Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Aogwordige Präste Ständet: at såsom enlnit ffäl rilstyrka Bewillföljd af Ståndets ofwan-sinngens förhöjning för berörde anmärkning, rö-!Scands-Personers
Hu« rande Bewillning för Hu-^strur, förfaller denna ansirur, derest den bifalies,sinärkning. orden: lika med andras kil: halsten emot, och uti 5. b/Iom.
Order hälften andras til fjeededelen, utom för Allmogen, för hwilken borde förblifwa såsom Författningen innehåller; hwarurr 6. ?ckom.
Den zs Mars. ^459 hwaruti Bonde-Ständet ock instämt. i. ^rt. g. §. 6. ^lom. wällöf!.
BorgareStändet: at orden : ester -eras bättre och sämre wilkor, aldeles mätte mgä, och ar ester orden: här förut, tilsattes minst; at Hustrur som hwarken hafwa egendom eller Näring, böra utan undanlag hänföras til minsta graden af hwad för Hustrur och Döttrar är utsatt.
'7. ^lom.
Högwördige prästeStändet: at wid stutet 6. lrlom.
Den först anmärkte rättelsen anser Ulssotter böra göras wid reäsctionen, äfwensom den sednare, dock sa, at i stal» let för: minst til ännu mera tydlighets winnande utsattes beloppen af hwad Hustrur och Döttrar minst erlägga, nemligen Hustrur 8 tz. och Döttrar 16 st.
Som Pennings-Osp!- talsr kunna göras frukt - as deta Klomem följande bäre genom andre förmo tillägg matte göras : Alla Lspjrsl, som icke estet Embetsmäns förordnande äro fatte i taka händer, anses för räntegifwande, och för hwilka således Bewillning bör utgä.
Sjette Bandet. ners betingande i stället för ränta, finner Utskottet skäl rilstyrka Anmärkningens antagande; och förestår, , at detta tillägg göres Uti 1. §.
Z. puttcken, som i följd häraf skulle blifwa sa lydande: "af Fordringar och contamc,- penningar, ärliga afkast» ningen, ware sig i penti i tt« N:o 92. *462 Den Zv Mars. 4. §. 2. lvlom. Häglof!.
Riddcrsta pet och Adeln: al fram för ordet: fångar, sättes medellöse, samt framföre orden: wanföre och bräck lige, ordet: de, hwaruti Hederwärda Bonde Ståndet sig förenat, och Högwördige präste Ståndet instämt, hwad ordet meddellöse angar, famt i öfrigt anmärkt, at wid Momentets stut mätte tilläggas: om de icke äga sädane arliga inkomster, för hwilka efter antagne grunder, Vewillning erläggas bör; äfvensom Wällöf!. BorgareStandet anmärkt: att wid ordet: Bewillning tillägges: efter 2. derjemte Ståndet til tydlighets winnande föreslagit en sadan lleäaQion: utom fångar och fattighjon, hwilka någon Bewillning efter 2.
§. icke kan pa - ningar eller dest wärde, antingen densamma är upburen eller ännu utestående.
Wid öfwerwägande af desse särffildte Anmärkningar, har Utskottet funnit stät, ar desamma i sä matto jemka, som en sädan reclgÄion af detta ö>lomem förefläs:
Utom medellöse fängar och fattighjon, hwilka nägon Bewillning efter 2. §. icke kan päföras, befrias jemwäl wanföre, swagsinte, bräcklige samt andre, som äro utur ständ at förtjena sitt uppehälle, sä framt de icke äga sädane ärlige inkomster, för hwilka , efter antagne grunder, Bewillning erläggas bör.
Den Z2 Mars» 2461 päföras, befrias jemwäl derifrän sädane wanföre, swagsime eller bräcklige/ som aro ulur ständ ar förtjena sitt uppehälle. 4. §. 6.
Hcdcrrvärda BonöeStanöct: at detta Moment salunda matte förändras : äfvenledes warder den del af Allmogen i StoraKopparbergs
Län, som är alagd Grufwehjelp til Stora Kopparberget eller til Löfås SilfwerWerk, befriad fran sa stor del af Bewillningen, som swarar emot hwad denna Ort i Grufwehjelp och Mantalskohl samt Kongsgärdshjelp såsom Lxera OrclinZlie styldigheter får ^vidkännas utöfwer
Hemmans-ägare i öfrige delar af Riket, jä länge berörde Lxtrs Orclinarie styldigheter och on^ra för den ena eller andra icke uphöra, pä det alla Hemman i Riket ma ste lika rätt: kommandes jemwäl rc. Utstottet anser Allmo» gen i Stora Kopparbergs
Län, som är älagd Grufwehjelp m. m- icke böra betala högre Bewillning än andre Rikets Jnnewanare; men dä rätta förhällandet härmed eller huruwida Grufwehjelpen icke utgör en arundstatt, synes böra af Kongl. Kammar-OoIlegium först utredas; hemställes om icke til Kongl.
Maj:r kunde blifwa öfwerlemnadt, at sedan sädant för sig gätt, uti i fräga warande ämne , säsom innefattande fräga om minsta ing i de Skattstyldigas utgift, förordna, och derest stal dertil finnes, läka afkorta denna Allmoges Bewillning til likhet med hwad i allmänhet utgöres; men eimedlertid och imil deh !Kongl.
Maj:t i Räder sig Ut - 1462 Den zo Mars. 4. H. 7. Klom.
Hederwärda BondeStan-et: at detta klowent komme at undfä föl jandr förändrade reclac tion:
"De af Upsala, Hmäls Enköpings, Thorshälla och Cimbritshamns Znnewänare, hwilka wid de i berörde Städer sednast limade Eldswädor märkeligen lidit, ma fran Bewillning njuta den befrielse eller lindring, som la xcrinZ8-Männen wid jemförelse af deras öfriga framtida bergning och bestånd finna oumgängelig; dock ma, endast i grund af timad Eldswada, någon allmän befrielse fran Bewillnings erläggande för detze Släder icke äga rum". utlatir, anser Utssottet Författningen, sadan den är pioMera6, böra l den» na del blifwa oförändrad
Dä detze Staders JnNewänare icke skäligen böra njuta befrielse fran Bewillnings erläggande, hwarken för sadan förmögenhet, som de Utom Sraden eller ä andre orter kunna äga, och hwilken wid de detze Städer öfwergängne Brandstador ej gatt förlorad, eller för den egendom derföre ersättning af Branöförsakrings-ÄZerket njutits; sä finner Utskottet, i anledning af denne anmärkning, stät föresiä en sädan reclrtLUon af detta kioment:
De af Upsala och Hmals Jnnewanare, hwilka genom Brandskada stannat i betydlig förlust wid de i berörde Städer senast timade eldswädor, ma likaledes winna befrielse intil nästa Riksdag, frän den Bewillning som de för sin Näring inom Staden ester 2. §. stola betala; - Den zo Mars ) 1463 i. -lrt. 4. §. 8.
Högwördige präster Ståndet: ar uttrycket: Östersunds Stads In newanare rc. borde andras lälunda:
I Oster-- sunds Stad bosatte Äagare rc., samt ^öglofl- Ridderskapet och Adeln: at efter orden:
Borgerlig skäring och rörelse/ införes: och derstädes bosatte äro. wällöf!.
BorgareStåndet: at orden: pa fem ars tid eller/ böra utgå/ dä orden: til nästa Riksdag/ ändock tydelig! nog bestämt tiden. 4. §.
9. bäom.
Hederwärda BondeStandet: at den föreslagne Summan af zzz R.d. la; samt at lika förman för er ar sträcka sig til dem i Enköping, Thorshälla och Cimbritshamn/ som för enahanda iräkad olyckshändelse blifwit i 1800 ars Bewillnings» Förordning förunnade Skattfrihet pa wist tid.
Utskottet hemställer i anledning häraf/ ar denna rättelse kunde wid röclactiouen pä det fält iakttagas, at derwid införes:
I Östersunds Stad bosatte Borgare.
Enar Bewillningen, som en Riksdag ätages, ej räcker längre än til den nästpägäende, ehwad fem är deremellan framflyta eller ej, tilstyrker Utskottet uteslutande af Veste ord: pä fem ars tid eller Efter öfwerwägande häraf, finner Utskottet stät före - 1464 Den zo Mars. i6 st. ärlig inkomst, som erfordras innan Bewillningö erläggande för de i föregående 8.
I^lom nämnde Menigheter skulle äga rum, matte nedsättas til 200 A:d. 4. §. ro, koloni. Högwördige PrästeGtandet: at endast de Jnnewänare uti de i detta Moment nämnde Socknar, ^ hwilka icke hafwa uti ärlig behållen inkomst r66 R:d. Z2 tz. och deröfwer, böra efter HxermZz.
Männens samwetsgranna pröfning stan Bewillning frikallas» förestå bifall härtil; hwarjemte enär denna nedsättning endast angar de uti ;:te, ?:de och 8:de^lom. upräknade personer, Utffotter tror sig böra förestä, at 5. ^om. flyttas i stället för det 6ue, och twärtom, sa at dehe Z. ^loment följa i ordning; och blefwe i följd häraf 9.
Ugm. sä lydande: alla i föregäende 6:re, ?:de och 8:de ^lomLnrer nämnde personer befrias äfwen frän Bewillning efter 1. §. i denna Artikel, sä framt de ej äga2oo R:d. behållen inkomst, i hwilken händelse de skola oafkortadt enligt samma §. tLXerss.
Utffotter anser sig ock härwid böra förestå, at denna anmärkning mätte bifallas med den jemkning, at Summan bestämmes til 200 R:d.
Med Den ZQ Mars. 1465 Hederwärda BondeStåndet:
At detta ment sälunda borde för - Med åberopande af hwad Bewillnings-Ulffottet förut anfört såsom stal för andras, ac den för Jn-!desse Staders och Orters newänarne uti UddewallmJnnewänares befrielse frän Stad samt i Westerbot- en högre Bewillning an tMo, Nordmalings Socken i Ångermanland och wiste Socknar i Elfsborgs, Carlstads och Bohus
Län föreslagne befrielse icke bör nu föreslagen ar, tror Utffocret sig härwid endast böra hemställa, om icke, da en samwetsgrann pröfning af hwarje ffattffyl - äga rum, utan efter be-;digs wilkor i allmänhet pröfwande af laxerinZ8- aligger och är föreskrifwen Männen, hwilka derwid böra noga tilse,at befrielse eller lindring ej tildö - lsxermAS-MäNNM, nägvt widare stadgande härom ma anses öfwerflödigt; mes andre än dem, som dock at keärEionen af aro werkeligen lidande, och detra kelomem i sä mätto följaktligen förtjena ston-rättas, mordén: sorär - sam behandling, hwilken pröfning skulle rilkomma - Männen, utan hinder af nägon LlLssi tication. lig inkomst upföras i nägon af de Z4 högste Llasserne efter lanken r7?:o i, utgä och i ställer insattes: anses äga zoo R:d. i ärlig inkomst.
Af samma stäk som nytznämdt är, torde ock den - wällofl.
Borgare Ständer: lika Anmärkning, som wid 8. iVlo-cha rättelse wid kellaÄiomentet.
: at orden: pä fem nen böra göras» 2lrs tid eller böra me» simas.
I. ^rt. 4. H. I I. lVlom. Wällöf!.
BorgareGtändet har föreflagiten Sedan Utskottet här ofrvan - 1466
Den zo Mars. sadan reösÄion af detta Noment:
All afkomst af lös och fast egendom t i Ihö rande Allmänna Lassor, fenninge Werk, Arbets- FattigFörsörjnings-, Lcbol.-n. -hospitals- och Allmänna Underwisnings-Inrättningar, samt i öfrigt alla fromma Stiftelser och Ltipenclier stor la icke med någon stags Bewillning befwäras, 2:dra z:dje?uncken. Sederwarda BondeStandet:
At rörande Betvillning af Sjö-^ssecurancen, pijvate ^äkio-A-! gare i Discont - Merker' och Tull-^rrenclot, tydligen borde bestämmas, det veste utom io:de penningen af Ränta och utdelning om aret utöfwer 6 procent, jemwäl borde erlägga Bewillning kil det i Isrilken N:o I. bestämda belopp för de förstaä procenten, såsom.innebegripne i ^Ltie - Agarnes hehällna arliga inkomst. 2. -grt. 6. ?uncten. ^öglost.
Ridderstam swan rilstyrkt desse Las. sors ureflutande frän Bewillning, anser Utskottet denne l^eöitÄion böra ans tagas.
Dä Sjö-^ssecursnco.
Dassan är bland undantagen inbegripen, men betra ölymcnt i öfrigt nog tydligt bestämmer, burn Bewillning af -gAis- Ägare i Discont - Merker samt Tull - Hrrenäet erläggas bör, finner Utskottet nä-- gon mera tydlighet i detta afseende icke erforderlig, utan endast ar ordet
Sjö - ^ssecnrancen tltgär, Den zo Mars - och Adeln:
At i denna punct orden: säfom innefattande egenskap eller likhet med grund? statt / matte utgä, T.
Hrt. 6. ?unÄen. ^ederwärda BondeStandet:
At den i denne 6:te kuntt ä Frälse-Egendomar stadgade Bevillning, ökes med?rocent eller til r 2 H. för hwarje Rusttjenst-mark. >7 .de ?uncten. ^ederwärda VondeStandet: at 7:de?untten, rörande Ra och Rörs samt Insockne Hemman pa det satt ändras, at om detze utgöra Notering och Rustning, erlägga de Bewillning, pa sätt Utffottet föreflagit, til hälften emot hwad i nästföregående 6:te kuE stadgaS/ men i an - 1467 Sä wida detta uttryck utmärker, at Bewillningen för Rusttjenst-marker icke kan undergä nägon förändring, som likwäl i annat fall kunde framdeles wilja göras, och hwarom fraga äfwen uti nästföljande Anmärkning är wäckt, tror Utffottet sig böra föresiä, om icke, lil förekommande af förtyvning, ifrägawarande utt tryck bör bibehällas.
Enär Rusttjenst-marker betraktas säsom ägande egenffap eller likhet med grundskatt, icke kunna belastas med större Bewillning än utsatt är, kan Utffottet icke tilstyrka bifall af denna Anmärkning, Som beträffande Bewillning efter beräkning af Rustrjenst-marker stadgadt är, at i den händelse för Hemmanet rustas, endast hälften emot hwad L annat fall. erlägges, bör utgä; och eit lika proportion uti det förhållande, hwarom venne Anmärkning - -468 Den zo Mars. nät fall och da de arv derifrån frie, böra de med Frälfe-Hemman aldeles pä enahanda sätt anses. 2. ^rt.
Ii.?uncten. ^oglofl.
Ridderskapet sch Adeln:
At afgiflen för Testamenten bör nedsattas ifrän de föreflagne IO procent til 6 procent pä Lapitalet; hwaruti wällofi.
BorgareStandet i sa matto instämt, at i stället för or Ven: ti! ioo R:d. och -eröfwer betalas roche penningen, införes: tilzoo R:d. och derutöfwer betalas 6 för hundradel; och Hederwärda BondeStandet:
At i den händel se Gäfwa eller Testamente gifwes at någon för lang »varig och trogen tjenst afgisten matte nedsättas frän 10 til 6 procent pä (^LpitZlet. i2:te kuncten. högloft.
Ridderffapet och Adeln:
Atafgiftenwid tjlträde af kiäei-iZomniis ning handlar mäste iakttagas; sa tror Utstotter sig böra, i sammanhang med hwad öfwer föregående Anmärkning är yttrat, tilstyrka, at denna Anmärkning kunde fä förfalla.
Desse trenne Anmärkningar anser Utskottet lämpligen kunna sälundasammanjemkas, at, pä sätt Wällofl.
Borgare-Ständer yrkat, i stället för orden: til ioo R:d. och deräfwer betalas roche penningen, införes: tilzoo R:d. och deröfrver betalas Sex för hundrade!, hwilken UeäLÄion altsä förefläs.
Dä här icke ar fräga, at hwar och en, som tilträder luäci - Lommiss. egendom, stall erlägga denna - Den z< ser mätte nedsättas fran ro kil 6 xrocent. Z. ^rt. i. H. wällofl.
BorgareGtändet:At i l^ubriciuens början kunde tilläggas:
Mantalsskrifningen, efter soM kLrgArspken verVM handlar; samt at i detta i:sta ktomenr orden: innan förrättningen börjas, matte säsom oläinpelige ukgä. I §. Z. kuncten. wäUoft.
BorgareStänder:
At denna z:dje knnQs början matte simlunda rättas: utom denna upgift widMantalsftrifningen skall en hwar rc. > Mars. 1469 na Afgift, hwilken endast wid biäer - Lommizsers Stiftelser hädanefter bör utgifwas, finner Ukffottet icke skäl tilstyrka Afgistens nedsättning.
Desse rättelser anser Utskottet böra wid keäEionen af denna Artikel iakttagas.
Likaledes tilstyrker
Utskottet denna rättelse wid Ueäackionen.
1472 Den zo Mars. wällöf!. Borgare Ståndet: at framför orden: det föregående aret: insattes ordet: för; äfwensom wällöf!.
BorgareStåndet wid 6:re 1^r>eten anmärkt, at, orden: den som äger flere Lrlhörigheter more ryckte utur stt sammanhang > med en kuiE i 5. och skulle, säsom owilkorligen dithörande, upfiyttas. z. /^rt. ^ägwördige gräfte
Ständet:
At pä de ställen Riks-Standens Ledamöter nämnas, borde desse införas i wänlig ordning, med tillagg, som orden lyda: och komma at med dessa förenäs sä och fä mänga Ståndspersoner. tzögwördige prästeStändet: Ac Borgerskap pet i Städerne icke skä-j ligen böra utesiutas ifrän, deltagande i laxeringsLomnntlesrna pä Landet.
Wid den af Wällofl. Borgare-Ständer äskade ssörbättrade K^äitÄion af z:dje ^rtik(4ir iakttageS dessa rättelser.
Äfwen denna rättelse jakttages wid keäaÄionen.
Enär hwarken Wällofl. Borgare-Srändet eller Hederwärda BondeStändet äskar, at BorgareSrändet mätte deltaga uti l^xeriNAru-ne ä Lander, hwilket desiutom hwarken blefwe möjeligt, dä Borgare - Den zo Mars. 1471 Högloft.
Ridderskapet dch Adeln:
At wid stad» gander af sätter at walla 1'LXerwZ8-Lommitteer ne tilläggas: at derest Ledamöterne af nägot Ständ til IrtXerinFS-LommittLen stulle saknas, komme dermed at förhällas lika som törande BeredNings-Lommikteeins är förordnadt.
Z. ^rt. i. §. 2. kvlom. wällöf!. Borgare.
At orden: af dem pä förra ställer uteflutas. I. §. 2. ^ckom. 12. ?unisten.
Riddcrskapet, Urstoltet anser denna och Adeln: Atidelta Anmärkning wäl grun» ment matte rörande vi jdad, och tilstyrker altsä, at LtriÄernas storlek tilläggas: cherra tillägg mätte göras Åliggande dock Landshöf«!wid KeUachonen. dingarne at sä indela vi-> Ltriäerns^ at wederböran-I dej gare-Standets ^xering8-
Män icke kunde det med-i hinna eller synes oundwikeligen nödigt för Kronans säkerhet, hemställer Utffottet til Högwördige Ständer, om icke denna Anmärkning mä förfalla.
Dä Författningen rydeligeN utstakar, huru förhällas bör i den händelse Ledamot wid 1»xering8- Oommitteen möjeligen stulle saknas, anser Utstottet nägot widare stadgande i denna omständighet blist wa öfwerflödig.
Hörer lil K-eäLÄionen.
-472 Den zo Mars. de ej med för länga resor blifwa beswärade. z. ^rt. i. §. Z. lVlom. wallo fl. Borgare»'
Lika med BorgareStändet:
Al der för Bor- Ståndet anser Utskottet, gerskapecö och Husägares i der Vtädernes Jnnewäwal til ^xeiinz;^-Maninare wid 'kaxeiin^.-imanföreflagne beräkningsfätt,!na-Wal lämpeligast kunna efter hwad hwars och enscherrakras, man afseende pä BewiUninginnom Stadde Utskylder, som af dem -en föregående aret ut-^wäl innom, men ej til gjort,more vlampeligt, och ^Sraden erlägges; hwarat införas matte det stad- före Utskottet tilstyrker gande: at hwars och ens!den projeÄer^e ksclaäioröst mätte beräknas efter inens antagande, den Penninge-afgift til Staben, han det föregäen de Arer erlagt. Z.
Ivlom. 2. ?unÄen. wallof!. BorgareStandet:
At efter orden: men icke utan ordente!igt wal, införes: hwilket, öfwer,som de förutnämnde , ma i hwarje Stad fritt werkställao genom rc i7:de kunÄsn. ^ögwordige prasteStandet:
Atpä anförda skäl laxerinAamL i Sta - At detta tillägg mätte göras wid KeckLÄivrien, finnér Utskottet skal rikskyrka.
Säfom en följd af Utskottets ofwanstäende urlätande, i anledning af tzögwördige Ståndets An - Den zo Mars.
-47Z Verne mä ställas pä sam^ ma fot som a Landet, samt ttt fäledes laxeringarne i Städerne böra beredas af en LommittLe, bestående af del antal Ledamöter, som i detta lvlomeot förefläs, hwilka likwäl, om sä nödigt pröfwades, kunde fä fördelas uti ät-^ stillige Afdelningar, efter Stadernes storlek och vi stEernas belägenhet, hwarefter sjelfwa laxeringarne ffulle likasom pä
Landet förrättas af en committé, som Utgjordes af lika mänga Ledamöter ifrän hwardera Ständer, hwarmed det föreflagne antal
Ständs »Personer ffulle förenas. Z. /lrt. I. §. Z. öckom.
Wäll o fl. BorgareStändet:
At i flurer af denna z:dje kunLl efter orden:
Ben 16
Maj. ännu mera tydligen bevisa det Riksens Stander då icke grundat den anmärkta åtgär« den på annat än felaktig eller bristande fullständig kännedom om Ollestads rätta beskaffenhet.
Att således, ifrån ett uppenbart missförstånd, utan verklig afsigt att Någons Rätt förnärma, söka leda händelsen af Olle* stads hänförande bland de Kungsgårdar, som år 1809 till Riksens Ständers förordnande och disposition kom att höra, har jag derföre trott vara i alla händelser det rätta, desto heldre, som erfarenheten särskildt visat att Riksens Ständer då äfven, i afseende på afgälden utaf andra verkliga KungsgårdsLägenheter, genom oriktiga uppgifter, blifvit ledda till sådana misstag, som Kongl. Maj:t funnit oundgängligen nödigt, och an* sett sig vara förbunden, att efter hand omedelbart rätta; då deremot, i anseende till det ifrågavarandes särskildta egenskap, Kongl.
Maj:t velat lemna Riksens Ständer i tillfälle att sjelfva det samma afhjelpa och undanrödja de obehagliga collisioner, som med Konunga-magtens åtgärder derigenom äfven uppkommit; hvilket Kongl. Maj.t, i Dess Högstberörde Nådiga Proposition lgl‘2, icke otydligen synes jemväl hafva väntat af Riksens Ständer, och derföre blott i Nåder föreslagit den rättelse att Ollestad måtte uteslutas från antalet af de Kungs- och Kungs-Ladugårdar, hvilka, i den underdåniga Skrifvelsen af den 28 April 1810, blifvit uppförde, utan att Kongl. Majtt tillika underställt Riksens Ständers pröfning huru - Ben 16 Maj. 601 vida och i hvad mån Kongl.
Majrts åtgärd i afseende på Skatte-köpet finge vinna fullbordan eller icke.
Då Riksens Ständer ej dessmindie äfven meddeldte Kongl. Maj:fc yttrande i denna del, torde sådant destomindre hafva varit tillständigt, som Riksdags-handlingarne visa, att Q:ne Stånd inskränkt sina omdömen till blott hvad frågan om berörde uteslutande angick.
Utom hvad sålunda tyckes hafva förekommit emot lämpligheten af Riksens Ständers år 1812 utfärdade Beslut i detta ämne, får jag jemväl fästa uppmärksamheten å den särskildta Omständighet, att Konungen intill 1809 års Riksdag, efter då gällande Grundlagar, agde styra och råda öfver all Kronans rätt; hvaraf, i min tanka, otvifvelaktigt följer att Kongl. Maj.t den 12 November 180i haft laglig rättighet att, utan något Riksens Ständers samtycke, förordna om Ollestads Kronolägenhet på sätt som skett; och då denna Kongl. Maj.-ts åtgärd dessutom är rättvisad af de derföre anförda grunder, icke allenast att denna Lägenhet varit skild från all Kungsgårds-natur, men deremot ägt ett lika förhållande med andra Krono-hemman, som antingen från början så varit, eller blifvit Skattevrak, eller såsom Frälse, för en eller annan orsak tillfallit Kronan, hvarpå många exempel gifvas, utan att sådana lägenheter hvarken kunnat eller fått ikläda sig Kungs, gårds natur, och Ollestad således för ingen del kunnat lyda under 1782 års Stadgande; 6o?
Den 16 Maj. utan ock att Kronan genom de för Skatteköpet erbjudne vilkor, för framtiden af Ollestad agde en förmon att vänta, som vore ojemförligt större och säkrare, än hvad eljest kunnat skäligen vinnas; oberäknad den ostridigt större förkofran som jorden i Skattemannens hand derigenom snarare, under en fri disposition, skulle vinna, till både enskild och allmän nytta, så vågar jag för fast antaga att hvarken 1809 eller 1812 årens Ständer, i afseende pa Lagligheten af Kongl. Maj;ts år l80g vidtagna åtgärd med Ollestad, än mindre på fördelen deraf för Kronan, i det förhållande denna Lägen, het då rättligen var till den samma, kun-. nät hafva verkligen högst några särskilde betänkligheter; och jag förmodar således äfven att Riksens nuvarande Högloft.
Ständer icke eller kunna blifva dertill misfiledde.
I öfrigt torde det icke böra lemnäs oanmärkt att i det fall, under den längre tid hvilken från Kongl. Maj.ts meranämnde Nådiga bref den 12 November 1808, med bifall till det å Ollestad sökta Skatteköp, förlupit, intill dess Riksens Ständer i Juni månad 18O9 kom i tillfälle att företaga ämnet om Kungsgårdarne, Ollestads Innehafvare icke fått erfara ett så långt uppehåll med SkatteBrefvets utfärdande, utan det samma dessförinnan kommit i hans hand, såsom lättl i gen kunnat och äfven bort ske, hade otvifvelaktig! hela denna ifrågavaram
Maj. de händelse icke inträffat; ty någon anledning hade då icke ens varit att för Riksens Ständers behandling uppgifva en Lägenhet, hvaröfver Skattebrefvet då mera tryggat Skattemannen om en fri och oklanderlig dispositionsrätt, emot de faststälda afgälderna till Kronan.
Bilagorne härvid, under Litt. D. E. F. visa huruledes KammarCollegium från den 5o November 1808 till den 23 Januari 1809 hvilat med expedierandet af Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Bref till Konungens Befallningshafvande i orten, samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derefter, för verkställigheten af hvad på dess åtgärd ankommit, haft en tid af lo månader, eller intill den27 Novernbersidstnämnde år.
Om derför, genom en slik tillfällighet, Ollestads Innehafvare möjligen skulle kunna äfventyra för ali tid en rättighet, som blifvit af Konunga-magten, på grund af Lagarne, faststäld, och hyarvid han således desto-heldre borde äga all laglig anledning sig trygga, sorn 77 §. i 18,09 års Regeringsform tydligen innehåller den försäkran: att de personel•, som efter dittils gällande författningar någon Kronans tillhörighet dä innehade och nyttjade, skulle fa njuta laglig rätt derå till godo, så blefve en sådan förlust onekligen en både obillighet och orättvisa, som, i min vördsamma tanka, vore under Riksens Ständers värdighet att befrämja, då det står i Dess magt att den samma, jemte öfriga dermed förenade obehagligheter, afvärja.
På dessa grunder har jag trott inig bö* ra vördsamligen föreslå: ”Att Riksens Hög*’lofl.
Ständer nu tillåta det Ollestads Kronolägenhet, med tillhörigheter, må utgå från ”antalet af de Kungs- och KungsLadugårdar, ”hvilka uti Riksens Ständers underdåniga ”Skrifvelse den 28 April l8lO och Riks”dagsBeslutet den 2
Maj samma år finnas ”uppförde, på det Kongl. Maj:t må deraf ”vara obehindrad att med berörde Kronolägenhet lagligen förfara, samt att Riksens ”Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet ”anmäla det beslut, hvartill Riksens Ständer ”sålunda, af förekomne anledningar, nu me9’ra kommit i ett närmare tillfälle att latta.”
Slutligen får jag lika vördsamt anhålla att detta Memorial måtte till StatsUtskottet remitteras, och särskildt få de Respective MedStånden communiceras.
Remitterades till StatsTTtskottet, och blef communication med de öfriga RiksStånden författaren tillåten.