Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant kan icke ske , utan en föiegående öfverläggning mellan Konungens Rådgifvarn , eller den som sker i hvad man hos oss rätteligen kallat Stats-Råds-beredning.
Något motsvarande finnes ock , eller måste uppkomma öfverallt , hvarest Styrelse-formen är grundlaglig , emedan en sådan anstalt ligger i sakens natur.
Men jag tror, att ändamålet dermed helt och hållet skulle förfelas , om den blefve officiel.
Hvar och en vet, huru mycket hastigare och bestämdare man kan genomgå ett ämne i sällskap med sina vånner, då man får yttra sig obehindradt, och såsom man säger, slå spiken på hufvudet , än när man skall yttra sig oifenteligen till ett Protocoll. Jag tillstyrker således, att denna 10 §. må alldeles utgå.
Det skäl , Herr von Hart - 2o4 -Deft 3 December e. m. niansdorff anfört, emot Rikets Allmänna Ärenders Beredning, att den icke har något Archiv eller betjening, anser jag icke mera öfvervägande än det skälet för dess bibehållande , att ett Protocoll der bör finnas , till hvilket Föredraganden och Ledamöterne skola yttra sitt omdöme öfver målen.
Hvad åter beträffar den tillräckliga garantien genom en Ministeriel ansvarighet , så tror jag den icke vara så fullkomlig som der, hvarest offentligheten kan göra sig gällande.
Ur denna synpunkt anser jag det vara bättre , att en Föredragande äger förut yttra sig offentligen till ett särskildt Protocoll, än att han fem år derefter skall behöfva att söka aflägsna ansvarigheten ifrån sig.
Jag vågar således förena mig i tillstyrkan om Beredningens bibehållande och anhåller vördsamt, att Herr Grefven och Landt-Marskalken deröfver täcktes inhemtaaStåndets tanka.
Jag får förnya mitt förklarande, att jag i Utskottet varit af den tanka , att Allmänna Beredningen borde bibehållas, till en väsendtlig del derföre, att de Protocoll, som der föras, äro tillgänglige för Allmänheten.
Jag styrkes deruti ännu mer af det skäl Herr von Hartmansdorff emot detta Verks bibehållande framställt, nemligen, att det saknar nödig Betjening och eget Archiv; ty då man täger sin tillflykt till så svaga skäl , måtte saken vara sjuk.
Det skulle väl vara ganska lätt att anskaffa både betjening och archiv.
Men ännu en omständighet utbeder jag mig att få påminna om, nemi. nödvändigheten Den 3 December e. m. 205 att med något uppfylla io §:s rum.
Således utan afseende på angelägenheten att Stats-Secreteraren skall inhämta vederbörande EmbetsVerks
Utlåtande öfver målen, innan de föredragas, skulle det i alla fall icke vara rådiigt att helt och hållet borttaga denna §. ur Regerings-Formen, emedan mycken förvillelse derigenom skulle åstadkommas, och missförstånd om alla i hittills utgifna Skrifter och Handlingar intagne Grundlags-citationer.
När man nu dessutom medger, att saken är likgiltig, så kunde den åtminstone få stå qvar, för att fylla rummet.
I / Grefve Löwenhjelm , Gustaf:
Jag före slår, att ordet Collegier må utgå ur denna §., emedan den föreslagne redactionen annars kunde åstadkomma hinder, om dessa Embets-verk en gång skola afskaffas.
Angående den siste värde Talarens anmärkning, om nödvändigheten att bibehålla i o §. för nummerföljdens skuld, så tycker jag, att man kunde göra med den, som med utdöda Adeliga slägter, nemligen bibehålla nummern, fast den icke mer linnes , då ingen förvillelse kan uppkomma.
Det är icke saknaden af Archiv och Betjening, sorn gör Allmänna Beredningen öfverflödig; dess mindre betydenhet härleder sig hufvudsakligen deraf, att den icke har beslutande rätt i något mål, och att dess Ledamöter icke äro för sina råd och tillstyrkanden ansvarige.
Hvad den omständigheten beträffar, att Föredraganden skall till Beredningens Protocoll yttra 6in tanka, och att 20Ö Den 3 December c. m. detta Protocoll kan tryckas , så vitsordar erfarenheten obetydligheten af denna controli , emedan man sällan eller aldrig sett Föredragandens till Beredningens Protocoll afgifne mening tryckt.
Föredraganden , såsom varande contrasigoent, och för de beslut han tillstyrkt ansvarig, blir i alla fall mest utställd för allmänna opinionen.
Jag instämmer således med Constitutions-Utskottet i det tillstyrkande , att Rikets Allmänna Arenders Beredning må upphöra.
Den omständighet, som rörer 10 §:s uteslutande , är än mindre vigtig.
Utskottet skulle väl nödgas förändra paragraferingen 3 men detta kan lätt hjelpas , om en af de föregående §. §, i det stället blir delad i tvenne.
Herr von HartmansdorffHär hafva tvenne discurser på en gång blifvit förda: den ena, om Allmänna Beredningens upphörande , såsom Constitutions-Utskottet föreslagit; den andra om uteslutande mot Constitutions-Utskottets förslag, af Stats-Råds-beredniogens omtalande i Grundlagen.
Hvad den förra frågan angår , så hafva de Ledamöter, som talat mot min mening, icke upptagit de vigtigaste af mine skäl, uran användt all sin kraft pä de svagare.
De förra har fderr jMannerstam nyss gjort gällande, hvarföre jag ej bör trötta Rjdderskapet och Adeln med deras upprepande.
Men hvad StatsRåds-beredningen vidkommer, får jag tillägga , att då Grundlagen undantagit Stats-Rådets Protocoll från de Handlingar, hvilka fritt få tryckas, så måtte meningen vara, att hindra, det saker, sorn för det allmännas bästa böta hem - jDen 3 December e. m. 207 liga hållas, ej må komma till allmän kännedom.
Skulle man nu fä trycka Stats-Råds-beredningens Frotocoll, så vore denna Författning illuderad , emedan man derigenom linge tillfälle att kungöra halfva Stats-Rådets tankar, eljer så många Ledamöters, som i Beredningen deltagit.
Då fattades blott de öfrigas tillstyrkanden och Kounugens beslut.
Om det vore grundadt på skäl, som i Beredningen icke förekommit, och följakteligen ej heller blifvit genom trycket allmängjorda : så skulle en besynnerlig motsägelse uppkomma emellan sakens framställning i Beredningen och hennes utgång hos Kongl. Maj:t.
Detta är en vigtig omständighet, i händelse någon skulle vilja genom framläggande af Beredningens utlåtande fråga allmänna omdömet öfver någon sak , innan den blifvit Konungen föredragen, och således söka genom en möjligtvis ensidig framställning verka på Konungens beslut, till åsidosättande af de bättre skäl, han, vid målets slutliga utredning, kunde finna, att vidtaga någon annan, ehuru mot det missledda vailmänna omdömet stridande, åtgärd.
Sådane händelser bör man söka förekomma.
Oenighetsfrön kunna nog alstras ändock, utan att man enkom bemödar sig, att gifva dem luft.
Jag instämmer med de Ledamöter, som hvarken vilja hafva Allmänna Beredningen bibehållen eller Stats - Råds - Beredningen införd i Grundlagen, Hvad olägenheterna af den xo § s uteslutande beträffar , så lemna de olikartade ämnen , som omförmälas i ao8 Den 3 December e, m. den g:de §:n just tillfälle att dela densamma, emedan den sista puncten deraf, om ansvarigheten , rättast torde böra utgöra en särskild §.
Herr von Hartmansdorff har uppfordrat mig , att göra reda för mitt yrkande med några andra skäl , än dem jag nyss yttrade.
Må det förlåtas mig, att jag anser mina skäl starkare än hans, att icke något eget Archiv och Betjening finnes i Allmänna ärendernes Beredning, Rörande ansvarigheten, anhåller jag att få göra reda för, hvarföre jag anser den mindre vigtig.
Jag tänker mig Beredningen såsom en politisk Jury, hvilken är af vigt , i anseende till det moraliska band den ålägger en Föredragande.
Om man med noggranhet läser vår Grundlag , och följer den på spåren allt sedan 1809, skall man finna, att Lagstiftaren inrättat den, för att skilja mellan Stats-Rådens och de Föredragandes åtgärder, och att, dä han endast åt Constitutions-Utskottet öfverlemnat att granska Stats-Rådets Protocoll , han äfven velat gifva folket en annan garantie, uti Beredningens Protocoll, som kan offentliggöras , och i de Föredragandes hederskänsla , att icke yttra en mening inför Beredningen , och en annan inför Regenten.
Jag tror, att om detta Verk förfelat sitt ändamål , felet ligger icke hos Lagstiftaren , utan uti tillämpningen.
Med Grefve Löwenhjelm instämmer jag deruti, att icke ordet Collegier , utan endast ordet Embetsverk bör uti §. begagnas.
Men ännu ett annat förtydligande skulle jag önska, Den 3 December e. m. 209 önska, att icke befordringsmål i Beredningen må företagas, emedan deras pröfning ej hör till Beredningens ändamål , utan endast sådana ärender, som röra allmänna inrättningar i Riket , samt alla öfriga , utom Ministeriella och Commandomål.
Om ämnena sålunda inskränkas , tror jag icke deras pröfning skall öfverstiga Beredningens höfva.
Jag anser i alla fall den ansvarighet , som vinnes genom Constitutions-Urskottets granskning , vara af noll och intet värde emot den , som eger rum genom offentligheten af Beredningens Protocoll. Friherre Björnstjerna :
Ehuru denna fråga är val utvecklad , vagar jag likväl fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en omständighet , sorn talar för Beredningens bibehållande.
Serskildta Utskottet har föreslagit, att större delen Besvärsmål hädanefter skola öfvergå till de Allmänna Domstolarne 5 om detta sker, och Coll-gierne bibehållas, är visserligen Allmänna Beredningen öfverflödig; men skulle det förra icke ske , eller Collegierne försvinna, så blir Beredningen nödvändig för att bereda Allmänna Besvärs-mål.
Collegiernes existence bör således praaliminairt afgöras, innan man kan bedömma nyttan af Beredningens bibehållande eller icke.
Jag tillstyrker derföre dess bibehållande, tills man få se, huruvida Collegierne komma att upphäfvas, samt på hvad sätt rättsfrågor komma att skiljas från de administrativa.
De tvenne skäl, som Ridd. 0. Ad.
Brot, XI, Band. - 14 210 Dea 3 December e, rn. af Herr Mannerstam blifvit anförda emot Beredningens bibehållande, och på hvilka en annan Ledamot lagt sä mycken vigt, äro efter mitt omdöme just skäl för dess bibehållande.
Att nemi. detta Verk icke har någon beslutande rätt, bör just sätta dess Ledamöter i tillfälle att så mycket mer opartiskt kunna se sakerna, och uttrycka en ointeresserad opinion.
Det andra skälet, att intet ansvar för Ledamöterne äger ruin , är ännu svagare 3 ty en sådan ar.- svarslöshet skulle just freda deras omdöme från möjligheten att kunna förvillas af fruktan eller hopp; men i sjelfva verket hafva de genom Protocollernes tillgänglighet för allmänheten det största och sensiblaste ansvar, nemi. inför allmänna opinionen.
Herr von Hartmansdorff har ansett den föreslagne Stats-Råds Beredningen icke böra i Grundlagen intagas, emedan han trott att Constitutions-Utskottet velat dymedelst insmyga en rättighet för allmänheten > att trycka dess Protocoll , och på detta sätt utså oenighetsfrö.
Jag får påminna, att Constitutions-Utskottet helt och hållet velat öfverlemna åt Kongl. Maj:t att afgöra, om något Protocoli der skulle föras, eller icke; och dåGrundlagen icke föreskrifver något dyhkt, lärer det troligen icke blifva af För att ännu mer lugna den värde Talaren från den fruktan, att Constitutions-Utskotrets afsigt skulle hafva varit att utså oenighetsfrö , får jag erinra, det Utskottet föreslagit, attur 2:dra §.
Tryckfrihetslagen utesluta Allmänna Beredningen ^ utan at sätta Stats-Råds-beredningen i stallet , hvarigenom dess Protocoll, om de också komma att Den 3 December e. m. at i aga rum, icke kunde blifva tillgängliga för Publiken.
Herr Lefren: I anledning af Friherre Björnstjernäs sista yttrande få- jag anmärka, att som Friherrens förslag går derpå ut, att förevarande frågas afgörande skulle hvila till nästa Riksdag, så skulle, i händelse Kongl. Majit antoge förslaget att skilja de judi cielia målen frän de administrativa, detta Verk qvarstå en period för länge Skulle detta åter icke inträffa , så kommer en § att utgå, och den andra frågan att bibehållas.
Man bör bereda en möjlighet för Konungen, att antaga det förslag, s#m Ständerna inför Thronen framburit.
Jag ser således intet skäl, hvarföre denna fråga behnfver hvila, utan tillstyrker Beredningens indragning, på det vi måkomma 5 år tidigare till målet.
Jag vågar i detta afseende vidare anföra, att då ett bland de skäl, som under 14 års tid grundlagt förslaget om en ny organisation af Styrelse-Verken, är att indraga onödiga tjenster för Statens besparing, det är besynnerligt, att man vid hvarje tillfälle, då en möjlighet till besparing sig företer, söker att bibehålla det gamla jemte det nya, som aDtages.
Herr Ribbing 3 Arvid:
Jag anhåller vörd samt om serskildta Propositioner ä de, vexelvis afhandlade frågorna om Allmänna Beredningens förtärande , samt om antagan de af en Stats - Råd - beredning såsom constitutionell, hvarefter jag tår anhålla om votering, 212 Den 3 December c. m. enär det lärer > vara enda sättet att få saken afgjord.
Jag är hufvud sakligen nyss förekommen at Herr Lefrén.
Att likna Allmänna Beredningen vid en Jury är så mycket mer olämpligt, som den hvarken afkunnar något Domslut, eller är bunden af någon ansvarighet.
När tran vill en sak i det stora hela, sä bör man icke se på några småaktiga fördelar; det vill säga, att, då man som garantie har en ansvarig Regering, bör man ej fästa sig vid -sådana småsaker i coturoilerande, hvarigenom hvarje
Styrelsens minsta åtgärd sättes i en origtig dager.
Ville man trycka alla Beredningens Protocoll, så vöre det visserligen tillåtst; men huru litet denna fördel blifvit begagnad, märkes deraf, att högst sällan något mål blifvit derifrån hämtadt, för att tractera Publiken.
Detta Verk är en parasitväxt vid nuvarande Constitution, ehuru vid den förra Styrelse-formen det likasom Collegier kunde vara nyttigt.
Nu mera är detta Verk endast ett ställe för gamla Embetsman, sorn icke på annat sätt kunna användas.
Hvad Stats-Råds-beredningen angår, så finner jag , enär Constitutions-Utskottecs egne Ledamöter erkänt att. enligt Grundlagen, der icke behöfver föras Protocoll, intet skäl, hvarföre den i dess redaction bör intagas.
Herr Lagerhjelmj Pehr:
Lika med Fri herre Björnstjerna skulle jag väl anse ganska nödvändigt, att, om Collegierna indragas, nå - Den 3 December e. in. 2(3 gon annan myndighet sättes i deras ställe.
Likväl, då tiden till öfverläggningen derom icke är inne, vill jag blott nämna, det Allmänna Beredninger. icke torde vara så kvalificerad, att den kan ersätta Collegierne.
Det är blott detta som jag ville hafva äran anmäla , hvarföre jag icke heller lon anse de hinder antagliga , som blifvit framställde mot dess upphäfvande, på de skäl, som Herrarne von Hartmansdorff och von Hohenhausen anfört.
Det fordras af den myndighet, som skall sättas i Collegiernes ställe , att kunna gå tillhanda med upplysningar i näringsväg.
Jag hemställer, huruvida detta inträffar med Allmänna Beredningen.
På sådan grund anhåller jag vördsamt hos Herr Grefven och Landt-Marskalken örn framställande af Proposition på Beredningens indragande.
Gerr Cederschjöld:
I anledning af några Ledamöters yttranden och anhållan om Proposition på Stats-Råds-beredningens indragning , får jag erinra, att ingen Proposition kan göras tili förkastande af hvad Constitutions-Utskottst föreslagit, emedan Riksens Ständer icke äga rätt att deröfver yttra sig till afgörande, förr än vid nästa Riksdag.
Anmärkningar kunna väl göras till Förslagets modification, men att alldeles förkasta det, är stridande emot 56 och B* §■ §.
Likaså kan ingen Proposition meddelas till Allmänna Beredningens bibehållande, emedan äfven detta skulle innefatta ett afslag till hvad Constitutions-Utskottet nu föreslagit.
Detta nödgas jag yttra , ehuru det ai4 Dtn 3 December e, m. i , år stridande mot min åsigt af hufvodsaken , då jag är af den mening, att Allmänna Beredningen bort blifva bibehållen.
Herr Lefi 'én :
Jag anhåller vördsamt att få göra en anmärkning mot den siste värde Talaren.
Han tyckes hafva glömt, hvarom vi Öfverlägga, och tro, att något beslut är i fråga.
Det är en betydlig skillnad emellan de anmärkningar, hvilka, såsom Ståndets gemensammatankar sändas till Constitutions-Utskottet, och ett allmänt beslut, som bestämmer, huru saken blifvit afgjord.
Constitutions Utskottet lärer då få inkomma med sin tanka öfver våra tankar , men icke, som om de utgjorde något beslut.
Den siste värde Talaren har trott, att jag glömt Grundlagens innehåll i detta afseende.
Den värde Talaren tyckes i det stället sjelf hafva glömt skillnaden i behandlingen af Grundlags-frågor och andra mål.
Då en återremiss till Constitutions-Utskottet äger rum, får icke Utskottet förblifva vid dess förut yttrade mening, utan måste söka sammanjemka Riks Ståndens skiljaktiga meningar, och der icke någon sadan sammanjerokning kan åstadkommas, och Stånden icke vilja jemka sig sinsemellan, skall frågan af Förstärkt Constitutions-Utskott afgoras, Jag utber mig , att (å uppläsa det hithörande stället af rf §., för att fä visa, att mitt yttrande icke härrört af någon glömska.
Orden äro följande: '”UtvskQttet åligge då, att samtelige Riks-Ståndens Den 3 December e. m. 2l5 ”tankar, till ett helt Utlåtande i möjligaste måtto ”sammanjemka» och om oförenliga ski!jaktighe”ter finnas, dem derjemte till samtelige Riksståndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter ”Utlåtande, hvile det till slutligt antagande ”eller förkastande på tid och sätt, sorn ofvan ”föreskrifne äro- Blifva åter något Stånds tannar i någon eller några delar skiljaktige från ’’de öfrigas, och samma Stånd, sig icke efter ”de öfrige fogar; varde Constitutions-Utskof’’tet, genom Val af Riks Ståndens Plena, till ”slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tju^'gu peisoner af hvarje Stånd, hvilke genom 5*samfälld, icke efter Stånd anställd, omröstning, skiljaktigbeterne förena, och det dymedelst fullständigt beredde Utlåtande hvile sedan ”till Riksens Ständers afgörande, som ofvan ”sagdt är.” Herr Lagerhjelm'.
Då Ridderskapet orh Adeln öfverlemnade Särskildta Utskottets förslag till Constitutions-Utskottet, så lärer det skett i den mening , att derifrån erhålla sådane förslag till Grundlags-ändringar, som stodo i sammanhang med Särskildta Utskottets förslag till Styrelse-Verkens organisation.
Det är ock till följe deraf, sorn denna öfverläggning nu äger ram.
Det måtte då vara nödvändigt, att Ridderskapet och Adeln ger ConstitutionsUtskottet sin tanka tillkänna, och detta sker i form af en återremiss.
Herr Rosenblad: jag öfverenssrämmer
Den 3 December e. nu fullkomligt med Herr Cederschjöld deruti, att Constitutions-Utskottet, vid besvarandet af en återremiss, icke kan framställa sin enskildta tanka, utan endast sammanjemka Riks-Ståndens skiljaktiga meningar.
Jag vill icke heller utsträcka orden: göras anmärkningar, till den vidd, att Ståndet skulle äga att förklara eh hel §:s uteslutande för sin enhälliga tanka.
Jag skulle i stället tro, att tO:de §. kunde ethalia följande redaction : Anser Föredraganden nödigt j att, sedan erforderlige upplysningar frän <■vederbörande Embets-Fer k blifvit infordrude och inkommit, särskildt inför Stats-Rådet bereda ärendei\ innan de hos Konungen anmälas , så sammanträde en Stats- Råds-beredning, sammansatt af samtlige Stats-Rådets Ledamöter, som icke af laga förfall äro hindrade att infinna sig.
På detta sätt tror jag ingen lucka behöfver göras, samt fö §:ns förskrift blifva rigtigt iakttagen.
Pierr Cederschjöld:
Jag begärde ordet blott för att möra en anmärkning af Herr Lagerhjelm emot Constitutions-Utskottet, att nemi, Utskottet hade hort uppgifva Redactions-förslagen blindvis efter Särskildta Utskottets Betänkande.
Utskottet har ansett sig bundet till ett annat förhållande af 8r §.
Regerings-Formen, hvarest det heter:
Detta Utskott, hvars pligt det skall amra att Grundlagarne granska, äger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, sorn det anser högst nödige eller nyttige , och möjlige att verkställa.
Om nu uti Särskildta Ut - Den 3 December e. m. 217 skottets Betänkande förekommit sådana förslag till Grundlags-ändringar, som ConstitutionsUtskottct icke ansett högst nödige och njttige eller också icke möjlige att verkställa, har Utskottet trott sin pligt vara , att icke derå göra något afseende.
Jag anser mig skyldig yttra den öfvertygelse, attén auetoritet sådan sorn med Allmänna Beredningen blifvit åsyftad, bör bibehållas, och får anföra såsom skäl derföre, att Ständerna sammanträda endast hvart 5:te år.
All communication är således dess emellan afskuren mellan administrativa makten och Nationen.
När Ständerna sammankomma, heter det väl, att det finnes en ansvarighet; men hvar finnes väl det Land , sorn, då det har en ansvarig Ministére, tillika har ett Constitutions-Utskott?
Ännu ett skäl, hvarföre det synes mig bättre att bibehålla en auetoritet, som har någon contact med Nationen, och der Styrelsens organer kunna söka upplysningar, är, att det numera blifvit brukligt, att alltid för vinnande af sådane upplysningar, vända sig till lärda Samfund, såsom VetenskapsAcademien, Landtbruks-Academien m. fl. Visserligen må Föredraganden få rådfråga dem, innan målen föredragas i Stats-Rådet, om han så för godt finner; men mindre rådligt vore, om de skulle komma att anses såsom constituerade Auctoriteter, hvilka alltid måste rådfrågas.
Jag tillstyrker derföre tillsvidare Allmänna Beredningens bibehållande.
2l8 Den 3 December e. m.
I anledning af hvad som blifvit yttradt rörande det sätt, hvarpå Coostitutions-Utskottet behandlat Särskildta Utskottets Grundlags-ändrings-förslag, och i afseende hvarå man åberopat gi §•
Regering Formen, såsom skäl för den rätt Constitutions-Utskottet til 1 vällat sig, att inkomma med sådana förslag , hvilka Constitutions - Utskottet sjelf funnit lämpelige, men icke med sådana, sorn varit lämpade efter den, af Särskildta Utskottet föreslagna; nya organisation af Styrelse-Verken; torde det icke vara ur vägen, att erinra om den väsendfliga skillnad, som ägt rum emellan förslag till Grundlags-förändringar, uppgifne i anledning af särskildta motioner, och dem, som uppkommit i anledning af Särskildta Utskottets Betänkande.
Det är allmänt bekant, att Grundlagen förbjuder sådane Motioners väckande i Plana.
I denna fråga åter har ett annat behandlings-sätt ägt rum.
Utskottet häfver uppgjort en plan till Styrelse.Verkens reorganisation , hvilken blifvit remitterad till Constitutions-Utskottet för att uppgifva de Grundlags-förändringar , hvilka skulle finnas nödvändige , i fall samma plan af Riksens Ständer gillades.
Det hade således varit mera enligt med ordningen, att Constitutions-Utskottet icke i förväg tagit sig någon rättighet att pröfva Särskildta Utskottets Förslag, utan låtit det bero af Ständernes afgörande, och endast uppgifvit de Grundlags-förändringar, som, i följd af ett Riksens Ständers bifall till Särskildta Utskottets Betänkande, blifvit nödvändige.
Den 3 December e. m. Herr Danckwardt, Magnus Georg: Allmänna Beredningen inrättades är 1789 > då Rådet upphäfdes.
Egentliga meningen dermed var, art den skalle handlägga alla de administrativa Besvärs-målen, hvilka efter våra Styrel se författningar utgöra ett betydligt antal, men äro i allmänhet af föga vigt, och Konungen skulle derigenom undgå, att, såsom i allmänhet förut skett, taga någon närmare kännedom om dessa mål.
Detta förhållande fortfor ända till år 1809, under hvilken tid Konungen sällan närmare befattade sig med samma mål.
Protocollcrne deröfver upplästes end?st kort för Honom, och under hans bortovaro afgjordes de alltid af den Kongl. Regeringen.
Vid Regementsförändringen år 1809 blef Allmänna Beredningen, oaktadt en stadigvarande Conseil inrättades, likväl bibehållen; men man fann snart, att med den i Grundlagen stadgade ansvarsskyldighet för de Föredragande, äfvensom för Stats-Rädets Ledamöter, i alla mål som i Stats-Rådet förekommo, äfven dessa mål måste i detailie der föredragas och undergå enahanda noga granskning, som de öfriga.
Detta har gjort Allmänna Beredningen dess mer och mer öfverflödig , samt endast ledande till omgång, tidsspillan och besvär för de Föredragande, hvilka derigenom 2:ne gånger måste redogöra för målens sammanhang, utan att desse derigenom kunna sägas vid 3fgörandet på något sätt vinna.
När nu, enligt Särskildta Utskottets grundade Förslag, en mängd af de mål, sorni Allmänna Beredningen föredragits, komma att, såsom varande Rätts-frågor, från Stats-förvaltningsgrenarne afskiljas3 och gå till Domstolarnej så 220 Den 3 December e. m. bitr denna Beredning ännu mera öfverflödig.
Man bär anfört sorn ett hufvudskål för densammas bibehållande, att det vore en controll på en Föredragande, att der nödgas yttra sig till Protocollet, hvilket yttrande han sedermera i StatsRådet icke gerna kunde frångå.