Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. så skulle besluta, Den it Juli e. m. 345 Jag anser detta vara nödigt, enär vi icke liafva rätt alt besluta örn sättet, hvarpå kommande Ständer skola behandla frågan, och vi ej böra underlåta att, för den händelse kommande Ständer skulle filina behöfligt att hafva en person, som föredrog ämnet, för dem bereda ett sådant tillfälle.
Jag yrkar derföre, att Just.-ombudsm. måtte åläggas att af lagförslaget taga den kännedom, alt man af honom vid nästa riksdag kan vänta en fullständig föredragning af detta ämne.
Jag anhåller om tillgift för det jag yttrat mig i ett ämne, som synes ligga utom kretsen af mina kunskaper; men ämnet är af den vigt, att jag ansett mig böra framställa mina tankar derom.
Jag anhåller, att detta yttrande må få åtfölja den återremiss af LagUtskrs betänk., som jag förmodar blifver af R. o.
Ad. beslutad.
Frih. Roye, Ludv.:
Trenne värda ledamöter hafva yttrat, att de ej vilja med sina röster understödja, att R.
St. till en delegation af sig sjelfva öfverlåta sin beslutanderätt öfver detailler af lagen.
Med ali den aktning, jag lemnar dessa ledamöter, och äfven med förutsättning på deras inflytande vid denna riksdag, får jag likväl äran påminna om, att Svenska Representationen består af flera än tre ledamöter och att, om det hände, att frågan icke företogs vid denna riksdag och kommande Ständer tilläte sig att vara af en annan tanka än dessa tre värda ledamöter, kunde, enligt vår gällande grundlag, dessa Ständer ej komma det ringaste framåt, i fall frågan om grundlagsförändringen ej blifvit väckt, utan skulle frågan om lagens antagande nödgas uppskjutas till en efterföljande riksdag.
Jag ser således intet ondt uti, att en motion göres, ty om den förkastas, gör det ingenting; men om nästa Ständer vore af samma tanka sorn jag, vore åtminstone vägen för dem öppnad.
Jag ber jemväl att fä erinra Hr Dalman derom, att hans omdöme öfver mitt förra yttrande icke öfverensstämmer med yttrandets innehåll.
Jag har icke varit af den tanka, att den tableau, som blifvit ifrågaställd, borde till granskning öfver-’ lemnas åt Lagcommitte'ens ledamöter.
Sådant har jag visserligen icke yttrat, och den slutföljd, Hr Dalman deraf drager, alt jag skulle anse en tableau, upprättad af andra än Lagcommitte'ens ledamöter, icke kunna blifva tillförlitlig, instämmer ej med förhållandet.
Af grannlagenhet för båda sidornas lika rätt att framträda till slutlig pröfning; af grannlagenhet, att ingen fiendskap, hvarken å den ena eller andra sidan, må äga rum; af grannlagenhet för gamla lagens alla skäl och för dess rätt att få sina bevis framställda har jag begärt, att tableaun måtte framställas af andra än dem, som i 20 års tid haft befattning med den nya lagen, och hvilkas egen tillfredsställelse skall bero af pröfningens utgång.
Men för att fullgöra grannlagenheten lika mycket å den 9 H. 44 34* Den ii Juli e. ra. andra sidan, liar jag sagt, att den tableau, som sålunda Liefve uppgjord af andra personer, än Lagcommitte'ens ledamöter, skulle till dem lemnäs till erinringar, ingalunda till granskning.
Detta föreslog jag, på det att, i fall de förra hade för litet gjort den nya lagens motiver gällande, Lagcommitteens ledamöter måtte erhålla tillfälle att bevaka dess rätt.
Jag hänskjuter till hvar man, som har ide' om livad opartiskhet vill säga, om det är möjligt att gå längre i opartiskhet.
Sjelfva vigten af frågan och dess inflytande på nuvar. och kommande generationers väl, skulle de ej förtjena, att man ej så blindt kastade sig på någondera sidan och först gjorde sjg väl bekant med båda sidornas skäl.
Ingen kan hysa mer aktning för Lagcommitte'ens ledamöter än jag, och jag tackar dem för deras arbete, ehuru jag omöjligen kan godkänna allt; men är jag fiende, för det jag understår mig att icke anse allt vara godt.
Om R. o. Ad. kan antaga en sådan mening, har jag icke ett ord att säga; men jag påstår, att det är jag, som begär en opartisk granskning.
En värd ledamot midtemot har sagt, att jag skulle föreslagit en ny committé.
Jag måste återigen liar återföra denna ledamot till sanningen.
Jag har icke begärt en ny committé'.
Tableaun är begärd af förra R. St., och denna riksdags LagUtsk. har förnyat framställningen derom.
Nå väl! är detta en ny committé' derföre, att den skulle bestå af andra personer.
Må denne värde ledamot äfvensom Hr Dalman tillåta mig att fråga, hvarföre det är så nödigt, att just förra Lagcommitte'ens ledamöter skola uppgöra tableaun?
Finnes det icke andra skickliga personer, än dessa ledamöter.
Jag vill icke återkasta några beskyllningar; men måhända är det angeläget, att detta aktningsvärda .Stånd, för att kunna vara opartiskt, eftersinnar, om det icke skulle synas, sorn man på förhand fattade beslutet, att hvad Lagcommitte'en föreslagit skall vara det rätta, då man åt dess ledamöter vill uppdraga att framställa den jemnförelse mellan gamla och nya lagen, som skall bedöma företrädet lagarna emellan.
Jag anhåller, att äfven detta yttrande/ må få åtfölja den återremiss, hvarom jag anhåller.
Då jag begärde ordet, var det egentligen i anledning af ett yttrande af en värd ledamot inom detta hus, från hvilken vi vanligen och äfven denna gång fått höra goda och gedigna anföranden.
Ilan har nu framställt en ide', som är ganska tänkvärd, och jag skulle vara färdig att med honom genast antaga den.
Jag får likväl dervid göra några observationer, sorn måhända äro af den natur, att de visa, att denna ide' icke helt och hållet kan antagas.
Om, på sätt Hr v. Troil föreslagit, man skulle vilja tillvägagå med granskningen så, att raan företoge en, två eller tre balkar, som stöde i sammanhang med hvaran - Den ii Juli e. m. 3H7 dra; om man Sfven, i öfverensstämmelse med Hr v.
Troil* förslag, öfverläte åt Lagcommiltden att bestämma, hvilka af dessa balkar stå i närmaste förening med hvarandra och hvilka bland dem kunde lättast afgöras, skulle likväl den händelse uppstå, att man möjligtvis vid granskningen af dessa balkar den ena riksdagen antoge och fastställde principer, sorn andra Ständer vid en annan riksdag förkastade.
Då skulle man stå på den punkt, att man i somliga balkar hade antagit en princip och i andra balkar en annan deremot stridande.
Harmonien inom lagverket blefve sålunda tillintetgjord, och man hade sålunda äfven på denna väg, som måhända, om detta ej vore att befara, skulle vara den enda rätta, förfelat ändamålet.
Jag har tagit mig friheten att här framställa denna min anmärkning emot Hr v. Troils annars ganska riktiga förslag, på det LagUtsk. måtte komma i tillfälle alt beräkna äfven denna omständighet.
Att frågan är af den största betänklighet, visar sig bäst deraf, att af så många värda ledamöter, som här yttrat sig, de flesta, jag vågar säga alla, med önskan, att delta lagförslag må blifva granskadt, och granskadt på ett sätt, som uppfyller
Svenska folkets fordringar på ett väl utarbetad t lagverk, hafva varit så stridiga inom sig om medlen, och kanske ingen varit i stånd att uppgifva något af de sätt, som äro antagliga.
Det torde blifva tillräckligt, för oss, om vi från LagUtsk. kunna få vänta ett förslag i detta afseende, och jag önskar, att LagUtsk. i sådant ändamål måtte uppfordra all sin förmåga och sätta sig i förbindelse med de klokaste män, såväl inom som utom Representationen, vare sig jurister eller tänkare i andia ämnen, på det vi genom deras omdömen må kunna få en vägledning i denna så svåra fråga.
Jag erkänner, att jag i denna stund ej är i stånd att göra mig klart reda för, huru vi skola gå tillväga för att komma till det lyckliga resultat, vi alla söka.
Detta resultat är så stort, att jag anser den andra omständigheten, hvarföre jag begärt ordet, nemi. den lilla, obetydliga skillnaden emellan Frih.
Boyes och våra förslag om en tableaus utarbetande, bortfalla.
Denna skillnad bortfaller isynnerhet derföre, att efter all sannolikhet inträffar icke det fall, som man föreställt sig, alt Lagcommiltdens ledamöter skola vara oförhindrade att företaga detta arbete.
Jag är öfvertygad, att de aktningsvärda män, som bidragit till lagförslagets utarbetande, äro förhindrade, så att det blir nödigt för K.
M. att anmoda andra kunniga män att uppgöra detta arbete.
Hvad för öfrigt den, efter min tanke, obetydliga fråga angår, huruvida 1734 års lagtext på ena spalten skall vara försedd med motiver, i likhet med hvad LagUtsk. föreslagit i afseende på den nya texten, får jag erinra, att då man, såsom jag är öfvertygad, att Frih.
Boye gjort, noga granskar Lagcommitte'ens förslag, linner man, alt för de liesta fall, deri det varit möjligt för eommittécn att framdraga rnoti - 34$ Den ix Juli e. m. verna för den text, hvaruti committden föreslagit rättelse,' hafva just i de motiver, som blifvit framställda för den nya texten, de motiver blifvit anförda, som committerade föreställt sig ligga till grund för den gamla; och således ligger i de motiver, committerade framlagt, icke någon ensidighet, utan en fullkomlig afvägning af skälen för den gamla och den nya texten.
Ehvad man väljer till uppgörande af ifrågavar. tahleau antingen den förra Lagcommittq'ens ledamöter eller andra personer, skall det alltid qvarstå, att om de ej följa den grundsatsen att göra tableaun sann, hafva de icke uppfyllt sin bestämmelse; och jag vågar vädja till den ädle Frih. sjelf, huruvida, i händelse han gjort sig den mödan att genomläsa committerades svar på anmärkningarna vid criminallagen (och det har Hr Frih. säkert gjort, emedan detta är den mest tacksamma möda, man kan hafva), Hr Frih. icke funnit detta svar vara skrifvet med så mycken försakelse af egna principer, att det innebär en borgen för committerades beredvillighet att göra rättvisa åt hvarje på skäl grundad mening.
För min del skulle jag önska, att dessa personer, som offrat sin tid till detta arbete, äfven koiiime att uppgöra tableaun; men om detta icke sker, tror jag, att dertill kunna erhållas män, som äro färdiga att gå i deras fotspår.
Jag önskar således blott, att denna tableau må uppgöras, och att, di vi ej kunna fordra eller ens hoppas att, sedan riksdagen redan så långt framskridit, af LagUtsk. få mottaga annat än ett förslag, huru R.
St. på det lämpligaste sätt må komma i tillfälle att granska den nya lagen, LagUtsk:s hela tid och uppmärksamhet må blifva riktad på att gifva lt.
St. en vägledning i detta fall, för hvilken de alltid skola komma att hos LagUtsk. stadna i den högsta förbindelse.
LagUtskrs utlåt.
N:o 81 återremitterades.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda från StatsUtsk. inkomna memorial och utlåt:n: N:o 180. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskis utlåt.
N:o 107; N:o 181. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt.
N:o 110; n N:o 182. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt.
N:o 120; JN:o r83. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s utlåt.
N:o 121; N:o 184. i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt.
Nro 131; N:o i85. i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 29, angrde försäljning til! skatte af de till ekeplantering anslagna bispmotala kungsgård och 2:ne under Wisingsborgs
Den ii Juli c. m. 349 kungsgård lydande hemman samt om inköp för ekeplantering af jord å Wisingsö; Wto 186. i anledn. af gjorda anmärkntr vid StatsUtskts betänk.
Wto 3i, i frågan om frihet för Immetorps hyttelag i Carlskoga härad att till K. M. och Kronan erlägga tionde-tack jern; Wto 187. i frågan, angtde afskaffande af Borgholms garnisons servismedel samt djeknepenningarna; W:o 188. angtde sökt lindring i skatten för de Thorshälla stad upplåtna hemmanen Säby och Söderby; Wto 18g. i fråga om frälsejords befrielse från rusttjenstens återupprättande vid den s. k.
Adelsfanan emot ersättning till staten; Wto igo. i anledn. af Hr Frih. Boyes, Ludv., motion om upptagande af det vid sisth riksdag beslutade lån af högst 2 millioner rtdr i silfver; Wto igi. i anledn. af Hr Hallings motion om inställande tillsvidare af ali åtgärd i afseende på It.
Stts vid sisth riksdag fattade beslut om upptagande, för statens räkning, af ett lån af 2 millioner rtdr i silfver.
It. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 11 på aftonen.
Måndagen den i4 Juli i834.
Justerades pleniprot. för d. 3o sisth Juni e. m. samt d. 1 dennes f. och e. m.
Justerades 2tne prot.utdr. för d. 11 dennes e. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan It. o. Ad. d. 21 sisth Maj beslutat, att LagUtskts betänktn Wto 43, 44» 46, 47? 48, 49j 60, 5i, 52, 53 och 55 skulle hvila, tilldess samma Utsk. inkommit med utlåt, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse med öfverlemnande af Lagcommitteens förslag till allmän civillag, och sistnämnde under Wto 81 afgifna utlåt. d. 11 dennes blifvit af B. o. Ad. pröfvadt, hade H. Ex. låtit på föredragningslistan uppföra ofvannämnda 12 betänktn, hvilka nu till föredragning förekommo.
Ehrenborgh, Casp. Wilh.t
Jag anhåller vördsamt, att, i händelse prot.utdr. ankommit om det beslut, hvari BondeStåndet stadnat i afseende på LagUtskts nu ifrågavar. betänktn, detsamma måtte uppläsas. 35o Den >4 Juli.
I anledn. häraf upplästes BondeSt:s prot.utdr. af d. n dennes, af innehåll, att sedan Ståndet återremitterat LagUtskrs utlåt.
N:o 81 och samma Utskrs betänkm N:o 44> 45, 46, 47? 48, 49» 5°? 51, 52, 53 och 55 blifvit föredragna samt det i sammanhang härmed blifvit tillkännagifvit, att, då LagUtsk:s beslut i dessa mål fattades, till Utsk. ännu icke hade ankommit Peter Pehrssons från Calmare län memoi'., innefattande utveckling af föremålen för den motion af honom, sorn ligger till grund för betänk.
N:o 44» hvadan också de flesta af de i samma memor. upptagna, särskilda omständigheter icke blifvit af Utsk. granskade, hade BondeSt. återremitterat alla nyssnämnda 11 betänkm.
Sedan R. o. Ad. nu inhemtat den upplysning, att LagUtskrs alla ifråga var. betänkm blifvit af BondeSt. återremitterade, i sammanhang med en af Peter Pehrsson från Calmar län om sammandragning af alla de nya stadgandena, som Utsk. i dessa betänkm föreslagit, till en enda författning, anhåller jag, att R. o. Ad. äfven måtte besluta återremiss af alla nyssnämnda betänkm, på det LagUtsk., sedan någon granskning af nya civil-Iagförslaget numera icke lärer vid denna riksdag komma i fråga, åtminstone må tillse, huruvida icke alla de nya stadganden rör:de executionsverket, som Utsk. finner nödigt att föreslå, må sammanföras i en enda författning under namn af executionsstadga, på samma sätt som man förut har en dylik sammanförd författning i 1807 års förklaring, och till hvilken man i allt, som rörde executionsverket, kunde hafva recours, utan att behöfva uppleta förändringarna på spridda ställen.
Väl har Utsk. uti ett af sina betänkm framställt förslag, att R.
M. begära utfärdandet vid riksdagens slut af en enda författning, som skulle innefatta alla under denna riksdag beslutade lagförändringar; men jag anser LagUtsk. sjelf lämpligast kunna göra en sådan sammanfattning i alla de frågor, som sinsemellan hafva sammanhang, såsom förhållandet här är, och jag skulle tro, att Utsk. väl kan medhinna ett sådant arbete så tidigt, alt det under riksdagen kan föreläggas K. M., och Dess sanction derå vinnas.
En betydlig lättnad skulle, efter min tanka, härigenom vid tillämpningen ernås såväl för alla domare och executorer som för enskilda parter, intilldess nya lagförslaget kan blifva antaget, lag anhåller på grund häraf om Hr Gr. o. Landtnäs propos. på återremiss af LagUtskrs alla ifrågavar. betänkm för det ändamål, jag nu uppgifvit.
Jag anhåller blott att få förena mig med Frih. Ehrenborgh, och instämmer således i begäran om återremiss af alla de förut bordlagda betänkma från LagUtsk.
Uppå derefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. beslöt R. o. Ad. att, under anmodan till Den 14 Juli. 35 r LagUtsk. att till RiksSt. ankomma med ett sammandrag, innehållande på ett ställe alla de till exsecutionsverket hörande författningar, återremittera LagTJtsk:s betänkm:
N:o 43. öfver Riksd.fullm.
Peter Pehrssons från Calmare län förslag, att lagfartssökande måtte vara skyldig förete gravationsbevis; N:o 44- öfver Riksd.fullm.
Peter Pehrssons från Calmare län samt Nils Strindlunds från WesterNorrlands län motioner om utarbetande af en executionsstadga; N:o 45. öfver Riksd.fullm. från Örebro län Peter Pehrssons motion, att för de orter, der verkställigheten af utmätningar nu vore delad emellan kronofogde och bergsfogde, ändring häruti måtte förordnas, så att omförmälda befattning blott endera tillkommer; N:o 46. öfver väckta motioner, angrde rättighet för länsmän, nämndemän och fjerdingsman eller den person, fordringsägaren eljest har förtroende till, att verkställa utmätningar; N:o 47- öfver Riksd.fullm. från Östergöthlands län Olof Olofssons motion, ang:de vilkorliga utmätnings-resolutioner; N.*o 48. öfver Hr G. A.
Bruncronas motion om vissa lagbestämmelser för att förekomma utmätningsmans tillgrepp och förskingring af utmätta medel; N:o 4g- öfver Riksd.fullm. från Elfsborgs län And.
Danielssons motion om annan fördelning än den, som nu äger rum, af försäljningsprovision för utmätt fastighet; Nto 5o. öfver Riksd.fullm.
Rutbergs från Norrbottens län motion, att för krono-utskylder af fastighet, den ägaren till utskyldernas godtgörande afstår, vidare betalningsansvar icke må honom åligga; N:o 5i. öfver Riksd.fullm.
Nils Magnussons frän Calmare län motion örn bestämmande af viss tid för fullföljd af hos K. M:s Bef:h:de skedd lagsökning emot löftesman, hvilken borgat såsom för egen sköld; N:o 52. öfver Riksd.fullm. från Skaraborgs län Lars Larssons förslag till stadganden, rörtde tiden, inom hvilken utmätning bör verkställas, m. fl. hithörande frågor; N:o 53. öfver väckta motioner, ang:de stadganden till förekommande deraf, att gäldenär medelst diktade köp-afhandliugar undanhåller sina tillgångar från utmätning; N:o 55. öfver motioner om stadgande af skyldighet för gäldenär att, i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d> 7 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 170 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk. betänk.
N:o 11, innefattande yttrande öfver R.
St:s åren i83o och i83a församlade Revisorers be - 35i Den 14 Juli. rättelser, Lief samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Hrr Dalman, Willi.
Fredr, och Hallenborg, Carl Joh.
Ankom K. Mrs Ilofcanceller, hvilken å Dess höga vägnar aflemnade tvenne nåd. skrifvelse!' till It.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskrs d. 7 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt.
Aro 171 i anledn. af R.
St:s Revisorers anmälan, rörrde tvenne i convojcassans räkenskaper afskrifna, till cabinettscassan utbetalda summor.
Jag anhåller att få reservera mig emot StatsUtskrs betänk.
J\:o 171, eller att få till prot. antecknadt, att jag icke satt mig emot bifall till samma betänk, endast af den orsak, att jag icke finner någon åtgärd i saken kunna å R.
Strs sida äga rum, ehuru förhållandet med de tvenne ifrågavar. afskrifningarna är högst besynnerligt.
StatsUtskrs d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
Aro 172, i frågan om vissa grunders bestämmande för Hofstats-personalens pensionering, blef vid förnyad föredragning lagdt pä bordet af Gr.
Cronhjelm, Otto Au g. samt Frih. von Schulzenheim, David.
Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtskrs d. 7 dennes f. m. pä bordet lagda utlätrnr
Aro 173. i anledn. af vackt motion, att K.
Kammar rättens Revisions-departement icke må äga att anmärka något mot de grunder, som följas vid mantals- och skattskrifnirigen samt berednings- och taxerings-committe'erna; Aro 174. i fråga om anslag till orlhopediska institutet; Aro 17O. i anledn. af väckt motion om undersöknings anställande, rörrde beskaffenheten af de vid hufvudstaden befintliga corrections-anstalter; Aro 176. i anledn, af väckt motion om straff-fängelsers inrättande för arbetsfångar; Aro 177. i anledn. af Hr J.
Hembergs från BorgareSt, remitterade memor,, angrde understöd af allmänna medel till fullbordande af Ystads hamnbyggnad; Aro 178. i anledn. af K.
Mrs nåd. propos. till R.
St., angrde förlängning i ytterligare tio år af de för en pantflåne-inrättning i hufvudstaden beviljade förmåner.
Företogs till pröfning StatsUtskrs d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
Aro 179, i anledn. af åtskilliga f. d. tjenstemäns vid f. d.
Gen.Assistance-cont. und. ansökning om K.
Mrs nåd. förord till erhållande af något lämpligt årligt understöd.
Dih 14 Juli. 353 Gr. Cronhjelm, Otto Aug.:
Ehuru StatsUlsk:s tillstyrkande af ytterligare gralificationer till tjenstemännen viel f. d. Gen. Assistance-cont. på visst sätt står i strid med föregående Ständers beslut, vill jag ej motsätta mig Utsk:s förslag, emedan det synes af billigheten påkalladt; men då jag af reservationerna inhemtat, att sökanderna begärt ätt få räkna tur med Itiksg.oout:s tjenstemän och förmenat sig dertill äga laglig rätt, utan att Utsk. härom afgifvit något yttrande, anhåller jag om nterremiss af betänk., med begäran, att
Utsk. måtte bestämdt yttra sig öfver denna fråga, så att R.
St. må veta, huruvida detta anspråk pä befordringstur inom ett annat embetsverk äger någon grund och således blifva i tillfälle att bedöma, om den af Utsk. föreslagna ynnestbevisningen kan bifallas, utan att emot sökanderna begå en orättvisa i annat hänseende.
StatsUtskrs utlåt.
JVro 179 återremitterades.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskrs d. 7 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
JN':o i5, angrde en af Hr Frih. Rantzou framställd och till Utskrs handläggning öfverlemnad motion, att enskilda actieägare måtte inbjudas till deltagande i R.
Strs Bank och dess rörelse, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogs Lag- och Oecon.Utskms d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
Nro 8, i anledn. af åtskilliga föreslagna förändringar i gällande författningar om personers af arbetsclassen förpassande rn. m. Gr.
Cronhjelm, Otto Aug.:
Om det nu föredragna betänk, jemte Utskrns tillstyrkande uti en punkt icke tillika innefattade liera andra, deri Utskrn ansett åtskilliga motioner i ämnet böra lemnäs utan afseende, skulle jag yrka afslag å hela betänk.; men på det icke ett sådant beslut måtte anses såsom ett gillande af de motioner, Utskrn alstyrkt, inskränker jag mig lill begäran om återremiss på de skäl, som i reservationerna finnas anförda, Jag är lörvissad, att genom Utskrns förslag papperstillverkningen skulle blifva så försvårad och fördyrad, att utländningen skulle kunna undersälja våra inhemska fabrikanter, och allmogen förlora den lilla inkomst, den hittills haft af sina lumpor.
Jag inser icke heller något skäl för de föreslagna stränga åtgärderna, enär K. M:s Bef:h:de alltid kunna tillse, alt lumpsamlarne icke öfverskrida sina rättigheter.
Ilr von Troil, Emil:
Om den af siste talaren framkastade formfrågan torde jag först få yttra mig.
Jag linner för min del intet hinder att alsid ett betänk., som, jemte tillstyrkande uti någon viss del, upptager liera undra nio 9 IL 45 354 Den 14 Juli. tioner, hvilka blifvit lemnade utan afseende; ty ett afslag å helänk. kan i sådant fall icke innebära annat, än att
Ståndet ogillar det positiva tillstyrkandet och anser resten icke erfordra någon åtgärd.
Hvad derefter sjelfva saken angår, instämmer jag med reservanterna, helst jag tror, att olägenheterna af nuvar. förhållandet icke äro så betydliga; men dessutom har jag ett annat ännu större fel att anmärka emot delta betänk., nemligen, att det är så obestämdt alfaltadt, att den af Utskrn föreslagna författningen icke skulle tjena till annat, än att då och då kunna upprifvas af någon kitslig kronobetjent, men för öfrigt komma att hvila bland niängdetl af andra döda författningar.
Förslaget innehåller, att pappersbruksidkarne skola hafva flera på olika ställen bosatta lumpsamlare och, så vidt möjligt, en i hvarje socken; men härvid möter först den frågan; hvem skall pröfva, huruvida det sistnämnda är möjligt?
Eller skall han skaffa sig dessa lumpsamlare för hvad pris som helst och ehvad han behöfver dem eller icke?
Då lärer det aldrig blifva omöjligt att anvärfva en inom hvarje socken.
För det andra kan, då förslaget endast talar om flera lumpsamlare, fråga uppstå, huru många som menas med flera.
En sådan obestämdhet leder blott till tvister, och att bestämma något visst antal måste alltid blifva olämpligt, enär pappersbruksidkarne kunna drifva sin rörelse i mycket olika scala.
— Dessa invändningar synas mig Vara af den beskaffenhet, att intet tvifvel bör äga rum, att icke betänk, bör afslås, hvarom jag således begär propos.