Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom eli exempel i detta fall kan jag åberopa mig sjelf som i 39 år varit i Svenska Statens tjenst och betalt dryga argifter både till Militär och Civilstatens pensionskassa, men likväl alldrig trotts dessa afgifter, kommer att åtnjuta någon rättighet lill pension hvarken från den ena eller andra kasssan, emedan som jag nu i 30 år tillhört antalet af tjenstemän som höra till den nuvarande Civilstatens pensionskassa, så befinner jag mig i den grad der man är berättigad lill Statens pension af fulla lönen.
Alt nu vid 50 eller 55 år för de obetydliga göromål, som åtfölja dessa mindre tjenster lemna innehafvarne deraf rätt till pension, anser jag verkeligen vara alltför mycket generörst, och jag anser att den kalkyl flr von Kraemer upgjort är mycket ofullständig, utom det att jag icke fattar sjelfva grundledningen för densamma, ty jag tror att han beräknade hälften af inkomsterna och tyckte att han nammie alt den som lemnar
Ijensten vid öfver 60 års ålder skulle få | af ijensten åtföljande inkomster i pension.
Om så är, blir det verkligen en fullkomlig tillfällighet, om icke det finnes mer än en af hvarje grad som på en gäng kommer att åtnjuta pension, ty det kan hända, all på samma gång som en Ridd.- Sekret. erhåller afsked med pension så, om en 60 års gammal Ridd.Fiskal eller Kanslist erhåller Ridd.Sekret.-plalsen och täger afsked 1 år derefter så blir han pensionsmässig och erhåller sålunda | af inkomsterna i pension.
Sålunda kan det inträffa att i den högre pensionsgraden flere pensionstagare funnos på en gång.
Jag anser derföre att den mening är den rätta, att i allmänhet detta bör bero på R. o.
Ad:s eget godtfinnande, grundande denna min åsigt på den öfvertygelse alt R. o. Ad. alltid skall med all oväld gå tillväga i detta fall, oell med afseende på att pension af den gamle tjenstemannen verkligen behöfves, icke undandraga sig att lemna honom en sådan pension.
2:ne embetsman befinna sig likväl bland dessa, för hvilka jag ville göra ett undanlag, emedan jag anser dem berättigade till pension.
Den ena är Ridd.- Sekret., hvilken jag anser dertill berättigad, synnerligen sedan R. o. Ad. beröfvat honom rättighet att bredvid Ridd.Sekret.-tjcnsten Den 26
147 innehafva annan tjenstebefattning, ty derigenom blir han således tvungen att uteslutande egna hela sin lid och arbetsförmåga åt denna tjenst.
Den andra är Kamereraren, hvilken jag anser böra vara berättigad till pension emedan han har ansvaret för R. o. Ad:s hela kassaförvaltning och man icke bör underlåta att se till del man på denna plats får en sådan person, på hvilkens pålitlighet och noggranna ordning man kan lita.
Således skulle jag vilja berättiga Ridd.Sekret, och Ridd.Kamerer, till de pensioner som Utsk. för dem föreslagit, äfven vid tidigare ålder än den vid hviken Statens tjenstemän i allmänhet få åtnjuta pension.
Men beträffande de öfriga tjeustemännens pensionering anser jag det böra vara beroende på R. o. Ad:s beslut i hvarje serskilt fall.
Mig synes alt den siste värde talaren har vederlagt något af hvad den förste talaren yttrade, och temligen tydligt bevisat att man utan äfventyr kunde stadga samma reglor för Kanslisterna som för Ridd Sekret.
Hr Rosenblad sade nemi. alt det skulle kunna hända, att om man stadgade på sätt Utsk. föreslagit, en bestämd och ovillkorlig rättighet lill pension, i högsta graden flera på en gång kunde få rätt lill pension, och afgifterna således betydligen förstoras.
Likväl tillstyrkte
Hr Rosenblad slutligen alt just Ridd.Sekret, skulle vara berättigad lill pension, om han upfyllt sina åligganden så som lian borde, och jag har ingenting deremot.
Jag begärde egentligen ordet i anledn. af Hr von Kraemers yttrande, för att erinra derom, all mitt förslag till intagande af en mening om välförhållandet i tjensten, icke som jag tror borde gifva anledn. till det som FIr von Kraemer befarade, nemi. alt pensionen skulle kunna blifva beroende på den för tillfället rådande opinionen.
Mitt förslag var nemi., att det skulle stadgas, om han upfyllt sina åligganden-, — upfyllt sina åligganden d. v. s. tjensteåliiiganden, och derom skall väl utaf handlingarne kunna visas, huruvida del varit till belåtenhet eller icke, ty om det varit till obelåtenhet, så skall det väl i prot. kunna synas alt betydligare erinringar eller anmärkntr för tjenstefel framställts emot tjenstemanen, och blott i sådan händelse skulle det kunna komma i fråga, huruvida han kunde erhålla pension eller icke.
Men om icke något sådant kunde företes, så vore han naturligtvis försäkrad om sin ovilkorliga rätt och kunde bevisa sin rätt lili pension.
Jag tror icke att något missbruk eller någon olägenhet af ett sådant stadgande skulle kunna upkomma, och del har ända från 177!), fastän på olika sätt uttryckt, varit intagit i instruktionen för Ridd.Direkt.
Jag ser icke något skäl hvarföre man skulle borttaga detta, och det var egenteligen derföre, sedan jag hört upläsas 1779 års beslut, som jag föreslog att man i det stadgande, som nu är i fråga att antagas, ulan åberopande af 1779 års beslut, skulle inlaga dessa ord.
Delta beslut af 1779 har förut i de hittills gällande stadganden som naturligtvis måste af de nuvarande tjenstemännen kunna såsom en rättighet åberopas, varit infördt.
Nu utesluter man det, och 10* 148 Den 26
Maj. då anser jag att man likväl bör bibehålla denna i alla reglementen intagna klausul, hvilken jag icke någonsin funnit föranleda till någon olägenhet.
I hvad Frih.
Stjernstedt sednast yttrat, ber jag att få förena mig.
Jag skulle tro del icke föranleda till mycken skiljaktighet i propostn om den af mig först yrkade redaktionen, att nemi. pension måtte Riddarh.
Kansli-personalen meddelas med afseende på deras tjensteförhållanden, och öfrige omständigheter antoges, eller om R. o. Ad. heldre bibehölle den gamla 14:de §, emedan dess innehåll måtte otvifvelaktig!, om man vill med allvar uprätthålla dess bud, innefatta såväl del ena som det andra afseendet; ehuru från den synpunkt, hvarutur jag betraktar saken, del vore förmånligare att få klart och tydligt uttaladt både det ena och det andra.
Hr von Kiterner har förklarat, att det vore enl. hans tanka, med R. o. Ad:s värdighet oförenligt, mindre ridderligt, äfvensom Hr Freijdenfelt för sin del mindre ädelt, om man skulle förmena Riddarhus-Kansl i-personal en, att på gamla dagar komma i åtnjutande af pension efter en långvarig tjensleutöfning, med afseende på den mindre belåtenhet, hvilken i förhållande till deras förhållanden, ej allenast inom, men äfven utom tjeristen, kunde vata för handen: dessa åsigter äro myckel ungdomliga, vackra och ädelsinnade, men om ej den mognade ålderns betänksamhet dervid inlade någon motvigt, fruktar jag att R. o. Ad. derutinnan bomme all spela en röle, motsvarande, eller liknande den i odödlig åminnelse slädse qvailefvande, mycket storsinnade, tappra och ädelmodige, men tyvärr också mycket förblindade och mångfaldt förhånade Riddarens af La Manelia.
— Då såväl Hr Rosenblad, sorn Frih:ne Stjernstedt och Palmstjerna vederlagt Hrr Freijdenfelts och von Kraemers yttranden rörande tjenstemännen, samt visat alt de, långtifrån att vara i en tillbakasatl belägenhet, snarare befinna sig i en förmånlig, så instämmer jag, på sätt jag redan i början af detta anförande förmält i Frih.
Stjernstedts sednaste yrkande.
Detta har mycken öfverensstämmelse med'Frih.
Palmstjernas och således torde vi kunna förena oss i en tanka, mot hvilken endast två dissidentes torde sig hafva yppat.
Jag önskar alt R. o. Ad. ville allvarligt och ganska strängt hålla på den, efter min tanka, R. o. Ad. ovilkorligen och ensam tillkommande rätten alt i sista hand besluta om pensioneringen.
Hr von Kraemer har talat om opinionens ombytliga vindkast, som kunde komma att hafva inflytande på dem, hvars rätt vore i fråga: R. o. Ad. har dock, sedan längre tid tillbaka visat prof på en så hedrande conlinuitet i tänkesätt, att jag ej fruktar det någon fara hotar de ifrågavar:de tjenslemännens rättigheter, icke heller deras billiga anspråk.
Hr von Krtemer har likaledes ordat om obehörigheten af inquisition i tjenstemännens lefnadsförhållanden, hvilken efter hans förmenande vore till befarandes, om man gjorde afseende på något annat än deras tjensleutöfning: det må till svar härå nämnas, alt någon inqvisition icke synes erforderlig eller komma Deli 26 Maj.
149 i fråga för kännedomen om en hvars förfarande i det offentliga lifvet, hvarvid man underkastar sig offentlighetens vittnesbörd och de påföljder uti allmänna omdömet, sora af ett sådant framträdande inför medmenniskor icke lära uteblifva.
Det är således icke efter min tanka, fråga om annat än dessa tjenstemäns offentliga förhållande, som kan komma i betraktande, då man fäster afseende på ”förekommande omständigheter;” hvarföre jag önskar att föreskriften derom mätte i den nya §:n, såväl som den gamla varda bibehållen.
Jag skall inskränka mitt yttrande till endast några få anmärkmr.
Hr Rosenblad har talat om tjenstemännens inom Riddarhuset ringa sysselsättning: om della kan tillämpas på Fiskalen och Riddarh.Kanslisterne, så gäller det ingalunda i hänseende till Sekret, och Kamereraren.
Cederström har på milt omdöme huru tjenstemän böra behandlas, under erkännande af det ädla och ridderliga deruti, likväl, om R. o. Ad. skulle beträda den bana jag ansett vara den rätta, tillämpat liknelsen utaf Riddarens af La Mauchas handlingssätt: derpå vill jag endast svara, att jag hört Frih.
Palmstjerna biträda min åsigt, alt det icke allenast icke vore lämpligt, utan rent af förkastligt, att låta del för sjenstemän, som tjenat i 30 år, bero af opinionens vindkast om de på gamla dagar skola erhålla ett lämpligt understöd för sin bergning, då krafterna svika, samt alt Gr.
Lagerbjelke delat denna tanka.
Om dessa
Hrr kunna sägas handla likstämmigt med den omförmälda Riddaren af La Maucha, så underkastar jag mig gerna samma omdöme.
Beträffande i öfrigt den förklaring, som Frih.
Palmstjerna gifvit åt andra delen af sitt amendement så finner jag densamma tillfredsställande och skall ej motsätta mig att §:n blir sådan som han densamma föreslagit.
Hr Freidenfelt:
Jag vill icke länge uptaga tiden, utan endast förklara, att jag ingår på den förändring som Frih.
Palmstjerna föreslagit, eller att lefnadsåldero må bestämmas till 55 år i st. f. 50, samt gör det tillägget att tjenstemännen skola troget och väl hafva upfyllt sina åligganden.
Cederström behagat orera om Don Qvixotteri, forsenar ej svar.
Stjernstedf:
Ehuru det väl torde vara gifvet på förhand, att den förändrade lydelse af denna §, som kan komma att beslutas, endast kan komma att hafva verkan på framtiden, torde dock i dagens prot. böra intagas att den nu gällande instruktionen fortfarande tillämpas på de nuvarande tjenstemännen vid Riddarhuset, och att hvad i dag beslutas fnljakteligen endast har afseende på kommande tider då nya tjenstemän antagas.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o.
Pamstjerna yrkat bifall till Utsk:s förslag med den förändring, ali i st. f. deri ut - 150 Den 26
Maj. förde ”50 års ålder” skulle intagas ”55 års ålder” samt att, efter orden ”Riddarhusets ordinarie stal”, skulle tilläggas: ”samt till R. o. Ad:s och
Direkhns belåtenhet sina åligganden upfyllt;” alt dernäst Frill.
Stjernstedt framställt ett förslag, deri han yrkal att R. o. Ad. måtte bestämma pensionsrätten samt att den nu gällande 14 § måtte bibehållas med antagande af ett sådant förbehåll samt några förändringar i fråga om pensionsbeloppen, dem H. Ex. dock icke med tydlighet upfattat.
Palmstjernas förslag i afseende på tjenste- och lefnads-åldern men skiljer mig derifrån beträffande pröfnings-rätten, den jag anser ensamt tillhöra R. o. Ad., sålunda, att Riddarh.Direkt:n bör föreslå en afgående tjenstensteman till erhållande af pension, men R. o. Ad. ensamt derom besluta.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde vidare, att Gr.
Lagerbjelke hufvudsakligen instämt med Frih.
Palmstjerna, men ansett R. o. Ad. böra förbehålla sig att pröfva huruvida vilkoren för pensions erhållande blifvit ordentligen fullgjorde, samt att Hr von Kraemer och Hr Freidenfelt i sina sednaste yttranden förklarat sig ej vilja bestrida den af Frih.
Palmstjerna yrkade förändring.
Då härefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle den af Etsk. föreslagna 13 §. ropades nej, hvarpå H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle densamma med den förändring i afseende på åldern och upfyllandet af tjenstemännens åligganden, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, samt efter denna propos:s besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Stjernstedt begärde votering, samt blef af H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, anmodad att afgifva sitt förslag till contrapropos. , hvarefter Frih.
Stjernstedt yttrade:
Mitt förslag till conlra-propos. innehåller Frih.
Palmstjernas förslag, med tillägg att sedan Riddar!)
.DirekUn inkommit med förslag på den eller de personer, som deraf skulle komma i åtnjutande R. o. Ad. förbehölle sig rättigheten att i hvarje fall pröfva om de stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorde, för att pensionen må kunna beviljas.
Stjernstedt har begärt votering i fråga om antagande af Frih. Palmstjernas förslag, Frih.
Stjernstedt är dock af samma tanka som Frih. Palmstjerna, endast med den skillnaden att den förstnämnde vill hafva uttryckligen tillagdt, att R. o. Ad. sjelf vid beviljandet af pension skall afgöra frågan huruvida villkoren för pensions erhållande äro upfyllde.
Stjernstedt således är ense med Frih.
Palmstjerna i allt hvad som hittills är föreslaget, hemställer-jag om det ej skulle låta sig göra alt R. o. Ad. antoge Frih.
Palmstjernas för - Den 2G Maj. 151 slag oell att den af Frill.
Stjernstedt framställda bestämmelse sedan kunde bli föremål för beslut, till anlagande eller förkastande.
Jag har visserligen icke yrkat propos. pä mitt förslag, men underställer om ej en jemkning mellan Frih:ne Palmsljernas och Stjernstedls förslager kunde ske på det säll, att Frih.
Stjernstedt medgäfve att Riddarb Sekret, och Riddarh.Kamereraren skulle ega rätt till pension och ali, rör:de dem, frägau om pension alls icke behöfde underkastas R. o. Ad:s bedömmande.
Uå såväl Frih. Stjernstedt, som Gr.
Lagerbjelke ansett, att den propos.
Hr Frih. o. Landtm, framställt borde bifallas och den förstnämnde blott önskat ett tillägg i §:n, som icke förändrar något af deusammas innehåll om den propos.
Hr Frill. o. Landtm, framställt blir af R. o.
Ad. med ja besvarad, så torde R. o. Ad. äfven finna, alt §:n kan antagas sådan den blifvit föredragen, samt att det tillägg, som Frih. Stjernstedt önskat, blir föremål för särskildt afgörande, såsom följd af det beslut, som fattats ronde sjelfva §:n.
Jag finner att min åsigt kan vinna framgång äfven om det så förfares som Frih.
Palmstjerna föreslagit; hvarföre jag afstår frän min begäran om votering.
Stjernstedt afslått från begäran om votering, så återstår för mig, hvilken under diskussionen med bemälte Friherre mig förenat, ali hos E. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anhålla, det täcktes E.
Ex. framställa propos. pä det tillägget ang:de den omständigheten, alt R. o. Ad. må äga att bestämma pensionerne och att R. o.
Ad. derutinnan må särskildt besluta.
Deremot skall jag afstå från hvad jag under öfverläggningen framställde, men icke hört Hr Frih. o. Landtm, hafva uplagit, ronde orden i 14 § af nu gällande Instruktin ”förekommande omständigheter”.
Landtm, täcktes framställa propos. hvarigenom må kunna utrönas huruvida Frih.
Palmsjernas, milt och Gr.
Lagerbjelkes förslager må kunna sammanjemkas utan votering, i annat fall måste jag vidblifva min begäran derom.
Landtm, upläste följande i öfverensstämmelse med Frih.
Stjernstedls yrkande upsatta förslag till tillägg vid slutet af lista mom. af den ifrågavaride 13 § ”förbehållande sig R. o. Ad. att i hvarje fall pröfva om de sålunda stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorda”, samt hemställde sedermera om R. o. Ad. bifölle alt ett sådant tillägg infördes.
Denna propos. besvarades med ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Jag anhåller om votering med begäran alt Frih.
Paltnsljernas förslag måtte inrymmas i ja-propos:n. 152 Den 62 Maj.
Lagerbjelke: R. o. Ad. har redan bifallit Frih.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om icke R. o. Ad. fnnne att contraproposm vid nu ifrågavar:de votering endast borde innehålla, alt det föreslagna tillägget ej skulle införas.
Den, som bifaller att vid slutet af Irsta mora. i 13 § af Instruktionen för Ridd.Direkt. och Riddarhusets tjenstemän införes följande tillägg: ”förbehållande sig R. o. Ad. alt i hvarje fall pröfva om de sålunda stadgade vilkoren blifvit behörigen fullgjorda” voterar Ja* den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. ett sådant tillägg icke böra i §:n införas.
Nej — 14. H.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, återkallade i R. o.
Ad:s minne, att Frih Stjernstedt för öfrigt hemstält, alt i R. o. Ad:s prot. måtte införas en reservation alt beslut, rör:de 13 §, icke borde ega retroactiv verkan i afseende på Riddarhusets nuvarande ordinarie tjenstemän; hvarjemte H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle alt en sådan reservation i prot. antecknades.
Ropades ja. §§ 14 till och med 33. lii föl los. § 34.
Det är visserligen eljest onödigt att i denna § åberopa gällande grundlagar, emedan de i alla fall, antingen de här äro citerade eller icke, naturligtvis ändå skola efterlefvas; men när man infört Ridd.Ordn., så bör ock Riksd.- Ordn. inflyta, hvars 24 § angår Ridd.Sekret.; och sålunda bör i förevacde § af denna Instruktion, före Riddarh.Ordn., införas ordet Riksd.Ordn., så alt der komme att stå Riksd.Ordn. och Riddarh.
Uppå härefter framslälld propos. bifölls ifrågavande § med den förändring att i sista perioden af första mom. orden ”Riksd.- Ordn. och” tillädes framför ordet ”Riddarh.Ordn.”
Den 26 Maj. 153 § 35.
Sedan härefter H. Ex. Hr Frill. o. Landtm, bortgått och lemnal Landtmarskalks-klubban lill Gr.
Hugo, hvilken såsom fullmäktig lör Grefliga Alten N:o 8 Oxenstjerna af Korsholm, var främste närvarande ledamoten, förekommo §§ 36 och 37.
Biföllos. § 38. G. Lagerbjelke:
Utsk. kar ej fästat afseende på den an märkn. som blifvit gjord mot förslaget att borttaga orden: att Kidd.Sekret, bör befordra Riddarhusets rätt och bästa.
Jag delar visserligen med Utsk. den mening, att denne tjenslemans åligganden, genom ett sådant stadgande icke bléfve vidsträcktare, men tror likväl alt detsamma kunde vara af nytta sora en fullmakt för honom att handla på Riddarhusets vägnar.
Fall kunna inträffa, då det vore af vigt alt Ridd.Sekret, hade ett bestämdt bemyndigande att kunna handla för Riddarhusets räkning intilldess han kunde erhålla ett skriftligt sådant af Ridd.Direkt., och vid sådane tillfällen, kunde ett dylikt stadgande i Instruktionen vara af nytta, men deremot aldrig medföra skada, hvarföre jag anhåller om propos. på införande af berörde tillägg.
Ordföranden yttrade, alt i afsende på denna §, hvarå ingen yrkat bifall, Gr.
Lagerbjelke, i öfverensstämmelse med Ridd.Direkt:ns förslag, hemställt, att i första mom. näst efter ordet ”RiddarhusSekrel.” måtte tilläggas: ”hvilken i allmänhet bör söka befordra allt, som till Riddarhusets gagn och bästa hörer.”
Uppå sedermera framstäld propos. biföll R. o. Ad. ifrågavar. § med det af Gr.
Lagerbjelke föreslagna tillägg. § 39.
Jag anhåller att Hr von Kraemers reservation måtte upläsas och jag derefter återfå ordet.
Sedan den begärda upläsningen försiggått, yttrade Gr.
Jag anhåller att till alla delar få instämma i hvad Hr von Kraemer i nu nplästa reservation yttrat.
Af de upgifter der förekomma, finnes bland annat, att, om än 200 genealogiska tabeller årligen utskrifvas, åtgå dock 28 år innan alla tabeller öfver de lefvande älterna hinna att renoveras.
Man finner lätt, att då omlopps-liden är så lång, lärer det ej heller inträffa att serdeles många tabeller bli omskrifna, som ej behöfva det.
I alla fall anser jag det vara en ganska liten olägenhet, om 154 Den 20 Maj. äfven någorlunda hjelpliga tabeller bli renoverade, emot det om åtskilige, icke bjelplige, lingö ligga qvar och vänta till ett annat år, hvarföre jag anhåller om propos. till bifall å Hr von Kraemers förslag.
Hr Freidenfelt: Anledn. lill Utsk:s förslag rörde denna §, var som Hr von Kraemer anmärkt, alt i den gamla §:n står: intilldess Riddarhusets alla genealogier blifvit kompletterade, åligger det etc. — — Till följd af detta stadgande, som skulle kunna gifva anledn. till den förmodan att, sedan labellerne en gäng väl blifvit kompletterade, någon vidare komplettering framdeles icke skulle vederborde åligga, fann Utsk. nödigt att förtydliga och förändra §:n.
Som, i det plenum dä saken förra gången föredrogs, det uplystes af Ridd.Sekret, att alla tabeller för tillfället voro kompletterade, ansåg
Utsk. det icke längre vara nödigt att hvarje år nya sådane skulle göras, oberoende, om behofvet sådant kräfde eller ej, ulan raan fann lämpligare alt ål Ridd.Sekret., hvilken i alla fall mäste efterse hvilka tabeller som måste reno» veras, och bäst kunde bedömma huru många som årligen borel# undergå renovation, updroges att äfven vaka öfver verkställigheten.
Till en början får jag fästa upmärksamheten derpå att §:ns nuvar:de innehåll icke är så oegentligt som man skulle tro af Ulskis förslag i det hänseendet, ty ganska många genealogier finnas ännu i denna stund icke kompletterade, nemi. sådane, der fullständiga älteledningar saknas.
Dessa kunna vid sådant förhållande icke kallas vara kompletterade och följaktligen ännu mindre alla tabeller sägas vara i komplett skick.
Menas åter att alla genealogier befinnas vara renskrifne, sä kan jag visserligen icke bestrida att dermed sig så förhåller; men detta lärer väl ej vara hufvudsaken, utan att de böra finnas i det skick att hvad deri förekommer rör:de personer och deras älteledningar äfven bör vara så fullständigt att dervid må kunna fästas afseende vid förekommande frågor.
Till stöd för hvad jag nu yttrat, åberopar jag den N:o af Post- och Inrikes Tidningar, som kort före riksdagens början uptager namnen å alla de ätter, hvilkas genealogier äro inkompletle och till hvilkas kompletterande, vederbörande capita och ättemän upmanades.
Jag vill ingalunda hafva sagt, att en sådan komplettering beror på Riddarhusets tjenstemän; men det faktum qvarstår, alt icke alla tabeller äro kompletterade, hvarigenom ock motiverats orsaken hvarföre ordalagen i nu gällande § icke äro så olämplige som de eljest skulle synas.
På denna grund och på de skäl som Gr.
Lagerbjelke i öfrigt anfört, anser äfven jag det nuvarande stadgandet böra bibehållas.
Det skäl Frih.
Stjernstedt anfört, kan jag ej förstå.
Jag tror, att, der älleledning saknas, så kommer densamma också att saknas intilldess uplysningar i ämnet slå att vinna, tabellen må omskrifvas än aldrig så många gånger.
Ty ingalunda leder del lill älleledningarnes kompletterande, alt tabel - Den 26 Maj. 155 lerne öfver desamma omskrifvas, utan genealogierne måtte väl anses vara kompletterade då för alla ätter tabeller blifvit renskrifna, som fullständigt uptaga de uplysningar, som om ätterne kunnat erhållas.
Jag bade tagit för afgjordt alt Hr Frejdenfelt fattat, min mening varit sådan, att då genealogier finnas, som icke äro kompletterade, delta kompletterande beror på ätterna n nens åtgöranden, i sådana fall der ätteledniug saknas eller sådane upgifter för en längre förfluten tid fattas, som icke på annat sätt än genom hufvud- eller ättemäns försorg kunna erhållas, hvadan ock, i den mån dylika fullständiganden meddelas, ifrågavar:de genealogier böra förmodas så småningom blifva kompletterade samt följaktligen samma tabeller oftare vara renskrifning underkastade, än hvad med öfrige sådane behöfver vara förhållandet.
Det är således denna komplettering jag afsett.
Hr von K immer:
Jag skall ej bli vidlyftig, då jag i den uplästa reservationen anfört hvad jag i hufvudsaken skulle hafva ali säga; och vill blott påminna att de 5,600 labellerne angå endast de lefvande ätterne.
Om äfven labellerne öfver de döda ällerne någon gång renoverades, skulle det ej skada för forskningens skull, emedan de äro underkastade nötning och af liden göras otydliga.
I den nu gällande Instruktionen är skyldigheten rör:de renskriften af de genealogiske labellerne bestämdt fördelad, hvilket icke är förhållandet i det nu afgifna förslaget lill denna §, men jag anser vara af en öfvervägande fördel.