Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom skulle denna hamn ligga öppen för inträffande nordvestliga stormar samt kunna lida mehn af flygsand.
Det är för öfrigf en erfarenhet, att åtskilliga hamnar utmed Skånska kusten hafva vid verkställigheten visat sig blifva ofantligt mycket dyrare, än kostnadsförslagen uptagit.
Ja, der torde knappt finnas en enda, som kunnat utföras med de i första kostnadsförslaget beräknade medel.
Vid sådant förhållande, och dä man haft den uplysning, alt lokala hinder här upstode mot den föreslagna hamn-anläggningen, så har jag icke kunnat biträda Utsk:s förslag i denna punkt.
Icke så serdeles långt från denna ort ligger Helsingborgs hamn, som endast saknar förmånen af tillräckligt djupt vatten 208 Den 26 Juni f. m. för alt kunna mera allmänt begagnas.
Att ytterligare göra sådana dyrbara anläggningar, som det, hvaruppå sistnämnda hamn är ett bevis, för att lill äfvenlyrs komma till samma mindre tillfredsställande resultat, tror jag icke vara rätt ändamålsenligt.
Jag förenar mig derföre med dem, som anhållit om återremiss af betänk, i denna del.
Denna gång får jag förena mig med en ledamot af StatsUlsk. för att bestrida Ordfms i StatsUtsk. yrkande af återremiss af denna punkt.
Till de manga talande skäl
Hr von Troil redan anfört ang:de vigten af en hamn-anläggning vid Engelholm, och hvaraf jag tillåter mig återuprepa ett, nemi. att af den beräknade kostnaden äro garanterade af enskilde personer, hvarigenom Staten slipper med det proportionaliter lilla tillskottet af 22,533 r:dr 16 sk., vill jag lägga det, att söder om Halmstad blir detta den enda Svenska hamn som, vid de så ofta inträffande stormarne i Kattegatt, för de talrika fartyg som besegla detta farvatten, kan utgöra en tillflyktsort.
Blott i detta hänsende är denna hamn-anläggning af oskattbart värde.
Beträffande vidare hvad som af Gr.
Mörner nämndes, eller att denna hamn vore onödig, dä hamn funnes i Helsingsborg, får jag blott erinra om att
Skåne är ett stort land der bland annat stora härader kring och norr om sundet, såsom Luggude, Bjäre, m. fl. utgöra en ganska vacker del af Skåne.
Helsingborgs hamn är visserligen en vacker anläggning, men den är ofantligt liten, och således om man äfven icke vill fästa sig vid det tvång som nu drabbar innevånarne i dessa trakter, att nemi. nödgas transportera sina varor flera mil på dåliga vägar, så är Helsingborgs hamn i alla fall otillräcklig.
Jag tillstyrker bifall till StalsUlsk:s betänk, i denna del.
Huruvida man under storm skall kunna kryssa sig in i en hamn vid Engelholm, derom vill jag icke yttra mig, emedan jag icke dertill är kompetent.
Sannolikt blir den saken snart nog uplyst, och jag fruktar för alt den kommer i samma kategori som de nyligen omnämnde pankakorna.
Men i alla fall, hvad sjelfva till- eller afslyrkandet af anslaget beträffar, nekar jag icke till att jag för min del har starka sympathier för sådana upoffringar, som icke ensamt tillgodokomma en stad eller en enskild kommun, utan hela orter; och dä det är uplyst, att det är en större ort omkring staden, som egentligen intresserar sig för företaget, och alt seglatsen till och ifrån hamnen vore oberoende af Sundska tullen, sä synes det som Ständerna skulle hafva skäl att taga denna fråga i närmare öfvervägande.
Skulle sä vara fallet, som Frih.
Palmstjerna anmärkt, att fara vore för hamnbyggnadens och segelledens framtida bestånd, derföre att storm och sjön skulle medföra flygsand i rännan, så är det kanske ett oundvikligt hinder för företaget och Ständerna borde då icke blottställa sig för att onödigtvis bortkasta penningar på företag, som icke utan alltför stora upoffringar i framtiden kunna underhållas.
Men sådant vore förebyggdt om, när såsom jag hoppas denna punkt blir återremitterad, StatsUtsk. ville göra det enkla tillägget vid förbehållet, att bolaget icke allenast bör ansvara - Den 26 Ju ni f m.
209 svara och ställa godkänd säkerhet för fullbordandet af hambyggnaden och åns uprensning, utan äfven för hamnbyggnadens och segelledens framtida underhållande, och med detta tillägg skulle jag för min del önska alt Statsanslaget blefve bifallet; anhällandes jag derföre att, vid en skeende återremiss, Utsk. måtte taga saken under denna synpunkt i öfvervägande.
Jag har äfven inom Utsk. hyst betänkligheter emot beviljandet af della anslag.
Ehuru jag icke reserverat mig emot beslutet, får jag dock tillkännagifva att jag voterade emot anslaget, .lag har egentligen begärt ordet i anledn. af Hr Rosenblads yttrande, att denna hamn skulle blifva af någon nytta för sjöfarande i Kaltegat.
Afven om jag antager att det skulle kunna blifva en hamn i Engelholm, så kan det aldrig blifva en hamn för sådana fartyg som i allmänhet besegla Kattegat, af hvilka säkerligen icke något enda, vid inträffande storm då det nödgades söka hamn, skulle, utan i största nödfall
Inga sin tillflykt in i Schelderviken, utan då heldre, antingen gä till Götheborg eller in i sundet igen, allt efter som destinationen vöre syd-eller nordval l* Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.:
Att ifrågavar. hamn-anläggning vid Engelholm åtminstone för den omkringliggande orten vöre fördelaktig, har, såsom jag tror, af föreg:de talare blifvit tillräckligen utredt.
Jag ber att fä fästa upmärksamheten på en bland alla andra anledn:r för en sådan öfvertygelse, som enl. min tanka förefinnes, nemi. det intresse som allmogen egnat åt denna anläggning, sä alt icke allenast de sjelfve tecknat sig för bidrag, utan äfven att Direktm för hambyggnaden bland sina medlemmar räknar icke mindre än 5 ledamöter af BondeSt.
Vi veta att det icke i allmänhet ligger i Svenska BondeShs natur att äfventyra sig i företag som icke åro af väsentlig nytta, och deraf hemtar jag ytterligare anledn. lill den öfvertygelse att denna hamnanläggning är af vidt omfattande nytta för den ort, som här är ifråga.
Utom det att denna är ganska rik på produkter till utförande, så är den omgifven af en stor mängd större egendomar och bruk, såsom t. ex. Klippans Pappersbruk med flera. K. Bef:h:de samt Styrelsen öfver Väg- och Vattenbyggnader i riket hafva båda förordat hamnanläggningen, och detta är också för mig ett ganska vigtigt skäl för att godkänna StatsUtsk:s förslag
Man har sagt alt hamnen icke kunde begagnas af djupgående fartyg, men efter hvad mig blifvit meddeladt, kunna fartyg af 11 fots djup inlöpa i början af hamnen, ehuru den längre fram icke är farbar för fartyg mera djupgående än emellan 7 och 8 fot.
Det har äfven blifvit sagdt i en reservation som vidfogals denna punkt, att den omkringliggande trakten skulle vara besvärad af flygsand.
Jag tror alt denna olägenhet är sedan lång tid förekommen, ty efter hvad jag tror mig känna finnes der en 100 års gammal plantering som i detta afseende förebygger vådorna.
Jag skulle för min del af alla dessa skäl villa tillstyrka Ståndet att bifalla Ulslcs betänk, i denna del.
Bien jag anhåller äfven få uptaga en af Hr Bråkenhjelm framställd anmärkn.
, den nemi., att ehuru han för sin del tillstyrkte andaget, 8 H. 14 210 Den 26 Jani f. m. han likväl icke motsatte sig en återremiss, på det att bolaget borde ställa borgen för det framlida underhållet af denna hamn-anläggning.
Jag skulle tro att en så beskaffad borgen, huru lättsinnig man än må vara i värt land att ingå borgensförbindelser, blir svår att åstadkomma, ty det vore en borgen sorn komme att räcka sekler igenom och en sådan lärer väl icke genom lag kunna åläggas, och ej heller lärer den vara möjlig all åvägabringa.
Jag skulle således anhålla, att om den värde talaren icke har någon annan anledn. för sitt yrkande af återremiss af denna punkt, han mätte instämma med dem, som yrkat alt densamma må varda bifallen.
Sorn jag har närmare kännedom af hela denna trakt och kan bestyrka riktigheten af de upgifna fördelar sorn en hamn-anläggning vid Engelholm skulle medföra, samt redan stora anstalter på förhand äro vidtagna för Rönne åns uprensuing, hvarigenom en betydande del af provinsens spanmåls-produktion kan lättare utföras till Engelholm än någon annan stad; äfvensom då Oresundstullen säkert skulle undvikas, derest uplag af spanmål invid Engelholm kunde åstadkommas, hvarifrån den sedan exporterades, och då man kunde tillägga den fördelen, att närheten med Höganäs, kunde göra det möjligt att vid Engelholm fä ri-torka säden nied kol, så torde en sådan anläggning vara af behofvet påkallad och för Skåne af största intresse; hvarföre jag vördsamt vågar tillstyrka bifall till hvad Utsk. i denna del föreslagit.
Då härefter II.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle förevar, punkt af Ulsk:s utlåt., besvarades denna propos. med blandade ja och nej; hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot samma punkt gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss, samt då härvid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja.
5:te punkten, ang-.de öpnandet af en kanal genom Kalfvesund i Bohus läns skärgård.
Hr Frih. o. Landtm, framställd propos. upskjöts med pröfningen af den återstående delen af StatsUtsk:s förevar, utlåt, till eftermiddagens plenum, och åtskiljdes R. o.
Ad. kl. £ till 3 e. m.
In fidem protocolli, allert Munck.
Den 20 Juni e. m. 211 Thorsdagen den 20 Juni 1851 Plenum kl. 6 e. m.
Justerades 4 prol:s-utdr. för denna dag f. m.
Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s d. 18 och 21 dennes på bordel lagda utlåt.
N:o 163, ang:de ifrågaställde extra Statsanslag till föremål, tillhörande Civil-depart:tets handläggning.
6:le punkten, ang:de anslag till kanal- och sluss-anläggningar emellan Philipstad och Sjöändans lastningsplats.
Cederström, Rudolf, upläste följande:
En lättad kommunikation i transport- och far-leden från Christinehamn till Bergslagsorlerne norrut är otvifvelaktig! af stor vigt, men det är af föga mindre angelägenhet alt, enär fråga är om Statsmedels anslående till understöd derför, noggrannt tillse det dessa medel pä ändamålsenligaste sätt användas lill ernående af det önskvärda syftemålet.
Sådant synes mig icke vara fallet med det nu framställda förslaget om ett anslag af 65,000 ndr för en kanal emellan Philipstad och Sjöändan, eller rättare sagdt emellan Sjöarne Daglösen och Stora Lungen.
Det egentligen vigtiga och gagneliga af ifrågavar. kommunikation borde väl fä anses vara att lätta fraktandet af tackjern och malm söderut äfvensom spanmål norrut, af hvilka förnödenheter betydliga qvantiteter årligen skola framforslas.
Men förnämsta malmberget i dessa nejder är det s. k.
Persberget.
Dit kommer man icke förmedelst den föreslagna kanalen.
För att ditkomma, erfordras en ytterligare jernvägsanläggning öfver det landbälte, som är beläget emellan Philipstad och sjön Yngen.
Denna jernväg är visserligen påtänkt, men har ej ännu, mig veterligen, erhållit någon aktieteckning.
— Det blir förmodligen en sednare omsorg, säger man.
Jag förutspår också, att, derest R.
St. förära kanalbolaget de begärda 65,000 r:dr, lärer framtida anhållan om nya anslag, nemi. för jernvägen, ej länge vänta på sig.
— Beklagligen är äfven kostnadsförslaget för kanalen ej upgjordt med den, i min tanka, nödiga försigtighet, att man kan vara tryggad det dess påtagligen ganska låga kostnadsberäkningar skola kunna förverkligas.
Den i öfrigt ganska skicklige Ingeniör, som ej längesedan upgjorde förslag om en sluss vid Knappforssen nptog den till 12,000 r:dr; medel erhöllos, men hvad hände?
Slussen kostar i dess ställe mer än dubbla summan.
Om detsamma skulle inträffa jemväl med nu föreslagna kanalen, och medlen följaktl. ej räcka till, huru går det då?
— Visserligen har StatsUtsk. förutsatt det intet vidare anslag må ifrågakomma; men, har Staten förärat 65,000 r:dr, blir den väl snart sagdt tvungen af omvårdnad för ett börjadt men i brist af medel till slutliga utförandet måhända gagnlöst, eller åtminstone ej synnerligen gagnande företag 14 * 212 Den 27 Juni e. m. likaledes tillskjuta hvad som felas.
Jordersättningarne blifva ofelbart mycket dyrare än bolaget förmodat.
De Bruk, hvilkas vattentillgång varder för kanalens skuld förminskad, konna ej underlåta begära billig ersättning derför, med den i lag stadgade förhöjning; allt delta ökar kostnaden.
Mitt hufvudsakliga skäl alt afstyrka bifall, -ligger förnämligast derutinnan, att ett annat förslag, egande betydliga företräden framför det af StatsUtsk. omfattade, blefve derigenom alldes tillinletgjordt.
Kostnadsförslagel har af försigtighet blifvit något högt till alla delar upgjordt, en reservfond af 32,5t>0 r:dr b:co för oförutsedda kostnader afsedd, dagsverkskostnaden uptagen till 1 r:dr b:co i st. f. högst samma belopp i r:gds, — allt detta har afskräcki från att omfatta detta sednare förslag, som likväl skulle leila transportleden vida rakare upp lill foten af Persberget.
Och ville man äter, pä sätt äfvenledes är ifrågasatt, anlägga jernväg emellan Yngen och Östersjön, är lokalen derstädes så jemnt docerande, att hästkraft endast behöfver upföre till Yngen anlitas, då deremot den jernväg, sorn blefve erforderlig till kompletterande af nu föreslagna kanalen, måste ledas först npp till en landthöjd och sedan äter utföre, hvadan hästkraft måste å båda sidorna begagnas.
Jordersättningarne blifva, enl. hvad jag med visshet känner, ringa eller inga, derest af mig omförmälde förslag blefve omfaltadt.
Men pä det eli förhastadt bifall till den vesterin sträckta kanalleden ej må afskala all utsigt till framgång för den nära parallelt dermed påtänkta kanal- eller jernvägsleden, anhåller jag att R. o. Ad. mätte finna det begärda anslaget ej vara lämpligt att medgifva.
Jag nitälskar således ganska mycket för en nödig fortsättning af den redan understödde kommunikalions-leden frän Christinehamn till Bergslagen, men jag nitälskar för att detta fortsättande må ega rum på ett sätt, att mest gagna orten, ej blott den lilla staden Philipstad.
Bättre är att frågans lösning något dröjer, än att lösningen sker i en skef riktning, som utestänger en mera ändamålsenlig framtida verkställighet af dessa företag.
Efter upläsningen häraf tilläde Frih.
Att Utsk. velat hugna provinsen Wermland med ett anslag för befrämjande af ifrägavar. kanal ocIl slussanläggningar, skulle för mig, såsom Wermländning, vara ganska hugnesaint och borde framkalla min tacksamhet, derest jag trodde att medlen, pä detta säll använda, verkligen komme att göra mesta nyttan.
Nu åter är förhållandet enl. min åsigt annorlunda; men jag misströstar icke, att ju R.
St. vid nästa riksdag vilja visa orten samma välvilja, hvilken då kunde komma ortens allmänna fördel tillgodo på ett mera gagneligt sätt.
Jag har här i min hand en karta, som tydligt utvisar de topografiska förhållandena, och hvilken jag gerna ville tillhandahålla Jern, som om frågan önska taga närmare kännedom.
I händelse af en återremiss till Utsk., skall jag till Utsk:s uplysning jemväl med största nöje bifoga samma karta.
Jag önskar nemi. att R.
St. sedan en noggrannare underrättelse om alla lokalförhållanden hunnit inhemtas, icke bifalla de af Utsk. föreslagne 65,000 r:dr; men Riksd.
Ordms föreskrifter förhindra mig att nu genast derå begära ett af - Den 26 Joni e. m. 213 slag, hvilket, i frågor af beskaffenhet som den förevar., icke kan annorledes vinnas än genom en omväg, som heter återremiss, hvarå jag alltså anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos.
För denna min anhållan hemtar jag ytterligare stöd deraf, alt, enl.
Utsk:s egna ord, ”hos Utsk. någon tvekan npstått, huruvida alla med delta tillernade kommunikationsföretag sammanhängande frågor ännu vunnit sin riktiga lösning, och deribland hufvudsakligast den, om behöflig vattentillgång kan vara att för kanalfarten disponera ; men då Utsk .förutsätter, att nödig öfverenskommelse varder träffad, tillstyrker Utsk.” etc.
— Uti hvarje sådan fråga, hvarest, såsom här, förhållandet visar sig så outredt, mäste jag yrka, alt Statens penningar, isynnerhet när frågan är om större belopp, och dit må man väl räkna en summa af 65,000 r:dr, — icke bortgifvas.
Frågan har redan förleden riksdag varit föremål för R.
St:s pröfning; de funno den icke förtjena den ifrågasatta upoffringen.
Afven nu tagas de allmänna medlen i anspråk af en mängd nödiga behof och omsorger.
Jag hoppas således ega skäl till den förmodan, att R. o. Ad. icke böra vara serdeles angelägne, att skänka bort 65,000 r:dr i och för detta företag; och jag hoppas likaledes, att i alla händelser någon definilif handläggning deraf ej måtte ega rum, med mindre än, att StatsUtsk. nu förut beredes tillfälle att taga saken i förnyadt öfvervägande samt derefter med ytterligare framställning i ärendet inkomma.
Emot min önskan anser jag mig böra utförligt uptaga hvad här blifvit anfördt, enär det angår förhållanden, som blifvit oriktigt upfattade och framställda och hafva med ifrägavar. ärende ett väsendtligt sammanhang.
Dervid vill jag börja just der den siste talaren slöt, nemi. vid den tvekan han föregifver att K.
M. skulle hysa huruvida medel borde anslås till ifrågavar. företag.
En dylik tvekan har för StatsUtsk. varit fullkomligt obekant och de för Utsk. tillgängliga handlingar hafva icke eller gifvit någon den ringaste anledn. att någon sådan förefunnits, hvarken hos K.
M. eller den myndighet, som i ämnet varit hörd. K. M. har tverlom just i motsats med talarens föregifvande afgifvit en ganska bestämd propos., åtföljd med nödiga kartor och handlingar, hvilka alla varit för Utsk. att tillgå.
Från denna föregifna tvekan öfvergår jag till den första frågan Frih.
Cederström vidrört, nemi. huruvida den föreslagna linien vore den bästa; ty, säger den värde talaren, de medel som anslås böra användas på det mest ändamålsenliga sätt.
Utsk. är alldeles ense med honom deruti; men vid tillämpning af denna allmänna sats fordras lokal-kännedom om de olika linier, som varit ifrågaställde.
Det är just denna kännedom af ämnet som Utsk. bemtat af undersökningar, verkställda tid efter annan af flere Ingeniörer, nemi.
Hellström, Edström,-Ekenstam, Liljehöök och Olivecrona och, såvidt jag kunnat finna hafva alla varit ense derom att den af K.
M. föreslagna linien är den rätta.
Men ehuru vigtigt ett sammanstämmande embetsmanna-utlåt. än må vara, så bör man dock icke förkasta den opinion som ger sig tillkänna bland dem inom orten, hvilkas varor skola fram i den riktning kanalsträckningen antyder.
Ej eller vet 214 Den 26 Juni e. nu jag något säkrare tecken på tillvaron af en fast öfvertygelse, än då nian talar med anslag, genom aktie-teckning till bolag.
Lemnäs nu ringaste upmäfksamhet åt detta, industriens sätt alt uttrycka sitt tänkesätt, sä finnér man lätt ali det uteslutande är för Bjurbäckslinieri, som aktieteckning kunnat erhållas och bolag bildas, men alldeles icke för den andra linien.
Jag har derföre trott mig böra draga den slutsatsen att industrien fordrar just den sträckning som K. M. föreslagit, hvadan jag inom Utsk. ansett mig böra tillstyrka bifall till K. M:s nåd. propos.
Visserligen har jag hört deri invändningen framställas, att kostnaden skulle blifva mindre om i st. f. kanal, en jernväg anlades.
Ja! visst är det en sanning all en jernväg kostar mindre att anlägga än en kanal; men emellan jernvägen och kanalen företer sig den märkbara skillnaden, att de förra medföra eu underhållskostnad af 5 proc., men kanalerna deremot blott 1 proc.
Men äfven jernvägens längd måste intagas i räkningen liksom kanalens, äfvensom slussarnas antal, dimensioner m. m.
Talaren har icke uplyst huruvida han anställt en så beskaffad beräkning eller icke; men jag har genom räkning funnit att kanalanläggning är uti ifrågavar. läll det minst dyrbara kommuuikations-sättel och tror mig äfven kunna med siffror visa, att en kanal i den riktning, som Utsk. förutsatt, nemi. åt Bjurbäcken, är det lämpligaste.
Min motståndare, som yrkar motsatsen, hoppas jag nu skall angifva de grunder hvarpå bans omdöme hvilar.
Cederström har sagt att Jiufvndsakligast Persbergsmalm skulle komma i fråga att fraktas.
Afven i denna punkt är jag af alldeles motsatt tanka med den talaren.
Såvidt jag känner, har så vä!
Persbergs som andra malmtillgångar i Wermland betydligt aftagit.
Visserligen äro bläsningarna vid en eller annan hytta inom
Carlskoga bergslag mer eller mindre grundade på Persbergs-malm; hvadan något Persbergs-malm torde komma att på Bjurbäcks-kanalen fraktas; men, Wermlands malmer äro icke tillräckliga för der anlagda smiden, hvadan tackjerns-behöfvet måste fyllas, såsom nu, genom köp frän andra orter eller och nya blåsningar anläggas på Nora malmer.
Jag tror således att Persbergs malm till ganska obetydligt belopp kommer att fraktas på Bjurbäcks-kanalen, men deremot blir på denna farled mycket spanmål, tackjern, stångjern, sill, salt m. m. forsladt.
Samma talare har äfven anmärkt att kostnadsförslaget ej vore noga upgjordt.
I detta hänseende har Utsk. ansett sig tryggadt deraf att detsamma varit af styrelsen öfver Väg- och Vattenbyggnader vederbörligen granskadi.
Jag har dessutom haft tillfälle i ämnet tala vid Majoren Olivecrona, som förklarat att linien ät Storforss skulle medföra 50 proc. högre kostnad än om kanalen ledes förbi Bjurbäcken på sätt Utsk. antagit.
Vid sådant förhållande synes mig klokast att välja denna linea, hvilken på samma gång den föres till det åsyftade målet, äfven medtager den minsta kostnaden.
Vidare säger den värde talararen sig vilja medelst jernbanor från Daglösen till Storforss och från Vngen till Storforss lätta fraktandet af varor mellan Philipstad och Nerike, samt emellan Persberget och Carlskoga bergslag.
Hvad nu först angår komnnmikatio - D e n 26 J u i e. m 215 uer etnelllan Philipstad och Nerike öfver Carlskoga, så vinnes den genom Bjurbiicks-kanalen och den under byggnad varande Knappforss-slussen.
Föreningen åter emellan de dalsträckningar, hvaruti sjöarne Yngen och Daglösen ligga, är genom redan verkställda undersökningar befunnen verkställbar medelst en jernbana som skall kosta 76,000 r:dr b:co.
Derigenom skulle sjön Yngen, vid hvilken Persbergs grufvor äro belägna, komma i förening med Bjurbäckskanalen.
Men icke nog dermed, denna kombination framkallas äfven af andra förhållanden.
Sisth år meddelade K.
M. län åt ett bolag, som bildats för en jernbana emellan sjöarna Långban och Yngen, hvarigenom föreningen af denna sjö med Bjurbäks-kanalen erhåller ännu större vigt än den värde talaren måhända föreställt sig.
Men denna sistnämnde jernbana är nu icke i fråga och hörer till klassen af kommunikationer, hvilka lätt framkallas af de större anläggningarna.
Sådana större kommunikations-anslalter är det som Statsmakterna böra befatta sig med, helst då industrien genom redan verkställd aktieteckning anlydt den rätta vägen, såsom händelsen nu är med Bjurbäcks-kanalen.
Sedan den blifvit färdig dröjer det icke länge förrän Yngen kommer dermed i samband hvarefter kommunikationerna kunna med lätthet utsträckas från Yngen ända in uti Grythytte bergslag.
Sjöarna Norr-Elgen, Sör-Elgen och Torrvarpen kunna enl.
Major Olivecronas upgifl lätt förenas sinsemellan och med sjön Saxen, hvarifrån en kort jernbana eller macadamiserad väg af | mil kunde göras till Yngen, hvarigenom Grythytte bergslags vestra del komme in på Bjurbäcks-kanalen.
Man ser således att ej blott Philipsstads östra bergslag utan och en del af Grythytte bergslag skola njuta fördel af Bjurbäcks-kanalen, och Mine Hrr, det är under alla dessa förhållanden som Frih.
Cederström ej anser lämpligt att bifalla StatsUtsk:s förslag ulan föreslår alt dröja med lösningen af de svårigheter i varu-transport som genom K. M:s nåd. propos. kunna rödjas ur vägen.
Han vill dröja med lösningen, liksom vore det för bittida i Sverige att förbättra varu-transporten och minska dessa omkostnader hvarigenom Sveriges industri försättes i en så olika täflan med alla andra civilerade länders 1 Frågan om en kanal förbi Bjurbäcken väcktes redan för vid pass 30 år sedan och vid den Bergskommission hvaraf jag var ledamot och som 1835 hölls äfven i Philipstads bergslag förekom den ånyo.
Ortens industri-idkande innevånare förklarade det gemensamma behofvet deraf.
Frågan har sedermera varit handlagd af 6 Ingeniörer, den ena efter den andra.
När man nu kommit derhän att ett bolag blifvit bildad), kostnadsförslag upgjordt och af vederbörande granskadt, nåd. propos. till B.
St. afgifven, StatsUtsk. yttrat sig och tillstyrkt; då först säger Frih.
Cederström: ”detta är ett gagnlöst förelag, hade aldrig bordt i fråga sättas; ett annat förslag är bättre; man måste dröja med lösningen af frågan”.