Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig sjelf, eller om icke dea inträffade
Discont - oredan äfven i Stockholn! åstadkommit en momenfel penninge-brist.
Vid alla Egendomsköp, alla Arfskiften, sedan Coursell igro uppjagades till 136 å 140 sk,, haf Ben 23 April. ej blott denne högre Cours, utan en ännu högre befarad bestämt priserne.
Således kunna Capitalisterne ej begära mer, än att Coursen eller Agiot ej faller lägre än till 108 sk.
Utomdess de uppoffringar som göras för att öka Bancosedelns värde, komma kanske till hälften blott Utlänningen till nytta.
Och de 7^0,000 R.-dr, som den synbara förmögenhetens, till större delen skuldsatte ägare betala, årligen i Bevillning för detta ändamål, äro således kanske till hälften en skatt till Utlänningen, och helt och hållit en utgift, för att öka Fastighets-ägarens skulders värde och minska dess förmögenhets relativa värde.
Hufvud-idéen i min Finance-plan är den, att liksom i Länder, som hafva klingande Mynt till Rörelse-Capital, ingen gräns är satt för Rörelse - Capitalets belopp , så bör i ett Land som blott har Pappersmynt, icke heller någon gräns sättas för Röre!se - Capitalets belopp, utan blott* för dess föränderlighet i värde; etnedau, då man sätter en godtycklig gräns för dess belopp, sätter man den äfven för Närings-industrien och således lör Productionen, hvilken så mycket bidrager, att upprätthålla Sedeimyntets värde.
Flere af de principer och facta , som ligga till grund för de förenade Utskottens Betänkande, har jag redan i ert Memorial af den 21 sistledne
December vidrördt och sökt vederlägga.
Att upprepa hvad jag då yttrat, vöre således öfverflödigt, äfven derföre, att då Den 23 Amil.
Utskotten ej gjordt afseende på detta Memorial, innan de tagit sitt beslut i dessa ämnen, bör jag ännu mindre vänta, att de sedan skola derpå göra afseende.
Jag kan dock ej underlåta, att vidröra några af de piincter af Betänkandet, hvari Utskotten varit af en alldeles motsatt tanka med mine yttranden. set Äfven om man vill antaga Capital isfens interét såsom rätta grunden för Regleringen af ett Rikes Financer, blir den plan dertill, som af Utskotten nu iir föreslagen, icke den rätta.
Man tror sig öka Sedlarnes värde genom deras förminskning, emedan man ser hufvudsakligaste orsaken till vanvärdet vara Sedlarnes mängd.
Man inser ej, att så länge Sedelstocken är så stor, att Sedlarne ej vid uppvisning kunna inlösas och mångfalldigt större än Silfverfonden, är hufvudsakligaste villkoret för Sedlarnes värde, Näringarnes trefnad, hvaraf följer en ökad production, och häraf en ökad utförsel och relativt minskad införsel; häraf en lägre Cours och äfven till någon del ett lägre Agio, samt ökade resourcer för en tillkommande realisation , och tvärtom.
Sedan Coursen i Januarii 1812 icke var 80 sk., har den sedan varit betydligen högre, merendels öfver 100 och ända till 110 och några och I2ö sk., icke derföre, att Sedelstocken ökats; ty man tillstår att den har betydeligen minskats, icke heller för det att Si Ifver-fond enjblifvit minskad ; ty den har ej blifvit det, utan för det att handel och näringar sedan den tiden aftynat.
Sedan Coursen igio uppgått ända tili Den 33 April, 116 sk, ökades ännu till 1812 Sedelstocken , roen Coursen föll ändå, oaktadt denna tillökning, så mycket att den i Januarii 1813 var 76 å 80 sk., och således Sedi arne nära dubbelt så mycket värda i Silfver dä, sorn 13 månader förut, dq mindre Sedelstock var ute.
Man nekar nu mera icke, såsom vid si’ $ta Riksdag att penninge-brist existerar, men man nekar, att den har sin grund dels i indragning dels i utvandring till Utlänningen, Man vill ej medgifva någon synnerlig undervigt i handel, med Finland, och man förklarar det för en förmon, att vi få varor för Sedlar.
Man besinnar i senare fallet icke , att om våra Sedlars värde förbättras, eller Sedlarne realiseras en gång (hvilket man så mycket önskar) sa återkomma vära Sedlar och utbytas emot kanske mycket lägre Cours, än den, efter hvilken de vid betalningen af Finska varor beräknadesj att Finnarne utomdess passa på vår Cours’s temporaira fallande, och köpa Silfver eller Hamburger Banco för våra Sedlar, samt att, om vi utföra så mycket Sedlar för Varor, att vår egen Varu-production lider af brist på Mynt (hvilket i detta fall ej af bristen ökas i reelt värde), är den förmenta förmåneq vida mindre , än den deraf följande olägenheten.
Det förhåller sig i detta fall med bela Riket, som med en Possessionat, hvilken har hälften af sin frugthara jord ouppodlad, och icke heller begagnar sin Skog på den mindre frugthara jorden, ut^n koper en del af sin* behof af jordbrukets och Skogens produeter af Den 23 April. andra för Reverser samt för så många, att hans credit ej räcker till stort flere.
Icke kan hans åtkomst af andras producter för hans Reverser vara en förmon eller godtgöra försummelsen af odling, Skogens' vård och plantering , i fall har» någonsin skulle inlösa Reverserne.
Det är väl sant, att han kan genom Ccmcours befria sig ifrån dessa Reverser.
Men jag tviflar på att en sådan utväg, i anseende till de Banquen» Reverser, som finnas i Ryssland, skulle lyckas.
Det återstår för oss blott, att ej öka de Reversers värde , som Utlänningen fått af oss.
De förenade Utskotten yttra, att det ändå är bättre, att Finnarne låta betala sig med Sedlar, än om de blott hållit till godo med Silfver.
Men följderna deraf, att Finnarne låtit betala sig med våra Sedlar, ha visett'; jag behöfver ej å nyo upprepa dem.
Den följden deraf måste åtminstone icke kunna nekas, att vår undervigt i handel med Finland, icke har den naturliga gräns, som Auctorerne utsatt för ali undervigt i handel, nemligen brist på Silfver att liqvidera med.
Deremot om Finnarne ej velat i betalning taga emot annat Mynt, än klingande; så hade följden blifvit, att vi ej af Finnarne köpt stort mera Varor, än vi kunnät betala med våra Exporter, härigenom had® vår inhemska Production uppmuntrats, den hade- nemligen uppmuntrats så väl genom m.era afsättning, isynnerhet till Stockholm, som genom mera tillgång på Penninge.förtag; ty matt kan ej säga här, att Sedlarnes utvandring till Finland i samm» moha ökat Sedelstockens. »84 Den 23 yfpriL värde, sorn den minskat dess numeraire innom Sverige, emedan Banquens skyldighet att en gäng inlösa Sedlarne, är lika stor, och kan blifva större, i anseende till den i Finland, än i Sverige, En annan nyttig följd deraf, att
Finnarne ej hållit tillgodo annat Mynt af oss, än klingande, hade blifvit att då vi, åtminstone i längden, nästan blott med utbyte af Varor kunde betala deras, så vore de nödsakade, för att erhålla afsättning, taga sina behof af utländska Varor, nästan uteslutande ifrån Stockholm, i stället för att, j synnerhet sedan utländska Varor blifvit hos oss, enligt Riksens Ständers vid sista Riksdag egen underdåniga önskan, dels beJagde med högre Tull, dels iörbudne, de nu lärt sig mera taga sina behof af utländska Varor directe från Köpenhamn, Lubeck och Hamburg.
Det vore således af jnycken nytta, äfven till förekommande af ytterligare Penninge-brist, att Stockholm erhöll Nederlags frihet för sådana utländska Varor, men med de vilkor, sorn jag förr haft äran föreslå, si att för de Varor, som på Nederlag upplades , först betalte full Tull och sedan vid utförseln återfick den, med afdrag af NederJags-afgiften, hvarigenom Tullfritt insmygande af Varor under namn af Nederlags-varor säkrast förekommes.
Samma Utskott påstå, att Finland efter Freden X809 mindre förer sina Varor till Sverige än förut.
Detta vill jag ej bestrida, oagtadt Utskotten blott sagt det.
Men det vågar jag påstå* att sedan 1809 mera egenteligen Ryska Den 23 £$rii.
Varor blifvit oss påförde, men under namn af Finska, för att begagna de Finska Varor sedan 1809 tillerkände Sjöt ulls-frihet- Och dessa Ryska Varor betalas äfven med Svenska Sedlar.
Under sistledne Riksdag inkommo Tullfritt till Stockholm flere Fartyg nied Mjöl i Mattor, under namn af Finska, men Finnarne föra ej sitt Mjöl i Mattor, utan endast de egen. teliga Ryssarne.
Skall samma Handelsställning fortfara, så beredes en tilltagande Penninge-brist, utan att Penninge-värdet i samma mohn deraf ökes, utan tvertom kan genom vår egen Productions aftagande deraf minskas; så framt man ej ville eller kunde i samma mohn öka Sedelstocken, som den minskas genom utgående till Utlänningen, De Finance-Project vi hiir hort, som mäst yrkat på ett tillräckligt Rörelse-Capita!, föreslå blott, om jag ej misstager mig, att det skall förblifva vid hvad det var sistledit år.
Man vill att Riksens Ständer liksom vid sista Riksdag besluta, att Rörelse-Capitalet skulle blifva lika , hvarken ökas eller minskas.
Ständer kunna besluta det om Sedelstocken i allmänhet, men ej om den del deraf, sorn blir qvar i Landet.
Efter Beslutet t8>5 har RörelseCapitalet blifvit minskat genom utvandring till Finland och skall äfven hädanefter blifva det.
Att besluta det Rörelse-Capitalet skall förblifva vid hvad det är, är således detsamma, sorn att besluta att det skall årligen minskas.
Den sj April, Flera orsaker kunna för öfrigt vara med* verkande till Penninge-brist; Utskotten hafva blott antagit en , och icke den hufvudsakligaste.
Om ock Capitalisten för Myntets vacklande värde skulle så nödigt och på så kort tid utlånas; så är dock Penninge-bristen orsaken till, att han kan få säker Låntagare, att gå in på så korta betalnings-terminer.
Vid förra Riksdagen medgafs ej Penningebrist, utan hos några Vinglare (vi hafva till och med i början af denna Riksdag hört detsamma af flere Ledamöter yttras); ej heller, att någon indragning af Sedlar skett, ej, att någon betydlig mängd Sedlar funnos i Finland; nu kan man ej längre neka det.
Vid nästa Riksdag skall man medgifva det man nu ej gör, att Näringarne aftyna och sjelfva allmän-, na Crediten lider af brist på Penninge-förlag.
Men för att afhjelpa denna Penningebrist, är ej nog, att föreslå ökade
Låne-tillgångar med bibehållande af ett stadgadt Mynt-värde; man bör ock söka medel , att befordra en lifligare omsättning och circulation af RörelseCapitalet, som i ett glest bebodt
Land behofver i förhållande till Folkmängden vara större, än i ett mycket befolkadt Land.
Näringarne äro mera säkre och gifva mera hastig ränta i de fleste andra Europeiska Länder, äo i Sverige, hvarföre Capitalisterne der hälldre använda i Näringarne sitt Mynt. 1 en Stat som vår, böra alla medel vidtagas, för att i Näringarna intvinga det varande Rörelse-Capitalet; hvar - Den 23 April, till fordras, (utom Närings-frihet och Handels* frihet samt strängare Concours stadga) att intet Mynt elier Obligation, inga Dispositions, eller Afskrifnings-räkningar böra finnas, som löpa med eller gifva ränta, ty de befordra skrinläggning.
Äfven denna skrinläggning befordras såsom jag förr visat genom Sedelstockens småningom indragning, i fall den åstadkommer den dermed åsyftade förbättring af Myntets värde.
Utskotten anse med allt skäl
Myntets föränderlighet i värde för en olycka i en Stat.
Men Fastighetens föränderlighet i värde är det äfven.
Denna kan existera, om än Myntets värde vore stadgadt, nemligen den kan uppkomma genom föränderlighet i deras Producters värde , så länge man byter så mycket om med hög och låg Tull, förbud och tillåtelse till in. och utförsel, Brännvins.brännings-tillåtelse, förbud eller inskränkning o. s. v. Jag har i ett förr citeradt Memorial sökt visa, att troligen |:del af vår Sedelstock är i Utlänningens hander, och att nästan inga DiSCont-Sedlar hos dem finnas.
Man kan således antaga, att nära hälften af vär Banco-Sedel6tock finnes hos Utlänningen.
De medel , sorn blifvit använda, den del af Bevillningen som årligen till ett belopp af 7^0,000 R:dr nu i g år blifvit erlagd, för att öka Secfelmyntets värde, hafva i följe häraf till nära hälften blifvit använde till förmån för Utlänningen.
I Konungens Nådiga Proposition förklaras gtt 0111 Coursen hade blifvit lemnad åt sig sjelf, sä hade den stigit till 2qq sk, Man kan då ej , x Sw— ' - J 88 Den 23 April. med skäl kalla dem för narraktiga Speculanter, som köpt Egendomar efter beräkning af den högsta Cours, sorn i senare åren varit, 136 sk., och af en ännu högre befarad.
Man vill förnya Riksens Ständers Operationer 1765.
Dessa verkade till den grad, att Coursen ar 1767 nedföll från 108 till 42 mark; men förlägenheten i allmänna Rörelsen och dess ^laka följder blefvo ännu större, än på den tid, då Coursen var 108.
Genom en Realisation skulle alla dessa svårigheter häfvas.
Men innan den företages, ber man genom kloka Stats.Oeconomiska Författningar och ett tillräckligt Rörelse-Capital öka Productionen och derigenom förekomma undervigt i handel, som skulle utföra vårt Silfvermynt; allmänna Opinionen är utomdess emot en Realisation, som i allt fall icke kunde af Banquen verkställas efter ett lägre Agio än 144, ehuru lågt nog i fall om det sig sjelft lemnadt skulle gått till 200 sk.
Resultaterne af mina anmärkningar vid Utskottens Betänkande (till hvilka jag med allt skäl skulle kunna bifoga flere, f. ex. att Utskotten Sid. 30 öfverlemnar för mycket åt Riksgälds.Contoiiets
Fullmägtiges godtfinnande) aro: 1:0 Att Myntets vacklande värde icke är hufvudorsstken till Penninge-bristen, utan att Den 23 April.
189 en, dels genom indragning, dels genom utvan* dring, directe minskad Sedelstock är det. 2:0
Att vår undervigt i handel med Finland årligen och i synnerhet sedan 1815 minskat Rdrelse-Capitalet i vårt eget Land, utan att öka dess värde. 3:0
Att det vore bättre om Utlänningen ej tagit i betalning så mycket af våra Sedlar för Varor. 4:0 Att
Sedelmyntets värde ej upprätthålles genom de föreslagne medel till indragning, utan genom den inre Hushållningens och Productionens förkofran. y:o Att sedan 1812 en jemn indragning skett, både af Sedlar och i Utlåningen kanske till ett belopp af 5 Millioner, och att en utvandring af en lika så stor Summa troligen äfven skett; samt att 6:0 Genom Utskottens Förslag en nära likså stor indragning innom 5 år skutle komma att ske.
Men den af mig föreslagna Finance-plan är i korthet den, att Banquen till nästa Riksdag betalar en viss Summa, som kan af Riksens Ständer fastställas, t. ex. 108 sk. i nya Banco-Sedlar för hvar R:dr Hamburger Banco i Silfver, som presenteras till inlösen, samt utlånas likaledes nya Banco.Sedlar tili hvar och Den 23 April, en, sorn lemnar säkerhet i första hälften af en Jordegendoms och fasta tredjedelar afen Brandförsäkrad Stadsegendoms värde saint i första hälften af metalliska och andt3 redbara Effecters värde, men mot erläggande på förband hvart år af 2 proCents ranta i Silfver, och i (eller 2) proCents afbetalning likaledes i Silfver, som också erlägges in natura men vid afräkningen beräknas efter Cours.
Högvälborne Herr Grefve och LätldtMar. skalk, Höglofiige Ridderskapet och Adeln!
Rikets belägenhet, skakningen i nästan alla Näringar, förlägenheten i allmänna Penninge-rÖ* reisen, ja! en verkelig Penninge-brist kunna nu mera icke nekas, Om vår utrikes Gäld ej vöre liqviderad, utan vi skulle vara nödsakade, att betala |:delar af Bevillningen- blott i ränta för den, om årsväxten slagit felt, om vi varit blottställde för det elände och den hungersnöd, som i tvänne år hemsökt så mångå andra Länder, om våra fält blifvit fö/härjade af hagel, stormar, öfversvämningar, främmande inbrott, eller inhemska oroligheter, då hade vi ej skäl, att skylla vår belägenhet på Stats Oeconomiska Författningar och tmesurer.
Men ela Riket varit en så lång tid befriat frän alla dessa olyCi kor, så har mani väl ali anledning förmoda, det något hufvudsakligt fel eller rättare flere bufvudsakiige fel eller misstag existera i vår allmänna Ståts-hushållning.
Låtom oss ej dolja en verkelig grund till förlägenheten och stockningen i allmänna Rörelsen, "nemligen ea genom jemn indragning och utvandring af Ro* Den 23 April, 191 relse-Capitalet i f år åstadkommen Penningebrist.
Man har val äfven i andra Länder denna tid hört en allmän stagnation öfverklaga*, men den har varit der mera oundvikelig, ty de Rikens skuld har ökats, då vår minskats, deras Krig kostade dem Penningar, då vårt inbragte.
Mine Herrar! föreställen
Er de många tusende Famillier i Landsorterne hvars välfärd denna gång beror af det beslut Riksens Ständer nu fatta.
Aldrig har Nationen mera lifligt än nu, satt sitt hopp till dess Representanter.
Låtom oss ej svika detta hopp; låtom oss i hågkomma vår pligt och vår makt, att rädda dem som räddas böra.
Herr Munck af Rosenschöld, anhöll, att dess Anförande mätte till Stats- och Banco-Utskotten remitteras.
Begärdes af Herr Cederskjöld på bordet.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , om iclcg Herr Cederskjöld behagade afstå från dess yrkande, att Herr Munck af Rosenschöld* Anförande skulle hvila på bordet, samt medgifva att detsamma genast hnge åtfölja dt n återremiss af Stats, och Banco-Urskottens Betänkande, hvilken den 15 dennes blifvit af Ridderskapet och Adeln beslutad.
Herr Cederskjöld, Då det mesta af hvad Herr Munck af Rosenschöld anfört redan blifvit an - Den 23 April. tingen framställdt eller vederlagdt uti cle af mig till Riddeiskapets och Adelns Protocoil under denna Riksdag förut afgifne yttranden i detta ämne, sä medgifver jag gerna att till tidens vinnande, Herr Rosenschölds i dag uppläste Memorial genast må till Stats- och Banco* Utskotten remitteras.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, blefvo Grefve Spens’s och Herr Munck af Rosenschölds Anföranden till Stats- och Banco-Utskotten remitterade.
Herr Oxehufvud, Bo\ instämde uti Grefve Kallings förut gjorde anhållan, att Grefve
Spens mätte anmodas trycka sitt ifrågavarande Anförande.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, cm Ridcjerskapet och Adeln behagade instämma i Grefve Kallings ,och Herr Oxehufvuds önskan, att anmoda Grefve Spens till trycket befordra sitt i dag uppläste Anförande.
Som jag ämnat låta till trycket befordra mitt den 18 sistledr.e
December, rörande Financerne härstädes afgifne yttrande; så far jag dertill ödmjukeligen utbedja mig Högioflige Ridderskapets och Adelns tillstånd -} hvilken Herr Cederskjölds anhållan up på - Ven 23 April* på gjord Proposition af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Herr Munch af Rosenschild:
Ehuru af manga anmodad att låta trycka mitt den 2r sistledne
December till Ridderskapet och Adeln iugifne Memorial uti Finaocerne, har jag dock sådant icke hittills verkstäildf, men då Herr Cederskjöld nu ämnar trycka sitt
Anförande af den 18 i samma månad; så torde jag äfven få utbedja mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse att trycka mitt nyssnämnde Memorial, hellst detsamma innefattar svar och vederläggning af Herr Cederskjölds berörde An« förande.
Herr Munck af Rosenschölds berörde anhållan blsf af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Föredrogs å nyo Stats-Urskottets den 6 dennes afgifne, samt den i* i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl* Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Regleringen under 8 Hufvud-Titeln.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.- Då jag SetÉ huru det tillgått med den, under de senaste åren företagne stora Reparation på Kongl.
Slottet, har hos mig ofta uppstått den förmodan i att Arbetet skulle hafva gatt fortare, och kostat mindre, om det liksom nästan alla andra pubhqua Arbeten, hade blifvit på Entrcprenacl-auction Ridd. och Ad« Prof. V B. 2 AJd. 2y, 26. ( 194 Den 23 April. till den minstbjudande utbjudit.
Jag kan derföre nu ej försumma detta tillfälle att vördsamt hemställa, om icke Kongl.
Slotts-Byggnads-Directionen borde pä Entreprenad-auction utbjuda alla de Arbeten, hvilkas natur det kunde medgifva.
Att denna min vördsamma hemställan måtte, i egenskap af en ny, men af nu uppläste Betänkande från Högloflige StatsUtskottet, om Stats-Regleringen under 8:de Hufvud-Titcln, föranledd Motion, blifva till Högloflige Stats-Utskottet remrtterad, får jag ödmjukast anhålla.
Friherre Hjerta , Larn:
Sorn jag af Stats-Utskottets nu uppläste Betänkande, inhämtat, att Jönköpings
Län icke blifvit nämndt ibland de Län, hvilka äro i behof af Residence-hus; utbeder jag mig få anföra, att jag hos Kongl. Maj:t anmält Jönköpings behof af Residencehus, samt att jag tillika så väl upprättadt och insändt den af Öfver-Intendents Embetet utfärdade Plan-Charta, som äfven projecterat
Rit» ning tiil ifrågavarande nva Residence-husbyggnad, dock utan att hafva bifogat förslag till kostnaden , emedan ingen föreskrift blifvit mig meddelad, rörande Husets utseende, eller om detsamma skulle byggas af Sten eller Träd 5 och ehuru Stats-Utskottet nu icke trott sig kunna anslå några medel till detta ändamål, har jag likväl i händelse medel dertill framdeles skulle'kunna utfinnas, icke velat underlåta , att om detta förhållande nu göra erinran.
Friherre Staél von Holstein , Corfitz Ludvig:
Dm 23 April. Stafs-Utskottets
Betänkande är både märkväf* digt och upplysande} vi finna så väl deraf som af andra upptäckter, hvilka under denna Riksdag blifvit gjorde, att vårt Stats-Verk är i en sällsam belägenhet.
Det är på en gång bade rikt och fattigt; det är rikt då mati ertar, att Fonder af flere leo,000 R:dr finnas tillkomna genom utöfver behofvet ålagde BeVi11 ninpår och andra pålagor, hvaraf således öfverskott uppkommit, och hvilka till stor, del äro använde till Lån åt Götha Canal, såsom ock till andra enskildt!
Personer; fattigdomen åter skönjes deraf, att oaktadt Vi, elter ett olyckligt Krigs-tillstånd, ändteligen förvärfvat fredslugnet, och oaktadt den utländska Skulden försvunnit, ökas likväl Sk-atterne vid hvarje Riksdag, så att de nu ändteligen stigit till den höjd, att ett Folk, sorn är i jemt framskridande pä fatiigdomS-vägen, synbarligen ser sin undergång för ögonen, den ena något förr, den andra något senare., Om Folket är skyldigt att till Statens upprätthållande, göra bidrag af enskildt förmögenhet, så är öef deremot en ovilkorlig digt, af dess Committentef ö i O att så bestämma detta bidrag, att det icke öfverstiger det nödvändiga behofvet, och icke strider emot billighet och möjlighet.
Af detta skäi får jag vördsammeligen föreslå en utväg till lindring i Bevillningen, att nemligen alla temporaira bidrag måtte från de beständige Stats-utgiltetne afskiljas.
De förra, hvartill jag räknar pa denna Hufvud-fiteln; Accords-ersättningarne, Hof- Stall* o .h CasSern-byggnader , Helsingborgs-Brobyggnad och Garnizons-Sfuk#
Den 33 April, huset, äro af den beskaffenhet, att en viss Summa härtill är anslagen, och reparterad att utgå i vissa år genom nu derföre åtagen Bevillning.
Då nu i öfverskotten och de utlånta Fonderne, tillgång till desse utgifters afbördande på en gång finnes, så kunna dessa Rubriquer ur Anslags.specificationerne försvinna , och Be vil Inings-summan i dessa delar minskas.
Hvad dernäst angår den tillökning i Rese. och Tractaments-kostnader , som genom nya organisatio, nen af Arméen, blifvit ansedd nödvändig, så kan jag icke finna något skäl, att Folket skall graveras med ökade utgifter genom denna organisation , enär tillräckeliga tillgångar böra gifvas genom denna förändring i Indelta Arméens skick, att bestrida alla derigenom tillkomne nya kostnader.
Linder denna Hufvudtitel upptages äfven 100,000 R:dr till extra Utgifter; en sådan Utgifts-rubrique har alltid varit; vid 1809 års Riksdag blef den först nedsatt till blott 75,000 R:dr, men uppå. gjord anmärkning dervid af Borgare-Ståndet, bestämdes den till 100,000 R:droch beslöts, att af dessa 100,000 R:dr, 25,000 skulle enligt Konungens eget godtfinnande och enskildta disposition kunna användas till Ministeriella behof, Courirer &c., men de öfrige 75,000 R:dr dels till oförotsedde dels obestämde Utgifter, såsom förr vanligt varit samt emot Redovisning.
Uti den underdåniga Skrifvelsen härom till Kongl. Maj:t, begecks dock ett redactions-fel, i så måtto, att deruti blifvit yttrat, det Standerne till extra Utgifter anslagit 100,000 R:dr under Konungens egen höga Disposition, ehuru blott 25,000 Den 23 April. . J97 R:dr till Kongl. Majets
Disposition öfverlemnades, hvaremot de öfrige skalfe redovisas, samt till helt andra behof användas än de förre.
Jag anmärker detta, pä det rättelse i denna del nu må kunna göras, då Expedition .härom uppsättes.
I grund aF allt1 detta, får jag ödmjukeligen hemställa, att Stats-Utskottet måtte varda anmodat, låta författa en specifique Förteckning på alla Statens i närvarande stund utestående Fordringar; till hvem de äro utlånte, med hvilka villkor; antingen emot laglig ranta modererad, eller också tilläfventyrs alldeles räntefritt, m. m. hvarefter man deraf kan finna huru