Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och kunna vi (hemligen vi Svenskar) sägas sakna det, som är beläget i sjelfva Hufvudstaden , och som är tillgängligt för hvilken som helst? då deremot vid Motala Verkstad, anslaget på porten afvisar Allmänheten, som likväl får betala omkostnaderne.
Menas åter med mechanisk Verkstad blott en sådan, som är anlagd och underhålles på allmän bekostnad; då finnes i hela England icke en enda mechanisk Verkstad, och om den funnes, så skulle den snart utarma de private Verkstäderne.
Den skulle nemligen arbeta till underpris, och med förlust ett och annat år, till dess de farligaste medtäflarne voro knäckte; och denna förlust skulle den dessutom ej känna, emedan den, genom sitt inflytande, slog under sig de stora beställningarne för Kronans räkning, och taxerade desse efter eget godtfinnande.
Men hurudane hlefvo väl följd erne deraf för industrien och för könstfliten i landet?
I England kan derföre en sådan Verkstad aldrig komma i fråga.
Ytterligare anförer Herr Grefven: ”Man ”har dessutom sett, hvad det kostar, att ”vända sig till utländningen med arbets”beställningar; man vet, hvad de första ”jernportarne till Canalen kostat, hvilka må”ste bernias från England; men hvarförutan inga jernportar troligtvis ännu fun”nits i Sverige.”
Den 24 April f. m.
Här säges väl ej, att nian icke kunnat gjuta sädane i Sverige, så framt man ej fått lära konsten af Canalens Engelsman3 men då delta likväl utgör ett af de för Svenska Gjuterier i allmänhet* och för Herr Owens verkstäder i synnerhet, förklenliga rykten och framställningar, hvilka sedan Riksdagens början blifvit satte i omlopp, och hvilka mer och mindre offentligt låtit höra sig; så får jag förklara förhållandet med jernportarne vara följande.
På M:r Hasledins Gjuteri nära Ponty Cilty i England, säg jag år i8ao de för Götha Canal derstädes afgjutne portar, och jag anmärkte, att jag ej föreställt mig, det man ville, såsom modeller, till Sverige afsända ett så vårdslöst arbete.
Man fann denna anmärkning icke olämpelig; men man betraktade sig såsom tillverkare, och man tillverkade för alt förtjena.
När sedan fråga väcktes: huruvida Svenska Gjuterier kunde åtaga sig att gjuta sådane portar; så förklarade Henric Holz vid Finspång: alt sådane utan svårighet kunde gjutas i Sverige; att man här kunde gjuta sådane mycket bättre och fullkomligare än de engelske modellerne, samt att man för en så enkel gjutning'alldeles icke behöfde använda den kostsamma lerformningen, emedan portarne kunde gjutas i torr sand; på hvilket sätt också alla portar sedan med största framgång blifvit gjutne.
Dsh 24 April f. m. * ' Det är en sanning, att konsten att gjuta i torr sand har Holz lärt af en Engelsman; men denne Engelsman heter Samuel Owenj och lians arbeten innebära det säkraste beviset emot hans motståndare.
Slutligen kan jag ej undgå att anmärka, hurusom den skillnad, hvilken andra menniskor finna emellan stort och smått, emellan mycket och litet, synes liksom försvinna för Herr Grefvens blick.
Så till exempel: framställer Herr Grefven
Directionens af ingen bestridde "rättj att, utan föregån'’gen hemställan, ändra en spade eller en ”skottkärra, från de gamla modellerne,” såsom ett slags stöd för Bolagets rättighet, att anlägga Motala Verkstad.
Så äfven, då missräkningen i KostnadsFörslaget vid Hjelmare Canal utgör endast omkring 3^ procent, och då man vid Götha Canal ännu ej ens kan finna den gräns, hvarvid missräkningen kan komma att stadna; finner dock Herr Grefven, att samma förhållande, nemligen missräkning, inträffat på båda ställen.
Hvarjemte Herr af Uhr till Protoeollet aflemnade ej mindre den ofvan åberopade boken, än ock Bergmästaren Odelstjernas betyg, hvilket sednare var af följande innehåll:
På begäran af Directeuren välborne Herr Gustaf af Uhr, får undertecknad här - Den 24 April f. ra. >4' med intyga att den Svängbro, som är uppsatt öfver Canalen, vid Motala, år 1817, är afgjuten och hoppassad vid Finspong, äfvensom att de 4 stycken coniska gjutne jernringar, med en yttre diameter af 4 alnar i2| turn, emellan hvilka frictionsrullarne hafva sin rörelse, här äro svarfvade.
Finspång den 3 April 1829.
Odelstjerna.
Om jag i dag skulle uppehålla denna aktningsvärda samling, samt använda dess dyrbara tid med vidlyftigbeter och lill åhörande af bagateller, så torde skulden ej tilläggas mig, då jag finner mig nödsakad och påkallad, att svara ur minnet på hvad Herr af Uhr yttrat.
Delta blir för mig så mycket nödvändigare, som jag i morgon ämnar afresa.
Jag anhåller om Ridderskapets och Adelns undseende med det ofullständiga, det vidlyftiga, som kan förefalla i milt andragande.
Jag vill ej vara vidlyftig i den första frågan om Railvägar, hvilka Herr af Uhr föredrar för Canaler, efter det ej lärer kunna vara hans mening, att igenfylla Canalen, för att deruppå inrätta en Railväg.
Men hvad angår jemförelsen emellan Caledonian-och Götha Canal, så är det ej möjligt att ibland.
Englands hundradetals Canaler uppleta någon, som är mindre passande till jemförelse med Götha Canal, än Caledonian-Cunalen, Den 24 April f. m. oell på sådant sätt stall man alltid finna exempel för sin mening: motsatta bevis på ömse sidor, hvilka man kan tyda till sin fördel.
Caledonian-Canalen anlades i norra delen af Skottland ej för att underlätta en redan beslående industri, men för att sysselsätta en behöfvande folkmängd, som var utan all arbetsförtjenst.
Den anlades der i en trång dal, emellan de mest stupande berg på ömse sidor, hvilka ej lemna någon utveckling åt landtbruk; ty der är en af de mest besynnerliga belägenheter, då man ser Canalen liksom i en ränna framgå emellan skyhöga, snöbetäckta berg på sidonie, med Canalens högsta del fot öfver hafsytan.
Men der bodde ett fattigt folk, som borde sysselsättas, och derföre ville Engelska Regeringen på detta ställe använda penningar.
Det andra skälet var, att man behöfde för krigsoperationer en genomfart för fregatter.
Derföre gjordes den till de ofantliga dimensioner af 4° fots bredd och 20 fots djup.
Sist är det den omständighet, att de få och obetydliga jordbitarne kring denna Canal äro mest af en ofrugtbar art, och bestå endast af grus.
Efter allt detta kommer, att denna Canal ännu ej är färdig.
Således är det för tidigt, att tala om dess inkomst, för att göra någon jemförelse emellan den och andra Canaler.
Men om man ville hafva en jemförelse, så hade man lätt kunnat finna en bland dem, som Herr af Uhr sjelf besökt, ty England har Den 24 A p r i 1 f. m. en Transito-canal för dem, sorn frukta gå Nordan om.
Man har nemligen i Södra Skottland Forth and Clyde-Canalen, för att komma från Nordsjön lill Vesterhafvet.
Den Lief färdig år 1777; och 1780 gaf den ej mera än 1 procent, men från 1780 till 1827, har inkomsten uppstigit ända till 12 procent på denna Canals actier, hvilka till en början voro på 100 pund, och nu säljas för 200 å 25o pund.
Der hafva vi en sann målning af hvad som kan äga rum med en Transito-canal, som kan i någon mån, ehuru ej helt och hållet, jemföras med Götha Canal; ty ingalunda kunna hindren förden, som vill segla norr om Skottland, vara jemförlige med hindren för den, som ifrån Nordsjön rund Sveriges södra udde vill segla in i Östersjön.
Således långt ifrån att tro, att hvad Herr af Uhr anfört, bevisat hans mening, lärer det hafva bevisat just motsatsen.
Jag kommer nu till det mycket omtalta broarbetet.
Jag gör det så mycket häldre, sorn jag derigenom får tillfälle att rätta de misstagne uppgifter, som äro lemnade.
Från Canalens början har man ansett nödvändigt, hvilket ej eller af någon kunnig lärer kunna förnekas, att der man kan använda de mest oförgängliga materialier borde ej andra begagnas.
Det angelägnaste föremål för denna sats, var broarne öfver Canalen, hvilka borde vara rörlige, och voro 36 till antalet.
De flere försök man gjorde med jernbryggor, svarade ej emot ändamålet.
Den ,44 Den a4 April f. m. första vid Forssvik var af jern, men uppfyllde icke hvad man önskat.
Man hade ritningar på Svängbroar af jern från England.
Man företog arbetet dermed; men bär mölle först den svårigheten, att de innehöllo pjecer, som man ej tilltrodde sig, enligt Bergmästare Odelstjernas uppgift, förfärdiga vid Finspång, och deribland hufvudsakligast den stora ringen, hvilken jag uppgifvit böra vara af i5 fots diameter, vid hvilken uppgift jag äfven står fast, men hvilken man af bristande förmåga måste göra af mindre dimensioner.
Derföre gjorde man en annan modell, hvarigenom man trodde sig kunna ersätta denna brist.
Så mycket hellre berättar jag allt detta, som jag har den lyckan att här hafva Finspongs egare bland mine åhörare.
Förslaget verkställdes, och ringen svarfvades på Finspong med en mindre diameter emot hvad den efter ideen borde hafva; men när bron uppsattes, insåg man genast det felaktiga i denna construction, och detta är rätta orsaken hvarföre ingen svängbro mera på Canalen kunde göras, efter man ej kunde förfärdiga fullkomliga ringar.
Likväl förblifver öfvertygelsen alltid densamma, att svängbroen är den fullkomligaste af alla rörliga broar.
"Visserligen har man emedlertid på några ställen kunnat ersätta den med andra, hvilka i vissa afseenden kunnat svara mot ändamålet, men det hindrar ej, att man på vissa Den 24 April f. m. 145 vissa andra ställen inser nödvändigheten af svängbroar, och önskar kunna förfärdiga dem, hvilket endast låter sig göra, dä en ring kan svarfvas af i5 fots diameter.
Detta har jag yttrat såsom ett skäl för Verkstastaden; hvar och en, som vill följa mig, skall öfvertyga sig om riktigheten och vigten af hvad jag yttrat; här är det svårt, att bevisa det.
Anläggningen har skett efter öfverläggning med ÖfverDirecteuren Hagström, och Verkets Mechanicus ÖfversteLieulenant Lagerheim; efter correspondence med Herr Vellford; efter rådförande med Herrar Bäld, Säfström och af Uhr, och det är efter detta man kommit till det resultat, som nu eger rum.
Det är möjligt, att det oaktadt min öfvertygelse icke är riktig, men derefter har jag handlat.
Som broarnas antal är 36, är det af högsta vigt, att göra dem af den art, att sällan eller aldrig ombyggnad af dem må blifva ett hinder för Canalfarten; ty om man blott räknar, att en bro sällan uthåller mer än 12 år, bladet 3 broar om året att ersätta, och derigenom uppkomme hinder hela sommaren igenom för Canalfarten.
Det är och blir således af vigt för Canalen, för Bolaget och för allmänheten, som seglar på Canalen, att dessa broar göras fullständigt af jern.
Det är min öfvertygelse att det ej kan ske, om man ej har en mechanisk Verkstad.
Den, som vill öfvertyga sig fördomsfritt 2 1 H. 10 i46
Den 14 April f. m. derom, kan jemföra jernbroarne, sammansatte på Finspong oell Stafsjö, med dem, sorn äro förfärdigade pä Verkstaden, och jag tror, att man ej skall lemna de förra företrädet.
När nu det var gifvit, att Canalen var i behof af en Verkstad för så vigtiga tillverkningar; när det var fråga om icke mindre än 116 par slussportar, på hvilka plankskrufvar behöfvas- 800 st. till hvart pär, och då man kan visa, att der som äro gjorde i vanliga smedjor, ganska litet svara mot ändamålet, då man behöfde 36 broar förutom luckor med deras skrufvar vid botten, aflopp och annorstädes, samt mycket annat, och man vill reducera detta till penningar, så öfvertygar man sig snart, att 84>ooo
R:dr af allmänna medel äro väl använde till ett sådant ändamål.
Man kan vidare se de machiner, som användas till arbetet och murningen, och man blir ännu mera af denna öfvertygelse.
Jag väntar ej alt kunna öfvertyga mine motståndare; men när jag nämner, att 3 broar om året göra en summa af 6 å 7000 R:dr årligen, så visar det sig snart, att capitalet bär god ränta.
— Herr af Uhr har talat om mudderverk, och sagt, att man har orätt att taga dem från England, då man kan få sådane hos Herr Owen.
Jag är ej böjd för jemförelser, jag tror att Herr Owen och Motala kunna få göromål nog båda två för Sverige.
Om så är, är det ju ganska väl, alt här finnas a:ne Verkstäder; åtminstone an - Den 24 April f. m. ser man i andra länder, och alla andra personer, än de, som föresatt sig att klandra, torde äfven anse det vara nyttigt, som bidrager till täflan i dylika handteringar.
Hvad Mudderverket serskildt angår, får jag upplysa, att ehuru Herr Owen förut hade åtagit sig förfärdigandet af ett Mudderverk, förrän tillstånd erhölls att få införskrifva det Engelska, är det likväl efter detta som lian tog modellen, sedan han begärt få afrita det för att förfärdiga det Mudderverk, som begagnats vid Hjelmare Canal; detta måtte väl bevisa, att åtminstone Herr Owen gaf det Engelska företrädet.
Huruvida det gått sönder, eller ej, lemnar jag derhän, men jag skulle nästan i förväg kunna säga, att så mycket jag är bekant med Hjelmare Canal så, om man brukat det på vissa ställen, har det gått, eller kommer det alt gå sönder; ty det är oundvikligt med ett sådant machineri.
Herr af Uhr har omtalat de modeller, som förut brukades vid Götha Canal.
Det är sannt, att så länge vi ej egde det Engelska machineriet, begagnade man hvad man kunde hafva, och öfvertygade sig just derigenom, att en tiodubbel tid erfordrades, och att kostnaden skulle bli större genom de gamla inrättningarne, än genom Mudderverk med ångkraft.
Detta visar sig äfven, då man på andra ställen antager samma utväg.
I öfrigt är det en sanning, att Mudderverket många gånger io* >48 Den 24 April f. m. sönderbrutits, men ej genom fel i fabricationen; ty jag är skyldig nämna, att denna fabrication, sådan som den kom ifrån England, är den fullkomligaste jag sett; men det ges en gräns för ali ting, och när ett verk sättes i gång med den fart, som många beundrat, och då hugger sig fast i ett berg eller en stor sten, så måtte en hvar veta, alt det är omöjligt att förutse, och undvika olyckshändelser.
Dessa hafva ock ägt rum, men utan annan påföljd, än att man fått reparera det bristfälliga.
— Herr af Uhr säger, att man ej hade bordt befatta sig med utvidgning af Verkstaden på allmän bekostnad.
Detta är ej en följd af Direclionens beslut, men väl bar
Directionen funnit, att när en så vigtig anläggning blifvit gjord, borde man taga i betraktande, om den ej borde bringas till den fullkomlighet, att den kunde gagna det allmänna.
Denna framställning blef noga öfvervägd.
Syn blef anställd af Herr Directeur Carl David af Uhr, af Professor Säfström, och af en sakkunnig person från Eskilstuna.
De instämde alla i Directionens mening, och det är på sådane omdömen förmodeligen, som Regeringen och BruksSocieteten grundade sitt beslut om understöd åt Verkstaden; det är under denna synpunkt, som den blifvit fortsatt.
Detta är stödt på documenter, hvilka genom trycket äro allmängjorde, och som jag ej behöfver hämta utur utländska Författare.
Den 24 April f. m. »49 Huruvida Verkstaden för framtiden bäst styres under allmän eller enskild tillsyn, lemnar jag derhän.
Uhr bar gjort den vackra liknelsen om bocken till trädgårdsmästare.
Jag skäll ej hafva något emot, att Herr af Uhr blir trädgårdsmästare.
Hvad angår det ångfartyg Herr Owen tillverkat för Norrige, så får jag på mitt ansvar uppgifva, att det under ingen synpunkt kan jern föras med de Norrska ångfartygen Prins Carl och Constitution, sorn äro byggde i England, och begagnas till fart emellan Köpenhamn och Christiania, samt mellan Christiansand och Christiania.
Det kan ej jernföras med dessa hvarken i hastighet eller uthållighet mot storm och sjö; detta är af erfarne sjömän erkändt och bevist.
Herr af Uhr har sagt, att allmänheten blir afvisad vid Verkstaden.
Jag har så många gångor hört delta rykte likasom många andra kringspridas, att jag utber mig få förklara mig, och är glad att få tillfälle dertill.
Jag får börja med alt säga, att aldrig någon, soin anmält sig, blifvit vägrad tillträde till Verkstaden, så vida det ej möjligen någon gång skett genom misstag; men ingen mätte fordra, att på ett ställe, der hundradelals arbetare sysselsättas, der dyrbara verktyg och materialier finnas kringspridde i 10 å 12 Verkstäder, att man der obehindrad, utan alt vara känd, och utan att angifva sitt ärende, får slippa in öfverallt.
Det fordras endast, att helst skrifteligen, eller i5o Den 24 April f. m. också mundteligen angifva sitt namn och sitt ärende, antingen för Verkstadens Föreståndare, eller någon af Canalens Embetsman, så vinner man genast inträde.
Jag tror, att detta är allt, hvad man kan lia rätt att fordra i ett Verk, der ordning skall vara rådande.
Herr af Uhr har sagt, att man arbetar till underpris, och han har rätt, örn han talar jemförelsevis med andre priser; så hafva till exempel filar vid Verkstaden kunnat försäljas lill bättre pris, än i Stockholm, och mera svarat mot ändamålet.
Så är det äfven med flera andra saker, efter en officielt anställd undersökning vid flottan här i Stockholm.
Men det oaktadt har man ej arbetat till priser, som varit underpris för Verkstaden, utan tvärtom hafva de, efter der etablerade reglor, betalt kostnaderne.
Uhr har talat om jernportarne från England.
Det är ganska riktigt; de äro tillverkade på det ställe Herr af Uhr uppgifvit; men först hade man försökt att bär få jernportar förfärdigade, och jag är glad atti detta afseende tala i en Jernbruksegares närvaro.
Första försöket i Sverige gjordes på Finspong och Stafsjö.
Man öfverlade med Directeur Hagström, huru det skulle utföras, och han uppgjorde flere förslag.
Man hade sig bekant, att Herr Owen gjort sådane för
Dockan i Carlskrona, men att de voro nära oduglige, och ej svarade emot hvad jag sett i England; ty ibland annat var Ständerten, som ej på D e n a4 A p i- i I f. m. 151 någon Engelsk port består af mera än en piece, här sammansatt af 4 eller 5 serskildte i hvarannan instuckne stycken.
Jag tror således ej, att detta kan komma under någon jemförelse.
Emedlertid var det just denna standert, som vägde 17 Skeppund, hvilken' gjorde svårigheten i Sverige, att få slussportår tillverkade.
Efter många försök blef svaret, att man ville åtaga sig saken, om man finge göra ständertens framsida af jern och den vigtigaste runda baksidan af träd.
Detta är just det åberopade Odelstjernska projeetet, understödt afDirecteur Hagström.
Men då man visste, att sländerterne gjordes i England helgjutne af jern, så fans ej annat medel, än att förskrifva portar derifrån.
Man förskref 2 par, emedan det lätt kunde hända någon olj^cka med ett enkelt par.
Sanning är, att dessa portar alldeles icke svarade mot den fullkomlighet, man i allmänhet fordrar af Engelska portar, och jag har sjelf varit på stället och hört det skarpa tilltal Fabrikanten derföre fått af Herr Telford; men della är händelsen med alla beställningar, som skola ske på flere hundrade mils afstånd.
Emedlertid åberopar jag egarnes af Finspång och Stafsjö vitsord, om icke, sedan desse kommo, man beslöt att försöka gjuta dem i Sverige, och får nu bekänna, att man i Sverige kommit lill vida högre fullkomlighet i denna del, än de från England komne portar egde, hvilka likväl allt sedan 1816
Den 24 April f. ra. svarat mot sitt ändamål.
Uhr liar talat om formningen, men det ar ej afgjort ännu, hvilken som är den rätta, och det kan ses deraf, att man på Finspong formar dem i sand, hvilken Herr afUhr säger vara torr, och likväl är något fugtig, men på Stafsjö formar man i lera, och tilltror sig ej att göra det i sand.
Således visar detta, att man sökt göra det bästa man förmått, men att man också haft nytta af modellen.
Jag tror, att då Lagen tillåter en sådan införsel, gör man väl, då man bereder möjlighet att begagna utländsk erfarenhet.
Man har vidare sagt, att Directionen, eller dess Ordförande, vet föga skillnad på stort eller smått.
Det han väl vara.
Jag tror, alt det stora lika väl åligger mig att bevaka, som det lilla, och jag tror ej, att småheterne hafva bortskymt det stora för mig, eller att jag behöft försumma det lilla för det stora.
Men hvad angar rättigheten att ändra, så står i Reglementet ej omtataldt hvarken stort eller smått, utan det är enligt de reglor, Herr af Uhr citerat, som det har ålegat
Directionen, att handla efter omstandigheterne.
Jag har vid ett annat tillfälle, då jag talat om resultatet af företagetidet hela, visat, att utöfningen af denna föreskrift ledt lill betydlig vinst för Verket.
Det vore således önskligt, närman någon gång framställer misstag, som kunna hända hvilken menniska som hälst, att man utfört något i motsatt riktning.
Jag skall Den 24 April f. m. 153 med nöje se hvem annan som hälst kunna framgå till fullkomligheten utan misstag, men afsäger mig denna talang, och får dermed sluta hvad jag har att anföra emot Herr af Uhr.
Men då jag kommit att på detta rum i dag uppstå, torde jag äfven få uppläsa några ord, som jag anhåller måtte communiceras med de öfrige RiksStånden.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefve von Platen uppläste följande:
Sedan Rikets Höglofl.
Ständer till förberedande åtgärder för fortsättning af Götha Canalarbete beviljat ett bidrag af 100,000 R:dr att genast utbetalas, och jag hoppas förblifva vid detta siLt en gång fattade beslut, oaktadt den lika skadliga som oväntade invändning, hvilken blifvit gjord af RiksgäldsContorets och StatsUtskottets pluralitet, anhåller jag i sammanhang med detta beslut, och till förekommande af framtida misstydning eller klander, få ett ögonblick upptaga Ridderskapets och Adelns tid med följande upplysningar.
Den allmänna, på 4 år fördelade, plan för återstående arbetet, som Götha CanalDirectionen förliden November i underdånighet inlemnade till Konungen, och den 10 December allernådigst förelädes Rikets Höglofl.
Ständer medelst Nådig Proposition i54 Den April f. na. om Canalarbetets fullbordan, är grundad på en arbetscommendering under instundande sommar af i3ooman, hvilken ock bör kunna användas, i den händelse Rikets Ständer innan Maj månads utgång skulle bevilja medel till arbetets fortsättning efter denna plan, och nödige förberedelser göras; men i den händelse Rikets Höglofl.
Ständer icke skulle medhinna att bifalla det föreslagna' bidrag förrän i Junii månad eller sednare, så göra bristande medel och den framskridna årstiden omöjligt, att med motsvarande nytta använda en så stor commendeiing; hvilken ännu mindre kan komma i fråga i den händelse anslaget till arbetets fortsättande alldeles skulle uteblifva.
Under sådane förhållanden bar Götha CanalDirection ansett sig, medelst anhållande om en arbetscommendering af 3oo man, så snart väderleken tillåter, böra förbereda allt till en större styrka och verksammare åtgärder under sommaren för Canalens fullbordan, i den händelse Rikets Höglofl.
Ständers beslut skulle ega rum inom Maj månads utgång; då, i vidrigt fall, dessa 3oo man under den tjenliga årstiden, dock utan vidare påökning, kunna sysselsättas med förberedande åtgärder för efterföljande årens arbete, i händelse af fortsättning.
Dock kan jag ej undgå här nämna, att ett sådant förhållande kommer att vålla en förlust af circa 4o å 5o,ooo R:dr, Den 24 A pr i 1 f. m. i55 och en tidsutdrägt af ett år för CanaJens fullbordan, utöfver hvad det, under den 10
December, StatsUtskoltet meddelade förslag är grundadt uppå.
Jag har ansett mig skyldig göra denna anmälan, som jag anhåller måtte till upplysning i ämnet meddelas MedSlånden, äfvensom Stats- och BancoUtskotten.
Herr af Uhr: Sedan Herr Grefve von Platen nu fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett helt annat ämne än det, som var ifråga, när jag anmälde mig, anser jag mig för närvarande böra afstå från att yttra mig, för alt lemna Ridderskapet och Adeln tillfälle att fortsätta öfverläggningen öfver det nya ämnet.
Herr Hallenborg, Carl Johan_, anförde skriftligen:
Yid det Anförande, jag under denna Riksdag afgifvit, rörande Skånska Roteringen, anhåller jag nu få göra ett tillägg, i anledning afen sedermera inträffad händelse.
Då en del af Skånska extra Roterade hemmansegare ingingo på ständig Rotering, kunde de väl aldrig föreställa sig, att deras soldater skulle i fredlig tid komma att tjenstgöra i Garnizonerne.
Detta har lik - i56
Den 24 April f. ra. vist nu böl jat inträffa.
Sedan nemligen redan större delen af Konungens Eget Värfvade Regemente blifvit upplöst, har af Södra Skånska InfanteriRegementet blifvit incommenderadt manskap till Malmö, för alt tjenstgöra å dervarande Citadell, och när slutligen den öfriga delen af Konungens Regemente försvinner, är att befara, det äfven Garnizonstjenstgöringen i Landscrona kommer att öfvertagas af något af Skånska Infanterierne.
Genom dessa commenderingar blifver
Rotebördan ännu mera tryckande för dem, som hädanefter nödgas fortfara med ständig Roterings utgörande i Skåne.