Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Således måste man nu vånda sig till Konungen omedelbarligen, för alt få rättelse, hvaremot, man, efter Utsk:s förslag, endast har alt vända sig till K. Befh:de och KammarR:n, såsom i andra återbäringsfrågor.
Uppå härefter framstäld propos. blef förevarande § af R. o. Ad. bifallen. §. 48.
Jag hemställer huruvida icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt alt bestämma ett högre arfvode än 3 R:dr 16 sk. om dagen för kontrollörerna.
I § står högst 3 R:dr 16 sk., och om beloppet af arfvodet var inom Utsk. olika meningar, och man kunde icke åstadkomma sammanstämmande beslut om högre belopp än 3 R:dr 16 sk.
Nödvändigt synes det mig emellertid att ställa så till alt, der så fordras, aflöningen må kunna blifva högre, och derföre föreslår jag att ordet ”högst” utbytes mot ordet '''minst'1, ifall Ståndet icke vill utsätta en bestämd siffra.
Det blir otvifvelaktigt svårt alt anskaffa kon trollörer för detta ändamål, och för att kunna erhålla fullt pålitliga personer, anser jag, den af Utsk. föreslagna aflöning otillräcklig.
Man skall ihågkomma, att desse personer måste under tvänne månaders tid vara skiljda från sina vanliga sysselsättningar.
Ingen bättre qvalificerad person åtager sig att helt och hållet, natt och dag, under tvänne månader egna sig åt en ganska obehaglig befattning, derest han icke kan erhålla en skälig och välförtjent ersättning i arfvodet, hvilket, enligt min åsigt, bör vara minst dubbelt
Den 29 April f. m. 589 mot det af Utsk. föreslagna.
Jag yrkar alt siffran malte utsättas till 6 R:dr 32 sk. tuko och anhåller om propos. härå.
Hr Braunerhjelm: R. o.
Ad. lärer nogsamt inse nödvän digheten att erhålla så pålitligt folk sorn möjligt till kontrollörer.
Jag tror likväl, alt sådant icke vinnes med ett arfvode af 3 R:dr 16 sk., särdeles då aflöningen kommer att utgå endast linder 2 månader.
Lika med Gr. vou Platen anser jag, att ordet ‘"/lägst" bör utbytas emot ordet ”minst”, såvida man icke vill bestämma siffran, emedan eljest kan inträffa, all ingen vill åtaga sig att blifva kontrollör.
Frih. von Krmmer:
Ordet högst tillkom genom en votering.
Inom komilén var föreslaget från 4 R:dr till och med 6 R:dr 32 sk., men inom Utsk. bestämdes det till 3 R:dr 16 sk., och genom votering, såsom jag nämnt, tillkom ordet högst.
Afven jag anser, att della ord bör utbytas emot ordet "minst."
Att bestämma detta belopp, var inom Utsk. ganska svårt.
Om det icke i Stånden afgöres: så komma vi ali i Utsk. slå pä samma puukt.
Jag önskar derföre få veta, om de öfrige Slånden antagit någon annan högre siffra, i hvilket fall R. o.
Ad. kunde förena sig om samma beslut; så all del blefve R.
St:rs. I ani. häraf hade lindert.
Riddarh:-Sekret. äran oplysa att underrättelse om PresteSbts beslut i detta ämne ännu icke blifvit R. o. Ad. meddeladt, men atl, enl. ankomne Prot.-Utdrag, BorgareSt. godkänt Utsk:s förslag till förordning samt Betänk, af BondeSt blifvit återremitterad!.
Afven jag anser atl den föreslagna sum man af 3 R:dr 16 sk. om dagen kan vid flere tillfällen vara för låg; men då man genomläser sista mom. af §, sä lydande:
"Kontrollör förordnas och hans arfvode, jemte resekostnadsersätlning, bestämmes af den embetsmyndighet
Konungen updrag dertill gifvet”, så finner man alt, ifall Gr. von Plåtens förslag antages, denna embetsmyndighet undfår en makt alt bestämma arfvode! till så högt belopp, atl K.
M knappast innehar en sådan makt.
Jag skulle tro att, i st. f. att utbyta ordet högst mot något annat, man borde förändra siffran till så hög, alt någon kontrollör icke béhöfver högre arfvode.
Embetsmyndigheten kunde då bestämma arfvodet under den utsatta siffran eller åtminstone till densamma; men atl tillerkänna en embetsmyndighet rättighet att bestämma arfvodet till ett obegränsadt belopp, anser jag mindre lämpligt.
Jag föreslår alltså att siffran 3 R:dr 16 sk. måtte utbytas mot 6 R:dr 32 sk. Gr. Braunerhjelm:
Lager bjelke deruti, att det vore rättast att utsätta en viss summa.
Jag tror således, att 6 R:dr 32 sk. är en lämplig summa, och hemställer om icke R. o. Ad. skulle vilja inbjuda de andra Slånden att deltaga i detta beslut. 590 Den 29 April f. m. Gr. Mörner, Carl:
Jag förutser visserligen stora svårigheter i fråga om anskaffande af tjenliga kontrollörer i orterna, och jag har, lika med Gr. von Platen och de öfrige Hirine, hvilka i discussionen deltagit, ansett alt ett maximum af 3 R:dr 16 sk. vore alltför ringa.
Sedan jag nu hört Gr.
Lagerbjelke, med hvilken Hr Braunerhjelm förenat sig, föreslå ett maximum af 6 R:dr 32 sk., så, till undvikande af de svårigheter, som, i fråga om beloppet af dessa arfvoden, möjligen kunna upsla imellan kontrollanterna och den embetsmyndighet, som kommer att antaga deni, anser jag mig jemväl böra anhålla, alt summan bestämmes lill 6 R:dr 32 sk., för hvilken summa eller arfvode man kan erhålla kontrollanter, emedan delta arfvode är ganska vackert.
Orsaken hvarföre jag föreslagit arfvode till 6 R:dr 32 sk. såsom maximum, var att, om jag icke missminner mig, sådant arfvode beslås kontrollörerna i Norrige.
Jag tror, att de hafva 2^ specier; men jag vill likväl göra den rättelse häri, att arfvode! är endast 2 sprcier, enligt hvad man just nu sade mig.
Jag tror, att del är nödvändigt att bestå höga arfvoden, på det man må ei hälla fullt tillförlitliga kontrollanter.
I Norrige har man lyckats erhålla sådana, oell en af dem, hvilken besökt Stockholm, har sagt mig, att man mot ett sådant arfvode erhållit kontrollanter, sora varit fullkomligt pålitliga.
6 R:dr 32 sk. b:ko anser jag vara det högsta arfvode, som behöfves, och anhåller om propos. ora bifall härtill.
Såvida man känner, hafva 2 Stånd re dan antagit Betänk, i sin helhet. R. o. Ad. har till en del äfven antagit detsamma, ehuru med ett eller annat amendement.
Det torde då vara lämpligt, att sedan Betänk, blifvit genomgånget, och beslut deröfver fatladt, R. o. Ad. kommer alt inbjuda de öfrige
Stånden alt i de sålunda förändrade besluten instämma.
I afseende på inbjudningen är jag förekommen af Gr.
Hvad äter angår beloppet af aflöningen, kan jag icke dela deras mening, som önskat arfvodets bestämmande till 6 R:dr 32 sk.
Härigenom skulle hvarje kontrollör för 2 månaders tjenstgöring undfå 400 R:dr h:ko och fritt vivre.
Jag tror, alt detta är högre, än som behöfves, och skulle åstadkomma en tillökning i kostnaden af minst 100,000 R:dr.
Del synes mig nödvändigt, att man icke är alltför frikostig med Statens medel.
Jag har förut instämt i Gr. von Plåtens förslag; men jag anser likväl, att 3 R:dr 16 sk. icke borde så betydligt ökas, som här är föreslaget, och hemställer, att § må lyda så: ”Arfvode från 3 R:dr 16 sk. till högst 6 R:dr 32 sk. om dagen, etc.”
Hr Braunerhjelm: 1 ani. af Gr.
Lagerbjelkes yttrande, afslår jag från den af mig föreslagna inbjudning till MedStm att förena sig uti R. o. Adis beslut.
Skälet, hvarföre en bestämd siffra inkom i Betänk:t, var farhåga hos BondeStds Ledamöter att, om ett sådant maximum icke utsattes, skulle man begagna sig deraf, Den 29 April f. m. 591 lill att för kontrollerna gifva herremän betydliga inkomster.
När man nn vet, alt 2 Stånd godkänt arfvodets belopp, Och då således, i händelse R. o. Ad. förenar sig med dem, 3 stånds beslut tillkommit, kunde det visserligen vara skäl för oss alt instämma i de 2:ne andra Ståndens beslut, för all få saken afgjord.
Men jag befarar, att hon då blefve ändamålsvidrigt afgjord.
Rättast borde derföre vara, alt man icke utsätter någon siffra, utan i stället säger: ”erhåller under tiden af Slaten arfvode och af hränvins-lillverkaren utom ersättning, etc.” §:ns sisla mom. lyder sålunda: ”Kontrollör, förordnas, och hans arfvode, jemte resekostnads-ersättning, bestämmes af den embetsmyndighet Konungen updrag dertill gifver.”
Här är beloppet icke utsatt, ulan arfvode! och resekostnads-erSältningen skola bestämmas af vederbörande.
I sådan händelse tror jag icke, att man behöfver befara det alltför stora anslag någorstädes lemnäs; ty om så skulle möjligen inträffa, kan man nog förutsätta, att vår allmänt kända afund icke lärer underlåta ali göra anmärkningar mot den K.
Beflnde, som i frikostighet gått längre än behöflig! varit.
Alt bestämma ett maximum eller minimum medför merändels olägenheter, och jag fruktar ali Ulsk. icke skall härutinnan räll väl lyckas.
Jag anhåller alltså, att Ståndet måtte antaga mitt förslag eller i annat fall återremittera denna punkt, enär 2 Stånd redan fallat sitt beslut derom.
Jag yttrade nyss, att det i provinserne vore svårt alt få tjenlige och pålitlige kontrollörer; men då sådane kontrollörer måste anskaffas, måste man vara angelägen alt tillse, ali personer med god konduit lill dessa befattningar antagas, hvarföre ock valet måste ske med största noggrannhet.
Visserligen kan det vara skäl, alt icke bestämma arfvodel för dessa personer; men jag anhåller likväl, att R. o. Ad. ville bestämma ett maximum eller minimum eller helst båda delarne.
Det är naturligt, Mine Hrr! alt om länsstyrelserna skola anskaffa kontrollanter, ulan alt ett sådant maximum eller minimum är bestämdt i författningen, skall man få höra afundsjukan framställa klander mot K:s Beflnde, som ansetts hafva tillagt kontrollörerna för höga arfvoden.
Om nu R. o. Ad. bestämmer ett maximum eller minimum, har man åtminstone något att rätta sig efter.
Jag helviflar ej, att den embetsmyndighet, som skall anskaffa kontrollörer, icke söker att få personer mot de lägsta arfvoden; men det kan upsla svårigheter alt erhålla fullt lämpliga personer, om icke någorlunda anständiga arfvoden åt dem varder beviljade.
Det skulle således ganska myckel lätta embetsmyodigheternas besvär, om Ståndet fastställer ett maximum af 6 R:dr 32 sk. eller ett minimum af 3 R:dr 16 sk. Gr.
Det torde icke kunna ifrågasättas att, såvida den nya författningen skall verka helsosamt, ju icke.kontrollantsbefattningen måste bestridas af personer, hvilka hafva ära och samvete och allmänt anses såsom sådane.
För att erhålla sådana personer, är del nödvändigt att K:s Beflnde eller den embetsmyndighet, som skall tillsätta kontrollörerne, har medel att tilldela dem, som till befattningen befinnes i lämpligast.
Det går derföre icke an, att 592 Den 29 April f. ra. för mycket spara på resekostnaden eller arfvodel; men det Sr icke heller lämpligt att lemna K:s Befh.-de fullkomlig frihet alt bestämma dessa arfvoden och resetraktamenten; och R.
St. hafva icke ens lemnat K. M. en sådan rättighet.
Det torde derföre vara nödvändigt att fastställa ett maximum, hvilket jag föreslagit till 6 R:dr 32 sk., och hvilket arfvode för 2:ne månader utgör 400 R:dr b:ko, och med fritt vivre derjemte är det icke så obetydligt i vårt land, att ju icke K:s Befh:de kunna derför anskaffa dugliga personer till kontrollörer.
Men derföre alt man medgifver sådant arfvode såsom det högsta, är det alldeles icke sagdt, att detta arfvode vid alla tillfällen skall utgå: men om det också skulle utgå, vore detta bättre, än att man har dåliga kontrollörer, och i alla fall lärer det snart nog visa sig, hvilket belopp är det minsta, mot hvilket någon vill åtaga sig kontrollörsbefatlningen.
Jag yrkar bifall till §:n med de förändringar jag vågat framställa.
Af de utaf Gr.
Lagerbjelke anförda skäl har jag blifvit öfvertygad oro riktigheten af hans åsigt, och förenar mig med honom i anhållan, att R. o. Ad. måtte bestämma ett maximum af 6 R:dr 32 sk.
Aflöningen eller arfvodet lill dessa kontrollörer kommer troligen alt någorledes rälta sig efter bränvinsbrännarens egenskaper.
Ar han en aktad man hos hvilken man .gerna uppehåller sig, så fås kontrollör för godt pris.
Ar åter bränvinsbrännaren krånglig eller mindre väl ansedd, så kan det hända, att man svårligen får någon, som vill blottställa sig för det obehag, som med kontrollen lins en dylik person är förenadt.
Då inträffar möjligtvis, att ingen pålitlig man vill åtaga sig detta besvär för 6 R:dr 32 sk. om dagen.
Det vore då ett fel att hafva bestämt detta belopp såsom det högsta.
Jag afstyrker alltså bifall till delta förslag.
Afven jag instämmer i deras åsigt, som yrkat eli maximum, och att det må bestämmas till 6 R:dr 32 sk., såsom här är föreslagit; men jag har egentligen begärt ordet, för alt anhålla det R. o. Ad. nu, liksom vid föreg:de tillfällen, der något vidlyftigare redaklionsförslag icke är i fråga, ville bestämma en viss summa, och utan återremiss afgöra punkten, emedan det är anledn. att förmoda, det, i händelse inbjudning göres till de öfriga Stånden, som redan antagit Utsk:s förslag, denna inbjudning kommer alt antagas, hvarigenom 3 Stånds beslut afgjort denna fråga, som föranledt så mycken discussion inom Utsk.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad framslälde Hr Gr. ö. Landtm, ali i afseende . på 48 § blifvit yrkadt, af Gr. von Platen att orden ”högst 3 R:dr 16 sk. om dagen” måne förändras till ”minst 3 R:dr 16 sk. om dagen;” af Hr Hjärne och Gr.
Lagerbjelke, att i st. f. ”3 R:dr 16 sk.,” måtte införas ”6 R:dr 32 sk.;” af Frih. Raab, att i st. f. orden ”högst 3 R:dr 16 sk,” skulle införas orden: ”från 3 R:dr 16 sk. lill högst 6 R:dr 32 sk.;” samt af Hr von Hartmansdorff, att orden: ”medhögst 3 R:dr 16 sk. om dagen,” skulle helt och hållet uteslutas.
Efter Den 29 April f. m. 593 Efter sedermera framstäld, men med Nej besvarad propos. till bifall å förevar:de § ulan förändring, hemställde Hr Gr. o.
Landtm, om R. o. Ad. bifölle Gr. von Flåtens förslag om införande af ordet minst i st. f. ordet högst, och ropades härvid Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
I sådan händelse anhåller jag, att mitt af Gr.
Lagerbjelke understödda förslag mätte blifva contrapropos. vid den begärda voteringen.
Jag anhåller vördsamt att milt förslag, biträdt af Gr.
Mörner, mätte blifva föremål för propos. till contrapropos.
Jag anhåller, på sätt Hr Hjärne förut redan begärt, att hans och mitt förslag mätte blifva contrapropos.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att den af honom framslälda propos:n endast angått, huruvida R. o. Ad. bifölle den af Gr. von Platen föreslagna förändring och att han ansett den hafva blifvit besvarad med Nej, samt alt derföre voter:spropos:n borde innehålla endast bifall eller afslag å nämnde förslag, och R. o. Ad., i händelse afslag beslutades, komme alt efteråt pröfva de öfriga förslagen; men att nu, dä icke vore fråga om bifall lill Utsk:s förslag och detsammas intagande i Ja-propos.n, icke vore nödigt att i contrapropos:n införa något af de öfriga förslagen och således först besluta om contraproposms innehåll.
Då den första proposrn på bifall till Utsk:s Be tänk. oförändradt besvarades med nej, och propos. på Gr» von Plåtens förslag derefter jemväl besvarades med nej; men votering sedermera blifvit begärd, föreställer jag mig, ali det är fullkomligt öfverensstämmande med Riksd.Ordu., alt de, som framställa andra förslag, böra få dem pröfvade.
Då emellertid sådant icke kan ske med alla på en gång, tror jag det vara rättast, att man voterar om hvilket förslag skall blifva contrapropos.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade att naturligtvis, oberoende af den ordning, i hvilken voteringen komme att försiggå, det måste leda lill enahanda resultat, antingen R. o. Ad. voterade om de föreslagna contrapropos:ne denna gång eller vid ett sednare tillfälle, ifall serskilda contrapropos::- dä blefvo begärde.
Jag nödgas tillägga, att jag icke anser det vara likgiltigt.
Visserligen vet jag, att resultatet skall blifva enahanda; men, som sagdt är, det kan icke vara likgiltigt, att på förhand veta, hvad som skall blifva contrapropos.
Gr. von Platen har framställt ett förslag, och jag anser det bättre än Frih. Raabs.
Derföre skulle jag anse det leda mera till ändamålet, om vi nu finge votera om contrapropos. emellan Frih. Raabs och Gr.
Lagerbjelkes förslag, och derefter emellan Gr. von Plåtens och mitt. 6 H. ' 38 591 Den 29 April f. m.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han för att icke förspilla liden genom en längre discussion om proposme finge framställa hvilka propos:r voro i fråga, den första var den af Gr. von Platen yrkade om utbyte af ordet högst emot ordet minst, och denna borde nu blifva Ja-propos. 2:ne contraproposir voro ifrågaställde, den ena af Hr Hjärne och Gr.
Lagerbjelke om införande af 6 R:dr 32 sk. i st. f. 3 R:dr 16 sk. och den andra af Frih.
Raab, om införande af orden frun 3 R:dr 16 sk. lill högst 6 R:dr 32 sk., i st. f. orden högst 3 R:dr 16 sk.
Om R. o. Ad. så behagade skulle Hr Gr. o. Landtm, nu hemställa hvilkendera af dessa må blifva contrapropos. och torde svaret dervid blifva så afgörande att icke votering derom erfordrades.
Uppå härefter gjord hemställan om R. o. Ad. ansåge att såsom contrapropos. vid den begärda voteringen borde ingå Hr Hjärnes och Gr.
Lagerbjelkes förslag att siffrorne 3 R:dr 16 sk. skulle ändras till 6 R:dr 32 sk., svarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
Upläsles lill justering och godkändes följande förslag lill voter:spropos. :
Den, som bifaller att såsom Gr. von Platen föreslagit, del i 48 § af Serskildta Utsk:s förslag lill förordning ang:de vilkoren för bränvinstillverkning omnämnda arfvode bestämmes lill minst 3 R:dr 16 sk. om dagen, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. berörda arfvode böra bestämmas till högst 6 R:dr 32 sk. om dagen.
I den utskrifna voter:spropos:n var ordet ”minst” uteglömdt, men sedan tillsatt med blyerts.
En ledamot har sagt mig, att han, genom delta ords utelemnande blifvit föranledd alt rösta mot mig, ehuru han eljest skulle hafva röstat med mig.
Enl. mitt omdöme är omröstningen olaglig.
Men då flertalet varit så stort, vill jag icke begära ny. omröstning, utan blott till prof. hafva gjort denna anmärkn., till förekommande framdeles af de följder, dylika misskrifningar kunna medföra.
Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. §§:ne 49, 50 och 51.
Den 29 Apirl f. m. 595 Dessa §§:r blefvo af R. o. Ad. bifallne. §. 52.
Raab: I 52 §. har influtit åtskilliga detaljföreskrifter, huruledes pannrörel skall vara inrättadt m. m.
Då Ulsk. skall uprätta en ordniDgsstadga, hafva några ledamöter funnit, att en stendel af dessa detaljföreskrifter borde lämpligast införas i denna ordningsstadga och för åstadkommande häraf anhåller jag om ålerremiss.
Vid §:ns 2:dra mom. anhåller jag att få göra följande anmärkn.
Den här meddelade föreskriften kan i statistiskt hänseende vara uplysande; men hon synes mig nog inträngande på området af bränvinsbrännares rättigheter i fråga om de upfmningar de kunDa göra.
Föreskriften är dessutom onödig, för att bereda Staten den skatt, honom tillkommer, enär denna utgöres efter tillverkningens rätta belopp.
Jag anhåller följaktligen om detta mom:s uteslutande.
Jag anser l:sta mom, i denna § nödvändigt böra qvarstå, ty den der meddelade föreskriften är tillkommen för att underlätta kontroller, hvilken icke tillhör ordningsstadgan.
Der stadgas huru redskapen bör vara beskaffad, så alt icke något underslef må kunna ega rum, och derföre anser jag, att detta mom. bör bibehållas.
Vill man åter, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, borttaga andra mom. skall jag icke motsätta mig det, ehuru jag anser, att om det än icke är nödvändigt alt en anteckningsbok finnes, uti hvilken uptages inmäskningen och dess beståndsdelar, jag likväl anser att det bör finnas en bok som redovisar tillverkningsbeloppet, hvilken bör vara tillgänglig för kontrollören, på det att denne må se, om anteckningarne äro riktiga.
Jag är således benägen att bifalla §:n, men anser man, att någon ändring kan ske i andra morn., skall jag, som jag nämnt, icke sälta mig deremot, endast föreskrifterna i l:sta mom. bibehållas.
Raab yrkat ålerremiss för att erhålla en förändrad redaktion af lista morn., hemställer jag om icke Hr vonj Hartmansdorff ville instämma i samma begäran om ålerremiss och således icke två propos:r må komma att äga rum, ty punkten bör antingen bifallas eller återremitteras.
Jag skulle hafva önskat att Hr Braunerhjelm hade yttrat det han gillade min anmärkn. och derföre begärde återremiss, ty om jag ensam derom anhåller utan att af honom understödas, torde jag icke lyckas.
I Utsk. har jag bestridt allden i andra mom. meddelade föreskrift skulle i §:n inflyta.
Jag ansåg den öfverflödig, när man antagit produklions-beskattning, men andra ledamöter inom Utsk. ansågo det vara nödigt för kontrollören att se hvaraf mäskningen består.
Härom voterades och denna votering utföll så, att mom. kom att intagas.
Den åsigt jag i Utsk. sökte göra gällande har jag äfven nu.
38* 596 Den 29 April f. ni.
Raab: I händelse R. o. Ad. beslular en ålerremiss af §:n i sin helhet, kan det visserligen vara öfverflödigt att nu yttra något om ett serskildt morn., men då det beror af R. o. Ad. att bifalla eller ändra §:n, är det min pligt alt yttra mig om Hr von Ilartmansdorffs förslag.
Han yttrade nemi. att andra morn., som föreskrifvcr, att i bränneriet skall finnas en anteckningsbok, i hvilken uptages materielens beskaffenhet, skulle utgå.
Jag har inom Utsk. varit ibland dem, som yrkat att en sådan anteckningsbok skulle finnas, ty det måste alltid bidraga till kontroller, och ju flere kontroller finnas, ju lättare är det, att uptäcka bedrägerier.
Dessutom kan det icke vara förnärmande för en bränneriegare, att i boken uptecknas, hvad som till bränvinshränningen användes och afkomsten deraf.
Då de föreskrifter, som § innehåller, bero af K.
M:s beslut och här blifvit yrkadt såväl ålerremiss för vinnande af ändring som äfven bifall till Ulsk:s förslag, men 2 Stånd redan bifallit detsamma, anhåller äfven jag om bifall till §:n, sådan den är, fullt öfvertygad, ali om något mindre lämpligt i §:n influtit, det skall blifva ändradt, då lagen kommer alt utfärdas.
Om Gr. von Flåtens anmärkn. vore rigtig, borde den tillämpas på bela författningen och Ståndet antaga densamma i förhoppning att Konungen rättar hvad sorn är felaktigt.
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff, alt sedan R.
St. beslutat öfver beskattningen, kan det vara lämpligt alt öfverlåta det åt K.
M. att redigera författningen, ty af Honom beror att utfärda de reglementariska föreskrifterna, och jag anser denna auktoritet vida lämpligare dertill än R.
St. och deras Utsk. äfven med all den cmbetsmannaskicklighet, der kan finnas och vet göra sig gällande.
Jag instämmer med Gr. von Platen deri, alt sedan Preste- och BorgareSl:n bifallit Betänk., endast vigliga ock nödvändiga ändringar böra nu göras.
Af detta skäl anser jag bäst alt bifalla §:n, helst de här gjorda anmärkn:rna icke hafva något inflytande på sjelfva saken.
Jag är öfvertygad att, om i § finnes något olämpligt, Regeringen, innan hon utfärdar författningen, nog kommer alt vidtaga rättelse deri.
Vi veta alla, att då vid föreg:de Riksdagar R.
M. med förslag till författning i bränvinsfrågan, dessa alltid varit af den beskaffenhet i afseende på formen, att de nästan från början lill slut måst i reglemeutariskt hänseende omarbetas.
Då vi sett, alt Regeringen lyckats att åstadkomma en sådan redaction af dessa författningar, hvarmed man i allmänhet varit belåten, så tror jag att vi äfven nu kunna förlita oss på Regeringens åtgärder i detta afseende.
Och då vi nu hunnit så långt i betänk., är det väl skäl att söka förkorta öfverläggningarna derigenom, att man icke gör andra anmärkn:r än de som äro högst nödvändiga.
Jag skulle fullkomligt instämma med Gr. von Platen, om vi endast hade beslutat öfver vissa hufvudfrå^or i författ - Den 29 April f. m. 597 Bingen, såsom (.
ex. öfver skatten m. m. och derefter ginge att öfverlemna åt K.
M. alt låta utarbeta sjelfva redactionen, men då R.
M. nu inkomma med en fullständig förfaltning, månne det då är rätt att bibehålla sådane §§:r, som man anser i ett eller annat afseende olämpliga eller felaktiga?
Jag vill t. ex. fästa upmärksamheten derpå, att om denna § jemföres med den 56 §:n, i hvilken bränvinsbrännare åläggas att hålla s. k. bränvinsmätare, och om detta stadgande af R.
St. varder anlaget, så skulle det förhållande komma alt inträffa, att bränvinet måste rinna ur kylaren 41 eller 5 alnar från golfvet.
Detta förutsätter behofvet att hafva två våningars bränneri.
När nu få sådane brännerier finnas i landet, och meningen icke kan vara alt alla bränvinsbrännare skola bygga om sina brännerier, måste denna olägenhet förekommas, och derföre tror jag icke heller alt man utan skäl söker en rättelse deri.