Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det blifver ingen jemvigt i voter:s-propos:n, om icke, på sätt Hr Lagerhjelm föreslagit, på ena sidan upptages, att remiss af motionen skall ske, en hvar förbehållet att sedan omtvista hvarthän, och på andra sidan, att remiss ej skall ske; ty om nu tilläfventyrs de, som yrka alt remiss icke skall aga rum, öfverröstas, anser jag, att våra motståndare ändå icke kunna vägra oss att deltaga i frågan hvart remitteras bör.
Det är således klart, att första frågan mäste blifva: skall remiss äga rum eller icke?
Jag delar deras mening, sorn, på grund af 49 §:n Riksd.Ordn., anse, att remiss icke kan vägras; men då Hr Frih. o. Landtm, genom sitt förklarande, att han icke vore förhindrad såsom contra-propos. antaga den af Frih.
Cederström föreslagna, och frågan säle-, des kommit i det skick, att min åsigt ej kan göra sig gällande. återstår endast att framställa behörig propos.
Det är vrkadt af motionären sjelf, att frågan måtte remitteras till Stats- och Be\iIln:sUtsk:n; andre ledamöter hafva åter påstått, att remiss bör vägras och frågan förfalla, samt en annan ledamot har begärt, att den bör remitteras endast till Bevilln:s-Utsk.
Några andra åsigter har jag icke förnummit, och då synes mig klart, att, enär votering är begärd, den enda utvägen blifver, att ja-propos:n lyder å remiss till Stats- och Bevilln:sUtsk:n, och nej-propos:n blir så lydande: vinner nej, kommer genom särskild votering att afgö ras, om motionen skall förfalla eller remitteras endast till Bevil ln:sUtskottet.
Hr Frih. o. Landtm.:
Ehuru ännu flere ledamöter anmält sig att tala, anser jag mig skyldig, för att så vidt möjligt är förkorta öfverläggningen, att yttra min mening.
Jag har ej ansett mig kunna förvägra framställandet af den contra-propos.
Cederström begärt, ehuru jag anser det vara Ben fi Fc b r u a r i.
205 varn ovanligt,- om R. o. Ad. förvägrade remiss.
T afseende på slutliga voteringen får jag förklara min mening vara den, att jag ej anser voteringen kunna tillgå så sorn Fril).
Sprengtporten föreslagit, emedan om propostn med ja bléfve besvarad, en mening icke ägt tillfälle att göra sig gällande, titan anser jag, så väl i denna fråga, som vid alla framdeles, dä tvist uppstår om contra-propostn, att först måste utrönas, hvilken contra-propos. R. o. Ad. vill antaga, och att, sedan det är utrönt, den hufvudsakliga voteringen kan för sig gå.
Således, i förevar, fall, då det är fråga om två contra-propos:r, den ena af Frih.
Cederström, att om nej vinner, R. o. Ad. anser frågan om remiss böra förfalla, och den andra af Gr.
Horn, att om nej vinner, motionen skall till RevillntsUtsk. remitteras, måste först utrönas, hvilken af dem It. o. Ad. vill antaga.
Hr Hjerta, Lars: Då Hr Landtm, förklarat en sådan contra-propos., sorn den af Hr von Hartmansdorff och Frih. Cederström framställda, kunna grundlagsenlig! äga ram; så kommer också sannolikt att deröfver voteras.
Ehuru således någon vidare invändning deremot kan anses utan ändamål, uther jag mig att, innan voteringen sker, få nedlägga min protest deremot till prot.
Jag anhåller tillika att dervid få erinra om en föreg, händelse inom detta Hus, då en fråga, snarlik med den närvar., discuterades.
Åtskilige af R. o. Ad:s närvar, ledamöter torde ännu minnäs, att samma motionär, hvars förslag nu varit under öfverläggning, eller Gr.
Anckarsvärd, år 1823 väckte en fråga örn inskränkning i anslagen för den diplomatiska corpsen.
Detta föx'- slag motiverades medelst en teckning utaf den Svenska skatte-allmogens belägenhet, som den ena sidan af Huset gerna, örn möjligt, ville se nedtystad.
Flere af eder, mine herrar! ihågkomma säkert ännu den märkvärdiga natten den 1 Mars, då framlidne IL Ex.
Platen emot berörde motion nfgaf sitt utförliga och snillrika anförande.
Denne talare hade då på sin sida eh majoritet af Huset, sorn icke lemnade något tvifvel öfrigt, att motionen, i fall frågan om remiss deraf kunnat komma under votering, äfven hade blifvit i födseln nedtryckt och tillintetgjord.
Platen satte icke ens i fråga, att detta kunde beslutas af Ståndet.
Under all den ifver, hvarmed han uttryckte sig mot den teckning, Frih.
Anckarsvärd hade gifvit utaf den allmänna ställningen i landet, förklarade han högtidligen, att han ansåg Frih:s rätt att få motionen remitterad obestridlig enligt grundlagen ; och det var just derföre, att denna remiss icke lagligen kunde hindras, sorn han, på det mest högtidliga sätt, besvor Frih.
Anckarsvärd, i Svenska folkets namn, och vid de minnen, som sköldarna i detta Hus återkalla, att sjelf taga motionen tillbaka.
Men då Frih. Anckarsvärd, det oaktadt, förklarade, att han, på grund af sin riksdagst IL 34 I a6G Den 5 Februari. mannarätt, yrkade dess qvarblifvande, satte ock hvarken dåvar.
Ex. Hr Gr. Dt-Geer, eller någon er da ledamot af Ståndet i fråga, att rättigheten till remiss kunde honom betagas eller deröfver voteras.
Det är ett sådant exempel jag ansett icke böra blifva obemäldt, innan voteringen företages.
Här har blifvit framstäld den sats, att det icke borde vägras contra-propos. på en åsigt; men det kan likväl inträffa sådana fall, då propos. bör vägras, nemi. om densamma är grundlagsvidrig.
Jag känner visserligen, att det står i 56 §:n Riksd.Ordn.: ''intet ärende må nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut''; men deremot stadgar 56 §:n Reg.F.: ''allmänna frågor, som uti R.
St:s plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott etc.”
Ku frågas: är icke det ett omedelbart afgörande af en fråga att besluta densammas nedläggande, samt att den således icke kommer att till Utskott remitteras, hvilket åter, på sätt jag nyss nämnt, enligt 56 §:n Reg.F. ovillkorligen bölske; men sedan Hr Frih. o. Landtm, likväl framställt propos. derom, återstår för mig endast att reservera mig mot ett sådant behandlingssätt.
Sedan jag förra gången yttrade mig och gaf tillkänna min tanka, att förevar, fråga vore hvarken en allmän fråga eller en formfråga, utan en verkställighetsfråga, har jag icke förmärkt, att någon ledamot ens till vederläggning upptagit denna framställning; deremot harden tillfredsställelsen vederfarits mig att förnimma, det Hr Frih. o. Landtm, sjelf, såsom sin enskilda tanka, den jag, för min del, med all tacksamhet upptagit, såsom ett råd till Ståndet, förklarat, att han önskade, det remiss icke måtte vägras.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagifvit, det han icke ansåg sig vara berättigad att förqväfva deras tanka, hvilka möjligen önskade den af Frih.
Cederström föreslagna contra-propos:n, då nemi. det icke skulle finnas i grundlagen bokstafligen föreskrifvet, att en sådan propos. ej linge framställas.
Nu och oansedt Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att votering skall ske, och oansedt jag väl kan föreställa mig, att man skall anse det såsom en conseqvens att vidblifva en åtgärd, hvilken man förklarat skola äga rum; vågar jag dock till Hr Frih. o. Landtm, hemställa, om icke, då Hr Frih. o. Landtmrs förklaring i afseende på Frih.
Cederströms förslag innebär en negativ sats, densamma likväl, om man gjorde den till positiv i stället, skall blifva uppenbart grundlagsstridig, såsom Hr Ribbing utvecklat.
Jag hemställer derföre, om icke Hr Frih. o. Landtm, skulle finna den framställda voter:s-propos:n vara af den beskaffenhet, att bättre är, den återtages, än att Ståndet kommer att företaga en votering, hvilken, såsom Den 5 Februari.
2U7 jag fruktar, skull leda till ånger, ej allenast för Hr Frih. o. Landtm., utan äfven för Ståndet; och jag tror, att Hr Hjerta och de flere, hvilka hållit före alt sådant vore omöjligt, sedan Hr Frih. o.
Landtm, en gång afgifvit sin förklaring, icke gjort sig reda för Hr Frih. o.
Landtnäs upplysta och rättsinniga tänkesätt.
Frih Boye, Fredr.:
Jag delar deras tanka, hvilka teo det vara en motionärs ovillkorliga rätt att, jemlikt 49 §:n Riksd.Ordn., få sin motion remitterad till Utsk.
Då man i 4o år har varit medlem af delta Hus och redan vid 1800 års riksdag deltagit uti R.
St:s förhandlingar, har man åtminstone någon erfarenhet.
Ehuru jag sedan icke var med uti 180g års Const.Ulsk., minnes jag dock ganska väl den tiden, som Gr. Schwerin kallade ”de menlösa dagarna”, och huru man då talade.
Man påminner sig, att under den s. k. frihetstiden, hvilken — i parenthes sagdt — mäste hafva varit en besynnerlig frihetstid, efter Gustaf lil förmenade sig hafva återgifvit friheten åt Sverige, fanns en s. k.
Urskil jnings-deputation; så kallades Utsk:n då.
Denna deputation var tillsatt att granska alla förekommande förslag och hade äfven rättighet att förkasta dem.
Då nu grundlagen stiftades 180g, uppstod fråga om, att man ej skulle återkomma till denna Urskiljnings-deputation, emedan den gjort mera ondt än godt, och derföre stadgades — jag minnes det ganska väl — alt ingen motion, som angår ett allmänt ärende, skulle kunna undertryckas.
Så förstods stadgandet då och har alltid här blifvit så tiilämpadt.
I öfrigt förundrar det mig, att R. o. Ad. vill granska, huruvida en motionärs ordalag äro riktiga eller icke; med samma skäl kunde man äfven ingå i pröfningen, huruvida jag uttrycker mig på god Svenska eller ej, samt om min stafning är riktig, och slutligen nödgades man underställa frågan Svenska Academien.
Jag protesterar emot den begärda voteringen, emedan jag anser den olaglig.
Jag beklagar, att Hr Frih. o. Landtm, icke ansett sig kunna framställa den propos., Hr Lagerhjelm föreslagit.
Ilon hade varit jemnt vägande, å ena sidan bifall till, å den andra afslag å remiss.
Vi hade då genast varit ifrån saken.
Nu äro visserligen blott 2:ne Utsk. uppgifna, till hvilka remiss af motionen blifvit begärd, nemi.
Stats- och Bevilln:s-Utsk:n; men det skulle möjligen kunna falla mig eller någon annan in, att yrka motionens remitterande till Ekon.Utsk.
Det förenämnda förslaget till propos. hade således utan tvifvel varit det bästa: men finnér Hr Frih. o.
Landtm, sig ej kunna gå in derpå, utan vi måste votera om contra-propos.; så anhåller jag, att vi må skrida dertill ju förr desto hellre.
Slutligen och då en af mina motståndare tackat Hr Frih. o. Landtm, för det råd han gifvit till deras fördel, aG8 Den 5 Februari, mäste jag deremot beklaga, att Hr Landtm, gifvit sin ene skilda, mot min mening stridande, tanka tillkänna för Ståndet, och således i sin mån motverkat henne, eller meddetsamma gjort något, som icke tillkommer cn Talman, hvilken i ölyerljiggningarna ingen röst äger.
Jag täger mig friheten hemställa till Hr Frih. o. Landtm., huru snart vi kunna komma till efterföljd af 53 §:n Riksd.Ordms stadgande, att sedan votering är hegard, skall voter:s-propos. jemte tydlig contra-propos. genast författas.
Denna discussion, som nu upptagit en half timma, synes mig icke hafva angått contra-propos:», utan huruvida det varit ratt att framställa propos. om vägran af remiss.
Jag skulle icke upptaga tiden med discussion, om jag icke ansåg förevar, fråga vara högst vigtig.
Det är nemi. fråga, om den äskade voteringen skall äga rum eller ej, och jag kau jcke annat än på det högsta protestera deremot, att en votering sker, huruvida grundlagen skall följas eller icke.
Grundlagens föreskrift ar klar deruti, gtt reiniss skall ske; således kan jag icke medgifva någon annan voter:s-propos., än huruvida motionen skall remitteras till det ena eller andra Utskottet.
Landtm, yttrade, att han, för att komma till ett afgörande utaf beskaffenheten af den contra propos.
, som vid blifvande votering skall gälla, ville för R. o. Ad. uppläsa det förslag dertill, sorn blifvit framstäldt, nemi. af Frih. Cederström, så lydande: ”vinner nej, anser R. o. Ad. frågan om remiss af denna motion böra förfalla”; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade godkänna denna contra-proposm.
Ropades starka nej och ja.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det varit honom omöjligt att af R. o. Ad:s svar fatta någon öfvertygelse, livi 1— ketdera ropet, ja eller nej, varit öfvervägande, ulan ville han å nyo upprepa sin sednast framställda propos. * Hr von Hartmansdorff:
Jag befarar, att många nej kommit deraf, att man ej vetat, huru ja-propos:n skulle ly da.
Jag anhåller derföre, att den måtte uppläsas.
Då nu tiden är så långt framskriden, hemställer jag, att vi må votera särskildt om contraproposm och sedan om hufvudsaken; åtminstone ser jag icke, huru vi på något annat sätt kunna komma till ett resultat.
Jag begär votering om contra-propos.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det ej tillkomma honom att föreslå votering, och hade han väntat att kunna finna R. o. Ad:s svar öfvervägande för den ena eller andra meningen.
Den 5 Februari. 269 Frill, af Nordin trodde sig i sitt sista yttrande, så tydligt sora möjligt, hafva begärt votering.
I sådant fall skulle jag anhålla att få veta, hvilken den andra contra-propostn är, sora Frih. af Nordin begär.
Hans lärer vara af den tanken, att motionen skall remitteras, och ja-rpropostn kommer väl att innehålla denna mening.
Horn för länge sedan begärt, att motionen skall remitteras endast till Bevilln:sUtsk., och andra ledamöter helt och hållet beslridt motionens remitterande; skulle jag tro, att genom den af mig begärda voteringen bör bestämmas, hvilkendera af dessa åsiglcr skall blifva contra-propos.
Låtom oss bringa saken i ett enkelt oc;h klart skick; 2:ne opinioner hafva bildat sig, den ena, för remiss af motionen, den andra deremot för afslag af remiss.
Jag anhåller således, att voter:s-propos:n måtte blifva följande: vinner ja, kommer remiss att äga rum; vinner nej, komr mer remiss icke att äga rum.
Om nu remiss skulle bifallas, är ju öppet att företaga ny votering om remissen skall ske till det ena eller andra Utsk.
Men jag är öfverlygäd derom, att frågan hvart kommer att utan votering afgöras.
Att Hr Frih. o.
Landtm, framställt propos. om remiss skall ske, är stridande mot min öfvertygelse; men jag instämmer uti Frih. af Nordins yttrande, att Hr Landtm, numera svårligen har någon annan utväg, än alt låta oss votera öfver de begärda contra-propos:na, emedan hvarje annan åtgärd skulle innebära ett försök att förmå Hr Landtm, återtaga det, som han en gång förklarat vara rätt.
Landtm, föreslog, sedan votering om contra-propos:n nu blifvit begärd, i detta afseende följande voter:s-proposition:
Den af R. o. Ad., som anser att företrädesvis vid den blifvande voteringen contra-propos:n bör innehålla, att vinner nej, anser R. o. Ad. frågan 0111 remiss af Gr.
Anckarsvärds motion N:o 3 böra förfalla, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. företrädesvis, att, vid den blifvande voteringen, contra-propos:n bör innehålla, att vinner nej, remitteras Gr.
Anckarsvärds motion N:o 3 till Bevilln:s— Utskottet.
Jag har icke något annat att anmärka emot den voter:s-propos., Hr Frih. o. Landtm, föreslagit, än att hvad der influtit om hvad R. o. Ad. företrädesvis önskar måtte utgå, och blott alter - ajo Den 5 Februari. nativt stadgas , att den sorn vill, att vid en blifvande votering nej-propos. bör innehålla ele., voterar ja, o. s. v. Gr. Spens, Garl Gustaf:
Om jag icke oriktigt fattade Hr Frih. o.
Landtnäs framställning , skulle vi blott komma att votera om hvad som skulle blifva contrapropos. vid en blifvande votering; men jag tror att deruti bör intagas, det japropos då kominer att blifva, det Gr.
Anckarsvärds specifikt uppgifna motion skall remitteras till Statsoch Bevilln:s-Utsk:n. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att intet hinder vore för iaktagande af hvad Frih.
Gederström och Gr.
Spens sålunda anmärkt, och skulle voterts-propostn i enlighet dermed uppsättas.
Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredr., hemställde, om ej den slutliga voteringen i hufvudsaken kunde till eftermiddagen uppskjutas.
Hr Frih. o. L andira, ansåg sådant icke förenligt med föreskriten i 53 §:n Riksd.Ordn. att voler, genast skall för sig gå.
Jag hemställer vördsamligen till de herrar, som äro af motsatt tanka, om de icke skulle vilja förena sig derom, att sammanslå till en enda de tvänne uppställda alternativen, nemi. om motionen skall remitteras till Stats- och Bevilln:s-Utsk:n gemensamt, eller till det sednare allena.
Yi skulle då åtminstone slippa med en votering , och jag bör ej anse troligt, det någon ledamots intresse kan ligga deruti, att tiden onödigt förspilles genom omröstning.
Upplästes till justering följande voterings-propos.:
Den som yrkar, att contrapropos:n, vid voteringen om remiss lill Stats- och Bevilln:s-Utsk:n af Gr.
Anckarsvärds motion N:o 3, att derest, genom Konungens vägran, hemmantalsiäntans upphäfvande icke verkställes, beslutet ang:de bevillningens nedsättning för städernas borgerskap inslälles, skall erhålla följande lydelse: ”vinner nej, kommer frå san om remiss af Gr.
Anckarsvärds ofvanstående motion ”att förfalla•/’ den voterar den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, kommer contrapropos:n att erhålla följande lydelse: ”vinner nej, kommer Gr.
Anckarsvärds ifrågavar. ”motion att remitteras endast till Beviilms-Utskottet.” Hr von Hartmansdorff:
Då åtskillige af Ståndets ledamöter torde hafva funnit voler:s-propos:n mörk, så får jag hemställa, om det icke vore bättre att nyttja benämningen af Gr.
Anckarsvärds motion N:o 3, hvilken vi så ofta hört.
Hvar och en visste då bestämdt hvad frågan anginge.
Den 5 Februari. a7i Uppå derefter af Hr Frih. o. Landtm, framställd propos.
, blef den sist upplasta voler:s-propos:n af 11. o.
Efter voteringens slut befunnos rösterna’ hafva utfallit som följer:
Ja — 184.
Nej — 153.
Under voteringen hade Hr Frih o. Landtm, på en stund bortgått, och hade H. Ex. Hr Gr.
Brahe, Magnus, under tiden emottagit klubban, hvilken före voteringens slut af Hr Frih. o. Landtm, återtogs.
Upplästes till justering och godkändes följande veterings- , proposition :
Den som bifaller, att Gr.
Anckarsvärds motion N:o 3, att, derest, genom Konungens vägran, hemmantals-räntans upphäfvande icke verkställes, beslutet ang:de bevillningens nedsättning för städernas borgerskap inställes, remitteras lill Stats- samt Bevi!ln:s-Utsk:n, voterar ia; den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, kommer frågan om remiss af Gr.
Anckarsvärds ofvanstående motion att förfalla.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit som följer:
Ja — 164.
Nej — 200.
Som klockan nu var öfver £ till 7 slagen, och tiden således redan förfluten, då R. o.
Ad. på eftermiddagen i alla fall borde å nyo sammanträda, blef plenum oafbrutet fortsatt.
Jag ber att i prot. få nedlägga min protest mot den votering, hvarigenom R. o. Ad. afgjort en fråga, den endast grundlagen äger rätt att tyda.
Jag tror, alt R. o. Ad. icke inom lång tid skall komma i tillfälle att inse den verkliga vådan och olägligheten af del beslut, som blifvit fattadt, emedan det kan inträffa, att samma majoritet, som nu tänkt sig möjligheten af att å olaglig väg neka lagliga motioners remitterande till Utsk., nödgas silida mot prsejudicatets kraft och verkan.
Hr Anckarsvärd, August; Frih. Rantzou, Joli. Albert; Hr af Harmens, Henrik Otto, samt Hr Ribbing, Bengt, förenade sig i Gr.
Horns reservation.
Då från flera delar af salen personer på en gång hördes reservera sig emot beslutet, anmodade Hr Frih. o. Landtm, dem att till prot. sig uppgifva.
Hr Hallenborg, Carl Johan; Hr Gyllenkrok, Göran; Hr Tersmeden, Carl Reinhold, samt Gr. von ■2',2 Den 5 Februari.
Hermansson, Carl, reserverade sig äfven emot det fattade beslutet.
Det förefaller mig vara en alltför besynnerlig och ovanlig händelse, ali frågan om remiss af en motion kan afslås.
Jag fruktår, att man helt och hållet förbisett vår fyrdelade sammansättning och den andel, sorn de öfriga Stånden nödvändigt måste äga i fattandet af ett beslut.
Jag anhåller först och främst att få veta, om min begäran att mina motioner skola de öfriga Stånden meddélas äfven är afslagen; om det äfven står i majoritetens makt att hindra ett sådant meddelande; och om äfven den vägen är stängd för delgifvande åt de Öfriga Stånden af en väckt fråga.
Följden deraf skall blifva , att från ett Stånd livar* enda motion skall kunna undertryckas af majoriteten och sålunda aldrig komma under den behandling, som våra former medgifva.
Under vår fyrdelade sammansättning utgöra Utskotten utrednings-nämden öfver de frågor, som väckas på särskildta rum,och hvaröfver de Öfriga 3 kamrarna icke i öfverläggningen deltaga, förrän de af Utskott blifvit behörigen behandlade, och då först inträder hvarje särskildt
Stånds rätt att deröfver afgöra och besluta ; men på detta sätt skall, som jag redan anmärkt, ingen enda fråga, som står i strid mot majoritetens mening, komma till ett Utsk:s behandling, hvilket dock är så absolut nödvändigt för något besluts fattande.
Jag anhåller af Hr Frih. o. Landtm, få besvarad den frågan, huruvida utvägen att få de motioner jag aflemnat communicerade med de öfriga Stånden, äfven är stängd genom den afgjorda voteringen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att någon propos. om communicatiou med de öfriga Stånden af den motion, hvarå remiss blifvit vägrad, ännu icke blifvit gjord; och att den frågan således ännu vore öppen.
Jag vet icke, om den frågan kan ens komma under afgörande, att icke min rätt ligger öppen att få mina motioner meddelade de öfriga Stånden; ty, inig vetterlig!, finnes intet något ställe i grundlagen, som hindrar delta.
Jag har begärt det , och ingen har sådant bestridt.
Detta återstår endast för att fullända verket, och jag har ingenting deremot, på det saken må blifva ännu bättre; men jag hemställer, hvart det leder, om å en motion skall kunna vägras remiss, då den icke strider mot grundlagen, och då den icke förhindrar Landtm, att göra propos. till remiss.
Hr Stuart, Carl:
Jag anhåller, att i prot. få nedlägga min uttryckliga protest mot Hr Frih. o. J_,andtm:s framställda propos., den jag anser vara i rak strid mot grundlagen.
Jag anhåller vidare, att i prot. få bevarad min reser - Den 5 Felmia l i.
Reservation inot det beslut , It. o. Ad. i dag fattat och mot detta besluts följder.
Jag emotser, alt niånga voteringar återstå oss, om den grundsats skall följas, alt, derföre att nian ogillar en motions innehåll oell syftning, densamma skall förqväfvas i dess uppkomst ; och jag kan på intet villkor medgifva, att Ståndet liar någon rättighet att förvandla sig till en censurs-comite'.
Anckarsvärd» framställning, huruvida, genom den votering, som är afsiutad, hvarigenom R. o. Ad. beslutat, att frågan om remiss af hans motioner skall förfalla, han jemväl vore stängd att få samma motioner med de öfriga Stånden communicerade.
Anckarsvärd har, i afseende på communication, att ställa sig författningarna till efterlefnad, och i händelse han aflemnar 4 exemplar afsina motioner, möter intet hinder för deras meddelande med de öfriga Stånden.
Likväl och soin R. o. Ad. beslutat, att remiss af desamma ej må äga rum, måste å hvardera af de 3:ne exemplaren, som afgå, R. o. Ad:s beslut vara påiecknadt.
Jag skulle vid detta tillfälle inskränka mig till ett enkelt instämmande i de reservationer, sorn blifvit äfgifna mot Hr Frih. o. Landtm:» förfarande att tillåta votering öfver den här uppställda eontrapropos., äfvensom mot R. o. Ad:s beslut, om det ej vore anledn. förmoda, att ett vigtigt prsejudicat derifrån skall hemtas, hvilket i en framtid kan hafva högst menliga följder ; men då detta nästan med visshet kan förutses och, om möjligt, bör förekommas, tror jag det vara en skyldighet att något närmare framställa grunderna , hvarföre jag uther mig få deltaga i de här gjorda protester.
Flere talare hafva under discussionen på f. m. emot Hr von Hartmansdorffs begäran att få remissen vägrad, ganska tydligt åberopat 56 §:n Reg.F., som uttryckligen bjuder:
"att allmänna frågor, som uti R.
St:s plena väckas, skola ”öfverlemnas till behörigt Utsk.,” samt 49 §:n Riksd.Ordn., sorn talarom, ”huru hvar och en allmän fråga, som första ”gången i något Stånd förekommer, skall, såvida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utsk. för”viser, ligga på bordet till nästa plenum, då remiss bör "ske.”
Härigenom är således ovederläggligen bevisadt, att remiss icke kan vägras å någon ”allmän fråga.”
Men det finnes i grundlagen flera andra ställen, som tjena att närmare bestämma hvad med en sådan fråga skåll förstås, och derjemte ytterligare bekräfta föreskriften i de nyssnämnda, men hvilka hittills icke nog fullständigt blifvit citerade.