Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således icke detta exemplet jag anser böra följas i vårt land, och nödgas fördenskull afstyrka den föreslagna gemensamma tanken; men blir del fråga om, alt befria ifrågavartde del af befolkningen från erläggande af skatt till Staten, då vill jag gerna räcka min hand lill flr Cederschiöld och vi kunna försöka ali samverka för dess bästa.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Hr Cederschiölds ifrågavande förslag.
Vidare förekom och uplästes del jemväl af Flr Cederschiöld eflemnade förslag, att 1 mom. af 15 § Riksd.Ordn, mätte erhålla följande redaktion: ”Till riksdagsmän af BondeSt. välje inom sig hemmansegare jemte öfrige sjelfrådande män, som skatt till Staten erlägga och cj till annat RiksStånd höra samt äro mantalsskrifne inom de uti valet deltagande härader”.
Då grunden för detta förslag är precist detsamma som för det föregående så förutser jag att detta kommer att röna samma öde sora det förra.
Palmstjerna har emellertid medgifvit, att, den som icke kan bli folkombud och icke får deltaga i val dertill, den bör ej heller till Staten erlägga någon skatt: deraf måste likväl efter min tanke, bestämdt följa den slutsats, att hvar och en, som erlägger skatt till Slaten, bör äfven vara berättigad att deltaga i val till ombud i representationen.
Detta är en sä klar slutsats, att den svårligen kan vederläggas; men att förslaget faller, det vet jag också lika säkert.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Hr Cederschiölds ifrågavande förslag lill redaktion af 1 mom. i 15 § Riksd.Ordn.
Företogs och uplästes del af Frih. Hamilton, Hugo af - Den 31 Maj e. m. 409 lemDade förslag alt 2:dra moni. af 12 § Riksd.Ordn. malte erhålla följande redaktion: ”De personer af ofrälse Stånd, som på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets Stat, välje inom sig, distriktsvis, riksdagsmän”.
Detta förslag till gemensam tanke är nära ordagrannt lika med eif annat som R. o. Ad. förut afslagit, och framställer jag derföre vördsamt att Ståndet måtte handla på samma sätt äfven i denna sak. H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke anloge Frih.
Hamiltons nyss uplästa förslag.
Vidare förekom och uplästes Frih.
Hamiltons aflemnade förslag lill en sålydande redaktionsförändring i 2:dra mom. af 13 § Riksd.Ordn. ”— — — och de ledamöter af Svenska, Vetenskaps, Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets, de Fria Konsternes samt Musikaliska Akademierne, hvilka icke på annan grund valrätt ega — —” Gr.
Utsk. har ansett att de Akademier, som egentligen representera vetenskap och högre grad af vitterhet borde lemnäs delaktighet i representationen och om någon derutöfver borde tilläggas en sådan rättighet vore det måhända de Sköna Konsternas Akademi: men alt äfven Musikaliska Akadem. skulle få denna rätt, tror jag svårligen låter sig försvara.
Jag anhåller vördsamt om afslag på denna gemensamma tanke.
Då det är meningen att genom det upgjorda förslaget bringa harmoni emellan de serskilda fördelningarue af representationen, så kan jag icke fiuuna något skäl hvarföre icke representanterna af harmonien skulle få en plats med i densamma.
Jag skulle således vilja understödja förslaget, och tror att det alldeles icke skulle åstadkomma någon betydlig eller vådlig förstärkning i de fördelningar af representationen, der det är fiåga om alt insätta dessa personer.
På de skäl, som Frih.
Hamilton anförde, då han framställde detta sitt förslag till gemensam tanke, får jag nu understödja detsamma.
Jag kati icke med Gr.
Lagerbjelke dela den mening att Musikaliska Akademien skulle äga mindre anspråk i detta hänseende än öfriga Akademier, såsom t. ex. de Ft ia Konsternas Akademi.
Jag tror att musiken står här lika nära som plastiken.
För min del tror jag alt Const.Utsk. förfarit rätt, då del sökt inrymma plats inom representationen egentligen ät ledamölerne af de Akademier, som kunna sägas hufvudsakligen representera vetenskaperna.
Skulle nu ytterligare en sådan rättighet medgifvas för ledamölerne af de Sköna Konsternas och Musikaliska Akademien, så skulle ofelbart 410 Den 31 Maj e. m. ledamöterna af Krigs-Vetenskaps-Akademien vara dertill lika berättigade.
Jag erkänner likväl att jag icke vet huru ledamöterna af Krigs-Vetenskaps-Akademien skulle komma alt laga sig ut inom PresteSt. och tror derföre att denna Akademis ledamöter icke böra vinna inlräde i representationen.
Men då del synes mig obilligt att neka dem inträde inom representaiionen, när man vill insläppa ledamöter af den Musikaliska Akademien, så utgör detta ett ytterligare skäl för mig att anhålla om afslag å Frih.
Hamiltons förslag i delta hänseende.
Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landlm. hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke antoge Frih.
Hamiltons i fråga varrde förslag till redaktionsförändring i 2:dra mom. af 13 § Riksd Ordn., ropades ja och nej; hvarefter H. Ex. förnyade samma propos. och sedan härvid svaren utfallit med starka nej, blandade med många ja, förklarade det han ansåg nej hafva varit öfvervägande.
Dernäst företogs och uplästes följande äfven af Frih. Hamilton aflemnade förslag: ”De sista momme i 12, 13, 14 och 15 §§me utgå och är R. o. Ad:s gemensamma tanke, att sättet för valens förrättande till samtlige RiksStm bestämmes genom serskild lag, hvartill förslag skall af Const.Utsk. så skyndsamligen utarbetas, att detsamma kan till RiksStms bepröfvande inlemmas samtidigt med det betänk.
, i hvilket Utsk. besvarar de vid återremissen af betänk.
N:o 7 gjorde anmärkn:r.
Denna lag skall, för att blifva gällande af samtlige RiksStm godkännas samt af K. M. stadfästas”.
Hr Cederschiöld: Dä Frih.
Hamilton framställde sitt förslag, förklarade jag mig deruti instämma, och jag får nu förnya detta mitt förklarande, och jag gör det derföre att jag för min del, ehuru jag biträder Const.Utsk:s förslag till hvilande, likväl icke kan med min röst vid nästa riksdag bifalla detsamma, med mindre jag kan förutse huru beskaffad vallagen blir.
Då jag tror att de flesta ledamöterne af Adm, i delta fall åtminstone med mig dela lika tankar, så skulle jag äfven tro det vara väl om Ad. instämde i det förslag sora Frih.
Hamilton afgifvil till gemensam tanke i denna punkt, ty då vore måhända säker anledning att hoppas det förslaget vid en kommande riksdag kan komma att krönas med framgång.
Jag tror för min del att det förslag, som nu är under öfverläggning är orätt lill sin princip och oulförbart till sin framställning.
Jag sade det vara origtigt tili sin princip, och jag anhåller att först med några ord få utveckla skälen derför.
Såsom här förut varit många gånger yltradl och visadt, har Consl.Utsk:s arbete egentligen gått ut på att utveckla och förbättra bestående förhållanden.
Enl. dem ega de 3 första Stånden, * utan de andras deltagande, att bestämma ordningen för sina val.
För närvarande går det olika till inom alla 3 Stånden.
För Ad. skall beslut fattas af Ståndet och Konungen sanktionera detsamma; Den 31 Maj e. m. 411 i PresteSt. ega Stiften utan Konungens samtycke afgöra saken, och i BorgareSt. ega städerna, men med Konungens sanktion, alt göra det.
Det sätt som f. n. sålunda finnes inom Preste- och BorgareSl:n är vida mindre betryggande, än det som Utsk. föreslagit.
Ulsk. har, just derföre, att Utsk. jnsåg olämpligheten af den närvande olikheten Stånden emellan, för sättet af dessa vallagars upgörande, ansett ali frågan borde för alla Stånden ordnas på samma sätt som den nu är ordnad för B. o. Ad., eller att dessa lagar bestämmas genom Ståndens beslut och Konungens sanktion.
Då sjelfva valrätten och valbarheten äro i grundlagen bestämda, torde det vara i alla hänseenden bäst att öfverlemna upgörandet af det formella af valen åt Stånden sjelfva.
Det formella af valen innesluter i sig en mängd detaljbestämmelser, hvilka svårligen kunna af de öfriga Stånden bestämmas, ulan bäst upgöras af Ståndet sjelft.
Dessa detaljbestämmelser äro äfven af den natur alt de svårligen kunna undgå att då och då behöfva rättas, allt efter inträffande förändrade förhållanden.
Denna rättelse blir lättare verkställd, bättre, som man säger, apterad efter förhållandena, om Ståndet får sjelft afgöra frågan.
Jag tror således att det i princip är rättast såsom Utsk. framställt saken.
Om äfven man skulle antaga att Frih.
Hamilton i mer eller mindre grad hade rätt i sin framställning i afseende på sjelfva saken, så gör den form hvarunder han framställt denna gemensamma tanke, såvidt jag kan förstå, det omöjligt all antaga densamma.
Ilan har föreslagit alt Const.Utsk. skulle nu genast utarbeta förslag till sådana vallagar, och att dessa vallagar, ifall hela förslaget antoges, skulle blifva af civil-lags natur.
Om vi tänkte oss att det sker såsom jag hoppas, eller att detta Const.Ulskts förslagfblir hvilande, så är ju gifvit att endast sådant kati blifva hvilande som är af grundlags natur.
Om Const.Utsk. utarbetar aldrig så vackra saker af civillags natur, så blifva desse icke hvilande utan endast utarbetade, ocb kunna vara rätt vackra alt se på, men de hafva ingen legal kraft vid nästa riksdag.
För den händelse att Sländerne skulle vilja innan de gä att afgöra sjelfva grundlagsförslaget, först se de valordningar upgjorda, hvilka skola antagas för de särskilda Stånden, skulle det vara vida lämpligare, att Ständerna vid början af nästa riksdag beslöto att hvardera Ståndet skulle upgöra sin vallag och antaga densamma eventualiter för den händelse att det hvilande representationsförslaget antoges och att Ständerna då upskjöle afgötandet af sjelfva gruudlagsfrågan till dess att Ständerna fått se dessa vallagar upgjorda.
För min del anser jag icke att dessa valfagar behöfva vara på förhand upgjorda men för den händelse man skulle vara af den tanken alt så bör vara, då anser jag det rättast alt det sker vid början af nästa riksdag, och jag anser det så mycket mer omöjligt att nu kunna upgöra dem, som de statistiska upgifler, hvilka dertill fordrades, ännu icke finnas alt tillgå.
Det blefve för Const.Utsk. vida svårare att upgöra dessa vallagar förr än upgifler från orterna inkommit, och om detta förslag till ny grundlag blir hvilande, skulle jag föreställa mig att det blir nödvändigt att hos K. M. i underddiet anhålla det K. 412 Den 31 Maj e. m.
M. täcktes anbefalla infordrandet af alla nödiga upgifter i oell för uprätlande af Ståndens valordningar, så att vid nästa riksdag
Ständerna kunna vara i tillfälle att på mera säker väg, på grund af siffror och bestämda fakla upgöra dessa Ståndsordningar, hvaremot man nu skulle famla alltför mycket i luften om man härmed sysselsatte sig.
Jag anhåller om afslag på denna gemensamma tanke.
Jag kan väl icke egentligen tala för bifall till förslaget emedan det innehåller alt alla Stånden och äfven Konungen derutinnan skulle hafva sin röst med, men visst förefaller det mig besynnerligt att Const.Utsk. i händelse det kommer alt upgöra ett förmedlingsförslag
Stånden emellan och slutligen kommer att framställa voter:spropos. öfver ett hvilande grundlagsförslag, hvilket har möjlighet för sig att blifva hvilande, hufvudsakligen sådant som det nu utgjort föremål för R. o.
Ad:s pröfning, att i sådan händelse säger jag, det vore väl oväntadt om man icke skulle hafva ens något utkast till de allmänna dragen för det sätt hvarpå de orepresenterade skulle komma alt väljas.
Icke måtte det vara meningen att sältet hvarpå de orepresenterade skulle komma in i representationen, skulle så helt och hållet öfverlemnas åt slumpen, att det icke skulle finnas ens någon princip för en sådan upställning.
En sådan princip begär jag icke heller att Const.Utsk. nu skall upgöra, ty man kan säga alt det vore mera fördelaktigt alt vänta dermed intilldess Const.Utsk. funnit hvad Ständerne tänkt och hvad deras gemensamma tankar innehålla, men för den händelse alt ett hvilande förslag upkommer, så har nu ordf:n i Const.Utsk. medgifvit nödvändigheten af åtgärders vidtagande, såvida det är en åtgärd att sälta sig i tillfälle alt till nästa riksdag kunna åtminstone upgöra en vallag.
Det tyckes vara naturligt om någon skall välja att något sätt stadgas hvarpå valet skall ske, på det äfven Const.Utsk. må kunna komma fram med något sådant sedan de gemensamma tankarne blifvit pröfvade.
Jag får sålunda hemställa huruvida icke någon taoke, någon princip för det sätt hvarpå de orepresenterade skola väljas i de olika Stånden, tillika måtte fä inflyta, emedan jag anser en sådan åtgärd först och främst i sin ordning, om icke nödvändig, för alt vinna bifall till det förslag man önskar få hvilande till nästa riksdag.
Jag fattar ganska väl deras mening, som anse nödvändigt att innan de antaga det af Const.Utsk. nu framställda förslag till förändring i vår grundlag, önska få något mera bestämdt om hvad som derigenom verkligen skulle komma till stånd, och således vilja antingen i sjelfva grundlagen hafva ytterligare bestämmelse om hvarje serskildt Stånds val, eller ock vilja med afseende på vallagarna hafva de garantier i föreskrifterna för deras stiftande som f. n. saknas.
Under Ståndets pröfning kommer också, såvidt jag icke misstager mig, mer än en gemensam tanke, som kan leda till detta mål.
Hamiltons nu föredragna förslag beträffar, anser jag för dess Den 31 Maj e. m. 413 oantaglighet finnas, utom de af Gr.
Lagerbjelke anförda skäl, ytterligare ett.
Motionären har nemi. föreslagit att Ulsk. skulle inkomma med förslag till lagar för de särskilda Ståndens val samtidigt med det betänk, i hvilket Utsk. besvarade de vid betänk.
N:o 7 gjorda anmärkmr.
Det synes mig påtagligt att vallagen icke kan upgöras annorlunda än som en utveckling af grundlagen, såvidt den icke i grundlagen skall ingå, men det måste åtminstone vara bestämdt, hvad som i grundlagen stadgas rörande valen, innan en ny vallag kan upgöras.
Det betänk, sorn Const.Utsk. nästa gång skall inkomma med är ju ingenting annat än ett förslag att sammanjemka Ståndens enskilda tankar, och ifall en sådan sammanjemkning är omöjlig eller i fall skiljaktiga meningar förefinnas, desamma till Ståndens behandling anmäla.
Huru samtidigt dermed eller i följd deraf en vallag skulle kunna upgöras det är jag icke i stånd att inse, och vill för min del icke bidraga till att gifva Const.Utsk. ett sådant åliggande.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Frih.
Hamiltons ifrägavar:de förslag, ropades starka nej, blandade med några ja, hvarefter H. Ex. förklarade det han ansåg denna propos. besvarad med nej.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, det af Frih.
Sprengtporten väckta förslag, att i lista mom. af 12 § Riksd.- Ordn. mätte införas ordet ”distriktvis”.
Då Utsk. uteslutit ordet dislriktsvis, ur 12:te § första morn., ehuru det igenfinnes i alla de andra §§ som röra de öfriga Ståndens valrätt, så skulle jag anse nödvändigt att erhålla en närmare förklaring af Utskis mening i della afseende.
Adis ledamöter inom
Riksförsamlingen kunna naturligtvis väljas på flera sätt.
Man kan tänka sig möjligheten af val inför Riddarh.Direkt., att hvar och en väljer skriftligen på den han önskar, man kan tänka sig möjligheten af att Ståndet sammankommer till riksdagen för att välja sina ombud och slutligen, att valen skedde inom provinserna dislriktsvis.
I afseende på dessa olika valsätt tror jag icke att mer än ett skall motsvara ändamålet, likasom jag är öfvertygad att genom tillämpningen af delta valsätt R. o.
Ad. skall blifva bäst representeradt, och det är genom val dislriktsvis, enär det är nödvändigt alt väl känna den, man vill utse till representant.
En sådan kännedom måste alltid förutsättas vara större inom en provins der Ståndets medlemmar slå i ständig beröring i municipala och komunala förhållanden med de personer som skola utses.
Derigenom skulle vinnas det ändamål att då ledamöterna af Adeln inom
Riksförsamlingen voro utsedde från olika trakter inom landet, de bättre representerade dessa olika delars lokala interessen, och hade större kännedom om de lokala frågor som förekomma.
Afven tror jag att mekanismen härigenom skulle blifva betydligt lättare.
Om man tänker sig möjligheten af ett valsätt hvarigenom man skulle komma alt rösta i ett enda val på 60 personer så befarar jag att om ett sådant 414 Den 31 Maj e. m. valsätt kommer i fråga, följden blir den att ganska många afgifva sina röster ulan alt känna de personer på hvilka de välja, hvaraf naturligtvis följer alt man för afgifvandet af sin röst måste uphämta råd och uplysningar af andra, hvarigenom man antingen blir mindre sjelfständig, eller ock kommer mera i behof af främmande personers inflytande, än om valen skulle ske distriktsvis.
Af denna anledn. måste jag för min del uttala den öfvertygelse att om detta förslag skall båta till någol, och om det skall medföra de följder som jag för min del afsell med och hoppals af detsamma, är derför ett oundvikligt vilkor alt valen ske distriktsvis, och det är af denna anledn. jag yrkat att delta ord mätte tilläggas i 12:le §:ns första mom.
Jag ber alt få instämma i hvad Frih.
Sprengtporten yllrat och yrkat i denna fråga och skall derom äfven bedja att få säga några ord.
Jag anhåller likväl först få förutskicka några ord rör:de min ställning i frågan för att icke misskännas för mina afsigter dermed.
Jag har från början af denna frågas behandling yrkat en annan princip för representationens ombildning, än den Ståndet här har beslutat.
Jag vidblifver visserligen den öfvertygelse alt den samfällda valprincipen skulle kunna läggas lill grund för representationens ombildning, både till nationens större tillfredsställelse, för samhällets framtida väl och säkrare stöd för Konungamakten, och min öfvertygelse är äfven den, att i en sådan representation skulle troligen cn större del af Adelns ledamöter få inträde än som nu kan blifva händelsen.
Men då den mening jag tillhör icke har vunnit bifall, är del långt från mig all vilja draga mig tillbaka eller att vilja lägga hinder för framgången af den representationsreform man önskar alt åstadkomma.
Jag önskar icke någonting högre än alt äfven på denna vägen komma ett steg närmare målet och jag har antagit hvad Ulsk. sjelftsagt, att detta är vägen på hvilken förbättring kan åstadkommas, och att man på denna väg skall kunna undanrödja de stora svårigheter, som nu hindra den stora frågans lösning, och det är också ur denna synpunkt jag vill söka befrämja framgången af detta förslag.
Men för att kunna vinna framgång af förslaget, anser jag lika med Frih.
Sprengtporten att den tillsats, som här är i fråga, bör ske, nemi. att i första morn. af 12:te § der det heter: ”Riksdagsman för de å Riddarhuset introducerade ätter väljas af dem som enl.
Riddarh.Ordn. dertill berättigade äro.” bör införas ordet, distriktsvis, derföre ali ordet distriktsvis finnes intaget i alla de öfriga §§, som röra ståndens valsätt, och således ordets uteslutande just i detta mom. bestämdt betydde att valen inom Adeln icke skulle komma att ske distriktsvis.
Nog vet jag val alt valsättet slår öppet och all man derom kan öfverenskomma till en annan riksdag och man kan då öfverenskomma att antaga det valen skola ske distriktsvis, innan man antager Const.Utsk:s förslag såsom Gr.
Men jag ber Hrr:ne besinna att vi hafva 3 år till nästa riksdag och alt det är under den Den 31 Maj e. m. 415 liden som åsiglerna om denna fråga mogna alli mer oell mer antingen till bifall eller förkastande af förslaget, och det är säkert att ett sådant förslag omöjligen skall kunna vinna samklang om man hade skäl alt förmoda det meningen är det valen icke skulle ske distriklsvis, utan kunde tro all de skola ske i lnifvndstaden, och man har ett ökadt skäl till denna förmodan, såväl i de åsigler som under denna diskussion blifvit uttalade, som i de yttranden, som under föreg:de dagars diskussion blifvit fällda.
Om nu valen skulle ske här i hufvudsladen och hvar och en skulle insända en valsedel på CO ledamöter, så ber jag Hrrme ihågkomma den erfarenhet man har om huru det tillgått i lånen, der Adeln har rättighet att välja ledamöter för markegångssättr ningen.
Jag tror mig veta ali tili intet enda län Adeln begagnar denna rättighet och jag befarar att samma olägenhet skulle komina att inträffa här, och utseendet af de 60 ledamöterna uteslutande bero af dem i hufvudsladen, som mer eller mindre interesserade sig för frågan.
Återigen den lanke som jag hört uttryckt alt Adeln skulle resa hit för all bär tillställa val, den förefaller mig, jag vill icke säga förflugen, men åtminstone oriktig.
Man kan icke föreställa sig alt personer, som skola resa hit med något inlerresse för allmänna ärender, skola kunna ställa sig i ena fallet så att de kunde stanna qvar här ett år eller längre och i annat fall resa tillbaka om 14 dagar, och man kunde före ställa sig all de personer, som valde, voro sådana som icke voro lösa hästar utan hade bestämd sysselsättning; och vid sådant förhållande, vore det ingalunda lätt alt skilja siz vid sin ekonomi för år och dag, och att hafva gjort del utan alt blifva vald, hvilket naturligtvis blefve förhållandet med de liesta.
Detta skulle falla sig ganska obehagligt och mängden ville icke blottställa sig derför.
Detta blefve således en rättighet för Adeln att lemna sin röst på papperet, som ingen skulle begagna sig utaf.
Det är klart att livar och en skall fästa sig härvid, och att uteslutandet af detta ord vore ett bestämdt hinder för och skulle göra det omöjligt alt vinna sympatier i landsorten för förslaget.
Af sådant skäl anser jag af vigt, om man vill hafva förslaget på allvar och icke tänker som en talare yttrat sig, att af 2:ne onda ting är detta det minst onda och gör minst ondt om det ligger på bordel, ty tänker man så, då är det likgiltigt hvad beslut än månde fattas, men vill man lägga förslaget på bordet i afsigt all få det anlaget, då anser jag detta tillägg nödvändigt, och derföre tillstyrker jag bifall till Frih. Sprengtportens förslag.
Skälet hvarföre Const.Utsk. icke i sitt förslag framställt något ronde Adelns val distriktvis är förmodligen det, att vår nuvarande Riddarh.Ordn. endast är beroende af Ståndets antagande och Konungens nådiga sanktion.
Men om af detta skäl kan förklaras hvarföre Ulsk. icke gått längre i sina bestämmelser, så måste jag likväl, i öfverensstämmelse med hvad jag tillförene yttrat, medgifva alt ett och annat stadgande äfven kan i grundlagen utan skada inflyta, som något närmare bestämmer 416
Den 31 Maj e. ni. sättet för Adelns representation, och derigenom gifva en garanti icke blott åt Ståndets egna ledamöter utan äfven åt ledamöterna af de andra Stånden.
Då det förslag, som af Frih.
Sprengtporten blifvit framslälldl fullkomligen öfverensstämmer med min egen åsigt om hvad jag anser i och för dessa val vara del rätta, tager jag mig friheten tillstyrka bifall till denna gemensamma tanke.
Så länge frågan var oafgjord huruvida någon större eller mindre del af Adelns sjelfskrifua representationsrätt skulle qvarstå eller icke, ansåg jag det vara ändamålsenligt att icke införa i denna § något stadgande om valsättet; emedan då fanns ett ändamål, som kunde förmå Adelns ledamöter alt härstädes infinna sig och samfäldt välja sina representanter, hvarigenom valet äfven blifvit ett mera bestämdt uttryck af Adelns tankar och önskningar.
Sedan emellertid Adelns pluralitet uttalat en annan åsigt, tror jag lika med de Hrr, som här förut yttrat sig det vara nödvändigt att här införa ordet distriktsvis.
Derutaf följer icke alt distrikten skola blifva öfverallt lika eller alltför små, något som kanske vore mindre gagneligt, men att man må hafva åtminstone den säkerheten att icke några få, här tillslädes kommande, personer må efter gemensamt upgjord lista tillsätta alla dessa representanter, det tror jag vara af vigt.
Jag får således förena mig mig med de
Hrr, som yrkat antagande af delta Frih.
Sprengtportens förslag till gemensam tanke.
Jag kan för min del icke inse att fördelen vore så afgjord af att valen företogos distriktsvis, som om de företogos af R. o. Ad. samlad i hufvudstaden.
Intrycket af grannar och flander af en annan åsigt, än den R. o. Ad. en corps uttrycker, kan beklagligen på mångå håll göra sig gällan de, och, i det hela, resultatet blifva falskt och skeft.
Man har sagt, alt det icke är troligt, att
Adeln skulle sammankomma härstädes endast för den förrättningen, alt välja ledamöter; men jag hemställer till eder, Mine Hrr, om icke erfarenheten härutinnan visar ett motsatt förhållande.