Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
■18:de punkten, ang-.de anslag såsom bidrag lill inköp af modeller till lantbruksredskap, machiner, m. m., att upställas vid Landtbruks Akademiens experimental egendom.
Jag skulle för min del önskat, att StatsUtsk. tillstyrkt det belopp, som af LandtbruksAkademien blifvit begärdt och af K. M. i dess Nåd.
Propos. äskadt.
Men då så icke skett, lärer jag få nöja mig med den föreslagna summan, särdeles som LandtbruksAkademien icke förut har något anslag för delta ändamål.
Jag hade emellertid ansett, att man väl behöft det begärda beloppet, då hvar och en känner, att machiner af någon större beskaffenhet äro särdeles dyra.
Jag anser dessutom, att den tidpunkt icke bör alltför länge fördröjas, då man kan blifva i tillfälle att taga kännedom om hvad som i de länder, der jordbruket står högst, i denna sak åtgjorts.
Jag vill dock, såsom jag nyss nämnde, icke yrka derpå, isynnerhet som sådant icke skett i de andra Stånden, utan anhåller blott att uplysningsvis få näm - Den 24 September. 377 na, det man skulle begå ett misstag, i fall man trodde, att dessa medel skulle påkallas för experimentalfältet; ty meningen bar varit att upslaIla de derför inköpta redskapen i en särskild lokal, som Akademien har bär i Staden, samt derigenom göra dem lättare tillgängliga för jordbrukaren.
För öfrigt anhåller jag vördsamt om bifall till Utskrs förslag.
Utsk:s i förev:de punkt afgifna förslag.
19:de punkten, ang-.de anslag såsom bidrag lill ökad aflöning åt en Inspektor med högre bildning vid LandlbruksAkademiens experimenlal-egendom, äfvensom lill försöks anställande.
Denna punkt bifölls. 20:de punkten, ang-.de en af Hr Akerman väckt motion om Statsbidrag för byggnads förelag samt för grunddikning och upgödning af jorden vid Landtbruks Akademiens Experimenlal-fält.
Då härvid först förekom det yttrande, hvari Utsk. å en del af motionen afstyrkt bifall, yttrade Hr Akerman:
I den motion, som jag vid denna Riksdag väckt och hvilken nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning, har j.-ig framställt den önskan, att LandtbruksAkademiens experimentalfält måtte upbringas till den bördighet, som utgör hufvudvilkoret derför, att dess bruk skall kunna framställa efterföljansvärda exempel.
Detta fält består af 60 tunnland af Djurgårdens mark, hvarför betalas arrende i hö, men å hvilket arrende något öfverskott icke upstår, sedan aflöningar och andra utgifter blifvit godtgjorda.
Det är naturligt, att då ett experimentalfält finnes i närheten af hufvudstaden och under ledning af LandtbruksAkademien, måste hufvudsaken vara, att för kunskapssökande jordbrukare göra det så tillgängligt som möjligt, så att man, i likhet med hvad som eger rum t. ex. i Sachsen, der jordbruket befinner sig på en mycket hög ståndpunkt, der kunde anställa försök för att föra vetenskapen framåt.
Till en del har Utsk. bifallit det förslag jag framställt.
Det har beviljat anslag till aflönande af en Inspektor m. m.
Jag är tacksam derför; men om man icke är i tillfälle att sätta jorden i full bördighet, hvartill skall det då tjena att hafva experimentalfält?
Antingen måste det upfylla sin bestämmelse, eller också bör LandtbruksAkademien skiljas derifrån.
Jag har vidare, vid det upgifna förhållandet att ett hus finnes, som bebos af en fårherde, en inspektor och en statdräng, föreslagit ett belopp af 9.000
Rdr, för att sätta så väl detta hus i fullt stånd, så att en inspektor der kunde blifva ständigt boende, som att upföra en ny byggnad för statfolket.
Den sednare delen har Utsk. bifallit, men deremot afslagit den förra, eller inspektorshusets iståndsättande.
Jag ber att i afseende på detta hus få uplysa, att det är en gammal förfallen byggnad, som förut slått på annat ställe och som är inredd som en bättre bondstuga.
Om man vill, såsom jag antydt, hafva en inspektor, hvilken besitter 378 Den 24 Sept ernber. någon bildning, bör tnan äfven bereda honom en bättre bostad, hvilket så mycket mera är af nöden, som hans verksamhet afser ett experimentalfält, dit landets jordbrukare tidt och ofta infinna sig.
För allt detta har LandtbruksAkademien icke några tillgångar.
Akademien har en ganska inskränkt titel för detta ändamål på sin budget; men dess tillgångar hafva på sednare tiden blifvit helt och hållet medtagna så väl för anskaffande af ett laboratorium åt agrikultur-chernisten, som för öfriga ulgifter, reparationer å huset i staden m. m. och man har derföre varit nödsakad, att anticipera på följande årets tillgångar.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, ber jag, att om R. o. Ad. godkänner min åsigt, att ett experimentalfält bör finnas, som gör nytta, Ståndet då äfven måtte bifalla min motion.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, framställde att Hr Akerman yrkat bifall till det i hans motion föreslagna anslag af 25,500 Rdr, hvarå bifall af StatsUtsk. blifvit afstyrkt. yttrade Hr Akerman:
Jag har föreslagit 9.000
Rdr till Inspek torsbyggnadens iståndsättande, 10,500 Rdr för jordens fruktbargörande och 6.000
Rdr för upförande af en särskild byggnad åt gårdsfolket.
Reloppet utgör således tillsammans 25,500 Rdr, hvarå jag anhåller om R. o. Ad:s bifall.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han hade förbisett, att StatsUtsk. i sednare delen af förev:de punkt hade tillstyrkt beviljandet af 6,000
Rdr utaf det i motionen yrkade anslagsbeloppet och att således nu endast vore fråga om återstoden 19,500 Rdr och då, efter först till bifall å Utsk:s fprev:de yttrande framställd propos., hvarvid ropades
Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla del uti Hr Åkermans motion för upgifne behof föreslagna, men af Utsk. afstyrkta, anslagsbeloppet af 19,500 Rdr Rmt, blef denna propos. besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. och Landtm, förklarade det han ansåg
Sedermera förekom och bifölls Utslcs i sednare delen af denna punkt gjorda tillstyrkande rörande beviljande af ett anslagsbelopp utaf 6,000 Rdr Rmt. 21 :sta punkten, ang:ile anslag lill utdelning vid Landtbruksmölen af premier för djur, redskap och ladugårdsprodukter af uimärktare slag; 22:dra punkten. ang:de anslag lill arfvode åt en Agrikultur-kemist samt lill hyra för hans agrikultur-kemiska laboratorium; 23:dje punkten, ang de förhöjning i anslaget lill Svenska Trädgårdsföreningens elev-skola; 24:de punkten, ang;de 3:ne af Hr Osear Schenström och Riksdagsfullmäktige J. M. Lindahl och Guslaf Jansson väckte af Utsk. afslyrkle motioner; samt 25:te punkten. ang:de anslag för upgurande af en allmän plan för vattenledningsarbeten m. m.
Dessa punkter bi föllos.
Don 24 September. 379 26:te punkten, ang:de anslag lill inköpande af en slam får af Colswolds-race.
Uplästes en af Hr af Sillén, Georg And., inlemnadt så lydande anförande:
StatsUtsk. har uti Uti.
N:o 12C och 26:te punken afstyrkt bifall till anslag af 10.000
Rdr för anskaffning af en Engelsk fårrace, benämnd Cotswolds, sedan sig visat att de som haft kontrakter om Schäferier af åtskilliga andra utländska fårraoer dem upsagt och fåren måst på auktion försäljas.
För min del biträder jag desto heldre Utslcs afstyrkande, som Utsk. säger: »Aldraminst svres
Staten böra underkasta sig vidare upoffringar för detta ändamål (färskötselns förkofran) då r Utskrs tanke saken i allt fall bäst befrämjas derigenom, att denna industri öfverlemnas åt den enslcilla omlankan;» och denna Utskrs tanka fullkomligt öfverensstämmer med den åsigt jag hade äran yttra, då frågan om inrättande af Landtbruksinstitut på Alnarps kungsgård första gången hos II. o. Ad. förevar.
Utsk. har grundat sitt afstyrkande å K. M:s Propos. på tvänne skäl.
Det ena att om ett schäferi af ifrågav:de beskaffenhet finnes nödigt, de derför erforderliga djuren lätt kunna, på sätt LandtbruksÅkademiens Förvaltningskomité föreslagit, anskaffas genom försäljning af andra, till förädling mindre tjenliga, Staten tillhöriga får.
Det andra skälet är, att det vore lämpligt, att åt den enskilda omtankan öfverlemna bestyret med denna fårskötsel.
Jag ber alt i afseende å båda dessa skäl få yttra några ord.
Då fiåga upstod om schäferiers anläggande i vårt land synes man icke hafva gått till väga på riktigt sätt.
Elier hvad mig blifvit sagt ansåg man hufvudsaken vara att hastigt sprida förädlingen kring landet, och till den ändan uppköpte man en mängd djur, hvilka utplanterades på många ställen.
Dessa djur voro dock ingalunda af den bästa beskaffenhet, och upfyllde således icke sitt ändamål, aldrahelst som man icke med tillräcklig uppmärksamhet kunde följa dem.
Dessa schäferier äro derföre, på sätt Utskrs Betänk, uplyser, i bedröflig belägenhet.
LandtbruksAkarks Förvaltningskomité har trott sig vinna ändamålet derigenom, att man ur de hittills varande schäferierna utgallrade de bästa tackorna och af dem bildade ett par stora schäferier med blott goda djur.
Dessutom skulle man från utlandet inköpa baggar af de bästa racer, hvartill medel skulle erhållas genom försäljning af de kasserade djuren, och i sådant afseende hoppas man från England kunna inköpa gumsar, som motsvara sitt ändamål.
Jag tror emellertid att i stället för att försäljningen skall kunna lemna något öfverskott till inköp af Cotswolds får, skall den lemna brist.
Jag har sett protokollen öfver försäljningen af de djur, som årligen skola från schäferierna afyttras, och dessa djur hafva icke betalts med mer än 7 å 8 Rdr stycket.
Man får dock icke en god springgumse af Southdowns-race under 17 ä 18 Rdr.
Häraf synes att de sålunda influtne medlen ingalunda skulle blifva tillräckliga för 380 Dan 24 September. att ställa de schäferier, som skulle bibehållas, på den punkt, som för det allmänna erfordras, utan man måste begära något tillskott.
Detta i afseende på det ena skälet.
Hvad det andra beträffar, eller att man åt den enskilda omtankan bör öfverlemna denna angelägenhet, så har erfarenheten utan tvifvel visat och visar alla dagar, att enskilda göra betydliga uppoffringar dels för anskaffande af bättre redskap, dels till förädlande af redan befintliga racer.
Dock kan man icke säga, att dessa upoffringar komma det allmänna till godo.
Vore icke denna sats riktig, uttalade man i och med detsamma fördömelsen öfver våra stuterier.
Anser sig
Staten böra i ena fallet göra uppoffrin gar för en kreaturs-race, så måste den äfven göra det för en förbättrad får-race.
Hvad nu sjelfva saken beträffar, så har man genom fortsatta bemödanden kommit derhän, att, medelst croisering, erhålla ett slags får, som gifva mycket och godt samt välsmakande kcftt och mycken ull, men denna ull passar ändock icke för allmogens behof, emedan den icke är fin utan grof, nästan gränsande till kamelhår.
LandtbruksAkademien, som har en mindre hjord af denna race, införskref en gumse, som kostade 21 Rdr 18 sk.
Den hitkom i November månad, men i Juli iråkade den en sjukdom, som af läkare förklarades vara obotlig Gumsen mäste således slägtas, och när hans värde efter döden skulle realiseras vägde köttet 8|- lisp., som af slagtaren betaltes med 5 Rdr lisptt, och på en känd restauration utminuterades till 1 Rdr 12 sk. portionen.
Ullen vägde 15 skålp., och gumsens värde upgick således till den höga summan af 84 Rdr 6 sk.
Jag har gjort en beräkning af hvad han kostade under sitt korta vistande i Sverige, och om man sammanlägger denna kostnad med inköpspriset, har man icke allenast fått igen dessa penningar, utan äfven något deröfver.
Jag hemställer derföre om det icke vore skäl att införskaffa en dylik får-race.
Då BondeSt. återremitterat frågan, begär jag icke bifall till K. M:s Propos., utan återremiss af Utskts hemställan, samt att detta mitt yttrande måtte få till Utsi;, medfölja.
Hr M o n t gom m e r i e:
Det kan visserligen synas besynner ligt, att jag såsom landtbrukare upträder emot det förslag, som nu är i fråga; men det är icke af bristande intresse för mitt yrke, som jag gör det, utan derföre, att jag icke kan instämma i de här uttalade åsigterna.
Det är uplyst, att genom försäljning af de mindre tjenliga djuren i Statens schäferier, en tillräcklig summa skulle kunna erhållas för att inköpa de erforderliga nya slagen.
Jag skulle likväl tro, att äfven med det låga försäljningspris, som eger rum eller 8 å 10 Rdr stycket, skall dock ett tillräckligt belopp kunna anskaffas, för att inköpa en mindre hjord för Kronans schäferier.
Då emellertid djur af bättre racer i allmänhet gerna betalas med 15 ä 20, ja, till och med 25 Rdr, så är det ju tydligt, att Kronan icke bör hafva några så beskaffade institutioner som dessa, emedan det låga pris, hvarmed dess djur Den 24 September. 381 betalas, är ett uppenbart bevis på att det existerande förhållandet icke är godt.
Beträffande det andra skälet, som Ulsk. upgifvit, eller att införskrifvandet af dessa djur icke öfverskrider löimågan iios den enskilda jordbrukaren, tror jag verkligen att det är öfverensstämmande med förhållandet.
Jag vet att Ofverste Anckarsvärd införskrifvit 2:ne baggar och 68 tackor af Soutdomsracen, och förmodligen hafva flera inköpt dylika djur, hvarföre man icke torde behöfva frukta, att de ej skall inkomma i Sverige.
Jag tror, att det är alldeles olämpligt att jemföra hollände rierna med stuterier.
Jag tror, att då man vet, att en god bäst kan kosta 700, 1,000 ända till 2.000 Rdr Bko, torde en hvar medgifva, att det är få personer, som hafva råd att inköpa ett sådant kreatur.
I fråga åter om slamholländerier, så, ehuru kostnaderna derför icke äro så obetydliga, måste dock medgifvas, att de kosta mindre än stuterierna.
Kostnaden för Cotswoldsdjur är icke öfverdrifven.
En hjord af en bagge och 5 tackor, hvilket är alldeles tillräckligt för att åstadkomma en stam, kostar något öfver 500 Rdr Bko.
Hvar och en måste medgifva, att det finnes mången, som med lätthet kan offra denna summa i sin ekonomi, om han är öfvertygad om, att han derigenom kan hemta någon nytta.
Jag tror således att det visst icke öfverstiger den enskilde landtbrukarens förmåga att betala denna summa, samt att
Otslcs skäl således är giltigt äfven i detta afseende, hvarföre jag vördsamt tillstyrker bifall lill Utsk:s hemställan.
Jag kan icke ingå i nå got speciel t bedömande af nödvändigheten utaf det anslag, som är i fråga.
Men då det efter denna titel förekommer en, som afser landets intellektuella utveckling, å hvilken StatsUtsk. tillstyrkt betydliga summor, tror jag att så vida icke vigtiga materiella intressen fordra att någonting skall göras, hör man söka att hålla något igen.
På denna grund motsätter jag mig för min del det ifrågaställda anslaget.
Det är af en föregående talare upgifvit, att kostnaden för inköp af djur utaf ädlare racer icke är så öfverdrifven, att ej de enskilde kunna underkasta sig densamma, så godt det än vore att Staten kunde göra det.
Huruvida emellertid sådant är behöfligt, derom lära tankarna vara delade.
Då saken således icke öfverstiger de enskildes förmåga och då dessutom anslagen å denna titel blifvit ganska betydligt ökade utöfver hvad K. M. äskat, anser jag mig böra rösta för hvad Utsk. tillstyrkt.
Jag beklagar, att Hr Montgommerie icke fästat uppmärksamheten vid hvad jag anfört, eljest trodde jag mig hafva besvarat hans inkast.
Det är visserligen sanni, att en mängd får komma att försäljas och att de skola lemna öfverskott.
Men jag ber att få fästa upmärksambeten derpå, att om, af de nu i schäferierna vid Orup, Degeberg och Ottenby varande djuren, ett så stort antal skulle utgallras, alt deraf kunde bildas ett schäferi i mellersta Sverige, skulle ett antal sf 300 blifva öfver.
Antager 382 Den 24 September. man att dessa komma aU kosta 10 Rdr stycket, så blir summan 3,000 Rdr.
Dessa penningar åtgå om man vill inköpa 10 ädla gumsar.
Inrättas icke schäferierna så, att de kunna upfylla sitt ändamål, så blir samma förhållande som hittills, och derföre anser jag, att man antingen bör göra saken riktigt eller också låta blifva.
Hr Montgommerie har ganska rätt i sin upgift, att åtskilliga enskilda inköpa dessa djur.
Jag kan till och med nämna åtskilliga fall, som han icke omtalat, t. ex. Baron Bonde på Eriksberg och åtskilliga possessionater i Dalsland.
Hvad Colswolds-racen beträffar anser jag den vara den bästa och lämpligaste för Sverige; men utan att Staten tager hand om saken, kommer dessa djur icke den stora allmänheten till godo.
Statens tillgångar tagas i anspråk för så många intellektuella behofver, att man bör spara anslagen för. sådana ändamål, som det ifrågavide.
Jag tror, att det just är anslagen för de materiella ändamålen, som man icke bör spara, emedan de äro reproduktiva, och sätta nationen i tillfälle att utgifva anslagen för de intellektuella ändamålen; och då de äro väl beräknade, torde de derföre vara de, som helst böra gifvas.
Sedan jag sist hade ordet har jag blifvit uplyst om, att PresteStåndet icke återremitterat punkten, utan bifallit hvad K. M. föreslagit.
Jag får derföre återtaga mitt förra yrkande och i stället anhålla om bifall till hvad K.
Hr M o n t g o m m e r i e:
Om jag också medgifver hvad den siste värde talaren yttrat, att något öfverskott icke upkommer å försäljningssumman för de från schäferierna bortsålda djuren, skulle jag dock tro, att det i allmänhet är olämpligt att för Statens räkning inköpa får i och för schäferier, emedan dessa efter en viss lids förlopp komma att förfalla lika mycket som de gamla Soutdowns-schäferierna.
Jag tror således, att, då han dessutom upgifvit att ännu flere enskilde, än hvad jag hade mig bekant, in forsk r i fv i t dylika får, och man derigenom kan få kännedom om huruvida de äro passande för oss eller ej, så tror jag, säger jag, att det är obehöflig! att lemna statsanslag till bildande af stamschäferier i den syftning, som här är afsedd, emedan det sannolikt kommer att gå med dessa som med de hittills varande.
Ilr Gr. o. Landtm, framställt hurusom i afseende på förevide punkt blifvit yrkadt dels bifall, dels af Hr Akerman, att R. o. Ad., med ogillande af Utslcs yttrande, måtte bevilja en summa af 10,000 Rdr Ilmt att, på sätt K. M. föreslagit, användas till inköp af en stam Cotswolds-får, blefvo proposir framställde först till bifall å denna punkt och derefter till bifall å Hr Åkermans yrkande och besvarades dessa propos:r med blandade
Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg den sednare proposin besvarad med öfvervägande Ja.
Hr Montgommerie begärde votering.
Den 24 September. 383 Den, som bifaller 26:te punkten af StatsUlsk:s Utlåt.
N:o 122, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att, med ogillande af Utsk:s virande i denna punkt, bevilja en summa af 10.000 Rdr Rmt att, på sätt K.
M. föreslagit, användas till inköp af en stam Cotswolds-får.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som föijer : Ja — 17.
27:de punkten, årlig lön för en från England införskrifven kunnig Breeder eller djärförädlare, äfvensom lill inrättande af 4 Stamholländerier af inhemska kreatur.
Uplästes ett af Hr af Sillén inlemnadt så lydande anförande:
Ulsk:s hemställan om afslag på Hr Odelhergs motion om an slag för 4 stamholländeriers af inhemska kreatur biträder jag så mycket hellre, som afstyrkandet grundar sig på det skäl, »att de för landet bästa och fördelaktigaste resultater i delta afseende säkrast skola upkomma, om denna angelägenhet, likasom flera andra dermed likartade, öfverlämnäs åt den enskilde landthushållarens omsorg.» Förev:de punkt bifölls. 28:de punkten, ang;de en af Riksdagsfullmäletigen Guslaf Bjerkander vädel motion, ang:de statsanslag för spridande af kunskap i biskötseln.
Denna punkt bifölls. 29:de punkten, ang:de anslag lill håslafvclns befrämjande.
Härvid förekom först Utsk:s tillstyrkande af anslag till inköpande af hingstar af utmärktare racer, och yttrade sig härom Hr Björnstjerna:
Jemte det att jag får tillstyrka R. o. Ad. att bifalla hvad StatsUtsk. här föreslagit, vill jag dock fästa upmärksamheten derpå, att Utsk., såsom vilkor för inköp af ifrågavrde hästar, anfört att de företrädesvis skola vara passande för jordbruket.
Detta vilkor anser jag obehöfligt, emedan det tillhör Stuteri-Styrelsens ompröfvande att afgöra, hvilka slags hästar, som böra inköpas, hvarföre jag anhåller om bifall till hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt, med uteslutande dock af förenämnde vilkor.
För min del skulle jag anse nyttigt, om man, vid inköp af hästar, fästade afseende på sådana, som äro passande för jordbruket.
Jag finner icke af ordalagen i StatsUtsk:s tillstyrkande, att man endast skall inköpa sådana hästar; de antyda endast, alt man väl kan köpa dylika kreatur, men dock icke uteslutande för detta ändamål.
-Jag anser 384 Den 24 September. således att den ifrågav:de frasen kan qvarstå, emedan den ingalunda förhindrar
Sluteristyrelserna att inköpa andra hästar.
Hr von Wahrendorff, Martin; Jag kan för min del icke finna annat än alt om man vill tolka Utsk:s hemställan efter ordalydelsen, den icke innebär något annat än att man, vid inköp af utländska hästracer, äfven bör fästa tillbörligt afseende på landtbrukets behof.
Ilr Åkerman:
Jag kan lika med Frih.
Paykull icke finna annat, än att meningen med den i förev:de punkt gifna föreskriften är, att man vid de inköp, som ega rum, icke glömmer landtbruket; ty det står ingalunda, att man företrädesvis skall afse detta ändamål.
Jag ber dessutom att få fästa upmärksamheten på, att jordbruket icke betiöfver stå i strid med andra ändamål.
Om man går till Frankrike, skall man erfara, att der finnes en Percberons-race, som förenar snabbhet med styrka, och som användes hå le vid landtbruket, artilleriet och posten. R. o.
Ad. torde således finna, att det ifrågav:de vilkoret icke har något emot sig, utan endast afser att man icke skall lemna landtbruket å sido.
På grund af hvad jag haft äran anföra, röstar jag således för bifall till Utsk:s hemställan.
Om förhållandet vore som den siste värde talaren förmenat, skulle jag icke fortfarande yrka på hvad jag i mitt förra yrkande framställt, men då såväl i motiverna för Utsk:s tillstyrkande, som i sjelfva dess hemställan orden »jordbrukets behof» förekomma, synes det som afsigten är, att ställa detta i främsta rummet.
Om nu förhållandet vore sådant, att olika stuterier funnos inom landet, hvarest man kunde utbilda hästracer för olika behof, så vore det naturligt, alt hingstar också skulle upfödas till alla slags behof.
Nu är det likväl så, att de stuterier i landet, som finnas, icke producera andra hästar, än sådana, som äro brukbara för kavalleriet, och att detta är i behof af dylika hästar, bevisas deraf att priset derå dagligen ökas.
Nu måste man taga i betraktande att man för det tillstyrkta anslaget af 30 000 Rdr icke får många hingstar, utan tvärtom ganska få, emedan man måste söka få så goda sådana som möjligt.
Vid sådant förhållande måste man väl finna, att det är nödvändigt, att icke förminska möjligheten för våra stuterier att förädla våra hästracer.
Man har sagt att i Frankrike begagnas Percherons-hästar för artilleriets behof; det är ganska sannt, men i vårt land har artilleriet icke råd att uppköpa annat än högst ringa antal hästar.
Man kan icke anse att ArtilleriRegementerna ega andra hästar än dem, som äro nödvändiga, och under sådana omständigheter tror jag icke, att man bör taga i betraktande inköp för artilleriet.
Till följd af hvad jag sålunda anfört, hemställer jag, huruvida icke R. o.
Ad. skulle finna skäligt att utesluta det af mig omnämnda vilkoret.
Den 24 S ep t em b er.
Landtm, framställt hurusom i Utskrs ifrågav:de yttrande blifvit yrkadt bifall dels utan förändring och dels med den förändring att de sista orden »med särskildt fästadt afseende å sådane, som äro passande för jordbrukets behof» uteslutas, framställdes propos. först till bifall å Utsk:s tillstyrkande utan förändring, hvarvid ropades Ja och Nej, och sedan till bifall derå med förenämnde förändring, hvarvid svaren utföllo med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg sistnämnde propos. besvarad med öfvervägande Ja.
Sedermera förekom och bifölls Utskis hemställan i fråga om särskildt anslag för tillvägabringande af s. k. stohållningar.
30:de punkten, ang:de anslag lill ökad aflöning åt SluleriÖfverStyrelsen och underlydande inrättningars stater.
Denna punkt bifölls. ållsta punkten, ang:de anslag för Teknologiska Institutet.
Då härvid först förekom Utskis tillstyrkande i fråga om anslag för upförande af en ny byggnad för Institutet, yttrade sig Hr Cederschiöld, Gustaf:
Disk. har i före vide punkt föreslagit, att Kronan skulle sälja Teknologiska Institutets nuv:de hus.
Vi hafva sett, huru det slagit sig ut, då Kronan inlåtit sig i dylika handelsaffärer.