Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det måste vara obestridligt, alt ett Land ej utom detsamma kan upptagas lån till obegränsadt belopp eller högre summa, än hvarföre det kan erlägga ränta med exporterade Artiklar, ty eljest skulle, i sådant ändamål, silfver utgå från Landet och då undergräfde man ju så småningom Landets förmåga att betala, hvilken äfven slutligen skulle upphöra.
Att utvägen till penningars erhållande i farans stund genom upptagande af utländske
Lån, måste vara ganska inskränkt, torde svårligen kunna motsägas; och följden blir då, att, om verkelig! behof uppkomme, man säkert skulle behöfva att för Statens räkning begagna det liu på förhand upptagna Lånet.
Jag har redan förut haft äran anföra detta bland mina skäl, hvarföre jag önskar att Lån ej nu mätte upptagas, men då sådant ej lärer kunna undvikas, yrkar jag, på det enträgnaste, den förändring uti planen, att Skuldsedlarne, som låntagarne tili RiksgäldsContoiret utfärda, blifva uppsägbara å Contoirets sida, antingen på 6 månader eller i år, livilketdera man finnér lämpligast, samt alt Fullmäglige i RiksgäldsContoiret en gång för alla erhålla den föreskrift, att, i händelse af krig och så snart stora Creditivet är lyftadt, samt Kongl. Maj:t underrättar Fullmägtige om Statens behof, de nu medde - Den t i Fe l)r n ar i i e. m. l9 lande lånen genast skola till betalning uppsägas.
På sådant sätt skulle kanhända den ifrågavarande luneoperationen blifva ett medel att trygga vår sjelfständighet, hvilken den i annat fall möjligen kan komma att undergräfva.
Jag anhåller, alt desse mine anmärkningar må få åtfölja den blifvande återrem issen.
Hufvudsakligen förekommen af Herrar von Troil och Stråle anhåller jag dock att få tillägga några få anmärkningar.
I 3:dje punkten af Utskottets hufvndgrunder föreslås, att lånet må upplagas uti 2 å 3 terminer under loppet af innevarande och nästkommande år i83r.
För min del tror jag, att det ej bör upptagas fortare än behofvet påkallar.
Sker annorlunda, uppkommer en Cassa, hvars förvaltning så att ej ränte- eller capitalförlust uppstår, icke blifvit bestämd i Utskottets Utlåtande.
Vidare har Utskottet i 5:te punkten sagt, att mellangiften oell provisionen för detta lån icke får öfverstiga 8 högst 10 procent.
Jag instämmer med dem, sorn tro att upplåningen kan ske all pari, men om Utskottet ej skulle hysa samma öfvertygelse, anmärkes,att 8:de punkten upphäfver detta stadgande om minimum viel Capitalnedsättningen; ty der heter det: ”Skulle emot ”en högre mellangift, men lägre ränta, lån Ga H. 2 * 20 Den 12 Februarii e. m. ”af RiksgäldsContoret kunna upptagas, va-* ”re det Herrar Fullmägtige öppet lemnadt, ”att i öfverenskommelse derom inga,, så vi”da större förmåner deraf, än efter ofvan ”gjorda beräkningar, kunna visa sig.”
Om nu större förmåner kunna visa sig, så följer likväl ej deraf, att de äfven skola inträffa , och ordställningen upplöser allt stadgande och följakteligen all grund för bedömmandet af Fullmägtiges handlingssätt.
Den 'jide punkten innehåller förutsättning af den händelse, att ohligationerne ej skulle utan uppsägning presenteras till inlösen; hvaraf åter en ny cassa skall uppkomma.
Men huru denna Amortissementsfond skall " förvaltas, derom innehåller Utlåtandet ej något.
Jag anhåller derföre, att antingen någon af StatsUtskottets närvarande Herrar Ledamöter härom ville upplysa mig, eller ock att äfven denna anmärkning må åtfölja återremissen.
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard i Jag är förekommen af Herr Skogman i afseende på nödvändigheten af förseglade anbud m. m.
Jag tror, att för stor latitude lemnäs åt Herrar Fullmägtiges i RiksgäldsContoret eget bepröfvande, då åt dem uppdrages, att uppgöra Contract, utan någon af Riksens Ständer bestämd föreskrift härför, om Två Millioner Riksdaler i Silfver Specie, emot ända till 4 procents ränta, och afdrag ända till Tio procent å capitalet.
Yi hafva Den 12 Februarii e. m. 21 gett af Tidningarne, att Fransica Regeringen nyligen upptagit ett lån af åttatio millioner, mot fyra procents ränta, genom skrifteliga anbud, emellan hvilka var en difference af ända till fem procent i capitalberäkningen, och att det lyckades den, ehuru staten är förut skuldsatt för Milliarder, att erhålla lånet icke allenast utan afdrag, men ända till öfver två procent utöfver Pari: detta, med många andra exempel, torde visa, att Svenska Staten, med sin ringa skuldsättning, ej nödvändigt behöfver eftergifva något af Capitalet, då den erbjuder 4 procents ränta.
Jag anser derföre Herr Skogmans förslag böra antagas, men jag får dertill foga den anmärkning, att Utskottet föreslagit en obestämd ränta, nemligen till högst Fyra Procent.
Jag tror, att Riksens Ständer böra sjelfve bestämdt utsätta Räntebeloppet, så att speculanterne, i likhet med hvad som sker i andra länder, blott täfla om Capilalbeloppet.
I följd af desse anmärkningar anhåller jag om återremiss, Friherre Cederström, Jacob:
Då jag vid detaillerne för Upplåningen af de ifrågavarande 2 millionerne R:dr Hamb.
Banco, anser mig böra göra några anmärkningar, med yrkande om återremiss af Utlåtandet, finner jag mig dock, i anseende till Riksdagens annalkande slut, i förväg böra begära att 11 Den 21 Febr u ar i i e. m. Herr Grefven och Land [Marskalken täcktes erinra dem bland Ridderskapet och Adeln, hvilka jemte mig mot dessa detailleUtlåtanden göra anmärkningar, att, derest de icke ställa sig den RiddarhusOrdningens föreskrift till efterrättelse, att inom nästa plenum ingifva sine anmärkningar till RiddarhusCanzliet, återremissen dem förutan till Utskotten expedieras.
Det liar af en ledamot blifvit yltradt, att sedan princip-Betänkandet blifvit återremitteradt, Ridderskapet och Adeln vore hindradt, att öfver detailleUtlåtanderne annorlunda besluta; men da Irenne Stånds bifall till prineipBetänkandet afgjort den saken, äger Ridderskapet och Adeln så väl rättighet som pligt, att vid pröfningen af detailleUtlåtanderne, i händelse dessa finnas innefatta förslag för detaillerne, hvilka Ståndet gillar, desamma genast antaga.
Af samma Ledamot Herr Stråle har blifvit yttrad t, att de enskilde svenske medborgare, hvilka af dessa upptagne medel skola erhålla lån, borde afgifva sina reverser i den utländska myntsort, i hvilken lånet blifvit upptagit.
Den värde Ledamoten synes dervid hafva förgätit RiksgäldsContorets rättighet att, intill dess realisation genom silfver-utvexiing i Banken vunnit fullbordan, kunna på depositRäkningen derstädes insätta det utifrån upptagne lånet i silfver.
Det har af en an - Den 12 Februari i e. m. 23 nan Ledamot blifvit yttradt, att Janet helldre borde upptagas pari for procent, än att med rabatt å capilalet söka det för 4 procent.
Jag får dervid anmärka, att, enligt min öfvertygelse, bör lånet för 4 procent kunna erhållas utan någon den ringaste nedsättning af Capitalet, men att, om fråga är att upptaga lånet för 4f procent, för alt vinna detta ändamål, skulle sådant medföra förlust emot om lånet upptages med rabatt af 8 procent på Capitalet, du räntan icke öfverstiger 4 procent.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Nästan allt hvad jag bade velat anmärka har redan blifvit af de föregående värde Talarne upptagit.
Blott en enda punkt återstår, nemi. den, att Banko-Fullmäktige hade bordt gemensamt med Fullmägtige i RiksgäldsContoret ombesörja upplåningen.
Till denna anmärkning föranledes jag ingalunda af något slags misstroende till våra fullmägtige i Riksgälds-Contoret; utan endast deraf, att denna operation egentligen knappt rör Riksgälds-Contoret sjelf, åtminstone vida mindre än Banken, på hvars förmåga att utföra realisationen den kommer att hafva ett ganska stort inflytande.
Grefve Björnstjerna„
Jag har så ofta, både under denna, men i synnerhet under föregående Riksdag, yttrat mina åsig - Dt>n 13 Februarii e. ra, ter tili financerne, att jag icke nu lärer be* höfva förklara, det jag anser utländska lån i allmänhet icke medföra någon fördel.
Jag har äfven, för icke lång tid sedan, utgifvit en skrift om de såkallade Stocks, hvilken går ut på införandet af ett annat Creditsyslem, än det, som vinnes med utländska lån; då den nu föreslagne upplåningen af utländska capitaler har för afsigt att consolidera den beslutade realisationen, och således utan tvifvel kan blifva nyttig, vill jag, ur denna synpunkt, endast yrka, att upplåningen göres så fördelagtig sorn möjligt, och att utlåningsrörelsen stannar inom landet.
Tvänne Talare hafva, i afseende härpå, yttrat alldeles motsatta åsigter.
Herr von Troil har föreslagit obligationernas bestämmande i svenskt Banko, och Herr Stråle åter, att de skulle ställas på Hamburger Banco.
Den förres syftemål är, att bålla obligationerna inom landet; och den andres deremot att, till dess realisationen blifvit bestämdt försäkrad, hafva större säkerhet i myntslaget Hamburger Banco.
Jag för min del tror, att begge dessa olika opinioner kunna i så måtto förenas, att man gerna kan utsätta obligationerne både uti svenskt mynt och i Hamburger Banco, med förutsättning likväl af realisationens verkställighet.
Jag förenar mig äfven med Herr von Troil i att beklaga, det Utskottet icke bifogat några caleuler till Utlåtandet.
Det är sannt, atträiv» Ben 12 Februarii e. m. 2 5 fan går lill 4f procent om lånet tages å 90 procent; men jag anser \ procents lån å 90 vara förmånligare ån 5 procents lån med ingen rabatt, eller al pari, De calculer jag uppgjort för att ådagalägga detta åro för vidlyftiga att uppläsa, hvadan jag anhåller att de endast måtte få åtfölja återremissen till Utskottet.
Hvad beträffar möjligheten att få al pari lån emot 4 procents ränta, så betvillar jag den högeligen, Franska 5- proccntsfonderne, utgörande mer än 2 Milliarders capital, stå ännu a 109I och gifva således Öfver 4f procents ränta, samt kunna lill detta pris köpas hvarje dag på Beursen i Paris.
Att ett lån på 80
Millioner emot 4 procent utan rabatt å capitalet erhållits, bevisar ingenting, ty summan är alltför ringa mot den stora massan af lånepapper, hvilka ännu bära högre Räntor.
Dessutom hemställer jag, om det är troligt, att den Banquier, som kan placera sina penningar i Franska lånfonderne emot 41 procent, skulle vilja företrädesvis placera dem här emot lika eller lägre ränta, då man besinnar, att
Frankrike är centrum för civilisationen och rikedomen, samt huru fattigt vårt land jemförelsevis är, och hvilka förändringar, som, utan att derföre betvifla fortfarandet af vår sjelfständighet, kunna inträffa på 37 års tid.
I öfrigt förenar jag mig med Herr Skogman om sättet för antagande af de förmånligaste anbuden, i6
Den iaFebrnarii e. in.
Jemnförelse emellan ett Lån a 5 proc. al pari och ett Lån å 4 proc., för hvilket erhållits 90 af Capitalet. irsta Alternativet:
Ett Lån på 2 millioner Rtdr Hamb.
Banco å 5 proc. ränta al pari kostar i Ränta om året . . .
Rrdr 100,000. i Amortissement (å 1 proc.) „ 20,000, S:a Rrdr 120,000.
De influtne 2 mill.
Rrdr producera (å 128 sk. Cours) Sv.
Brco Rrdr 5,333,333j-. 5,333,333f Rrdr Sv. Brco, utlånte till Fastighetsägare å 5 proc.
Ränta och 1 proc.
Amortissement, afkasta årligen Sv. Brco Rrdr 320,000. 320,000 Rrdr Sv. Brco göra (å 128 sk. Cours) Hamb.
Brco Rrdr 120,000.
Tillgång Rrdr 120,000.
Utgift ,, 120,000. livarken vinst eller förlust.
Lånet, så väl Fastighetsägarnes hos Riksgälds-Contoret, som RiksgäldsContorets hos Långifvarne amorteras på samma gång — om 36 år. 2:dra Alternativet.
Ett Lån på 2 mill.
Rrdr Hamb.
Brco å 4 procrts
Ränta, för hvilket erhållits 90 proc. af Capitalet (lika med 4 i proc.)
Den i2 Februarii e. in. 27 kostar i Ränta R:dr 80,000. i Amortissement „ 20,000.
S:a R:dr 100,000.
De influtne 1,800,000 R:dr Harab.
B:co producera (å 128 sk. Cours) Sv. B:co R:dr 4,800,000. 4.800.000 R:dr Sv. B:co, utlånte till Fastighetsägare å 5 proc.
Amortissement» afkasta årligen 288,000 R:dr. 288.000
R:dr göra (å 128 sk.) Hamb.
B:co R:dr 108,000.
Tillgång
R:dr 108,000.
Utgift „ 100,000.
Årligt öfverskott Rrdr 8,000 H:b.
B:o.
Detta öfverskott af 8000 R:dr Hamb.
B:co om året producerar på 36 år (med Ränta på Ränta) en summa af R:dr 720,000 Hamb.
På 36 år har af Lånet 2 mill., löpande med 4 proc.
Ränta, blifvit amorteradt en summa af Rrdr 1,600,000 *).
Rester att betala Rrdr 4oo,ooo.
Mindre influtit i Banken „ 200,000.
Sra Rrdr 600,000.
Tillgång Rrdr 813,000.
Behof „ 600,000.
Vinst Rrdr 2 i3,ooo Hrb.
Bro. *) Ett 4 pvocrs
Lån amorteras på 45 år — ett 5 procrs på 3o år. 28 Den 12 Februarii e. tn.
Operationens slutresultat för Fas t i g h e t s ä g a r n e. Efter i;sta Alternativet (5 proc.- lånet) skulle Fastighetsägarne, under loppet af 36 är, betala för erhållna 2,000,000 R:dr Hamb.
B:co, förvandlade till Sv. B:co, en summa af 120,000 R:dr Hamb.
B:co om året, som på nämnde tid, 36 år, utgör ett totalbelopp af R:dr 4>320,ooo Hamb.
B:co. Efter 2:dra Alternativet (å4 proc.- Lånet go) skulle Fastighetsägarne, under loppet af 36 år, betala för erhållne R:dr 1.800.000 Hamb.
B:co en summa af R:dr 108.000 Hamb.
B;co om året, som på nämnde tid, 36 år, gör ett totalbelopp af R:dr 3.888.000 Hamb.
B :co, Efter 2:dra Alternativet betalar Fastiglietsägarne således 4^2,000 R:dr B:co mindre än efter i:sta Alternativet.
Betala mindre ......
R:dr 432,000.
Erhållit mindre „ 300,000.
Fastighetsägarnes vinst .
R:dr 23a,000, Operationens slutresultat för Riksgäl d s - C 0 n 10 r e t.
Efter i:sta Alternativet skulle RiksgäldsContoret för erhållne 2 mill.
R:dr betala årligen 120,000 R:dr, gör pa 36
Ar eri totalsumma af R:dr 4j320,ooo.
Den 12 F e b r u a r i i e. m. ag Efter 2reira Alternativet skulle Riksgälds-Contoret för erhållne 1,800,000 R:clr Letäla årligen 100,000 R:dr, gör på 36 år en totalsumma af R:dr 3,600,000.
Efter 36 år återstår att betala ,> 400,000.
Mindre influtit ......
. . „ 200,000.
S:a R:dr 4>2oo,ooo. rp... „ fUppburit af fastighetsägarna 3,888,000 H. B. 1 åangpA.mortissein;ts.fond:S tillväxt 525,ooo*)„
S:a 4,413,ooo.
Behof 4,20°,o°o.
Vinst R:dr 213,000.
Efter 2:dra Alternativet; Vinst för Fastighetsägare . .
R:dr 2Z2,000.
Vinst för Riksgälds-Contoret „ 213,000.
Totalvinst Ilarnb.
B:co R:dr 44^j00o.
Häraf följer, att Lånet heldre bör ställas på 4 proc. å 90, än på 5 proc. al pari, hvilket Utskottet äfven tillstyrkt.
Vilkoret bör likväl fästas dervid, att efter 36 års förlopp, den då icke amorterade delen af Capitalet i:del bör få betalas in en bloc. *)
De under loppet af 36 år influtne 8000
R:dr om året äro inberäknade i ofvanstående 3,888,000; det är således endast deras räntevinst som här utföres med 523,000. 3o
Den 12 Februavi! e. ra.
Om länet kunde erhållas al pari emot 4 procent, liar jag visserligen icke något deremot, men eljest vidhlifver jag, att det är fördelaktigare, som jag yrkat, att upptaga lån emot f\\ procent al pari, än för 4 procents ränta med io procents capiLalförlust, hvilket hvem som behagar räkna kan finna.
Med Grefve Björnstjerna instämmer jag äfven deri, att 4 procents lån mot g procents rabatt å Capitalet äro fördelaktigare, än 5 procents lån al pari.
Det kan visst äfven låta sig göra att, som Grefve Björnstjerna föreslagit, utsätta både Svenskt mynt och Hamburger Banco, men jag skulle tro det vara öfverflödigt om man sätter Svenskt silfvermynt, som bör vara lika bestämdt, som Hamburger Banco.
Föröfrigt fortfar jag att yrka återremiss, på redan anförde grunder.
Sedan återremiss icke lärer kunna undvikas, skall jag anhålla att också få yttra några ord.
Lika meri Hr Stråle, anser jag vigtigast att lånet får ställas i utländskt mynt, emedan härigenom lättast penningar kunna erhållas, och endast härigenom
Rikets verkliga capitaleiler penningetillgång kan vinna önskad tillökning; men då Utskottet lemnat rum för begge meningarne i sitt förslag, har jag icke något att deremot invända.
Deremot kan jag ingalunda med Herr von Troil instämma deruti, att dessa förbindelser böra ovil - Den 12 Februari i e. ni. 31 korligen ställas i Svenskt mynt, ty derigenom skulle otvifvelaktigt hela ändamålet förfelas, då visserligen icke inom Sverige, af svenska tillgångar, 4 procents lån nu, till något större belopp, skulle kunna upptagas.
Ty hvad är det som i capitalrikare länder underlättar upptagandet, på så lindriga vilkor, af större statslån.
Jo lättheten, genom deras fördelning i de smärsta summor, äfven för den minsta capitalist, att nedlägga sina besparingar i en fond, der han, utan besvär, kostnad eller omgång, med säkerhet vet sig på dagen kunna lyfta sin ränta; men delta kan ej ske om lyftningen skall ske på en främmande ort, i ett främmande mynt, då commissionsarfvode, vexelkostnad m. m. på små summor (såsom t. ex. räntan å en obligation på några ioo R:dr) bortfräta en betydlig del, utom det naturliga misstroende hos medelklassen af ett lands invånare (hvars sammanräknade små capitaler måste härföre komma till fast användande) till ett främmande lands lagar.
Derföre bafva nästan alla Regeringar, som på utländsk ort upptagit lån, ställt dem i det lands mynt, hvarest de upptagits, och derstädes betalbara.
Äfven de Regeringar, som velat gifva sina gamla statspapper omlopp i främmande länder, hafva fogat anstalt, att räntorna kunnat der få lyftas.
I afseende på förslaget att utsätta minimum af hvad långifvare!!, utan afdrag för provision, ränteförlust eller transportkostnad, skulle erlägga, till fulla 32 Den 12 F e b r u a r i i e. m. ioo procent, kan jag ej annat än anse eli sådant förslag synonymt med afslag å liela operationen.
Det anförda exemplet af ett nyligen gjordt anbud å 4 procents lån iFrankrike efter 102 procent, betyder bär ingenting.
Först erhöll der contrahenten ränta från afslutningsdagen för hela lånet, ehuru han endast terminsvis, utan annan kostnad än flyttandet af penningarne från sitt contor eller banken till skattkammaren, behöfde erlägga det — hvilken fördel beräknats till 4 procent; bär skulle långifvaren deremot påkosta transportkostnaden af silfver från fasta landet till Stockholm, och undertiden sakna ranta å sina penningar, hvilken förlust minst kart beräknas till 2 å 3 proc.;, der erbjöds ett 4 procents lån af 8o Mill., vid sidan af 2400 Millioner 5 procents fonder, som, när Regeringen vill, kunna inlösas al pari, en moralisk säkerhet att luren att uppsägas sent skulle komma till det nya 4 procents lånet; här var summan så liten och icke annat band, som hindrade, alt vid första tillfälle, man skulle kunna få ett lån för bättre villkor, uppsäga det 1111 tagna, hvilket icke annat kunde än minska säkerheten för ett fast användande; der gaf en stor lånesumma en större behållning å en mindre vinst åt contrahenten, än å den vida mindre summan en mycket större relativ vinst här kunde gifva, och slutligen hade man der med en stat att göra, hvars cre - Den 12 Februari! e. m. 35 credit redan var stadgad, och inom hvilken stora capitaltillgångar linnas disponibla, hvaraf ingendera vore hillet här.
Jag förnyar uttrycket af min tanka, att ett minimum af ioo procent iir lika med afslag, ehuru icke hinder finnas, om någon vill Ljuda så mycket — att en än större summa blifver maximum.
Ytterligare vill jag tillägga, såsom Levis att olika länders fonders kursförhållande ej kunna tjena till måttstock för hvarandra, ej ens samma länders olika fonder, att nemligen då Rothschild gaf ioa procent för 4 procents ränta i Frankrike, stodo engelska 3 procents Stocks på g3, som eftgr 4 procent göra 124 procent, och Franska 3 procents d:o på 86, utgörande likaledes efter 4 procent ii4f Grefve Björnstjernas förtjenstfulla tabeller, med hvilka alldeles öfverensstämma de, som jag i BancoUtskoltet enskildt haft till ledning, ådagalägga, alt på en så lång tid som 3o å 4° år, ett 4 procents lån, äfven upptagit endast å 90 procent, är fördelaktigare än ett 4i procents å 100, och dessutom är på vår sida att få mer än 90 procent, att amortera under pari, då deremot på andra sidan är osannolikheten, att någon för ett l\\ procents lån gifver 100 procent, då han måste tillägga kostnaden för silfrets transport, och är underkastad inlösen efter pari. 62 II. 3 34 Den 12 Februarii e. m.
Ett särskilt förslag i ämnet skall jag utbe mig att få aflemna.
Till hvad jag redan anfört om den myntsort, hvari låneobligationerne böra sättas, ber jag att få tillägga, att jag åsyftade, det staten skulle få att fordra lika mycket, som den upplånte, och dertill fordras, att de obligationer staten utgifver äro uti samma myntsort, som de bon emottager tillbaka.
Om RiksgäldsContoret utställer sina Obligationer på Svenskt mynt, kunna äfven låntagarne, derå ställa sina skuldförbindelser; men om obligationerne komma att lyda å Hamburger Banco, eller pund sterling, böra Låntagarne inom Riket äfven förskrifva sig i samma myntslag, ty i annat fall händer det ganska lätt, att RiksgäldsContoret blir vida mera skyldigt, än det får att fordra.
Jag har icke yrkat, att minimum för Statslånen skulle uppsättas till 100 Procent i capital med 4 Procents ränta, men blott sagt, att jag tror det icke kunna på förhand anses omöjligt erhålla sådane lån, och jag fortfar i denna mening, fastän flera Ledamöter med kännedom i Financerne påstått, det icke vara tänkbart, och jag styrkes i denna min öfvertygelse deraf, att Banquirer kunna bjuda så olika, som vid negocieringen af sista Franska statslånet, då 2:ne Banquirer, bo - Den 12 Februari! e. m. 35 ende i en och samma Stad, voro skiljaktige i sina anbud ända till mäst fem Procent, och väl å ömse sidor ej förmodade något sådant.
I händelse vi skulle få ett utländskt lån emot förmånligare villkor, än de nu af Utskottet påräknade, önskade jag, att utlåning till jordegare måtte ske mot mindre än 5 Procents ränta, som anses för billig i Sverige, då likväl i andra Länder 4 proc. ränta för Jordägare anses hög, och då till exempel i Bäyern, för en del år sedan, Jordegare genom Statens mellankomst erhöllo lån, stadgades räntan blott till Två, och Capitalafbetalninngen till Två procent, äfvensom, då för några år sedan i England fråga var om förskaffande af lån till de af penningeförlägenhet lidande Jordbrukare, det a fs tyr k tes af Francis Burdett, på den grund, att de kunde af enskilte få låna så mycket pengar, de kunde sätta säkerhet för, mot 4 procent.
Jag hemställer ock, om ränta och Capitalafbetalningsliqviden bör ske endast en gång om året, och om icke tiden dertill borde hesta t mas till två gånger om året.
Utskottet har dessutom föreslagit, i Betänkandet N:o 384 morn. g, att när ränte-och capitalafbetalning uteblir en månad öfver förfallotid, lagsökes låntagaren så väl derföre, som derutöfver för af primitiva Capitalet, hvilken genom ett sådant dröjsmål hvarje gång tillika anses förfallen.
Jag 62 H. 3 * 36 Den 12 Febr u arii e. m. erkänner, att jag icke förstår meningen häraf, och i ovissheten om den, föreslår jag, det här kunde stadgas, liksom ilander, der creditväsendet är väl ordnadt, att då räntan och Capitalafbetalningen icke sker inom till exempel en månad efter förfallotiden, anses Capitalet för uppsagd t.
Herr von Troil: Herr Rosenblad har försökt vederlägga hvad jag anfört, på ett sådant sätt, att jag måste tro, det han ej bort på hvad jag sagt.
Då han visat, att obligationerne, om de äro förskrifne i utländskt mynt, skola vara eftersökte utomlands, synes det styrka den satts jag yrkat, att de böra förskrifvas i Svenskt mynt, för att hastigare återkomma till fäderneslandet, hvilket jag ansett vara af mera vigt, än en eller annan procents förlust vid uppnegocierandet.
Det öfriga har Herr Rosenblad alfärdat blott med den förklaringen, att det vore en fördom.
Jag har ingenting emot om mine motståndare alltid vilja begagna detta argumentationssält, emedan det bevisar alldeles ingenting; och som jag förmodar, att Utskottet lika noga pröfvar hvad som förekommer i början, som slutet af en discussion, vill jag ej återsäga hvad jag redan anfört.
Friherre Sprengtporten j, JacobWilhelm:
Då Ridderskapet osli Adeln återre mitterat Utskottets Betänkande N:o 382, och Den la-Fe b r ud rii e. m. således återremiss förmodligen äfven beviljas af detta, skall jag icke vidlyftigt belasta protocollerne med en vederläggning af de gjorde anmärkningarne, bälst min enda önskan är att de så fort som görligt må komma Utskottet till handa.
En värd Talare har likväl önskat, att någon närvarande Utskotts-Ledamot måtte besvara hans anmärkning, hvarföre icke något reglementariskt stadgande blifvit uppgjord t för förvaltningen af den så kallade Amortissementsfonden.