Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 1, om antagande af 3 Kanslister utöfver den i Riksd:sOrdningens 24 § bestämda personal.
Föredrogos Bevilln:sUtsks nedannämnde d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
.N:o 2, om äterlemnande af vice Talmannen Anders Anderssons inom BondeSt. väckta motion, rörande bränvinsskattens anslående till jernvägars anläggning, och N:o 3, om återlemnande af Gustaf Larssons från Stockholms län inom BondeSt. väckta motion, ang:de användande af en del utaf bränvinsskatten till de lägre undervisningsverkens och folkskolornas behof.
Dessa Mern. lades till handlingarne med förklarande, att R. och Ad. ansåg de deri omnämnda motioner böra behandlas af StatsUtsk.
Föredrogs Bevilln:sUtsk:s d. 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 4, om återlemnande af en utaf Frih. von Saltza, Philip, hos R. och Ad. väckt motion.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då Frih. von Saltzas ifråga v a r: d o motion hos R. och Ad. föredrogs, föreslagit dess remitterande till BevillmsUtsk., emedan nu gällande förordmg ang:de vilkoren för bränvins tillverkning endast förutsatte sådan tillverkning under höstmånaderna, och frågan så till vida åtminstone vore af beskaffenhet att böra af BevillmsUtsk. behandlas, som, i händelse K.
M. ville tillåta bränvinsbränning under andra månader, det kunde vara tvifvelaktigt om sådan bränvinsbränning, icke öfverensstämmande med den på R.
Stms begäran af Konungen utfärdade förordmg, vöre underkastad den skatt, som för tillåten tid blifvit stadgad.
Naturligtvis hade motionen också kunnat remitteras till Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. samt af detta Utsk. behandlas gemensamt med BevillmsUtsk., likasom BevillmsUtsk., då ärendet dit remitterades, kunde för frågans behandling sammanträda med Allm. Besv.- och Ekon.Utsk., hvarföre Hr Gr. o. Landtm., för sin del, ansåg ingenting i formen vara stridande emot motionens remitterande till BevillmsUtsk., som då kunde begära sammanträde med Allm. Besv.- och Ekon.Utsk., för frågans ytterligare behandling.
Sedan jag begärde ordet har Hr Gr. o. Landtm, just yttrat hvad jag ämnade föreslå, nemi. att BevillmsUtsk. skulle, för denna frågas behandling, sammanträda med Ekon.Utsk.
Det är obestridligt, att alla bränvinsfrågor böra 708 Den 19 December. af den sammansatta afdeln., som har sådana frågor om hand, och jag kan icke finna annat, än att frågan från början blifvit riktigt behandlad, och får derföre föreslå, att den blir till BevillmsUtsk. återremitterad.
Den siste värde talaren har ansett, att alla frågor rörande bränvin borde behandlas af den sammansatta afdeln:n af Bevilln:s- och Ekon.Utsk.
Hvad denna motion angår, så innehåller den ingenting i fråga om skatt, utan rör endast, huruvida bränvinsbränningstiden skall få blifva en månad längre, och en sådan fråga tillhör uteslutande den ekonomiska lagstiftningen.
Under föregående Riksdagar har man i de flesta Stånden brukat remittera nästan alla motioner rörande bränvinslagstiftningen till Ekon.Utsk., och endast de som handlat om bevillning eller skatt hafva blifvit remitterade till Bevilln:sUtsk.
Man kan väl ej vilja förneka att K. M., oberoende af Ständerna, äger rätt att besluta i allting rörande bränvinslagstiftningen, med undantag af skatten; således bör väl det Utsi;., som afhandlar sådana frågor, som framställas till K. M. i önskningsväg, äfven behandla denna fråga, som icke afser någon för framtiden ny författn:g, utan endast en förändring i den nu gällande.
Jag, för min del, anser Bevilln:sUtsk:s åtgärd hafva varit riktig; ty den sammansatta afdeln:g, som skall behandla frågan om ny bränvinslagstiftning, kan väl icke hafva att göra med denna fråga.
Frih. Raab; Gr. af Ugglas skulle hafva alldeles rätt, om icke Frih. von Saltza yrkat att den bränvinsbränning, som, enl. hans förslag, skulle tillåtas under loppet af innevar:de år, skulle beskattas.
Om det vore meningen, att en månads bränvinsbränning skulle tillåtas utan skatt, så egde Ekon.Utsk. att behandla frågan, såsom varande ett önskningsmål; men här är ju meningen, att denna bränvinsbränning skulle beskattas förmodligen i likhet med den beskattning, som hittills ägt rum, och under sådant förhållande kan jag icke finna annat än att, om ärendet återgår till Ekon.Utsk., dess afdelnig får sammanträda med Bevilln:sUtsk:s afdeln:g, i och för beskattningens skull.
Derföre anser jag det vara alldeles likgiltigt till bvilketdera af dessa Utsk. ärendet går, men då alla andra bränvinsmål gått till BevillmsUtsk., så anser jag äfven detta böra gå dit.
De motioner, som föregående Riksdag väcktes med afseende på bränvinsbränningstiden, gingo alla till det Utsk., som bade bränvinsärendena om hand, och på samma sätt anser jag också denna fråga böra gå till den sammansatta afdelnig, som hade dessa ärenden om hand.
Jag kan icke underlåta att påyrka, alt frågan måtte återremitteras till Bevilln:sUtsk.
Hr von Knorring, Erik Oscar: Förekommen af Frih.
Raab, får jag med honom till alla delar instämma, och anser den af Hr Gr. o. Landtm, föreslagna remiss till Bevilln:sUtsk. vara fullkomligt riktig.
Just derföre att det är fråga om en ny skatt under en månad, tillkommer det BevillmsUtsk att i första rum - Den 1 S December. 709 met behandla frågan, sedan kan, på sätt Hr Gr. o. Landtm, mycket rikligt föreslagit, Utsk. sammanträda med Ekon.Utsk. Gr. Gyldenstolpe, Ant.
Frih. von Saltzas motion innehåller icke någon allmän begäran om, att man i allmänhet skulle Få bränna från d. 14 Febr. till d. 14 Mars; ty den afser endast att de personer, som bränt blott en månad under innevar:de år, skulle få rättighet att bränna en månad till under nästa år.
Det är fråga om ett undantag från den nu gällande bränvinslagstiftningen, hvilket naturligtvis endast skulle gälla för nästa år.
Motionären har visserligen icke vidrört, om de skulle bränna med eller utan skatt, men för att döma af hans framställning, så tyckes han vilja, att nu gällande författn:r skulle få tillämpas på ytterligare en månad, under hvilken då de personer skulle få bränna, som förut ej bränt mer än en månad.
Jag kan icke inse, att Bevi 11 nrsUtsk. dermed bar alt befatta sig, då skatten och allting annat redan genom förordmn är bestämd.
Frågan är endast, om ett visst antal personer skola få bränna en månad till, sålunda en fullkomlig önskningsfråga, och den bör, efter min tanke, behandlas af Ekon.Utsk. Frih.
Saltza har icke upgifvit i sitt förslag, hvilken beskattning han ansåg vara don lämpligaste, men lika väl som Gr.
Gyldenstolpe antog, att det icke skulle blifva fråga om någon större eller mindre skatt, än den nu gällande, så anser jag att man, då det är fråga om en undantagslag, kan tänka sig, att om förslaget går igenom, hvilket jag likväl hoppas icke kommer att ske, R.
St:r äfven gjorde det undantag, att de personer, som skulle få bränna en månad längre, äfven derföre fingo betala 50 å 60 proc. högre skatt.
Jag kan icke inse, huru Ekon.Utsk. skall kunna behandla en sådan fråga, utan att sammanträda med Bevilln:sUtsk.
Jag tror att man fastnar i formen, om man frångår det vanliga.
Jag får fästa Frih.
Raabs upmärksamhet på, att nu gällande förordn:r gälla till 1857 års slut.
St:r har en gång bestämt för hvilken skatt skall brännas under tiden från sista Riksdag till och med nästkom. år, och i denna skatt kan ingen förändring göras.
St:r har en gång sagt, att för så många k:r bränvin skall skattas så och så mycket, och dervid blir det.
Allting annat beror på K. M.; Han kan säga att bränvinsbrännare äga för denna skatt bränna 12 månader eller 2 månader.
Här hvarken är eller kan blifva fråga om någon förändring i skatten, och motionärens mening är endast att vissa personer, för samma skatt som förut blifvit af R.
St:r bestämd, skulle få bränna under en annan månad, än K. M. fastställt.
Någon förändring i skatten kan icke komma i fråga, så vida icke derom väckes en särskild motion, och egentligen kan icke någon förändring i, denna skatt verkställas förr än från och med nästa statsregleringsperiod. 710 Den 19 December.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, anförde Hr Gr. och Landtm., att då olika meningar blifvit yttrade, samt dervid en del ledamöter ansett frågan, på sätt R. och Ad. förut beslutat, böra af Bevil!n:sUtsk. behandlas, och andra att den må remitteras till Allm. Besv.- och Ekon.Utsk., Hr Gr. o. Landtm., som ansåg båda delarne kunna grundlagsenlig! ske, först finge hemställa om R. o. Ad. behagade förklara, att Frih. von Saltzas ifrågavar:de motion bör till Bevilln:sUtsk:s behandling återlemnas.
Ja och Nej, hvarpå propos., om R. och Ad. ansåge denna motion tillhöra Allm. Besv.- och Ekon.Utslcs behandling, blef framställd och jemväl med blandade Ja och Nej besvarad, och uppå sedermera förnyad propos., om R. och Ad. ansåge ifrågavar:de motion böra till Bevilln:sUtsk:s behandling återlemnas, utföllo svaren med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg
Föredrogs BankoUtskrs d. 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 5, öfver väckt motion om anställande af laga undersökning å vissa af Bankens styrelse behandlade mål.
Innan Landtm:s-klubban faller, för alt gifva dödssslaget åt detta Betänk., anhåller jag att på dess blifvande grift få nedlägga några pcnséer.
Jag får hembära till BankoUtsk. min tacksamhet. för den uprättelse detsamma behagat gifva mig; ty då det icke ansett sig böra tillstyrka den af mig begärda laga undersökning, har det uttalat den åsigt, att ifrågavar:de sak är så sjuk, att den icke tål vid någon sådan.
Som denna fråga möjligen kunde anses såsom rörande mig enskildt, så anser jag mig icke böra vara den ende på detta rum, som fortfarande yrkar en sådan undersökning, ty likgiltigt kan det synas detta Stånd, om en så ringa person som jag upoffras för andras skull, och likgiltigt kan det vara för Statens väl, om dessa andra få sig en upmaning att med oväld sköta sina kall.
Men hvad som icke är likgiltigt, mine Hrr, är att man, för att smickra och hylla förmanna-bögmodet, upoffrar rättvisan.
Hvad som är ännu mindre likgiltigt, är att R.
St:r måhända genom denna hyllning gifver BankoFullmäktige fasta uppå att godtyckligt gå till väga, och hvad som är ännu mindre likgiltigt, är att, om Constit.Utsk. möjligen kommer med ett AnmärkningsMemorial mot Konungens Rådgifvare, så behöfva dessa
Hrr blott peka på R.
St:rs eget verk, för att rättvisligen omintetgöra äfven den billigaste anmärknrg; ty med hvad skäl kunna Ständerna fordra rätt och sanning hos Regeringen, då det inom R.
St:rs eget verk finnes hvarken sanning eller rätt.
Att Utsk. saknat tillräckliga uplysningar är helt naturligt, ty den person, som bort lemna ärliga uplysningar, hade personligt intresse af att lemna dem. oärliga.
Då, som jag förut haft äran nämna, denna sak i mycket rör mig personligen, så upskjuter jag att lemna de uplysningar, som BankoUtsk. möjligen saknat, till dess den motion kommer före, som är af mora allmänt intresse
711 och hvartill denna utgjorde motiver.
Jag skall lemna dessa uplysn ingar, så vida jag dertill bl ifver tvingad: ty onödd vill jag icke utkasta en ny skandal, likartad med den, som redan gjort sin rund ikring verlden.
Hr Geijerstam, Carl:
Vid Hr Ehrenhoffs sednaste yttrande får jag endast anmärka, att BankoUtsk:s ledamöter med mycken upmärksamhet genomgått de §§, som han i sin motion åberopat, men dervid har Utsk. icke kunnat finna något skäl för hans här afgifna yttrande om ställningen inom Bankoverket.
Det är R. och Ad. väl bekant att BankoReght, i sådana frågor som denna, innehåller förbud för en tjensteman att klaga, så vidt han icke blifvit skiljd från tjensten; således har Hr Ehrenhoff icke kunnat framföra detta klagomål på annat sätt än som riksdagsman.
Man var till och med inom Utsk. villrådig, om Utsk. kunde uptaga en sådan fråga, men man var angelägen om att undersöka, huruvida ett sådant förhållande, som det framställda, verkligen kunde hafva ägt rum.
Det speciella förhållande, som der synes hafva utgjort hufvudsaken, är af en underordnad beskaffenhet, åtminstone efter hvad jag, som Utsk:s-ledamot, kunnat inhemta, och jag fritager Utsk. från hvarje tadel, derföre att det icke kunnat uptäcka en så vådlig riktning inom Bankoverket, som att rätt och sanning icke der skulle finnas iakttagne så, som annorstädes inom Sveriges Rike.
Öfvarläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., enär Hr Ehrenhoff sjelf förklarat, att den nu förevaride frågan rörde honom personligen, hvilket äfven syntes af Utsk:s Utlåt., som innehöll upgift derom, att det mål, som blifvit af motionären åsyftadt, rörde honom sjelf, anmodade Hr Ehrenhoff att, enl 41 § Riksd:sOrdn:n, taga afträde medan K. och Ad. fattade sitt beslut i frågan.
Hr Ehrenhoff lemnat Riddarhussalen, blef propos. å bifall till BankoUtsk:s förevar:de Utlåt, framställd och med Ja besvarad.
Föredrogos och b iföl los BankoUtsk:s nedannämnde d. 17 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 6, i fråga om eftergift af öfverränta af 2:no hos Lånekontoret i Götheborg uptagne handels-diskontlån; och N:o 7, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Lånekontoret i Götheborg utgifna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfvorräntor å dylika lån.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från LagUtsk. inkomne Utlåtm.
N:o 6, i ani. af väckt motion om ett tillägg till MilitieBoslällsOrdn:n; och 712 Den 20 December.
N:o 7, i ani. af väckt motion om utfärdande af en förordnrg ang:de skötseln och vården af civile embets- och tjenstemäns boställen. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. | 10 på aftonen.
Albert Munck. lördagen den 20 December 1856.
Plenum kl. 10 f. m. Just. 11 prot:s-utdrag för gårdagens plenum.
Hr Ribbings, Arvid, d. 19 dennes på bordet lagda motion, att, på sätt Just.Ombudsmm föreslagit, Landsh:gelnstrukt:n måtte i vissa delar upbäfvas eller förklaras, m. m.
Landtm, yttrade, att han, i afseende på denna motion, finge fästa R. och Ad:s upmärksamhet derpå, att då LagUtsk:s Utlåt, öfver Just.Ombudsm:ns berättelse i går föredrogs, detta skett af Utlåt, i dess helhet, så att discussionen omfattat så Väl den föregående punkten, ang:de aflöningen för Just.Ombudsmm och hans Kansli, som den sednare punkten, deri Utsk. yttrat sig om Just.Ombudsmms embetsförvaltning.
Endast den förra punkten hade blifvit af R. och Ad. återremitterad; men som öfverläggningen omfattat Utlåt, i dess helhet, hade deraf blifvit en följd, att alla under discussionen afgifna yttranden måste åtfölja den beslutade återremissen till Utsk.
Såsom yttrande öfver LagUtsk:s Utlåt, om Just.Ombudsmms berättelse, hade Hr Ribbings anförande således redan, enl. R. och Ad:s beslut, blifvit meddeladt LagUtsk, och någon propos. om remiss af detsamma till LagUtsk. kunde således ej vidare framställas, enär, om en sådan besvarades med Nej, det skulle innefatta ett uphäfvande af det beslut, R. och Ad. redan fattat.
Hr Ribbing hade i går sagt, att hans anförande var afgifvet med föranledande af Hr Dalmans motion om Landsb:gelnstruktm, men äfven såsom sådant kunde propos. till remiss derå ej göras, enär R.. och Ad. redan vid föredragningen af Hr Dalmans motion, efter en längre discussion, förklarat densamma afsiutad, och således en ny discussion i ämnet icke i ani. af Hr Dalmans motion finge upstå.
Skulle åter Hr Ribbing vilja uptaga ämnet såsom en motion, finge Hr Gr. o. Landtm., för att kunna De ii 20 December. yttra sig om lagligheten af en remiss, anhålla att få veta hvad stöd Hr Ribbing, i 56 g Riksd:sOrdn:n, funnit för motions väckande efter den tid som i grundlagen, för nya frågors väckande, var bestämd.
Hr Ribbing förklarade, att han, då ifrågavaride anförande, på sätt Hr Gr. o. Landtm, framställt, komme LagUtsk. tillhanda, vore alldeles belåten med hvad som skett, och icke yrkade någon annan åtgärd, hvarefter R. och Ad., uppå derom af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., förklarade sig anse Hr
Ribbings nu föredragna motion icke föranleda till någon åtgärd.
Föredrogs LagUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 6, i ani. af Väckt motion om ett tillägg till MilitieBoslällsOrdmn.
Jag får vördsamt hem ställa, om icke denna fråga, som varit till LagUtsk. remitterad, är af beskaffenhet, att den bör af Lag- och Ekon.Utslcn tillsammans behandlas, och anhåller derföre, att Hr Gr. o. Landtm, ville tillåta hennes öfverlemnande till dessa sammansatta Utsk.
Frågan angår visserligen ett tillägg till MilitieBoställsOrdmn, och kändt är, att denna förordnrg blifvit af ena Statsmakten utfärdad, men jag skulle likväl tro, att, då frågan rörer de Svenska folkets egendomar, som blifvit uplåtne åt militiestaten, det vid sådant förhållande vore i sin ordning, att den andra Statsmakten jemväl deltager uti lagstiftningen derom.
Grundlagen stadgar, att Konungen icke äger att ensam besluta om Statens egendomar, och af detta skäl anhåller jag, att frågan måtte remitteras till Lag- och Ekon.- Utsk:n gemensamt.
Mig synes, som LagUtsk. vid denna Riksdag obehörigen velat skjuta ifrån sig en mängd mål, som tillhöra förenämnda 2:ne Utsk:s gemensamma behandling, och jag medgifver ingalunda, att det varit behöfligt eller nödvändigt, hvad LagUtsk. hos R.
St:r nu hemställt, i afseende på behandlingen af motionen, utan tror jag att LagUtsk. kunnat, utan någon omgång, sammanträda med Ekon.Utsk.
Jag anhåller om propos. i enlighet med detta mitt yttrande.
Motionären har sjelf medgifvit, att den författn:g, om hvars förändring han framställt förslag, är af rent ekonomisk natur och enl. grundlagen tillhör Ekon.Utsk:s behandling.
Om således motionen remitteras till Ekon.Utsk., och detta Utsk. skulle finna att något förslag bör utarbetas, begär detta Utsk. sammanträde med LagUtsk., men i annat fall är ett dylikt sammanträde utan ändamål.
Såsom ytterligare stöd för sin begäran om remiss af motionen till Lag- och Ekon.Utskm, har Hr Palmcrantz anfört, att motionen rörer Statens egendomar, och att båda Statsmakterna böra deltaga i lagstiftningen härom, men detta synes mig icke kunna utgöra skäl för remiss af motionen till Lagoch Ekon.Utskin.
Dessutom hafva till LagUtsk. vid denna Riksdag 714 Den 2 0 December. blifvit remitterade så många motioner, att det synes icke vara skäl att vidare öfverhopa detta Utsk. med göromål.
I anledn. af den siste talarens yttrande får jag erinra, att motionen afser förändring i MilitieboställsOrdn.-n, och att denna utgör ett appendix till den civila lagen, som innefattas uti Byggn. 13:n.
Enl. min åsigt böra derföre båda Statsmakterna deltaga i utfärdandet af ifrågav:de förordn. och frågan således behandlas af LagUtsk.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, förut hemställde om R. o. Ad., på sätt Hr Palmcrantz föreslagit, ansåge den i förev.-de Utlåt, omnämnde motion böra behandlas af Lag- samt Allm. Besv.-o. Ekon.- Utsk:n, ropades Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, i öfverensstämmelse med Hr Adlercreutz’ förslag hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara att denna motion tillhörde Allm. Besv.-o. Ekon.- Utsk:s behandling, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han nu funnit
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 7, i anledn. af väckt motion om utfärdande af en förordning, ang:de skötseln och vården af civila embets- och tjenstemäns boställen.
Föredrogs ånyo och bifijlls Riddarh.Utsk:s d. 13 och 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 3, ang:de Hr Brakels motion om utseende af R. o. Ad:s Elektorer samfäldt in pleno.
Föredrogs ånyo Riddarh.Utsk:s d. 13 och 17 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 4, ang:de Hr Brakels motion om Hemi.
Utsk:s utväljande genom direkta val.
Hr Brakel, Gust. Mauritz:
Såsom skäl, hvarföre Utsk. afstyrkt min motion, har blifvit anfördt, att den vöre stridande emot 28 § Riksd.Ordn:n.
Jag ber att få upläsa denna §.
Den lyder sålunda: »R. o. Ad. samt Preste- och BorgareSt:ri välja genom Elektorer, och BondeSt. på det sätt Ståndet vid hvarje Riksdag tjenligast finner, genast och sist inom 8 dagar, sedan Riksdagen blifvit öpnad, ledamöter, lika många af hvarje Stånd, i de .Utskott, hvilka skola ärenderna bereda och utarbeta.
Sådana i grundlagen stadgade Utskott äro: Const.-, Stats-, Bevil In.-, Banko-, Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskm.
Hemliga Utsk:t väljes, då Konungen sådant äskar.»
De sista orden: »Hemliga Utsk. väljes, då Konungen det äskar», utvisa endast tiden, då val af ledamöter till detta Utsk. skall ske, eller när Konungen så äskar i motsats för de öfriga Utsk:n bestämda 8 dagar från Riksdagens början, men sättet huru ledamöterna i Hemliga Utsk. skola väljas, Den 20 December. 715 omförmäles icke i §:n.
Under uttrycket: »Hemliga-Utsk. valjes», kan lika väl förstås, att detta val skall ske på sätt R. o. Ad. bäst synes, som ock att det förrättas af de Elektorer som utse ledamöter i de öfriga Utsk:n eller ock af för tillfället utsedde Elektorer.
Således kan jag icke finna att min motion är stridande emot grundlagens bokstaf.
Hvad åter angår meningen med denna §, är den på. sätt vi sagt, icke klar och bestämd, men lika med Utsk. tror jag, att kanske grundlags-stiftarens tanke varit, att Hemliga Utsk. skall väljas af de utaf R. o.-Ad. vid Riksdagens början utsedde Elektorer.
Då emellertid, såsom jag skall visa, detta innebär en omening, och min motion icke strider emot grundlagens bokstaf, har jag icke kunnat finna annat än att R. o. Ad. är oförhindrad, att i enlighet med min motion, förändra Riksd.Ordn:n på det sätt, att Hemb Utsk. skall väljas samfäldt in pleno.
En hvar vet, att, vid början af Riksdagen väljas Elektorerne hufvudsakligast för att enl. majoritetens åsigt, utse ledamöter i de för tillfället mest vigtiga Utskott och åt dens eget omdöme öfverlemnas sedan att tillsätta de Utskott, som skola utarbeta de mindre brännande frågorne, men meningen med Hemb Utsk. är helt annan än med de andra Utsk:n.
Enl. min upfattning är ändamålet med detta Utsk., att, då under Riksdag invecklade politiska förhållanden inträffa, och Konungen äskar att höra de olika Ståndens tankar, denna delegation af R.
St:r skall frambära deras tankar i ämnet till Ko nungen.
Vid sista Riksdagen t. ex. äskade Konungen detta Hemb Utsk. förmodligen i afsigt att med dessa delegerade af R.
St:r rådgöra om den ställning, landet i anledn. af då upkomna politiska förvecklingar i Europa borde intaga.
Naturligtvis hvarken borde eller kunde Konungen för K.
St:r framlägga alla de skäl, som kommo att bestämma Hans beslut, och derföre äskade
Han detta Hemb Utsk.
Jag kan icke betrakta detta Utsk. annorlunda än som ett StatsRåd, tillsatt af R.
St:r för att råda Konungen och under vissa omständigheter uttrycka R.
Stirs tankar, äfvensom att genom sitt ord inför St:n understödja eller motsätta sig de förtroende-vota Konungen kan begära.
Till detta Utskott behöfvas således karaktersfasta, uplyste och inflytelserika personer, men ej några med vissa special-kunskaper, tre män, som R. o. Ad. genast omedelbart kan bestämma.
När nu så är förhållandet, anser jag, att R. o. Ad. äfvensom de öfriga Stånden böra välja Hemb Utsk. så, att det blir ett sannt uttryck af majoritetens inom representationen åsigter, hvilket icke kan ske, om valet öfverlemnas till de vid Riksdagens början utsedde Elektorer, som blifvit utsedde för helt annat ändamål, utan att vid val af ledamöter till Hemb Utsk. representera R. o. Ad:s majoritet för tillfället.
Grundlagen säger ju, att val af Fullmäktige i Banken och Riksg:sKont., af ledamöter i Opinions-nämnden och i Komitén för Tryckfrihetens vård, skola ske af R. o. Ad. samfäldt in pleno, för att utgöra ett uttryck af Ståndets åsigter för tillfället; hvarföre skall icke Hemb Utsk. då kunna väljas på samma sätt, hvilket Utsk. under vissa förhållanden är af särdeles stor vigt.
Den 20 D ecember.
På grund af alla dessa skäl önskar jag bifall till min motion, och att Riddarh.Utsk. mätte updragas att i enlighet dermed inkomma med förslag till ändring i Riksd.Ordn:n.
I motsats till siste talaren anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk.
Jag tror att Hr Brakel kunnat bespara sig sin afgifna deduktion i fråga om lagligheten af hans motion, ty hade den varit stridande emot grundlagens bokstafliga lydelse, hade den säkerligen icke blifvit remitterad till LJtsk.
En annan sak är, på sätt Utsk. äfven anmärkt, huruvida motionen är öfverensstämmande med grundlagens rätta mening och anda.
För min del tror jag att Utsk:s åsigt i detta afseende är fullkomligen välgrundadt; jag stärkes i denna min öfvertygelse desto mera, då jag rådfrågar icke blott den g, Hr Brakel åberopat, utan jemväl Reg.Fms 53 och 54 §§.
I 53 § säges, »att R.