Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen kan man erkänna, all missdådare, att försvarslöse, att correctionister, sorn ännu icke hunnit blifva brottslingar, kunna blifva vådliga för samhället, men att de kunna blifva det i samma man som främmande fiender, borde icke kunna falla någon SlatsUtsk:s ledamot in; ty ehuru stor mängd af brottslingar och correctionister vi äga, så, med den styrka vi kunna motsätta dem, hafva vi ingenting af dem att frukta.
Jag skulle således tro, alt det blir hvarken monumentet' för Utsk. eller värdiga beslut af R.
St. alt anvisa medlen till fängelsebyggnader, innan man försl complelterat de förråder oell de byggnader, som för försvarsverket främst kunna fordras.
Först då man kan försvara sig emot främmande fiender , må man försöka att uppföra dyrbara byggnader till skydd mot missdådare, då kan det blifva lid att tänka på sådana befästningar och tänka på deras förbättrande.
Intilldess må man behandla förbrytare såsom de hittills varit behandlade.
— Jag anhåller, ali StatsUtsk. måtte så förändra sina tillstyrkanden, att anslagen blifva årliga, utan afseende på den lid, som förflyter intill nästa riksdag, och dessutom att i afseende på fängelsebyggnaderna inga anslag, utöfver hvad Konungen äskat, må komma i fråga förr, än hvad Han begärt lill försvarsverket blifvit af Utsk. tillstyrkt.
I aflidne öfversle-lieutenant Nordevvalls tid var jag jemte honom kallad till en comité för gevärstillverkningen vid Eskilstuna.
Denne förtjenstfulle man ansåg bestämdt, att
Eskilstuna icke var något tjenligt ställe för gevärstillverluiingen, och att den borde vara vid Husqvarna, och jag vet, att intet nit sparades för att upplysa aila förhållanden.
Var nu Husqvarna rälta stället för gevärslillverkuingen redan den tiden, huru mycket mera måste det icke vara det nu, sedan det genom storn förbättringar har kommit längre än förr, då det genom Götha-canal kan co mimmi cera med alla kuster, och då vid Wettevns strand anlägges en fästning Carlsborg, som förmodligen blir en depot för ammen.
Den tiden kände jag närmare förhållandet med gevärsfabrikationen i Eskilstuna; jag vill nu icke bestämdt uppgifva förhållandet, men kan, om så behöfves , närmare uppgifva det.
Det är likväl säkert, att, med undantag af ganska få gevär, måste hela årets tillverkning casseras.
Det måtte då vara nedslående att veta, alt stora summor användas i Eskilstuna 17 H. 4» 33o Den a5 November e. m. på gevärsfabrikalionen, under det ntt folket vid Husqvarna, der gevärsfabrikationen är en folknäring, saknar beställningar och arbete.
Under sådana förhållanden tror jag det icke vara rätt att bevilja stora summor för Eskilstuna.
Jag vill blott tillägga, att om man linge gevär derföre att man anslår penningar, så skulle det icke vara så illa bestäldt , som det nu är med armeens materiel, emedan det icke är brist på penningar, som gör, att vi icke hafva gevär , utan brist på administration.
Under sådana förhållanden tror jag man bör tacka StatsUtsk., för det att det bevarar penningarna såsom ett medel att få gevär, när administrationen hinner blifva sådan den bör vara.
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, anhöll, att Hr Stjerngranats motion mätte få hvila på bordet.
Uppå derefter framställd propos. blef StatsUlsk:s utlåt.
A. återremilleradt.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs utlåt.
N:o 354 htt.
B, ' anledn. af ifrågastäldt extra-statsanslag för försvarsverket till sjöss.
B, förekommer följande biloch afstyrkanden : 1:0 och 2:0.
Till fullbordande af ett under byggnad varande bestyckadt ångfartyg om 200 hästars kraft, har K.
M. begärt 100,000 r:dr, och till anskaffande af ett beslyckadt ångfartyg om 3oo hästars kraft, 278,000 r:dr; men StatsUtsk., ehuru erkännande lämpligheten afbevärade ångfartyg, bar afstyrkt dessa anslag, dä, genom en förändrad organisation af sjöförsvaret och i den mån linieskeppen komma att medtaga en mindre del än hittills af det för flottans underhåll anvisade anslag, tillgång anses böra uppkomma för bestridande al all den vigtiga materiella utgiften för sjöväsendet.
Utsk. har härvid förbisett, alt ångfartygen dock höra till den af Utsk. nu gynnade plan för sjöförsvaret, samt att, då K.
M. föreslagit byggnaden och StatsUtsk. erkänt nyttan deraf, dess verkställande icke borde bero på ovissa medel.
Hvad den af Utsk. motsedda tillgång, i den mån linieskeppen komma att medtaga en mindre del än hittills af det för flottans underhåll anvisade anslag , beträffar, så torde det, vid närmare granskning af förhållandet, befinnas, att den blifver ingen.
Skulle nemi. K. M. i nåder bifalla den af StatsUtsk. föreslagna delning af anslaget för materielen, ut ^ görande r:dr 582,997: 28. så att deraf för Stockholms och Götheborgs stationer bestämdt skulle afsätlas „ 185,000: — sa aterstar för hufvudslationen endast . r:dr 397,997; 28.
Den a5 November e. m. 331 Transport r:dr 397.997: 28. hvarifrån ytterligare böra afdragas , . „ 27,166: 32. af de 3o,ooo r:dr , som, enl.
Ständernes beslut, af materielen få användas för extra- oell expectance-slatens aflöning återstår således r:dr 370,840: 44- som skulle blifva att användas för Carlskrona station ; men härvid måste dock observeras, att för de bestämda utgifterna vid denna station, bestående uti timmermäns, handtverkares, arbetskarlars och båtsmäns underhåll, kostnaden för beklädnad, sängkläder, sjukvård etc. utgör circa 280,000 r:dr, så att den summa, hvilken för arbetsplan och förrådens förstärkande vore att påräkna, ej utgjorde mera än omkring 90.000 r:dr årligen.
Att följden af en sådan reglering skulle blifva Svenska flottans totala undergång och det dyrbara hufv lide ta bl isse men tets förstöring, skall ofelbart af hvar och en, med minsta begrepp om hvad som fordras, utan möda inses; men detta hör ej till närvar, ämne, utan har jag endast upptagit dessa beräkningar för att visa, det ingenting af detta anslag kan afses för opåräknade behof, och attStatsUtsk:s hänvisning till de nämnda besparingarna endast utgör ett sätt att komma ifrån en erkänd nyttig sak utan anslag. 3:o
Af de för upphandling af bombkanoner, enl. uppgift från flottans öfverstyrelse, erforderliga 98,000 r:dr har K. M. i sin nåd. propos. endast begärt 63,333 r:dr 16 sk.; men denna summa bar StatsUtsk. ytterligare nedsatt till 40.000 r:dr eller omkring -§:delar af hvad som fordrades för det hela.
Hade det deremot kommit i behörigt öfvervägande, att bombkanonerna äro af väsendtlig nytta för försvaret; att, om äfven några sådana upphandlats för linieskeppen, dessa eldvapen, ifall linieskeppen skola upphöra att utgöra en del af försvaret, derifrån kunna förflyttas på de ännu icke utdömda fregatterna och de på linieskeppens bekostnad förespråkade kanonsluparna, samt att äfven med de begärda 63,333 r:dr 16 sk. ej alla fregatter och en efter Ständernes önskan utvidgad skärgårdsflotta blifva behörigen armerade; så hade det varit mer än troligt, att Utsk. icke föreslagit nedsättning i det af K.
M. begärda, redan till mera än ^:del nedsatta anslaget. 4:o
Till erforderliga förbättringar uti båk- och fyringsväsendet, medelst nybyggnader och förändringar, till båtnad för sjöfarten i allmänhet, har K.
M. begärt ett anslag af 100.000 r:dr, som StatsUtsk. nedsatt till 75,000 r:dr.
Af de K.
M:s nåd. propos. åtföljande handlingar finnes dock, att för detta behof erfordras 267,172 r:dr, fastän, enl. hvad K. M. i nåd. ypplyst, dessa medel icke behöfvas på en gång.
Af detta skäl, och då Utsk. har sig fullt bekant den nytta, som genom båkars och fyrars upprättande tillskyndas handeln och sjöfarten, så väl som den våda, för hvilken de sjöfarande äro utsatte, så länge tillräckliga och ändamålsenliga 332 Den »5 November e. m. fyrings- och båkanstalter icke finnas, hade det skäligen kunnat förväntas att Utsk. icke förminskat den begärda måttliga summan, utom hvars anslående de af behofvet och allmänna rösten högt påkallade förbättringar endast långsamt skola inträda , och ännu mången olycklig sjöfarande länge få beklaga sig öfver saknad af den vägledning, som med skäl kan fordras. 5:o Till dockbyggnaden i Carlskrona har K.
M. äskat ett anslag af 166,666 r:dr 32 sk. b:co, alt utgå med 33,33 5 r:dr 16 sk. om året i 5 år, men delta anslag är af Utsk. alldeles afstyrkt.
Det var en tid, ej så långt aflägsen, då Svenska nationen täflade om att uppmuntra snillets jelteverk, då den ansåg sig stolt af alt inom sina landamären hafva hyst sådana män som en Chapman, en Polhem en Thunberg, och då desse mäns snillrika skapelser, linieskeppen och dockorna, så inom som utom fäderneslandet, bedömdes nära nog som underverk.
En annan tid har kommit, då man antingen förkastar eller fördömmer dessa mästares arbeten, eller, der man vill gå till väga med någon skonsamhet, lemnar dem åt förgängelsen, åt glömskan.
Denna tid är den närvar., och dess lynne är, åtminstone för den som minnes den bättre tiden, svårfalliigt.
I stället alt man, för ej många år sedan, med en nästan lill helig vördnad gränsande beundran påminte sig dessa män och deras mästerverk samt troget trampade den väg de utstakat, går nutiden sjelfklok fram på sin egen opröfvade bana; men snart skall man ångra sig hafva öfvergifvit det bättre, det pröfvade, för att omfatta det problematiska, det opröfvade.
Till dessa reflexioner ledes sinnet ovillkorligen viii jemförelse af sältet hurti dockbyggnaden förr och nu blifvit omfattad.
Man erinrar sig då, å ena sidan, att det var Ständerne, som 1756 gåfvo anledningen til! delta nationen hedrande företag, hvartill såsom skäl anfördes, alt erfarenheten visat, det trädverk i vattnet ruttnar fort, hvaremot det, som är skyddadt för väta och solsken, kan bevaras långt öfver hundra år; att
Ständerne då ansågo företaget af sådan vigt, att en R.
St:s deputation öfver detsamma fick uppsigten ; att det var 1760 års Ständer, som förordnade om arbetets fortsättning; alt 1766 års
Ständer rådgjorde med byggmästarne om arbetets bedrifvande och påskyndande samt förklarade dessa fört jenta män i fäderneslandets namn sin tacksamhet; att 17Ögårs
Ständer vidtogo anstalter till arbetets skyndsamma fortsättande och dertill anslogo betydliga summor; att 1772 års
Ständer äfven rådgjorde med byggmästarne om arbetets skyndsamma bedrifvande samt rifveitygade sig genom calcnler. att Riket af skeppsdockorna kunde vänta sig en lika säker som stor vinst; alt samma Ständer förklarade detta af alla nationer beundrade samt till Sveriges heder och förmån ländande arbete redan då vara hunnet så vida, alt det Den a5 November e. m. 333 snart kunde medföra den åsyftade nyttan, samt att erfarenheten besannat, det en byggnad, sammansatt af träd och jern, som för luftens och solens verkningar conserveras, i det minsta tre gånger så länge, som en lika byggnad, liggande i vattnet, kan motstå förgängelsen; att samma Ständer beräknade, det statsverket genom dockbyggnaden skulle på i5o år tillskyndas en vinst af icke mindre un 313 tunnor guld, af hvilka alla skäl dockbyggnadens fortsättning påyrkades, helst detta sätt att conservera fartygen o v ed ersäg ligen var det säkraste.
Då man, å ena sidan, erinrar sig dessa och många flera Ständernes åtgärder att bringa detta menniskosnillet hedrande och fäderneslandet båtande storverk till ett önskligt slut och derjemte äfven i minnet återkallar den förtjusning och beundran hvarmed mången resande utländning skådat anläggningen, måste det, å andra sidan, vara nedslående att förnimma den liknöjdhet, hvarmed 1840 års StatsUtsk. omfattat denna angelägenhet.
StatsUtsk. medgifver väl, att dockorna till förvarande af fartyg, som ännu icke varit i vattnet, medföra betydliga fördelar, men deremot för uppläggande af fartyg, som redan varit i sjön, torde kunna anses för ändamålet mindre gagneliga, helst erfarenheten skall visa, att träd, efter att hafva blifvit af vatten genomdränkt, fortare undergår förruttnelse, om det blottställes för luftens åverkan, än om det fortfarande får vara under vattnet.
För min del tror jag dock, alt Utsk. i sistnämnda afseende misstagit sig, ty erfarenheten har just visat motsatsen.
De skepp, sorn efter tygö års krig insattes i dockorna, stodo der i en mängd af år och utgingo ur dockorna i sjön lika goda som de der insattes, men detta hade ingalunda varit förhållandet, om de blifvit qvarliggande i sjön, der, efter ali erfarenhet, förgängelsen fortare drabbar fartyget.
Redan 1772 ansågo sig Ständerne öfvertygade, att ett skepp, ständigt liggande i sjön, var underkasttadt kölbrytning, hvarigenom det med liden icke allenast försvagas till sina förbindningar, utan ock förlorar ganska mycket af sin välsegling, samt ait i sjön liggande skepp ej kunna anses alltid vara i fullt pålitligt t jenstgöringslillstånd, då deremot ett skepp, som förvaras i docka, ständigt är för ögonen och utan svårighet kan underhållas; alt en flotta, liggande i docka, kan vara färdig att användas när som helst, men icke om den ligger i vattnet, att consumtion af ekvirke är tre gånger större för en flotta i sjön än för en flotta i docka, samt att en flotta mycket fortare kan repareras i en docka än genom kölhalning.
Dessa skäl qvarstå ännu efter nära 70 år oförändrade och kunna lika litet nu som då vederläggas.
Såsom skäl för sitt afstyrkande af anslag till dockbyggnaden, anför Utsk. vidare, alt de i Carlskrona redan befintliga dockor lemna ett icke obetydligt utrymme till förvaran - 334 Den a5 November e. m. de af fartyg, som annu icke varit i vattnet; men, om ock delta vöre förhållandet, så hemställer jag, huruvida det är skal ali åt förgängelsen lemna alla de öfriga fartygen.
Af dockorna i Carlskrona äro dock icke flera än 3 fullt färdiga, och i dessa förvaras redan 2 linieskepp och en fregatt.
Manne det då icke vore skäl för handen att fullborda de öfriga?
Slutligen grundar Utsk. sitt afstyrkande på den förutsättning, att sjöförsvaret för framtiden icke kommer att grunda sig på bibehållandet af ett större antal linieskepp; men om älven dessa fartygs antal kommer att förminskas, om till och med det i en framtid möjligen kunde inträffa att man skulle ifrån sjöförsvaret utesluta alla linieskepp och derigenom beröfva sig det värn i nödens stund, utom hvilket, efter min öfvertygelse, intet fullständigt sjöförsvar kan äga rum, månne ändock icke dockorna behöfvas?
Månne i dem icke kan förvaras fregatter, ångfartyg och mindre fartyg, till och med kanonslupar, lika väl som linieskepp, och månne fregatternas och de mindre fartygens kostnad är så obetydlig, att på deras cönservation ingenting bör vågas?
Carlskrona är och hlir en så vigtig punkt, att dess bibehållande, äfven med de största uppoffringar, måste försökas; och jag vill hoppas, att aldrig den tidpunkt skall inträda, då denna Carl Xl:s ypperliga skapelse, till fäderneslandets både skam och skada, lemnäs utan uppmärksamhet. 6:0 StatsUtsk. har väl tillstyrkt anslående af de 23,4oo r:dr, K. M. i sin nåd. propos. begärt för vattenledningens i Carlskrona anläggande, men dervid dels antagit, att de besparingar, som å 4'de hufvudtitelns anslag, enligt Utsk:s i utlåt. i\:o 53 yttrade åsigt, kunna beredas, äfven må lemna tillgång för de till detta arbetes fullbordande erforderliga dagsvei kskostnader, dels fästat ett sådant villkor, som götbegagnandet af detta anslag omöjligt, nemi. att medlen icke må få disponeras förr än K. M., genom entreprenad-contract, förvissat sig, att arbetet kan för denna summa fullbordas och sålunda ej komma att erfordra något ytterligare bidrag från Statens sida. livad nu först frågan om dagsverkena beträffar, så upplyser deri nåd. proposrn N:o 18, att kostnaden för materialier är beräknad till ett belopp af . . r:dr to6,735: 8. 10. eller med afdrag af de af förre
Stän derne anvisade 83,333: 16. — återstående nu erforderlige . . . r:dr 23,4oi: 4°- 10- Kostnaden för dagsverken, tractamen ten och instrumentalier m. m. till ,, 36,231: 25. 6. och för oförutsedda utgifter ... ,, 15,835: 37. 2. eller tillhopa b:co r:dr 75,469: 7. 6.
StatsUtsk. har således endast anvisat den förstnämnda summan, eller hvad som uppgifvits för malerialierna, och Den a5 November c. m. 335 det är visserligen troligt, att, derest icke fjerde linfvudtitelns anslag kommer att delas, såsom Utsk. föreslagit, de öfriga 52,067 r:dr 14 sk. 8 r:st., efter liand och i den mån arbetet fortgår, kunnat betäckas af besparingarna å flottans anslag; men om den föreslagna delningen kommer alt äga rum, är förhållandet belt annorlunda, emedan den del, som, enligt Utskrs åsigt, bör falla på lnifvudstationens lott, på långt när icke blifver tillräcklig för de nödvändigaste arbeten vid Carlskrona station och således ännu mindre lenrnar några tillgångar att disponera för andra arbeten, icke en gång något öfverskott för att bispringa det af Utsk. äfven delade otillräckliga anslaget för personalens öfning, hvilken tvertom, huru skadligt det än är, måste tillbakasättas, om den föreslagna delningen af exercisanslaget godkännes.
De nämnda 52,067 rtdr 14 sk. 8 r:st måste således äfven komma i betraktande, emedan, om anslaget å hufvudtiteln så styckas, som föreslaget är, Styrelsen derigenom betages all utväg att ändamålsenligt använda hvad som bestås.
Beträffande det vid anslaget för vattenledningen fästade villkor, nemi. entreprenad, så kan det tagas för temmeligen afgjordt, att den icke kail realiseras, emedan troligen ingen person lär linnas, som, med erforderlig säkerhet för uppfyllandet, vill och kan åtaga sig arbetet, utan att sjelf dertill få tillsläppa dagsverken och instrumentalier, eller som vill utföra arbetet i den mån flottans knappa anslag möjligen kunna lemna tillgång tili det för dagsverken och instrumentalier erforderliga belopp. 7:0
För inventering af ekvirkes-förrådet i Carlskrona har StatsUtsk. föreslagit anvisande af 8,000 r:dr b:co.
Ehuru, efter min öfvertygelse, denna utgift är alldeles ändamålslös och onyttig, anser jag mig dock icke böra densamma motsäga, enär, vid flera riksdagar, Ständerne ansett densamma vara ledande till något nyttigt resultat, det jag vill önska Ständerne matte finna motsvara både kostnaden och det ett par år fordrande arbetet, som för förrättningens fullbordan erfordras.
På grund af de anmärkmr, jag här framställt, kan jag icke undgå att yrka, det StalsUtskts ifrågavar. utlåt.
N;o 354 måtte varda återremitteradt.
Hr Nordensköld, Otto Custaf:
Vid föredragn. af StatsUtskts utlåt.
B. har Frih.
Lagerbjelke så väl genomgått och behandladt alla punkterna, att jag, förenande mig med honom, anhåller att endast få göra några kortare anmärkningar.
I första och andra punkten har StatsUtsk. afstyrkt bifall till Konungens nåd. propos. om 100,000 r:dr till fullbordande af ett, redan under byggnad varande, ångfartyg om 200 hästars kraft, och 278,000 r:dr till anskaffande af ett nytt om 3oo hästkrafter.
— Utsk. erkänner väl både 336
Den a5 November e. m. nyttan och lämpligheten af bevarade ångfartyg, men anser att, "i den män linieskeppen komma alt medtaga en min”dre del än hittills af det för flottans underhåll anvisade ''anslag, tillgång hör uppkomma för bestridandet af all den ”vigtiga materiella utgiften för sjöväsendet.” Ganska rikligt tyckes Utsk. hafva ansett, alt dessa större ångfartyg, då de liksom skola suppleera linieskeppen, också tillhöra den seglande Ilottan.
För den roende flottan och skärgården äro de också för stora; dessutom kunna i behofvets stund flera enskild ta smärre ångfartyg förhyras för skärgårdens behof; detta blifver alltid mindre kostsamt, än att under freden påkosta sådana.
Lika säkert är det, att äfven de stora fregatter, som sjelfva Utsk. medgifvit jemte andra seglande fartyg skola finnas, blifva utan den ringaste nytta, om vi ej jemte dem äga mäktiga ångfartyg, ty de töras aldrig visa sig i sjön, eller bortplockas de af t. ex. ett linieskepp, Understöd! af ett ångfartyg, mot hvilket den mäktigaste fregatt ager intet hopp att resistera.
Men Utsk. borde kanske icke hafva glömt, alt det redan gjort en sådan fördelning af anslaget till fjerde hufvudtitelns materiel, alt intet blifver öfrigt lill några ■Lenader för seglande flottan — ty af flottans anslag finnas endast 260,000 r:dr, som kunna användas till materialier, men af dessa skola minst i85,ooo användas på eller för Stockholms och Götheborgs stationer, och således endast en maximisumma af 75,000 r:dr för Carlskrona och seglande flottan.
Likväl har Utsk. redan öfverlemna! åt
Regeringen att af denna summa finna utvägar lill den så nödvändiga förökade exercisen med flottans bemanning.
Antager jag delta behof endast till hvad som varit hegardt, eller 45,000 r:dr, så återstå endast 3o,ooo r:dr, hvilken summa fordras för stationens underhåll till dockor, broar, hus, tak och fartyg 111. m., hvadan alldeles intet återstår till utrustningar och iståndsättning efter sjöexpeditioner, till fregatternas och mindre seglande fartygs byggnad och fullbordan, samt än mindre till utrangering, elter Utsk:s beslut, af linieskeppen och deras förvandling till fregatter, men minst tili flera ångfartyg.
Går jag åter tillväga på ett annat sätt, så har under de sednare sex åren 1835, i8i6, 1837, 1838, 1809och 1840, anslaget till linieskeppen endast uppgått tillsammans till 78,188 r:dr eller i3,ooo r:dr årligen; hvaraf en betydlig del lill sådan materiel, som ej fordrar mycket dagsverken, som kanoner, förhydningskoppar och segelduk, så att, om jag räknar mycket liberalt, att hvarje år af underhållet och för något obetydligt ekevirke, hampa och dagsverken åtgått 12,000 r:dr, så hafva linieskeppen erhållit per medium 25,000 r:dr årligen.
För kommande fern år skulle detta göra i25,ooor:dr, hvil - Den a5 November é. m.
33j / lrvilka skulle suppleera de seglande fartygens byggnad eller fullbordan, skepps utrangering till fregatter; 45,000 r:dr årligen till exercis eller för fem år 225,000, och ändlligen de begärda 378,000 r:dr lill tviinne ångfartyg; — de tvänne sista posterna utgöra således Go3,ooo r:dr, till betäckande hvaraf endast finnes 125,000 rldr.
— Dessa StatsUtsk:s delningar och arrangementer för fäderneslandets sjöförsvar leda ej till något önskadt mål; jag anhåller således, att StatsUtsk. så mycket hellre måtte föreslå liela den begärda summan till ångfartyg, som händelserna på den Syriska kusten visa den förfärliga kraft, som kan ligga i ångfartyg, äfven i deras nuvar. skick.— Soldater och matroser sättas ombord på några ångfartyg, dessa taga seglande fartyg på släp, örn så behöfves, de tillryggalägga 6 å 8 mil, skjuta breche, storma, göra fångar, etc. och äro tillbaka på utgångspunkten om aftonen; — må, innan det tager på sitt dryga ansvar att afstyrka, StatsUtsk. besinna, att om ock endast någon eller några af våra kuststäder kunna försäkras mot förstörelsen, så är kostnaden betäckt.
I den tredje punkten har StatsUtsk. afstyrkt den begärda summan 63,333 r:dr 16 sk. till bombkanoner, deras projectiler och atinaIj, och endast tillstyrkt 40,000 r:dr.
— Skälet är, att då linieskepp för framtiden ej böra ingå i beräkning för sjöförsvaret, anvisar Utsk. ej medel lill dessa skepps bestyckning.
Må mig förlåtas, om jag bär liknar linieskeppen vid Utsk:s käpphäst, som det i tid och i otid bestiger.
Förhållandet härmed är, alt Förvaltningen af sjöärendena hos K. M. i underd. begärde 98,000 r:dr till 64 bombkanoner med projectiler och atiralj; häraf voro 24 ämnade till 6 linieskepp, 28 till 7 fregatter och 12 till kanonslupar, utöfver de slupar, som nu dermed äro armerade; — denna summa har Regeringen nedsatt till 63,333 r:dr, hvarföre endast erhållas 4> a 42 pjeder med deras behof; således äro linieskeppen, de facto, redan uteslutne; men delta oaktadt bär Utsk. endast tillstyrkt 4°jöoo r:dr, sorn endast gifva 26 pjeeer.
— Utsk. torde kanske böra påminna sig, att våra kanongjuterier äro sysselsatta med beställningar från både Norrige, Danmark och Ryssland, med flera andra länder; att vi således ej så hastigt kunna äga hopp alt få dessa pjeeer färdiga, och således möjligen smaka Svenska projectiler, innan vi vederbörligen kunna qvittera skänken. -— Jag anhåller således att StatsUtsk. måtte tillstyrka hela den begärda summans utgående, äfven om det skulle frukta att några af dessa pjeeer blefve emplojerade på linieskepp, i händelse sådant för fäderneslandets nytta i behofvets stund ansågs t jeni ig t.
I fjerde punkten har Utsk. endast tillstyrkt 75,000 tidiof de 100,000 Konungen, i sin nåd. propos. om statsverkets behof, begärt till nybyggnad pcb förundring af fyrbåkar. — 17 H. 43 338 Den 25 November e. in.