Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre påyrkat votering om kontraproposms innehåll, upsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som vill, att vid blifvande votering om bifall till 2:dra momit af 8:de §:n uti förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, sådant det lyder uti Allm. Besv.- och Ekon.Utskits Utlide Nio 161, kontraproposin skall blifva afslag på nämnde morn., röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; 42 Den 3 Oktober I. m. Vinner nej, har E. o. Ad. beslutat att återremiss af ofvanberörde mom. skall inrymmas uti koutraproposm vid den blifvande voteringen.»
Härefter upplästes och godkändes följande voter.propos. i hufvudsaken: »Deu som bifaller 2:dra mom:t i 8:de §:n af törslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, sådant detsamma lyder uti Allm. Besv.- och Ekon.Utskits lithde N:o 161, röstar Ja i deu det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder förberörde mom. till Utsk:t återremitteradt.»
Vid detina voterings slut hade rösterna utfallit sålunda:
Ja — i 3.
Efter förmälan, att det återstode att pröfva det till 2:dra mom:t föreslagna tillägget i dess tre särskilda aldelningar, hemställde H.
Exc. först, huruvida R. o. Ad. bifölle förslaget, att från rösträtt å kommunalstämma skulle uteslutas gemenskapen vid rikets landtoch sjöförsvar; och -då dervid svarades några ja och flere nej, förklarades nej hafva varit öfvervägande.
Sedermera hemställde H. Exc., huruvida R. o Ad. antoge förslaget, att allmänna och enskilda verks och korporationers vaktbetjeniug, eller andre, som med desse jemförlige eller ringare äro, ej skulle ega rösträtt i kommunalstämma; och sedan svaren derå utfallit med flere nej och några ja, förklarades proposm vara med öfvervägande nej besvarad.
Slutligen framställdes pröpos. på bifall till förslaget, att rösträtt å kommunalstämma ej skulle tillkomma dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete auställde, eller daglönare, eller andre dy like, som försörja sig med tillfälligt arbete; och då dertill svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja halva varit öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. t
Den 3 Oktober e. ra.
Onsdagen den 3 Oktober 1860.
Justerades 3 prot.-utdrag för förmiddagens plenum samt prot. för den 0 sistl.
Fortsattes beliandlingen af Allm.
Besvärs- oell Ekon.Utsk:ts Utlåt.
N:o 161, i ani. al K.
M:ts Nåd, Skrifvelse med det af Koiniterade afgifna uuderd. bettink. och förslag angrde Komin unal-styrelser.
Förslaget till Förordn. om Kommunalstyrelse på landet.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att §§:na 9 och 10, hvilka nu voro i ordningen att pröfvas, blifvit af Utsk:t i ett sammanhang behandlade, och derföre torde få jemväl härstädes gemensamt handläggas.
Härefter föredrogos §§:na 9 och 10 enligt Utsk:ts förslag.
Tillkännagafs, att PresteSt:t, med ogillande af de förändringar, Utsk:t i dessa §§ tillstyrkt, godkännt desamma i enlighet med Komiterades förslag.
Hr von Koch, Nils Samuel:, Jag får hemställa, att U, o. Ad., med afslag å Utsk:ts tillstyrkan, instämmer uti PresteSt:ts beslut, d. v. s. antager 9:de och l0:de§§:nei Komiterades förslag, i stiillet för samma §§ uti Utsk:ts. Den hufvudsakliga olikheten är, att i g 9 i Komiterades förslag är stadgadt, att rätt till deltagande i öfverläggningar och beslut öfver ärenden, som angå endast i mantal satt jord, icke tillkommer andra än dem, sorn sådan jord innehafva, hvilket stadgande Utskrt uteslutit.
Preste-St:t har ansett, att en sådan skilnad i ärendenas afgörande bör ega ruin; och äfven Bol'gare-St:t har, så vidt ej oriktiga uplysningar i sistberörde. hänseende blifvit mig meddelade, bifallit samma § enligt Komiterades förslag.
Om 44 Den 3 Ok t ober e. m. nu äfven R. o. Ad. antager densamma, kommer den att blifva 3 Stånds beslut.
Att detta åliggande eller denna rätt kommer att tillhöra dem, som saken egentligen angår, måste Väl ock vara det rättaste.
I sammanhang härmed torde jag få omnämna en fråga, som väl ieke stricte hör hit, men i afs:de å hvilken jag likväl vill hafva min talan reserverad.
Slutet af § 61 i Komiterades förslag har nemi. följande lydelse: »dock att, der bidragen skola efter mantal utgå, det för»medlade mantalet alltså till grund lägges och fördelningen efter »skatteören verkställes » Jag tror icke att det går an, att i en sådan förordning som denna helt och hållet förändra de beskattningsgrunder, som hittills varit gällande i afs:de å åtskilliga afgifter, hvilka utgå efter oförmedladt mantal, t. ex. vid prestgårds-byggnad m. m.
En slik förändring skulle icke heller komma att stå uti öfverensstämmelse med hvad den af R.
Stms hemställan föranledda samt af K. M:t den 22 April 1853 utfärdade Nåd. förordning stadgar i afs:de å rösträtt i sådana frågor.
Till följd häraf anser jag lämpligast vore att här införa ett stadgande af denna lydelse: »Då fråga förekommer om afgift, som efter oförmedladt hem»mautal utgår, skall rösträttigheten efter nämnde hemmantal ut»öfvas.
» Jag får således yrka, dels afslag å Utsk:ts, samt bifall till Komiterades förslag, hvad 9:de och 10:de gg:ne beträffar, dels ock att ett tillägg af förutnämnde innehåll måtte vidfogas någon af dessa gg.
Afven jag anser det vara én försämring, om Utsk:ts förslag i denna del anlages.
Det kan väl icke vara annat än rätt, att då innehafvare af mantalsatt jord äro å lagda vissa skyldigheter, t. ex. väg-underhåll m. m., de äfven i afs.-de å sådana förhållanden ega att besluta.
Utsk:t har anfört, att i fall i kommunen skulle ligga någon stor fabrik eller annan industriel inrättnii g samt rösträtten vore obegränsad, jordbrukarne skulle kunna tvingas anlägga t. ex. en Väg, hvilken endast vore till båtnad för nämnde fabrik; och till förekommande af en slik orättvisa föreslagit, att icke för annat än jord af någon må röstas för mer än en tjugondedel af kommunens hela röstetal efter röstlängden.
Att ett undantagsförhållande i viss mån till men för fabriksidkarue sålunda upställes, lärer dock icke kunna bestridas.
Jag anhåller om bifall till Komiterades förslag och afslag å Utsk:ts i samma del gjorda hemställan.
Ehuru jag, i motsats mot de begge föreg:de talarne, i Utsk:t var af den åsigt, att Utsk:ts förslag i denna del egde företräde framför Komiterades, — synnerligast derföre att genom en sådan sammanslagning af rösträtten det all - Peil 3 Oktober e. m. 45 mannas intressen, icke blott kommunens, befordrades — anser jag dock, för frågans bringande till ett önskviirdt slut, skäligt att vid nuvrde förhållanden icke vidare bär förfäkta Utsk:ts mening.
Det är nemi. här uplyst, att 2:ne
Stånd redan antagit komiterades förslag; och otänkbart är icke, att resultatet i Bonde-St:t blir enahanda, för såvida nemligen funderingar derstädes upstå deröfver, att Utsk:t tillstyrkt afskafländet af en rättighet, som hemmansegare f. n. åtnjuta.
Jag är i hufvudsaken förekommen af Hr von Koch.
I likhet med honom anser jag att det är nödvändigt att bibehålla den rättighet, egare af jord nu hafva, att ensamne rösta i sådane frågor, som endast röra jorden, samt att man icke kan ändra den förordning, som rör stadgande i afs:de å oförmedladt mantal.
Jag anhåller att beslut uti berörde rigtning nu måtte fattas, samt att frågan derom icke måtte upskjutas till 61:sta §:n. Gr. Sparre, Erik:
Jag delar de föregide talarnes åsigt om det företräde, som bör tilldelas 9:de och 10:de §§:ne uti Komiterades förslag framför samma §§ uti Utsk:ts; men hyser några betänkligheter i afs:de å det af Hr von Koch föreslagna tillägg.
Det finnes nemligen icke i hela förordningen något stadgande om beskattning efter mantal, utan eudast efter ören.
Vill man nu infoga ett stadgande derom, att i vissa frågor skall röstas efter oförmedladt mantal, måste man väl ock åsätta dessa mantal några skatteören.
Efter hvad grund skall då röstas för de lägenheter, hvilka icke äro i mantal satte?
Ett sådant insättande af oförmedladt mantal anser jag fördenskull komma att medföra ej så obetydliga olägenheter.
Med ani. af den anmärkning, den siste ta laren framstält i afs:de å det af mig föreslagna tillägg, anser jag mig böra nämna, att på samma gång det i denna förordning talas derom, att rösterna eljest skola beräknas efter skatteören, äfven hvarje helt mantal finnes uptaget till 100 skatteören.
Jag kati, för min del, icke finna att det i något hänseende är olämpligt att undantagsvis intaga detta stadgande.
Det heter nemi. i 6t:sta§:n, »der i lag eller allmän förordning stadgadt är att kommunalutskyld »endast från vissa af de i g 58 omförraälda beskattningsföremål »skall utgå, eller der för deltagande i sådan utskyld andra grunder »bestämmas, eller der vissa från skattskyldighet till kommunen eljest »befriade medlemmar skola till fyllande af särskilda behof bidraga, »galle till efterrättelse hvad sålunda förordnadt är.» Bibehåller man detta stadgande i 6 i:sta §:n, är således den af Gr.
Sparre påpekade olägenhet undanröjd.
Jag anser att det af Hr von Koch begärda tillägg icke är på sin rätta plats vid 10:de §:n, der hvarken talas 46 Den 3 Oktober e. ro. om förmedladt eller oförmedladt mantal, utan endast om skatte* ören.
Uti § 59 åter talas om mantal; hvadan lämpligast är att upskjuta denna fråga, till dess man kommer till denna g, samt då företaga frågan, huruvida ifrågastälda tillägg bör densamma vidfogas.
Då 10:de §:n innehåller grunden för rösträt ten, måste det väl äfven vara vid nämnda g som ett undantag bör införas, hvilket skall bestämma, om icke den allmänna regeln om skatteöreu alltid skall ovilkorligen tillämpas.
Sparre yttrade betänkligheter med ani. af de svårigheter, som skulle upstå för stadgande af grunder för de lägenheters rösträtt, hvilka icke äro i mantal satte, måste, enligt min tanka, förfalla, enär de grunder, jemlikt hvilka de skola i omröstningarne .deltaga, redan äro bestämda i serskilda förordningar, om hvilkas uphiifvande nu icke är fråga.
Jag ber att få erinra om K. M:s Nåd.
Kun görelse d. 24:de Nov. 1857 ang:de förändrad lydelse af 2:dra mom:t i 5:te §:n af K.
Förordnm d. 29:de Aug. 18 43 om sockenstämmor i riket, jemförd med K.
Kungörelsen d. 22:dra April 1853.
Ifrågav:de mom. bestämmer i hvilket fall rösträttighet skall beräknas efter hemmantal, der det finues åsatt.
För sådana särskilda lägenheter, som qvarnar, komma svårigheter i följd häraf otvifvelaktigt att upstå.
Sparres sednaste yttrande har jag endast velat fästa den värde talarens upmärksamhet deruppå, att skyldighet till deltagande i prestgårdsbyggnad m. m. utgår efter helt andra grunder än Grin åberopat.
Jag befarar fortfarande att det blir svårt att fatta ett beslut uti den af Gr.
Mörner föreslagna rigtning, alldenstund jag icke kan finna, huru man skall erhålla någon säker och för ifrågav.de lägenheter bestämd norm att följa.
För min del måste äfven jag instämma uti de af föreg:de talare, i afs:de å antagande af det utaf Hr v. Koch föreslagne tillägg, yttrade betänkligheter.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Kxe. Hr Gr. o. Landtm., att, i afs:de a de ifrågav:de §§:na, icke afgilvits något annat bestämdt yrkande, än att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, skulle i stället antaga §§;na 9 och 1 0 i komiterades förslag; hvarförutan Hr v. Koch yrkat, att till den 10:de <§:n skulle fogas ett tillägg af följande innehåll: »Då fråga förekommer om afgäld, som efter oförmedladt hemmantal utgår, skall rösträttigheten efter nämnde hemmantal utöfvas»; och skulle detta tilllägg, på sätt hegardt blifvit, göras till föremål för särskild propos.
Pen 3 Oktober e. m. 47 Sedan lt. o. Ad. härefter, uppå framställda propos:r, afslagit Utsk:ts förslag och i stället antagit 5§:na 9 och 10 i komiterades förslag; gjordes propos. på anlagande af det utaf Hr v. Koch föreslagna tillägget till den 10:de §:n, och då dervid svarades många nej, blandade med ja, förklarades nej hafva varit öfvervägande.
Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den sora bifaller Hr v. Köchs yrkande, att till § 10 mora.
1 uti komiterades förslag till förordning om kommunalstyreise på landet skall fogas ett så lydande tillägg: »Då fråga förekommer om afgäld, som efter oförmedladt hemmantal utgår, skall rösträttigheten efter nämnde hemmantal utöfvas»; röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o Ad. förenämnde vrkände.»
Nej — 18. § 11 enl.
Tillkännagafs, att PresteSt:t godkännt Utsk:ts förslag, utan annan ändring, än att för sista mom:t ari tagits följande lydelse: »För näring eller rörelse, som under borgenärs förvaltning står, äfvensom i enahanda fall för jordegendom, om den ej af landtbo eller arrendator innehafves, må ej röstss.» Gr.
Visserligen anser jag den allmänna före skriften riktig, att arrendator må rösta för den fastighet, han förvaltar; men deremot tror jag det icke är rätt att, som man här synes åsyfta, förbjuda jordegare och arrendator att i detta afs:de träffa särskild öfverenskommelse sinsemellan.
Jag kan deraf icke inse den ringaste nytta, och intet annat resultat torde dermed kunna vinnas, än att utestänga den större godsegaren från allt inflytande inom kommunen.
Icke kan det väl anses billigt, att en arrendator, som har t. ex. blott 2 år qvar på sitt kontrakt, skall kunna ålägga egendomen kostnaden för en vägförbättring eller dylikt, som kan räcka i t. ex. 10 år.
Jag får således yrka att det ifrågav:de i mormt 1 af denna g intagna förbudet, börjande med orden: »ej må egaren», måtte utgå.
I 2:dra mom:t torde äfven de särskilda qvalifikationer, som finnas uptagna för qvinnors utöf'vande af rösträtten, kunna lämpligen utbytas emot de enkla orden: »qvinna, som myndig är», hvadan jag anhåller om bifall till 2:dra mom:t med denna förändring.
I afs:de å sista mora:t torde, om R. o. Ad. antager mitt förslag till I:sta mom:t, PresteSt:ts förslag till ändring förfalla. 48 Den 3 Oktober e. m. Gr.
I hufvudsaken
Ur jag förekommen af Gr.
Alven jag anser det vara oriktigt att förmena en fastighetsegare utöfva alla de med hans eganderätt förenade rättigheter.
Från den tid, då jag såsom ledamot deltog uti förhand liugarne uti det Utsk., som vid 1840 oell 41 års riksdag handlade frågan om inrättande af Sockne-Nämnder å landet, erinrar jag mig nogsamt de allvarsamma strider, hvilka i detta fall fördes och hvarvid i synnerhet ledamöter af PresteSt:t ifrigt arbetade för den restrictiva åsigten och tycktes ingalunda med blida ögon se att de större jordegarne skulle, till följd af berörde sin egenskap, utöfva något öfvervägande inflytande.
Nu har redan BorgareSt:t fattat ett beslut öfverensstämmande med det förslag, Gr.
Lagerbjelke framstält, eller att orden : »Ej må »egaren kunna sig förbehålla att för sådan fastighet rösta» skola uteslutas, men som man genom ett sådant enkelt uteslutande af nämnde ord möjligen skulle föranleda villrådighet om hvilken som skall ega rösträttigheten utöfva, skulle det synas mig vara att föredraga att till §:n foga ett tillägg af följande lydelse: »såvida ej »egaren sjelf i kontrakt förbehållit sig rösträttigheten.»
Beträffande derefter de i 2:dra mom:t förekommande ord : »Enka. frånskild hustru eller ogift qvinna, som myndig är etc.», som Gr.
Lagerbjelke yrkat måtte utbytas mot orden: »Qvinna, som myndig ar etc.», så och ehuru man kan anmärka, att uti förstnämnde stroph ligger en pleonasm i uttrycket, finnér jag likväl icke någon egentlig olägenhet kunna härröra deraf; hvadan jag, med hänsigt dertill att man icke utan särskildt behof bör skilja sig från de förut i MedSt;n fattade beslut, får hemställa att Utsk:ts ordalag i denna del mätte bibehållas oförändrade.
Vidkommande åter sista mom:t, tillstyrker jag att detsamma må uteslutas.
Jag kan nemligen icke inse något fullt giltigt skäl till bibehållande af dervarande bestämmelse.
Man tänke sig det fall att t. ex. en fideikommissarie afträdt sin egendom till sina borgenärer samt att dessa fortfarande uti flere år upbara hans inkomster.
Likväl skulle ingen kunna bevaka hans talan under tiden.
Jag är hufvudsakligen i detta fall af sam ma tanke med Gr:ne Lagerbjelke och Mörner Hvad åter sättet för uttryckandet af deras gemensamma åsigt vidkommer, instämmer jag med Gr.
Mörner deruti, att det kan medföra sina olägenheter, att helt enkelt utesluta den ifrågav:de punkten: »Ej må egaren »kunna sig förbehålla, att för sådan fastighet rösta.»
Deraf kan nemi. föranledas osäkerhet, huruvida egare af utarrenderad jord i vissa fall kunua vara röstberättigade eller icke.
Med anledning häraf hemställer jag, att Irsta momd måtte erhålla följande lydelse: »För fastighet, som innehafves af landtbo eller arrendator, »röste innehafvaren, derest icke egaren förbehållit sig att för sådan »fastighet rösta.»
Deri 3 Oktober e. m. <19 Jag anser det vara rätt att såsom regel stadga, det landtbo eller arrendator skall för sådan fastighet rösta, emedan mar, annars för hvarje särskildt fall måste komma fram med kontraktet.
I afseende å 2:dra mom:t instämmer jag äfven uti Gr.
M.örners åsigt, att man bör bibehålla ordalydelsen deraf.
Tillfällen kunna nemi. i annan händelse förekomma, då man vill ifrågasätta den frånskilda hustruns myndighet.
I afs:de å mom.
1 instämmer jag med Gr.
Mörner i hans förslag.
I fråga om mom. 2 åter nödgas jag vidhålla mitt eget, såsom på en gång kortare och tydligare, ty man kan icke veta, om ej en frånskild hustru blifvit satt under förmyndare.
All tvetydighet torde deremot undvikas, om man stadgar helt enkelt, att »myndig qvinna» eger rösträtt.
Hvad l:sta mom:t beträffar, instämmer jag helt och hållet med Gr.
Mörner och Hr von Koch.
För min del kan jag verkligen icke uptäcka någon egentlig skillnad mellan de af nämnde talare i berörde hänseende framstälda förslag.
Vidkommande 2:dra mom:t medgifver jag visserligen att Gr.
Lagerbjelkes förslag: »Qvinna, som myndig är, ege» etc. kan vara tillräckligt omfattande; utan att jag likväl derför vill vidgå riktigheten af det såsom stöd derför anförda skäl, att tvistigheter skulle kunna upstå rörande rätta meningen af denna g, för det fall nemi. att ifrågasättas skulle, huruvida enka eller frånskild hustru, som blifvit satt under förmyndare, får rösträtt utöfva.
Den näst derpå följande punkten innehåller nemi. följande bestämmelse: »För omyndig röste förmyndaren.» Slutligen har Gr.
Mörner ansett, att sista mom:t borde uteslutas.
Såsom bevis på deraf följande olägenheter har Gr:n aufört att om t. ex. en fideikommissarie vore under konkurs, skulle för hans egendom under tiden icke få röstas.
Komiterades förslag innehåller i detta fall: »För egendom eller näring och rörelse, som» etc.
Utsk:t åter har borttagit ordet »egendom» samt låtit punkten lyda: »För näring eller rörelse, som» etc.
Med hänsigt härtill anser jag att berörde sista mom. kan qvarstå.
Hr Dalman, Fredrik Wilhelm:
Tersmeden, och begärde ordet blott för att påpeka, att i § 8, som R. o. Ad. redan antagit, står tydligen, att ingen har rösträtt, som icke råder för gods sitt.
Då nu dessutom denna § är antagen af 2 Stånd, tillstyrker jag bifall dertill oföräudradt, ehuru måhända det af Gr.
Lagerbjelke framställda förslag i vissa afseenden eger företräde.
Till de anmärkningar, sora blifvit framstälde mot förevarande §, måste jag lägga ytterligare en erinran.
2:dra mom:t har följande lydelse: »Enka, frånskild hustru eller »ogift qvinna, som myndig är, ege i kommunalstämma rösträtt »utöfva.» H. XI. i 50 Den 3 Oktober e. m.
Det kan väl icke vara meningen att några andra qvinnor skola utöfva rösträtt i kommunalstämma än de, som hafva egendom, näring eller rörelse?
Den 8:de §:n hänvisar till den 58:de §:n.
Sistnämnde § åter stadgar, att en hvar, som erlägger bevillning, är skyldig att till kommunens i g 5 otnförmälda utgifter bidraga.
Följaktligen är ock en hvar, som erlägger bevillning, uti sockenstämmorna berättigad att deltaga.
Jemlikt berörde sammanställning skulle alltså hvarje qvinlig tjenare eller jungfru få deltaga i sockenstämmorna.
Men detta lärer väl icke rimligen kunna vara meningen!
Som §:n nu är redigerad, synes mig intet hinder möta jemväl för en qvinna, som åtnjuter pension, att inställa sig och deltaga i sockenstämmorna.
Till förekommande af dylika, antagligen ej förutsedda förhållanden hemställer jag att i §:ns 2:dra mom. måtte efter orden »som myndig är» tilläggas orden »samt för fastighet eller näring och rörelse erlägger bevillning.»
Med ani. af den siste värde talarens anmärk ning, tillåter jag mig hänvisa på lydelsen af den utaf R. o. Ad. redan antagne 4:de §:n: »Medlem af kommunalsamhälle är en hvar, som der eger eller »brukar jord eller annan fastighet eller der idkar bergsbruk, »handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat allmän bevillning un»derkastadt näringsfång, eller eljest der bor eller, till följd af »gällande författningar, sitt laga bo och hemvist hafva bör.» Gr Sparre:
Det svar på min anmärkning, Hr Hjärne lem nat medelst upläsande af 4:de §:n, skulle ega sin riktighet, om allenast den 58:de §:n i någon mån hänvisade på den nämnde § 4; men detta är icke händelsen.
Fortfarande måste jag således anhålla om införande af det redan förut af mig begärda tillägg.
Då jag förra gången hade ordet, kom jag, hvad sista mom:t beträffar, endast att fästa mig vid komiterades förslag, utan att observera, det ordet »egendom» uti Utsk:ts förslag blifvit uteslutet.
Mitt yrkande uti berörde hänseende torde jag alltså få återtaga.
Sparres anmärkning om behofvet af ett tillägg till 2:dra mormt finner jag vara ganska befogad.
Nu gällande
Sockenstämmoförördning är onekligen i så fall bättre upstäld, att man derstädes undvikit att tala om könet och i stället endast användt ordet »innevånare.»
Man har sålunda der icke behöft liksom påpeka, att qvinnan skall gå utom sin egentliga spher.
Uti det allmänna omdöme, Gr.
Mörner uti dess sednaste yttrande uttalat rörande den skiljaktighet, som företer sig mellan nu gällande och under öfverläggning varande sockenstämmoförordning, får äfven jag för min del instämma.
Den 3 Oktober e. m. 51 Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H.
Landtm., att, hvad beträffade den förev:de litte §:n, sorn innehöll 5 särskilda momtr, följande yrkanden blifvit afgifna, nemi. vid lista momtt, att detsamma matte erhålla följande lydelse: »Landtbo eller arrendator röste för fastigheten, der ej egaren sjelf i kontraktet rösträttigheten sig förbehållit»; vid 2:dra momtt, af Gr.
Lagerbjelke, att orden »Enka, frånskild hustru eller ogift» skulle borttagas, så att momtt erhölle följande lydelse: »Qvinna, som myndig är, ege i kommunalstämma rösträtt utöfva»; samt af Gr.
Sparre, att efter orden »som myndig är» skulle införas orden »samt för fastighet eller näring och rörelse erlägger bevillning»; hvaremot de tre sista momin blifvit lemnade utan anmärkning; och skulle, med ani. af hvad sålunda förekommit, särskilda proposir framställas rörtde lista momtt, 2:dra momtt, med förbehåll att särskildt pröfva Gr.
Sparres tillägg, samt de tre sista momtn.
Härefter framställdes först propos. på antagande af ofvannämnde förslag till lydelse för lista momtt, dervid svarades ja.
Sedermera hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad., på sätt Gr.
Lagerbjelke föreslagit, bifölle 2:dra momtt med uteslutande af orden »Enka, frånskild hustru eller ogift», dervid svarades ja och nej i blandning; hvarefter H.
Exc. framställde propos. på bifall till samma mom. utan förändring och, då. svaren nu utföllo med flere ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Vidare hemställde H. Exc., om R. o. Ad. antoge Gr.
Sparres förberörde förslag om ett tillägg uti 2:dra momit, dervid svarades flere nej jemte ett eller annat ja; och förklarades nej haft öfvervigten.
Slutligen framställdes propos. på bifall till de tre sista momin och besvarades med ja.
g 12 enligt Utsktts förslag.
Tillkäunagafs vara bifallen af PresteSttt.
Ad. vid 9:de och lOideggtnas behandling icke funnit godt bifalla det derstädes föreslagna maximum för rösträtt, förefinnes icke något skäl att i den nu förevtde 12:te gtn bibehålla orden »dock mä ingen, på grund af »fullmakt, föra talan för mera än en röstberättigad».
— Så länge nemi. förstberörde stadgande rörande maximum för rösträtt, eller att »ej för annat än jord af någon må röstas för mer än en tju»gondedel af kommunens hela röstetal efter röstlängden» icke var borttaget, fanns något skäl för bibehållandet af föreskriften, det ingen, på grund af fullmakt, må föra talan för mer än en röstberättigad.
Vid nuvide förhållande åter synes mig intet giltigt skäl dertill förefinnas.
En annan, mer modererad åsigt, eller att ingen, på grund af fullmakt, skulle få rösta för mer än en viss del af de på stäm - 52 Den 3 Oktober e m. man röstberättigade, har jemväl sökt göra sig gällande.