Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så länge Riksarkivarien Nordström var ledamot af Preste-St., verkade hans röst mägtigt mot denna förändring, och äfven jag har, inseende den stora förlust, som genom densamma skulle förorsakas Riksarkivet, sökt att med min svaga stämma motverka den.
Jag måste erkänna, att jag dagen efter vår nya R. 0:s antagande, då ifrågavarande förändring i T.-O. beslutades af R, o. Ad., icke höjde min röst deremot, men såsom en orsak härtill torde jag få anföra, att sorgen och smärtan öfver den stora riksvigtiga frågans utgång beröfvade mig all håg att, efter det jag reserverat mig mot R. o. Ad:s deruti fattade beslut, yttra mig i denna fråga, som en 35 - 546 Den 26 April f. m. däst berörde några böcker och var af en jemförelsevis så obetydlig vigt.
Grundlagsförändringen har nu emellertid blifvit af K. M. sanktionerad, hvarigenom Riksarkivet lidit en stor förlust.
Då jag yttrat mig mot denna förändring, har jag alltid påpekat den omständigheten, att denna förändring, sorn icke skulle lända Boktryckarne till någon fördel, skulle medföra ökade kostnader för Staten, ty man kan väl icke gå så abderitiskt till väga, att man beröfvar Riksarkivet all möjlighet att öka sin boksamling.
Så snart förändringen blifvit af R.
St:r antagen, ingick också Riksarkivarie!! till K.
M. med anhållan, att ett anslag af 600 rdr för inköp af behöfliga böcker och tidskrifter måtte beviljas; och samtidigt härmed väckte Hofpredikanten Wahrenberg en motion om anslag för samma ändamål.
Stats-Utsk:t har icke behagat fästa något afseende å denna motion, utan har helt kort förklarat, »att enligt Utsk:t meddelade uppgifter skulle, äfven med beräknande af bindningskostnaden, en summa af 200 rdr befinnas för Riksarkivets behof fullt tillräcklig och Riksarkivets behof i detta afseende kunna uppfyllas genom 8:de Hulvudtitelns expensmedels-anslag.
Jag leronar dessa uppgifter, hvilka kommit Ut sk :t tillhanda på ett alldeles enskildt och besynnerligt sätt, i sitt värde; om Utsk:t varit tveksamt om rätta förhållandet, hade Utskrt väl bort förskaffa sig upplysningar inom
Riksarkivet och hade väl bort anse de uppgifter, sorn Riksarkivarien iemnat hos K. M., vara af vida större värde.
Riksarkivarien öar ansett 600 rdr vara af behofvet oundgängligen påkallade.
Jag har bort sägas, att uppgiften, det 200 rdr skulle vara tillräckliga för Riksarkivets behof, grundar sig på en uträkning deraf, att kostnaden för inköp af alla i Sverige årligen utkommande historiska verk endast utgör 150 rdr och alt 50 rdr äro tillräckliga för bindningskostnaden.
Jag Irågar, hvilket skelett af litteratur, man kari erhålla för 200 rdr.
Det är påtagligen omöjligt för Riksarkivet, sorn äfven måste vara försedt med utländska, genealogiska, etnografiska och biografiska arbeten, att kunna reda sig med en så obetydlig summa.
Inom Riksarkivet hafva flera års bibliografier blifvit genomgångna och man har genom uträkningar kommit till det resultat, att minst 400 rdr årligen behöfs för inköp at i Sverige utkommande böcker och 200 rdr för deras bindning samt inköp af ett och annat utländskt verk.
Jag får på de af mig nu anförda skäl vördsamt anhålla, att R. o. Ad. ville behjerta Riksarkivets behof, samt, med afslag å Utsk:ts hemställan, bifalla Hofpredikanten Wahrenbergs motion, att 600 rdr måtte anvisas åt Riksarkivet till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter.
Jag vill slutligen såsom ett skäl, hvarföre R.
St:r nu böra bevilja den föreslagna summan och icke afvakta Kgl. Propos. i detta ämne, anföra, att, oaktadt Riksarkivarien, straxt efter det den omnämnda grundlagsförändringan af R.
St:r antagits, ingick till K.
M. med skrifvelse i ämnet; något svar derå ännu, 6 månader derefter, icke allåtits Den 26 April f. m. 547 Gr. Posse, Arvid: logen lärer väl bestrida lämpligheten eller nödvändigheten deraf, att Riksarkivet kommer i åtnjutande af den litteratur, sorn mäste finnas derstädes för att ändamålet med denna institution skall kunna uppfyllas.
Detta har icke heller Stats-Utsk:t bestridt, men Utsk:t har trott, att, om efter förändringen af 1: 11 Trvckfrihets-ordningen Riksarkivet saknade medel för uppköp af erforderliga höcker, Regeringen icke skulle försumma att jemte fullständig utredning af behofvet förelägga Representation förslag om beviljande af erforderligt anslag, och har tillika ansett, att en fråga sådan som denna icke borde afgöras i dess nuvarande outredda skick och endast på grund af enskild motionärs framställning.
Det har också blifvit af Utsk:t antydt, att, för den händelse innan nästa riksdag uppköp af böcker erfordrades, Riksarkivet icke saknade utvägar att genom expensmedel bestrida kostnaderna härför, så att någon väsendtlig olägenhet för
Riksarkivet genom dröjsmål med anslagsfrågans afgörande säkerligen icke kan uppstå.
Oxenstjerna har mycket rätt deruti, att lltsk:t på enskild väg erhållit uppgifter om inköpspriset för de historiska arbeten, som under de sednaste 5 åren utkommit i landet, men deremot måste jag protestera mot Gr:ns påstående, att dessa uppgifter kommit Utsk:t tillhanda på ett besynnerligt sätt
Dessa uppgifter hafva nemligen på det mest vanliga sätt blifvit mig lemnade af en ledamot af detta hus och hafva derefter af mig blifvit aflemnade till Utskits Sekreterare, på det att de skulle vara tillgängliga vid ärendets afgörande.
Då, enligt berörda uppgifter, icke mera än 150 rdr erfordrades för uppköp af sådane böcker, som böra förvaras i Riksarkivet, ansåg Utskd lämpligast, att denna summa utginge af expensmedlen å Hufvudtiteln och afslog derföre Hofpredikanten Wahrenbergs motion.
Jag förmodar, att kommande riksdags Stats-Utsk., som utan tvifvel från K. M. får mottaga Propos. i ämnet, skall villigt tillstyrka Representationen att bevilja det lör Riksarkivet erforderliga anslag.
Utsk:ts motivering för sitt afslag å Hofpred.
Wahrenbergs motion är, enl. min åsigt, särdeles ofullständig; och jag har derföre anskaffat följande intyg, hvilket jag anhåller få uppläsa: »På begäran meddelas, att den från Riksarkivet till K.
M:t inlemnade underd. framställning om ett årligt anslag af 600 rdr för inköp af böcker och skrifter till Riksarkivet, för den händelse, att dess urgamla rätt till tryckexemplar skulle detsamma frångå, grundas till siffran på en beräkning, som är uppgjord efter bibliografiska katalogerna för sednare åren och deri uppgifna pris, med inberäkning af inbindningskostnader.
Stockholm den 21 April, J. J. Nordström.
Likheten med originalet intyga, Stockholm som ofvan.
J. R. Westin. J. E. Ekelundh.»
På grund af detta intyg, och då jag anser Ridd. o. Ad. böra 548 Den 20 April f. ra. ega ett lifligt och varmt intresse för att riksarkivet fortfarande må kunna utveckla sig till gagn för forskningen och den historiska bildningen, instämmer jag med Gr.
Oxenstjerna, och yrkar afslag å Utsk:ts hemställan, samt bifall till Hofpred. Wahrenbergs motion.
Jag är till större delen redan före kommen af Stats-Utsk:ts ordförande.
Oxenstjerna har klandrat det ofullständiga sätt, hvarpå (Jtsk:t motiverat sitt afslag af den ifrågavarande motionen; men Utsk:t kunde ej motivera detta på annat sätt, emedan sjelfva motionen ej innehöll några faktiska upplysningar.
Jag unnar visserligen riksarkivet allt möjligt godt, på det alt det måtte kunna fortsätta de samlingar, det redan eger, men Utsktt ansåg dock, vid det förhållande att K.
M:t ej i ämnet aflåtit någon Propos., frågan icke vara af den vigt, att icke den kunde anstå till nästa riksdag, hvarigenom K.
M:t kornme i tillfälle att närmare utreda beloppet af den ersättning, som borde riksarkivet, i följd af grundlagsförändringen, tillkomma.
Af detta skäl och då f. n. expensmedlen torde betacka alla nödiga bokinköp, anhåller jag om bifall till Utsk:ts hemställan.
Det synes mig alldeles obestridligt, att en institution, af beskaffenhet som riksarkivet, måste hafva bebof af ett årligt anslag till erforderliga bokinköp.
På grund af ett stadgande i Tryckfrih.-Ordn. hade förut riksarkivet tillgång till ett exemplar af hvarje i riket tryckt bok, men detta har nu upphört, och beholvet måste derföre vara så mycket mera kännbart.
Man har visserl. uppgifvit, att en summa af 200 rdr skulle vara tillräcklig för nödiga bokinköp, men jag hemställer till hvar och en enskild person, som sjelf har ett bibliothek och underhåller detsamma, huru långt man kommer med 200 rdr.
Jag för min del vet åtminstone att det icke förslår särdeles mycket.
Öfrigt behöfver riksarkivet ej endast rent historiska arbeten, utan äfven skrifter i andra ämnen, såsom genealogi, statistik, bibliografi m. m., äfvensom kataloger och periodiska skrifter samt ett och annat planchverk.
Vi hafva nyligen beviljat slöjdskolan 1,500 rdr till bokinköp, och då tyckes 600 rdr icke vara för mycket för en sådan institution, som riksarkivet.
Till försvar för Utsk:ts afstyrkande hemställan har man hufvudsakligen anfört, att K.
M:t säkerligen skulle komma att aflåta nådig Propos. i ämnet.
Det har emellertid visat sig att så icke skett.
Att hänvisa på expensmedlen, hvilket Utsk:t gjort, torde ej vara lämpligt, ty riksarkivet blefve då vid hvarje särskildt tillfälle ständigt beroende deraf, huruvida för ögonblicket något anslag kunde beviljas från dessa på 8:de Hufvudtiteln anvisade expensmedel.
För öfrigt instämmer jag i hvad Gr.
Oxenstjerna och Frih. von Schulzenheim redan andragit och anhåller således om afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till Hofpred. Wahrenbergs motion.
Den 26 April f. m. 549 Hr Fåhreeus, Edvard:
St:r, genom den vid innevarande riksdag beslutade förändringen i 1: 11 T. O., beröfvat riksarkivet den rätt det förut egde att erhålla ett exemplar af hvarje i Sverige tryckt bok, tillkommer det äfven R.
St:r att tillse, att nämnde embetsverk måtte i stället erhålla anslag för nödiga bokinköp.
200 rdr äro i detta afseende alldeles otillräckliga.
Flera institutioner i vårt land hafva redan bibliotheks-anslag till vida högre belopp; så har å ordinarie stat Statistiska Centralbyrån 1,000 rdr årligen till underhåll af sitt bibliothek m. m.; Slöjdskolan i Stockholm liar äfven nyligen för samma ändamål erhållit ej mindre än 1,500 rdr.
Att lv.
M:t icke aflåtit någon Propos. i ämnet har sin naturliga grund deri, att K.
M:t först för några dagar sedan sanktionerat R.
St:rs beslut i afseende å ofvannämnde grundlagsparagraf och således omöjligen ännu kunnat inkomma med någon framställning.
Riksarkivarien, som häst känner hehofvet, har ock till K.
M:t ingått med en begäran just om det belopp, hvars beviljande nu ifrågasättes, nemi. 000 rdr.
På grund af dessa skäl samt de af Gr.
Oxenstjerna och flere andre talare anförda, anhåller jag, att Utsk:ts hemställan måtte afslås och 600 rdr årligen beviljas till riksarkivet i och lör bokinköp, på sätt Högv.
Preste-St. redan lärer beslutit.
Hr Gr. och Landtm, tillkännngaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Jag respekterar visseriigen Stats-Utskds benägenhet för sparsamhet i aila de frågor, der denna är förenlig med det behofs inre beskaffenhet, för hvilket anslag blifvit hegardt, meri jag kan dock i detta läll icke annat än instämma med de talare, som yrkat afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till begärde anslag.
Att bevilja riksarkivet ett årligt anslag i och för bokinkop, anser jag vara en bättre form, än den förut stadgade, ty så länge den nu upphäfda § uti T.
O. var gällande, fick riksarkivet en massa tryckta handlingar, hvaraf det lill en stor del icke var i behof, och för hvars förvarande det snart kunde sakna utrymme.
Gilla åter R.
St:r nu den begärda anslagssumman, blir nämnda embetsverk i tillfälle, att förskaffa sig endast hvad det verkligen behöfver, och lättare kan herbergera.
Att denna summa icke är för högt tilltagen, torde jag få illustrera med ett exempel.
Riddarh.-Direktionen har hedrat mig med det, i anseende till valet, stundom något brydsamma uppdraget, att reqvirera tidningar för Ridd. o. Ad:ns klubb; och om Ridd. o. Ad:ns ledamöter, då förnämsta klubbsalen någon gång besökes, behagade taga i betraktande hvad der på hordet föreligger, skall vid en flygtig blick genast befinnas, att 200 rdr, som Utsk:t anvisat kunna genom expensmedel bestridas, icke skulle förslå långt för detta ändamål, och att de således ännu mindre vore tillräckliga för ett riksarkivs behof af böcker och tidskrifter, hvadan de begärdu 550 Dea 26 April f. ari.
600 rdr ganska väl tarlvas.
I)å ärendet redan blifvit af föregående talare utförligare belyst, inskränker jag mig, elter dessa få ord, till att instämma med Gr.
Oxenstjerna uti lians yrkande.
Hr Th arn, Wilhelm: lifter de upplysningar, som redan blifvit lemnade af Gr.
Oxenstjerna, torde det vara alldeles klart, att (Jtsk:t icke inhemtat tillräckliga upplysningar i denna fråga.
Det heter visserligen i Betänk:t »enligt Lftsk:t meddelade uppgifter, » men några olficiela uppgifter hafva åtminstone icke lemnats Utsk:t.
Den, som för Utsk:t uppgifvit, att 200 rdr skulle vara en för riksarkivets behof tillräcklig summa, måtte alldeles icke hafva några begrepp om, hvad en enskild person måste utgifva för underhåll af sin boksamling och ännu mindre hvilka kostnader äro förenade med inköp af de böcker, som måste finnas i ett riksarkiv.
Jag skulle tro, att icke det ringaste tvifvel kan uppstå, huruvida den af en motionär begärda summan är för hög, och jag instämmer derföre med de ledamöter, som yrkat, att Kidd. o. Ad. måtte bevilja ett anslag af 600 rdr till inköp af för riksarkivet erforderliga böcker.
Den beskyllning, Stats-Utsk:t fått uppbära för det sätt, hvarpå det behandlat ifrågavarande motion, har förut blifvit af Utsk:ts ordförande besvarad, men jag anhåller dock att få tillägga, att Utsk:t ingalunda af sparsamhetskänsla afstyrkt beviljande af det äskade anslaget, utan att lJtsk:t grundade sin hemställan på sin öfvertygelse derom, att, sedan nu K.
M:t sanktionerat den grundlagsförändring, hvarigenom riksarkivet beröfvats rättighet att kostnadsfritt erhålla ett exemplar af utkommande böcker, K.
M:t äfven kommer att tillse beredande af ersättning åt riksarkivet och derom, om så aktas nödigt, aflåta förslag till riksdagen.
Utsk:t ansåg icke lämpligt att i frågans outredda skick anslag beviljas, och trodde, att någon förlust icke skulle uppstå genom några få månaders anstånd dermed.
Jag kan icke inse annat än att Utsk:t handlat fullt konseqvent, och får derföre yrka bifall till Utsk:ts hemställan.
Man har här velat gifva diskussionen den rigtning, som om någon skulle hafva best ridt nödvändigheten för riksarkivet att erhålla anslag i och för inköp af böcker.
Såvidt jag kunnat fatta, har ingen sökt bestrida nödvändigheten af anslag, utan jag och de med mig liktänkande hafva endast påstått, att, innan riksarkivets behof blifvit vederbörligen utredda, inga anslag derför böra beviljas.
De mest skiljaktiga åsigter om storleken af det erforderliga anslaget hafva här framställts, och redan häruti ligger ett bevis på nödvändigheten af ärendets utredning.
Man har här velat förmå R. o. Ad. att bifalla motionen, på den grund, att någon Kongl. Propos. så mycket mindre vore att förvänta, som en hos K.
M:t redan gjord framställning lemnats obesvarad.
Det torde, utan Dea 26 April f. m. 551 öfverdrift, kunna påstås, att K.
M:t icke varit i tillfälle att besvara denna framställning, ty det är icke mera än 10 dagar sedan R.
St:rs beslut om ifrågavarande förändring i Tryckfrihets-förordningen sanktionerades af K. M:t, och man kan val icke begära, att K.
M:t skulle hafva inkommit med Propos. till R.
St:r eventualitetsvis eller för den händelse att K.
M:t sanktionerade berörde grundlagsändring.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förevarande punkt, dels ock att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, skulle bevilja ett årligt anslag af 600 rdr rmt åt riksarkivet, till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter, att utgå från början af det år, då riksarkivets rätt till allt, som tryckes inom riket, upphört; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej, blandade med ja. samt sedermera propos. på afslag derå och beviljande af det ofvanomförmälda anslaget, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 4:de punkten af Utlåtit N:o 66, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, alslår R. o. Ad. denna hemställan och beviljar ett årligt anslag af 600 rdr rmt åt riksarkivet till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter, att utgå från början af det år, då riksarkivets rätt till allt, som tryckes inom riket, upphört.»
5:te—10:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 1 lite punkten.
Jag får anhålla om upplys ning af Stats-Utsk:ts ledamöter, hvarföre den prostetunna, hvarom fråga är i det nu föredragna mom:t, uppförts till 9 kubikfot 552 Den 26 April f. m. 5 kannor och icke beräknats efter samma mål, som andra tunnor eller till 6 kubikfot 3 kannor.
Skulle förklaring häröfver icke lemnäs, får jag anhålla om propos. derpå, att ifrågav:de prostetunna beräknas efter sistnämnde allmänt gällande mål.
.lag är icke i tillfälle att lemna den af Gr.
Mörner begärda upplysning annorlunda än, att Utsk:ts hemställan är grundad på K.
M:ts Propos., hvilken åter stödjer sig på utlåtanden af Kammar-kollegium och Stats-kontoret.
Jag kan icke finna annat än, all prostetunna endast är en benämning på anslaget och således icke bestämmer den qvantitet, hvartill spanmålsanslaget skall sättas, och yrkar för den skull bifall till Utsk:ts förslag.
Då man genomläser denna punkt, finner man, att Borås pastorat skall delas i två sådana, samt att pro stetunna äskas för det ena af dem, för hvilket prostetunna icke förut varit anvisad, men, då man kommer till konklusionen, finner man, att denna prostetunna skall beräknas till 9 kubiktot 4,5 kannor, d. v. s. till mera än en tunna.
Jag tror det vara skäl att, innan man på detta sätt ökar anslag, man äfven gifver skäl derför, och det är härom som jag skulle önska upplysning.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och dels af Gr.
Mörner bifall dertill med förändring af 9 kubikfot 5 kannor till 6 kubikfot 3 kannor; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring, hvarvid svarades flere ja och några nej, samt sedermera propos. på bifall dertill med den af Gr.
Mörner föreslagna förändring, då svaren utföllo med flere nej och några ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utskds hemställan oförändrad ånyo framställts samt med många ja och några nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
13:de—l(5:de punkterna.
Utskds hemställanden biföllos. 17:de punkten.
Vid flera föregående till fällen, har inom representationen uttalats den åsigt, att Sven - Den 26 April f. m. 553 ska Statens tillgångar icke medgifva att hafva frenne fullständiga medicinska läroverk.
Då jag i allo gillar denna åsigt, och således anser det olämpligt att öka staten vid universiteternas medicinska fakulteter, anhåller jag om afslag å Utskits hemställan.
Utslct har i denna punkt till styrkt ett anslag al 2,000 rdr för en adjunkt eller laborator i medicinsk kemi vid universitetet i Upsala. K. M:t hade dock begärt 2,500 rdr.
I afseende å den nedsättning af anslaget, som blifvit af Utsk:t föreslagen, tager jag mig friheten anmärka, att en laborator i ifrågavarande ämne har sin tid så upptagen under läseterminerna, att han svårligen kan hinna genom enskild undervisning eller enskild medicinsk praktik förskaffa sig extra inkomster, och att det således är af behofvet synnerligen påkalladt att en lön anvisas, som medgifver att en person med erforderliga insigter kan fästas vid universitetet och der hafva sin nödtorftiga bergning.
Laboratorn i analytisk kemi vid Upsala universitet är, såsom jag med visshet vet, för närvarande sysselsatt från 7—1 f. tn. samt 3—9 e. m., och utan allt tvifvel kommer en lika ansträngd tjenstgöring att drabba älven den nye laboratorn: vid sådant förhållande torde R. o. Åd. lätt finna, att en lön af 2,000 rdr icke kan anses tillräcklig för en person, som aflagt medicinsk grad, enär denne, om han egnar sig åt den praktiska sidan af vetenskapen, inom kort bör erhålla vida högre inkomster.
Skulle för öfrigt anslaget, såsom Utsk:t föreslagit, fixeras till 2,000 rdr, skulle denna adjunkt ej kunna, liksom de öfrige, avancera till högre lönegrad.
En föregående talare har yttrat, att Sverige icke har råd att hafva 3 fullständiga medicinska läroanstalter.
Jag tror dock icke att Sverige är så fattigt, att detta bör anses omöjligt, och då man ser Holland, Belgien, Bayern, Schweitz, länder med ungefär samma folkmängd som Sverige, hafva 3 k 4 fullständiga universiteter, är det väl icke för mycket, om vi hafva tre medicinska högre läroanstalter.
På grund af hvad jag nu anfört, vågar jag hemställa, att R. o. Ad. behagade, med afslag å Utsk:ts hemställan, på det sätt bifalla K.
Mits förslag att till K.
M:ts disposition ställes 2.500 rdr såsom lön för en adjunkt eller laborator i medicinsk kemi vid Upsala universitet, med rätt för honom att kunna i sin tur avancera till högre lönegrad.
Inom Utsk:t har jag i denna punkt varit af olika mening med majoriteten och reserverat mig mot dess beslut, enär jag ansett den af K.
M:t äskade summan af 2.500 rdr böra beviljas. 1 afseende å Frih.
Liljencrantz’ invändning att Sverige icke behölde tre medicinska läroverk och att det således vore ett öfverflöd att bortkasta Statens medel på komplettering af det i Upsala befintliga, får jag förklara att jag nu ej ämnar ingå på 554 Den 26 April f. m. frågan om medicinska undervisningens ordnande, utan endast hålla mig till fakta.
Det är ett faktum att Sverige har tre medicinska läroverk, och så länge de finnas är Staten skyldig att underhålla dem alla, så att de förmå motsvara sitt ändamål.
Hvad den nu föreliggande frågan angår, torde jag få erinra derom, att i Upsala förut funnits tvenne professioner med dertill hörande adjunkturer, en i medicinsk chemi och en i medicinsk botanik, rnen att dessa nu sammanfogats, så att det blott finnes en professor och en adjunkt.
Då nu den nuvarande professorns tid är så upptagen af undervisning på laboratorium, att han ej får tillfälle egna sig åt vetenskapliga studier, är det alldeles nödvändigt att han till sitt biträde vid undervisningen å laboratorium uti pharmaceutisk kemi erhåller en adjunkt, enär den adjunkt han nu liar är fullkomligt upptagen af undervisning uti medicinsk botanik och materia medica.
Billigheten mot Upsala bjuder också detta, ty Carolinska institutet har två professorer och två adjunkter i detta ämne.
Skälet hvarföre jag anser lönen böra bestämmas till 2,500 rdr och ej 2,000 rdr, är det att denne adjunkts tid skulle blifva så upptagen, att han ej kan eller bör egna sig åt enskild medicinsk praktik och derigenom förvärfva sig extra inkomster.
Jag yrkar således alsia g- å Utskits hemställan och bifall till K. Mits Propos. Gr. Posse: Såvida man nödgas erkänna, att de skäl, som K. M:t i sin Propos. framställt för beviljande af anslag till ifrågavarande tjenstebefattning, äro rigtiga, oberoende deral huruvida man hyser någon önskan eller förhoppning om universiteternas flyttning eller omorganisation, så ock intilldess en sådan åtgärd på fullt allvar blir vidtagen, förmodar jag att man icke har någon annan väg att gå än att upprätthålla våra nuvarande akademier i sådant skick, att de kunna uppfylla sitt ändamål.
Med tillämpning af denna sats anser jag R. o.
Ad. handla klokt i att bifalla hvad K.
M:t i denna del yrkat, likväl med den modifikation i beloppet, som Utskit föreslagit, och hvilken betingats af landets hårdt anlitade tillgångar.
Jag yrkar således bifall till Utsk:ts hemställan.
För min del instämmer jag i hvad Hrrrne Olivecrona och Huss yttrat, och yrkar således bifall till K. M:ts Propos.
Medicinsk chemi är ett ämne af så omfattande beskaffenhet, att professorn i detsamma nödvändigt till sitt biträde behöfver en adjunkt, och denne bör vara så aflönad att man vid universitetet kan fästa någon skicklig och lofvande person.