Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag för min del instämmer uti den redan yttrade åsigten, att det vöre nyttigast, om Hr Gr. o. Landtm, sedan hela Utlåt, blifvit genomgånget, framställd propos. till bifall å alla de delar deraf, hvari Utsk. tillstyrkt bifall till K. M:ts Propos, Jag tror ej en sådan propos. stå i strid med de redan fattade besluten ty de hafva så vidt jag kan förstå, endast afsett återremiss af de delar af tabellerna, hvari rättelser borde ske till följd al återremisserna å deremot svarande punkterne i Utlåt.
Ii. o. Ad. är således i min tanka oförhindrad att fastställa de lönebelopp, som Utsk. i enlighet med K. M:ts Propos föreslagit, och jag tror att ett sådant beslut är nödvändigt, för att derigenom förekomma en förnyad handläggning af alla dessa frågor först hos SatsUtsk. och sedermera hos Stånden.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han trodde att den fråga som nu blifvit gjord till föremål för öfverläggningen, var lätt redd.
De tillstyrkanden, som It. o. Ad. återremitterat i sammanhang med vissa morn., innehöllo nästan ordagrant lika: »att II.
St:r såsom tillökning i anslaget för nämnda Expedition anvisa en summa af ,28,730 Rdr 50 öre», (eller och något annat siffer-belopp) »att utgå i öfverensstämmelse med Utsk;s förslag i efterföljande tabell.»
Det hade varit nödvändigt att återremittera dessa tillstyrkanden, sedan vissa mormr blifvit återremitterade, emedan om 11. o. Ad:s afsigt dermed vinnes, dessa siffror böra undergå förändring.
Sjelfva tabellerna åter hade icke varit underkastade någon slags pröfning de voro hvarken återremitterade eller bifallna, hvarföre det också ej funnes hinder för att, sedan Utlåt, blifvit genomgånget, II. o. Ad. bifölle alla de delar af Utsk:s förslag, som E. o. Ad. ieke förut särskildt pröfvat.
Deraf skulle följden blifva, att alla de framställningar, som blifvit gjorda i öfverensstämmelse roed K. Mds Nåd. Propos., blefvo bifallna.
Ett sådant beslut vore II. o. Ad. oförhindradt att fatta då sjelfva tabellerne icke utgjort föremål för beslut, utan endast de framställningar, deri Utsk. uptaget en viss summa, hvars fördelning var utförd i tabellen, och det var gifVit att dessa framställningar om slutsumman måst återremitteras, då II. o. Ad. icke bifallit de speciela summor, som ingingo i slutsumman.
PIr von Koch:
Hr Gr. o. Landtm, nu afgifvit, afstår jag ifrån mitt förra yrkande om särskild propos. å den nu förevarande tabellen.
Uppå härefter framstäld förnyad propos. beslöt II. o. Ad. att ä sammanhang med de redan beslutade återremisserne å momme a b och c af 5:te punkten, äfven återremittera den i slutet af denna 358 Den 23 Mars e. m. punkt gjorda hemställan om hela tillökningen i anslaget för Just.
EevisionsExp. 6:le punkten.
Härvid framställdes först såsom föremål för öfverliiggningen momme a. b. c. och d. jemte Utsk:s derpå följande pag. 17 gjorda tillstyrkanden.
Hr Tornerhjelm, Sudolf:
Jag har inom förfäkta den åsigten, att HofE:sPresidenterne skulle erhålla den lön, K. M. föreslagit, eller 9000 Rdr men denna åsigt strandade,jemte flera andra meningar, emot en klippa, nemi. den förseglade sedel», hvarigenom afgjordes, att lönen skulle nedsättas till det af StatsUtsk. här föreslagna beloppet, eller 8,000 R:dr.
De skäl, Utsk. för denna nedsättning anfört, kan jag för min del icke godkänna.
Till en början säger Utsk., att HofE:sPresidenterne tillförene i allmänhet varit ställde i samma lönegrad som Just.Råden.
SA är likväl ej förhållandet, på sätt Hr Fåhraeus i sin reservation tydligen ådagalagt.
För det andra har Utsk. fästat alltför litet afseende på HofE:sPresidenternes större lefnadskostnnd i jemförelse med Just.Råden, hvilka icke äro Chefer för stora embetsverk, utan endast enskildta ledamöter i en domstol och således ej hafva någon representationsskyldighet.
Ytterligare har Utsk. fästat sig vid den omständighet, att
Presidenterne ej hafva så ansträngande embetsgöromål som Just.- Eåden.
Detta är visserligen sant, men om man såsom beräkningsgrund för lönerne strängt håller sig vid denna princip, så skulle äfven Presidme hafva mindre löner än deras underordnade, ledamöterne och tjenstemännen, ty de sednare hafva onekligen mera ansträngande göromål än de förra.
Så långt har man likväl ej gått, utan man har måst erkänna, att de personer, som hafva sig updraget att vaka öfver ordningen inom stora embetsverk och tillse att göromålen derinom behörigen skötas, böra hafva större löneförmåner än verkens embets- oell tjenstemän.
Ett annat skäl, sorn äfven emot HofR:sPresidenternes löneförhöjning blifvit anfördt, är det att de, som bekläda Statens högre embeten, kunna åtnöja sig med mindre betydliga löner, derföre att platserna äro äreställen.
Denna sats låter mycket vackert men har det felet att ej vara tillämplig å dem, som icke hafva någon enskild förmögenhet för att uppehålla sin värdighet på dessa äreställen.
Hög rang eftersträfvas visserligen i allmänhet, men skall den förenas med alltför knapp inkomst, så torde många mindre bemedlade, ehuru i öfrigt lämplige personer afstå från detta sträfvande.
De skäl, som jag nu omnämndt och sökt vederlägga, bestämde majoritetens inom Utsk. beslut i frågan.
Deras rätta halt torde E. o. Ad. utan någon vidare utläggning lätteligen finna, och inskränker jag mig således att yrka afslag å Utsk:s framställning i detta fall samt bifall till K. M:ts Propos. derutinnan.
Hr Lilljehöök, Carl Bertil:
Jag anser mig böra itplysa, att frågan om IIofE:sPresidenternas löner var föremål för votering
Dien 23 Mars e. ni. 359 såväl Iliom Afdelningen som i Utsk:s plenum och slutligen fick den utgång den siste värde talaren omförmält.
Hufvudskiilet, hvarpå majoriten stödde sin åsigt, var det, att nämnde Presidenter i allmänhet ej haft större löner än Just.Råden, men att detta skäl strider emot verkliga förhållandet, har en reservant klart och fullständigt visat.
Något vidlyftigt ordande i denna fråga torde ej på detta rum erfordras, och får jag derföre endast instämma uti den siste värde talarens yrkande.
Jemte det jag i likhet med de siste värde talarne hemställer, att HofibsPresidenternes löner måtte bestämmas till det af K.
M. äskade belopp, anhåller jag tillika att vid den nu föredragna punkten få göra en och annan anmärkning, sorn torde vara af den beskaffenhet, att till och med StatsUtsk:s ledamöter skola finna densamma böra föranleda till punktens återremitterande.
Utsk. har nemi, i enlighet med hvad K. M. föreslagit, till It.
St:r hemställt, att lönerne för de tre Hoflönes Sekret, och Advokat Fiskaler skulle blifva i så måtto olika, att Sekret, i Svea Ho Ut: t finge den minsta lönen, eller 2,000 Itdr, Sekret, i Götha IlofXt:t en något större, eller 2,500 Rdr, och Sekret, i i HofR:n öfver Skåne och Blekinge den störsfa lönen eller 3,000 Rdr, samt att, då AdvokatFiskalen i Svea HofR:t, under hvilken det största distriktet lyder endast finge en lön af 2,500 Rdr, AdvokatFiskalerne i de tvenne andra Ho lii; lie med mindre distrikt deremot skulle i löneinkomst få åtnjuta 3,000 Rdr hvardera.
Enligt hvad motiverna i det Kongl, förslaget antyda, skulle grunden för denna skiljaktighet i lönebeloppen vara den, att de med nämde befattningar åtföljande sportler skulle vara olika i de olika HofRrne.
Vid beräkningen af dessa sportler har K.
M. följt ett förslag, upgjordt af den Komité, som nedsattes under sisth år för att upgöra förslag så val till ny lönereglering för HofRmes tjenstemän som och till förändrad arbetsordning för nämnde verk.
Denna Komité beräknade, att AdvokatFiskalen i Svea HofR:t skulle hafva större sportelinkomt än de två andre AdvokatFiskalerne, äfvensom att Sekret, i Svea HofR:t skulle upbära sportler till högre belopp än Sekret, i Götha IIofRd, och denne sednare åter större dylik inkomst än Sekret, i den Skånska IiofR:n.
Men då de sportler som AdvokatFiskalerne upbära, endast äro sådana, som bero af desse tjenstemäns arbetsamhet, nit ock skicklighet, och då skillnaden emellan HofR-.sSekret:s sportelinkomster i så måtto härfiöto från enahanda, grund som de sportler, som tillfalla sistnämnde tjenstemän oberoende af deras eget arbete, nemi. andelar i den s. k. domslösen, blifvit beräknade att utgå till lika belopp för Sekrct-.e i Sven och Götha IIofR:r och med obetydligt högre belopp för Sekret, i den Skånska HofR-.n; så ansågo de
Komiterade sig ej böra föreslå olika löner för de ifrågavarande tjenstemännen utan tillstyrkte, att de hvar i sin grad borde få åtnjuta samma lönebelopp.
Såsom jag redan omnämnt, har K.
M. under åberopande, af en helt annan grund än den af Komiterade antagna, frångått deras åsigt och föreslagit åt de oftanämnde tjenstemännen de af mig förut omför - 360 Den 23 Mars e. in. malde olika lönebeloppen.
Men om man verkligen följt den åberopade grunden, skulle man i konseqvens dermed, hafva kommit till ett helt annat resultat, emedan någon skillnad nu icke blifvit föreslagen emellan lönerne för AdvokatFiskalen i Götha HofR:t och den i Skånska HofR:n, af hvilka tjenstemän den förra har 250 proc. större sportelinkomst än den sednare, men deremot för AdvokatFiskalen i Svea HofR:t som endast har 5 0 proc. större sportelinkomst an hans vederlike i Götha IIofR:t, föreslagits 500 Rdr lägre lön än för AdvokatRiskalen i sistnämnde HofR:t.
Inkonseqvensen häri faller genast i ögonen och följden skulle påtagligen blifva den att arbetet och arbetets belöning i stället för att vara afpassade efter hvarandra, tvärtom komma i ett omvändt förhållande, så att det tyngre arbetet erhåller en jemförelsevis mindre belöning än det lättare arbetet.
Oriktigheten af den föreslagna löneregleringen framstår ännu bjertare, om man antager att Utsk:s hemställan i nästföljande punkt leder till åsyftad verkan, ty i sådant fall skulle en stor del af de Sekret, i Svea HofR:t för det närvarande tillkommande sportler honom frångå.
Skälet för nedsättning af denne tjenstemans lön tinder hans vederlikars i de andre HofR:ne skulle i en slik händelse till en betydlig del förfalla, och det kunde hända, att den HofR:sSekret.
, som hade de mesta göromålen, finge den minsta lönen för sitt arbete.
Jag vill icke antaga att något sådant varit åsyftadt och föreställer mig att om StatsUtsk. försättes i tillfälle att taga i öfvervägande de skab jag nu tagit mig friheten framställa, detta Utsk. skall söka att bereda rättelse i de anmärkta missförhållanderne
På grund häraf får jag hos Hr Gr. o
Landtm, vördsamt anhålla om propos. å återremiss af dénna punkt.
Jag anser mig ej böra afgifva något bestämdt yttrande angående de föreslagne HofR:sSekret:elönerna, enär jag icke eger tillräcklig kännedom om beskaffenheten af deras göromål; men jag får dock förklara, att jag är öfvertygad derom, att hvad hr Carlesson rörande desse tjenstemän anfört är med sanna förhållandet öfverensstämmande, och således bör föranleda till en återremiss af denna del utaf punkten.
Hvad deremot AdvokatFiskalerne i våra HofR:r beträffar, så tilltror jag mig, såsom sjelf innehafvande en dylik befattning i ett annat verk, kunna bedöma beskaffenheten af desse tjenstemans göromål.
Jag anser mig då skyldig att förklara, att det synes mig vara orättvist, att man vid löneregleringen fästat så stort afseende å de med desse tjenstebefattning™' förenade sportler.
Man bör nemi. besinna, att desse sportler äro ganska tillfälliga, så att de det ena året kunna vara temligen betydliga men deremot det andra året reduceras till föga eller intet.
Pör öfrigt lärer hvar och en, som innehaft en AdvokatFiskalsbefattning, nogsamt hafva erfarit, att om desamma skola förvaltas med fullkomlig oväld och utan någon slags menniskofruktan, så äro de förenade med ett synnerligt obehag, och just detta med dessa befattningars utöfning förknippade obehag bör således, i mili tanka, ej lemnäs.å sido vid bestämmandet af
Den 23 Mars e. m elen vedergällning, befattningarnes innehafvare böra åtnjuta.
Om man nu måste medgifva, att sportlerne utgöra en lämplig vedergällning för detta särskildta obehag, så följer deraf, att desamma ieke böra tagas i beräkning vid sjelfva lönernas bestämmande.
Ehuru det fordras lika mycken skicklighet och arbetsförmåga att utöfva ett AdvokatEiskals embete, som att bekläda en ledamotsplnts i ett Colhm, vill man dock ej tillerkänna AdvokatFiskalerne lika stora löneförmåner som Colhi-ledamöterne.
Detta är, i mia tanka, ett väsendtligt misstag, och om man ej gjort sig dertill skyldig utan vid bestämmandet af desse tjenstemäus löner följt samma norm, som blifvit iakttagen i afseende å öfrige tjenstemäns löne-vilkor, så skulle man ovilkorligen hafva kommit till ett annat resultat än det, hvari så viii K. M. som StatsUtsk. härutinnan stannat.
Ty det kan icke vara med rättvisa förenligt, att då den yngste Assessorn i en HofRätt erhåller en lön af 4000 Rdr, så får AdvokatEiskalen i samma JIofRätt, som måhända är mycket äldre tjensteman och besitter lika mycken duglighet, åtnöja sig med 500 Rdr mindre lön.
Man bör jemväl besinna, att dessa tjenster äro af den beskaffenhet, att en kontinuitet i sättet att förvalta dem är ganska nödig, och att således allt för täta ombyten af tjensternas innehafvare böra undvikas.
Om nu dessa tjenstemän ej blifva tillräckligt aflönade, söka de' att så fort som möjligt komma ifrån de illa lönta och obehagliga platserne, till stor skada för det allmänna.
På grund häraf förenar jag mig med Hr Carleson och yrkar återremiss af punkten i berörde hänseenden.
Under dagens lopp har StatsUtsk. flere gånger blifvit klandradt derföre att det frångått K. M:s Propos.
Nu deremot har Utsk. fått upbära klander, derföre att det följt samma Propos.
Jag hemställer då till R. o. Ad. om man af StatsUtsk. skäligen kan förvänta någon större sakkännedom i hithörande ämnen än den som inhämtas af det StatsRåds-prot. som åtföljer den K. Propos:n.
Man har äfven yttrat att K. M.-s Propos. utgör ett system och att man befarar att om StatsUtsk i någon mån frångår Propös. -n, så kommer detta system att rubbas.
Jag får likväl anmärka att den talare som gjorde denna aumärkn. i afsende på löne-beloppen, ansåg felet ligga i sportelberäkningen.
Om jag rätt förstått det prot. som åtföljer den K.
Propos:n, så har icke någon definitiv reglering af sportlerne ägt rum.
Man läser nemi. deri följande mening: »Då på sätt komiterade jemväl erinra den föreslagna regleringen af sportlerna, hvarigenom skulle tillvägabringas en väsendtlig förändring i förhållanden, som nu äga rum, måste vara i viss mån beroende på de lönebelopp som tjenstemännen tilläggas, den definitiva regleringen af sportel-inkomsterna icke må äga rum annorlunda än i sammanhang med den lönestat, som kan varda bestämd.»
Om således någon orättvisa vid bestämmandet af de fasta lönerna skulle vara begången, så finner jag för min del intet hinder att vid den definitiva sportel-regleringen denna orättvisa afhjelpes.
Jag anhåller derföre om bifall till StnlsUtsk:s förslag. 382 Den 23 Mars e. m.
Jag får tillkännagifva att jag siger allt för liten kännedom af de särskildta förhållanden, Hr Carleson här omförmält, att jag skulle kunna ingå i någon detaljerad vederläggning af hans framställning.
Men hvad. som genast faller i ögonen är den omständighet att, då Sekret:n i Svea HofRätt, hvars lön Hr Carleson vill förhöja, har en inkomst af nära 5,200 Rdr, så åtnjuter deremot den äldsta ledamoten i samma HofEätt blott 5000
Kdr i lön.
Detta tyckes väl utgöra ett skäl att icke ytterligare förhöja den förres lön.
Beträffande de anspelningar om orättvisa, som man gjort emot förslaget, får jag yttra att detta förslag grundar sig på det utlåt., som den af K. M. nedsatta Komitéen afgifvit.
Detta utlåt, har sedermera blifvit pröfvadt och gilladt af .Regeringen och man bör således i min tanka kunna sätta fullt förtroende dertill att det är med rättvisan öfverensstämmande.
StatsUtsk. har äfven följt detta förslag och endast i några högst få punkter frånträdt detsamma.
Kör öfrigt får jag anmärka att Hr Carlesons förslag synes mig vara en alldeles ny motion, enär den hvarken öfverensstämmer med K. M:s Propos. eller med det Betänk., hvarom vi här öfverlägga; och anser jag således att detta nya förslag icke bör till något sär skildt beslut föranleda.
Jag tror dessutom att det i sjelfva verket vore skadligt för sakens framgång att bevilja en återremiss af denna punkt.
Då man betraktar de olika elementer hvaraf StatsUtsk. är sammansatt, bör man finna att de som ifra för löneförhöjningar hafva vunnit så mycket de kunnat hoppas.
En återremiss af frågan skulle göra densamma till föremål för ny behandling och då tror jag att den möjligen skulle få snarare en sämre än bättre utgång.
På grund häraf anhåller jag om bifall till StatsUtslcs förslag, endast med undantag af den del deraf, som angår HofrättsPresidenternas löner, hvilka, enl. hvad förut blifvit yrkadt, böra bestämmas till det belopp K. M. föreslagit.
Det torde tillåtas mig att ännu en gång få erinra derom att StatsUtsk. uti denna punkt bifallit hvad K. M:s Propos. innehåller i afseende å löne-anslaget till Svea HofRätts' Sekret., under förutsättning deraf att de sportler, sorn, enl. förut gjorda beräkningar, skulle tillfalla denna HofRätts Sekret.., verkligen komme honom tillgodo, men att Utsk. nästan i samma andedrag eller i den nästföljande punkten, föreslagit en förändring i göromålens fördelning inom denna PIofRätt, hvilken förändring ovilkorligen måste hafva till följd att Sekret:n förlorar en del af de sportler, som tagits i beräkning, då hans lön blifvit nedsatt under de öfrige HofRättsSekretmes löner.
Om nu, hvilket jag icke vill bestrida, hvad Utsk. hemställt i den sednare punkten, kan hafva ganska goda skäl för sig, och således bör bifallas, så betingas likväl detta bifall deraf att en förändring af hvad Utsk. föreslagit i afseende å beloppet af Sekret:s fästa lön förutgått, ty att på samma gång man bestämmer hans lön, med beräkning deraf att han skall få behålla de sportler, som f. n. åtfölja tjensten, man tillika beslutar en sådan omreglering af göromålen i HofR:n att Sekret:n kommer att förlora Den 23 Mars e. tn. en stor del af de beräknade sportlerna, synes mig vara i högsta grad'oriktigt och orättvist.
Vid sådant förhållande har det enda rätta sättet att lösa fj'ågan synts mig vara att återremittera såväl denna som den nästföljande punkten och anhåller jag fortfarande om propos. å den återremiss jag begiirt.
Den af Hr Tornerhjelm anförda'om ständighet att hvarken K.
M. eller någon enskild motionär föreslagit en högre lön för den ifrågavar:de tjenstemannen än den af StatsUtsk. nu tillstyrkta, kan efter mitt omdöme ingalunda inverka något på saken, ty StatsUtsk. har flera gånger förut tillstyrkt och E.
St:r jemväl bifallit förhöjningar af de utaf K.
M. äskade anslag, såsom t. ex. då E. -St:r nära nog fördubblade det af K.
M. begärda anslaget till läroverken.
Jag finner således intet hinder för StatsUtsk. att om frågan dit återremitteras, med anledn. deraf föreslå högre löner för såväl Sekret:n som AdvokatPiskalen i Svea HofEätt.
Hvad den sednare tjenstemannen beträffar, så torde hvar och en af er, mine Hrr, som gjort, sig reda för beskaffenheten af den tjenstebefattning han innehar obetingadt erkänna, att denna befattning är så obehaglig att om tjenstemannen visar nit i sin tjenst ådrager han sig ovilja oell nästan fiendskap af en mängd personer, isynnerhet sådana, som icke kunna eller vilja skilja sak ifrån person, utan anser åklagaren ledas icke af sin tjeustepligt utan af andra motiver, såsom hat eller förföljelse-anda emot de personer han åtalar.
Vid sådant förhållande borde man åtminstone söka att på något sätt soulagera dessa tjenstemän, och detta torde icke kunna ske på något annat sätt än att gifva dem sådana löne-förmåner, att de åtminstone deri kunna hafva en ersättning för det obehag fjellsten medför.
När en enskilt man tager en tjenare och updrnger åt honom obehagliga göromål, sfi lämpar han vedergällningen derefter, så att denne tjenare alltid får större lön än hans kamrater.
Jag anser att Staten bör följa samma grundsats och jag skulle önska att StatsUtsk. hade tagit densamma i betraktande vid bestämmandet af lönerne icke allenast för de nu ifrågavar:de AdvokatPiskalerna, utan äfven för deras vederlikar inom de andra verken.
Eör min del kan jag ieke lägga StatsUtsk. till last, att det, vid bestämmandet af de ifrågav:de tjenstemännens löner, åtnöjt sig med de belopp, som i K. M:s Propos. finnas utsatte.
De anmärkmr) Hr Carleson nu framställt emot StatsUtsk., böra anses såsom egentligen riktade emot K. M:s Propos. , och i sådant fall synas de i sanning hafva framkommit något sent, enär man ej hört ett ord derom förr än nu, då R.
St:r skola fatta beslut i saken.
Jag vill emellertid ej bestrida Hr Carlesons rättighet att göra dessa anmärkmr, utan skall i stället söka att belysa deras rätta halt, och öfverlemnar jag sedermera åt E. o. Ad. att pröfva, huruvida de förtjena något afseende.
Frågan om en ny aflöningsstat för HofE:nes tjenstemän har redan vid tvänne föreg:de Eiksdagar blifvit af K. M. väckt och till E. St:r öfverlemnad.
Vid båda Eiksdagarne hafva E. St:r funnit 364 Den 23 Mars e. m. sig förhindrade att bifalla K.
M:s framställning af den omständighet, att någon reglering af de med tjensterne förenade sportler ej blifvit gjord, och begärde R.
St:r derföre, att en sådan reglering skulle äga rum och af K.
M. fastställas, innan B.
St:r beslutade någon definitif löne-reglering.
I anledn. häraf tillsatte K. M. en Komité, bestående af HofB:nes tvänne Presidenter jemte en ledamot från hvardera Hoflhn, med updrag att upgöra förslag till såväl sportelreglering som ny lönestat.
Denna Komité afgaf i April månad sisth år sitt Betänk., innefattande dels en omreglering af sjelfva sportlerne och deras fördelning emellan tjenstemännen, dels ock en derpå grundad beräkning å sportlernes belopp samt slutligen förslag till definitif löne-reglering.
Alla dessa förslag ligga till grund för K.
M:s framställning i ämnet, dervid K.
M. dock förklarat
Sin åsigt vara, att någon definitif sportel-reglering ej borde ske på förhand, utan att löne regleringen och sportel-regleringen borde ske på samma gång och i sammanhang med hvarandra.
Till följd af denna
Sin åsigt tillkännagaf K. M. för Pikets nu församlade Ständer, att K.
M. godkänt de af komiterade för sportlernes fördelning framställda grunder samt vid uprättandet af förslagen till lönestater för PlöfEätts-personalen låtit komma i beräkning hvad hvarje tjensteman, enl. dess grunder skulle kunna påräkna såsom sportel inkomster, men ej fastställt någon definitif sportel reglering.
K. M. har således icke underlåtit att, med anledn. af K.
St:rs uttryckliga begäran, vid den nya lönestatens uprättande fästa ett hufvudsakligt afseende å sportlerne, och just till följd häraf fann K. M., att, enl. den af komiterade upgjorda sportel-beräkningen Sekretme i Svea och Götha IiofR:r samt AdvokatPiskalen i Svea Hofrätt skulle erhålla så betydliga sportel-inkomster, att de för dessa tjenstemän af komiterade föreslagna lönebeloppen kunde till någon ringa del nedsättas.
Ser man nu på resultatet af denna förändring uti komiterades förslag, så finner man, att nedsättningen af 500 Bdr för hvar och en af nämnde tjenstemän icke är så farlig, ty Sekret:n i Svea IdofRätt får ändock en aflöning som öfverétiger den äldste PIofRätts-ledamotens löneinkomst, och AdvokatPiskalen i samma HofRätt erhåller en lön, sorn-jemte sportler upgår till ett belopp emellan den högre och lägre HofRättsRåds-lönen, hvilket jemväl är förhållandet med Sekret:n i Götha IiofRätt.
Oaktadt den skedda nedsättningen skulle således dessa trenne tjenstemän, hvilka förmenats hafva blifvit allt för mycket vanlottade i löneväg, erhålla löne-inkomster, dels öfverstigande, dels jemngoda med de löneförmåner, som skulle komma att bestås PIofR:nes egna ledamöter, de som sitta vid domborden och således måste innehafva vida vigtigare och ansvarsfullare platser inom dessa verk än de ifrågavar:de tjenstemännen.
Jag tror således, att man ej har skäl att anse någon orättvisa i detta fall vara begången.
Men, säger Pir Carleson, en sådan orättvisa blifver åtminstone påtaglig, ifall R.
St-.r bifalla en' af StatsUtsk. i en sednare punkt gjord framställning, som förrycker hela sportel-beräkningen.
Yi hafva ännu icke kommit till denna punkt, men jag anser mig på förhand kunna säga, att jag för min del ej finner densamma innefatta något särdeles farligt.