Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men detta sednare bör ej inflyta i contrapropositionen; ty det är ett nytt ämne rörande LåneSystcmets införande hos oss.
Vill man anse och behandla det såsom en ny och serskild motion* så bär jag ej något deremot; meli mot dess införande i ContraPropositionen i förevarande fiåga om anslag till Canalbyggnaden protesterar jag på det hogsta.
Det är ett försök att pär surprice leda oss in på låne-systemet* hvars förderfliga följder ej kunna beräknas.
Må livar och en, sorn vill föreslå Statslåns upptagande, äfven uppgifva fonderne till dess betalning; men icke söka inleda Ridderskapet och Adeln i beslut om upptagande af Statslån, hvars gransor man ej kan bestämma.
Jag anhåller* att det sednare alternativet Herr Hjerta framställt, icke måtte inflyta i contra-propositionen.
Herr Lagerhjelm., Pehr:
Jag skulle vid detta tillfälle icke våga upptaga Ridderskap pets och Adelns tid, om jag ej ansåg det vara min pligt och rättighet att, då jag deltagit i öfverläggningarne inom de Utskott, som utlåtit sig öfver förevarande ämne, till besvarande upptaga, hvad man anmärkt mot Utskottens sätt att behandla saken.
Deribland förekommer först den erindran, att Utskotten alltför länge eller mera än fyra månader dröjt att fatta beslut i frågan otH förskottet till Canal-arbetets fortsättning.
I 2o8 Den i3 Apfil. afseende derpå torde det tillåtas mig upplysa, att harvid mätt den hindrande omständighet, alt remissen deStåndet Väckte motioner i ämnet ännu icke i Januarii månad var till Utskotten ankommen.
Derföre kunde saken då icke företagas, men sedan den tiden vet jag ej något skäl, hvarföre frågans föredragning och pröfning i Utskotten blifvit fördröjd.
— Man bar härstädes med förnöjelse tält om StatsVerkets förmenta lyckliga ställning, såsom skäl till det för Canal-byggnaden begärdta anslagets beviljande.
Om någon bar ett sådant begrepp om Statsverket, så kan det åtminstone ej vara den, som tagit närmare kännedom om dess närvarande belägenhet och beräknat dess inkomster och utgifter.
Då så stora ökade anslag blifvit begärda, utöfver tillgångarne, lärer väl StatsVerkets tillstånd ej kunna kallas godt.
Snart förekommer ämnet till öfverläggning hos RiksStånden; och då torde enhvar komma i tillfälle att bättre bedöma, huru litet tillfredsställande StatsVerkets ställning i sjelfva verket är.
Emedlertid får jag åberopa innehållet af Kongl. Maj:ts Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof jemte hvad som i anledning deraf blifvit i RiksStånden anfördt.
— Några hafva här anmärkt, att Utskotten bordt i ett sammanhang yttra sig om förskottet och om hufvud-anslaget till Canal-byggnaden; och de hafva undrat - Den i3 April. aog dral, att Utskotten nu ej ingått i pröfning af hufvudfrågan.
Men om Utskotten iakttagit detta, så skulle längre tid dertill åtgått, än Utskotten kunde få dröja med yttrande i afseende på förskottet.
Då skulle nemligen Utskotten ingå i granskning af och utlåta sig om beloppet af det ökade anslaget i det hela, om förvaltningssättet, om säkerheten att få medlen rigtigt använde, med flere omständigheter, hvilka fordra sorgfällig behandling.
Här är yttradt, att Götha CanalBolag alltid fullgjort sine förbindelser emot Rikets Ständer, och att å deras sida icke någon afvikelse från Ständernes beslut ägt rum.
I detta hänseende vill jag endast åberopa Kongl.
Maj:ts Bref i November år 1818, hvilket torde tillräckligt upplysa, huru Bolaget respecterat Rikets Ständers beslut.
— Det har också blifvit sagdt, att om Bolaget, i brist af tillgångar att färdigbygga Canalen, depossideras, skall ej någon Utlänning våga att insätta en enda fyrk i ett sådant land, der förbindelser ej hållas heliga.
Jag deremot kan ej tro, att Sverige möjligen skulle genom ett enskildt Bolags fall förlora sin credit.
Då skulle detta missöde längesedan hafva drabbat England, der så många bolag fallit.
Men jag tror ej, att en StatsCredit är beroende af sådane enskilta förhållanden.
— Icke utan skäl har man yttrat farhåga för hemliga planer, förenade med Götha Ca20 H. *4 210 Deri i3 April. nal-byggnaden.
Då Rikets Ständer ej anslagit några medel lill anläggning af Motala Verkstad, men man sett dertill användas en stor summa af anslaget till Canalen; då dessutom andre anläggningar för sådane medel blifvit verkställde, emot Rikets Ständers förbud mot anslagets användande till annat än Canalens fullbordande; så har man anledning befara, att några nya dylika planer ännu äro i fråga.
— Enahanda är förhållandet med arbetet vid Götha Elf. — Nu har man förklarat, att Trollhätte-Bolag kan göra tete rnot alla sine depencer och anslag.
Så sade raan likväl ej, när fråga var om Statsrevision af Strömrensnings-medlen.
Då ansåg man nödigt, att biträde af Statens medel anslogs till det vid Götha Elf företagnå arbetet. —■
För öfrigt tror jag, att om Rikets Ständer antaga Utskottens ifrågavarande Utlåtande, skall väl, genom Canalarbetets uppskof, någon förlust uppkomma, men icke till så öfverdrifvet belopp, som calculerne innehålla; och i allt fall kan den uppkommande förlusten ej jemföras med den stora vinst, som härigenom vinnes, medelst princip i Ståndens öfverlägga ingar, ordning och reda i StatsVerket och inom Representationen, samt varsamhet i besluten rörande detta ämne.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkén tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
I Den i3 April* ai i Då under öfverläggningen om detta ärende fråga uppstått, hvarifrån det begärda förskottet af 100,000 R:dr till Götha Canalbyggnads fortsättning må kunna tagas, och man dervid föreslagit, att det måtte utbetalas af RiksgäldsContoiret antingen genom Creditif på Banken eller genom upptagande af tre-procentslån; så anser jag det vara min skyldighet alt upplysa RiksgäldsContoirets närvarande ställning.
RiksgäldsContoiret har ett allmänt Creditif på Banken, att begagna för oförutsedda behof, då Contoirets öfriga tillgångar ej äro tillräckliga.
Dessutom fick Contoiret af Rikets Ständer vid i8a3 års Riksdag, lill Canal-arbetens fullbordande, en anvisning på Banken att förskottsvis lyfta och begagna erforderlige medel ifrån hvarje års början till sista qvartalet, då Fullmägtige borde tillse medlens återgäldande antingen af Contoirets egna tillgångar eller genom tre-procents-lån.
Utom desse nu nämnde utvägar har RiksgäldsContoiret ännu en annan tillgång att försträcka en icke större summa än den ifrågavarande, den nemligen, att genom realiserande af RiksgäldsContoirets räntebevis för i tre-procénts-lånet använda egna tillgångar ur Banken uttaga den behöfliga summan.
Begagnas någon af dessa utvägar, så blifver följden den, att RiksgäldsContoirets tillgångar i Banken minskas eller treprocents-skulden ökas med förenämnde belopp; men tillgångens förminskning återfylles likväl ge - Den i3 April. nom bevillningsmedlen, som till det mästa ingå till Conloiret under innevarande qvartal.
Nu liar RiksgäldsContoiret att disponera i Banken: på Räkningen N:o i: 200,000 R:dr, och på Räkningen till Canal-byggnaderne nära 8000 R:dr.
RiksgäldsContoirets skuld åter lill privata för tre-procents]ån utgör endast i3,ooo R:dr.
Med sådane tillgångar torde det icke vara betänkligt att assignera de i förskott begärde 100,000
R:dr på Contoirets fordran i Banken, enär de säkerligen inom månadens slut ersättas genom ingående Bevillningsmedel.
En upplåning af summan mot 3 procent skulle visserligen lyckas med Contoirets goda credit, och skulle ej förorsaka någon förminskning för det närvarande i Contoirets tillgångar; men då ränta härigenom skulle utgå och detta vore en onödig utbetalning, enär penningarne utan ränteförlust, af egne tillgångar, nu kunna erhållas, instämmer jag med Friherre Boije iden mening, att denna utväg ej bör tillgripas.
Contoiret har förut vid denna tid på året befunnit sig i nödvändighet att göra vida större utbetalningar, än den, som nu är i fråga, till särskilda oväntade behof, såsom dispositioner å Creditiven med mera, men Contoiret har derföre icke upptagit lån, ulan temporärt begagnat sin credit i Banken, när befintlige tillgångar af Bevillningsmedlen ej för ögonblicket räckt till.
Genom öfverskotten från StatsContoiret och Contoirets Dea 13 April - egne öfverskott, hafva dessa uttagningar blifvit åter fyllde, och Contoirets räkning med Banken, samt dess egen financiela ställning, blifvit så fördelaktige de nu äro.
Detta om RiksgäldsContoirets ställning och förmåga att utbetala ifrågavarande förskott; nu utbeder jag mig att få tillägga några ord rörande sjelfva saken.
Ehvad opinion man än må hafva om Götha Canals nytta eller skadlighet, och huruvida det dermed åsyftade goda ändamål vinnes eller ej; torde dock de flesta instämma deri, att den bör fullbordas, då den är så nära färdig, på det man må kunna få se det förmodade eller bestridda resultatet, Att oafbrutet fortsätta arbetet, tilldess Canalen blifver färdig, är obestridligt det som kostar minst; dertill fordras för det närvarande ett förskott af 100,000 R:dr.
En värd Talare har redan erinrat, att beviljandet deraf icke binder Rikets
Ständer i afseende på vilkoren vid sjelfva hufvudfrågans afgörande; och man har föreslagit sådane vilkor för försträckningen af denna summa, att alla nödiga försigtighetsmått och all erforderlig säkerhet synes mig dermed iakttagne för medlens användande till Canalens fullbordande.
Jag har väl icke förehaft så stora bjrggnader och arbeten, som Götha Canal är; men jag har dock någon erfarenhet i dylika ämnen, och mig förefaller det på grund häraf tydligt att, såsom en af StatsUtskottets egne Ledamöter Herr Den i3 April.
Lagerhjelm upplyst, en betydlig förlust skulle uppkomma, om
Directionen ej genast kunde fortsätta Canal-byggnaden, utan nödgas uppskjuta dermed i brist af medel.
Hvarje stund,.som arbetet nu således uppehälles, tillskyndar Staten, enligt min öfvertygelse, en verklig förlust, kanske större, än man nu kan föreställa sig; och jag hemställer derföre, om man icke bör så skyndsamt som möjligt lemna förskottet, hälst man ändå sluteligen, när hufvudfrågan förekommer till afgörande, lärer få bevilja det äskade understödet till Canalens färdiggörande.
På denna grund anhåller jag derföre om proposition till afslag å Utskottens Utlåtande och bifall å Herr Hjertås förslag till ContraPropösition, med uteslutande likväl af förskottets utbetalande genom tre-procentslån, samt bestämmande af den fond, hvarifrån det bör utgå.
Jag hoppades hafva talat nog i denna sak, och skulle icke eller hafva å nyo uppträdt, om jag ej blifvit dertill uppmanad af ett yttrande utaf Grefve von Platen, som jag dock vill tro icke haft för afsigt att stämpla mig med ett moraliskt lyte, då han förklarat det vara för honom obehagligt att nödgas tala mot mig såsom en man, hvilken på förhand sagt sig icke kunna öfverbevisas.
Detta uttryck af mig gälde endast i afseende på CanalBolagets öfverdrifna fordringar af Rikets Ständer, och jag tror mig ej hafva gifvit anledning till Grefve von Plåtens nyss - Den 13A p r i 1. 215 nämnde omdöme, då jag blott sade, att jag ej kunde öfvertygas om Rikets Ständers förbindelse att uppfylla Bolagets oskäliga pretentioner, oell örn någon annan grund derför, än Bolagets privilegier af år 1810, i hvilka Bolaget förbundit sig alt inom 10 år fullborda Canalen, emot vissa vilkor och förmåner, sorn längesedan blifvit af Staten 1 öfvermått uppfyllde.
Jag är långt ifrån att ej låta öfvertyga mig af grundade skäl; men ännu har jag ej hort ett enda i denna sak, som rubbat min öfvertygelse; och för autoritet utan skäl gifver jag aldrig vika.
— Man har förebrått mig, det jag skall hafva sagt, att Canalarbetets fortsättning kan lätt uppskjutas.
Om jag sagt, att det kan ske lätt, så har jag uttryckt mig orätt; men det kan ske med mindre förlust och skada för det allmänna, än om arbetet fortsattes; detta har jag sagt och det vidhåller jag ännu.
— Det är uppgifvit, att jag yttrat, det man gjort likasom en anläggning för att indraga Rikets Ständer i detta företag.
Om en sådan anläggning ingått i planen, vill jag ej med visshet bedöma, utan le rallar det derhän; men Grefve von Platen torde ursägta, att jag ej såsom motskäl kan antaga hans erindran, att
Directionens framställning jemte dertill hörande förslager redan i 4 månader Varit färdig och af trycket utgifven, och att man med skäl bordt kunna vänta, att frågan om förskottet skulle hinna afgöras långt förr än nu sker.
Jag ai6
Den i3 April. tror mig hafva visat, att Bolagets ställning ej var hemlig, utan nogsamt känd redan år 1826, då bristen antyddes i Revisorernes Berättelse.
Det måtte då ej kunna anses för mycket begärdt, att Bolaget derefter fortsatt arbetet i förhållande till för handen varande medel, och icke med den öfverdrift, att för 14 dagar ej mer än 5ooo R:dr funnos öfriga af anslaget, och att Rikets Ständer ej kunna erhålla tillräckligt rådrum att fatta sitt beslut i denna vigtiga angelägenhet, utan nödsakas på förhand yttra sig om förskott till arbetets fortsättning.
— Aldrig har jag tillvitat Grefve von Platen att hafva gått hemligen till väga i fråga om Götha Canal.
Våra Protocoller vittna tillräckligt om den öfverdrifna öppenhet och gränslösa öfverlägsenhet, hvarmed Grefven alltid behandlat Rikets Ständer i detta afseende.
Men man har såvida inledt Rikets Ständer i det äfventvrliga företaget, att man börjadé arbetet på hela Canal-linien, innan man inhemtat någon erfarenhet om calculerna slogo in, och att man föreställde omöjligheten af att stanna med arbetet, sedau Canalen mellan Wenern och Wettern blifvit fullbordad, hvarigenom folket åtminstone kunnat få hemta andan.
Redan 1815 var Canalarbetet så utsträckt på hela Östgötha-linien, att nästan allt var på en gång börjadt. —-
Man säger, att skatterna ej behöfva ökas för att bestrida det ifrågavarande bidraget till Ca - Den i3 April, nalén.
Med tillfredsställelse har jag hört omtalas det brillanta tillstånd, hvari Riks* gäldsContoiret nu skall befinna sig.
Men jag hemställer, om dess tillgångar väl äro annat än redan uppburne skattemedel, och om icke, när man tager deraf lill Canalen, man derigenom borttager möjligheten att minska de blifvande skattebidragen.
Allt anslag till Ganalarbetet blifver således i alla fall en ökad tunga för Folket.
—Mig har blifvit förebrådt, det jag yrkat, att Bola* get borde falla och depossideras.
Jag har blott sagt, att om ej Bolaget kan genom ny actieteckning och med det stora bidrag Rikets Ständer vid sednaste Riksdag lemnade, såsom det sista, fullborda Canalen, så måste Bolaget falla; ty jag finner ej för Svenska Folket någon större förbindelse att understödja Götha CanalBolag, än hvart och och ett annat enskildt Bolag, hvari Folket ej kan förpligtas att göra sig till actieägare.
Såsom exempel får jag åberopa, huru i främmande länder icke ett utan hundrade Bolag, som icke mägtat fullgöra sine förbindelser, fallit och lernnat rum åt nya, som uppstått till Verkets fullbordande, utan att någon af Statens medlemmar blifvit tvungen att blifva actieägare deri, Man säger, att Bolaget består af omkring 2000 personer och sträcker sig från Hernösand till Ystad.
Jag svarar, att de skattdragande befinna sig på en ännu större yta, och deras rätt får ej åsidosättas för Bolagets vinning, om det än
Den i3 April. bestod af flere personer, än 2000, och sträckte sig i alla directioner.
Här är uppgifvit, att Bolagsmän finnas, som hvardera med 100,000 ä 140,000 R:dr fått umgälla sin oförsigtighet att ingå i detta Bolag.
Jag beklagar dem, om så är; men jag finner ingen skyldighet eller anledning för Staten alt träda emellan och understödja dem.
Säkert finnas många, som blifvit sålunda inledda i enskilta speculationer, hvilka misslyckats och fört dem i förderf; men vi hafva ej förbundit oss att ersätta hvarandra förluster i följd af missräkningar, helst då vi ej få dela vinsterne.
— Det har blifvit frågadt, om väl någon Corporation så noggrannt uppfyllt sine förbindelser, som detta Bolag.
Jag nödgas till svar derpå än en gång upprepa, att Bolagets förbindelse enligt 1810 års privilegier var, att inom 8 eller 10 år fullborda Canalen; men huru har väl detta blifvit uppfyldt, då Canalen ännu ej är färdig?
Jag vet väl, att man såsom hinder deremot åberopat, att Rikets Ständer snart sagt l öfvat från Bolaget dess discontrält; men det var den Discont, ^ som, mot bestämda föreskrifter, länt till Canalen öfver en million, som ej kunde reda sig sjelf, och som för landet medförde svåra olyckor.
Jag beklagar, att jag då ej var så förståndig, att jag yrkade rättsgrundernas och Lagarnes tillämpning mot Bolaget; vi skulle då bättre fått se, hvad skäl Bolaget väl haft att klaga öfver disconträttens förlust.
I allt fall
Den i3 April. 219 bestå icke eller de skäl, som nu deraf hemtas; ty Ständerne hafva genom Statsbidrag till Canalarbetets fortsättning mångdubbelt godtgjort
Bolagets genom
Discontens indragning förlorade inkomster.
Dessutom inträffar här den serskilta omständighet, att delägarne i detta Bolag icke befinna sig i det förhållande som andre Bolag, att hafva uppoffrat både capital och räntor.
Desse hafva ej inbetalt sine 100 procent, utan endast lemnat sine räntor, som de fått af våra skattebidrag, och hvilka do emottagit med ena handen och utgifvit med den andra; ty de hafva beräknat procent sig till godo.
Således torde man kunna nedsätta den åberopade actietecknirigen på 1/jo,000 R:dr till 100,000, samt den på 100,000 R:dr till 60,000 och så vidare, hela serien ige- *■ nom.
— Hvad åter angår Grefve von Plåtens så alfvarsamma anförande i anledning af hvad jag yttrat om den protest, som Directionen för CanalBolaget år 1818 afgaf mot Rikets Ständers handlingssätt, så får jag, utan att ingå i någon vidare deduction af saken i denna del, endast åberopa, att jag åtminstone i detta fall kan stödja mig på RiksStyrelsens opinion om Directionens obehöriga sätt att behandla frågan genom framställningen af denna protest.
Jag tror ej att rättvisa nekades Bolaget, och jag är öfvertygad, att en sådan Corporation, som Bolaget är, icke skulle hafva underlåtit att vid påföljde Riksdag göra sine anspråk gäl - 220 Den 13 April. lande, om det ansett de vidlagne åtgärderne för Bolaget våldförande och lagstridiga, hvilket jag alldeles ej kan finna.
— Grefve von Platen har sagt, att om Bolaget depossideras, skall ingen utlänning våga insätta en enda fyrk i ett land, der förbindelser ej hållas heliga.
Jag har aldrig yrkat, att Bolaget skall olagligen skiljas från Canalen, utan blott att det skall uppfylla sine förbindelser i afseende derpå, eller i annat fall behandlas såsom hvarje Svensk medborgare efter Lag; och jag tror icke ett sådant lagligt behandlingssätt kan afskrämma hvarken utlänningar eller inländske medborgare från actieteckning till ett nytt Bolag för Götha Canals fullbordande.
— Hvad åter de felaktige calculerne öfver kostnaderne för Canalen angår, så är det ej jag, som talat derom.
Jag är långt ifrån att göra någon anmärkning mot förvaltningen; tvertom skulle jag anse för en ytterligare olycka, om beviljande af vidare anslag till Götha Ganals färdigbyggande förenades med det vilkor, att den närvarande Styrelsen skulle ombytas.
Dess erfarenhet är af största vigt; och jag skulle ur ingen synpunkt kunna gå in på att i stället tillsätta en ny
Direction öfver arbetet.
Derigenom skulle säkert större olägenheter och kostnader uppkomma, än om man låter företaget tillsvidare hvila. —■
Att säga, att ett nytt anslag till Götha Canal är blott ett lånebidrag, och att ej något dermed äfventyras, är att groft Oen i3 April. aat ‘ gäcka Folket; ty hvem vet icke, att ej en enda skilling deraf återbetalas.
Skola ytterligare medel till Canalen beviljas, så må det kallas en skänkpå det våra Protocoller icke måtte genom uttrycket lånebidrag vittna om det grofsta bedrägeri mot Nationen af dess Representanter.
Man har sagt, att Folket ej skall göra afseende på, om, för bidrag till Canalbyggnaden, en half skilling ökas på hvarje Debet-sedel.
Jag tror det ock; ty den stora massan, som olyckligtvis får desse halfva skillingar på sin lott, är van att lida i saknad af utväg att göra sin rätt gällande.
Men jag hemställer, om det väl derföre är så lätt för oss, såsom dess Representanter, att besluta denna nya pålaga.—
Här är lofvadt, att Trollhätte Canal ej skall behöfva ombyggas, och att 80 å 90 Lästers fartyg nu kunna passera derigenom, då de äro byggde enligt en ritning, som redan länge varit förvarad i Archi vet vid Canalen.
Men jag hemställer, om det väl är troligt, att den handlande verlden skall, för att passera denna Canal, bygga om sine handelsfartyg efter en sådan ritning, ehuru den har 4<> års liggetid till sin recommendation.
Det är yrkadt, att Canalen bör göras färdig.
Ja Väl! det vill också jag; men jag är skiljaktig i meningen om sättet att fullborda den.
Jag är nemligen öfvertygad, att om man icke kan organisera ett nytt Bolag, som, med begagnande af allt hvad redan blifvit vid Cana - 222 Den i3 April. len åtgjordt, kan fullborda de återstående 16,000 alnarne af Canalen; så är detta det mest factislsa bevis på hela företagets olämplighet och ändamålslöshet.
— I alla fall är det en oformlighet att nu bevilja ett förskott till arbetets fortsättning, innan sjelfva hufvudfrågan är afgjord.
Är det icke plan å Bolagets sida, så är det åtminstone den största obetänksamhet, att så nära använda alla tillgångar till verkets fortsättande; och jag finner ingen skyldighet för Rikets Ständer att genom förhastade beslut om förskott godtgöra sådane misstag, helst det ej kan vara mera än en röst derom, att ett sådant förskott aldrig kommer att återgäldas, emedan medel dertill ej finnas lios Bolaget.
— Man har förebrått mig, att jag' skall velat skrämma med åberopande af majoritet och minoritet.
Det har aldrig va‘rit min afsigt; men jag tror mig tala för pluraliteten af Nationen; och det har jag låtit förstå.
Hvad åter mina känslor för frihet, rätt och heder angår, så äro de lika varma, och hafva sitt säte på samma ställe som Grefve von Plåtens; och utan anspråk på odödlighet, må min opinion i denna sak vandra till efterverlden vid sidan af Grefvens egen, för att bedömas af de Domare Grefven åberopat.
Flere yttrade härtill deras bifall; och många yrkade på proposition.
Den i3 April. 223 skall ej borttaga Ridderskapets oell Adelns tid med ett yttrande i hufvudsaken; utan egenteligen fästa mig vid formen och sältet att afgöra målet.
Ville man blott se på Götha Canals fullbordan, utan afseende på andra vigtigare angelägenheter, så vore det ej svårt alt genast fatta sitt beslut.
Men Herr Lefren och Friherre Boije hafva redan i sine yttranden hänvisat på frågans sammanhang med Statsregleringen; och således ådagalagt giltigheten af de skäl, hvarpå Utskotten grundat sitt Utlåtande.
Att genast inblanda frågan om sättet och vilkoren för bidragets utgörande till Götha Canal, innan man beslutat, om något bidrag skall lemnäs, synes mig vara för tidigt.
Man måste först afgöra, om Utskottens Utlåtande godkännes i hufvudsaken.
Har man förkastat det, och beslutit att ett bidrag skall lemnäs, då synes tiden vara inne att öfverlägga om sättet och vilkoren för detsamma.
Men intill dess tror jag, att dessa frågor böra lemnäs obestämda.
För min del vill jag ej bifalla något ytterligare bidrag till CanalBolaget, hvarken mot återbetalning eller andra vilkor.
Rikets Ständer hafva vid sistförflutne Riksdag förklarat, att de då anslagna bidragen skulle vara de sista, och jag tror icke, att erfarenheten sedan den tiden gifvit någon anledning för Rikets Ständer, att vidare inlåta sig med CanalBolaget.
Men om Rikets Ständer skulle vilja med Statens medel fullborda Canalen, så får jag före - Den i3 April. slå, att man åt Regeringen öfverlemnade medlen och late henne blifva ansvarig för det rigtiga användandet så väl af detta, som alla andra, Statsbidrag.
Innan frågan om bidragets vägrande eller beviljande förekommer, anhåller jag likväl att få fästa uppmärksamheten på tillgångarne.
Man har ansett försåtligt, att Herr Lefren framställt beliöfligheten af ett Statslån för det ifrågavarande bidraget.
Men jag tror tvärtom att denna framställning just äger den förtjensten, att framför allt vara uppriktig.
Ty det är, efter min tanka, den enda utvägen att få penningar, så vida man icke vill slå falskt mynt, eller, som är detsamma, draga på Banken utan tillgång.
En värd Ledamot, min aktningsvärde medbroder i RiksgäldsContoiret, har företett en uppgift på Contoirets tillgångar för i dag.
Jag känner ej förhållandet närmare, än efter CassaRapporten, för d. 8 dennes.