Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Silf ver t i 11 verkningens successiva utvidgande redan blifvit uppgjord och till en del, med dryg kostnad, i verket ställd, och, å andra sidan, att Silfververkets öfverlemnande åt sitt öde, i det verkligen lofvande skick, hvari detsamma sig nu befinner och efter så stora derå förut gjorda uppoffringar, skulle, genom de menliga och förstörande verkningarne deraf på ortens urgamla folknäring samt de enskilde delägarnes bestånd, för det allmänna tilläfventyrs medföra större eller i visst afseende mera kännbara förluster, än dem man från början genom förändringen velat undvika; att i betraktande således deraf, att så väl den ifrågavarande ortens, som det allmännas interesse fordrade upprätthållande af Sala urgamla Silfververk , som under serskilda tidskiften tillförene varit af stor vigt för StatsVerket, och under de sednare åren blifvit uppbragdt till den icke så obetydeliga tillverkningen af 3ooo lödige marker Silfver och derutöfver; att en vidtagen förändring eller rubbning utaf de rörande Silfververket hittills gällande K.
Resolutioner eller behörig ordning ingångne Contracter skulle, utan 173 S t a t s - U t s k o 11 e t s
Bergslagets begifvande dertill vara betänkligt, så länge icke visadt är, att Bergslaget, å sin sida, förverkat de rättigheter, som derigenom blifvit detsamma formligen tillerkände; samt att för öfrigt en nu vidtagen oförväntad åtgärd till inskränkande eller försämring af de förmoner och vilkor, hvarmed Silfververket af Bergslaget för närvarande innehafves, skulle blifva icke allenast för rörelsen och orten skadlig, utan äfven förnärmande de Bcrgslags-Interessenters rätt, som, genom ingångne köp och på god tro, af deras nu innehafvande Bergsrnanstomter med tillhörande Grufvudelar blifvit ägare under den skäliga förväntan, att, emot fullgörande af åtagne skyldigheter i afseende på Bergsdriften oqvaldt få tillgodonjuta de dem af Staten derföre tillerkände förmoner, Bergscollegium, ehuru dess bemödanden att, till StatsCassans större vinst, närmare sammanjemka Collegii år 1818 uppgjorde plan för Regleringen och Bergslagets sedermera yttrade åsigler, endast i vissa delar rönt någon framgång, trott sig böra till antagande å Kronans sida hemställa ofvanintagae Regleringsförslag, hvarigenom ett säkert, om än något aflägset mål skulle sättas för de uppoffringar, som Staten, måhända ej alldeles förgäfves, under den förllutne tiden gjort och ännu någon tid måste göra, för vidmagthållandet af Sveriges så till sägande enda Silfververk ; att Collegium till denna hemställan ansett sig äga så mycket större anledning, som dels, å ena sidan, tiden för den ifrågavarande fondens samlande, genom en högre uppdrifven silfvertillverkning, deröfver Gol - Beta ii k anden, JV:o igg, 173 Jcgium ägde att i möjligaste måtto hålla hand, torde i verkställigheten och genom en klok administration kunna betydligen förkortas, dels äfven, A andra sidan, Collegium höll före, att omsorgen för Verkets behöriga och vidare uppkomst kräfde nödig tillsyn derå, att, genom de årliga tillskottens allt för höga uppstegrande, Bergslagets krafter icke fmgo medtagas på ettsätt, sorn kunde blifva menligt både för sjelfva bergsbruksrörelsen, såsom folknäring betraktad, och för de enskilde delägarnes bestånd, samt det allmännas verkliga fördel, oberoende af den förut opåräknade och således tillfälliga penningevinst, som genom förläningarnes indragning möjligen kunde StatsCassan tillskyndas; samt att, vidkommande serskildt de sa kallade KonstStats-räntorne, som Bergslaget till följd af 1741 års K.
Transport-Resolution innehafver, Collegium ansett frågan derom nu mera så mycket häldre böra tills vidare förfalla, som
Statsverket vid nuvarande silfvertillverkning af 3,000 lödige M:kr årligen, icke allenast till fullo njuter ersättning för desse förlänade räntor, utan äfven derutöfver har att påräkna någon direct vinst.
Hvarjemte blifvit bifogad en ytterligare uppgift från K. BergsCollegii ActuarieContoir, å Silfvertillverkningen vid Sala Silfververk under de sednaste förflutna 10 åren, utvisande att tillverkningen uppgått åren 1823 till .... löd.
M:kr 2,098 — Lod 7 §, 1824 2>%5 — „ 2 J. 1825 1826 2>687 — w 7 i3>o37 ~ „ 2. - 174 Stat*-U t skottets Och har K. M:t, med öfverlemnande af alla till målet hörande handlingar, uti Dess lill Utskottet den i3 November sisth år 1828 aflåtne Nådiga Proposition, ordagrannt intagen i i:a Sami. af Bihanget till RiksStåndens Protocoll N:o 29, förklarat: ”att på de grundade skäl Bergscollegium sålunda i "underdånighet anfört, och då i öfrigt, genom en ökad "Silfvertillverkning, i följd af den vid SilfverVerket "antagne förbättrade plan för gi ufvedriften, Staten "hädanefter icke komme att vidkännas så ansenliga "förluster i och för dess åt detta Verk medgifna förmaningar och förmåner, som de förra åren inträffat, ville "K. M:t, nu i Nåder öfverlemna till R.
St:rs Statsutskott "att föreslå R.
St:r antagande af hvad Bergslaget till "Kronans framtida ersättande för förlusten å berörde för"läningar och förmoner föreslagit; till följd hvaraf det "skulle åligga Bergscollegium noga tillse, att de åtgärder, "som till förslagets behöriga verkställighet erfordras, "varda fortfarande vidtagne, som oek i öfrigt halla "verksam hand deröfver, att Verkets drift för en stigande Silfvertillverkning på ett ändamålsenligt sätt "besörjes."
I anledning häraf, och då, i anseende till de emellan K. M:t och Kronan samt Sala Bergslag ingångne Afhandlingar, ett begifvande å Bergslagslnteressenternes sida, till någon för Kronan mera förmonlig utväg, att erhålla ersättning för Dess till Silfververkets upprätthållande afstådde förläuingar, icke kunnat vinnas; får Betänkan den, N:o 19g. 175 till R.
St:rs bifall Utskottet vördsamt öfverlemna det af Bergslaget antagne, af K.
Bergscollegium understödde och af K.
M:t i Nåder godkände ofvanberörde Förslag, till reglering af en framtida ersättning för de förluster Kronan genom Förläningarne vidkännes, nemligen att, emot det ingen rubbning äger rum, hvarken i Sala Stads Privilegier afår 1624 eller Transporten af Silfververket till Bergslaget den 20 Januarii 1682 och Stadfästelsen derå den g Sept. 174* > IT>cd hvad deraf härflyter rörande Tionden, Myntarelönen och Slagskatten till Kronan, eller förlänade rättigheter till Konstens underhållande, samt att Nora Allmänning till Silfververkets disposition öfverlemnas, att begagnas och förvaltas efter de serskildta Hushållsordningar som för ändamålet finnas tjenlige, utan hinder uti enskildes derstädes till äfventyrs redan ägande lagliga rättigheter, en Fond af Bergslaget inrättas, till Bergsbrukets framtida upprätthållande ulan vidare begagnande af 1743 års ArrendeContract, Såmedelst: alt, vid en tillverkning af 25oo lödige Marker, Silfververket afsätter 5oo R:dr B:eo, samt sedermera derutöfver 100 R:dr B:co för hvarje fulla joo lödiga Marker, hvarmed Silfvertillverkningen öfverskjuter beloppet af 25oo lödige Marker, och hvilka årliga afsättningar till Fonden utgå i Silfver efter de senare årens inedelcours, så att, vid en tillverkning af 25oo lödiga Marker, årliga tillskotten utgöras med 185 Specie SilfverRiksdaler samt för fulla 100 lödige Marker 176 Stats- Utskottets derutöfver med 37 Specie SilfverRiksdaler, och desse medel sedan i gångbart mynt förvandlas efter medelvärdet af Bergslagets för uret gjorda Silfverförsäljningar: kunnande ifrån skyldigheten till sådane afsättningar till Fonden ingen befrielse Bergslaget medgifvas, utom vid sådane serdeles olyckshändelser, som 8 §. i 17.41 års Transport omnämner, då Bergslaget, efter nödig pröfning af sakens vigt, håralt förvänta skälig lindring; alt berörde Fond, icke allenast genom de årliga tillskotten, utan ock genom den ränta, sorn af medlens ändamålsenliga fruktbargörande härflyter, bildas skall, om Fondens tillgångar, så fort sådant efter band ske kan, nedläggas uti jordegendom, som emot viss Spanneinälsränta utarrenderas; samt att, när på detta satt en så stor Fond hunnit samlas, att årliga afkastningen deraf utgör eller motsvarar 1100 Tunnor Spannemål, hälften Råg och hälften Koin, SilfverVerkets afsältningar lill Fondens förökande komma att upphöra, hvaremot Bergslaget då skall, ifrån samma tid, antingen till Statsverket betala de genom Contractet arrenderade Räntorne till fulla värdet efter årliga markegången, med bibehållande af Contractet i allt öfrigt,
eller ock kommer det att då genast upphöra saint Räntorne att till StatsVerket öfverlemnas, allt eftersom sådant vid den tidpunclen kan befinnas vara för Staten eller SilfverVerket lämpligast; men den samlade Fonden skall, jemte dess afkastning, i alla fall blifva Betänkanden, N:o rgg. 177 blifva med SilfverVerkct orubbeligen förenad, dock att af kastningen årligen användes till samma ändamål, som om behållningen af Räntorne stadgadt är.
Då likväl angeläget är, att StatsVerkets rätt, i följd af det med Bergslaget nu träffade aftal, varder i behörig ordning bevakad, så att inom möjligaste korrta tid det åsyftade ändamålet må upppnås; anser Utskottet tillika nödigt: att, jemte det K.
Bergscollegium hädanefter såsom hittills vakar öfver Silfververkets drift på rätt
Bergsvis och tillser att hvad för en stigande tillverkning på ändamålsenligt sätt bör iakttagas icke åsidosattes, K.
KammarCollegium, såsom det Embetsverk, hvilket äger inseendet öfver Kronans gods sig uppdraget oell handlägger alla mål rörande Krono-Räntornes bestämmande, må af K.
M:t i Nåder anbefallas, att hålla hand deröfver, att hvad, enligtBergslagets åtagande, bör, i följd af Silfvertillverkningens årliga belopp, till den ifrågavarande Fondens bildande erläggas, blifver i detta ändamål afsatt, administreradt, och till jordegendoms inköp användt samt Fonden ärligen förökas icke allenast' genom de fastställde årliga Capital-tillskosten, utan ock med det genom Fondens förräntande inflytande interesse!; äfvensom att bernälde K.
Collegium bör, om icke årligen till K. M:t i underd., åtminstone vid hvarje Riksdag till R.
St:rs Statsutskott afgifva Berättelse derom, i sammanhang med de uppgifter på K.
Domainer och sältet huru de förval3 B. t iyS Stats-Utskottets tas, som till följd af K.
Brefvet den 3 December 1810 af K. Collegium aflemnas.— Administrationen af Sala Silfververk dock härigenom icke betaget, att, rinder Bergslagets Revision , vidtaga alla de åtgärder, som böra till Fondens förvaltning, förökande och förräntande.
Tillstyrkande Utskottet, att underd. anhållan härom hos E. M:t må af R.
St:r göras i sammanhang med meddelandet af det Beslut R.
St.*r, i anledning af K. M:ts Nådiga Proposition rörande Sala Silfververk, fatta.
Utlåtande, i anledning af de Berättelser, som R.
Strrs till Stats- Banco- och RiksgäldsVerkens öfverseende åren i8a5 och 1827 församlade Revisorer afgifvit, angrde d§ under K.
CommerceCollegiurn ställde Fonder och Medel. (R:gs-A.)
Sedan till Utskottet blifvit öfverlemnade R. FT.
St:rs till Stats- Banco- och RiksgäldsYerkens öfverseende förordnade Revisorers den 14 Dec. 182S och den 7 Dec. 1827 afgifne Berättelser om granskningen af de under K.
CommerceCollegiurn ställde Fanders och Medels förvaltning och räkenskaper för åren 1822, 1823, 1824, 1825 och 1826, så får Utskottet, i anledning af de i samma Berättelser förekommande ämnen, hvilka ansetts fordra utlåtande, Betänkande n, ]V:o 200. 175 nu till R.
St:r aflemna vördsamt yttrande i den ordning, i hvilken hvarje serskild fråga i BerätUlserne förekommer. §•
I* Länet till VetenskapsAcademien.
Vid genomläsning af Berättelsen för år 1820, omfattande, i afseende på ManufacturDiscont- och UllDiscontFonderne åren 1823 Och 1824, samt i anseende till Allm.
ArbetshusFonden, SpinnhusMedlen och ManufacturMedlen åren 1822 och 1823, har först förekommit
Revisorernes framställning rörande det räntefria lån af 4°oo R:dr B:co, som af ManufacturDiscontfonden blifvit K.
VetenskapsAcademien meddeldt till inlösen af Svensk Botanik och Zoologie samt Ekonomisk Botanik, i afseende på hvilket lån förhållandet varit sådant, att sedan K. M:t, enligt Nåd.
Com.Gollegium bifallit, att utgifvaren af nämnde Veik skulle, för privilegier, lager af oförsålde exemplar och graverade kopparplåtar, hörande till desse arbeten, njuta ersättning med 8000 R:dr B:co, på det sätt, att halfva summan sknlie såsom lån till K.
Vet.Academien utbetalas räntefritt af ManufacturDisconten, och den andra hälften utgå af anslagen å Nionde HufvudTiteln emot framtida ersättning, i den morr berörde arhetens fortsatta utgifvande och försäljning af exemplar kunde medgifva, sedan ManufacturDiseontFondens fordran först hunnit blifva godtgjord, så hafva R.
H. St:r, enär stående lån hvarken borde af ManufacturDiscontFonden meddelas för an - 180 Stats-Utskottets dra ändamål än anläggning af nya, i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i Fabriks och Slögdeväg , eller fingo af Fonden lemnäs räntefritt eller på obestämd tid, samt den an viste ersättningen till ManufacturDiscontFonden för hvad densamma till omförmäldte behof försträckt, icke på längre tid kunde vara alt förvänta, uti underd. skrifvelse till K. M:t af den 3 Nov. i8a3, anhållit att den hälft af inköpssumman för ifrågavarande Verk, som af ManufacturDiscontFonden blifvit förskjuten, eller 4000 ®-:^r R;co> måtte, lika med andra hälften utgå af Nionde HufvudTitelns anslag, och att således ersättning derifrån kunde ManufacturDiscoritFonden tillgodokomma.
— I anledning häraf har K.
M:t efter inhämtande af K. Corn.Coll. underd. utlåtande, uti skrifvelse till bemälte K. Coll. af den 5 Maji 1824» i Nåder förklarat, att K.
M:t ansett det å ManufacturDiscontFonden förtkottsvis beviljade anslag till inlösande af ofvannämnde Botaniska och Zoologiska Verk icke vara för Fondens ändamål främmande, enär utvidgad kännedom af fäderneslandets naturalster, på sätt äfven blifvit yttradt i fråga om ett år i8o5 tillstyrkt lån-understöd för Lif— medicus Westring vid utgifvande af dess Verk om Svenska Lafvarne, kunde på flera sätt för inhemska fabrikerne blifva af mycken båtnad; hvadan K.
M:t funnit någon annan åtgärd, i anledning af R.
St:rs anhållan om ManufacturDiscontFondens godtgörande för detta förskott, för det närvarande icke böra äga rum, än att K. M:t anbefallt K.
VetenskapsAcademien, att till K. M:t i underd. inkomma med Betänkanden, N:o 200.
1Sr uppgift , huruvida någon behållning genom ifrågavarande Verks fortsatta utgifvande och försäljning af redan tryckta exemplar, hittills uppkommit, och huru snart ett, emot kostnaden för Verkets inlösen svarande belopp, ansågs kunna på detta sätt inflyta.
Och hafva Revisorerne sluteligen yttrat, att af de i K.
Corn.Coll. tillgänglige handlingar, någon underrättelse icke kunnat erhållas, huruvida en sådan upplysning sedermera från K.
VetenskapsAcadernien inkommit.
Uti det underd. utlåtande, som K. öfver Revisorernes ifrågavarande Berättelse till K. M:t afgifvit, har bemälte K.
Coll. i afseende på förenämnde lån yttrat, att ehuru Revisorernes ofvanbérörde anmälan icke blifvit framstäld under form af anmärkning, hade K.
Coll. likväl ansett sig böra i den omständighet, hvarom den handlar, begära npplysning från K.
VetenskapsAcadernien; i anledning hvaraf Academien under den i5 Mars 1826 tillkännagifva, att euJigt den serskilta räkning, som årligen upprättas, hade ifrån den dag Academien mottog lagret af exemplar, hörande till Svensk Botanik och Zoologie, och intill ofvannämnde tid, i försäljningsmedel endast influtit 8o3 R:dr 20 sk. 7 r:st., men att deremot utgifterne såväl för complettering af defecter i gamla lagret, som för tryckning och gravering af nya fortsatta häften, stigit till 3,o56 R:dr 4 9 rtst, hvadan Academien > ehuru den af sina egna medel, från och med år 1Ö21, till understöd för desse arbeten , årligen afsatt 45o R:dr, eller till och med år 1826 ett belopp af 2,25o R:dr B:co, I?2 Stats-U tsk ottp
Is hittills icke varit i tillfälle, att på ManufaclurDiscontFondens förskott kunna göra någon afbetalning; anseende Acadeniien i Öfrigt det icke vara möjligt, att på förhand bestämma, när en sådan vinst på desse arbeten kunde inflyta, att ManufacturDiscontFondens fordran blifver till fullo betald.
I afseende på ifrågavarande lån hafva 1827 års Revisorer jemväl anmält det af K.
VelenskapsAcademien under d. i5 Mars 1826 uppgifna förhållande, samt derjemte tillkännagifva, att, enligt hvacj Revisorerne inhemtat, nämnde förhållande ännu vore oförändradt; att utgifvandet af ifrågavarande litterära arbeten ännu tillskyndade Aoademien förlust, i stället att medföra vinst, och att det vore endast af en betydligare försäljning i framtiden, som det kunde väntas, att
Academien skulle erhålla ersättning försina förskotter till detta ändamål.
Utskottet får nu endast anmäla, att efter den upplysning
Utskottet blifvit meddeld, någon afbetalning å förenämnde lån ännu icke till ManufacturDiscontFonden influtit, samt att den från K.
VetenskapsAcademien infordrade underrättelse rörande försäljningen af ofvanomförmäldte Zoologiska och Botaniska Verk innehållit, att alldeles enahanda förhållande i berörde afseende ännu äger rum, som det, på sätt förbemäldt är, till 1827 års Revisorer uppgifna.
I afseende på Allmänna ArbetshusFonden hafva Allmänna ArbetshusFonden.
Betänka tiden, N:o 200. 18?
1825 års Revisorer uti deras Berättelse anfort, att R.
St:r i anledning af vid föregångne Revisioner gjorde anmärkningar ansett det vara upplyst, att ehuru användandet af nämnde Fond till det vid dess första inrättning åsyftade ändamål, eller anläggning af Allmänna Arbetshus i orterne, långt för detta upphört, några föreskrifter likväl icke blifvit meddelade om desi begagnande till något annat bestämdt och nyttigt föremål, utan att
Fonden blifvit på serslilta tider anlitad om medel för åtskilliga tillfälliga behof och således tid efter annan minskats, så att den år 1825 rätteligen utgjorde endast 11,694 R:dr 3o sk. 9 r:st.; och enär detta förhållande i afseende på en det Allmänna tillhörig och R.
Sttrs granskning underkastad Fond, syntes icke vidare böra fortfara, hade R.
St:r, som ansett samma Fond företrädesvis böra användas till ett föremål, som vore närmast förenligt, ej blott med dess primitiva bestämmelse, utan ock med dess närvarande egenskap att till en betydlig del icke vara rörlig, i underd:het anmält den önskan , att Allm.
ArbetshusFonden malte anslås till förmån för KronoSpinnhusen i Landsorterne och för framtiden benämnas SpinnhusFond, samt att Fondens Gapital-tillgångar hädanefter icke måtte till större eller mindre belopp medtagas, men att årliga räntan af denna Fond, hvilken, så vidt densamma icke redan vore i lånväg disponerad, borde genom utlåningar göras fruktbar, måtte, efter afdrag af utgifterne, användas såsom bidrag till bestridande af kostnajerne för omförmäldte KronoSpinnhus; i följd hvaraf Allm.
ArbetshusFondens 184 Sta ts-Utskottets tillgångar skulle komma att hädanefter upptagas och redovisas i Hufvudboken öfver de under K.
CommerceCollegii förvaltning ställde Spinnhusmedel.
CommerceCollegium uti dess på Nådig befallning afgifne underd. utlåtande, yttrat, att Allmänna Arbetshus-Fonden, efter upphörandet af dess utgifter för det ändamål, hvartill den i början varit ämnad, blifvit genom K.
Brefvet af den n Julii i8o4 anslagen till befrämjande af linplanteringen och linneväfuaden; att föreskrifter således icke kunde anses saknas, angående denna Fonds begagnande till ett bestämdt och nyttigt föremål: att några betydligare utgifter, till linplanteringens och linneväf- « nadens befrämjande väl icke i sednare åren, af Allmänna ArbetshusFonden hade blifvit bestridde; men att det likväl vore af vigt, alt för detta, eller andra lika angelägna ändamål, hafva, när behofvet så fordrade, alt tillgå en Fond, hvilken, i följd af K.
M:ts Nådiga beslut, samlad genom medel, som icke R.
St:r, utan K. M:t anvist, det följakteligen tillkomme endast K.
M:t att i Nåder disponera; att för öfrigt Medel för KronoSpinnliusen i Landsorterne redan funnos å RiksStateu an\iste; husFonden skulle utgöra ett ganska obetydligt belopp, enär en del af dess tillgångar voro, emot tie procents ränta på längre tid utlånte; hvarefter K. M:t uti Nådig skrifvelse till K. Comm.
Coll. af den 5 Maji 1824, förklarat, att K. M:t, med afseende å hvad K.
Coll. sålunda i underd. upplyst och anfört, icke funnit skäl bifalla, alL Allmänna ArbetshusFonden må, Betan kanden, N.‘o 200.
185 på sätt R.
St:r hemstält, uteslutande anslås till förmån för KronoSpinnhusen i Landsorterne.
— Och sorn Revisorerne funnit, vid de serskildta tillfallen, då fråga varit väckt om Allmänna ArbetsliusFonden, det vara upplyst oeh ådagalagdt, att denna Fond, inrättad i följd af K.
Brefvet den 18 No v. 1783 och grundad genom ett anslag af 4ooo R:dr, som K.
M:t anvist af influtna ensaksböter, sedermera blifvit ökad, dels genom de i Stiften' besparade Pastoralier, dels genom åtskillige andra medel, såsom fattig-procenten af Inventariisumman vid bouppteckningar, de fattigas andel i böter, frivilliga gåfvor m. m.; samt det vore onekligt, att det anslag, med hvilket denna Fond blifvit grundad, utgjort så beskaffade Allmänna medel, som, enligt nu gällande Stadgande!), icke få disponeras annorlunda, än till de föremål och i den ordning, som vid Statsregleringen blifvit bestämda, — hvilket förhållande äfven föranledt dertill, att Allmänna ArbetshusFondens förvaltning och räkenskaper blifvit underkastade Revision af R.
St:r; så hafva Revisorerne, som icke kunnat dela de i K. Comm.
Collegii underd. utlåtande yttrade åsigter, angående beskaffenheten af ifrågavarande Fond, ansett sig böra fästa R.
St:rs uppmärksamhet på de skäl, hvilka, enligt hvad förbemäldt är, grundlagt K.
Mits afslag å R.
St:rs anhållan om Allm.
ArbetshusFondens användande till förmån för KronoSpinnhusen i Landsorten. K. Comm.
Coll. häröfver afgifue underd. utlåtande innehåller, att det visserligen vore onekligt, det ensaksböter nu mera inflyta till SlatsVerket, men att 186 Stats-Utskottets. det anslag af 4ooo R:dr utaf sådane böter, hvarmed Allm.
ArhetshusFonden år 1783 grundades, blifvit, enligt hvad K.
Brefvet af den 18 Nov. 1783 visade, utbetaldt icke af StatsVerket utan af de öfver Barnhusen och Hospitalen committerade Herrar Seraphimer- ' Riddare; och vore det i alla fall ovedersägligt, att det varit K. M:t och icke R.
St:r, som anvist så väl nämnde anslag, som de öfrige inkomster, med hvilka denna fond blifvit samlad.
Beträffande Allm.
ArbetsliusFondens disposition, ansåge K.
Coll. något tvifvel icke kunna uppstå derom, att densamma tillkommer K. M:t och icke R.
St:r, hvilka icke eller någonsin gjort anspråk på dispositionsrätt af denna Fond.
St:r hade ock uti deras underd. skrifvelse i förevarande ämne framställt sine tankar om Allm.
ArbetshusFondens användande, icke i form af beslut, utan såsom en underd. önskan, hvarå det följakteligen berott af K.
M:t att göra det afseende , som K.
M:t i Nåder pröfvat nyttigt.
Och enär således de premisser , på hvilka K.
Coll. i dess ofvanåberopade underd. yttrande afstyrkt bifall till R.
St:rs underd. anhållan angående Allmänna ArbetshusFondens användande, och som äfven utgjort skälen för K. M:ts Nådiga beslut att densamma afslå, voro fullkomligen enlige med föihållandet; samt någon grundad anmärkning emot desse premisser för öfrigt icke kunde ega rum, utan att densamma nödvändigt måste sträcka sig äfven till sjelfva resultatet eller beslutet, så kunde K.
Coll. för sin del icke finna af hvad anledning de skäl, sorn grundlagt K.
Mtts alslag å R.
Sttrs underd. anhållan i fråga om Betänkande!), N:o 200. 187 Allm.
ArbetshusFondens användande, ansetts förtjena 11.
Sl:rs uppmärksamhet.
Då Utskottet vid dess nu verkställde revision af K. Comm.Collegii Fonders och medels förvaltning för år 1827, erfarit, att Allm.
ArbetshusFonden, till följd af K.
Brefvet den 25 Maji samma år, blifvit från K. Coiiim.
Coll. öfverflyttad till Styrelsen för Fängelserne och Arbetsinrättningarne i Riket, finner Utskottet vid sådant förhållande, någon åtgärd i detta ämne icke böra R.
St:r föreslås. §. 3.
Enkan Schmidts skuld.