Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Belgiska Regeringens framställning härutinnan blef i dess dåvarande skick från Kongl. Maj:ts sida afböjd.
Samtidigt härmed hade Kongl. Belgiska Regeringen jemväl hos flere andra Magter gjort likartade framställningar, men äfven hos dessa rönte förslaget mycket motstånd, och de underhandlingar, som öppnats emellan Belgien och Nederländerna, hvilken sednare Magt förklarat sig med Belgien ensamt och icke med öfrige Magter vilja träffa uppgörelse om kapitalisationsfrågan, skredo icke framåt, utan snarare tvärtom, så att de ännu i början af hösten sistlidet år till och med betraktades såsom definitift afbrutna.
Emellertid, sedan Scheldetullens kapitalisation omsider af Nederländerna blifvit till principen godkänd, och ytterligare underhandlingar derefter egt rum med Kongl. Storbrittanniska Regeringen, hvars bifall Belgien i främsta rummet var angeläget att utverka, enär Englands andel i aflösnmgskapilalet blefve det jemförelsevis drygaste, förklarade bemälde
Regering sig i början af innevarande år villig att på uppgifna vilkor bidraga till Scheldetullens aflösning och, uppmuntrad af denna framgång, beslöt Kongl. Belgiska Regeringen att göra förnyade framställningar till öfrige i frågan intresserade Magter och till en början till dem, som garanterat traktaten af den 19 April 1839.
Äfven dessa började då visa sig gynnsamt stämda för förslaget, och med åberopande häraf inledde Kongl. Belgiska Regeringen derefter nya underhandlingar med Kongl. Maj.ts Regering, hufvudsakligen på följande med de af Kong).
Storbrittanniska Regeringen betingade vilkor öfverensstämmande grunder.
Aflösmingskapitalet, i afseende hvarå Kongl. Nederländska Regeringen yrkat att det måtte bestämmas till 46,000,000 Francs, motsvarande 25 gånger medeltalet af de fem sednaste årens uppbörd, skulle upptagas till endast 36,000,000 Francs, utgörande blott 20 gånger de sex sednaste årens medel-uppbörd.
Detta kapital hade blifvit bestämdt tili 20 och icke såsom vid Stadetullens aflösning till endast 15i gånger uppbördens medelbelopp, af det skäl, att inkomsten af Stadetullen icke, hvad dess progressiva stigande beträffar, kunde jemföras med inkomsten af Scheldetullen, som under de sednaste tio åren i det närmaste fördubblats, då deremot Stadetullen, under de sednaste tio åren af dess tillvaro, endast ökats med något mera än 50 proc., och att, då värdet af tullen stöde i direkt förhållande till densammas afkastning, det vöre rättvist och billigt, att afseende blefve fästadt på den hastigare och mera bestämda tillvexten af den inkomst, som skulle försvinna.
Emellan vederbörande Stater skulle aflösningskapitalet, enär Scheldetullen utgått, icke af varan, utan efter fartygens drägtighet, fördelas i mån af deras sjöfart på Schöldén; men då det ansetts, att
Scheldetullens upphörande erbjöde ett särskildt intresse för Belgien och att delta lands andel derföre icke borde bestämmas efter den allmänna regeln, ville Kongl. Belgiska Regeringen, för att befrämja sakens framgång och ehuru Belgien allt hittills ensamt burit hela bördan Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition JW 123. 5 af denna tull, som under åren 1839—1862 uppgått lill ett sammanlagdt belopp af omkring 30,000,000 Francs, samtycka till att Belgien utöfver dess bidrag efter föenämnda beräkningsgrund, 3,683.160 Francs, erlade så stort belopp, att Belgiens andel komme att utgöra 12,000,000 Francs, hvarigenom det kapital, som skulle emellan öfriga Stater fördelas, nedginge till 24,000,000 Francs, och Sveriges bidrag komme att utgöra endast 543,600 Francs.
Belgien åter, å dess sida, ville, på sätt det förut erbjudit sig, afskaffa de dryga tonnage-afgifterna, utverka nedsättning i lotsafgifterna och genom en handels-traktat göra Sverige delaktigt af de betydande tullnedsättningar, som beviljats andra Stater, samt dessutom tillse att de lokala sjöfartsafgifterna i Antwerpen blefve minskade.
Om, emot förmodan, några af de respektive Staterna icke vore benägna att deltaga uti denna uppgörelse, skulle deras fartyg och varor i Belgien blifva underkastade en differentiel behandling; i stället för Scheldetullen, hvilken i alla händelser komme att upphöra, och de nuvarande tonnage-afgifterna, skulle en beskattning af 5 Francs per tonneau, motsvarande i det närmaste nämnda tull och afgifter, i Belgien påläggas faryg, tillhörande dessa Stater, och affordras dem hvarje gång de anlöpte någon hamn i Belgien, och de nedsättningar i tulltarifen, som komme de Stater lill godo, hvilka på aflösningen ingått, skulle ej till fördel för de icke deltagande Staterna tillämpas.
Förutom England hade nu icke allenast öfriga fyra Stormagter, utan jemväl Nord-Amerikanska förenta Staterna, Danmark, Italien, Spanien, Portugal, Kyrkostaten, Turkiet, Bremen, Lubeck, Brasilien och Peru samtyckt till aflösningsförslaget på de i London uppgjorda hufvudgrunder, och underhandlmgarne med Hannover.
Oldenburg, Mecklenburg och Hamburg voro väl ej afslutade, men anginge icke vidare sjelfva principen, hvilken af dem godkänts, utan endast dessa Staters andelar i aflösningskapitalet eller ock betalningssättet.
Med Nederländerna hade Belgien den 12 Maj afslutat en traktat, hvarigenom, bland annat, Nederländerna, mot en ersättning af 17,141.600 Nederländska Floriner, från och med den dag första afbetalningen derå af Belgien verkställdes, hvilket borde ske genast efter ratifikationernas utvexling, för alltid afstod från uppbärande af den i Art. 9 § 3 af Traktaten den 19 April 1839 Nederländerna tillförsäkrade afgift af sjöfarten på Schelden, samt lotsafgifterna på denna flod nedsaltes med 20 proc. för segelfartyg. 25 proc. för bogserade fartyg och 30 proc. för ångfartyg.
Sedan flertalet af de mest intresserade Staterna sålunda förklarat sig benägna att biträda Kongl.
Belgiska Regeringens förslag och aflösningsfrågan nu mera antagit karakteren af en underhandling om det pris, hvarför Belgien vore benäget att låta de respektive
Staterna komma i åtnjutande af fördelarne utaf en allmän leforin i dess tullsystem, äfvensom af andra förmåner och lättnader för handeln och sjöfarten, anmodades Kongl.
Maj:ts och Rikets Kommers-kollegium att meddela utlåtande, huruvida de fördelar, Sveriges handel och sjöfart skulle vinna genom Scheldetullens 6 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition JM 123. upphäfvande, kunde anses öfverväga eller motsvara den uppoffring från dess sida, som för sådant ändamål blifvit äskad.
I fråga härom yttrade Kommers-kollegium uti afgifvet utlåtande, bland annat: att genom den 3 Februari 1858 utvexlade deklarationer blifvit förklarad!, att Sverige skulle uti Belgien komma i åtnjutande af de fördelar, som härflöte från lagen af den 19 Juni 1856, angående upphörande af de i Belgien då gällande differenlial-tullafgifter, samt att ej mindre Svenska fartyg skulle fortfarande ega att i Belgien idka kustfart från en hamn lill en annan, utan ock den reciprocitet, som då redan förefanns emellan Sverige och Belgien i afseende å skeppsumgälder bibehållas, hvilket allt borde blifva gällande intilldess endera af de kontraherande Magterna gifvit den andra en motsatt önskan tillkänna; att det af Kongl. Belgiska Begeringen genom lagen den 5 Juni 1839 gjorda åtagande i fråga om Scheldetullens erläggande för främmande fartyg, äfvensom det tillerkännande åt
Svenska fartyg af vissa förmåner i Belgiska hamnar, som genom åberopade deklaration egt rum, icke vöre af den bindande egenskap, afl derå kunde grundas några anspråk på ett ovilkorligt tillgodonjutande af de Svenska sjöfarten på Belgien sålunda förunnade lättnader, utan att berörda åtagande och medgifvande kunde af Kongl. Belgiska Regeringen när sorn helst återkallas, samt denna sjöfartsrörelse underkastas de afgifter och betunganden, bemälda Regering kunde finna för godt samma rörelse pålägga; att om äfven härvid å ena sidan kunde erinras, att Belgiens omfattande handel i första rummet hade ali vidkännas olägenhet af en dylik åtgärd, som för detta land skulle minska en behöflig tillgång på fraktfartsidkande fartyg, samt att i denna omständighet ett väsendtligt hinder borde möta för Kongl. Belgiska Regeringen att i någon vidsträcktare mån tillämpa deri ditlerentiela behandling, som fartyg, tillhörande de Stater, hvilka icke inginge på det framställda förslaget om Scheldetullens aflösning, skulle underkastas, så måste dock å andra sidan i betraktande tagas, att Kongl. Belgiska Regeringen i detta hänseende befunne sig i en mindre beroende ställning till dessa Stater, sedan numera i det närmaste samtliga de i Scheldeflodfarten hufvudsakligen deltagande länders Regeringar förklarat sig villige att för dessa landers fartyg sagda förslag biträda; att det alliså kunde antagas att, derest
Sverige undandroge sig alt biträda förslaget om Scheldetullens aflösning, Kongl.
Belgiska Regeringen skulle finna sig så mycket mera oförhindrad att, med återkallande af ofvan åberopade deklaration, pålägga Svenska fartyg den differentiela afgift af 5 Francs per tonneau, om hvars införande lagförslag blifvit för landels representantkammare framlagdt, som från Sveriges sida en reciprocitets-åtgärd med hänseende lill Belgiska sjöfarten på Sverige dels vore stridande mot här gällande allmänna bestämmelser, dels ock, i anseende lill denna sjöfartsrörelses obetydliga omfattning, icke kunde å densamma utöfva något väsendtligt inflytande; alt, hvad deremot Sveriges sjöfart på Belgien anginge, sammanlagda drägtigheten af de Svenska fartyg, som under sednast förflutna fem år besökt Belgiens hamnar, j medeltal årligen utgjort 6,435 svåra läster, motsvarande ungefär - Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition JW 123. 7 ligen 16,000 tonncaux och alt de utaf dessa fartyg, på grund af nu gällande bestämmelser, i berörda hamnar utgångna lonnage-afgifter i medeltal årligen uppgått till nära 20,000 Francs; att, med tillämpning åter på denna sjöfartsrörelse af den i förenämnda lagförslag ifrågaställa afgiftsbestämmelse, beloppet af de samma rörelse sålunda ålagda förhöjda lästafgifter skulle komma att öfverstiga 80,000 Francs årligen; att, då nu genom Sveriges deltagande i Scheldetullens kapitalisering medelst föreslagna bidrag af 543,600 Francs, derå årliga räntan, beräknad efter 5 proc., utgjorde 27,180 Francs och efter 4 proc uppginge till endast 21,744 Francs, för Sveriges sjöfart på de Belgiska hamnarne skulle vinnas dels befrielse från ifrågavarande beskattning i tonnage-afgifter af minst 80,000 Francs årligen samt hvarje annan dylik afgift, dels ock nedsättning i lotsafgifter till ett belopp, som, på grund af hvad samma afgifter för Svenska fartyg under år 1862 utgjort, uppskattats till 4,800 Francs årligen, samt dessa fartyg i följd af berörda lättnader blefve i tillfälle att uti frakfarten på Belgien med andra genom
Scheldetullens aflösande på lika sätt gynnade nationers fartyg uthålla en täflan, som eljest skulle i hög grad försvåras, så ansåg Kommers-kollegium det vara otvifvelaktigt, alt de förmåner, hvilka i nu omförmälda hänseende kunde påräknas, icke allenast fullt motsvara, utan äfven öfverväga den uppoffring från Sveriges sida, som blifvit fordrad medelst ifrågavarande bidrag, hvilket i allt fall med 238,400 Francs understege det belopp, hvartill de af Belgiska staten från 1839—1862 för Svenska fartyg erlagda tullafgifter af flodfarten uppgått; och komme för öfrigt, hvad beträffade de särskilda lättnader i landets varuafsättning på Belgien, medelst minskade tullafgifter derstädes, som i följd af nämnda tillskott skulle Sverige förunnas, att på vidstäcktheten och vigten af dessa lättnader bero, i hvad större eller mindre mån Sverige genom dem kunde för denna uppoffring blifva ytterligare godtgjordt.
Då nu, å ena sidan, ej allenast emot aflösningssumman i dess helhet någon anmärkning med afseende å hvad i fråga derom, på sätt ofvan förmäles, blifvit upplyst, skäligen icke kunde göras, utan äfven Belgien, utöfver dess rätta andel, åtagit sig så stort belopp, att öfriga Staters anparter derigenom undergått väsendtlig minskning, och sjelfva grunden för fördelningen emellan dessa Stater af återstoden utaf aflösningskapitalet jemväl var att såsom billig och rättvis anse, samt å andra sidan, på sätt Kommers-kollegium yttrat, de förmåner Sverige, genom erläggande af det äskade bidraget till Scheldetullens aflösning, hade att påräkna, fullt motsvarade och till ocfi med öfvervägde denna uppoffring, fann Kongl.
Maj.t efter de förändringar denna aflösningsfråga sålunda på sednare tider undergått, och ehuru, hvad sjelfva rättsfrågan angår, Kongl. Belgiska Regeringens framställning icke, i afseende å Sverige, kunde såsom välgrundad anses, det vara af Sveriges välförstådda intresse, likasom af dess värdighet, föreskrifvet att icke genom ett afslag å den gjorda inbjudningen blottställa sig för de menliga följderna af ett isoleringstillstånd, utan fastheldre att, i likhet med öfriga större handlande och sjöfartsidkande Stater, biträda det förslag 8 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition M 123. härutinnan, som af Kongl. Belgiska Regeringen blifvit väckt; och uppdrog Kongl. Majit alltså åt Statsministern för Utrikes Ärendena att träda i underhandling om och afsluta den handels- och sjöfarts-traktat, som, i utbyte emot deltagandet i Scheldetullens aflösning, borde med Belgien uppgöras, hvarjemte Kongl. Majit anbefallde
Sin Minister-resident i Briissel att, såsom Sveriges Fullmägtig. deltaga i de konferenser derstädes, hvarvid Scheldelullen komme att af de respektive Magterna förklaras för alltid upphäfd.
I följd häraf och efter förutgångna ytterligare underhandlingar, har dels den 20 sistlidne Juni en på fullkomlig reciprocitet grundad handels- och sjöfarts-traktat blifvit emellan de Förenade Rikena och Belgien afslutad, dels ock den lOnästlidne Juli emellan Belgien, å ena sidan, samt Sverige och Norrige, jemte flere Stater, å den andra, blifvit afslutad en allmän traktat rörande Scheldetullens upphörande.
Genom förstnämnda traktat, som är egnad att öka och underlätta de redan icke obetydliga handels- och sjöfartsförbindelserna emellan Sverige och Belgien, har Sverige, hvars förnämsta exportsartiklar till Belgien, utom artikeln tjära, som är tullfri, hufvudsakligen utgöras af stångjern och trävaror, med afseende å tullsatser, ej allenast kommit i åtnjutande af alla de förmåner, som i Belgien åt andra nationer beviljats, utan ock derutöfver erhållit en icke obetydlig nedsättning i tullen å sistberörda artikel.
Sålunda är genom denna traktat tullen nedsatt för stångjern från 4 Fr. 80 cent. per 100 kilogrammer lill 4 Fr. år 1863, och till 3 Fr. år 1864 och följande år; för tackjern från 2 Fr. 40 cent. per 100 k i lo gro miner till 1 Fr. 50 cent. år 1863. och till 1 Fr. för liden derefter, samt för gjutgods (rån 16 Fr. 10 cent. per 100 kilogrammer till 6 Fr. år 1863, och se dermera till 4 Fr; och beträffande trävaror, flir hvilka genom en den 19 Juni 1856 utfärdad lag, en allmän nedsättning i tullafgifterria egt rum, har tullen i Belgien, som förnämligast från de Förenade
Rikena förses med de för den inhemska förbrukningen erforderliga furuplankor och bräder, i följd af den nu afslutade traktaten blifvit ytterligare nedsatt med en sjettedel eller för osågadt virke till 3 Fr. per kubikmétre, samt för sågad t. d:o af mera än 5 cenlimétres tjocklek till 6
Fr. per kubikmétre och af 5 centimétre’s d:o eller derunder lil 9 Fr. per kubikmétre.
Vidkommande åter sjöfartsafgifterna, är genom samma traktat stadgadt, att från och med den dag. då genom en allmän öfverenskommelse Scheldetullens kopitalisation blifvit försäkrad, tonnage-afgifterna i Belgien skola upphöra, lotsafgifterna i hamnar uti Belgien och vid Scbeldefloden nedsättas med 20 proc. för segelfartyg, 25 proc. för bogserade fartyg, och 30 proc. för ångfartyg, samt beloppet af de lokala sjöfartsafgilterna i Antwerpen i sin helhet nedsältas.
1 öfrigt hafva Svenska fartyg och deras laddningar blifvit i Belgien tillförsäkrade enahanda behandling, som Belgiska fartyg och deras laddningar derstädes åtnjuta, äfvensom i allmänhet är stadgadt, att de förmåner, som i fråga om handeln och sjöfarten äro eller ytterligare kunna blifva de mest gynnade nationer beviljade, jemväl skola Kongl.
Proposition M 123. 9 skola komma Sverige tillgodo.
Derjemte innehåller denna traktat bestämmelser rörande Sveriges deltagande i aflösningen af Scheldetullen, hvartill samtycke lemnats mot vilkor: att aflösningssummans totalbelopp icke öfverstiger en summa af 36,000,000 Francs; att Belgien tager på sin andel tredjedelen af detta belopp; att återstoden fördelas emellan öfriga Stater i förhållande till deras sjöfart på Schelden; att Sveriges andel ej kommer alt öfverstiga en summa af 543,600 Francs; att denna andel skall gäldas medelst annuiteter till lika belopp, inbebripande kapital äfvensom ränta efter fyra för hundrade på de icke inbetalda kapitalbe loppen ; att annuiteterna bestämmas till 25 och den första erlägges i Brussel den 1 Januari 1866; att räntan å annuiteterna beräknas från den dag då ratifikationerna af traktaten emellan Belgien och Nederländerna af den 12 sistlidne
Maj utvexlas; samt att Sverige eger att på förhand inlösa hela dess andel eller någon del deraf.
Den allmänna traktaten af den 16 nästlidne Juli åberopar uti Första Artikeln dels omförmälda emellan Belgien och Nederländerna afslutade traktat, hvaruti Belgien för alltid afstår från uppbärande af den afgift, som varit pålagd sjöfarten på Schelden, dels ock ett vid konferensens första sammanträde den 15 Juli af Kongl. Nederländska Ministern i Brussel, å dess Regerings vägnar, afgifvet förklarande att afskaffandet af Scheldetullen skall gälla samtliga Staters flaggor, och att denna tull icke under någon form skall kunna återinföras; och innehåller denna traktat i öfrigt särskilda artiklar, hvaruti dels Hans Maj:t Konungen af Belgien för dess del afgifvit enahanda förklarande med det i nyssnämnda Art. omförmäida, samt emot de kontraherande
Magterna förbundit sig såväl att från och med den dag, då Scheldetullens uppbärande upphör, afskaffa tonnage-afgifterna i Belgiska hamnar, nedsätta lotsafgifterna till meromförmälda belopp och de lokala sjöfartsafgifterna i Antwerpen i enlighet med en särskild uppgjord tarif, som ock att icke återinföra de sålunda afskaffa de tonnage-afgifterna eller höja öfriga nedsatta afgifter, dels ock Sverige definitift för pligtat sig att med 543,600 Francs bidraga till det belopp, Belgien såsom ersättning för Scheldetullens upphörande skall till Nederländerna utgifva.
Hvar och en Stad skall vara ansvarig endast för det bidrag, som på densamma sig belöper, och åberopas, beträffande sättet, stället och tiden för betalningen af de särskilda Staternas andelar, de särskilda öfverenskommelser, som äro eller kunna blifva med Kongl. Belgiska Regeringen träffade. lith. till R.
Prot. 1862 & 1863. 1 Sami. 1 Afd. 2 Band. 26 Haft. 2 10 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition JSl 123.
Uti dessa båda traktater stadgas föröfrigt, att verkställigheten af de ömsesidiga förbindelser, som i dem innehållas, skall bero af uppfyllandet utaf de formaliteter och förpligtelser, de kontraherande Magterna, enligt gällande konstitutionela lagar, kunna hafva att iakttaga.
I fråga om medel till bestridande af omförmälda utbetalningar, som afse att bidraga till utplånande af sista spåret efter dylika tuil-afgifter och att derjemte bereda större afsättning af Svenska produkter i utlandet och ökad sysselsättning derstädes för dess handelsflotta, har Kongl. Majit, enär Handels- och Sjöfartsfondens tillgångar medgifva att intill nästa statsregleringsperiods slut från denna fond verkställa dessa till beloppet mindre betydliga betalningar, uppgående till, förutom ränta, 21,744 Francs eller omkring 15,600 Rd:r R:mt årligen, icke funnit nödigt att nu af Rikets Stander för sådant ändamål äska beviljandet af särskildt anslag; men då, i händelse omständigheterna, emot hvad nu synes antagligt, icke skulle tillåta utgiftens fortfarande anvisande å Handels- och Sjöfartsfonden, andra tillgångar framdeles måste anslås, vill Kongl. Majit med tillgännagifvande, att Kongl. Majit, under förbehåll af Rikets Ständers bifall, å ifrågavarande traktater meddelat sin ratifikation, härmed föreslå Rikets Ständer att genom deras godkännande bekräfta de förbindelser i afseende å betalning till Belgien af Sveriges bidrag till Scheldetullens aflösning, som Kongl.
Majit genom samma traktater
Sig och Riket iklädt.
Majit förbhfver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
År och dag sorn ofvan. CARL. G. Lagerstråle.
Proposition JVS 123. tl Utdrag af Protokollet ö/ver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maji Konungen i Stals-Rådet å Stockholms Slolt den 14 Augusti 1863.
Hans Excellens Justilie-Slatsministern.
Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Slalsministern för Utrikes Ärendena.
Herr Grefve Manderström, Statsråden: Lagerstråle, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson.
Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle föredrog i underdånighet:
Sedan, efter föregångna, ministeriela underhandlingar, dels den ?6 sistlidne Juni en på fullkomlig reciprocitet grundad handels- och sjöfarts-traktat blifvit afslutad emellan de Förenade Rikena och Konungariket Belgien, dels ock, under den 16 nästhdne Juli, emellan sistnämnda Konungarike, å den ena sidan, samt Sverige och Norrige, jemte flere Stater, å den andra, afslutats en allmän traktat angående Scheldetullens upphörande, samt Kongl. Maj:t, under den 7 innevarande månad, i sammansatt Svenskt och Norskt Stats-Råd meddelat nådig
Ratifikation å båda dessa traktater — — anhöll Föredragande Departements-chefen, efter föregången gemensam beredning med Chefen för Finans-departementet, nu i underdånighet att få underställa Kongl.
Maj:ts nådiga pröfning frågan om beredande af tillgång till de medel, som erfordrades för fullgörandet af berörda årliga utbetalningar; i hvilket afseende
Departements-chefen yttrade att, då omförmälda utbetalningar, hvilka afsåge — — — — — — Hvad Departements-chefen sålunda yttrat och hemställt, och hvari Stats-Rådets öfrige närvarande ledamöter instämde, behagade Kongl. Maj;t till alla delar i nåder gilla; hvarjemte Kongl. Majit befallde att, i öfverensstämmelse med ett af Departements-chefen nu till justering uppläst förslag, nådig Proposition i ämnet, af den lydelse bilagan till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer aflåtas Ex prolocollo W. 'lh.
Strokirk. 12 Kongl.
Maj-As Nåd.
Proposition JV2 124.
Ank. till Eip.-Utsk. den 3 Sept. 1863, kl. 2 e. m. Kongl.
Magda Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension för framlidne Bergmästaren, Ojver-intendenten m. m. F. A. von Schéeles enka; Gifven Stockholms Slott den 28 Augusti 4863.
Till Kongl. Majit bär Dess och Rikets Kommers-kollegium under den 19 innevarande månad öfverlernnat en af framlidne Bergmästaren i Sjunde Bergmästaredistriktet, Öfver-intendenten, Riddaren af Kongl.
Majus Nordsljerne- och Wasa-ordnar Frans Adolf von Schéeles enka, Maria von Schéele fodd Lundqvist, till Kollegium ingifven skrift, deruti bemälda enka, under åberopande af sin aflidne mans förtjenster om det allmänna, samt med bifogande af en den 1 I i denna månad utaf tillkallade behörige förrättningsmän verkställd preliminär uppteckning af sterbhusets tillgångar och skulder, utvisande att de sednare, så vidt de då ännu voro kände, med omkring Sju Tusen Riksdaler öfverstiga de förra, anhållit att, som den pension, hon kunde påräkna från Civilstatens pensionskassa, jemte ett henne af Wermländska Brukssocieteten tillförsäkrad! understöd, icke försloge att bereda nödtorftigt uppehälle åt henne och en ännu oförsörjd dotter samt en ålderstigen moder, Kollegium måtte hos Kongl. Majit göra underdånig framställning om någon lämplig pension åt henne af allmänna medel.
Vid öfverlemnadet af berörda ansökning har Kommers-kollegium anfört, hurusom Bergmästaren von Schéele, hvilken den 20 nästhdne månad afled i en ålder O ... af 67 år, deraf han tillbragt 48 år i Statens tjenst, under denna sin långa tjenstemannabaha med sällsynt nit omfattade och sökte befrämja allt hvad han ansåg leda till det allmännas gagn, samt att det nyttiga, han sålunda åstadkommit, äfven rönt offentligt erkännande och således icke behöfde af Kollegium vitsordas; och då det understöd Kongl. Majit» Nåd.
Proposition M 124.