Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då Rikets Ständer, i trogna böner nedkallande himmelens skydd och välsignelse öfver ett vördadt Konungahus och ett älskadt Fädernesland, nu åtskiljas, för att återse ett länge saknadt hem, och återtaga, hvar och en sina egentligare och lugnare värf, vare målet för alla Svenske män, inbördes täflan, att sprida sällhet och frid, att frukta Gud, ära Konungen och älska Bröderne, Under tolkandet af dessa tänkesätt, anhåller PresteSlåndet, som uppriktigt värderar Häglof], Ridderskapets och Adelns kraftiga medverkan till alla goda ändamål, att uti Eders Excellences så och Höglofl.
Ridderskapets och Adelns ynnest, förtroende och vänskap alltid få vara inneslutet.
Detta tal besvarades af Hans Excellence Herr Grejven och Landt Mar skalken sålunda:
Efter ett Riksmöte, håde långvarigt och vigtigt, samt, i anseende till de mest brydsamrua och till sina blifvande verkningar ytterst magtpåliggande öfverläggningar, särdeles utmärkt, emottager Ridderskapet och Adeln det Högvördige PresteStåndets afskedshälsning med så mycket större till» Den 19 Mars e. m. 407 fredsställelse, som Ridderskapet och Adelil under loppet deraf rönt ojäfaktiga bevis pä det Högvördiga Ståndets alltid ådagalagde Fosterlandskärlek och rena nitälskan för allmänt väl.
Ridderskapet och Adeln får derföre hembära det Högvördiga Ståndet siu lifliga och oskrymtade gärd af taksamhet och högaktning.
Det är en ärofull och hög bestämmelse PresteStåndet äger, att, genom religionens heliga läror, i folkets hjertan inplanta kärlek för dygden, Konungen och Fäderneslandet.
Ståndet återkallas nu till denna upphöjda verksamhet.
Måtte dess ädla bemödanden derutinnan krönas med framgång.
Derigenom skall säkrast Fäderneslandets sjelfbestånd, under alla skiften, förblifva tryggadt, samt det urgamla Svea Folk fortfara att vara sällt och lyckligt.
Med dessa tänkesätt innesluter Ridderskapet och Adeln sig i det Högvördiga PresteStåndets hågkomst, samt försäkrar detsamma om fortfarandet af sin vänskap och högaktning.
Deputationen blifvit på vanligt sätt utbeledsagad, afgick, under anförande af Hans Excellence Herr Grefve Piper, Carl Claes, den Deputation, som borde till de öfrige RiksStånden framföra Ridderskapels och Adelns afskedshälsning.
Grefve Brahe, Magnus'.
Vördsammast får jag hemställa, om ej Ridderskapet och 4o8 Den 19 Mars e. m.
Adeln skulle täckas förena sig med mig i anhållan hos Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken alt de tal Hans Excellence hållit å RiksSalen samt vid AfskcdsDeputatiouerne hos de Kongl.
Personerne matte uppläsas och i dagens protocoll intagas.
Ridderskapet och Adeln hördes häruti allmänt instämma.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln befallde, att de af Hans Excellence i dag hällne, af Grefve Brahe omförmälte, tal skulle uppläsas och i dagens Protocoll intagas.
Härefter upplästes: 1:0 Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens tal till H. M. Konungen på RiksSalen.
Stormägtigsle, Allernådigste Konung!
För sista gången under nu fnllbordadt Riksmöte samlade vid Eders Kongl. Maj:ts Thron, frambär Ridderskapet och Adeln uttrycken af de underdåniga tänkesätt, hvilka i delta högtidliga ögonblick så odelade lifva dess sinnen.
Då Eders Kongl. Majit, för den nu afslulade Riksdagens vidsträckta omfattning, icke velat sälta någon annan gräns, än den, som af ärendernes fulislän» Den ig Mars e. m. 4og diga behandling och afgörande utstakats, har Eders Kongl. Majit, så väl genom detta, sorn genom mångfaldiga andra bevis af Eders Kongl. Majits
Nåd och omvårdnad för Fäderneslandets bästa, gifvit en ökad anledning till dessa tänkesätt, lika dyrbara, som uppriktiga, ty de äro vördnadens, tacksamhetens och tillgifvenhetens.
Ridderskapet och Adeln, lifligt erindrande sig de mångfaldiga välgerningar Eders Kongl. Majit ■under en följd af år redan beredt åt ett tacksamt folk, hembär i dag till Eders Kongl. Majit en förnyad gärd af deras underdåniga vördnad för den förlängda tid Eders Kongl.
Majit Nådigst lermiat till Riksdagens fortfarande, och hvarigenom för Ridderskapet och Adeln jemte öfrige RiksStånden tillfälle medgifvits, alt genom allvarliga öfverläggningar och mognade beslut solia bereda så väl närvarande som kommande slägters lycka och trefnad.
Ridderskapet och Adelil hoppas, att detta mål skall blifva frugten af Rikets Ständers långvariga öfverläggningar; och Ridderskapet och Adeln äger detta hopp desto säkrare, som verkställigheten af dessa beslut och önskningar i underdånighet öfverlemna» till Eders Kongl. Majits vakande förutseende och ömma omvårdnad för allt, som kan bidraga till Fäderneslandets sällhet och lycka, Stormägtigsle, Allernådigste Konung!
Fasta äro de band af förtroende och Den 19 Mais e. tn. tillgifvenhet, hvilka vid Eders Kongl.
Majlis Person fästat Svenska Folkets kärlek; ty de äro en varaktig gärd af ett fritt folks hyllning åt en Konung, som genom sitt oafbrutna bemödande och sina dagliga omsorger allt mer och mer befästar
Sveriges lycka, anseende och sjelfständighet.
Uttrycken af denna hyllning uttalas vid alla tillfällen af Folkets röst, likasom de under alla skiften slå outplånliga i Folkets tacksamma hjertan.
— Måtte Försynen alltid vaka öfver Eders Kongl. Maj:t och Dess Konungsliga
Hus; och mätte den intill lefnadens mäst aflägsna gräns förunna Eders Kongl. Majit den sällhet och den fortfarande kraft, genom hvilka Sveriges Folk med full förtröstan äfven hädanefter emotser sälla och lyckliga tider!
Med dessa tänkesätt, till Eders Kongl. Majit nu i underdånighet tolkade, återvänder Ridderskapet och Adeln, efter fullbordade värf, till siria lugna hem, der vi aldrig skola upphöra, att för Eders Kongl. Majlts fortfarande välgång nedkalla Himmelens skyddande välsignelser.
Majlts fortfarande
Nåd och Ynnest anhålla llidderskapet och Adeln i djupaste underdånighet, att städse få vara bibehållne. 2:0 Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens tal vid afskedsuppvaktniugcn hos Hans Majit Konungen:
Den kj Mars e. m. 4"
Stormägtigsle, Allernådigsle Konung!
Efter alt hafva nied de öfrige RiksSlånden vid Eders Kongl. Majrts
Thron nyss framburit sine vördnads- och tacksamhetsbetygelser, är det för Ridderskapet och Adeln en förökad tillfredsställelse, att nu enskildt för Eders Kongl. Maj:t få i underdånighet förnya deras försäkringar om oföränderlig tillgifvenhet och trohet.
Dessa försäkringar, dem Ridderskapet och Adeln för sista gången såsom RiksStånd vid nu slutadt Riksmöte för Eders Kongl. Majit tolka, härflyta ur hjertan, innerligt fästade vid Eders Kongl. Maj:t genom minnet af redan beviste välgerningar, genom medvetandet af dem, som nu åtnjutas, samt genom förhoppningen om dem, som i en framtid genom Eders Kongl. Majrts visa omsorg skola oss beredas.
Dyrbart derföre är också för Ridderskapet och Adeln hvarje tillfälle, att till Eders Kongl. Majrt frambära dessa uttryck af vördnad och tillgifvenhet; ty det gifves ej för medborgaren något ädlare, än att inför sin Konung tolka sanningens och uppriktighetens språk.
Värdes, Allernådigste Konung, äfven nu, såsom en ytterligare gärd, emottaga förnyade uttryck af Ridderskapets och Adelns vördnad och tacksamhet; och Ridderskapet och Adeln anhåller, det Eders Kongl. Majit måtte vara öfvertygad, att de skota alltid, likasom i detta ögonblick, med uppriktiga förböner för Eders Kongl.
Maj:ts sällhet, 412 Den 19 Mars e. m, och med välsignelser för Eders Kongl. Maj:ts aldrig hvilande omsorg för Fosterlandets väl, åkalla Försynens skyddande omvårdnad.
Nåd och Ynnest anhålla Ridderskapet och Adeln i djupaste underdånighet, att alltid få vara bibehållne. 3:o Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkens tal vid Afskedsuppvaktningen hos Hennes Maj:t
Drottningen:
Stormägtigsta, Ållernådigsta
Efter slutadt Riksmöte aflägger Ridderskapet och Adeln nu hos Eders Kongl. 3VIaj:t dess underdåniga Afskedsuppvaktning, och frambär med vördnad uttrycken af den tillgifvenhet, som vid alla tillfällen utgör Ridderskapets och Adelns sällhet att till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet framställa.
Många voro de band, som förenade Eders Kongl. Maj:t med Svenska Folket; och Eders Kongl. Maj:t har allt mer och iner sett utvecklas den tillgifvenhet, som Nationen för Eders Kongl. Maj:t hyser och vid alla tillfällen önskar att tillkännagifva.
Eders Kongl. Mai:t var således redan af Folkets kärlek hyllad; och den högtidliga handling, som, af förre Ständer önskad, under detta Riksmöte gått i fullbordan, har endast gifvit ökad styrka åt denna kärlek, och förnyade bevis af trohet och tillgifvenhet.
Vittnen till denna handling, hafva Den 19 Mars e. m. 4*3 äfven Ridderskapet och Adeln instämt i förbönerne för Eders Kongl. Maj:ts sällhet; och Ridderskapet och Adeln hoppas lifligt, att dessa förböner alltid skola uppfyllas.
Ridderskapet och Adeln anhåller, alt Eders Kongl. Maj:t täcktes vid detta tillfälle emottaga förnyade uttryck af Ridderskapets och Adelns underdåniga önskningar för fortfarandet af Eders Kongl. Maj:ts lycka och välgång; och Ridderskapet och Adelil vågar derjemte försäkra, att de alltid med glädje skola omfatta hvarje tillfälle att för Eders Kongl. Maj:t nedlägga bevisen af den vördnad, trohet och tillgifvenhet, som af Ridderskapet och Adeln delas gemensamt med alla Sveriges öfrige inbyggare.
Ridderskapet och Adeln anhålla i underdånighet, att i Eders Kongl. Majrts
Nåd alltid få vara inneslutne. 4:o Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens tal vid afskedsuppvaktningen hos Hans Kongl. Höghet Kronprinsen och Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan:
Högborne Furste, Sveriges och Norriges Kronprins!
Högborna Furstinna, Sveriges och Norriges Kronprinsessa!
Ridderskapet och Adeln, som, efter slutade öfverläggningar, nu går att åtskiljas, begagnar detta sista tillfälle, att för 414 •
Den ig Mars e. m. Deras Kongl. Ilöglieter i underdånighet förnya uttrycken af deras vördnad och tillgifvenhet.
Uppriktige äro dessa Ridderskapets och Adelns tänkesätt, och de skola äfven under alla skiften af Ridderskapet och Adeln oföränderlige bibehållas.
Dessa uttryck, ej endast en tolkning af Ridderskapets och Adelns glädje och tacksamhet för de dyrbara egenskaper, genom vilka Deras Kongl. Högheter förvärfvat Sig Svenska Folkets kärlek, äro äfven en uppriktig gärd af Ridderskapets och Adelns tillgifvenhet för Deras Kongl.
Högheter, och af deras kärlek för de unga Furstar hvilka, af ömheten vårdade, äfven af Deras Kongl. Högheters vishet skola danas, alt i en framtid befordra Sveriges lycka och sjelfständighet.
Försynen, som i så många afseenden fullkomnar och vårdar Sveriges sällhet, har derå gifvit ett förnyat bevis genom Deras Kongl. Högheters yngste
Son, hvilken nedlagd i Nationens sköte, delar med sina Bröder Nationens oföränderliga kärlek och tillgifvenhet.
Denna tillgifvenhet har, om möjligt, ännu mera blifvit förökad genom det närmare föreningsband, som fästat Nationen vid Deras Kongl. Höghelers tredje Ättling.
Ridderskapet och Adeln har äfven i Folkets namn knutit detta föreningsband, och hugkomsten af denna höga Religionshandling har för Ridderskapet och Adeln ökat de glada minnen af Deras Kongl. Högheters sällhet, hvaruti Ridderskapet och Adeln, Den 19 Mars e. m. 415 tillika med Svenska Folket, så nära och så innerligen deltagit.
Af denna sällhet under alla kommande år, tillönskar Ridderskapet och Adeln vördnadsfullt Deras Kongl. Ilögheter en förtjent och ständig fortsättning, med full förtröstan att Försynen skall under alla framtida skiften underhålla och föröka den glädje Deras Kongl. Högheter nu åtnjuta, och som för Deras Kongl. Högheters utmärkta förljenster blott är en rättvis belöning.
Emottagen med nåd och välbehag, Högborne Furste och Furstinna, dessa okonstlade men uppriktiga uttryck af Ridderskapets och Adelns vördnad, trohet och tillgifvenhet, och Ridderskapet och Adeln anhålla i djupaste underdånighet att i Deras Kongl.
Högheters fortfarande
Nåd och Ynnest alltid få vara bibehållne.
Hans ExceUence Herr Gref ven och LandtMarskalken hemställde, alt så väl Kongl. Majrts
Nådiga tal till Rikets Ständer på RiksSalen, som Kongl.
Maj:ts och de öfrige Höga Kongl.
Personernes Nådiga svar till Ridderskapets och Adelns afskedsDeputation måtte uppläsas, för att i dagens Protocoll intagas.
Härefter upplästes: 1:0 Kongl.
Majrts tal till Rikets Ständer pu RiksSalen: 4if> Den 19 Mars e. m.
Ehuru detta Riksmöte fortgått mera än ett år utöfver den i RegeringsFormen fastställda tid, liar det likväl bestyrkt orubbligheten af de grundsatser, på hvilka Nationen önskar, att oafbrutet stödja sina allmänna förhållanden.
Med fullt förtroende lill sin Konungs ledning, liar den tryggat sig vid Hans grundlagsenliga tänkesätt.
Den har i minnet bibehållit året 1810, och jemfört denna tidpunkt med den närvarande.
Kallad att försvara Eder, insåg Jag genast de grundämnen till ära och sjelfbestånd, Riket ännu ägde, och det är på dem Jag byggde det system, som försäkrat Eder sjelfständighet.
Under hotande politiska skakningar, haden J grundlagt Edert närvarande samhällsskick, men detta beslut beliöfde att genom kriget och segern befästas.
Samma lycka har följt mina bemödanden på förvaltningens, som på krigets bana, och längre, än Edra önskningar vågade sträcka sig, har Försynen ledt framgången af Mina företag.
För tjugu år tillbaka räknade det gamla och krigiska Sverige icke 2,400,000 innevånare.
Dess folkmängd uppgår nu till nära 3,ooo,ooo.
Edert Statsutskott har upplyst, att Landet då trycktes af mera än 53,000,000 R:dr skuld; 44>000>000 deraf äro redan dödade.
Eder Bevillning uppgick år 1812 till ett belopp af 2,65o,ooo R:dr; den har efter liand blifvit minskad med nära en fem - Den ig Mars e. m. 417 femtedel.
Edra grundskatter hafva dessutom erhållit en betydlig lättnad.
Vid Riksdagens början gaf Jag Eder tillkänna, att Banken hade ökat sin metalliska fond med nära 1,000,000 R:dr.
Då Jag i dag slutar Ed ra öfverläggningar, kan Jag tillägga, att den under loppet af sistlidet år vunnit en tillväxt af 800,000
R:dr, utan att likväl den utelöpande sedelstocken af 3o,000,000 blifvit ökad.
Båda håfvens förening har dessutom kostat Staten en summa af 5,000,000 R:dr.
Detta arbete, hvars dristiga plan ensamt tillhör Eder, nalkas nu sin fullbordan.
Ifrån början med enhälligt bifall unders löd t, har detta företag lik väl sedan blifvit föremål för stridiga omdömen, hvilkas {underlighet för arbetets fortgång
Jag lyckönskar
Mig att hafva undanröjt.
Min förvaltning har sett sig ofta föranlåten, att hejda sin gång, för att söka ursprungen till de mötande hindren, och icke blottställa för vådliga skiften de nya krafter och den national-anda, som den framkallat.
Den har lyckats, att draga denna halfö undan missödet af borgerlig osämja och af bedröfliga följder.
Jag har kufvat ärelystnadens och vapenstyrkans retelser, och gjort dem till lydiga bundsförvandter åt Lagarne.
Mera medlare än Monark, mera vårdare af Lagarne än herrskare, har Jag sökt att upprätthålla alla lagliga och lagstiftande rättigheter, utan att dervid för66 H. 27 4i8 Den 19 Mars e. nu lora ur sigte Konungamaktens moraliska kraft.
Med ett ord, Jag har offrat allt åt de båda Rikenas förening och välgång.
Öfvertygade om deras gemensamma behof, hafva Svenskar och Norrmän upphört att utgjuta hvarandras blod och förstöra hvarandras egendom.
Jag har sökt att hos det uppväxande slägtet bereda de egenskaper, utom hvilka kraften hos medborgaren förloras.
Dessa egenskaper äro sanning och rättvisa, och genom dem skall Skandinavien blifva oberoende.
Yid helgden af den lagbundna myndighet, hvarmed de styrande beklädas, äro Folkens ära och trefnad fästade.
Sedan Jag gifvit stadga åt Edra politiska rättigheter, har grundlagens upprätthållande varit föremål för Min hela omtanka.
Jag har bevarat den orubbad.
Freden och lugnet äro hvad
Mina bemödanden hafva eftersträfvat, och att vinna dess lyckliga följder, har Jag ställt Thronen i Nationens sköte och åt dess värn anförtrott den.
Under endrägtens lyckliga inflytande kunna
Yi hädanefter förbättra Vår allmänna
Lag och genom ett klart och tydligt uttryck af dess mening lätta dess verkställighet.
Denna klarhet, lika påkallad af de rältssökande, som af domarena sjelfva, skall åt alla lemna en ny säkerhet, och lagkunnige mäns mogna granskning gifva en ledning åt de beslut, som vid nästa Riksmöte Den H) Mars e. m. i detta vigliga ämne komma alt fattas.
Det är förnämligast på arfs- och äganderätten, samt på inteckningars säkerhet, som Vi böre fästa
Vår uppmärksamhet.
Borgenärer och gäldenärer äga gemensamt behof af tillräcklig bestämdhet i detta afseende, uti den omarbetade lagen.
Jag upprepar hvad
Jag redan vid ett annat tillfälle yttrat:
Folken böra vakta sig, att likna de enskilta, som ofta förstöra allt af missförstådt nit, att på en gång vilja allt förbättra.
De böra deremot stödja sina åtgärder på tidens långsamma gång och hämta upplysning af det förflutnas erfarenhet, för att befästa och förbättra sitt tillstånd.
Låtom
Oss lugna alla intressen och så ordna
Våra förhållanden, att den, som lefver af sitt arbete, ej må behöfva frukta, att nästa dag finna utvägarne för sin bergning tillstängde.
Om Vår representation har behof af ett förbättradt skick, så glömmom likväl ej, alt Rikets fyra Stånd, sedan trenne århundraden, utgjort grundpelarne för den lagbundna Konungamakten.
Civile och Militäre tjenstemännens förbättrade lönevilkor voro af behofvet påkallade, och Jag har derföre sett med tillfredsställelse, att öfverskotten af StatsVerkets inkomster blifvit till detta nyttiga ändamål af Eder anvisade.
Med samma känsla har Jag äfven erfarit de gjorda ansla66 H. 37 * 4ao Den 19 Mars e. ra. gen till Rikets försvar, Armeens materiel och den allmänna undervisningen.
Jag bör äfven betyga Eder
Min erkänsla för antagandet af Min proposition till förmån för fastighetsägare.
Den sålunda grundade crediten lofvar en lycklig inverkan på äganderättens fortsatta befästande, och blir af en ännu allmännare nytta, om samma system med urskilning fortsattes.
De önskningar J yttrat i afseende på en fastställd tull å införseln af utländsk spannemål, hafva, genom Min Förordning i detta afseende, blifvit förekomna, och Jag äger ali anledning hoppas, att detta beslut skall blifva lika välgörande för handeln, som för jordbruket.
Yåra förbindelser med främmande Makter lemna ingenting öfrigt att önska, och grannsämjan hvilar på de mest vänskapliga förhållanden.
Yår sjöfart bör vänta en ny utvidgning, så väl i Medelhafvet och Svarta Hafvet, som på de Amerikanska farvattnen; men ingen fördel vinnes utan stora kostnader, och handeln, som lifvar allt, brafver, utom Vårt område, det kraftigaste understöd af diplomatikens och sjöstyrkans verksamhet.
Innan Jag går att förena
Mig med den Konung, som upptog Mig till Sin Son, känner Jag Mig lycklig, att, genom Mina tjensler, hafva förvärfvat
Mig rättigheten, att säga Eder:
Förs tån Eder Regering; det goda den uträttat gifver
Eder en ledning
Den 19 Mars e. m. 421 dertill.
J veten, att jag alltid funnit
Min sällhet i det allmännas, och Jag fortfar att nedkalla den Allsmäkliges skydd, dess bistånd och himmelska välsignelse öfver Fäderneslandet.
Med stöd af RegeringsFormens 109 § förklarar Jag detta Lagtima Riksmöte slutadt, och förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, alle samteligen och hvar och en i synnerhet, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. 2:0 Kongl. Maj:ts Nådiga svar till Ridderskapets och Adelns AfskedsDeputation: Gode Herrar af Ridderskapet och Adeln!
Jag emottager alltid med nöje hvarje förnyadt uttryck af Eder tillgifvenhet.
J kännen redan de tänkesätt, Jag för Eder hyser.
J håfven varit i tillfälle att uppskatta det goda, Jag sökt åstadkomma, och Jag delar Edia förhoppningar om en lycklig framtid för Fäderneslandet.
J skolén aldrig förgäta, Gode Herrar, att Adelns ursprungliga bestämmelse kallar den, att omgifva och försvara KonungaThronen, samt att bereda inbördes förtroende och tillgifvenhet emellan Regenten och Folket.
Min välvilja skall följa Eder till Edia hemvist, dit J nu återvänder», och Jag är förvissad, att J, genom nyttiga efterdömen för Edra Medborgare, skolén gifva både Mig och Fäderneslandet förnyade och fortfarande vedermälen af Edert nit för det allmännas väl. 43* Den i<) Mars e. m.
Jag förblifver Eder med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. 3:o Hennes Maj:t Drottningens Nådiga Svar till Ridderskapets och Adelns AfskedsDeputation: Gode Herrar af Ridderskapet och Adeln!
Jag emottager med erkänsla uttrycken af Ridderskapets och Adelns tillgifvenhet.
Edra önskningar för min sällhet kunna ej vara uppriktigare än mina dagliga förböner till Himmelen för Fäderneslandets välgång, hvilken äfven utgör Eder egen.
Utan att hafva tagit kännedom om de särskilta delarne af Edra öfverläggningar, har Jag likväl varit i tillfälle, att af besluten dömma till det helas gång, och Jag har med tillfredsställelse funnit, att Edert Stånd varit ledt af nit för allmänt väl och af ett rättvist förtroende till Eder Konungs Landsfaderliga afsigter.
Min Krönings-act har lemnat
Mig ett nytt och värderadt bevis på enhälligheten af Edra tänkesätt, hvaraf Jag kännt Mig lifligen rörd.
Jag beder Ridderskapet och Adeln, att alltid vara försäkrade om Min Kongl. Nåd och bevågenhet. 4:o Hans Kongl. Höghet Kronprinsens och Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans
Nådiga svar lill Ridderskapets och Adelns AfskedsDepulalion:
Den 19 Mars e. m. /p 3 Till Ridderskapet och Adeln.
Edra tänkesätt äro dyrbara för Mig och Min Gemål, och Vi emottaga alltid uttrycken deraf med gemensam tillfredsställelse och erkänsla.
Ridderskapet och Adeln har under detta Riksmöte särskildt ökat sina anspråk på Vår tacksamhet, genom den välvilliga omtanka, som de med de öfriga Stånden visat för Våra Söners uppfostran; och Vi åge för liflig del i Deras och Fäderneslandets framtida öden, att icke känna hela värdet af de förhoppningar, sorn äro Vår Föräldravård anförtrodde.
Jag lyckönskar Er, Mine Herrar, att nu hafva fulländat
Edra vigtiga öfverläggningar, och Jag hoppas, alt de tagne besluten skola rättfärdigas af erfarenheten genom deras allmänna nytta.
Vår tid har ännu många önskningar att uppfylla, men Vi kunna glädja oss, att de redan gjorda framstegen fortgått i en rigtning, som skall varsamt, men säkert, leda till deras mål.
Emottagen, Mine Herrar!
Min och Min Gemåls upprigtiga försäkran om
Vår synnerliga ynnest och bevågenhet.
Hans Excellence Herr Grefve Piper, Carl Claes, återkom nu med Ridderskapets och Adelns AfskedsDepulation samt återförde de öfrige Respective Ståndens helsningar till Ridderskapet och Adeln.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Rid - 4*4 Den 19 Mars e. m. derskapet och Adeln behagade tillåta, att Herr LandtMarskalken finge anmoda Hans Excellence Herr Grefve Piper, att för Ridderskapet och Adeln uppläsa de af honom, såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns AfskedsDeputation till de öfrige Respective RiksStånden, hällne tal, för att i dagens Protocoil intagas.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefve Piper uppläste berörde
Tal, så lydande: Till Högvördige PresteStåndet:
Efter fullbordade värf, under ett långvarigt och i så många afseenden vigtigt Riksmöte, får Ridderskapet och Adelil, genom oss sine Deputerade, frambära sin afskedsliälsning till Högvördige PresteStåndet, hvilket med ett så upplyst nit medverkat till besluten för allmänt bästa, och under troget uppfyllande af sitt höga och vigtiga kall, att föra fridens och samdrägtens språk, kunnat ett agtningsvärdt efterdöme i sammanjemkande af öfverläggningarne, till beredande af gemensamt väl.
En framskridande upplysning verkar alltid ett allmännare deltagande uti offentliga angelägenheter, och åstadkommer derigenom inom NationalFörsamlingen en mera skiftande vexling i meningar och framställningar, rörande de särskilta ärenderna.
Om våra öfverläggningars
Den 19 Mars e. m. 4^5 område, i följd häraf, blifvit betydligen utvidgadt, skall likväl omdömet säkrast stadga sig genom en dylik mångsidig behandling; och om äfven besluten öfver de vigtiga ämnen, som varit under Öfverläggning, — ämnen, om hvilka tänkesätten i alla tider varit delade, — kunna till en del ses ur olika synpunkter, våga vi dock hoppas, att den upplyste medborgaren skall göra rättvisa åt våra bemödanden, och att den erfarenhet, som blifvit samlad under detta långvariga Riksmöte, äfven skall vara af nytta för efterkommande representanter, och, rätt använd, föra dem ännu närmare det stora målet: