Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Til Fullmägtige för et Ständ i Banquen och Riksgälds Contoiret samt til Revisorer öfwer Statswerket, Banquen och Riksgälds - Contoiret stola ej andre wäljas än sädane af Ständets Ledamöter, som i detsamma kunna wara Riksdagsmän.
Ej heller mä dertil utses nägon person , som wid nägot af detza Werk är redowisande.
Sä wäl Fullmägtige som
Revisorer njute i och för deras befattning samma säkerhet med Riksdagsmän. §. 70.
Wid alla Åfällen, dä personer komma under omröstning, iagttages, at Namnsedlarne, sa framt de stola blifwa gällande, böra wara enkle, stutne, omärkte och frie, sä wäl frän all twetpdighet, i anseende til personernes namn, som frän origtighet i anseende til deras antal. §. ?l. Ingen Eppeditwn öfwer nägot Riksens Ständers beflut mä utgä, förr än densamma först blifwit upsatt af Eppeditions-Utstottet, och derefter uti Ständen behörigen justerad och underffrifwen.
De frän samtelige Ständen utgäende Acter och Handlingar undertecknas af Landtmarffalken^ och Talemännen allena, undantagande Riks - Den 8 Augusti. 759 Riksdagsbeslutet, hwilket af samtelige Riksens Ständer understrifwes och besegles. 78.
Stadna Riks-Standen i sina beflut öfwer nägon fräga, uti hufwudsakeligen etter til wista delar stjljaktige meningar, da stall hwarje StändS beslut genom Protocolls Utdrag remitteras til det Utstöts som med mälet befattning haft, hwilket äligge, at meningarne, sä nära möjligt är, sammanjämnka, och med Förflag öfwer denna jämnkning inkomma til Riksens Ständers Plena, forn öfwer den pppade frägan sedermera desinitivt beflute.
De allmänna Stadgar och Förordningar, hrbarom Konung och Ständer under Riksdag gemensamt besiutit, stola dock endast i Konungens namn och med Dest understrift utfärdas. §- 74.
Til Grundlags stiftande, uphäfwande, förändring eller förklaring fordras Riks-Standens sammanstämmande besiut och Konungens sanction.
För beslut i alla öfriga ärenden, bestattningsmäl undantagne, hwarom särskildt förordnadt är, gälle, jämte Konungens samtycke, Tre Ständs mening; men skulle twä Ständ stadna emot twä, förfalle frägan och förblifwe wid det som tilförene stadgadt warit, utan at samma fräga mä kunna den Riksdagen ä nyo wäckas eller uptagas. 8- 7Z - 760 Den 8 Augusts. §. 7Z.
All af Riksens Ständer werkstäld granskning bör anses innebära decharge i afseende pä det granskade, och ingxn np til answarighct förbindande granskning af nya Ständer wara tilläten. §. 76.
Blifwer nägon Riksdagsman under pästäende Riksdag eller under desi resor til och frän Riksdagen med ord eller gerningar ofredad, sedan hm. tilkännagifwit, at han i sädant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen pä wäldsamt sätt, i och för Riksdagsgöromälen antastad, dä stall sädant sä'om Edsöresbrott anses och straffas.
Skulle nägon enffild man eller nägon corps eller menighet försöka at wäldföra Riksens Ständer eller deras Utstött eller enskilda Riksdagsmän, eller störa friheten i deras öfwerläggningar och beslut, ware sädant, jämnlikt Regeringsformens 1 ro §. ansedt som förräderi, och ankomme pä Rikkns Ständer, at silka förbrytelser i laga ordning beifra läta. tz- 77.
Ej mä Riksdagsman kunna under tilta! ställas eller sin frihet beröfwas för desi ger, »ingar och yttranden uti Riks Ständen eller nägot Riksens ständers Utskott, utan at det Ständ, til hwilket han hörer, sädant tillätit genom uttryckeligt beslut, deruti mindst fem sjeitedelar af Ständets wid omröstningen ln p!er>c> tilstädes »varande Ledamöter instämt.
Men öfwerfaller uägon innom Ständ eller Utstött den andra med hugg Den 8 August?. 76L hugg och slag, eller npttjar emot honom wapen, hafwe dcn angripande förwerkat lifwet; och mä han, utan at widare njuta Niksdagsmanna stydd, lil behörig Domstol öfwerlännäs.
Bestylles Riksdagsman för nägon grof miflgerning, mä han ej i häkte kunna inmanas, förr än, efter anstäld ransakning, Domaren sädant skäligt pröfwat.
Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser etter för skuld insättas; ware dock hans Ägendom ej frän laga utmätning frikattad.
Icke heller kan nägon Riksdagsman frän annan Ort, medan han för Riksdagens stutt sig ä Riksdags-Orten uppehäller, utom i ofwanförmälte swärare fall, dragas derstädes för Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der äsamkat.
Ingen ware tillätit at ifrän dem, som til Riksdagen frän Lands-Orterne anländt, utom Husbondens !of och minne til krigstjenst warfwa nägot Tjenstehjon. 78- Riksdagsman mä ej frän Riksdags-orten afresa eller frän Riksdags - öfwerläggningarne sig afhälla, med mindre han dertil undfätt Lillätelse af det Ständ hwartil han hörer.
Är han Ledamot i et eller flera Utstött, anmalesig först derstädes til ledighets erhällande, och, om den bewiljad blifwit, gifwe sädant derefter in xleno tilkänna.
Utan wigtiga och trängande skäl mä ej längre ledighet än af twä högst tre weckors lid bcwiljas. §. 79. 762 Dm 3 Augusti. 79- Riksdag mä ej räcka längre än Tre mänadcr frän den dag, dä Konungen lätit om Stats-Werkets tilständ och behof Rikfens Ständer eller deras Stats-Utstott underrätta ; ffulle likwäl wid nämnde tids förlopp, ärenderne ej wara afgjorde, anmäler Riksens Ständer det hos Konungen och äffe, at Riksdagen mätte fortfara någon w:si tid af högsten mänad derefter ; börandes mindst Trenne Riks-Ständ hafwa sig om denna önffan förenat.
Händer sig, at wid den sälunda förlängda tidens utgäng, malen ända icke blifwit afstutade, gange som i Regeringsformens 109 Z. stadgadt är.
Riksdag mä äfwen stutas innan
Tre mannder til ända gatt, enär samtlige Ständen sädant begära.
§» 8o» Dä Riksdag l öfwerensstämmelse med nästföregäende Z. fulländad är, träde Landtmarskalken och Talemännen til Konungen, och anhälle, det Konungen wille läta aflysa Riksdagen och Ständerne pä Riks - Salen upkalla.
Sedan, efter förrättad Gudstjenst, Ständerne sig ä Riks-Salen infunnit, och Landtmarffalken och Talemännen, hwar i sin ordning, inför Konungen nedlagt Ständens tacksamhet och wälvnffningar, upläses Riksdags-Bestutet.
Deruppä förklare Konungen Sjelf, eller genom StatsMinistern för Utrikes Ärenderne, Desi bifall Lil Riksdagens slutande, och hemförlofwe Ständerne. §. 8i.
Den 8 Augusti. 763 §. 8l. Innan Riksens Ständer ätffiljas, gore de medelst Deputationer sine afskeds - upwaktningar hos Konungen och det Kongl. Huset, samt tage likaledes genom deputerade. afffeh frän hwarandra.
Herr Ideuterklfelm, (larl, förestog at detta project genast mätte tryckas, pä det ej dermed mätte hända likasom det skedde med Regeringsformen, at man ägde blott en enda afskrift, hwilken mänga mäste dela sig emellan, för at derom inhemta kännedom.
Hans Exeellence Hr Grefwe knutb, tilstyrkte äfwen at detta project til RiksdagsOrdning mätte, säsom project, blifwa tryckt, sä mycket häldre, som de skäl til skyndsamhet med afgörandet, hwilka kunde anföras dä fräga war om Regeringsformen, icke nu wörö för handen.
Herr von 8ck>nlLenKeim, Oaviä, förenade sig häruti med tilläggning at äfwen Betänkandet mätte tryckas, och önskade at Riddarhus-Secreterare» mätte wända sig med anstalten härom til den Boktryckare, som fortast kunde tryckningen werkställa.
Flera andra instämde häruti.
Herr Grefwen och Landtmarffalken proponerade i anledning häraf at projectet til Riks - 764 Den 3 Augusti.
Riksdagas - Ordningen, jämte Betänkandet och dest Bilagor, mätte genom ffpndesam anstalt af Riddarehus-Secreterare» befordras til trycket.
Friherre ^6el8värcl, Lric 6öran, förbehöll at saken destförinnan ej mätte företagas.
Herr Grefwen och Landtmarffalken erinrade, at detta wore en naturlig följd.
Ridderffapets och Adelns Plenum den 8 Augusti 1809. S. D. I anledning af Stats-Utskottets i Ridderffapets och Adelns Sammankomster den 3i Iulii, den 3 Augusti och denna dag förehafde Protocolls - Utdrag af den L9 Iulii rörande ätffillige för en Financeplans uprättande til widtagande stadgande», har Högloft.
Ridderffapet och Adeln stadnat i följande beslut, nemligen: i:o Hwad angär Utffottets begäran at Riksens Ständer mätte hos Hans Kongl. Maj:t i underdämghet anhälla , det täcktes Hans Maj:t anbefalla wederbörande Ämbetsmän, at med stt förflag inkomma til den Iinanoeplan, de anse tjen - De» 8 Augusti. 765 tjenligast och bäst swarande emot det stora än« damälet, at upfylla behofwen och de i Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition utsatta wilkor, ritan at beröfwa undersätarne det nödwänviga eller hindra Åkerbrukets och Näringarnas rrvkomst, har densamma blifwit efter en noga pröfning af Högloft.
Ridderffapet och Adeln til atta delar bifallen.
L:o Har Högloft.
Ridderffapet och Adeln samtnckt det mätte Riksens Ständer för Statens fordringsägare förklara sin fasta försäkran om upfpllande af Statens förbindelser, i följe hwaraf de som i och för kriget hos Kronan hafwa fordringar stola, sä snart deras fordran är godkänd, derföre erhålla Stats - Contoirets bewis, hwilka til sit fulla wärde stola honoreras och säsom Statens skulder erkännas, dock med det förbehäll, at om sädana skulder til Soldaten och gemenskapen skulle gifwas, de samma med reda pengar böra liquideras: Hwarwid Ridderffapet och Adeln derjämte förklarade sig anse Under-Officerare äfwen under detta förbehäll böra innbegripas. z:o Biföll Högloft.
Ridderffapet och Adeln det af Stats-Utskottet begärda sammanträde med Banco - Utskottet i afsigt at för möjligheten af en Financeplans upgörande gemensamt öfwerlägga om de ämnen som bägge Utskotten angä; Hwilka 766 Den 8 Augusti. Hwilka beslut, genom Utdrag af Protokollet de öfrige respective Ständen wänligen skulle meddelas.
Herr G re swen och Landtm ar skalk en hemställde om icke genast en Deputation til de öfrige respective Ständen kunde afgä, för at tilkännagifwa Nidderskapets och Adelns Beslut sä wäl om tryckningen af projectet til Riksdags-Ordningen, som öfwer Stats - Utskottets Protocolls - Utdrag.
Bifölls; i anledning hwaraf
Deputationen under anförande af Grefwe Uoivenlljelm, Larl
Qusmf, efter nägon stund afgick.
Derefter uplästes Constitutions-Utskottets Betänkande öfwer Riksdags - Ordningen, jämte detsamma ätföljande Bilagor, sä lydande: Wördsamt
Til fortsättning af de uti Regeringsformens 85 §. anbefallte öfrige Grundlagars utarbetande har Constitutions - Utskottet författat det förslag til Rikdsaas - Ordning, som bänge, nom wördsamt underställes Riksens Högloft.
Ständers pröfning och skärskädande.
Utskottet hav, med upmärksamheten rigtad pä Regeringsformens innehåll och stadgande» i hwad Den 8 Augustt. 767 hwad Riksens Högloft.
Ständers göpomäl beträffar, sökt bringa uti enlighet dermed föreffrifterne för Riksdags-ärendernes gang och behandling ; hwarföre, samt til minnande as sammanhang och öfwerensstämmelse i det hela, Utffottet äfwen ansett nödwändigt at uti Riksdags-Ordningen antingen utförligen uprcpa eller til wista delar intaga flere bland de Articlar, som i Regeringsformen innefattas.
Derjämte, och dä trenne Ständ ej äge nägon särffildt sammanssrifwcn Ständs-Ordning, har Utskottet warit nödsakadt at i detta Project införa flere smärre detailler, flere för hwartdera af dessa Ständ mera enfkilte föreskrifter.
Utskottet har trott det wara en mindre olägenhet, at Riksdags - Ordningen mä hända kunde synas nog widlpftig och i wista omständigheter af en ojämn form, än at nägot deruti skulle saknas, som hufwudsakligen fordras för en innom Ständen, sä midt möjligt är, regelbunden författning.
Genom den uti början af förflaget gifne deflnition pä Riksens Ständer, äfwensom genom det förenklade och mera Constitutions enliga Formulairet til Fullmagter för Riksdagsmän, har Utskottet önskat kunna bestämma egenskapen af Riksdagsmäns befattning och utmärka deras allmänliga förbindelse at bewaka det nationala internet och endast i förening dermed och säsom deraf härfiytande söka och befrämja de för hwarje ort, menighet eller corpo ration - 763 Den 3 Augusti. ration mera enskilta fördelar.
Grundlagarne utgöra den enda sanna instruction för Riksdagsmän ; all särskild är otillåtlig och skall ej behöfwas. Swea Ständer föreställa Swea folk, äro organer för det allmännas önskningar och wärdare af det allmännas rätt.
Iämnlikt hwad 14 §. ukwisar har Utffottet ansett Riksdagsmannen - Rätten för Wallofl.
Borgare-Ständet kunna med billighet och ej ritan nägon nytta inskränkas til endast sadane Personer, som idka Borgerlig Näring och derföre draga Borgerliga beswär; i följd hwaraf Städernes Ämbetsmän. sä wida de äro blott Ämbetsmän, skulle frän representationen uteslutas.
Sä länge Nationens Lagstiftare äro fördelade i wista Ständ, som uti alla hänseenden, ända Lil sjelfwa benämningen ätskiljas frän hwarandra genom synbara gränslinie, lärer iagttagandet af den högsta möjliga enhet och likhet i representationens utgörande
Ständen emellan wara om ej owillkorligen nödwändigt, ätminstone af betydlig wigt.
Intet annat Ständ än Borgare-Ständet bär hittils bland sig uptagit sädane, som ej äro medlemmar af sjelfwa Ståndet; och i detta fall befinna sig ritan twifwel Magistrats Personer i allmänhet, sä mycket mer, som de äro uteslutne frän sjelfwa walrättigheten, hwilken dock i sin natur och enligt Författningarne äger en större utsträckning än Riksdagasmanna-Rätten.
At kunna wäljas bor förutsätta at kunna wäija.
Det är blott Dm 8 Augusti. 769 blott genom deltagande i Borgerffapets Näringar och dermed förknippade onera, som Magistrats'Personer blifwa, der sädant är tillätit, jämte Stadens Ämbetsmän, Stadens werklige -Borgare:
Det är. blott genom iklädandet af lika samhällsyrken och skyldigheter, som de kunna förskaffa sig en lika rätt at öfwerlägga och besluta om de frägor som Samhället röra, och hwilka sämedelst winna för dem et närmare och listigare interesse.
Utjkottet har likwäl trott sig bora för Stockholms Stad föreflä et i sig sjelst mindre betydande undantag frän detta allmänna Stadgande.
En as alder wördad wana, betragtandet af Stockholm som hufwudstad och denna hufwudstadö samtelige Riksdags Fullmägtigeö yttrade och meddelte önskan, hafwa gifwit anledning härtil.
Dä antalet af Stockholms Magistrats Fullmägtige sörflaqswis blifwit inffränkt frän tre til twä, dä således hufwudstaden lemnar ätta Riksdagsmän af rätte Borgare, synes
Ständets rätt ej i nägot afseende lida genom denna anomalie, hwilken deremot, för andra Städer tilläten, skulle möjligtwis en dag medföra den werkan, at Borgare-Ständet til större delen representerades af andre än Borgare.
Tid efter annan förefallne missbruk hafwa föranledt Utskottet til et projecteradt uttryckelig^ stadgande i Riksdags - Ordningens 17 §. om majoritetens nödwändighet för well til Riksdagsmän och om anställande af nytt wal, enär den !
Andra Bandet L7:o 97, 93. 770 Den 8 August?.
Den walde med döden afgätt eller gittat styrka laga förfall.
Wid alla wal, de mä wara stälde pä en eller flere personer, som böra utses til nägon tjenst, Fullmägtigffap eller förslag, fordras en föreffrrfwen Pluralitet.
Säledes n.äste, wid wal til Riksdagsman, en person, som i röster närmast uphunnit den de fleste kallat, anses obehörigt at i hans ställe inträda om ej genom nytt wal och derwid erhällen pluralitet, emedan i annan händelse han endast äger minoritetens kallelse, i kraft hwaraf han blifwit lagligen utesluten.
Denna satts synes wara sä naturlig och gifwen, at den witzerligen ej tarfwat sörswar genom et rum i Grundlagen, om ej erfarenheten wisat at den klaraste sanning någon gäng kan bestridas, dä hon endast stödjer sig
xä rätthetsprinciper och förnuftsslut.
Constitutions - Utskottet har ansett lämpeligt at nägon wist korrt tid kunde bestämmas, innom hwilken alla Riksens Ständers Utskott, med undantag af det Hemliga, borde wäljas och sättas i werksamhet.
Hittils hafwa mangen gäng Ledamöter i et Utskott ej förr blif. wit utsedde än, i den mon ämnen för desi handläggning under Riksdagens fortgäng yppats, samma Utskott funnits oundgängeligen behöfligt.
Häraf har ej sällan upkommit den olägenhet at, genom efter hand gjorde tilsättningar, tjenligoch tilräckelige Ledamöter för et sednare pätänkt Utskott med swärighet kunnat finnas, särdeles i de mindre talrika Ständen, der ofta en Per. son Den 3 Augusti. 771 son mäste ätaga sig Ledamotstap i flera Utstött, hwilka sämedelst hindra och afbryta hwarandras arbeten, om ej pä en gäng och i god tid en bebörig reglering härutinnan iagttages.
At Utskotten likaledes innom en utsatt tid företaga sina göromäl, torde wara af mpcken inflytelse sa wäl pä ärendernas obehindrade gäng, som äfwen pä deras afgörande wid eller innom den lil Riksdagens flut förestrifne Terminen, hwars förlängande synes böra i möjligaste mätto, af mänga och wigtiga ffäl, undwikas.
Enligt 29 Z., jämnförd med Z6, 44 och S5 §. har Constitutions-Utstottet föreflagit at i wisia anförde fall Befluts-och Förklaringsrätt kunde af Riksens Högloft.
Ständer ät Utskottet updragas.
Dä uti Plena olika meningar upstä om nya Utstötts tilsättande, eller lil hwilket Utstött wäckta ämnen böra remitteras, utan at stiljagtigheten genom Ständens Pluralitet kan afgöras, synes, dä all annan beqwäm utwäg til winnande af fordrad decision saknas, en sädan i sig sjelf mindre wäsendtlig befattning närmast lilkomma Constitutions-Utstottet, särdeles som Utskottet fält sig älagdt at profetera och gransta Grundlagarne, hwilka äfwen innehälla föreskrifter om alla Utskottens sammansättning och bestämmandet af deras göromäl ; hwadan ock samma Utstött lärer kunna censeras mest i tilfälle at förlika de möjligtwis förefallande stridigheter om andras nödvändighet eller behörighet.
Om ater i Plena widen Propo - 772 Den 8 Augusti.
Propositions framställande, olika begrepp upstä angäende rätta tolkningen af Grundlagens bokstafweliga lydelse, hwilket fall dock bör blifwa sällsynt, torde en för twistens afgörande nödig förklaring af bokstafwen ej innebära en sädan förklaring af sjelfwa sakmeningen, som fordrar Riks-Ständens sammanstämmande beslut.
I denna öswertygelse och pä det ej en upkommande ordstrid mätte onyttigt förlängas, har Utskottet projccterat den ätgärd i siik händelse, som ofwanäbervpadc 65 §. innehåller, och hwiljen ätgärd ej synes lämpligen kunna annorstädes werksiällas än hos Censtitutions-Utskottet.
När Riks - Stånden i sina beslut öfwer någon för dem gemensam fräga stadna uti skiljagtiga meningar, more Let förmodligen mindre rädligt at lemna frägan outredd, knuten ouplöst, dä til äfwcntprs, genom en ofta i sig sjelf obetydlig jämnkning, törhända blott genom en -förändradordställning och utan allt förnärmande af hwarje Ständs särsiildta decisions-ratt, ljus, reda och sammanhang kunde til mäga bringas.
Om denna i 72 §. föreslagna jämnkning pröfwas gagnande och nödig, torde handläggningen dermid wara mest förenlig med det eller de Utskotts bestämmelse, der mälen hwart för sig förut blifwit utarbetade, och der en redan inhemtad fullständig kännedom af sjelfwa frägan i hela dest widd bör kunna lätta utwecklingen af meningarne derom och möjligheten at sammanjämnka de samma.
Den 8 Augusts. 77Z Sedan Constitutions - Utskottets yttrande blifwit infordradt öfwer den hos Högloft.
Ridderffapet och Adelu yppade fräga om reducerande af de§ Ledamöter i Utffotten til et lika antal med de öfrige Ständens, och Högloft.
Nidderskapet och Adeln, i enlighet med hwad Utskottet tilstyrkt, samma inskränkning beflutit, upstod hos Utftottet en annan deraf enkelt föranledd fräga, kurnwida den i alla Riksens Högloft.
Utskott hittils nyttjade omröstning efter Ständ borde förbytas til omröstning xei- c.-rpin
Den möjliga inwänoning har ej undfallit
Utskottet at en sädan förändring skulle i wist hänsigt rubba enheten i representationssättet emellan Riksens Ständer och deras Utskott, och werka en skenbar disharmoni emellan det hela och delarne, äfwensom det torde wid första ögonkastet förefalla olämpligt och stridande mot sakernas natnrliga ordning, at, dä Principalernas eller Committenternas organisation ouplöst bibehälles, börja en omskapning med de frän dem utgäende Deputerade.
Detze äro likwäl-nästan de enda betänkligheter, som härwid hos Utskottet förekommit; hwaremot flera och wigtiga fördelar synas med all anledning kunna wäntas af ifrägawarnade för. ändring.
En betydlig olägenhet, som ätföljer voteringen efter Ständ, är den fullkomliga 0- werksamhet hwaruti et Utskott försättes, dä Ständen i sina meningar stadna twä mot twä.
Sä ofta detta fall inträffar, och det inträffar ej sällan, är ändamälet med Utskottets tilförord nande - 774 Den 8 Augusti. nandc förfeladt ; och frägan, för hwars afgörande någon grund bordt laggas, nägon öfwerwigt fixera normen, ätergär til Plena, för at der kanhända frugtlöst ventileras och, genom skiljaktigheten öfwerförd ifrän Utskottet til Ständen, slutligen förfalla.
Utskottens yttranden innefatta wäl ej någon decision, men de förbereda decisivnen: och dä det gifwes en möjlighet at, medelst en Ledamots utlottning, om et jämnt antal är närwarande, utdraga en bestämd slutföljd af öfwerläggningarne, torde et gammalt bruk, som derföre lagt hinder, kunna afskaffas utan störande af representationens wäsendtliga helgd.
Säsom et ytterligare och kraftigt skäl til Ständswisomröstningcns uphäfwande böra derjämte anföras de besynnerliga och til orimlighet nära gränsande resultaten af denna votering, dä et lika eller mindre antal af Ledamöterne samfällt räknade kan gifwa pluralitet innom Ständen, äfwensom dä rösterne Ständswis blifwa lika och frägan säledes oafgjord, ehuru twä tredjedelar c.f Ledamöterne warit af en mening.
Pä sädant sätt, och varstadt hufwudmännen bora lika medwerka til be lutet, förlora deras Committcrade fin rösträttighet; hwilken deremot synes längt säkrare bewarad genom det rndiwiduella omdömets kraft och den enffilta uplysningen. Widare stall i Constitutions.Utstottets tanka, genom införandet af den samfälte omröstningen bwarje ämne säkrare granskas.
Sjelfwa störandet af en yrkad analögie, sjelfwa skilnaden emellan sätten för et Utstötts Beslut til hemställan och Riksens Ständers Beslut til afgörande synes blifwa det tjenligaste correctiv pä mälens behandlande ä häda ställen.
Ä det förstnämnde mera sedd med Domare-blick och i Plena sä tilsägan des - Den 6 Augusti. 775 des mera med Stands-öga betragtad, stall saken r olika förhällanden och ur olika synpuncter sä mycket närmare och fullständigare skärstädas.
Sälunda och i den mvn det mera allmänt erkännes at Lagstiftaren war Medborgare förr än han blef Ständs - Ledamot, stall smäningom et ouplösligt samband stiftas emellan Ständs interestet och ofwertygelsen, emedan skälen til et bc ut och prinnperna för det samma, och Ständen sinsemellan stiljde til sammansättning och bestämmelse, i sina Utstött med hwarandra förenas.
Af > lla desia ffäl och pä anledningar tydligen gifne af sjelfwa Regeringsformens 69, 71, 97, och 108 Z. §. har Utskottet, med de stiljagtigheter bilagde Protocolls-Utdrag för den 25 sistl. ^ulii innchällcr, trodt sig böra förest, at i likbel osed 38 § Votering per czpit^ för fran.tiden mä fastställas uti alla Riksens Högloft Ständers Utskott, med undantag af Banw Utskottet, ät hwilket i wista fall Riksens Högloft.
Ständers hela decrsions - rätt är updragen, och hwarest destittom, genom de för Hederwärda Bonde Ständets deltagande i besluten stadgade willkor, StändS analogien kan utan olägenhet bibehällas.
Under öfwerlaggningen om wista i Styrelsemagten deltagande eller med den samma förbundne
Ämbetsmäns utesiutande frän säte och stämma uti Riksens Högloft.
Ständers Plena och Utstött, har hos Constitutions--Utskottet fräga upstätt, huruwida tjenstgörande Justitiä-Räd, säsom utöfwande Konungens Högsta Domsrätt och i sädan egenskap utgörande, fastän mera indirekt, en gren af Styrelsen, borde pä denna grund, i likhet med Stads^Rädcn, betagas at personligen öfwerwara Riksens Högloft.
Ständers 776
Den 8 Augusts.
Rädplägningar och Beslut; hwartil kommer ak Justitiä-Räden särskildt, i den ordning Regeringsformens loz Z. stadgar, kunna af Riksens Högloft.
Ständer, genom en opinions dom förklaras sine Ämbeten förlustig^
Deremot har förekommit at ifräga warande Ämbetsmän, hwilka af Konungen ej kunna frän deras sysilor skiljas, äro i sädant afseende mera oberoende af Styrande magten och ej underkastade annat twäng» än deras med answar förbundna Domarepligt, genom hwars redliga upfyllande de säkrast förwärfwa och bewara allmänna förtroendet, utan at någonsin bättas i dermed stridiga förhällanDen; hwarföre ä andra sidan Justitiä - Rädens deltagande i Riksens Högloft.
Ständers ^öfwerläggningar synes mindre olämpeligt och ätmind-. stone ej af skadlig inflytelse.