Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt var det icke på grund af någon sin enskilda önskan han gjort ifrågav:de hemställan, utan blott at’ den anledn. att han, i förmodan att ärendet ej skulle förekomma, uppå derom gjorda förfrågningar lemnat det svar, som nyss blifvit omnämndt.
Det lärer vara utan exempel att en så dan som den af Hr Gr. o.
Landtm, nu gjorda framställning blifvit med
Nej besvarad, i synnerhet då Hr Gr. o.
Landtm, på förhand tillkännagifvit för flere af St:ts ledamöter, att ifrågavrde ärende icke skulle förekomma i afton.
Jag hemställer, huruvida då St:ts ledamöter äro vana att anse en sådan af Hr Gr. o. Landtm, lemnad underrättelse såsom fullt tillförlitlig, det kan vara lämpligt att just i afton göra en afvikelse derifrån, då klockan redan är 8 på af - 1) en 15 J anuari. 31 tonen.
Betänk, synes mig kunna till pröfning företagas å morgondagen, då nu närv:de ledamöter lära vara oförhindrade att sig infinna, och jag hoppas alltså att St:t nu ville åtskiljas.
Cederström, Bud.:
Under en numera flerårig
Riks dags-mannabana kan jag lyckligtvis icke påminna mig mer än ett enda exempel, analogt med hvad denna afton till vår stora ledsnad och oangenäma förundran inträffat.
Det var när under Riksdagen 1854 en ledamot, hvars namn jag undviker att nu nämna, emedan han återtog sin förhastade begäran, yrkade votering i afs:de å husets åtskiljande, på Landtrms derom gjorda hemställan, N. b. icke midt under behandling af något redan börjadt ärende, utan just såsom nu, efter afslutande af föredragne mål, men med åtskilliga vidlyftigare ärender qvarstående på listan, den tiden af dygnet ej syntes lämplig att då genast företaga.
Hr von Hartmansdorff förklarade dervid att något sådant aldrig händt samt upmanade den voteringslystne ladamoten att derifrån afstå, hvartill han äfven samtyckte.
Måtte den i afton framställda begäran vid närmare besinnande på lika sätt återtagas!
Den värde ledamoten gör sig sjelf och St:t dermed den största tjensten Någon skada kan i alla fall deraf aldrig upstå; ty R. o. Ad:s tanke i ett så vigtigt ämne, som det hvilket intager närmaste platsen å föredrngnings-listan, lärer säkerligen icke bero på ögonblicket, dagen och stunden, då det afgöres: — jag förenar mig således i den af Gr.
Sparre gjorda hemställan.
Sed och stund, hofsamhet och inbördes villfarighet synas mig i lika mån stödja denna önskan.
Frih. Paykull, Joli. Gust.:
Enl. min upfattning har St:ts mening varit, att betänk, skulle i afton förekomma.
En talare har upfattat Gr.
Björnstjer nas framställning, såsom innefattade den en opposition emot Hr Gr. o. Landtm., så har jag icke betraktat den, och derföre har jag ock instämt med honom.
Hade Hr Gr. o. Landtm, framställt sin önskan till St:t, att det måtte åtskiljas, så skulle jag icke motsatt mig densamma; men enl. min upfattning öfverlemnade Hr Gr. o. Landtm, till Std, huruvida det skulle åtskiljas eller frågan i afton företagas; men om, såsom det är mig sagdt, Hr Gr. o. Landtm, icke är till hälsan fullt återställd, vill jag icke påyrka att Hr Gr. o. Landtm, skall uppehålla sig här.
Den siste talaren har anfört skäl för St:ts åtskiljande, men det finnes ett annat af mera vigt, nemi. att Hr Gr. o.
Landtm, har förklarat att lian för åtskilliga ledamöter upgifvit, att detta Betänk, icke skulle förekomma i afton, och dessa ledamöter hafva till följd häraf nu bortgått.
Jag hemställer derföre, om icke detta Betänk, rörande R. o. Ad:s framtid bör afgöras utan öfverraskning, och öfverraskning måste det blifva för de ledamöter, som på grund af FIr Gr. o.
Landtrms ord aflägsnat sig.
Då så är förhållandet, anser jag att vi böra åtskiljas. 32 Den 1.1 Januari.
Gr Lagerbjelke, Gust.:
Jag är förekommen af den siste talaren.
Det lärer ligga oss alla om lijertat att ingen öfverraskning sker, hvilket skulle inträffa om frågan i afton afgöres, hvaremot, om den i morgon företages, kunna de nu bortgångna ledamöterna öfvervara öfverläggningen, och nu närv:de ledamöter veta ju att Betänk, skall i morgon förekomma.
Om Hr Gr. o. Landtm, skulle önska att St:t skall åtskiljas, vill jag icke motsätta mig det.
Så upfattnde jag icke Hr Gr. o.
Landtm:s framställning, utan ansåg den endast innefatta en hemställan, huruvida frågan skulle nu uptagas eller icke.
Sparre har sagt, att något sådant som nu inträffat, aldrig förut egt rum.
Då jernvägsfrågan sisth sommar förevar, inträffade emellertid detsamma.
Då hemställde Hr Gr. o. Landtm., om Std ville åtskiljas eller icke, men Std svarade då, att det icke ville åtskiljas.
Den omtalade öfverraskningen förstår jag icke.
Jag liar hört att flere ledamöter trott, det frågan icke skulle förekomma i afton, men jag vel deremot, att ledamöter inkommit till staden, i öfvertygelse att Betänk, skulle i dag företagas, och för dessa blir upskofvet naturligtvis en öfverraskning.
Härvid yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han hade tänkt att till öfverläggningens slut upskjuta besvarandet af Hr Cederschiölds framställning, men nu, då flere talare anmält sig samt Gr.
Björnstjerna uttryckt samma tanke som förut blifvit yttrad af Hr Cederschiöld, utbad sig att derå få svara, att han ej kunde annat än vara tacksam för den välvilja, som emot honom velat göra sig gällande, men att han sökt att under de befattningar, som varit honom updragna, upfylla sina skyldigheter, såvidt icke svårare sjukdomsfall dervid utgjort bestämda hinder, hvilket nu visserligen icke var förhållandet.
Från den af Hr Cederschiöld omnämnda synpunkt kunde således icke någon framställning af Hr Gr. o. Landtm, göras, men han hade ansett sin skyldighet vara, att för It. o. Ad. tillkännagifva den, såsom han trodde, temligen giltiga anledn.-n till sin förmodan, att ifrågav:de ärende ej skulle kunna förekomma förr än så sent på aftonen, att E. o. Ad., som då ogerna företog ärender af så omfattande beskaffenhet som härvid var i fråga, förmodligen ej ville företaga detsamma.
Det var med visshet derom att många ärender derförinnan borde handläggas, som han yttrat till flere ledamöter, att han trodde frågan om val af II. o. Ad:s Riksdagsmän ej skulle i afton förekomma, utan att han efter justeringens slut ämnade göra hemställan om St:ts åtskiljande, och såvida några ledamöter derigenom blifvit föranledda att aflägsna sig, och ej fingo deltaga i öfverläggningen om denna fråga, kunde de anse sig hafva blifvit harrade, hvartill Hr Gr. o. Landtm, tog för afgjordt, att ingen bland St:ts ledamöter ville gifva anledn.
För sin enskildta del hade Hr Gr. o. Landtm, vandt sig, och skulle han, om E. o. Ad. ville oaktadt denna framställning, företaga frågan, sitta qvar så länge E. o. Ad. ansåge behöfligt för ärendets afgörande.
Don 15 J ann ar!. 33 Frih. Paykull:
Med Hr Gr. o. Landtm.-s förklaring anser jag mig tillfredsställd.
Jag är öfverlvgad, att Hr Gr. o. Landtm., med sin stora vana vid ärenders behandling, icke kunnat yttra sig bestämdt ang:de upskof med föredragningen, då sådant är en sak, som lärer bero på U. o. Ad ensamt.
Någon öfverraskning torde väl i alla fall icke kunna ifrågasättas om Betänk, nu företages, enär vi alla påminna oss, att redan för flere veckor sedan denna dag dertill biet bestiimd.
Emellan förev:de fråga och jernvägsfrågan före ter sig den skillnaden, att Hr Gr. o. Landtm., före början af detta plenum, i flere ledamöters närvaro tillkännagifvit, att framställning skulle göras till St-.t om det ville åtskiljas, sedan Exped.Utsk:s Förslag till underd. skrifvelse!- blifvit föredragna, och att det icke vore sannolikt, att Sl:t ville derefter företaga ärendet.
Så som den siste talaren upfattat ordet öfverraskning, kan det här icke användas.
Ugglas har sagt, att för de ledamöter, som aflägsnat sig från Riddarhuset skulle det blifva en öfverraskning om detta ärende nu föredrages, och jag hyser den öfvertygelsen, att R. o.
Ad. icke vill gifva sin Landtm, dementi.
Jag anhåller att få rätta ett misstag, som Gr.
Björnstjerna synes mig hafva begått.
Han sade nemi., att, då jernvägsfrågan vid denna Riksdag förevar, R. o. Ad., på Hr Gr. o. Landtnäs framställning, om Std ville åtskiljas, sådant vägrat.
Då var likväl fråga om att genom votering fatta beslut i ett redan ventileradt ärende; men här uti förev:de fall är åter fråga om att discutera ett Betänk., som ännu ieke börjat att af R. o.
Ad. behandlas.
Dessa tvenne fall äro således icke jemförliga med hvarandra; irågornas ställning är nemi. högst väsendtligen olika.
Jag anhåller alltså, på grund af hvad jag redan anfört, att R. o.
Ad. måtte upskjuta afgörandet af ifrågav:de Betänk, tills i morgon.
Efter härmed fulländad öfverläggning yttrade Hr Gr. o.
Landtm., att ehuru lian heldst skulle, utan att i ämnet framkalla något St:ts beslut, gå deras önskan till mötes, hvilka ansett plenum böra fortsättas, enär äfven han önskade att skyndsamhet vid ärendenas behandling måtte ega rum, han likviil, för att icke de ledamöter, som han gilvit anledn. tro, att den R. o. Ad:s representatious-sätt rörande frågan ej skulle i afton förekomma, icke måtte anse honom sjelf hafva vållat denna frågas företagande; ej kunde föredraga densamma utan att ett bestämdt beslut derom af St:t fattades, samt derföre nu hemställde om R. o. Ad. behagade åtskiljas.
Denna propos. besvarades med starka Ja, jemste åtskilliga Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande.
Hr v. Francken, Aug.
Alfred, begärde votering.
Uplästes till justering samt godkändes följande voter.propos: XI H. 3 Den IB Janu ari.
Den, som bifaller framställd propos. till It. o. Ad:s åtskiljande, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer R. o. Ad:s plenum att efter verkställd votering fortsättas.
Vid voteringens slut befunnos rösterue hafva utfallit som följer:
Ja — 98.
Nej — 31.
Till följd häraf åtskiljdes Högloft. R. o. Ad. kl. | på 9 om aftonen.
Justerades 3 prot.-utdr. för d. 15 dennes samt pleni-prot. för d. 7 sisth Nov. f. ra.
Föredrogs ånyo Exped.Utsk:s d. 9 och 15 dennes på bordet lagda under N:o 180 afgifua förslag till 11.
Skrifvelse till K. M., ang:de lån till Gefle-Dala jernvägs aktie bolag.
Jag kan icke annat än erkänna riktigheten af den anmärkn., rom Hr Bildt i går framställde mot förev:de förslag.
Vid jemförelse mellan Utslcs Betänk, och denna skrifvelse har jag nemi. funnit det oundvikligen nödvändigt, att uti den sednare göra åtskilliga förändringar, hvilka det likväl torde vara med många svårigheter förenadt att på ett antagligt sätt här på stället åvägabringa.
Det lärer fördenskull blifva nödigt, att återlemna förslaget till Exped.Utsk., för att taga ordställningen i förnyadt öfvervägande och deruti göra de förändringar, som kunna finnas af behofvet påkallade.
På grund häraf anhåller jag vördsamt om återremiss å ifrågav:de skrifvelse-förslag.
Ilr Bildt, Didrik Gillis:
Då jag i förra plenum fäste upmärksamheten på åtskilliga, enl. min tanke, formella brister uti Exped,Utsk:s förev;de förslag till skrifvelse, och mina åsigter här - Den 16 Januari. 35 utinnan blifvit gillade, såväl af Utsk:s Ordf:de som af en bland dess mest inflytelserika medlemmar, har jag naturligtvis ingenting emot att förslaget varder till Utsk. återremitteradt, enär jag hyser den förhoppning, att den förändring, som afses att deruti göras, kommer att vidtagas; hvarföre jag förenar mig med den siste värde talaren i begäran om återremiss.
Frih. Cederström, Rud.:
I öfverensstämmelse med mina i går yttrade åsigter, anhåller jag att få förena mig med de ledamöter, som yrkat återremiss å Exped.Utsk:s förev:de förslag.
Jag förordade visserligen då en föreslagen förkortning att genast vidtagas ; men samma ändamål kan på ett möjligen mognare sätt förmedelst den nu begärda återremissen vinnas.
Gr. Mörner, Carl Göran
Då jag förlidne går dag yttrade mig i denna fråga, efter min upfattning af innehållet i den mening, som Hr Bildt föreslagit till uteslutande, svarades mig, att mina anmärkn:r härledde sig derifrån, att jag icke hade läst eller egde fullständig kännedom om Betänk.
Jag har det nu i min hand, och ber att få fästa R. o.
Ad:s upmärksamhet derpå, huruvida icke den mening, om hvars uteslutande fråga blifvit väckt, är af väsendtlig vigt.
Denna mening är af följande lydelse: »Men som Rikets sednast församlade Ständer, vid bestämmandet af det utaf dem beviljade låne-understödets belopp och fastställandet af de derför föreskrifna särdeles lindriga betalnings-vilkoren, redan pröfvat och afgjort frågan om den upoffring det allmänna bör underkasta sig för detta företags utförande; så och enär den omständigheten, att samma företag, enl. hvad sedermera visat sig, kommer att medföra vida högre kostnad, än vid statsbidragets begärande och beviljande beräknades, på grund af det dessförinnan upgjorda kostnads-förslag, synes lika litet vid förev:de, som vid andra med statsanslag eller lån understödda, fastän genom enskild försorg och för enskild räkning verkställda arbeten, böra föranleda till ökandet af det, för samma företags utförande, under då bestämda återbetalningsvilkor beviljade understöd utaf allmänna medel, anser Visit» del nu ifrågasatta ytterligare låncbidragel till fortsättning och fulländande af arbetena å Gefle-Dala-jernvägen endast böra meddelas under vilkor, all detsamma icke hommer alt medföra någon vidare upoffring för del allmänna, Under denna förutsättning tvekar Utsk. icke att förorda beviljandet af det utaf motionären föreslagna nya lån för sagde jernvägs-anläggnings skyndsamma fullbordande; och då Utsk. tror sig kunna antaga, att Staten icke skall komma att vidkännas högre kostnad än 5| proc., såsom ränta och andra utgifter för de medel, hvilka för Statens egna jernvägs-byggnader varda uplåuta, torde denna räntefot skäligen böra bestämmas för ifrå»av:de lån, så att genom den för detsamma fastställda räntans belopp, full ersättning erhålles för den ränte-utgift och öfriga kostnad, sora måste af det allmänna erläggas för en motsvarande summa utaf de till Statsbanornas anläggning i låneväg anskaffade medel; anseende sig Utsk. dock, till förekommande af misstydning, 36 D en 16 J anuari. böra förklara, att Utsk., vid förordandet af merberörda 15n, inga* lunda afser att derigenom föranleda någon tillökning af den summa, sorn Fullm. i Riksg;sKont., enl.
Rikets nu församlade Ständers beslut, fått sig updraget att emot fonderade stats-obligationer uplåna för de under tiden intill nästa Riksdag förestående arbetena å Statens jernvägs-byggnader.»
Det man nu vill utesluta innefattar således uttryckligen, att länet endast bör meddelas under del villtor, all någon vidare upoff riri g från Statsverkets sida icke må komma i fråga
Dessa ord äro i skrifvelsen lagda i R.
St:rs mun, så att der heter: ali R.
St:r anse etc., oell jag vågar hemställa, huruvida uteslutandet af en mening, innefattande att lånet endast beviljas under det nyssnämnda vilkoret, är af vigt eller icke.
Jag tager mig, på grund häraf, friheten att fästa upmärksamheten på angelägenheten af att denna mening bibehålies, desto hellre som i de med indragna rader uptagna vilkor under litt. f) förekommer, »att, i afs:de på Statsverkets säkerhet för ej mindre de föreskrifna kapital-afbetalningarnas, än ränteliqvidernas noggranna verkställighet komma för öfrigt samma stadganden att tillämpas, som blifvit meddelade rörande det för denna jernvägs-anläggning under sistförflutna Riksdag af R.
St:r beviljade låne-understöd; hvaremot å de indragna raderna icke något står att läsa om fortfarandet af de öfriga vilkor, som vid förra Riksdagen blefvo meddelade.
I Riksg:sKont:s Reglem. för sista Riksdagen finnes, bland andra vilkor, äfven det uptaget, att ifrågavide bolag skulle förbinda sig att utföra jernvägen utan vidare bidrag af allmänna medel.
Nu borde man väl kunna föreställa sig, att då detta vilkor icke är uttryckligen uphäfvet, det måste fortfara att vara gällande; men om den här förut omnämnda mening uteslutes ur R.
St:rs skrifvelse, ehuru den finnes intagen i StatsUtsk:s Betänk, och Exped.- Utsk:s Skrifvelse-förslag, så torde bolaget tilläfventyrs komma på den tanken, att detsamma är befriadt från förbindelsen att utan vidare bidrag utföra jernvägs-anläggningen.
Under likartade förhållanden har, efter hvad kändt är, ett annat bolag ansett sig berättigad! att tillgodonjuta en sådan befrielse.
Detta bolag hade jemväl till föremål utförandet af ett allmänt arbete, nemi. en hamnbyggnad.
Då detsamma första gången erhöll ett anslag af statsmedel, så beviljades detta under vilkor, att bolaget skulle utföra arbetet utan vidare bidrag från Statens sida; men sedan arbetet blifvit börjadt visade det sig, att detsamma icke kunde utföras för det först kalkylerade beloppet, utan erfordrade betydligt mera medel.
Till följd deraf inkom bolaget, vid en följande Riksdag, med ansökning om ytterligare understöd af allmänna medel, samt erhöll också förnyadt understöd för utförande af besagde hamnbyggnad.
Men i den skrifvelse, som, ang:de detta ytterligare anslag, från R.
St:r afläts, inflöt icke någon särskild punkt derom att bolaget skulle vara skyldigt att, utan vidare tillskott från Statens sida, fullborda anläggningen; och till följd häraf sökte bolaget undandraga sig afgifvandet af någon förbindelse, att tillskjuta hvad som utöfver de anslagna medlen kunde erfordras för arbetets fullbordande, samt åberopade, till stöd härför, att Ständerna sjelfva hade uphäft kraften af det Den 16 Jannar). 37 gamla vilkoret, då de beviljat ytterligare bidrag och icke dervid fastat något sådant förbehåll.
Det var endast till följd deraf att, i Riksg:sKont:s Reglem., vid den § som handlade om det nyssnämnda anslaget, en hänvisning fanns till de generella föreskrifter, som i Reglermt voro intagna, ang:de hvad iakttagas borde för alla med bidrag af allmänna medel understödda företag, som bolaget måste beqväma sig att aflemna den äskade förbindelsen.
Då nu således fråga är att borttaga ett vilkor, hvarom Utsk. säger, att det är under förutsättning deraf, som det tillstyrkt anslaget, och då mig synes sannolikt, att R.
St:r, under enahanda förutsättning, kunna hafva beviljat anslaget, anser jag att man icke vidare bör tumma på Ständernas beslut, utan bifalla Exped.Utsk:s ifrågav;de skrifvelse-förslag oförändradt.
Jag fruktar deremot att den siste värde talaren skulle fabricera ett nytt Ständernas beslut, ifall han lyckades genomdrifva hvad han här yrkat.
Jag hemställer till hvar och en, som läst StatsDtsk:s ifrågav:de Utlåt-, huruvida der igeiifinnes något vilkor för Gefle-Dala-bolaget att icke vidare begära något nytt statsunderstöd.
Med vilkoret, som Gr.
Mörner åsyftar, eller stadgandet att bolaget ej vidare skulle få stats-understöd, förhåller det sig så, att i alla kontrakter, som upgörns med sådana bolag, hvilka af statsmedel njuta understöd, brukar i i § stå, att detta bolag icke eger anspråk på att erhålla något vidare understöd för utförande af det arbete, som i de följande §§ finnes närmare specificeradt; och, på sätt Gr.
Mörner redan omförmält, finnes äfven detta vilkor stadgadt för Gefle Dala-bolaget.
Men jag hemställer till R. o. Ad., hvad det vilkor, som ännu har gällande kraft, har att göra med denna fråga?
Det är tydligt, att detta bolag icke eger något anspråk på att få hvarken det nu beviljade eller något annat lån; men det oaktadt hafva R.
St:r vid denna Riksdag, på enskild motionärs framställning, och till följd af de talande skäl, som för lånets beviljande förefunnos, medgifvit detta lån, och vid sådant förhållande frågar jag eder, mine Hrr, om raan icke bör fästa sig vid hvad R.
St.:r sålunda beslutat, hvilket återfinnes pag. 7 i de indragna raderna der det står:
Utsk. får således, med tillstyrkande af Hr Grapes motion, tillstyrka och föreslå: »att R.
St:r, för fortsättning och fulländande af arbetena å jernvägs-anläggningen mellan Gelle och Fahlun, måtte bevilja Gefle-Dala jernvägs-aktiebolag ett nytt lån å 600,000.
Rdr Rmt, under nedanstående vilkor och förbehåll:» etc.
— Här finna vi upräknade de förbehåll och de vilkor, som för lånet äro stadgade, och om äfven Gr.
Mörner inför så mycket som möjligt af de föreg;de motiverna i Exped.Utsk:s Förslag till skrifvelse till K. M., så har det på frågans praktiska lösning icke det ringaste inflytande.
Det bör icke vara obekant för R. o. Ad., huru det tillgår att utfå dessa lån: det sker på det sätt, att bolagets direktion hos Fullm. i Riksg:sKont. anhåller om beloppets utbetalning, och sedan bolaget hos Fullm. styrkt, att det upfyllt de föreskrifna vilkoren, så bifaller Fullm. den gjorda anmärkmn.
Nu frågar jag, öm man i skrifvelsen till K.
M. bör insätta sådana ordalag, som skulle kunna 38 Den 16 Januari. göra det till en tvetydighet, huruvida den ränta af 5,} proc., som skall erläggas, är den rätta eller icke, då det likväl står uttryckligen föreskrifvet, att bolaget skall betala denna ränta; K.
M. kan ju ej inverka på frågans framtida lösning, och jag tror icke, det Fullm. tilltro sig att kunna göra någon ändring i hvad It.
St:r beslutat, eller mottaga någon Kongl, befallning, som leder till rubbning af den räntefot, som Ständerna fastställt.
Under sådant lörliållande hemställer jag till Hrnne, huruvida det kan vara skäl, att i en skrifvelse till Begeringen, som egentligen är afbiten ad notiliam, föreskrifva att sjelfva räntan kan fluktuera; ty att länet skall utgå kan icke sättas i fråga.
På dessa skäl anhåller jag att skrifvelsen måtte återremitteras, på det att den måtte erhålla den form, som tillförene alltid varit vanlig vid dylika skrifvelse» upsättande.
Jag måste beklaga, det en af Konun gens Bådgifvare kunnat om innnehållet och meningen af StatsUtsk:s Betänk, till den grad misstaga sig, som händelsen här varit med Gr. Mörner.
Han har nemi. hänfört det yttrande af Utsk., hvari ordet upoffring förekommer, till sjelfva lånet, och till frågan om detsammas beviljande, ehuru det uppenbarligen -sig så icke förhåller.
Utsk. har nemi. gjort en jemförelse mellan de förhållanden, som egde rum, eller de grunder, som B.
St:r stadgade för det åt Gefle-Dala-bolaget redan beviljade lån, och de grunder, som nu skola upställas för det lån, som samma bolag ytterligare begärt.
Dervid har Utsk. funnit, att B.
St:r gjort en upoffring till förmån för GefleDala-bolaget vid det förra lånets beviljande, bestående deruti, att Ständerna fastställt en särdeles låg ränta, nemi. 2 proc., jemte 1 proc. årlig amortering.
Nu säger Utsk., att en dylik upoffring ieke bör vid detta tillfälle ifrågakomma, utan att det vilkor för lånets beviljande bör stadgas, att bolaget skall för detsamma gälda lika hög ränta, som Ständerna sjelfva få betala för det utländska lån, som man hoppas erhålla, och hvilken ränta förmodas blifva 5| proc, på grund hvaraf Utsk. hemställer, att räntefoten för det nya lånet till Gefle-Dala-bolaget bör bestämmas till proc.
Bolagets ytterligare begäran om statsbidrag har tydligen icke tillkommit af någon annan orsak, än den oväntade penninge krisen, hvarigenom en så total brist å kontanta medel inträffat, att det för bolaget blifvit en omöjlighet, att utan Statens biträde anskaffa penningar till jernvägens fullbordande inom den tid, som blifvit bestämd.
När man således uppenbarligen finner af Utsk:s Betänk., att den upoffring, hvarom Gr.
Mörner talat, icke afser något annat, än en lägre ränta emot hvad som i allmänhet är gällande, så kan jag sannerligen icke fatta, hvarföre motiver af dylik beskaffenhet skola qvarstå i Ständernas skrifvelse till K. M. Icke lärer Gr.
Mörner kunna anse sig göra någon upoffring, om han utlånar penningar emot samma ränta, som han sjelf erlägger.
Deruti ligger måhända en välvilja, men ingen upoffring.
Det är på sådant sätt, som Utsk. resonnerat, och då följer det af sig sjelft, att detta resonnemang icke rör någon annan än Ständerna sjelfva, samt att det tillkommit såsom grund för det tillstyrkande, som Utsk. gjort.
Hvarföre det, vid sådant Den 16 Jannar!. 89 förhållande skall inflyta i skrifvelsen till K. M., är en sak som ligger utom min förmåga att kunna begripa.
Jag förnyar följaktligen min begäran om återremiss och skall icke underlåta att medverka dertill, att skrifvelsen skall så affattas, att den kommer att innehålla allt hvad i densamma rätteligen bör inflyta, men också ingenting derutöfver.
Såsom gammal domare är det Gr.
Mörner nogsamt bekant att man i en expedition aldrig skall införa annat eller mera, än hvad som strängt hör till saken; äfven jag har lärt mig detta, och derföre är jag också ytterst angelägen att alltid noggrannt följa denna ganska nyttiga regel.