Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig, under noga iakttagande af hvad 77 §. i Regeringsformen innehåller, icke kunna, utan Riksens Ständers samtycke, bevilja hvad uti förberurde måtto sökdt blifvit, emedan Kronans återstående, ehuru mindre betydliga, egar.de-rält till Rörstrand sålunda skulleHenne afhändas, uti Nådig Proposition af den 18 sisth Jarmarii till Riksens Ständers Stats Utskott öf - 2 50 Underdåniga Skri Fvel ser. verlemnat, att till deras bifall föreslå, orri icke det villkor af Porcellaines-verkets drift, hvarmed meranärande Lägenhet blifvit upplåten, ma för* klaras böra upphöra, och Lägenheten således, under full egande-ratt, af dess innehafvare komina att besittas, så att inteckning deruti, såsom i ali annan lagfången fast egendom, kunde beviljas.
Af Vederbörandes i ämnet afgifna umlefdutlåtanden samt inkomne öfrige handlingar hafva Riksens Ständer inhemtat: att Högstsalig K unung Cari, XII, genom Bref till ÖfverStåthållaten och Magistraten i Stockholm d, 13 Maji i6g8.
i Nåder yttrat: ”det Konungen af ”särdeles försorg och omvårdnad för inrikes mä”nular. turers uppkomst och tillväxt, ville hafva ^Upplåtit Godset Rörstrand, straxt vid staden ”beläget, med alla dess hus samt
Underliggande ”egor och appertinentier dersammastädes, att anlägga och inrätta tjenliga manulactUrer; och ”borde Öfver-Ståthållaren med Magistraten ju ”förr, ju heldre öfverlägga hvad manufacturer ”derstädes kunde beqVämligast inrättas, samt se”dan förena sig om sättet, huru desamma med ”största nytta måtte blifva anlagde, och med ett ”pertinent förslag deröfver till Konungen in* komma:” att derefter, i följd af ett uti Kongl. Brefvet d. 3 Julii 1700 rneddeldt förordnande, att med manufactur - inrättningen å Hörstrand borde till bättre tider anstå, denna Lägenhet, genom Magistratens försorg, blifvit utarrenderad, och sålunda begagnats intill år 173 L UPP® föreståndarens för det korrt förrut derstädes anlagda Porcellaines-manufactur-verk underd. an - Underdåniga Skrifvelser. 251 Sökning, att Rörstrand måtte till Infressenterne i Verket upplåtas, Kongl, Maj:t, den i8:de Maji sistnämnde år, i Nåder öfverlernnat till ÖfverSiåthållaren och Magistraten, att derom emellan då varande Arrendatorn och bernälde Intressenter resolvera, på sätt sorn med Högstsalig Konung Cari, XXIts Iristitutions-Bref, angående denna Lägenhet, funnes förenligt: att, på sådan grund, Ofver-Ståthållaren och Magistraten beslutit, det Rörstrand, med dertill då hörande egor, skulle till Porcellaines-manufactur-Societeten Upplåtas, emot en skälig hyra till Staden, hvaröfver behörigt Contract med Societeten, den 23 September 1731 af Stadens Handels-Collegium blifvit utfärdadt i de ordalag: ”att Collegium derigenom, å Stadens vägnar, till Porcellainesrnanufactur-Societetens Ledamöter förhyrde Rörstrand, med alla då för tiden derunder lydande egor, emot 350 D:I Kopparmynt årlig hyra till Staden, från Michelsmässan samma år och framdeles, så länge Porcellaines-manufactur derstädes drefs och fortsattes:” att, uppå Intressentetnes vid 1756 års
Riksdag gjorda underd. ansökning om en specifik och ständig donations-rättighet å Rörstrand, med hvad derunder innehades, KonglMaj:t, genom Resolution d. 14 Febr. 1757 i Nåder förklarat det böra förblifva vid Intressenternes med Stockholm egande Contract; samt att Porcellaines-verket med tillhörigheter sedan denna tid gått i köp och salu, särskilde personer emellan, och genom afhandling den 18 Dec. 1797, blifvit till aflidne Öfver-Directeuren och Riddaren Geyer försåldt.
25* Underdåniga Skrifvelser, Beträffande särskildt den Stockholms Stad tillagde nyttjande-rätt till Lägenheten Rörstrand, hafva Stadens Magistrat och Drätsel-Cornmission, hvar för sig, instämt i det utlåtande, att, ehuru aflidne Ofver-Directeuren Geyer i lifstiden frivilligt förbundit sig, att, i stället för elen vid upplåtelsen af Rörstrand åt Porcellaines-manufactur-Societeten år 1731, Staden förbehållne hyra 350
Dd kopparmynt, erlägga till Staden, under sin och sin hustrus lifstid, 100 R.dr Btco årligen, kunde likväl ifrån en sålunda af Staden begagnad rättighet icke härledas någon Staden enskildt tillkommande närmare eller fjermare rätt till sjelfva grunden till Rörstrands-Gödset och dervarande åbyggnader: att, vid sådant förhållande och pä flere anförde skäl, Magistraten, jemte Drätscl-Cominissionen, trott en af Geterska arfvingarne väckt fråga om friköp af Rörstrand icke kunna blifva föremål för någon slags dejudication af Municipal-Styrelsen , och således i anledning af Arfvingarnes före detta särskildt gjorde ansökning, att, då Stockholms
Stad icke egde någon så beskaffad rätt, med stöd hvaraf friköp af Rörstrand kunde dem-utaf Staden beviljas, egendomen måtte förklaras vara en deras lagliga tillhörighet, jemväl yttrat, att ärendet berodde af E. K. M:ts Nådiga pröfning, samt att, enär, enligt d. 30 Oct. 1731 upprättadt Inventarium å Rörstrand, Staden derstädes då egt åtski 1 Ii ge åbyggnader, hvilkas iståndsättande uppgått till 777 R:dr 29 sk. 4 r., och Staden derefter uppburit en öfverenskummen årlig hyra af ig Hulr 2i sk. 4 r.
Btco, för de Staden dä tiII— harige hus och jordegor, Magistraten och Drät - Underdåniga SkrifveJser. 55 3 sel-Commissionen funnit sig bora hemställa, att den af Rörstrands innehafvare begärde friare besittningsrätt till grunden och dess tillhörigheter, icke måtte i Nåder beviljas på andra villkor, än att Sökanderne årligen erlägga till Staden berörde afgift, 10 R:dr 21 sk. 4 r. efter lika grunder, som Riksens Ständer vid 180g, års Riksdag, i afseende på Kungsgårds-arrenden antagit, och i öfrigt förbinda sig att Porcellainesfabriken drifva och vidmagthålla.
Detta hafva Riksens Ständer i öfvervägande tagit; och som det med andamålet af donationen utaf Rörstrand till Manufacturs-anläggning instämmer, att Innehafvarne sättas i tillfälle, alt oafbrutet underhålla den till betydlig nytta för Riket der uppdrifna inhemska tillverkning af Porcellaine, och hvartill fordras den fullständigare egande-rätt, att Intressenterne kunna på egendomen upptaga förlagslån; alltså och då denna Lägenhet, efter den derutaf skedde förläning af nyttjande-iätten, icke mera, än all annan, Städerne i allmänhet, i och för deras näringar, donerad jord, synes kunna till Kronans disposition återgå; samt härvid jemväl förekommer, att.
Stockholms Stad, efter hvad Magistraten och Drätsel-Commissionen 1 otvanberörde måtto sig yttrat, icke eger någon så beskaffad rätt till Rörstrand, på grund af hvilken innehafvarne kunna få egendomen af Staden friköpa, hafva väl Riksens Ständer funnit något hinder icke böra läggas för en laglikmätig upplåtelse af Kronans ännu återstående egande-rätt till Rörstrand; men då likväl, till undvikande af ett skadligt prsejSdicat, Kronans jord icke må af - *54 Underdåniga Skrif velter. händas utan losen och någon efter fördelen af dess nyttjande lämpad afkastning, hafva Riksens Ständer, efter vunnen upplysning af ett vid handlingarne fogadt Utdrag af 1624 och 1625 årens Jordeböcker, att Rörstrand, nämnde år, ännu var Skattehemman med 49 D:1 3 öre Si 1 f— vertins ränta, ansett Författ ningarne om skatteköp böra, i afseende på afgifteme för upplåtelsen, till rättelse tjena, med den förändring, sorn är en följd af egendomens donerande till omför, inäldte ändamål, och hvarigenom den blifvit förlagd under Stadens område och iklädt sig naturen af Stadsegendom, derå således icke vidare kan läggas den tillförene utgångne, men nu i Jordeböckerne afkorrtade, Hemmansskatten; och Riksens Ständer hafva tillika funnit de villkor bora vid ifrågavarande upplåtelse fästas: att In» nehafvarne af Rörstrand skola med Staden förr— ut öfverenskomma om nyttjancle-rätten, så vidt de deraf icke äro, genom ofvannärnnde 1731 års Contract, uti fullständig besittning, och annat lagligt hinder för en sådan afhandling icke ehler möter; samt att, för öfrigt, i följd häraf, något ersättnings-anspråk mot Kronan , nu och i framtiden, icke må ega rum.
Enligt Kongl, Förordningame om Skatteköp af d. 19 Sept. 1743 och d. a x Febr. 1789', erlägges i allmänhet, såsom skattelöse-skilling, 10 års ränta i penningar, hvarförutan, vid ofvanberörde förhållande rrn d Rörstrand, en summa , hvarpå 6 procent årligt Interesse svarar mot den å dess fordna hemmantal stadgade ränta af 4g D:1 3 öre Silfverm:t, förvandlad efter innevarande års markegång, bpr till Suts-Verket Underdåniga Skrifvelser.
555 inbetalas; uppgående -efter dessa grunder, köpeskillingen för denna egendom, sådan den nu befinnes, enligt uträkning, till följande belopp, nämligen:
Skatte-köpe-summan af 10 års ränta, jemte Vadstena Krigsmansbus-afgilten, till 176: 35. 9.
Och det emot den årliga räntan svarande Capitalet, till - - - 2,160: 15, 10, Tillsammans R:dr 2,337: 3. 7.
Skulle åter Intressenterne i Röistrands Porcellgines-bruk icke antaga nu fastställdte villkor för upplåtelsen af Kronans egande-iält till ifrågavarande .Lägenhet, anse Riksens Ständer det böra förblifva vjd de örn dispositionen af Lägenheten nu gällande Förordnanden, Detta få Riksens Stander, lill svar å J5, R.
RLts Nådiga Proposition, i underd, anmäla; och Riksens Ständer framhärd» etc.
N:« 103, Uppl. p. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. *1 Julii 18 2 J* Preste Ståndet d. 22 — — Borgare-Ståndet d. 22 — — Bqude-Ståndet d, 29 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande en Fyrbäks anläggning vid Söderarm. S, A. K. Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt nödvändigheten af en Fyrbåks anläggning, 256 Underdåniga Skrifvelser. till förekommande af de emellan Söderarrrien och Svenska Högarne, vid inloppet lil!
Alands
Haf, ofta inträffande Skeppsbrott; och sorn llik. sens Ständer, af inhemtade upplysningar; funnit behofvet af en Fyrbåk å den klippa, hvarå Söderarms Kännings-båk är uppförd, vara vitsordad; allfså få ho3 E. K. M.
Riksens Ständer i underd. anhålla, det matte, så fort tillgångarne sådant medgifva, en Fyrbåk å berörde ställe anläggas, samt den derstädes nu befintliga Kännings-b5k varda längre ut i Refvet, vid Svenska Stenarne, förflyttad, i händelse E. K.
M. skulle i Nåder finna, alf, genom en sådan flyttning, någon fördel kan vinnas.
Riksens Ständer framhärda etc. NtO I04.
Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 22 Julli 1 8a3> Preste-Siåndet d. 22 —4 — Borgare-Ståndet d.23 — — Bonde-Ståndet d. 29 — •— Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande reglering till förbättring i lonevilkoren för Befälet vid Indelda Arméen. S. A. K. H os Riksens Ständer har, på anförde grunder, den önskan blifvit framstäld, att tillgång måtte beredas till förbättring uti de för Befälet vid In» Underdåniga Skrifvelser.
I 57 Indelda Arméen anslagne Löner, samt att Riksens Ständer tillika ville hos E. K. M:t i underd. anhålla, att en jemnare reglering med dessa Löner måtte verkställas och ett minimum t
Lönebeloppet bestämmas för hvarje grad.
Vid öfvervägande af hvad i detta ämne förekommit, hafva Riksens Ständer funnit, att Befälet vid Indelda Arméen, och egentligen vid.
Infanteriet, är ganska olika lönadt, samt en del försedd med Löner, som icke kunna anses t i 11 - räcklige för skälig utkomst; Men ehuru detta missförhållande i någon man kan härröra deraf, att prisen på Lirrdtmanna-varor fallit, och andra pris deremot blifvit stegrade, tro likväl Riksens Ständer egentliga orsaken igenfinnas uti Arméens i sednare tider förändrade Organisation, hvarigenom Befälets personal blifvit betydligen ökad.
Ständer få alltså, med tillkännagifvande, det Stats-Verket saknar tillgångar, att, genom ytterligare anslag, åt ifrågavarande Befäl bereda förbättrade Löne vilkor, hos E. K. M. i underderdå nighet anhålla, att med Indelda Arméens Befäl en sådan reglering måtte vidtagas, att hvar och en må finna nödig utkomst med hvad Staten för närvarande består, samt ate aflöningen varder efter tjenstegraderne lämpad.
Rikseus
Bihang eill Riki-St, Prti. to!Je Jfa»/. l8*{- *•?
Underdåniga Skrifvelse. N:p 10 5.
Vppl o. tydkänd hos Ridd. o. Ad. d. 2 2.
Julii 1823* Preste-Ståndet d. 22 — — Borgare-Ståndet d. 22 — — Bonde-Ståndet d. 99 •—• — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Proposition % angående Stats-Kerkets tillstånd och behof, i hvad densamma rårer iliksStaiens y.de Hufvud-Titel. s. a. s; Uti Nådig Proposition om Stats-Verkefs tillstånd och behof, aflåten den 2,5.
Januarii innevarande år, har E. K. M. fästat Riksens Ständers uppmärksamhet derå, att de under RiksStatens Sjunde Hufvud-Titel bestämde Pensioner för Enkor och Barn, sotn Civile och Militaire Embets- och Tjenstemän uti fattigdom efterlemnat, äro i allmänhet otillräcklige} hvarjemte E. K. M. i Nåder yttrat dén öfvertygelse, att Riksens Ständer, som, vid sist lid ne Riksdag, beviljade någon tillökning af Pensions-beloppet i de 3:ne lägsta Classerne å de för ändamålet upprättade Stater, äfvenledes nu skola, taga i serskildt behjertande detta föremål för Statens utgifter, och, så vidt tillgångafrne möjligen tillåta, anslå den deruti af behofvet påkallade fö r hoj n ftig.
Underdåniga Skrifvelser. *5<* I anledning häraf hafva Riksens Ständer inhemtat: att, sedan det anslag , sorn , likmätigt Kongl. Kungörelsen, den 29.
Junii 1798, disponerades för ifrågavarande Pensioner, och hvilket, till 1818 års slut, utgjorde 20,290 R:dr årligen , samt utdelades bland Embets- och Tjenstemäns Enkor och Barn, i g Classer, äfvensom bland Under-Officerares och deras vederlikars Enkor och Barn, uti 2:ne serskilda Classer, blifvit, på sätt Riksens Ständer, uti Skrifvelse af den 30.
April sistberörde år, i underdånighet gifvit tillkänna, förhöjdt till ett belopp af 26,000 R:dr Banco, E. K M., genom Nådigt Bref till Dess och Rikets Stats-Contoir, den 3 December 1818., rörande en förnyad reglering af Pensionerne, i nedannämnde Classer, meddelat följande, uti Stats-Contoirets Kungörelse, den aa i samma månad upptagne, stadganden : läno.
Att G:te och 7:de Claserne i Staten för Embets- och Tjenstemäns Enkor oell Barn skulle sammanslås till en enda Class, med 15 nya eller inalles 300 Pensions-rum ä 36 R:dr. eller lika med hvad i f. d, 6:te Classen varit bestådt. 2:do.
Att, 1 den 8:de eller derefter blifvande 7:de Classen, 10 nya eller tillsammans 1 30 Pensions-rum skulle uppföras, med ett ökadt Pensions-belopp af 24 Rulr. 3:0.
Att, i den gide eller blifvande 8 de Cl assen, Pensions-beloppet skulle förhöjas från 7 R:dr 24 sk. till 16 R:dr; samt 4:0.
Att, beträffande Pensionerne för Underofficerares och vederlikars Enkor och Barn, 23 X/nderdäniga Skrifvelse?'. nya jemte förut varande loo Pensions-rum i i:sta Classen skulle inrättas, med ett förhöjdt Pensions-belopp af 20 Rtdr, samt s:dra Classens 70 Pensions-rum ökas med ett antal af 5 oell Pensions-beloppet till 16 R.-dr ärligen.
Ständer inse nogsamt, att de Pensioner, sorn best as Mil i t aire och Civile Embetsoch Tjenstemäns i fattigdom efterlemnade Enkor och Barn, arn, vid förändrade förhållanden,' mindre t i11 räck ligt» nu, än de voro lygä, då Pensions-Staten först inrättade?; Men enär härvid förekommer, att Riksens Ständer, vid s i stil i el n e Riksdag, uti dessa Pensioner, samt i afseende på de lägsta och minst fördelaktigt lottade Classerne, beviljst den förbättring sorn tillgångarne då medgåfvo:
Att deremot de högre Classernes Pensions-beTopp lemna innehafvarne ett mera verksamt bidrag lill lifsuppehälle, an de lägres; samt ändteligen, att Stats-Veikets tillgångar ej hinna for uppfyllandet af alla hellof, som kräfva anslag, så vidi ej Stats-böt dorne skola ytterligare ökas, kunna Riksens Ständer icke bi. falla, att den till Pensioner for Enkor och Barn på Stat uppförda summa af 26,000 Ktdr varder än vidare förhöjd.
Delta fa Riksens Ständer, till svar a E. K. M ;ts Högst-berörde Nådiga Proposition, i underdånighet meddela.
Underdåniga Skrifvtlser* N:o 106.
Uppl. o. godk. bos Ridd. o. Ad. d. 22.
Julli 1823.
Freste-Ståndet d. 22. — —- Borgare-Ståndet d. 22. — — Bonde-Ståndet d. 2g. —*- — Riksens S/äncIers underdåniga Skrifvelse, angående närmare bestämmande af den lid inom hvilken hinder för Lysning och Ägtenskap böra anmälas och styrkas.
I öfverensstämmelse med stadgandet uti Kongl. Maj;ts Nådiga Bref af den 26 Ociober 1791. ”bör den, som Agtenskap bygga vill, men öfver ”hinderslöshet icke kan, enligt 15 Cap. ig. §. ”Kyrko-Lagen, uppte tillföiliteliga och säkra ”bevis, sitt förehafvande uti Inrikes-Tidningen ”kungöra, med anvisning hos hvilken Prest den ”eger att sig anmäla, sorn det tilltänkta Ägten”skapet hindra vill, inom en tid af 3 till 6 munläder för den, sorn icke utom P.iket vistats;” och då, vid tillämpningen af detta stadgande, villrådighet kan uppstå hos Bresten, huruvida med Lysning oell Vigsel bör fördröjas 6 eller endast 3 månader, räknade fran Kungörandet, lamt annoncerrse i berörde afseende vanligen endast innehålla, att den, sorn Ägtenskapet vill hindra, bör anmäla sig inom den tid Författning garne föreskrifva, vid hvilket förhållande
Bresten blottilälles för obehageliga .Rättegångar och der - Underdåniga.
Skrifvelser. af följande mer eller mindre ansvarighet, ehvad han efter 3 månaders förlopp viger, och jäf emot Agtenskapet sedermera anmäles ined påstående, att 6:te månadens utgång bordt afvaktas, eller han Vigsel vägrar innan 6 månader förflutit, i hvilket sednare fall åtal kan göras derå, att en rättighet, den Lagen medgifvit Sökanden, är vorden honom förnekad; så har Riksens Ständers uppmärksamhet blifvit fästad å nödvändigheten deraf, att någon ovilkorligt bestämd tid varder fastställd, inom hvilken hinder för Lysning och Vigsel böra anmälas och styrkas, på det hädanefter all tvekan vid Lagens rätta tillämpning, i förevarande ämne, måtte upphöra.
Efter öfvervägande häraf hafva väl Riksens Ständer funnit, att, enär ändamålet med den uti Kongl. Brefvet den 26 October 1791 föreskrifne tid af 3 till 6 månader, ofelbart afsett den öfverlåtelse till Prestens egen pröfning, att, vid förefallande frågor om Lysning till Agtenskap för personer, hvilka icke förmå styrka deras hinderslöshet i den ordning 15.
Cap. 19. §.
Kyrko-Lagen föreskrifver, i mån af olika omständigheter och aflägsenheten af den persons förra vistelseort, hvars hinderslöshet skall utrönas, och hvarom Presten då har tillfälle inhemta ti 11förIitelig kännedom, lämpa och bestämma den tid af minst a och högst 6 månader, inom hvilken, efter kungörandet uti Inrikes-Tidningen, jäf emot det tilltänkta Agtenskapet bör anmälas och styrkas, Presten jemväl från ansvarighet måste vara.■ frikalIad, då, efter förloppet af den längre eller kortare Kungörelse-tid han pröfvat nödig, utan att jäf under tiden blifvit anmäldt och (JniUråånigG Skrif Velsera 263 (tyrkt, häri låter det tilltänkta Ägtenskapet genom Lysning och Vigsel fullborda; Men då Lagbud böra vara bestämde, på det olika begrepp i tillämpningen och deraf härflytande Rättegångar må förekommaS, samt Riksens Ständer tilli, ka anse, att enär hinderslöshet till Ägtenskap för person, som icke utom Riket vistats, kan genom Kungörelse i Tidningen utrönas, 3:ne månaders tid för jäfs anmälande från den dag Kungörelsen första gången finnes införd, bör vara tillräcklig, på hvilken ort inom Riket Sökanden än må hafva förrut sig uppehållit; så få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att, genom utfärdande Författning , den rättelse uti Kongl, Brefvet den 26 October 1791 må förordnas, att Man eller Qvinna, som
Ägtenskap bygga vill och icke utom
Riket vistats, men ej, i enlighet med 15.
Cap. ig.
Kyrko-L agen, förmår sin hinderslöshet styrka, anses hafva ett sådant åliggande fullgjort, då Sökanden uti Inrikes-Tidningen 3:ne gånger kungjort sitt förehafvande, med uppgift af ämnet rörande omständigheter, och anvisning hos hvilken Prest den sig anmäla bör, som det tilltänkta Ägtenskapet hindra vill , samt -gine månader, hvilken tid uti Kungörelsen alltid bör bestämdt uppgifvas, derefter föiflutit från den dag kungörandet första gången blifvit i Tidningen infördt, utan att jäf emot det tilltänkta Ägtenskapet blifvit behörigen anmäldt.
Underdåniga Skrifvelger* N:o 107.
Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 22 Juhi 1823’ t Preste Ståndet d. 22 — — Borgare Ståndet d. 22 -— — Bonde-Ståndet d. 29 — •— Riksens S/änders underdåniga Skrifvelse, angående Hildring uti 25.
Rätte gångs-Balken.
Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 53. 25 § 81.
Riksdag — — — — Riksdagsbeslutet.
Deruppå förklara Konungen Sjelf, eller genom Sluts-Ministern för utrikes ärendena, Dess bifall till Riksdagens slutande och hemförlofve Ständerna.
Då Riksdag — — — — Riksdagsbeslutet, Deruppå förklara Konungen Sjelf, eller genom nåijnn af Stats-Mi nisIrome, Dess bifall till Riksdagens slutande och hemförlofve Ständerna.
Innan Riksens Ständer ålslciljas, fjöre de medelst Depututioner, sina underdåniga a/'ske dsupjt va kin in fjär hos Konungen och (utgår) del Kongl. HuseI, samt tage Ufven genom Deputerade u/sked från hvarandra.
Reservationer: af Herr Doktor T. Wensjoe: ”Utan att vilja bestrida åtskilliga af de förde lar, som i detta Memorial blifvit framhållna såsom en följd af årliga riksdagar, har jag dock icke kunnat med min röst biträda detsamma, dels emedan jag anser, att den väsendtligaste af dessa fördelar, nemligen riksdagarnes förkortande, skall blifva endast skenbar, dels emedan förslaget i öfrigt är behäftadt med så stora olägenheter, att de synas mig öfverväga fördelarne.
Det är visserligen sannt, att våra riksdagar äro långa, så att en eller annan räckt ända till 17 månader, men så hafva vi äfven på sednare tider haft riksdagar, som räckt mindre än ett år, t, ex. 1844 års riksdag, som räckte 10 m. 13 d., 1847 års riksdag, som räckte 11 m. 9 d., 1850 års riksdag, som räckte 9 m. 19 d., och den innevarande riksdagen skulle efter all sannolikhet redan varit afslutad, derest icke omständigheter, som dermed icke stå i omedelbart sammanhang, erfordrat sin särskilda tid.
Erfarenheten har således visat, att de riksdagar, som återkomma hvart tredje år, icke behöfva blifva årsgamla, utan kunna blifva kortare.
Deremot är det väl temligon säkert, att dc årliga riksdagarne skulle komma att räcka sina fulla fyra månader, hvilket på trenno år gör ett helt riksdagsår.
Yidtoges nu samma förenklingar och förkortningar, som blifvit föreslagna för de årliga riksdagarne, med dem, som återkomma hvart tredje år, så är det klart att vinsten i tid skulle blifva tredubbel, ty motionstid, utskotts-tillsättning m. m. behöfvesju för de förra hvarje år, för de sednare endast hvart tredje och den förändring, som i motiverna blifvit föreslagen i Stats-Utskottets arbetssätt, kunde ju äfven komma våra nuvarande riksdagar till godo.
Efter all sannolikhet kommer således riksdagstiden under trenno år snarare att blifva längre, än kortare, i följd af årligen återkommande riksdagar; men då är ju det förnämsta ändamålet med hela förändringen förfeladt.
Blir riksdagstiden längre, så blir ock riksdagskostnaden större.
En gifven tillökning blir resekostnaden för tvänne resor till och från riksdagen, emedan Rik. till B.
Brot. 1859 §■ 1880. 3 Sami. 18 Höft. 4 26 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 53. representantcrne nu endast behöfva resa en gång livart tredje år till och från riksdagsorten, men måste, om riksdagarne blifva årliga, göra det en gång hvarje år.
Om riksdagsmän äfven nu resa hem under riksdagens lopp, så är det deras ensak, och sker icke på kommittenternes bekostnad.
Ju oftare riksförsamlingen sammanträder, desto oftare få anspråken och behofven, verkliga eller skenbara, tillfälle att göra sig gällande, och följden blir utan tvifvel årligen ökade anslag och i följd deraf årligen ökad beskattning.
Då hvarje år statsregleringen kan omgöras, tulltaxan förändras, bevillningen modifieras, så kan deraf uppkomma en ständig vexling i alla dessa förhållanden, i stället för den stadga, som nu åtminstone för trenne år är att påräkna.
Embetsmännen t, cx. skulle hädanefter, om förslaget antoges, aldrig mer än för året kunna vara säkra på sina löner, emedan Stäudcrna hvarje år skulle kunna förändra dem; och mycket annat, för hvilket någon stadga kunde vara af nöden, skulle komma på en rörlig fot, så att inga säkra beräkningar derpå skulle kunna byggas.
Motionären bade ursprungligen föreslagit, att lagtima riksdag icke skulle få räcka öfver fyra månader, utan så vida.
Konungen och alla fyra Stånden voro ense om förlängningen.
Utskottet har i stället föreslagit, att riksdagen ovilkorligen skall vara slut på fyra månader.