Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. alltid pröfvat och antagit och det tyckes också vara mycket mer öfverensstämmande med sakens natur.
Det faller sig något svårt för Ständernas Fullmäktige att utan omedelbar kommunikation med de K.
Embetsverken pröfva och afgöra ekonomiska frågor, pröfva huruvida en besigtning öfver ett arbete af sådan beskaffenhet som detta anses vara giltig d. v. s., är sådan, att arbetet bör anses fullbordadt eller icke.
Sådana fall hafva upkommit, vid hvilka Fullmäktige slädnät i villrådighet, och de hafva då alltid fått taga sin tillflykt till Väg- och Valteubyggnads-styrelsen med förfrågan huruvida denna styrelse anser arbetet färdigt eller icke, och äfven sedan har, lill följd deraf att frågan icke varit destinkt skild, tvetydighet upkommit huruvida roan skulle såra bokstafven i reglementet eller dess andemening.
Jag fäster upmärsamhel derpå, icke så mycket för denna serskildta frågas afgörande, som icke mer derföre, att jag skulle utbedja mig att de Hrr ledamöter af StalsUtsk. som här äro närvar, behagade taga saken i närmare öfvervägande, när reglementet för Riksg:s-kont. kommer att diskuteras.
Måhända den utvägen blir bättre att då få den förbättring jag åsyftat åbane, än som nu genom en återremiss af denna punkt kunde ske, hvarför jag icke vill påyrka återremiss.
200 Den 26 Juni f. nr.
Jag skulle likväl kunna föreslå, att alla de punkter, som följa Fiär efteråt, må sättas i konformitet med hvarandra, så att i och för det ena anslaget samma kontroller må följas som för det andra.
Lagerhjelm:
Dä den siste talaren icke yrkat återremiss, så har jag icke mycket alt säga, men vill hlolt göra en distinktion.
Då Fullmäktige i iliksg:s-kont. få den förbindelse, som här är i fråga, hvilken är mycket enkel, ly den behöfver hlolt innehålla att staden förhinder sig att försätta den inre hamnen till ett djup af 13 fot i fullfärdig! skick, och dä denna förbindelse är riktigt pröfvad och säkerhet lem nåd för dess fullgörande, så äro ju Fullmäktige i tillfälle alt utlemna dessa medel.
Men den frågan huru dessa medel användts, äfvensom om förbindelsen är fullgjord, den frågan kan jag icke inse att K.
M. kan afgöra utan alt skicka personer till stället, som höra embelsverken till, samt äfven höra Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen.
Detta synes mig icke hindra R. o. Ad. från att afgöra den punkt, som StatsUtsk. tillstyrkt, helst som den siste värde talaren fästat upmärksamheten på, alt en närmare bestämmelse derom alltid är möjlig att i reglementet för Riksg:s-kont. få införd.
Deremot skulle jag tillstyrka 11. o. Ad. alt icke uppehålla med afgörandet af ärenderna, ty nog vinna riksdags-förhandlingarne genom att man afgör det man vill bifalla i sak, dä inga egentliga formfel förefiunas, som förhindra ett sådant bifall.
Palmstjerna, Carl Ollo: R. o.
Ad. behagade finna att redaktions-förändringar i plena såväl inom Stånden som inom Utsk:n äro kinkiga att tillvägabringa dä besluten lillvägabringas genom voteringar och dessa oftast utfalla så olika.
Sålunda har inträffat, hvad som äfven detta utlåt, utvisar, att ordalagen i besluten i afseende pä åtskilliga frågor icke äro i sådan öfverensstämmelse med hvarandra att de äro fullt lika.
StatsUtsk. har likväl varit vid denna riksdag af samma tanka som vid de föreg:de, nemi. att serskilt utlät, skall algifvas i afseende på hvad som bör iakttagas vid sådana frågor, såsom t. ex. denna, ang:de pröfningen af de förbindelser hvilka af städer och korporationer skola utgifvas såsom säkerhet för fullgörandet af arbetet och de vilkor, som äro föreskrifne för anslagets eller länets utbekommande.
Dä ett sådant utlåt, kommer till pröfning inom Ståndet, torde det rättaste ögonblicket vara inne att taga i öfvervägande om de förslag, som i desamma innehållas, äro riktiga eller icke.
Jag anhåller all R. o. Ad. icke måtte fästa sig vid de anmärkmr, som i afseende pä redaktionen i en eller annan punkt kunna göras, så snart de icke äro af den beskaffenhet, att de på något sätt äro olämpliga eller motverkande den afsigt Adeln med anslaget kan hafva.
De erinringar, som af Hrr Printzensköld och Bråkenhjelm äro gjorda i afseende på delta förslaget, anser jag kunna upskjntas till dess R. o.
Ad. komma att pröfva det serskilda utlåt, som StatsUtsk. kommer att aflåta öfver villkor i allmänhet för utbekommande af lån och anslag.
Med afseende, derå att Exped.Utsk. saknar rättighet att förändra någon enda ordställning, som af Ständerna beslutas i sak, och att således en otydlighet i den underd. skrifvelse Den 26 Juni f. m. 201 som skulle komma att afgå i förevar, fall, otvifvelaktigt måste ega rum, har jag tagit mig friheten, att framställa den anmärkn. som mitt första yttrande innehöll.
Men om, på sätt Frih.
Palmstjerna erinrat, StatsUtsk. kommer att afgifva ett utlåt., hvilket i sin helhet uptager alla dessa vilkor och förbindelser, samt jemväl bestämdt innefattar upgift på de auktoriteter, som skola pröfva säkerhets-handlingarna med hvad dertill hörer, och delta utlåt, jemväl innehåller tillstyrkan, att Ständerna hos K.
M. anmäla dessa deras beslut, hvarigenom K.
M. erhåller bestämd underrättelse om huruvida Ständerna updragit åt Honom eller åt Fullmäktige i Riksg:s-kont. att pröfva handlingarna, så år jag långt ifrån att vilja fullfölja min anmärkn., emedan den tvekan, som möjligen hos Fullmäktige skulle kunna upstå genom sakens förblifvande i dess närvar, skick, då kommer att försvinna.
2:dra punkten, ang:de anslag till istånd sättande af öfverbtjggnaden a ena hamnarmen vid Cimbritshamn.
Bifölls. 3:dje punkten, ang:de anslag till förbättring af hamnen i Landskrona.
Achates: Jag anhåller alt den reservation, som af
Hr Winge blifvit afgifven vid denna punkt och som är detta betänk, bifogad, måtte blifva upläst.
Sedan denna upläsning försiggått yttrade Hr Dalman:
De uplysningar, som Hr Winge meddelat, äro af sådan beskaffenhet alt de borde föranleda till återremiss af denna punkt.
Frän säkert håll har blifvit mig berälladt, alt då denna fråga' förevar inom StatsUtsk., hade Utsk:s ledamöter ännu icke hunnit taga säker kännedom om densamma.
M. tagit initiativet i denna sak, synes det mig vara skäl att bevilja anslaget för denna hamn, som är känd för att vara en af de förnämsta här i landet, så väl som anslag beviljats till åtskilliga andra hamnbyggnader, och jag förmodar alt den obetydliga summa, som här är begärd, matte Slaten medgifva kunna beviljas.
Jag anhåller vördsamt att denna 3:dje punkten måtte återremitteras.
Den jemförelse, som Hr Winge gjort emellan Wisby och Landskrona tjenar till ingenting annat än att visa att rörelsen i Landskrona är större än i Wisby.
Rörelsen i Wisby kan icke vara serdeles betydlig, med en hamn som icke kan begagnas, och derföre är förslag upgjordt till hamnens fullbordande, och likartadt anslag, som det Ständerna förut beviljat, hegardt, på det att hamnen mätte komma i ordning och blifva tillgänglig för fartyg som i behofvets stund behöfva inlöpa.
Men hvad Landskrona beträffar, så är der ett annat förhållande.
Dess hamn är djup och söker, stora linieskepp kunna der ingå och således är det ett helt 2U2 Den 26 Juni f. ni. olika ändamål med hamnarbetet der än i Wisby.
Vid Landskrona är det egentligen blott fråga örn muddring och då rörelsen är så betydlig att tre å fyra hundra fartyg der in- och utgå, samt lullupbörden är några och 90,000 r:dr, så tyckes det att om den tolag som der finnes, rätt användes, så borde den vara tillräcklig för att vidmakthålla den muddring, som der behöfves. Vid Landskrona är egentligen frågan, enl. de uplysningar som Utsk. fått, icke att upbygga hamnen utan endast att upmuddra hvad man anser vara tjenligt, och det har Utsk. ansett kunna ske på det säll som nyss är nämndt.
Vid det som i reservationen är sagclt, nemi. att staden af egna medel tillskjulit 56,000 r:dr, vågar jag göra den erinran: äro tolagsmedlen egna medel eller icke?
Aro de egna medel, så medgifver jag att staden af egna medel användt 56,000 r:dr på denna hamns förbättrande, men om tolagsmedlen i någon män äro af det allmänna anslagna, så kan man väl icke säga att staden af egna medel tillskjutit omförmälde summa.
Vid pröfningen af hvarje begärdtanslag, som åsyftar att underlätta kommunikationerna till riket eller inom detsamma vare sig lill lands eller sjös, bör förtroende sättas till omdömet af de embetsmyndigheter, till hvilkas handläggning dylika frågor höra, och hvilka äro i tillfälle att om dem med sakkännedom sig yttra, och då Väg- och Vattenbygguads-styrelsen är den myndighet, som varit pliktig både alt undersöka förhållandet med Landskrona hamn och att yttra sig om behofvet för dess fullbordande, äfvensom då denna myndighet, som eger fullständig sakkännedom, upfört ifrågavar. hamnarbete i första klassen, hvaraf jag drager den slutsatsen, att Väg- och Valtenbyggnads-styrelsen ansett ifrågavar. arbete vara af den vigt, att det bör skyndsamt verkställas, sä hemtar jag derutaf ett för mig gilltigt skäl att anse SlatsUtsk:s afstyrkande af K.
M:s förslag icke vara motiveradt på sådana grunder, som af mig kunna godkännas, emedan, det må förlåtas mig, om jag tilltror Väg- och Vattenbyggnads-slyrelsen att förstå den saken bättre än StatsUtsk:s ledamöter.
Jag anser således StatsUtsk., just med anledn. af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsens yttrande i ämnet, hafva bordt tillstyrk* del anslag K. M. till förevar, anläggning äskat.
Visserligen är det sannt, att de tolagsmedel, som Staden upburit, äfven i någon mån kunna anses vara af allmän beskaffenhet, eftersom de utgå på samma sätt och efter samma grunder som Staten upbär sina tullmedel, men man mäste härvid ihågkomma, att staden hehöfver dessa medel för att kunna upfylla sin bestämmelse såsom sjöstad, och då medlen äro anslagna till staden så kan man i sjelfva verket anse dem vara stadens tillhörighet.
Jag tillstyrker återremiss af denna punkt under anhållan att det af K.
M. äskade anslag måtte beviljas.
Till hvad Hr Printzensköld yttrat, får jag lägga, att jag haft tillfälle genomläsa det utlåt, som Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen afgifvit i denna fråga, och att i detsamma anslaget till denna hamn-anläggning på det amplaste tillstyrkes.
Jag får dessutom fästa upmärksamhcten på en annan omständighet, den Den 26 Juni f. m. 203 nemi., att det muddrings-arbete, som skulle vid hamnen förrättas, skulle bereda sysselsättning för tångarne i Landskrona fästning och all detta är ett hufvudsakligt ändamål, som för staden är af stor vigt.
Jag förnyar min anhållan om återremiss af denna punkt.
StatsUtsk. har icke haft i sin förmåga att bevilja alla de anslag, som begärts.
Väg- och Vattenbyggnads-styrelseu har icke anslagen i sin hand och det har varit omöjligt för denna styrelse att känna huru stor summa som skulle blifva tillgänglig för Ständerna.
Deraf följer att StatsUtsk. måst medla mellan de moliver som talat för det ena eller andra anslaget.
Jag skall jemföra de begge hamn-arbeten af hvilka StatsUlsk. tillstyrkt anslag för det ena men afstyrkt det för del andra.
Palmstjerna har redan utvecklat de skäl, som tala för ett sådant SlatsUtsk:s åtgörande, och jag skulle blon kunna tillägga det, alt Wisby hamn är af kännare ansedd vara af stor vigt för den yttre seglationen.
Men efterser man bur SlatsUtsk. skall förhålla sig när frågor om anslag till vägar och hamnar m. m. förekomma, så är det ju klart, att dä StatsUlsk. bar en gifven summa att anslå och den icke räcker till för alla dessa ändamål, så har StatsUtsk. ulan alt underkänna någon myndighels ull. och viglen af öfriga tillstyrkta anslag, icke kunnat tillfredsställa alla behof, ly det ena har mäst sättas framför det andra, och när man då har starkare skäl för att tillstyrka anslag för det ena än det andra, så måste ju delta sednare slå efter för det förra, när medel dertill icke finnas.
Ståndet taga i betraktande att del icke blott är till hamnar som anslag erfordras, utan äfven lill mångfalldiga andra föremål, hvilket bäst skönjes då man tager en öfverblick öfver det hela af denna titel: hvarföre jag för min del vågar tillstyrka bifall till StatsUtsk:s förslag, såsom en nödvändighet under nuvar. tillgångar alt bifalla.
Man har sagt, alt Väg- och Vattenbyggnads-siyrelsen bör förstå denna sak bättre än StalsUtsk:s ledamöter.
Ja, i techniskt hänseende, d. v. s. alt Väg- och Vattenbyggnadsstyrelsen bör bättre förstå hur en hamn bör byggas: hvad som i ena eller andra afseendet vid sådant arbete bör göras; men jag vågar bestrida alt Väg- och Vallenbyggnads-styrelsen bättre förstår huruvida anslag bör beviljas till Landskrona hamn företrädesvis, ty denna styrelse vet icke hvilka tillgångar sora finnas att tillgå.
Väg- och Vattenbyggnads-slyrelsen afväger icke behofven af Landskrona hamns förbättrande jemförelsevis med förbättringar af vägar och kanaler m. m., utan afser hamnbyggnaden i och för sig sjelf ensamt.
Styrelsen vet icke heller hvilka tillgångar en stad kan ega för förbättrandet af en hamn, ulan bedömer endast den frågan i afseende på det gagn, som hamnen i allmänhet kan medföra och behofvet deraf i allmänhet.
Landskrona stad har af Ständerna icke varit utan anslag för förbättrandet af inloppet, då den erhållit 16,666f r:dr såsom anslag och 8,333j r:dr såsom lån.
Jag kan icke finna skäl för Ständerna att vid hvarje riksdag bevilja något till förbättring af inloppet vid Landskrona hamn.
204 Den 26 Juni f. m.
Sedan 2:ne ledamöter begärt återremiss af förevar, punkt och i händelse R. o. Ad. skulle bifalla densamma, anhåller jag få yttra några ord i afseende på den jemförelse som i den uplästa reservationen blifvit gjord emellan Landskrona och Wisby hamn.
Enl. mitt förmenande är Landskrona hamn egentligen till förmån för staden och trakten deromkring dels för afsättandet af dess produkter och dels för hemlandet af dess förnödenheter dit.
Landskrona hamn har dock aldrig betraktats såsom en nödhamn i sundet, emedan det finnes liera hamnar der, som kunna uptaga sjö-skadade fartyg.
Annat är förhållandet med Wisby hamn.
Den är nödvändig icke ensamt för staden utan är alt anse såsom en nödhamn i Östersjön vester om Gottland, der under starka stormar nödställda fartyg kunna få tillfälle att inlöpa, och då det icke finnes någon annan hamn än Wisby, som dertill är tjenlig, så anser jag densamma vara af största vigt för seglationen i Östersjön vester om Gottland, och derför ej böra komma i någon slags jemförelse med Landskrona hamn.
Jag anser således den jemförelse mellan dessa båda hamnar, som reservanten gjort, vara helt och hållet olämplig; och anhåller derför att i fall 11. o. Ad. behagar återremittera denna punkt, detta mitt yttrande må få återremissen åtfölja.
Jag erkänner att då jag läste den reservation, som i afseende på denna punkt afgifvits af en ledamot af BorgareSt. blef jag verkligen förvånad.
Jag har varit van vid alla föreg:de riksdagar ätt se honom såsom reservant både i likt och olikt vid alla beviljade anslag, men aldrig har jag funnit honom såsom reservant vid något afslaget anslag.
Jag bekänner att först upstod hos mig den misstankan, att han kanske var Fullmäktig för Landskrona, men det är han icke.
Denna gång, troligen den första, är jag af alldeles samma tanka, som Hr Winge.
Jag anser för min del att då tillgångar finnas, utan svårighet, alla de ifrågavar. anslagen som af StatsUtsk. blifvit tillstyrkta, och några stycken till om det gäller, böra beviljas, och jag anser att det i fremsta rummet vigtigaste anslaget verkligen är det till Landskrona hamn.
Jag instämmer med Hr af Dalström deruti alt det är ingen jemförelse mellan Wisby och Landskrona.
Wisby förhåller sig till Landskrona ungefär, som ett gammalt ordspråk säger, såsom någonting som förhåller sig till pankakor, derför vill jag intet orda något om Wisby.
Men Landskrona är den enda naturliga och förträffligaste hamn som Sverige i sundet eger, och att då undandraga sig obetydliga kostnader för att göra den fullständig och prydlig, är efter mitt lycke en den allra uslaste Statshushållning, på samma gång som man gör stora anslag för att låta uphjelpa hamnar, som i alla fall blifva otillräckliga i alla tider.
Jag anhåller om återremiss af denna punkt på det att StatsUtsk. när frågan ånyo förekommer, måtte tillstyrka detta lilla anslag.
Jag vill helt oeh hållet förbigå det yttrande rörande pankakorna genom hvilket nu nyligen Ståndets estetiska känsla blifvit upväckt, och vill blott hålla mig till sjelfva saken.
Den 26 Juni f. m. 205 Det förefaller hvar och en tydtigt, att bland alla begärda anslag, under den s. k. extra Statsregleringen, äro otvifvelakligl de som angå landets upodling och vatten-aftappning de som både af Regeringen, Ständerna och Folket måste anses såsom de allra vigtigaste.
Disk. har mottagit förslager, upgående till icke mindre än 300,000 r:dr för sådant ändamål, och jag har mig serskildt bekant, att i Väg- och Valtenbygguads-styrelsen ligga färdiga handlingar, intagande förslager (ill arbeten för denna summa och kanske ännu mera.
Skulle hufvudbeloppet af hvad StatsUtsk. har i detta betänk, tillstyrkt blifva öfverskrida, sä får jag för min ringa del förklara att jag icke biträder detta öfverskridande i några andia punkter än de som angå odlingar och vatten-aftappningar, hvilka jag anser böra slå i fremsta rummet.
Jag bifaller
Utskis betänk, och anhåller vördsamt om Hr Frih. o. Landtnäs propos. derå.
I anledn. af ett yttrande, som här fällts att Wisby hamn icke är af samma intresse som Landskronas, får jag äran meddela den uplysning som kommit StatslJlsk. tillhanda, alt nemi.
Wisby hamn är af största vigt för seglationen på det farvatten som ligger norr om dess läge, äfvensom att denna hamn är af vigt för seglationen i allmänhet.
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle ifrägavar. punkt af Utsk:s utlåt, ropades ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Såvida denna punkt, såsom jag tager för afgjordt, innehåller afslag å anslag för hamn-anläggningen vid Landskrona, så anhåller jag om votering, för alt vinna ätcrremiss.
Uplästes till justering och godkändes följ:de voter:s-propos.
Den, som bifaller 3:dje punkten af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 163, hvaruti bifall till det af K.
M. till förbättring af hamnen vid Landskrona äskade anslag blifvit afstyrkt, voterar i»; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot nämnde punkt gjorda anmärkmr föranleda lill densammas återremitterande.
Nej — 17. H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. 4:de pundkten, ang:de anslag till hamn-anläggning vid Engelholm samt u-prensning af Rönne 8.
Ehuru min reservation vid denna punkt icke åtföljer Ulsk:s utlåt., har jag inom Utsk. varit af annan mening.
Jag har nemi. ansett undersökningen i och för denna hamn-anlägg - 206 Den 26 Juni f. m. liing vid Engelholm icke vara så tillfredsställande att något anslag dertill nu borde ega runi.
Det är nemi. alt befara, att en hamn vid Engelholm, som kunde tjena till handelns befrämjande, icke skulle ega bestånd i anseende till läget och beskaffenheten vid Rönne ås utlopp.
För mindre fartyg och båtar kan den blifva tillfyllestgörande; men hufvudsakliga ändamålet anser jag den icke kunna upfylla.
De undersökningar som halva egt rum och den underrättelse man har om detta ställe, ådagalägga att hamnen ständigt skulle upgrundas genom den sand och mudder, som de nordvestliga stormaine diiföra, såvida man icke ville göra högst betydliga, nuvar. plan öfversligande, omkostnader.
Några betydliga omkostnader anser jag icke för den orten vara skäl att använda, enär verkan deraf skulle inskränkas till närmast kringliggande trakt, som ensam kan hafva sin transport genom Engelholm.
Öfriga delen af Skäne har närmare till Helsingborg, Landskrona och Malmö.
Det är blott det nordvestliga hörnet af denna provins, som kunde hafva gagn häraf, egentligen för att skeppa bafra på England.
Ehuru orten nu gjort ett ganska betydligt sammanskott för denna hamn-anläggning, så är jag öfvertygad att det är mindre skäl att gifva Statsanslag för ifrågavar. ändamål än för många andra, enär icke någon slön e och allmännare fördel af denna hamnanläggning kan upkomma.
Emedlertid vill jag icke yrka afslag, som i alla fall icke grundlagsenlig! nu kan ega rum, ulan anhåller om ålerremiss af denna punkt, på det alt Etsk. måtte laga saken i närmare öfvervägande och emedan jag anser närmare uplysningar behöfvas.
Dä jag inom StatsUtsk. biträdt beviljandet af detta anslag, anhåller jag få tillkännagifva de skäl som dertill föranledde mig.
Jag vill visserligen icke bestrida alt, i likhet med hvad Frih.
Palmstjerna nyss yttrat, fråga kan upstä huruvida en fullt ändamålsenlig hambyggnad kan vid Engelholm lillvägabringas, egentligen af den orsak, all Sehelderviken, denna stora bugt af Kattegal, i hvilken Rönne ä utfaller, är invid stranden alltför grund för att några djupt gående fartyg skola kunna inlöpa i den föreslagna hamnen; men jag tror att man vid beviljandet af Statsanslag, bör afse huruvida hela den kringliggande orten finner sig iner eller mindre intresserad i upförandet af en sådan hamnbyggnad.
Här inträffar det förhållande, att Rönne å, den enda segelbara å i Skåne, just faller ut der hamnen skulle byggas; att denna å med ringa kostnad kan göras för mindre fartyg segelbar ända till det 2 mil från dess utlopp belägna s. k.
Klippans Pappersbruk, att det icke är Engelholms stad, som här har tecknat sig för den betydliga delen af omkostnaderna för hamnbyggnaden, utan egentligen possessionaterna i den kringliggande orten, och att af den summa, som för ifrågavar. hamn-anläggning beräknats upgå lill omkring 67,000 r:dr, dessa posselionater hafva tecknat sig för icke mindre än£, eller nära 45,000 r:dr.
Dertill kommer, alt hela den nordvestliga delen af Skåne, en stor del af Christianstads och äfven Halmstads län har sin naturliga afsättningsort på Engelholm, men derföre att ingen hamn der finnes, nödgas innevånarne forsla sina varor till Lanskrona, som är D en 26 Juni f. m. 207 belägen flere mil söder ut, hvilket för dem i betydlig mån förökar transports-kostnaden.
Dessutom bör härvid lagas i betraktande, alt om någon hamn kunde tillvägabringas så skulle för alla de varor, som der kunde lossas, ingen lull i sundet komma att erläggas, hvarföre jag skulle tro alt äfven det blefve för en stor del af Skåne utaf vigt att i denna och för billigare priser erhålla sina förnödenheter än nu kan ske vid alla hamnar söder örn Helsingborg.
Vidare kommer härtill ali hela den kringliggande trakten producerar en stor mängd bafra, hvilken exporteras lill England, och hafran är, som hvar och en vet, en vara, sorn skrymmer mycket, utan att i sig innebära betydligt värde, hvadan det faller sig mindre beqvämligt att, såsom nu sker, transportera den landvågen till Landskrona, för att derifrån vidare utföras.
Alla dessa omständigheter hafva förmått mig att lemna min röst för det ifrågavar. anslaget.
Jag nödgas likväl erinra Ståndet derom alt, enl. de uplysningar, som i Ulsk. lcmnades, kan icke hamnen vid Engelholm tillvägabringas så, att större fartyg kunna inlöpa i densamma, utan de måste blifva liggande på redden i Schelderviken och afiastningen ske i mindre fartyg, men jag skulle i alta fall tro att det vore en så betydlig vinst för denna del af provinsen, att jag vågar anhålla om Hr Frih. o.
Landtnäs propos. till bifall på denna punkt.
Jag har varit tveksam om hvad tanka jag skulle fatta i delta ämne, men har nu genom den siste värde talarens yttrande blifvit med mig sjelf derom ense.
Jag har fästat mig dervid, all då orten omkring Engelhom bar tecknat sig för ett så betydligt belopp som | af hela summan, sådant måste tillkännagifva ett stort behof för orten af denna hamn, och det är således icke i någon mån för stadens, utan för ortens skuld, som jag ansett det vara af vigt att anslaget beviljas.
Jag har likväl icke skäl att motsätta mig en återremiss, ty då ärendet kommer under förnyad pröfning, så eger alltid K. o.
Ad. i sin makt ali på de uplysningar som vinnas grunda sitt beslut.
Mörner, Carl Göran Detlof: Inom Ulsk. har jag delat den åsigt, att ifrågavar. företag icke borde med Statsanslag understödjas.
Jag har dertill hcmtal anledn. af den uplysning, sorn lemnades ang:de beskaffenheten af denna hamns belägenhet.
Den ligger icke invid sjelfva staden, utan pä längre afstånd derifrån och vattnet utmed sjelfva stranden är af den grunda beskaffenhet, att någon god hamn icke lärer kunna beredas.