Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt JustitiaeMinistern först såsom Ordförande i Domstolen yttrar sig Öfver ett ärende, och sedermera, såsom Minister i StatsRådet, yttrar sig i samma ämne, äfvensom att han sjelf deltar i den domare-befattning, som han likväl bör controllera; detta är kanhända, icke alldeles så enligt med allmänna begreppens fordringar, meu det står alltid fast, att i nuvarande JuslitiasMinisterns hand gifves ingen den ringaste anledning till farhåga i denna del; och ifrån de Ministrars inskränkta befattning, som vi nu äga, skulle vi aldrig kunna sluta till verkan af Ministrar, utaf så oinskränkt magt, som de, hvilka man nu föreslår oss, Herr Strussenfeltj Michael:
Jag anser för min del de ämnen Särskilta Utskottets Betänkande innefattar icke nu böra till pröfning upptagas, utan hellre uppskjutas intill dess en förändrad representation först blifvit antagen och införd, icke allenast uti Sverige, utan ock hos Norrmännen.
Då, när en gemensam representation blifvit uti Scandinavien fastställd, kan man företaga sig omskapning af de nuvarande Collegiala Styrelseverken.
Dessförinnan bör hela denna fråga antingen hvila, eller öfverlemnas till Kongl. Maj:t, utan att vidare härstädes discuteras, hvarigenom endast den återstående korta Riksdagstiden, som till andra angelägna måls afgörande bör användas, fruktlöst förspilles. 344 Den 27 Maji.
Jag liar dervid hört anmärkas att Utskottet öfverskrida gränsen för sin befattning, genom meddelande icke blott af förslag till indragning af öfverflödiga Embetsman, utan äfven till organisation af hela inrikes Styrelsen.
För min del anser jag Utskottets bemödande i detta fall böra gillas; om ock de dit remitterade Memorialerne åsyftat endast indragning af ett eller annat öfverflödigt embete, hade Utskottet likväl både deraf och af Riksens Ständers förra beslut full anledning, att granska beskaffenheten af hela den inre administrationen, och att dervid tillse, om icke, genom en planmässig förändring deraf, både minskning i Embetsmännens antal och en bättre ärendernas gång, än den närvarande, kunde beredas.
Jag delar icke eller elen farhåga, som flere värde Talare yttrat, alt
Det är utom all tvifvel, alt om, efter det förslag, som vid förra Riksdagen var i fråga, all domsrätt och således alla Justitias-ärender och tvistefrågor skiljas ifrån Coljegierne, och öfverlemnas till de vanliga Doinstolarne, hvilket jag förmodar i den nya Lagen iakttages, kommer medborgares rätt och säkerhet, att mindre, än hittills, bero på den Collegiala Styrelsen.
En stor del af Collegier» pen i'] Maji.
345 lias befattning försvinner äfven derigenom, och om, på sätt Utskottet föreslagit, den Committé, som skall nedsättas, gör till sitt första lnifvudsakliga syftemål, att redigera våra economiska, drätsel- och handels-författningar, hvaraf en stor del äro antingen öfverflödiga, eller positivt skadliga för Piikets allmänna hushållning och näringar, blifva Collegiernas och flere nuvarande Embetsverks göromål så förminskade, att de af ett, i jemförelse med det nuvarande ganska inskränkt antal Embetsman kunna besörjas.
Till befordrande af enkelhet och drift i ärendernas gång leder äfven att, på sätt Utskottet föreslagit, endast en person skulle ansvara för göromål, hvilka nu collegialt af flere utarbetas; men jag är likväl af den tanka, att Collegialformen icke helt och hållet bör afskaflas.
Jag tror, att ändamålet vinnes, om en del Collegier, i följd af ofvannämnda förändringar indragas, såsom Commerce- och BergsCollegium, och deras återstående befattningar öfverflyttas dels på KamniarCollegium, dels på enskiita Embetsman, om åtskilliga andra Embetsverk dels indrages, dels fingo en förändrad form, såsom KammarRätten, StatsContoiret, Magazins-Directionen och Tullstyrelsen, samt att slutligen ett eller högst tvenne PiiksColiegier bibchöllos, deruti M iuistrar eller StatsRäd väl voro Presidenter eller Chefer, men deruti likväl äfven funnos röstägande Ledamöter, på det att i de fall, der möjligen någon afgörande rätt för dessa Collegier bordt bibehållas, pröfningen icke skulle på en enda person bero, — Emot den dubbla 546 Den 27 Maji.
Befattning, som några StatsRådels
Ledamöter således skulle erhålla, kunna flera vigtiga anmärkningar göras; men utom den minskning i antal af högre Embetsman, som härigenom uppkommer, tror jag att den närmare befattning med och kännedom af ärenderne, hvilka StatsRådets
Ledamöter sålunda äro i tillfälle att taga, skulle medföra fördelar, som öfvervägde de olägenheter man befarar.
Då alla ärender slutligen kunde af Konungen pröfvas, och de öfrige StatsRådets Ledamöter skulle dem öfvervara, samt controll och ansvar i Constitutionen äro bestämda för StatsRådet, så anser jag icke något missbruk för myndighet eller inflytande böra genom nämnde Styrelsesätt uppkomma.
Det skulle för det stora ändamålets vinnande vara af vigt, om Riksens Ständer kunde nu fastställa några hufvudgrunder, på hvilka den blifvande Committeen kunde bygga sitt förslag, särdeles i fall fråga blir om några förändringar i Constitutionen, hvilka jag likväl anser alldeles icke, såsom man yttrat, behöfvas så hufvudsakeliga, att någon rubbning i dess grundvalar åstadkommes.
— I afseende på detaillerna tror jag, att Committeen bör äga fria händer att afgifva sitt förslag, och att, likasom den nuvarande LagCommittéea redigerar civila och brottmåls-lagarne, Den 27 Maji. 347 samt föreslår organisation af de Domstolar, som skola handhafva dessa Lagar, bör den ifrågavarande Committeen redigera våra economiska, med flere, författningar, och i sammanhang dermed föreslå organisation af de Embetsverk, som skola handhafva dem.
Sammanträde med LagCommitteen blir så mycket mera nödvändigt, sorn åtskilliga economiska ämnen borttagas ur den nya Lagboken, och måste således af den blifvande Committeen behandlas.
— Då Ridderskapet och Adeln icke torde vilja nu antaga Betänkandet oförändradt i hela sin vidd, och det icke kan, på sätt några Ledamöter yrkat, endast till en del bifallas, efter som det första gången är under öfverläggning; så lärer Betänkandet böra återgå till Utskottet, som derigenom korame i tillfälle att besvara de nu gjorde anmärkningar, hvarefter Ridderskapet och Adeln kan, då målet återkommer, efter godtfinnande derom besluta.
Grefve Spensj Jacob Melcher:
Fullkomligen instämmande med Friherre Boije uti myciet af det han i dag rörande detta ämne yttrat, kan jag likväl icke dela den öfvertygelse han synes hysa, rörande vådan af den vidsträckta verkningskrets vår Grundlag tillägger Justitiae StatsMinisters-Embetet, äfven i annans hand, än den vördnadsvärde mans, sorn detsamma nu innehar.
Jag kan icke finna hvarken någon fara för Constitutionen, eller någon motsägelse deri, att Justitiae SlatsMinistern är Ledamot så väl af Högsta Domstolen, 348 Den 27 Maji. som uti StatsRådet.
Efter min tanka följer deraf ej, att han på tvenne ställen afgör samma sak, och deltar i controllen af sina egna åtgärder.
Egentliga Justitiae-ärerider förekomma blott i tvenne fall i StatsRådet.
Ledamöter blott afgifva en consultativ röst, och då utom JustitiseMinistern äfven två JustitiaeRåder skola vara i StatsRådet närvarande, hvilka med JustitiaeMinistern, derest de öfvervarit målet i Högsta Domstolen, få blott åberopa sitt der afgifna yttrande.
Det andra är då ansökningar föredragas om benådning för ådömdt straff, och om än domen derom är af Högsta Domstolen stadfästad, om JustitiseMinistern deltagit härvid, såsom Domare, och förklarat den ifrågavarande personen enligt Lag, skyldig till straffet är väl likafullt för honom intet hinder, att, i egenskap af Konungens rådgifvare, tillstyrka Kongl. Maj:t, som ensam kan göra i;åd, att, i anseende till särskilta omständigheter, förskona samma person från Lagens kraf och det välförtjenta straffet.
— Ytterligare anhåller jag äfven alt, emot hvad Friherre Boije anfört om hvad som skall i andra Länder vara brukligt, få åberopa exemplet af LordCanzlern i England, hvars Embete är i öfrigt mycket jemförlig! med JustitiseMinistrarnes i andra Stater, men som tillika är Ordförande ej allenast i en särskild Domstol, utan ock i Öfverbuset.
Den 27 Maji. 349 Friherre Anckarsvärd} Carl Hinric:
Min tanka har alltid varit, och den är äfven nu, att det är utom omfanget af Riksens Ständers Befattningar, att kunna utarbeta en plan till så total förändring uti alla de administrativa grenarne, som särskildta Utskottets nu afgifne Betänkande synes åsyfta.
För att rubba den gamla byggnaden, fordras en fullkomlig kännedom om densamma, och man måste, vid gr undernes uppgörande för en ny, vara i tillfälle att åse alla de smärre och mest afdelade sambanden, som detaillerne i Styrelsegrenarne böra äga sinsemellan.
Hvarken tiden eller sjelfva sammansättningen gör det för ett Riksens Ständers Utskott mÖjeligt, att inhämta en grundelig erfarenhet om det felaktiga, och om de collisioner i styrelseformerne, som tarfva rättelse och ändring; härtill fordras en längre Embetsmannavana, vunnen så i de lägre, som de högre graderne, och näppeligen lärer någon finnas i dessa delar så kunnig, att lian ej af någon erfarenhet kan blifva motsagd, genom skäl, som förr ej hunnit till bans kunskap; vid utarbetningen af ett sådant ämne, skola svårigheter och betänkligheter vid hvarje steg nödvändigt uppstå; auetoriteters hörande vara af nöden, och till upplysningarnes vinnande fordras en mera executiv magt än den Riksens Ständers Utskott kan äga.
Det är i min tanka otillräckeligt, att i ett sådant fall som detta, vilja föreskrifva grunder, emedan de kunna vara felaktige, och mycken ändring underkastade, då deras uppgörande icke kunna vara en följd af de mest 350 Den 27 Maji. aflägsna detaillers pröfvande.
Jag tror, att det är högst betänkligt, att förhastadt, och på alltför lösa grunder rifva, utan att vara förvissad örn företrädet af de föreslagne nya formerne; man kunde derigenom falla uti olägenheter, vida störi’e än dem man ville häfva.
Jag delar fullkomligt den öfvertygelse, att en ny organisation är af nöden uti styrelsegrenarne; men denna förändrings hufvudföremål bör vara, att lindra Stats-utgifterne, under det en förbättrad ordning äfven skapas; men jas anser icke Riksens Ständer kunna tillvägabringa någon ting i denna del, hvarföre jag tror det vore allrabäst, om man inskränkte sig till en förnyad underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Maj:t en sådan Committé af Embetsmän i nåder förordna, som finge sig uppdraget, att utarbeta eu fullständig plan till förändring uti Landets gamla Styrelse-former uti alla delar.
— Riksens Ständers rätt är, i min tanka, fullkomligen förvarad, då vi äga att discutera ett sådant förslag innan dess antagande; vi äga då att undersöka, huruvida några inskränkningar kunde åsyftas uti Folkets rättigheter, om nödig besparings- och hushållnings-princip vid förslagets uppgörande, blifvit iakttagen, och det blifver Riksens Ständer alltid möjligt att yttra sig öfver ett utarbetadt förslag, men, i min tanka lika omöjligt, att tillvägabringa något sådant.
— Jag tror , att Särskildta Utskottets Betänkande i alla fall kunde, såsom ett arbe - Den 27 Maji. 551 te, hvilket Riksens Ständer hvarken gillat eller förkastat, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas, för att blifva tillställdt den Committé, sorn i detta afseende blefve förordnad; jag tager mig ännu friheten upprepa, att jag ej tror ett Riksens Ständers Utskott kunna uppfylla en fordran i denna del, då deras Utskott ej kunna sammansättas af den embetsmannaerfarenhet, som ensamt i denna del förmår tillvägabringa något resultat.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, i anledning af hvad jag haft äran yttra.
Jag utbeder mig att få först påminna derom, att LordCanzleren i England är icke tillika Minister; och att den Embetsman åter, som egentligen utöfvar högsta controllen öfver Domaremagten, och således kan anses äga en befattning, svarande emot vårt JustitiaeCancellers-Embete, är icke tillika Ordförande i någon Domstol.
Må gerna det behållas af Betänkandet, sora icke rubbar våra conslitutionella for - Den 27 Maji. mer; men må det andra, som olyckligtvis blifvit inblandad, afsk i 1 jas och förkastas, såsom stridande emot RegeringsFormen.
Jag inser rätt väl Herr Friherre Anckarsvärds afsigt, och jag gillar den alldeles; men gillar aldrig lians föreslagna sätt, emedan jag tydligen förutser, att sättet förer till helt annat än hans afsigt är.
Jag vill blott crindra, att Riksens Ständer vid två föregående Riksdagar yttrat samma önskan, att nemligen en Cominitee bestående af Embetsman måtte för ändamålet varda organiserad, och verkan af denna önskan ligger öppen för hvar man.
Då likväl så många anmärkningar deremot blifvit framställde, tror jag för min del lämpligast vöre, att Betänkandet återremitterades.
Med den utväg jag föreslagit har jag endast åsyftat möjligheten af ett resultat i denna fråga, jag har trott det vara otacksamt mot Utskottet, om Riksens Ständer skulle förkasta dess Betänkande, utan att kunna med grundlighet bestrida de grunder, hvarifrån Utskottet utgått; då jag för min del an - Den 27 Maji. 353 anser oss lika litet kunna antaga, som förkasta dessa grunder, af de skäl jag förut yttrat, finnér jag ej hvad sorn hindrar, att till en blifvande Committé öfverlemna granskningen af Betänkandet, som möjligen kan blifva en god vägledning, och innehålla mycket användbart, — vi hafva imellertid icke bundit oss, och Riksens Ständer böra i alla fall besluta öfver antagandet af hvad förslag som hel 1st i denna del, och jag anser Riksens Ständers deltagande i en sådan Committé öfverflödigt. —.
Vi böra med skäl af Statens Embetsmän fordra den välvilja för Landet, den skicklighet och oväld, att någon ensidig embetsmanna-anda ej kan komma i fråga, vid uppgörandet af ett förslag till ny organisation, och der sådant skulle kunna insmyga sig, blifver det för Riksens Ständer ganska lätt att sådant rätta.
Jag förenar mig till alla delar med Friherre Anckarsvärd uti det förslag till form för proposition rörande detta ämne, hvilket af honom blifvit framstäldt.
Att genom detta öfverlemnande till Kongl. Majit af Utskottets förslag för att af en Committé' granskas, förslaget ej kan anses antaget, tror jag bli så mycket tydligare, om i propositionen tillägges, att äfven alla emot samma förslag gjorde anmärkningar komma att vid öfverlemnandet åtfölja, äfvensom om ifrån i8i5 års beslut rörande detta ämne, den omständighet får i det nu vidtagande beslutet qvarblif Ridd. 0. Ad.
II Afd. 45> 46- 354 Den 27 Maji. va, att visse Riksens Ständers Fullmägtige äfven skulle kallas att i Committeens arbeten deltaga.
Om jag rätt påminner mig, så uppdrogo Riksens
Ständer då åt sine Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, att ifrån hvardera Verket dertill ibland sig utse en Ledamot af hvarje Stånd.
— Att innan förslaget ytterligare till pröfning företages, deröfver höra Constitulions - Utskottet, tror jag icke vara constitutionelt, emedan ConstitutionsUtskottet, efter Grundlagarne, aldrig kan till pröfning upptaga något förslag, som leder till ändring deruti, men hvarken kommit ifrån Konungen, eller blifvit af enskild Riksdagsman directe till Utskottet ingifvit.
Jag bade så hjertligen önskat, att Ridderskapet och Adeln ville i detta, som i alla andra ämnen, handla consequent.
Kanske begriper jag ej hvad consequence är; men sannerligen jag någonsin kan, med mitt begrepp derom, förena, att sedan Riksens Ständer alldeles enhälligt vid 1815 års Riksdag, föi’kastat förslaget, att hos oss införa en mindre ministeriel magt, än den, som nu föreslås oss, Ridderskapet och Adeln nu likväl skulle sjelfve till någon Konungens nådiga åtgärd framlemna ett förslag till införande af en vida större mini - Den 27 Maji. 355 sterial-magt.
Med sann vördnad skall jag alltid rätta mig elter Ståndets beslut; men må det tillåtas mig att, innan det ännu är taget, få fritt yttra mitt omdöme, som är, att jag svårligen kan föreställa mig ett steg mera inconsequent.
Jag högaktar hjertligen Friherre Anckarsvärd, men tror, att han misstar sig.
Committéen aldrig får tillåta sig något afseende på det inconstilutionella af Betänkandet, hvilket såsom afslaget vid i8i5 års Riksdag, måste anses för afslaget, och således ingalunda får af Committéen anses för ännu möjligt, och ännu mindre såsom af 1818 års
Ständer till hälften medgifvet; så alt, med ett ord, Committéen ej må i sitt arbete taga sig minsta anledning till ingrepp i Constitutionen.
Otn detta förbehåll icke bifalles, begär jag votering.
Jag ber om förlåtelse, att jag ännu ytterligare vågar upptaga några ögonblick, men det förefaller mig nog besynnerligt, att Friherre Boije, som så mycket ifrar för våra Grundlagars helgd, sjelf glömmer, att, dä ett Betänkande första gången är under pröfning, det ej går an att partielt antaga detsamma, utan att det måste antingen helt och hållet godkännas, eller med dervid gjorde anmärkningar återförvisas.
Den 27 Maji. upplysningar, äfven elen 1810 för samma ändamål nedsatta Committe'es handlingar, samt hvad Tit.
Hvad den af Friherre Boije yrkade coriseqnence beträffar, torde jag få erinra, att för det första Riksens Ständer ej nu äro hindrade af förra Ständers beslut, och att, för det andra, ifrågavarande förslag ej är detsamma, som det, hvilket 1812 framlades.
Jag tror, att detta utgör en hufvudskillnad emellan de båda projecten.
Föröfrigt upprepar jag än en gång, att jag ej har något emot att hela Betänkandet, sådant det är, öfverlemnas till Kongl. Maj:t; men med vilkor, att den Committé, som kommer att utarbeta sjelfva planen, må bestå, icke blott af de Embetsman, som Konungen tillsätter, utan äfven af Riksens Ständers Deputerade, ty annars lära vi stanna vid samma punkt, som efter 1810 års Riksdag.
Om likväl ej Ridderskapet och Adeln finner för godt, att
Betänkandet utan tillägg och förändringar till en sådan handläggning antaga, anhåller jag om proposition till återreruiss.
Som consequence alltid utgjort förnämsta föremålet för mitt hand - Den 27 Maji. 337 lingssätt, så anhåller jag, att till protocollet få anmärkt, det jag ej bevistat någon af de Riksdagar, der man beslutat, hvad som nu kan vara i fråga att förkasta.
— Jag bar sagt min mening om det öfverflödiga i Herr Rosensehölds förslag, att någre Riksens Ständers Deputerade valde till den föreslagne Committeen, men jag har visserligen ingenting deremot, om det af andra gillas.
— Ibland oss blifva troligen ej andra valde, än de, som antingen ännu äro, eller varit Embetsman, kände för skicklighet och drift, och Kongl. Maj:t äger tillfälle lill samma val: men de andra Stånden få troligen svårare att med sitt val ersätta den embetsmanna-erfarenhet, som jag förklarat vara den enda, som med något hopp om framgång kan i sådant afseende användas, Herr Mannerstams anmärkning att Allmänna Lagens omarbetning är i ett oskiljaktigt sammanhang med den ifrågavarande Collegial-reglering, finnér jag så vigtig, att den kunde gifva Riksens Ständer anledning att äfven hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, om fortskyndande af LagCommittéens arbete, som till dryg kostnad för Staten nog länge varit, i synnerhet vid jemförandet af den korta tid, å hvilken hela Gode Napoleon utarbetades.
Jag skulle ej förlänga öfverläggningen, så framt icke fråga uppstått både om votering, och om att frånskilja vissa delar af Betänkandet, hvilka angå än - 353 Den 27 Maji. dringar i Grundlagen.
Jag liar redan yttrat, att dessa delar af Riksens Ständer hvarken kunna pröfvas, eller till ConstitutionsUtskottet remitteras, men om hela Betänkandet till en Committé" öfverlemnas, ser jag ej något hinder för densamma, att uppgifva de rättelser i Grundlagen, som i anseende till ett förbättradt administrationssätt kunna linnas nödiga.
Det är ej sagt alt, för det 1812 års förslag förkastades, man nu skulle lika behandla samma ämnen, örn de befinnas nyttiga.
— Allt hvad i detta afseende beror på framtida utveckling, är dessutom icke ännu lämpligt att discuteras, och då ifrågavarande project först vid nästa Riksdag kan blifva ett öfverläggningsämne, och först vid den derefter kommande Riksdagen blifva fullkomligen salt i verket, så tror jag, att man med allt lugn kan öfverlemna saken till Kongl. Majrls nådiga åtgärd.
Hvad åter angår att i den blifvande Committeen insätta Riksens Ständers Ombud, så är jag öfvertygad, att detta mera skulle skada än gagna arbetet; ty det är naturligt, att då de t vänne delar, hvilka hade detta arbete sig uppdraget, drefvos af skiljaktiga intressen, skulle ingenting uträttas.
Men deremot, om till Kongl. Maj:t öfverlemnas att utnämna Committe'ens Ledamöter, kunna Riksens Ständer vara försäkrade åtminstone att få ett förslag.
Grefve Mörner s Carl Stellan:
Sedan denna fråga så länge och väl blifvit discuterad, tror Deri 27 Maji. ggg jag för min elei liden vara inne, att taga ett beslut.
Efter allt hvad jag funnit, har Friherre
Anckarsvärd föreslagit ett så riktigt och fullständigt sätt för afgörandet af detta vigtiga ämne, att jag icke allenast med honom fullkomligen instämmer, utan tillika tar mig friheten underställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville bifalla hvad Friherre Anckarsvärd, proponerat, och, i sådant fall, tillåta, att dess beslut de öfrige Respective RiksStånden tillkännagifves.
Jag ber att till Protocollet må antecknas, alt jag så mycket mindre kan dela Friherre Anckarsvärds öfvertygelse, alt Ledamöter af RiksStånden borde ifrån den blifvande Committeen uteslutas, som sådant innefattar ett misstroende till oss sjelfva.
Örn ock blott Embetsman af Riksens Ständer valdes, så funnos dock Ledamöter af Committcen, sorn ägde Riksens Ständers, och icke möjligen blott Konungens, förtroende.
Friherre Boije: Herr Rosenschölds anmärkning om formalitetens iakttagande är ganska riktig; och jag anhåller alltså om proposition till remiss, antingen till ConstitutionsTJtskottet, eller till det Särskilta Utskottet.
Mycket ogerna förlänger jag en discussion, som redan länge varat, men då tillmålen göras mig, som fordra ett besvarande, kan jag ej neka mig att förklara, det Herr Rosenschöld mycket misstagit 360 Den 27 Maji, sig, då han trott mig hysa misstroende till Rid ders k a pets och Adelns Ledamöter; jag vädjar till Ridderskapet och Adeln, om något yttrande undfallit mig, som kunde gifva anledning till en sådan förebråelse, och om så skulle skett, beder jag, att sådant då må tillräknas ett felaktigt uttryck, men ingalunda meningen; jag har sagt, att om val ibland oss skulle ske, folie det säkert på den pröfvade erfarenheten, och att denna i sådan fråga som den nu befintliga, träffas hos den varande, eller hos den som varit Embetsman; jag har yttrat den tanka, att Riksens Ständer ej kunde oell ej boide befatta sig med utarbetandet af ett sådant förslag, som nu är i fråga, och att jag i följe deraf ansåg lämpligast att till Kongl. Maj:t öfverlemnas omsorgen derom. —- Jag tror oss äga tillfälle, att uti den i delta ämne utgående expedition så lifligt och varmt kunna uttrycka vår underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t skall finna, huru mycket sjelfva saken ligger oss om hjertat.
— Friherre Boije fortfar att anse oss, genom den af mig föreslagne utväg, hafva bundit oss till de af Särskilta Utskottet föreslagne grundernes godkännande, och såmedelst gjort dem oomkullstötlige; jag är rätt ledsen att sä otydligt hafva uttryckt min mening, och upprepar således ännu en gång, det jag anser Utskottets Betänkande hvarken böra antagas eller förkastas; hvilken mening, 0111 den blifver Riksens Ständers gemensamma, lätteligen uti den blifvande Expeditionen kan uttryckas.
— Hvad det åberopade intrånget uti Constitution beträffar, kan Den 27 Maji.
361 jag icke eller rätt fatta, hvaruti det kan komma att bestå, enär det är mera än troligt, att de ändringar uti Constitution, hvilka borde blifva en följd af en utaf Konungen i StatsRådet gillad plan till förändrade Styrelseformer, nödvändigt ifrån Konungen skulle blifva Riksens Ständers ConstitutionsUtskott förelagde, som nådig proposition, vid samma Riksdag då förslaget blefve Riksens Ständer till pröfning förelagdt; kunnandes Constitutionsförändringarne ej i alla fall förr än vid den derefter följande Riksdag beslutas.
Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt , Gustaf: Friherre
Anckarsvärd har förekommit mig i allt hvad jag ämnade underställa Ridderskapet och Adeln, och jag förenar mig således med honom.—Sedan, såsom Friherre Cederström upplyst, remiss till ConstitutionsUtskottet ej kan äga rum, hemställer jag till Friherre Boije och Herr Rosenschöld, om de ej behagade afstå från den yrkade å~ terremissen till Särskilta Utskottet.