Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd stanna mot Stånd; men att detta under andra förhållanden alldeles icke behöfde inträffa, det kan jag så mycket mera antaga, som redan under närvarande förhållanden samdräglen väl kan bibehållas, kunnande jag åtminstone intyga, att i det Utskott, deri Den 13 Mars e. m. 305 deri R. o. Ad. liar visat mig den hedern att 111ig invälja. jag, allt efter mitt inträde, icke har sett låda annat än den fullkomligaste endrägt och sämja.
Af dessa anledn:r, och i följd af den vigt, som jag anser en följdriktig tillämpning af en gilllig befunnen princip böra äga, mäste jag på det starkaste tillstyrka antagande af del nu gjorda förslaget; och såvida Ståndet antager principen af ståndsval, så förefaller det mig, att det måste vära meningen, ali hvarje Stånd äfven bör utvälja de redbaraste, de insigtsfullasle, bästa och skickligaste ibland sina ledamöter lill riksdagsmän.
Således förmodar jag också, alt det icke skall uppslå någon svårighet vid Utsk:ns sammansättning, om de båda kamrarna äro förbundna ali lill eli visst antal af ledamöter hålla sig inom hvarje Stånd.
På dessa grunder tillstyrker jag antagande af Hr von Hartmansdorffs förslag i denna del.
På grund af min vid Coust.Utsk:s betänk, bifogade reservation, får jag vördsamt tillstyrka bifall till Hr von Hartmansdorffs förslag. öfverläggningen ansågs 1111 fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. 0. Ad. behagade förklara 15 punkten af Hr von Hartmansdorffs förslag utgöra R. 0. Ad:s gemensamma tanke.
Ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. förklarade, alt nej härvid varit öfvervägande.
Vidare föredrogs 28 punkten af Hr von Hartmansdorffs förslag till gemensam tanke, innehållande, uti 114 § Bcg.F. lemnäs oförändrad, utom hvad angur del sätt för pr ivilegii-fr ugors behandling, hvilket under punkten 22 upptaget är.
Härvid upplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, den del af dess vid Utskrs mern. fogade reservation, som hade afseende på Reg.F:s 114 Sj, hvarefter Hr von Hartmansdorff yttrade:
Sora den 22 punkten i mitt förslag är förbigången, så anhåller jag alt i stället för de ordalag, som nu i 28 punkten äro uppgifna, det endast må hela, att R. 0.
Ad. antager såsom sin gemensamma tanka, ali 114 § Reg.F. lemnäs oförändrad i sak. H. Ex. II r Gr. o. Landt m. hemställde, örn R o. Ad. såsom sin gemensamma tanke behagade antaga den af Hr von Hartmansdorff gjorda anmärkning, alt 114 § Reg.F. bör lemnäs oförändrad i sak.
Härefter förekom och företogs punktvis till afgörande det af Frih. Palmstjerna, Carl Ollo, d. 10 dennes e. m. framställda förslag lill gemensam tanke.
Irsta punkten, innehållande, alt bestämdare gränslinie bör uppdragas emellan BondeSt. och den class aj S:le Standell sorn 8 II. 39 300 Den 13 Mars e. m. utgöres af fastighetsägare pä landet, och att qvarnägare af BondeSt. erhålla valrätt; att således § 21 får följande lydelse: ''TaIrätt inom BondeSt. (iger, efter hemmantalet, hvarje besuten hemmansägare elter kronohcmrnans-äbo, hvilken icke hort eller hörer till något af de 3:ne förstnämnde liiksSt:n, eller ordinarie beställning i Kronans tjenst eller 11.
St:s Verk innehaft eller innehafver.”
''Qvarnagare af BondeSt. röste med hemmansägare såsom vid prestval.” Gr.
Det förslag af Frill.
Palmstjerna, sorn här är uppläst, strider emot den mening, jag tagit mig friheten framställa om förändring i afseende på hela det s. k. femte Ståndet.
De anmärkn:r, som Frih.
Palmstjerna gjort om vissa i förslaget förbigångna ledamöter af nämnde Stånd, såsom qvarnägare m. fl., kunna likväl dermed sammanstå.
Af de skäl, jag förut andragit, tror jag icke alt en närmare begränsning hvarken är lämplig eller låter sig verkställa.
Förgäfves skall man söka att, genom bestämmande af något visst fastighetsvärde, fä någon inför förnuftet gilltig grund för att förklara, att den ena egendomsägaren skall tillhöra det s. k. femte Ståndet och den andra deremot tillhöra BondeSt.
Någon annan lämplig qvalification torde icke eller kunna framställas.
Ej eller lärer någon olikhet i intressen förefinnas emellan dessa särskilda personer, fast den af Frih.
Palmstjerna nu anmärkta omständigheten ådagalägger, i min tanka, temmeligen klart på hvilka villovägar man kommer genom det femte Ståndets inrättande.
Personer med likartade intressen borde väl höra lill samma Stånd.
Icke eller har från början någon åtskillnad ägt rum.
Genom tillåtelsen att äga all slags jord hafva visserligen flera ståndspersoner blifvit på landet bosatta.
Många af dessa personer tillhöra nu BondeSt., och obestridligt är, att åtskilliga säteriägare tillhöra della Stånd, hvaraf flera sådana vid denna riksdag äro medlemmar.
Jag tror att icke något skäl finnes till den föreslagna nya bestämmelsen i detta afseende, utan afstyrker Frih.
Palmstjernas förslag i denna punkt.
Mitt förslag går endast ut derpå alt bibehålla den begränsning af BondeSt., som för närvarande finues.
Dä Ulsk:s förslag är grundadi derpå, alt Stånden skulle äga lika stora andelar i representationen, samt altalia de, som hittills icke varit representerade, skulle inrymmas i ett femte Stånd bredvid de öfriga Stånden i representationen, så har jag trott, att en gränslinie dem emellan bör uppdragas, sådan, att någon misstydning icke kan deraf uppkomma, och sådan att BondeSt:s ledamöter skulle kunna vara dermed belåtna, då de med säkerhet funne, att icke något på dem inskjules, titan att deras femtedel i representationen blifver dem bevarad.
Mitt förslag innehåller icke något annat, än hvad som nu är bestämdt för representanter inom BondeSt., nemi. att de som varit i rikets tjenst Den 13 Mars e. ib. eller äro det, icke kunna deltaga uti val inom BondeSt., icke eller blifva representanter för samma Ständ.
Dessutom är mitt förslag egnat alt fylla en lucka, som jag tyckt mig finna uti Const.- Utskrs förslag, nemi. att qvarnägare skulle få behålla den rösträtt de för närvarande äga.
På dessa grunder har jag afgifvit det förslag, sorn nu är för R. o. Ad. föredraget, och som icke gör någon förändring uti det bestående och icke eller i Utsk:s förslag, utan blott är, såsom jag tror, nödvändigt för att complettera det eller göra det mera bestämdt.
Mörners förslag, att det femte Ståndet skulle inflyttas pä de öfriga Stånden och deltaga uti deras representationsrätt, kan jag icke godkänna, emedan det strider emot de tankar och de beslut, som förut af R. o. Ad. äro uti ifrågavarande ämne fattade.
Utsk. bar grundat sitt förslag på de meningar, som tillförene inom R. o. Ad. och de öfriga RiksSt:n varit uttryckta.
Mörners förslag är helt nytt, och det fordras en närmare eftertanka för alt kunna afgöra huruvida det kan godkännas eller icke.
Således torde R. o. Ad. icke för närvarande kunna göra derpå något afseende; synnerligen som det icke är i sina detaljer utfördt, så att man kan se huru det skulle kunna verkställas.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. behagade antaga det förslag till gemensam tanka, som jag tagit mig friheten i delta fall framställa.
Jag instämmer till alla delar i Frih.
Palm stjernas åsigt.
Jag anhåller också att få in stämma med Frih.
Jag tror, att Ulsk:s förslag är en brist, som lämpligen kunde afhjelpas på sätt Frih.
Jag hade för en stund sedan ämnat anmäla mig, för att understödja hvad som Hr von Hartmansdorff i 15 punkten af sitt förslag framställt.
Jag anhåller att få instämma deruti och skall i korthet nämna skälen dertill; då det strider emot den tanka jag i allmänhet hyser öfver den hufvudsakliga grunden för representationsrätten.
Jag anser nemi. att det fordras en ganska hög grad af tro på tidsandans och tänkesättens återgång, för alt kunna hysa den mening, alt ett representationsförslag, uppgjordt på grunden af fem Stånd, någonsin skulle efter denna dag i Sverige komma till verkställighet.
Det tillkommer naturligtvis icke mig alt bedomina huruvida R. o. Ad:s majoritet, som antagit dessa grunder, hyser en sådan tro eller icke.
Det må vara nog för mig att förklara, alt jag icke kan hysa den, och att jag icke tror, att de flesta, som kasta en blick utom detta Hus, om icke nu, åtminstone någon tid härefter, skola dela denna tanka.
Således betraktar jag R. o. Ad:s beslut i denna del icke annorlunda än såsom en demonstration vid denna riksdag, och då jag betraktar den såsom sådan, så tror jag, alt denna demonstration skulle förlora i sitt historiska intresse, örn man ville fråntaga densamma något af det detaljerade reglemen - 308 Den 13 Mars e. m. terande, som en eliel' annan ledamot kan föreslå inom de grunder, som Consl.Ulsk. antagit.
Derföre är det också, som jag anser, att det skalle vara skada att borttaga sådana bestämmelser, som nu af Frih. Palmstjerna blifvit föreslagna, och att det endast skulle bidraga lill att, såsom Hr von Hartmansdorff nyligen yttrat sig, göra saken allt sämre och sämre. öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Giv o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara första punkten af Frih.
Palmstjernas förslag utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Ropades starka ja jemte många nej, hvarpå IL Ex. tillkännagaf, att han troll sig linna denna propos. besvarad med öfvervägande ja.
Mörner, Carl Göran Detloff, begärde votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande voter.propos.:
Den som vill, alt, i fråga om Consl.Utsk:s mein.
N:o 26, lill Utsk., såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke hänvises den anmärkning, som [innes intagen uti första punkten af Frih. Palmsljernas, Carl Otto, framställda förslag, voterar ia; den del ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer berörde anmärkning icke att förklaras utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Mörner, Joli.
Emot den nu försiggångna voteringens resultat får jag mig reservera.
Derigenom är frågan om det femte Ståndet, så vidt R. o. Ad. kan derom besluta, afgjord.
Derigenom knytes en ny knut på den trassliga härfvan i representationsreformen.
Jag får för öfrigt äfven begagna tillfället att i allmänhet reservera mig emot de grunder, som här gjort sig gällande.
Jag har under discussionerna iakttagit tystnad, emedan jag icke tilltrott mig förmågan att verka till det resultat, sorn jag skulle önska, nemi. en representationsreform, grundad på allmänna val eller åtminstone på mindre trånga stånds- eller classval.
Jag skulle förena mig i Gr.
Mörners reservation, om jag ansåg det vara behöflig!.
Jag anser icke, att det amendement, som jag, i anledning af Gr.
Lagerbjelkes förslag, har begärt, att den andra kammaren skulle tillsättas genom classval, står i strid emot de nu fattade besluten, emedan dessa beslut äfven kunde tillämpas endast i den öfre kammaren och icke i den nedre.
Jag anhåller således hos Hr Gr. o. Landtm, att jag får tillgodonjuta rättigheten att få mitt amendement för Ståndet föredraget, antingen i afton eller i morgon.
Den 13 Mars e. m. 300 Upplästes lill pröfning 2:dra punkten af Frih.
Palmstjernas förslag, innehållande, att konungamakten bör göras starkare än kamrar ne i frågor, som röra riksdags fortfarande; att således § 106 får i i mom. följande lydelse: ”Riksens Ständer må — — behof.
Vid — — åtskiljas, såvida icke Konungen minst 14 dagar förut förlängt riksdagen, hvars fortfarande derefter af Konungen beror.”
Jag anser äfven denna Frih.
Palmstjernas anmärkning vara gilllig och tillstyrker vördsamt, att hon må af R. o. Ad. godkännas.
Uppå härefter framställd propos. förklarades ifrågavar. 2 punkt af Frih. Palmstjernas förslag utgöra R. o.
Föredrogs 3:dje punkten af samma förslag, innehållande, att äldre kammaren ej må sä organiseras, att den fortfarande längre tid kan förlama Styrelsen; att således § 106 må erhålla elt 3:dje moment af följande lydelse: ”Finner Konungen för godt att upplösa hamrarne, då böra nya val för äldre kammaren ske innan nästa riksdag.”
Denna punkt anser jag mig deremot böra bestrida.
M. skulle äga rätt att upplösa den äldre kammaren på samma sätt som den yngre; så är ingen större stadga i den äldre kammaren att påräkna.
Den kan dä upplösas vid hvarje riksdag, och derigenom det bestånd, som den öfre kammaren borde äga och föreställa, blifva lillintetgjordt.
Jag afstyrker således bifall till denna punkt.
Jag måste så mycket mer afstyrka förslaget, som jag anser, att den öfre kammaren ovillkorligen bör vara vald för lifstid, det minst conservativa clement för en kammare, der ärftlighelsprincipcn borde gälla.
Jag tror icke det skulle blifva mycket svårt att bevisa nödvändigheten af det förslag, som jag i denna punkt har afgifvit; såvida Utsk:s förslag till bildande af öfre kammaren blifvit antaget.
Då nu likväl Gr.
Lagerbjelkes förslag i afseende på öfre kammaren blifvit antaget, och således dess bildande för närvarande af R. o. Ad. anses obestämdt, så kan jag naturligtvis icke derpå grunda ett förslag till förändring i stadgandet.
I följd af denna votering återtager jag således detta mitt förslag. H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att 3 punkten af Frih.
Palmstjernas förslag må förfalla.
Ropades ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå H.
Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att R. o. Ad. bifallit denna propos.
Vidare föredrogs 4:de punkten af Frih.
Palmstjernas förslag, innehållande, att redactionen bör ställas mera i öfverensstämmelse samt närmare tillses; således 310 Den 13 Mars e. m. a) uti 6g § synes som boda hamrarne sfodle gemensamt besluta om ordningen för ärendenas föredragning; b) classerne i § 7 numereras med 1. 0 och 2:0 såsom skett i § 4; c) sista momentet uti § 25 förflyttas till § 26 och der blifva det första, till likhet med uppställningen af §§ ty och ao; d) uti alla de §§, der det säges i Kronans eller It.
Sl:s tjenst, bör uttrycket ändras till: i Kronans tjenst eller R.
St.s verk; och således §§ 23 och 26 derefter rättas.
Den sista anmärkn. anser jag vara riktig, nemi. att der bör stå: ”i Rikets Ständers verk,” i st. f. ”i R.
Sl:s tjenst.”
Detta vill jag tillstyrka att R. 0.
Ad. antager.
Jag tycker, att alla dessa småsaker, som här hafva blifvit framställda, visserligen kunna hafva sin större eller mindre riktighet, men alt de nu icke böra utgöra föremål för R. 0. Ad:s gemensamma (anka.
Samma skäl, som föranledt mig att afstyrka Hr von Hartmansdorffs framställning, föranleder mig äfven att afstyrka hvad som här blifvit föreslaget.
Min afsigt har endast varit att fästa uppmärksamhet på nödvändigheten att bättre tillse redactionen, och att ställa den i bättre öfverensstämmelse inom de särskilda paragraferna.
Om R. 0.
Ad. skulle behaga fästa någon uppmärksamhet vid de gjorda anmärkmrna, så torde R. o. Ad. måhända finna lämpligast alt inskränka den gemensamma lankan till de första orden, som innehålla, att redactionen bör ställas i öfverenstämmelse den ena § emot den andra, och närmare tillses.
Hvad för öfrigt detaljerna i denna punkt angår, så är det i min tanka alldeles öfverflödigt att remittera dem till ett Utsk., hvars Secreterare väl lärer utan vår påminnelse ytterligare genomgå redactionen och rätta densamma, der den befinnes mindre tydlig.
Jag har endast ansett lämpligt att i allmänhet fästa uppmärksamheten vid, att om ett förslag till grundlagsförändring skall blifva hvilande till nästa riksdag, så bör det väl vara bestämdt så att det tål kritik i afseende på redactionen.
Jag har med uppmärksamhet läst igenom förslaget, och utan alt hafva communicerat mig med Frih.
Palmstjerna, så har jag stannat vid alldeles samma anrnärkn:r.
Det tyckes väl vara skäl att man hyfsar ett så vigtigt docnment, som detta skulle blifva, i fråga om redaction och likstämmighet i form.
Ifrågavarande anmärkmr röra väl icke alla luifvudsyftet, men likgiltigt är väl icke att man sväfvar i töcken ronde detaljerna.
Dessutom är det en bestämd oriktighet att pä det ena stället tala örn personer i ”Rikets Ständers tjenst,” och på andra ställen om personer i ”Rikets Ständers verk.”
Man bör väl iakttaga homogenitet i uttryck, som skola beteckna samma begrepp.
Jag får Den 13 Mars e. m. 311 således vördsamt tillstyrka bifall till Frih.
Det är visserligen ganska möjligt, att det kan finnas en och annan mindre noggrann redaction i afseende på ett eller annai ord.
I della fall torde jag få ursäkta Utsk. eller egentligen dess Secreterare dermed, alt ledamöterne af de RiksSt., hvilka voro motståndare till Ctsk:s förslag, påskyndade detsamma så mycket, att det knappt var tid att ,få detsamma färdigt inom den tidrymd, då det var föreskrifvet att det måste vara fulländadt.
Om således några sådana omissioner finnas, som de, hvilka här blifvit anmärkta, så anser jag alt Utsk:s för öfrigt utmärkte och utomordentligt förtjenslfulle
Secreterare derföre bör fullkomligen ursäktas, och jag skulle våga försäkra, att äfven om 11. o. Ad. icke förenar sig om någon sådan gemensam tanka i afseende på redactionens riktighet, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, så är jag likväl fullkomligen öfvertygad derom, att då Utsk:s Secreterare kommer i tillfälle lill och blir tvungen att ytterligare genomgå förslaget, så skall lian icke underlåta att fästa sig vid dessa omissioner, i fall de verkligen åro af den vigt att de behöfva rättas, på det att förslaget må blifva så tydligt, som ett grundlagsförslag bör vara.
Jag har vid en hastig uppläsning af Frih.
Palmstjernas anmärkn:r icke medhunnit slå upp alla motsvarande ställen i Utsk:s memorial, men fäster mig vid Frih.
Palmstjernas första anmärkning rörande redaclionen, nemi. att ”uti 69 § synes som båda kamrarna skulle gemensamt besluta om ordningen för ärendenas föredragning.” Ulsk:s förslag i denna § lyder sålunda: ”1 plena föredragas ärendena i ordning de inkommit, så framt ej kamrarna derom annorlunda förordna.”
Jag skulle icke (ro att egentligen någon tvetydighet deraf kan uppslå, alt icke det är hvardera kammaren, som förordnar huru ärendena uti dess plenum skola föredragas.
Jag hemställer vördsamt lill R. o. Ad. huru vida det nu är skäl att ingå i frågan om sjelfva redactionen uti Const.Utsk:s betänkande.
Om nemi. detta betänk, verkligen skulle komma att i saker, der inga anmärkn:r äro gjorda, tagas till grund för R. o. Ad:s gemensamma tanka, så tror jag att ett ganska noggrant genomgående af dess redaction behöfves.
Der finnas i min tanka icke blott små, ulan äfven ganska stora omissioner, som var det uttryck, som Gr.
Gyldenstolpe begagnade.
Jag skall lill skäl lill detta påstående anhålla, att få citera några exempel.
I första § står det, att ”R.
St. äro Svenska folkets representanter och skola, i kraft af Reg.F:s 49 §, hvart tredje är lill lagtima riksdag sammankomma.” I 2 § står, att ”R.
St. utgöres af följande fem Stånd, nemi.,” — hvarefter de fem Stånden äro uppräknade.
I 3, 4, 5, 6 och 7 §§ står det specificeradt af hvilka Stånden utgöras.
Då nu grundlagen skall efter sin ordalydelse tillämpas, så kan man af denna ordalydelse omöjligen draga någon annan slutsats, än att Sveriges hela R. o. Ad., hela PresteSt., hela 312 Den 13 Mars e. m.
BorgareSt. och hela BondeSt. jemte embetsman i Statens tjenst och fastighetsägare på landet skola hvart tredje år lill lagtima riksdag sammankomma.
Om 11. o. Ad. behagar genomläsa §§:na, så är detta en ganska tydlig följd.
Man kan visserligen genom en vanlig slutsats linna, att det är Riksförsamlingen, som skall sammankomma, men ordalydelsen är icke sådan.
— Samma § innehåller: ”Riksförsamlingen består af 250 riksdagsmän eller 50 af hvarje Stånd, indelade i tvenne kamrar.”
Efter vanligt språkbruk skulle man kunna säga, att, enligt denna ordalydelse, hvarje ledamot skall vara indelad i tvenne kamrar.—
I 21 § står, att valrätt efter hemmantal äger ”hvarje besuten hemmansägare eller kronohemmansåbo, hvilken icke hört eller hörer till annat Riksstånd,” etc.
Man vet, att tvister ofia uppslå angrde besutenhet och de skola då afgöras af domstol.
Ifrågavarande sladgande kan således föranleda en mängd rättegångar.
— Uti 27 § slår det, att ”Ingen må utöfva valrätt, eller njuta valbarhet lil! riksdagsman, utom det Stånd han närmast tillhörer.”
Om 1111 den händelse skulle inträffa, afl t.
ex. en prest har en röst för sitt embete såsom prest, hvilket Stånd han närmast tillhör, men tillika hade en faslighet, för hvilken han hade flera röster, så åtnjöt han icke rösträtt såsom fastighetsägare, och således skulle det besynnerliga förhållande kunna inträffa, att om han blefve afsatt ifrån sitt preslembete, så fick han flera röster än han hade förut.— I § 46 slår, all hvarje Utsk., som motsvarar någon gren af statsförvaltningen, befattar sig med dithörande mål.
Deraf skulle man lätt efter ordalydelsen kunna draga den slutsatsen, alt Utsk:n äfven skulle befatta sig med Statsexpeditionernas eurania mål.
Dessutom synes på flera ställen i della förslag orden ”Riksförsamling” och ”Rikets Stäuder” blandade så om hvarandra, att något urskiljande i alla dessa fall torde blifva nödvändigt.
Derföre anser jag för min del, att det icke är skäl att nu uppehålla sig med något afgörande af en mängd särskilda redactionsfrågor.
Med den inskränkning af för slaget, som Frih.
Palmstjerna sednast gjorde, bar jag för min del inget skäl att motsätta mig det.
Det blir härigenom generelt, och när flere af Utsk:s ledamöter medgifvit felaktigheter uti redaction, sä är det så mycket mera skäl att sådant göra.
Det är icke likgilltigt huru en lag är skrifven, men ali nu här ingå i dessa speciella fall anser jag icke vara lämpligt.
Jag har begärt ordet i an ledn. af Gr.
Gyldenstolpes förklarande, att redactionen skulle kunna blifva rättad af Secreteraren inom Utsk., äfven om icke några anmärkn:r göras vid utlåt., då det ifrån Stånden återremitteras.
Jag får fästa uppmärksamheten på, att
Utsk. icke äger rätt att ändra något det ringaste, som icke sker i jemkningsväg, med anledn. af de gemensamma tankar, som från Stånden till Utsk. medfölja återremissen, utan måste betänk, i annat fall oförändradt hvila lill nästa riksdag, till antagande eller förkastande.
Det är så - Dcn 13 Mars e. m. 313 således en nödvändighet alt nu besluta en gemensam tanke om redactionens ändrande ide fall, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, och der den befinnes verkligen vara felaktig.
Jag begär således proposition på bifall dertill.
Då nu öfverläggningcn ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om 1$. o. Ad. behagade förklara såsom sin gemensamma tanke, alt rcdaclionen bör ställas mera i öfverensstämmelse och närmare tillses.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. beslöt II. o. Ad. att till morgondagens plenum uppskjuta vidare pröfning af Const.Utsk:s mern.
N:o 26. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 om aftonen.
In fidum protocoHi, /Ubert Munck-, Fredagen den 1 4 Mars 1845.
Fortsattes pröfningen af Coust.Utsk:s mein.
N:o 26, med förslag lill nationalrepresentationens ombildning och deraf följande grundlagsändringar.
Härvid förekom först det af Hr Lefrén, Joli. Pehr, d. 10 dennes e. ra. framställda förslag, att R. o. Ad. mätte såsom sin gemensamma tanke förklara, att de i 5 § nämnde ägare af bus och jord i städer etter köpingar, hvilka ej i annat Stand uro valberältigade, icke ma komma att tillhöra BorgareSt., u~
Ian intagas uti 7 § tilt. i), såsom rätteligen tillhörande 5-te Ståndet.
Utsk. har utgått från den åsigt, att inga andra husägare i stad skulle äga rösträtt, än de, hvilka icke ägde rösträtt annorstädes.
Desse blefve följaktligen få.
Utsk. ansåg dem icke lämpligen kunna hänföras lill andra classer eller ständ, än till slädernes innevånare, emedan en husägare i stad naturligtvis är närmast intresserad för stadens förkofran, hvarigenom värdet af hans hus förhöjes, likasom samma värde förminskas i den mån staden aftager.
För min del tror jag således det förslag, Utsk. i detta hänseende framställt, vara riktigt, och afstyrker fördenskull
Hr Lefréns framställning. 8 H. 40 314 Den 14 Mars.
Jag åter förmenar, att när man construcrar lill inträde i representationen ett 5:te
Stånd och i allmänhet utgår från den grundsats, att bibehålla de gamla ståndscalhegorierne, så är det en förvexling i sak, att på detta sätt sönderdela det 5:te Ståndet.
Jag tror, att detta Stånds ledamöter rätteligen höra tillsammans med öfrige ofrälse ståndspersoner, som icke till annat RiksSt. höra, och det är grunden till milt förslag.
Jag vidblifver det, troendes det vara riktigare, än Utsk:s; men vill dock pä förhand förklara, att jag i detta, såsom i andra fall, vill åsidosälta envisheten.
Bland de särskilda cathegorier, som äro nämnde uti 5 § af Utsk:s betänk., är alldeles tydligt, att de 3:ne första ovillkorligt måste tillhöra BorgareSt.; äfvensom att hvad den 4 cathegorien beträffar, hvilken nu blifvit tillagd, icke gerna någon tvetydighet derigenom kan uppkomma.