Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att den värde ledamot, som sist yttrade sig, begick ett misstag, då han sade det vara mjölnarens rättighet att afvisa mäld.
Det finnes en gammal förordning, som ålägger mjölnaren att mottaga säd af aila, då han innehar skattlagd qvarn; men det faller af sig sjelf, att han icke kan mala, utan i den mån han har vatten och förut emottagen mäld ej hindrar förmalningen.
Derföre, alt det finnes en förordn. af 1739, som ålägger mjölnaren att hafva vigter i qvarnen, följer icke, att han skall vara ensam ansvarig för sädeus vård under det den finnes i qvarnen, och på sådant sätt kunde säden komma att blifva qvarliggande flera veckor eller månader, i fall vattentillgång lomme att saknas.
Hvad de domar angår, som blifvit framlagda för Utsk., har jag tagit kännedom af dem.
Det är sannt, att en häradsrätt dömt en mjölnare att mala utan biträde af mäldägaren ; men den domen är upphäfd genom Lagmans- och Hofrätternas sammanstämmande beslut, af hvilka åtminstone lagmansrältens dom äfven blifvit framlagd hos Utsk.
För öfrigt är den sak, hvarom dessa domar handla, nu inkommen till K. M:s pröfning.
Jag förnyar min anhållan om afslag af detta betänkande.
Uppå derom framställd propos. blef Oecon.-Utsk:s betänk.
N:o 45 af R. o. Ad. afslaget.
Vid förnyad föredragning af Oecon.-Utskrs d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
JV:o 46, i anleda, af väckt fråga om utfärdande af författning med förbud emot monopoliers stiftande till menigheters förfång, blef samma utlåt, af R> o. Ad. bifallet.
Deri 10
Maj c. ra. 4 >9 Ånyo föredrogs och lades till handlingarna Exped.-Utsk:s d. 2 dennes e. m. på bordet lagda memor.
N:o 7 med svar å återremiss af Utskrs memor.
Wto 6, angrde anslag i och för correcturläsning, m. m.
Då nu ånyo föredrogs Exped.-Utsk:s d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 8, i anledn. af. väckt motion rör r:de verkställigheten .af tryckningen utaf bihanget till RiksSt:s protocoll samt utskrifningen af manuseriptet dertill, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Sedan nu Exped.-Utsk:s betänk, är bifallet, emedan ingen annan åtgärd dervid fanns att taga, ber jag att till prot. få reservera mig, om icke emot Ståndets nu fattade beslut, åtminstone emot en sådan behandling, som detta mål erhållit.
Expcdit.-Utskts ordförande var närvar, vid och deltog sjelf uti debatten, ang:de min motion om tryckningen af bihanget.
Icke destomindre ignorerade Utsk. motionen samt uppgjorde, innan remissen hann ankomma, contract med flera boktryckare och på annat sätt, än jag föreslagit.
Sedermera får jag, i anledning af åtskilliga ordalag uti utlåt, göra följande anmärkningar.
På andra sidan af betänk, står: ”för att få utredt verkliga förhållandet med det i Hörbergs namn gjorda anbud” &c. Jag får då säga, att jag icke i Hörbergs namn gjort något anbud, ulan att jag endast förfrågat mig hos honom och andra boktryckare samt haft den försigtigheten att visa motionen för
Hörberg för att af en man af yrket erhålla tillförlitlig upplysning öfver tryckningskostnaden.
Det är af sådan anledning, Hörberg genomläst min motion; men Utsk. har, utan all anledning, ansett mig såsom en slags commissionär för boktryckaren Hörberg.
Vidare står på sista sidan: ”utom det att, genom Hörbergs inför Utsk. af”gifna förklarande, ha i t en af det i hans namn gjorda "anbud tillräckligen torde vara uppdagad.”
Detta är, minst sagdt, >ett olämpligt uttryck af ett LUsk. och åtminstone ett uttryck, som jag icke hade väntat, att något Utsk. skulle i anledn. af en motion framföra till R.
Detta kan ej härleda sig från annat än ovilja, att den entreprenad, Utsk. med en dess tjensteman hade uppgjort, ej blef antagen, och att
Utsk. vid justeringen icke fästat uppmärksamhet vid de ordalag, som hade influtit.
Jag anser dem olämpliga och förnärmande för motionären.
Detta är allt, hvad jag velat anmärka.
I anledn. af de anmärkningar, den siste talaren gjort vid Expedit.-Utslits utlåt.
K:o 8, anhåller jag, såsom ledamot af Utsk., att få fästa Ståndets uppmärksamhet dels derpå, att Utsk. ej kunnat annat än anse den framställning, som gjordes af Gr.
Cronhjelm, vara grundad på ett anbud af boktryckaren Hörberg, enär Hr 4'jo Deli >o Maj. e. m. Gr. sjelf i sin molion tillkännagifvit, att Hörberg ville åtaga sig tryckningen på de uppgifna vilkoren.
Ulsk. trodde sig åtminstone deraf äga anledning att anse Hr Gr:s motion innehålla ett anbud, som af boktryckaren Hörberg blifvit på detta sätt framstäldt.
För öfrigt torde de uti utlåt, förekommande uttryck lätt förklaras deraf, att Hörberg inför Utsk. uppgifvit, det han ej ville kännas vid detta anbud eller åtaga sig tryckningen emot det pris, Gr.
Det är endast detta, som jag i anledn. af Hr Grrs anmärkningar ansett mig böra upplysa.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 67, ang:de tull- m. fl. bevilln:smedels lefverering till Riksg.-cont., blef det ånyo hegardt på bordet af Gr. Cronhjelm, Otto Au g., och och Hr Stuart, Carl Gustaf. Ånyo föredrogs och bifölls StatsUtskrs d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
Nro 68 i fråga om disposition af de vid K.
Poliskammaren i Stockholm ådömda ensaks- och vitesböter.
Nro 69 i anledn. af erhållen återremiss af betänk.
Nro 19, ang:de afskrifning och eftergift af Riksg.-contrs hos Götha canalbolag ägande fordringar samt räntas godtgörande å de utaf bolagets insättningar uti Riksg.-cont. derstädes innehållna medel till säkerhet för fullbordande af återstående arbeten i hamnbyggnadsväg, äfvensom canaldirectionens hemställan om förskott utaf nämnde medel till utförande af ett hamnbyggnadsarbete vid Mern.
Nro 19 med det uti utlåt.
Nro 69 föreslagna tillägg till 3:dje punkten.
Företogs till pröfning StatsUtskrs d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
Nro 70 i anledn. af gjorda anmärkningar vid TJtskrs betänk.
Nro 18, angrde provisoriska utbytet af den för Gen.-Assistance-contoret begagnade egendom emot den Stockholms stad tillhöriga, f. d. s. k.
Palmstjerna, Carl Ottor Lika litet som Utsk. frångått sitt uti betänk.
Nro 18 gjorda tillstyrkande, har jag frångått min detta betänk, bifogada reservation.
Jag anser nemi., att då man går Stockholms stads önskan till mötes att medgifva utbyte af Gen.-Assistance-contrs hus mot Hessensteinska huset, är man likväl icke skyldig att betala någon mellangift.
Oaktadt den värdering, som skett, visar Deli 10 Maj e. m. 4?t någon skillnad i värdet af ifrågavar. hus, Sr jag dock öfvertygad, att en sådan skillnad icke i sjelfva verket existerar.
Jag tror, att Gen.-Assistance-cont:s hus äger fullt ut samma värde som det Hessensteinska, fastän det icke är repareradt och i det yttre skick som Hessensteinska huset.
Jag har visserligen icke för afsigt att enständigt bestrida detta husbyte; men jag tror, att det vore lämpligarre, att bytet skedde jemnt om jemnt, utan någon mellangift.
Jag tager mig derföre friheten att, i öfverensstämmelse med min reservation, föreslå, att R. o. Ad. ville besluta, att utbytet må ske, men ulan den conlanta mellanafgiften å statens sida.
Den egendom, hvars bortbytande här kommit i fråga, är uppgifven till ett par tusen r:dr lägre värde än Hessensteinska huset, men är dock en vida större byggnad, och så mycket större, att otvifvelaktigt en dubbelt större summa åtgått till dess uppförande.
Då kan det icke vara skäl att annorlunda än jemnt om jemnt utbyta detta hus emot det Hessensteinska, och jag hegär således propos. enligt den reservation, Frih.
På de af Utsk. anförda, ganska talande skäl, som dels förut och dels nu i anledning af de vid återremissen gjorda anmärkningarna blifvit framställda, får jag tillstyrka R. o. Ad. bifall till ifrågavar. betänk.
Jag tror, att i fråga om detta utbyte icke blott bör tagas i betraktande husens storlek och den kostnad, som åtgått till deras uppförande, ehuru jag äfven i detta fall alldeles icke är öfvertygad, att uppförandet af Gen.-Assistance-cont:s hus varit kostsammare, än byggnaden af det Hessensteinska huset, utan jag tror, att man bör afse husens relativa värde och läge.
Hvad jag bestämdt vet, är, att en enskild ägare till Hessensteinska huset kunde påräkna 4 a 5 proc. af dess nu uppgifna värde, hvaremot en enskild ägare af Gen.-Assistance-cont:s hus knappast kunde räkna 2a3 proc. på värderingssumman.
Enskilda skulle således icke tveka alt utbyta Assistance-cont:s hus mot det
Hessensteinska med mellanafgift efter mätismanna ordom.
Då det är otvifvelaktigt, att detta utbyte är förmånligt för såväl statsverket som Stockholms stad, och då derigenom befordras ett ändamål, som hittills utgjort statsbestyr, skulle jag föreställa mig, att intet skäl för R.
St. finnes att frångå det värde, StatsUtsk. beräknat; och jag är öfvertygad, att StatsUtsk. vid denna riksdag ej skall tillstyrka något utbyte, som icke är fördelaktigt för staten och hvilket R.
St. således gerna kunna medgifva.
Jag får derföre tillstyrka bifall till hvad Utsk. nu föreslagit.
Då StatsUtsk:s betänk, förra gången förevar, instämde jag till alla delar med Frih.
Palmstjerna deruti, att bytet måtte ske jemnt om jemnt och 4 21 Den io Maj e. m. det sa mycket hellre, som fördelarna på ena eller andra sidan numera ej kunna så noga utredas, emedan inflyttningen i Gen.-Assistance-cont:s hus skett före Ständernas sammankallande och inredningen af Hessensteinska huset äfvenledes redan skett.
Jag tror således, att något annat icke återstår, än att verkställa bytet och att dervid qvitta jemnt om jemnt.
I anseende till detta förhållande har jag ej velat upptaga R. o. Ad:s tid med ett omständligare yttrande.
Hr Hammarhjelm, Carl Fredr., förenade sig med Frih.
Efter min öfvert)'- se är Gen.-Assistance-cont:s hus vida mera värdt än det Hessensteinska huset, icke allenast med afseende på byggnadskostnaden, utan äfven med afseende på husens nuvar. värde samt slutligen med afseende på den vidsträcktare tomten, som tillhör Gen.-Assistance-cont:s egendom.
Om man till uthyrning åt handlande begagnade de stora dithörande förrådsrummen och magasinen, som ligga vid sjön och således heqvämligen kunde dertill användas, förmodar jag, att vida betydligare hyror kunde erhållas af Assistance-contls hus än af det Hessensteinska, hvars sidentapeter och prydliga spislar äro af föga värde uti embetsrum.
Man skall också ihågkomma, att uthusen i Hessensteinska egendomen torde behöfva ombyggas, emedan de, att döma efter utseendet, hålla på att ramla.
Likaså torde det förhålla sig med quaien vid canalen midt emot Riddarhuset.
Jag är således öfvertygad, att Stockholms stad erhåller en betydlig summa till skänks, äfven om utbytet sker jemnt om jemnt.
Ett sådant byte vill jag dock icke motsätta mig; men derutöfver bör staten icke göra betydlig förlust, hvarföre jag instämmer i Frih.
Jag är icke af samma tanke med de Hrr, som anse ingen mellangift böra äga rum.
Det är till följd af en formlig värdering, som Hessensteinska huset blifvit uppskattadt till 4ooo r:dr mer än Assistancecont:s hus.
Jag kan icke ingå i någon pröfning, huruvida denna värdering är riktigt uppgjord eller icke; men då den icke blifvit öfverklagad, synes det mig vara skäl alt icke här söka en vinst för staten på Stockholms stads bekostnad, och dessutom tror jag, att, i fall Stockholms stad förklarade sig ej vilja gå in på bytet, skulle R.
St. komma i bryderi, helst den local, Assistance-cont:s hus har, är genom sin aflägsenhet icke passande för Riksg.-cont., dit så mycket folk måste begifva sig, och bytets återgång altså skulle för Riksg.- cont. vara ganska betänkligt.
Den enda betänklighet, jag i denna fråga haft och som jag yttrade, då målet förra gången förevar, har varit tvifvelsmålet, huruvida riksarchivets interesse blifvit bevaradt; men efter de upplysningar, StatsUtsk. erhållit af riksarchivarien, har denna betänklighet
Den 10 Maj c. ra. 4?3 försvunnit, oell jag tillstyrker derföre bifall till Utsk:s be-i tänkande.
Jag har blott velat tillägga en upplysning, som jag förut meddelat, men nu torde få återföra i R. o. Ad:s minne, nemi. att vid i8a3 års riksdag erbjödo R.
Stockholms stad hela Assistance-cont:s hus utan afgift och 3ooo r:dr årligen, om staden ville öfvertaga assistance-rörelsen, och att vilkoren för denna rörelses öfvertagande nu äro så fördelaktiga för statsverket, att årligen nära i5,ooo r:dr b:co besparas, emedan årliga förlusten på lånerörelsen utgjorde 10,000 r:dr, afskrifningar och balancer uppgingo till i,5oo r:dr samt hyran af Hessensteinska liuset lan beräknas till 3ooo r:dr årligen.
Under alla dessa omständigheter och då ordentlig värdering ägt rum, vågar jag hemställa, om det är skal, alt blott för suppositioners skull pruta på hvad Utsk. föreslagit.
Jag skall ej vidare yttra mig i denna fråga; men det strider emot min känsla om hvad som är rätt och billigt att vägra Stockholms stad skillnaden emellan värderingssummorna.
Palmstjerna och får ytterligare blott till besvarande Upptaga några anmärkningar emot Frih:s förslag.
Man har sagt, att en ordentl. värdering blifvit gjord, och att dervid den nu uppgifna skillnaden i husens värde blifvit funnen.
Jag erinrar mig dervid, att en värdering blifvit af vederbörande auetoriteter i Stockholm förrättad på ett byggnadsarbete, som skulle göras vid garnisonssjukhuset, hvarvid kostnaden beräknades till omkring 8000 r:dr, men arbetet på entreprenad-auetion öfvertogs mot omkring 3ooo r:dr.
När så stor misscalcul kan existera i afseende på hus, som skola byggas, tror jag, att man ej kan förlita sig på de calculer, som angå hus, hvilka redan längesedan äro byggda, och jag kau derföre icke tillstyrka bytet på annat sätt, än jemnt om jemnt.
I afseende på hvad man sagt, att en betänklighet blifvit håfven, sedan riksarchivarien blifvit hörd, får jag nämna, att, i fall mitt minne ej bedrager mig, 1'iksarchivets behof blifvit inskränkt blott till rum för årstryckets utdelning, och en så liten fördel torde ej göra någon mellangift behöflig.
Ropades starka nej, blandade med ja. JT. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll, på sätt Frih.
Palmstjerna föreslagit, att bytet mellan f. d.
Gen.Assistance-cont:s hus och f. d.
Hessensteinska huset finge ske jemnt om jemnt.
Den jo Maj e. m.
Mitt förslag åsyftar allenast den ändring i hvad Utsk. tillstyrkt, att den contanta mellangiften af 4000 r:dr ej må äga rum.
Förra gången jag hade ordet, yttrade jag, att jag ej var i tillfälle att bedöma, huruvida värderingen var tillförlitlig eller ej; men jag vågar taga för afgjordt, att det ej är Ståndets afsigt, att Stockholm skall förlora, hvilket, ifall värderingen varit riktig, skulle inträffa medelst antagande af Frih.
Skulle således R. o.
Ad. ej vilja fullkomligen bifalla Utsk:s betänk., så skulle jag för min del vilja föreslå, att R. o. Ad. måtte antaga betänk, med den förändring, att en ny värdering å husen skall anställas under sådana controller, som R. o. Ad. kan finna nödiga, och att på denna värdering må komma att bero, om och hvilken mellangift skall erläggas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll , att det ifrågasatta bytet af hus finge äga rum, dock utan någon mellangift.
Jag befarar, att den af Hr Gr. o. Landtm, nu framställda propos. kan gifva anledning till ett missförstånd, ty den propos., Frih.
Palmstjerna begärt, innefattar endast, att den föreslagna contanta mellangiften af 4°°o r:dr må försvinna, och icke, att ingen mellangift borde äga rum, i följd hvaraf staden ej heller skulle erhålla ersättning för premie- och bevilln:s-lånet.
Jag anhåller derföre, att, i fall propos. skall framställas i anledn. af Frih.
Palmstjernas förslag, den må göras i full öfverensstämmelse dermed.
Den contanta mellangiften utgör blott 4000 r:dr, och det var denna summa, jag velat skulle qvittas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, att den Riksg.-cont. tillhöriga, för Gen.- Assistance-cont. begagnade, på Riddarholmen belägna egendomen må utbytas emot f. d. s. k. Hessensteinska, äfven på Riddarholmen liggande egendomen, dock utan annan mellangift, än att Riksg.-cont. ansvarar för det premie- och bevillningslån, för hvilket Hessensteinska egendomen uti Stockholms stads brandförsäkrings-cont. häftar; under godkännande i öfrigt, att Fullmägtige i Riksg.-cont. må erhålla föreskrift att på en gång låta betala de återstående 28 årens brandförsäkringsafgift för sistnämnde egendom.
Ånyo föredrogos och biföllos nedannämnda d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n från StatsUtsk., nemi.:
N:o Den 10 Maj e. na. 4aS Wto 71. i anledn. afHr Törneblads, Carl, i egenskap af R.
Si:s Just.-ombudsman, väckta motion om löneersättuing; JNT:o 72. ang.‘de tryckningskostnaden för RiksStts protocoll vid innevar. urtima riksdag, prenumerationen å samma protocoli samt redovisningen för de tryckta exemplaren; Wto 73. öfver Ilr Båäths motion om dels lånunderstöd och dels särskildt anslag utaf allmänna medel till en hamnbyggnad vid staden Wadstena; Wto 74. i anledn. af K.
Mts nåd. propos. till StatsUtsk., angtde lån af allm. medel till understöd vid fullbordandet af en brobyggnad vid Carlskrona; Wto 75. i anledn. af Hr Forsbergs memorial, angtde lånunderstöd lill staden Uddevalla; Wto 76. öfver Riksd.-fullm.
Anders Svenssons motion, angtde länanslag till en brobyggnad öfver Wissa- ån vid Halmstad ; Wto 77. i anledn. af Hr G. Zanders motion om förändring i vilkoren, emot hvilka ett byggnads-lånebiträde vid sisth riksdag blifvit beviljadt staden Worrköping.
Föredrogs ånyo StatsUtskts d. 5 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
Wto 78 i afseende på några med statsregleringen gemenskap ägande allm. frågor.
Hr Riben, Carl Wilh., och Frih. von Schulz enil eini, Dav., begärde, att detta utlåt, ytterligare mätte få hvilka på bordet.
Jag får hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla om den propos., att då SlatsUtsk. i detta betänk, säger sig hafva afgifvit förslag till reglering af riksstaten, detta betänk, må få hvila, tills berörde förslag inkommit och R. o.
Ad. hunnit taga kännedom om dess innehåll.
Jag instämmer helt och hållet i hvad Gr.
Det har vist icke varit StatsUtskts afsigt, att detta betänk, skulle inkomma före Utskts öfriga utlåttn rörande statsregleringen; men som det nu föredragna utlåt, blifvit hastigare tryckt än de öfriga, har Exped.-Utsk. förmodligen ansett sig böra inskicka det.
Jag anhåller, att detsamma nu må få hvila och icke företagas till afgörande förrän näst framför StalsUtskts utlåttn, angtde de 10 liufvudtillarna.
Jag skulle önska, att af ordföranden i StatsUtsk. erhålla upplysning, huruvida statsregleringen i afseende på utgifterna redan är inom Utsk, uppgjord och färdig att till R.
St. öfverlemnas; ty i annat fall kunde det inträffa, att väntan blefve nog lång, och om detta betänk, bör återremitteras, vore, derest sådant skedde nu på förhand, tiden icke obegagnad.
Jag befarar således, 6 H. ~ 54 4*6 Den 10 M*j c. m. att tiel måhända förloras och icke vinnes genonx det nu föreslagna uppskofvet.
Hartmansdorff* förfrågan får jag äran tillkännagifva, att alla hufvudtitlarna äfvensom indragningsstaten blifvit i StaltsUtsk:s plenum nfgjorda , samt att utlåtm derom äro till Exped.-IJtsk. aflemnade.
Trenne liufvudtitlar äro redan tryckta och med det öfriga fortsattes, så alt Exped.-Utsk:s cancelli gifvit tillkänna, att alltsammans inom 5 å 6 dagar blifver färdigt.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 78 skulle hvila pä bordet, tills StatsUtskts betänk:n rör:de hufvudtitlarna tili It. o. Ad. inkomma.
Då nu ånyo föredrogs Bevilln.-Utskrs d. 5 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 5, ang:de grunderna för den blifvande allm. bevilIn., blef detsamma ånyo lagdt på bordet af Gr.
Cronhjelm, Otto Au g., och Hr R o tlilieb, Axel Fredrik.
Företogs till pröfning Hevilla.- och Oecon.-Utsk:ns d. 5 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
IV:o a, i anledn. af väckta motioner om jagtbevillning till premier för rofdjur* dödande.
I den reservation, som jag bifogat Utskms beslut, har jag utvecklat de skäl, hvarföre jag tror, alt R.
St. borde bifalla en jagtbevillning, eller medgifva en rättighet inom de särskilda länen att en sådan bevillning sig åtaga.
Bevilln.-Utsk. har endast fästat sig dervid, att hemmansdelarna redan fått sig ålagda vissa afgifter till premier för rofdjurs utödande.
Det är tvenne saker, som härvid böra afses, den ena, att rofdjuren må utödas, och den andra, att på ett förståndigt sätt må hushållas med det nyttiga villebråd, som våra skogar innehålla.
Jag tror, att åtminstone i de norra länen, der jagten hunnit sedan längre tid blifva en industrigren och der folkets interesse är det kraftiga medel, som återhåller hvar och en att skjuta på förbjuden tid samt att borttaga äggen af orrar och tjädrar, kan en riktig hushållning med villebrådet ej behöfva uppmuntras, emedan allmänna nyttan deraf i dessa provinser är insedd; men förhållandet är annorlunda i andra orter.
Man misshushållar med det vilda, skjuter på förbjuden tid, och deraf uppstår brist på ett nyttigt födoämne, som äfven kan användas till export.
Icke blott såsom nöje, ulan äfven lill befordrande af landets fördel, hafva s. k. jagtförbund blifvit inrättade af dem, som älska jagten.
Dessa äro visserligen vackra inrättningar och nyttiga, så länge det nit, som föranledt dem, fortfar; men detta nit torde småningom afsvalna.
Bevilja deremot
Den 10 Maj c. m. 427 R.
St., att inom hvarje Jan får åtagas en viss bevillning af dem, som idka jagt (och jag är öfvertygad, alt ingen jägare derföre skall afstå från jagten), då uppstår af gemensamt interesse ett jagtförbund, som kraftigare skall befordra ändamålet.
Att kronobeljeningen icke kan förslå att hålla tillräcklig eftersyn öfver förfarandet med villebrådet, känner hvar och en, som bott på landet; funnes deremot flera interesserade jägare, så blefve eftersynen lätt.
Till förekommande af misstydning af den framställning, jag gjort i min reservation, får jag nämna, att jag, vid idkandet af jagt fäster det vilkor, att jagten må ske på laga tid och i laga ordning, så att den, som betalar bevillning, icke derföre skall få jaga på annan mark än den, som är honom tillåten.
Jag har föreslagit, ”att intill nästa riksdag en årlig ”bevillning å idkandet af jagt må åläggas och uppbäras inom ”hvarje län till det belopp, som kan öfverenskomma?, på "sätt som för åtagande och uppbärande af curhusafgiften. ”stadgadt är; dock icke högre än 24 sk. för dem af allmoden och t r:dr af alla andra, samt att inkomsten uteslutande användes till premier för rofdjurs utödande inom lä”net, och alt redovisningen för dessa medels användande år”ligen uti en allmän kungörelse af K. M:s Bef:h:de medde”las.
I de norra länen anser jag endast en afgift af å 2 sk. behöfva utgöras till förökande af premie-cassan för rofdjurs fällande, hvilket blefve nyttigt för dem, som hafva kreatur och således äro blottställda för skada af rofdjuren.
Denna bevillning skulle endast åläggas jägare och ej heller tillfalla andra än de jägare, som sysselsätta sig med rofdjurens utödande, och hvarje jägare skulle utan minsta missnöje åtaga sig en afgift till ett för dem och landet så nyttigt ändamåls befrämjande.
Det är ett verkligt behof för vårt land, alt jagten uppmuntras, och den utgör i Tyskland och andra länder en nyttig sysselsättning och härdning för kroppen.
Stadnar man endast vid mat- och spelborden, så är det mer än beklagligt, och jag tror derföre, att man genom stadganden i afseende på jagten bör söka bereda ett allmänt folknöje.
Jag har väl hört den invändning göras, att man ej vore skyldig att betala för den jagt, man idkar på sin egen jord; men då bevillningen skulle utgå till ett allmänt ändamål, tror jag ingen vara så egoistisk, att han ville undandraga sig den; också skulle han ej länge hafva vildt på sina ägor, om villebrådet blefve utödt på grannarnas mark.
Redan vid förra riksdagen reserverade jag mig mot ett betänk, af Bevilln.- och Oecon.-Utsk:n, deri jagtbevilln. afstyrktes.
Jag erkänner likväl, alt frågan i afseende på verkställigheten nu vunnit mycket genom de modificationer, Hr v. Hohenhausen
De o 10 Maj e. r». föreslagit, och skulle tro, att de åtgärder, han tillstyrkt, skulle i betydlig mån bidraga till rofdjurens utödande.
Efter officiell afgifna approximativa beräkningar uppgår den skada, som årligen af rofdjur åstadkommes, till 200,000 r:dr b:co, och deras utödande torde således i statsoeconomiskt hänseende vara af större nytta, än man vanligen föreställer sig.