Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag torde, på grund häraf, kunna hoppas R. o. Ad:s öfverseende, då jag nu i ett sammanhang framställer åtskilliga, bär bilagda förslag i denna syftning, nemi.: 1:0 att lösningspriserria för ordinarie räntan och kronolionden matte bestämmas för 5 år i sender; ilo om i följd deraf behöfliga och möjliga förändringar uti stadgandena, ang:de markegångssättningen; 3:o om de anordnade indelta räntornas indragande till statsverket, emot contant ersättning till indelningshafvarne; 4:o att, till förenkling af taxeringsåtgärderna på landet, Beredn.comiteerna må upphöra och taxeringsbestyret öfverletnnas åt Taxeriugs-comiteerna, fördelade i lämpliga districter; 5:o alt ny uppskattning af egendomsvärden å landet endast må verkställas hvart 5:te år; 6:0 att debetsedlar, på lika sätt som i Stockholm, må utfärdas omedelbart efter verkställd taxering, så att de skattskyldige derigenom erhålla kännedom om dem påförda utskylder; 7:0 om förändring af upphördstiden i städerna, samt särskild uppbördsstämma å landet, höstetiden före flyttningen, för uppbärandet af kronoutskylder utaf alla sådana personer, som icke innehafva hemmansbruk; 8:0 att till undvikande af de olägenheter, som för de skaltskyldige uppkomma genom skyldigheten att anskaffa häradsskrifvarens annotation å kronofogdens qvittenser, samt för beredande af en säkrare controll å utestående medel, särskilda stämplade qvittenser å kronoutskylderna må meddelas; samt slutligen g:o att, i följd af de förenklingar uti uppbörd och redovisning, som de sålunda framställda förslagens antagande skulle medföra, räkenskaperna måtte varda för calender-år uppgjorda och tidigare, än nu sker, afgifna.
Anhållande jag om remiss af 1, 2, 3, 7, 8 och g punk - Den 20 Mars f. m. 4*5 terna till StatsUtsk., af 4 och 5 till Bevilln.Utsk., samt af 6:e punkten till dessa båda Utsk. gemensamt.
Spens uppläste de särskilda motionerna, så lydande: 1.
Grundskatterna, såsom beroende af skiftande varuvärden, utgå ojemnt och blifva störst de år, då dåliga skördar lemna den minsta tillgången till deras gäldande; och då den mängd olika titlar, hvaraf de bestå, skola årligen efter markegång beräknas, medför sådant mycket besvär, samt försvårar redogörelse-arbetet, hvarförutan uppbörden och redovisningen derigenom fördröjes.
För alt i möjligaste måtto undanrödja de förstnämnda olägenheterna, hafva R.
St., enligt deras den 17 Maj i835 till K.
M. aflåtna underd. skrifvelser, beslutat, dels att de räntetitlar, hvaraf grundskatterna nu bestå, borde till ett färre antal reduceras, dels att dessa skatter skulle erläggas i contant, efter ett medium af skatteårets och nästföregående nio års markegångspris, hvilka beslut likväl icke blifvit bragta till verkställighet.
Att olägenheterna af de stora omvexlingarna uti skatternas belopp derigenom skulle undvikas, är os tr i digt, likasom att, om räntetitlarnes reduction en gång blefve tillvägabragt, sådant skulle medföra mycken lättnad.
Men betraktar nian närmare det o>roliga arbete en dylik förvandling af räntorna å alla Sveriges egendomar skulle erfordra, och de svårigheter, som uppstå att utbyta de nuvar. räntetitlarna så, att de nya icke, förr eller sednare, genom förändringar i varuvärdena blifva betydligt afvikande från nuvar. förhållandet, samt slutligen den ofantliga mängd tvister, hvilka, genom hvarje jordägares rätt att anföra klagomål öfver den verkställda omflyttningen, kunde uppkomma, torde det vara problematiskt, om fördelen af den ifrågaställa reductionen vore emot svårigheterna dervid svarande.
Ostridigt är, att, oaktadt de här nyss förut ornförmälda förändringarna, de anmärkta olägenheterna af vidlyftighet och långsamhet komma att hufvudsakligen qvarstå.
Äfven dessa torde dock kunna i väsendtlig måtto undanrödjas, om den modification uti ofvanomförmälda beslut ägde rum, att, i stället för medelprisets bestämmande hvarje år, detsamma fastställdes för en längre tid, hvarigenom, utan att utskyldsbeloppet på det hela underginge någon förändring, den fördel vunnes, att de vidlyftiga uträkningarna å ordinarie räntan icke behöfde årligen förnyas, samt dess debitering ej, som nu, uppehållas till den tid, då årets markegång blifvit fastställd.
Olägenheten af räntepersedlarnes stora antal blefve då äfven föga kännbar, och reductionen deraf kunde således antingen förfalla, eller tills vidare qvarstå.
Af sådan anledning anser jag mig böra vördsamt föreslå: att lösningsprisen för ordinarie räntan och kronotionden matte bestämmas för 5 år i sender, grundade på medium af näslförutgångna 10 års markegång.
Remitterades till SlalsUtskottet, 416 Den 20 Mars f. m. 2
Då, i händelse af bifall till livad uti lista punkten blifvit föreslaget, behofvet icke fordrar, att markegångssältningen påskyndas, skulle det, utan hinder för uppbörden, blifva möjligt, att för nämnda åtgärd bestämma en lämpligare tid än hittills, så att markegången kunde utgöra ett sannare uttrycka af de verkliga medelprisen för året, hvilket ock vore så mycket angelägnare, som intressena för markegångssättningen blefve vida mindre, än (or närvar., då årets ulskylder äro deraf beroende.
På grund deraf, och med hänsigt tillika till dea förändring vid rnarkegångssättningen, som erfordras, i händelse afseende fästes a hvad jag härefter framställer angrde indelta räntornas disposition, til Istyr— kei' j''g: att Slatslltsk. matte föreslå nödiga förändringar uti så väl tiden för rnarkegångssättningen, hvilken torde böra framflyttas minst till Februari månad, som hvad dervid bör iakttagas, på det att densamma, bättre än hittills, må öfverensstämma med de priser, som verkligen äro gångbara ; börande ock stadgas, att ändring uti hvad lånens deputerade dervid bestämma jiche må kunna af K.
Kammar-colini förordnas.
Remitterades till StatsUtskotlet. 3.
En omständighet, som medför flera väsendtliga olägenheter och betydligt bidrager till vårt invecklade räkenskapsverk, är vissa indelta räntors disposition directe till löntagare in. fl.
För räntegiTvären medför detta stora svårigheter, och mången gång nödgas lian, för undvikande af obehagliga tvister m. m., lösa sådana iäntepersedlar, som kunna uppsägas, högre än efter gängse priser, hvarigenom skatten blir drygare, än den är beräknad och borde vara.
För räntetagarne åter är detta löningssätt lika ofta högst obeqvämt, i anseende till de svårigheter och besvär, hvilka med uppbörden hos en mängd olika personer äro förenade', samt emedan han endast en gång hvarje år, och då efter långt uppehåll, får uppbära sin lön, hvars belopp för öfrigt aldrig pä förhand kan tillförlitligt beräknas
Denna anvisning af indelta räntor medför äfven en betydlig inveckling af räkenskapsverket och vållar att, då en mängd räntor äro anslagna till stater och corpser, de skola först, såsom anordnade, afföras uti de allmänna kronoräkenskaperna, för att sedermera ånyo förekomma till redovisning uti nämnda staters och corpsers redogörelser, hvarigenom flere personer sysselsättas för en upphörd, som, utan väsendtlig tillökning i göromålen, skulle kunna i sammanhang med öfriga kronouppbörden indrifvas och redovisas.
Ilär - Den ao Mars f. m.
Härtill kommer äfven, att, med undantag för militären, der en jemkning för några år tillkaka ägde rum, de indelta lönerna äro högst ojemnt fördelade, hvaruti rättelse, med bibehållande af detta löningssätt, är svår att tillvägabringa.
Med afseende härå föreslår jag, det StalsUtsk. malte taga denna fråga i noggrannt öfvervägande och tillse , huruvida icke må vara lämpligt, att alla anordnade, indelta räntor till statsverket indragas, för att, i sammanhang med öfriga skatterna, af Kronans uppbörsmän indrifvas och redovisas, emot det att nuvar. indelningshafvare derföre erhålla contant ersättning, beräknad efter medium af näsförutgångna 10 års markegång, hvilka anslag på länsstalerna uppfördes och äfven tillf ollo eflerträdarne, intilldess annan reglering , i afseende å framtida lönebeloppen> kunde blifva vidtagen.
Remitterades till StatsUtskoltet. 4.
Då man genomgår serien af de åtgärder, som i och föi- utskyldernas debiterande, indrifvande och redovisande skola äga rum, möter en väsendtlig anledn. till vidlyftighet och uppehåll deruti, att då uti städerna bevilln:s-taxering verkställes endast af Taxerings-comiteer, skola dessa frågor å landet förslagsvis handläggas af Berednings-comitöer.
För dessa sysselsättas icke blott en mängd personer, såsom ledamöter, utan de med göromål ändock mycket betungade häradsskrifvarne äro deraf en lång tid upptagne och nödgas resa omkring hela fögderiet.
Dessa sednare comilceräro likväl icke af verkligt behof påkallade och medföra ej någon egentlig nytta, minst motsvarande olägenheterna, ty då Taxerings-comiteerna äro de, som skola bestämma beskattningen, böra de vara så organiserade, att all derför nödig kännedom hos dem må kunna förväntas.
Jag tillstyrker af dessa skäl: att, uti nu Uppgörande bevilln.fÖrordning, Bercdn.-scomiléer icke må bibehållas, utan beskaltningsbcslyret, å landet likasom i städerna, åt Taxerings-comiteerna öfverlemnas, hvarvid likväl, till förekommande af för stora taxerings-dislricter, det bör ankomma på Konungens
Bef h.cle alt, med häradets eller häradernas bifall, om districtcrnasfördelande, enligt locala förhållanden, bestämma.
Remitterades till Bevilln.Utskottet. 5.
I fråga om taxeringsåtgärderna på landet, förekommer, att en årlig uppskattning af egendomarnes värden icke är behöflig, enär de ej under en så kort liderymd kunna undergå väsendtlig förändring.
— Det torde visserligen härvid invändas, att någon olägenhet icke bör uppkomma deraf, att de blifva föremål för årlig granskning, enär de ändock i allmänhet bibehållas vid de förra värdena.
Vid närmare betraktande skall man dock finna, att förhållandet är 4 H. 53 4i8 Den ao Mars f. m. mycket annorlunda.
Just den omständigheten, alt förändring uti egendomarnes värden icke kunnat inträffa sedan förflutna taxeringsåret, verkar nemi. oftast, att någon ordentlig pröfning deraf icke äger rum, utan allt bibehålies vid det förra, med undantag endast i de fall, då under året inträffade försäljningar anses föranleda någon åtgärd, eller tillfälligtvis väckt fråga om någon särskild egendom påkallar pröfning.
Ofta inträffar det derföre, att de egendomar, som de sednare åren gått i köp, uro laxerade efter dervid bestämda värden, då deremot sådana egendomar, som under längre tid icke ombytt ägare, ej på långt när äro uppskattade till verkliga värdet.
Att sådant icke är rättvist eller instämmande med den jemlikhet uti beskattningen, som bör äga rum, lärer ej kunna bestridas; efter min öfvertygelse skulle en vida jemnare och rättvisare uppskattning vara att förvänta, om egendomarnes värdering å landet endast verkställdes hvart 5:le år, eller vid hvarje ordinarie period för ny bevilln.förordnings vidtagande.
Derjemte skulle denna förändring leda till mycken förenkling uti räkenskaperna och minskning i vederbörandes besvär, enär det undvekes att, på sätt nu sker, årligen upprätta vidlyftiga taxeringslängder öfver fast egendom, hvarförutan controllen å redovisningen i samma mån lättades.
Jag hemställer derföre vördsamt: att uti nu uppförande hevilla.furordn. ina varda stadgadt, att först sammanträdande Taxerings-comitéer skola med noggrannhet uppskatta hvarje jordegendom, till det värde densamma med säkerhet anses äga, hvilket värde sedermera uti 5 år kommer alt ligga till grund för afgiftemas utgörande, utom i händelse någon egendoms värde genom olyckshändelser varder förringadt, då, uppå ägarnas derom skeende anhållan, nedsättning deruti må beviljas: hörande, ejler nämnde tids förlopp, ny uppskattning, ef ter nyssberörda grunder, anställas till rättelse för påföljande 5 är.
Remitterades till Bevilln.TJtskottet. 6.
Enligt nu gällande stadganden skola debetsedlarna, utom i Stockholm, icke utfärdas, förrän Pröfnings-comite'erna fullbordat sina förrättningar.
För att de skattskyldige skola erhålla kännedom, atigrde dem påförda utskyider, måste de således nu hos häradsskrifvare)! förskaffa sig upplysning, huru ulskylderna blifvit af Berednings-comite'en föreslagna, samt sedermera förvissa sig derom, huruvida ändring blifvit af Taxerings-comite'en beslutad, hvarom underrättelse, socknevis, skall af häradsskrifvaren medelås, för att i kyrkorna uppläsas.
Att sådant för i landet bosatta personer medför stora svårigheter, är tydligt, hvadan ock ofta händer, att de förlora det tillfälle att äska ändring uti påförda utskyider, som med PrÖfnings-comitéen är åsyftadt.
Jag hemställer af denna orsak, att öfver hela Riket mätte vid - Den 20 Mars f. m. 4>9 tagas enahanda ordning , som för närvar, uti Stockholms stad, eller alt debetsedlarna utfärdas och tillställas de skattskyldiga inom viss kort tid (fler del taxeringarne blifvit verkställde., på det de skattskylldige derigenom må, utan för stort besvär, erhålla upplysning om hvad dem blifvit påfördt och kunna deruti söka rättelse, om de det åslunda ; hvarefter de förändringar, hvilka kunna uppkomma i följd af Profnings-corniteens beslut, iakttagas medelst afkortning ellet' ytterligare debitering.
Remitterades till Stats- samt Bevilln.Utskotten. 7.
Om livad uti föregående punkter blifvit föreslaget skulle godkännas, och debiteringen således kunde verkställas förrän enligt nu gällande stadganden, Liefve deraf en följd, att i detta hänseende intet hinder mötte för uppbördens tidigare företagande.
Härvid förekommer derföre endast att tillse, om och hvad förändring i denna del kan vara lämplig och mest passande för de skattskyldiga.
Den nuvar. uppbördstiden har blifvit bestämd, med afseende derå, att ägare och innehafvare af jord skulle erhålla nödigt rådrum alt försälja sina produeter, eller uti bergslagerna genom kolning och körslor bereda sig tillgång till utskyhlernas erläggande.
Berörde tid medför dock den olägenhet, att allt s. k. arbetsfolk, eller sådane som emot daglön arbeta hos andra, då i allmänhet saknar arbetsförtjenst, och således har svårt att förvärfva sitt uppehälle, än mindre utgöra sina utskylder, då dessa deremot, utfordrade annan tid på året, vida lättare skulle kunna gäldas, hvarjemte en mängd personer bortflyttat ifrån de ställen, der de blifvit skattskrifne.
I städerna är ock samma uppbördslermin äfven för andra personer i allmänhet obeqväm, emedan handel och rörelse då lill stor del ligga nere, samt liqvider för det föregående året då skola uppgöras.
Då förhållandena aro så skiljaktiga, vore det, efter min tanke, riktigare att hafva olika, derefter lämpade uppbördstider, än att, genom bestämmandet af en enda, underkasta både Slaten och de skattskyldiga deraf följande-olägenheter.
Derigenom vunnes ock den fördel, att icke hela kronouppbörden på en gång lomme att indrifvas och dragas utur rörelsen, samt att en del deraf kunde tidigare blifva disponibel.
För städerna behöfdes ändock icke mera än en uppbördstermin, och intet hinder möter, att derför bestämma en annan lid än å landet.
För landsbygden skulle deremot 2tne uppbördsterminer blifva af nöden.
Jag; hemställer således vördsamt, att uppbördsstämman uti städerna måtte hållar, uti September ntånad för det löpande äret, samt alt å landet, vid samma tid, förrättas en särskild uppbördsstämma, hvarvid alla personer, som icke innehafva jordegendom skola sina utskylder erlägga; hvaremot nu stadgade uppbördstid, inskränkt Ull Januari och Februari månader, bi - 4?o D e 11 20 M a rs f. m. behålles för uppbörden af jordägande eller brukande personers utlagor.
För uppbördsman å Jandet skulle väl härigenom uppkomma elt ökadt besvär; men det blefve, efter min öfvertygelse, fullt godtgjordt genom utskyldernas lättare indrifvande, och undvikandet af en mängd nu nödiga handräcknings- och afkortningsåtgärder; och om hvad jag i öfrigt nu fqreslår vinner bifall, skulle äfven derigenom beredas betydlig lindring i göromål, säkerligen fullt motsvarande besväret med den ena uppbördsstämman.
Remitterades till StatsUtskottet. 8.
En omständighet, hvarå, i sammanhang med frågan om uppbörden, uppmärksamhet bör fästas, är den åtgärd, för vinnande af controll å dess riktiga levererande, som nu är vidtagen, derigenom att fogdens qviltenser, för att vara gällande, skola af häradsskrifvaren annoteras, hvarförutan den skattskyldige äfventyrar att, i händelse af uppbördsmannens bristande redovisning, beloppet ånyo betala.
De liqvider, som verkställas vid uppbördsstämman, kunna naturligtvis lätt controlleras och vederbörlig annotation då utan svårighet erhållas.
Helt annat är deremot förhållandet med hvad som efter stämman erlägges, och säkerligen i hvarje fögderi gör ett ej obetydligt belopp.
I afseenende å dessa liqvider, är det i hög grad obilligt att fordra, det den skattskyldige skall, för annotations erhållande, begifva sig till den ofta långt aflägse boende häradsskrifvaren och möjligen göra flera resor förgäfves, hvarigenom för mången tidsuppoffringen och kostnaderna för dylika resor skulle öfverstiga utskyIdsbeloppet.
Man kan derföre med skäl fordra, det controllen å Kronans uppbördsman skall upphöra att vara i så många fall som nu, antingen en anstalt utan påföljd eller i hög grad betungande för de skattskyldiga.
Ändamålet torde ock kunna vida säkrare vinnas derigenom att, på enahanda sätt, som nu tillgår uti Stockholms stad, för hvarje debetsedel utfärdas ett betalningsbevis, saint att alla dessa, jemte uppbördsboken, insändas lill Konungens Bef.h.clc, för att , efter skedd jemförelse med hvad berörde bok upptager , förses med en särskild stämpelhvarförutan de icke är o gällande.
Visserligen skulle derigenom uppstå ett något ökadt besvär; men då qvittenserne kunde tryckas, samt endast nummer, namn och summa skrifvas, blefve det ej betydligare, än att häradsskrifvarne vore derföre ersatte genom befrielse ifrån skyldigheten att bevista uppbördsstämmorna och föra särskilda anteckningar öfver verkställda liqvider.
Man blefve ock derigenom betryggad emot sådana visserligen icke omöjliga händelser, att skiljaktighet emellan uppbördsboken och de skattskyldiges debetsedlar förefunnes.
Den ao Mars f. ni. 4a ■ Genom denna förändring skulle ock en tillförlitligare controll å utestående restantier kunna vinnas, än de nu föreskrifna restlängderna lemna.
Dessa sednare, hvarmed åsyftas att verificera det utestående utskyldsbeloppet vid summariska redovisningen, måste, för att kunna blifva kringsända till alla församlingar uti fögderiet och till redovisningsdagen återkomma, upprättas redan vid slutet al'
Mars månad.
Häraf följer, att om derå uppförda utskylder sedermera till större eller mindre del indrifvas, kan en uppbördsman, som vill dölja sin ställning, på sådant sätt bereda sig verification för vida större belopp, än vid ledovisningsdagen verkligen finnes utestående, och exempel derpå lära ej heller saknas.
En säker och ända till redovisningstilIfället sträckt controll vunnes deremot, om det stadgades! att de oguldne ulskyldernes belopp verif ceras med obegagnade qvitlenser , hvaröfver fot teckningar socknevis borde vara upprättade , hvilka derefter genast ifrån Konungens Btfli.de öfver sandas till presterskapet, sorn skulle deni, lika med hvad nu i afseende å resllångder år stadgadt, upplåsa och återsända med anteckning, huruvida och hvad anmärkning deremot ägt runi.
1 sådant fall skulle väl svårligen någon uppbördsman, äfven om det varit honom möjligt att uppbära penningar, utan att från sig lemna de stämplade qvittenser, våga att som reslskyldige uppföra personer, hvilka verkligen betalt.
På grund af allt detta tillstyrker jag derföre: att /?.
St. mätte hos K. M. i underd. hemställa, alt de hår förut föreslagna stadga nilen i afseende å Controll öfver uppbördens levererande och restanliers vcrificerandc må i nåder varda utfärdade.
Ilemitterades till StatsUtskottet. 9.
Om alla uti föregående punkter föreslagna förändringar vidtoges, blefve räkenskapsverkel högst betydligt förenkladt, samt uppbörden både lättare och till vissa delar mycket tidigare besörjd; äfvenså kunde kronobetjeningen, i afseende å de icke jordägande eller brukande personer, hvilkas utskylders utbekommande alltid är förenadt med största svårigheterna, tidigare och innan verkställda flyttningar, vidtaga indrifningsåtgärder, der de erfordrades, och hvilka borde vara slutade , innan uppbördsstämrnan för uppbärandet af de bofastes utskylder företoges.
1 följd häraf blefve det äfven möjligt att, skyndsammare än hittills, upprätta räkenskaperna, så att, vid den tid då sista uppbördsstämrnan å landet skulle hållas, icke annat borde återslå, än den afslutning, som vore beroende af resultatet utaf de då till betalning förfallna utskylders indrifning.
Då i städerna ali uppbörd borde vara besörjd inom löpande årets slut och på landet jemväl en del deraf då vore verkställd, kunde och borde sedermera dessa rä k en - 4^2 Deli 20 Mars f. m. skaper, likasom alla öfriga, upprättas för calenderåret, hvarigenom möjligen den omslutning, sorn nu för rikshufvudboketi lärer vara nödig, undvekes.
Då på landet vissa af de debiterade utskylderna icke influtit den 3i December, kotnme väl beloppet deraf att upptagas som balance, men all nödig redovisning för deras leverering oell utredning af för hal landet vid redogörelsedagen kunde ändock åstadkommas derigenom, att, på lika sätt som för närvar, uti rikshufvudboken iakttages, i utgående balance specificerades hvad som sedan den 3i December blifvit levereradt, och hvad vid redovisningsdagen finnes hos de skattskyldiga utestående.
Tiden för redovisningens afläggande skulle ock lätt kunna bestämmas något förr än nu, eller till den i April, helst, enligt hvad här förut är föreslaget, de väsendtligaste och besvärligaste indrifnings oell handräcknings-åtgärderna vida tidigare än för närvar, komme att äga rum.
Dervid torde äfven, då räkenskapernas uppgörande tidigt kunde företagas, den hufvudsakliga redogörelsen, eller special-räkningen , kunna aflemnas, och då s. k. summariska redogörelsen upphöra.
Det vore derföre tillräckligt att, för vinnande af nödig controll å redovisningen för de vid nämnda tidpunkt utestående restantier, särskildt förslag öfver dem afgåfves, innan ny uppbörd företoges, eller vid den tid special-räkningarne nu skola aflemnas.
Då landsböckerna nu icke skola aflemnas, förrän den i Juli 2:dra året efter det, för hvilket redogörelsen aflägges eller för år 1840, den 1 Juli 1842, samt landsconloren således, för räkenskapernas granskning och landsböckernas uppgörande, hafva ett rådrum af io månader; kunde, med förstnämnda förändringar och med hänsigt till den förenkling, som derigenom uppkomme, hvarje års landsbok otvifvelaktigt afgifvas vid den för hufvudböckers aflemnande i allmänhet stadgade tid, eller slutet af påföljande äret, och således t. ex. för år 1840, vid 184.t års slut, då landscontoren likväl erhöllo 9 månaders tid.
Derigenom vunnes en tidigare controll å redovisningen samt den fördel, att anmärkningar förr kunde väckas och afgöras, än under nuvar. förhållanden.
M:s nådiga ompröfvande, hemställer jag: att R.
St. ville, med framställande af de i denna del nu yttrade åsigler i underd. anhålla, det K. M. Läcktesefter vederbör, embetsverks hörande, meddela de nåd. föreskrifter j hvarigenom det åsyftade ändamålet må kunna vinnas.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 26 och 29 sisth Febr. på bordet lagda utlåt.
N:o 2, i anledn.
Den 20 BI a r s f. m. af väckt motion, ang:de särskilda bestämmelser i afseende på grunderna för befordran tili embeten och tjenstår.
Uppå [jr Hjertås, Lars, begäran, blefvo reservationerna upplästa.
Likaledes upplästes Vällofl.
BorgareStts prot utdr. afden 4 dennes, innehållande, att Ståndet återremitterat Ekon. Utsk:s utlåt.
K:o 2, med föreläggande att öfver Hr Ekholms motion, jemte tillägg dervid af Hrr Petre' oell Bagge, hufvudsakligen sig utlåta.
Efter hvad jag tror mig hafva hört, lärer detta utlåt, vara återremitteradt från de öfriga Stånden.
Om samma åtgärd af detta
Stånd vågar jag vördsamt anhålla.
De nyss upplästa reservationerna af Hrr Levin och Bergqvist, innefatta en så klar och grundad vederläggning af de motiver,- på grund hvaraf Utsk:s majoritet ansett sig böra visa ifrån sig denna fråga, att blott föga dertill behöfver tilläggas.
Hr Levin har lemnat flera upplysande och till sin slutföljd obestridliga exempel på likartade fall, uti hvilka förra riksdagars Ekon.Ulsk. tillstyrkt, och Ständerne beslutat önskningars framförande till Konungen.
Skulle ytterligare exempel beiiöfvas, så får jag åberopa en motion vid 1823 års riksdag af en ledamot, sorn nu finnes inom detta Hus, nemi.
Hr von Hartmansdorff, sorn då föreslog R. o. Ad. att ingå lill K.