Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grundlagen vore tillåtet att. begära en dylik propus., skulle jag framställa den önskan, att R. o. Ad., sedan förslaget nu mera förfallit, ville uttrycka den åsigt, att 11. o. Ad. gillar de hufvudgrunder, hvarpå förslaget hvilar.
Den egentliga grundvalen derför är den bibehållna Ståndsprincipen.
Med bibehållandet af denna princip låter icke 11. o. Ad:s sjelfskrifna representationsrätt sig förena.
Sedan 1840 års
Riksdag hafva vi haft åtskilliga förslag framlagde på Ständernas bord.
1 alla dessa har R. o. Ad:s sjelfskrifvenhet till större eller mindre del blifvit lill spillo gifven.
Ett godkännande af liufvudgrunderne i detta förslag, hvaruti 11. o. Ad.-s sjelfskrifna rätt att välja representanter till Riksförsamlingen är Ståndet bevarad,' vore ali tillkännagifva, huru långt R. o. Ad. vill gå i eftergift af en laglig rättighet.
Genom ett sådant beslut hade R. o. Ad. sagt: ”vi vilja icke längre begagna oss af den personella sjelfskriSenheten, men vi vilja icke heller nphöra att utgöra ett Riksstånd.”
Redan vid 1840 års Riksdag uttalade R. o. Ad. med en betydlig röslöfvervigt denna åsigt.
Jag bidrog till delta beslut, hor sedermera ej förändrat tanke och hoppas äfven, att R. o.
Ad. genom förslagets bifallande skall visa sig stå fast vid det en gång gifua ordet.
Ad. ansåg öfverläggningon fulländad, ropades ja, men anmälde sig och yttrade Den 15 Februari e. m. 117 Hr Cederschiöld, Rob.
Del förundrar mig icke, alt. R. o. Ad. med otålighet motser slutet af denna långvariga discussiön och det är icke heller min mening alt genom ett vidlyftigt anförande i frågan fördröja dess afgörande.
Jag skall blott under en helt kort stund uptaga liden.
Jag har nemi. ansett det vara min pligt alt, då jag, ehuru jag finner förslaget ega stora förtjenster, likväl finner mig nödsakad att rösta emot detsamma, redogöra för skälet lill ett sådant förfarande.
Om jag vore anhängare till den republikanska styrelseformen, skulle jag icke draga i betänkande att med min röst bidraga dertill, att R. o. Ad:s på födslen grundade representationsrätt helt och hållet uphörde, men som jag anser den conslitutionell monarkiska styrelseformen vara den enda passande för vårt fädernesland, finnér jag mig äfven förhindrad att medgifva uphörandet af Adelns sjelfskrifna representationsrätt förr än man för mig ådagalagdt, att en så beskaffad styrelseform utan en sådan representationsrätt ändock kan ega bestånd.
Då likväl R. o. Adis nuvarande representationssätt jemväl efter min öfvertygelse, är i högsta grad bristfälligt, såsom jag vid ett föregående tillfälle sökt ådagalägga, bör man hälla ConshUlsk. räkning för, att det sökt tillvägabringa en förbättring deri.
Äfvenledes är jag samma Utsk. tack skyldig för den väsendtliga förbättring som ligger uti afskaffandet af den s. k. fyr-delningen, källan till allt det split och ali den oenighet, som herrskat emellan våra Riksstånd.
Men, sådant oak tadt, kan jag dock icke med min röst understödja förslaget.
Det är, såsom flere talare redan visat, behäftadt med många fel, men det liufvudsakligaste af dem är, att Ståndens valordningar saknas.
Man har visserligen sagt, alt R. o. Ad. genom denna uraktlåtenhet icke komme i sämre ställning, än den, hvari vi f. n. oss befinna, enär Riddarh.Ordn. kan när som helst af R. o. Ad. för ändras, under förutsättning af K. M:s sanction.
Men härvid harman förbisett den väsendtliga omständigheten att vi nu åtminstone äga en Ståndsordn. samt att vi kunna motsätta oss alla förändringar af densamma, då deremot, om vi antoge förslaget, ingen Riddarh.- Ordn. funnes till och vi således vore fullkomligt ovissa om beskaffenheten af den ordning, enl. hvilken R. o. Ad. skulle representeras.
Jag delar således deras mening, hvilka ansett det vara nödvändigt att Ståndsordningarne funnos intagna i Grundlagen, hvarjemte jag ber alt få fästa upmärksamheten på ett, i min tanke, ganska svårt förbiseende, som ägt rum vid förslagets upgörande.
Om man genomläser den föreslagna Riksd.Ordms 12:te §, så finner man, att Riksdagsmän för de å Riddarhuset introducerade ätter skola utses genom val samt att dessas antal är bestämdt till 60, men del säges ingenstädes, att dessa 60 Riksdagsmän skola vara Adelsmän, hvilket man ej kan annat än finna vara särdeles märkligt.
För alla de andra Stånden finnes det uttryckligen stadgadt, att de skola inom sig utse Riksdagsmän, men i afseende på R. o. Ad. finnes ej detta uttryckt.
När det säges, att Riksdagsmännen för de å Riddarhuset introducerade äller skola väljas distriklvis, så låter det ju tänka sig, att de valberättigade inom distriktet, när något positivt lagbud sådant icke hindrade, utsåge en ofrälse per - 118 Den 15 Februari e. m. sou till representant för distriktets Adel.
Jag hemställer 1111 lill en hvar att bedöma, huruvida man kan anlaga elt sådant förslag till Grundlag, deri det icke finnes bestämdt — så vida meningen ej varit att lemna det obestämdt — att R. 0.
Ad:s representanter skola sjelfva vara af adlig börd.
Häraf ser man nödvändigheten derutaf, att åtminstone hufvudgrunderne för val-ordningarne finnas i Grundlagen tydligt uttryckta och bristen härutinnan utgör elt bestämdt hinder för mig att med min röst biträda förslaget.
Men jag får tillika uttrycka min önskan, att ett förslag bygdt pä ungefärligen samma grunder som det förevar:de, och hvaruti detta förslags brister blifvit afhulpne, måtte vid denna Riksdag blifva hvilande för alt vid en kommande Riksdag af Konung och Ständer antagas.
Jag skulle önska, att man i det blifvande förslaget inrymde representationsrätt bland de nuvarande
Stånden ej allenast åt cn del, såsom nu skett, utan åt alla orepresenterade samhällsklasser, samt att man således toge steget fullt ut, ty jag anser, att samhället bör vara rättvist mot alla dess medlemmar samt att den rättvisa, som gifves den ena, men ej den andra medborgaren, är i sjelfva verket orättvisa, ty den enas rätt vinnes med den andras oförrätt och på hans bekostnad, i hvilket afseende jag således måste vara af alldeles motsatt lanke med en föregående talare.
Jag slutar med att i korthet sammanfatta mina fordringar af ett nytt, på samma grunder som det nu förfallna förslaget byggdt representationsförslag.
Dessa fordringar äro: att representationsrätt inrymmes ät alla 1111 orepresenterade samhällsklasser; att valordningarne, åtminstone till dess lmfvudgrunder blifva uti sjelfva grundlagen bestämda, samt att alla representanlerne, vare sig af hvilket Stånd som helst, åtnjuta underhåll frän statsmedlen.
Den sislberörde åsigten har jag redan tillförene tillkännagifvit mig hysa och jag anser fortfarande det vara rätt, att då Riksdagsmännen ehvad de tillböra denna eller den andra klassen, äro ombud för Svenska folket, de äfven af Svenska folket, d. v. s. af Statsverket åtnjuta underhåll.
Jag afstyrker antagandet af det hvilande grundlagsförslaget.
Det är med anledn. af ett yttrande, som på f. m. afgafs af en inom detta Stånd serdeles aktad ledamot jag nu egentligen begärt ordet, ehuru jag visserligen tänkt att i ett längre anförande utveckla mia åsigt ang:de det hvilande förslaget, hvarifrån jag nu ansett mig, i anseende till den sena timman, böra afstå.
Denne ledamot eller llr Rergenstråhle, förklarade nemi.: att han röstade för förslaget, derföre att det bibehöll Stånds-förfatlningen och såledas värnade fosterlandet mot de allmänna valen.
Härvid ber jag nu att få göra en anmärkn., som, enl. min tanke, utgör ett tillräckligt skäl till förslagets förkastande.
Enl. förslaget skulle R. 0. Ad. utgöras af 60 samt PresteSt. jemväl af 60 ledamöter.
Dessa 120 personer skulle verkligen utses Ståndsvis.
Deremot skulle de 15 ofrälse jordegande embetsinännen biand R. 0. Ad. och de 15 skol-lärarne i PresteSt. utses
Den 15 Februari, e. m. 119 klassvis samt de 150 ledaroöterne af Borgare- och BondeSt:n genom allmänna val.
Detta måtte val icke kunna sägas vara alt bibehålla Ståndsprincipen.
Sedan jag fästat R. o.
Ad:s upmärksamhet på nu vidrörde omständighet vill jag icke längre fördröja frågans afgörande ulan slutar med att instämma i de anföranden, Gr.
Björnstjerna och Hr Cederschiöld emot förslaget afgifvit.
Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att under densamma blifvit yrkadt, såväl att R. o. Ad. måtte antaga, som alt Ståndet måtte förkasta det' sedan sista Riksdag hvilande och uti Const.Utsk:s förevar:de Mern. till R.
St:s afgörande öfverlemnade förslag till ändringar i grundlagarne samt derjemte hemstälde om R. o. Ad. behagade antaga detta förslag.
Denna propos. besvarades med ja och nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande.
Många ledamöter hördes begära votering.
Uplästes till justering och godkändes följande förslag lill volertspropos. :
Den, som antager det uti Consl:Utsk:s Mern M 2 till R.
St:s afgörande öfverlemnade, sedan sista Riksdag hvilande förslag lill ändringar i grundlagarne, röstar Ja; den det ej vill röstar
Nej; vinner nej, varder berörde förslag af R. o. Ad. förkastadt.
Ja 107.
Nej 168.
Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denna dag ankomna Nådiga Propos. lill R.
St., om beviljande af ett serskildt kreditiv.
Inom en ganska kort tidrymd hafva 3:ne förslag till förändring i vår nationalrepresentation blifvit afgifna och det sista af dem har nu genom 3:ne RiksStånds sammanstämmande beslut blifvit förkastadt.
Härutaf torde hvar och en, och deribland äfven Const.Utsk:s ledamöter, inse, att hvarje försök i denna väg skall, åtminstone för det närvar:de, fruktlöst aflöpa.
Jag får derföre hos nämnde Utskott anhålla, att det täcktes ej vidare förspilla sin tid på utarbetandet af något nytt förslag i denna syftning, utan att Ulsk. behagade vända sin upmärksamhet åt ett annat hail, nemi. tryckfrihetslagens öfverseende och förbättrande.
Jag önskar . . . 120 Den 15 Februari e. m.
Delta yttrande blef härvid afbrutet af Hr Gr. o. Landtm, med erinran till Hr Printzensköld, att frågor om ändring i grnndlagarne icke få väckas uti R.
Stms plena, utan skola directe anmälas hos Const.Utsk.
Jag har alldeles icke ämnat framställa något förslag lill förändring af TryckfrihétsFörordn.
Mitt yttrande afsåg blott en anhållan till Const.Utsk.,. alt det ville vända sin upmärksamliet åt delta håll, så att vi kunde emotse utfärdandet af en tryckfrihetslag, hvilken, bättre än den nuvar:de upfyllde sitt ändamål.
Hr Mannerskantz, Carl Axel: Då Hr Printzensköld redan blifvit af Hr Gr. o.
Landtm, tillrättavisad vid sitt försök alt gifva Const.Utsk. instruktion för dess blifvande verksamhet, har jag intet alt säga, utan afstår från ordet.
Jag anser mig icke hafva erhållit någon tillrättavisning af Hr Gr. ö. Landtm., som icke eller dertill haft anledning, enär jag icke väckte något förslag till förändring af tryckfrihetslagen, utan endast anhöll, att Const.Utsk. måtte väcka ett sådant förslag, hvilken anhållan jag, fortfarande anser mig, pä grund af hvarje riksdagsmans fria yttranderätt, hafva varit berättigad att till protokollet framställa.
För min del anser jag, alt Hr Printzensköld genom sin framställning trädt Grundlagens bud för nära samt således förtjenat att blifva af Hr Gr. o. Landtm, något tillrättavisad.
Men då Hr Gr. o. Landtm, icke funnit för godt att en sådan tillrättavisning meddela, tager jag mig friheten fråga Hr Printzensköld, huruvida det är en motion, som han framställt, eller livad hans yttrande eljest hade alt betyda.
Om yttrandet icke remitteras till Const.Utsk. lärer Utsk. ej derom taga någon kännedom; skall det åter till Utsk. remitteras, måste det väl ske under form af motion.
Motionens innehåll sönderfaller då i 2:ne olika delar, nemi. en anhållan, alt Const.Utsk. mätte afstå från förslag till förändring uti några af vära Grundlagar samt en upmaning till Utsk. att förändra en annan af dessa Grundlagar.
Jag måste bekänna, att jag, under den riksdagsmannabana jag genomgått, aldrig sett exempel af någon sä beskaffad motion, och Grundlagen innehåller äfven ett bestämdt förbud för väckandet af dylika frågor i Ståndens plena.
Sedan denna, i min lanke högst olämpliga discussion här på Riddarhuset upstålt, ber jag blott att få uttrycka den önskan, att Const.Utsk. icke måtte fästa något afseende å hvad Hr Printzensköld anfört, utan tvertom icke låta af det hittills fruktlösa arbetet sig afskräckas från att söka åvägabringa en af behofvet högeligen påkallad samt af den största delen utaf nationen ifrigt efterslräfvad reform i vårt representationssätt.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Hr Printzenskölds anförande ingalunda kunde anses såsom en motion, enär frågor om grundlagsförändring icke få i Stånden väckas, R. o. Ad. torde finna Den 15 Februari e. m. 121 det icke vara lämpligt, alt R. o. Ad. fortsatte en discussion, sorn i alla fall ej kunde komma till Const.Utsk:s kännedom annorlunda, än möjligen genom de ledamöter af detta Utsk., som nu voro närvarande.
Hr Prinlzenskölds framställning vara olaglig och anhåller derföre, att den endast matte läggas till handlingarne.
Jag hemställer huruvida någon heder kan vara att skörda genom Hr Prinlzenskölds framställning.
För min del anser jag R. o.
Ad:s värdighet och anseende bäst iakttagen derigenom att hela framställningen tillika med den i anledn. deraf förde discussion får ur prot. utgå, hvilket jag derföre nu vördsamt lill Ståndet hemställer.
Häruti hördes flera ledamöter instämma.
Jag får hembära Hr Gr. o.
Landtm, min tacksamhet för Hr Gr:n o.
Landtm, rätt upfattat mitt yttrande, till hvars afgifvande jag anser mig vara berättigad, då jag endast afsell att det skulle för min räkning i prot. inflyta.
Hvad sjelfva saken beträffar, är jag förekommen af Hr Gr. o. Landtm, samt Frih.
Palmstjerna, vidkommande åter Gr.
Lagerbjelkes begäran om discussionens utgående ur prot., så och då ingen af R. o. Ad:s ledamöter instämt i Hr Prinlzenskölds yttrande, anser jag discussionen kunna qvarstå blott och barl såsom en följd deraf.
Hedern af densammas föranledande kommer i alla fall att ensam tillhöra Hr Printzensköld.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då icke alla de ledamöter som yttrat sig rör:de Hr Prinlzenskölds anförande, instämt i Gr.
Lagerbjelkes anhållan, att discussionen måtte utgå utur prot., R. o.
Ad. torde finna att denna begäran icke föranledde till någon åtgärd.
Besv. o. Ekon.Utsk. inkomne Belänk:n. JV? 37, i ani. af väckte motioner örn utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände; I 38, i ani. af väckt motion om kontroll till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar; JYs 39, i ani. af väckte motioner och bestämmelser i afseende å tillsättning af klockare-lägenheterna i Skåne, Halland och Blekinge samt Bohus län; Jls 40, i ani. af väckt motion om meddelande af föreskrift, att Kassa-inventeringar årligen skola hos Hospitals-Sysslomän verkställas; M 41, i ani. af väckt motion att Garnizons-tjenstgöringen å Långholmen måtte af Garnizons-Regdene i Stockholm bestridas; 122 Den 15 Februari e. m. M 42, i ani. af väckt motion^ om indragning af CornmerceColhm; M 43, i ani. af väckt motion om indragning af Krigs-Akademien vid Carlberg; JH 44, i ani. af väckt motion om ålgärders vidlagande för beredande af lättnad i båtsmans-roteringsbesväret, samt J\% 45, i ani. af väckt förslag, att Universiteterne i Upsala och Lund måtte indragas, och Universitetet i stället i Stockholm inrättas.
Justerades ett prot.utdr. rör:de den af R. o. Ad:s nyss beslutade remiss till StalsUtsk. af K. M:s Nåd.
Propos. om beviljandet af ett serskildt kreditiv; hvarefter H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 12 pä natlen.
Tliorsdagen elen 16 Februari 1854.
Justerades ett prot.utdr. för gårdagens plenum och pleniprot. för d. 1 dennes f. ni. Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolf:
Under gårdagens discussion om hvilande representationsförslaget begärde jag icke ordet, emedan så många talare hade anmält sig och jag ansåg icke behöfligt att förlänga en redan nog lång discussion, men sedan R. o. Ad. förkastat det hvilande representationsförslaget, anser jag mig böra anhålla att få lill prot. anmäla min reservation emot R. o. Ad:s beslut, hvilket jag hade hoppats skulle blifvit helt annorlunda.
Föredrogs ånyo Riddarh.Utsk. d. 11 och 13 dennes på bordet lagda Mern.
JYi 4, med förslag till de hufvudsakligaste grunderne för en blifvande valordning för R. o. Ad. i händelse del hvilande representationsförslaget antages.
Dr Gr. o.
Landtm., hemstälde öm icke, sedan det förslag till grundlagsförändring, med afseende hvarpå Ridd.Utsk:s Mern. var Den 16 Februari. 123 afgifvit, blifvit afslaget, R. o. Ad. funne att detta Mern. icke föranledde till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Ropades Ja. Gr. af Ugglas, Carl Fredr.
Jag inser visserligen att nied Riddarh.Utsk:s Betänk.
JYs 4 ingen annan åtgärd kunnat vidtagas än den att läggas till handlingarne, enär delta Betänk, grundar sig på det föreläggande af R. o. Ad. att ”inkomma med förslag till de grunder hvarpå en blifvande valordning skulle, t händelse det nu hvilande representationsförslaget antages vara bygd.” — Delta förslag har nu fallit.
Granskar man likväl de moliver som för förslagets förkastande uti 3:ne
Stånd blifvit anförda, (för de motiver hvilka föranledt dess fall uti det fjerde Ståndet, hvilket icke ansett frågan värd en discussion, kan man naturligtvis ej göra sig reda) synes, att med undantag af högst få talare, de öfriga icke yttrat sig anse en representationsförändring ej afbehofvet påkallad, men dels till följd af fel uti förslagets detaljer, dels och temligen allmänt, på grund af bristande föreskrifter om de hufvudgrunder på hvilka vallagarne skulle byggas, emot förslaget ansett sig böra lägga sina röster.
Det torde till följd af dessa förhållanden sålunda icke vara omöjligt utan tvertom, — och såsom jag hoppas, — troligt, det Const.Utsk. ihågkommande det gamla, och till sin sanning aldrig bestridda länkespråket ”gutta cavat lapidem, non vi, sed saepe cadendo”, ansåge sig pligt likmätigt, alt med ett nytt förslag inkomma, på liknande hufvudgrunder med det nu sednasle förkastade upgjordt, men med uti detsamma införda förändringar uti möjlig öfverensstämmelse med de uti de 3:ne Stånden uttalade åsigterna.
För sådan händelse vore det önskligt, antingen den åsigt gör sig gällande, det vallagens hnfvudsakligaste grunder uti grundlag bör försäkras, eller den, att vallagen endast såsom Ståndsordning skall anses, att vallagarne på förhand vore upgjorda och bestämde, så att icke, såsom nu sednast hos R. o. Ad. varit förhållandet, lid och besinning må saknas, så väl för upställande som för pröfning af till och med blott vallagens grunder.
Skulle äfven den här ofvan af mig uttryckte förmodan ronde Const.IJtsk:s vidtagande åtgärder slå feif, anser jag dock, att R. o. Ad. bör och mäste med allvar företaga en reorganisation utaf sitt eget Stånd, en reorganisation hvars i ögonen fallande nödvändighet beror derutaf, alt den slatsvårdande skyldighet hvilken bredvid sjelfskrifvenhelens rätt står, icke utaf flertalet 'utaf R. o. Ad:s ledamöter kan utöfvas.
Under ett sådant förhållande är det angeläget det R. o. Ad. genom val utser de ledamöter, hvilka genom förtroendets pligter bindas att upfylla det ansvarsfulla kall Rikets första Stånd åligger.
Af dessa skäl får jag vördsamt föreslå, det Riddarli.Utsk. må åläggas, att inkomma med förslag till en vallag, enl. hvilken R. o. Ad:n för framtiden skall constituera sig.
De hufvudgrunder på hvilka jag tänkt mig denna vallag bygd, äro följande: l:o) Valberättigad vare hvarje adlig ätts hufvudman, eller, 124 Den 16 Februari. derest lian icke innehafver de qvalificationer, hvilka nästföljande § bestämmer, närmaste ättemän, hvilken dessa qvalificationer innehafver.
2:o) Såsom vilkor för valrätt bestämmes:
Upnådd myndig ålder; ett minimum af vetande, varande eller ägande i någorlunda öfverensstämmelse med de föreskrifter Riddarh.Utsk:s vid förra Riksdagen afgifna Betänk, uti delta hänseende innehåller; dock höra dessa minimi-bestämmanden sättas så lågt som med ändamålets (intellectuel eller materiel sjelfständighet) vinnande är förenligt.
Ingen hvilken enl.
Riksd.Ordms 18 § eller Riddarh.Or*dn:s 7 § från representationsrätt är utesluten, må valrätt utöfva. 3:o) Valbar vare hvarje Adelsman som fyllt 25 år, och som på grund utaf 2 § valberättigad kunde vara. 4:o) R. o. Ad:s valda representanter vare 100 (circa 1 representant på hvarje 10:de ätt.) 5:o)
Riddarh.Direkt:n åligge: att uti tid före hvarje Riksdag upgöra en förteckning å alla, hvilka valberältigade äro; att nä grund af denna förteckning valdistricter fastställas med beräkning af 50 valmän uti hvarje dislrict.
Kan antalet af ätter ej jemnt med 50 delas, tillägges, så långt den öfverskjutande summan räcker, en valman uti hvarje district; börande uti första rummet denna tillökning tillgodokomma districten uti de delar utaf Riket, hvarest de flesta valberältigade äro bosatta.
6:o) Valrätt bör, så vida laga förfall ej möter,., personligen, utöfvas.
I händelse af laga förfall må val skriftligen afgifväs. 7:o) Valbarhet vare icke inom districtet sluten.
8:o) Blifver någon inom flera district vald, eller vill någon sig det förtroende han genom valet erhållit afsäga, vare han skyl dig, att inom 14 dagar ifrån det att han af kallelsen erhållit del, till Riddarh.Direkkn skriftlig förklaring afgifva, innehållande: uti första fallet upgift å det district från hvilket han kallelsen antager, och uti det sednare en motiverad afsägelse.
På grund af dessa tipgifter ulfärde Riddarh.Direkt, kallelse lill anställande utaf nya val.
Efter 14 dagars förlopp vare ingen afsägelse giltig, så vida ej laga, och af Riddarh.Direkt:n godkända, skäl för densamma kunna anföras. 9:o) Aflöning åt Ståndets valda representanter fastställes utaf R. o. Ad:n, och bör denna sättas så låg, att den mindre såsom aflöning kan anses, än såsom en städjepenning, påminnande om det ansvarsfulla kall representanten går att utöfva.
Ett ytterligare skäl för den framställning jag nu tagit mig friheten göra, beder jag att till de redan framställda få lägga.
— Röster höjas nemi., och dessa icke så få, hvilka med stöd af R. o. Ad:s förnyade afslag på hvilande förslag till representationens förändring, påstå, det ingen sådan förändring utaf R. o. Ad. önskas.
Vära discussioner ronde denna vigtiga fråga gendrifva väl ett sådant påstående, men få hafva af dessa discussioner kännedom.
Den förändring uti R. o. Ad:s organisation som jag nu föreslagit, en förändring hvilken constituerar R. o. Ad. färdig att uti en ombildad
Representation inträda, (ty det möjligen mindre antal ledamöter som en sådan ombildning bestämde är af ringa betydenhet) skulle tysta smä - Den 16 Februari.
125 delsen der denna vågade framträda, oell åt R. o. Ad. häfda den ära R. o. Ad. genom så många sina handlingar förvärfva!, den nemi., alt uti första rummet afse fäderneslandets fördel.
Achates, anförde skriftligen:
Dä jag i gårdagens plenum icke ansåg mig höra förlänga discussionen rörtde det hvilande representationsförslaget, ulan ålnöjde mig med att i den slutna voteringen nedlägga mitt ja för antagande af samma förslag, har jag (rott mig skyldig alt, dä jag härvid stannade i minoriteten, reservera mig mot det fattade beslutet.
Sannt är alt, sedan såväl BondeSt., genom eli fullkomligt omoliveradt, diktatoriskt nej, som PresteSt., medelst ullcmnande af alla konservatismens skenskäl emot uphörande af sjelfskrifvenhet^), eller, egentligen taladt, emot hvarje förändring, som kunde leda till Sländsrepreientalionens modifierande och det andliga Ståndets införlifvande i viss mån med de verldslig» elemenlerna, likaledes med en stark majoritet afslagit den väckta frågan, det beslut R. o. Ad. komme alt falla, i allt fall, icke beredde något resultat.
Det var således i en och annans tanka temligen likgiltigt, huru omröstningen utföll.
Jag bekänner mig likväl tillhöra dem, som icke dela denna åsigt.
Jag föreställer mig nemi. att det här gällde mindre sjelfva förslagets detaljer, än att genom ett bifall eller afslag gifva en hyllning åt den tankan, att B. o. Ad. ville medgifva upoffringen af den sjelfskrifna personliga representationsrätten och ingå uppå ett förmedlingsförslag, hvilket tillika inrymde valrätt åt mänga nu orepresenterade medborgare, samt högst betydligt förenklade arbetssättet.