Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag nödgas inleda mitt föredrag på det minst fördelaktiga sätt, som är möjligt, då jag mäste bedja huset om ursäkt för det att jag, frånträdande formerna, talar öfver ett ämne hvarom det troligen är för tidigt att yttra sig; men dä sättet blifvit inledt af Hr von Hartmansdorff, förmodar jag att det mätte ursäktas mig om'jag ingår i svaromål derå.
Jag skulle eljest hafva iakttagit tystnad och nöjt mig med alt fullkomligen instämma med den siste värde talaren, med en af Konungens Ministrar, hvilken sagt avad i sjelfva frågan bör sägas, om icke Hr von Hartmansdorff beaagat yttra att Frih.
Tersmedens motion framkommit lill följd af ruktan för den enhällighet, med hvilken R. o. Ad. skulle komma itt förkasta det hvilande representationsförslaget.
Med anledn. deraf tager jag mig friheten förklara, det jag icke ror, alt enhällighet kan vinnas genom upskof, hvarken för den ina eller andra sidan och att denna enhällighet kommer att uteblif'a, torde Hr von Hartmansdorff äfven fä erfara.
Jag tillåter mig fven att härvid yttra den, inom delta hus måhända förmätna, tan:e, att enhälligheten härinom icke på långt när betyder enhällighet nom nationen, inom folket, — och denna omständighet torde äfen vara något begrundansvärd.
Hr von Hartmansdorff har äfven mot Frih.
Tersmeden framkatat att han, bättre än någon annan, kan redogöra för de agitatioer som för närvar, pågå, för att åt förslaget bereda framgång.
Jag emställer om det kan benämnas agitation, att ledamöter af de 4 liksShn sammanträda för att öfverlägga om en så vigtig samhällsäga som det hvilande representationsförslaget!
För min del beklaar jag deremot att dessa sammanträden de 4 Stånden emellan icke o talrikare än hvad de äro, men de kunna svårligen vara det dä . o. Ad. räknar öfver 400 sjelfskrifna ledamöter men BorgareSt. 112 Dea 11 December. endast upgår till 56 ledamöter, och de öfrige 2:ne Stånden äfven utgöra ett ganska ringa antal i jemförelse med R. o. Ad.
Till svar å hvad som blifvit sagdt om remissens ändamålslöshet, med anledn. af det yttrande som Const.Utsk. deröfver skulle komma att fälla, i förmodad öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs åsigter eller möjligen till följd af den anvisning han här lemnat, sä tillåter jag mig nämna att delta yttrande förnnftigtvis icke kan blifva annat än antingen af- eller tillstyrkande.
Hr von Hartmansdorff säger ibland annat något, som ifrån honom förekommer högst oförväntad!, nemi., alt grundlagen skulle förutsätta att en allmän fråga blott skall remitteras till Utskott då den första gängen förekommer, och det nu vore sista gången som den förevar, frågan förekommer.
Jag icke blott tror utan är fullt öfvertygad, att aldrig kunna af den värde talaren öfverbevisas, del ju icke denna fråga nu just för första gången förekommer.
Möjligt är att det derjemte blir sista gången, men säkert är, alt den nu första gången är före, emedan det är första gängen den nu kunnat förekomma, och sålunda mäste det argumentet varit något haltande.
Hvad Hr von Hartmansdorff talat om huru del skulle komma ali gä till, om man hänvisade en fråga om upskof med något måls afgörande till BankoUlsk. eller att Uisk. skulle komma alt skratta deråt, sä beror det på individuel kännedom om Utslcs sammansättning; men hvad Const.Utsk. beträffar, är jag fullt öfvertygad alt det ingalunda kan komma alt skratta åt Frih.
Teremedens motion.
Hr von Hartmansdorff har derjemte haft godheten alt med sin förundran stämpla ett pär äldre riksdagsmän, för det de hafva tolkat grundlagen pä sätt de gjort.
Hela huset vet alt jag för närvarande torde vara en af de äldste ledamöter här finnas, hvarföre såväl jag som den andre påpekade ledamoten torde böra befrias från föreläsningar af Hr von Hartmansdorff huru vi skola förstå grundlagen, ty det tror åtminstone jag mig under 40 är hafva lärt så grundligt att jag ej behöfver lära mig det om igen.
Med Hr Sandströmer instämmer jag för öfrigt deri, att här nu icke bör vara fråga om innehållet af Hr Frih.
Tersmedens motion utan om hvilken inverkan densamma kan komma alt hafva på R. o. Ad:s beslut och utsättande af dag för representationsfrågans afgörande och det vill synas mig ganska klart, all dä det ligger i Ståndets makt. alt besluta det föreslagna upskofvet till nästa riksdag, sä vore del ibland de största oformligheter man kunde begå, om frågan om representationsförslagets förkastande eller antagande skulle kunna företagas förr än Frih.
Tersmedens motion blifvit afgjord.
Jag hemställer alltså att Hr Frih. o.
Landtm, måtte å bani bringa den frågan föret, hvad inverkan nämnde motion kan komm; att hafva på förslagets företagande.
Det synes mig dessutom son skulle det ligga en hög grad af illiberalité deri att vilja fortskynd; förslagets företagande, helst när man är så öfvertygad om huru det samma skall komma att behandlas inom detta Ständ.
Jag tror Mi ne Hrr! att äfven de finnas, jag vill icke säga att de äro mångg men att personer finnas inom detta hus, hvilka icke tagit någon serdele k än - Den 11 December. i 13 kännedom derom före deras ankomst hit, och det säkra är, att inom de öfriga Ständen finnas, och måste finnas ett ganska betydligt antal ledamöter, som icke tagit den nogare kännedom om förslaget, som en så vigtig fråga fordrar.
Landtm, anhöll, att innan discussionen i delta ämne vidare forlginge, fä fästa R. o.
Adis upmårksamhet derpå, alt han i början af detta plenum, sin pligt likmätigt, haft äran redogöra för förhandlingarne i den förliden gårdags aflon hällne Talmans-konference.
H. Ex. hade då nämnt att dervid, i afseende på föredragningen af Const.Ulskis pä bordet hvilande mern.
N:o 2, den öfverenskommelse blifvit träffad, att Landtm, och Talmännen borde hos RiksStm göra hemställan om utsättande af tiden för frågans företagande till afgörande, till det plenum, som komme att inträffa näst efter d. 14 i denna månad; men denna hemställan hade H. Ex. hvarken bordt eller kunnat framställa innan den föredragning af nämnde mern., som i dag borde ega rum, hade försiggått.
Delta ansåg H. Ex. sig, i anledn. af några ledamöters i ämnet afgifne yttranden, höra nämna, med tillkännagifvaude alt berörde, ännu icke af II.
Ex. gjorda hemställan, skulle blifva framsläld efter föredragningen af Const.Utskis nyssnämnde mern.
Tersmeden hade i början af plenum begärt ordet, utan att afsigten med denna begäran varit II.
Ex. bekant, och sedermera framställt en motion att med afgörandet af det hvilande Representations-förslaget måtte fä anstå till nästa riksdag, hvarom discussionen sedermera fortgått och hvarken bordt eller kunnat af H. Ex. förhindras.
De talare, som anmält sig, skulle också än vidare blifva upropade, men II.
Ex. trodde sig nu böra förklara, det han ansåg denna motion stå i så oskiljaktigt sammanhang med hufvudsaken, att den borde förekomma på samma gäng som Const.Utskis mein.
Nio 2, enl. dess ordning på föredragnislistan blefve företaget, hvarföre densamma dä komme att af H. Ex. anmälas.
Sprengtporten, Jacob Wilh.i För den händelse, alt, i följd af Hr Frihis o.
Landtmis förklarande, denna fråga numera blir lagd pä bordet, och någon vidare discussion derom icke anses böra ega rum, förrän Const.Utskis mern.
Nio 2 förekommer, vill jag afstå ifrån ordet; men i fall Hr Frih. o. Landtm, anser discussionen kunna fortgå i samma riktning, omfattande samma ämnen, som förut blifvit afhandlade, utber jag mig att få yttra några ord.
Sprengtporten blef i anledn. häraf af II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodad, att nu fortsätta sitt yttrande, samt anförde derefter i Om jag icke misstager mig har, inom ett annat Stånd, vid riksdagens början yttrats af en talare.- att afgörandet af representationsfrågan, som utgör denna riksdags stora och svårlösta problem, vore förenadt med stora betänkligheter, antingen man tänkte sig ett bifall till det K. förslaget, eller om detsamma skulle komma att mötas af ett afslag.
Men Mine Hrr! om häri skulle ligga en sanning, 1 II. 8 114 Den 11 December. eller om mati endast härifrån vill draga den slutsats, hvilken jag redan funnit bekräftad af de öfverläggningar som i detta ögonblick fortgå pä detta rum: alt meningarne i fråga om grunderne för vår representations ombildning ännu äro ganska skiljaktige [inom landet och inom våra fyra kamrar; om det derjemte icke kan bestridas, alt af den nya lid, som så oförmodadt öfverraskat oss, vi hitintills icke lärt känna något annat, än dess vådor och äfventyrliga läror, men att den deremot föga lenina! oss någon insigt i de bättre, ädlare och lugnare sträfvanden, som den tvifvelsutan till mensklighetens väl äfven förvarar i sitt sköte och hvilka likväl i någon mån hade behöft rådfrågas vid grundläggandet af ett verk, som skall ega bestånd i framtiden, om, med ett ord, en mängd af de satser, hvilka vi på historisk grund antagit såsom orubbliga, numera befinnas vacklande och olillförlilliga, hvilket allt mäste i en så vigtig fråga behäfta våra egna omdömen och beslut med samma brister; månne icke, säger jag, under sådane förhållanden, anledning kunde förefinnas att vid representationsfrågans pröfning begagna den utväg, som tillförne, i långt mindre vigtiga och magt påliggande ärenden, gjort sig gällande: alt upskjuta dess afgörande till en kommande riksdag, och sålunda icke äfventyra att i denna tid, som är så rik på brytningar, bortkasta ett förslag, sorn möjligen kan blifva ett ankare i stormen.
Jag utber mig att få erinra It. o. Ad. derom, alt det K. förslaget, och sådant med rätta, upväckt litliga förhoppningar hos en ganska talrik och aktningsvärd klass af Svenska medborgare, hvilken, på grund af sin samhällsställning, sin bildning och det inflytande den i många delar utöfvar på landets angelägenheter, måste, på sätt vi alla erkänna, betraktas, som fullt berättigad till delaktighet i lagstiftningen, ehuru vi hittills icke funnit utvägar att afhjelpa det orättvisa uteslutandet, samt alt dessa förhoppningar måhända i sin mån kunnat vara verkande till de försonliga och fördragsamma tänkesätt, som lyckligtvis inom landet nu äro rådande emellan de olika samhällsklasserna och detta är en dyrbar gäfva, som vi böra söka bibehålla.
Visserligen har en värd talare lemnat denna talrika klass vid detta tillfälle den försäkran att efter det Kgl* förslagets fall, ett nytt verk skall upstå, i ändamål att ersätta detsamma.
Må det likväl förlåtas denna klass, om den tilläfventyrs, icke utan skäl, fäster större förhoppningar vid Konungens tillgöranden, än vid detta om än aldrig så betydelsefulla löfte.
Den värde talaren har trott, alt meningen med det upskof, som nu blifvit hegardt, icke kan vara någon annan, än att de ledamöter af delta hus, som äro anhängare af förslaget men icke våga emotse en lycklig utgång vid frågans afgörande denna riksdag, i sin förtviflan påfunnit denna utväg för att om möjligt bereda framgång för detsamma vid en kommande.
Jag får i anledn. häraf uprepa, hvad jag vid flera föreg:de tillfällen yttrat på detta rum; att jag utan all ensidighet betraktar denna fråga och såsom ett bevis härför, uttalar jag härmedelst den upriktiga önskan, att det må lyckas majoriteten, vid denna riksdag utarbeta ett representationsförslag efter dess åsigler och bygdt på hell andra grunder än detta, och är jag förvissad alt något bättre sätt, Den 11 December.
115 för alt vid en kommande riksdag se denna fräga lyckligen afgjord, icke förefinnas, än alt 2:ne alternativa förslag i ämnet finnas för banden, öfverlygad som jag är, alt den åsigt, som representeras af majoriteten, ingenting derpå förlorar nian snarare vinner, ty ju mindre tvångsmål som förefinnes vid beslutets fallande i en sådan fråga, desto säkrare framgång bar den alt emotse.
Deremot kan denna vara oviss om ett sådant förslag skulle framställas efter den agitation, som den K. proposms fallande tilläfvenlyrs torde komma alt upväcka.
Hr von Hartmansdorff har framställt, alt det skulle vara grundlagsstridig! om alternativa förslag hvilade från den ena riksdagen lill den andra, .lag vill icke ens medgifva att det vore grundlagsvidrigt alt Const.Ulsk. sjelf framställde alternativa förslag, men ännu mindre kan della vara förhållandet, om det ena vore af Utskottet oell det andia af Konungen framställdt, och jag ber endast att lill stöd för min mening få erinra derom, alt bär finnas, om jag ej misstager mig, vid innevar. riksdag
Hera förslag lill förändringar i grundlagen, hvilka från den förra hvila jemte det Kongliga.
Om det icke är grundlagsvidrigt alt 10 eller 20 mot den K. proposin stridande §§ befinnas livilande lill förändring sedan sisla riksdagen, så målte det icke heller vara stridande mot denna lag alt 2:ne motsatta förslag, som omfatta hela representationens ombildning antagas alt blifva hvilande lill nästa riksdag.
Hvad för öfrigt formen för frågans behandling angår, så synes mig densamma obestämd.
Man kan visserligen, om man så vill, betrakta frågan som all män j och jag tror alt dylik fråga blifvit så behandlad vid föreg:de riksdagar, ja, alt motioner i detta ämne blifvit remitterade till Const.- Utsk. och derstädes handlagde.
Vill man åter se på saken, lill sitt väsende och natur, så är den af Frih.
Tersmeden väckta fräga, enl. hvad mig synes, endast af formel beskaffenhet och bör sålunda kunna, utan remiss, afgöras samtidigt eller i bredd med luifvudfrågan.
Jag anser derföre att behandlingssättet i delta fall lämpligast öfverlennäs lill Hr Frih. o.
Landtnäs egel bedömande.
Jag skall endast utbe mig att få yttra några ord, i fråga om remiss.
Jag måste tillstå, alt mig förekommer saken så, alt icke något grundlagsbud ovillkorligen säger, alt remiss skall ske af denna fråga, utan att Ståndet äger fullkomlig frihet alt fatta sitt beslut; men jag tror också, alt det icke finnes något bud i grundlagen som hindrar att en sådan remiss må äga rum.
Af denna anledn. vill jag säga några ord till förmån för remiss till Const.Ulsk., emedan jag tror alt deruti ligger ett sätt, att möjligen kunna förena de båda motsatta partiernas tankar.
De talare, som hufvudsakligen bär hafva motsatt sig Frih.
Tersmedens motion, hafva som skäl för att få R. o. Ad:s beslut på sin sida, framställt behofvet och nödvändigheten af att, i händelse del K. förslaget blefve afslaget, få något bättre i stället.
De hafva således icke, desse värde ledamöter, utgått från den tanken, att alldeles ingen reform vidare kunde komma i fråga, och det är redan en sak, hvarför man bör visa erkänsla. 8* 11G Don 11 December.
Det finnes också ingen, sora ej delar denna deras åsigt, ty livar oell en önskar något bättre än det K. förslaget, ja, jag tror att en hvar, i en så vigtig angelägenhet, önskar att nationen mätte erhålla det hästa möjliga man kan länka sig; men som icke alla R. o. Adis ledamöter kunna hafva en och samma åsigt om hvad för fäderneslandet vore det hästa möjliga, så är det klart, att man icke kan komma till ett resultat på aunat sätt, än att meningarne förena sig om något positift, om det än icke skulle vara det hästa möjliga.
För att komma lill ett sådant resultat, är det som jag tror, att remiss tili Const.Utsk. af Frih.
Tersmedens motion vore nyttig, och det af följande skäl:
Const.Utsk. blir efter emottagandet af berörde remiss, alldeles oförhindradt att emottaga de motioner, som ifrån r^sp. riksdagsmän kunna varda dit ingifne, rörrde reformer i representationsväsendet; — Utsk. kan, sedan det fått emottaga Frih.
Tersmedens motion, utarbeta ett eller flere alldeles nya representationsförslag, och insända dem till Ständernes skärskådande och pröfning och se dä Mine Hrr! kan det inträffa, att dä Const.Utsk. sådant gjort, den tidepunkten inträffar, alt hvar och en kan pröfva, huruvida dessa Utskotts förslag äro bättre än det Kgl. Då kan man genom Frih.
Tersmedens motion vara i tillfälle att i sisla handen afgöra, huruvida nationen må vara bättre betjenad med alt äga ett af dessa förslag hvilande till nästa riksdag, än dermed, att man återgår till det Kgl., nu pä bordet hvilande, förslaget.
Enl. den plan jag nu haft äran framlägga, skulle således något defmitift beslut öfver den frågan, huruvida det Kgl., på bordet hvilande förslaget skall till nästa riksdag npskjutas, icke behöfva af RiksSltn vidtagas förrän de haft tillfälle att pröfva de förslag, hvarigenom de värde talarne på andra sidan, som skyndat med afgörandet, tro sig kunna tillfredsställa nationens anspråk bättre än det Kgl. förmått.
Hr von Hartmansdorff har sökt att lägga mycken vigt derpå, att icke flera alternativa förslag må förblifva hvilande till nästa riksdag; men jag tager mig friheten fästa upmärksamheten derå, att med den procedure jag framställt, jag tagit mig friheten gifva en vink derom, att alternativa förslag icke behöfde blifva hvilande, för den händelse att Ständerne, sedan Const.Utsk. utarbetat de förslag, som voro under behandling, afgjorde, antingen något af desse förslag, eller också det Kgl. förslaget må komma att hvila.
Det kunde äfven låta sig göra, alij sedan Const.Utsk. inkommit med sitt förslag, begagna tidpunkten, för att då pröfva, om derefter, det Kgl. förslaget skulle afgöras, och sedermera bestämma sig i afseende å de öfrige.
Jag finner ganska väl, alt den ledamot, som har visat en sådan ifver att få det Kgl. förslaget till representationens ombildning under bordet, föreställer sig att R. o. Ad. skall instämma i hans tanke.
Jag föreställer mig att den värde ledamoten icke gerna kan önska remiss af en motion, som möjligen kunde hafva till följd ett sådant tillfälle till sakernes närmare öfvervägande, som Frih.
Tersmeden med sin framställning åsyftat; men den värde ledamoten har Deri 11 December. 117 äfven medgifvit, alt det icke kan vara någon emot, som önskar fäderneslandets väl, att noga må öfvervägäs livad som för detsamma må vara bäst och nyttigast; och detta tror jag bäst befrämjes, örn man så litet som möjligt tager sin tillflygt till öfverraskningar.
En värd talare har yttrat, att enär ilen fråga, som Frih.
Tersmeden väckt, vore en allmän fråga, så borde bon ock till Utskott remitteras: denna fråga angår likväl intet annat än litlen, när det hvilande förslaget skall till pröfning företagas.
Om frågan ronde tiden skall bli föremål för remiss, sä kan, eller bör, II. o. Ad. med lika skäl till Coust.
Utsk. hänvisa frågan om samma förslags företagande efter 3:ne dagar som efter 3:ne år.
Derest R. o. Äd. skulle besluta remiss till Const.
Utsk. ronde förslagets föredragning om Tisdag, månne Utsk. icke torde göra, såsom jag förra gången yttrade om Banko-Utsk., skratta deråt; (y skillnaden är endast, att det är flere dagar som förflyta innan det 3:dje äret härefter inträffar än intill dess nästa vecka inträder.
Ankarsvärd har fästat sig vid det af mig begagnade uttrycket: ”första g ungendetta ord är ingalunda af mig påhittad!, ulan står tydligen att läsa i 49 § 1 mom.
Rifcsd.Ordn. der det heter: ”Hvar oell en allmän fråga, som första gången i något
Stånd förekommer” etc., och när jag följaktligen, för att ådagalägga origligheten af en gjord framställning, väljer grundlagens egna ord, sii måtte jag icke vara den som har orätt.
Grefven har beklagat sig öfver (le föreläsningar i grundlagarne som jag tillåtit mig att hålla för honom, som redan vore en gammal man:
Jag är icke heller så ung; men om äfven den yngste pä detta ruin, skulle, såsom hans rättighet är, jemväl finna behöflig!;, att hälla föreläsningar i grundlagen för mig, så skulle jag desamma med tacksamhet emottaga, emedan vexel-undervisning är nyttig i en National-församling.
Om vissa ledamöter af detta Stånd tillåta sig att för andra
Stånds ledamöter hålla föreläsningar i grundlagarne, så måste de hålla till godo, att på detta rum emottaga uplysning om berörde lagars rälta innehåll.
Grefven har kallat för illiberalitet, att vilja fortskynda den -hvilande frågans afgörande.
Dertill hade kunnat finnas skäl, om detta mål blifvit föredraget på en urtima riksdag och således Ständerne eller Svenska folket icke fått begrunda det under de 3 år som böra förflyta mellan de lagtima riksdagarne; men då förslaget har hvilat sina 3 år på Ständmes bord, samt hvar och en haft tid att derom stadga sin mening, bör det också nu till slutlig pröfning företagas; ty grundlagen föranleder icke dertill alt någon serskild tid skall anslås, hvarken för den ena att i fråga om grundlagsförändring vara informator, eller för den andra att deri låta sig informera.
Ville man hafva tid pä sig för hvarjehanda operationer, så må man resa hit på förhand för att göra upp sådant, eller till Orebro, eller hvarthelst man finner det nödvändigt, men ingalunda söka att uppehålla riksdagsärendernas gång, något, som grundlagen icke vet af.
Sprengtporten har ansett detta förslag vara ett ankare i stormen.
Vore det verkligen efter min tanke, något sådant, sä skulle jag icke bestrida dess nytta, utan tvertom tillstyrka dess an - i 18 Dc.n 11 December. tagande; men jag anser det vara motsatsen, icke innebära säkerhet, utan medföra, oro, och derföre är jag deremot.
Han har talat om tvångsmål: jag vet, icke hvad han dermed menar.
Då hvar och en har rätt alt yttra sin mening och lemna sin röst-sedel, så är jn ingen pä något sätt tvingad; men då man med lock och pock vill förmå andra att öfvergå till annan mening dä är tvång för handen.
Den som vill hafva tid på sig härtill, bör ej kunna förvänta att icke dervid röna motstånd.
Frih:n antager att alternativa förslag kunna vara hvilande, fastän han icke kan upgifva en enda § i grundlagen som härtill föranleder.
Vid sista riksdagen npgjordes af minoriteten inom Const.Utsk. ett förslag till National-representationens ombildning, grundadt på klassval, men ingalunda framlades detsamma att såsom ett alternativ hvila jemte del Kgl. Hr Hjerta har yrkat, att man för enighetens skull borde bemöda sig om att få något förslag upgjordt, som vore bättre än det nu hvilande.
Fördenskull vore väl, om man, medan Const.Utsk. utarbetade ett sådant, hade det Kongl, qvarliggande pä bordet, så att detta, om man icke komme öfverens om något annat, vore att tillgå såsom den sista till Hygien.
Ett sådant sätt att lillvägagå, känner icke grundlagen.
Visserligen vore det förträffligt för elern, hvilka önska att såsom man säger åka och vända, att dä bearbeta meningarne i aldeles motsatta riktningar så att fullständig oenighet upkomme.
Derefter kunde man säga: tagen nu det hvilande förslaget eller här i landet är så (illstäldt, att ingen är ense med någon annan.
Hr Hjerta har påbördat mig det förmätna yttrandet, att det Kongl, förslaget borde komma under bordet: jag öfverlemna!- till en hvar af Eder Mine Hrr! att döma huruvida icke mina ord voro, det klassvalsförslaget skulle komma under borrfe/, sålunda motsatsen till det förslag, grundadt på allmänna val som för närvar, hvilar på bordet; men jag beklagar mig icke det ringaste öfver detta yttrande af Hr Hjerta, emedan det är fullt öfverensstämmande med det sätt och den trohet hvarmed han vanligen brukar återgifva andras yttranden.
Jag tror ej att Hr Frih. o. Landtm, kan gifva, oss någon rigtigare förklaring öfver grundlagens mening i detta hänseende, än genom propos. ä ena sidan pä Frih.
Palmstjernas förslag och å den andra på Frih. Tersmedens, hvarigenom en hvar af II. o. Ad:s ledamöter får tillfälle att yttra sin mening.
Detta anförande hade blifvit afbrutit genom ankomsten af en Deputation från Vällofl. HorgareSt., anförd af Slåndets vice Talman Borgmästaren i Malmö Carl Christian Halling, som upläste och aflemnade så väl ett prot. utdr. af denna dag, innehållande att BorgareSt. till Const.
Utsk. remitterat och med de öfrige RiksStm kommunicerat en af Hr Cassel väckt motion, med stöd af 81 § 11.
F., om ytterligare npskof lill nästa riksdag med afgörandet af det från sistförflutne riksdag hvilande, af K.
M. nådigst afgifne förslag till ny Riksd.Ordn. och Regeringsform, som och denna motion, hvaraf en afskrift var prof. utdraget bifogad.
Sedan i anledn. häraf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, försäkrat att. delta Horgare:St:s beslut skulle blifva för R. o.
Ad. i vanlig Den 11 December.
119 ordning föredraget samt anmodat Hrr Deputerade att lill BorgareSt. framföra nitrycken af R. o.
Adrns vänskap och tillgifvenhet, blef
Deputafionen på vanligt sätt utbeledsagad.
Jag anhåller att i korthet fä yttra några ord ronde formen för denna frågas behandling.
Man har hestrid!, att Frih.
Tersmedens motion vore en allmän fi äga.