Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer älfölja Betänkandet.
Wilk. ksxe.
Ridd och Ad.
Prot. 5 B. lä 4W Der, 5 Januari,.
Ot Luprs. Lx ?rotoco!Io kl. 6. kngwLI!.
Transsumt os Protokollet, hällit uki Riksens Höglofime Ständers BkwillningSUtskott wid Riksdagen i Stockholm den n December 1809.
S. D. — — — Herr Prosten Ickn6elftöm inlemnade till Prolocoft let Wande ffrifteliga anlörande:
"Cowprvnntzer kan jag alldrin anse som wä» deliga till Bewillningsfrägors siureliga afgörande, med den souveraina magt och lä organiserade, som i Projectet ulsättrs; ty om man dermed welat Undwika en fara, ftucktar jag att man ffulle blottställa sig för en annan som kunde bliswa lönat större och wädligare.
— Man föreställer stg en Rätt af 5 Personer, kan hända tia största delen okunnige; ty mom äiffilliga Tareungs - Districrer blifwcr wist icke andra att ttllgä, Lä där utom Presterna icke sinnes andre än blott Allmoge. — Af Veste sem äger hwar och en som will klaga ölwee Committeens Besiut akt wäija twö, narurligtwis sAdane lvm han litar pä äro hondm fullkomligt tillgisna.
Om nu allena en af de twä Ledamöter, som Committeen utsedt, ffulle hofwa sin fwaga sida, som bland menmffor l allmänhet icke är vwant, sä ett han antingen mer ömmade för Wänners och MdbröderS klagan än för rciltwisan, eller han vckiä antingen al egen dust eller pä tillställning och intalande as andra, ffulle wilja lör ro eller Hwiid andre än mer wigrrga ffjäl sym hälst, chi ca.
Den 5 Januarir. zzi emma och hämnas pä nägra- — Hwad säkerhet ha» De dä hwarren Kronan ott utfä sin rätt, eller de skattstyidige att icke bliswa tyranntserade afenTompromisi, som alldeles saklöst och oföränderligen hade magt, att göra hwsd srätt den wille, och till och med göra hela Taxerings, Committeens göromål om intet; twärtemot Förordningens klara bäve bokstaf och mening?
Och ar de; wäl tillständig!
Undersåtare, okt auckonstra en magt i Staten, sä »beroende as den högsta waglen, att den kan fä förtrycka medborgare, utan akt sjelswa Konungen ma kunna äkaga sig de förtrycktas sörswar, vm än livander är alldrig fä uppenbart?
Jag kan säl-des ej annat för min del än pä det högsta protestera mot Compromitzers antagande i ett sa wig» ngt ämne, och yrkar i det stället att de med Taxerings-Commmeen mitznöjde mäga hofwa öppet, okt i wänlig ordning wända sig med si sa beftvär till Landshöfdingen, samt sedan, kill omwägens förkortande, dlrecte till Konungen, om de dertill skulle finna sig befogade.
Och w k jag ej», hvarföre man mer sku'lr mitztto sin Lagliga Öfverhet och de Embetsman som aro däde tmmige och wana wid rältwisans ffipande, under eget answar, än nägra pkiwate som äro oerfarne wid flcke göromål och följakreligen förr kuni?a kela, hälst dä de U'an ansvar fä göra som dem behagar?
Jag sturle ock tillstyrka att sjelswa Taxerings Lommilteens förrättning dör wara underkastad New,sion, i sä mätt», att om den ckuile befinnas afrycka stätt Förordningens kydeliga föreskrift, bör fädum rättas, om ock kiagsmä! icke anföres; likwäl utan att nägon ytterligare granskning mä hafwa rum, hwad sielswa uppgl terne angär, till deras Specielare beskaffenhet, fä wida desto större anledningar icke äro för handen.
Dell - ZZ2 Den 5 faulia lii.
Detta Anförande anhälles mätte sä äksv'sa Ut« skottets Betänkande till Riksens Högloft.
Ständers eget drpröfwande joli.
I^incleliröm.
Och Herr Profcsioren Doctor sulksöijde den anmärkning som i Högwördlge Prest-^Ständet wtö granskning af Ulsrolrels förra Project n!I BeWitnitngs-Förordning dlifwit gjord emot Compronnsi » Vewillningömäl.
I7t Lu^irg.
Llx proiocollo L.
O. tnAMLII. transsumt af Prokocollek, hällit uti Riksens Högiochge Sränders BewllinmgöUtskott den z r
D- — — — — — — Uoolästes ett af Vcwillnings'Utskottets Ordförande Herr Capitaine Lteurenanttn m- m.
Grefwe Oo ^ Osrsiic. ssnttettgen författadl och hit mglfwit Utlätande, lodande joni följer:
"Biand de orsaker som mäst bidraga ti!
Allmänhetens wanmagt och fattigdom, kan med möckel stal räknas tiden och fältet till Krons - Uppbördens wcrkstäilande."
"Att hösten är berti!! den mäst olämpliga, lär ef tarfwa »vidlyftig bewisnmg, enär man erindrar sig de^ mängfaitdiga behof, hwilka .för Landtman och Stadsbo, dä liksom hopa sig och oundwikelizen mäste fylkas för den tstikommandc härda årstiden.
Utlagorne, den af aila dlvgasie nt Zift - Dcn 5 Ianuarit. gisten, mäste dä utgå, och Landtmannrn, hwars hufwudsakligaste product ar läd, som hcn nvögaS vnwända lii! a>la utgifter, blir derigenom twinaaS akt genast och till underpris sälja af dea nyst inbärgade grödan
Och barifräa torde man kill större delen sä räkna upphoswet tili den onvannamnde wanmagten och fattigdomen.
Men detta onda ar e> allt.
Landrmanneilö lidande ökaS genom hans vsönnöaenhet att pä en gäng bestrida alla sina ul-> gtsttr och sylla oehofwen.
Uvvdöchsmannen wera att begagna detta den staustvlldrges trängmal.
Skattdragaren mäste, lör att minna tid och blffrva satt i möjlighet att fullgöra stna styUdrgdeter emot Staten, genom gasmor, stänker eller mutor, om man sä behagar kalla det, staffa sig uppskof eller en blidare behandling ivid utmätningarne.
Om det wore möjligt att sä en förteckning pä allt det hwliket salunda ärligen prästas ur landet, skulle man troligen sä le en förmanande Summa.
Drr ar derföre af högsta wigt för det Allmänna akt Uppvördsnden och Uspbördssättet förändras, tvid hwilket Kronan ock troligen skulle winna, hälst en lampeltgare belalninasttttmin, skulle minsta Re» sterne, och sättet minsta Ballancerne.
Akt stylta stpobörds-Termlnen ställ hösten lill winlren eller Februari, mänad, wore för alla Rikets Jnmwänare högst nyttigt.
Landrmannen erhöll dä cillrac» kelige rådrum, att askrösta fia Säd, och i ett rje-iligare wäglag föra d?n till afsalu- .De orters Jnnewänare ärer, hwilka af soror, handasiöster och kolningar med mera stola söka sin bärgning, hofwa ock till den tiden kunnat samla nägok, och Upbörden bö: således pä en gäng bäst dä kunna werkställas.
"Den mängd
Ballancer som inträffa, det o ff-"- - ZZ4 Den 5 Ianuäris. ffickljga, men sällan bewisliga prejeri en dek Kronobetjening ulöfwa, fordra en förändring i skifwa Uppbörbvsältel.
Man olägenhet och kanske med sä. kiare fördel för Kronan/ kunde Uppbörden lämveligen fränlagas Kronofogdarne.
Den kunde latt och troligen med mera säkerhet inom hwarjc Socken werksiälios af 2:ne ukas Socknemännen dertill ärligen bland sig utsedde Personer.
Det är ej att förmoda, hwarken, akt Personer som tiil en sadan befattning utstddeS, skulle undandraga sig en algard, ättöljd af fä obetydelig möda, eller att de medelst pennmaarues fvtffmgrmg skulle mchbruka förtroendet, enär man förutsätter, att Socknemännen, helft rve answarige för utlagorne, ej walde andre än dem, som more allmänt kände för redlighet, och fäledes ej genom ett mitzbrukadt förtroende, blottställa sig helfwe sin Famil!? och sin Egendom.
Om detta uppbördssätt aules lämpeligt och antageligk, borde Häradöskrifwarue sedan
Debitering pä grund af föregångne taxeringar och Markcgängs-T> xpr, stelt, vswerfända Uppbördslängd - jemte alla Deders-Bvcker tiil Socknens Up-dvrosmän, hwilka genast utdelade DebetS - Böckerne l Socknestämma, samt utfärdade Kungörelse om Uppdördsdagen, om hwtlken Kosiutigens Befallningshafwande äftven borde underrättas.
Allt hwad derwid inflöt komnre akt antecknas i Uppbördk^Längden och r
Dedeks - B'ckerne qwikteraö , samt genast fran Uppbörbsstämmon, jemte Uppbo', dslangden iniöras kbl csiefwerering hos Kouungens Bestllningshafwande, pä dertill af bonom utsatte dagar.
Sedan Sockne Uppbördsmannen afUmnok aät hwad efter Uppdöros Längden Socknen är sty d a betala, pätecknas q.vitrencet of Landshöfdingen, Länds-Ksmmeccrarcn och Ränkemästaren, Dcu 5 Januaris. ZZ5 och ware Uppbördsmännen, sedan detta qwittence i Allmän Socknestämma uppläst dlifwit, strän allt answar ftin.
Örn, emot all förmodan, Restantier a Krono - Ut?agorne i nägon Socken bleswe, äligge Landshöfdingen dä art genom Krono, Belieningen i Laglig wäg dem lndrifwaz förmodestgen ffulle ingen Socknebo för ett sadant uppböedsswar fordra arswode, men betalningsför twänne ffjutshästar til! relorne ffulte för hwmje af Uppbörds» männen af Sockne ester Korko-Cafran utgä och Uppdördsmännen ffulle under deras förrättning njura lika ffydd med Krvnv-Betjcning.
Herr Profchoren Doctor Uaxe och Herr Handelsmannen Uoogl, nrän Halmstad, instämde i Herr Grefwens och Ordförandens osman intagne ffnfreliga yttrande, samt Herr Lcwmannrn Grefwe c^llenboi-Z i ben dei deraf som rörer ridel', för Uppbörden.
Ot Lupra.
Ux pro:oeol!ci U. 6.
Utdrag af Protokollet, hällik j Riksens Hvglost.
Ständers Bewitlnings - Utffatt wid Riksdagen r Stockholm ben z l
December »809.
D- Dä Bewillnings-Utffotttt nu före» haft titl granffning Tredje Ärticlen af Bewi>lning6» Förordningen om Taperlnggr och Andrius* sökan» dr zz6 Den 5 Jamrarri. de deri sä wäi stnn om uppbörden och redogörelsen, inlemnade Herr Lagmannen Greswe (selienbor^ säljande ffrrsttiiga unjörande:
Dä med erkännande ss den utmärkta sorgfällighet, hwanned delta wigkiga ärende blifwit af Högloft.
Bewliiilings.Ulffotret ssärssädadr och utredt, >ag »u ödmjukeligen sär anlöra de omständigheter, hwar, jag i UtssvttctS Beslut icke ausedt wlg kiruna instämma, more der uran allt ändamål, alt sedan huswndgrundernc för d-n blinvande Bewillnjngtn, och de, lör tillämpningen deras, föreslagnc Försaktnriigar, b'iswst as Riksens Ständer fasistäldle, nu framställa den fårhaga jag aillld hyst, att efter defte bcffattniiigSgrunder, den päräknnde Bewillnlngs-Summans belopp icke chali erhällas.
Denna min öswerrygelle, hämtar dock de np anledning i det Beslut Högloft.
Utskottet stadgadt, att nemligen, d^n skattikylidige älä.gges otk blott en Summarisk uppgift af behälken In, komst nl!
Beredntngo oci) TaZerincrs'Loinnin. reen asrstfwa, och dä jag deri laser "mänafclidigaswäriqoeter, loin, under obestämde föreskrifter skoUr r^öta, ej mindre Taxerings-Commltleerne ände ssattssolldige, har jag ansedt mia icke bora nnderläta, att i ett sammanhang wördftmmengen framställa olägeuheterne deråt, till minnande, lä midt inöjeliat är, lä wä> af bestämd? och werkställbare föreskrifter, sam rättelser > te omständigheter, hwarf mö,ellgen nägot miftiag kunnat inträffa, eiler anledning kill ändring l Höawft Utskottets tillstyrkande kunde äga rnm.
— Det är icke min mening ott motsäga UtffoktekS nohnämnd>- oeftut l afseende pä Summarisk lior gift a« beh^ len inkomst; rwart om anser jag i närwaronde st-ck.det wara det rätla dä Spcc-fiqva uppgtller och Edgångar; sä mot - Den 5 Januank.
ZZ7 bjudande för den Medboraeliga friheten, och afwen under enwäldökrden betänkeitge ansedde, icke stälikigen böra komma i lräga, ehuru jag iör egen del för framtiden ffulle mig dem underkasta, men dä mig synes att man t allmänhet kan efter wälbehag kill betydlig det uppgöra och bereda sin egen beskattnings belopp, önssar jag skt känstm af Fäderneslandets stora behof^ matte nedtysta den enskifta egennottans ofta nog gällande röst.
— Utan att känna förhällandet l Städene, kror jag dock, att swänghtterne wid tillämpningen af nya Belvillningsgrunderne äro där wida mlndre än pä Landet.
— De äro mindre obehagelige, emedan man icke mrd lika säkra anledningar kan ifrän inkomst stuka till förmögenhet, fom ifrän Jordbrukets mindre föränderliga afkastningar; och deste grunder kunna afwen Sättare följas inom en mindre krets, där man närmare är r tillfä e att känna hwarannans förhällande, oest dar en ordentlig
Bokförnmg är att påräkna, och lätteligen kan decidera om ssiljagtige meningar skulle emellan Ta« xermgsmännen och de ffattffyldige uppstä; men pä Landet är förhäilandei Annorlunda.
De sierfuldige afdraa ifrån Inkomst, ftm r ss. af Förordningen för Jordbrukare msdgtfwer lkvla ofelbart gift ma anledning till uppgörande af st.-re ssiljagjige deräkningsfäit i afseende pä behof och antal af Tjenstefolk; Reparationer, Sr onnemäls-behållningar, förhällandet dermed, om de böra anses svit inkomst förr än de blifwtt förfälde och Pr^fummerade, priset verä m. m. och detta allt, oftast, icke af egennytta, utan läwm följder af olika satt att bedömms och beräkna; och dä Tapringsmätr sälcdes icke ens kunna med gitznmggx och sörmo Ridd- och Ad. prot.
5 B. käst 4r » ZZ8 Den 5 I<uruani. dan följa hwar och en i dest hushälls detailler, och ännu mindre wäga t.likännagifwa den förolämpande iörwodan af orikilg uppgift, utan att kunna sädant i berris leda; fä lärer wäl TepermAömännens Åtgärd pä Landet i allmänhet icke blifwa an» nan än arc nred stillatigande de fkecnde uppgift rer emorraga.
— Med detta förhäll^nde ärv de skattskyldig! jjrlfwe likwäi mindre berätne, hälst det kunde hända att en Egendoms ägare, hwars Egenbom af tillfälli.gheter, mitzwöxt, kanske murbre god hushållning lemnabe en rmgare afkastning, kunde gansta oskyldigt blifwa mitzränkt för oriktig uppgitt, dä mun stoll wara förbunden att uppge sitt Bokslut, och enär i ett sammanhang man bör öfwera aga olla möjeliga följder of en Författning, bör det icke undfalla uppmärksamheten, att, en mindre granlagenhet, äfwen Lhicauen, kunde möjeligen nägon gäng begagna sädane sannolikheter, emedan TaxeringSmännen hwarkcn äro berättigade alt fordra eller förbundne att emottaga och uppgöra Räkningar med de Skattskyldig!, men pä halswa Sockne Beredningens förklarande, hwilkrn bestär af 2 Adelsmän, 1 Ståndsperson och z Bönder, 2lrr de anse den Skarrskyldlge bör öga större inkomst än han uppgistvir, äro de dock berättigade att honom högre debitera, utan all förbindelse att detta -Omdöme med stjäl dertill beled-aga, elier nägon ansvarighet och annan upprättelse för detta stvmfande beslut, än att den Skattstyldrge med omgång, kostnad och beswär, kan of rn Cowpromitz omsider, dock icke utan företeende af vrdenteiige och nppiysande Räkenskaper i förenämnde bestin, möjeligen winna en förändring.
Med afseende ä betze Considerationer, och dä Egendomars och Hemmans afkastning i allmän, het Den 5 Januarii. het kunde beräknas efter hemmanens wärde och deraf ukgäende ränta, hälst hemmanen i olla fall stola af Taxerings-Comnilttren wörderås, sär jag ytterligare anföra hwid jag i Utskottet lörgä:w:s yrkat, akt nemligen:
Mrnrml-Tabellen kunde för hemman i sä inäcco tjena till grund för beskattningen, arc åtminstone för dem, som icke sjelf, rve aflemnade ancagetige uppgifter pä behällen inkomst af deras Egendom, efter t SockneFörordningen äsacr oth wid Taxeringen god, kandr wärde, en wist procent af denna wär« derings Summa, beräknad efter Egendonrens olika beskaffenhet, kunde anses wara den af Egendomen urgäende behällne inkomst, som med tilläggning af inkomst i annan wäg, där sädan wore, bestämde Claflerne, dit de Skattstyldige bo^de hänföras, och dä detta Förslag icke aswiker lftän grunberne af en progretzivt stigande afgift för inkomst, men i förening med Rikets, ätminstone lika säkra Inkomst, uodanrödjeS mänga olägenheter, särdeles > Moraliskt hänseende, jemte anledningar tili twistigheker emellan Tareringarne och de
Skattskyldig-z anker jag mig äga anledning att det samma Riksens Ständers pröfning wördsammeligen fä underställa; warandeS detta afwen en utwäg alt förekomma en i min öfwertygelse, twefalldig obillighet i förestriften, att det nu förlednr ärets behållning af inkomst stall tjena till grund för nästa ärs bestallning, dels emedan den stadgar skyldighet, wid witt och answar, att uppgöra Räkning för ett förflutit är, dä ingen till Bokföring af inkomst och utgift war sörpltgtad, och mängen kunde säledes, blott i saknad deraf och behörige bewts, med skymf och stada wid en Compromitz förlora en rättmätig
Sak; dels ock, dä Z40 Den 5 Ianuarlt. dä Waruprisen pä Landtmanna-waror det förftutna äret warn till Rv a 40 procent uiöfwer det wanliya, och för hwilket ar dcftutom Kroiio-Utffylderne förut utgå, det icke synes sta i förening med räktwisa, akt derigenom anlenliaen höja inkomstafgittrn för Jo'dbru?anre, da hämmad handel och saknad afsättning förflutne är nsdlätter denna af» gitt för andre näringar och rörelser.
— Med anledning as hwad nu är anfört, torde Högloft- Utfkottrls stadgande i betta af sende, Åtminstone för första äret böra undergå nägon jemkning, 1 sä watto, att för deist, m den föreslagge grund kunde godkännas. — Wid Högloft.
Urstotteks Beslut, torde jag i öfrigt la anmärka, att da grunden för Bervillning är ärllg DrhälkntnF uran afdrag för lefnads-kostnadc,,; syn eg wig det I §. t Mom. j Förordningen icke bordt n-edglfwa afdrag pä inkomst för till andre uibttalte husbvror för eget behof, hwilka undse Lcfnadö kostnaden bära hänföras.
Den 4 §. z
Mom. gifwer anledning till den anmärkning att dä hemmansbrukare icke, men wäl de öfrige l § upptagne, förur njuiit lindring r Krono nrstuider för 4 minderärige Barn, ser jag intet stjäl, hwarsvre en fjerdedcls hemmansbrukare nu allena stola undantagas.
— Det bewisar ej förmögenhet att wara
Äbo pä ett lstörre hemman.
— Frälse Bönder, som otta fakna den, bebo merendels större hemman.
Alla hemmansbrukare synes bära i detta Mende äga lika ratt, och antingen för alla eller ingen hemmansbrukare undantm b-nvftjos; hwaremot hemmansbrukare i allmänhet, synes bö^a jemte andre, bibehällaö wid den rvanliqa befrielse fran Utstylder, dä de hafwa syra wrmalsstrifire Barn; men hwilket af Högloft.
Mffvlket lärer wara upphafwit. — Hwad jag anser gan - Den 5 Januarii.
Z41 ganssa snmärkningswärdt är, utt ofyifren för Rusttjenst marker är mdchaäeii i 2-.dra Art. i Förvrdningen, hwilket, fä',om oförenligt med BewjilaingSarunderne och billighet, icke bör medgstwas.
— Da w!d de distwande Hemmans - wäcdermgar, Frätse-egrnstapc-i c-, ett hemman ofelbart föranleder tilt ett fö.löjdt warde, da ^kattejordagaren Njuter otdrag för räntan wid d>tz inkomst-deräkiilug och dymedelst kommer ! famina förhäxande med F-aste ägaren, sam ruan säd-snt afdrag mäste beräkna en större inkomst ; sä är en femMbsl r förbäliandek iagltoglc, och utan vrattwisa nägon Bewillning för Rusttjenst marker, under hwad benämning som hälst, synes icke böra äga rum." "Wid kamma Art. anmarkes, att dä wan« ligen 12 men högst 2 hesa mantal utgöra en (Soldat Rote, och Vacance-afgift för. en sädan manligen upvgär ull zo R.dr och derönoer, torde den i Förordningen stadgade Rokefnheks afgift 8 R dr för hw^rje helt mantal skäligen kunna höjrS ull nära dubbelt.
— Med anledning af den sörumämnde olampel-ghet att nägorstides kunna lörbindas till uppgift af behållen inkomst i grund af Räkenskaper för nu försiutne är, kunde stmet af i Mom. t z Art. i sä matto andras, att nägon answarigbek eber Mike icke l sädant afseende bör äga r«m för lmfluma äret; äfvensom, tör saknad uppgift of F -stlflheter och okänd förmögenhet, det deri föresiogns lika answar och bedömmaude i sä mätto bör ändras, att med bibehLllande i sednare fallet, j det lörra, Let samma sä mycket häldre wä förfwinna, sam en iöraätenhet as något Hemmans eller Lägenhets upgteckuande, i chnnerhet möjelig i Husbondens fränwaro, kan af Krono-Betjemngen lällellgen »rid jemförelse med Mantals-Längden Com Z42 Deu 5 Januari!.
Controlleras cch rattas, utan att nägot slags answar derföre dör äga rum." "I 5 Mom. och z Art. har wäl Ukssotret kältwisligen stadgadt, att Zordägare icke härefter mä anfmara för Inhyseshjons Utjkylder, men t ett mots.tl förhållande och emot alia riders praxis, är derjemte stadgadt, alt Jordägare stall arstwara för Bönders, Torpares och Arbetares Ukstylder, enär lillåäng hoö dem saknas; detta i b.gge ofseenden nu lörändrade brflut; synes icke ägaren behörig öfwerensstämmelse, och det sednare, stridande emot all prp eipe af billighet och alla tiders bruk, är nu sä mocket mera owäntadt, som dä Ridderstopet och Adeins friwilliga medgiswonde denna Riksdag lagt hinder i wägen för en !ä latt ätkomst af ermttnrng för dest underhafwandcs stulder, detta Ständ hittills ägt, delta medgifmande borde bereda en säkerhet att icke emot d.st wilja förpligtas, att för sina underhafwande, dä till Kongl. Mrj-t och Kronan utgående Urskulda förskjuta, ow kwaruti ändring r nu warande Försattmngar lä!edes icke mrdgiswas." "Wid Höglofl.
Uissoktets Beslut, att tvid walen lill Ledamöter j Berednings - Eommilteen , blott de närwsrande skulle äga rätt att rösta, tror jag mig skäligen böra anföra, akt utom den manliga och aldrig motsagde rättighet, att genom behörig Fullmägtig lika wäl, som närwarande, kunna sin rätt och talan bewaka, skulle detta föreslagm uteslutande af dem, som ej sjelfwe tvid walen wörö tillstädes i förewarande Lasu, kunna lända till »verkelig skada, dä en ägare af sgridd Egendom, eller af förfall hindrad, afstilgd 6 frän all medwrrkan tift den Berednings formerande, som kom - Dett 5 Januarii.
Z4Z kommer ett .erundläaga taxeringens ät'ä'der, och bestämma dest Egendomars warde för flere 8r.
— Dä jaa i Ulssokt-tt säledes har för min de! iörbchäliit afivm fränworande Jordägare deras lagliga rätt, ffuue jag med afseende derpå, att walen der« till icke owilikorligen böra sije efter Srand, uran bero pä föriroende, gerna ömka akt det wore med« gifwit, att wid sädane Sockne - Beredningar en fräawarande Egentoms-ägares Ombud kunde i ella afleenden med lika rätt som Egendoms-ägaren den» samma bewista."
'Slukeligen sär jag göra den erindran wid anmärkningen wid Minimi.
Tabellen att i mohn af Egcndomariiks hemmantal, as-uft för Inspector och Fogde skulle owilikorligen pätöroS, otl, ehuru jag wät anser detta mindre betydeliat, kan jag ej förbigä att lemna det yttrande, akt det icke är förenligt med Bewillningsgrunderne och billighet att bestämma en högre afgift för en Person, som wid Egendomen osta icke existerar, dä Egcndomsägarne kjelfwe besörja Egendomames förwalknrng, stmt att för någon Arbetsdräng eller Nättare fom förrättar Jordbruksarbetet lika med Drängar wid hemman bör skäligen icke högre afgift än för fädane kunna äga rum.
"Herr Capitaine kUngboff förenade sig härmed i staga om wal as Ledamöter i BeredningsEommitteernc, och yttrade tillika att han destomera instämmer med Wälbemälde Herr Grefwe och Lagman i den tanka, att Jordägare icke mäge äläggas answara för sine Bönders, Torpares och Arbetares Bewtilningsasgifter, fom Höglvfi.
Rldderikopet och Adeln nu wid denna Riksdag
Mätt sin urgamla och i Lag stadgade räitlghct, att hos Land - Z44 Den 5 Jannarit.
Landbo utan föregången Logsäknin- läka ulmäta innestäende Am>!den oä) Huerötemedel, samt sök ömgt -yusäclure t
Skader icke etter äro answarige för sitt hyresfolks KronoUlffylder." lstr Lu^rg. klx protocyllo k!> 6. In^wrrn.
Transsumt of Protocoll-t, källit hos Riksens Höglofllge Ständers BewilinlngsUrstokt wid Riksdagen l Slockholm deri zi December 1809.
D- Herr Prosten Doctor VVoiicivili inlemnade till Protokollet följande: Wördsamt Anförande!
I anseende tili det af Högloft Utssotttt nu fattade beslut, att Uppgiits-Formlilalrer wld bilfwande T x-ringar bör hwad den behäilns Inkomsten angar, bistra bwtt Suwmaristt, nödgas jag förklara mig wara.of ssttjakng kanka, hcklcndeS före att bemälde Uppgiiis - Formulalrer borde wara, vw icke Specificerade, åtminstone fädane, att de paniewis upprogc det emr och det andra, som dir hörer: r:o För den orsaken, ark deri fkacrstyldPe af crc strdanr Fsrmulaire skulle äga en rättelse oci) anw!
Sn-.i,g för arc Id-a en rättskaffens uppgrff, fa arr dan dwarken ffg tili skada anmälte, hwad dan efter Förorduuigen icke beböfde arc anmäla och ej eller Gcacen och Medborrrare rrlt skada underlara arr anmäia hwad som borde anmälas.
Dek Den 5 Januaris.
Z4§ 'Det är ingen twiftvel hos wig att fti ickL den utgående Bewillnlngs-FörvrdnMgen bitr i mö» jeligaste mätto rovlig och fullständig; men dä Las gar och Reglor i allmänhet uran exempel ofta »lia förstäö och mitztydas, samt oriktigt tillämpas; sä frngt-rr jag arr äfwen denna Förordning b ir illa förstädd och origtigt tillämpad, sä framt icke de till denne,bifogade Formulairet birfwa dkkalllerade - och sädanL akt de någorlunda specifict upptaga de gjorda asdragen; alwenlom den dehällne inkomsten of hwarje statrffyldigs iärstildte Egendom, Näring och Rörelse, lätketigen ka» man m-tzmga sig oM anwändningen as en nv försättning.
Ut» storks erfarenhet styrker det för korrt tid sedan roj» be sig hos en af desi uppmärksammaste L dammet twifweismäl i en särstad Casus, hliruwcha malt stulle i anstende lill en witz och da l fräga Martti» de utgift tillära sig afdrag af ben totala Inkomst» Summan, innan ben behällna Inkomsi-SUMman tecknades.
När sädant kunde ste innom det Högs löst.