Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 58, ang:de bestämmandet af dels allöningen för Riks-Ståndens och Ulskrns kansli- och vaktbetjning, dels godtgörelsen af vissa kostnader i följd af tryckningen utaf Riks-Ståndens Protokoller jemte dertill hörande Bihang.
Föredrogs, meri begärdes af flere Ledamöter ånyo på bordet, Bevillu.-Utskrts den 21 dennes bordlagde Betänk.
N:o 7, i ani. af väckt motion om upphörande af den för de Kongl, personerne och utrikes sändebuden stadgade tullfrihet och restitution af de utaf deni erlagda tullafgifter.
Föredrogs, meri biel på flere ledamöters begäran ånyo bordlagdt, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk;ts d. 21 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 72, i ani. af återrerniss af Utskrts Betänk.
N:o 40, angrde väckt motion om särskilda föreskrifter i fråga om tångtägt å hafsstränderna i Halland.
Besvärs- och Fikon - Utskrts den 21 dennes bordlagda Mem:r; N;o 73, i ani. af återrerniss af Utskrts Betänk.
N:o 50, angrde väckt motion om minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor oell skor; samt Deu 2(< Mars. 519 N:o 74, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk.
N:o 54, angide väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld.
Anmäldes och bordlädes från nedannärnude Utsk. inkomne Mern., Utlåtm och Betänkm, nemi. från K ons ti tu t iöns-Ut sk otte t: N:o 9, ang:de det tillägg till 12:te §:n H. F., att Konungen icke utan Riksdagens samtycke må blifva regerande furste af utländsk stat; Stats-Utskottet: N:o 59, i aid. af K.
Propos. om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader; Sammansatta Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o 5, i ani. af väckta motioner om skjutsbesvärets ordnande och öfvertagande af Staten m. m.; samt N:o 6, i ani. af väckt motion om bibehållande af det i Strengnäs inrättade Seminarium för lärarinnors bildande; Riddarhus-Utskottet: N:o 8, med förslag till ny Riddarh.-Ordning.
Sedan ett prot.-utdrag, rörande Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 58, justerats; åtskiljdes R. o. Ad. kl. i 3 e. m. fri fidem, O. Brakel. 520 Den 2S Mar», Onsdagen den 28 Mars 1866, Plenum kl. 5 2 e. nr Justerades 2 prol.-utdrag för den 26 dennes. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Exped.-Utsk:ts deri 26 dennes bordlagde förslag: N:o 33, till R.
Skrifvelse i ani. al K. M:ts Nåd.
O. och dermed samman hängande ändringar i R. F.; och N:o 6, till § i Riksdagsbeslutet, ang:de antagen ny R.
Ronde-St:s d. 21 och 26 dennes bordlagda prot.-utdrag N:o 197. innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Bonde-St:s beslut i afseende å 2:dra punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
Mds Nåd.
Propos. om anslag till jernvägsbyggnader m. m. Frih.
Det kan icke vara min mening, att nu vilja utveckla vigten och värdet för det allmänna af nordvestra stambanan, då detta ämne under tvenne dagars plena blifvit utförligen och tillräckligt afhandladt, derunder jemväl åt mig förunnats tillfälle min mening förklara, till stöd för denna angelägna jernvägs befrämjande vid innevarande riksmöte. R. o.
Ad. bar också genom sitt beslut bevisat sig vilja understödja detta arbetsföretag, dels genom det till fullbordande af bandelen mellan riksgränsen och Arvika beviljade anslag, dels genom anslående af 500,000 rdr till påbörjande af arbeten å det medlersta stycket af den nordvestra stambanan, dervid R. o. Ad. antagit den af K.
M:t förordade södra linien.
Ett annat al Riks-Stånden har fattat ett fullkomligt lika beslut; det tredje bar likaledes antagit enahanda belopp, men önskat dess användande å norra linien, likväl alltid å samma nordvestra stambana.
Besagde meningsskiljaktighet kan och bör lösas på sätt våra grundlagar anvisa i 69:de §:n R. F., jemförd med 30:de §:n 3:dje mom. R.
Men sedan i alla fall redan nu 3 Riks-Stånd, genom beviljandet af en summa, ringa visserligen i förhållande till Den 28 Mars. 52! beloppet, men värdefull under förhandenvarande omständigheter, så till vida bifallit K.
M:ts nådiga framställning i ämnet, som våra (mandelia förhållanden ansetts medgifva, kan det icke annat an väcka förundrad, med all aktning för hvarje Med-Stånds önskningar i öfrigt, att det fjerde Ståndet vill söka besegra de tre andra Ståndens beslut, medelst att helt enkelt anmoda dem biträda det fjerde Ståndets, under benämning af uppskof, beslutade afslag å hvarje bidrag tili det ifrågavide medlersta stycket af nordvestra stambanan.
Det synes mig mer än tvifvelaktigt, huruvida Bonde-St. kan grundlagsenlig! göra anspråk härpå, och hafva något laggiltigt skäl, att till sin inbjudning hoppas vinna bifall; hvilken fråga jag dock med fullt förtroende öfverlemnar till Hr Gr.-ns o. Landtmms afgörande, deruti R. o. Ad., med kännedom om den upplysta och saksamma pröfning, Hr Gr:n o. Landtmm åt alla frågors formella lagenlighet oaflåtligen egnar, säkerligen vill med mig instämma.
Hvad jag med enahanda förtröstan vågar hoppas, är, utan vidare vidrörande af denna frågas speciella betydelse och omfattning, att R. o. Ad. vid delta, såsom vid så många andra tillfällen, ådagalägger lastheten i sina åsigter, bestämdheten i sina grundsatser, pålitligheten i sina, efter mogen öfverläggning träffade beslut.
Jag vågar derföre äfven, med tillförsigt till dessa vigtiga ändamåls hållande i helgd, vördsammast hemställa, det R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, lägga Bonde-St:s inbjudning till handlingarne.
Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik; .lag vill icke ingå i det formella af frågan, eller huruvida Bonde-St:s inbjudning kan leda till något resultat; lika med Frih.
Cederström öfverlemnar jag detta åt Hr Gr. o. Landtm, och vill i detta hänseende icke yrka någon propos.
Men jag ber att få begagna detta tillfalla alt uttrycka min åsigt i denna fråga.
Redan vid remissen af K. Mits Propos. uttalade jag den meningen att medel nu icke borde anslås till nordvestra banans fortsättande vidare än från riksgränsen till Arvika; men Stats-Utsk:t har gått längre oph tillstyrkt anslag äfven för vägen från Arvika till Christinehamn.
Tre Stånd hafva beviljat ett anslag af 500,000 rdr; deraf 2:ne
Stånd för den södra och ett Stånd för den norra sträckningen, men detta liar skett med knapp majoritet i alla Stånden och man kan icke säga, att det finnes någon öfvervävägande opinion för den ena eller andra sträckningen.
Det synes mig derföre önskligt, om man kunde stanna vid det som är bestämdt, nemi. vägen till Arvika, och lemna det andra åt framtiden. då noggrannare undersökningar kunde ske.
En utväg härtill är genom Bonde-Sfis inbjudning öppnad.
Huruvida genom de tre Ståndens beslut votering i förstärkt Stats-Utsk. kan undvikas, lernnar jag derhän, då anslaget icke är Levil jarit för samma ändamål.
Man vinner obetydligt i tid genom frågans afgörande vid denna riksdag, då endast 100,000 rdr af de 500,000 rdr äro afsedda för sjelfva arbetet.
Med anledning af frågans 322 I ten 28 Mai». outredda skick, anser jag derföre det af Bonde-St. fattade beslut vara det klokaste.
Hr Uggla, Uarl Gustaf:
Utan att ingå i det formelia af frågan, ber jag att få afstyrka antagande af Bonde-St:s inbjudning.
Ehuru varm anhängare af den södra banan, skulle jag heldre vilja antaga den norra sträckningen, än att frågan nu ytterligare skulle uppskjutas, hvarigenom i det förr så eniga Wermland den olyckliga splittringen och striden, som vanligen uppkommer af jern vägsfrågor, skulle komma att längre fortfara, och alla val inom provinsen till första kammaren vid nästa Riksdag skulle komma att ske endast med afseende på denna jernvägsfråga.
Jag afstvrker på det lifligasfe inbjudningens antagande.
Innan jag framför hvad jag ämnar yttra, anhåller jag, att Bonde-St:s ingjudning måtte uppläsas.
Sedan den begärda uppläsningen egt rum, yltrade Hr Nordenfelt:
Hvad angår det formella af frågan, så instämmer jag med Frih.
Tersmeden deruti, att då tre Stånd väl fattat beslut om anslag, men icke för samma ändamål, synes mig detta icke lägga hinder i vägen för inbjudningens antagande. då frågan eljest måste gå till förstärkt Stats-Utsk.
Afven i sjelfva saken instämmer jag med Frih. Tersmeden.
Det har så väl genom öfverläggningarne inom Riks-Stånden som genom broschyrer och skrifter i ämnet blifvit tillräckligt ådagalagdt, att någon kompakt majoritet å ena eller andra sidan icke finnes, och att frågan behöfver närmare utredning, isynnerhet i statistiskt hänseende, då hvardera sidans anhängare påstå den af dem förordade sträckningen skola erhålla den största trafiken.
Att få en fråga väl utredd är alltid en vinst, och hvad som är rätt och sannt segrar, om det blott får tid.
Jag tror derför, att det skulle vara nyttigt, om man kunde åstadkomma det begärda uppskofvet.
Ad. instämde i Bonde-St:s inbjudning och Borgare-St. gjorde likaså, så vore frågan afgjord, utan att behöfva hänskjutas till förstärkt Utsk., der, som vi veta, utgången oftast beror på en tillfällighet.
Jag yrkar derföre bifall till Bonde-St:s inbjudning, eller åtminstone den del deraf, som angår frågans uppskjutande.
Då jag för några plena sedan föreslog en inbjudning till Bonde-St., som jag dock sedan med R. o. Ad:ns tillåtelse återtog, hade jag tillfälle att tillkännagifva mina åsigter om inbjudningar i allmänhet.
Grundlagen känner icke tili inbjudningar, utan stadgar att ett redan fattadt beslut icke kan vid samma Riksdag upphäfvas, och jag anser det derför orätt att frångå ett beslut och antaga en in - Den 28 Mais. 523 bjudning.
Med den erfarenhet vi ega om de olyckliga splittringarne och striderna vid hvarje jernvägslråga, måste vi akta oss att, då en sådan fråga vä) är afgjord, upprifva beslutet derom.
Det är derföre min önskan, och jag vågar hemställa, att K. o. Ad. vidhlifver sitt i ämnet fattade beslut.
Lika med den siste värde, talaren får jag anhålla att R. o. Ad. måtte, med afslag å inbjudningen, vidblifva det beslut, som på grund af en lång och grundlig diskussion blifvit fattadt.
Jag hade icke ämnat begära ordet, om jag icke dertill ansett mig uppkallad särskildt af en talare här midtemot, som ansett att det hade varit bättre, om Stats-Utsk:t icke tillstyrkt något anslag för vägen mellan Arvika och Christinehamn, innan ilen blifvit nogare undersökt.
Rå jag varit med om frågans handläggning både i Utskds afdelning och i Utslct, kan jag upplysa, att den är grundligt skärskådad, och ehuru det icke varit möjligt att trycka alla handlingar derom, hafva upplysningar om begge liniernas noggranna undersökningar icke felats, .lag tror, att det vore oförsigtigt af R. o. Ad. att i denna fråga frångå sitt beslut och deltaga i ett annat, som icke är något beslut; ty Bonde-St. har beslutat, att icke fatta något beslut.
Jag hemställer, att inbjudningen måtte afslås och det förut lättade beslutet vidblifva».
Inbjudningen afser icke blott uppskof till nästa Riksdag med bestämmandet af Nordvestra stambanans rigtning mellan Christinehamn och Arvika, utan äfven föreskrift om närmare undersökning- till rättelse för ett sådant bestämmande.
Så många uudersökningar hafva redan i det afseende! blifvit verkställde och allt sedan 1858 har både vid sammankomster och i skrifter så mycket derom varit anfördt, att jag är öfvertygad att någon ytterligare undersökning icke kari försätta Irågan i ett mera utredt skick, än hvari den nu befiunes; och jag vågar således bestrida behöfligheten af uppskof i frågan för sådan undersökning.
Jag vill icke uppehålla R. o. Ad:s tid med att omständligt vederlägga en talares yttrande, att någon tidsutdrägt ej skulle uppstå derigenom att frågan nu uppskötes; men jag påstår endast deremot, hvad bäst kan inses, att det ifrågaställa uppskolvet skulle medföra ett skadligt uppehåll i nämnda stambanas fullbordande, och jag beder att få instämma mer Hrr Uggla, Gr.
Liljencrants och Frih. Klinckowström i anhållan om afslag å inbjudningen.
Hamilton, Henning: Liksom Frih.
Tersmeden skulle äfven jag gerna sett, om från början något anslag icke blifvit beviljadt till den nordvestra banan mellan Arvika och Christinehamn, och detta hufvudsakligen af finansiella skäl.
Jag har icke 524 Den 28 Mars. någon förkärlek för den banans rigtning, som R. o. Ad. beslutat, ehuru jag visserligen röstat för densamma; ty detta har skett endast derför, att motsidans skäl icke syntes mig nog starka för att derpå grunda ett förkastande af K. M:s Propos.
Jag står således i sjelfva frågan temligen fri; men i afseende på formen är jag så mycket mera bunden, och jag ber att derom få yttra några ord.
Genom att antaga inbjudningen skulle R o. Ad. komma att upprifva ett beslut, som är R.
St:rs, ty efter min förmening kan man svårligen komma ifrån att tre
Stånd beslutat ett anslag af 500,000 R:dr för ett gemensamt ändamål.
Vi kunna tänka oss, att K. M., utan att uppgifva några detaljer, endast begärt ett anslag för vägen mellan Christinehamn och Arvika, och att tre Stånd bifallit detta.
Den 21 A o rkl. 8Z9 StZndet, detta Utskottets Förslag vita ik; Men Hcderwärda Bonde-Ständer deremot denna utgift afflagi- med förklarande, atr dä ofwanbcrörde medel skulle ersättas Statswerket af Sjö-Tullen och, enligt 60 F l Reg-ringö-formen, Sjö-vch Landt-Tulls same Accis-afgifterne äro säpm Bewillning att anse, sä borde den salunda pppade skiljaktighet enligt Regerings-formens 71 F af det förstärkta Sratö-Utstottet med Riksens Ständers ratt genom Votering afgjöras.
I anledning häraf, och som'd öfrige z:ne Rcspective Riks - Gtänden uti metdeldte Mrotocolls - Utdrag as den 29 sisilione Marti! uti denna Remist instämt, pär det förstärkta Stats-UtAottet i dag sammanträdt och läkit fig Handlinga: ne i detta Mäl föreläsas, hwarefter och sedan en pä manligt sätt blifmit utlottad följande Voteringsproposition för de öfrige 119 blifmit framsrald:
Den som bifaller att till undersökningars anställande, burumida Sallt-rillwerkning inom Riket kan med fördel ästadkommas, ma anfläs govo R:d. banco om Ä et i Z:ne ärs tid, att, pä sätt Bewillnings-Utflottet föreslagit, utgä af Ttats-Werket emot ersättning af Sjö-Tulls nedlen, strifwer Ia; den det ej will ffrnwer Okej winner Nej/sä komma icke någre medel, att pä sätt BewillningsUtstottet föreflagit härtill bestäS.
Sedan Voterings » Sedlar blifwit utdelte , äter upphämtade och öpnade, befunnos ag Ia och 76 Nej ; Och sorn Nej wunnit, sä komma icke någre medel att härtill anfläs.
Stockholm den 17 April 1310.
Ridderftapets och Adelns Leda» möters wägnar LIae 8 b' 1 e in j n §. pä Högwördige Hörcstc-Ständtts Ledamöters magnar Ik.
VVkiciman. pä Wällofl. Borgare-Ständets Ledamöters wägnar 6 L r l ikr.
Diärrcibeis.
PT 900 Den 21 Äprik.
Pä Hederwärda Bonde-Ståndets Ledamöters wagnar IoUsn Ericsson. dl. ^räclelius.
I anledning af§. uti Regerings-formen har till det förstärkta StatS-Utffottet blifwit remitterad den uti Högwördige Preste - Ständer wackte fräga, huruwida den Laxerade mä wara berättigad att wäija, antingen han för, ut i laglig ordning will söka ändring uti Taxeringarne eller ock att wädja till Compromist-Rätt.
Sedan wid det förstärkta Utffottets nu hällne sammanträde en af dest Ledamöter blifwit pä manligt sätt utlottad, hafwa de öfrige ny samfält röstat öfwer följan, de nu framstaldeoch gillade Voterings, Proposition.
''Den kom bifaller att alla Klagomäl och Beswär öfwer Taxeringarne skola afgöras genom CompromiK-Rätt flrifwer I» — Den det ej will, ffrifwcr
Nej — Winner
Nej sä kommer enligt Preste-Ständets Beslut den Taxera, de att äga rättighet att wäija, antingen han förut i wänlig och laglig ordning will söka ändring i Taxeringarne eller och att wädja till Compromist-Rätt".
Och som elter Voterings-Sedlarneö utdelande, ater upphämtande och öppnande, befunnos 54 Ia och 6g Nej — Och Nej sälebes wunnit, sä kommer enligt Preste-Ständets Beslut den taxerade att äga rättighet att wäija antingen han i förut wänlig och laglig ordning will söka ändring i Taxeringarne eller ock att wädja till CompromiA-Rätt.
Ständer sär Stats- Utskottet detta härmedelst »vördsammeligen anmäla.
Stockholm ben 17 April Pä Högloft.
Ridderskapets och Adelns Leda, möters wägnar Llues kleming.
Pä Den Li April. 90 r Pä Högwördige Preste-Ständets Ledamöters magnar 1 k. seidman.
Pä Wälloss. Borgare-Ständets Ledamöterwägnar Larl k' r.
I,andkerA.
Pä Hederwarda Bonde-Ständets Ledamö» ters wägnar Jokan Ericsson. dl. kröäeliu».
UplästeZ »a notitlrm ett frän Banco-Utflottet inkommit sä lydande.
^ > Wördsamt Memorial!
Sedan, i anledning af Högloss.
Stats» samt Allmänna Bcswäre»och Oeconomie.Utjkottens Betänkande, om nöd» wändigheten för Allmänna Magazins-StyrelsenafDisconträtt i Banquen pä Zoo,oooR:d.
Specie, Banco-Utskottet uti dess infordrade wördsannna utlätande af den rZ sistlel» ne Februari, icke fant skäl, att efter de flere till det Allmänna meddelte ansenliga förskotter, det till förberörde änhamäl sökte Discont-biträde af Banque» tillstyrka; har Banco-Utskottetö sä beskaffade hemställan, wunnit Högloss.
Ridderskapets och Adelns, Wälloss.
Borgare-Ständets, samt Hederwarda Bonde »Ständets gillande; Högwördige Preste» Ständet deremot, hade jemte remiss till Banco-Utskottet, af nägre Herrar Ledamöters till Protocollet gjorde anmärkningar, funnit sig af följande skäl icke kunna lemna dest bifall till Utskottets ofwanberbrde afflags-hemställan: nemligen, att ä ena sidan, ifrägawarande Magazins-Jnrättning, ej mindre i anseende till dess nytta och oumbärlighet för Riket, an i anseende till det biträde as 1,670,00a R:d., som förre Magazins-Inrättningen till Staten försträckt, framför alla andra Inrättningar, bordt af Banque», understödjas; samt deremot ä andra sidan, ifrägawarande Disconterings-rätt pä 300,000
R:d« förmodas desto» mindre Sv2 Den 21 Apri!. mindre kunna blifwa ffadlig för Banquen, som har icke är kr"ga om, att genast, eller pä en gäng, utlemna denna summa, utan blot, om rättighet för Magazins-Inrättningen, att i män af behof "en successive och för kort tid lpfta sä stor del deraf, som Inrättningens tillbörliga' underhällande kan fordra, och som ofördröjligen bor a» terbetalas.
I förstnämnde afseende , har hos Banco- Utffsttet, nägon jemförelse af den fokle Discont-rättighetens företrä, de till bifall, -rawför Banquens öfrige allmänna biträden, icke kunnat aga rum, dä de sistnämnde redan moro af Riksens Högloft.
Stander beflutne, innan frägan om Magazins-Inrättningens Discont-!
Artighet blef yppad; bland annat, ager Banquen, att för högst angelägne bel of, hälla Negermgen ti handa Zoc>,noo R:d.
; BancoUtfforte- trodde sig äga grilndad anledning till den förmodan, att Al-mänya Mggazins Förwaltningens inträffande temporaire behof wörö ä; ncbegrepn i berörde angeläg, ne ändamäl; men framföre allt, äläg det Banco-Utskottet, att ej bos sine Respective
Principaler tillstyrka öfwerskridandek ak ten gräns 'br Banquens widare tillitande, som, under Werkcts nu ädragne belägenhet, icke tal nägon ytterligare rubbning.
Den förmodar , att af en bewiljad Discont-rätti, bet, desi inniande hwarken genast, eller pä en gäng, eller kör längre tid, bör befaras, wägar VancoUtffottet ej hysa; bäde belopper och tiden för Länets uttag, ning, b ror af Magazins-Förwalt"i'ngens ofta owäntade behof, att deraf sig begagna; Länets ätcrbctalning äter, af örwaltningens förmåga, att den ästadkomma, eller dest förmon, att densamma upffjuta.
En owilkorligen bcwiljad Discont-rattighet, medför för Banquen den ofelbara förbindelsen, att hälla Länets fulla belopp den Inrätt ing tillhanda, s m om desi uttagnina äger disponera ; nägon flags inskränkning hwarken uti e.tt eller angnst afseende, äger Banco-Förwaltningen, i sädant fall , eji att bestämma.
Pä anförde grunder, finner Banco-Utflottet ej stal till annan öfwertygelse uti förkunnande amne, än den Utskottet Den 21 April. 903 Utstottct deröfwer, före detta, haft äran wördsamt ytra.
Stockholm den 16 April iZro. ^ob. bienn. 6Menbor§.
I.uävi§ körner.
Lrevesniubl.
Libbe ^onu88vn. bkelllngiui Upplästes följande underdäniga Skrifwelse till Kongl. Majit.
Stormägtigste AllerNädigste Konung.
Sedan Riksens Ständer med upmärksamhet granstat de angående Dränwins-bränningen i Riket hittills gällande Författningar, och noggrant öfwerwägat di grunder hwaruppä föreskrifter i detta ämne böra hwila, bafwa Riksens Stander ansett sig böra hoS Eder Kongl.
Mant i underdänighet anhälla, att en ny Förordning härom mätte i Räder utfärdas, hwilken, med upphäfwande af alla hittills utkomne Författningar angäende Bränwilis» bränning och försäljning, mätte stadga. i:» <vm Lvänrvins-bränningen.
Dränwins- bränning mä utöfwas alla tider af äret, utan inskränkning eller undantag, och med hwad flags Redskap som halst.
Ä Landet mä Bränwins-bränning och distillering werk» siallas af Hemmans-brukare och Hemmans-ägare, Innehafware af andres stattlagde jordlägenheter, Ägare eller Brukare af alla större eller mindre Utjordar, O skattlagdt lägenheter och stattlagde Tull - mjölqwarnar, samt Mjölnare, Torpare och Zndelte Krigsmän, dock likwäl icke utan Jordägarens samtycke eller med honom träffad öfwerenskommelse, att till den Medes medgifne widsträcktare Bränwins bränning fä begagna den ä dest egendom warande Skog; Äfwensom af ä Landet boende Ständs-Personer och handtwerkare, oaktadt de ej äga jord, dock under lika förbrhäll af Jord-eller Husä<jarens dertill gifna tillständ.
SO4 Den 21 Elpris.
I alla Rikers Städer, Stockholm och Goteborg un, -ant igue, äga alla inom Städerne eller ä Städernes oisträdc boende Husägande, äfwcn som Hyresmän, dä de hofwa Husägarens tillätclse, hwilka sig dertill hos Ma» gistraten behörigen anmäla, rätt att bränna och distillera Brännwin.
Under innewarande är, dä Landt» Tulls-Jnrättningen ännu kommer att fortfara, bör för hwarje distilleraeller odistillerad kanna Brännwin, som till Städerne införes , i Tull och Accis erläggas a A., med undantag af Stockholm, der samma afgift betalas med 2 A.; och komMer införseln till Städerne samt försäljningen af denna wara, sä distillera- som odistillerad, att hädanefter lemnäs fri öfwer allt inom Riket, Stockholm och Götheborg icke un, -antagne; Likwäl med iaktagande deraf, att rättigheten till försäljning af det en hwar öfwer eget behof tillwer» kar, ingalunda mä sträcka sig till Minutering och Kroghällning; I hwilket afseende icke mindre mä aflätas än x Stop.
Dä större partie Bränwin till salu föres och föryttras, bör utdelningen deraf i Stad icke ffe pä Torg eller öppen Gata eller Marknadsplats ä Landet, Uppä dek ställe der Ständ eller Bodar för sjelfwa Marknaden är upsatt; utan mäste säljaren föra Brännwinet i Städerne frän Torgen till Köparens hemwist, och ivid Marknader ä Landet pä dertill särskilt anwist ställe, att der till köpare upmäta, dock icke till mindre guantum än ofwautill utsatt är.
I Städerne mäga Magistratcrne samt ä Landet we-erbörande Landshöfdingar, eller dem de i sitt ställe förordna, jemte de ärliga Taperings-GommittSerne äga rätt att tilläta wiste Brännwins-Minuterings-Ställen eller krogar, dock att, hwad Landet angär, derwid iaktages att sädant ej förr mä ffe, än Jordägaren dertill lemnat tillstånd, samt att wederbörande noga tillse, det fäderne krogar ä Landet icke utan wid allmäna Lands-och Farwägar som nyttjas Sommar-och Wintertid, samt pä längre afständ frän hwarandra, och icke närmare än ^ Mil frän Kyrkor, Gästzifwerier och Odalkrogar fä wara inrättade; Häri - Den 21 April.