Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Landtm, nu till R. o. Ad., om Ståndet behagade bemyndiga honom att, jemte de öfriga Ståndens Talmän, hos fl. M.
Konungen anmäla det förhållandet, alt riksdagsärendena böra vara till slut bragta nästa Onsdag den 16 dennes.
Ånyo föredrogos Const.Utsk:s den 4 och 7 dennes på bordet lagda mern.
N:o 1 19, med anledn. af åtskilliga till nästa riksdag hvilande förslag till grundlagsändring.
Cederström har emot mitt yttrande anmärkt, att återremiss måste äga rum, då R. o. Ad. icke gillar de grundlagsförslag, som från Const.Utsk. inkomma.
Detta bestrider jag ingalunda.
Jag yttrade till och med, att afslag skulle uttryckas i de ordalag, som vid ett sådant tillfälle gro vanliga.
Hr Gripenstedt har anmärkt svårigheten för Exped.Utsk. att expediera riksdagsbeslutet, i anseende dertill, att man icke hade reda på de §§, som blifvit hvilande till grundlagsenlig förändring, eliel' i hvilken ordning de borde förekomma.
För riksdagsbeslutet behöfves icke annat än ett uppräknande af de §§, som blifvit hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Dessa §§ återfinnas i hvarje Const.Utskrs betänk., som vunnit R.
Sits bifall, eller i hvarje berättelse om de omröstningar, som i förstärkt Const.Utsk. ägt rum.
Exped.- Utsk. har således icke annat att göra, än alt uti riksdagsbeslutet uppräkna alla dessa tjtj.
Att vid hvar och en af dem förklara, att den §:n skall förändras, i händelse en 174 Den i i J u 11 i f. ai. annan icke förändras, och den §:n skall ej förändras, i händelse en annan förändras, skulle hafva lill följd, alt riksdagsbeslutet väekte åtlöje hos den läsare, som icke afhört våra öfverläggningar, eller kände ordningen mellan våra beslut.
Om jag får lof att uppläsa några rader ur sista riksdagsbeslutet, så torde deraf klarligen förnimmas, att intet annat än §§:nes upräknande behöfves. 82 §:n rikdsdagsbeslutet börjar sålunda: ”Med stöd af 56 och 81 §§:na Reg.Ftn, samt i den ordning förstnämnde § utstakar, hafva Vi till nästkommande R.
St. öfverlemnat att besluta 0111 följande af vårt Coust.Utsk. beredda och såsom våra utlåtm hvilande förslag till grundlagsändringar, medelst upphäfvande, tillägg, rättelse eller förklaring: 1:0 uti 5, 6, 7 8, 9, 10, 11, 13, i5, 26, 28, 34, 35, 38, 4?. §§:na 2 mom. 4^, 106 och 107 §§:na Reg.Frn” o. s. v. — Hvad som förut varit tillräckligt i detta afseende måtte vara det äfven nu, ty då de §§, uti hvilka förändring är föreslagen, uppräknas i riksdagsbeslutet, finner man sedermera i Const.Utskts betänk, hvad de angå.
Dernäst har man sagt, att utan den handledning, som Const.Utsk. nu lemnal, vore det svårt att hitta rätt uti labyrinten.
Det är ganska sannt, och det är följaktligen förtjenstfullt af Const.Utsk. att hafva velat lemna en vägledning.
Men denna hafva vi redan erhållit genom dess mern.
Om Iixped.Utsk. och nästkommande
Ständer behaga läsa dem, sa hafva de derigenom tillräcklig underrättelse.
Utsk. har dessutom icke inskränkt sig till att icke blott gifva en vägledning, utan det har bestämdt föreskrifvit, att nästkommande R.
St. icke få gå tillväga annorlunda än på ett visst sätt.
Man har väl åberopat, att riksdagsbeslutet vid förra riksdagen innehölle ett stadgande af enahanda beskaffenhet, som det Const.Utsk. nu föreslagit; men dervid förekommer den skilnad, att i förra riksdagsbeslutet, hvars innehåll i detta hänseende jag uppläste förra gången jag hade ordet, upptoges detta blott såsom en förklaring.
I Consl.Utsk:s nuvarande förslag nämnes deremot alldeles ingen förklaring, utan Utsk. begagnar ganska afgjorda ordalag, så lydande: ”det livarken öfverläggning eller beslut om de nu föreslagna lydelser må vid nästa riksdag äga rum förr, än de i mem:n N:is 38, 68, 85 och io5 framställda och lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagna förslag såsom ett hell äro godkända.”
Det är skilnad på anmälan och på sådana bestämda föreskrifter som de sistnämnda.
Ilar är sagdt, att Const.Utsk. uti betänk.
N:o 68 gjort ett förbehåll, hvilket nu, då detta betänk, af R.
St. är antaget, måste honoreras. R. o. Ad. är för sin del utan skuld dertill att detta betänk, blifvit antaget , emedan Ståndet afslagit det, hvarefter förstärkta Const.Utsk. förklarat det böra hvila till nästa riksdag.
Jag får dessutom fästa uppmärksamheten derpå, att det förbehåll, som Utsk. gjort i betänk.
N:o 68, icke är alldeles lika med det som Utsk. nu fram - Den 12 Juni f. m. ställt.
Det säges nemi. i betänk.
N:o 68 sid. 7, att ingen af lie nyssnämnda 4 frågorna — nemi. förslag till grundlagsändringar— till nästa Ständer öfverlemnas utan uttrycklig förklaring, alt den icke kominer under öfvervägande 1 annan händelse,” (Ste.
— Förklaring måtte väl vara någonting annat än ett förbud.
Då Utsk. 1111 icke nöjt sig med en blott anmälan utan sträckt sin åtgärd ända till ett förbehåll, så innebär sådant, efter hvad mig synes, en far håga, ali nästkommande R.
St. skola vara utan eftertanke och behöfva förmyndare för att icke gå förvändt lill väga.
Om de nya grundlagsändringsförslagen har det blifvit sagdt, alt de icke innehölle någonting.
— Om de det icke göra, så frågas, hvarföre Const.LJtsk. med dem framkommit.
Säkert är åtminstone, att om de intet innehålla, så äro de hvarken nödiga eller nyttiga.
Men ifall de verkligen skulle innefatta någonting till förtydligande eller fullständigande af det nya representationsförslaget, så hemställer jag, huruvida det icke vore bättre att vänta med dessa förändringar till dess man får se om förslaget verkligen blifver antaget, än alt nu vid riksdagens slut göra sig besvär med ingåendet uti en granskning, som kanske ändock blifver fruktlöst arbete.
Slutligen har man sagt, att det skulle kunna föranleda till votering uti förstärkt Const.Utsk., om R. o. Ad. nu icke ville, i likhet med Borgare-och Bo ndeSlrn, godkänna Consl.Utsk:s förevar. mern.; och man har frågat hvarföre vi nu mot slutet af riksdagen skulle vilja tillställa ett sådant krångel.
Måhända torde det tillåtas mig att vända denna fråga till Const.Utsk:s egna medlemmar och hemställa till dem, hvarföre de just nu mot slutet af riksdagen kommit fram med dessa tillställningar.
Om det än skall blifva omröstning i förstärkt Const.Utsk., hvilket går mycket fortare än att här tvista om saken, så frågas: huru långt skall denna votering sträcka sig?
Månne man vill rösta både om grundlagsförändringarna och om vägvisaren?
Det torde väl blifva nödvändigt att erinra, det den sednare icke hör till grundlagsfrågor, och alt således Const.Utsk. är obehörigt att med den sistnämnda taga samma befattning, som med de förra.
Om 2 Stånd stanna emot 2 ang:de vägvisaren, så mäste hon förfalla.
Under sådana förhållanden och under den formella felaktighet, hvari Utsk:s mern. framkommit, finner jag ingen annan utväg, än att, på sätt Frih.
Cederström yrkat, återremittera alltsammans.
Om derpå aldrig skulle komma något svar, så verkar det på saken icke det ringaste; ty af Const.Utsk:s förra mern. och betänk:n är i alla fall kändt hvilka §§, som blifvit föreslagna att förändras.
Dem kan Exped.Ulsk. i alla fall införa i riksdagsbeslutet; och då de förslag till förändringar, som uti det förevar. förslaget tillkommit, icke äro af någon vigt, emedan de, på sätt eu ledamot af Const.Utsk. yttrat, icke innehålla Den 12 Juni f. m. något nytt; så lärer ock deras hvilande intill nästa riksdag vara öfverflödigt.
I afseende på förstadelen af Const.Utsk:s mern. instämmer jag med Hr von Hartmansdorff, och det så mycket hellre, som riksdagsbeslutet icke får och icke kan innehålla något annat än de nakna hvilande förslagen till grundlagsändringar, Öfver hvilka vid nästa riksdag skall med ja och nej beslutas.
Att i det mern., som upptager de hvilande grundlagsändringsförslagen, äfven hafva låtit inflyta nya förslag lill grundlagsförändringar, är en egenhet, i afseende hvarpå jag icke kan annat än biträda Hr von Hartmansdorff, att det är mera än olämpligt; men jag kan icke biträda honom deruti, att förklara grundlagsförändringarna för obehöfliga och onyttiga, samt derigenom afslå dem, emedan jag icke är bland deras antal, som anse att man vid första riksdagen kan afslå förslag till grundlagsändringar.
Emedlertid kan icke nekas, att det sammanblandande af olika ämnen, som Const.Utsk. i detta mern. tillåtit sig, utgör en anledn. till återremiss; men emot en sådan återremiss talar åter ett annat skäl, nemi. att Hr Frih. o. Landtm, framställt och Ståndet beslutat, att inför K.
M. anmäla att riksdagsärendena äro fulländade, hvilket dock af detta mein. synes, att de icke så äro.
Exped.Utsk. skall ovillkorligen uppsätta §§ i riksdagsbeslutet, innefattande fullständigt alla de till hvilande beslutade grundlagsfrågor och äfven de i detta mern. intagna.
I händelse Hr von Hartmansdorffs mening skulle göra sig gällande, så medför den ovillkorligen en återremiss lill Const.Utsk., roed förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanke, det grundlagsförändringarna äro obehöfliga, och kan Exped.Utsk. icke uppsätta riksdagsbeslutet rör:de de hvilande grundlagsändringarna förr än denna fråga blifver slutligen afgjord.
Jag skulle således hemställa, om det icke vore mycket lämpligare, att R. o. Ad. förklarade att Const.Utsk. vore oberättigadt att afgifva något sådant förslag i afseende på riksdagsbeslutets uppsättande, som det hvilket finnes uti Const.Utsk:s nu förevar. mein.
Grundlagen bestämmer huru dermed skall förfaras.
Hvad åter de nu föreslagna grundlagsförändringarna beträffar, så skulle jag tillstyrka att R. o. Ad. ville låta dervid bero; ty detta hindrar icke kommande R.
St. att upptaga dem till pröfning och förkasta hvad de finna oantagligt.
Hr Gripenstedt, Jo h. A u g.:
Jag anhåller att i korthet få förklara anledncn till det meni., som nu är under R. o. Ad:s öfverläggning, och äfven göra några anmärkn:r mot de framställningar, som här hafva blifvit gjorda.
Det hade visserligen varit mycket lättare för Const.Utsk. att endast sysselsätta sig med det stora reformförslaget, som nu hvilar Den 11 Juni f. ni. '77 lill grundlagsenlig behandling vid nfista riksdag; men då Const.- Olsk. icke ansåg sig kunna smickra sig med någon visshet om dess antagande, så trodde det sig äfven böra söka att i möjligaste målto förbättra det gamla.
Delta förhållande har haft den påföljd, att a:ne förslag måst komma att existera bredvid ' hvarandra.
Det ena är det nya förslaget och det andra består af föreslagna och af R.
St. bifallqa förändringar uti det gamla.
Det är klart alt dessa båda förslag måste stå till hvarandra lili det förhållande, att om det ena antages, så förfaller det andra.
Det är tydligt, alt om Gunst.Ulsk., utan att vidare yttra sig om saken, hade öfverlemna! ilen handlöst till nästkommande R.
St., så hade det blifvit svårt, ja nästan omöjligt, för dem att reda dessa complicerade förslager, och Ut'k. har derföre velat gifva en ledning åt kommande R.
St. och deras Coust.Ulsk.; men Utsk. äger icke ensamt rätt att föreskrifva dem huru de böra förfara, utan dertill fordras R.
St:s bifall, hvilket bör inkomma uti riksdagsbeslutet, såsom den enda handling, hvarefter blifvande Ständer hafva att rätta sig.
För detta ändamål har Const.- Ulsk. nu framställt det förhållande, som existerat emellan det nva representationsförslaget och de särskilda föreslagna grundlagsförändringarna.
Dessa sednare sönderfalla, såsom uti meni. synes, ut i ?.:ne större a fdel ningar, nemi. sådana, som äro alldeles oberoende af det nya representationsförslaget, och sådana, som, ehuru de egentligen utgöra förslag lill förändringar uti det gamla, likväl afven kunna inflyta uti det nya.
Sedermera förekomma äfven sådana förändringar, hvilka ovillkorlieen måste förfalla, såvida det nya antages.
Detta är icke något nytt påfund af Utsk, utan Ulsk. har blott uppfyllt en pligt, då det framlagt detta mern., och denna pligt stödjer sig på Utskts tillkännagivande i meni.
N:o 68, hvilket mern. redan varit underkastadt R.
Sits pröfning och blifvit af dem bifallet.
Det är, såsom jag sagt, i full conseqvens med mein.
N:o 68, som Utsk. framkommit med dessa alternativa förslag, och för att ådagalägga detta, ber jag att få uppläsa hvad Utsk. uti mern.
N:o 68 sid. 7 yttrat.
Der förekommer försten uppgift på hvilka tnemtr, snm dermed stå i sammanhang, och sedan yttrar Ulsk.:
"För den händelse att nu afgifna förslag med eller utan ändring skulle antagas att till nästa riksdag hvila, måste Utsk. göra det förbehåll, alt ingen af de nyss uppgifna fyra frågorna lill nästa Ständer öfverlemnas utan uttrycklig förklaring, att den icke kommer under öfvervägande i annan händelse, än att närvar, förslag, i den form det vid denna riksdag erhållit, blifvit antingen af R.
St. eller Konungen ogillodt.’’
Detta är uppenbarligen till ord och mening detsamma som Utsk. nu framställt tillR.
St., och hvilket förbehåll
Utsk. har föreslagit måtte upptagas uti riksdagsbeslutet till efterrättelse för kommande Ständer.
Hvarföre nu icke vilja godkänna 26 II. 2 i 1 ;S _ Den la Juni f. m. elen åtgärd, som Const.Utsk. vidtagit, som helt och ha Het livilar på Ständernes eget förut fattade beslut, ty mein.
N:o 68 är bifallet?
Att här ens kan finnas några, som icke vilja godkänna Const.Utsk;s nu föredragna mern., feder mig verkligen till den tanke, att de icke så noga jern fört det med hvad som står uti mein.
N:o 68; ty då vore det en något för stor inconseqvens; och hvartill skulle det väl leda?
Icke har det varit för sitt nöje, som Coust.Utsk. företagit detta mödosamma göromål att utarbeta detta mein., utan det har varit för att skaffa en hjelpreda för kommande R.
St., neli derföre har Utsk. hemställt, att R. o. Ad. samt de öfriga RiksStm behagade gifva deras bifall dertill att uti riksdagsbeslutet under den nummer, der grundlagsförändringarne upptagas, äfven må upptagas den ordning, i hvilken de höra förekomma.
Hvar och en, som gjort sig mödan alt genomgå Const.Ulskts särskildta mern. och förslag, skall inse, att de måste — jag nyttjar ordet måste — komma j den nu uppgifna ordning; ty om de förekomma i någon annan, så upphäfva de hvarandra.
Hvad vidare angår de så kallade nya grundlagsförändringarna, så äro dessa icke egentligen några nya förändringar, utan dermed förhåller sig sålunda, att i mern.
N:o 68 ville Utsk., för att ieke vidare belasta del deruti framställda nya förslaget med en hop alternativa lydelser, ej der upptaga de förändringar, som blifvit föreslagna uti det gamla; sådant hade visserligen varit möjligt, men det hade inväft saken och gjort den mycket svårare att behandla.
Det är således endast att sätta det nya förslaget uti närmare öfverensstämmelse med de förändringar, som vid denna riksdag blifvit beslutade uti det gamla, som Coust.Utskrs nu förevar, meni. alser; så t. ex. i afseende på j5 §;n Reg.Ftn hafva R St. vid denna riksdag beslutat alt näst efter orden — ”tjene lill efterlefnad, såvida ej ändring deruti sökts och vinnes,” skulle inflyta ett tillägg af orden: ’’i den ordning R.
Utsk. föreslår nu, alt i händelse mein.
N:o 68 vid nästa riksdag anlnges, så borde der äfven komma att inflyta detta tillägg.
Alt delta förefaller herrarne dunkelt, kan icke förundra mig, då herrarne icke haft tillfälle att så noga följa sakens behandling och troligen icke heller gifvit sig mödan att genomgå Ulsk:s alla särskildta betänkm och förslag; roen då detta mein.
N;o i 19 är en nödvändig hjelpreda för eli blifvande Coust.Utsk , som skall ordna dessa föi ändringar, så anhåller jag vördsamt 0111 Hr Frih. o.
Landtrnts propos. på så väl godkännande af de framställda alternativa lydelserna, som upptagande uti riksdagsbeslutet af den föreskrift, hvilken Utsk. föreslagit.
Jag anhåller äfven hos R. o. Ad., att R. o. Ad. täcktes gifva sitt bifall till denna min hemställan, hvilken öfverensstammer med hvad Borgare-och BondeSttn beslutat.
Om än R. o. Ad. samt PresleSt. skulle fatta ett annat beslut än dessa båda andra Stånd, så är det dock en gifven sak, atf frågan Den ia Juni f. m. >79 lommel' alt gå lill förstärkt Const.Utsi., hvilket endast skulle leda till tidsutdrägt.
Hvarföre då icke så gerna godkänna mern. genast?
Om det icke godkännes af R. o. Ad. samt PresteSt., så btifver också en följd, att Exped.Utsk., som från i Stånd liar fått sig uppdraget att låta i riksdagsbeslutet inflyta de uti detta mein. föreslagna grundlagsändringar och öfriga föreskrifter, komme uti förlägenhet huru det skall förhålla sig, och detta kan slutligen leda derhän, om alla Stånden ställa sig på sina höga hästar, att vi kunna få förstärkt Exped.Utsk.— Hvarföre, när endast 3 dagar af riksdagen återstå, förorsaka ett sådant bråk, då det är så enkelt att godkänna förslaget och derigenom komma ifrån alltsammans?
För alt bestyrka det Const.Utsk. varit obefogadt ali framkomma med något förslag för Exped.- Utskls tillgöranden, ber jag att få uppläsa i mom. af 36 §:n Riksd.Ordn; den lyder sålunda: ’'Utom förenämnda i Reg.- F:ns 53 § omförmälda och föreskrifna Utsk., äga R.
St. att välja och förordna ett Exped.Utsk. bestående af 12 ledamöter, för att uppsätta ej mindre de expeditioner, som under riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven riksdagsbeslutet, och alla sålunda författade handlingar till R.
St:s justering öfverlemna; och äge Hofcancelleren, eller den hans embete företräder, rättighet att i Utsk. öfvervara riksdagsbeslutets justering ide delar deraf, som röra Konungens yttranden.
Häraf lärer väl en hvar linna, att det är vid justering inom Stånden, som Exped.Utsk:s förslag till riksdagsbeslut eller andra skrifvelse!- kunna rättas, om de äro felaktiga; men ovillkorligen måste de af Stånden antagas, om de äro ordagrannt med R.
St:s beslut öfverensstämmande.
Alt då Const.Utsk. tror sig berältigadt att inkomma med ett förslag, som gör ändringar uti hvad Exped.Utsk. möjligen skulle kunna på grund af fattade beslut expediera, det lärer den siste talaren få medgifva icke vara öfverensstämmande med grundlagen; ty R.
St. kunna icke besluta huru Exped.Utsk. skall uppsätta expeditionerna.
Grundlagen känner inga så beskaffade instrwclioner för detta Utsk.
Således itererar jag hvad jag förra gången yttrade, att hvad Const.Utsk. föreslagit, i afseende på hvad som bör intagas uti riksdagsbeslutet, icke kan till pröfning upptagas.
Hvad åter de föreslagna grundlagsförändringarna beträffar, så har jag jemväl förklarat, att R. o. Ad. bör låta dervid bero, då Exped.Utsk. icke lärer kunna tveka att äfven upplaga dessa bland de beslutade grundlagsförändringarna.
Detta betänk, innehåller t2tne särskildta ämnen.
Det ena är förslag till några, oell icke så få, grundlagsändringar.
Det andra åter är förslag till föreskrifter för kommande R.
St., huru de skola sig bete, då de grundlagsförändringar, hvilka Ständerne un - I) c* 11 12 «J u i» i f. ai. iler denna riksdag förklarat hvilande till grundlagsenlig behandling, förekomma till afgörande vid nästa riksdag.
Mången torde undra hvartill en sådan instruction beliöfves, men skalet är följande: Coust.Utsk. har, såsom hvar och en vet, uppgjort vidlyftiga förslag till förändringar uti representationssättet.
Det skulle möjligen kunna hända, att dessa förslag icke antoges.
I sådan händelse komme åtskilliga grundlagsförändringar, som hänga tillsammans med representationsförslaget, att förfalla.
Men ConstUtsk., som, hellre än att inskränka grundlagsförändringarna till det möjligen ringaste antal, synes hafva ansett såsom en fördel att bringa dem till rätt många, har varit betänkt på, att om detta förslag icke hufvudsakligen antages, så skulle likväl åtskilliga andra förändringar kunna äga rum.
Det är för en sådan händelse, som det uppgjort alternativa förslag.
Följden deraf är, att somliga §§, såvidt jag kunnat fatta, äro utsatta för arne ja lill och med 3:ne alternativa förslag.
I stället att göra en fullständig utskrifning af dessa särskildta systemer för grundlagsändringar, så har Const.TJtsk. förklarat, att man icke får företaga ett visst förslag förr än ett annat förfallit, och om det skett, så skall man bete sig så och så, för att icke betaga sig möjligheten att göra ännu andra förändringar, som man möjligen kumle önska.
När det förstärkta Const.Utsk. har, emot de flesta Ståndens beslut, till grundlagsenlig behandling gillat åtskilliga af ifrågavar. ändringar, så har det visserligen varit en riktig omtanka af nuvar.
Const.Utsk. att hjelpa nästkommande Cons!
Utsk. från att möjligen gå vilse med molsträfviga Ständer och att sålunda lenina sin efterträdare en vägvisare innan det upphörde med sin egen verksamhet, ålen Utsk. bar gått ännu längre, ty det har velat ålägga nästkommande It.
St. att följa vägvisaren.
Det förhåller sig likväl med denna såsom med andra skriftliga vägvisare, utgifna till resandes beqvämlighet, alt ingen är skyldig att följa deni, utan man kan begagna dem, om man så för godt linner.
St. äro visserligen obehindrade alt följa Coust.Ulsk:s vägledning, om den är grundlagsenlig; meri dä beliöfves hon icke, och derutöfver kan intet åläggas nästkommande R.
Det är följaktligen i min tanke både onödigt och obehörigt att vilja gifva en sådan instruction.
Const Utsk. har, till stöd för sitt för farande i detta fall, åberopat, att Sländerne vid i834—1835 årens riksdag äfven pålagt nuvar. R. St., genom riksdagsbeslutet, att gå till väna på ett visst sätt i hänseende till de hvilande grundlagsfnrändringarnes behandling.
Det står nemi. i 82 §:n af i835 års riksdagsbeslut: ”Och som, derest endast delta sistnämnda förslag skulle godkännas, sådant möjligen k unde leda derhän, att vid ett längr e eller fullkomligt (lteblifvande af lagtima riksdagar R.
SI:s motionsrätt ginge förlorad; bafve vi härigenom velat förklara, ali vi antagit de i nästföregående Den 1a Juni f. m. arne punkter upptagna förslag alt
Ii vi la lill nästa riksdag, under förutsättning, att frågan om lagtima riksdags återkomst på bestämd tid bör af begge statsmakterna först vara bifallen, innan det sednare förslaget kan företagas till pröfning.
Detta är blott ett tillkännagifvande, på det man icke skulle tro alt R.
St. bandlat i motsägelse med sig sjelfva.
Jag anser likväl äfven detta förklarande hafva varit öfverflödigt, emedan det naturligtvis är på grund af Const Utskts af Ständerna godkända förslag, som deras beslut skola uppställas till ny omröstning, och i dessa förslag finnas naturligtvis införda alla sådana förhållanden, som böra tagas i betraktande vid det slutliga afgörandel.
Jag tror således, att ifrågnvar. förslag icke bör af R. o. Ad. antagas utan afslås.
Dernäst komma åtskilliga förslag till grundlagsförändringar och tabeller åtföljande förslaget.
Dessa framställningar äro till sin beskaffenhet ganska oskyldiga.
De innefatta, så vidt jag kunnat inhemta, ingenting annat än förslag till den förändrade nummerföljd, som blifver nödvändig, om Reg.Ftu och Riksd.Ordn. sammanslås, så atl i det nya förslaget blifver den § den 124, hvilken nu är den 106 o. s. v. Sedermera förekommer, att när det förut på ett ställe stätt ”sammankommer,’’ liar CJtsk föreslagit ”sammankommit, ” cl. v. s. en förändiing uti tiden, från presens till perfectum.
Slutligen har Utsk. äfven ansett det oriktigt, då det i den nu gällande grundlagen heter ”Rikets Ständer,” och föreslagit, att denna benämning mätte utbytas mot ”Riksförsamlingen;” hvarjemte Const.- Utsk. blifvit kalladt ”G r u n d
I a g s U t s k o 11” och SlatsUtsk. för ”Gra n sk ni ngsU t s-ko 11.” R. o. Ad. torde finna, att dessa förändringar icke äro af något inflytande, och att de, så länge den ifrågaställa representationsförändringen icke är anlagen, svårligen kunna hänföras till dem, som 81 §:n Reg.Ftn benämner högst nödiga eller nyttiga.
Då andra dylika småsaker ändock svårligen kunna vara på förhand fullständigt iakttagna, så hemställer jag, alt R. o. Ad. mätte förklara dessa ändringar hvarken vara högst nödiga eiler nyttiga, samt ogilla vägvisaren.
Behofvet för R.. o. Ad. att om denna falla ett bestämdt beslut synes deraf, att i händelse 2 Stånd stanna emot 2, så förfalla frågorna; men om 3 Stånd fatta ett lika beslut, så kommer saken icke heller till förstärkt Const.Utsk.; ty det är icke någon grundlagsfråga.
Men då Utsk. i samma betänk., hvarest denna vägvisare finnes intagen, äfven framställt förslag till grundlagsändringar i afseende på hvilka antingen 4 RiksStånds sammanstämmande beslut, eller omröstning i förstärkt Const.- Utsk. erfordras; så kan Hr Frih. o.
Landtm., om meniugarne skulle vara delade i afseende på dessa framställningar, icke göra propos. till bifall eller afslag på det hela.