Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ohrström errndrade, ari der kunde leda till mänga olägenheter, om det skulle behaga en Ombudsman att anmäla klagomäl mot alla Embers-Werk, och det ej berodde af Kongl. Maj:t akt öfwer dem hindra eller befalla rättegångs
Herr Den 24 November. 1^7 Herr Grefwcn och Landt - Marskalken fragadc derefter, om Riddcrftaper och Adeln ässave pägon förändring i dxnna H, Ropades Nej, men ett
Ja Zriherre Ltae! von wolstein.
Friherre eeäer. ströms tanka atl dek bör ankomma xä Konungen att förhindra elier anbefalla rättegång-emot de Embetsman, som ej göra sin Embeten enligt deras pligt, synes mig just bewisa nödwandigheten deraf akt ordet warder gar >i«, ty en Konung bör ej äga magt att protegera olagligherer; Äfen god Konung kari detta ej wäntas och lagen galler blott för onda Konungar.
Beklagligen wisar Historien också exempel af fädane, Herr Grekrven och Landt - MarskalkenMen stalie icke Herr Baron wara nöjd med art till protokollet reservera sin tanka? friherre Ltaöl von holstein.
Jag skulle wisik icke w<.ra enmis, om icke del ord jag anmärkt förLerfwade hela saken, Herr stotlstieb.
Jag kan mål ej medgifwa, gtt i en Jnstruction för Riksens Ständers JustitiL-Ombudsman, någon föreskrift för Konungen skulle kunna göras; men för tydlighetens skull, och pä det Jusiikixs-Ombudsmannens förbindelse mätte Ivara noga bestämd, mille jag förestå, att sista moMfltct j denna Z. ändrades pa följande sätt:
Se' hgrr LZ28 Den 24 November. dan den (nämligen granskningen) af Roual.
Maj-t blifwit anbefald. Zriherre LtsLI von polkem.
Gerna allenast order warder Utgår.
Herr Grefwen och Landt-Narstalken gjorde derefter proposition pä §. med den af Herr Lotstlmb söreflagne ändring, ^wilken BiföllS. 12.
IZ, 14, 15 och ;6:de L § bisöllss. i7.'de Z.
Herr I.sZferkerlieim.
Jag har redan tagit mig den friheten ödmjukast hemställa, att när Fängförrskistngarne undergå rwänne Revisioner, de icke behösde underkastas JnstMLL-OmbudSurannens ytterligare granskning.
Härefter gjorde Arr Grefwen och LandtMarstalken prsposiiion pä bifall till 17 5.
Ropades Ja, och Nej.
Herr voo Sckantz förenade sig i den tankan att Fangkistors insändande till Justicire-Ombudsmanrren more öfverflödigt.
Efter nägon korrt öfwerläggning stadnade Rldderffaper och Adeln, uppå derom af Zerr LandtM«r - Den 24 November. 1509 Marskalken gjord proposition i dek beslut, att ur denna §. hela sista momentet, ifrån order hw»rjäm1e ffulle urgä. !8, 19, 20, - i, 22, 2Z, 24, 25 och 26 L.§. biföllos Derefter, och i anledning af ConstitukionöUlffotrekL i Betänkandet afgifne försina besiötS, att Justitia.Ombudömannens befattning ifrån den 6:te Iunii, da den nuwarande Grundlagen antogs, skalle taga sin början, samt att wid hans Expedition Lfwen en Waklmästare skulle pä Stat upföraö.
Ridderjkapet och Adrln åtskiljdes klockan ^Z.
In käein krotocolsi 6. 8i1ver6oIxe. iZio .
Plenum klockan Z eftermiddagen.
Justerades Pletii-Protoeollerne för dett t 8 Nö^ Bember för- och eftermiddagen.
Derefter företogs till justering protokollet för dett 22 November förmiddagen, hwarunder och ses Lan Herr Qrjpeinvaläts, ^acob Lric, dekuii intags tre ffrifteliga anförande rörande Expeditions.Utskottet blifwit, pä Friherre LeckerlirömSj ^scob^ begäran särskildt upläst.
Grefwe koiner, 6öran, sig yttrade!
Jag har haft den äran wara Ledamot i samma Utskott med Hnr Ofwerste Lieutenauten 6rixenvvalclt, och jag har funnit honom der hofwa ädagalagt werkeliga prof af palrioric-me, drift och skicklighet.
Jag är också derföre öfwerrygad, att Herr OfwersteLieutenant 6nxenvva!ät, som sjelf känner den tacksamhet nian är skyldig betti, sou: underkasta sig dek ofta obehagliga , aktiv mödosamma kall att bereda ärenderna i en Utskott, också icke haft för afsigt att förolämpa Lrvamöterne af något Utskott, eller att döma om Deras upsal, uman de sätt förklara sig.
Jag kan icke anse de uttryck, sam undfallit Herik Afwerstc.Lientenant Ori^mlirV3.Ickt2 soni annat an ett utbrott af förtrytelse öfwer ett oförmodadt tillägg: och när han crindrar sig att en Ledamot af Ridderskapet och Adeln icke har rätt akt döma om andras Upsa t, magar jag ännu hoppas, art han torde beha-, Den 24 November. rzrr ga lära de urrrnck utgä utur sikt yttrande, hwilka äro särande för ExpedirionslUrskottetS Ledamöter.
He r tiri^encvalstt, ^sacod Lr?c.
Dea motion Herr Oreswe slörnet behagat göra, är af sadan bej^affenhek, att om den genast fran början blifwik wäckt pa det satt den nu af honom blifwik franistäld, sa hade jag, kan hända begwämt mig att eft tergi>wa för de H.rrarö önskan, som icke äro nöjde med uttrycken i mitt anförande.
Nu, sedan härom redan hos Högloft.
Riddcrskapet och Adeln upstätt en ventilaiion, kan jag cj finna, att jag är befogad göra något kill en förändring af mitt anförande, uran Depcndcrar denna saken nu, mera af Höglofl, Riddcrskapet och Adeln, än af mig.
Nagra hördes häröfwer yttra sitt gillande Zriherre Legerström, Hacob.
Sedan Herr löfwerste» Lieutenanten Lnxenwalstt nn förklarat, att han warit färdig återtaga sitt yttrande ifall motion derom i förmiddags blifwik gjord pa sadant sätt som Grefwe körner nyst gjort den, sa får jag hemställa till Herr Öfwerste-LieuteNaNten 6ri^envvalcst sjelf att döma om uttrycken i Herr bmbs yllrande i förmiddags pä nägot sätt kunna anses särande i jämförelse med dem Herr Ofwerste« Lieutenanten brukat emot Expcdilions-Utskotter.
I stöd häraf får jag bedja Herr Ofwcrste Lieutenanten, att sa wäl för sin egen som för Ständers heder, läka de Uttrycken af sitt yttrande Ulga, hwilka jag rZrs Den 24 November.
Kr öfwertygad att Herr Oswerste-Lieurenanren sjelf ogillar- .
Herr Qripenrvalät.
Am Hsglofl.
Ridderffapct och Adell, a lisse nödigt, art delta ord-krig, som nu borrlragcr tiden för angelägnare mäl, f?all fortfara inom Ridvarehnsek, hemställer jag ödmjukeligen kill Herr Grefwe,, och Landt-Marstkalkcn, om icke ert' apart Söndags-Piemim dertill kunde fä utsättas. Öfwer hwad Herr Grefwe lVlörnsr behagar anföra, Har jag redan haft den äran yttra mig: och hwad Herr Baron Ollerström sagt är af natur, alt torde hända kunna föra längre' än jag önj^ade.
Grefwe lantinghausen, ^Ibreelit.
Jag föreställer m,g att Herr Ofwerste-LieutenanteN Qripen^valllt sjelf wid noga besinnande wisierligen lärer sinna alr nägra af hans nriryck ej annar kunnat än sara Expedmons-UlstouetS Ledamöter, och får derföre den äran tillstyrka, alt de samma mätte fä Utgå ur protokollet.
Härtill ropades Nej. Arfherre Ollerström.
Det är ej med den starkaste röst jag rror sakerne här kunna asgöras: öfwertygelfen bör leda wära öfwerläggningar, och endast pä ineta, grundade jVäl böra hos Ost kunna föranleda best;,t.
Jag hemställer om tillmålen, som sara Ledamöters heder, sä wäl af.wärl egir som af Le andre Ständen, böra fä ett rum i wara protokoller r och är det billigt an Ständer kan tilläm säda - Dön 24 November: t5>Z dane tillmäle», innan Det ännn känner hwad ssttt hos Ulffokket söra' l.Mr nyttjandet af te sä förhatlige oroen: widt möjligt är?
Jag anhäller sa» lebes det lillwilellerne ina niga, pä det Wi ej i ei, framtid mä fä rodna för mindre pastande Uttryck i wära protocollcr.
Herr 6ripenvalät förklarade sig för fltt del al» beles icke wara hägad an dertill samtycka» Herr LbrenborZ, Lasper Ivliclisel.
Franwatande under början af denna öfwerläggning, har jag endast genom ryktet fält kunffap om att Expeditions-Utf^otlekS åtgärder gifwit ämne dertill.
Sjelf Ledamot deraf, fär jag till en början nämna, att jag ej warit tillstädes wtd justeringen af den eppedi» tion, deri ett uttryck lärer gifwit anledning till Rid» derfPapek och Adelns mistnöje, men det oaktadt anser jag såsom en helig pligt alt pä detta rum deswara de tillmålen, som emol Ulfllotlek stälde, kränker hwarje Dest Ledamots heder.
Jag har aldrig med wett och wilja handlat mot min öfwenygelse, har aldrig Med wett och wilja brutn mot hederns lagar, och kan således ej utan harm finna mig bcfl'y!d för bäda delarne af en Ledamot inom detta Ständ, hrvarS yttrande af flere bifallit, gifwit anledning till det beslut, som pä det högtidligaste sätt blifwtt MedStänden meddeladtt Jag underkastar mig SkändetS mitztanka i denna del, och kan ej pä annar jäkt beswara den, N att jag anser eMoi Min heder alt län» are wara Ledamot af ett Utskott, som ett ögonblick kunnat mistiänkas, och pä ett ja förödmjukande fäkt Zjerde Band- <?6 be. i5'4 Den 24 November. beskyllas för den brottsligheten akt med upsal wilja föra Riksens Sländer bakom ljuset.
Milt beslut skall ej ryggas om vek den wärdc Ledamotens yttrande utur prolccollct utgår: jag för min del begär dek ej, och skulle ej anse det för en justification:
Den har den redlige inom sig och behöfwcr ingen annan.
Herr 6rixenvalstt.
Jag kror att hela denna sak icke widare bchö»wer occupera Högloft.
Nidderskapet och Adeln.
Jag har redan i förmiddags deklarerat, alt jag med mina Uttryck ej welar sära personer: och om någon för öfrigt har något att erindra, sä blifwer der ett särskildt ämne, som hörer till annat ställe än Högloft.
Ridderskapet och Adelns plenum.
Grefwe ve la 6»rstie.
När Högloft.
Ridderskapet och Adeln bestulit remittera fragan
VM de i expeditionen lillagdc orden till förklaring af Ulskotret, sä faller det af sig sjelft, att en sadan förklaring inkommer; och som förewarande ämne dermed ftär i uärmaste gemenskap, wägar jag tillstyrka akt Ridderskapet och Adeln behagade upskiuta denna öfwerläggning lill desi berörde förklaring inkommit, hwilket syneSLMig wara rälta stunden att härom diScurera.
Men nu är justering «f saken: sedan den är gjord kan ingen ändring mera äga rum: således bör den ske nu.
Herr Den 24 November. 1515 Herr Klingsporr, (Ckristian.
En hederlig karl star ivid sina ord.
En hederlig karl kan mitztaga sig; meri cn hederlig karl underläter aldrig dä han kan, att rälta ctt misitag Grefwe klörner.
Jag finner med smarta, att man här saller sin heder uti art blifwa wid yttranden, som innefatta ett tilläggande af afsigter, hwilka jag ej tror att en enskild Ledamot af Ridderfkapet och Adeln har räll art påbörda ett Utskotts Ledamöter, och hwilka jag ej eller förmodat att den Ledamot som fällt dem, haft för afsigt akt wilja någon lillwita.
Grefwe von KrntingLbaulen.
Jag får den äran proponera Herr Grefwe» och Landt-Marskalken, att justeringen af den delen, som rör sörewarande ämne, kunde nu fä upskjutas, dä hwar achen, enligt Grefwe Oe la. 6arZio8 förslag, får tillfälle ait i snite af Expeditions-Ulffolteis förklaring, häröfwer yttra sig.
Herr Grefwen och Landt - Marskalken gjorde proposition art lämna Protokollet ojusteradt i hwad som angeck förewarande fräga, intill desi Ex> pevikions-Ulffoitetö förklaring inkommit.
Ropade Ja, blandadt med Nej Herr Grefwen och Landt-Marskalken förestälde att ej någon härwid kunde förlora sin rätt att Den 24 November - att yttra sig, och förnyade sin redan gjorde proposition.
Men den beswatadcs a nyo med Ja, blandadt med Nej Härefter följde någon tystnad.
Herr klingsporr, 6erclt, fragade hurudant resultatet nn blesive, ejler hade Ja och Nej blifwit ropadl?
Grefwe ^antingsliLusen.
Jag tror att det är Landt-Ma> stackens rättighet atr dererniincra, huru m,)cket af prorocoller stall justeras, och huru myckel kan lämnas ojusteradt.
Herr Klingsporr. 6er6t.
Om denna sak deeiderar wäl ej Herr Grefwe».
Grefwe Dell 6ar6ie.
Ehnrn jag aldeles icke katt instämma »Grefwe I^sntingsiiautens tanka, att det bör tillkomma Landt-Marstalken atl vecidera, om hwad som af ett protokoll kan justeras eller ej/ hwilken rättighet förmodeligen är Landt - Marffalkens och Standetö gemensamt, har jag dock för min del e» nägvt cmor det försiaget, alt prstocollel mä förblifva ojusteradt i hwad detta ämne beträffar, och fär härmed ödmjukeligen bedja de wärde Ledamöter, svin kunde wara af en stridig kanka, tillära ail saken malte fa hwila till desi ExpeSitions.UlstottelS förklaring inkommit.
Ropades enstämmigt Ig.
Herr Dcn 24 November. rZ17 Hcrr Klingsporr, 6erclt.
Dek war cj min tanka akt disputera Herr Grefwen och Landr-Marfkalkens rättighet, eller att wara einst sakens npDntan» de, utan bara aik Grefwe I^antinAskauten ej hade mer rättighet, an jag, air decidera» Herr Landt-Marstalken-
Det fägnar mig gansila mycker, akt pä Grefve ve 6ar6ie, proposition bjfallcs, hwad soni ej biifwil bifallit uppå Min» Grefwe ve la 6-irclIe.
Jag ber VM förlåtelse, det är e> min rörlighet och har cj kunna! falla mig in art göra någon proposition nar Herr Grefwen och Landk-Marskalktn är närwarande:
Jag har allenast gjort en anhållan, för akt bjuda lill att förena sinnena. Zerr Grefwen och Landt - Marstalken Jag gjorde en proposition: den blcf rwa gangor med Ja och Nej lefwarad; Herr Grefwe ve I» Qarstie gjorde densamma: den blef enhälligt bifallen.
Derefter 06) med npffjutande af det som rörde det nu omtwistade ämne, fortfors till strit med justeringen af protokollet för den 22 November förmiddagen, och stureligen justerades äfwen samma dags eftermiddags.-protokoll. 15 l 8 Den 2 4 November.
Upläftes följande frän Stats-Uiskottet inkomne Betänkande om Stats-Reglcringcn, jämte dertill hörande Tabeller. Wördfamt
Memorial' Sedan Skats-Rcgleringen nn mera blifwit fullbordad och derutaf inhämtats Stats Werkers belägenhet, dest behof och brifter, äfmensom efter fulländad granMnng af Rksgalds-Werket, dest tillstånd bliswit u^redt; samt ifrån Krigs- och Sjö Ferwaitningarne erhållits nödige nplysningar om ArmeLrnes och Fiottorues innestäende aflöningar same Lef« veranteurers fordringar m. m., sä är för SratSUtfkotlet nn mera icke något hinder art till Riksens Högs.
Ständer kunna afgifwa Berättelse, om beloppet af Rikets
Mild och dest beMffeuhct sanithwad, i följd deraf det ärliga Bewiiluingsbchofwet synes böra bljfwa, och hwilka omständigheter utgöra egettteliga ämnet för den Fiuanceplan, som Riksens Högl.
Ständer af Stats-UlMttel äfkat och Ulstottek nu först sal-k i tillfälle att kunna afgifwa.
Öfwer totala knloppet af Rikets Mild har Stats'- Utfkorret läkit författa bilagde sammandrag, A-/ som utwifar sörjande förhållande:
Rikets skuld före nu rvarande Lrig: den gitländfka 9887,981:17:4- ken inländska 192,708. 5. 4- 12,080,689: 22. 8.
Transport i»,050,689: 22: 5.
Den 24 November- rZ'9 Transport 10,280,689:22:8.
Tillkomne skulder i och för kriget 17,247,629:31-8.
Skars-Werkets särskilde äldre skulder . . . 812,266: 7:6.
Summa 27,938,585- lZ-' ro.
Utaf denna skuldsumma har Stars-Ukskottct ansell de ä Bilagan Litt- '>> upsördc poster, till. hopa 5,758 421 !)ltr iz st. § rst. wara af den egenskap, akt de genast kunna gä till afskrifning, såsom egenkeligen bestående mi försträckningar emellan dels Kronans och dels Riksens Sländsrs publique Werk och den bliswande Bewillninge-Snmman icke fyncö böra lill Landets runga ökaS med nägon ersättnings Fond till silke Försträckuingars godtgörande, halst deras afskrifning i alla sall icke kan hafwa något inflytande pä deste Werks bestånd.
Ibland deste poster förekommer först det län af 2,833,333 R:d. 16 st., som Riksgälds,Contoiret under loppet af är 1828 meddelt Stars-Wcrket kill Krigels fortsättande.
Förhällandet häkmed är sä danl:
Alt dä Kongl. Maj:t under förledir ars Krigsrustningar fann sig i saknad af nödige medel till krigets utförande, blef Riksgälds-Conroiret anlitadt, ari härtill meddela erforderligt biträde. — Rikögälds-Contoiret, ehuru sörmänlig dest däwarande ställning än kunde wara, ägde likwäl icke nagra andra tillgängar, än Realisations-Fonden för de ännu Utelöpande Rikögäldssedlar.
Denna Ullväg wid togs, is--?
Den 24 November. togs, under förbindelse af Stals-Werker, att härföre ersätta Riksgälds Conloiret den fö-s^nkne summan, Dä nu Skars Merkel as desi wauliga inkomster ieke äger nägon lillåäng, alt cn ladan förbindelse upfylla, ulan art derrii! erhålla Fond af Bewillningen, och SratS-Utffoklek gör sig den förhoppning, att sedan Riksens Högloft.
Ständer tiilärir nya Riksgäldösedlars utfärdande tiil utbyte och omrväxlmg emot dylika utelöpande gamle och förstime fmasedkar, Banguens Sredil ipke skulle äiwcnryras, om Bans guen ärog sig realiserandet af den utelöpande Rr!'sgäldssedelmasian, utgörande likom de 20 834: 2: z. i s)^ksgäldösedlar, som Banquen efter siik förra ätgr gonde skall realisera, cn Summa af 6,26 , 587: 28-6, i Riksgäldsfedlar eller 4,174,891. Z5 h.
Banco, men hwilka nri c.stcnlen endast inom linien blifwit Upkagne, eniLdan de icke fordra någon sarstild ränta, snar; pä det fält förswinna i sr än Rikeffulden efter hand, att, efter hwatz ostvan hnuMdr ar Banquen dcsamma realiserar, eintzt sä manga ars förlängu ng af den wid 1802 ars Riksdag ull och medför gr >8>Z bewstjade ZOv,ooo R:dxs ärliga amortisscmenksfond, som Riksens Ständer mid nästa Riks. yag kunrra finna för godt att fastställa, lä har vä sid ur grund och med sädqnc wilker Stars - Uiffottet förcsiagit ifragawarantze Summa tilli afskrifning, Den af Riksgälds Eontoiret upgisne brist i dest ersättning för det SkatS-Werket lämnade för? s?o.l a 4808 ars Krigsgärd, ät,vensom tze as Riks?
MldL-tzontoiretS medel j LantzdRänlerierne, som blif» wik Dcn 24 November. r52l wik kill knack medtagne, utgörande detzc sme poster tillhopa 396,890 R.-r-.
4i st. 8 r:st. har SkarsIl, fforrck ansett desto mer kunna afdrift'.,as, som Riksgälds Contoiret khy finkan sär af den bl frände Vewillningssumman nödigl anstag för dest behof.
Wismarske pontskillingen är ej annar än Statens medel, som blifwik kill Skakens behof anwände» och fordra icke »agon ersättning, uran kan gä till afskr,string.
Den förestagne cstststichingen af Allmänna Masia;!ns-D>rcc!ioncns sororingar 1,189 >64: >l ,:st. har Stais Ulskoicec grundar pä der forändrade skick af denne inrätkning, som SkacsUrjkotter riri Dest jarffildka urlakande, angående Allmänna Magnius.
Inrättningen, föreslagit.
Finska P.-st volance-Castans fordran 25,089: 29.
4. bestar nki förskokter af dest medel, gjorde under förra Finska krigek arén 1788,1/89 och 179^.
— Deste haswa sedermera
Uii de arliga Slakerne säsom en Skals Werkkks skuld marik »psörde; Men synas nn, esker Finlands förlust och da Finska P,stevolance-Castan dymedelst uphört, kunna gä kill afskrifning.
Utaf inmwarande ärö Statsbrist, har Stars» Utskottet uptagit 203,032: 32. — till afskrifning.
Ukffottct har grundar denna afskrifning pä inhämtade närmare uplysningar.
— Da Skaten wid hönan af äret upgSres, ar ej någon annan grund att söl.
IZ22 Ten 24 November - selja ivid bestämmandet af Statö-Werkets inkomster för äret än efter de Stars-försiag och särMde upgister, ftin, efter, Förfarrningarne wid sinket af förra äret ifrån wedcrbörande Werk och Embetömän lili S als-Conkoirek ingifwas—
Uppä dest försiager mäste L-taleng brist eller öfwerlöt! beräknas, ly att konnna rvWete» närmare den tid da Staken likast upgöras, är icke möjeligt; Men rinder loppet af aret och dä upbörden inflyter, uirönes dcr werkcliga förhällaiidet, svin »vid äretS sint bestäinmer, rälta beloppet af Scarsbristen.
I anseende dertill, alt en del ränkepersedlars pris, som bli sivik löste med penningar warit ester Markeganqarne högre, än i StatS-Försiagerne kunnat päräknos, och enär SkaisConroirek, efter Riksens Höglofl.
Siänders besiiit, för detta ar fär jämte sine^öfrjge inkomster, äfwen diöpsncra hela Tnllkomst-n, sä har Scars-Ulstkoklek nort den isrägawarande afffrifningen kunna äga rum. il ti Bilagan Litt. <5. har Stars-Ukffoltet up, ragic de sunimor af Niksffnlden, svin Ukffoltet funnit af den beskaffenhet, arr de genast böra med con« ranie penningar liquiveras, och hwilka utgöra elt sammanlagd! belopp af 2,245,903:6:9.
Häribland förekomma först, ersättning till Stats.
Conkoiret för sädanc dest medel af innewarande ärs upbörd i LanddRäntericrne, som blifwit till Kriget anrvände, äfwen som de 200,000 R:d. af innewarandc ars Statsbrist, hwilka blifwit ansedde, att Contant böra Statö-Werket godrgöras.
Det är af e* Den 24 November. rZ2Z en onndwikclig nödvändighet akt StätS-Contoiret gensst crhätler bestå summse tillhopa 715,703: i: 8. sä midt Staro-Weekec skall kunna bestrida best ester Star utgående och bestämde utgifter för äret.
Lika nödwändicu är ock. att de i Landt-Ränterierne rillgrivns 06) ull Kriget anwände Deposi» tionsmedet, tillhopa 44,654: 28-' r. warda med contant genast ersatte.
— Desta mede! tillhöra icke Skaren, Utan enskilde Werk och Personer, som, i grund af allmänna lagens föreskrift, och med förtroende kill säkerheten uti Kronans Rantcrier och Castor, nedsatt sine penningar ber
Och allmänna rrediten fordrar a!r ctt säborn förtroende warder sorgfälligt bibehållit.
Tili godtgörande af ArMsernes innestäcnde aflöning och sädune Lesverantemers fordringar, som härleda sig ifrån p.iö-idue och ntffrisne lcfwcrantser sch gärder för ArmLcrncs och Floirorncs behof, Haswa coinante medel anseus nödigs att genast tillgå, till elt sammanraknadt belopp af 1,124,301:36 Bilagan Litt.
Sedan Armeens Befäl af Officerare och Under-Officerare med flere, med ståndaktighet och mod ruhärdat alla olägenheter as ett swart och blodigt fälttag, samt till fäderneslandets uprätlhällande och förswar hast lif och blod osparde, sä skulle dci hwar?en wara wärdig!
Nationens tänkesätt eller förenligt med räktwisans och billighetens grunder, att lära dem wara längre i saknad af en sa ostridig rättig - lZ24 Dyn 24 November - hek, som utblommandet af deras innestaende och sä wal förtjente asiöniug.
Lika billigt och rättwist synes det ock wara att alla urskrifne och pabudne lefwerantfer och garder jämte hyror för dertill pä befallning krönte Fartyg, utgörande tillhopa 361,243:37. warda med contant be t al de.
Desse Lefwerantser och Gärder samt
Fartygs» hyror grunda sig ieke pä nagra aiflmade contracrer, der Lesvecanteuren ägr tillfälle, akt betinga sig sä dane wilkor, att han ej allenast är skadeslös, Utan äfwen kan påräkna en skälig winning och förtjenst af sitt företag, utan äro en följd af utgängne bef»llningar, dä tillgängar i sörräderne saknades och ett hastigt päkommanve behof icke lämnade rådrum, att genom contracler eller genom anställande auctioncr anstuffa hwad som erfordrades.
— Wid sadane tillfällen hafwa de bristande gärde persedlar blifrvik pabudne och utskrlfne, till lefwerering genast, utan afseende derpå, ehwad den leswererande ägt den utjkrifne persedeln af egit förräd, eller mast till hwad pris som hälst, förskaffa sig den af andre.
Sältet huru medel till alla ofwannämnde pä Bilagan Litt.
T> uptagne utgifters bestridande, mage kunna anskaffas, är, efter StatS-UtskottetS ranka, blott twäggehanda, antingen genom inrikes lans »plågande, eller ock, alt tillika Riksens Ständer Bariqne om denna Snmmas förskjutande.
Den 24 November- 1525 Om Riksens Högloft.
Ständer behagat antaga Uiffoticts förslag kill inrikes läns upkagande, hade erfarenheten redan wisat, huruwida nian härutinnan kunnat päräkna clt allmännare biträde.
Men om dek skulle anses, att, i anseende till ett nära annalkande af Riksdagens flur, detta färsing för närwarande icke skulle kunna sä hastigt in« bringa de nödige medlen, som bchofwen fordra, sä äterstar, i Utskottets kanka, ingen annan ulwäg, an att tillita Riksens Sränders Banque.
Sralö-lllskottet hade wifterligeu öuftkat, att detta senare kunnat undwikas; Men Utskottet inser icke något annat medel, än detta, sänne förslaget om inrikes läns »plågande; Och Ulffotket tror, att om Banqnen fävett sädant nu tillgörande förffocr undfär a proeents ärlig ränta och 5 procent i ärlig afbetalning pä Capiralet, torde Banque» med bibehällande af deh credit och beständ kunna lämna det äskade biträdet Uli Bilagan §.itt. E). äro Uptagne sadane Lefveranlenrero fordringar, hwilka, enligt RiksensStänders beftut, komma att liquideras med obligationer, stälde pä 6 är, och med Z procents ärlig ränta, och hwilka utgöra ett sammanlagd! belopp af 1,971,040 R d. 34 H- s r:st Stais-Ulskottet har härtvid icke något widare att erindra, än all till Riksens Högloft.
Ständer wördsammeligen hemställa, att, till lefveranleurernes tillfreds - l52ä Den 24 November fredsstätlelse, Riksens Högloft.
Ständer täckas ju förr dest haldre läka befordra delia besiur till werkställighe!. Widare har SiatS-Ulssoktet ä Bilagan LittE. »pragii sadane ffulder, hwilka icke ansettS fordra näaou aibckalnjng pä Capsralet innan nästa lagtima Riksdag, uran endast ärliga ränrans erläggande Sedan en förödande krig med betz olyckliga följder försatt Riket och Letz financer i den yttersta förlägenhet och medtagit alla tillgångar, sä äga hwarken Stats- eller Riksgälds-Werken någon fond för narwarande, att till större eller mindre del kunna afbörda något pä Veste sknldcapitaler.