Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag instämmer med den föregående talaren deruti, att frivilliga accorder mellan landtmätare och dem som skola undergå skifte icke äro lämpliga, såsom medförande många missbruk och möjligen ledande till ett större betungande, än hvartill taxan kan gifva anledning.
Den nu gällande taxan är i afseende på inägors alfattning på karta, synnerligast i de orter af Riket der deras storlek och mängd öfverstiga utmarken, låg, då deremot, der utmarker och skogar äro vidsträckta men inägorna inskränkta, samma taxa verkligen är för hög, emedan skogars afmätning går lättast för sig genom uträkning, men afgiften är likväl betydlig per tunnland, då deremot vid åkeraffattning mindre impedimenta skola beräknas, hvilkas alfattning och uträkning medtager mycken tid, då taxan är för låg relativt till arbetet.
I)å nu jordens beskaffenhet är mycket olika i särskilda provinser allt efter som i den ena kan finnas mera skog eller mera öppen jord än i den andra, så är det ock klart, att en landtmätare skall blifva för högt eller för lågt betald, då taxan är lika för alla.
Man har exempel i Gefleborgs län på att landtmätare förrättat arbeten emot 5o proc:s betalning under hvad taxan innehåller, och man skulle således kunna antaga att 5o proc. af hvad taxan utsätter vore lämpligt för landtmäteriförrättningar inom nämnda län; men det vore åter icke lämpligt för andra län.
Jag tror derföre detta ämne vara af beskaffenhet att tarfva pröfning af så väl Konung som Ständer, alt betänk, icke bör afslås utan återremitteras, med begäran att Utsk:n från Landtmäteri-cont. ville förskaffa sig underrättelser om den brist i nu gällande taxa, som i anledn. af de olika förhållandena de olika provinserna emellan förefinnes, och derefter inkomma med förnyadt förslag och bestämd uppgift i hvilka delar taxan bör rättas, på det att ömsesidig belåtenhet må komma att äga rum.
Jag begär alltså propus, till återremiss å betänkandet.
Jag, för mindel, bestrider icke återremiss.
Om något godt dermed kan uträttas, så är det deslo bättre; hvadan jag afstår ifrån mitt yrkande om afslag och förenar mig med Frih.
Cederström i begäran af återremiss.
Besvärs- och Ekon.Ulskins betänk.
JN:o 34 återremitterades.
Den 3 Mars e. m.
Besvärs- och Ekon.- TJtsk:ns den 27 sisth Febr. på bordet lagda betänk.
N:o 35, i anledn. af väckta framställningar om förändringar oell tillägg lill K. kungörelsen den 24 Januari 1781, ang:de religionsfriheten.
Jag anhåller få vela huru detta mål blifvit afgjordt i de andra Stånden.
S e c r e t. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu ankommit från något af RiksSt:n, huru detta mål hos dem blifvit afgjordt.
Betänk, begärdes ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, Frih. Fleming, Herm.
Reinh., och Frih. Cederström, Jacob. Biföllos, vid förnyad föredragning, Lag- samt Allm.- Besvärs- och Ekon.Utsktns den 27 sisth Febr.' pä bordet lagda betänkanden : N:o 36, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af 24 §:n i K. förordningen den 20 December 1825, rörtde leverancer för sjö- och landtförsvarets behof; Nto 37, i anledn. af väckt motion om utfärdande af en byggnadsordning för kronohemman, sorn äro till boställen åt civil-staten anslagna.
Till afgörande företogs Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsktns den 27 sisth Febr. på bordet lagda betänk.
Nto 38, i anledn. af väckta motioner om alla hemmans, utan afseende å deras olika natur, deltagande i byggande och underhåll af tingshus, prestgårds- och andra allmänna byggnader.
Detta betänk, är af en särdeles märkvärdighet.
Först och främst förekommer Utsktns uppgift, att hemman af säteri-, rå- och rörs- samt insockne-frälse-natur utgöra omkring af Svenska hemmantalet, då det deremot är ett factum, att sådana hemman uppgå till 4;del af det hela, enär af Sveriges alla 65,000 några hundra hemman öfver gooo hemman äro af nämnda natur.
Det är alltså en besynnerlig okunnighet, som råder inom Utsktn rörtde antalet å hemman af olika naturer.
Sedermera förekommer, att då man med ett penndrag rubbar privilegier tillhörande jorden, icke personen, så betänker man icke att man rubbar enskild äganderätt, som ingen lagstiftning bör kunna tillåta sig, utan att tillika bestämma ersättning, med mindre en sådan lagstiftning skall kunna sägas vara grundad på sidan om allt hvad som bör utgöra grundvalen för en lagstiftning.
Det undantag, som Utsktn i delta betänk, behagat göra för preste- och klockarebol, såsom innefattadt under PresteStts privilegier, utgör det sista corollarium af 83 Den 3 Mars c. m. besynnerligheterna i samma betänkande. R. o. Ad., som vid 180g och 1810 årens riksdag afsade sig rättigheten att besitta hemman af säteri-natur, hvarigenom rättighet för hvarje Svensk man öppnades att förvärfva och innehafva jord af sådan natur, har derigenom icke frånsagt eller ens kunnat frånsäga jorden något dess natur tillhörande privilegium ulan endast
Ståndets enskilda rätt af en uteslutande besittning af all sådan jord.
Något stånds-privilegium alt besitta boställen finnes alldeles icke, ty en adelsmans, en prests, en borgares eller en bondes son kan blifva prest och derigenom komma i besittning deraf
Det är således ej något
Stånds utan ett jordens privilegium, som är i fråga.
Detta betänk, slutar med de få orden: ”att till de i ämnet väckta motioner tillstyrka bifall.”
Det synes vara en alldeles ny form att framkomma med ett sådant förslag för Ständernes tillgörande, då man ej vet hvad resultatet af ett bifall til] en sådan hemställan skulle blifva, med mindre man genomläser de motioner, hvarom betänk, handlar.
Allt detta synes mig utgöra skäl att afslå betänk., hvarom jag anhåller om Hr Frih. o. Landtm:s proposition.
Jag har inom Utsk:n reserverat mig emot beslutet, ehuru jag icke finner mig vara antecknad som reservant, och påyrkar att betänk, måtte afslås, såsom innebärande ett ingrepp i äganderätten.
N:o 38 afslogs af R. o. Ad.
Ånyo föredrogos och biföllos Lag- samt Allm.
Besvärsoch Ekon.CJtskrns den 27 sisth Febr. på bordet lagda belänkanden: N:o 3g, i anledn. af väckta motioner om tillägg till K. förordn. d. 24 Aug. i8i3, emot fylleri och dryckenskap; N:o 4°, i anledn. af väckt motion rör:de förändring af i4 cap. g6 §:n i krigsartiklarna, ang:de fördelning af böter.
Lades till handlingarna, vid förnyad föredragning, I.agsamt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskms den 27 sisth Febr. på bordet lagda memorialer:
N:o 4>, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:ns betänk.
N:o 23, ang:de väckta frågor om förändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar; N:o 42: > anledn. af erhållen återremiss af Utskms betänk.
N:o 24, ang:de väckt fråga om fri långtägt å hafsstränderna; N:o 43, i anledn. at erhållen återremiss af betänk.
N:o 26, ang:de väckt fråga om förändring i tiden för väglagningen.
Fö - Den 3 Mars e. ra. 89 Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 6 sistl.
Febr. och den ! dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 424> i anledn. af K M:s nåd. skrifvelse, ang:de ett extra-anslag lill befrämjande af göromålens ,gång inom K. M:s och Rikets Kammar-colhm.
Cederström, Jacob, begärde alt få veta, huru detta mål blifvit afgjordt hos de öfriga Stånden.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att BorgareSt. bifallit och BondeSt. afslagit utlåt.; rör:de PresteStis beslut vore ännu icke någon officiel underrättelse ankommen.
Efter den upplysning, som Hr Ridd.- Secretm lemnat, och den underrättelse jag fått utaf en af Ridd.cancellisterne, att PresteSt. jemväl bifallit detta betänk., så lärer förmodligen icke någon egentlig fördel eller något ändamål vara att vinna genom en återremiss af detta betänkande.
Jag anhåller likväl att till prot. få förklara, att Utsk. förbisett det för allmänheten högst vigtiga af att ärendena i detta embetsverk må kunna med skyndsamhet och drift handläggas; att Ständernes beslut i afseende på regleringen af detta embetsverk vid föreg:de riksdagar vållat de oredor, som komma att uppstå genom målens fördröjda afgörande; ty detta embetsverk, som förut ägde 3,5oo r:dr alt användas till aflöning åt personer, som adjungerades under ordinarie tjenstemäns frånvaro, föranledd af en eller annan orsak, eller för tjenstebiträden i coiitoren, beröfvades detta extra-anslag till fyllande af den lönereglering, som med delta verk vidtogs, hvilken dock ej blef lika stor med öfriga embetsverks; hvadan följer att det är omöjligt att kunna begära alt embets- och tjenstemännen inom detsamma skola endast der uppoffra sin tid, då de ej dermed vinna tillräcklig brödföda, hvarföre tjenstgöring i andra verk äfven måste bestridas.
Häraf följer naturligen, att de ej åt det ifrågavar. embetsverket kunna egna all sin tid, hvarpå åter verkets egna göromål komma att Iida.
För längre tid tillhaka, och innan jag inträdde sorn chef för detta verk, föreslogs vid en företagen organisation deraf, alt en kammarskrifvare i hvarje conior skulle indragas, och collegium trodde, hvilket uttrycktes i skrifvelse till K. M., att om tillräckliga löner anslogos, skulle göromålen kunna bestridas äfven med den'minskade personalen.
Väl biföll man att minska personalen, men man ökade icke aflöningen, hvarigenom icke heller ändamålet kunnat vinnas, och den erfarenhet, jag under 10 år haft, har öfvertygat mig om omöjligheten att med fullkomlig framgång kunna med den indragna personalen verkställa nödiga arbeten, om ock den blefve högre lönad.
Det är således nödvändigt att genom extra-ordinarie tjenstemän fylla den brist, som de ordinarie tjenstemännens inskränkta antal förorsakar; men dertill fordras anslag.
Tillgångar härtill finnas nu, och 21 H. 12 Den 3 Mars e. m.
Ständerne få skylla sig sjelfve för hvad sora kommer alt brista i embelsgöromålens handläggning inora detla verk.
I det skick målet sig nu befinner, kan jag dock icke annat än begära bifall lill betänkandet.
Då detta betänk, första gången föredrogs, begärde jag detsamma på bordet nied anledn. af den ledamots frånvaro, som nyss yttrat sig.
Då han nu begärt bifall derå, så vill jag ej yttra mig deröfver, men likväl beklaga att StatsUtsk., under en riksdag, då samma Utsk. föreslagit 1,600,000 r:dr till fängelsebyggnader intill nästa riksdag, en summa större än man kan hinna att dertill använda, Utsk. endast anslagit 1,600 r:dr åt det embetsverk, som, i förhållande till sina göromål och vigten af desamma, är sämst aflönt, särdeles då detta embetsverks göromål äro af den beskaffenhet att så tili sägandes hvarenda bonde, m. e. o. hvarje person i landet, lider af göromålens fördröjda afgörande i detta embetsverk.
Jag anhåller att få förena mig med Hr von Hartmansdorff.
Nöden har ingen lag, man måste således taga det lilla för att få något, och det är också det enda, som kan föranleda att bifalla förevar, betänk.; men det företer icke det enda exemplet vid denna riksdag på ett systeme, som snart kan göra det önskvärdt för Svenska folkmängden att tillhöra classen af förbrytare och correctionister.
N.‘o 424 Ulef af R. o.
Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den 17 sisth Febr. och den 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 4^8, ang:de förändrad fördelning af riksstatens hufvudtitlar.
Utsk. har på sid. 3 i sitt betänk., der det är fråga om rese-och tractamentspenningar för civile embets- och tjenstemän , icke upptagit några sådana för Ecclesiastik-departementet, men deremot sagt (sid. 4), att det finnes särskildta anslag, som böra till Ecclesiastik-departementet öfverföras, hvilka lemna tillgång till de resekostnader, som i och för detta departements behof kunna ifrågakomma.
Det hade varit önskligt, om Utsk. uppgifvit hvilka dessa tillgångar äro.
För mig, som i 7 år haft att skaffa med detta departement, äro de alldeles obekanta.
Tvertom påminner jag mig ett tillfälle, då resekostnader behöfde anslås för ett ecclesiastikt ändamål, och då dertill icke fanns annan tillgång, än den allmänna, för civile embets- och tjenstemän.
Mig synes det således nödvändigt, att Utsk. antingen upplyser
Standerna hvar denna tillgång är att finna, eller ock att den summa af 12,000 r:dr, som nu är stiftad, mellan 3:ne civila departement delades så, att det ecclesiastika deraf erhölle någon andel.
Storleken deraf
Den 3 Mars e. m. 9« kan vara likgilitig, emedan anslaget i alla fall är ett förslagsanslag.
I afseende på de särskildta departementens anslag, så har Utsk., under riksstatens 3:dje hufvudtitel, eller den, som angår Utrikes-deparlementet, upptagit aflöning och expenser för ett nytt embetsverk i stället för Convoj-commissariatet.
Det är icke troligt, att ett sådant embetsverk kommer att äga rum.
Således kan betänk, i sitt nuvar. skick ej bifallas.
Likaledes förhåller det sig i hänseende till ”fredsverket med Barbaresk-staterna och consuler å Barbaresk-k usterna, consuler utom Barbaresk-luisten samt Svenska kyrkan i London”, emedan dessa 3:ne afdelningar äro af beskaffenhet alt tillhöra Civil-departementet.
Likaså är det med ”sjöexpeditioner för handelns befrämjande,” hvilka äro uppförda under Utrikes-departemenlets titel.
De lära förmodligen komma att höra under Civil-departementet, eftersom handeln hörer derunder.
Besynnerligt förekommer det, attUtsk. under Utrikes-departementet har upptagit en titel som heter: ”Extra-utgifter”, (se sid. 8), hvaremot Utsk. (sid. 4), der 5o,ooo r:dr till extra-utgifter äro fördelade, icke gifvit någon andel deraf åt Utrikes-departementet.
Det är således blott för syns skull, som extra-utgifter äro upptagne på den 3:dje titeln ; men jag skulle önska, att
Utrikes-deparlementet äfven finge sin bestämda andel, för hvilket ändamål jag äfven anhåller att betänk, måtte återremitteras till rättelses vinnande.
I hänseende till den 6:te titeln, rör:de Civil-departementet, är förteckningen visserligen riklig, men jag skulle tro att en annan ordning borde iakttagas, nemi. (sid. 12) att, näst efter "”vägar och c o m ni 11 nica t i o n e r ,” den rubriken skulle följa, som heter:
"Jordförluster genom canalanläggningar”, emedan det ena sammanhänger med det andra.
Vidare skulle jag tro, att då man afhandlat undervisningsanstalter för jordbruks- och landtmannanäringarna , så borde man dernäst upptaga undervisningsanstalter för bergsbruk och befrämjandet deraf i allmänhet, emedan det äfven hörer till framalstringen af råämnen.
Först derefter borde ruan låta följa undervisningsanstalter lör slöjderna, handeln och sjöfarten, emedan varors förädling och omsättning är det sista, som rörer näringarna.
Under y:de hufvudtiteln synes Utsk. mera hafva gjort afseende på ernbetsverkens rangordning i statscalendern, ehuru den sist utkomna undergått någon förändring, än på ärendenas sammanhang: sålunda står först Kammar-colhm och, efter ett betydligt mellanskof, Jägeristaten.
Eftersom skogarne stå under Kammar-colhm, såvida de äro Kronans, så borde väl också Jägeristaten stå dernäst.
Jag skulle äfven tro, att när Öfverintendents-embetet har att skaffa med byggnader och reparationer å Kronans hus, så borde detta embetsverk stå näst före den titel, som angår byggnader och reparationer både i Stockholm och landsorterna; samt att magazinsbyggnader i Stockholm och 9a Den 3 Mars e. m. landsorterna jemväl måtte komma före Kammarrätten, emedan detta embetsverk är det, som slutligen har uppsigt öfver huru alia de öfriga fullgöra sina skyldigheter i räkenskapsväg.
Kammarrätten bör upptagas der det slutar med byggnader, och att efter Kammarrätten skulle förekomma de utgiftsposter, som höra till uppbörden och i betänk, finnas upptagna , nemi. transportkostnad, remisslage etc.
Under b:de hufvndtiteln, som rörer Ecclcsiastik-departementet, har Utsk. också tillvägagått efter rangordningen eller godtycke, och således upptagit om hvarandra un läkarevård, an fattigvård, än vettenskapliga anstalter, utan afseende på något inre sammanhang dessa ämnen emellan.
Jag ville deremot föreslå, alt hvarje hufvudafdelning måtte tagas för sig; sålunda först sjelfva departementet och hvad som kan anses höra till Konungens Cancelli; dernäst de ämnen, sorn angå religionen och kyrkan; derefter undervisningsanstalterna; dernäst de vettenskapligainrättningarne, så fattigvården och slutligen läkarevården.
I Utskts betänk, deremot har t. ex.
Veterinär-inrättningen, som är en läkareanstalt för fänad, kommit framför läkareanstalter för menniskor samt framför Veltenskaps-academien och de sköna konsterna.
Jag skulle förmoda, att ordningen borde vara omvänd, på sätt jag nu skall taga mig friheten föreslå, nemi.:
De par t ernents-ehefen.
Departementets expedition.
Riksarchivet.
Clereeicstaten.
Lappmarks ecclesiastik verk.
Kyrkors underhåll.
Folkskolorna.
Klemen ta r-läro verken.
Gymnastiska Centra l-insli t litet.
Vettenskaps-academien.
Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-academien, Svenska Academien.
Academien för de fria konsterna.
Musikaliska academien.
Understöd för vettenskapliga arbetens lifgifvande.
Allmänna fattigvården i Stockholm. d:o d:o i landsorterna.
Fi imurare-barnhuset d:o.
Barnhusen i landsorterna.
Det är en omständighet, då vi tala oro barmhertighets - Den 3 M a r s e. m. 93 inrättningar, som jag icke rätt kan förklara, nemi. alt Seraphimer-ordens-gillet icke är omförmäldt.
Jag vet visserligen, alt-detta gille har sina egna anslag för atiöning åt dess embets- och tjenstemän, men dessa anslag lära ej utgå af enskilda personer, utan antingen af medel, som statsverket gifver genom hemman och dylika anslag, eller också af andra penningebidrag.
Jag skulle således förmoda, alt någon glömska malte hafva ägt rum, då nämnda embetsverk icke blifvit npptaget, och förmodar, i händelse delta utlät, återremitteras, att Utsk. i sitt svar upplyser anledningen till detta ulelemnande.
Efter förenämnda veik och inrättningar skulle då i ordningen följa:
Sundhets-colkm med Medicinal-staten.
Carolinska medico-chirurgiska institutet. barnbördshusen.
Vaccinationens befrämjande.
Svenska Läkaresällskapet.
Sera ph i mer-orden s-gillet.
Hospitals och lazaretts underhåll.
Lazarettet i Stockholm.
Resestipendier under Sundhets-colhm.
Veterinär-inrättningen.
Oförutsedda utgifter.
Vid riksstatens gide hufvudtitel har jag velat göra den anmärkn.
, att rätteligen borde pensions- och indragningsstaterne vara fördelade på hvarje särskild litel ; men sorn Konungen, i dess nåd. stadga af den iG Maj 1840, förklarat, alt pensions- och indragnings-stalerne skulle höra tillsammans: så har StatsUlsk. varit consecjventare än berörde författning, oell äfven h 11 för t samt!, militärpensionerna ; ty ehuru den K. förordningen bibehållit armeens pensionscassa under Landtförsvars-, och amiralitets-kjigsmanscassan under Sjöförsvars departementet, så om nu R. o.
Ad. antager Utsk:s förslag, skulle jag dock önska att under den gemensamma pensionstiteln civile och militäre embets- och tjenstemäns, samt deras enkors och barns pensioner blifva fördelade efter de särskildta departementen, så att man kunde på en gång öfverskåda huru många pensioner, som hörde till hvarje departement, hvilket det än måtte vara.
Derigenom vunne man den lättnad, att då man ville se hvad en förvaltningsgren på det hela kostade, pensionerne inberäknade, så tilläde man blott ifrån gide hufvudtiteln det belopp, sorn pensionerne utgjorde, för att hafva hela summan tillsammans.
På lika sätt skulle jag önska att man för samma orsak skull fördelade anslagen på allm. indragn.staten.
Beggedera kunde verkställas utan särdeles besvär och lemna en klarhet i 9i Den 3 Ma r s e. m. öfversigten, som alltid bör åsyftas.
Jag anhåller otn återremiss, Frih. Cederström, Jacob:
Med den sista talaren instämmer jag hufvudsakligen i de flesta delarna af hans yttrande, och anhåller blott att få göra några tillägg.
Väl har, i afseende på fördelningen af förslagsanslaget till rese- och traclamentspenningar, Hr von Hartmansdorff anmärkt, att Utrikes-departementet blifvit förbigånget, och begärt att ett sådant måtte uppföras; men han har icke talat om den trängande nödvändigheten att af extra-utgiftsmedlen något måtte komma äfven detta departement till godo, enär, vid fördelningen deraf, ingen skilling kommit detsamma till godo.
Man mäste anvisa ett förslagsanslag till reseoch tractamentspenningar för detta derpartement, så framt man vill att departementet skall kunna afsända en enda cabinettskurir, eller få en kurir från andra orter, ifall det beliöfves; ty om anslaget blott är beräknadt för löner åt tjenstemännen, så lärer det icke blifva möjligt att kunna skicka en person åt något håll.
Vid extra-utgiftsmedlens fördelning departementen emellan, och på det beräkningen af dessa medel för hvarje departement ej må blifva haltande, som ovillkorligen inträffar, om den göres approximativt lika för hvarje år, torde det vara nödvändigt alt medgifva Konungen dispositionsrätt öfver de öfverskott, som det ena året kan uppstå på det ena eller andra departementets anslag, för att, vid ett uppkommande större behof, ett annat år användas till fyllande af den brist, som i hvilket departements anslag som helst kan förefinnas; ty eljest blir det rakt omöjligt att kunna reda sig, emedan extra-utgifter lära ej uteblifva, men kunna icke hvarje år vara lika utan måste blifva det ena året till mindre, det andra lill större belopp, och i sednare händelsen är det alldeles oundgängligt att få begagna möjligen befintliga öfverskott, eller också komma ärendena att afstanna.
extra-utgiftsmedel äro nedsatta till hälften emot hvad de varit, och följden kan, genom en fördelning, sådan som denna, blifva, att denna hälft blifver till hälften eller mera oanvändbar, i stället för att kunna användas för Statens nödvändiga behof.
I afseende på Hr von Hartmansdorffs begäran om en omrangering af titlarna under departementen och dervid väckta fråga örn Öfverintendents-embetet för Kronans hus och byggnader, får jag blott upplysa, att förvaltningen af dessa hus och byggnader är fördelad mellan 3:ne myndigheter, nemi.
Stats-contoret, i afseende på magazins-byggnader, Kammarcoihm, med hänsigt till alla Kronans öfriga hus och byggnader i landsorterna, samt slutligen Öfverintendents-embetet, i hänseende till publika hus och byggnader i hufvudstaden.
Det torde med anledn. deraf blifva nödigt, att, om en ämnesordning skall upprättas efter hvad nu är, så måste det Den 3 Ma rs e. m* öS blifva Kammar-colhm för Kronans hus i landsorterna, med undantag af magazins-byggnader, sorn tillhöra Stats-contoret, militär-byggnader under Krigs-colhm, publika husen i hufvudstaden under Öfverintendenten.
Jag förenar mig för öfrigt i Hr von HartmansdoriTs begäran örn återremiss, och vill ej vidlyftigare ingå i anmärkmr emot betänk., under förmodan att StatsUtsk., vid förnyad handläggning af målet, måtte något mera afse behofven inom hvarje särskild titel, samt föreslå att hvad af extra-medlen kan under det ena året för någotdera af departementen blifva obeböfligt, må kunna af Konungen disponeras för hvilket departement som helst ett annat år, efter sig då yppade förhållanden.
Först och främst får jag göra anmärkn. emot det mindre lämpliga i Ulsk:s uppställning af de nya riksstaterna, då deruti blifvit införda anslag, som väl äro nödvändiga i afseende på vissa föreslagna förändringar, men hvilka likväl ännu icke blifvit godkända, hvarpå jag som exempel vill anföra alla de anslag, som utgått af handels- och sjöfartsfonden.
Det rättaste torde hafva varit att säga : under förutsättning af bifall till Utsk:s förslag i de och de punkterna, föreslås:
— Detta har man icke sagt, och derigenom har det handt, att en af föregående lalarne, han, sorn måhända mest af oss alla följer ärendena inom detta Hus, nemi.
Ilr von Hartmansdorff, begått det misstaget att icke erinra sig, det allt hvad han anmärkt rör:de Utrikes-departementet och den här föreslagna aflöning än till ett och än till ett annat departement], är blott sådana saker, som Utsk. egenmyndigt Öfverflyttat från handels- och sjöfartsfonden, hvilken öfverflyttning dock 3:ne
Stånd afslagit, i följd hvaraf jag hoppas att Utsk., efter erhållen återremiss af detta betänk., vidtager de förändringar i sitt afgifvande nya, som instämma med Ståndens beslut.
Vidare får jag göra den anmärkn. vid fördelningen af extrautgiftsmedlen, att det är högst olämpligt att verkställa den på särskilda titlar, särdeles när anslaget nedsättes, som nu skett.
Uti den högst sparsamma stat, som fanns före 180g, utgjorde likväl extra-utgiftsanslaget i5o,ooo r:dr i silfver, motsvarande 4°°!°oo r:dr b:co; nu är detta anslag nedsatt till 5o,ooo r:dr.