Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle få sig uppdragit, att mottaga Bevillnings-Summan, och fördela den till särskilta anslag, att försälja Kronans Domainer, då sådant af Riksens Ständer befaltes, förvalta de Cassör, som af Ständerne äro till detta Contoir flyttade; vidare, att efter den vid förra Riksdagar uppgjorda liqvidationsgrund inlösa den del af sina skullder, som öfverstiga Credit-Sedlarne, och sist att successive besörja inbetalningen af det Allmännas skulder till Banquen.
Den fordran Banquen, för det sista öfvertagandet af Credit-Sedlarne, skulle få af Riksgälds-Contoiret, tillika med den Banquen förut äger, blefve alldeles analog med dess nu varande fordran af Stats-Verket: summa af dessa, eller nära 14,075,000 R:dr, blefve en Banquens fordran hos hela Nationen, i stället för hos enskilta, och hvilken fordran successive inbetaltes genom Bevillning; jag underställer härvid, om icke Banquen kunde afsäga sig all ränta derå, trogen den grundsats, att ali ränteberäkning, emellan Irenne, samma Principaler tillhörande, Cassör, såsom här Banquen, Statsverket och Riksgälds-Contoiret, är blott ett sätt att bedraga sig sjelf, genom stora numror, som figurera på papperet.
En sådan ränte-afsägning liar varit orimlig hittills, så länge liela byggnaden afBancoförfattningar var ställd på amortissement, då var det nödvändigt, att Banquen skulle vinna på alla sina lån, för att hastigare, än genom blott afbetalning, amortissera.
Men sjelfva amortissements-principen frångingo Ständerna i8i5, och skola frångå den emellanåt allt framgent, så länge Näringarnes röst kan höras öfver Capitalisternes; de skola rusa från den, om Utskottens Betänkande antages, med så mycket mer ytterlig häftighet vid nästa Riksdag, som innan dess rolerna kunna vara ombytte, i fall en del af dem, som nu önska annalkande till Silfverperiod, då redan hafva varit kloka nog, att förvandla sig sjelfva till Närings-idkare, för att vinna äfven på det vacklandet af deras Landsmäns ställning.
Öfvergifver man, så gerna snart, sorn sent, och innan ännu nöd och brytningar tvinga, sjelfvilligt hoppet om realisation genom financiella konstgrepp; fäster man sig orubbligt vid den lankan, att öka vår Export och vår production, minska vår consumtion och våra dårskaper —■ vid den sanningen, att, när detta skett, kan Landets Penninge-art icke undgå att hjelpa sig sjelf, Myntmaterien må vara Papper eller Silfver, eller hvad liebst, som i rörelsen sättas kan — då behöfver man intet tillställa någon räntevinst för Banquen på Nationens bekostnad.
Ändamålet, hvarföre man ej omedelbart afskrifver hela StatsVejrks-skulden, är då blott, alt icke minska 603 Den i5 April. Banquens hela Hypotliek-massa; man af betalar denna skuld, och förvandlar den småningom till fordringar hos enskilta, emedan man anser håde billigare, att Lånet endast tynger den som sjelf velat det, och kan afbetalas af den som vill, än att det genom Bevillning skall tynga hvar Medborgare; och tillika, för Opinionens skull och Ilypothekers säkerhet, nyttigare, att det icke består i en Statens skuld, icke kan befaras, vid någon hvälfning, att Nationen skulle afskrifva den.
Den antagna Summan af 750,000 R:dr blifver då blott ett uttryck, huru hastigt Nationen vill åstadkomma denna flyttning; med denna Summa, som egentligen bestämdes endast för 1809 års Stats-skulder, kan så väl resten af dem, som hela fordran af Riksgälds-Contoiret, till den 1 October i836 blifva betalad, och det är detta jag nu föreslår.
Alla de anslag således, som af ålder varit gjorda till successivt inlösande af Riksgälds-Sedlarne, kunna till andra behof användas eller ock Bevillningen med lika mycket minskas.
Jag vill här nämna om ett undantag, som bör göras från den allmänna principen, att hålla Rörelse-Capitalet orubbadt.
Det gäller den Sedelstock, som Spannmåls-Magazins-Directioncn uttagande af sitt Creditiv, och genom lånen för Exportahla Metaller, tillskapas.
Denna del af Sedelstocken är endast en Representant af ett Yaru-lager, som förblifvit osåldt en längre tid, än som i vanliga ställningar af Landet sker, Den i5 April. 609 sker, ogIi än hvarpå de olika rörelserna Blifvit calculerade.
Då det nu är Varu-upplagets och Rörelse-Capitalets samfälta summas icke — förminskande, hvarpå alla Financiella, likasom alla Oeconomiska, åtgärder höra syfta, så är det klart, att under det alt en del af varu-upplaget är hvilande, osåldt, och derigenom undandraget allmänna Rörelsen, hör Yaru-representativernes mängd erhålla en deremot svarande tillökning.
För Metall-lånen, äfvensom för Spannmåls-Direclions-creditiv, hör således visserligen ett maximum af hvarje Riksdags Ständer fastställas, men denna Sedelstock icke komma i beräkning, då man talar om Landets orubbligen fastställda Rörelse-Capital.
Det som här sagts om Spannmåls-Magazins-Direction, förutsätter, likväl, att den reduceras tillen anstalt, som för Jordbruket svarar emot, hvad Metalllånen äro för Bergshandteringen.
Jag vet alltför väl, att Spannmåls-Magazins-Direction för det närvarande är helt annat; jag förutsätter, att Stats-Utskottet, vid denna Riksdag, lyckas att upptänka, i fall det är möjligt, en organisation för detta Verk, som gör det nyttigt för Landet; kan detta icke ske, så hör hela inrättningen hort.
Bibehålles den vid hvad den nu är, en Corporation, som handlar, till mångas utarmande, och icke ens sin egen vinst, så hör dess Fond inräknas i det Rörelse-Capital, som ar utelöpande, men då hör den ock åläggas att äga hela Creditivet beständigt uttagit.
Det hör då kallas stående
Lån emot Ränta, ej Creditiv.
Deremot är det en annan, nu eventuell del af Ridd. och Ad.
Troi.
V B. 1 J/d. 77, 78., 610 Den i§ April.
Rörelse-Capitalet, som synes böra fastställas till orubbad.
Banco-Discontens Lånefond är nu 6,000,000 R:dr, utom den summa, hvartill Lånen på publiqua Papper uppgå.
Stats-Obligationer, Adier, eller dylikt, äro således hvar stund deras ägare behaga, ett Rörelse-Capital; de -äro likväl enligt sin natur, en räntebärande egendom, som ej borde vara lättare att mobilicera, än fastigheterne i Landet.
Mångårig egendom bör till mångårig fond hänvisas.
I stöd häraf föreslås, att låta de så kallade publique papperen få företräde till lån af första blifvande tillgång, ej obegränsad lånerättighet; men i det ställe gifva Banco-Discontens Fond en bestämd tillökning af det medeltal, hvartill lånen på publique Papper hafva gått.
Jag har i stöd af några yttranden på denna Riksdag, att Banco-Discontens fond är omkring 6j million, antagit den nu nämnde delen till \ million.
Okunnig om Banquens hemligheter hav jag grundat den calcul, som under Litt.
A. bilägges, på de, möjligen falska uppgifter, sorn nu gällande Banco-författningar tillåta Riksdagsmännen att anskaffa sig.
Antages principen, så är det ganska lätt, att, efter Banquens Böcker, göra denna calcul correct.
Hvardera af de tre tingen:
Sedelstocken^ Hypothekmassan och Silf verf onden j böra sedermera bibehållas orubbade.
Silfverfonden bör, genom en stadgad föresalts hos Nationen, till dess tid blifver„ lika noga förvaras emot hvar Riksdagsman, som vill öka den, som samma Silfverfond genom säkra lås och tjocka murar, förvarades emot Den i5 April. 6li dera, som skulle vilja minska den.
Jag sade: till dess tid blifver; då blifver tiden, när kloka oeconomiska Författningar i flere år har verkat en öfvervigt i Productionen, utöfver hvad vi årligen consumera, har flyttat oss från den ställning, hvari vi nu äro, att vara skyldiga, kanske nära 2 års export, till den att hafva fordran af ett års import.
Då blifver tiden, när våra Näringar, eller rättare frön till Näringar, hafva hunnit slå djupa rötter, när den nya Hushålls-methoden, de nya Rörelser, som i flere af våra provinser, såsom cn följd af ökadt Rörelse-Capital, infördes, fullständigt har hunnit utveckla de välgörande följder de skola medföra, så snart principerna consequent följas, och allt har hunnit stadga sig.
Då blifver tiden, när årligen vår sjelfständighet i Finance-väg ökes, då blifver det tid, att med lika mycket låta Banquen inköpa Silfver till den äskade Fondens tillväxt; då kan man med detta medel på en gång förebygga en för hastigt fallande cours, och tillika närma sina efterkommande till en Silfverperiod.
Att denna lyckliga ställning ännu icke har blifvit Sveriges, att decennier fordras, och orubbade Författningar under decennier, för att föra oss dit, det må ingen, hvarken af Regeringen eller af Ständerna, försöka att dölja för sig sjelf; det lyckas honom intet länge, och det kan hända, att ett allmänneligen utarmadt Fädernesland snart erinrar honom derom.
Sedan jag yttrat denna min tanka om alla dessa, större och mindre, Realisations-försöks Cl2 Ben i5 April. nu varande olämplighet, utber jag mig vidare» att inför Ridderskapet och Adeln få utveckla den plan, som i det föregående blifvit i korrthet angifven.
Jag har föreslagit, att gå väl Banquens Sedelstock, som dess Hypothekmassa, för framtiden skulle blifva orubbad.
Detta kan ej ske, utan samfält stadgande af två principer: i :o Alla till Banquen inflytande afbctalningar skola hvart år åter utlånas. 2:0 Alla räntor och Inkomster, sedan deraf afdragits kostnaderne för Banco-Verkets underhåll, skola ad publicos usus användas.
Hvardera af dessa vigtiga satser, förtjenar särskildt utföras.
Vid den första satsen bör ihågkomma®, att orsaken till dess antagande var intet blott nödvändigheten, för allmänna opinionens skuld, att låta ett i ziffra lika fördelaktigt tillstånd vid hvart års Bokslut ligurcra, utan ännu mer, att låta den årliga Summa, som i Banquen eller Stats-Verket årligen går ut och in, förblifva i det närmaste orubbad, på det att orsaken till myntets Credit inom Landet orubbadt må förblifva densamma, och det oaktadt ingen tillökning uppstå i den del af Rörelse-Capitalet, som för vissa tider af året undandrages de productiva Rörelserna, genom förhållanden emellan det allmänna och den enskilta.
Det följer häraf, att Hypothekssumman bör classificeras i vissa delar efter de olika proCent, som i ränta och afbetalning tillsammans erläggas; att, genom utbyte emellan dessa classer, summan af alla intrader bör hål - Den i5 April. 613 las lika, samt att alla Lån ställas så, att efter i836, då 75,000 R:dr upphöra, alt af Slaten inbetalas genom Bevillning, afbetalningsprocenten på de öfrige Lånen förökas, så alt samma intrad hibehålles.
Härvid bör först bestämmas det Lånesätt, som på en gång för Banquen och Nationen anses vara förmånligast, och dit således ändamålet bör vara att reducera de nuvarande Lånen.
Jag tror mig i detta afseende tryggt kunna påstå, att
Discont-Rörelsen till den utsträckning den nu har, ehuru jag föreslagit alt lill en början deri icke göra någon särdeles ändring, likväl på det hela icke är nyttig för Landet.
Jag hyser i detta afseende nära lika tanka med den Herr Professor Agardh yttrat sig äga i sitt anförande till Utskottets protocoll, att den del af Lånetillgångar, som för de Handlande behöfdes, borde vara ställd utan omsättningsrättighet, och på 6 eller 9 månader, men hela den öfriga Fonden utlånas på Inteckning, och afbetalningen blifva betydligen minskad.
Men äfven denna förändring hör ske med varsamhet.
Vi hafva nu vant oss vid Discontviikor, och kunna ej upphöra tvärt med denna vana.
Å. en annan sida lärer det vara tämligen afgjordt, hvad äfven i Utskottens Betänkande ådagalägges, att en origlig lånc-principe för Fastighets-Lånen 1815 antogs.
Genom betydligen lägre
Ränta än den i Landet lagliga, blir Låne-rättigheten sjelf ett föremål för speculation, icke en utväg till afhjelpande af ett be - 614 Den *5 April. hof.
En hel annan sak är, dä Länen gifvas för att verkeligen vara en förmän, en uppmuntring, såsom Odlings-Lånen och Manufactur-Discontens; på dessa hör betalas en efter omständigheterna nedsatt Ränta.
För OdlingsLånen har denna hittills varit 2 procent, som hör bibehållas; men afbetalningen har varit som synes vara för stor , ty huru mångå äro ej de gagneliga Odlingar, som först om 4 eller 5 år hörja ge revenue, och ej förrän mångfalldiga år senare hinna inbetala hela den nedlagda kostnaden.
Jag föreslår derföre, att afbetalningen för Odlings-Lånen minskas till TV, eller 10 proCent om året.
På de skäl, som af Herr Lagman Mannerstam till Utskottens Protocoll blifvit närmare detaljerade, har jag låtit i Odlingslån årligen utgå 3oo,ooo R:dr, men för de lån, som icke gifvas såsom en uppmuntran, som gifvas blott för att hålla allmänna Låne-crediten vid magt, blott för alt ej minska Banquens Hypotheque-massa, för dessa
Lån är efter min tanka rätta medelvägen, att stadga 5 proCents ränta.
Till afbetalning föreslår jag ända till i836 års slut 3 proCent, men derefter 6; orsaken till det sednare villkoret är ofvanföre nämnt.
Hvad som af 1815 års
Ständer blifvit lofvadt, måste orubbadt lemnäs efter den af dem antagna principe, och de nya lånevillkoren först iagItagas vid de lån, som dessutom utgifves.
Manufactur-Disconten behöfver, såsom Den i5 Jpril. 615 Utskotten ganska riktigt anmärkt, en tillökning, hvadan, under de 5 åren till nästa Riksdag, jag låtit 120,000 R:dr årligen afgå till denna Fonds förstärkande.
Genom alla dessa åtgärder erhåller Banquen en årligen förökad intrad, olika efter hvardera villkoren för hvar Låne-method.
För att bibehålla summan af Banquens intrader orubbad, är det således nödigt, att i molin häraf minska Discont-Fondernes Låne-rörelse, soni genom den höga afbetalnings-procenten draga betydliga summor in uti productiv liqvidations-rörelse; genom denna minskning, och dessutom genom Stats-Verks-inbetalningen erhålles tillgång till de ökade Lånen.
Detta är uppränningen till den plan till Discont-fondernes successiva minskning, samt bildandet af Banco-lån på 5 proCents ränta och 3 proCents afbetalning, med ständigt bibehållande af så väl Rörelse-Capitalet, som Hypothek-massan, och Banquens årliga intradsumma, orubbade, som jag i Bilagan Litt.
A. till detta anförande, dels raisonneradt, dels genom calcul utfört.
Då sjelfva dessa raisonnementer icke kunna fattas, utan ett beständigt hänvisande till ziffror, förbigår jag, att uppläsa något häraf, och vill blott framlägga resultaterne af systemet med hvardera af de två perioderne.
Den 3i December 1820, då fordna 616 Den i5 April.
Ständers beslut upphöra att vara i vägen för våra: Stats-Verkets och Riksgälds Contoirets skuld . . .
R:dr 11,825,000 Banco-Discontens Fond ....
5,64o,ooo Fastighets-Låne-fonden vid i8i5 års villkor 6,210,000 Odlings-lånefonden 900,000 Manufactur-Discontens lån . . . 740,000 Summa 25,3i5,ooo Den 3i Dec. 1828, då det år slutas, dit efter fleras åsigt, denna Riksdags Ständer längst behöfva tänka: Stats-Verkets och Riksgälds Contoirets skuld ....
R:dr 9,575,000 Banco-Discontens fond .... 4',4°>00,> Fastighetslån på i8i5 års villkor . 5,820,000 Dito på 1818 .... 3,210,000 Odlings-lånefonden 1,470,000 Manufactur-Discontens lån . . 1,100,000 Summa 25,315,000 Den, i mitt anförande den 17 Martii föreslagne, nya Lånefonden i södra och västra Provincerne, hvars hela storlek den 1 Jan. 1823 skulle vara 5,3i0,000, är häri icke inräknad; egentligast borde denna Låne-inrättning ställas på samma villkor, som de förut i samma orter varande Disconterna, men då, mig vetterligt, ingen Författning bestämdt utsatt afbetalnings-proCenten i dessa, föreslår jag ' Den i5 April. 617 antagandet af en tiondedel hvart halft år, såsom omsättnings-procent.
Beräknandet af räntan på förhand synes mig böra utgå, äfvensom Bevillnings-procent i alla Disconter bör få afdragas, på det att de deri må gifva Capitalisterne lika godt exempel, som de gifvit dem i afseende på öfverräntan.
Denne senare titel kunde nedsättas till 8 proCent.
Genom fördelning af Låne-inrättniugen till Götheborg och Malmö, borde hvar orts fmanciella ställning bibehållas, så mycket möjligt är, orubbad, äfvensom man noga bör tillse, det Odlings-länens erhållande ej genom reglementariska stadganden onödigtvis försvåras.
Då detta allt besinnas, torde blifva uppdagadt, att de productiva Näringarne ej blifvit så styfmoderligen behandlade, som jag vågar säga, att det i Utskottens förslag har skedt; ty alla de omtalade 5 proCents-lånen skulle, så långt möjligt vore, bibehållas till de productiva Näringarnes tjenst.
Att i dag uppehålla Ridderskapet och Adeln med några vidare detailler härom, vore utan ändamål.
En Lånefond kan styras åt vissa gifna håll, så snart den begärta räntan ej understiger den i Landet vanliga med mer än högst en proCent.
Vill man göra de ofvannämnde principerna säkra om sin verkställbarhet på ziffran, böra alla Räntor och af betalningar beräknas, icke såsom hittills, efter första Capitalet, utan efter det för hvart år innestående, på det att 613 Den i5 Jpril. den summa, som till hvarje dass är anslagen, alltid må gifva samma inträd.
Man torde härvid tillika höra stadga ett minimum af lånesumma, hvarå inga afhetalningar vidare få ske, äfven som att, på samma sätt som i BancoDisconten, afhetalningar skola göras i jemna tiotal Riksdaler, och dylikt.
Likaledes hör för hvar Transportsedel, som hädanefter utgifves, en pnescriptionstid af tio år stadgas, inom hvilken sedlarne skola i Banquen till utbyte inlemnas, på det att åtminstone våra efterkommande må kunna beräkna Rörelse-capitalets belopp, utan att som vi bedragas af de för många år sedan förstörda sedlar, som i Banqueus Böcker evärdeligen qvarstå.
En mängd
Millioner figurera i Bilagan.
Slote sig ingen på dessa ziffror.
Får Sverige öfvervigt i handel, så kan dess Mynt icke falla i värde, och, så länge alla utskylder, alla Statsutgifter alla intrader till Banquen, utgå i Bancosedlar, så länge kan Bancosedeln aldrig upphöra att vara Sveriges Mynt.
Då en flerårig lycklig ställning, fleråriga kloka författningar, skänkt Landet en fordran hos utlänningen, en fordran sorn våra förfäder nästan alltid ägt, och som Naturen ämnat Svenskarne att äga — då skall det så stort ljudande, och så mycket fruktade Låne-systemct sjelf innefatta sitt eget correetiv, utmärka den stund, då Sedelstocken tål indragning — då sjelfva Lånebehofvet småningom försvun - Den i5 April. 619 nit.
Just derföre är det så högst angelägit, att genom en ränta nära lika med den i Landet lagliga högsta, hindra Banco-lånen från att l>li ett föremål för Speculationer.
Då handelsöfvervigt inbringat en betydlig förökning af varu-upplaget, skall Coursen af sig sjelf falla, utan alla konstiga operationer; då endast skall dess fall uttrycka allmänt välstånd.
När fordringarne hos Utlänningen börjat inkomma här i Landet, likasom nu vårt mynt utomlands är gängse, skall låne-tillfället i Banquen till en del ligga obegagnadt, och Sedel-stocken derigenom minska sig sjelf, eller ock skall den begagnas till en ständigt stigande rörelse.
Till denna ställnings vinnande är bibehållandet af det närvarande Rörelse-Capitalet visserligen icke ett medel, men dock ett oundgängligt villkor; när man börjar med att döda alla Näringar genom borttagandet af deras lifs-princip; kunna icke ens de förträffligaste
Författningar upphjelpa productionen och maktlöshet ensam skall afhjelpa consumtionen.
Förebygger man orsakerne till Näringarnes aftynande, hvaraf nu den ena är penningebrist, så har man sedan tid, att låta ConsumtionsFörfattningar verka.
Svenska folket kan i sådant fall hjelpas, om det afsäger sig flärd och öfverflöds-varor, och återgår till gammal tarflighet; — att derförutan ingen hjelp finnes det är intet Systemets fel, det är naturens moderliga omsorg om Svenskarne, alt hon af ålder satte dera i tvång, att förtjena välmagt, eller förlora den.
Jag fortgår till elen andra satsen, lika vigtig som elen nu utförda, den nemligen:
Att de lill Banquen inflytande räntor skola ad publicos usus användas , åter i rörelsen utgå ehuru icke genom utlåning.
Blifva de icke på något sätt af Banquen åter utgifne, så minskas derigenom Landets rörelse; utlånas de, så kan man med ingen utlånings-method förebygga, att ej Banquens intrader slutligen bli så ofantliga, att liela Landets Rörelse-Capital sysselsattes med i sig sjelf oproduetiva liqvider.
Det är derföre jag i Bilagan B. alltid sökt flytta Banquens Hypotheker ur den ena classen lill den andra, så att samma årliga intradsumma bibeliålles, och vid detta tillfälle beräknat både räntan och afbetalningen på de gamla Lånen, men tillika noga iakttagit alt de lånefonder, som blifvit ökade, icke ökats med mer, än livad tillsammans Stats-Verks-lånen och Discont-fonderne minskats, o. s. v. Denna principe är enkel och lätt att följa, men så oundgängligen nödvändig, att jag bär ännu en gång ansett mig böra omnämna den.
Sådana sätt, att till allmän nytta använda Banquens räntor, äro: arbeten för allmän räkning och premier för export, samt nyttiga industri-grenar.
Angående dessa åtgärder, och livad som i det afseendet är nyttigast, lärer blifva framdeles på denna, och skall blifva på alla Riksdagar mycket debatteradt.
Jag förbigår dem alla här; så mycket är afgjordt, att ingen ling lämpligare fördelar de penningar, som man vill utsläppa, än arbeten för !
Den i5 April. 621 allmän räkning.
Hvilka sådana arbeten, som anses nyttiga, är sedan en annan fråga; allt bör dock i detta afseende vara beräknadt på upplifvandet af Näringarne och möjligheten af rörelse i Landet.
Så använda Capitaler göra mer gagn för det hela, än de som nedläggas i företag till någon enskild Närings eller odlings åstadkommande.
Ty finnes i Landet möjlighet, att med förmon göra anläggningar, blifver Landet befriadt från penningebrist inom gränsorne, och från handels-undervigt utom gränsorne, som ständigt ökar den förra; då skola också nya näringar och nya odlingar af sig sjelfva uppstå, emedan de icke kunna uteblifva; och den anläggning, som icke kan uteblifva, blir säkrast gjord på sitt rätta ställe.
— Hvad premie-systemet angår, så visar Englands, och nästan alla Länders historia, tydligen dess företräde framför det låne-systeme, som här i Landet uppkommit, som härstädes bör bibehållas såsom en nödfallshjelp, men som ock sorgfälligt bör reduceras dit, derigenom att de publiqua
Lånen sorgfälligt hindras, att vara föremål för speculationsandan.
De Räntor, som enligt denna grundsats, till allmänna arbeten och premier för Näringarne, skulle användas, uppgå enligt Utskottens uppgift för det närvarande till 4^o å 5oo,ooo R:dr, sedan kostnaderne af alla slag till Banco-inrättningens eget underhåll blifvit afdragne.
Jag kan väl icke af detta Betänkande tydligen se, om de räntor af Filial - 622 Den i5 4pr il.
Disconternns creditiver, som i Betänkandet af den 3 Martil om Discont-Regleringen icke blifvit beräknade, bär äfven blifvit afdragne; men i alla fall uppgår det som af Banquens intrader på nämnde sätt bör användas, för det närvarande till omkring 4oo,ooo R:dr årligen.
I det förslog till Filial-Disconternes reglering, jag den 17 Martii ingaf, är räntan af deras nu varande Creditiver inberäknad i utredningsplanen, och lemnar således ej någon ny tillgång.
Men framdeles skall för livart år, genom de årligen flere räntebärande Ilypothekerhe, Ränte-inkomsterne ökas, ehuru, genom utbyten emellan hypolheks classen, summan af räntor och afbetalningar bi belialles lika.
Redan vid 1823 års slut skall ränte-inkomsten vara så betydlig, alt en stor del af årliga Statsbehofven deraf kan fyllas, och derigenom en ansenlig minskning af be vi 1 In i ligell ske.
Ty det bör anmärkas, att då jag i det föregående sagt, att alla Banquens intrader, tillsammans med Krono-utskylderne, bilda den utväg, hvartill man kan vara säker, att Banco»sedlarne alltid kunna användas, och som till bibehållande af deras credit, alltid bör lemnäs oförändrad, gäller denna grundsats icke så på ziffran 0111 utskylderne, som om Banco-inlraderne, emedan de senare äga i opinionen omedelbarare sammanhang med Banquen.
Bevillningen kan derföre af Banquens egen tillgång minskas, då denna blifver så stor, att den till känbar minskning förslår; i alla fall bör man ändå aldrig lill detta ändamål anslå all Banquens ränte-inkomst, alldrig
Den i5 April. 623 frångå den fördelen, som Sverige framför* de fleste andra Länder komme att äga, att hafva en serskild fond för årliga arbeten till allmän Hjetta, och för premier åt Näringarnes drifti— giiste idkare.
Men att en annan minskning af Bevillningen omedelbart sker, torde höra anmärkas, nemligen af den summa, som enligt fordna Ständers beslut, lill amorlissement af RiksgäldsContoirets Credit-sedlar, varit anslagen.