Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hems Exceltence Herr Grejven och Landi Marfalken förklarade, att som den af Herr Mannerstam föreslagne åtgärd torde leda till vådliga prasjudicat i framtiden, ansäge Hans Excellence sig böra hemställa om icke Hans Excellence Herr Hof-Cantzlerens ifrågavarande skrifvelse endast finge läggas till Handlingarne.
Herr Manner stam'.
Jag vill icke längre uppehålla Ridderskapet Och Adeln med min hem^ ställan, utan åtnöja mig med att hafva i detta fall gifvit min tanka tillkänna.
• • • ■ | . •«. I Hans Exceltence Herr Grefven och LandtMarskalhen föreslog derefter, att, på sätt Borgare- och BondeStånden redan förordnat, åt ExpeditionsUtskottet måtte uppdragas, att om tryckningen af så väl ConstitutionsUtskottets Handlingar och Protocoller i ofvannämnde an. jnärkningsmål. som ock af de dermed gemen, skap ägande, öfver Commandomål inför Kongl.
Maj.'t förde, ofvanberörde Protocoll föranstalta.
Föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets
Pro* tocollfiUtdrag af den 20 sistledne Junii, i&>
Den 7 Julii. 153 nefattande Ståndets beslut, i anledning af Stats* och BancoUtskottets förslag till sammanjemkning af några skiljaktigheter uti RiksStåndens beslut, angående allmänna penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, med inbjudning till de öfriga RiksStånden, att med BondeStåndet förena sig deruti, att creditivet till JernContoiret, 600,000 R:dr, må delas i Wänne lika delar, hvaraf 300,000 R:dr skulle blifva under JernContoirets disposition, och de öfrige 300,000 R:dr anslås ti il Odlings-Lånefondens förstärkning; men som Ridderskapet och Adeln redan bifallit Stats- och BancoUtskoftens ofvanberörde jemknings-förslag , fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att vid Dess derom fattade beslut förblifva.
Upplästes Hedervärda BondeStåndets
ProtocollsUtdrag af den 22 sistlidne Junii innehållande det beslut, att särskilta Utskottets, angående föreslagen ny reglering af Statens Embeten och Tjenster, afgifne Utlåtande, jemte de hos RiksStånden dervid gjorde anmärkning gar och förefallne discussioner måtte, genom nämnde Utskotts försorg, särskildt och tillhopa på allmän bekostnad till trycket befordras 3 uti hvilket Beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BondeStåndet förena3 men som ifrågavarande Handlingar dels uti RiksStåndens Protocoller vid innevarande Riksdag, dels uti Bihanget dertill varda tryckte, och således lill Allmänhetens kännedom öfverlem* 154 Den i Julii. nade, ansåg Ridderskapet och Adeln någon särskild tryckning deråt icke erfordras.
Vid föredragning af Vällofl.
BorgareStåndets den 4 dennes aflätne ProtocolUUtdrag, innehål' lande Ståndets inbjudning till de öfrige RiksStanden, att med BorgareStåndet sig lorena deruti, att i det uii Bevillningsutskottets Memorial
No b 5 meddeldte jernknings-förslag ,. rörande 5 te punkten af Utskottets Betänkande om sättet för Tull-afetfternas erläggande, orden: efter den tro fiqué r ander val, må införas, emellan orden importercde varor, och orden må erläggas} fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär berörde tillägg endast innefattade ett förtydligande af meningen, äfven för sin del uti enahanda beslut med BorgareStån* det instämma.
Föredrogs Välloflige BorgareStåndets
Pro« tocollsUtdrag af den 4 dennes, innehållande, att Ståndet med og Ilande af Bevillningsutskottets Memorial No 34, angående de, i afseende på Bevillningsfrågans afgörande, föreslagne alternativer, till bestämmande af öfverflöds-afgifterne, förklarat, att BorgareStåndet, som förblefve vid dess den 11, 20 och 29 Junii derom fattade beslut, att någon bevillning icke borde äga rum i och för öfverflöds nyttjande, utan bristen i bevillningssumman er - Den 7 Jnlii. 155 sättas genom fyllnads-afgiften, öfverlemna! målet till det förstärkta StatsUtskottet, att enligt 71 §.
Regeringsformen, denna ännu icke af alla fyra RiksStånden öfverenskomne grund för den nu bristande bevillningen afgöra . i hvilket afseende BorgareStåndet äfven antagit en voterings proposition; och hafva de ölrige RiksStånden blifvit inbjudne, att uti detta beslut med BorgareStåndet sig förena; men söm den af BorgareStåndet väckte frsg n redan blifvit, genom det förstärkta StatsUtskotteta den 9 sistiedne April med Riksens Ständers rätt fattade beslut afgjord , sam'.
Ridderskapet och Adeln, vid pröfning af Bevillningsutskott tets ofvannämnde Memorial, angående de töre. slagne alternativer till bestämmande af öfverflödsafgifternff, redan den 4 dennes funnit godt, att, på sätt Bevillningsutskottet hemställt, förvisa samma fråga till det förstärkta StatsUtskottets afgörande; alltså ansåg Ridderskapet och Adeln sig icke kunna, emot Grundlagens föreskrift, gå Välloflige BorgareStåndets ifråga-, varande önskan till mötes.
Grefve De la Gardie, Jacob: Sedan Ridder» skåpet och Adeln förklarat sig ej kunna instämma i BorgareStåndets inbjudning, att med nämnde Stånd fatta enahanda beslut, i afseen^ de på öfverflöds-afgiftens afskaffande, så får jag hemställa, 0111 ej det ProtocoilsUtdrag, sotn i detta ämne kommer att från Ridderskapet och Adeln expedieras, må, så fort sig göra later, justeras och till BorgareStåndet afgå, på det bemälte
Stånd må vara i tillfälle att ännu 1 Deli 7 Jiilii. förmiddag kunna i ämnet fatta det beslut, hvartill detta Ridd rskapets och Adelns förklarande kan gifva anledning, så att flugan, om och i hvad mån öfverflöds-afgiften bör bibehållas till Bevillnings-summans fyllande, må kunna inom det förstärkta StatsUiskottet, hvilket i afton kl- hall 5 sammanträder, tagas un? der o» röstning och afgörande.
Det är för mig i högsta måtto obehagligt, att nödgas hos Ed< rs Exceilence och Högloft.
Ridderskapet och Adeln anmäla, att förliden Söndags eftermiddag, då anslag var gjordt till sammanträde för d' t förstärkta StatsUtskottet, nio af Ridderskapets och Adelns Ledamöter deruti voro frånvarande, i anseende hvartill de ö.rige tillstädeskomne Ledamöterne af alla fyra Stånden måste efter en timmas fruktlös väntan åtskiljas, utan att hafva kunnat, i brist på tillräckligt antal Ledamöter, uträtta någon.; ting.
Det är svårt för Ridderskapets och Adelns medlemmar, hvilka infinna sig, att erfara de andra Ståndens billiga missnöje öfver våra Ståndsbröders försumlighet, ett missnöje, för de förre lika oförtjent att uppbära, sorn hos de sednare rättvist att yttra.
Herr Trafvenfelt, Carl3 hade inlemnat följande , som upplästes:
Då Svanska LäkareSällskapet, vid 1S15 års Riksdag , hade den äran lemna ett antal
Den 7 Julii. 177 exemplar af Berättelsen om Sällskapets arbetea det föregående året, behagade samtlige Rik-i sens Högloft.
Ständer förklara deras tillfreds-, stal leise med Sällskapets nit för Läkare Vetten-, skapens framsteg.
Att förtjena Nationens representanters bifall till
Sällskapets bemödanden är så mycket mera uppmuntrande, som Sällskapet hyser den öfvertygelse, att ändamålet med Sällskapets inrättning, Vettenskapens fullkomnande genom inbördes meddelande af kunskaper och samlad erfarenhet, samt den vänskapliga föreningen Läkare emellan, är af mycken vigt uti en vettenskap, som, om den skall säkert utöfvas, aldrig bör öfvergifva erfarenhetens och naturens väg; samt att detta ändamål säkrast och fullkomligast vinnes genom Sällskapets förtroliga och ömsesidiga meddelande af gjorda iakttagelser, Ett ypperligt tillfälle att begagna och meddela Läkarnes i hela Riket samlade erfarenhet och observationer, har Kongl. Sundhetskollegium beredt Sällskapet, sorn erhåller del af de till bemälte kollegium inkommande Embetsberättelser och Handlingar, hvilka, i afseende på Vettenskapen eller den allmänna sjukvården i Riket, kunna intressera.
Så tillfredsställande för Sällskapet öfvertygelsen var, att icke hafva misslyckats i sina bemödanden, så bekymmersam var utsigten, att utan publikt understöd Sällskapet icke längre såg 6ig i stånd, att vidmagthålla sin inrättning på ett; sätt, som kunde befordra ändamålets vinnan-j dej hälst de årligen utkommande utländska, 15 8 Den 7 Julli. böcker och journaler , som, på stället dyra att inköpa, genom den föränderliga coursen blifvit ännu dyrare att införskrifva, äro alldeles oumgängeliga, om Sällskapet skall kunna vara i tillfälle att inhämta och meddela de i Läkare-vettenskapen gjorde rön och iakttagelser; och hvilket är så mycket angelägnare, sorn Läkares vilkor i allmänhet icke tillåta dam, att af den Medicinska Litteraturen förskaffa sig det nödvändigaste, då nu mera ett enda octavband icke kan erhållas för mindre än 5 Rrdr Svenskt Banco , —- en summa , emot hvars erläggande Sällskapet -bereder hvarje i Stockholm vistande legitimerad Läkare tillfälle, att läsa alla de egentliga böcker och journaler, sorn utkomma, samt meddelar deraf, uti sina skrifter , utdrag åt Rikets samtlige Läkare.
Af dessa anledningar ansåg Sällskapet sig föranlåtet, att vid början af 1816 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om ett årligt understöd af 500 R:dr Banco; och har Kongl. Maj:t, under den 20 Mars samma år, i nåder täckts förklara, att som Kongl. Makt inhämtat den nytta LäkareSällskapet redan gjordt, samt af det samma än vidare är att förvänta, då det med nödiga tillgångar kan blifva understödt, har Kongl. Maj:t, med förklarande af sitt nådiga välbehag öfver Sällskapets inrättning och visade nit, så mycket hellre velat bevilja det begärda understödet af 500 R:dr om året, sorn medelst den upplysning
Sällskapet sprider, och det vetenskapliga samband det åstadkommet Den 7 Julii. 159 emellan Läkarne i Riket, en verklig fördel hälsovården i allmänhet tillflyter.
Huruvida Sällskapet svarat ernot Konun_ gens nådiga förtroende oell Allmänhetens väntan , vågar jag icke afgöra; jag får endast, med anledning af den befattning jag som Sällskapets Secreterare uti 6 år innehaft, den äran försäkra om det nit, hvaraf Sällskapets, så utom som inom Hufvudstaden vistande, Ledamöter varit lifvade, att' icke allenast meddela deras rön och iagttagelser, utan oek efter förmåga bidraga till bestridandet af de årliga utgifter, som för ändamålets vinnande varit nödiga.
Ett antal exemplar af Berättelserna om Sällskapets arbeten åren 1815, 1S16 och 1817, har jag , å Sällskapets vägnar, den äran aflemna; äfvensom jag får den äran anmäla, att fyra band af Sällskapets Handlingar äro utgif. ne.
Stockholm den Julii 1818- C.
Trafvenfelt.
Hans Excellent?, Herr Grefven och Landtmarskalk en tillkännagaf, att Herr Trafvenfelt äfven till Ridderskapet och Adelil öfverlemna! ett antal exemplar af Berättelserne om Sällskapets arbeten åren 18r5, 1816 och 1817, hvilka exemplar voro tili utdelning uti RiddarhusCanceldet att tillgå, samt hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade, ge.; norn Utdrag af Protocollet, betyga LäkareSäll - i6o Den 7 Julli. skåpet sin aktning öfver Dess nit för Läkare; vettenskapens framsteg , och sin erkänsla för det lemnade vedermäle! af Sällskapets uppmärksamhet.
Föredrogs å nyo så väl Stats~Utskottet9 den 13 sistlidne Maj meddeldte Betänkande, i anledning af väckt motion om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af Stats-, Banco- och Riksgälds-Verken, samt skyndsam tryckning af dessa Revisorers Berat; telser, som ock Utskottets den 1 dennes afgifne, och den 4 derpåföljde på bordet lagde» Utlåtande öfver de vid nyssnämnde Betänkans de gjorde anmärkningar* Friherre Cederström , Jaeob:
Jag vill ej upprepa de flere anmärkningar jag förra gången, då detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förevar, hade äran framställa.
Utskottet har i dess sista Utlåtande väl i allmänhet svarat, men ingalunda besvarat dessa anmärkningar.
Jag hoppas likväl, att, i händelse Utskottets Betänkande varder af Riksens Ständer bifallit, Kongl. Maj:t icke lärer åt Beslutet lemi na Dess Sanction, Herr Påhlman, Otto Fredric-.
Lika med hvad Friherre Cederström yttrat, vill jag icke eller Dm 7 Jutii, eller nu upprepa de skäl jag förut haft äran anföra till vederläggande af Friherre Ceder-; ströms mening.
Om, såsom samma värde talare yttrat, Utskottet besvarat hans anmärkningar, utan att derföre gifva något verkeligt svar, tror jag mig på lika god grund kunna säga, att de anmärkningar, som blifvit fram* ställde mot Utskottets första Betänkande, icke eller varit några verklige anmärkningar.
Jag kan ej undgå fästa uppmärksamhet vid dea besynnerliga åsigt af Grund-lagen man nu framställt, så högst skiljaktig från den som hyllades år 1809: då ansågs tryckfrihet och publicitet uti allmänna förvaltnings-ärender såsom frihetens förnämsta palladium.
Nu vill man visa att, genom tryckning af Revisorernas Berättelser, man trädt tryckfrihets-lagens stadgande för nära.
Jag kan ej dela den sista värde Talarens tanka, att förevarande änu ne beror på Kongl. Maj^ts sanction.
Tryckfrihetslagen ger redan tillåtelse för Revisorerne, att låta trycka hvad de anse kunna och böra komma till allmän kännedom, och ett exempel vid sista Revisionen förledit år upplyser tillräckligt förhållandet härmed för den som behagar taga kännedom derom.
Då tryckning af en publik handling ej får utan vederbörandes tillstånd verkställas, uppstod vid sista Revisionen stridiga meningar, om ett sådant tillstånd borde lemnäs, hufvudsakligen af c|t skäl, att vördnaden för Revisorernes principaler, Riksens Ständer, tycktes fordra, att, då da korrt derefter skulle sammanträda, man ej borj Ridd, 0. Ad.
Prat. VIII. B. 11 10a Den 7 Julii. de, genom ett offentliggörande för Allmänhet ten »f Berättelserne, gå Riksens Ständers g rankning i förväg.
Hvad åter angår anmärkningen mot försegling af Berättelserne, har Utskottet trott att en sådan försegling ej borde lägga hinder i vägen för tryckningen.
Ständer synas ej böra i Boklådorne söka sine Revisorers Berättelser om förloppet af det upp_ drag dem blifvit lemnadt
Det torde vara mest i sin ordning, att Riksens Ständer af Revisoxerne sjelfve och i original erhålla del af BeJ rättelserne; och ett sådant ändamål kan ej med säkerhet vinnas, utan att Berättelserne, vid hvarje Revisions slut förseglade , förvaras till Riksens Ständers nästa sammankomst.
Lika med hvad StatsUtskottet i dess Betänkande yttrat, får jag åberopa den erkända grundsats, att ju mera Riksens Ständer kunna göra, för att i förhand sprida kännedom af de ärender, hvilka å deras nästa sammankomst skola till öfverläggning förekomma, ju bättre är det, helst erfarenheten visat, att många infunnit sig vid Riksdagar, utan att äga någon känne. dom i allmänna ärenden
Om en sådan kännedom genom tryckning af Revisorernes Berät-i telser kan meddelas, anser jag tryckningen vara i högsta måtto önskansvärd, och jag tillstyrker på alla dessa skäl bifall till Utskottets Betänkande. 4 Friherre Boije, Ludvig:
För att vara korrt, skall jag blott förenr mig i det sluteliga tillstyrkande Herr Påhlman i detta ämn* af gifvit.
Den 7 Julii. 163 Herr Manner stam, Johan:
Jag finner de an} märkningar, sorn blifvit framställde mot Utsköttets första Betänkande, genom dess senare vara fullständigt besvarade, och då Riksens Ständer redan beslutit, att Revisorernes Berättelse öfver BancoVerkets tillstånd bor gei nom trycket göras allmän, så tillstyrker jag, att samma be-lut äfven må tagas, i afseende på Revisorernes Berättelser om Stats-Verket och dermed gemenskap egande fonder.
— Det synes mig innefatta en motsägelse, att till samma personer, hvilka äro utmärkte med Riksens Ständers förttoende, och erhållit det vigtiga uppdrag, att å deias vägnar granska den allmänna förvaltningen, hysa det misstroende, att de skulle gifva omdömen, som voro stridande mot sanningen, och inlåta sig i bo fattningar, hvilka icke tillhörde dem.
Man bör snarare hoppas, att den tid nalkas, då man vid alla allmänna befattningar framför allt söker förtjena och värderar sina medborgares aktning och förtroende.
Jag anhåller om pro-, position till bifall af Betänkandet.
Hans Excellence Herr Grefven cch LandtMar ikalken gjorde proposition till bifall af SfatsUtskottets ifrågavarande Utlåtanden, hvilken proposition med Ja besvarades.
Företogs till pröFning
BancoUtskottets den 3 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagda Betänkande, i fråga om antagande Den 7 Julii. af Gotha Canal Bolags Actier såsom hypothek för lån i Banco DiscontVerket, och vid omsättning af de i Götha Canal Discont derå upptagne lån.
Då man besinnar, att inga publika papper, hatva belåningsrätt annorledes, än endast i förening med full säkerhet hos låntagaren sjelf; så har man svårt att anse deras belåningsrätt för annat än ett, för deras credit, angeiäget omdöme af Lagstiftande Magten, angående deras värde; ett omdöme som naturligtvis skall fata eller borttaga allmänna förtroendet för dem : och när man så betraktar förevarande Betänkande, så vill det synas, som ägd-e det en bestämd afsigt, att krossa dessa Actiers credit hos innehafvaren inomlands och utomlands.
Vid ett sådant betraktande af Betänkandet, synes likväl förslaget åtföljas af fel i tvenne afseendem
I det ena finner jag besynnerligt nog, att just då, när Actierne fått mera värde, och följaktligen innebära större säkerhet, än förr, fråntager man dem belånings förmonen, som de med mindre säkerhet förut ägt
Vid denna Riksdag har all den egendom, sorn var pantsatt för lån af i,100,000 R.dr Banco, blifvit infriad från gravationen, samt sjelfva linet eftergifvit, och dereUer måste väl actierne i samma egendom vara mera värde än lörut.
Att likväl nu anse deni af mindre säkerhet, eller af ingen, synes väl vara felaktigt.
I ett annat afseende synes också en besynnerlig motsägelse.
Då frågan var att gil va er~ Den 7 Julii„ sättning åt Actieägarne för räntan, sorn gått förlorad, derigenom att Ständerne borttagit Disconten, hvars vinst gaf räntan; då föreslog BancoUtskottet, att eftergifva nyssnämnde lånefordran.
När Utskottet då begärde, att Bolaget skulle åtnöjas med en sådan ersättning, var väl icke Utskottets mening, att den ersättning, sorn gafs, var af intet värde; men nu åter anser Utskottet densamma likväl vara utan allt värde.
EJgger icke deremellan en upp?nb?.r stridighet?
Jag önskar att framtid den, som en gång dömer, och som fördoms^- fiitt granskär, samt dervid finner, att då Utsko tet velat fråntaga actierne deras ränta, hvrk-t också var ett medel att förminska deras värde, då ansåg Utskottet en ersättning gifvas, naturligtvis i värde svarande emot, hvad sorn skulle ersättas; men när fråga var att bibehålla och understödja Actiernes credit, då åter anser Utskottet samma ersättning äga alldeles intet värde; jag önskar högeligen, att framtiden ej må af ett så olika förfarande, lika blott i olycklig påföljd för Bolaget, hämta anledning till den misstänka, att Utskottet lemnat rum åt inflytande af den partie-opinion, som med så mycken bitterhet förklarat sig emot Götha Canal- För min del fritager jag gerna, Och af skyldig aktning, U:skottet från allt sådant; och det är endast för att lemna Utskottet tillfälle, att inför efterverlden fritaga sig, sorn jag här framställt en sådan sida af förhållandet.
Jag tror, att den belånings? rätt, som Actierne ägt i CanalDisconten i all laglig följd, också) nu mera, tillhör dem i i66
BancoDisconten. och tiIIstyiker att, med afslag å Betänkandet, denna deras lagliga rätt må d< 1x1 bib-hållas.
Grefve von Platen, Baltzar Boghlcnts:
BancoUtskörtet har behagat föreslå att en rättighet tillagd Götha Canal Bolag kulle det fråntagas utan vidare omsvep- Denna rättighet, tillagd j'8 • o. på sätt då utfärdade privilegium och de regior samt reglementen, hverpå det är grundadt, utvisar, fortsatt och erkänd under flere påföljande Riksdagar, samt 1815 ytterligare bekräftad och utsträckt, synes sorn rättighet hafva vunnit alla lagliga lonner, hvilka, enligt vår Grund-lag, stadga ägande-rätten.
Jag hemställer, om det är förenligt med allmän säkerhet, att så fråntaga utan laga ransakning eller dom, hvad lagligen tillvunnit är.
Jag hemställer hvad följder för samhällsordningen i det hela, ej endast för Bolaget, detta kunde hafva, och om ej sådant kan lika lätt verkställas emot alla andra, som nu emot Bolaget.
Makten att så utan lagens åtgärd fråntaga är lika farlig hos en, hos flere eller hos många; och får ej finnas uti en fri Stat, der första regeln mäste vara, att alla skyddas under lagen, alla lyda under lagen, från Ko, siungen till den lägste.
Ett skäl för detta förfärande har Utskottet andragit, att ovist är, om ActieAgare insätta återstoden af sitt tecknade Capital.
Jag hade intet haft emot framställande, af ett sådant skäl, om det icke blifvit inukadt ensidigt, ty den - Dai 7 Julii, 167 ra förmodade underlåtenhet af insättning är åtminstone ännu oviss; mig synes alltså, att om man sagdt:
I händelse ActieÄgarne insätta, barde dem beläningsrätten tillkomma, men ej i händelse af ingen insättning, hade framställningen varit billigare, men nu synes den utgå blott från en synpunct; det torde alKsä vara bäst afvakta utgången, innan man tar ett afgörande beslut, hvartill grunderna torde utfalla helt annorledes än man väntar.
Utskottet har vidare sorn skäl framställt, att insättningssumman å GöthaCanalActier är en obetydlig del af den tecknade, i jemförelse mot förhållandet med SöderTelje Adier.
Jag har helt nyligen haft tillfälle utveckla samma ämne vidlyftigare, och hemställer nu åter, om det är endast insättningssumman, som ger värde åt så.4ane Hypotheker.
Som de arbeten,1 hvilka vid Götha Canal blifvit utförda, gjort 8 mil i hjertat af Riket oafbrutit segelbara af den 18 mils långa segelled, hvarmed man ämnar förbinda Vernern och Östersjön , så anser jag för min del ett värde ligga deri, som iag ej tror är att jemföra med ett arbete, hvilket, när det är färdigt, utgör ea fjerdedels mil, och sammanbinder Mälaren med Östersjön , som redan äro samrnanbundne.
Jag hemställer huruvida det är billigt, att just då nun tillägger detta senare Verk belåningsrätt, sätter man ifråga att afhända en belåmngsrätt från Götha Canal , som har så betydliga anläggningar redan ut örde.
Jag viii ej säga hvad värde de skola hafva 3 men det måste vara något Jag i68
Den 7 julii. vill utom det redan uppgifna Segelbara, blott nämna en färdig Hamnbygnad vid Venerns strand, säkert den fullkomligaste och beqvämaste vid hela denna Sjö.
Hela Allmänhten vet hvad betydliga arbeten i Östergöthland äro utförde; äfven bör besinnas hvad välde Bolagets SkogsParker, Fastigheter, Qvarnar och inventarier hafva.
Den dag torde komma, då man under kalt bedömmande finner allt detta hifva ett stort värde, som man nu skattat sä ringa.
Vidare har man anfört, att Actiernebem» falla Bolaget och försvinna, om insättningen å dem uragtlåtes.
Detta är ej alldeles förhållandet.
I början var det så, men efter 18r5 års beslut, och hvaruti Actieägarne ingått, äger ej Actiernes förfallande rum, utan de upplifvas åter vid underlåten inbetalning; och jag skulle tro, att, om bristande insättningar befaras, kunde lätt sådane åtgärder tagas med låntagare, att ingen fara häraf uppstår, hälst dessa insättningar ej ske oftare än hvarannat år, samt lån och omsättningar äro på ett halft högst ett helt år.
Jag kan ej neka att
Utskottet synes mig ej hafva framställt ämnet alldeles opartiskt; jag kan ej dölja min känsla, att ej se annat i tydningen af de olika Verkens förhållanden , än en gifven önskan, att bringa den en viss väg man antagit, för att bevisa en gifven satts.
Jag vill dock ej ifrigt försvara denna min tan; ka, men får blott i stöd af dessa mina och an - Din 7 Julii, dras anmärkningar, samt då ämnet är första gången Före, och inga ändringar i Utskottets Betänkande få göras, anhålla, att Hans Excellence Herr Grefven och Landt-Marskalken be; hagade göra proposition på åierremiss.
Herr Mannerstam, Johani I anledning af den sista värda talarens anmärkning, att Utskottet genom dess Betänkande skall sökt fråntaga Ca» nalBolaget en rättighet, som det förut ägt, får jag först nämna, att Götha Canal Actier hittills ej fått belänas i BancoDisconten, utan endast i Bolagets egen Disont, och jag kan så^ ledes ej instämma deruti, att BancoUtskottet, genom ifrågavarande Betänkande, uteslutit dessa Actier ifrån en belåningsrätt, som de förut ägt.
Om den värde talarn rned sitt berörde yttrande åsyftat det beslut, som Utskottet fatJ tadt, i afseende på Götha CanalBolagsDiscont och om Canal - Arbetets fortsättande, så får jag anmärka, att dessa frågor äro vida skiljde från det närvarande öfverläggningsämnet, och äro dessutom redan af Riksens Ständer afgjorde , så att någon vidare discussiou deiom nu mera ej får uppstå- För öfrigt har BancoUtskottet utvecklat de skäl, som grundlagdt dess tillstyrkande i nu förevarande fråga, och efter mitt omdöme äro de fullkomligt giltige.