Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har sjelf varit i den ställning, att jag blifvit befald af Kongl. Maj:l att aflägga Tro- och HuldhetsEd till en annan Regering.
Jag upphörde derför icke, och kan aldrig upphöra, att vara mitt Fädernesland lika tillgifven.
Yi hafva här ägt en af Rikets högsta Embetsman, som var i denna ställning; vi äga ännu i denna stund inom delta Hus en annan af våra yppersta Ledamöter, som genom Trooch Huldhets-Ed är förpligtad en annan Magt, och under nuvarande Riksdag har bär en Ledamot ägt säte och stämma, som äger ingen egendom eller synbar förmögenhet i Sverige; men för den betydeliga han i ett angränsande
Rike besitter, är der genom Tro-och HuldhetsEd fästad, och man har ej dervid gjort någon anmärkning.
Af desse skäl yrkar jag, att samma rättighet må i Nya RiddarhusOrdningen blifva förvarad, och jag ser intet skäl, hvarföre deli skall borttagas.
Bibehållandet af det gamla stadgandet med den förändring |Herr von Schulzenheim föreslagit anser jag va36 H. i o i46
Den 3 Augusti e. m. ra pukalladt af minnet utaf våra gamla förhållanden, då vi ägde Provincer på Continenten, och då en mängd Adelsmän från dessa Provincer hilflyttade och blefvo Stamfader för Svenska Ätter.
Tvenne bland Riddarhusets utmärktaste Ledamöter, af hvilka den ena är beklädd med ett det högsta Kongl. Maj:ts förtroende, och den andra med tvenne af Ridderskapets oell Adelns, äro båda främmande Magter med Tro- och HuldhetsEd undergifna.
I Tyskland der LänsLagen fordrar, att hvar och en, som vill bibehålla sin så kallade agnaträtt, måste gå Läns-eden, hafva flera Svenskar varit tvungne att aflägga den.
Då derjemte är stadgadt* att sådant skall ske med Kgl.
Maj:ts tillstånd, att man skall vara Skattskrifven härstädes, och äga Embete eller Egendom, så vet jag icke, hvarföre man skall förbjuda detsamma.
Eden ålägger endast, alt icke bära Vapen emot den Magt, till hvilken man förbundit sig.
Det är således icke mera skäl nu än förr, att utesluta detta stadgande, hvarföre jag också anhåller om afslag å Utskottets förslag och bifall till hvad Herr von Schulzenheim föreslagit.
Den af Herr von Schulzenheim föreslagna nya Redaction, hvilken är understödd af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie och Herr Rosenblad, närmar sig mycket till den Redaction, som Den 3 Augusti e. ra. *47 Utskottet i sitt första Memorial föreslagiti Orsaken, hvarföre Utskottet ändrade sig, är det afseende Utskottet trodde sig böra göra å en viss hög Persons yttrande härom, då frågan första gången förevar.
Jag kan dock ej neka, att jag finnér Herr von Schulzenheims förslag bättre, och tillstyrker således bifall derå.
Jag är förekommen af Herr Riben, och vill endast tillägga, att jag, såsom Ledamot af Utskottet, icke har något att invända mot Herr von Schulzenheims förslag.
Jag får till alla delar förena mig i den Redactions-förändring
Herr von Schulzenheim föreslagit, och ber att dervid blott få göra det tillägg, att samma stadgande, som i i mom. g §. af nu gällande Riddarhusordning finnes, äfven borde införas i det nya Förslaget, nemligen:
Förekommer till öfverläggning och beslut någon sak, som angår denna främmande Magt j bör han ej öfvervara beslutets fattande hvarken in Pleno, Utskott eller Nämnd.
Oaktadt jag är förekommen af Herr Tham, med hvilken jag förenar mig, har jag dock begärt ordet, för att ännu en gång få höra Herr von Schulzenheims Redaction uppläsas.
Det var ett ord 36 H. 10 + 148 Den 3 Augusti e. m. derstädes, som jag tyckte stötte örat; må hända är det ett misstag af mig; om så är, anhåller jag om ursäkt derför, men i annat fall her jag att efter Redactionens afhörande återfå ordet.
För att fullgöra Grefve Spens’s önskan, får jag äran å nyo uppläsa det af mig afgifne förslag.
Sedan Herr von Schulzenheim åter uppläst sitt förslag, fortfor Grefve Spens derefter sålunda:
Idet upplästa RedactionsFörslaget står: under de sista 3:ne åren.
Jag hemställer, om der icke bör stå: i trenne är; annars kunde det tydas så, att man blott menade ett af dessa trenne år.
I anledning af Grefve Spens’s sista hemställan, får jag för min enskildta del äran förklara, att jag har intet emot uteslutandet af ordet under, helst meningen derigenom blir alldeles oförändrad, oagtadt jag å den andra sidan ej eller kan finna, att den genom detta uteslutande vinner något i tydlighet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mur skalken gjorde proposition till antagande af Utskottets förslag till \ mom. af 7 §.
Den 3 Augusti e- m. »49 Hvarefter Hans Excel/ence föreslog, att ifrågavarande 4 moment måtte erhålla följande lydelse:
Adelsman, som, utan Konungens serskilt a Nådiga tillstånd, sig emot fremmande öfverhet med Tro- och Huldhetsed förpligtat, eller, som icke, i fall han ett dylikt tillstånd erhållit, de tre sista åren före Riksdagen, varit skatt skrifven samt fast egendom eller Embete inom Bifölls. 5:o Adelsman, som flyttat sitt bo och hemvist utrikes, på sätt <$*. 32 af 1728 års Adeliga Privilegier omför mäler, samt sådan Adelsmans Son, intill dess han åter till Fäderneslandet inflyttat, och lagligen styrkt, att hans förbindelse med främmande Makt upphört; att han sig med Konungen med ny Tro- och Iluldhets-ed förpligtat, samt att han, de frenne sista åren, förr än han sig till säte och stämma anmäler, här i Riket skattskrif ven varit, eller egendom eller Embete innehafver.
Troligtvis är det ett tryckfel uti förslaget att der står: med Konungen, i stället för: mot Konungen.
Jag tror, alt ännu ett fel af nära lika beskaffenhet, som det af den siste Talaren anmärkte, innehaft Riket. i5o Den 3 Augusti e. m. nemligen ett tryckfel finnes i förslaget, ty det liar säkerligen icke varit Utskottets tanka, att meningen skulle stå i prassens i stället för perfectum.
Jag anhåller, att ordet: innehafver} mätte utbytas mot ordet: innehaft.
Jag kan ej instämma uti Herr af Ekenstams anmärkning.
Jag tror ej, att det fordras, att man skall innehaft
Embete eller egendom i tre är, utan blott, att man varit i tre år skattskrifven, samt att man innehafver
Embete eller egendom under den lid man representerar.
Jag anser §. böra redigeras uti öfverensstämmelse med hvad
Hr von Schulzenheim föreslagit i det 4:^e Morn., samt Ridderskapet och Adeln nyligen funnit skäl gilla.
Jag anser det icke vara rätt, att å ena sidan antaga, att man skall hafva varit i tre år skattskrifven, men å den andra endast ega Embete eller egendom, då man representerar för alt kunna få vara Riksdagsman.
En person som vore alldeles fremling här, och ej kunde tala vårt språk, behöfde då endast köpa sig en liten jordlapp, för att få representera.
Meningen lärer dock väl vara, att Representanten skall ega någon kännedom om Landet.
Jag tror således, alt Utskottet haft ganska rätt i meningen, men D f. n 3 Augusti e. tn. varit mindre lyckligt i uttrycken.
Svårligen torde någon innehafva Embete, utan alt tillika vara skattskrifves
Det torde således böra heta: j4tt han sig mot Konungen med ny Tro- och Huldhetsed förpligtat, samt att han under de 3:ne sista äreiij förr än han sig till säte och stämma anmälerj här i Riket skattskrifven varit.
Herr von Hartmansdorff har ganska riktigt framställt min mening.
Det synes tydligen, alt om man kan undgå alla de förut nämnde praestanda derigenom, att man köper egendom, så skulle alla möjliga Författningar i sådant afseende lätt vara illuderade.
Man kan hafva ett Embete, utan alt vara skattskrifven, ty man kan hafva fått det efter skattskrifningen.
Jag får derföre än ytterligare yrka, att hvad jag föreslagit, måtte tilläggas.
Att Utskottets tanka ej varit annan, slutar jag deraf, att ehuru jag varit tillstädes inom Utskottet, då beslutet fattades, påminner jag mig icke, alt härom någon annan mening varit i fiåga, än den jag nu haft äran framställa, ej eller upplysa motiverne till Utskottets förslag något annat i detta afseende.
I det förslag till Redactionsförändring, som Herr von Schlzenlieim uppgaf vid f.de Momentet, var meningen skärpt derigenom att ordet eller var Den 3 Augusti e. ni. utbytt mot ordet och.
DS detta fordrades för den, som var född Svensk, måtte det med anim mera skäl fordras af den, hvilken, såsom utländning, vill återgå till sina förfäders Land.
Jag tror således, att eller bör utbytas emot och, då slutet af gräskulle lyda, som följer: samt att lian de 3:ne sista åren, förrän han sig till säte och stämma anmäler, här i Riket sk att skrifven varit, och fast egendom eller Embete innehafver.
Äfven en annan skärpning beliöfves, der bör äfven stix fast egendom, emedan man annars kan taga det för lösegendom.
Jag får förklara, att jag fattat Utskottets mening så, att i slutet af Momentet bör stå: innehaft.
Derigenom förfaller Herr af Ekenstams anmärkning.
Jag vill förena mig med Herr Rosenblad deruti, att det bör beta: samt innehaft, i stället för: eller innehaft.
Det är visserligen ett tryckfel begånget i afseende å det anmärkta ordet med; men då ändring nu skall ske, hemställer jag, om icke orden kunna ändras sålunda: att hansig Konungen med ny etc.
Jag instämmer med Herr Rosenblad i anmärkningen om tillägget af ordet fast framför egendom.
Om ordet innehafver utbytes mot ordet innehaft, anser jag vara alldeles likgiltigt.
Dea 3 Augusti e. ra. i53 Herr Cederschjöld:
Om meningen kunde vara att försvåra rättigheten för en utflyttad, men lili Riket återkommen, Svensk Adelsman, att här på Riddarhuset vinna inträde, så vore Herr Printzenskölds förslag visserligen det rättaste.
Men som jag ej anser en sådan princip riktig, hemställer jag, om ej Momentet kunde slutas vid de orden: "'skattskrifven varit."'
Vid den förändring Herr Cederschjöld föreslagit, har jag ingenting att anmärka, ty då är ungefär allt hvad jag önskat iakttagit, men eljest skulle det vara orimligt, alt en Adelsman, som återflyttat till Riket, och af tillfälliga orsaker förlorat den egendom, som han här innehaft, skulle derföre beröfvas sin Representationsrätt.
Om de orden: ”eller egendom eller Embete innehafversåsom Herr Cederschjöld föreslagit, alldeles utgå, så afhjelpes hela den af mig anmärkta olägenhet.
I afseende på tryckfelet, så har Herr Printzensköld rigtigt uppgifvit, att
Utskottet menat innehaftj i stället för det influtna ordet: innehafver; häruti har jag just haft samma mening, och får i öfrigt förena mig med Herr Cederschjöld.
Jag skulle ej hafva emot Herr Cederschjölds förslag något att erindra, om det ej kunde hända alt en person, som utomlands förvärfvat i54 Den 3 Augus ti e. m. sig stor förmögenhet, och ville hit till Riket återflytta, väl köpt sig fastighet här för att få utöfva sin Representations-rättighet, men dock varit de 3:ne sista åren skattskrifven till exempel i Frankrike.
Han bl ef ve då, efter Herr Cederschjölds förslag, icke behörig till Riksdagsmannakallets utöfning.
Till förekommande af denna orättvisa tillstyrker jag, att slutet af Momentet måtte erhålla följande lydelse: här i Riket skattshrifven varit, eller egendom innehaft.
Den siste värde Talaren undföll skillnaden emellan Mantalsoch Skattskrifves
Man kan ej hafva egendom här, utan alt vara skattskrifven i Riket, men för att vara mantalsskrifven, måste man bo här.
Jag föreslår derföre endast utbytet af ordet eller mot ordet och.
Jag är alldeles förekommen af Herr Rosenblad, och förenar mig således till alla delar med honom.
Den vederläggning Herr Rosenblad emot mig anfört, är fullkomligt riklig, och jag afstår således från hvad jag yrkat angående skattskrifningen, men bör dock anmärka, att det vore en hårdhet, att af den återflyttande Adelsmannen fordra både skattskrifning och egandet af fast egendom, såsom vilkor för utöfningen af sitt Riksdagsmannakall, då här Den 3 Augusti e. ni. 155 i landet finnas så mångå Adeliga Representanter, hvilka ingen fastighet äga.
Att under loppet af vissa år vara skattskrifven, är en medborgerlig pligt för alla till medborgerliga rättigheters åtnjulanne; och då det icke fordras för Adelsman i allmänhet, alt ega fastighet inom Riket, för alt kunna representera, ser jag ej hvarföre det mera skall kräfvas af den till Fäderneslandet återflyttande Adelsmannen, som kan återföra redbar skicklighet och personliga förtjenster, måhända mera värde än den förmögenhet, hvarföre han här kunde förvärfva sig jordegendom.
Jag yrkar således, att stadgandet derom måtte uteslutas.
Jag skulle icke hafva emot de af Herrar von Hartmansdorff och Lefren föreslagne mild ringar i stadgandet oin vilkoren för återkommande Adelsmän, alt utöfva sitt Representalionskall, om icke Ridderskapet och Adeln i föregående Moment, för Ädelman, som främmande Magt genom Tro- och Huldhetsed förbunden är, antagit enahanda bestämmelser med dem, hvilka Utskottet här föreslagit.
Jag finner det icke rätt consequent att här, då fråga äfven är om utrikes vistande Adelsmans Son, utsträcka rättigheten för Representationsrätten längre för den utrikes födda och uppfödda, än för en i56
Landsman, sorn med Konungens tillstånd bosatt sig i fremmande land.
På denna grund yrkar jag bifall lill Utskottets förslag med det tillägg Herr Resenblad önskat.
Det torde vara mig tillåtet, att fästa uppmärksamheten derpå, att orden Embete och Egendom gerna kunna utgå, enär man här ej kan vara skattskrifven, utan att ega ett af de tvenne.
Jag tror ej, att någon jemnförelse kan ega rum emellan den, som varit Svensk undersåte, och den, sorni all sin lifstid varit fremmande makt förbunden.
Man bör kunna antaga, att den förre armera svenskt sinnad, än den sednare.
Då jag ej finner något i Lag grundadt hinder för en person, som blott vistats här ett halft år, att låta skattskrifva sig, anser jag betalandet af 12 sk. i Mantalspenningar vara ett för litet band på den, sorn här vill tillgodonjuta Svensk Representationsrätt.
Jag anhåller få fästa uppmärksamheten på den betydliga skillnad, som förefinnes emellan 4 och 5 Momenterne af denna §.
Det förra omtalar sådan Adelsman, som genom Tro- och Huldhetsed förpligtat sig fremmande Magt, och utan att återkalla denna förpligtelse kan blifva Svensk Representant.
Uti det sednare Momentet åter förcskrifves skyldigheten att Den 3 Augusti e. m. styrka, det förbindelsen till fremmande Magt upphört.
Det är klart, att i ena fallet qvarstår den utländska förbindelsen, mea i det andra deremot icke.
Jag tror således, att då utifrån återflyttad Adelsman visar, det hans förhållande till utrikes magt upphört, samt att han i 3:ne år varit i Riket skattskrifves honom icke hör förvägras säte och stämma här på Riddarhuset, oaktadt han icke här har någon egendom; helst den händelsen att icke ega egendom inträffar med så många, hvilka aldrig varit utom Riket, och med rättvisa utöfva deras Riksdagsmanna-kall; samt detta vilkor i öfrigt icke förefinnes i den gamla reclactionen, hvilken lyder sålunda: ”Inflyttar i Ri”ket sådan Adelsman åter, eller hans Son, ”och lagligen styrker, att hans förbindelser ”mot fremmande Magt upphört, samt att ”han med ny Tro-och Huldhetsed emot Ko« ”nungen sig förpligtat, då må han, efter att ”hafva de 3:ne sista åren före Riksdagen ”här i Riket skattskrifven varit, af det utrikes vistandet icke hindras att inträda i ”alla rättigheter som Svensk Adelsman.”
Då här icke talas om Embetes eiler egendoms innehafvande, ser jag ej eller nu något nytt skäll,gatt införa det.
Sedan Herr Tham hufvudsakligen förekommit mig uti hvad jag ämnat yttra, ber jag blott, att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärk - 158 Den 3 Augusti e. m. samhet (lerpå, att ett land, som Sverige icke längesedan förlorat, inom sitt sköte äger flera Svenska Atleliga Ätter, hvilka, om de vilja hit öfverflytta, det vore hardt att förneka fepresentations-rätlen, äfven om de icke ägde något annat, än deras förfäders urgamla tillgifvenhet för Sverige.
Erkännande riktigheten af den skillnad Herr Tham framställt emellan håda Momenterne, afstår jag från mitt förra yrkande, och anhåller om proposition till bifall å Utskottets förslag, med borltagande af de sista orden, så att Momentet må slutas med orden: ”skattskrifven varit.” Herr Rosenblad:
Det serskildta förhållande, hvarom Herr von Hartmansdorff erindrat, men också endast det, föranlåter mig att äfven frångå mitt förra yrkande.
Hans Excellence Herr Grefvert ock LandtMar skalken föreslog, alt orden: med Konungen måtte förändras till: mot Konungen.
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till antagande i öfrigt af Utskottets förslag tiil 5 Mom. af 7 §.
Uppå derefter af Haris Excellence framställd proposition beslöt Ridderskapet och Adeln, att ifrågavarande Moment skulle erhålla följande lydelse:
Adelsman, som flyttat sitt bo och hemvist utrikes, pä sätt §. 32 af tya3 års Adelida Privilegier omförmäler, samt sådan Adelsmans Son, intilldess han åter till Fäderneslandet inflyttat, och lagligen styrkt, att hans förbindelse med fremmande magt upphört; att han sig mot Konungen med ny Tro- och Huldhetsed förpligtat, samt att han, de 3:ne sista åren, förrän han sig till säte och stämma anmäler, här i Riket skattskrif ven varit. 6:o Afkomling i fjärmare än första led frun en på ofvannämnda sätt utflyttad Adelsman, intill dess han uppfyllt de i 5:te punkten föreskrifne vilkor, och dessutom erhållit Konungens serskildta Nådiga tillstånd att inträda i sina förfäders rättigheter.
Bifölls. 7:0 Adelsman, hvars Åtteledning från Stamfadrén ej af Riddarhusets Genealogiska Tabeller tydligen utvisas, eller, der dessa befinnas bristfälliga, sådan Åtteledning ej styrka gitter.
Denna redaction blef af Ridderskapet och Adeln godkänd. i6o Den 3 Augusti e. tn. 8:0 Adelsman, som är LandtMarskalk eller Talman eller Riksdagsman af annat Stånd.
Hvilket Moment af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Jag kan ej påminna mig, att någorstädes i den nya RiddarhusOrdningen blifvit förbjudit för den, som är under concours, att hafva säte och stämma på Riddarhuset.
Detta har liittils alltid varit förhållandet, och synes äfven hädanefter böra så förblifva.
Jag anhåller att någon af RiddarhusUtskottets
Ledamöter ville bärom lemna upplysning.
Till besvarande af den siste värde Talarens hemställan, får jag, ehuru icke varande Ledamot af RiddarhusUtskottet, upplysa, att 18 §.
Riksdagsordningen, som äfven åberopas i ingressen till ifrågavarande 7 §. af RiddarhusOrdningen, lyder sålunda: ”Till
Riksdagsman må ej i något Stånd godkännas — — ”— — den, som, efter frigifven cessions”ansökning och utfärdad t proclama, icke blif”vit från sina borgenärers kraf genom laga ”Dom befriad.” Justerades 10 ProtocolIsUtdrag, innehållande
Ridderskapets ochifAdelns i Plenum den 1 dennes fattade beslut.
Upp - t)en 3 Augusti e. ra. 161 Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden:
Frun Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Af den 23 sistlidne Julii i N:o 58.
Angående Krono-brefbäringen, samt åtskillige med densamma förenade olägenheter.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o a3 förut meddeldte Betänkande om uppmuntran till J. E. Ekenmark, dess Hustru och tvenne
Systrar för af dem införda förbättringar i Väfnadskonsten.
N:o 6o.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under
Nio 21 förut meddeldte Betänkande, om behofvet af nya Provincial-Läkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket.
Frun Lagutskottet:
Af den i5 sistlidne Juliii N:o <j5.
Öfver väckt Motion om skärpning af straffet för den, som med samnad band, eller andra resan, begår rån och stöld, samt om anstalter dels tillförekommande af häktade missgerningsmäns rymning, och dels till rymd fånges efterspanande och gripande. 36 H. 11 lCa Den 3 Augusti c. ra.
N:o 76. öfver väckt Motion, att den, som första resan begått stöld, och inom 48 limmar sitt brott sjelfmant upptäcker, samt det stulna återställer, må befrias från uppenbar kyrkoplikt, N:o 77. Öfver vackt Motion om skärpning af straffet för stöld, samt om belöning af allmänna medel för tjufvars upptäckande och gripande.
Öfver väckte Motioner om ändring af strafflagarne för stöld m. m.
N:o 7<7.
Öfver väckt Motion om än dring af Rättegångs- eller Fatalie-limman vid HäradsRälterne.
Af den 23 sistlidne Julii: N:o 80.
Öfver väckt Motion om förklaring öfver 5 och 6 §§. i 23 Cap. RättegångsBalken.
Öfver gjorde förslag till ändring af 1 Cap. 12 §.
Öfver väckt Motion om en allmän förklaring, sora föreskrifver, huru Domslut skola författas.
I anledning af vackt Motion om stadgande , huruvida Chartae-Sigillatfe försäljningsman är att anse såsom Uppbördsman eller ej.
N:o 84- I anledning af väckt Motion om rättighet för fordringsegare, att hos Ko - Den 3 Augwiti e. m. i G i nungens Befallningshafvande erhälla så kalladt Promotorial i Lagsöknings-mål.
Angående förslag till
Lag för åhörare, som hi vista RiksStåndens sammankomster.
Från Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Af den a3 sistlidne Julii.*
N:o 47* I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 13 förut meddeldte Betänkande, rörande väckt fråga om ändring i Kongl. Förordningen den igi December 1827, angående grunderne oell vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 14 förut meddeldte Betänkande öfver Kongl. Maj:tS Nådiga Proposition, att Kongl, Förordningen den 19
December 1827, rörande grunderne och vilkoren för hemmansklyfning och jord-afsöndring, må gälla äfven i afseende på Säterier, Rå och Rörs samt Frälsehemman m, m.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 9 om aftonen, ' In fidem Protoeofli, O. J.
Lagerheim, 36 H. Den 7 Augusti f. m.
Fredagen den 7 Augusti 1839.
Herr RosenbJadj Bernhard:
Jag anhåller att få reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut angående antagandet af nya redaclionen till 3 §. i RiddarhusOrdningen.
Jag finner för Svenska Adelns representation ingen den ringaste fördel genom detta stadgande vunnen, men deremot flere af grundsatserne för sjelfva Adelskapet brutna, såsom bevarandet af stora minnen från flere tidehvarf inom lefvande Ätter.
Jag skulle nemligen icke se det ringaste onda deri, att om, i tidernes längd, t. ex. en Ättling på qvinnolinien af Linné funnes förtjent att upphöjas i Adligt stånd, lian då finge upptaga ett namn, som återkallade Litteraturens största minnen.
Jag vill äfven erindra mig, att enligt detta beslut, och sedan all naturalisationsrätt för fremmande Adelsmän upphört, Adliga familjer finnas från vära förlorade transmarinska provincer, utaf hvilka blott en gren blifvit på vårt Riddarhus upptagen (t. ex. familjen von Feilitzen från Lifland).
Om af dessa slägter, som till en del uppoffrat stora fördelar i sin ursprungliga hembygd för att förblifva Svenskar, andra grenar skulle upphöjas till Svenska Adelsmän, måste de efter den nu antagna §:s ordalydelse än - Den 7 Augusti f. m. i65 dea sitt från århundraden tillbaka aubonia namn och vapen, emedan en redan introducerad
Ätt bär dem.
Fortsattes pröfningen af RiddarhusUtskottets, den 6 sistlidne Junii aflåtne, och den 23 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande förnyad t förslag till Riddarhusordning. §. 8.
Hufvudman, som fyllt 21 år, och som, utan afseende å åldern, sjelf vore berättigad att representations-rätten utöfva, må hunna befullmägtiga annan introducerad Adelsman, att intaga säte och stämma för Ätten.
Får Hufvudman, enligt denna Riddarhusordning, ej utgifva fullmagt, dä inträde för tillfället närmaste Ättemän, för hvilken något lagligt hinder icke möter, uti full hufvudmanna-rätt.
Fullmagt, som af annan person är ut gifven, kan i intet fall såsom gällande anses.
För öf rigt bör fullmagten, sorn antingen skall vara med utgifvarens stil öfverallt skrifven och under skrifven, eller ock lagligen bestyrkt, ovilkorligen vara författad efter följande formulair:
Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i JV. skall hållas (hålles') tager (tagit) sin början den (dag och år) be - \6G
De u 7 Augusti f. m. fullmägtigas härmed Q "Titel och Namn') att för Grefliga , ■ Ätten NN.
N:o o o Friherrliga Commendeurs A deli ga intaga Säte och Stämma pä Riddarhuset, hvarvid han ovilkorligen förpligtas , att ställa sig till efterrättelse den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagne och besvurne Regeringsform af den 6 Junii 180g, jemte Riksdagsordningen af den 10 Februlii 1810 och öfrige gällande Grundlagar, Ort och Datum.
Friherre Cederström, Jabob:
Den nu uppläste §. fordrar åtskilliga rättelser.
Den börjar: ”Hufvudman, som fyllt ax år, och ”sorn utan afseende å åldren, sjelf vore berättigad att representations-rätten utöfva, ’’må kunna befulImägtiga annan introducerad Adelsman, alt intaga säte och stämma ”för Ätten.”