Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Både de som yttrat sig för och emot den föreslagna jernvägen torde fa medgifva, och hafva ledan gjort det delvis, att Frih.
Palmstjernas reservation är välgrundad.
Jag instämmer häri och skulle litligt hafva önskat att frågan kunnat komma till R.
St. på annan väg och i ett mera utredt skick.
Men jag kan icke medgifva riktigheten af de skäl Hr Rosenblad anfört emot behofvet af större jernvägar i vårt land.
Rosen har uplagit de flesta, men jag ber att äfven få tillägga några ord.
Hr Rosenblad har börjat med alt anföra det folk-, fabrikoch penningrika England, men han bar icke nämnt Amerika, hvarest jernvågsanläggniogarne äro mer analoga med de Svenska.
Den nu föreslagna jernvägen lill Californien går icke genom ett befolkad! land.
I sjelfva England gå icke jernvägarne alltid genom de rikaste trakterna, t. ex. å ön Auglesea, som jag nyligen passerat.
Det är ej längesedan Wales var utan jernvägar, och den förändring som sedermera inträffat der, kan endast den bedomina, som förut och efteråt sett delta land.
Det är öfverdriften och misslu nkel som i England öfverklagas, — icke de stora kommunikationslinjerna.
I Tyskland vågar jag försäkra att opinionen är raka motsatsen af hvad Hr Roseublad upgifvit den vara.
Annu klagar man der öfver brist — icke öfver öfverflöd på jernvägar.
I Österrike är det just nu, sedan finanserna kommit i ett ytterligt förfall, som man ännu ifrigare yrkar på och beslutar jernvägsanläggningar.
I Baijern lika så.
I Frankrike är samma förhållande.
Det är just efter revolutionen och efter finansernas förfall som jernvägarne tagit favörer.
Den summa af 400 mill., som upgifvits att
Staten användt till jernvägar i Frankrike kan af mig ej kontrolleras, men det är bekant alt knappast något land användt, proportionaliter, större kapitaler på kommunikationernas förbättrande; och om jernvägarne ej blifvit hugnade med större summor före revolutionen, så var det till en stor del af konsideration för kanalerna och den stora personal, som hade sysselsättning på dem.
Samma konsideration hoppas jag icke måtte här komma ifråga för Götha kanal, ty jag befarar att landet aldrig, med afseende på de höga afgifterna, får rätt gagn af denna kommunikationsled förr ån den kommer i konkurrens med en jernväg. % 480 Den 27 Augusti e. m.
I Preussen liar ifvern för jernvägar icke svalnat, såvidt jag förnummit.
Omständigheterna förändra sig.
Då Götha kanal auiades, ansågs det af största vigt att jernverken i medlersta Sverige äfven skulle kunna sända sina effekter till Götheborg.
Nu blir det af vigt att kunna sälja i Stockholm.
Anledn. dertill är en sak för sig, men ett faktum är emedlertid, att under del jerupriset bibehålies vid 16 r:dr i Stockholm, har det i Götheborg nedgått till 15 r:dr 24 sk.
Jernvägen skulle bringa konkurrens emellan de båda städerna, och icke allenast jernpatronerna utan äfven hela den trafikerande allmänheten skulle af densamma draga vinst.
För min del får jag säga att ehuru jag instämmer med Frih.
Palmstjerna i de tvifvel han hyser om tiktigheien om framställningen från (Jtsk. i detta fall, jag dock önskar att frågan i form af förtroende-votum öfverlemnades lill Regeringen, och i sammanhang dermed får jag till de ledamöter som yrkat återremiss af hetänk. hemställa huruvida de icke skulle vilja frångå della yrkande och i stället förena sig med antingen dem som begärt afslag eller bifall på detsamma.
Ehuru jag i mitt yttrande i förmiddags, förbigick en ganska vigtig punkt i betänk, och ehuru jag fick höra yttranden, som för mig voro så förvånande, att jag icke ens kan uttrycka min förvåning deröfver, så inskränker jag mig likväl till alt förklara, all då jag i förmiddags begärde återremissen, så var det, med minnet af en dylik fråga vid förra riksdagen, hvarutinnan dåvar:de Landtm, förklarade sig icke kunna framställa propostn på afslag.
Då vår nuvande Landtm, deremot lärer hafva en mera liberal åsigt i delta fall, så anhåller jag att få förena mig med de Hrr, som yrkat afslag på betänk.
Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo:
Då jag i f. m:s hade ordet, hade jag tillfälle att i korthet uttrycka min åsigt i sjelfva saken.
Jag skulle derföre nu icke hafva besvärat R. o. Ad. med yttrande, så vida icke den för mig lyckligtvis sällsynta omständigheten här inträffat, att jag, i afseende på tolkningen af våra grundlagar, är af stridiga åsigter med Frih.
Jag begagnar samma tillfälle att äfven besvara de anmärku:r, som emot min åsigt om behandlingen af frågan, af en annan talare här blifvit gjorda.
Vid sista riksdagen var det min lanke att åtskilliga delar af StatsUtsk:s betänk. rör:de jernvägen emellan Hult och Orebro icke kunde direkt af R.
St. afslås, men jag ber, att få återföra i R. o. Ad:s minne, att dessa delar af belänk:t direkt inverkade om icke på Statsregleringen, likväl på Riksg:skont:s inkomster och utgifter under den tid, som skulle förflyta till innevar:de riksdag.
Sådant är icke förhållandet med förevar:de betänk.
I afseende på detta, vore jag, det oaktadt, mera böjd, att anse saken för en sådan fråga, som icke får direkt afslås i hvad det rörer sjelfva garantiens belopp.
Jag anser nemi. sjelfva frågans natur och icke den Den 27 Augusti c. m. 481 den verkan, som deraf skall följa, vara del sorn bestämmer förhållandet.
Nu har icke fråga varit om garantiens belopp utan blott om sådana omständigheter, sådana vilkor vid sjelfva denna garanti, som icke kunna i och för sig inverka på statsregleringen hvarken nu eller framdeles eller på Riksg:skont:s nuvartde eller framdeles blifvande inkomster och utgifter; och derföre är del, som jag ansett de förändringar, hvilka jag tagit mig friheten föreslå kunna göras utan ålerremiss.
Detta till svar å Hr Bråkenhjelms i f. m:s gjorda anmärkn.
Palmstjerna har åter ansett att det förslag, jag tagit mig friheten framställa, såsom varande eli nytt förslag, icke kunde komma under R. o. Ad:s pröfning.
Frilun har likväl sjelf yrkat afslag, och således ovilkorligen subsumera! frågan under 3:dje mom. i 49 § Riksd.Ordn.
Der förekomma likväl de orden: ”göres dervid anmärkn. till förändring, och finner Ståndet ärendet tillfyllest ulredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit upgjord, om dess antagande eller förkastande, antingen genast eller, derest någon ledamot del äskar, i annat plenum besluta”.
Således om Frih:n har rätt i sin åsigt att förslaget kan genast förkastas, så måste äfven jag hafva rätt i min, att ett förslag lill förändring kan göras och af Ståndet antagas.
1 öfrigt är det egentligen endast tvenne, ehuru visst icke så obetydliga förändringar, som jag har föreslagit uti den ifrågavaride punkten och man har, serdeles, såsom den vigtigasie punkten, fästat sig vid förslaget, att man i st. f. ”Köping” såsom föreslagen ändpunkt, skulle endast nämna ”sjön Mälaren”.
Två
Stånd hafva redan i detta fall underkänt min åsigt och deras bifall till Utsk:s betänk, torde blifva ett skäl för många, alt här bifalla detsamma.
På mig kan detta icke inverka: jag har förut sagt, alt jag anser det lättsinnigt nog att under någon form bifalla en garanti för ett förslag, som icke år af Regeringen godkändt eller af vederbörande aukloriteter pröfvadt; men jag vill åtminstone, då jag icke kan förhindra att sådant sker, icke uttala hvilket förslag, som så der obetingadt skall antagas, utan åtminstone lemna en latitud för Regeringen, att bestämma delta.
Det år mycket möjligt, alt Köping är den rälta punkten, men jag betviflar att den saken är utredd på ett sådant sätt, att det öfverensstämmer med representationens värdighet, att sådant bestämma, då man går att besluta att för detta ändamål anslå en så betydlig summa, som här är i fråga.
Det är af detta skäl jag har önskat att R. o.
Ad. skulle på ett annat sätt, än Utsk. föreslagit, formulerat sitt beslut i ämnet.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, yttrade, att enär Frih.
Klinkowström yrkat, att i afseende på det ifrågavanr l:sla mom. af 2:dra punkten delade propos:r måtte framställas, så ali först afgjordes huruvida en förändring i den redan lemnade garantien bör ega rom, och dernäst om garanti må leranäs åt en förlängd ulsträck9 H. 31 482 Den 27 Augusti e. tn. ning af jernvägen lill Köping, H. Ex., jemlikt stadgandei i 54 § i Riksd.Ordn., ansåg sig böra framställa dessa proposrr.
Då härefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. ansåge att en förändring bör ega rum i den redan vid förlidne riksdag lemnade garanti för en jernvägs anläggning emellan Orebro och Hult, besvarades denna propos. med ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. fl. Ex. hemställde vidare om R. o. Ad. ansåge garanti böra lemnäs ål en förlängd utsträckning af jernvägen från Orebro till Köping.
Denna propos. besvarades med blandade ja och nej, hvarjemte Frih.
Klinkowström, begärde votering.
Om jag icke alldeles misstager mig var del i f. m;s Frih.
Cederström, som begärde särskildt propos. på de båda af mig framställda alternativerna, nemi. om jernvägens utsträckning lill sjön Mälaren i st. f. till Köping och om åliggande för bolaget alt hafva jernvägen påbörjad under år 1853 i st. f. 1852.
Jag hemställer således till Frih. Klinkowström, som nu begärde votering, om man icke skulle kunna inskränka sig dertill att låta den votering, som nu ovilkorligen mäste ega rum, endast angå frågan huruvida den jernväg, för hvilken R. o. Ad. vill bevilja garanti, skall sträcka sig till Mälaren eller till Köping, då sedermera fråga kan blifva om tiden för arbetets påbörjande.
Jag vet väl, att en tredje mening vill hafva afslag och i sådant fall ifrågakommer vid den första propos:n votering om konlraproposma, hvilken votering först kommer att ega rum och hvaiigenom således bestämmes, antingen afslag å betänk;!, eller min propos. om jernvägens utsträckning till Målaren, skall blifva contrapropos. emot Etsk:s förslag om vägens utsträckning till Köping; under alla omständigheter, R. o. Ad. förbehållet, att i fall antingen bifall till Utsk:s förslag eller mitt förslag skulle segra, besluta öfver dea redaktion, som puukteu i sådant fall bör hafva.
Otto: Frih.
Klinkowström begärde votering och har förut yrkal afslag på denna punkt.
Jag har deruti med Frih. Klinkowström instämt och yrkar således lika med Frih.
Klinkowström att afslag ä denna del af betänka må blifva contrapropos. vid den blifvande voteringen.
Hamilton förmenat, att jag skulle hafva förordat ett särskiljande af de delar, hvaraf hans tillstyrkande består, så misstager sig Gr:n deiuti helt och hållet.
Då jag önskar, ali hans förslag ingalunda må hvarken i den ena eller andra delen antagas, så fanns det för mig icke heller anledning, att begära ett sådant skiljande af proposma; men jag vill tillägga något om propos.-nas eget innehåll.
Jag hade trott, att den grundlagsenliga ordningen vid föredragning af inkomna Utsk:sbetänk:n var, alt i främsta rummet hålla sig lill dem oförändrade, synnerligen då någon på dem yrkade bifall.
Jag hade trott alt om det
Den 27 Augusti e. m. 483 än vore Fril».
Klinkowström lofgifvet, alt här inkila förslag till afslag å betänk., torde dock icke första rummet bland de förslag, som varit atl till Ståndets besvarande framställa, rätteligen hafva tillhört förenämnde, af Frih. Klinkowström förordade.
Sådant har likväl bär skett.
Deremot reserverar jag min nyss uttalade tanke.
På Hr Frih. o. LandInus förfrågan svarade emellertid Ståndl i ja, och jag vill icke bryta den enighet, som häruti syntes räda, genom alt väcka några betänkligheter ronde det formella af frågan, men jag hade likväl hoppats, att den propus., som härnäst skulle framställas, skulle blifva på Utsk:s betänk., första punkten, sådan den finnes inlagen pag. 9.
Jag hade så myckel mera hoppats detta, då det icke står i någon strid emot det ja, som gafs på den första propostn.
Klinkowström liar begärt att den första proposrn skall delas i två delar.
Jag har redan framställt min åsigt om huru orimlig en sådan delning vore, då man nemi. skulle särskildt besluta om vägens utsträckning och serskildt om summan, hvilka saker likväl på del närmaste höra tillhopa; ty hvilken kan åtaga sig atl göra en jernbana af större eller mindre längd, om icke understödet är pä eli eller annat sätt derefter lämpadt?
Dylikt hörer således ganska nära tillsammans; och jag tror atl Frih. Klinkowström vid närmare besinnande ej skall hafva svårt att finna detta.
För min del får jag vördsamt anhålla att ett bifallande svar mätte till StatsUtsk:s utlåt.
N:o 340, punkten l:mo odeladt lemnäs.
Jag anhåller om punktens odelade besvarande så myckel heldre, som sådant synes bäst öfverensstämma med den af Högloft.
Ståndet redan följda ordning i detta ärendes behandling.
Lagerbjelke har nemi. denna förmiddag begärt, att betänk, måtte punktvis föredragas.
Hr Frill. o. Landtm, har derefter fogat sig.
Första punkten utmärkes tydligt och klait genom siffran l:mo och jag tror icke alt, förr än Ståndet med ja eller nej besvarat den propos., det bör vara för någon, icke ens för den i riksdagsärender så erfarne och af så många, fullt giltiga, skäl af R. o. Ad. högt värderade Gr.
Hamilton, lofgifvet att för något annat förslag fordra företrädessteget framför StatsUtsk;s eget.
Till svar på den hemställan Gr.
Hamilton haft godheten göra lill mig rör:de frågans behandling och ordningen för proposinas framställande, så får jag i della afseende helt och hållet förena mig i den åsigt, sora Frih.
Hvad deremot beträffar hvad Frih.
Gederström nämnt ang:de ordningen för propos:na, så har den värma, hvarmed Frilen omfattar sjelfva saken, låtit honom något litet förbise formerna.
På sidan 7 förekommer en hemställan af Utsk., hvilken bör af Ståndet lill pröfning uptagas och besvaras.
Der står nemi.: ”Utsk. får fördenskull till en början hemställa att R.
St. för sin del medgifva, att den vid sista riksdagen ifrågasatta jernväg emellan Örebro och Hult, måtte fä till staden Köping utsträckas”.
Denna fråga förekommer således i Ulskfs betänk.
Jag vet mycket 31* iSi Den 117 Augusti e. m. väl till Frih:n ämnar komma med del inkastet, ali R. o. Ad. lie* slöl i förmiddags, all denna fråga skulle ajourneras intill dess, förslå punkten blifvit afgjord, men jag tror, att, när samma fråga förekommer i första punkten och helst när denna fråga förekommer främst i denna punkt och när denna punkt kan delas i flera delar, intet hinder finnes för handen, att, på sätt jag tog mig friheten hemställa till R. o. Ad., den första punkten fick afgöras genom 2 särskilta voteringar, emedan det är två ämnen.
Jag förblifver således vid den vördsamma anhållan, som jag förut gjort och sora blifvit af Frih.
Palmstjerna understödd.
Då jag har instämt med dem, som begärt afslag, så anser jag mig icke, alls böra lägga mig i de olika modifikationerna af ja-propos:n, af hvilka den ena afser bifall med en och annan förändring, ulan jag för min del förbehåller mig uttryckligen all preposm om afslag icke må uteslutas.
Jag skulle för min del verkligen anse att första punkten borde tagas i sin helhet, ly då vore man inne på den rigtiga vägen att bestämma huruvida R. o. Ad. bifaller frågan eller afslår den.
Om frågan afslås, så förfalla naturligtvis de andra punkterna; om den godkännes så är det med den modifikation, som Gr.
Hamilton föreslagit eller också utan densamma.
Då jag misstagit mig i afseende på Frih.
Cederströms önskan om delning, så synes mig f. n. i afseende på denna punkt l:mo pag 9, den enda som f. n. är för R. o. Ad. föredragen och följaktligen den enda, sorn nu kan blifva föremål för proposm kunna afgöras på Irenne sätt.
Här äro nemi.
Irenne olika meningar, af hvilka den ena önskar bifall till punkten oförändrad, den andra, som sannolikt delas af ett ganska ringa antal, bifall med den förändring jag föreslagit och den tredje afslag på hola denna punkt.
Frågan är således i sitt alldra enklaste skick, om Hr Frih. o.
Landtm, behagar framställa propos. till bifall på Utsk:s förslag och om den med blandade ja och nej besvaras, så förmodar jag att antingen Frih.
Palmstjerna eller jag kommer att begära votering ocb i händelse någondera af oss icke åtnöjes med att den andras mening ingår i contraproposm, så måste votering först anställas.
Frågan är då om antingen afslag eller milt förslag skall blifva contrapropos., enär alltid bifall till Utsk:s förslag blifver ja-propos.
Jag värderar mycket det saktmod, hvarmed Frih.
Klinkowström besvarat mina invändningar, och välvilligt tillskrifvit den värma, hvarmed de lära blifvit framställda, endast och allenast det nit, hvarmed hela detta riksvigtiga ärende af mig, enl. bästa öfvertygelse omfattas.
Den rättvisa, mig sålunda af en vård motståndare göres, ger mig hopp att, utan att blifva missförstådd, fortfara att, på grund af enahanda tänkesätt, kämpa för min tanke om del rätta i form och sak.
Hvad sjelfva dessa ämnen beträffar, så har R. o. Ad. denna förmiddag beslutat alt före sidan 7 skulle sidan 8 med åtföljande
Den 27 Augusti e. in. 435 cilationer behandlas.
Klinkowström anser del orätt alt företaga det som står efteråt i betänk, förr ån det, som står framföre.
Klinkowström hade ju ett ypperligt tillfälle i förmiddags att säga detta.
Nu deremot anser jag, alt falalierna äro förlorade.
Emellertid har Hr Frih. o.
Landtm, behagat framställa propos. på första punkten i sin helhet enl. R. o. Adis denna förmiddag fattade beslut och på sätt Gr.
Hamilton äfven begärt.
Således lärer, sedan Ståndets svar på denna fråga erhållits, genom votering komma att bestämmas hvad soui skall blifva contrapropos.
Om jag icke orätt npfattal öfverlåggningen här, så har Hr Frih. o. Landtm, framställt tvenne proposir till Ståndets besvarande.
Innan tillkännagifvande skett huru Hr Frih. o.
Landtm, upfaltat Ståndets svar, begärdes votering af en ledamot.
Jag kan icke se att denna votering kan äga rum annat än emellan de propostr, som förut varit framställda oell förmodligen till sitt innehåll äro antecknade.
Jag anhåller vördsamt hos Frih.
Klinkowström att få vela huru den här första punkten skall delas.
Efter milt sätt att läsa Svenska, så finnes icke någon afdelning emellan de orden: ”Derest, för utförande af den ifrågaställa jernbanan emellan Köping, örebro och Hult ett bolag, ål hvilket K.
M. finner detta företag kunna med säkerhet anförtros, bildar sig inom slutet af år 1852 och inom nyssnämnde tid jemväl börjar anläggningen af banan, så förbinder sig Svenska Staten att, etc.”
Jag kan icke begripa huru en mening, der ingen punkt finnes, skulle delas.
Jag anhåller att Frih. Klinkowström ville tillkännagifva huru en sådan fördelning skulle försiggå.
Jag tror all Gr.
Björnstjernas nyfikenhet i detta afseende kan tillfredsställas och borde hafva varit tillfredsställd genom det förslag till voter:spropos:r, som af Hr Frih. o. Landtm, nyss framställdes och genom klubbslag befästades, hvarigenom den frågan således är afgjord.
Jag tror icke, alt det hittills varit brukligt hos R. o.
Ad. alt sönderdela en enda mening i tvenne propos:r.
Jag vidhåller ännu att, efter mitt sätt att läsa Svenska, det icke finnes någon möjlighet att fördela denna punkt i tvenne, då ordet ”derest,” som slår i början af punkten ställer denna del deraf i förbindelse med det följande, som börjar med orden, ”så förbinder sig Svenska Staten alt”.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, fästade upmärksamheten derpå, att, sedan han omförmält det yrkande om delade proprs:r som af Frih. Klinkowström blifvit gjordt, och dervid icke någon anraärkn. blifvit yttrad, hade 11.
Ex. framställt propos. först å frågan huruvida förändring i den redan lemnade garantien borde ega rum, hvilken fråga R. o. Ad. behagat besvara med ja, och dernäst å den andra frågan, huruvida denna garanti borde lemnäs ål förlängd utsträckning af den ifråga vande jernvägen.
Derpå hade H. 486
Den 27 Augusti e. m. o. Ad. svarat med blandade ja och nej, och innan H. Ex. bann tillkännagifva huru lian upfatlal svaret, hade votering blifvit begärd af Frill.
Sedan denna begäran, hvaruti sedermera äfven Frih.
Palmstjerna instämt, blifvit gjord, ansåge H.
Ex. att han icke kunde göra någon ändring i den framställda proposm, utan att den begärda voteringen borde verkställas.
Härefter uplästes till justering följande förslag till voter:spropos. :
Den, som bifaller, alt R.
St. lemna garanti ål. en förlängd utsträckning af den ifrågaställda jernbanan emellan Hull och Orebro voterar J a ; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. en sådan garanti icke böra af R.Sl. lemnäs.
Jag var visserligen icke vid min bänk när Hr Frih. o. Landtm, gjorde den första propos:n, men jag var dock icke så långt borta i rummet, att jag icke hörde ali propnsm tiptog bestämmelsen om vägens utsträckning lill Köping och jag får anhålla att det mätte ur prot. uplysas, huruvida icke en sådan propos. blifvit framställd.
Om detta öfverensslämmer med verkliga förhållandet, så torde den propostn få oförändrad qvarstå.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, låtit ånyo upläsa ofvanstående förslag lill voler:spropos. samt hemställt om R. o. Ad. behagade godkänna densamma, ropades starka nej, blandade med ja, hvarjemte Gr.
Björnstjerna, yttrade:
Mörner vågar jag anhålla att, enl. hvad Hr Frih. o. Landtm, försl framställde, ordet Köping måtte insättas, så att propos:n kommer att afse vägens utsträckning ifrån Hull till Köping.
I anledn. häraf upsattes och uplästes ett sålydande förändradt förslag tilt voter:spropos.
Den, som bifaller all R.
St. lemna garanti ål en förlängd utsträckning af den ifrågaställda jernbanan ifrån Orebro till Köping, voterar
Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. en sådan garanti icke böra af R.
St. lemnäs.
Landtnäs hemställan om R. o. Ad. be - Den 27 Augusti e. m. hagade godkänna della förslag besvarades med ja oell nej, hvarjemte Gr.
Lagerbjelke anmälde sig oell yttrade:
Om den nu uplästa ja-propos:n skall godkännas, så nödgas jag begära lill conlrapropos., alt det må beslutas af R, o.
Ad. att garantera medel till en utsträckt bana emellan örebro ocb stranden af sjön Mälaren.
Mig synes mycket besynnerligt af Gr.
Lagerbjelke, alt till contrapropos. föreslå en så beskaffad mening, ty deröfver skulle vi votera antingen ja eller nej, och antingen ja eller nej vinner, skulle icke derigenom afgöras den väsendtliga frågan huruvida en utsträckning af vägen skall äga rum eller icke.
Rättast torde då vata att först votera om contrapropos. och alt sedan votera örn hufvtidfrågan.
Jag anhåller att få veta huru Hr Frih. o.
Landtm, bar upfaltal R. o. Ad:s svar på den nyss framställda frågan om R. o. Ad. godkände den uplästa voter:spropos:n.
Mot ja-propos:n har jag för min del intet alt anmärka, roen skulle Hr Frih. o. Landtm, finna alt R. o. Ad. har med ja besvarat den framställda frågan, så nödgas jag anhålla om votering och ber då om att votering måtte få ega rum om contraprnpos:ne, på det mitt förslag ora jernbanans utsträckning lill Mälaren, älven må komma under votering.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. behagade godkäuua det sednast uplästa förslaget till voter:spropos., ropades starka ja, blandade med många nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han trott sig (inna att ja varit öfvervägande.
Sedan härvid Gr.
Hamilton begärt votering upläsles till justering och godkändes följande voter:spropos.:
Den, som godkänner det nyss uplästa förslaget till votering, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, kommer, med bibehållande af ja-propos:n uti nämnde förslag, nej-propos;n deri att erhålla den lydelse alt R. o. Ad. bifaller att garantien beviljas för jernvägens utsträckning till stranden af sjön Mälaren.
Uppå sedermera af Gr.
Gyldenstolpe gjord begäran blef denna voler:spropos. ånyo upläst, hvarefter Gr.
Lagerbjelke anmälde sig ocb yttrade:
Då i den uplästa voter:spropos:n den förut upgjorda åberopas, så anhåller jag att båda i ett sammanhang måtte upläsas.
Sedan äfven den sålunda begärda förnyade upläsningen försiggått, företogs voteringen om den i hnfvudsaken föreslagna vo - 488 Den 27 Augusti e. m. ler:spropos:ns godkännande, och funnos vid voteringens slut, rösterne hafva utfallit med Ja — 40.
Nej _ 97.
Till följd häraf uplästes och godkändes följande votenspropos. i hufvudsaken:
Den, som hifaller att R.
Si. lemna garanti åt en förlängd utsträckning af den ifrågaställda jernbanan från Orebro till Köping, voterar J a 5 den del ej vill voleiar Neji vinner nej, bifaller R. o. Ad. att garantien beviljas för jernvägens utsträckning lill stranden af sjön Mälaren.
Vid den härom anställde voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer Ja — 76.