Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förbehållet af lösningsrätt, hvarigenom förvecklingar, om sådana skulle uppstå, kunna afskäras, kan lika väl och med mera skäl göras för de stambanor, till hvilkas anläggande; Staten lemnat understöd (med afdrag för dettas belopp), som för dem, hvilka af enskilda uteslutande på egen bekostnad blifvit utförda; och vinsten för landet af att pä Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 273.
23 della sätt få flera stambanor, med ringare uppoffringar för statsverket, anlagda, bör icke förbises.
Jag anser äfven en orättvisa emellan särskilda landsorter vara gjord uti delta stadgande.
Dalarne och Westmanland kunna, genom Stats-Utskottets förslag, möjligen få en jernbana emellan Fahlun och Westerås anlagd med bidrag af statsmedel, men Upland kan, om Staten ej skulle vilja uteslutande med statsmedel bekosta den, aldrig erhålla något bidrag för en jernbanas anläggande emellan Stockholm och Upsala, emedan denna troligtvis skulle anses vara en stambana.
Jag reserverar mig derföre, först och främst, emot alt några allmänna principer till etablerande af skiljaktighet för Statens deltagande i stambanors och bibanors anläggande nu i olrängdt mål blifvit föreslagna; och för det andra emot beskaffenheten af dessa allmänna principer, genom hvilka jag fruktar, att stambanors anläggande skall blifva fördröjdl och ae för deras åstadkommande erforderliga uppoffringar onödigtvis förstorade.
Jag reserverar mig dernäst emot Stats-Utskottets förevarande betänkande, emedan enskilda genom detsamma skulle blifva fullkomligt utestängda från allt deltagande uti stambanors förvaltning.
Jag tror denna förvaltning lill sin natur mera egnad att ombesörjas af enskilda, hvilka med större frihet och genast kunna pröfva ifrågakommande åtgärders ändamålsenlighet, än af embetsmän, hvilka företrädesvis måste afse deras öfverensstämmelse med gifna reglementariska föreskrifter, och, om ett afsteg från dessa befunnes nödvändigt, måste vara obenägna att göra ett sådant, utan att hafva rådfrågat högre myndigheter, hvarigenom tidsutdrägt, vidlyftighet i förhandlingar och stundom ofrivilliga misstag af personer, som icke kunna på ort och ställe bedöma förhållandena, måste inträffa.
Jag tror vidare, att enskildas deltagande i förvaltningen af en jernväg, skall försäkra denna förvaltning om besittning af större lokalkännedom och flera sympathier inom de landsorter, som af densamma genomskäras, än som kunna påräknas, om förvaltningen uteslutande består af embetsmän, och det lärer svårligen kunna nekas, att derigenom icke blott större ändamålsenlighet i åtgärder, utan äfven ofta en betydande besparing af kostnader skola åstadkommas.
Den afdelning af Utskottet, sorn handlagt denna fråga, hade i sitt förslag till utlåtande intagit, att dä Staten skulle anlägga en stambana, enskilda borde inbjudas, att, efter skedd aktieteckning, deltaga i kostnaderna, och derigenom blifva berättigade till motsvarande andel i afkastningen.
Jag har biträdt detta af Utskottets pluralitet förkastade förslag, blott med det tillägg, att jag ansett de enskilde äfven böra fä deltaga i förvaltningen af den jernbana, till hvars bekostande de bidragit.
Må man göra detta deltagande större eller mindre; må man, om man så vill, föreskrifva, alt de af regeringen utsedda medlemmarne af förvaltningen skola ega veto; genom de enskildas deltagande skola dock alltid fördelar uppkomma.
Stats-Ulskottet har föreslagit stora undersökningar för utrönande af stambanors ändamålsenligasle riktning, och den ordning, i hvilken de böra anläggas.
Jag har med nöje gifvit min röst för det derför behöfliga anslag, ehuru jag ansett enskilde äfven böra deltaga i kostnaderna för undersökningar om lämpligheten och riktningen af stambanor, som blifvit af dem förordade, men jag kan icke underlåta att här uttrycka den förhoppning, alt man icke mätte göra dessa undersökningar så vidlyftiga, att del åsyftade ändamålets vinnande eller verkställigheten af jernbanornas anläggning derigenom undanskjutes.
Tillfyllestgörande motiver för en jernbanas anläggning kunna förefinnas, utan att alla orsaker, som kunna bidraga till beslutet derom, blifvit sorgfälligt undersökta och utredda.
Den för banan föreslagna riktningen åter måste alltid omedelbart före utförandet underkastas en grundlig revision, vid hvilken förut möjligen gjorda misstag blifva rättade och förut icke insedda förbättringar gjorda. 24 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 273.
På det högsta måste jag reservera mig mot Utskottets afslyrkande af allt anslag till fortsättning af jernbanan emellan Köping och Hult till Stockholm och Götheborg.
Vigten af att sammanbinda Östersjön och Nordsjön, att sätta Sveriges båda största stapelplatser i förening med hvarandra och med det inre af landet, blef redan vid sistlidne riksdag så mycket diskuterad och har sedan dess blifvit så allmänt erkänd, att jag icke genom någon utveckling deraf behöfver förlänga denna redan nog vidlyftiga reservation.
Ej heller behöfver jag mera än att erinra örn den fullständiga utredning af ändamålsenligheten utaf jernvägens utsträckning till Westergöthland, som af komrnitterade, i fråga oin anläggning af jernvägen mellan Köping och Hult, blifvit gjord, och som sannolikt föranledt komrnitterade, att äfven framför den af Rikets Ständer beslutade jernvägens riktning förorda denna utsträckning, såvida icke bergslagsprodukternas forslande på kortare väg till Wenern, än derigenom kunde blifva fallet, gjort ett vidhållande af den af Ständerna angifna riktningen nödvändigt.
Den värma, med hvilken jernvägens fortsättning till Götheborg, såväl i Elfsborgs som i Skaraborgs län, blifvit upptagen, de stora kostnader, som dessa läns innevånare gjort för undersökningar om dess lämpligaste riktning och hvilka äfven sträckt sig till utgreningar deraf, såsom till Borås och till Jönköping; sjelfva de tvister, som om vägens riktning genom Skaraborgs län blifvit förde, och föranledt ytterligare icke obetydliga kostnader, som dock böra medföra det åsyftade resultatet, eller alla förhållandens grundliga utredning, innan vägens anläggning kan påbörjas, visa nogsamt, huru stora fördelar man af denna del af stambanan mellan Stockholm och Götheborg väntar.
1 afseende åter på utsträckningen till Stockholm, så står jernvägens föreslagna riktning dit i samband med jernvägsanläggningen mellan Stockholm och Upsala, hvars vigt för såväl hufvudstaden som universitetet svårligen kan bestridas.
Utan tvifvel är stambanan mellan Stockholm och Götheborg den vigtigaste i vårt land; den är såsom sådan af K.
Majit förordad, ingår i alla förslag till jernvägsnät i Sverige, och är såväl med hänsyn till sin erkända vigt, som med afseende på de flera vidlyftiga undersökningar om dess ändamålsenligaste riktning, hvilka dels af såväl inländska som utländska ingeniörer redan blifvit verkställda, dels äro under utförande och inom kort blifva afslutade, den som minst är i behof af några vidare undersökningar, samt bör derföre icke underkastas några andra sådana, än dem sorn omedelbart böra föregå utförandet.
Genom Köping-Hultbanan är den också redan påbörjad.
De sympalhier, som stambanan mellan Stockholm och Götheborg röht inom SlatsUtskottet, der en af 15 röster bestående minoritet förenade sig om ett förslag att dertill anslå 5 millioner Riksdaler, ingifva förhoppning om att jernvägarnes vänner inom Stånden äfven vilja förena sina sträfvanden för densamma, och jag kan icke underlåta att erinra om nödvändigheten af att vid samma riksdag, sorn troligen kommer att besluta en betydlig skatteförhöjning pä den hittills mest vanliga förädlingen af jordbrukets produkter, söka att verksamt bidraga till underlättande af deraf uppstående nödvändiga förändringar i såväl boskapsskötsel sorn åkerbruk; och på ändamålsenligare sätt, än genom de inre komrnunikations-anstalternas förbättring, lärer detta svårligen kunna ske.’’ af Herr A. A. Berger, som instämde uti Herr Waerns reservation.
STOCKHOUM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Stals-Ulskoltets Ullålande, JM 274. 1 M 274.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Sept. 1834, kl. 1 e. m.
Utlåtande, i anledning af väckta motioner om Statsbidrag för jernväg s-anläggning ar.
(R:gs Afd.) Efter afgifvandet af särskildt utlåtande, angående Kongl. Majrts nådiga proposition om Statens medverkan för jernvägars anläggning samt de i motionsväg framställda förslag, rörande sättet för dylika anläggningars åstadkommande, får StatsUlskottet nu meddela sina yttranden öfver de många, under innevarande riksdag, inom samtliga Riks-Stånden väckta och jemte deraf föranledda anföranden till Utskottet remitterade motioner, som åsyfta erhållande af Statsbidrag för vissa uppgifna och förordade jernvägs-anläggningar inom flera af rikets landskaper.
Vid behandlingen af dessa motioner, har Utskottet, utgående från rikets sydligaste del, ansett sig höra följa det geografiska lägel af de orter, der jernvägar, enligt molionärernes förslag, borde genom de äskade Statsbidragen åstadkommas.
A) Angående föreslagna Jernvägs-anläggningar genom Skåne och Småland till Wettern.
Motionerna härom äro väckta af Herr von Troil, Samuel Gustaf, Prosten C. G. Berlin, Herr S.
Trädgårdh, Herr F. Both, Herr G. F. Asker samt Riksdagsfullmäktige Johan Nilsson från Malmöhus, Nils Svensson från Christianstads och Petter Mårtensson från Jönköpings län.
Utskottet har redan, i sina afgifna utlåtanden, angående sättet för jernvägsanläggningars åstadkommande samt anskaffandet af dertill erforderliga medel, omförmält de af Herr von Troil i dess motion yttrade åsigter om jernvägars fördelaktighet och nödvändighet för Sverige samt deras utförande genom Statens försorg och anskaffningen af dertill erforderliga medel.
Beträffande särskildt den jernbana, hvars anläggning samme motionär egentligen föreslagit, har han, bland annat, yttrat:
Sedan flera år tillhaka, äro alla de medlersla delarne af Sverige, genom kanaler och ångbåtar, satta i beröring med Jönköping.
Men från denna stad till landets sydligaste udde saknades helt och hållet sednare tiders förbättrade fortskaffningsmedel.
Smålands särdeles idoga, fastän i allmänhet fattiga, innevånare vore ännu nödsakade att Bih. till R.
Prol. 1855 & 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 49 Hdfl. 1 2 Stals-Utshollets Utlåtande, JY° 274. på hjuldon til! aflägsna afsättnings-orter framsläpa sina tunga varor.
De mångfaldiga produkter, detta landskap frambringar, saknade nu, genom aflägsenheten från hafvet, nästan allt värde, och produktionen derstädes kunde endast lifvas genom lättade kommunikationer.
Nedanför
Småland läge det rika och fruktbärande Skåne, hvars folkmängd öfverstege en åttondedel af hela rikets, och hvars förbindelser med Europas öfriga länder tilltoge i samma mån, som förbindelserna mellan detta landskap och rikets andra delar, till följd af bristfälliga kommunikations-anslalter, aftoge.
Skåne hade dock ådagalagt sin lifliga önskan att närmare sammanbinda sig med det öfriga landet, då ensamt inom Malmöhus län ett belopp af mer än 24,000
R:dr, vid mycket besökta sammanträden inom olika delar af länet, blifvit utaf alla folkklasser sammanskjutna för jernvägs-undersökningar, som omfattat icke blott detta län utan äfven afsetl en betydlig del af vägsträckningen till Jönköping.
Desse, af en bland »Englands ulmärktasle jcrnvägs-byggare» Lionel Gisborne anställda och en väglängd af 34 mil omfattande, undersökningar hade dock, i anseende till de samlade medlens otillräcklighet, icke, på sätt önskligt varit, kunnat utsträckas ända lill Wettern.
Emellertid vore fullständiga planer, profil-ritningar och kostnads-förslag uppgjorda för anläggningen af jernväg till Traheryd; och kunde härigenom de egentliga svårigheterna anses öfvervunna, enär större delen af den återstående vägsträckningen komme att oafbrutet fortgå i Laga-dalen.
Det vid sagde undersökningar åsyftade mål och den egentliga uppgiften för desamma hade varit, att, jemte undersökandet af förhållandena inom Malmöhus län, finna en lämplig riktning för banans införande i nyssnämnde dalgång.
Denna uppgift hade också blifvit löst på ett fullt tillfredsställande sätt.
En mängd större och mindre valten, såsom:
Ringsjön, Finja — sjön, Witlsjön och Grönsjön samt deras tillflöden, bildade en från Skånes medelpunkt i nordlig riktning nästan fortlöpande dal, från hvars vidare utsträckning, efter en med inga svårigheter förenad öfvergång af ett skogsland, Lagaån påträffades vid Traheryd, dessa undersökningars slutpunkt.
Den, med stöd af samma undersökningar, utaf motionären förordade jernvägssträckning öfverensstämde icke med den riktning, som vid de, å Herrar Peto, Brassey & Kornp:s vägnar, skedda undersökningarne antagits för en från Jönköping söderut gående jernväg.
Denna skulle nemligen vid Ljungby lemna Laga-dalen och derefter mera ostligt ledas genom Ousby till närheten af Christianstad samt vidare öfver Linderödsåsen till Malmö.
Den förra vägsträckningen skulle åter komma att i nästan rak linea fortgå från Jönköping till medelpunkten af Skåne och således mera genomskära den medlersta delen af denna provins samt sätta det skog- och folkrika Vestra Göinge härad, likasom de större till Traheryd gränsande skogstrakterna af Kronobergs län, i omedelbar beröring med hafvet.
Den skulle dessutom blifva både kortare, mindre kostsam och i strategiskt hänseende vigtigare, än den föreslagna jernvägen genom Ousby.
Då Skåne, sedan Christianstads egenskap af fästning upphört, saknade någon försvarbar vapendepöt, måste anläggningen af en sådan förr eller sednare ifrågakomma, dertill trakten af Slats-Ulskoltels Ullålande, JU 274.
3 Ringsjön, såsom provinsens medelpunkt, sjelfmant erbjöde sig.
Den stora liufvudbanan från den medlersta delen af riket syntes således, äfven med afseende härå, böra ledas till Ringsjön, och borde från trakten af denna sjö bibanor utgå till alla de vigtigare punkterna vid Skånska kusten, eller Malmö, Ystad, Landskrona, Helsingborg och Christianstad, hvilka punkter, med undantag af den sistnämnda, de verkställda undersökningarna också omfattat.
Enligt dessa, borde nemligen en jernvägs-linie utgå från Malmö, genom Lund, Skarhult, Bosjökloster, Hör, Mälby och Finja till Traheryd, och en annan, i mera vestlig riktning, från Lund, genom Remarlöf, Bosarp och Munkarp, hvilken i närheten af Hör förenade sig med den förra.
En linie borde utgå från Ystad, förbi Herrestad, Ramsåsa, Öfvedskloster och Hammarlunda, till Skarhult, der den skulle inkomma på den östra, och till Asmundstorp, der den skulle förenas med den vestra Malmö-banan.
Tvenne från Helsingborg och Landskrona utgående linier, den ena ledande till
Hör och den andra till Asmundstorp samt vidare till trakten af Skarhult, skulle sammanträffa vid Tågarp, För Skåne vore alltså ett fullständigt jernvägs^system utarbetadt, hvilket innefattade sträckningen från Malmö till Traheryd med 2:oe alternativ—linier från Lund till Hör.
Ehuru oftanämnde undersökningar, enligt motionärens öfvertygelse, vore de mest tillförlitliga och fullständiga man kunde önska sig, ansåge han dock Rikets Ständer icke böra ovilkorligen gilla hvarken dessa eller några andra definitiva förslag, utan sådant öfverlemnas åt Regeringen, samt Rikets
Ständer anvisa de för utförandet erforderliga medel.
Vidare har motionären yttrat: att om jernvägar inom någon ort vore behöfiiga och någorstädes skulle gifva ränta å anläggnings-kapitalet, vore det i Skåne, synnerligen i Malmöhus-län, sorn hade omkring 250,000 innevånare eller en befolkning af mer än 6,000 menniskor på qvadratmilen, och der jordmånens beskaffenhet, i förening med brist på tjenligt lagningsämne och en ytterst liflig rörelse, försvårade väghållningen, samt vintern, i stället för att underlätta, hindrade transporterna.
Såsom exempel på den liflighet, hvilken förefunnes på de Skånska vägarne, har motionären upplyst, att, på grund af en under Esta hälften af sistlidet år förd noggrann anteckning öfver det antal hästar, som begagnats för varu-forslingar och personaltransporter på vägen mellan Lund och det en half mil från Malmö belägna Kalinan, kunde antagas, att minst 400 hästar dagligen framgingo på denna enda väg.
Slutligen har motionären erinrat, hurusom en jernväg mellan Skåne och Wettern skulle bilda en hastig och efterlängtad förbindelse emellan denna provins och landets nordligare delar, samt tillika bereda den lättaste gemenskapen mellan en stor del af Sverige och det öfriga Europa.
Den skulle i väsentlig mån höja välståndet inom de provinser, genom hvilka den komme att framgå, underlätta afsätlningen för en stor del af Smålands jern-, skogs- och ladugårds-produkter, samt göra det möjligt att, under missväxt-år, till rikets inre delar förflytta
Skånes öfverflödiga spanmåls-tillgångar.
Den skulle dessutom ur militärisk synpunkt vara af synnerlig vigt.
Skånes i politiskt hänseende betydelsefulla belägenhet, dess öppna och af ingen skärgård omgifna kust samt 4 Slals-Ulskottets Ullålande, J\ti 274. dess närhet till en af Sveriges grann-stater underlättade landstigningen af en fiendtlig här, för hvars fördrifvande, i fall provinsens egna stridskrafter dertill voro otillräckliga, de trupper från det medlersta Sverige, hvilka inom kort tid kunde samlas i Jönköping, borde hastigt kunna till krigsskåde-plalsen förflyttas.
Då således, ur alla synpunkter betraktadt, en jernväg emellan Skånes kust städer och Wettern skulle vara en bland de angelägnaste inom Sverige och en bland dem, hvilkas anläggning syntes i första rummet böra af Rikets Ständer behjertas, har motionären föreslagit: a) att Rikets Ständer måtte, för sin del, besluta, att en jernbana skall anläggas från den eller de kust-städer inom Malmöhus län, som Kongl.
Majrt anser dertill mest lämpliga, till tjenligt ställe vid Welterns södra strand; b) att jernvägs-byggnads-arbelet måtte börja i Skåne och fortsättas till Wettern; c) att de medel, som, enligt nu aflemnade utförliga planer och kostnads-förslag, erfordrades för detta ändamål, måtte varda dertill anslagna; d) att som dessa planer ännu icke sträckte sig längre än till Traheryd, Rikets Ständer, derest de icke ansåge sig kunna bevilja nödiga medel för hela den här ofvan uppgifna väglängd, åtminstone måtte nu anslå den summa, som erfordrades för banans utförande till Laga-dalen; e) att åt Kongl. Maj:t måtte öfverletnnas att, utan öfverskridande af den utaf Rikets Ständer bestämda summan, låta utföra arbetet i den riktning, Kongl.
Maj:t ansåge med landets sanna intresse mest öfverensstämmande, samt på det sätt och med de kontroller, Kongl. Maj:t funne mest Ijenliga.
Derjemte har samme motionär föreslagit, att Stats—Utskottet måtte få sig upp draget att för öfrigt, med hänsigt till ifrågavarande jernvägs-anläggning och under tillämpning af de grunder, sorn för dylika anläggningar i allmänhet kunde varda fastställda, föreslå erforderliga ansedda bestämmelser.
Enligt uppgjordt och Utskottet meddeladt sammandrag af de, på ofvanberörde undersökningar grundade, omständliga kostnadsberäkningar, skulle kostnaden för anläggningen af den föreslagna jernvägen från Malmö till Traheryd, med tillägg af utgifterna för utaf alla de, för hela jernvägs-systemet erforderliga, transportmedel, komma att utgöra .
R:dr 3,847,690:
— Bå nu kostnaden för jernvägen mellan Traheryd och Jönköping, enligt dessa sammandrag, ansetts böra beräknas till » 3,940,000: — skulle följaktligen hela banan, vester om Ringsjön, från Malmö till Jönköping komma att kosta R:dr 11,787,690:
— Men om jernvägen erhölle sin riktning öfver Skarhult (eller den s. k. midtel—Ringsjö—linien) uppkomme en tillökning af » 720,000: —- i hvilket fall således hela banan skulle kosta R:dr 12,507,690: — Slals-Utskollcls Utlåtande,- JY° 274.
5 Koslnaden för den, snedt öfver Skane, från Ystad till Landskrona och Helsingborg föreslagna jernbanan hade, jemte utgifterna för den återstående tredjedelen af transportmedlen, beräknats till R.dr 4,982,359: 46. hvadan hela den sammanlagda kostnaden för omförinälda jernvägs-system, omfattande jernbanorna fran Malmö till Jönköping samt från Ystad till Helsingborg och Landskrona, skulle komma att uppgå til!
R:dr 17,490,049: 16. eiler i rundt tal till » 17,500,000: — Prosten Berlin har i sin motion, deruti Prosten Qviding instämt, jemväl fästat uppmärksamheten på den af invånarne inom snart sagdt alla rikets provinser uttryckta lilliga åstundan att för sin ort eller sin stad, ju förr desto hellre, komma i åtnjutande af nu ifrågavarande kommunikations-medel, i anseende lill dess mäktiga inflytande på landets och folkets både materiela och andliga förkofran.
Det ansåges också oundgängligen nödvändigt, alt
Sverige med görligaste första erhölle jernvägs-starnlinier samt derefter ett helt jernvägsnät, då icke blott inom Europas rikaste stater redan länge funnits sådana nät, utan äfven inom andra länder, i jemförelse med hvilka Sverige icke kunde med likgiltighet se sig tillbakasatt, ganska betydliga jernbanor voro dels färdiga och dels under byggnad eller planlagda.
Under erkännande af det stora steg i afseende på denna vigtiga samhälls-angelägenbet, som genom Kongl.
Maj:ts härom aflåtna nådiga proposition blifvit taget, och under godkännande af den i högstberörde proposition uttalade grundsats, att jernvägs-stamlinier skola anläggas och utföras genom statens omedelbara försorg och på dess bekostnad, ansåge dock motionären de i denna proposition framställda förslag ådagalägga alltför mycken försigtighet och sparsamhet.
Dessutom har han deremot erinrat, att bland de uppgifna så kallade stamlinierna vore en ganska väsendtlig sådan linie förbigången eller bortglömd.
Från Jönköping till
Skånska kusten hade nemligen föreslagits blott en enda jernvägslinie, gående genom Lund till Malmö, fastän denna bana, söder om Ringsjön, måste dela sig i tvenne grenar, hvaraf den ena komme att ega sin ändpunkt vid Malmö och den andra vid Ystad.
En sådan delning af sagde jernbana vore ej allenast för Skåne utan för hela landet vigtig och fördelaktig; i hvilket afseende motionären anfört och upplyst: att hamnen vid Ystad vore de flesta år öppen under hela vintern samt endast hvart 5:te eller 6:te år någon kortare tid tillfrusen; att ett bolag bildat sig för alt underhålla en oafbruten ångbåtsfart mellan Ystad och Stralsund, till hvilken sistnämnde stad en jernbana från Berlin-Stettiner-banan snart komme att byggas; samt att sålunda enständig trafik, så väl vinter som sommar, kunde öfver Ystad underhållas med Tyskland och följaktligen med Europas hela fasta land.
Prosten Berlin har fördenskull yrkat, att en jernbana från Ringsjön till Ystad måtte varda ansedd för en lika vigtig 6 Slals-Ulslcotlets Utlåtande, JH 274. stambana, sorn hvar och en annan utaf de i ofvan åberopade nådiga proposition uppgifna jern-slam-linier.
Då de jernvägs-anläggningar, genom hvilka man säkrast och lättast komme i förbindelse med Europas öfriga länder, borde företrädesvis ådraga sig uppmärksamheten och i första rummet befordras till verkställighet, och då till dessa måste hänföras de jernvägar, sorn förr eller sednare skulle komma att anläggas i nordlig riktning från Skånes södra kust, derifrån man, efter 6 ä 7 timmars ångbåtsfärd, ankomme till Tyskland och sålunda vore inne på det Europeiska jernvägsnätet, bär Herr Trägårdh, under erinran om staden Ystads belägenhet i en af Skånes bördi gaste trakter, hvarest både folkmängden var större och rörelsen lifligare, än på de fleste andra stallen i riket, föreslagit: att den i Kongl. Maj:ts nådiga proposition omförmälda hufvudbana, eller stamlinien från Stockholm genom Jönköping lill Skåne, mätte från trakten af Ringsjön ledas till Ystad, samt att erforderliga medel för denna riks vigtiga jernbanas utförande måtte varda af Rikets Ständer anvisade; och har Herr Trägårdh, till stöd för den af honom sålunda föreslagna ledning af nämnde stambana, jemväl omförmält den isfria hamn, Ystad eger, samt lättheten att derifrån, under alla årstider och sålunda äfven vid de tillfällen, då Öresund och Rältena voro isbelagda, komma öfver till Stralsund eller åtminstone till Witten på Rugen, der hamnen också alltid är öppen.