Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då motionen af Hr Rrakel vid förra Riksdagen väcktes derom att R. o. Ad. skulle på det sätt afsäga sig sin sjelfskrifvenhet att val inom detta Stånd borde ske, var jag den första som bestridde det, emedan jag trodde alt Ståndets förnämsta egenskap, sjelfständigheten, skulle dermed gå förlorad.
Dä jag således vid förra Riksdagen var den förste, som yttrade denna tanke, så vill jag nu icke heller blifva den siste.
Ett slags val af Riddarsmän skulle jag likväl kunna godkänna, nemi. ett sådant sorn skedde af Svenska folket gemensamt med R. o. Ad., i fair man såsom en öfvergång eller för någon tid ville bibehålla adelselementet inom representationen, men huruvida ett sådant förslag skulle kunna remitteras till RiddarhUtsk., det öfyerlemnar jag till Hr Gr. o. Landtm.
Jag har likväl ansett med upriktigheten öfverensstämmande och för att genast på förhand för min ringa del söka undanrödja en onödig och vidlyftig discussion med åtföljande söndring, som enl. hvad Hr Carleson be - 444 Den 9 Februari. farat, skulle af detta förslag föranledas, genast förklara att jag ogerna medgifver remiss af något annat valförslag än ett så beskaffadt, som jag nyss nämnt.
Jag bör likväl måhända spara med att vidlyftigare ingå uti detta ämne, för att icke åstadkomma hvad jag sålunda velat undvika och derföre nu innehålla med det hvaraf jag för öfrigt har hjertat fullt.
Den siste värde talarens yttrande visar huru origtig den ifrågaställde remissen är.
Han har genast kommit in pä hufvudfrågan, nemi. om det hvilande representations-förslaget bör antagas eller icke.
Jag skulle nästan tro, att mina motståndare hafva framkastat detta förslag på det alt vi måtte få en förpost-träffning, som kunde visa huru det skall gå med hufvuddrabbningen; ty till någonting annat, än att tvista onödigtvis och utan ändamål fylla våra prot. kan icke förslaget i min tanka tjena.
Det slutar sä här, att R. o. Ad. måtte anmoda Riddarh.Utsk., att, så fort sig göra låter, inkomma med förslag till de grunder, hvarpå en blifvande valordning skulle, i händelse det nu hvilande representations-förslaget antages, vara byggd.
Nu är det just fråga om huruvida det hvilande representations-förslaget antages eller icke.
I sednare händelsen, skulle Utsk. likväl vara skyldigt utarbeta ett förslag, som det måhända sjelft ogillar.
Flertalet inom R. o. Ad. är om det hvilande förslaget må hända af helt annan tanka än motionären, och likväl skulle ett förslag i motsatt rigtning för Ståndet framläggas.
Ändamålet med motionen borde väl vara att Utsk:s förslag skulle komma till öfverläggning hos R. o. Ad. före den hvilande representationsfrågan.
Men om Ståndets flesta ledamöter, när Riddarh.Utsk:s Betänk, förekommer, skulle förklara, att de icke ville börja med öfverläggningen utan först afgöra det hvilande representationsförslaget, så förfölle Riddai'h.Utsk:s Utlåt., antingen detta Stånd eller något af de öfriga ogillat hufvudfrågan.
Vi hade då intet för allt vårt besvär och ordande om Riddarh.Utsk:s Betänk.
Jag anser följaktligen denna remiss vara obehörig och bestrider den såsom tillika onödig, emedan Riddarh.Utsk. redan vid sisth Riksdag yttrat sig i detta afseende; Jag anhåller att dess då afgifna Utlåt, finge upläsas, på det att Ståndet må öfvertygas om rigtigheten af hvad jag säger.
Utlåt, återfinnes i 9:de häftet af R. o. Ad:s prot., sid. 364.
Sedan i anledu. häraf Riddarh.Utsk:s vid sednaste Riksdag afgifna Mern JVs:o 16, i anledn. af Hr Brakels, Mauritz, motion om ändringar i villkoren för utöfningen af R. o. Ad:s representations-rätt, blifvit upläst, yttrade Hr Gr. o. Landtm., det han, på det icke discussionen måtte ytterligare invecklas, trodde sig böra förklara, det lian ansåg det af Hr-Ribbing framställda förslag, att R. o. Ad. skulle väljas af Svenska folket, hvarmed förmodligen menades, att valen skulle ske af ofrälse personer och R. o. Ad. gemensamt, innefatta ett förslag till] ändring i grundlagarne, som icke finge inom RiksSt:n väckas eller derifrån Den 9 Februari. 445 remitteras, och att således ett sådant förslag icke nu linge hos R.> o. Ad. uptagas till öfverläggning.
Den 24 Aug. 1851 pröfvades det nu uplästa Mern: hvarom i B. o. Ad:s Prot. följande förmäles (sid. 394): ”Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. biföll den af Utsk. uti förevande Mern. gjorda slutliga hemställan).
''Denna propos. besvarades med ja”, hvarefter Hr Hjärne och Hr Brakel yttrade sig.
Slutligen säges: ”Då nu II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, förnyade sin nyss framställda- propos., besvarades densamma med starka
Ja jemte ett eller annat Nej, hvarefter II.
Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande”.
Detta är nu B. o. Ad:s beslut vid sista Riksdagen.
Hvad innehåller detsamma?
Jo, att Ståndet med definitivt beslut öfver denna fråga låtit anstå tills det vid nästk.
Riksdag visat sig, huruvida det hvilande representations-förslaget blefve af R.
Kan något vara rigtigare än detta?
Utsk. har upgjort förslag, för den händelse att II. o. Ad. skulle antaga represeutations-förändringen och likaså förslag ifall Ståndet skulle afslå densamma, men i begge hänseenden naturligtvis, och om jag så får säga, förnuftigtvis hemställt att Ståndet icke måtte pröfva dessa förslag, förrän hufvudfrågan vore afgjord.
Jag anser mig derföre böra hemställa att Ståndet uti förevande fall måtte vid denna Riksdag vidblifva hvad det vid sednaste Riksdag beslutat.
På det vi må slippa att vidare tala härom, förnyar jag mitt bestridande af motionens remitterande.
Jag var icke närvande i går, dåden nu föredragna motionen väcktes.
Jag har samma öfvertygelse, som blifvit uttalad af de talare, hvilka redan i dag yttrat sig.
Jag anser denna motion vara både öfverflödig, utan ändamål och äfven, efter hvad den siste värde talaren yttrat, stridande emot ett af R. o. Ad. förut fattadt beslut.
Jag ser icke hvartill en sådan utredning af denna fråga nu i sista ögonblicket innan hufvudsaken, d. v. s. det blifvande representations-förslaget, skall afgöras, skulle tjena.
Det har blifvit anmärkt, och jag delar deri talarens åsigter, att om denna motion hade blifvit väckt för ett par månader sedanjoch frågan således hade af Utsk. kunnat med eftertanka och lugn besinning handläggas och utredas, så hade det möjligen kunnat leda till ändamålet, men att nu på ett par dagar medhinna den grundliga utredning, som denna fråga efter mitt förmenande fordrar, anser jag icke möjligt.
För öfrigt tror jag att denna frågan om sättet för R. o. Ad:s väljande icke synnerligen inverkar på de flestas omdöme, huruvida det hvilande förslaget finnes antagligt eller icke.
Uti det förslaget förekomma mycket vigtigare principfrågor, hvilkas biträdande eller icke biträdande hufvudsakligen afgör, huruvida den ene eller andra vill bifalla det hvilande förslaget eller icke, och för min del bekänner jag, att ehuru jag icke vill neka, att vallagens beskaffen - 446
Den 9 Februari. het icke saknar sin vigt, så får jag likväl förklara att vallagen icke hufvudsakligen inverkar på mitt omdöme.
Jag anser således denna motion öfverflödig och utan ändamål och då den nu i sista stunden blifvit väckt, t. o. m. skadlig.
Jag tror åtminstone, att den kommer att förorsaka onödiga tryckningskostnader och det är efter mitt förmenande den enda följd som deraf kan upstå.
Jag tror att om denna fråga framkastas af Utsk. och i ett extra plenum discuteras af R. o. Ad., så skola dessa discussioner komma att blifva långt vidlyftigare, än discussionerna näslk.
Onsdag, då grundlags-förslaget skall afgöras.
På alla dessa skäl får jag för min del förklara, att jag skulle önska, att motionen icke hade blifvit väckt och om R. o. Ad. anser lika med mig och en föreg:de talare, att den är stridande emot ett förut af R. o. Ad. fattadt beslut, så skulle jag tro att vi voro oförhindrade att vägra remiss på förslaget.
Jag påyrkar icke att remiss skall vägras, men jag tror, att vi hafva rätt dertill på grund af grundlagarnes stadgande.
Afven jag var icke närvar:de i går, då denna motion väcktes, jag förenar mig således äfven i dag med de talare, som då ansåge att motionen blifvit väl sent väckt, om man skulle fordra att en Riddarh.Ordn. under loppet af en eller två dagar skulle upgöras och antagas, innan förslaget till ombildning af national-representationen förekommer till discussion nästa Onsdag, men jag har föreställt mig att motionen icke afser en ny Riddarh.Ordn., sådan som man borde vänta i följd af förslaget, ifall det skulle bifallas, utan jag har upfattat motionen så, att det endast vore grunddragen, af den valordning, som skulle ligga till grund för representations-förslagets antaglighet, hvilka motionären önskat, att Riddar.Utsk. skulle framlägga.
Af sådan anledn. bör jag, såsom ledamot af Riddarh.Utsk., icke motsätta mig remiss och under förutsättning, att R, o.
Ad. icke kan fordra af Utsk. en ny Rikddarh.Ordn. upgjord på denna korta tid, vill jag nämna, att jag äfven skulle tro att med ledning af den framställning i ämnet, som af förra Riksdagens Riddarh.Utsk. blifvit gjord och som nu blifvit upläst, äfven Riddarh.Utsk. vid denna Riksdagen skulle kunna finna några grunddrag för en valordning och till R. o.
Ad:s pröfning framställa ett förslag, sådant att för afgifvandet icke skulle behöfvas någon serdeles lång tid.
Under hopp att R. o. Ad. icke fordrar af Riddarh.Utsk. något vidlyftigaie yttrande i ämnet, tror jag att ett förslag till valordning stödjande sig hufvudsakligen på hvad vid sista Riksdag derom upgjordes snart nog skulle kunna åstadkommas, men jag hemställer tillika om det fcke skulle låta sig göra att, till undvikande af tidsutdrägt, och för att bespara R. o. Ad:s tid, R. o. Ad. icke skulle kunna besluta att förslaget, om detsamma inkommer om Lördag eller om Måndag, finge discuteras på samma gång, som det hvilande representations-förslaget, isynnerhet, som dess antaglighet eller verkställighet skulle komma att bero på de grunder, som äro i förslag till valordning antydde och hvilka Den 9 Februari.
447 derefter kunna efter omständigheterna jemkas eller förändras.
Det skulle i min tanka förkorta discussionérna, om i händelse grundlags-förslaget blifver antaget, R. o.
Ad. skulle vilja om Onsdag jemväl bestämma sin åsigt om Riddarh.Utskrs förslag.
Det är isynnerhet med afseende härpå, och under förutsättning att R. o. Ad. icke skall fordra af Utsk. något fullständigt förslag till Riddarh.Ordn., som jag icke vill motsätta mig den föreslagna remissen till Riddarh.Utsk.
Jag föreställde mig visserligen att Hr Gr. o. Landtm, skulle, i afseende på den framställning jag gjorde, lemna det yttrande, som vi alla hafva hört.
Hr von Hartmansdorff upläste det Riddarh.Utsk:s yttrande vid förra Riksdagen som jag bade ämnat anhålla i fortsättning få höra från Landtm.-bordet I anleda. af Hr von Hartmansdorffs yttrande att det var ett rigtigt och, såsom jag tror han nämnde äfven förnuftigt beslut att dröja med Riddarh.Ordn:s upgörande, intill dess man fick se, om det nu hvilande förslaget antogs, så kan det visserligen så vara, men deremot anser jag motsatsen af dessa egenskaper, ligga i den första förändringen, som förekommer uti det hvilande grundlagsförslaget, nemi. 12 §:n Riksd.Ordn., der del heter: ”Riksdags”män för de å Riddarehuset introducerade ätter utses genom val, ”distriktsvis, af dem, hvilka dertill berättigade äro, efter den ”Riddarh.Ordn., som i enlighet med denna grundlag uprättas”.
Att antaga hvad som kommandes varder, eller pä förhand liksom svälja belt om jag så får yttra mig, och detta i frågor som stå i omedelbart sammanhang med samfunds-ordningen och grundlagarne är både ^förnuftigt och origtigt.
Cederström,'Rudolf:
Då, under gårdagens plenum, Hr Stjernsvärd afgaf den framställning, som under öfverläggningen ledde till den motion, om hvars remitterande nu är fråga, var jag, såsom förmodligen de flesta, fullkomligen oberedd på Hr Stjernsvärds framställning.
Må delta lända mig till ursäkt derför, att ett misstag råkade sig insmyga uti den upgift, jag vid tillfället afgaf om behandlingen, härinom Ståndet, af det vid föreg:de Riksdag varande Riddarh.Utsk:s framställning i ämnet, då jag förmenade, att besagde framställning blifvit lagd till handlingarna.
Genom den upläsning, som i dag har skett, är R. o. Ad. fullkomligen satt i kunskap om förloppet i denna sak, äfvensom om det slut, hvaruti frågan förra Riksdagen stannat.
Hr von Hartmansdorff har ansett att berörde beslut skulle lägga hinder i vägen för remiss af nu ifrågakomne motion.
Sådant måtte likväl icke ovilkorligen vara förhållandet, enl. den procedur, som i åtskilliga likartade frågor tillförene egt rum, och som här vore tillämplig, i min tanka.
Deremot, och så tillvida instämmande i Hr von Hartmansdorffs åsigt, vill jag medgifva, att slutliga behandlingen af motionen inom R. o. Ad. torde Icke böra förekomma förr, än det hvilande grundlagsförslaget härstädes afgjorts.
Men att remiss af motionen icke derföre behöfver förvägras, vill jag söka att 448 Den 9 Februai;. bevisa, genom exempel just af det hvilande grundlags-förslaget, hvilket icke hindrat, att andra grundlags-förslag kunnat blifva föremål för Const:Utsk:s pröfning och der handläggas, samt af R.
St:r för hvilande antagas.
Om således Riddarh.Utsk. får emottaga den afgifna motionen, men icke med föreläggande, att inkomma med svar inom någon viss dag, så eger Utsk., att taga i betraktande hvad vid remissen inom R. o.
Ad. yttrades, äfvensom göra det afseende, Riddarh.
Utsk. för godt finnér på den af föreg:de Riksdags Riddarh.Utsk. omfattade, och af R. o. Ad. sisth Riksdag utan anmärkn. lemnade, framställning i ämnet.
Vi hafva redan hört Riddarh.Utsk:s Ordhde förklara den beredvillighet, som han inom Utsk. med visshet antager förefinnas, till motsvarande af R. o. Ad:s önskningar i detta mål.
Det förefaller således gifvet, att ju mera latitud man gifver Utsk. att fullgöra det af 11. o. Ad. gifna updraget, desto bättre, och att man, för sjelfva ändamålets vinnande, icke lämpligen bör begära Ulsk:s Utlåt, hastigare, än Utsk. kan finna tiden medgifva, och R. o. Ad. således hafva rättighet att förvänta.
För min del anhåller jag således, att remiss måtte å ifrågavar:de motion beviljas, men utan det ifrågasatta föreläggandet i afseende på tid.
Den framställning jag afgaf i går är föranledd af den öfvertygelsen, att ingen tänkande och sjelfständig ledamot inom detta hus skulle kunna votera bifall till det hvilande representations-förslaget, innan grunden för den blifvande Riddarh.Ordn. först blifvit definitivt bestämda, d. v. s. med andra ord, förr än man vet hvad utssende R. o. Ad:s representation i sådant fall skulle komma att få.
Jag tillhör icke den meningsfraktion, som anser detta förslag förträffligt, men jag tillhör den fraktion, sorn visserligen utan att kapitulera med min öfvertygelse, likväl låter den vika, så framt jag tror något nyttigt dermed kunna vinnas.
Utgående från detta skäl, skulle jag vara böjd, att antaga det hvilande förslaget, så framt detsamma för mig kan göras antagligt.
Man har här yttrat, att Riddarh.Ordn. icke har stor inverkan på detta förslag.
Om det tillätes mig framdraga ett exempel, så hemställer jag till den person, som hade det yttrandet, huruvida icke motsatsen skulle kunna inträffa.
Man skulle t. ex. i den blifvande Riddarh.-Ordn. kunna bestämma, att hvarje adelsman hade valrätt till Riksdagsman, men man skulle kunna sätta derför en ganska hög census.
Under sådant förhållande tror jag att hvad den siste värde talaren i detta afseende anfört grundar sig på ett ganska stort misstag.
Jag tror att kännedomen om den blifvande Riddarh.Ordn. betydligt inverkar på det beslut, som kommer att fattas inom detta Ständ, rör:de det hvilande representations-förslaget.
Här har blifvit yttradt, att R. o. Ad. är oförhindrad, att på grund af de beslut, som vid förra Riksdagen fattades Ben 9 Februari.
44» fattades, göra afseende på det gjorda förslaget, men samma person, som yttrade detta, säde äfven att förslaget bort väckas för 3 månader sedan.
Jag tror likväl, att om förslaget icke anses antagligt nu, så hade det icke heller för 3 månader sedan, ansetts mera antagligt.
Man har äfven sagt, att ett hinder för remiss af ifrågavar:de motion borde sökas i den vägran af remiss, som här egt rum i afseende på Hr Björnstjernas motion.
Denna remissvägran grundade sig likväl på 90 § Reg.F., men något dylikt skäl för vägran finnes icke här.
Jag hyser visserligen betänkligheter derför, att Riddarh.Utsk. skulle på den korta tid, som återstår, kunna handlägga ärendet såsom sig bör.
Dock erfordras ju endast några högst få grunder för att kunna trygga den voterande vid frågans afgörande, och för dessa grunders upgörande tror jag icke erfordras flera dagar, än t. ex. till lördagen.
Det är af detta skäl, som jag påyrkar remiss af Frih.
Raabs förslag med förständigande till Riddarh.Utsk. att sednast inom lördagen deröfver afgifva Utlåt.
Jag anhåller i första rummet att få erinra derom, att förslaget icke var primitivt mitt.
Det var en annan ledamot, som framställde ett förslag, som jag sökte gifva en sådan form, att det kunde blifva remitteradt och derigenom har jag kommit att få draga ansvaret för detsamma.
Emellertid har det icke inträffat med mig likasom med tvenne ledamöter, som förut yttrat sig, att nattens sömn ändrat deras åsigter, utan jag har tvertom vidblifvit de åsigter jag hyste, då jag framställde det nu ifrågavar:de modifierade förslaget, och ur sådan synpunkt är det, som jag ber att få säga några ord till försvar för förslaget.
Emot förslaget är sagdt att detsamma är för sent väckt, att vi hafva för kort tid på oss och på den tiden medhinnes icke att framkomma med ett Utlåt, frän Utsk., som kan grundlägga ett beslut hos R. o. Ad.
Vi hafva likväl hört Utsk:s ordf.-de tillkännagifva, att han icke anser sådant omöjligt och jag tror att om vi tänka efter hvad tid, som bör behöfvas för detta Utsk:s Utlåt., det icke är bland dem, som böra fordra alltför lång tid.
Den vigtigaste invändningen emot förslaget är det beslut som fattades vid förra Riksdagen, men då Hr Hjärne derjemte yttrat att om detta förslag framkommit för en månad sedan, hade det kunnat leda till ett beslut, så får jag dervid anmärka att om det hade kunnat ligga något hinder uti det beslut, som redan år 1851 fattades för detta förslags remitterande nu, så skulle samma hinder äfven otvifvelaktigt egt rum, om förslaget för en månad sedan blifvit väckt.
Hr von Hartmansdorff finner ett hinder för den nu föreslagna åtgärdens vidtagande derutinnan, att Ståndet vid förra Riksdagen beslutat låta det då af Riddarh.Utsk. utarbetade förslag till förändring i Riddarh.Ordn. ligga der samt anstå med definitivt befi. 3. 29 450 Den 9 Februat i. sluts fattande deröfver intill dess raan fått se om representationsförslaget antagits.
I detta afseende ber jag att få fästa upmärksaralieten derpå, att det är ieke en utan flera gånger det handt, att en föreg:de Riksdags beslut i afseende på sådana förhållanden vid en följande Riksdag ändras och hvad kan vara naturligare, än att ett beslut till förändring af föredragnings-ordningen för en fråga fattas, då förändrade omständigheter inträdt?
Något hinder kan således, efter mitt förmenande, icke finnas uti det år 1851 fattade beslut.
Jag skulle lill och med anse att då detta beslut fattades sommartiden 1851, man kan bestämdt antaga att ganska få bland husets ledamöter då voro närvarande och då man nu deremot ser huset alldeles fullt, så tyckes det vara allt skäl att nu pröfva om R. o. Ad. vidblifver sin då bestämda åsigt.
Jag åtminstone, som tror att det vore nyttigt, att antaga det hvilande förslaget, kan icke föreställa mig att de, som i detta fall äro af samma åsigt med mig, kunna anse det fördelaktigt att vid beslutets fattande ronde det hvilande representations-förslaget sväfva i okunnighet om hvilken valordning, som sedermera kunde bestämmas.
Jag hörde visserligen en röst här midt emot säga, att om han hade hoppet för sig i afseende på den blifvande valordningen, så skulle han väl kunna antaga representations-förslaget, men att om valordningen på förhand antogs, så ville han föredraga, att afslå detsamma.
En annan talare deremot har sagt, att ingen tänkande ledamot inom detta hus kan vilja antaga det hvilande representations-förslaget, utan att förut känna de grunder, på hvilka valordningen blifver bygd.
Jag må väl då få väga dessa olika och ifrån hvarandra divergerande meningar emot hvarandra, föreställande mig, att om man äfven, genom antagande af grunderna förut, förlorar en eller annan ledamots röst för förslaget, så vinner man så många flera genom dessa grunders bestämmande.
I öfrigt får jag förklara att vid de föreg:de öfverläggningar emellan ledamöter af Ståndet, hvilka egt rum, rörrde det hvilande förslaget så har just den största betänklighet, som mött, bestått deruti, att man varit i okunnighet om valordningen och derföre har jag också föreställt mig det kunna vara af alkira högsta vigt, alt innan den dag kommer, då ett definitivt beslut skall fattas ronde representations-förslaget, veta på hvilka grunder den valordning kommer att byggas, som i sammanhang dermed skall upgöras.
Jag hoppas således att R. o. Ad. icke vägrar den remiss, som jag yrkar.
Frih. Creutz, Stephan: Frih.
Raabs hemställan, att R. o.
Ad. måtte anmoda Riddarh.Utsk. att, så fort sig göra låter, inkomma med förslag till de grunder, hvarpå en blifvande valordning skulle, i händelse det hvilande representations-förslaget antages, vara bygd, anser jag vara olämplig och gifver åt det ifrågavar:de förslaget en större heder än det förtjenar.
Jag tror nemi. det vore mera skäl att först låta barnet födas, innan man ser sig om efter linnekläder att insvepa det uti.
Man lärer vid slika tillfällen merendels hafva en förtidig omsorg om anskaffande Den 9 Februari.
451 af dessa lindakläder, men man bedrager sig icke sällan i sin glada förväntan på ett välskapadt foster och får i det stället ett serdeles fall, som icke ens plägar bevärdigas med en begrafning.
Af alla möjliga anledningar har jag skäl till den förmodan att ett likartadt förhållande icke lärer uteblifva här, ty ingen kan föreställa sig att Riddersman, som med skäl hafva att glädja sig af att uprätthålla ett af de tappre och fosterlandet älskande förfäder förvärfvadt namn, skulle, åtminstone till förmån för ett så beskaffad! förslag, vilja afsäga sig sin sjelfständiga representationsrätt, som nu har sin grund i deras ädla börd, oftast förenad med det finare vettets och bildningens inom landet.
Jag kan icke förmoda, säger jag, att riddersman, som här tillstädes äro, skulle vilja afsäga sig detta sitt fria obundna representkall, för alt låta inregistrera sig inom valdistrikter och deras möjliga intriger och ställa sig i detta afseende under Landshöfdingars mer eller mindre stora inflytande och möjliga maktfullkomlighet samt slutligen tilläfventyrs fä att göra med Krono-Länsmän och Kronofogdar i den sålunda nynpkomna skalteskyldighet, som häraf skulle blifva en naturlig följd.
Jag menar att vi nog hafva skatter ändå, som med hvarje år förökas, utan att genom bortkastande af det dyrbaraste vi ega, nemi. börds-representationeu, göra oss till skattedragare åt de genom dylika val nybildade Riksdagsmännen af Adeln, som då skulle intaga de bänkar, der våra fäder sutit och afgjort fäderneslandets vigtigaste samhällsfrågor till détsammas både anseende och ära.
För min del afstår jag aldrig godvilligt frän min representationsrätt, förr än ett förslag till representationens ombildning blir sådant att det tillfredsställer hela nationens ofta uttalade, billiga och räftmätiga fordran, hvilket detta förslag under inga vilkor gör, och jag är öfvertygad, att jag icke bedrager mig, då jag framställer den förmodan att de flesta af detta ädla hus hafva samma mening.
Jag anser nemi. att genom den föreslagna åtgärden skulle R. o. Ad. hafva, som man säger tagit pä hand till förmån för det hvilande förslaget.
Jag vill icke motsätta mig remiss pä den ifrågavande motionen, utan anhåller att dessa mina yttranden mätte få åtfölja, i fall af remiss, till Utsk.