stockholm den 26 Januari 1858.
S. D. Ånyo företogs frågan om antagande af vissa hufvudgrunder för Riddarhus-salens förändrade inredning, dervid samtlige Direktionens Herrar Ledamöter voro ense derom, att innan den ifrågaställa förändringen af sittplatserne i Riddarhus-salen verkställdes, Direktionen borde inhemta Ridd. o. Adelns åsigt, huruvida de nya och förändrade bänkarne borde förses med ryggstöd, hvilket förutsatte att de gjordes kortare och hvarigenom platsernas antal inskränktes till 340, derest hvarje sittplats beräknades till en aln och 420 om sittplatsen, i likhet med Amfitheaterns i Kongl Operasalongen, upptoges till ■§■ alns bredd, eller om de nya bänkarne icke skulle förses med ryggstöd, utan endast vidgas något på bredden samt flyttas på något längre afstånd från hvarandra och stoppas, då utrymme kunde beredas för omkring 5 00 platser.
I fråga åter, huruvida Riddarhus-Direktionen för sin del borde föreslå det ena eller andra alternativet, befunnos meningarne inom Direktionen delade, i anledning hvaraf omröstning företogs, då Herr Majoren Lejonancker, Herr Friherre Cederström samt Herr Grefven och Ordföranden förenade sig om ett af Herr Kammarherre Björnstjerna affattadt förslag, att Direktionen borde hemställa, huruvida en dylik inredning, hvarigenom å bänkarne, försedda med ryggstöd, sittplatser i Riddarhus-salen skulle kunna beredas utan olägenhet för omkring 340 och i nödfall för 400 personer och derutöfver, af Ridd. o.
Adeln anses motsvara den beqvämlighet, förenad med nödigt utrymme, som med den beslutade förändringen af Riddarhus-salen åsyftas, hvarom memorial skulle uppsättas, enligt hvad registraturet närmare utvisar. Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 28.
Herr Kammarherren Friherre Bennet yttrade, att han, för sin del, icke vilie bestämdt tillstyrka, att bänkarne i Riddarhus-salen försåges med ryggstöd, utan önskade framställandet af alternativa förslag för att få utrönt, hvilketdera utgjorde majoritetens inom Ståndet mening.
Herr Ofverste-Löjtnant Tornérhjelm och Kongl.
Aktuarien Friherre Posse funno sig deremot böra bestämdt afstyrka, att vid den tillämnade förändringen af sittplatserna i Riddarhus-salen bänkarne skulle förses med ryggstöd.
De ansågo en sådan anordning lill och med vara stridande mot Ridd. o. Adelns redan fattade beslut, att vid salens förändrade inredning, afseende i främsta rummet borde fästas »vid nödigt utrymme»; och då den nu ifrågaställda förändringen skulle så högst betydligt borttaga utrymme, att sittplatsernas antal icke uppginge till mer än omkring 400, oaktadt, åtminstone vid riksdagarnes början sällan färre än 50 0 af Adelns medlemmar vore antecknade och dessa under motions-tiden vanligen uppginge till nära 600, torde en sådan inskränkning svårligen stå tillsammans med Ridd. o.
Adelns förut uttryckta mening.
En annan allmän föreskrift innehölles jemväl i Ridd. o. Adelns föregående ibesluL nemligen, att vid den förändrade inreduingen af salen den »möjligaste prydlighet skulle iakttagas».
Ej heller detta blefve, enligt bemälde Herrar ledamöters tanka, förenligt med bänkarnes förseende med ryggstöd, emedan sådant torde åt salen gifva ett särdeles tungt och för dess arkitektur i öfrigt störande utseende, Slutligen torde härvid äfven böra tagas i betraktande, att om
Riddarhus-salen fortfarande skulle komma att upplåtas till begagnande vid riksståndens gemensamma sammanträden, ett färre antal sittplatser, försedda med ryggstöd, skulle vid dessa tillfällen, då församlingen alltid vore talrikare, blifva särdeles hinderligt och obeqvämligt.
På dessa skäl tillstyrkte Herr Ofverste-Löjtnanten Tornerhjelm och Herr Friherre Posse att förändringen af sittplatserne i Riddarhus-salen måtte inskränkas dertill att bänkarne vidgades något på bredden och flyttades något längre från hvarandra och försåges med stoppning.
Och skulle dessa skiljaktiga meningar åtfölja Direktionens till Ridd. o. Adeln »flätande memorial i ämnet.
Ut supra
In fidem W F.
Dalman Bilaga till Häglof.
Prof. vid IS5S tiis Riksd. 2 ÄTOCKHOI.Mf TYROGRAKISKA FÖRERINGKIVS BOKTRYCKERI 1858.
BILAGA TILL HÖGLOFL.
RIDDERSKAPET OCH ADELNS PROTOKOLL VID RIKSDAGEN ÅREN 1856—1857.
Hörsamstc Memorial.