Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareSt, har bifallit densamma med följande tillägg: ”alt, i händelse de uti berörde punkt ”nämnda 3:ne ledamöter af f. d. Lagcommitte'en komma att ”inträda i activ befattning i och för lagverket, de,, så Järinge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvoden som ”hitintills, hvaremedlertid pensionerna icke äga rum.” Från BondeSt. har någon underrättelse i berörde afseende ännu icke ankommit.
Jag anhåller, att R. o. Ad. behagade instämma i det beslut, som BorgareSt. i denna fråga fattat.
Jag skulle vilja tillägga, att ehvad Konungen hädanefter använde de ifrågavar. personerna eller icke, de likväl måtte vara berättigade till ett årligt arfvode af j,ooo r:dr.
Jag vet visserligen, att ett sådant beslut icke föranleder till något resultat, enär 3 Stånd redan afgjort frågan; men det innehure likväl en gärd af erkänsamhet från det Stånd, som bäst är i tillfälle att bedöma värdet af de för— tjeustfulla männens arbete.
Efter en kort vidare öfverläggning biföll R. o. Ad. i4tde punkten i utlåt.
N:o 8g med den förändring, att summa» ökades
Rån 833 r:dr iö sk. till 1,000 r:dr; hvarjemte bestämdes, att för det fall, alt K.
M. skulle finna för godt än vidare begagna de uti denna punkt nämnde 3:ne ledamöter af f. d. Lagcommitte'en vid det nya lagverket, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvoden som hitintills, hvaremedlertid pensionerna icke äga rum. i5:de punkten bifölls. i6:de punkten lades till handlingarna. i7:de punkten i utlåt.
N:o 222 bifölls.
Upplästes och lades på bordet följande från Kidd.Utsk, inkom ne H ö r s a m s t e Memorial!
Sedan H. R. o. Ad. under d. i4 sisth Juli gillat och bekräftat Ridd.directrs åtgärd att till Ridd.secret. efter Hr Just.- Den i5 Augusti e. m. Just.rådet m. m. O. J.
Lagerheim constituera Ryttmästaren i Gen..staben , Lieutrn. vid K. Skånska Dragonregtlet Fredr.
Otto Silfverstolpe, så har Gr. Cronhjelm, OlloAug., lili ett samma dag till R. o.
Ad:s prot. afgifvet anförande väckt fråga, att ehuru i Art. 13 § i Ridd.-directts instruclion stadgar, att Ridd.secret. icke tillika må innehafva något embete i statens tjenst, R. o. Ad. likväl, i anseende dertill, att dess nu utnämnde secreterare, hvilken i 20 år contribuerat för att i en framtid komma i åtnjutande af pension utur Aromens Pensionscassa, icke förrän 0111 6 år vore berättigad att, emot expectance-afgifls erläggande för bristande lefnads-och tjensteår, i behörig ordning tillträda en sådan pension, täcktes tillåta, att Ridd.secret.
Silfverstolpe linge, intilldess han sålunda vore pensionsberättigad, i militärtjenst qvarblifva; varande i sammanhang härmed den motion af Hr v. Troil, Emil, väckt, att det allmänna förbudet för Ridd.secret. att tillika innehafva embete i statens tjenst måtte upphäfvas, dock så, att Ridd.secret.-lönen, då den åtnjutes under det innehafvaren icke innehar någon annan tjenst, må utgöra 1,200 rtdr, men då annan tjenst tillika innehafves, endast 800 r:dr, allt banco; och har H. R. o.
Ad. öfver berörde framställningar behagat inhemta Ridd.Utsk:s utlåtande.
Utsk. har härvid först ansett sig böra taga under öfvervägande, huruvida R. o. Ad:s vid 182^ års riksdag fattade och vid sisth riksdag stadfästade beslut, att Ridd.secret. ej må få innehafva nugot embete i statens tjenst, bör för framtiden upphäfvas.
Utsk. finnér likväl, för sin del, icke anledning att understödja denna åsigt.
Utan att ingå i bedömande af det skäl emot lämpligheten af Ridd.secret.-tjenstens förening med embete i statens tjenst, som Hr v. Troil förment sig finna uti en förmodad åsyftning hos upphofsmännen till det nu befintliga stadgandet, att dymedelst göra Ridd.secret. mera ”oberoende af Regeringens inflytande,” har Utsk. trott sig endast behöfva åberopa de, i Utsk:s öfvertygelse, väl grundade skäl, hvilka i öfrigt under debatterna i detta ämne, såväl vid 1823 års som vid sista riksdag, blifvit inför R. o. Ad. andragna, och de der hufvudsakligen sammanfattas derutinnan, att dels erfarenheten visat, det föreningen af flera tjenster vanligen medför menliga följder för den ena eller andra tjenstebefattningen, dels att Riddarhusets annaler förvara minnet af ganska utmärkta, ej mindre för Riddarhuset, än för Fäderneslandet hedrande män, hvilka innehaft Ridd.secret.-tjenslen, utan att de dermed hvarken förenat något statens embete, eller sökt utbyta deras plats vid Riddarhuset mot ett sådant embete.
Den brist på sysselsättning emellan riksdagarna, som Hr v. Troil anfört såsom ett motiv för den ifrågav. restrictionens 12 II. 10 Ptu i5 Augusti c. u». afskaffande, med afseende derå, att åt Ridd.secret. medelst en annan tjenstebefattning ”skaffa tillfälle att nyttigt använda sin tid,” synes icke heller böra befaras.
Den sysselsättning, som den bildade mannen och den verksamme medborgaren alltid äger i sin magt att sjelf bereda sig, innefattar, åtminstone i Ulsk:s tanka, ett lika nyttigt användande af tiden som den, hvilken har sin grund i tjensteåligganden.
Våra förflutna riksdagars historia är föga bearbetad.
Riddarhusets archiv förvarar dyrbara skatter för en sådan historia, och Utsk. håller före, att, så länge dylika föremål för verksamhet sjelfmant erbjuda sig åt en ftidd.- secret. emellan riksdagarna, hans tid alltid skall kunna i R. o. Ad:s tjenst på ett för fäderneslandet och bildningen fruktbärande sätt begagnas.
På dessa skäl kan Utsk. icke annat än afstyrka Hr v. Troils motion om upphäfvande af förbudet emot Ridd.secret.-tjenstens förening med embete i statens tjenst.
Hvad dernäst angår det af Hr Gr.
Cronhjelm för nuvarande Ridd.secret. personligen yrkade undantag, att han måtte i mililärtjenst få qvarblifva, intilldess han blifvit berättigad till pension i Arme'ens Pensionscassa, hvilket Hr Gr. beräknat till en tid af 6 år, så, ehuru Utsk. erhållit den upplysning, att Ryttmästaren Silfverstolpe redan om 4 ur, eller d. i Sept. i838, befinner sig i den af Hr Gr.
Cronhjelm förutsatta kategori; likväl och då R. o. Ad. förnämligast utur den synpunkt, att den utnämnde Ridd.secret. skulle ensamt kunna egna sig åt R. o. Ad:s tjenst samt dervid äga en anständig bergning, före hans confirmation i Ridd.- secret.-ljensten fördubblat Ridd.secretts förut innehafvande conlanla lön, har Utsk., som anser speciella personliga undantag från en allmän regel böra, så vidt möjligt är, undvikas, icke trott sig finna anledning att å Hr Gr.
Cronhjelms ofvanberörde framställning tillstyrka bifall.
Hvilket dock till R. o. Ad:s egen pröfning vördsamt hänskjutcs.
En ledamots reservation bifogas. Stockholm d. 12 Aug. i834- På RiddarhusUtskottets vägnar II. F. Strömfelt. W. F. Dalman.
Reservation:
Uti Ridd.Utskls nu justerade utlåt., i frågan om tillåtelse för Ridd.secret. att tillika innehafva någon statens tjenst, instämmer jag väl hufvudsakligen, men anser Hr Gr.
Cronhjelms motion för nu utnämnde Secreteraren, Hr Ryttmästaren F. O. Silfverstolpe, skäligen kunna och böra föranleda ett undantag, utan rubbning i H. R. o.
Ad:s beslut i detta ämne vid 1823 års riksdag.
Den i5 Angust! t. ra.
Då upplyst är, att Hr Ryltmäst.
Silfverstolpe år 1838, oell således innan nästa lagtima riksdag kan inträffa, upphinner den ålder, alt han äger taga afsked från sin vid Skånska Kongl.
Dragonregrtet innehafvnnde lieutentsbestfillning, med rättighet att tillgodonjuta den pension ur Armeens Pensionscassa, för hvars erhållande han erlagt icke obetydliga afgifter, samt han skulle förlora ali förmån af dessa inbetalningar till en cassainrättning, som ej behöfver sådan uppoffring, örn han nu skulle afgå från berörde miJ i I ä r t jens t, så synes mig förhållandet förtjena ett närmare afseende derå, huruvida icke ändamålet med åberopade beslut, att nemi.
Ridd.secret.-tjensten må städse varda vederbörligen bestridd, fullkomligt kan uppfyllas under nästföljande 4 år, äfven om honom tilläts att derunder förena berörde tjenst.
Härvid förekommer, att Hr Ryttmästts företrädare, såsom vid dess antagande försedd med ett civilt embete å stat, bibehöll detsamma jemte Ridd.secret.-tjensten en längre tid, hvarunder 2tne riksdagar inföllo, och att Hr Ryttmästare*!
Silfverstolpe af sin lieutenantsbeställning vid ett indelt reg:te, under fredstid, än mindre skulle hindras från secrel.- göromålens behöriga iakttagande; hvarförutan det vilkor kan föreskrifva*, att Hr Ryltmäst., när han från fullgörandet deraf skulle af militärtjenstgöring sättas utur stånd, hade att derifrån taga afsked.
Enär sålunda, efter min tanka, någon olägenhet ej må kunna följa af ett undantag i förevar, hänseende för Hr Ryltmäst. att, under berörde vilkor, jemte Ridd.secret.-tjensten fortfarande innehafva sin beställning vid förenämnde reg:le, tills han år i838 uppnår den ålder, att han derifrån kan taga afsked med bibehållande af rättigheten lill pension ur Armefens Pensionscassa, finner jag mig böra ett sådant undantag härutinnan till H. o. Adis bifall vördsammast hemställa, desto hellre som en ingens rätt förnärmande consideration uti ett på R. o.
Ad:s godtfinnande beroende ämne snarare torde vara i sin ordning, än en ovilkorlig tillämpning af ordalydelsen i iS?.3 års stadgande; anhållande jag, att denna reservation må få åtfölja Utskrs utlåtande.
Stockh, d. i3 Aug. 'i834- C. E. af Tuneld.
Medelst prot.utdr. af d. 4 sisth Juli har H. R. o.
Ad, behagat till Ridd.Utsk. återremittera Utskrs memor. af den it derförutgångne Juni, i anleda, af Hr Gederschjölds, Pehr Gust., motion, angrde val af suppleanter till ledamöter af R. o. Ad. i Utsk.
De vid Utskrs förra betänk, gjorda anmärkningar kunna egentligen sammanfattas uti följande, neml.r iro af motionären, med hvilken Hr Lagerhjelm och Hr Gr.
Horn sig förenat, att ett visst antal suppleanter till ledamöter i Utsk. 7° D en 15 Augusti e. m. matte, efter motionstidens sint, af R. o. Ad:s electorer väljas, för att inträda under de ordinarie ledamöternas erhållna ledigheler; 2:0 af Hr Frih. Palmstierna, med hvilken Hr Tham, Wolrath, instämt, att, då ledighet beviljas utskrsledamot, val i enlighet med 79 § Riksd.Ordn. genast bör ske till ny ledamot, som äger att, under den permitterades bortovaro, i Utsk. tjenstgöra; varande harvid af Hr Frih.
Ehrenborgh anmärkt, att han väl ansåge ett sådant nytt val böra ske, men att detta val borde gälla för hela återstående riksdagen, samt den ledamot, som erhållit ledighet, sålunda icke kunna, ulan ånyo för sig gånget val, i Utsk. åter inträda.
Hvad nu först angår Hr Cederschjölds modifierade förslag om val af suppleanter till utsktsledamöter efter motionstidens slut, så har Utsk. icke funnit sina betänkligheter eroot förslaget, att utse serskilda utskottssuppleanter för hela riksdagen, af de dervid gjorda anmärkningar hafna, utan fortfar Utsk. i den öfvertygelse, att det vore sannolikt, det R. o. Ad:s Electorer, som redan hafva ganska svårt att finna lämpliga personer, benägna för emottagande af de ordinarie utsktsbefattningarna, skulle erfara annu större svårigheter att utse dylika personer till suppieantsplatserna, de der i öfrigt synas komma alt blifva nästan besvärligare, än de ordinarie befattningarna, på sätt Utsk. i sitt förra betänk, utvecklat.
På dessa skäl finner Utsk. icke anledn. att frångå sin förut uti ofvannämnde afseende yttrade tanka.
Beträffande dernäst frågan, huruvida, då ledighet i laga ordning beviljas utsktsledamot af R. o. Ad., val till ny ledamot i hans ställe, under den permitterades bortovaro, genast borde ske, hvarefter lians befattning vid den sednares återkomst skulle upphöra, så har Utsk. för sin del, lika med Hr Frih. Ehrenborgh, icke kunnat uppfatta stadgandet i 79 § Reg.F., ang:de val af ny utsklsledamot, då någon ordinarie ledamot af de ofrälse
Stånden erhåller ledighet, annorlunda, än att den ledamot, som fått ledighet, derigenom upphört alt vara utskrsledamot, och att den nyvalde ledamoten i hans ställe inträder, icke blott för tidrymden af den förres frånvaro, utan för hela den återstående delen af riksdagen, eller tilldess han befattningen sig afsäger, — ett ordaförstånd, hvilket synes Utsk. tydligen ådagaläggas af den nästföljande perioden i 79 §:n, der enahanda föreskrift, nemi. om val af en ny ledamot, meddelas för den händelse, att ledamot flera än 3 gånger å rad från Utskts sammanträden utan laga förfall sig afhåller.
Utur denna åsigt har Utsk. icke kunnat tillstyrka Hr Frih.
Palmstjernas förslag; och vidkommande införande uti Ridd.Ordn. af en med 79 § Riksd.Ordn. lika lydande föreskrift, har Utsk. skolat fästa uppmärksamhet dervid, att sådant, långt ifrån att skärpa, skulle tvärtom mildra de controller, R. o. Ad. nu äger på Ståndets ledamöter i Utsk.
Ridd.Ordnts föreskrifter i denna del, innefattade i dess 2j Den i5 Augusti c. m. 77 och 24 §§, äro vida strängare än Riksd.Ordnts.
Uti nyssnämnde aii § stadgas nemi., att den, som blifvit vald till ledamot af Utsk., äger rätt alt i samma plenum, vallistan blifvit öppnad, eller i det nästföljande, denna befattning sig afsäga, men sedermera icke utan med Ståndets samtycke, eller efter anmälan hos Landtm, och mot pollettens återlemnande, hvarmed en på sednare sättet afgången ledamots utöfning af riksdagsmannarätten för den riksdagen upphör; hvarförutan 24 § innehåller, att utsktsledamot, som utan laga förfall eller erhållen ledighet uteblifver tre på hvarandra följande sammankomster, skall vara sin riksdagsmannarätt för den riksdagen förlustig.
Om nu 79 § Riksd.Ordnrs stadgande, att, vid utskottsledamot beviljad ledighet, hans plats genast skulle ersättas af en annan, i Ridd.Ordn. infördes, skulle, med den uppfattning
Utsk. äger af nämnde grundlags-^, att nemi, det derstädes begagnade ordet ledighet är liktydigt med afsägelse, följden blifva, alt de strängare föreskrifterna i Ridd.Ordnrs 23 och 24 §§ tillintetgjordes, och att afsägelse från utsk:sbefattning kunde ske, utan att riksdagsmannarätten förlorades, utan Ståndets samtycke m. m., så framt icke R. o. Ad. skulle vilja meddela den, i Utsk:s tanka, obilliga föreskrift, att en hvar utskrsledamot, som vore i behof af ledighet, icke skulle kunna en sådan ledighet erhålla utan Ståndets samtycke eller utan att förlora sin riksdagsmannarätt.
På dessa grunder, och då Utsk. i öfrigt icke anser det vara båtande för ärendernas behandling, att täta ombyten af personalen inom Utsk:n äga rum, samt enär Utsk. är öfvertygadt, att om Ordningsstadgans och Ridd.Ordnts föreskrifter vederbörligen handhafvas, de äga tillräcklig kraft för det af motionären åsyftade ändamål, finner Utsk. de gjorda anmärkningarna icke föranleda till något annat tillstyrkande, än att, på det II.
Ståndet må äga kännedom om de ledigheter, som beviljas, en hvar Utsk:sledamot af R. o. Ad., som önskar af sådan ledighet sig begagna, bör derom göra anmälan, först i det Utsk., hvartill han hörer, och sedan hos Ilr Landtm,, som, derest ledigheten beviljas, bör i nästpåföljande plenum sådant för Ståndet tillkännagifva.
Hvilket dock allt lill R. o. Ad:s egen ompröfning vördsamt liemställes.
Stockholm d. i3 Aug.
1834- På RiddarhusUtskottets vägnar II.
Strömfelt. W. F. Dalman. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till u på aftonen.
Den tö Augusti f. m.
Lördagen den 16 Augusti i834.
Plenum kl. 9 f. ro. Justerades pLeniprot, för d. 25 sistl.
Ånyo föredrogs Hr Lefrens, Joli.
Pein-, förlidne gårdag väckta motion om inbjudning till de öfriga RiksSt. att instämma i R. o. Ad:s beslut, rörcde anslag för exerciscompagnier.
Jag var icke tillstädes, då den föredragna inbjud.ningsfrågan föredrogs, och jag begär derföre att få veta, burn de öfriga Stro beslutat i det ämne, hvarom inbjudningen handlar.
De öfriga Stånden hafva afslagit den väckta frågan om anslag tili exercis-compagnier.
Hr Cederschjöld; Jag protesterar emot den föreslagna inbjudningen, såsom innefattande försök att förmå de öfriga Stånden att rubba deras förut fattade beslut.
De största missbruk kunna härleda sig från så b.eskaffade försök.
Exped.Utsk» kunde t. ex. redan hafva uppsatt skrifvelse i en fråga, sorn beror på 3 Stånds beslut.
Depna skrifvelse kunde inkomma till justering äfven hos det 4;de Ståndet, Vanligen lyssnar ingen till dessa justeringar, och det kunde då lätt inträffa, att man godkände expeditionen; men då sjelfva saken sedan komme till afgörande, kunde man afstå den och inbjuda Medstånden att i ett sådant beslut sig förena, Dessa kunde då icke vara af grundlagen förhindrade att antaga inbjudningen, och nja0 hade sålunda tilIvägabringat upphäfvande vid samma riksdag af ett R.
St:s beslut, derom vederbörlig expedition redan blifvit uppsatt och hos alla Stånden justerad och godkänd.
Jag protesterar .emot ett dylikt förfarande och hemställer, huruvida IJr Gr. o. Landtm, kan göra propos. till en åtgärd, åsyftande en så grundlagsvidrig påföljd.
Jag vill icke genom stridens fortsättande fördröja afgörandet.
Jag har öfvervarit alla riksdagar sedan vårt nya statsskick och kan icke påminna mig annat, än att inbjudning obehindradt kunnat äga rum; exempel från denna och sista riksdag skulle jag kunna framdraga många.
Det förefaller mig då besynnerligt, att man nu vill förklara en dylik åtgärd såsom grundlagsvidrig.
Jag medger, att, om det så tillgår, sorn Ridd.Secret. upplyst mig, att nemi. hela inbjudningsacten beslår uti ett omotiveradt prot.utdr., tjenar den till ingenting; men hvad det lagliga i saken beträffar, är jag tillfredsställd deraf, att det beror på Hr Gr. o. Landtm., huruvida vi få propos. eller icke.
Dea 16 Augusti f. m.
Jag liar grundat min framställning på gammal häfd.
Grundlagen förutsätter, att öfverläggningarna inom de särskilda RiksSt. skola vara samtida.
Denna grundlagstanka ger riktighet åt en inbjudning; och derföre, att ett Stånd blir efter, måste val icke den nämnde rättigheten detsamma fråntagas.
Jag ser också icke, hvarföre, då man dermed iakttager sparsamhet, man icke lan begagna en sådan rätt uti vigtiga frågor som denna.
Hr Cederschjöld har erinrat, att Exped.Utsk. kan uppsätta förslag,till skrifvelse!-, innan prot.utdr. från alla St:n ankommit, ang:de de fattade besluten.
Jag tror icke, att sådant någonsin handt.
Vällandet hända, att expeditioner uppsättas enligt 3:ne Stånds beslut, då dessa sammanstämt; men jag ser ingen våda deruti, ty det står ju de 3 Stånden fritt att lemna inbjudningen utan afseende.
Det synes mig orimligt, hvad sjelfva saken beträffar, att icke vilja befordra utbildningen af en underskola för vår arme'.
Jag kan icke nog ifra för denna punkt.
Hvar och en, som är förtrogen med en arme' och de förhållanden, hvarpå en seger hänger, måste anse bildningen och skickligheten hos arme'en såsom bjertat för dess användbarhet.
Vi hafva icke råd att i farans stund kasta bort folk derföre, att vi i fredens lugn icke velat bevilja medel för att lära dem försvara sig.
Må vi bedja Gud bevara oss från ett sådant hushållssätt, att vi skulle utbyta 12 sk. mot Svenskt blod.
Jag börjar med att reservera mig emot det, efter mitt afiägsnande i sista plenum, fattade beslutet om anslag till exercis-sqvadroner utöfver det redan befintliga.
Hvad den nu förevar, frågan angår, förundrar det mig, att man synes vilja öka den inledda oformligheten med att bifoga det påyrkade inbjudningsbeslutet en hel discussion.
Sådant har åtminstone tillförne aldrig varit ifrågasatt.
Hvad principen beträffar, att nemi. genom inbjudning söka åstadkomma upphäfvande utaf ett af 3:ne
Stånd fattadt beslut, så visar den sig för mig af sådan vigt, att jag påförhand förklarar, det jag icke, med mindre än votering, tillåter en sådan princip att göra sig gällande.
Mina skäl dertill har jag i föregående plenum sökt utveckla, och jag behöfver således icke nu blifva vidlyftig, ehuru jag ej kan underlåta upptaga några uttryck i den siste talarens yttrande.
Hr Lefren tycktes nemi. vilja beskylla sina motståndare att sätta högre varde på Svenska 12 sk:r, än på Svenskt blod.
Jag hoppas, att detta utrop icke inverkar på de andra Stånden; men jag får likväl erinra, att äfven Svenska 12-sk:r äro ganska väsendlliga, så vida folket skall kunna äga den trefnad och belåtenhet, som fordras för att det må sätta mera värde på sin frihet än, om det gäller, på sitt blod; och i samma mån ett folk nedtynges i materielt elände, i samma mån 8o Den i!5 Augusti f. m. blir det ock likgiltigare för sin sjelfständighet.
Att icke de oupphörligen ökade skattebördorna må leda till detta resultat torde likväl vara något vigtigare, än om exerciscompagnier finnas eller icke, särdeles då folket ser, huru i2-sk:r användas till flärd och öfverflöd just af dem, som upphäfva nödropen om faran för Svenska blodet.
Vi hafva likväl hitintills i århundraden varit utan exerciscompagnier och hafva dock kunnat med ära utföra våra krig, och vi lära, som jag hoppas, äfven kunna det hädanefter.
Jag bestrider dock visst icke nyttan af öfningsanstalter för arme'en; men då de icke äro oundgängligare, än att Styrelsen icke ansett det löna mödan att för deras skull göra indragningar å hvad som ovedersägligen är af natur att kunna undvaras, såsom prålande rangregtter, lustläger &c., kan jag icke förmås att lemna min röst till ökade anslag för detta föremål.
Jag upprepar, att den ifrågaställa inbjudningen, lindrigast sagdt, måste förefalla sårande för de öfriga Stånden; och äfven om jag instämde i saken, skulle jag aldrig kunna biträda ett försök att åstadkomma rubbning i ett R.
Sirs beslut.
[Ivad den omständighet beträffar, som skulle det vara nödigt, att discussionen i hufvudfrågan medföljde ett blifvande inbjudningsbeslut, så, och då den K. propos. i ämnet samt de deri anförda skäl äro af de öfriga Stånden kända; då vidare StatsUtsk. af återremissen från R. o. Ad. haft tillfälle inhemta de ytterligare skälen för det ifrågavar. anslaget, samt de öfriga RiksStrs Iedemöter i nämnde Utsk. icke Iära underlåtit att taga allt detta under pröfning; då StatsUtsk. icke desto mindre i tvenne betänkm förklarat sig icke kunna af dessa skäl öfvertygas, en mening, som tre RiksSt. delat, så lärer ali möjlig upplysning få anses redan vara i detta ärende vunnen; och jag fruktar, att, om ock Hr Lefre'n ännu ytterligare skulle vilja utsträcka sina talande jemnförelser emellan Svenska i2-sk:r och Svenskt blod, han likväl svårligen torde kunna verka någon större klarhet i åsigter öfver frågan hos de öfriga Stånden, än den de redan äga.
Jag prosterar emot inbjudningen, såsom stridande emot grundlagens både anda och mening.
Frölich, David; Då votering icke lärer kunna undvikas, och jag hört flera talare anmäla sig, afstår jag.
En talare har ansett exerciscompagnier alldeles nödvändiga.
Efter den erfarenhet, vi äga från ett af våra sydliga grannriken, tror jag icke, att den individuella öfningen hos soldaten visat sig tillräcklig.
Ca valleristerna der äro enskildt goda ryttare, men de äro det icke i trupp.
Jag föreställer mig, att konsten att marchera och ändamålsenligt sköta geväret är väsendtligare för soldaten , än om han kan ådagalägga färdighet i en hop konstiga grep.
Grundlagen är dock mer Un allt detta. y5 § Riks - Den 16 Augusti f. m. 81 Riksd.Ordn. säger: ”För beslut i alla öfriga ärender, de mål &c. & c. galle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening; men skulle 2 Stånd stadna emot 2, förfaller frågan och förblifver vid det, sorn tillförne stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid den riksdagen ånyo väckas eller upptagas.”
Nu är frågan afgjord genom 3 Stånds beslut, och får af dem således icke åter upptagas; den bade icke ens fält det, om 2 Stånd stadnat mot 2.
En talare har sagt, att Exped.Utsk. icke kan uppsätta skrifvelse i en fråga, utan att prot.utdr. derom från samt).
Stånden ankommit.
Jag begär då att fa uppläsa 3 mom. 49 § Riksd.Ordn., så lydande: ”Återförvisar något RiksSt. ett redan beredt mål till vederbör.
Ulsk:s ytterligare utlåt., åligge Utsk. att dermed inkomma till det Stånd, som återremitterat; kunnande likväl ej, genom denna återförvisning, de öfriga Ståndens beslut i de mål, der 3:ne Stånds röster utgöra R.
St:s, deras kraft och verkan till expedition betaga.”
Häraf är klart, att Exped.Utsk. kan uppsätta och aflemna förslag till expedition, äfven om ett Stånd återremitterat frågan.
Motionären har stödt sin framställning på häfd.
Hvarken han sjelf eller den, som yttrat sig i samma anda, hafva likväl sökt ådagalägga, alt Ständerna, utan rubbning i 58 § Riksd.Ordn., kunna upphäfva ett redan fattadt beslut.
Det är sannt, inbjudningar äro icke i grundlagen bestämdt förbjudna; men då de innebära en åtgärd, som afser åstadkommande af en grundlagsstridig handling utaf Medstånden, måste de vara olagliga.