Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om inköpet sker till högre eller lägre cours, be-ror blott på, om exporten varit större eller mindre, men Hln 15 Julii f. ni. $ilfvérfonden blifver likväl alltid ökäd.
Silf, ver-inväxlingen deremot eller rättigheten att uttaga sedlar mot silfver, innefattar ovilkorli. gen ett bestämmande af myntvärdet, som icke kan blifva bättre; ty om vi genom en lycklig handels-conjunctur komma derhän, att få en öfvervigt i handel, skola möjeligen flere millioner silfver ingå uti Banken emot sedlar.
Om det då vore möjligt, att det åter kunde utgå efter ett lägre pris, skulle en ren förlust uppkomma för Banken.
Derföre, i den stund man biiallit tredje puncten, har man äfven sagt, att BancoSedeln ej kan blifva bättre*
Det är således icke såsom Herr von Hartmansdorff yttrat, eller att man lemnar utsigterne öppna på båda sidor.
En myntförbättling är förekommen, men Utskottens afsigt har ock varit att ej en myntförsämring skulle kunna ske, och derföre har man önskat, att en grund skulle bestämmas för hvad man lofvat.
Detta innefattas i första alternativet, men finnes icke ^ti det andra, Jag tror,' att alla, som önska garantera äganderättens helgd, lära antaga det första alternativet; och den, sorn önskar en myntförsäna^ ring, bor antaga det andra.
Skulle andra alternativet antagas, så nödgas jag för min del fr,ånga min öfvertygelse, att normen bör bestäm-; mas tilf 128 skillingar.
Rättvisan fordrar då, att man täger en lägre cours; så att möjlig-, lfefcen till vinst lemnäs öppen åt båda parlierne;! iUn i 5 JtiHi /• »!•
Herr GH/fen ÖC&
Landt Marskalken hem^ ställde, örn Bidderskapet och Adeln behagade gilla första Alternativet i 4ide punden *f Stats- och BancoUtskouens, förevarande Betänkande
Ifopades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och fanndmQrskal-, fon gjorde proposition till bifall af 2:dra
Aln ternativet i ptde puncten af Bétäpkandet.
Hopades äfven Ja och Nej, hvarjemte votering begärdes.
I anledning hvaraf Herr Grefven 0(h Land(-±
Manhdken framställde följande votferiogs-pro* position •
JSen som bifaller det af Stats- och J?an«, CoUtsko.tten i 4-de puncten 9* Betänkande^ rörande grunderne för Binance-regleringen, fö” jeslagpe första alternativ, voterar Ja; den ■det ej vill, vote?ar
Nej t vinner Nej, onses Hidderskapet och Adeln hafva godkänt andra alternativet af nämnde Betänkandes 4:de punct, sora innehåller;, att bestämmandet af den grund, hvarefter Specie - Peri 15 Julii /. rii, ihyrit kommjsr att af Banken emot dess sedlai; jitväxlas, ml till framtiden uppskjutas» Hvilken voterings-proposition af Ridder* skåpet och Adeln godkändes, samt antogs.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §§. i Riddar-, husOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 12 på dagen, och befunnos vid Voteringens slut, efter det en voterings sedel blifvit undantagen och förseglad; sam* de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösteme haf' ya utfallit, som föijer: ■Ja —'
Nej — ijo. J följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protncoll blifvit uppläst^ Herr Grefven och JjandtMarskalken, förklarade, att andra AJterna{ivet i 4:de puncten af Stats- och BancoUtskottens förevarande Betänkande således blifvit af Ridderskapet och.
Adeln bifallit.
Herr Pereswetoff' Morath, Anders: Wilhelm* Sedan genom den votering, som nu ägt rum,’ alla deras förhoppningar, hvilka i går voterat Ja, slagit felt, får jag till Protocollet anmäla
S»in reservation mot det i dag fattade beslid; 834 |J Jafit /. riv Höglofl.
Ridder skåpet och Adeln. åtskiljdes klockan tre q-va.st till 3 efteriniddage.n» -in &dem liro t o Coll q, ■ 1 % J- £ogerl%in& : ' :i i •• ■) / V- ./ ...iA--' t_Y • fri*:., ’ t rl . .., T isdagen den 1,5; Juliå ^Ipnum, ^loqkap h^Jf; tijil. 6. efl^rmi.ddagga,^ Röretogg; tili pröfning, Suti- qch Banco-]. UtskQttens... den u. sistledme, 3pnU., under Nso, 21, afgift) e, samt den 2 ii, derpå följd© efter-, middagen på bordet lagde Utlåtande» angående Riksens^ Ständers, Banks närvarande stalla ning, sarpt, bestämmande af; förhållandet; emel".
Ian Bankens, sedlar, opk silfvermynt.
Herr Grefven och Landtmar skalken ti lik ännagaf, att Ridderskapet och Adeln, vid pröfning af Stats,- och, Ranco-Utskottens Hufvud - 'Beri 15 Julii i. nit Betänkande, rörande grunderne för Financeregleringen, redan bifallit de af Utskotten uti förevarande Utlåtande upptagne tvänne punfter , innefattande dels att utvexling af verkligt mynt till inlösande af Riksens Ständers Banks sedlar nu ieke ma. företagas, dels ock att bestämmandet af den grund, hvarefter speeiemynt hommer att af Banken mot dess sedlar utvexlcs, ma, (jll framtiden uppskjutas; i följd hvaraf endast den återstående tredje puncten, som innehöll , att värdet ä En R:dr Svenskt Speciemynt mä för dess inyäcsling (ill Bänken emot sedlar bestämmas (.ill 128 s/t., nu lomme att af Ridderskapet och Adeln tjlf afgörande företagas.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf.- I anledning af hvad i förmiddags blifvit anfördt, får jag förklara, att jag icke tror någon ziffra böra bestämpias, hvarefter inväxlingen skall ske.
Det är nemi. pmöjligt, att bestämma något skillingta!, livaref* ter Biksdalern Specie alltid skall af Banken kun-, pa erhållas.
Ty om man bestämde 120 eller 128 Skillingar till norm, hvarefter silfver skub le uppköpas af Banken, så kunde det ju händav att coursen öfversteg detta skillingtal : och då kunde ju något silfver omöjligen erhållas och uppköpas af Banken; och huru kunde detta stå till-, sarnmans med föreskrifterne att silfver skall uppköpas för Bankens vinst, och att sedelstocken skal| bibehållas vid ea viss nummerair.
Således får jag 1 öfverensstämmelse med FrH. herre Cederström föreslå, att silfver i Bauken skalij inlösas efter, dagens cours, dea må vara hög eli 826 Den 15 Juli i <?. ler låg.
Dietta är det enda sätt, hvarpå jag an* ser beslut kunna fattas om silfveruppköp.
Jag anhåller derföre om återremiss. friherre Garström, Jacob : I afseende på Utskottens förslag, att ålägga Banken inväxla silfver eraot nya sedlar efter 12 $ sk, cours, anhåller jag att få fästa Ridd.erskapets och Adelns uppHiärksanjiiet på den omständighet, att ett sådant stadgande skulle motverka möjligheten af cpursens förbättrande synbarligen, och i sådant fall endast tjena
Ulf en oskälig vinst för köpmännen, I min (anka borde denna inyexling af Ban" ken ske efter gängse cours, med tillägg af så manga skillingar på Riksdafern, som, efter inhemtade underrättelser rörande kostnaderne för silfyets in.”, förande, finnar åtgå.
Af Utskottens Betänkande skulle man kunna tro, att dgnna kostnad ansetts, uppgå till 4 sk.; men för min del tror jag att det bör kunna verkställas för emellan 2 och 3 sk. på Riksdalern^ hvaruppå jag trpr mig böra fästa Utskottens uppmärksamhet, på dpt en nogare undersökning af jätta förhållandet må kunna företagas, i händelse JUdderskapet och Adeln skulle bifalla återrfemiss.
Att, sorn Utskotten föreslagit, bestämma ett vjifl de af 128 sk, i nya sedlar för 48, i silfver, vo* ye ett beslpt, sorn dessutom skulle medföra den verkan, att myntet icke småningom kunde förbätItäg, PPh hvilket icke är förenligt med Bankens J}en 15 Jfutii §. rri. 827 PU piera kända förmåga, att i framtiden g«5ra rätt för Stna förbindelser efter deras, innehåll.
Herr Rothlieb, Apel, förenade sig med Fri* herre Cederström.
Herr S(rille, Nilsi Wilhelm':
Under öfverå iäggningarne uti sammansatta Utskottens bered' ping var ej någon stridighet qm det i formiddags pgillade första alternativet.
Ledamöter voro ense, att en bestämning för framtiden borde ske, och under sådan åsigt är förslaget utarbetadt.
Det var först yt; Utskottens plenum sorn skiljaktiga meningar ■yppades, hvaraf de ?:ne alternativen blefyo en följd, Sedaq ny genom beslutet aU antaga andra alternativet en af de hufvydsakligaste grunder blifvit yndanryckt, hvarpå finance-beredningen grun-: dat sit| förslag om en bestämning till 128 sk., medelst rättighet till silfven insättande i Banken till samma pris; anser jag för min del nödvändigt, att Utskotten få tillfälle att öfverse det hela, och sammanjemka planen, så att den Pm möjligt kay få något sammanhang, hvilket svårligen skulle kunna blifva förhållandet genom antagande af hvad Utskotten, under förutsättning att första alternativet skylle blifva gilladt, f .deteillerne föreslagit; hvarföre jag för min del får anhålla om åter-, remiss af detta Betänkande, Herr yon Qvanten, Carls.
Sedan Ridderskap pet qch ^.deln antagit hufvudbetänkandet, och ali ledes äfven tredje puncten af Utskottens försfagn 82&
Deh 15 J.iiiii e. reti tbrde deraf följa, att man äfven måste antaga nåt got i denna fråga, men jag anser 128 skiljingar vara något för högt tilltagit.
Detta öfverlemna!' jag likväl till Utskottenj *nen hvad jag egentligen vilie nämna, var att undanrödja Herr Gederachjölds anmärkning, att man ej ovilkorligen borde upphandla silfver för 128 sk., ty jag tror att coursen derigenom så skulle stiga,- att det icke blefve tillfälle att göra någon upphandling för Bankens gevinst.
För att afhjelpa detta, föreslår jag, att ej silfver måtte uppköpas efter 128 sk., förr än Bankens ge-vinst först blifvit använd till uppköp, af silfver.
Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm,\
Min reservation visar, att jag lika sorn Herr Strå» le ansett unanceplanen grundad egenteligen på första alternativet.
När nu detta med 30 Ilösters, pluralité hos Ridderskapet och Adeln blifvit för» kastad t, finner jag högst nödvändigt att ifcågaya-j rande Betänkande återremitteras, på det att plalien raå efter andra alternativet jemkas.
Orsaken, hvarföre jag i min reservation ari. sett 120, sk. böra bestämmas, i stället för 128,, i händelse första alternativet ej antoges, var den, att, i händelse af en framdeles skeende realisa-?; fipn, efter en lägre ziffra, Banken blefve lidande, då den under tiden utgifva sina sedlar efter ers, högre cours än den, hvarefter realisationen verk;' ställdes.
Den 15 Jul ii e» fri. 829 Hlerr Tham, Wollrath.- Jag förenar mig till älla delar med Herr Morath om åtérréniiss af Setänkandet, på den grund han anfört.
Jag vill blott yttra, det jag tror att eif del af de värde Talarne förblandat.
Betänkandeme N:o 21 och 8sr.
Herr Cederschjöld har yttrat, att ingen viss norm borde bestämmas j hvarefter silfver skulle uppköpas.
Detta tror jag vara rigtigt för den summa af .Bankens Vinst, sorn Riksens Ständer afsätta till silfveruppköp.
Jag tror ej att för detta någon viss cours bör bestämmas ; ett sådant bestämmande skullet leda till skada, och det reglementariska, sorn i detta afseende blir nödigt, torde böra öfverlemttas till Bankens Fullmägtige.
Men derom ar ej fråga i detta Betänkande ; det förekommer först uti Betänkandet N:ö 22.
Här är blott fråga om, att, livar och en må äga rätt att fritt inlemna silfver till Banken , oell deremot utbekomma Bancosedlar.
Sedan nu den grund, som genom det första alternativet lades, är borttagen genom Ridderskapets och Adelns beslut , så lärer det ej gå an , att nu bestämma någon visa norm för inväxlingen, öeli är jag derföre ense med Herrar Stråle och Morath, att återremiss matte ske, på det Utskotten måtte blifva i tillfälle, att stadga sitt beslut i det skick saken nu fåtti Herr von Qvanten'.
Tili svar å Herr Thams anmärkning, att hvad jag anfört, blott hade bordt röra Betänkandet N:o 21 får jag erinra) 830 Den 15 Juiii e. mi att da jag yttrade wig, var det i ättledning af Herr Cedersebjölds anmärkning.
Friherre Böye, Ludvig •
Afven jag är af deii tanka att discrtssiorien nu öfvergått på ett ämne* sorn egentligen tillhörer påföljande Betänkande, Och reserverar mini iratt att dä yttra rhigi Hétr Munck df Rosenskjöld, Éberhärd :
Jag förutsade i förmiddags, att ihan med yrkandet af andra äl ternätiVets antågande hade för afsigt ätt tillintetgöra inväxlingert af silfver möt Séd* Sar^ Öch nu hå Vi hört, att man åberopar det Sorn skäl emot denna inVäxling.
Öm mati ib* ke fixörar en horm för inväxlingeh, öch dert åtminstone efter ett pai skillings högre cours, än den söm är gångbar vid Riksens Ståndets Beslut härom, så kommet ingen ihväxling ätt ske j ty mail säljer då. heldré sitt Silfver pä Börsen* eller till Giildsmeder, Att bestämma i$d skillingar såsom north fö‘r denna inväxling, är således detsamma söm att säga, att ingen ihväxling får ske, om ej cötirSen faller så lågt. jag medger det krtnnå sf. has hardt, att genom den föreslagna inväxlingert. hindra tohrsén att falla äfven några få pröcéhtl haen då man velat utgå fråh deri princip, att én myntbestämhing skulle blifva ändamålet föt Våra Financers reglering, sk vil 1 fe medel vidta^- gäs så
Val huit coursens fallande * söm Stigahdö I öfrigt, då jag hu hört äf män, Söm haft ined denna reglering ätt göra, ätt ändamålet åtef
Défi 15 julil e. ml fekil" vara att förbättra myntet, vill jag denina gårig ej vidare anföra, utan tillstyrker återSremiss af betänkandet, för att få denna del af iFinånce-regleringen behandlad i ett Sammanhang ined dess Öfriga delar.
Del så kallade felet, som blifvit begånget genom antagande af andra alternativet, har varit ganska lyckligt, 'emedan det tvingar till omarbetning af grun* 'derne i allmänhet.
Från PresteStåndet lärer betänkahdet vaxa återremitteradt, och som det säges, äfveti ifrån BorgareSlåhdet. 'tillfälle uppstår således till 'omarbetning äf Förslaget, som öfVerensstämmer med min önskan, dä jag hörer till dem, söm önska en mynt-bestämning, och ej en förbättring eller försämring af vårt mynt.
Jag sku’lé instämma ined ^friherre Cederström, att mart kunde utsätta några skillingar öfver dagens cours, så. sorn norin för silfver-uppköp, örn jag ej trodde mig veta, att gammalt silfver här på Auc* tiönsKammaren alltid betalas på runstycke efter dagens boterade Cours; och derföre förmodade att äfven Banken till samma pris kunde få uppköpa silfver.
Én tillökning i Banco* priset skulle ej hafva annan påföljd,, än att äfven Auctions-priset stegrades, och till äfven® tyrs äfven coursen i samma mani 83* Hen 15 Jfnlii é m Herrn/ Uhr, Gästa/1 När den fjerde pkrnci ten af Betänkandet i Utskotten afgjordes, oell Utskotten derom stadnade
Uti olika tankar, irar jag af dem, sora tillhörde den sednare, af deri orsak, att jag ansåg den åå kallade mynt-bestämningen ej vara någon bestämning.
Nät nu de bägge alternativen inom Utskotten vöro beslutade uppstod, hös dem, söra röstat för det sednare, den betänklighet, huruvida vl kunde deltaga i öfveriäggrtingen om den punct; soiii nu ät före eiler om normen skulle varå 128 skillingar eller mindre; ty vi anSago desina grund tillhöra en byggnad, som efter våt tänka ej kunde uppföras.
Vi ahsågö likväl det vara vår skyldighet, ätt deruti deltaga» emedan Utskotten annars kade blifvit overksamme.
Jag näSmner detta endast såsom ett Stöd för dem, hvilka ansett ingenting kunna Uträttas utan en återrémisS.
Friherre Cederström : jag anhåller endast; att i anledning af Herr Cederschjölds yttrande få förklara, att jag icke begärt, att silfver* uppköp skulle ske efter cours.
Detta ämne är icke hu under Öfverläggning.
Det är blott inväxlingen af silfver, emot nya sedlar, som jag ansett böra ske efter denna grund, och att derföre ingen cours skul« le bestämmas, utan endast så många skillirlgais förhöjning, sorn mot ändamålet vor® evarandei Herf Den 15 Julii e. m> 835 Herr Lefrén, Johan Pehr:
Jag tror det vid detta tillfälle vara angeläget, att en framställning äger rum om egentliga orsaken, hvarföre Utskotten föreslagit deri åtgärd, hvarom nu är fråga.
Ridderskapet och Adeln torde draga sig till minnes, ätt FinanceCommittéen i sitt Betänkande bland skälen, hvarföre den anser en realisation vara nödvändig, säger det Vara origtigt, att man vill bestämma sedelstocken till en viss numerair, då man ické har j-ättighet att växla silfver ur Bankett* eiler dit inlemna silfver emot sedlar, ty derigenom bestämmes ett visst rörelse-capital, Och orri näringarne stiga i förkofran, och fordra étt större capital, är det omöjligt att tillskapa étt sådant, När nu Utskotten ej kunnat tillstyrka realisationen, hafva de måst upptänka ett förslag, hvarigenom denna anmärkning blef vederlagd.
Om således en individue skulle finna nödvändigt, att få ett större' rörelsecapilal, så ägde han rätt; att med sitt silfver gå till Banken och utfå sedlar.
Då är det na turligt, att nar en blifvande realisation skulle ske efter en viss myntfot, vöre det nödigt, att denna inväxling af silfver till Banken fernot nya sedlar skulle göras efter samma myntfot, sorn för realisationen blefve stadgad, på det ätt icke en förlust för Banken möjligen skulle komma att äga rUm.
Nu åter, sedan Ridderskapet och Adeln frångått det första alternativet, finner jag att bestämmandet af en cours, efter hvilken sedlar i Banken fint Ridd. och Ad.
VI Band, 53 834 Den i 5 Julii e, m. ge utväxlas, star isoleradt ifrån det 'förra-beslutet, Jag tror det dock vara angeläget, att något härom bestämmes, emedan den anmärkning, hvarom jag nyss talat, annars äger full kraft, såsom rigtig, dä man ej på annat sätt kan få rörelse-capitalet ökadt.
Jag instämmer således uti begäran om återrenjiss.
Herr Hjerta, Johan Gustaft
Det torde sy« nas öfverflödigt att yttra sig, då en åferremiss lärer komma att blifva beslutad, och då man, sorn Ledamot i Utskotten , kan göra sin mening gällande, men jag tror mig, i anledning af flera fällda yttranden, böra nämna, att man säkerligen nu öfverlägger om en ringa ting.
Jag tror, .att insättning af silfver i Banken , nar ej utyäxling åter får ske, så litet kommer att äga rum, att något dermed vinnes.
När åter fråga blir om det andra Betänkandet, sorn angår inköp af silfver, så bör man tillse, om ej någon ändring kan vidtagas såsom correctiv mot det beslut, som blifvit fattadt, att icke nu bestämma myntvärdet.
Jag är skyldig instämma med den sista Talaren deruti, att Utskottens afsigt, då de förpslogo detta, var att en möjlighet skulle beredas för meJ talliska besparingars användande till en större qvantitet, då man hittills ej kunnat insätta och uttaga dem efter annan myntfot, än att man för En Riksdaler i silfver fått 48 Skillingar i sedlar, Olägenheten häraf var t. ex. tydlig, wär FIlénska arfvet skulle uttågas.
Man hade ej förut T) en 15 Julii ». m.
S35 kanske påtänkt saken ; men den är af stort inflytande.
För att förekomma denna brist, fdresloao Utskotten den bestämningsgrund, att samma norm skulle gälla för insättning af silfver i Banken, sorn skulle blifva myntbestämnings-grunden, men frågan om denna senare är nu förfallen.
Jag får yttra det jag tror, att som sakerna nu förhålla sig, bör man ej fästa afseende vid den framställ, da sattsen i detta Betänkande, utan blott fästa sig vid frågan, huruvida den i nästa Betänkande afslagna depositions-rörelsen i Banquen kan vara skadlig eller nyttig.
Jäg tror, att man nu bör omfatta detta correctiv Friherre Lagerbjelke, Gustaf .•
Jemte instäm-; mande uti hvad Herr Hjerta nu sednast yttrat,1 och hvarom jag vid öfverläggningen rörande nästa Betändande N:o 32 närmare får utveckla mi« na tankar, får jag, i afseende på förevarande ämne, blott nu nämna, att jag begärde ordet i anledning af några värda Ledamöters yttranden om ett maximi värde.
Man trodde ett sådant nödvändigt, ehuru meningen vore, att, om möjligt, silfver-; inväxlingen ändå skulle ske för bättre pris än maximivärdet.
Min öfvertygelse är deruti bestämd, att om ett maximivärde utsättes, uppjagas det verkliga priset genast till maximivärdets belopp.
Hvad silfverinväxlingen i Banken beträffar, lärer den kunna indelas i tvenne slag, den som sker med silfver, införskrifvit utifrån, och som visserligen kostar något iner i anseende till fragt, Assurans ce, samt Importeurens billiga vinst, och den som 836
Den 15 Julli e. m> sker med silfver, sorn tillfälligtvis linnes inom Landet.
I detta sednare afseende förenar jag mig med Herr Cederschjöld att nemligen salupriset af det silfver, sorn finnes inom "Landet, vanligen förhåller sig noga till dagens cours; och om exempel skulle behöfvas, så vill jag, (ehuru föremålet är obetydligt) anföra, att de Academiska Jettoner, som i trenne Academier uppbäras, och sorn vid månadens, qvartalets eller årets slut af jLedamöterne förväxlas, eller försäljas, betalas noggrant efter den epokens Cours, då de försäljas.
Jag jean således ej annat än återfalla till min redan förut yttrade mening, att bästa hushållningen för Hanken vöre, att medgifva Banco Styrelsen rättighet, att i denna del efter omständigheterne och gångbara Vardén förfara.
Grefve of Ugglas, Gustaf:
Det är irigalurt da för att bestrida äterremissen, utan för att lern, na några upplysningar, som jag nu uppstiger.
Här har blifvit yttradt af Herr af Uhr, att sedan inom Utskotten två Stånd stad nät emot två, och således de tvenne alternativen blifvit frambragte, de ledamöter, som bekände sig till det sednare alterativet, funnit sig hindrade ingå uti pröfningen af ett visst silfvervärde.
Detta hade dock afseende endast på myntbestämningen, eller utväxlingen af silfver, icke på värdet för dess inväxling.
Dell tredje hufvudpuncten J som här blifvit hifalltu, aade ock blifvit bifallen inora Utskot - Den 15 Julli e. lii. 837 ten, som således måste föreslå något visst inväxlingsvärde.
Det har blifvit yttradt, att sedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att till framtiden uppskjuta bestämmandet af utväxlingsvärdet, skul» le ock inväxlingsvärdet stå något isolgradfr Jag hemställer, om icke, då Utskottens me? ning varit att bereda tillfälle för producenten, atf för sin förtjenst intaga silfver, och derigenom skaffa sig nya förlag, det är oundgängligt, att den som gör en sådan speculation vet hvad lian får, då han kommer och presenterar sitt silfver,- Om det skulle inlösas efter gängse cours, hemställer jag, om det skulle falla någon in, att företaga en speculation på så osäker grund, Derföre, då man vill tillåta inväxling, tror jag att man måste bestämma, huru den skall ske; eljest utebJifver den.
Friherre Björnstjerna, Magnus•
Icke alle-» nast under loppet af denna Riksdag, utan äfven såsom Ledamot af FinanceCommittéen, har jag hört omtalas nödvändigheten af en realisation, i synnerhet af tvenne skäl.
Man liar sagt, att i händelse en sådan ej skedde, skulle Coursens variationer fortfara, och framställt, i hvad olycklig ställ-’ ning alla de skuldsatte skulle blifva, om coursen återgick till gg eller 80 sk.; alla skulle blifva ruinerade, som ägde Egendom med skuld»
Det andra skälet jag liört åberopas för nödvändigheten af en realisation, var att silfver dessförutan var en död vara, ej mynt och således icke skul?
le införskrifvas, icke ens då, när exporten öfverstiger importen, hvilket öfverskott då äfven skulle intagas i öfverflöda -artiklar och ej i redbarhetet» 838 Ven 15 Julii e. m.
Jag har trott mig finna, att Utskotten utgått från båda dessa synpuncter, och sökt förekomma vådan af båda.
Derigenom att Utskotten föreslå git, att silfver finge inväxlas emot ett visst belopp af 128 sk., hafva Utskotten beredt möjlighet för Banken, att öka sin silfverfond, och möjlighet för Handlande att kunna i silfver intaga sin vinst i stället för i Caffe, Thé eller andra varor.
Utskotten hafva ock derigenom förekommit vådan af coursens hastiga förbättring och jag tillstyrker så* ledes hvad Utskotten föreslagit, ty, om roan vill saken, måste man vilja medlen.
Den, som i framtiden vill hoppas, att få en realisation, mäste vil*, ja medlen dertill, och det enda är, att
Banken får inlösa silfver efter en bestämd cours.
Jag anhålleratt Ridderskapet och Adeln täcktes ihogkomma, att jag här blott talar om den i detta Betänkande nämnde silfverinväxling för nya sedlar, ej om det silfver-uppköp , som skall ske för Bankens gevinst, och som måste göras efter dagens cours.
Skulle ej detta ske; tror jag, att realisationen komme att uppskjutas, som en värd Leda-t mot yttrat^ till våra Barnabarns efterkommande.
Den förevarande discussionen synes närmare utmärka 5 hvad jag i går tog mig friheten nämna, men då ej ansåg mig behöfva fullständigare utveckla, emedan det föreföll mig oemotsägligt, att nemligen detaillefrågorna af sammansatta Utskottens Financeplan stå i så nära samband roed hufvud-grunderne, Den 15 Julii e. ni 839 att de icke lämpligen kunna, utan i ett sammanIlang, pröfvas och återremitteras eller slutligen afgdras.