Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hofstallet anslagne Höoch IdalmRäntor, hvilka, till följd af R.
St:rs Beslut, nu mera böra af Räntegifvarne i Upsala, Stockholms, Södermanlands oell Westmanlands
Län efter Markegångspris lösas, varder ttll i sk. 4 per Lispund bestämd.
Utlåtande, i anledning af K.
M:ts d. 10 sistl.
Apr. aflåtne Nåd.
Remiss till Utskottet, af Handlingarne i målet, rörande f. d. Arrendatorn af Gripsholms Kungsladugård, Inspectoren H. Håkanssons underd. ansökning om eftergift af obetaldt arrende.
(L-A.)
Af berörde Handlingar har Utskottet inhemtat, att, sedan K. M:t, i Nåd.
KainmarColfegium den 25 April 1826, förordnat, att Håkansson, i anseende lill dess betydliga förluster vid den år 1825 samma KungsLadugård öfvergångne vådeld, skulle, så vida Jöftesmännen för arrendet det medgåfvo, lemnäs anstånd, till dess KungsLadugården afträddes, roed betalningen så väl af hvad utaf 1825 års arrende kunde vara obetaldt, som af arrendet för den återstående tiden; så har Håkansson, hvars arrenderätt den 14 Mars sistl. år tilländagått, uti underd. ansökning den 26 i samma månad hos K.
M:t i underd:het anhållit, Beta n handen, N:o 178. 57 ali, då ej mindre de betydliga förluster lian genom eldsvådan lidit, än sedermera bafde utgifter till förskaffande af husrum för sig, hustru och flere oförsörjda barn, så medtagit hans få tillgångar, att, oaktadt bästa vilja, att göra rätt för sig, han vore alldeles urståndsatt, att kunna det återstående arrendet betala, K.
M:t täcktes, med behjertande af Sökandens genom branden iråkade utblottade tillstånd, antingen af gunst och Nåd befria honom ifrån betalning af det återstående arrendet för KungsLadugården, eller ock denna baus underd. bön till R.
St:r framställa, och emedlertid, intilldess
De sig deröfver yttrat och K. M:t sitt Nåd.
Beslut fattat, Nådigst anbefalla inhibition med arrendets utkräfvande.
K. M:t, som öfver denna underd. ansökning infordrade Dess och Rikets KammarCollegii och StatsContoirs underd. utlåtande, förklarade derjemte i Nåder, alt, intilldess K.
M:t sig öfver ansökningen vidare utläte, Håkansson skulle erhålla anstånd med betalningen af det bristande arrende-beloppet, så vida bans Löftesmän, deröfver hörde, sådant medgåfvo, eller i annat fall, Håkansson för samma arrende-belopp ställde vederhäftig borgen.
Efter det behörig borgen sedermera af Håkansson blifvit aflemnad för det obetalde arrendet, uppgående till 2,5oo R:dr B:co, samt K. M:ts Befallningshafvande i Södermanlands Län och Kammar AdvocatFiscalsEmbetet sig i ämnet yttrat och förmält det någon eftergift af det ifrågavarande arrendet syntes icke kunna i underdthet tillstyrkas, i annan ordning, än att 58 Stats-Utskottets R.
St:r dertill lemnade Deras bifall; har med anledning deraf, och då Håkansson, genom K.
M:ts j\ådBref den 28 Junii 1826 blifvit, i anseende till honom genom eldsvådan åbragdte förluster och deribland af 19 T:r 24 k:pr Råg och 3i T:r 24 k:pr korn tillaggd ett understöd af Statsmedlen med 333 R:dr 16 sk. B:co, K.
StatsGontoiret i afgifvit gemensamt underd. utlåtande med K.
KammarCollegium förklarat sig icke kunna i underdlhet tillstyrka den af Håkansson sökta eftergift af det obetaldte arrendet. K. KammarCollegium, som deremot trott att berörde Summa, hvilken K. M:t tilldell Håkansson, i an-' ledning af hans underd. ansökning om befrielse från arrendet för en af honom innehafvande till Gripsholms Slott hörande lägenhet, Bondängen kallad, vore att anse som en från K. M:t utgången Nådegåfva, hvilken K.
Mit säkerligen i Nåder Sjelf icke ansåge böra beräknas vid den sökta eftergiften af en till StatsCassan anvist ränta, har i underd:het förmält sig hafva hämtat så mycken anledning af den Håkansson öfvergångna vådeld, föranledd, enligt Urtima TingsRättens den i3 Augusti 182.5 hällne undersökning, af branden i Gripsholms Fabrikslnrättningar, äfvensom af de deraf följde, af välkände män uppskattade förluster, uppgående i serskildte hufvudposter till 16,33g R:dr 35 sk. g rist. och 7,25g: 38, att, äfven med nedsättning af desse summor, dcstoheldre fästa K. M:ts Nåd. uppmärksamhet å de Håkansson öfvergångna olyckor, hvilka på en gång förstörde hvad denne i orten väl
Lände och aktade man genom flit Betänkandcn, K:o 187.
5g och omtanka under sin lefnad kunnat samla till bergning för sig vid tilltagande ålder och aftagande klåften samt de sina, som han derigenom blef urståndsalt, att, vid arrendetidens sjut, 2J år efter branden, öfvertaga det nya arrendet och derigenom upphämta en möjlig långsam ersättning för de lidne förlusterne, hvilka förstorats derigenom att han blef nödsakad, till herbergerandet af gröda och kreatur under den korta återstående arrendetiden, dyrt uppföra hus, hvarföre han vid afträdandet ej kunde vänta full ersättning; och denna beklagansvärda ställning, hvaruti Håkansson genom desse på hans Hustrus och Barns framtida bergning så väsendtligen inverkande olyckor blifvit försatt, trodde Collegium onekeligen förtjena K.
MttsKåd. behjertande, att till R.
Sttr göra nådig framställning om eftergift af det återstående arrendet, hvilket, om det skulle utgå, sannolikt komme att utgöras af de personer, som, i hopp om K. M:ts Kådiga mellankomst, derföre borgat, ty uti de genom eldsvådan af Håkanssons tillgångar öfverblefne grushögar vore ej något dertill att upphämta.
Enligt hvad de i Kader remitterade Handlingarne vidare innehålla har, vid undersökning inför Selebo HäradsRätt den i3 Augusti 1825, om anledningen till den vid Gripsholms KungsLadugård den 2 i samma månad inträffade eldsvåda, det blifvit upplyst: att samma vådeld icke uppkommit genom någon af arrendatorn eller hans folk begången ovarsamhet, utan derigenom, att eld, ifrån deri vid samma tillfälle i brand varande ej långt ifrån KungsLudugården belägne Glips - 6o Stats-Utskottets holms Fabrik, blifvit med vindell öfverförd, under det att
Håkansson med de fleste af sitt folk varit belijelpelig med eldsläckningen å sistnämnde ställe; att nödige försigtighetsmått, till förekommande af eldens antändande vid Kungsladugården ifrån de närbelägne Fabriksbyggnaderne likväl varit vidtagne, derigenom, att Spruta med tillhörande käril och vatten hållits i beredskap och folk varit å olika håll på vakt utstäldt; samt att Håkansson, som om olyckan underrättad, genast begifvit sig ifrån Fabriken , hade, återkommen hem, utmattad af ansträngning under försöket alt förekomma eldens vidare lopp vid den i Fabrikshuset uppkomne eldsvåda, afsvimmat, dalian anländt till den redan antände Ladugården, och der länge legat utan sansning, samt sjelf ej kunnat göra något lill förekommande af eldens vidare utbredande.
Värdet, 16,809 R:dr 35 sk. 9 r., på den Håkansson tillhörige lösegendom, som vid eldsvådan gåttförlorad, och hvilken bestått dels af betydlige qvantiteteF Spannemål och foder, dels af kreatur, inventarier, matvaror oell diverse persedlar, ar af Sex i orten boende personer år 1825 bestyrkt, såsom icke annorlunda eller högre upptagit, än i förhållande till vanliga priser i orten, sedan både Spannemål, Hö och Halm blifvit beräknade efter förutgångne årets Markegångsvärde; äfvensom 12 särskildte i Orten bosatte Landthushållare vitsordat, att den summa 7289 R:dr 38 sk., hvartill Håkansson beräknadt sine förluster, genom saknaden af Uthus till inbergning af i8a5 års gröda och kosluaderne lill inköp af nödigt foder för kreatu - Betänkanden, N.‘f> 178.
6 r rens framfödande m. ni., icke vore, vid jemförelse med ortens gångbara och Markegångspriser, för högt upptagen.
Enär det således blifvit utredt, alt Inspectoren Håkansson, utan något sitt eget förvållande, och utan att kunna sådant förekomma, genom omförmäldte eldsvåda blifvit förlustig sin betydligaste Egendom, och såmedelst är vorden betagen möjligheten att, medorasorgsskyldighet för en talrik famille, kunna det nu ifrågavarande för Gripsholms KungsLadugård ännu oguldne arrende afbörda; samt härtill äfven kommer, att, enligt hvad ett af SlottsFörvaltaren på Gripsholm utgifvit bevis innehåller , de 333 R:dr 16 sk.
B:co som K. M:t den 28 Junii 1826 såsom Gratification tillagt Håkansson , blifvit af honom aflemnade till Ståthållaren öfver Gripsholm till ersättning åt Slotts-Stat-tagande för den af Lägenheten Bondängen inbärgade, efter frivilligt åtagande af Håkansson under dess vård i SädesMagasinet vid KungsLadugården förvarade , men vid eldsvådan jemväl uppbrände Spannemål; har, i betraktande af alla desse för Håkansson talande omständigheter, Utskottet funnit anledning vara, äfven fastän godkänd borgen blifvit för Kronans obetalde fordran hos honom ställd, att samma fordran efterskänkes.
Och tillstyrker fördenskull Utskottet vördsamt det It.
St:r måga bifalla, att ofvanberörde af Håkansson för år ännu obetaldte Arrende honom eftergifves, och beloppet deraf 25oo Ib dr Banco i Räkenskaperne afskrifvas.
Den 17 Junii 1829. 1 6a Stats-Utskottets N:o 179.
Remiss uppå ÖfverDirecteuren P. A.
Norstedts underd. ansökning, att till Skatte få lösa den under Carlbergs Kungsgård lydande KronoLägenheten PihlUdden. (I.-A.) K.
M:t har i Nåder den to sistl.
April till Utskottet öfverleranat Handlingarne i detta mål, hvaraf inhemtas: att ifrågakomne på Stadshagen å Kungsholmen i Qvarteret Mälaren under N:o 9 å fri och egen grund belägne Lägenhet, som, i följd af förändrade Tullbevaknings-anstalter och Tullhus-anläggningar, blifvit, genom byte emot den till Carlberg förut hörande så kallade Hundgården år i8o5 lagd till Carlbergs Kungsgård, utarrenderades med derå varande Hus och Åbyggnad år 1806 på 3o år, emot årligt arrende af 65 R:dr 24 sk. och skyldighet för Arrendatorn, att, utan ersättning för förbättringar eller nybyggnader densamma afträda vid arrendetidens utgång.
Utgörande, enligt upprättad planritning, tomtplatsen vid denna Lägenhet, med afdrag af Åbyggnaderne, 12 Kappland mycket bergbunden mark.
ÖfverDirecteuren Norstedt, hvilken nu mera innehar berörde arrende och vid Pihludden äger ett Stil— Gjuteri, hvars ständiga eldning fordrade aflägsenhet från Staden, har, för att kunna företaga de till Gjuteriets vidare utvidgande erforderlige Byggnader, dem han under en osäker besittning icke vågade uppföra.
Betänkanden, N:o 178. 63 hos K. M:t 1 underd. anita11it, att till Skatte få lösa denna plats, såsom af ålder ej Carlberg tillhörig och af naturen derifrån sliljd af Carlbergs-viken ; förmodande Sökanden, att denna Lägenhet, i anseende till dess inskränkta utrymme och bergaktiga beskaffenhet icke kunde af Carlberg med någon földel begagnas.
Häröfver hörd, bar K.
KammarCollegium andragit: att, om det å ena sidan icke kunde bestridas, att ju en osäker besittningsrätt vöre, som Norstedt anfört, ett hinder för större anläggningar, vore det likväl, å andra sidan, en förmon för Staten, att, genom utarrendering upphämta ett med tiden i bredd gående högre arrende och hvartill läget af denna lilla nära Ilufvudstaden varande Lägenhet skulle ansenligen bidraga; och då densamma snarare utgjorde ett lustställe än erbjöde utrymme för större anläggningar, så kunde Collegium, som icke insett större våda af eldning vid ett Stilgjuteri än vid hvarje annan eldstad, icke i underd. understödja den underd. ansökningen, men om, vid jemförandet af de hinder till enskildte anläggningar, hvarifrån saknad Eganderätt onekeligen vore oskiljaktig, med den årliga inkomst, som Staten genom utarrendering af denna Lägenhet kunde upphämta, den förra omständigheten skulle anses så Öfvervägande, att Staten borde frånskilja sig densamma, så syntes ändock tiden dertill icke inträffa förr, än vid arrendetidens slut år i335, då den förmonligast för Staten på auction till den mästbjudande kunde försäljas emot viss årlig ränta, enligt de särskildta grunder, Stats-Utskottets som i sådant fall borde underställas K. M:ts Nådiga granskning.
Sorn det vid PihlUdden anlagda StilGjuteri för närvarande är det enda, som i Hufvudstaden finnes att tillgå, och dess utvidgande, såsom för härvarande Boktryckerier af vigt, icke bör sakna uppmuntran; så och vid det förhållande, att den ifrågavarande Lägenheten dels icke af alder tillhört Carlbergs Kungsgård, utan tillfallit
Kungsgården genom utbytet af en derunder lydande till allmänt föremål nu mera begagnad lägenhet, dels ock, i anseende till sin mycket bergbundna mark icke kan, förutan hyran af Byggnaderne, gifva någon afkastning, har Utskottet trott denna Lägenhet kunna utan afsaknad för Staten Kungsgården frånskiljas, så vidt
Kronan varder om den årliga inkomst som deraf nu upphämtas förvissad; Och Utskottet tillstyrker derföre: att, så vida ÖfverDu ecteuren Norstedt, som icke uppgifvit under hvilka vilkor han velat Lägenheten till Skatte lösa, erlägger till Kronan, såsom Skattelöseskilling, beloppet af io års arrende, efter nu gällande Contract, med 655 B..
BancoSedlar, och derjemte försäkrar Kronan, att i alla tider uppbära en årlig ränta eller afgift för Lägenheten af 65
R:dr a4 sk.
B:co, full ägande- och dispositions-rätt deröfver för evärldeliga tider må, till Norstedt och hans rätts innehafvare öfverlåtas.
Den 17 Junii 1829. B e f S n k an cl e n, 'N:o 180. 65 N:o iso. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd.
Remiss, i fråga om indragning af Rå och Rörs samt Insockne-Friheten å Hemman som blifvit skiljde ifrån Säterierne. (I.-A.) Sedan K. M:ts Befallningshafvande i Hallands
Län, i anledning af vederbörande KronoBetjenings yrtande, det de flere tinder Säterierne Oshult och Sjöboholm lydande Insockne Frälsehemman, som, enligt företedde Köpebref, med fullkomlig äganderätt blifvit till Iboerne försållda, måtte, såsom skiljda ifrån Säterierne, anses icke vidare vara berättigade, att Insockne-Frihet åtnjuta-, genom Utslag den 3 Sept. 1822, förklarat något hinder af gällande Författningar ej vara för desse hemman, ehuru afsöndrade ifrån Säterierne hvarunder de lydi, att bibehålla deras urgamla Insockne-egenskap, då, enligt K.
Kungörelsen den 6 April 1810 Ridd. och Adeln afsagt sig rättigheten att med andras uteslutande besitta Säterier, och något stadgande om afsöndrade Insocknehemmans omförande i Jordeböckerne till Utsockné ej vore kändt; men K.
KammärGollegillin, hvars pröfning KammarAdvocatFiscals-Embctet underställt K. M:ts Bef:h:des berörde Utslag, på anförda skäl och med åberopadt stöd af 3:dje Puncteh i Kgl. Förordn. den 6 Wov. 1678, 4'de Punden i K.
Påbudet den 1 Mars 1681 samt K.
Brefvet den 29 April 1807, upphäfvit K.
Mits Be.'f:des öfverklagade Utslag och 3 B. 5 66 Stats-Utskottets meddelat det Beslut, att Hemmanen, så länge de ej under ofvannämnde Säterier återvunnos, icke kunde få tillgodonjuta andre förmoner än Utsockne Frälsehemman i Halland tillkornmo; hvaröfver underd. besvär blifvit af Aboerne på de ifrågakomne Hemmanen hos K.
M:t i underdlhet anförde; så har K. M:t, som uppskjutit med Dess Nåd. yttrande i detta Besvärsmål, i afseende på den allmänna frågan, huruvida Rå och Rörs samt Insockne Frälsehemman, efter den 6 April 1810 afsöndrade från de Säterier, hvarunder de lydi, höra förlora deras Rå och Rörs samt Insockne frihet, i Nåder velat inhemta R.
St.rs underd. yttrande, i hvilket afseende handlingarne i förenämnde mål, jemte Utdrag af Allmänna Beredningens Protocoll i ämnet, blifvit den i3 November sisth år till Utskottet öfverlemnade.
Af de upplysningar och Utlåtanden i ämnet som K.
M:ts Befrhde i de öfrige Länen och K.
KammarCollegium afgifvit, har Utskottet inhemtat: att uti Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Westerbottens, Jemtlands och Norrbottens Län några Rå och Rörs samt Insockne Frälsehemman icke finnas: att inom Upsala, Westmanlands, Nerike och Wester Norrlands Län inga Rå- och Rörs-hemman, sedan den 6 April 1810, äro från Säterier afsöndrade: att antalet af de från nämnde tid Säterier frånskiljda serskildta hemmansdelar af Rå och Rörs natur utgjort i Stockholms Län 5, Skaraborgs 38, Kronobergs 2, Jönköpings 20, Östergöthlands 2, Södermanlands 6, Elfsborgs i3, Calmar 19, och Wermlands 3; af Insockne Frälse likaledes Betänkanden, N:o 180. 67 ifrån den bestämda tiden i Malmöhus Län 61 Mantal, Christianstads 36J d:o, Blekinge 6* d:o, Götheborgs och Bohus Län i3§ d.‘o och i Hallands
Län 102 st. dylika Hemmansdelar; samt att någon indragning af desse Hemmans Rå och Rörs samt Insockne-frihet i allmänhet icke ägt rum, utom i Christianstads Län, hvarest vid 1824 års allmänna jordransakning fråga om en sådan indragning blifvit väckt och i anledning hvaraf K. M:is Befthde derstädes förordnat, att de afsöndrade Insockne Frälsehemmanen skulle till Utsockne i Jordeboken omföras.
Med utredning af förhållandet i afseende på Rå och Rörs samt Insockne Frälsehemmanens tillkomst, har K.
KammarCollegium yttrat den mening, att, då Rå och Rörs-rättigheten samt Insockne-friheter från äldsta tider varit tillagde Säterierne för det arbetsbiträde de af så beskaffade Hemman och Torp hade att påräkna till Sätesgårdarnes vidmagthållande, och ett sådant biträde frånginge Sätesgårdarne i samma stund Rå och Rörs samt Insockne
Hemmanen derifrån afsöndrades och kommo i annor ägares hand, hvadan ock K.
Brefvet den 29 April 1807 förklarat det vara med Författningarne instämmande, att från Säterierne skiljde Insockne-Hemman skulle förlora deras Insocknefrihet, borde ock detta Stadgande ytterligare fortfara och blifva gällande, intill dess ett sådant frånskiljdt hemman återlades under gamla Hufvudgården; hvaremot Rå- och Rörs-hemmaneiij såsom belägne inom ett lagligen bebyggdt Säteries rågång, enligt rättsgrunder syntes, utan afseende på ägare och att de blifvit frän - 68 St ats-Ut skottets skiljde Sätesgården, Jjöra hädanefter tillgodonjuta sia Rä- och Rör frihet, så länge Säteriet är så bebyggd! och vårdadt som Författningarne föreskrifva; dock har Collegimu härvid tillika fastat uppmärksamheten på de betänkliga följder, genom hernals- och rflttegångsfrågor, som skulle uppstå, om de friheter, som köpare ansett åtfölja jorden, komrao att upphöra derigenom, att densamma genom försäljning eller på annat sätt blifvit skiljd ifrån Sätesgården, och hurusom ett sådant stadgande skulle till en del motverka och försvåra jordens styckning och den deraf följande bättre odling.
De af Collegium åberopade Författningar innehålla : 3:dje Puncten i K.
Förordningen den 6 Nov. 1678, ”När een Sätesgård är rätteligen bebygd och med Ägor ”sampt dess cultur försedd, medföfier den frijhet, att ”ther under leggia Ladugård till tarf och beqvemlig”het, och sedan njute then byen, sampt dhee Hem"man och torp, det vare sigh Skatte eller Frälse un”der Råå och Röör; the nembligen som Husbonden ”sjelf äger , och med fulla skahl bevisligen leggja in”nom then Bålbyens ägor, uthi hvilken Sätes- och Af”vclsgården är belägen, antingen sådane
Hemman nyligen eller för långe tijder sedan bebygde abre, al le— ”nast det gitter giörligen . pröfvat varda, att sådane "gårdar inom byens ägor och bohlstada skäl finnas "uptagne, eller ock att urminnes häfd är åkommen.” 4:de Puncten i K.
Påbudet den 1 Mars 1681.
"Va”randes nu således uthaf det som ofvanbemäldt ähr "kunnogt hvad som för rätta Sätesgårdar må skattas Betänkandet:, N:o 180. 69 ''och hållas; Så på thel raan ock theijcmpte veta tua "hvad Hemman och Torp under Råå oeh Röörs frij”het måste begrijpas: thy skall derunder förstås först ”och främst sjelfva Sätegården, som är bruk ader för ”detta af Ridderskapet och Adeln, nu brukas eller "framdeles upptages och brukas katt, så vijda deras ”afvell och bruuk sig sträcker, aldeles som ofvantill ”förmält är.
Ytterligare och till dät andra, then Byen "sorn Sätegården ligger uti och the Hemman samma ”Adelsman tillkommer i samma
By mäd tlieras Torp "gamble eller nybygde, så många som inom samma ”Byes rätta
Ägor med Råå och Röör, eller annan "laga Byskillnad begrepne äro, oeh Ridderskapet och "Adeln nu tillstå och tillhöra, eller med laga fång "acquireras kunna.”
Åf desse K.
Författningars vida-re innehåll synes, att den afår 1678 tillkommit i följd af några i afseerr ds på råtta J örståndet af Säteriers så ock Råå och Röörs rättigheter enligt Drottning Christinas Placat *f år 1638 j inrijtade missbruk , samt att en annan uttydning af någre therpå gjöras velat, än förb.te Stadgas och Privilegierncs egentliga förstånd vore .■ att 1681 års K.
Författning, efter likaledes försporda missbruk så med Sätesgårdarnes som med Råå och Röörs friheters extension emot samma K, Stadga, åsyftade att hindra för inånga Rå och Rörs samt Insockne* rättigheter, till skada för K.
M;t och Kronan, men ej att återtaga dem som verkeligen efter desse , Författningar borde åtnjutas; hvarjemte den fråga, hvari 1807 års af K.
Kam.
Coll. åberopade K.
Bref 7 o
Sta t»-Utstötte t» meddelades, angick Hemman som den tiden blifvit sållde til Ofrälse personer och, på sådant sätt skiljde från Säteriet, förlorat deras Insocknefrihet.
Sedan likväl nu niera, efter år 1B10, äfven ofrälse få innehafva Säterier, Rå och Rörs samt Insockne FrälseHemman, och de förhållanden, som gällde med desse Hemman, då de endast lingö af Ridderskapet och Adeln besittas och som derpå hade afseende, lämpligen ej böra anses fortfara längre än till den tid samma rättighet upphörde; så, enär från år 1810 en mängd både Insockne samt Rå och Rörs Hemman blifvit afsöndrade ifrån Säterierne, utan att fråga uppstått om indragning åf friheterne, som å Rå och RörsHemroaii äro betydlige, emedan de icke vidkännas Ord, Rotering och KronoTionde samt åtnjuta skjutsfiihet lika med Säterierne, men å InsockneHemman deremot, i jemförelse till Utsockne ej är af betydenhet, sedan i Skåne Insocknet fått lika Rotering med Utsocknet, och det skulle leda till osäkerhet i ägande! ätten, motarbeta jordens delning och uppodling samt åstadkomma flere förändringar i Utskylders fördelning och utgörande jemte mångfalldiga rättegångar i Hemulsfrågor enskilde emellan, om ej det skulle anses såsom en följd af 1810 års Concessioner, att Råoeli Rörs- samt InsockneFriheterne ej förloras derigenom, att Hemmanen skiljts ifrån de Säterier hvarunder de hört; har, jemväl i betraktande deraf, att lörfattningarne i ämnet förut varit tydda på annat sätt, ehuru de ändock icke bestämdt innehålla friheternes upphörande vid dylika tillfällen, hvilket bestyrkes ej min - Betänkanden, N:o i So. 71 dr# af ofvanåberopade 1678 års Placat och 1681 års Stadga än ett K. M:ts Nådiga Bref den 11 Febr. 1735, meddeladt i följd af R.
St:rs underd. skrifvelse uti en dera communicerad fråga, angående Insocknerättigheten i Skåne, Halland, Blekinge och BohusLän, Utskottet lika med hvad Föredraganden inför K.
M;t i förevarande fråga sig yttrat, och Rikets allmänna Äreuders Beredning jemväl tillstyikt, ansett de sedan år 1810 ifrån Säterierne afsöndrade Rå och Rörs samt Insockne FrälseHemman icke hafva, genom en sådan afsöndring, deras friheter förlorat; dock finner Utskottet att de afsöndringar, som före den 6 April samma år ägt rum, icke kunna härå tillämpas.
Tillstyrkande Utskottet, i händelse denna mening af R.
St:r godkännes, att underd. svar på K. M:ts Nådiga Remiss i öfverensstämmelse dermed varder expedieradt.
M:ts till Utskottet aflåtue Nådiga Remiss af Handlingarne i målet rörande Majoren von Steijerns underd. anhållan om evärdelig Skattemannarätt å 2:ne under Starby Kungsgård lydande Lägenheter Hallaslätten oeh HerrsjöÄngen. (i.-A.)
Uti en den n December sistlidit år till K.
M:t ingifven underd. ansökning har Majoren, Commendeu - 7*.
Stats-Utskttet* ren och Riddaren H. von Steijern, i underd. anhållit, att, såsom någon ersättning ej mindre för de stora förluster, uppgående till ej mindre än 280,000 Dtr Kopparmynt, som Sökandens Fader i lifstiden fått vidkännas för bedrifvandet af den vid Wadstena anlag de LinneFabrik, än ock de uppoffringar Sökanden gjort för förbättrandet af den för underhållet af nämnde Fabrik under arrende npplåtne Starby Kungsgård, den tid han enligt Contract deraf varit innehafvare, och hvarigenom
Kungsgårdens värde blifvit betydeligen förhöjd t, K. M:t täcktes bos R.
St:r föreslå, det Sökanden mätte tilläggas evärdelig