Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. har nemi. tillstyrkt en ändring i 37 § Riksd.Ordn., hvilken, då frågan sista gången behandlades, icke var föremål för öfverläggning, och som icke blott gäller en förändring i benämning, ulan innefattar en bestämmelse uti ett verkligt sakförhållande.
Väl har Constit.Utsk. tillstyrkt och vissa Stånd godkänt, att Slatsoch Bevilln.Utskrn må utgöra ett och arbeta på 2:ne hufvudafdelningar; men huru dessa böra organiseras, har icke ännu varit föremål för öfverläggning.
Emedlertid har Utsk. til
Is t vi' k t ett sålunda lydande tillägg till 37 §: ”hörandes, i den mån ärenderna hinna utarbetas, Utskru eller, hvad Statsoch Bevilln.Utskrn särskildt angår, dess hufvudafdelningar med deras yttranden, så fort sig göra låter, till Ståndens plena inkomma.”
Delta är ett nytt förslag, såvida nemligen, att hvarje afdeln. skulle inkomma med särskildt utlåt.; och frågan derom kan icke komma under öfverläggning i egenskap alt afgöras genom omröstning i förstärkt Utsk., förrän densamma blifvit af Stånden afgjord.
Jag anhåller altså om återremiss. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det af Utsk. i afseende på denna punkt framställda jemnkningsförslag.
Hr von Hartmansdorff, Aug.r Då R. o. Ad. redan en gång, efter en temlig långvarig öfverläggning, afslagit Constit.Utskrs förslag, att Stats- och Bevilln.Utskrn måtte förenas, på den grund, att Ståndet ansåg denna åtgärd motverka i stället för att befordra ändamålet, riks - Den ii December f. m. dagarnas förkortande, så hopp is jag, att Ståndet nu må vidblifva sitt redan fattade beslut.
Uppå derefter framställda propostr vidblef R. o. Ad. sitt i denna del fattade beslut, samt godkände votertspropos:n lit.
A. Utsk:s yttrande i anledn. af ardra för slagspunkt e n. R. o.
Ad. ansåg detta yttrande ej erfordra någon åtgärd af R. o. Ad.
Utsk:s yttrande i anledn. af 4^de förslagspunk te n. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Jag nödgas protestera mot Utsk:s förfarande i denna punkt att vägra upptagande af ett Stånds gemensamma tanka.
Jag anhåller, att principen af ogillande utaf ett sådant sätt att tolka grundlagen må utsträckas jemväl till sådana fall, då något eller flera af Stånden önska en förändring, hvilken Constit.Utsk. icke föreslagit, men hvarom dock fråga inom Ståndet, i sammanhang med memor. i ämnet från Utsk., förekommit.
Jag vill endast nedlägga denna protest, utan att fullfölja den till begäran om återremiss, emedan jag förutser, att saken likväl blefve oförändrad.
Utsk. har uti sitt yttrande i denna punkt förfarit ganska försigtigt, dä det nemi. stadnat uti förklarandet, att Utsk. ansåg sig nödsakadt undandraga sig pröfningen, emedan frågorna vore nästan främmande för Utsk:s förslag.
Måhända hade Utsk. bort med dem göra sig något närmare bekant.
Preste- och BorgareStms anmärkntr syftade nemi. endast på 43 §, och jag tror, att det varit Utskts skyldighet att å dessa fästa afseende; och det bör åtminstone icke från R. o. Ad:s sida läggas hinder i vägen derför, att
Utsk. må komma i tillfälle undanrödja det förhinder, hvilket Utsk. uppgifvit sig finna, icke i grundlagen, utan deruti, att de ifrågaställda ämnena voro nästan främmande för Utsk:s förslag, såmedelst nemi., att Utsk. får göra någon närmare bekantskap dermed.
Jag yrkar således återremiss, samt att Utsk. icke må undandraga sig pröfningen af något föislag, såvida det icke finnes vara fullkomligt främmande för den af Utsk. väckta frågan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till återremiss af den nu föredragna delen af Utskts memorial.
I öfverensstämmelse med hvad jag nyss yttrade, kan jag icke finna, att Stånden äga ålägga Constit.Utsk. att antaga en grundlagsförändring, sora det för sin del icke gillar; ty förslaget saknar derigenom god - Den n December f. ra. i53 godkännande af en bland de magter, sorn böra hafva deröfver fattat sammanstämmande beslut, såvida förslaget skall kunna hvila till grundlagsenlig behandling vid en kommande riksdag.
Jag anser således någon åtgärd härvid icke vara att taga.
Med den af mig yrkade återremissen åsyftar jag egentligen icke någonting i saken; men det är emot principen för behandlingssättet, som mina anmärkn:r äro riktade, och för consequensens skull tror jag, att återremiss bör äga rum.
Landtm, förnyade sin nyss gjorda propos. på återremiss.
Iiopades ja och nej.
Uppå derefter gjord propos. fann R. o. Ad. den nu föredragna delen af Constit.Utsk:s mernor. ej erfordra någon åtgärd af R. o.
Utsk:s yttrande i anledn. af 5:te för slagspunkten.
Utan att ingå i vidare bedömande af den omständighet, huruvida 3:ne Stånds beslut om
Representationens sammanförande på ett rum kunna eller böra leda till verkställighet emot det fjerdes, förklarar jag mig anse sådant olämpligt; hvadan jag finner Utsk. hafva gjort rätt deruti, att det hemställt lill BondeSt. att frångå dess tanka i denna del.
Detta oansedt är det likväl BondeSt:s rätt att bibehålla berörde mening, och då måste afseende derå fästas till votering i förstärkt Utsk.
Sådant har likväl icke blifvit iakttaget, hvarföre jag tillstyrker återremiss, på det rättelse derutinnan må äga rum.
Äfven vid detta tillfälle äger samma förhållande rum, sorn det af mig nyss anmärkta, alt nemi.
Utsk. ansett sig ej kunna gilla RiksSt:ns tanka i saken.
Enligt min förut i ämnet yttrade mening kan ett grundlagsförslag icke blifva hvilande, utan att såväl Constit.
Utsk. som RiksSt;n detsamma godkänt.
Jag tillstyrker altså bifall till Utsk:s yttrande i denna punkt.
Jag hemställer till den siste talaren, huruvida icke ett godkännande af Constit.Utsk:s raisonnement uti närvar, punkt komme att stå i strid med de grunder, hvarpå vi stödt de förut i dag beviljade återremisserna.
Min tanka är, att Utsk. icke i något fall kan vägra upptagandet till sammanjemnkning af ett RiksSi:s såsom gemensam tanka gjorda anmärkt)., så vidt nemi. denna ligger inom området af det ämne, hvaruti den blifvit framställd;'ty det är icke i något fall Utsk. medgifvet att undertrycka RiksSt:ns tanka, skulle Utsk. än ogilla den.
Blefve nu Hr v. Hart 17 H. 20 154 Den ii December f. m. mansdorffs tanka gällande, så erkänner man, att Constit.- Utsk. kunde äga rätt förklara, det ett RiksStis anmärkn. borde förfalla.
En sådan tolkning stöde i rak strid med Hr v. Ilartmansdorffs egen argumentation, hvarpå han förut i dag grundat yrkande om återremiss.
Man närmade sig då Utsk:s princip, hvilken vi alla måste finna vara oriktig.
Jag förenar mig altså i begäran om återremiss.
Uti de yttranden, jag förut i dag afgifvit, har jag förklarat mig i grundlagen finna stöd såväl för Constit.Utskts som den motsatta meningen angille grundlagsfrågors behandlingssätt.
Mitt påstående har varit, att lika litet som ett grundlagsförslag, hvilket RiksSt:n ogillat, kan blifva hvilande, lika litet kan sådant vederfaras ett förslag, som Constit.Utsk. afstyrkt.
Sådant hindrar icke Stånden att kunna göra anmärknlr.
Dessa skola underställas Utsk.; men om förstärkta Utsk. dem icke antager, förfalla de.
Hvartill återremiss i närvar, fall skall tjena, kan jag icke inse, derest man icke förmodar pluraliteten inom Utsk. vara så omhytt, att det nu skall gilla hvad det förut förkastat.
Jag hemställer, att den föreslagna voter:spro'pos:n må bifallas. Hr Hjärne:
Jag hade möjligen kunnat bedraga mig på Hr v. Hartmansdorffs opinion i principfrågan, om jag icke nu hört honom tydligen uttala sin tanka, den nemi., att Utsk. väl icke äger en sådan magt, som det velat tillegna sig, men dock den rättighet, att göra det afseende på RiksSt:ns anmärkn:r, som Utsk. finner för godt.
Gillar man denna mening, så måste man ock gilla Utsk:s förfarande.
Discussionerna och besluten hos Stånden i anmärknlsväg öfver Utsk:s förslag vore då endast ett oskyldigt tidsfördrif, enär påföljden deraf alltid skulle bero på Utsk. sjelf.
Med ett sådant erkännande har man i sanning icke gjort mycket för att stäcka den myndighet, hvartill Utsk. velat upphäfva sig.
Det vill ock synas mig, som skulle Hr v.
Hartmansdorff hafva reserverat sin mening om grundlagens tvetydighet derföre, att han uti någon vigtig, framdeles förekommande fråga skall kunna öfvergå på försök till det motsatta alternativet af tolkningen mot det, han nyss antagit.
Jag beklagar, om Ståndets öfriga ledamöter så uppfattat mitt yttrande, som den siste talaren.
Jag fruktar, att han deraf icke hört annat, än hvad som passar för hans mening eller för den ena af de grundlags-§§, som jag visat strida mot hvarandra; hvad den sednare innehåller och möjligheten att förlika bägge har han alldeles förbigått.
Min mening är — jag får upprepa det för tredje eller fjerde gången —, alt såväl Constit.Utsk. som RiksSt:n äga veto i afseende å grundlagsförslag.
De Den ii December f. ra. 155 Lafva båda samma och lika betydande rätt att vägra bifall.
Obehindradt må Stånden göra anmärkntr emot Utsk:s förslag.
Antager Utsk. dessa till efterrättelse, så är grundlagsförslaget beredt.
Förkastar deremot Utsk. anmärkningarna, så blifver det dervid, och ingen magt kan tvinga Utsk. att ändra sin tanke.
Den siste talarens nog konstiga och, som mig synes, ej särdeles consequenta argumentation hotar att föra RiksSCns anmärkn:siätt i grundlagsfrågor till den låga ståndpunkt, hvarvid Constit.- Utsk. försökt att fängsla den.
BondeSt. har uttryckt sin tanka, att Ståndens sammanträdande till öfverläggning på ett rum mätte bero af 3:ne Stånds samtycke.
Yrkandet må Lafva mer eller mindre giltiga skäl; men det har framkommit i anledn. af och har sammanhang med ett, Ståndets pröfning understäldt, grundlagsändringsförslag, och Constit.- Utsk. kan icke vägra att detsamma upptaga, på det den i 56 § föreskrifna ordning för behandlingen af RiksSt:ns anmärknrr, i frågor af beskaffenhet som denna, ej må hållas i förgätenhet.
Jag skulle i sanning önska, att den värde talaren behagade med föregående bevisning bestämma, huru långt och till hvad afseende han anser BiksSt:ns anmärkntsrätt få utsträckas.
Vill han måhända då återkomma dertill, att blott ett utbyte af ord, en förändrad interpunclion &c. skall utgöra de fyra RiksStms enda vidtagande i afseende å behandlingen vid första riksdagen af grundlagsförändringsförslag?
Jag tror, att man såmedelst fränkände RiksStm, i det man öfverlenmade åt en viss delegation deraf, en rättighet, som det säkerligen icke kunnat vara och, efter grundlagens uttryckliga bud, icke är vår constitutions mening att beröfva Stånden.
Horn i motståndet mot ett beslut, som skulle godkänna en grundlagsvidrig handling och derjemte upprifva grunderna för redan fattade beslut i frågor af fullkomligt enahanda natur som denna.
Jag yrkar återremiss.
Uppmanad att bestämma, huruvida jag anser RiksSCns anmärkn:srätt uti grundlagsfrågor endast kunna sträcka sig till redactionen, får jag, i enlighet med hvad jag nyligeti yttrat, förklara, att min mening ingalunda är sådan.
Om BondeSt. i frågan om BiksSt:ns sammanträde på ett runi yrkar, att sådant bör ske, är det Ståndets fullkomliga rätt; men om Constit.Utsk. icke gillar en sådan anmärkn., kan den icke föranleda förslagets hvilande lill en annan riksdag.
Utsk:s yttrande i anledn, af 5:te förslagspunkten återremitterades tillika med voter:spropos:n lit. B. II.
Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas kl. 6 på eftermiddagen. i5G
Den ii December f. ra. Utsk:s yttranden i a nied n. af 6: te, 8:de och g:de för slagspunkte ina. 4 Vol:spropos:na litt.
C, D gch E godkändes.
Utsk:s yttrande i a n 1 e d n. af i3:de förslag sp u n k te 11.
Det af Utsk. framställda jemnkningsförslag bifölls.
• U t s k : s yttrande i anledn. af PresteSt:s framställning, angtde förändring och tillägg i 3g § It i ksd.O r d n.
Då PrestéSt:s framställning, ang:de förändring och tillägg i 3g § Riksd.Ordn., är gjord i sammanhang med af Constit.Utsk., uti dermed gemenskap ägande fråga, afgifvet förslag, anhåller jag på förut utvecklade skäl, att förevar, punkt må återremitteras, på det Utsk. måtte upptaga framställningen till föremål för votertspropostn.
Jag tror, att den siste talaren misstagit sig, då han anser PresteSt:s ifrågavar. beslut äga sammanhang med det af Utsk. framlagda förslag; men jag kan härjemte icke undgå fästa uppmärksamheten derå, att Utsk. gifvit en rubrik åt sitt meraor., som kan föranleda RiksSt:n att göra alla möjliga förslag, då den nemi. lyder: ”Memor. med grundlagsändringsförslag, åsyftande riksdagsförhandlingarnas ordentligare gång.”
Något verkligt skäl till återremiss tror jag likväl icke förefinnes; men jag vill endast anmärka förhållandet för att visa, huru oförsigtigt Utsk. deri förfarit.
I anledn. af den siste talarens anmärkn. får jag erinra, att densamma gäller en föregående tid, emedan rubriken är upprättad vid det första betänk., och Utsk. har nu icke kunnat annat än upptaga densamma.
För min del har jag gjort anmärkn. både mot rubriken och innehållet af memor., och det har förefallit mig såsom en ganska svår pligt att nödgas försvara, hvad jag sjelf ogillat.
Detta har emedlertid här blifvit min lott, utan att jag kunnat hjelpa det.
Jag hade eljest velat afstyrka alla dessa grundlagsförändringar, om det lagligen kunde ske.
Förhållandet uti förevar, punkt är fullkomligt enahanda som det i afseende å jemnkningsforslaget, rör:de nationalrepresentationen.
Hvarje förslag, som ligger inom det af Utsk.
Stånden underställda ämne, kan af Stånden förklaras för dess gemensamma tarn,.
, och uppå de skäl, Gr.
Horn och jag utvecklat derom, att så snart talman meddelst propos:n å ett förslag, och detta blifvit förklaradt för ett Stånds gemensamma tanka, äger Utsk. icke rätt att undertrycka detsamma.
Jag får derföre anhålla, att R. o. Ad., i consequens med sitt uti den ofvan åberopade frågan fattade beslut, må återremittera jemväl denna punkt.
Den ii December f. m.
Ilr Cederschjöld: Frih.
Cederström har klandrat, om jag så får säga, det gamla Testamentets Constit.Utsk., för det sådana rubriker blifvit gifna åt deras förslag, alt obehöriga anmärkn:r och gemensamma tankar inom Stånden deraf kunnat föranledas.
Såsom tillhörande nämnde Ulsk., får jag erinra, att det alltid varit brukligt att i rubriken uppgifva, hvarom raemor. handlar; men att Utsk. föreställde sig, att anmärkningarna skulle göras vid sjelfva innehållet och icke vid rubriken.
Någon annan rubrik å Constit.- Utsk:s förslag, än ”förslag till ändring i de eller de grund la gs§§”, bör aldrig få nyttjas.
Då jag instämde med de talare, hvilka ansågo öfverläggningarna om memor., rör:de nationalrepresentationen, kunna utsträckas till omfattning af hela det sålunda angifna ämnet, var det derföre, att rubriken innebalen sådan omfattning; men skälet, hvarföre jag nu icke instämmer med Hr Dalman, är, att rubriken af ifrågavar. memor. icke är så obestämd.
Jag vill icke genom en närmare utveckling häraf inleda en måhända vidlyftig och klyftig discussion; men jag vill blott erinra, att Uti ifrågavar. rubrik står: ”med grundlagsändrings förslag”, och hvar särskild punkt innefattar ett särskildt förslag, hvarinom öfverläggningarna altså måste hålla sig.
A andia sidan åter är det väl vanligt, att ett memor. innehåller endast ett förslag; och deri finner jag tvetydigheten.
Emedlertid, och då något resultat icke kan vara att af återremissen förvänta, torde det vara bäst att låta bero vid hvad Utsk. i denna del åtgjort.
Cederström har så strängt klandrat Constit.Utsk. för rubrikerna på dess memor., att jag tror mig böra fördela tyngden af detta klander genom den erinran, att det icke blott är denna riksdags, utan äfven föregående riksdagars Constit.Utsk., som försyndat sig på samma sätt.
Någonting nytt finnes icke heller deri, att Utsk. i ett och samma memor. inkommit med flera till ett gemensamt ändamål syftande förslag.
Jag vill blott anföra detta till ursägt för det Constit.Utsk., jag tillhörde.
Uti betänk.
N:o 41 bär icke 3g § Itiksd Ordn. varit upptagen till någon ändring.
Hr Hjärne har således rätt, då han anser Utsk. icke kunna göra något afseende på PresteSt:s framställning.
Jag tillstyrker R. o. Ad. att godkänna den förevar, punkten.
Det är just enahanda fråga, som i föregående plenum blifvit omtvistad, nemi. den, huruvida Constit.
Utsk. nödvändigt skall hafva föreslagit ändring i den eller den §, såvida Stånden skola äga rätt att ang:de densamma framställa förslag till ändring.
Sist sade man, alt någon i58 Den ii December f. m. ändring i 12 § Riksd.Ordn. icke blifvit föreslagen; nu talar roan på enahanda sätt om 3g §.
Men oaktadt ett sådant tal återremitterade R. o. Ad. vid förra tillfället Utskrs menior., på det BorgareStrs mening måtte komma under omröstning.
Jag finner principen vara densamma, och att det är inconsequeut att icke tillämpa den; men jag skall likväl åtnöja mig med den propos., att R. o. Ad. må låta bero vid hvad Utsk. föreslagit, utan att uttrycka hvarken något ogillande eller godkännande. R. o. Ad. fann Utskrs yttrande i denna del ej erfordra någon åtgärd af Ståndet.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 8 dennes på bordet lagda mentor.
Nro 60 till BorgareSt., angrde dess återremiss på menior.
Nro 42 med föreslaget tillägg i gg § Reg.F. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Samma förhållande förefinnes här, som det jag vid betänk.
Nro 57 anmärkt.
Utsk. har nemi. uppgjort ett förslag, som 3:ne
Stånd gillat; det fjerde bar ogillat förslaget.
På ena sidan finnes nu Utskrs tillstyrkande, och 3:ne Stånds godkännande deraf; men på den andra står ett Stånds ogillande.
Derföre yrkar jag återremiss, på det voterrsproposm må så uppställas, att detta fjerde
Stånds tankar möjligen kunna göra sig gällande.
Con.stit.Utskrs memor.
Nro 60 återremitterades.
Cederström, Jac., anmälde sin protest emot såväl proposm som beslutet.
Vid förnyad föredragning af Constit.Utskrs d. 8 dennes på bordet lagda memor.
JN'ro 61, angrde BondeStrs återremiss på memor.
Nro 4^ med föreslaget tillägg vid 38 § Riksd.Ordn., godkände R. o. Ad. den af Utsk. föreslagna voterrsproposm.
Föredrogs ånyo Constit.Utskrs d. 8 dennes på bordet lagda memor.
Nro 63 till R. o. Ad. samt BorgareSt., i anledn. af deras återremisser på memor.
Nro 4&
Hr Stuart, Carl Gust.r
Äfven i afseende å detta betänk. erbjuder sig anledn. till samma anmärkt]., som blifvit gjord vid betänkma
Nro 57 och Nro 60, endast med den skillnad, alt arne Stånd ansett det i förstnämnda betänk, omförmälda förslag onödigt.
Jag får således hemställa, att återremiss, jemväl af detta betänk, måtte beslutas, samt att Coostit.
Utsk. derjemte måtte förständigas uppgöra sådan voterrspropos. , att de särskilda Ståndens olika tankar i förstärkt Constit.Utsk. må komma under pröfning till antagande eiler förkastande.
Nro 63 återremitterades.
Den ir December f. m.
N:o 62 blifvit förbigånget, hemställer jag, att äfven detsamma må föredragas, oaktadt det blott är stäldt till PresteSt.
Constit.Utsk:s betänk.
JNT:o 62 har icke blifvit på föredragningslistan uppfördt af samma skäl, som flera gånger förut under riksdagen föranledt ett sådant uteslutande, och bland hvilka tillfällen jag påminner mig t. ex. det, då fråga var om svar å en vägrad propostn.
Del ifrågaställa memor. innehåller blott en begäran till PresteSt. att yttra sig uti en fråga, der sådant blifvit uraktlåtet.
Hvad sjelfva trälFar, är det högst likgiltigt, om del föredrages eller icke; men jag kan icke godkänna den grundsats, att något mål kan uteslutas från föredragningslistan, ty hvarje allm. fråga bör i alla Stånden föredragas, emedan Utsk:n eljest kunna till ett Stånd inkomma med yttranden, hvarom de öfriga icke få någon kännedom.
Jag önskar altså, att memor. måtte föredragas.
Instämmande med den siste talaren, tror jag, att den princip, Hr Ridd.Secret. etablerat, är oriktig och vådlig.
Den har dessutom icke blifvit följd, t. ex. i afseende å memor.
N:o 60, hvilket är stäldt till BorgareSt., men likväl icke blifvit från föredragntslistan uteslutet.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. önskade, att Conslit.Utsk:s memor.
!NT:o 62 skulle Ståndet föredragas, i hvilket fall det skulle blifva uppfördt på föredragningslistan till nästa plenum.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 8 dennes på bordet lagda'memor.
N:o 64 till R. o. Ad. samt BorgareSt. i anledn. af återreinissérna på memor.
N:o fy].
Utur enahanda skäl, som jag i lika beskaffade frågor förut i dag uppgifvit, anhåller jag om återremiss af detta betänk., på det voter:spropos:n må upprättas så, att de tvenne Stånds mening, hvilken TJtsk. nu ansett böra förfalla, må kunna komma under omröstning.
N:o 64 återremitterades.
Företogs till pröfning Stats- o. Oecon.TJtsktns betänk.
N:o 44 * anledn. af väckt fråga om indragning helt och hållet eller till en del af tjenster vid skogs- och jägeristaterna.
Jag har så mycket mindre någonting att invända emot Ulskrs tillstyrkande, som K.
M. redan gått den uttryckta önskningen i förväg ge - »6o
Den ii December f. m. nora en vidtagen organisation, som öfverensstämmer med motionärens af Utsk. tillstyrkta framställning.
Jag begär altså bifall å betänk.
Stats- och Oecon.Utsktns betänk.
N:o 44 bifölls.
Då nu ånyo föredrogs Stats- och Oecon.TJtskrns d. 8 dennes på bordet lagda ytterligare utlåt.
N:o 4^ i fråga om lindring uti den hemtnansägarne i Jemtland åliggande roteringsskyldighet, blef samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Hr v. Törne, Mich., och Frih. Gederström, Jac.
Likaledes lades ånyo på bordet, uppå begäran af Hrr Stuart, Carl Gust., och Dalman, Wilh. Fredr., Stats- och Oecon.Utsktns d. 8 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 46, ang:de sättet för utgörandet af städernas inqvarteringsbesvär samt en jemnare och rättvisare fördelning deraf.
Ånyo föredrogs Stats- och Oecon.Utsk:ns d. 8 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 47 i aniedn. af ett till R.
St:s granskning öfverlemnadt förslag till inqvarteringsordning för städerna utom Stockholm.
Jag anhåller, att detta betänk, må punktvis föredragas.
Då det nu föredragna betänk, förekommer i sammanhang med de nyss bordlagda, anhåller jag, alt äfven detta må få hvila.
Hr Stuart, Carl Gust., förenade sig med Gr. von Platen.
Till pröfning företogs BancoUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 67 i aniedn. af väckt fråga, att Banken måtte åter komma i åtnjutande af de fördelar af Myntverket, hvilka af ålder varit Banken förunnade.
> Uppå begäran af Gr.
Gyldenstolpe, Anton Gabr., upplästes Hr Stuarts reservation.
För att icke onödigt belasta prof., skall jag blott instämma uti Hr Stuarts reservation, och på grund deraf anhålla om afslag å betänk.
Äfven jag anhåller om afslag å betänk., under åberopande af Hr Stuarts reservation.
Jag kan icke annat än finna det olämpligt, att R.
St:s Bank skulle öfvertaga styrelsen öfver Myntverket, hvilket obestridligen står under K.
Ehuru jag icke gillar Utsk:s motivering, enär jag icke anser någon penningevinst blifva en Dcix ii Decemb,cr f. m. en följd af den föreslagna öfverflyttningen, måste jag dock instämma med Utsk. i resultatet; och då det blifvit föreslaget, att till K.
M. må öfverlemnas att bestämma sättet och vilkoren för förändringen, inser jag intet hinder deremot.
Jag kan icke erkänna de motskäl, hvilka i Hr Stuarts reservation blifvit anförda.
Det måste vara Banken, som har det största interesse uti, att myntet icke blir sämre än efter myntordningen, enär i sådant fall Rikets mynt komme att nedsättas i värde; och då bör jemväl Banken kunna vaka deröfver, att en sådan försämring icke må äga rum.
Nu deremot uppstå förhållanden, då statsanslagen blifva otillräckliga till utmyntningskostnaden; och det är att befara, att ett så skarpt remedium, för att betäcka bristen, då möjligen kan användas, att myntets nedsättning i värde deraf blir en följd, så att i stället derför, att vi gjort en realisation efter 128 sk., blefve den effectivt att beräkna efter i3o å 131 sk.
Detta är förmodligen hufvudskälet, hvarföre Utsk. afgifvit sitt förslag.
Ehuru altså jag för öfrigt erkänner Konungens styrelserätt öfver Myntverket, så, och då Konungen i alla fall öfverlåtes att bestämma vilkoren för öfverflyttningen, samt Banken kommer att vidkännas förlusten i händelse af brist i utmyntningskostnaden, anser jag båda contrahenterna vinna på förslaget: staten, i det han slipper vidkännas möjligen uppstående förlust, och Banken deruti, att myntet blir säkert.
Då myntningen är Konungens ensak och myntet är Kronans eller den oförgängliga statens sak, så hemställer jag, om det är lämpligt att öfverlemna denna angelägenhet till en inrättning, som kan upphöra, utan att samhället derföre förgås.
Att bortförpakta en sådan Konungen tillhörande rättighet, anser jag dessutom vara fullkomligen oriktigt.