Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtsk. har uti l:sta punkten af detta Utlåt, tillstyrkt, att lönerna för Byi-åCheftrna uti Just.StatsExpeditm skola bestämmas till 4,500 Rdr eller deli belopp, K, M. äskat, och vid sådant förhållande torde samma lönebelopp böra tillerkännas Just.KanslersSekretrn, som, på sätt jag redan sökt visa, är med ByråClieferna fullt jemförlig och vanligtvis ej har någon, utsigt; att vinna befordran från sin inuehafda befattning, enär de dermed förenade göromålen äro af en mera speciel beskaffenhet.
Då R. o. Ad. icke återremitterat frågan om ByråChefernas lönevilkor, utan, i likhet med hvad K.
M. begärt och StatsUtsk. tillstyrkt, för framtiden då reglering verkställes, fastställt desse embetsmäns löner till 4,500 Rdr för dem hvardera, torde R. o. Ad. äf-; venledes utan återremiss kunna bifalla K.
M:s förslag, att samma löne-belopp skall tillkomma Just.KanslersSekretrn, som ock bör kallas Byråchef.
Hvad åter Registratorn och Just.KanslersExpeditm vidkommer, så torde hans lön nu genast kunna bestämmas samt en återremiss af punkten således ej erfordras.
Såsom skäl till den sednare åtgärden , åberopar man nödvändigheten af konseqvens i förfaringssätt, enär R. o. Ad. redan på f. m. återremitterat punkten ang:de Registratorn uti Just.StatsExpeditm; men de af.R. o. Ad., som behagat lyssna till hvad jag förra gången hade äran anföra, torde hafva funnit, att med den nu ifrågavarrde Registrators-tjensfen inträffar det speciella förhållande, att dess innehafvare är icke allenast Registrator u^an äfven Kanslist.. hvarförutan den nuvarrde Registratorn tillika är Aktor uti KansliRrn, ehuru blott på förordnande och med ett årligt arfvode af 100 Rdr Bko, hvilket dock, på sätt af K.
M:s Propos. inhämtas, skulle vid den nya lönens tillträdande: uphöra, en omständighet, som af StatsUtsk. blifvit förbisedd.
Det är således icke blott för en Registrators-befattning, utan äfven fölen dermed förenad Kanslist- och en Aktors-befattning,. som lön nu bör bestämmas, och då Just.KanslersExpeditm år 1850 undergått en reorganisation, emot hvars lämplighet, så vidt jag vet, någon anmlirkn. ej förekommit, torde det vanliga skälet, att någon löneförhöjning ej bör äga rum förr än i sammanhang med embetsverketis reorganisation, ej här kunna användas.
Jag tror således, att någon återremiss af. frågan om denne Registrator lönevilkor ej är nödvändig, enär det derför förebragta skäl, eller att lönerna för samtlige embetsverkens Registratorer borde i ett sammanhang bestämmas, icke, på siitt jag tror mig hafva visat, är i detta fall tilllämpligt, utan anser jag, att då luir endast är fråga om en siffra, definitift beslut derom utan någon olägenhet kan fattas.
På grund af hvad jag nu, ytterligare haft äran anföra, fortfar jag att yrka bifall till livad K. M. i afseende å lönerna för Sekretm och , Registratorn uti Just.KanslersExpeditm,i Nåder föreslagit.
Hvad deremot de båda KopistRefuttningarne angår, så har jag ansett mig ej böra derom framställa något yrkande, då min Chef, Hr Just.StatsMjnistern, icke funnif sig . föranlåten att påyrka, ändring i hvad StatsUtsk., angrde Kanslist- och Kopist-graderne i Just.Stats - 342 D en 23 Mars e. m. samt Just.KevisionsExpeditionerna föreslagit.
Då i allt fall hufvudändamålet, eller en skälig förökning af dessa tjenstemäns löner under nästföljande statsreglerings-period, jemväl på det af StatsUtsk. föreslagna sätt vinnes, har jag icke ansett behöfligt att deri yrka någon förändring.
Huruvida dessa tjenster i en framtid verkligen kunna och böra indragas, blifver en annan fråga, hvarom jag framdeles torde få tillfälle att yttra mig.
Det förhåller sig med Sekret:n hos Just.Kansleren på samma sätt som med Sekretme i embetsverken, när ledamöterne sjelfve författa expeditionerne i alla svårare mål, nemi. att då Just.Kanslern sjelf anser sig hafva tid att befatta sig med författandet af de Utlåt:n, som af K.
M. från honom infordras, och sålunda personligen verkställer de vigtigaste af de Just.KanslersEmbetet åliggande göromål, så är Sekret.-befattningen vid detta embete af en alldeles underordnad beskaffenhet och skulle till och med kunna betraktas såsom blott och bart en sinekur, ty att upsätta åtskilliga mindre skrifvelser och missiver är en sak, som af en Kanslist ganska lätt kan verkställas.
Men då Just.Kanslern sällan torde hafva tid att sjelf fullgöra förstnämnde åliggande, enär denne embetsman, i egenskap af Konungens Högste Ombudsman, måste i främsta rummet egna sin upmärksamhet åt åklagare-kallets utöfvande och bevakandet af Kronans rätt i alla de fall, der densamma ifrågakommer, samt dessutom pröfva alla de klagoskrifter, som från enskildta till honom ingifvas; så måste han naturligtvis till sitt biträde kunna påräkna en person, utrustad med den embetsmannaskicklighet, att Just.Kanslern kan åt honom anförtro de arbeten, han ej sjelf medhinner.
För att kunna bekläda en sådan befattning fordras sannerligen något mera än att hafva aflagt en embetsexamen.
En öfvervägande förmåga samt en i både administrativa och juridiska värf samlad erfarenhet tagas här företrädesvis i anspråk.
När nu en med sådana egenskaper utrustad person befordras till den ifrågavande befattningen, så bör väl dermed vara förenad en aflöning, afpassad efter 'tjenstens vigt och tillika utgörande en belöning för den skicklighet, som måste förvärfvas före tjenstens tillträdande samt en upmuntran att egna hela sin verksamhet åt tjenstens behöriga skötande.
Hr von Koch synes mig således hafva ganska grundad anledning att förklara sig obelåten med den lön, StatsUtsk. åt den ifrågavande embetsmannen föreslagit.
Derest K. o. Ad„ såsom jag hoppas, delar samma åsigt, som jag nu haft äran framställa, återstår det blott att tillse, huru man bör förfara för att vinna den åsyftade ändringen i StatsUtsk:s förslag, dervid man har att välja emellan en återremiss af punkten eller ett definitift beslut.
Jag för min del anser mig böra tillstyrka den förra utvägen.
Jag hyser visserligen ett ganska stort förtroende till Frih.
Tersmeden, men jag kan dock icke sträcka detsamma så långt, att jag anser mig böra antaga hans förslag tili Just KanslersSekret:ns aflöning vara det enda rätta.
Jag grundar detta mitt omdöme deruppå, att den värde ledamoten, i min tanke, saknar tillräcklig erfarenhet i frågan, enär han, mig veterligen, icke tjenst - Den 23 Mars e. m. 313 gjort på den civila embetsraannabanan.
Iian har visserligen såsom en verksam deltagare i Riksdags-förhandlingarne varit i tillfälle att inhämta kännedom om administrationen i allmänhet, men denna kännedom torde icke vara tillfyllestgörande, då det är fråga om att bedöma mängden och vigten af de göromål, som tillhöra ett specielt civilt embete.
Jag tror således det vara rättast att återremittera punkten, på det att StatsUtsk. måtte komma i tillfälle att taga i öfvervägande de skäl, som dels Hr von Koch oell dels jag nu anfört emot denna del af Utslcs förslag, och sedermera, såsom jag hoppas, afgifva ett på större sakkännedom grundadt yttrande om den lön, som för Just.KanslersSekretin bör bestämmas.
Kegistratorn uti den ifrågavide Expediten och de lönevilkor, han skall komma att åtnjuta, torde jemväl Utsk:s yttrande derom böra återremitteras, och detta så mycket heldre, som K. o.
Ad. redan på f. m. återremitterat frågan om lönen för Kegistratorn uti Just.StatsBxpeditm.
Om StatsUtsk., då det till förnyad handläggning företager frågan om dessa tjeustemäns aflöning, behörigen öfverväger hvad derom så väl här som i ett annat
Stånd blifvit anfördt, hoppas jag, att Utsk. skall komma till ett resultat, hvarmed både lt.
St:r och desse tjenstemän kunna vara belåtna.
Hvad slutligen vidkommer Kanslist- och Kopist-graderne, hvarom Frih.
Tersmeden äfven sig yttrat, så torde den värde ledamoten ursäkta, det jag icke anser mig kunna sätta något förtroende till hans uttalade åsigt om desse tjeustemäns obehöflighet, och skälet dertill igenfinnes i hvad jag nyss hade äran yttra derom, att Frih.
Tersmeden torde sakna tillräcklig erfarenhet för att kunna rätt bedöma frågan.
Jag deremot har en temligen vidsträckt erfarenhet att i detta fall åberopa, ty jag har, såsom man säger, trampat igenom dessa grader under flere år, och jag vet således huru beskaffade tjenste-åligganderne derstädes äro.
På grund af denna min erfarenhet tilltror jag mig kunna försäkra Frih. Tersmeden, att om man rätt sköter en tjenst inom samma grader, hvaruti s. k. renskrifning till en ganska betydlig del ingår; om, säger jag, man med upmärksamhet och eftertanke genomläser de expeditioner, hvilkas utskrifning man skall ombesörja, så kan oell bör man förvärfva sig en ganska stor kännedom icke allenast af den s. k. stilus euriae, utan äfven om det sätt, hvarpå ärendena behandlas och afgöras.
Långt ifrån att, i likhet med Frih.
Tersmeden, anse dessa tjenster gerna kunna indragas, finner jag deremot desamma, så väl inom Stats-Departm som de derunder lydande Coll.r och Verk, vara af ganska stor nytta både för Staten och tjensternännen sjelfva.
Då de unga män, som inträda på den civila tjenstemannabanan, sålunda fästas vid de särskildta embetsverken, har Staten alltid att påräkna personer, hvilka, i händelse af inträffande förfall för de högre tjensternännen inom verken, kunna förordnas att deras tjenster bestrida, i st. f. att, om dessa lägre tjenster skulle indragas, man måhända funne sig nödsakad att i nyssnämnde fall taga sin tillflykt till nyligen från Akademierne utexaminerade e. o. tjenstemän, de der vore fullkomligt okunnige om göromålen och måhända icke en gång visste, huruledes ett prot. skall upsättas.
Man ring - 344 Den 23 Mars e. m. aktar i allmänhet renskrifning oell jag vill äfven medgifva, att åtskilliga försupna personer egnat sig åt detta arbete såsom ett slags mekaniskt handtverk, men jag vidblifver dock min redan förut yttrade mening, att detta arbete kan skötas på ett sätt, som för den unge tjenstemannen medför icke ringa nytta.
Sådan är åtminstone min egen erfarenhet i saken, och jag skulle derföre önska, att man icke beginge den oförsigtigheten, att, till Statens framtida skada, indraga dessa lägre tjenster, hvilka kunna anses såsom lärospån till förvärfvande af den högre embetsmanna-skickligheten.
Jag kan således icke annat än på det lifligaste förena mig i det af Frih.
Cederström förut gjorda yrkande, att äfven denna del af punkten måtte varda till StatsUtsk. återremitterad.
Jag anser som en pligt att uttala min tanke i denna fråga, men vill inskränka mig till att helt och hållet förena mig med Hr von Koch och instämma uti hans yrkande om bifall till hvad K. M. föreslagit i fråga om Sekretms och Registratorns i Just.KanslersExpeditm löner.
De skäl, som Hr von Koch till stöd för detta sitt yrkande anfört, synes mig vara så riktiga och talande, att jag ej betviflar, att R. o. Ad. skall skänka sitt bifall till hans yrkande.
Hr von Koch har ganska fullständigt utvecklat beskaffenheten af den ifrågavande Registratorns tjenstebefattning och redogjort för de dermed förenade göromål, hvilka, enl. min tanke, göra honom väl förtjent af att, utan afseende å det lönebelopp, som möjligen kan blifva bestämdt för åtskilliga andra Registratorer, erhålla den af K.
M. för honom föreslagna lönen.
I afseende å Sekretm har Hr von Koch jemväl framställt de skäl, som tala för att sätta honom i en sådan ekonomisk ställning, att man kan påräkna att på denna plats hafva en person, som med skicklighet och nit upfyller de dermed förenade åligganden.
Jag ber dock att få ännu något mera framhålla ett skäl, som Hr von Koch endast flyktigt vidrört, nemi. att Just.KanslersSekretm i allmänhet kan anses vara stängd från vidare befordran på tjenstemanna-banan, under det att deremot en Prot.Sekret. innehafver en öfvergångsplats, från hvilken utsigten till vidare befordran är ganska vidsträckt.
Jag tror ock, att R. o. Ad. nu har tillfälle att på ett ganska värdigt sätt begagna den sednaste grundlags-förändringen, som gifver KiksStm rättighet att i auledn. af StatsUtsk:s hemställningar genast och utan föregången återremiss fatta de beslut, Stånden finna för godt.
Skulle emellertid R. o. Ad. hysa någon betänklighet att genast bifalla hvad K. M. i detta fall föreslagit, så måste jag, på grund af de skäl, jag på f. m. anförde, motsätta mig hvarje definitif bestämning af några andra siffror, utan påyrkar jag i sådant fall återremiss, enär jag föreställer mig, att Ståndet icke kan, såsom man säger, på stående fot fastställa med K.
M:s förslag olika löner, utan att äfventyra så väl att förfara på ett temligen godtyckligt sätt, som ock att begå allehanda inkonseqvenser. K. M:s Propos. är upgjord efter ett visst system, och jag antager, att StatsUtsk:s förslag äfvenledes är det. R. o. Ad. har således att Den 23 Mars e. m. 345 välja emellan tvänne olika systematiskt upgjorda förslag och bör, enl. min tanke, hålla sig till ettdera, ty att välja några andra siffror för lönebeloppen, allt efter som sådana vid olika tillfällen kunna komma att föreslås, är ett sätt att gå tillväga, som jag för min del' anser vara ganska oriktigt och skadligt för hela löneregleringssaken.
Jag sammanfattar detta mitt yttrande sålunda, att jag, lika med Hr von Koch, yrkar bifall till K. M:s Propos. i förevande fråga, men i annat fall anhåller jag, att R. o. Ad. måtte återremittera frågan, enär jag, på förut anförda skäl, anser Ståndet ej böra bestämma några andra siffror än dem, som antingen K.
M. föreslagit eller StatsUtsk. efter jemförelse mellan de särskilda tjensternas beskaffenhet kan komma att i ett sammanhang föreslå.
Ilr von Koch i afseende å punkterna a och b anfört, har synts mig vara lika uplysande som öfvertygande; men deremot har jag med verklig ledsnad förnummit det lätta och öfverlialkande sätt, hvarpå samma värde ledamot behandlat punkten c, vandrande dervid, enl. hans egen upgift, uti Hr Just.- StatsMinisterns fotspår, men derjemte, såsom mig vill synas, måhända icke med önskvärd omtanke bevakande sina underordnades fördel.
Emellertid kan jag för min del icke, i likhet med Frih.
Tersmeden, finna, att R. o. Ad., om än Hrr Chefer nu vid detta tillfälle icke med den kraft och konseqvens som i andra punkter vidhållit
Regeringens välviljande förslag i ämnet, deruti bör se något oöfvervinneligt hinder för att taga frågan i betraktande och, derest förhållanderne dertill föranleda,, behjerta jemväl de lägsta tjenstemännens ställning.
Enär likväl måhända, en mängd ledamöter, i likhet med Frih.
Tersmeden, icke voro här tillstädes, då R. o. Ad. på f. m. beslöt att återremittera en med denna alldeles likartad fråga, anser jag mig böra frångå min förut yttrade afsigt, att endast åberopa hvad sorn till stöd för denna åtgärd då yttrades, och vill nu, ehuru i största korthet, återuprepa det hufvudsakligaste deraf.
Den princip, StatsXJtsk. framställt och som afser Kanslist- och Kopist-tjensternes framtida försvinnande från den ordinarie Staten, torde ingalunda leda till de af dessa tjenstemän nu bestridda göromålens bättre skötande eller till Kansliets förseende och skickliga embetsmän.
Den osäkerhet, som, i afseende å framtida ordinarie anställning, ett sådant system skulle framalstra, komme utan tvifvel att afskräcka skicklige unge män med någon sjelfkänsla och bestämda karakterer, att beträda den civila tjenstemannabanan; t.y om man icke ökar Prot.Sekret:nes antal, qch desse tjenstemän komma att utgöra första tjenstegraden, så räcker osäkerhets-tillståndet allt för länge, för att en man, vid mogen ålder och någon förmåga att å andra håll vinna utkomst, skulle kunna finna sig dermed belåten.
Tersmeden har här uttalat samma åsigt, som StatsUtsk:s pluralitet synts hysa, nemi. att Kanslisterne och Kopisterne icke skulle hafva något annat att göra, än att renskrifva och expediera; men jag kan ej undgå att finna denna åsigt, i ganska hög grad vittnan - 346
Den 23 Mars e. m. de om obekantskap med verkliga förhållandet.
Man bör väl icke låta missleda sig af en, numera visserligen tom oell oegentlig benämning, och tror att en Kopist egentligen endast kopierar, eller en Kanslist expedierar kanslibref o. s. v. Det vore, exempelvis att nämna, likasom, man skulle föreställa sig, att en borgmästare icke bör finnas der tilläfventyrs det icke finnes någon borg; eller att en Fanjunkare endast har att skaffa med fanan och icke med svärdet; eller att en Resident icke har något annat åliggande än att residera, d. v. s. befinna sig på en viss plats, men ej att derunder sysselsätta sig med de diplomatiska göromål, som likväl utgöra det hufvudsakliga af hans befattning.
Dessa jemförelser synas mig verkligen vara slående, derför har jag tagit mig friheten anföra dem.
Hr Gripenstedt har, i motsats till StatsUtsk:s ofullständiga upfattning af förhållanderna, på f. m. med full bestämdhet uttalat den åsigt, att kanslist- och kopist-graderne böra finnas såsom expektans-platser för de personer, hvilka, under fortsatt och af nödvändigt behof utaf sådant biträde påkalladt tjenstgörande vid protokollsoch expeditions-upsättningsgöromål, sedermera skola inträda i de högre graderne inom Kansliet.
Många ledamöter inom R. o. Ad. delade lyckligtvis denna med sanna förhållandet fullkomligt öfverensstämmande åsigt, såsom man kan sluta deraf, att en återremiss beviljades å punkten ang:de frågan om framtida indragning af Kanslist- och Kopist-graderne i Just.StatsExpedit:n, äfvensom å Utsk:s förslag att för dem ej måtte beviljas någon bestämd löneförbättring.
Det synes mig ieke heller vara skäl att förlita sig ensamt deruppå, att K.
M. skall bevaka denna angelägenhet, utan något stöd från representationens sida; det är fastmera, enl. min öfvertygelse, representationen fullkomligt värdigt, att, om den finner en sak hafva goda skäl för sig, gynna densamma och såmedelst gifva Regeringen ett stöd för dess tillgöranden.
Af denna anledn. och då StatsUtsk. synes vara stadt i obekantskap med verkliga förhållanderne, samt alltså torde, efter vunnen uplysning derutinnan, vara benäget till erforderlig ändring af sin hemställan, framhärdar jag i min anhållan om återremiss af punkten.
Det torde, för vinnande af gemensam öfverblick af tjensteförhållande i sin helhet inom samma verk, vara tjenligast att alla tre punkterna, dem vi icke torde böra nu bifalla, varda samtligen återremitterade, på grund af de emot deras bifallande anförda skäl.
I afseende å sättet att komma till ett slut i denna fråga, instämmer jag uti hvad Frih.
Tersmeden yttrat, enär man derigenom erhåller fördelen af en tidsvinst, utan att ådraga sig någon verklig olägenhet.
Man har väl ansett detta sätt att tillvägagå vara förenadt med åtskilliga svårigheter, då någon fullständigare utredning af frågan icke erfordras, utan R. o. Ad. derom erhållit tillräckliga uplysningar, så kan R. o. Ad. ganska väl fatta sitt beslut nu genast och såluuda undvika omgången af en återremiss.
Om nu så sker och R. o. Ad. dervid bestämmer några siffror, som ej öfverensstämma med K. M:s Propos. eller StatsUtsk:s Utlåt., så och då StatsUtsk. genom prot.-utdrag erhåller kännedom
Den 23 Mars e. m. 347 af R. o. Ad:s beslut, kommer detta Utskott i allt fall att till RiksStånden afgifva ett sammanjemknings-förslag, deruti Utsk. får tillfälle att framlägga de skäl, som tala för någotdera af de olika besluten och, på grund deraf, inbjuder ett eller flera Stånd att, med frångående af sin mening, om samma beslut sig förena.
Följaktligen komma i allt fall frågorna om de lönebelopp, som skola bestämmas, under förnyad pröfning af StatsUtsk., som dervid har att välja emellan EiksStåndens särskildta beslut, och bland dem föreslå det som Utsk. för sin del finner lämpligast, till slutligt antagande af Stånden, så vida nemi. bes'uten ej äro i det skick, at't vot:spropos:r på grund deraf skola upställas.
Hvad nu de två första punkterna beträffar så är jag på sätt förut är tillkännagifvit, benägen att instämma uti hvad Frih.
Tersmeden i afseende derå yrkat.
Vidkommande åter den 3:dje punkten, synes mig företräde böra gifvas åt K. M:s Propos. och anser således, att de arfvoden, som StatsUtsk. föreslagit till befrämjande af göromålens gång inom Kanslist- och Kopist-graderne, böra förvandlas till fasta löner och dessa tjenster följaktligen ej indragas utan. fortfarande tillsättas.
Det är i sjelfva verket en så obetydlig sak, antingen dessa små löner indragas eller icke, antingen de personer, som bestrida de med tjensterna nu förenade göromålen, aflönas med arfvoden eller fasta löner, att densamma föga tynger på Statsutgifternes stora vågskål, och vid sådant förhållande anser jag det vara bättre att bibehålla dessa tjenstemän, hvilka vid mångå tillfällen äro till icke obetydlig nytta såsom vid Verken fästade biträden åt de högre tjenstemännen Genom att låta de förra i första handen utarbeta målen, hafva de sednare en ganska god hjelp och derjemte tillfälle att pröfva dessa lägre tjenstemäns skicklighet, nit och arbetsförmåga.
Jag för min del anser det ganska väl gå an att nu fatta ett definitift beslut jemväl öfver denna punkt, men om denna min åsigt ej af R. o. Ad. skulle delas, anhåller jag, att endast denna punkt återremitteras, och att således definitiva beslut öfver de tvänne föreg:de fattas.
Hr Cederschiöld, Gustaf: Sedan H.
Exc. Pir Just.StatsMinistern och Hr Just.Kanslern yttrat sig i frågan, kan det måhända förefalla olämpligt, att jag deri upträder; men då flere af de ledamöter, som talat emot den K.
Proposm, uti sina yttranden förrådt och jemväl erkänt en nästan fullkomlig okunnighet om de nu ifrågav:de befattningarnes beskaffenhet, så torde det ursäktas, att jag, som i 24 år varit tjensteman uti Just.Depart. samt under denna tid och särdeles under de sista 15 åren stått i nästan daglig beröring med Just.KanslersExpeditm samt dervid icke kunnat undgå inhämta en närmare kännedom om göromålen uti denna Expedit., yttrar några ord i frågan.
Jag vill då, med fullkomligt vitsordande af hvad Hr Just.Kanslern upgifvit, förklara min bestämda öfvertygelse vara, att Sekretm uti berörde Expedit., i anseende till göromålens både vigt och mängd, är åtminstone jemförlig med en Expedit Sekret. i Konungens Kansli.
Jag instämmer likaledes uti Hr Just.Kanslerns yttrande i afseende å Registratorn uti samma Expedit., 348 Den 23 Mats e. m. och hvad slutligen Kanslist- och Kopist-graderne beträffar, så får jag anmärka, att det visserligen isynnerhet på sednare tider blifvit ett temligen allmänt, af personer med endast ytlig kännedom af förhållandet ofta uprepadt, talesätt, att nämnde tjenster skulle vara endast renskrifvare-befattningar samt således böra indragas; jag för min del kan ingalunda gilla en sådan mening.
Jag instämmer deremot fullkomligt uti hvad
Hr Printzensköld yttrat om både nyttan och nödvändigheten deraf, att desse tjenster äro af ordinarie natur, och hvad särskildt beträffar de tjenstemän af dessa grader, sorn äro anställda vid Just.KanslersExpeditm, så inskränka sig deras göromål alldeles icke till endast renskrifning och expediering, utan de hafva derutöfver till åliggande att granska fånglistor
Och förrätta åtskilliga andra arbeten, som ingalunda kunna anförtros åt personer, hvilka nyss lemnat Akademien och ej besitta någon erfarenhet i tjeiistemannavägen.
På grund af hvad jag nu i korthet tagit mig friheten anföra, anhåller jag, att R. o. Ad., med afslag å hvad StatsUtsk. uti de ifråga vande frenne punkterne tillstyrkt, mätte bifalla K. M:s Propos. i samma delar.
Jag har inom StatsUtsk. reserverat mig emot Utsk:s beslut i fråga om lönen för Just.KånslersSekretm.
Jag röstade för ett högre lönebelopp än detafUtsk. bestämda, ehuru icke så högt, som några talare här påyrkat.
Jag vill-således äfven för min del tillstyrka en återremiss af punkten, i ändamål att derigenom få ett högre belopp af StatsUtsk. föreslaget, ehuru jag misströstar, att ändamålet dermed vinnes i den män som föreg:de talare afsett.
Jag har egentligen begärt ordet för att yttra några ord ang:de punkten litt. c, hvarvid jag får fästa It. o. Ad:s upniärksamhet derå, att Utsk., i afseende å frågan om indragning af Kanslist- och Kopist-graderne, endast uttalat en allmän sats, sorn Utsk. önskat komma i öfvervägande vid frågan om embetsverkens reorganisation.
Utsk. har icke framställt denna sats med afsigt att R.
St:r, med anledn. deraf, nu skola fatta något definitift beslut.
Skulle så hända, att K. M., vid upgörandet af den nya organisations planen, finner hinder möta för tillämpningen af denna sats, så föreställer jag mig, att i den Nåd.