Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer, om icke föredragningen nu, likasom tillförene, då sådana långa betänk. som detta förevarit, kunde få tillgå så, alt man blott uppnämner §§:s nummer, då den, som vill göra anmärkntr, får tillfälle att framställa dem.
R. o. Ad. biföll, att detta mern., i den ordning Hr von Hartmansdorff föreslagit, linge förekomma till afgörande, hvarefter, sedan vid §§:nes uppnämnande ingen anmärkn. blifvit gjord, R. o. Ad. biföll ifrägavar. mern. jemte det dervid fogade förslag.
Vid föredragning af Slatsl)tsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda mern.
N:o 314, med förslag lill 56 till och med 101 §§ i det nya reglementet för Riksg.cont., blef jemväl detta mern. jemte det dervid fogade förslag af R. o.
Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 317, med förslag till reglemenlariska stadganden, ang-.de de på Riksg.cont. anvisade creditiv; och blef äfven detta memorial jemte det dervid fogade förslag af R. o. Ad. bifallet.
BancoUtskts i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 64, med förslag till åtskilliga förändrade stadganden uti 6 artikeln, 2, 3, 5 och 6 afdelningarne af nu gällande baucoreglem.
Den 18 Maj. 565 I afseende på punklerne 1 till och med 32 gjordes ingen anmiirk., men i fråga om 33 § yttrade ITr von Hartmansdorff, Aug.:
Uti det 33 mom. har BancoUtsk. infört en ny föreskrift.
Mom. lyder nemi. sålunda: ”Det belopp af bancovinsten, som, från innevar. års början, till nästa riksdag inflyter, reserveras för Bankens ändamål.”
Så långt var delta beslut fattadt af det förstärkta BancoUtsk.
Nu kommer ett tillägg och förklaring dertill: ”Bärande Fullmäktige, i sådant afseende, använda berörde vinst i den mån, som densamma inflyter, till uppköp af sådane räntebärande papper, § här ofvan upptager; så vida icke Fullmäktige anse för Bankens säkerhet nödigt alt de inflytande behållne vinstmedlen i Banken reservera.” Jag har ingenting att invända deremot, att räntebärande papper af Banken köpas; men jag anser denna föreskrift något betänklig af följande orsaker: l:o är bon ett tillägg vid ett i förstärkt Utsk. fattadt beslut.
Om det ena Ståndet tillåter sig att göra tillägg, så kan ett annat Stånd jemväl tillåta sig det, oell man vet icke livar man stannar.
2:o emedan jag anser denna föreskrift vara nog inskränkt.
Hvarföre må det icke vara Fullmäktige tillåtet att använda dessa medel till betalning äfven af Bankens skuld för upplånta medel, vare sig af Riksg.cont., eller allmänheten?
Att köpa silfver, kan naturligtvis icke eller vara Baneofullm. förnicnadt; med ett ord, jag tror, att denna föreskrift antingen bort vara underlåten, eller ock att stadgandet skolat vara vidsträcktare.
Jag hemställer således, om icke det borde heta: ”Bärande
Fullmäktige i sådant afseende använda berörde vinst i den mån, som densamma inflyter till betalning af Bankens skulder, hos Riksg.cont. och hos allmänheten för upplånta medel, samt till uppköp af sådana räntebärande papper etc.” Hr Mannerskantz, Carl
Del är visserligen sant, såsom Hr von Hartmansdorff uppgifvit, alt i förstärkt
Utsk. blott blef fattadt ett sådant beslut, alt i bancoreglem. skulle införas en föreskrift, så lydande som början af denna §; men i detla beslut hade denna uppställning af voter.proposirne tillkommit, utan att den var motiverad af något RiksSl:s derom fattade beslut, nemi. alt det skulle införas i bancoreglem.; ty PresteSt., hvars tanka detta var, hade blott fattat det beslut, som Hr von Hartmansdorff först citerat, med tydlig afsigt, att det skulle tillkomma BancoUtsk. alt säga till hvad slags ändamål penuingarne skulle användas.
Det är ett högst ofullständigt uttryckt stadgande, alt blott säga, att medlen skola reserveras till Bankens ändamål, ulan att stadga något vidare.
Jag kan icke se, alt Utsk. har på något sätt felat, då det har tillagt eli yttrande till hvad som blifvit af det förstärkta Utsk. beslutadt när fråga är om alt ett stadgande i ämnet skall inflyta i bancoreglem.
Hr von Hartmansdorffs påstående, att det icke skulle kunna vara fullständigt, enär Baneofullm. äfven kun - 56G
Den 18 Maj. de hafva andra utvägar att använda vinstmedten; så får jag fasta uppmärksamheten derpå, att sedan R.
St. hafva begränsat hvarje lånerörelse inom ett visst maximum, så kunna de influtna räntevinsterne icke användas i lånerörelsen.
Icke eller kan man med skäl säga, att de inflytande räntevinsterna böra komma att användas till uppköp af silfver; ty man måste väl icke vilja påstå, att det skall behöfvas en särskild fond eller särskilda sedlar, att uppköpa silfver för.
Af dessa sedlar kan man låta förfärdiga vid Tumba så mycket man behagar, oell utbyta dem emot silfver, som väl alltid måste vara värdt lika mycket som papperslump; men icke må man säga, alt penningar behöfva användas till inköp af silfver, ty meningen dermed kunde ej vara annan, än att man skulle i Banken reservera de inflytande räntevinsterne och deremot förminska sedelstocken.
Jag har visserligen ingenting emot, att sedelstocken minskas, men det bör ske endast då Bankens säkerhet det fordrar.
Också har BancoUtsk. uti sitt afgifna förslag sagt, att i den händelse Bankens säkerhet sådant fordrade, så skulle
Fullmäktige vara berättigade att bibehålla dessa medel, — och detta tror jag är tillfyllestgörande, utan att man behöfver inveckla sig i några tvetydigheter.
— Hvad afbetalningen till Riksg.cont. angår, så är dermed samma förhållande.
Frågan derom har uppkommit endast genom öfverflytlning i Banken från en räkning till eu annan, och om man än säger, att betalningen icke någonsin skall ske på annat sätt, än genom användande af räntevinsterne, så innefattar detta visserligen äfven en minskning af sedelstocken, hvilken jag icke ens anser böra ske, med mindre det fordras för Bankens säkerhet, och för sådan händelse hr det uttryckligen sagt i denna §, att det skall af Bancofullm. kunna verkställas.
På dessa skäl tror jag, att Utsk:s förslag är tillräckligt väl moliveradt, och att detsamma bör oförändradt antagas.
Det tillägg lill denna punkt, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, anser jag för min del icke kunna deruti intagas, såsom stridande emot ett förut af R.
St. vid denna riksdag fattadt beslut. R.
St. hafva nemi. beslutat, alt Bankens grundfond skall vara 10,000,000 r:dr vid 1844 års slut, och att aila de öfriga bancomedlen böra öfverlemnas till Riksg.cont.
Vid beräkningen häraf har BancoUtsk. upptagit alla Bankens skulder, och bland dessa, äfven dess skuld till Riksg.cont., hvarvid sålunda tagits i beräkning det förhållande, som BancoUtsk. öfverlemna!, uti ett föregående utlåt, till R.
St. att besluta om, och Sländerne, som bifallit Utsk:s förslag i detta hänseende, hafva således tagit Bankens skuld till Riksg.- cont. i beräkning vid bestämmandet af den sedelstock, som utgifves utan motsvarande silfverfond.
Då afsågs följaktligen, att Bankens skuld till Riksg.cont. skulle betalas genom de sedlar, som förut voro till Banken indragna.
Skulle denna fond nu också anslås till samma ändamål, så vore en fond af 2,286,000 r:dr anslagna alt betala cn hälften så stor summa, eller 1,143,000 Den 18 Maj. 567 r:dr, hvilket är ett sätt alt göra indragningar af den utelöpande sedelstocken, hvaruti jag icke kan för min del instämma.
Dessutom torde Riksg.cont. behöfva sina penningar, innan dessa bancovinster inflyta.
Af håda skälen sammanlagda torde jag sålunda böra afstyrka det tillägg till denna punkt, hvilket här blifvit föreslaget.
Hvad beträffar det beslut, rör:de denna fråga, som uti förstärkt BaucoUtsk. är fattadt, så kan man, såsom jag tror, med skäl säga, alt det hade ålegat BancoUtsk. att i något missiv eller uti en ingress underrätta R.
St. om de ändringar och tillägg, som BaucoUtsk. funnit nödiga alt införa uti reglementet, såsom följder af R.
S:ts beslut.
Eljest kunde det lätt hända vid föredragningen af punkten, att man icke kunde så noga erinra sig, huruvida detta varit en följd af R.
St:s beslut, och det torde likväl vara skäl, när så beskaffade händelser inträffa, att BancoUtsk. finnér ett tillägg nödigt, alt R.
St:s uppmärksamhet fästes på de tillägg, som då föreslås.
Emedlertid bar jag vid BancoUlsk:s bär nu ifrågavar. tillägg intet att erinra.
Det kan anses såsom en följd af det beslut, som R.
St. förut hafva fattat, och som kan gifva Bancofullm. anledn. till att förminska sedelstocken, utan att man ger ännu en utväg dertill.
Cederström, Jacob: Jag är förekommen af Frih.
Palmstjerna i afseende på frågan 0111 liqviden af Bankens skuld till Riksg.cont. och till enskilda, hvilka hafva skett till sedelstockens minskande, och hvilka således, såsom redan upptagna i sedelstockens beräkning, icke nu kunna på nytt intagas, för alt liqvideras af Banken.
Jag gillar, att BancoUtsk. föreskrifvit, huru Bancofullm. böra använda de till Bankens ändamål reserverade medel; men jag begär likväl det tillägg till dessa stadganden, att, efter de uppköp af räntebärande papper, som i ofvanstående § upptagas, införes: ”förstärkning af Bankens metalliska cassa, genom silfverupphandling;” hvaremot i stället uteslutes: ”så vida icke Bancofullm. anse nödigt för Bankens säkerhet;” ty det må icke blifva för Bankens säkerhet nödigt och aldrig för samhället nyttigt, alt göra en sådan indragning, då man kan skaffa sig nytt silfver eller också räntebärande papper för de reserverade medlen.
Jag anhåller om propus, på de förändringar i §, som jag nu har föreslagit.
I afseende på de gjorda anmärkn:rne vid den 33 § får jag omnämna, att dess redaction blef, efter skedd votering, beslutad inom Utsk.
En del ledamöter önskade stanna vid hvad som hade blifvit beslutadt i förstärkt Utsk., och der voteringen enligt berättelse hade utfallit med G1 ja emot 58 nej, till följd hvaraf beslutet, enär ja hade vunnit, skulle blifva, att en så lydande föreskrift jemväl i bancoreglem. inflöt; det belopp af bancovinsten, som ifrån innevarande års början till nästa år inflyter, reserveras för Bankens ändamål.
Emedlertid ansågs inom Utsk., att, när enligt reglementet det bör gifvas mera detaljerade föreskrifter der - 568 Den 18 Maj. ulinnan om hvad sorn Bancofullm. böra iakttaga, någon föreskrift deruti borde finnas, och genom votering blef bestämdt, att endast föreskriften om räntebärande papper skulle intagas.
Detta är orsaken, hvarföre punkten står sådan som den är.
Särskildt får jag, i anledning af anmärkningen, att Utsk. bade bort håntyda på skälet, hvarföre detta inkommit i beslutet och hänvisa derpå, omnämna, att uti betänk.
N:o 64 och sista sidan 18, näst före sisla punkten, finnes motivet infördt.
För min del kan jag icke gilla det tillägg, som Utsk. har gjort; men mångfaldigt många gånger mindre det som Hr von Hartmansdorff har föreslagit.
Jag erkänner, alt sedan förstärkta BancoUlsk. först stadgat, att det belopp af bancovinsten, som ifrån innevar. års början lill nästa riksdag inflyter, skal! afsättas, för att reserveras lill Bankens ändamål, så kan jag för min del, med all den skyldiga vördnad och respect jag har för ett fattadl beslut, icke annat än anse, att ehuru lofvärdt BancoUtskis bemödande är att vinna någon slags förklaring öfver de ändamål, för hvilka medlen borde reserveras, en sådan förklaring icke varit möjlig att åstadkomma.
Således och oaktadt jag icke kan godkänna Hr von Hartmansdorlfs anmärkning, att man icke äger rätt att göra något tillägg till ett faltadt beslut, — ty ett tillägg, som förklarar meningen utan att afvika derifrån, är till och med Utsk:s pligt att meddela, — får jag bekänna, att jag tror det hade varit väl, att här stanna vid det fattade beslutet.
Hvad beträffar det tillägg, som Utsk. här har gjort, ang:de uppköp af räntebärande papper, så borde detsamma, om det skulle innebära något, utom de förut omnämnde 5,000,000, äf ven afse andra räntebärande papper.
Men ehuru det bar blifvit sagdt, att man måhända skulle kunna hafva halfva grundfonden liggande för sådane ändamål, låter detta sig icke göra, med den ringa tillgång bär finues på sådana medel.
Det kunde möjligen inträffa, alt majoriteten inom Fullmäktige, som skall utföra alla de stränga bestämmelser, som R.
St. redan fattat, af omtanka för Bankens säkerhet, ytterligare kunde besluta, att låta dessa summor blifva liggande.
De blifva visserligen liggande i alla fall, men det kunde gifva tillfälle till utredning af ämnet.
Hvad åter Hr vou Hartmansdorff föreslagit, måste jag på det högsta ogilla, ty, på sätt Frih.
Palmstjerna anmärkt, äro Bankens skulder redan tagna i beräkning af R.
St., hvilka bestämdt stadgat, att skulderna till allmänheten skola af Banken uppsägas lill betalning.
Dervid är äfven skulden till Riksg.- cont. beräknad, och således är detta tillägg onödigt.
St:s förut fattade beslut i ämnet icke föres in uti baueoreglem., men deremot det föreslagna tillägget skulle införas der, så skulle det kunna gifva anledning lill den tydning i Bancostyrelsen, att Fullmäktige icke ägde rättighet att betala skulden till Riksg.- cont.
Den 18 Maj. 509 cont., förrän en motsvarande bancovinst vore gifven, eller, om den betaltes derförinnan, så skulle de vara tvungna att för den skulden göra en-särskild indragning, för att förskottsvis betacka densamma.
Detta tillägg är således vådligt i sin följd och onödigt för det åsyftade ändamålet.
För min del tillstyrker jag, att R. o. Ad. ville stanna vid det beslut, som redan är faltadt af R.
St., d. v. s. att R. o. Ad. antager den 33 punkten till ordet, ”ändamål” och deremot afslär livad som vidare följer, mea i valet emellan Utsk:s och Hr von IlarlmausdorlFs förslag mäste jag gifva företräde åt det förra.
Jag erkänner villigt, att jag baft orätt, då jag yttrat, att Utsk. icke fästat R.
St:s uppmärksamhet på förändringen i denna 33 punkt, enär Utsk. verkligen har gjort det.
Hvad som loranledt mitt misstag och som kan lända mig till någon ringa ursäkt, är den omständighet, att Utsk. har salt motiverna till slut, då jag deremot sökt dem framför de punkter, som äro förändrade.
De båda Bancofullmäktige, som re dan yttrat sig, hafva begge icke varit nöjda med Ulsk:s åtgörande i förevarande fall; men jag tror, att Utsk. snarare hade bort vara berättigadt lill deras erkänsla, dä det försökt alt förekomma en strid dem emellan, nar de framdeles skola komma att tolka beslutet i detta fall.
Då det står sagdt, alt dessa medel skola reserveras för Bankens ändamål, så måste naturligtvis den frågan framställa sig: hvilka äro dessa Bankens ändamål?
Då har Utsk. gått igenom, hvilka ändamål, som möjligen skulle kunna komma i fråga och funnit, att det var förbjudit att använda dem till somliga, samt att det icke återstod något annat ändamål, hvartill de linge användas, än uppköp af räntebärande papper, eller också, när rörelsen sä fordrade, att icke utsläppa dessa medel, utan att behålla dem qvar i Banken.
Cederström har nämnt derom, alt man skulle för de inflytande räntevinsterne uppköpa silfver, så sökte jag förra gångeu visa det falska derutinnan; ty grunden är den, alt när man t. ex. fastställer en viss sedelstock, som icke motsvaras af silfver, och den sedelstock, som linnes derutöfver, skall fluetuera med silfverförrådet, som finnes i Banken, så bör för hvarje r:dr silfver, som går in, en r:dr i sedlar åter utgå, ty eljest skulle följden slutligen blifva, att man drog in alla sedlarne, som fuunos i landet, om satsen conseqvent tillämpades.
För min del tror jag således fortfarande, att hvad Utsk. har föreslagit, är ganska väl betänkt, emedan det sliter den tvist, som möjligen eljest i framtiden skulle uppkomma emellan Bancofullm.
Jag beklagar, att min anmärkn. föranledt återgång till öfverläggning om sjelfva grunderna för Bankens organisation och utredning deraf.
Hr Mannerskantz 10 H. 72 570 Den 18 Maj. har trolt, att nian med della tillägg liar kuunat
Förekomma framtida strider emellan Bancofulim.
Jag tror, att de Bancofullm. , som hittills yttrat sig i ämnet, äro närmare att förlikas i detta hänseende, än Hr Mannerskantz kanske förmodar.
Jag anser nemi. rådligast, att man alldeles icke gör någon tolkning af sådana beslut, som R.
St. hafva fattat genom förstärkt Utsk., oell vill följaktligen genast instämma med Hr Rosenblad samt afstå ifrån mitt förslag.
Jag anhåller således, alt Ståndet ville låta det förstärkta BancoUtsk:s beslut allena gälla, och följaktligen stanna vid antagande af den första punkten, som Hr von Hohenhausen uppläste.
Då har man låtit beslutet gälla utan närmare förklaring och öfverlemnal till Fullmäktige, alt efter deras bästa förstånd fullgöra R.
St:s afsigt.
Redan för della hafva R.
St. beslutat rättighet för Banken att upphandla vexlar efter 128 sk. curs.
Detta har varit en öppen tillåtelse; men hell annan är frågan om bancovinslens användande.
Dess skrinlägguing är ren förlust, hvaremot dess användande till inköp af publika papper, silfver eller guld, eller hvilken annan exportabel eller realisabel vara som helst, är nyttigt för samhället och för Banken.
Då BancoUtsk-.s s. k. stora linancebelänk. här var föremål för R. o.
Ad:s öfverläggning, så yrkade jag ett tillägg i en särskild §, af den föreskrift, som nu är af Utsk. föreslagen; men då beslriddes detta mitt yrkande af Rtskillige ledamöter, och jag skulle tro, äfven af Hr von Hartmansdorff.
Jag skulle således icke nu kunna utan största ineonseqvens underlåta att tillstyrka antagande af en sådan föreskrift, som jag förut i hufvud frågan yrkat, då den nu af Utsk. föreslås.
Att denna föreskrift är nyttig, är redan af flere talare ådagalagdt, och en hvar bör lätt inse vigten deraf, alt 800,000 r:dr på ett eller annat sätt komma ut i rörelsen, så vida det kan ske ulan mehn för Bankens säkerhet.
Alt köpa silfver för dessa medel, är detsamma som att draga in dem, och för öfrigt har Banken sig alltid öppet att få silfver leir sina sedlar.
Det är troligt, för att dämma af förloppet inom Utsk., att inom 3 Ständ bi fa 1 les denna §, och då är det endast tidspillan att nu öfverlägga derom.
Jag vill blott i korthet nämna, alt äfven jag inom Utsk. yrkade, att vi måtte fä köpa silfver, och jag har svårt alt fatta den åsigt, som dä af många hystes, ali sedelstocken derigenom skulle minskas.
Den 51 § i bcläuk.
N:o 44, som här är antagen, lyder: ”att maximum för den del af sedel- och depositions-skulden, som icke motsvaras af reela fonden, må fastställas till 20 millioner r:dr b:co.” — Om man i stället för 3 eller 4 millioner lade in 20,000,000 silfver i Banken, så hindrade ju intet, att det i alla fall fick vara 20,000,000 sedlar; ty om jag har denna summa i räntebärande papper eller i silfver, så är det ju Den 18 Maj. 571 alldeles detsamma.
Här hafva nu tvenne Bancofiillm. önskat, alt tillägget skulle af Ståndet afslås, oell emot ett sådant beslut har jag ingenting alt, erinra.
För min del skulle jag tro det vara häst, att ifrågavar. medel användas till silfverköp, ty att de icke få användas till lån eller på dylikt sätt, det säger sig sjelft, och således ser jag helst, all beslutet måtte blifva af det enkla innehåll, ”att det belopp af bancovinslen, som ifrån innevar. års början lill nästa riksdag inflyter, reserveras till nästa år för Bankens ändamål;” men om också R. o. Ad. kommer att stanna dervid, tror jag likväl, såsom jag förut nämnt, ali R.
Sits beslut blir öfverensstämmande med hvad Utsk. föreslagit.
Jag har inom BancoUtsk. icke gifvit min riist lill den ifrågavar. §, ensamt för att göra Bancofullm. till nöjes.
Man kunde väl förutse, all så väl den ena som den andra skulle blifva missnöjd, då § innehåller 2:ue momenter, hvaraf del ena är till fördel för den ena åsiglen, det andra deremot för den andra; men jag har gjort det derföre, att jag anser det vara rätt gjordt att införa eli sådant stadgande Utsk. fiireslagit.
Cederström sednast har sagt, förtjenar dock att ännu eu gäng bemötas, emedan det innefattar ett ganska ifrigt begrepp.
Om man t. ex. har en sedelstock af 20 millioner, och om af den sedelstocken genom silfverultagning 3 millioner sedlar ingå lill Banken vid en tidpunkt, och jag sedan beslutar, att för de inflytande räntevinsterna, sorn jag antager vara 3 millioner, skall uppköpas silfver, men det icke blir större tillgång än 3 millioner alt köpa; så är det tydligt, att jag endast kommer alt köpa för hela den inflytande räntevinslen, och sedermera är sedelstocken blott 14 millioner, i st. f. att den var 17 millioner innan köpet gjordes.
Följaktligen har jag gjort en sedelförminskning af 3 millioner, och alt icke någon så stor tillgång på silfver kominer alt finnas, är mycket troligt.
Jag får äfven nämna, att inom Utsk. var det just ledamöterna af Preste- och BondeSt:n, sorn ifrigast arbetade för § i dess nuvarande skick, och det var just deras tanka, som blef uttryckt i beslutet.
Detta bevisar, alt den tolkning af dessa båda Stånds mening, som Utsk. nu bar gjort, är riktig.
PROTOCOLL, HÅLLNA nos HÖGLOFLIGE mm hidim* VID lagtima tliksiiagftt t 3T och ljulin .4IS SS59-18BO.
Sjette ISieftet.
STOCKHOLM, / TYPOGRAFISKA,FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, - 1860.
I9«n 2 Maj* 3 Onsdagen den 2 Maj 1860.
Plenum kl. 2 e. m. Just. ett prot.utdr. för d. 30 sistl.
Anmäldes och bordlädes; Bevilln:sUtsk:s Betänk.
N:o 22, ang. stämpelpappers-afgiften samt afgiften för stämpling’ af tidningar, andra periodiska skrifter och tryckta af handlingar; Sammansatta Bevillrus- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Betänkm; N:o 7, i ani. af vackt motion om ändring i sättet att expediera den s. k. kyrkoposten; Nio 8, i ani, af väckt motion ang. förändrad grund för uppskattning af bränvins värde vid partihandel.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att från BiksmarskalksEmbit blifvit öfversända dels 70 inträdeskort till Storkyrkan, afsedda för dem af lt. o.
Ad:ns medlemmars familjer och anhöriga, hvilka önskade öfvervara kroningsakten, och dels 45 biljetter för Ståndets ledamöter till det första galaspektaklet, som komme att gifvas nästa Fredag d. 4 dennes; hvarefter H.
Exc. anmodade de medlemmar af Ståndet, som önskade erhålla sådana inträdeskort och biljetter, att anmäla sig hos Biddarh.- Fiskalen, och hemställde tillika, huruvida icke, för den händelse att antalet af ledamöter, som komme att anteckna sig för biljetters erhållande, skulle öfverskrida desammas antal, utdelningen borde ske medelst lottning emellan alla de antecknade.
Hopades Ja.
Vidare hemställde H. Exc., att sådana lottningar skulle få ega rum uti Biddarhussalen denna dag kl. 3 för erhållande af inträdeskort till Storkyrkan, och nästa Fredag kl. 10 f. m.
Den 3 Och 5
Maj. för bekommande af biljetter till nämnde dags galaspektakel; hvilket äfven bifölls. R. o Ad. åtskiljdes kl. !/g 3 e. m.
In fidem, O. Brakel, Thorsdagen den 3 Maj 1860.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifva, att som, enligt hvad anmäldt blifvit, de ö'friga RiksStånden begifvit sig från deras samlingsrum och gingo upp till Kongl.
Slottet, tiden vore inne för ®. o. Ad. att dit jemväl afgå, samt R. o. Ad., uppå derom gjord propos., beslutat att åtskiljas efter att hafva från kyrkan med processionen återkommit till Slottet, afgick H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., företrädda af två Härolder, kl. % 10 till Slottet, hvarifrån Ståndet uti procession begaf sig till Storkyrkan och bevistade H. M.
Konungens och H. H.
Drottningens höga kröning, efter hvilken ceremonis slut R. o.
Ad. i procession åtföljde D.D. M.M. till Slottet och åtskiljdes der kl. % 3 e. m.
In fidem, O. Brakel, Lördagen den 5 Maj 1860.
Plenum kl. 11 f. m. H.- Exc. Hr Gr. o.
Landtm, anmälte, att från RiksmarskalksEmb:t blifvit till H.
Exc. öfverlemnade 45 biljetter till det andra galaspektaklet, hvilket komme att gifvas nästa Mån - Den 7 AI aj.- 5 dag, och hemställde tillika, att, då antalet af dem, som antecknat sig för biljetters erhållande, vöre flera gånger större än biljetternas antal, lottning derom, på sätt förra gången skedde, skulle få ega rum, dervid de, hvilka bekommit biljetter till det första galaspektaklet, icke borde få i lottningen deltaga.
Sedan E. o. Ad. härtill lemnat bifall, föreslog H.
Exc. att ifrågavarande lottning skulle försiggå nästa Måndag kl. 9 f. m. uti Riddarhussalen; hvartill Ståndet jemväl samtyckte.
TJplästes ett af Hr Nordenskjöld, Adolf Otto, inlemnadt, så lydande Memorial:
Som jag nödgas på längre tid resa från Eiksdagsorten, så får jag afsäga mig att vara Ledamot af Riddarh.Utsk:t, men derjemte äran anhålla att vid min Riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Till denna anhållan lemnade R. o. Ad. sitt bifall; och anmodade H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm.
Ståndets Elektorer att utse en Ledamot i Riddarh.Utsk:t efter Hr Nordenskjöld.