Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Justitie StatsMinist. lön éooo Taffelpenningar rooo Statsministern för Utrikes 7 000 Ärender, . lön 6000 Taffelpenningar 2000 O rv A 6 StätsRåd, Lön och Taf- felpenningar å 3500 2 1,000 1 r JustitieRåd Dito å 25^0.
'27,5°° 8 Ledamöter i Allmän- na Beredningen å 1000 8000 1 Vaktmästare ....
150 justitie ■ Revisionen. 1 1 Justitie-Canzler . . . 1800 i Canzlist hos ]ust.-Canzl:n 300 1 Copist hos Dito . . 200 5 RevisionsSecreter.
å 1200 600® 2 ProtocollsSecreter. å 900 18°° 1 ProtoNotarie ....
450 1 Registrator 400 4 Canzlister å 300 . . 1200 3 Copister å 200 . . . 600 Transport 12,750 i Daler Silfver Mynt - 71,65 1,650 Den 19 April. 5
• 000 13,40c i Svea HofRätt.
I President . . . 5000 1 Vice President . • • 1500 6 HofRättsRåder å 1000 . 6000 15 Assessorer å 900 . . 13,500 | 1 Secreterare ..... Q OO I 2 ProtoNotarier å 600 I 2 OC 6 Notarier ä 500 . . . 3000 1 Actuarie ..... 400 1 Registrator ..... 4 c 0 6 Canzlister å 300 . . . 1800 1 AdvocatFiscal . ■ • 7 5° I Vice AdvocatFiscal . . 400 1 Fiscal 3°° 1 Vaktmästare ....
j 5 0 800 8 poster ä 100 .... 36,100 Götha HofRätt.
1 President 4000 120c ■ 1 Vice President . . . . 4 HofRättsRåd å 800 .
. 320c n -ine , 11 Assessorer å 700 . . l iUL 60c 1 Secreterare . . . . . 1 AdvocatFiscal .... 4 5C x Vice AdvocatFiscal . 3 0 Transport 17,15c 121150 5® S Den 19 April.
Transport 1 Fiscal .... 1 FrotoNotarie . . 5 Notarier å 400 . 1 Actuarie • . . 6 Canzlister ä 250 1 Vaktmästare . . 3 Foster a 7 S • . Kammar C olifginni.
I President . . . 8 KammarRåd å i8co 1 Secreterare . . 1 Referendarie . . 4 Notarier ä 500 . . 1 Actuarie ....
2 Registratorer å 400 4 Canzlister ä 300 .✓ , Copister å 200 . • Kamererare å 1000 . .
Kammarförvanter å 600 Bokhållare å 450 . .
Kammarskrifvare å 300 Dito å 250 . i Kammar-Archivarie Inspector ....
AdvocatFiscal . .
Vice AdvocatFiscal Myntmästare eller Öfver Directeur . .
Myntlnspector Proberare . . . o 4 4 0 11 7 1 I 1 I x 1 1 7j45° 1500 !
J 150 22,33'
Transport [ 41,100 143484!
Den 1 9 April. 509 Transport 41,10011 1 Medailleur . ... 500 t Lärling 300 1 Penninge-Räknare . 200 1 MyntGardie ....
500 x Vaktmästare .... 200 8 KammarDrängar å 150 1200 Stats Contoir et.
1 President 4000 3 StatsCommissarier å 1800 5400 1 Secreterare • • • 600 2 Notarier å 4°° • * • 800 1 Actuarie 35° 1 Registrator ....
400 3 Kamererare å 1000 . . 3000 2 Kammarförvanter å 600 1 200 2 Bokhållare å 450 . • O O O 7 Kammarskrifvare å 300 2 100 Rente Kammaren.
| 2 RentMäStare å 15°° • j 3®00 2 Bokhållare å 450 . . 9 CO 2 Kammarskrifvare å 300 600 1 Vaktmästare .... 2CO 5 KammarDrängar å 150 750 Bergscollegium. 1 President 4000 2 BergsRåd å 1000 4 Assessorer å 900 • . 2000 3600 Transport 9600 4 4 ,coo 24,200 2u684 5io
Transport 1 9600 j 2116 S 4 r Secreterare . SOG 1 AdvocatFiscal • . 40© 1 Vice AdvocatFiscal . . 300 1 Markscheider 6co 1 Under - Markscheider 2CO 1 FrotoNotarie . ... 400 2 Notarier å 375 .
. 750 1 Actuarie 350 x Bokhållare i 1796 års •J u l Stat StatsKamererare . 600 1 Cunzlist 300 2 Copister å 150 . . . 300 1 Vaktmästare ....
x 50 2 Kammar Drängar å 100 200 Laboratorium Chemicum. 1 Föreståndare ....
ÖOO 1 Postbärare .... 150 x Amanuens ..... 3GO 2 Stipendiater å 300 . 600 i6,6co Commerce Colleginm. 1 President 4000 4 CommerceRåd å 10©0 400c 6 Assessorer å 900 5400 1 Secreterare ....
600 1 AdvocatFjscal . . . 400 1 Vice AdvocatFiscal . . 300 1 ProtoNotarie .... 500 4 Notarier å 400 . . . 1600 Transport 16,800 228284 Den 19 April, 5H Transport 16,800 228284 I Registrator ....
400 1 Actuarie ..... 400 6 Canz ister å 250 . . . 1500 2 Copister å 15° • 3°° 1 Kamererare ....
600 x Bokhållare • ■ 450 1 Kammarskrifvare . . 30C 1 Vaktmästare .... 150 4 CommerceDrängar å 100 400 21,300 Kammar Rätten.
I President 4000 2 KammarRättsRåd å 1000 2009 5 Assessorer å 900 4500 I Secreterare ...» 800 1 AdvocatFiscal 45° i Vice AdvocatFiscal . • 30O 1 ProtoNotarie .... 600 2 Notarier å 500 . . • lOOO x Actuarie 400 x Registrator .... 35° 4 Canzlister ä 300 1200 5 Commissarier å 600 . 3000 15 Revisorer å 500 7500 10 Kammarskrifvare å 300 3000 j Vaktmästare ....
150 5 KammarDrängar å 100 500 29375° LandtmäteriContoiret.
1 ÖfverDirecteur . . . 500 Transport O O IO 279334 512 Den 19 April.
Transport O O »O 1 1 Öfverlnspectcr . . . 3°o 1 Premierlngenieur . . 250 1 Secreterare .... 400 6 Ingenieurer å 200 . 1200 1 Registrator .... 200 1 KammarDräng . . 100 Kongl. Majlis Cauzli. I HolCanzler ....
i Soo Canzli Styrelsens Expedition.
1 Secreterare ....
45° i ProtoNotarie och Regi- 450 strator I Canzlist . .... 300 x Copist 200 1 CanzliBokhållare . 400 HojCanzler s Expeditionen.
1 ExperlitionsSecreterare . 1000 1 ProtocollsSecreterare . 900 1 Canzlist . i . • • • 3®° 1 Copist 200 Konungens Cabinett för Utrikes Bref växling en.
1 CabinettsSecreterare . . 1000 2 Förste Secreterare å 900 1800 5 Andre Secreterare å 600 3000 Transport 1 i5Soo II.
Den 19 April, 513 Transport 11800 282284 Krigs Expeditionen. l Statssekreterare . , . 1500 2 ExpeditionsSecret.
å 1000 2000 i' 1 ProtocollsSecreterare 900 ' 1 Registrator " . * . . 400 2 Canzlister å 300 , , 600 2 Copister k 200 . . . 400 Inrikes CivilExpeditionen. 1 StatsSecreterare . . .
Jl O O . '■ 1 ExpeditionsSecreterare . ic«o 2 ProtocollsSecreterare å 900 1800 1 Registrator .... 400 2 Canzlister å 300 , . 600 2 Copister å 2cp . , . 400 Handels- och FinanceExpeditionen.
1 StatsSecreterare . , . 1500 \ 1 ExpeditionsSecreterere.
1000 2 ProtocollsSecreterareå 900 1800 1 Registrator . T . . 400 v 2 Canzlister å 300 , 600 2 Copister å 200 . . . 400 Ecclesiastik Expeditionen.
1 StatsSecreterare . , . 1500 j 1 ExpeditionsSecreterare.
1000 i 2 ProtocollsSecreterareå900 1800 Transport 33300 2822842 Ridd. 0. Ad, Protx Nio 6$. 6$, Den 19 April.
Transport 1 Registrator .... 2 Canzlister å 500 2 Copister å 200 . . . 333oo 400 600 40c 282284 RiksArchivet.
i Secreterare ....
1 Actuarie 1 Registrator .... 1 Canzlist ... . , . 1 Copist 11 CanzliPoster å roo 1000 450 400 300 200 I (00 3S150 Summa Silfvermynt Dalerj320434 Friherre von Strokirchs och Herr von Schantz1!
Memorial remitterades till StatsUtskottet, och blef communication med de öfriga RiksStånden Författarne tillåten.
Anmältes och' emottogs Konungens HofCanzler, Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken, å Kong], Maj.ts vägnar, aflemnade Dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, af demi 1 April, angående Salpeternäringens tillstånd i Riket} hvilken, sedan HofCanzlern afträdt, upplästes och remitterades till Allmänna Be: svärs- och OeconomieUtskottet.
Den 19 April. 515 Herr Silfversparre, Aron Isac, hade inlem-* Jsat till protocollet följande Vördsamma Memorial* Af Kongl, Maj:ts Nådiga Berättelse till Riksens Ständer vid Riksdagens början inhämtas, att den uppå Ständérrtes begäran tillför* ordnade LagComité verksamt sysselsätter sig med den angelägna och grannlaga befattning, Som blifvit samma Comité uppdragen.
Man bör icke ens önska, att ett arbete af sådan beskaffenhet och omfattning skulle med alltför mycken skyndsamhet fullbordas.* deremot bor ej heller Folkets billiga väntan att erhålla ett efter närvarande tider bättre lämpadt Lagverk uppehållas genom en längre tids utdrägt* än nödvändigheten krafver.
Uturaktlåtande att foga de förberedande anstalter, hvarå Sam* månhanget af det hela bör grundas, kunde likväl iättligen föranleda till ett sådant onö* digt uppehåll:
Att förekomma detta, torde lämpligast låta sig göra Om Lagstiftande mag«* ten, medelst godkännande och antagande af vissa hufvudgrunder för Rältegångssättets organisation, som är den mest och allmännast öfVerklagade delen af vårt Lagverk, satte LagComitéen i tillfälle att, efter en sådan grund* läggning, utarbeta detailerna och de öfriga po
Den 19 April. arbete återstod, och tidpunkten för den efterlängtade förbättringen af Lagverket aflägsnades allt mer och iner.
Till undvikande af denna olägenhet torde Riksens Höglofl.
Ständer fördenskull finna tjenligt, att genom dess Lagutskott infordra ett förslag till hufvudgrundernes bestämmande för ett förbättradt Rättegångssätt, för att, efter pröfningen deraf, ett sådant förslag vid denna Riksdag till Kongl. Maj:t aflemna.
Den bästa ledning för detta arbete lärer Lagutskottet kunna hämta af de upplysningar, hvilka ifrån den af Kongl*- Maj:t, pä Riksens Ständers begäran, tillförordnade LagComité blifva att tillgå,dåComitéen äfven åt denna hufvudsakliga del af dess befattning redan lemnat sin uppmärksamhet, och af hvilken Comité Lagutskottet fördenskull torde få Ståndens tillsägelse att, i föreskrifven ordning, begära de upplysningar, som ämnet fordrar.
Jag för min del anser mindre fråga böra uppstå om alldeles nya Inrättningar, än att i möjligaste måtto återföra vårt Rättegångssätt till dess ursprungliga enkelhet, likväl med nödigt afseende uppå närvarande tiders skick och fordringar.
Drift och skyndsamhet i Lagskipningen, under ett noga iakttagande af allmänhetens rätt och beqvämlighet, caracterisera på det fördelaktigaste sätt våra äldsta La^ gar.
I de sednare sökas dessa caractersdrag nästan förgäfves:
Mera invecklade förhållan den man och man emellan i sednare tider hafva väl gjort vissa nyare föreskrifter oundvidkliga; men ännu mera har till denna åt - Den 19 April. 517 skillnad emellan äldre och sednare Författningars anda bidragit, att Allmänhetens sanna fördelar och rättmätiga beqvämlighets fordringar började allt mer och mer sättas å sido.
I en tid, då, till exempel, Häradshöfdinge» och Lagmanssysslorna ansågos föga annat än såsom en gifven tillhörighet för Rikets högsta värdigheter, och då sedermera ett nästan oinskränkt Embetsmannavälde hade öfverhanden, afsågs föga beqvämligheten för mängden, utan blott för den dass, som utgjorde på en gång både Lagstiftande och Lagskipande magtens verktyg:
Såmedelst hafva LandtDomstolarne, i stället att fordom, genom en nästan oafbruten utöfning af deras befattning, lemna allmänheten tillfälle att utan omgång och tids utdrägt, vid förefallande behof, njuta Lagskipande magtens biträde, blifvit förvandlade till Inrättningar, hvarest den rättsökande ofta icke utan lång väntan eller kostsamma omvägar kan ernå något slut; så har, med uppoffrande af Allmänhetens sanna fördel, ensamt för Embetsmannabefattningens beqvämlighet, en myckenhet ärender blifvit dragne ifrån Domstolarnes åtgärd till långt aflägse Embetsverks handläggning, då likväl ett billigt afseende på det Allmännas rätt och bästa fordrade, att, så vidt sig göra låter, icke några ä-: renden må dragas till en aflägsen behandlingsort, förr än vid Högsta instantien, der det nödvändigt understundom måste inträffa, i synnerhet till återförande af ärendernas behandling efter enhet i princip.
Härvid torde mig tillåtas få anmärka, huru alldeles oförenliga
Den jg April. med ordning j Lagskipningen och med enkel, het i Rättegångs-sättet, äro ej mindre Colle» giernes och executiva Erabetsmagtens domsrät*, an den stora mängden extra Domstolar och Rätter, såsom Borgrätter, Slottsrätter, Accirrätter, Tullrätter, m- fl , hvilka vore för vid» Jöftigt att uppräkna, men hvilka allesamman , i mer eller mindre mån , hafva en förderflig 1 inflytelse på rättegångssätt, samt åstadkomma deruti en beständig villervalla : endast föreskrifterna om rätt forum kunde utgöra en hel volume och gifva ändock advocaturen ett vidt fält till spetsfundigheter, som ofta icke förr, än i högsta Instantien, kunna slitas, Denna högsta instantie var någon tiel hos Kongl.
Svea HofRätt, efter dess första inrättning : den innehade då Konungens domsrätt och var Konungens högsta Nämnd : endast genom
Nådansökningar kunde man vända sig directe till Konungen.
Nu förhåller det» ta sig annorlunda.
Efter tidernas förändrade
Skick har en ännu högre ordinarie
Domstol uppkommit, och sakens natur fordrade äfven, att, sedan HofRätterne blefvo flere, en enda sådan högste
Domstol måste gifvas, sorn ut» gjorde öfversta föreningspunkten för hela rät, tegångs-verket, och utöfvade Högsta Lagskipande Magten; men härigenom är äfven handt, att, Folket ovetande, efter hand blifvit detsam, mapåtrugadt, att jag så må säga, enny, i våra gamla Lagar alldeles okänd, Domstols - grad , hvarigenom de rättsökande nu mera betungas icke allenast med betydligare kostnad, utan Den 19 April 519 ock med en ganska betydlig ytterligare tids-, utdrägt.
Då afsigten nu är, att bestämma hufvud» grunderna för rättegångssätt i framtiden, anser jag således ändamålet bora blifva återställandet; 1:0 af Domstolarnes ursprungliga permanence ; och 2:0 af Instantiernes eller Domstolsgradernes fordna antal, till trenne i stället för fyra, som de nu utgöra.
Af dessa, tvänne hufvudgrunder synes mig den första böra möta hvarken några särdeles betänkligheter eller svårigheter vid verkställigheten.
Må hända skulle en sådan anstalt möjligtvis kunna medföra någon skillnad i anseende till lönutgifterna, men under den tidrymd, hvarförinnan derom ej blifver fråga (ty jag tager för afgjordt, att det nya Lagverket hvarken kan eller bör förr, än åtmindstone efter fem eller sex år, sättas i verkställighet) tror jag det vara otvifvelaktig^ att utvägar kunna beredas utan ökad tunga förStaten, dels genom indragningar af mindre nödiga utgifter, dels genom användande af tillgångar, som bunna finnas till Statens disposition, utan att densamma för närvarande deraf drager någon särdeles fördel^ dessutom blir det väl alltid ren misshushållning att låta en öfverdrifven besparings-principe råda vid fråga om nödiga kostnader för de constitutionella magternas underhållande: äfvensom det är hvarken värdigt eller nyttigt att sätta någon consideration framför den, som har hela Allmänhetens
Väl och lagliga rättighetens åtnjutande till fö - 5-o Den 19 April, remal.
Om nu endast hvarje Domsaga till lage och utrymme så inrättas, att der ej blifver mera än ett Tingsställe, hvarest Ting, såsom fordom var brukligt, en gång i veckan eller åtmindstone hvarje månad hålles, tyckes ändamålet i denna delen vara vunnet:
Vissa modiiicationer blifva likväl, i detta som vid alla andra tillfällen, oundviklige å de mindre bebodda orter, till dess de vinna en ökad folkmängd.
Den andra hufvudpunkten torde flera inkast möta:
Beträffande kostnaden, gäller väl hvad jag redan anfört; men det öfriga fordrar en närmare granskning.
Med förutsättande att Instantiernas antal ovilkorligen, för Allmänhetens bästa och beqvämlighet, böra åter nedsättas ifrån fyra till trenne
Domstolsgrader, blifver första frågan: hvilkendera af de nuvarande måste upphäfvas eller indragas?
Högsta Domstolen, i Grundlagen antagen såsom den öfversta föreningspunkten, och, på Landet, HäradsRätten, hvarest målen på stället först beredas, kunna ingendera komma i fråga.
HofRätternes organisation synes, sedan målen blifvit förberedda vid nedersta Instantien, vara mera ändamålsenlig för en controllerande åtgärd, än LagmansRätterne, som, inskränkte till blott vissa Rättegångsmål, dessutom föga äro annat än ett upprepande af samma behandlingssätt som vid HäradsRätterna; således blir väl LagmansRätten den mest umbärlige
Domstols-grarlen; men om detta tages för afgjordt, måste tvänne verkliga olägenheter, som eljest Dm 19 April. 5:1 skulle visa sig, undanrödjas:
Den ena är obeqvämlighetén för hvarje Landsort af ett för långt afstånd från Domstolen; den andra, att LagmansRättens obestridliga nytta, då fråga .är om syneförrättningar i ägotvister, icke må komma att saknas.
Den första olägenheten afhjelpes, om ÖfverRätter, med enahanda DomsRätt, som nu HofRätterne äga, inrättas efter behof i Landsorterna, med iakttagande att deras Jurisdiction ej får ett utrymme, som, genom afståndet, tillintetgör för Allmänheten elen beqvämlighet och besparing i tid samt kostnad, som bör vara Lagstiftarens ändamål.
Den andra omständigheten, som rörer Syneförrättningar, kunde i förening med nyssnämnde Inrättning blifva ämne för en särskildt föreskrift i Lagen: att någon af ÖfverRättens Ledamöter jemte Nämnd fick sig uppdraget att efter förefallande behof hålla sådana besigtriingar, som sedermera tjente Rätten till upplysning vid målens afgörande; ty med upphörandet af de egentligen så kallade Lagmans sy* ner förlorar Allmänheten ej något.
Sättet att i dem söka ändring är så betungande, att personer af medelmåttig förmögenhet ej gerna kunna underkasta sig äfventyret dervid och af den kostnad som till en Riddaresyn åtgår.
I sammanhang härmed må mig tillåtas att 1 förbigående anmärka:
Att till det afseende å Allmänhetens ställning och förmon, som vid all Lagstiftning bör tjena till rättesnöre, onekligen hörer, att
Summa appellabilis ej högt uppsattes:
Ett annat förhållande vore att nästan 523 Den 19 April. utestänga den mindre bemedlade ifrån möjligheten att söka upprättelse: En Tolfskilling kan betyda mera för den ena, än 100 R dr för en annan, och båda böra likväl inför Lagen äga enahanda rättigheter.
Fåfängt invänder man häremot, att
Domstolarne då skulle blifva alltför öfverhopade af göromål:
Vid permanenta Domstolar, och då derjemte Processvägen befrias från de många chicanens kryphål och intriguet > samt HäradsRätterne återfå deras äfvenledes ursprungliga dubbla egenskap af Förliknings domstol och Rättegångs-säte, — kan detta icke inträffa, så snart Domarena äro så lönade, att de, utan omsorgen för andra utvägar till deras uppehälle, kunna helt oth hållet uppoffra sig åt sina skyldigheters uppfyllande: man jemföre blott de en Häradshöfdinge eller en LandsSecreterare åliggande mångfaldiga göromål, och nt3n skall genast linna, att ingen Collegial - Ledamots sysselsättning kan dermed på långt när förliknas} äfven om, sorn jag skulle förmoda, Ledamötsrnes antal i hvarje
Rätt nedsättes och anses domfört med fyra högst fern personer} hvarmedelst äfven kostnaden, oaktadt flere
Domstolar inrättades, blefve förmindskad.
Desse ÖfverRätter komme då egentligen att intaga de fordna LagtnansRätternas plats i Lagskipningen, men med en vidsträcktare verkningskrets, som skulle innefatta både Civila och Criminella mål, samt med en för tidhvarfvet och ändamålet lämpligare organisation.
Med Kongl, Svea HofRätt blefve väl dock fö§; Den 1 9 /Sprit. hållandet länge af en särskildt beskaffenhet.
Dess iocal underlägger dess ÖfverdomsRätt, jemte hufvudstaden, förmodligen tvänne af Rikets folkrikaste nästbelägna provinser: äfvenså alla Bankens rättegångar:
Presidenten är Ordförande i RiksRätten , och sjelfva HofRätten vid flera tillfällen ett förvaringsrum för Riksvårdande Acter och Handlingar, som ej annorstädes lämpligen kunna deponeras: att detta ger åt denna HofRätt ett särskildt anseende, som väl icke bör föranleda till något öfvervälde, såsom Domstol, framför de ölriga IlofRätterna, men som förorsakar nyssnämnde Större anseende Och mera göromål, så att antalet både af Ledamöter och Betjening der foga torde kunna inskränkas, åtmindstor.e till en början, ehuru jag tror att framdeles rättligen en sådan Öfverdomstol borde finnas i hvarje Län; Ledamöternes local-kännedom, en större lätthet att mundtligen höraparterna, en i Lagen föreskrifven kortare och enklare method skulle förlama Advocaturens konstgrep, gifva skyndsamhet utan förhastande åt ärendernas gång, saint derigenom återhålla trätgirigheten och afskräcka från brott, Hvad Städerna beträffar, lärer väl icke kunna sättas i fråga, att ju KämnärsRätterne utan olägenhet kunna indragas, så vida Summa appellabilis, för ofvannämnde orsaker, nedsättes, och RådstpfvuRättens Ledamöter ökas, der det behöfves.
En förebråelse skulle kanske 1 detta ämne vilja göras mig• den att hafva fireslagit 524 Den 19 April. upphäfvandet af ett Embete, sorn i Rikets fordra häfder utmärkes såsom innehafvande första rummet; men då fråga är om Embeten, är det nyttan, icke häfden, som bör gälla5 den förra är förbi med ett förändradt Lagskipningssätt, och af den sednares företräden litet cller intet öfrigt.
Ingen lärer numera förblanda denna titel med hvad den varit; och dessutom visar sig tänkesättets rigtning i allmänhet, om det ock skulle synas då och då något motsägas af erfarenheten, att mer och mer syfta derhän, att det hvarken är Körd, Embeten el* ler fåfänga Titlar, utan personliga egenskaper, sorn motivera Allmänhetens omdöme, Och härmed vederlägges äfven det inkast, som skulle kunna göras emot någon befarad förment mindre aktning för dessa till Personalet fåtaliga Provincial ÖfverDomstolar.
Erfarenheten visar ock, att icke en gång någon HåradsRätt, hvarest likväl ansvaret äfvensom yttre anseendet nästan endast beror af en enda person, saknar tillbörlig aktning, då Ordföranden personligen förtjenar den:
Valet af personer, icke deras antal, är det således som bestämmer anseendet hos både högre och lägre, talrika och fåtaliga Rätter.
En moralisk känsla eller en slags aning af hvad egna säkerheten i samhället fordrar, har dessutom hos Allmänheten, utan att den derför kan göra sig sjelf redo, inpräglat en sorgfällighet om Domaremagtens helgd, som gör att den, utan genom sjelfförvållande, aldrig förlorar medhåll och försvar, utan att denna magt ändock hos oss äger den ringaste egna politiska inflytelse.
525 och detta utgör ej den mindsta förtjensten af vår Statsförfattning.
Ännu skall jag utbedja mig Eders Excellences och Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tålamod till afhörande af ett ytterligare bevekande skäl för den proposition jag vågat göra om antagandet af vissa preliminaira hufvudprinciper för en förbättrad och förkortad Rättegångsordning, hvarpå vårt tillkommande Lag*» verk skall sig grunda.
Både Konung och Ständer hafva vid nästföregående Riksdagar insett och yrkat nödvändigheten af förbättringar äfven i flera andra delar af den invärtes administrationen.
En hufvudsaklig reform härutinnan låter näppligen tänka sig utan förutsättande af en enklare sammanfogning af admini-’ strationens delar, och dertill hörer onekligen, att alla dé högre Embetsverken i Staten, så militaira som civila och ecclesiastiqua, blefve i hvarje provins etablerade på samma ställe, och ägde enahanda område för deras territorial befattningar.
De nu föreslagna hufvudprincipernas antagande skulle troligen lätta utsigten för detta ändamåls ernående; då deremot ett motsatt förhållande möjligtvis kunde lägga hinder i vägen för verkställigheten af reformer i de öfriga administrationens delar, och till undanrödjande af hvilka hinder, nya och betydliga Lagförändringar då åter blefve nödvändige, samt såmedelst ett upphäfvande a£- Lagverkets hufvudsakligaste föreskrifter följa nästan immediate uppå deras antagande.
Huru skadligt ett sådant tätt ombyte af Lagar vo - 5 26 Den 19 April. re, både uti politiskt och moraliskt afséeil* de, behöfver icke ens nämnas, ännu mindre bevisas.
Hvad jag nu baft äran anföra, får jag vördsammast anhålla må varda till LagUtskot* tet remitteradt och med de öfriga Respectivä Stånden communiceradt.
Grefve Hamilton, Gurtaf Wattier, yttrade sig hafva säkra anledningar att tro, det Hans Majit ämnade till Riksens Ständer aflemna eil nådig skrifvelse angående samma ämnen, sorn dem Herr Silfversparre behandlat.
Han önskade således, att Herr Siljversparres Memorial ej förr, än i sammanhang med Konungens Nådiga skrifvelse, måtte af Lagutskottet till pröfning företagas, och anhöll att denna hans mening måtte få till Lagutskottet berörde Memorial åtfölja.
Herr Silfver sparr er Memorial samt den af Grefve Hamilton nu gjorda anmärkning remitterades till Lagutskottet, och blef det Herr Silfversparre tillåtet att sitt Memorial med de Öfriga RiksStånden communicera.
Herr Mannerstam, ffolian, uppläste följande.'
De teckningar, som blifvit framställde öfver Rikets allmännare hushållning och öfver jordbrukets samt de inhemska Näringarnes af* tynande belägenhet, äro så fullständige, att jag icke vill försöka att dervid göra något tillägg» Den 19 April. 5
Det är otvifvelaktigt, att de under sednare åren vidtagne Finance-operationer, att krig och allmänna .händelser, som verkat å både Sverige och nästan hela Europa, samt flera tillfälligheter ägt hufvudsakligt inflytande å de oredor, hvaröfver man klagar.
Men efter mitt omdöme måste första grunden dertill sökas uti det monopoliska Handels- och Näringssysteme, sorn ifrån längre tider tillbaka intill den närvarande blifvit följdt uti Rikets allmänna hushållning.
Uti ett land, der Jordbruket är och böc vara hufvudnäringen, är dess stigande eller förfall en säker thermometer på National-välmågan.