Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke i anledning af hvad Riddarhus-Secreteraren yttrat, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att frågan om Löne förhöjning för denne Tjensteman hnge förfalla; hvilket bifölls, Grefve Anckarsvärd, Alichael; För min del anser jag det vara sällsynt att en Tjensteman, som med skäl kunde vänta sig en tillökning i sin Lön, afsäger sig en sådan förmom, och får således hemställa om icke Ridderskapet och Adeln öfver ett så berömligt förhållande skulle vilja förklara sitt serskildta utmärkta välbehag; hvarå jag anhåller att Herr Grefven och LsndtMarskalken täcktes göra Proposition, Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade} att då Ridderskapet och Adeln, genom Dess Jemtiada bifall till Herr Grcfvens och LandtMarskalkens, i anledning af Riddarhus-Seqrcterarer. s hemställan gjorde Proposition, att frå* gan om Löne-förhöjning finge förfalla, redan behagat öfver berörde hemställan tillkännagifva sitt välbehag ; ansåg Herr Grefven och Landt* Marskalken det någon vidare Proposition i detta afseende icke torde behöfvasj hvaruti Ridderskapet ogh Adelö äfven hördes instämma, Den 4.
Friherre Sparre, Sixten, hade inlemnat cti Memorial , hvilket upplästes, så lydande:
Sedan all fråga upphört om Löne-fö höjning för Riddarhus-Secreteraren ; vå, då Högloll. Riddarhus-Utskottets Betänkande, angående Löne-förhöjning för de öfrige Riddarhusets Tjenstemän hos Högloflige Ridderskapet och Adeln kommer under ventilation, torde jia vördsamt få äran framställa:
Att, så framt en allmän Löne-förhöjning f:>r dessa Tjensteman finnes nödig, så måste den nödvändigt calculeras på inflytande Introductions-afgifter, jemts andra påräknade inkomster, och derefter bestämmas till fördelning mellan dessa Tjenstemän; och då komma på detta sätt den obehagiiga frågan om Riddarhus - Direetiom n.< Honorariers indragning att äfvenledes förfalla, hvilket indragninps-project jag, och jag är öfvertygad mången Riddersman med mig, an ser Ridderskapets och Adelns värdighet, v;rkeligen och långt mera förnärmande ärt hvad Utskottet, i afseende ä värdighet och anseende, behagat framställa.
Endast sattet, på hvilket dessa Honorarier tillkommit, och den långa tid de exi-terat, borde göra dem heliga och fria för all vidare ändring och rubbning — Utom det att Ridderskapet och Adeln, med fästade afseende härå, redan förut ansett det en Duecteur en gäng förärade Honorarier icke ens kunde honrm fråntagas, då han geoom annan Tjenstebefattning, ip o Den 4 AipriL med åtnjutande af en ansenlig
Lön, blifvit ali-* deles skiljd frän Directionen.
Huru och med hvad skäl kunna då dessa af vara Förfäder bestämda Honorarier, nu ens komma i fråga, att indragas eller fråntagas deni, som komma att utgöra denna — från samma tiri stiftade Direction.
Åtminstone lemrar jag aldrig tratt bifall till någon ändring härna, om icke till en möjlig förhöjning eller tillökning på Honorariernc, så framt en sådan vore görlig, utan att beräkna densamma på någon annans bekostnad.
Jag får i anledning häraf ödmjukeligen anhålla om återremiss af Utskottets Betänkan* de i afseende å Löne-föihöjnings-projectet, samt alldeles ogillande och afslag på frågan om Hunorariernes indragning.
Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig t
Jag har blifvit förekommen genom det nu uppläste Memorial, jäg kan likväl icke undgå yttra, att jag finnér det högst besynnerligt, att man vill föreslå indragning af fyra Riddar» hus.Directeurers Honorarier.
Det har varit en urgammal rättighet, och jag tror mig ej behöfva vidlyftigt utbreda mig öfver olämpligheten deraf', att indraga Honorarierne iör att derigenom öka Lönerne åt andra.
Äfvensom jag föreställer mig, att Riddarhusets Tjenstemän icke vilja emottaga en Löne-tillökning, som på detta sätt skulle dem tillkomma.
Om inga andra tillgångar gifvas till den törcslagne Löne* Den 4 April. tillökningen för bemälte Tjenstemän, anser jag densamma icke böra äga rum, och protesterar högeligen både nu och framdeles emot indragning af ifrågavarande Honorarier.
Friherre Cederström, Jacob.- Då jag bade den äran att vara Fullmägtig i Banquen, yttrade jag den önskan att Riksens Ständers Fullmägtjge icke måtte hafva några Arfvoden.
En dylik befattning bör val också vara ett utmärkande af förtroende och icke någon Pensions-Inrättning.
Skulle likväl någon, i och för en sådan befattning, göra någon synnerlig upppoffring, kunde han, sedan hans åtgärder blifvit pröfvade, erhålla en lämpelig ersättning.
Hvad nu angår frågan om indragning af Rid. darhus-Directeurernes Honorarier, får jag yttra den öfvertygelse att ändamålet att få värdiga
För min del kan jag ej eller finna det passande att antaga
Directeurer för att åt dem anslå några ico R.dr, såsom Pension.
Detta Honorarium, som i början utgeck i Rhenskt vin, skall ock hafva härledt sig ifrån den inkomst Källaren under Riddarhuset lemnade, men hvilken hyra nu mera upphört.
Då jag på dessa skal icke anser fämpeligt att bibehålla ett Arfvode, sorn i det hela är alltför obetydeligt, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om återremiss af Riddarhus-Utskottets Utlåtande i denna del. 192 Dm 4 April.
För mirj dc-J kan jag ej linna hvarföre det icke hädanefter si>m hitintills skulle kunna låta göra sig, att få värdiga
Directeorer med bibehållande af den Agremcnt lör Ridderskapet och Adeln art ät dessa, uti det ifrån äldre tider bestådde Arfvode, lemna ett uttryck af valvilja.
Jag förenar mig således till alla delar med hvad Friherre Stael von Holstein anfört, och anhaller om aterremiss af denna fråga till Riddarhus-Utskottet.
Herr Grefven och Landi fihn skalken hemställ» de om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Riddarhus - Utskottets Utlåtande gjorde Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Utlåtandet jemte arn märkningarne tili Utskottet återremittera ; hvil» ket bifölls.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt* Marskalken framställd froposition, justerades och godkändes de Grundlags-ändrings-Förslag, hvilka, enligt uppgift från Constitutions-LUskottet uti dess den 2j sisdedne Martil aflårne , samt den 1 dennes eftermiddegen på bordet lagde Memorial, från sista Riksdag hvilande, men nu mera pröfvade och afgjordt, blifvit af samtelige Riks-Stånden gillade och antagne; och beslöt Ridderskapet Och Adeln, det skulle Expcditions-Utskottet anmodas, att i af* Dm 4 April ipj i afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Sanctjon å berörde Förslag till ändring i Grundlagar* ne uppsätta underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj;t.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt dea I dennes eftermiddagen på bordet lagde
Be* tankandet!:
Från Stats- Utskottet s 1:0
Af den 5 sistledne Martil, angående Flyinge och Dahlby Kungsgårds och Stuteri* Inrättnings.Stat. 2:o
Af samma dag, i anledning af Riks* dags-Fullmägtigens, Nils Månssons från Malmöhus Län Memorial, angående de till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar utgjorde
Dagsverks» skyldigheters upphörande utan motsvarande er« sättning. 3:0
Af samma dag, angående föreslagen Aflönings-Stat m. m.; för Ulricsdals Kongl, Lust-Slott. 4:0
Af deri 11 sistledne Martil, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss å Stads-Bok» hållarens i Carlskrona, Hof-Kamererarens Carli Ridd. och Ad.
V B. 1 A/d. 20. 194 T)en 4 April. sunds ansökning, om utbekommande af Mantalsskrifnings-prcvision. r-o Jif samma dag, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl.
Ingenieur-Corpsen E. M. Morin.
[Ifrån Banco-Utskottet: 1!0
Af den 33 sistledne Martil, i anledning af väckte frågor, om tidigare föredragning och utgifvande at Banquens F astighets-Lan. 2:0
Af samma dag, i fragan om närmare bestämmande af rättigheter för Bolag och Corporationer, att i Banquen upptaga Lån å Fast Egendom. 3:0
Af samma dag, i anledning af erhållne Remisser, dels rörande de vid Banco-Discont-Verket erforderlige Vederhäftighets-betyg, dels angående förökning i antalet af Verkets Styresmän. 4:0
Af den 25 sistledne Martil , i fråga om understöd för SöderTelje Canal- och Sluss-Verks fullbordande.
Från Allmänna Besvärs- och Oeconomice-Utslotleti i:o
Af den 4 sistledne Jlfartii, rörande vackt fråga, att Spannmåls- och Victuahe-h3ndel å Landet uiä taxeras och beläggas med enahan - Den 4 April. da Utskylder, som dessa Handels-näringar i Städerne åtfölja. 2:0
Af samma dag, rörande vä'ckt Motion, om förbud mot Krämares kringstrykande. 3:0
Af samma dag, i anledning af Grefve von Schwerins väckte Motion, om möjlighets beredande för Innehafvare af Boställs-jord, att låta försäkra den å sådan Jord belintelige Åbyggnad i Allmänna Brandförsäkrings-Anstalten. 4:0
Af samma dag, j anledning af väckt fråga, om medels vidtagande till Luxens hämmande och Inländska Fabriquerre; upphjelpande. y:0
Af den 5 sistledne Martil, öfver gjord Motion, om Kongl. Landtbruks-Academien , dess Central-Verksrad och Redovisning för de under Academiens Disposition stående Fonder.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och Oeconomi* - Utskottets den 25 sistledne Februarii afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om jemkning uti Bätsmans-Roteringen i Halland.
Friherre IVrangel, Henning.•
Den af Utskottet foreslagne Rofe-jemkning finner jag vara ganska rigtig; men den bör uti min tanka sä tillgå; att den förslagsvis uppgöres, utan 3tt någon fastställelse derå likväl äger rum före V)6 Den 4.
Apil. nasta Riksdag, då Riksens Ständer, enligt ^7 och 80 §.§.
Jag anhåller på sådan grund, att Utskot* lets Betänkande måtte återremitteras.
Jag instämmer med Friherre Wrangel, emedan jag anser en så beskaffad fråga som denna, böra enligt Kegerings-Formens stadgande väckas vid en och afgöras vid en annan Riksdag; och får således anhålla om återremiss af Betänkandet.
Det är så mycker me' ra skäl att nu vara uppmärksam, sorn man har exempel derpå att Skånska Roteringen ej utföll alldeles efter önskan.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt* Marskalken gjord Proposition, blef Oeconomi#- Utskottets Betänkande, tillika med de dervid framställde Anmärkningar, tili Utskottet återremittcradt.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottets den 4 sistledne Mar* lii afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af vackt fråga om förändring uti 9 §. af Kongl. Den 4 April. *97 Maj:ts förnyade Seglations-Ordning den 17 Junii 1774- Grefve Cronstedt, Claés, anförde skrifte* ligen:
Jag medgifver att all
Lag bör vara byggd på rättsgrunder, men då måste man äfven ange människan fullkomlig — enär hon det ej är, måste Lagen snarare förekomma brott och felSteg, genom förutseendet och förhindringen utaf alla möjliga missbruk och misstydningar, än genom ett eftergifvande ofta öfvergående till slapphet, som snarare uppmuntrar till oordnia» gar, än den afhåller från utöfningen deraf.
Uti denna synpunct synes mig vara den förändring uti Seglations-Ordningen, som OecQnomis-Utskottet tillstyrkt, nemligen:
Att om Skeppare uragtlåter hafva Märkrulla eller saker om bord, som ei på den äro annoterade, Godsägaren må edeligen försäkra sin oskuld och slippa att, som nu varande Författning styrker, ersätta Kronan denna Tullförsnillning, utan skall denna ersättning drabba Skepparen, Utan all misstydning kan jag ej anse Edgång, sorn en rätts-principe till sin oskulds framvisande; ty alla härigenom uppkomne missbruk, så lätt förledande till brott, genom det inre medvetandets hemlighet, blir härutaf en följd, sorn varande skyldig är det svårt låta bli svära, för att anses brottslig och blifva hängd, och oskyldigiär det ändå ett misstroende* sam sårar ens heder.
Den 4 Amil.
Enär en Köpman öfverlater sitt Fartyg med en kostsam last u:i en Skeppares vård, tyckes det som han bordt noga känna denna persons skicklighet , ty Godsägaren är i samma tillstånd, att genom dennes försummelser förlora sitt Fartyg och sina Varor, likasom då danne försummar att föra sin Märkrulla, och i bägge fallen utan någon ersättning, annat än genom Skepparens snart sagt ingen förmögenhet och dess frånskiljande från sig.
— Man har en Lag i America, som skingrar alla Slags missbruk utaf en Skeppare mot sin Reddare och tvärtom — nemligen: Att Skepparen vid emottagningen af ett Fartyg ovillkorligen skall blifva ägare af en viss del uti detta Fartyg-, Det säger sig då sjelft, att han uppfyller alla sina åligganden ©ch noga navigerar — emedan försummelser af honom, drabbar så väl honom sjelf, som dess Hufvud-Medinteressent — Märkligt nog att ett sådant vidtagande af så få våra Köpmän blifvit eftertagit, som skulle så mycket bidraga tili deras vinst.
Dock uti sjelfva saken k3n det corrigera sig sjelf, ty ett godt Handelshus har vanligtvis bra och ordentliga Skeppare — ett ordenteiigt förlorar ingen ting mera i sin Credit genom slurf viga tjenare.
— Vid utöfningen af Visitationer pä Sjön möter det stora hinder, i fall Oeconomi* Utskottets tillstyrkte förändring antages, att en lang tid, ja! flera timmar skulle åtgå att genomögna aila möjliga Corjnaisscmenter, ofta flera Den 4 April. hundrade, uppgöra deröfver en Märkrulla, för att om Instructionen så befaller, insända dylika till Tullkammarne såsom Controllör , hvilket dels gjorde besvär för den sorn visiterar och möjligen ändå större förlust för den som blef visiterad — ty ingen utom den som farit til!
Sjöss kan känna, att blott 2 timmars uppehåll i en segling, kan genom vindar och väderlekens förändringar förorsaka resans förlängande af veckor till och med månader , då i stället, utom detta uppehåll, Fartyget kunnat varit å distinerad ort.
På alla dessa skäl anser jag denna af Ut skottet föresiagne ändring aldrig böra antagas; utan anhåller ödmjukeligen om återremiss pä Utskottets Betänkande.
Herr Grefven och LaniltMarstalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln ansåg Oeconomiae-Utskottets Betänkande böra, i anledning af Grefve Cronstedts dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återförvisas; hvilket bifölls.
Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 23 sistledne Martti aflåtne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående! förvarings-rum för öfverblifvande Exemplar af Bihanget till RiksStåndens Protocoll; blef samma Memorial, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, till Stats-Utskottet re - 400 Den 4 April, mitter-adt, med anmodan, att med Herrar Full* mägtige i Riksgälds-Contoiret öfverenskomma $å väl om förvarande som försäljning af nämn* dé Bihang, Föredrogs å nyo Stats-Utskottets den n slstledne Martii afgifne, samt den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om förändring och lindring i Saltpetter-gärdens utgörande.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Memorial, sorn upplästes så ly* dande; Då Högloflige Stats-Utskottet afslagit min Motion, om uppliäfvande af tvångs-lagarne att anskaffa Saltpetter, samt lindring i de GärdSkyldiges förbindelse, i detta afseende, hade jag väntat, af Utskottets upplysta nit för all. män och enskildt rätt, att till grund för afsla8et. icke blott skulle åberopas Riksens Ständers beslut vid förllutne Riksdagar, som vid förändrade omständigheter böra kunna undergå förändring, utan att en mera detaillerad pröfning och vederläggning af mina anförde skäl , der* med skulle stå i sammanhang, hel
Ist detta ärende är ett af de vigtigaste, sorn angå den jordbrukande delen af Nationen, hvilken i detta afseende ostridigt äger rätt att äska en nog. grann rättvisa, Detta synes mig likväl icke sä noggrannt vara »agtfagct* då Utskottet blot!
Sig yttrar } att sem nu gällande.
Författningar grun* da sig på Riksens Ständers egna Beslut vid för• flutne Riksdagar, kan så mycket mindre tillstyrkas en nedsatt årlig afgift för Saltpetter i penningar, som det skulle motverka den förkofran af Inrikes Saltpetter.tillverkningen , sorn Riksens Ständer åsyftadt, det vill säga med andra ord:
Att eftersom Riksens Ständer en gäng ansett Salfpet* ter-anstalterne böra vara som de nu äro , bott de allt framgent så förblifva, utan all ändring, på det att till Saltpetters-Näringens förkofran, de Gärdskyldige, sorn locala förhållanden och saknad tillgång till Saltpetter-Sjudare, hindra att sjelfve tillverka Saltpetter, må kunna tvingas att betala dubbelt mera än Saltpetter i andra Länder kostar, för hvilket stora föremål alltså alla, emot tvångs-lagar, varande principer af billighet och rättvisa böra gifva vika.
Utskottet hade deremot, utan att rubba den grundsatts, jag godkänner, att nemligen Salt* petter-tillverkningen bör uppmuntras, kunnat förklara, att, sedan på Saltpetters-gärdsky Idiges bekostnad, en Fond af emellan 3a40G,Oöö R:dr blifvit samlad, var det sä mycket mera billigt att de blifva i sådana utgifter lindrade, sorn de i flere år betalt en alldeles oväntad hög Saltpetters-afgifr, nästan till dubbelt belopp än andra Länders Saltpetter-pris och mera än fyra gånger högre än Saltpetter gällde, dä Riksens Ständer densamma afgifteu vid iäOo års Riksdag såsom obctydelig sig åtogo; och hada ett sådant medgifvande ai Utskottet alldeles icke stadt i stridighet med ändamålet af SaltpettersNäringens uppmuntran, helist Saltpettets-Fon* 202 Den 4 April. dens tillgångar rikeligen medgifva inköp af Salpetter ti il skäligt pris af dem, som kunde äga sadan att afsätta och hvilken Fond blott i detta afseende i förening med de Gärdskyldiges föreslagne lindring, bör kunna användas.
Jag har trott mig böra begagna de upplysningar, jsg varit såsom Revisor, i tillfälle att inhämta om Sairpetters-ärendet i hela dess vidd, för att med framställningen deraf kunna ådagalägga Jordbrukarens obilliga behandling, som blifver mera obillig och mera tryckande ju längre den oförändrad bibehålies, och förmodar att för den oväldige torde det förekomma mindre enligt med rätts-principer, att dä alla Landtminna-producter blifva af förnyade Handels-tractater med Ryssland, till fortfarande införsel ifrån Finland tillätns, såsom Spannmål, Hö, Potatoes, Humbla, Kreatur med mycket annat, som Jordbrukarens Hemman kan lemna till afkastning, sorn skulle kunna umbäras, hvarigenom priset pä dess Producter nedsättes; skall likväl Salpetter, som icke utan kostnad, och af ingen Bonde ensam kan tillvägabringas, allena vara till införsel förbudit, på det att denna Handel innom Landet, skall i följd af tvångs-lagarne blifva för de tvungne Köpare, dubbelt tryckande .än om äfven denna Product voie till införsel tillåten, som jag likväl icke yrkadt utan blott att en afgift i penningar, svarande emot Saltpetters-värdet, då Riksens Ständer vid i Soo års Riksdag sig denna afgift åtogo, må bestämmas.
Jag tror för min del att skäl icke saknas, att Betänkandet till förändring till Den 4 April.
Utskottet återremitteras, som jag till HögJofl.
Ridderskapets och Adelös bedömande underställes, och, i händelse af återremiss, anhåller vördsammeligen att dessa Anmärkningar må Batänkandet lå åtfölja.
Friherre Staél van Holstein, Corfitz Ludvig, anförde skrifteligen:
Med Herr Grefve
Gyllenborg cor.formerar jag mig till det mästa i det som rörer dess väckta Motion, om Saltpetter-lnrättningen i Riket.
Att likväl det skulle varda de Gärdskyldige tillätit, i fall de sådar.t åstunda, med Penningar betala sin Saltpetter-gärd , lärer icke vara tjenligt.
Ett skäl till den förändring, som vid 1800 åis Riksdag gjordes med Inrättningen var, att intet alla lika deltaga i detta onus j en sådan tillåtelse skulle i en framtid kunna leda till det förra.
Committerade som för närvarande härom hafva bestyret, hafva genomen berömlig omsorg om detta a-ende, brsgt det derhän , att Saltpetter-till verkningen är i staikt tilltagande i de orter, som äro härtill rienljga, och på andra förrjenar den knappt att uppmuntras— Härtill har visserligen bidragit anstalten om kunnige Saltpetter-Sjudares tilldanande, men det verksammaste medlet har dock onekeligen varit det höga priset , som ä varan blifvit satt, hvilket framdeles torde kunnalämpas mera efter hvad varan kostar utomlands, annars blir här fält för Lurendrägare att skörda — som synes deraf, att ehuru Committerade i sm Berättelse upptagit för hvarje är b Q - Den 4 April, loppet af Saltpetter-tillverkningar , huru de år» ligen varit i stigande, blef likväl 1816 flere tusende Lispund införde utifrån och det med tillåtelse.
Man skall derföre icke tro, att all den Saltpetter, som finnes upptagen i Berätteh *en, 6nart sagt för de fleste åren, varit Svensk tillverkning.
Jag vill intet inlåta mig i någon närmare detaille, hvarken om sjelfva Styrelsen tf Vprket eller disposition af SaltpetterlösningsMedlen, Högloflige Utskottet har nämnt att de derom framdeles med Betänkande ämna inkomma; jag får blott anmäla, emedan Grefve Gyllenborg tycktes önska en bättre Controll emot egennytta af emottagare, och jag såsom innehafvare af ett Krutbruk, just ä'r en sådan, ött en sådan Controll aldrig kan vinnas så län* ge oluttrad Saltpetter får lefvereras, efter den Arbets-methode som nu brukelig är , icke fiel» ler är det möjligt för Sjudare att kunna lefve* rera luttrad Saltpetter sådan att hon håller da Chemiska prof, Författningarne bjuda, Det i senare tider uppfimdna sättet att genom gjut* Ring komma till ett säkert resultat är icke prac* tieahelt i stort, äfven icke påliteligt; bär gifve® icke mer än ett sätt, detta är dock både lätt och föga kostsamt, nemligen, att genom omsmältning af den råa Saltpettern, få densam* ma renad från större delen af sälta och jord* particlar 5 i detta tillstånd är den väl icke luttrad, men då kan man likväl temmeligen bestämma dess halt, som annars är ogörligt; detta projeqt har jag uppgifvit till Comitéen, men ännu icke funnit att derpå något afseende blifvit gjordt, hvilket väl också icke händer, Den 4 April, 205 så länge lärde
Män hafva befattning med sa. ken, som vilja göra äfven det minsta practi.
Ska till scientifiquet. —•
I det hela anser jag denna Sak gägneligare för det Allmänna, om den uppmuntras hos Allmogen, genom smärre anläggningar, än hos Stånds-Personer efter stor Scala och med störa Premier samt förskott, — En anmärkning får Jag ännu göra, den Remligen; Att enligt Riksens Ständers Beslut vid *812 års Riksdag det blott voro de, som begärde biträde af Kronan med Pannor, Kärl, m, m. sorn ålades att för hvarje Lispund erlägga genom afdrag på Krono-betalningen 6 sk., hvaremot de som sjelfve utan något biträde lefvflferade sin gärd, skulle oafkortat njuta dell primitiva Betalningen af t Rsdr 24 sk.
Det är således emot Ständernes Beslut, som Förord* ningen nu bjuder att af all Saltpetter, både den som lefverera® in natura, som ock den aom löses med penningar, 16 sk, skall afdragas, hvilket torde genom Utskottets åtgärd till rättelse varda föreslagit.
Uppå derom af Herr Grefven a«U LandtMarskalken framställd Proposition, blef StaffUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid nu gjorde Anmärkningar, till Utskottet återtemitteradt.
' Företogs till pröfning Stats Utskottets den ti aiatledne Martil afgifne, samt den 1 denne#
Den 4 April. eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående Strömsholms Stuteri-Inrättning.
Jag fin* ner Herr Öfversten Tersmedens i Utskottet yttrade serskil da tanka vara af den vigt, att jag skulle önskat <iet Utskottet mera bestämdt uppfatradt dess innehåll.
Då hvarje Häst, som Vid Stuteriet upplödes eli till de Kongl. Stallen lefvereras, kostar det Allmänna 6000 R:dr samt förlusten på denna Inrättning stiger tid 40,000 p.;dr årligen, anser iag orsaken härtill böra uppsökas.
Herr Tersmedens mening går derpå ut, att fel i Styrelsen måtte existera.
I min tanka skulle Utskottet väl i sitt
Betänkandet kunnat gifva anledning till framställande af en önskan hos Kongl. Majit om förändring i Styrelsen.
Och som fråga härom.ej kan innom Ståndet väckas, anhåller jag om Aterremiss af Utskottets Betänkande.
Herr von Schulzenheim, David, (den äldre).- Jag har vid Högloflige Stats Utskottets Betänkande om Strömsholms Stuteri trott mig hafva skäl erindra, att den stora och alldeles ovanliga dödligheten af Hästar vid nämnde Stuteri, till en betydlig del mäste härleda sig ifrån en felande Läkare-Vard eller så kallad Veterinaire kunskap.
Jag kan icke nog fasta Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet uppå detta ämne och anhålla om dess ömma behjeitande, i afseende å de dyrbara och olyckliga Hästames behandling vid förefallande sjuklighet , så väl som andra i Oeconomiskt häa - Den 4 April. 207 seende , ej mindre angelägna kreatur, hvilka på ett oförlåtligt och obarmhertigt sätt förgöras af Hofslagare och flere i all Läkare-vård okunnige Personer.