Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
U. Bet, IV: 2064.
Besl, IX: 773. 778. 780.782, Skrif. X: 7o5.
Svedjande, å Skattemannajprd, rättighet dertill, Remiss II: 477, 5ll. b. L. o. E. U. Bet. VII: 673.
Besl, IX: 664, 665. 669. 674. L. o, E. U. Bet. VII: 663; Resi. IX: 779.
Skrif. X: 5g8> — se äfven Skogar.
Syn, Af- och Tillträdies-,. antal Nämndemän dervid, Remiss II: 473.
L. D, Bet. VH: 5o, Besh IX: 87. 99.
Ii3. 118.
Skrif. X; g7. — Väg-, tiden derför, se Väg.
Säd och Halm, sättet till mätning deraf, Remiss II: 4g7, E. U. Bet. VIII: 280, Besl. IX: 229. 230, 238, 263.
Skrif, X: 194, T. Tabell-Verket, K. M. Skrif. I: 275. R, S.
Skrif, år 1817, 278. K. M. Beflrdes i Upsala Berätt. 281.
TabellKommissionens, Berätt. 294.
Remiss derå 555. 756. 557.
S. U. Bet. IV: 1496.
Besl. IX: 498. 701. 5o6. 514. E. U. Bet. VIII; 926.
Besl. IX: 627. 629.630. 640.
Skrif. X: 482.
Tackjern, Lån derå, se Eergshandteringen, Register! — fri handel dermed, se Handel.
Taffi ar, T al majis-, deras indragande, Remiss II; 467. 489. S. O. Bet. IV: y8.
Besl. IX: 5y. 56, 78. 81. S. U. Bet, IV: 611.
Besl, IX; 272. 278. 286. 289. S, U. Mein, IV: 858.
IX; 341. 34f, 364. 369, Forst. S. U. Mern. IV: i2i2, Besl. IX: 403, 413, Skrif. X: 302.
Tannström, Kansli-Råd, Pension för honom, se L« Moine, Regerings-Råd.
Testamenten, förklaring efver Lagen derom, Remiss II: 4G8. 486.
L. U, Bet. VII: 58, Besl. IX; 88.100. 113. 118.
Theater, Kongliga, reparation å husen, S. U. Bet. IV; 802, Besl. IX: 303. 3o4. 309. 331.
S, U, Bet, IV: 1287.
Besh K: 421. 429.
439, — dess underhållande, S. U. Bet. IV: 1336.
Besl. IX: 438- 456. 47I. S. U. Bet. IV: 1832.
Besh IX: 662. 666. 663. 675. S. U. Mern. IV: 1875.
Besl. IX; 705. 710. 712. 720.
Först. S. U. Mern. IV; 2010.
Besl, IX: 743. 747.
Skrif. X: 583.
Thomsson, Engelsman, dess införskrifvande, S, U.
PROTOKOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE RIDDERSKAPET OCH ADELN, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÅR 1862—1863.
Tredje Häfte t. STOCKHOL!!, Trkckt hos E. Westeeli, 1863. ■' ' .1 /. i: ■■ ui. • !(*! ■ Onsdagen den 4 Ulars 1863.
Justerades 3 prot.-utdrag för den 28 sistl.
Februari e. m. och pleni-prot. för den 3 nasti.
Gr. Lewenhaupt, Garl Magnus Kasimir:
Med stöd af 23:dje §:n Riddarh.-Ordn., får jag vördsamt, anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot i Banko-Utsk:t.
Ståndets Hrr Elektorer att utse en ny ledamot i Banko-Utsk:t efter Gr. Lewenhaupt.
Efter föredragning af K.
M:s den 28 sist).
Februari på bordet lagde Nåd.
Propos. med förslag till ny sjölag, beslöt R. o. Ad., att remittera densamma till Lag-Utsk:t, dock med förbehåll, att, derest R.
St:r komme att tillsätta ett särskildt Utsk. för frågans behandling, den K.
Proposm då skulle till detta Utsk. öfverlemnas.
Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:s den 28 sistl.
Februari bordlagde Nåd.
Propos:r: ang. löneregleringen för lands-staten; och ang. anslag till uppförande af ny byggnad i hufvudstaden för den af Svenska Slöjdföreningen inrättade Söndags- och Aftonskola.
M:s den 28 sistl.
Februari bordlagde Propos. med förnyad framställning i fråga om Bergs-skolans i Fahlun flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet.
4 Den 4 Mars f. m. Gr. Hamilton, Gustaf:
Det är en i de liesta länder gällande princip, att frågor om anslag böra vid en riksdags början framläggas för Riksförsamlingen, och den bör lida undantag endast i afseende på sådana frågor, som icke kunna uppskjutas, eller hvarest behofvet af anslag är öfverhängande.
Detta tror jag likväl icke kan sägas i afseende på Fahlu Bergskolas flyttning till hufvudstaden.
Hvad beträffar denna förflyttning, får jag hemställa, huruvida detta skulle vara så lämpligt, då tillfälle till praktisk bildning för eleverne måste vara vida större i Fahlun, der läroverket är omgifvet af grufvor af mångahanda slag och der för öfrigt terrängen erbjuder flere tillfällen till undervisning än i hufvudstaden.
— Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen af den Nåd.
Propos:n till Stats-Utsk:t.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: 1 motsats till den förre värde talaren, får jag förorda bifall till K. M:s Nåd.
Propos. i afseende på Fahlu Bergskolas förflyttning till hufvudstaden och dess förening med Teknologiska Institutet, hvars stora nytta den K.
Propostn fullständigt utredt.
Man skulle tro att i en stad, med den belägenhet som Fahlun har, det skulle vara lättare att komma i åtnjutande af en praktisk undervisning; men den kan icke åvägabringas der, utan måste ske på landet vid smides-verkstädcr och masugnar, till hvilka det i allmänhet är lika lätt att förflytta sig ifrån Stockholm som ifrån Fahlun.
Hvad åter beträffar den theoretiska undervisningen, så tror jag att den lättast kan bibringas här, i förening med Teknologiska Institutet.
I afseende på den al Gr.
Hamilton gjorda anmärkning att anslags-frågan lör sent inkommit tili Riks-Stånden, ber jag att få fästa R. o.
Ad:s uppmärksamhet derpå, att redan i K.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof är anmäldt, att en sådan särskild Propos. sedermera skulle till R.
St:r aflåtas; och får jag, hvad angår sjelfva saken och frågan örn lämpligaste läget för bergsskolan, hänvisa till den utredning, som förefinnes i deri K. Propos:!], Hr Bohnstedt, Theodor Ludvig:
Jag kan icke annat än, i likhet med Frih. Tersmeden, på det lifligaste förorda bifall till denna K.
. blef den K.
Proposm jemte yttranderne remitterad till Srats-Utsk:t.
M:s den 28 sisth Februari bordlagde Propos. ang. aflönings- och utgiftsanslagen för Teknologiska Institutet.
Den 4 Mere f. m. 5 Gr. Hamilton, Gustaf: I afseende å denna Propos. galler till stor del livad jag anfört i afseende på den föregående.
Jag tviflar på att det skulle vara så lämpligt att förorda en åtgärd, sådan som denna, oell styrelsen skulle, enl. min tanka, icke blifva såsom den borde blifva, om styresmannen ej är en af lärarne.
Om bergsskolan icke flyttas, torde styresmannens tjenst icke kunna anses fordra lians frikallande ifrån en sysselsättning, som med lians tjenst är synnerligt förenlig.
I allt fall torde de 10 elever om året, som genom bergsskolans förflyttning uppkomma, ej medföra synnerlig tillökning i göromålen.
Ofverläggningcn förklarades härmed slutad och den K.
Proposm jemte yttrandet remitterades till Stats-Utsk:t.
Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t K. M. den 28 sisth Febr. bordlagde Propos. ang. förändring och tillbyggnad af kronans egendom N.o 4 å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks-arkivets samlingar.
M:s den 28 sisth Febr. bordlagde Propos. om anslag till löneförbättring åt Sundhets-Colhii embets- och tjenstemän.
M. behagat fästa afseende å min underdåniga hemställan och då i den förev:de K.
Proposm saknas några af de motiver, som jag ansett böra göra sig gällande såväl för rättvisan som billigheten af en förhöjning, så anhåller jag, att en afskrift af min promemoria måtte få åtfölja till Stats-Utsk:t.
Sedan R. o. Ad., uppå Hr Grins o. Landtmms framställning, ansett någon uppläsning af det åberopade underd.
Meni. icke erfordras, förklarades öfverläggningen slutad och den K.
Proposm jemte yttrandet, med det ifrågav:de Mem:t, remitterades till Stats-Utsk:t.
M:s den 28 sisth Febr. bordlagde Propos. ang. ytterligare anslag till det Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet i Stockholm.
I afseende på detta anslag gäller, enär äfven denna Propos. kommit långt efter riksdagens början och sedan flere iiufvudtitlar redan blifvit af R.
St:r genomgångna, samma anmärkning som jag i afseende å andra förut framställt.
Särskildt i afseende på anslaget till Carolinska Institutet, vågar jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på alt 6 Den i Mars f. m. anslag härtill blifvit under mänga föregående riksdagar till stora belopp beviljadt.
Det må sättas i fråga, om anslag för theoretiska läroämnen vid Carolinska Institutet kunna göra så stor nytta, som vid universiteternas fakulteter, dit dessa ämnen principielt höra.
Nu hafva likväl mångfaldiga anslag till dessa sednare undervisningsverk af »brist på medel» nekats.
Det torde nu omsider vara tid att tänka äfven på universitetens behof.
Särskildt i afseende å det begärda bvggnadsanslaget, är denna byggnad egentl. nödvändig för den theoretiska undervisningen.
Den nuv:de byggnaden var tillräcklig under den tid då Retzius, Sveriges förnämste anatom, der undervisade; den bör vara det äfven nu, då ett vida mindre antal lärjungar deraf begagnar sig.
Medan jag nu är inne på dessa frågor, må det tillåtas mig att påkalla R. o. Ad:s uppmärksamhet på den betydliga förhöjning i lärareanslaget, som nu begäres, innan jemväl den theoretiska undervisningen blifvit dit öfverflyttad.
Huru mycket skall begäras, sedan detta mål vunnits?
I motsats till hvad den siste värde talaren anfört, får jag härmed upplysa, att de af K. M. för Carolinska Institutet äskade anslag ej hafva med den theoretiska examens från- eller tillvaro något att görn, utan afse dels reglering af lönerna för Institutets lärare i öfverensstämmelse med hvad komiterade för den medicinska undervisningens ordnande föreslagit, dels en byggnad, beräknad hufvudsakligen för den pathologiskt-anatomiska undervisningen, hvilken, efter det 1861 antagna sättet för den medicinska undervisningen, är till största delen förlagd till Carolinska Institutet.
Med afseende i öfrigt på K.
Propos. , för hvilken Carolinska Institutet naturligtvis måste hysa den största tacksägelse, anhåller jag att vid dess remitterande få bifoga den promemoria, hvilken jag här har äran skriftligen aflemna.
Jag anhåller slutligen att, med anledning af den gjorda anmärkningen mot den K.
Proposm, att den kommit för sent, få fästa uppmärksamheten derpå, att, med afseende härå, gäller hvad af Chefen för Ecclesiastik-dept:tot vid afgilvandet af den K.
Proposm anmält, nemi. att Stats-Rådet, då denna sak icke vore genom erforderliga upplysningar utredd, anhölle att sedermera dermed få framkomma.
Jag anhåller att dessa mina anmärkningar, jemte den aflemnade promemorian, måtte få åI(öija den K.
Någon uppläsning af den åberopade promemorian ansågs icke behöflig.
Den 4 Mara t. m. 7 Gr. Hamilton:
Jag har begärt ordet för att få tillägga, att det icke är någon illvilja mot institutet, som dikterat mitt yttrande, utan hyser jag för detsamma det största intresse; men jag hyser äfven intresse för andra läroverk än detta och främst för universiteten, på hvilkas hållning hela landets bildning ytterst beror.
För universiteten har ej föreslagits anslag i samma proportion, som af dem blifvit äskadt, sammanlagdt näppeligen så mycket som nu begäres för Carolinska institutet ensamt; och jag hemställer, om det icke är lika stort skäl att tillägga åt universiteten hvad de begära, som åt en specialskola.
Om man också icke i motiverne till den siste värde talarens invändningar mot alla tre de K.
Propos:na vill se någon illvilja mot de läroverk, för hvilka K.
M. begärt anslag, så torde man åtminstone i dessa invändningar
Hnna ett gemensamt motiv, och det synes vara en viss förkärlek för universiteten i förening med någon afund mot andra läroverk.
Nekas kan ej att förbättrade och utvidgade läroanstalter i hnfvudstaden, isynnerhet i de delar, som här äro i fråga, äro högeligen af behofvet påkallade; såväl det nu ifrågasatta Carolinska Institutet som det Teknologiska hafva häfdat sitt anseende, och jag är fullt öfvertvgad derom att nationen icke kan annat än gilla en framställning om bidrag dertill och utvidgande deraf.
För min del förklarar jag, att, utan att hafva någon illvilja mot det universitet, som talaren intresserat sig för, jag hyser välvilja för institutet.
Jag yrkar således bifall till K. M:s Propos. Gr. Hamilton:
Jag får, i anledning af den siste värde talarens framställning, till It. o. Ad. vördsamt hemställa, huruvida det motiv, som han lånat mig, nemi. afund, är bättre än illvilja.
Jag tror icke alt någon sådan afund rimligtvig bör kunna sättas i fråga mot en person, hvilken, såsom universitets-lärare, är intresserad af undervisningen i allmänhet, således äfven af Carolinska Institutets; men jag har velat påpeka det i min tanka oriktiga, att den undervisning, som skall komma hela landets ungdom till godo, i anslagsfrågor skall stå tillbaka för det nu ifrågav:de Carolinska Institutet.
Ofverläggningen förklarades härefter afslutad och den K.
Propos:n tillika med yttranderne och den inlemnade promemorian remitterades till Stats-Utsk:t.
Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:s den 28 sisth Febr. bordlagde Propos:r: ang. ersättning till Lunds Universitets löningsfond för minskad inkomst af Hardeberga och Sandby församlingars prebende-pastorat; ang. anslag till nya eller utvidgade byggnader för åtskilliga eleinentar-läroverks behof; 8 Den 4 Mars t. m. i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockarepensioner samt landtgillen af klockarebohl; om anvisande å allmänna indragningsstaten af ett belopp af 500 rdr, att årligen från och med nästkommande år tillgodonjutas af Rektorn vid Hudiksvalls läroverk F. Wennberg.
Närmast intill de K.
Proposme på föredragningslistan förekommer Banko-Utsk:ts Utlåt.
Då Ekon.-Utslct förut afgifvit ett Betänk. ang:de förändring af mått, mål och vigt, hvarvid en bifogad reservation antogs af R. o. Ad. och af Borgare-St., så hafva, sedan Preste-St. återremitterat Betänk:t och Bonde-St. antagit detsamma, tvenne Stånd fattat ett lika beslut i denna fråga.
Att derföre nu företaga Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 25, som äfven tillstyrker en underd. skrifvelse till K. M., fast i en annan syftning, förefaller mig något oformligt.
Jag får då hemställa till R. o. Ad., om ej R. o. Ad. behagade besluta, att bchanlingen af detta Banko-Utsk:ts Utlåt, måtte få anstå, till dess Ekon.-Utsk:ts Betänk., i anledning af PresteSt:s återremiss, inkommer, hvarvid frågan skulle kunna blifva i sin helhet behandlad.
Jag är ej af samma tanka som den siste värde talaren, enär jag anser att detta Betänk. nu kan företagas till behandling.
Jag har redan förut, då Ekon.-Utsk:ts Betänk, föredrogs hos R. o.
Ad., fästat uppmärksamheten på det kända förhållande, att Banko-Utsk:t på sitt bord hade ett förslag just i samma ämne som Ekon.-Utsk:t hade berört.
I sakens nuv:de skick kan man antaga, att Utslut, vid ärendets förnyade handläggning, icke blott kommer att afgifva ett Utlåt, i öfverensstämmelse med det beslut, som 2
Stånd hafva fattat — eller möjligen ett sammanjemkningsbeslut — utan äfven icke underlåter att derjemte rälta sig efter det beslut, som R.
St:r skola hafva fattat å förev:de Banko-Utsk:ts Betänk.
Jag tror icke att frågan om mått, mål och vigt bör behandlas i sammanhang med den om mynt, som dermed ej har att skaffa; och, att döma efter det knapphändiga sätt, hvarpå denna fråga förut blifvit af Ekon.- Utsk:t behandlad, har jag icke anledning att vänta någon särdeles utredning af myntfrågan.
Afven jag delar den siste talarens mening alt det hvarken är nödvändigt, eller att några skäl förefinnas, till att uppskjuta föredragningen af detta ämne, för att afhandla det i sammanhang med den fråga om mått, mål och vigt, som nu förberedes af Ekon.-Utsk:t.
Hela frågan rörer lämpligheten af det förslag, som af Hr Björck blifvit Den 4 Mars f. m. 9 väckt i Borgare-St.; oell, om man granskar detsamma, finnér man att det icke går egentligen ut på att sammanjemka myntfoten uti alla de tre Skandinaviska länderna, utan på att hos oss införa ett nytt myntsystem, grundande sig på Thalersystemet och den Franska grammvigten, hvilket är någonting helt annat än Danmarks och Norges myntsystem, som grundar sig på den Kölniska markvigten.
En reservant liar visserligen velat utsträcka förslaget så att derigenom måtte åvägabringas en öfverensstämmelse äfven mellan Sveriges och dess grannstaters myntfot, men om ett sådant beslut fattades, så komme detta icke i strid med Ekon.-Utsk:ts beslut, utan tvertom i närmare enlighet dermed.
Man bör nemi. noga observera, att om detta Betänk., sådant det är, bifalles, så kommer ingen framställning till K.
M. rörande de öfriga Skandinaviska myntförhållandena att göras.
Skulle åter denna framställning utsträckas så som reservanten föreslagit, så ställer den sig blott i närmare öfverensstämmelse med det förslag, som af Ekon.-Utsk:t blifvit väckt.
Jag för min del kan således icke finna att det är något skäl att uppskjuta frågan, utan anser tvertom att den olägenhet deraf kan uppstå, att tid onyttigt förspilles.
Jag medgifver visserligen, Mine Hrr, att här finnes någon likhet i de båda Utskrns tillstyrkanden, då Ekon.-lltslcts Betänk, icke allenast rörer mått, mål och vigt, utan äfven mynt, men det finnes också olikhet i formen af framställningen; och jag hemställer, om det skulle vara lämpligt, sedan Stånden bifallit båda Betänk:na. att ingå till K.
M. med två särskilta skrifvelser i samma sak.
Vore det då ej bättre att lå en enig skrifvelse.
Gripenstedts yttrande, att tid skulle bortgå i och för undersökningar, så hemställer jag, om 2 ä 3 veckor kunna vara någon så särdeles lång tid att fästa afseende på, och längre tid bör ej åtgå, ty Ekon.-Utsk-t, sorn redan fått Preste-St:s återremiss samt prot.-utdr. från de öfriga Stånden, kan företaga frågan när sorn helst till behandling.
Jag fortfar i min anhållan, att behandlingen af ifrägav:de Banko-Utsk:ts Betänk, måtte få anstå, till dess Ekon.-Utsk:ts Utlåt. inkommer.
Då jag icke anser att på samma gång en lind. skrifvelse till K.
M. och en underhandling med de båda öfriga Skandinaviska länderna i samma ämne böra kunna ega rum, kan jag icke finna något lämpligare sätt för denna frågas lösning, än alt låta den hvila, till dess man får se hvad H.
St:r komma att besluta i den föreg:de; och måste jag derföre understödja det förslag, som Frih.
Tersmeden framställt, helst då ingen olägenhet deraf kan uppstå. to Den 4 Hars t. m. Frill.
Jag är förekommen af de båda sista värda talarne.
För mig synes det vara olämpligt, att R. o. Ad. nu ingår i pröfning af Banko-Utsk:ts Utlåt.
N:o 25, för att möjligen komma till ett beslut, som skulle kunna blifva stridande mot det, som det Högl.
Ståndet fattat, rörande Ekon.-Utslcts Betänk, angående mått, mål och vigt.
Jag förenar mig således med dem, som yrka att föredragningen af detta Utlåt, måtte uppskjutas.
De af eder, Mine Hrr, som voro närv:de vid föredragningen af ifrågav:de Ekon.-Utsk:ts Betänk., behöfver jag väl icke erinra derom, att beslutet fattades under förutsättning alt det icke skulle lägga något hinder i vägen för behandlingen af Banko-Ulsk:ts Utlåt.
Då jag föreställer mig att Kkon.-Utsk:t, när det inkommer med förnyadt Utlåt, i denna fråga, icke gerna kan anse sig vara förbundet att såsom sitt (Jtlåt. antaga den af två Stånd antagna reservation, och således Utsk:t sannolikt inkommer med ett annat Utlåt., kan jag icke finna fördelen af att behandla båda frågorna på en gång.
Hr von Ehrenheim, Pehr: Gr. af Ugglas har redan uppläst det beslut, R. o.
Ad. fattat i anledning af Ekon.- Utsk:ts Betänk, öfver Hr Wallenbergs motion; och synes det mig deraf vara ovedersägligt alt detta beslut icke låter förena sig med bifall till hvad Banko-Utsk:t här föreslagit, enär tvenne olika skrifvelser då skulle komma att till K. M. afgå.
Enklaste utvägen synes mig då vara att uppskjuta föredragningen af detta Utlåt., till dess det visat sig, om R.
St:r instämma i R. o. Ad:s beslut.
Det är icke af respekt för Ekon.-Utsk:t, utan för Ståndets beslut, deraf R. o. Ad. måste anse sig bundet, som jag framställer denna åsigt och förenar mig med dem, som yrka på ett uppskjutande af förev:de Utlåt:s behandling.
Oaktadt det icke är af någon särdeles stor vigt, om R. o. Ad. nu straxt företager eller uppskjuter med behandlingen af denna fråga — jag skall åtminstone ej med någon ifver motsätta mig dess uppskjutande, om R. o. Ad. nu anser att något sådant bör ega rum — kan jag likväl ej underlåta att påpeka, hurusom frågans afgörande nu ej på minsta sätt skulle komma i kollision med den skrifvelse, som R.
St:r, med anledning af Ekon.-Utsk:ts Betänk., kan komma att till K. M. afgifva.
Hvad denna sednare skrifvelse beträffar, så innehåller den, som R. o. Ad. nyss hört, en framställning derom att man skulle genom öfverenskommelse söka åvägabringa öfverensstämmelse mellan de tre Skandinaviska ländernas mått, mål och vigt, samt mynt, under det att den skrifvelse, som nu är ifråga, i anledning af Banko-Utsk:ts Utlåt., skulle afse öfverensstämmelse med den Preussiska Thalern, i förening med grammvigten.
Detta Den 4 Mars f. m. 11 sednare förslag är således något helt annat än det förra, äfven med afseende på myntet, och syftar ej det ringaste på enheten mellan Sveriges, Norigcs och Danmarks myntsystem, utan hlott huruvida det vore skäl för Sverige att antaga en annan myntfot.
Vare sig nu att R.
St:r bifalla det ena eller andra förslaget. så måste alltid en undersökning i det ena fallet rörande den Skandinaviska öfverensstämmelse!), och i det andra rörande lämpligheten af Hr Björcks förslag komma att ega rum.
Jag finnér följaktligen att något uppskof af denna fråga hvarken är nödigt eller nyttigt, — men anser den tillika vara af så underordnad vigt, att jag ej vill motsätta mig det som blifvit föreslaget.
Jag anser mig böra meddela det Höglofl.
Ståndet, att, efter det Allm. Besv.- o. Ekon.-Ufsk:ts Betänk.
N:o 71 var i Stånden bordlagdt, fråga hos Talmans-konferensen förekom om uppskjutande af detta ärende, såsom tillika afseende myntet, till företagande i sammanhang med Banko-Utsk:ts nu ifrågav:de Betänk., men efter öfverläggning stannade man i den mening, att dessa tvenne Betänk:n i sjelfva verket icke stodo i så oskiljaktigt sammanhang med hvarandra, att icke de lämpligen kunde hvar för sig behandlas.
Denna mening grundades på samma skäl som Frih. Gripenstedt nyss anfört.
Den erinran, som här blifvit gjord, om det oegentliga deraf att tvenne skrifvelser till K.
M. skulle komma att expedieras, rörande till en del samma ämne, förekom äfven i Talmans-konferensen; men man ansåg denna oegentlighet kunna afhjelpas derigenom, att i den sednare skrifvelse!! den förra åberopades, förutsatt att besluten icke blefve mot hvarannan stridande.
Hamilton deruti, att med det föreslagna uppskofvet ingenting kan vinnas; ty då Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts åberopade Betänk, blifvit bifallet af två Stånd, måste det antagas, att Utsk:t, till svar å Preste-Sl:s återremiss, enligt vanlig praxis, förklarar sig vidblifva sitt förra Utlåt.
Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts förnyade Utlåt, stå vi då på alldeles samma punkt som nu, och jag kan följaktligen icke finna något ändamål med uppskofvet.
Då jag tror att något missförstånd är orsaken till den uppgift, som här blifvit lemnad i afseende å detta Betänk:s behandling, så anhåller jag att, derest något prot.-utdr. ankommit från de öfriga Stånden rörande denna sak, detta må uppläsas.
I anledning häraf tillkännagaf undertecknad, att, enligt ankomna prot.-utdr., Preste-St. återremitterat ifrågavule Betänk, och Bonde-St. deröfver fattat ett beslut af följande lydelse: »att R.
St:r måtte hos K. M. i underd. anhålla, att K. M. i Nåder täcktes låta genom vederb:de verkställa undersökning till utrö - 12 Den 4 Mars f. m. nande deraf, huruvida en förändring af myntfoten i den angifna syftningen må finnas verkställbar och, för den händelse K.
M. skulle anse en sådan förändring ändamålsenlig, iideda underhandling med grannstaterne för tillvägabringancle af öfverensstämmelse emellan Sveriges och dessa staters myntfot, samt derefter nådigt förslag i ämnet till R.
St:r afgifva»; men att deremot någon underrättelse om Borgare-St:s beslut i frågan ej ankommit.
Då Preste-St. återremitterat Ekon.-Utsk:ts Betänk., lärer väl följden blifva, att Utsktt icke kan ändra hvad det yttrat i ena delen af frågan och måste, hvad den sista beträffar, väl vidblifva hvad tvenne Stånd antagit, under inbjudning till de andra att sig deri förena.
Just hvad Hr Fåhraeus här sade, att det är en möjlighet alt olika beslut i frågan komme att fattas, så mycket mera möjligt som dessa frågor äro olika — den ena afser nemligen att man må göra upp med de andra Skandinaviska länderna om en enhet i myntet, det andra att man skulle ändra vårt mynt till enhet med den Preussiska Vereins-Thalern — torde göra att K.
M. stannar i villrådighet om hvilket som är R.
Stms mening.
Sedan öfverläggningen i frågan härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., hurusom Frih.
Tersmeden föreslagit, att R. o. Ad. skulle uppskjuta behandlingen af Banko-Utsk:ts å dagens föredragningslista uppförde Utlåt.