Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen omförmäler, att en Konungs sjuklighet kunde längre tid än 12 mänader fortfara. Zerr Landt-Marstalken erinrade att adressen redan wore godkänd, samt Riksens Ständers beslut bos Konungen i underdänighet anmält; hwarefter Grefwe Hamilton läk sin gjorda motion förfalla.
Herr Landt Nlarffalken underrättade Ridderstkapcc och Adeln, vet Kongl. Maj:t utsatt näst kom - 46 Den sz April. kommande mändaq kl. 12 till emottagande af Riksens SlänSers stora Deputation, och att densamma kort- derefter skulle skifwa af Hans Kongl.
Höghet Kron-Prinscn emottngen; hemställandes för öfrigt, om Ridderllkapet och Adeln icke behagade till denna
Deputation bidraga med samma antal neml.
48 personer som Utgjord! den förra depunmonen lill H>ns Mast:.
Vi'ölls.
Heer Landt - Marskalken erinrade att Ridder» stkaper och Adeln redan i förra plenum hört sig föreläsas och gillat ofwanberörde adress till Konungen, med tilläggning att samma adress kunde med lvederbörlig förändring begagnas såsom adress till Hans Kongl.
Denna förändring förmälde Herr Landt-Marstalkcn wara werkställd med möjeligaste minsta rubbning af de godkända ordalagen/ hemställande Herr Landt-Marstalken huruwida Ridderskapet och Adeln nu behagade till serskilt justering höra den sednare adressen upläsas.
Nej att sädant ej i delta fall wore af nöden.
Uppå gjorde proposiitioner af Herr Landt-Mak« stallen, remitterades Till Stats.Utffottet: Kongl. Maj:ks Nadina proposition till Riksens Ständer, angäende centonaley till Wadstena krigsmanshns-cassa i Gtswen Orebro Slott den 22 April 1812.
Majus Nådiga proposition lill Riksens Ständer, angående en serskild författning med Swen - Den 25 April- 4?
Swensta nltramarinffa besittningars styrelse och drätsel; Gifwen Orebro Slott den 18 April 1812.
Maj:tö
Nädiga proposition till Riksens Ständers Stats - Utstött, angående ändring Uti wista omständigheter as hwad hittills blifwit förordnadt om accords ersättningar till Officerare af f. d. Finsta Armeen; Gifwen, örebro Slolt den 22 April 1812.
Kongl. Maj.tS Nädiga proposition till Riksens Ständers StatS-Utstott, rörande räntan p»
Let län ägaren af Rosenforst jernbruk Majoren krösenborg af Wadstena krigsmanshus-casta innehar; Gifwen Orebro Slott den 22 April 1812.
Tili Bswillnings-Utstottet: Kongl. Majus Nädiga Skriswelse till Riksens Ständer, angående bewillningen; Gifwen ö-- rebro Slolt den r§ April 1812.
Till Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utstottet:
Kongl. Majus
Nädiga proposition till Riksens Ständer, angäende beklädningen för extra roterings-manstapet; Gifwen Orebro Slott den 22 April 1812.
Till BewillningS- samt Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstottet:
Nädiga proposition till Riksens Ständer angäende bestämmandet af wilkoret och afgifrerne för bränwinstiilwerkning, samt answaret för bränwins^och andra starka dryckers omättlig?. bruk; Gifwen Orebro Slott den 18 April 1812.
Till Lag-Utstottet:
Riksens Ständers ^ustitiW
Ombudsmans riksdags - berättelse, undantagande en staga rörande Konum 48 Den 25 April» Konungens rätt atl efterqifwa böter, hwilken till Constllntions Ul^ottcr hänwijadcs. ppbröis Herrar Electorernes listor till wal
Lif ledamöter i följande - ConstituiionS - Utffottet.
N:o 54 Grefwe 8pens Fnllmägtig körner, O- Grefwe. 246 Friherre iclanclerkröm FullMägtig 811- verttoips, 6.
Kammarherre och Rlddarhns-Sccrtcraree. zz6 ^6Ierber^ Friherre, ^Lnvoife. 1056 8ctiön6röMj kekr, Ofwerste. 2iZZ LäelcrantLi töfwer-Jnkendent.
L2so I4Llienliferna ^ Regeringg-Räd^ DewillningS-UlfPottet.
> Nlo toZ Ruutti i L. Grefwe. 54 t^n^ern von 8ternber§, Friherre. ^ 7b Friherre Krube, FnUmägtig Ikam, Of. Wer-Inkendcnt.
2zo Larnekovv, Friherre, Öfwerste-Lieulenank.
ZZ9 ak hakanson, Friherre, Landshöfding. 862 6^ilenkrook, Major.
Io88 keifoniIMt, Fullmägiig bleijken^öl6, L. b'., Hof-Rarts-Rad. 2120 I>Iauckkolk, Fullmägng vov 8ckant2^ Major.
IZZ7 Drufva, Öswerste. sii8 ka^erkeim, O- k.
President i Kammar-ColleLjium.
L088 Den 25 April. 49 2088 ak chapman, Ofwerste. 2150 Lurenstam, O- BrukS-Palron.
Banco-Ukffottet: 8?:o z De la 6arclie, ^sacob, Grefwe» 46 Liper, c. Grefwe.
IZZ von Schverin, V. 6.
28Z Liltverlckiölll, l>l.
J04 kock» k.
995 von Kötken, k. Ryttmästare. 1977 presta», L, Ofwerste. iy8Z Dejkens^cilci, O., AsteHor. 22c>5 Lattram,j D., KantZli-RaV.
Lag - Ntffotter: N:o 42 QzstlenborZ, Grefwe, Lagman. 642 von Lecker, Lagman. 1702 Dörneblast, Fullmägtig De^onkulvuä, Friherre. 2182 Llannerstam, Lagman.
Allmänna Beswärs och Oeconomie-lltffottet: N:o 6l Grefwe Unker, Fullmägiig cron. steclt, Friherre. 86 llamilton, Grefwe. 94 von 8ckwerin, Grefwe, Prost. 214 Friherre Lun^e, Fullmägtig krölick, O., Grefwe. 244 Friherre 6ripenst)erna, Fullmägtig L^appe, c. VV. 254 liliecrona, Fullmägtig e..
Kammar Junkare. zol Ikott, Lk., Friherre. ZZZ Friherre von Döbeln, Fullmägtig lVrLNMl, 14., Friherre. 814 Lörsta Del. 4. §c> Den 2 A April. 8l4 6)U!erchaa1, Kars., IYZI von Licklieckt, L.) Ofwerste-Lieutenant. 19^9 8>IverlioIps, O. 6., Major. 2099 von Kruus, Major.
Expeditions, Ulffottet: N:o 106 Ltrömkelt, Grefwe, Lagman.
284 Örnsköld, I. VV., Friherre. 792 KnAerkjnIrn, Not rrte.
Riddarhus-Ujkottel i Herr äVeicleukjelms ställe, N:o 1656 Herr Ueuterlkölcl, Kadinn, Major.
Grefwe L^IIsubori;, ^oli.
Ickonning, ledamot i Lag-Utskottet, och Grefive Ickamiltou, i Oeconomie-Utlckoikek, anmälde förhinder, att kunna sig desta förtroenden arago.
Herr Landt-Marskalken erinrade huruledes Riksdags-Ordningens 59 K. bestämdt stadgade, dek Riks Srandens prokocoiler och handlingar, skola, sa tidigt jlke kan, genom trycket utqitwas, men ari icke någon föreskrift wid handen gifwer, hwilken bör kostnaden till berörde tryckning bestrida, ej eller sättet huru densamma bör werkställas, hemstallandeS om icke desta frågor lemveligast tillhörde Srats - Utskottet att urreda och salunda böra till skyndesamt utlåtande af detsamma hänwisas.
Likaledes, pä erinran af Herr Landt» Marskalken, beflöt Riddcrskapet och Adeln anmoda Stats-Utskorret, att ffyndefamt sig utläta öfwer beräknings-grunderne, det specifika beloppet och sättet titt Utgörande as dag-trackamenterne samt res " pen - Den 2 § April - penningar nu för samtelige Riks- Skändens och deras Atffotts,Secreterare, Canizlier och waklbetjening; samt likaledes framdeles öfwer beloppet för hwqr och en, af de arfwoden, som esker erfarenhet och pröfning af arbetet kunna komma akt bemälde Secreterare och Canrzlier af Riksens Ständer ansins» Rplastcs ett Protocolls-sltdrag af den Li dennes fran dek Wällöf!. Borgare-Stander, af innehåll, arr, sedan Borgare-Srandet inhämrar, att icke mindre än nio af de kill Bangnens styrelse af Riksens Ständer utsedde fnllmagtige komina att l egenssap af Riksdagsman bewista detta Riksmöte, och att likaledes bland fnllmagtige i Riksgälds - Conioirer blifwa af samma skäl sa manga borta fran hufwudstadcn, att det wid afgörande! af förekommande wigtlga frågor erforderliga antal ej ar att tillgå, hwarföre pä bägge ställen den anstalt mast widtagas, ari föredragnings-listor pä inkommande mäl upsattas och hit öfwersändas, till inhämtande af de härstädes Mistande fnllmagttges yttranden; har Borgare-Ständer för sin del funnit, att, da, efter hand till Ständers knnffap kommit, jemwäl Banco- och Riksgälds-werkens Sceres terare äro w»d Oliködagen i och för Banco- och Srars-lllffottens göromål, samt medhafwa de Werke» hufwudfakligen rörande handlingar, och således i händelse i de härwarande fnllmägtigcs ställe suppleanter förordnades, de, i saknad sä ival as handlingar som af en endast genom längre deltagande i göromalen möjlig erfarenhet om WerkenS styrelse, skulle föga eller inter list Mertens nytta kunna - 52 Ven 2Z Apra lia uträtta, något binder'icke mäter med mindre Banco- och Riksgälds - werten under innewarande riksdag, lempcligen mage kunna fönvaltas genom den anstalt fnllniägnge pa sätt osman är nämnt, widtagik, samt att, i följd deraf, det icke ar af nöden att Supplöanker,pä nägordcra ställer ulft; uti hwilket besint de öfrige Gränden erbjudas atk instämma.
Arr Larl kreärik, anmälte stg och Upläste följande: Wördsamt Memorial!
Endast mängden af de wlgtiqa öfmerläggningsämnen, som wid sednare
Riksmöten iiptagil riden och granskningen kan göra fatteligir hurusom en o» inskränkt bränwinsbränning kunnat decreteras.
Denna as menigheten eftcrsträfwade, men af de högre Gränden i dest widd begagnade frihet, skulle för dem alla, men i synnerhet för BondeStändet och synnerligast för den talrikaste den fattigare men mäst nyttiga delen deraf, hafwa de förderfligaste följder, om detta mistöde icke gwafLeS i lindan.
Wädelig framför andra misträkningar och tungt pa sammeten fallande är den, som dä han försvarar lifwet för den mäst wanlotlade men gagncligaste folkklasten: daglönarn och hans »vederlikar, icke lemnac sederne okränkte, beröf>var den olycklige allt hopp om bättre tider, undergrafwer menniskans physista och Statens politiska krase, saint gör den närwarande generationen i gränslös utsigt — ögnawittn» till del wäxande sördärswet bet ökade »rängmälek för de kommande. Wis - Den 2Z April - Wiflcrligen skola hos ett ädelt folk sa manga mcnskliga ljfwcts eländen astkracka frän mer läckande fpeculationcr; fosterlandskänslan och men« niskokchleken npwäga oandligt större winstec än den» lia, som efter bränneriägares egen upgift hufwud» fakeligen beror af sportlarne pä drankcn.'
Man föregifmer wäl, som Mille den Utwid. gade branwlns-bränningcns alla olägenheter öfwerwägas af hennes lyckligare wcrkan pä lankscnlturen, men hwad i all weridén; kan tväl ersät ta fedefördärfwet?
Eller har del dä kunnat undfalla npmärkfamheten, att sedan denna utstrakia frihet, odlingshägen och odlingsförlagcn hafwa fatt en helt annan riktning; landtmanna-industrien, hos alltför manga blifwii fran läbonäs blott laboratorie, hela hushållsgeniet fran spirituelt sa till fägandes spirituöst, och konsten atc producera fpannemal en binäring tili den att uplösa honom i dunster.
Gar man äter till den arbetande hopen,' huru inpumpas icke all dålighet all liderlighet?
huru utpumpas icke all arbetshag ali arbetsförmåga?
Snart skall hela arbets - machinen blifwa en nerwfwag sömnwandrare.
Man ma icke inbilla stg, akt i denna del sederne kunna räddas ensamt genom strafflagar, witen och tillsyningsman, genom anbefalte förmaningar till den lefwande och förebråelser tillden döde fyllbulten.
Bäda asen äro lika döfwa pa det örat.
Jag bebor en orr dac för detta ändamäl blifwit tillgjordt allt hwad en klok local styrelse kan åstadkomma.
En del af skandalen har också blifwit - 54 Den 2z April - wik undanröjd; men egentliga winsten för seder» ne är mer ssenbar än »verkelig.
Correclion2-anstalkerne hofwa snarare förauledt en ark bachanas liss poliriss. nemligen:
Uprctad af dek twänq som blifwik lagd pä hans inbillade rättighet: t.tt, allestädes fä behandla egen lekamen efter egen fördärfwad smak, anser och kallar sig suparen inom egit område, sin egen ordningsman och stassa» sin ordning, Utur hwilken han med dubbel wällust stöcker pä en gang sin arnficiela törst men narnrella lnst att trotsa bade ordning och ordningsmän, inledande med sig i denna fugtiga hjeltebragd hwem han åtkommer.
Utomhus ater, och för rättwisanS skull , stad» n«r numera' ställan drinkaren wid den sä wädeliga bullersamma perioden af sitt ölsinne, undersåtlig wördnad mot en
Nådig öfmerhet och landsfreden, tar han sig en starkare dosis, blir förfallen och laglydig, soswer i lika underdänighet af sig ruset pä stallet för att icke ofreda landöwägen och fortsätter sedan sin politissa dpgdewandel till nägon annan krog, blir ossyldig och oanfäktad, ty för fylleriet ansamt anklagas ingen, sädank ssnlle ssada debiten för bränwinstillwerkare och bränwinsUkpranglare:
Epilheker som icke illa pasta pa de fläste bcsiagsman och more destnkom en oförlätcliz fynd mot den supbroderliga kärleken
Det kan icke wara minsta twiswel nnderkastadt, att den nn gällande bränwinSstadgan karfwar en total omstöpning, och enda fragan lärer bliswa angående sättet alt werkställa den.
Harn gerna ss»l« 'le jag icke hafwa äran atk foresta eli fullständigt för - Den 25 April.
ZI förstag till en pasiande bränneristadga; men min jag nödgas blygsamt tillstå det obetydliga erfarenhet i, en kcmst den jag af tölpagkigher, lange önskat att fä räkna bland de förlorade, men af uplysningen änteligcn lärk anse bland de mockra; detta inskrä-"er niia till blotta nygiften afnägre enkla grunder, hwilka i deras enfaldiga män, kanske icke skola wara ogagnelige loin materialer för en bdfwande branwinsförordning, och dem jag täger mig friheten att framställa i följande momenker neml. i:o Ehuru en total indragning, med permanent förbud af bräuwinSbränningeu i Swerige, är nu wera hwarken möjlig eller gagnelig, är den likwäl hwad städerne ensamt angar, bade »verkställbar och nyttig.
Den warder och fullkomligen rättfärdigad, genom naturliga billiaheken af den gränrs, hwilkeu den allmänna politiska och oeconomiska nyttan utstakat, mellan 2:ne fa åtskilde stater ochintercsien, de där för att »vederbörligen bero a^, och underllödjghwarandra, mäste wara och f rbnfwa oförblandade. 2:0
Skulle äfwen detta icke läta sig göras synes dock städerne icke böra fä bränna annorlunda än med elt bränneri för hwardera och nred ett pannemätt swarande emot deras folknummer, sä att för hwar 2o:de eller 25.te i staden boende och ikattfknfwen person som upnäkk 2l ärs älder belöpte en kannas rymd, hwarwid likwäl ambnlakoriskt folk och lillfällige Garnizoner icke kunna komma i beräkning; äfwensom lill undwikande af ärlige ändringar och - observationer den sörsta gängen, efter däwarande personale, upajorde pannerymd, borde sta fast intill nästpäföljande lagtima Riksdag.
Pä §6 Den 2A April. gro
Pä landet synes bränwinsbränningen böra inskränkas till pannerymder swarande mot hcmmanialen icke öfwer zo kannor vä ett hett hemman , men med någon större proportion för hemman under ett halft mantal. 4:0
Ingen landtman den där icke äger eller innehafwer jord med wist hemmantal bör fä idka bränwinsbränning åtminstone icke med annan panna an den som bllswir makt och stämplad för det hemmanet hwars ägor han bebor. 5:0
Under ingcnförewändning borde efter min tanka hwarkcn i staderne eller pa landet tillätas större bränwinspanna än af Zo kannors rymd. 6.0
Angående tiden för denna närings utöf-- wande synes 4 mänader om äret wara tillräckligt; åtminstone borde wäl aldrig sommarmanaderne dertill fä anwändas.
7:0 Bränwinsbränningen täl en nog drygare Kewillning som dock synes böra drabba branwinspannorne för det aldramästa.
Denna befattning ehuru stark den kan rimligen blifrva, fall dock föga betunga tillwerkaren, som med en sadan fortsättning som denna, alldrig fall sakna afsättning.
Bränwinet skall endast blifwa dyrare, hemma-consumtionen modificerad genom behoftvet att sälja, och endast misibruket förswarat. 8^0 Ingen större eller mindre postesionat borde fä bränna för annat hemman, än det han wid egen hushållning sjelf brukar; hwarken abo PK andras heniman bör fa begagna brannerifriheten swarande mot wid den af sitt bruknings-contract eller mot det hemmantal han sjelf brukar och begagnar. 9-0 Den 2Z April. 57 9:0
De sä kallade forrske pannor borde wäl alldeles affaffas och iö lyndas, och i jjefiwa 'örfattningen utstakas belarneö inbördes dimenfioiicr efter pannorneö olika storlek.
Iaa wet icke annat än att de sköttse pannornes hela företräde best r i skyndsamhet af tillwerkninqen.
I aila fall och oä den genom detta »verktyg »pkommande ojämhet med» borgare emellan, innefattar obillighet och b der till mistcalcul, kan den e) an!>at än söndrm. det allmänna inkeretzck, för hwilkel det enstuldka onekeligen bör stä tillbaka. 10:0
Till skogsbesparing borde alla större och mindre bränwrnspannor wara inmurade, och en särskild befattning ätfölja de sä kallade lyfte- eller lösa pannorne.
En bränwinsbränning , föranstaltad efter dosta grunder tved de förbättringar som frän andras kunnighet skola deni tillwinnas, kunde, efter min oförgripeliga tanka blifwa för Fosterlandet i alla affrenden oskadelig, i nägra nyttig.
Isynnerhet om som bada rätt och billigt synes, at Regeringen warder updragit. att hwad tid och sätt angar, mid bränneri-författningen göra alla be ändringar som af kidernes och omständigheternes skiften förberedde möjligen kunna anses wara för landet af en allmän större nytta.
Huru lyckligt huru hugnande skulle icke blifwa, om för bränwinstillwerkningen kunde utfinnas och lagfästas eli system, hwilkel icke såsom det nu warande rakt molwcrkade , utan snarare understödde ett annati härmed i sammanhang stående som asser det stora föremälek af mistbrukens undanrödjande och 53 Den 2Z April - och ätersiäckuingsn af nykterhetens nu lika sällsynta som för allmänt och enskildt wäl högst oumbärliga dygd.
Jag menar en samma nsäitning as ladäng police-ftrfaktningar, ordningslagar och föreskrifter för en bilhörande del af den husliga npfostran m. m., som småningom och efter en läna/e kiderymd, skulls kunna upna detta lagstiftarens syftemål, sä wida detta icke desiförinnan störes at Veu !ä wanliga lättsiunighekenS vbeläkcnhet som i synncrbsk mot goda branwinslagar fordom öfw.it sill nyckfulla wälde.
Äfwen i detta nu endast i förbigående omnämnda ämne, skulle jag hos Ridderskaoet och Adeln maga insinuera ett försök, i fall detta winner äran af Niddei skåpet och Adelns gnnnande bilack.
Altsamman inför Ridderskapet och Adeln nedlagt som ett föranledande medel ät desi egne widsträcklare instgter och mer afgörande wilja dem jag sä dek ena som andra »vördsammast ägnar och underkastar.
Remitterades kill allmänna Bcswärs och Oe« roiiomiä-Utffoltct.
Företogs, enligt anslag, wal till Bänkman fär följande 7 Bankmans afdelningar och bcfnnnos följande Herrar till Bänkmän hafwa bliswit utsedde:
För 8:de afdelningen Grefwe Kiclsterstolpe, Larl. 2g:de d:o Herr kalkenderA, öckelker. 25:te d:o Herr /^nrep, ^sob. äVisti. 29.de Z2tdra d:A Herr 8ckönström kekr. ZZtdje d:0 Herr klm.ik.snsk616, Lack sireclr, 44tve d:o Herr von8cstu1t2enlamm,I)avi6.
S9 Zerr Landt - Marskalken anmodade de Herrar svin bliswit uriedde lill Ledamöter uti Banco^! skottek att träda inom skranket, hmarnpä dests ' Herrar jemte Herr Landt-Marskalken aflade den för dem fastställde ed.
Lilsverlkölst som icke war närwarande skulle wid Utskottets första sammanträde densamma derstädes aflägga.
Friherre kustbeck, AleximZor. anmälte sig och uplaste följande:
Alt under detta Riksmöte yttra stna tankar vm bewillningen, om summans belopp, om dest fördelning och sältet lill dest Utgörande, lärer lika säkert wara en Regeringens fordran, som den är grundad uti allmänna opinion till dest nödwändighek.
Den radande tankan wid 1809 ars Riksdag bisöll projectct att bewillningen skulle utgöras i följd af hwars och ens behällne inkomst, och ehuru detta projcct genast efter sin framställning wifade ett belydeligt äestcit, som med nya snbdiv!stoner skulle förbättras, likwäl alt pä tämeligen osäkra grunder , antogs det dock likwäl, och kanske äfwen för alt winna ett flut pa den dä sä långt avancerade Riksdagens bekymmer.
Om någon de! personers enskildta intereste funnit denna plan förmånlig, sä har dock en större del medborgare och Statswerket i synnerhet förlorat.
Wid samma Riksdaa hade jag den äran' wara ledamot as Bewillninas.Uiskc^tet, der jag lika högtidligt som sedermera pa Riddarhuset deltog med de Herrar, som oponerade sig emot sjelfiva principen: min öf>vcm)gslse har sedermera ej kunnat för - 6o Den 2Z April - förändrats, och erfarenheten bar intygat, akt denna minorite söruisäg de sedan inträffade händelser, nn hade önskat art denna angelägna byggnad bliftvit upförd pä säkrare grunder, 06) wi framställte en efter tvär ranka lämpligare möjelighet dertill.
Principen cur stödja en bewillning pä behållen inkomst lärer föriräffclig, och stnlle kanske blist wa anwandbar uri der samhälle der alla tänkre lika ädelt, och med lika känstor ifrade för Statens sjelfständighet och uprätthällandc, men hwar finnes delta samhälle, detta folk?
Jag önskar lifligt, och hoppas med en slags förtröstan, akt Swerige nalkas delta stora föremål, men förtidiga försök misleda mer än bereda.
Enligt denna bewillnings-pnncip contribuerar
Len wältänkra patrioten fullt ut, ja kanske mer än han rätteligen borde; han betalar för fin industri» och ar lidande derföre, alt en annan med lika förmögenhet, men befiäckad af^motwilja och egennytta, samt kanske också wanlotrad pä omtanka, flir och drift, hetalac mycket mindre, än han uti relativt förhällande borde offra till staten; skulle sedermera en förhöjd procent fordra'ytterligare tillägg, sä ökas den förras förlust ännu kännbarare, i den mähn, han oaktadt en lika egendom betalt mer, och ett sädant lidande kunde möjeligen werka en förminskning uti den patriotiska wälwiljan.s
Det borde nn meras wara en ej sa alldeles okänd sanning att personer med owanligt betydlig förmögenhst till flera tunnor gulds wärde, hafwa i följd af den sista författningens kemnade friheter, endast upgiswik sig till 5, 6, högst 802 R:dr in in - Den 2Z April - 6i inkomst: sadant bewifar Förordningens brister, och de förluster som redlige medborgare gjort för sine oförfalskade upgifker: samt möjeligheten för den illasinnade att undgå ett skyldigt deltagande Kanjlke skulle der möjeligen wara säkrare att ivid beredningen af en bewillningsvrincip, söka förena den enskildra egennytkaw med det allmännas fordrande fördelar.
En betydelig del couiribuenter behöfwa en widsträckl och pä wista kactZ gällande credit; denna winner lättare pa en supponerad förmögenhet, , an i följd af en osäker inkomst.
De fläste betala Häldre mer för en upgifwen större förmögenhet än i öfwerensstammclse med dest behällne inkomst: den förra kontribution stärker synbart krediten, da den sednare hwarken gagnar eller jlkadar densamma, och derföre torde upgifkerue kill taxerings-commitleerne hitintills ej warit sa alldeles öfwereusstämmande^ med det sanna och dek werkliga Ofta torde afwen händr, att ds flesta knapt sjelfwa kunnat upgifwa sin behällne inkomst, och ju kunnigare de kanske warit uti sitt debet och eres bits förande, ju mindre pålitlig torde upgiften blift wik; annu swärare för en taxerings-commitlLe att bestämma hwars och ens iykomst; deremot blifwer det otwifwelakligt mycket lättare, ark beräkna och taxera den synbara förmögenheten efter den clastjsi-, cation, som förut bör ester determinerade grunder upgöras, samt kill den procents afgift, som i följd af clastisicationen och dest da stadgade förefkifc bör ulga.
Den mindre synbara förmögenheten skulle kanik - 62 Den 25 April. ste synas här undslippa lika lätt, som upgiflen as inkomsten, men häremot torde 2:ne omständigheter kunna anföras och besinnas gällande, den första att för hwarje raxerings-commitiLe blifvcr det säkert möjliaare, att enligt de i orten kände sacka kunna bedömma förmögenheten än inkomsten, och för Let anr bra torde igenom en al lvarsam författning, den person kunna conkrolleras, som uteglömt fädane upgifter, hwilka bordt uplysa tillgängen af capiialer, aktier, fordringar, guld och silfwer, och hwilken ej inom z:ne mänader derefter hos ortens embets eller tjenstemän npwlfak sine rcversaler för att dera erhälla desi anteknings-bcwis; hwarföruran elfl sädant stuldebrcf icke widare bör wara gällande, eller kunna förtjena laga åtgärd; Åtminstone torde en fä beskaffad försummelse loin medför en werkclig förlust för StatS-casian, förtjena fä mänga procentS pligtpeuniug, att utom Statswerkels andel deraf, äfwen angifrvaren eller äklagaren mätte blifwa fullt betalt: kanste att äfwen debitors inreresie härigenom mindre periettlcrar, än ehwad författning, som hittills anftttö conkrollerande.
Den sista Bcwillnings-Förordningen synes haft för afsigt, alt häldre bestalla och betunga industrien, an alt upmuukra lättjan till flit och idoghet.
Jag för min del tror att det sednare är mycket uöbwanbigare an det förra kan yeara nyttigt.