Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om R. o. Ad. har af tillfälliga besparingar anslagit en viss summa för ett visst ändamål, så ser jag ej, huru det kan betagas R. o. Ad. att ytterligare för samma ändamål anslå andra besparingar, ifall de skulle förefinnas.
Något annat har icke heller Hr Frih. o. Landtm, föreslagit oss.
Det torde vara tids nog att yttra sig om användande af öfverskotten, när man får veta om några öfverskott finnas, och som R. o. Ad. ej torde vara i tillfälle att känna detta förr, än SlatsUtsk. deröfver afgifvit utredning, så anhåller jag att få förena mig med dem, hvilka yrka, att denna fråga må för närvarande förfalla.
På alldeles enahanda premisser, som den siste värde talaren anfört, kommer jag till den conclusion, att R. o. Ad. borde uppskjuta med sitt beslut i denna fråga intilldess att extra-statsregleringen är genomgången, hvarföre jag får vördsamt hemställa, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. på PresteSlts beslut i denna del.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att 0111 frågan om alt instämma med PresleSt. i det gjorda föl behållet vid beslutet om beredande af större tillgångar för odlingsföretag, icke hade blifvit framställd under början af discussionen, innan R. o. Ad. fattat något beslut i denna fråga, så skulle Hr Landtm, visserligen för sin del hafva ansett att något instämmande i delta beslut numera icke borde ifrågakomma, sedan R. o. Ad. fattat sina beslut om anslagen; men då vid discussionens början, innan något anslag blifvit beviljadt, detta förbehåll var inbegripet i de yrkanden, som flere ledamöter af R. o. Ad. då gjorde om instämmande uti PresteSl:s beslut i sin helhet, och då R. o. Ad. beslutat att uppskjuta med pröfningen deraf i denna del, intilldess alla frågor, som inbegripas i StatsUtsk:s förslag röride odlingsföretag, blifvit of R. o. Ad. pröfvade, så hade Hr Landtm, trott att föredragning deraf nu borde ske, och att icke deruti bo: de kunna ligga något stridande emot de beslut Ståndet förut fallat.
Nu vore frågan om, huruvida pröfningen eller R. o. Ad:s beslut i denna del af frågan borde än vidare uppskjutas, eller, på sätt Frih.
Sprengtporten föreslagit, all fråga derom för det närvarande förfalla. 22 H. 65 j
Den ag Mars f. m.
Jag anhåller vördsamt, att frågan må uppskjutas, och alt Ståndet ej må fatta något beslut om frågans förfallande; ty derigenom kunde vi få en ny tvist, när fråga slutligen förekommer om det sätt, hvarpå medlen skola disponeras.
Hr Frill, o Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg alt denna del af frågan Loide tills vidare uppskjutas.
Hr Landtm, hemställde, om Ståndet ansåg denna del af frågan för det närvarande böra fö ilalia.
DA Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr von Hartmansdorff votering.
Det vill synas sorn vi här skulle komma alt votera om ingenting.
Ett beslut, som endast innefattar att en fråga skall för närvarande förfalla, innehåller intet annat än ett uppskofsbeslut och innebär således en rättighet för delta Stånd, eller den myndighet, som detsamma fått, alt åter, när tiden inträffar, upptaga ärendet till afgörande.
Jag hemställer således lill den värda ledamot, sorn begärt votering, om han ej skulle finna lämpligt alt derifrån afstå, enär det ändamål, som han afsell att genom voteringen vinna, lika val utan votering kan ernås.
Frih. Nanckhoff, Joli.
Jag instämmer visserligen i den siste värde talarens åsigt i denna fråga, men anhåller, alt Hr Fiih. o. Landtm, täcktes låta uppläsa det förslag, sorn Hr Lagerhjelm afgifvit.
Det synes mig förena både den ena och den andra åsiglen.
I den händelse begge de propos:r, sorn Hr Landtm, framställt, innehölle samma mening, så skulle jag tro, att Hr Landtm, ej hade framställt dem lill Ståndet.
Men 0111 de, såsom jag förmodar, innehålla olika meningar, och den ena går derpå ut att få saken förfallen, så är det visserligen något annat, än att uppskjuta den.
Jag har intet emot att låta min propos. förfalla, i händelse Hr Frih. o. Landtm, icke anser oss derigenom vara på något sätt bundne i våra beslut, rör:de användningen af de medel, hvilka möjligen äro i behåll, sedan extra-stalsreglerm blifvit afslutad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då Hr von Hartmansdorff villkorligen utstå 11 från votering, fordrade R. o. Ad. måhända, att Hr Landtnäs förklaring skulle uppfylla del villkor Hr von Hartmansdorff dervid fästat.
Hr Landtm, finge således tillkännagifva sin mening vara den, att nar fråga kunde uppstå örn att använda andra eller flera medel än Den 2g Mars f. m. 5 ■ 5 tlem, hvilka StatsUtsk. nu förklarat vara fria till användande och således större tillgångars användande komma i fråga, iin deni hvilkas användande R.o.Ad. för det närvarande pröfvat, ansåg Hr Landtm, icke att de beslut, R. o. Ad. nu fattat, kunde lägga något hinder i vägen för fattande af de beslut R. o. Ad. då kunde (inna lämpliga att fatta.
Det torde tillåtas mig blott göra den erinran, att min mening ej har åsyftat andra medel, än besparingarna på dem som här äro i fråga.
Om Hr Landtm, täckes förklara, alt intet hinder är för oss ali framdeles besluta om dessa besparingar, har jag intet vidare att erinra.
Hr IM unc k af Rosenschöld, Nils Rudolph:
Jag kan icke finna Hr Landtm, hafva någon skyldighet att afgifva en sådan förklaring, som Hr von Hartmansdorff begärt, huru våra beslut skola komma alt förstås.
Jag tror, att det må bero på Hr von Hartmansdorff alt förstå dem hur han vill, och för öfrigt ställa sig grundlagen till efterrättelse.
Om jag icke mycket misstager mig, så framställde Hr Landtm, till ja-propos., att Lågan skulle för närvarande förfalla, och till nej-propos., att den för närvarande skulle uppskjutas.
Då ordet för närvarande inflyter så väl i ja-propos. som i nej-propos., så gifver det verkligen anledning till hvad en talare här yttrat, nemi. att det ej skulle vara någon skilnad emellan ja-propos. och nej-propos.
Delta föranleder mig att hemställa till Hr von Hartmansdorff, om han ej skulle vilja afstå ifrån den votering lian begärt.
I annat fall förutser jag, att nu på middagsstunden det timligen skulle inträffa, att ingen vill qvarstanna för alt votera, du begge propos:na leda lill enahanda resultat.
Den enda skilnad jag kan upptäcka emellan de begge propos-.nu är den, att om den propos., som nu är nej-propos., nemi. att frågan skall uppskjutas, vinner, så står det en hvar fritt att taga på hand, alt vi skola återkomma till denna fråga.
Jag tager mig friheten förnya min begäran om uppläsning af Hr Lagerlijelius förslag; jag tror, att det skulle förena begge sidornas önskningar.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr Lagerhjelm icke, så vidt Hr Landtm, fattat, framstäjlt något skriftligt förslag; dessutom finge Hr Landtm, erinra, alt propos. blifvit framställd och att Hr Landtm, förklarat sig hafva funnit den med öfvervägande ja besvarad; fråga kunde således endast vara om conlra-propos:ns innehåll, ifall någon skulle i detta afseende vara af annan öfvertygelse än Hr Landtm.
Efter min uppfattning af detta ätli - 5i6
Den ag Mars f. m. nes närvarande skick, anser jag mig oförhindrad att, sedan exlra-statsregleringen blifvit genomgången, framdeles göra en framställning af enahanda beskaffenhet, som den jag nu velat göra, och på sådan grund afstår jag ifrån mitt yrkande af någon annan propos,, än den som af Hr Frih. o. Landtm, blifvit framställd och ansedd vara af Ståndet bifallen.
Jag instämmer till alia delar med Hr Lagerhjelm.
Det är väl, alt vi kommit ifrån denna svåra sak, och derför hafva vi alt tacka Hr Frih. o.
Landltms benägenhet alt, såsom sig vederbort, upplysa sakens förhållande, och således följa den grundlag, som för oss alla är gällande, hvilket må tjena till svar på Hr Munck af Rosensehölds framställning. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 4 till 4 e- *»•
Måndagen den 29 Mars i84u Plenum kl. 6 e. m.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag f. rn.
N:o 435 litt. C, i anledn. af erhållna åtcrremisser af utlåt.
N:o 354 htt. C. c) V ä g a n 1 ä g g n i n g a r. 1 —6 punkte r n a.
Upplästes en från BorgareSt. ankommen inbjudning till MedSlånden att, i afseende på anslag till anläggning af en väg emellan Öfver- och Neder-Culix socknar i Norrbottens län, förena sig i BorgnreStts beslut, det R.
St. må medgifva, att K. M., sedan vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten till vägens uppbrytande lemnar bidrag, vilja för dess framtida underhåll ansvara, må äga att disponera ett statsanslag af 7000 r:dr till understöd för anläggning af den emellan Öfver- och Neder-Calix socknar föreslagna väg.
Innan öfverläggingen 0111 denna punkt inledes, anhåller jag att få erinra om ett tryckfel, som förekommer uti första punkten, der det heter: ’’böra tillstyrka, utt för anläggning eller förbättring af bac - Den ig Mars e. m. 517 liga vägar” etc.
Meningen måtte vara, alt för omläggning af backiga vägar anslå ett visst belopp.
Det omnämnda tryckfelet anser jag böra rättas, på sätt Hr von Hartmansdorff uppgifvit.
Den punkt, hvaruti detta tryckfel förekommer, handlar egentligen om anslag till omläggning af allmänna vägar, och den frågan torde böra föregå beslutet om Calixvägen, i anseende dertill, alt Utsk. tillstyrkt att hvad som erfordras lill understöd för anläggning af Calixvägen skulle utgå af anslaget tili vägars anläggning och förbättring i allmänhet.
Jag anhåller, att BorgareShs beslut i denna del måtte blifva antaget.
BorgareSt:s beslut angtde c) väganläggningar m. m. upplästes, så lydande: ”Ståndet beviljade ett statsanslag för vägars omläggning och förbättring af 5o,ooo r:dr årligen, alt utgå under 4 år med sammanlagda 200,000 f:dr, hvilket anslag ställes till K. M:s disposition; äfvensom Ståndet antog Utskts tillstyrkande, all B.
St. må till K. M. i tind. öfverlemna att, för hvarje särskildt fall, förordna i hvad mån vederbörande menigheter, som åstunda omläggning och förbättring af vägar, må vara pligtige alt till företagets utförande med arbete bidraga; dock så att de menig lieler, hvilka erbjuda sig att med arbete eller tjenslbarheter lill företagets utförande bidraga, skola företrädesvis vara berättigade alt af anslag komma i åtnjutande.” Hr af Ekenstam: Sedan R. o.
Ad. nu afhört BorgareSlts beslut, anhåller jag att Ståndet täcktes förena sig om detsammas antagande, enligt hvilket 5o,ooo r:dr om året i 4 år, eller tillsammans 200,000 r:dr, äro för behofvet all påräkna, samt att de vägomläggnings- eller förbätlringsföretag företrädesvis skola blifva delaktiga uti anslaget, hvartill vederbörande communen, corporationer eller enskilde personer erbjuda sig att lemna ai betsbili äde.
Det är egentligen ett yttrande i betänk., i anledn. hvaraf jag bär begärt ordet; här slår nemi. på 56 sidan: ”äfvensom Utsk. hyser den åsigt, alt, då härads-eller sockenvägar, med få tind antag, mera äro afsedde för hvarje särskild orts enskildla behof, än för det allmännas, de statsbidrag, som för landsvägars förbättrande kunna komma i fråga, icke lämpligen böra i allmänhet utsträckas äfven lill de förstnämnda, hvilket åter, genom begagnande of det föreslagna uttrycket, alla dåliga vägar, skulle inträffa.
Min öfvertygelse är den, att då härads- och sockenvägar ganska ofta äro föreningsvägar emellan landsvägarna, och således mången gång för det allmänna äro af lika stor nytta, som sistnämnda vägar, så vet jag icke, hvarför ej härads- och sockenvägarne böra komma i åtnjutande af den ifrågavar. förmånen, helst desamma, i händelse de komma i 5i8 Den 29 Mars e. m. åtnjtifande af den ifrägayar. lijelpen, skola bidraga till ökande af communicationssättet.
Jag får således tillstyrka, att äfven sådane vägar måtte tillerkännas rättighet att tillgodonjuta anslaget, så ofta K.
M. finner för godt alt dertill bevilja medel.
I öfrigt instämmer jag uti hvad som blifvit yttradt af Hr af Ekenstam.
Om jag icke för mycket misstagit mig, så bar bär blifvit föredragen en inbjudning från BorgareSt., att R. o. Ad. skulle deltaga i dess beslut; men om jag icke oriktigt fattat denna inbjudning, så afsåg den endast anläggning af en ny väg emellan Öfver- och Neder-Calix socknar, men icke det af BorgareSt. förökade anslaget af 5o,ooo r:dr.
Jag är lika så intresserad i frågan om vägarnes förbättring, som någon kan vara det, emedan jag erkänner behofvet deraf, och understödjer derföre anslaget dertill så mycket som möjligt; men jag tror icke att det kan vara öfverensstämmande med ett ändamålsenligt handlingssätt, att vid afgörande utafstutsregler:n höja anslagen utöfver hvad Statslltsk. tillstyrkt.
Jag troi-således, att R. o. Ad. i detta fall förfar ändamålsenligast och bäst, 0111 R. o. Ad. stannar inom det anslag af i5o,ooo r:dr, som StalsUtsk. tillstyrkt, under de villkor i öfrigt, som Ulsk. föreslagit R.
St. att antaga.
Hvad angår dessa medels användande äfven för härads- och sockenvägar, såsom en värd talare önskat, så vore det visserligen önskansvärdt att så kunde ske; men jag fruktar att anslaget blefve alltför otillräckligt, 0111 det finge en sådan utsträckning, och jag tror alt besörjandet af allmänt nyttiga företag bör i första rummet afses, och att således omläggning af de backigaste landsvägarna i första rummet bör ifrågakomma.
Min enskilda erfarenhet har gifvit mig vid handen, att örn communerne sjelfve vilja gå i författning om härads- och socken vägars omläggning, sä kunna de göra det med egna krafter.
Ad. måtte bifalla StatsUtskts förslag i denna punkt.
Jag tillstyrker jemväl bifall till det anslag, som SlatsUtsk. föreslagit i denna punkt.
Jag tror alt det är tillräckligt under loppet af de år, som förflyta intill nästa riksdag.
Men jag får fästa uppmärksamhet derpå, att del blir nödigt att göra några tillägg till hvad Utsk. föreslagit.
Utsk. har tillstyrkt, alt sådana trakter, der allmänheten ville bidraga till företagets utförande, skulle företrädesvis vara berättigade till erhållande af anslag.
Det är icke nog alt bidraga till företagets verkställande.
Allmänheten måste också, efter i laga ordning verkställd undersökning och faltadt beslut, vara öfverens derom att, efter vägoinläggningen, ny vägdelning skall äga rum och vägarne underhållas; ty eljest skulle det hända, att sedan vägen, som förut gått öfver en backe, blifvit lagd omkring Den 29 Mars c. in. 5‘9 densamma, hvarigenom vägstycket blifvit några hundra eller 1000 alnar längre än förut, men den, som till underhåll haft vägen öfver Lacken , icke vore förbunden att underhålla längre vägstycke än före vägomläggningen, man linge åtskilliga vägbitar, som ingen vore skyldig att underhålla.
Det är följaktligen nödigt, att på alla de ställen, der vägar omläggas, ny vägdelning sker.
Hvad åter angår frågan om understöd för anläggning af den emellan Öfver- och Neder-Calix socknar föreslagna väg, så hafva dessa socknar varit i ämnet hörde, men vägrat att verkställa väganläggningen, naturligtvis icke så mycket för den kostnad, som det forsta arbetet skulle medföra, som icke fast mera med hänseende till underhållskostnaden efteråt, i jemförelse med det obetydliga gagn de kunde hafva af vägen, enär den vintertiden voro likgilltig för dem, då man kör öfver marken hvar som helst, och innevånarne sommartiden hafva högst få föror att verkställa.
Jag vill icke bestrida, att Öfveroch Neder-Calix socknar böra uppmuntras genom anslag att verkställa väganläggningen, men under villkor alt dervid fästes det högst nödiga förbehållet af framtida underhållsskyldighet, efter verkställd vägindelning, och då tviflar jag på, att dessa socknar gå in på företaget.
Jag tillstyiker derföre, att det tillägg må äga rum, alt öfverallt, hvarest omläggning af vägar ifrågakomma-, allmogen bör vara öfverens om, att efter vägomläggningen densamma bör i laga ordning indelas.
Hr Lefre'n, J o h.
För det första instämmer jag med Frih. Cederström i den åsigt, att någon vägomlögg ning icke må äga rum, med mindre menigheterna åtaga sig vägens underhåll; men jag tillstyrker icke att, jemte detta tillägg, antaga hvad StatsUlsk. föreslagit, utan jag tillstyrker R. o. Ad. att, med det af Hr Frih;u nämnda tillägg, an taga RorgareSt:s inbjudning.
Hr Eden h je 1 m, Gillis:
Då della mål förra gången förevar och återremitterades, yrkade jag, att den minsta summa, som lill ilrågavar. föremål borde anslås, voie 200,000 r:dr.
Jag yrkar det ånyo af samma skäl, som jag då anförde, nemi. att då Utsk. varit så frikostigt vid så många andra tillfällen, hvarvid jag icke alltid kunnat inse nyttan af föi emålet, så borde del också hafva någon consideralion med sådana företag, som bestämdt leda lill allmännytta; ty finnes väl någon, som icke har nytta deraf, att vägarne förbättras och blifva sådane att de kunna begagnas 12 månader af året, i stallet för 5 å 6, såsom händelsen är på många ställen?
Hvad härads- och sockenvägar angår, så delar jag öfvertygelse med Gr.
Posse derom, att deras förbättring afven bör blifva föremål för allmänna anslag; men jag skulle tro, alt iståndsättandet och omläggningen af de större landsvägarna emellan residensstäderna företrädesvis bör afses, såvidt be - 5ao Den 39 Mars e. tn. hofvet det påkallar, eller iden nian att man åtminstone må slippa att nied lifsfara resa öfver backar och berg.
Jag tillstyrker således bifall till hvad BorgareSl. beslutat.
Cederström instämmer jag deruti, att, i händelse anslag beviljas för anläggning af en väg emellan Ofver- och NederCalix socknar, sockenboerne böra förbinda sig att underhålla denna väg; men något tillagg derom behöfs icke, emedan SlatsUtsk. redan har föreslagit detta villkor.
Hvad angår summan, som man ansett bör ökas med 5o,ooo r:dr, så erkänner jag, att denna tillökning kan blifva nö'dig, emedan det visserligen är af stort behof alt få våra vägar förbättrade; men då K.
M. sjelf insett nödvändigheten af en förbättrad ordning med väganläggningen i Riket, och förklarat sig inse behofvet att öfverlemna denna administralionsdetalj åt en särskild förvaltning, så skulle jag tro, att, innan R.
St. anvisa alltför stora anslag för detta ändamål, det vore nödigt att en sådan styrelse fått träda i verksamhet, och att ett förslag för detta ändamål kunde utarbetas, som, af Regeringen pröfvadt och granskadt, kunde framläggas för Representationen vid en kommande riksdag.
Jag kan derföre icke biträda den tanken, att anslaget borde höjas med 5o,ooo r:dr.
Något särskildt villkor derom, att, der vägen omlägges eller ny väg upptages, densamma skall indelas, när den gamla casseras, har Utsk. icke ansett behöfligt.
Man har nemi. föreställt sig att det låg i sakens natur, att en landsväg icke finge casseras och en annan tagas upp, utan att någon skulle underhålla den nya vägen, samt alt de administrerande auctoriteterna skulle finna detta förhållande så enligt med sakens beskaffenhet, att någon föreskrift af R.
St. derom icke behöfdes.
Jag har delat denna tanke, och tror såleles att Frih.
Cederström^ tillägg icke behöfves. Hr af Ekenstam; Hvad beloppet af anslaget beträffar, så synas 200,000 r:dr icke kunna anses vara alltför mycket, drå det blott utgör So.ooo r;dr 0111 året, och man besinnar, att det angår hela Riket eller 24 län.
Posses yttrande, att vägar, som icke benämnas allmänna vägar, nemi. härads- och sockenvägar, äfven borde komma i åtnjutande af något biträde, så delar jag så väl Ulskts, som Hr Edenhjelms åsigt, att det icke ar uteslutande de allmänna vägarna, som böra iståndsättas, emedan Utsk. pag. 56 sagt, att med få undantag, äro härads- eller sockenvägar mera afsedda för hvarje särskild orts enskildta behof, an för det allmänna.
För dessa fa undantag ville jag anhålla, att R. o. Ad. matte bestämma en möjlighet att få biträde utaf anslagssumman.
Det gifves nemi. postvägar och andra vägar, försedda med gästgifvaregårdar, hvilka äro lika vigtiga och hafva samma egenskaper, som allmänna vägar; - D« n ag Mars e. m. gar; oell är det förmodligen sådana, som Utsk. afsell med undantagen, ehuru i sjelfva resultatet icke förmärkes, att Utsk. velat [göra något afseende på dessa få undantag.
Jag anhåller derföre alt härvid få göra eli så lydande tillägg: ”Att på K.
M:s nåd. ombepröfvande må bero, huruvida härads-eller sockenvägar äro af den natur, att de i förenämnde afseende böra åtnjuta samma rätt, som allmänna landsvägar.”
Jag anhåller att, sedan beslut blifvit fattadt i afseende på summan, få göra det tillägg, som jag nu begärt, jemte det som Frih.
Cederström yrkat.
Då jag anmälte mig, hade ännu icke Hr af Ekenstam yttrat sig.
Det var egentligen för att säga hvad den värde talaren yttrat, som jag begärde ordet.
Jag skulle likväl önska det af RorgareSt. beslutade tillägg, nemi. att förmånsrätt mätte beviljas dem, hvilka vilja biträda vid vägförbällringen.
Cederström yttrat ang:de vägdelning, får jag erinra, att det är något sorn af de nuctorileter, hvilka med dessa ärenden hafva alt skada, lätteligen kan åstadkommas innan något anslag lemnäs till de vägh ållningsskyldige; och jag skulle derföre tro, alt tillägget icke är behöflig!.
Det synes mig råda någon förbistring i kunskapen om våra vägar, deras anläggning, och sättet att fördela underhållsskyldigheten i landet.
Hr af Ekenstam har yrkat, att del skulle öfverlemnas åt K.
M. att pröfva härads- och sockenvägars natur, för alt derefter bestämma huruvida de kunde få del af anslaget.
Dessa vägars natur är igenom lagen bestämd.
Härads- och allmänna vägar skilja sig ifrån hvar andra i hänseende lill bredden.
Den förra är 6’ och den sednare 10 ä 12 alnar bred; men annat är frågan 0111 vägarna emellan socknarna.
Om socknarne gemensamt komma öfverens om att en väg behöfves till ett eller annat ställe i en socken, så är naturen af denna väg bestämd genom lag, och kan icke ändras, såvida lagen skall följas, så ock vägar till lastageplatsen, hamnar och qvar nar', hvilka alla skulle blifva föremål för samma anslag; men jag skulle förmoda, att då fråga är om anslag af R.
St., måste föremålet vara de allmänna vägarna, som äro indelta till underhåll af häraderna.
En värd talare, Frih, Sprengtporten, har ansett någon bestämmelse ang:de vägindelningen vara öfverflödig, emedan omläggning af de gamla vägarna icke skulle fordra annat arrangement, än alt de, som varit förbundne att underhålla vägar, fortfarande skulle göra det; men då hvarje hemman tillkommer en viss våglängd att underhålla på ett visst ställe, så frågar jag, om det vore lämpligt, att den, hvars vägstycke t. ex. utgjort 200 alnar, men, genom omläggning omkring en backe, blifvit 600 alnar, skulle kunna åläggas alt underhålla det tillöka22 H. 66
Den sj Mars c. m. de vägstycket af icke mindre än 400 alna*’} oel» om lian icke kunde åläggas en sådan underhållsskyIdighet, så blefve dessa 4°° elnar icke underliållna, derest icke desamma Iilefve fördelia på samtliga vägbållningsskyldiga hemmansägare.
Följaktligen måste, på de ställen der vägen omlägges, meniglielerne vara ense om ny vägindelning sedan omläggningen försiggått, såvida ej orättvisa skall befordras, föranledande till vidlyftiga rättegångar.
Sprengtporten har yttrat, att i afseende på Calixvägen Ulsk. föreslagit, att sockenboerne skola förbinda sig att underhålla vägen.
Deruti har han rätt, ty de orden finnas i betänk.; men en sådan förbindelse inträder icke med mindre vägen är indelt; ty hvarken landshöfdingen eller kronobe!jeningen kan säga till Pohl eller
Per, alt lian skall underhålla vägen, förrän densamma är indelt.
Jag förnyar derföre min anhållan om det tillägg, att öfverallt, hvarest vägomläggning kan komma i fråga, skall allmänheten hafva förklarat sig villig att ingå på ny vägdelning, innan anslag till vögomläggningen kan komma i fråga, Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Ehuru jag hittills iakttagit tystnad under debatten angående extra-stalsreglei :n, och äfven hädanefter kommer att bibehålla den, anser jag mig likväl äga ett slags skyldighet att yttra mig i della ämne, då jag sjelf deri är motionär.
Den motion jag redan vid förra riksdagen väckte, och som jag vid den innevar. åter upptog, åsyftade egentligen ingenting annat, än alt fästa Regeringens uppmärksamhet på nödvändigheten alt undersöka beskaffenheten af vägarna i landet, och att genom ett mindre anslag sälta Regeringen i tillfälle att fullända dessa undersökningar, och att derefter för R.
St. framställa icke blott en plan för de större communicalions-liniernas till lands förbättring, utan ock det förslag till expropriations-lag, hvarförutan en dylik förbättring ej kan äga rum.
Denna motion vann vid förra riksdagen icke ens det afseende, alt den föranledde till någon tind. önskan i ämnet, ehuru den hade lyckan att vara understödd af flera sakkunniga män, och ibland dem af Öfverdirecteuren vid landtmäteriet.