Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af berörde anmälan bar Utskottet trott sig böra meddela dess yttrande, i frågan örn Riddarhusets brandförsäkrande.
Utskottet finner sig dervid böra för det första undersöka, huruvida faran för vådeld å Riddarhuset verkeligen är så stor, att husets brandförsäkrande må vara af en nödig försigtighet för det närvarande oundvikligen påkalladt.
Vid en sådan undersökning befinnes, att Riddarhusets tomt är, å tvenne sidor ge - Den 9 J u n i i e. m. 367 norn vatten, och å den tredje af ett öppet torg, på ett längre afstånd skijjd från angränsande hus; att å den fjerde en tämligen bred gränd framlöper emellan Riddarhuset och Stadens Rådhus, som åt denna sidan till det mästa utgöres af Embetsrum, der mindre fara för eldsvåda vanligen sig företer, och att i allt fall afståndet till Riddarhuset är så stort, att detsamma, i fall af eldsvåda, genom brandsegels användande och öfrige vid dylike tillfällen vanliga försigtighetsmått synes höra kunna bevaras.
Föga anledning förekommer således till den farhågan, att eld från närgränsande hus skulle träffa Riddarhuset med dess Byggnader.
Hvad åter angår den eld, sorn genom olycka skulle kunna uppkomma inom sjelfva Riddarhuset, eller de på gården varande Byggnader, så synes åtskilliga omständigheter tala för den förmodan, att en sådan eld lätteligen borde kunna dämpas, innan den hinner förorsaka någon betydligare skada.
Dessa omständigheter bestå deruti, att
Riddarhuset bevakas af a:ne poster, af hvilka den ena nattetid har sin plats inne på gården; att i anseende till Riddarhusets läge inuti sjelfva staden ett tillräckligt antal folk bör vid första allarm kunna påräknas, för att handtera Riddarhusets spruta, som, stående uti ett rum på nedra botten, kan, med lätt vattentillgång inom en ganska kort stund vara i verksamhet; hvarförutan Stadens spru - 368 Den 9 Junii e. m. tor ock äro föga aflägse från Riddarhuset förvarade.
Och som, äfven med antagande af den utaf Brandförsäkrhigs-Contoret till lågt belopp fastställda värderingssumma, afgifterne för Riddarhusets brandförsäkrande skulle bestiga sig till det betydliga beloppet af omkring 5,84o R:dr B:co, hvartill RiddarliusCassan, på sätt ofvan omförmäldt är, för närvarande saknar all tillgång; alltså och emedan i öfrigt genom
Riddarhusets brandförsäkrande någon större säkerhet icke vinnes för bevarandet af derstädes befintlige handlingar af allmän beskaffenhet, samt, hvad angår iståndsättandel af sjelfva byggnaden, i händelse af den olycka, att Riddarhuset afbrunne, någon bestämd skyldighet för Ridderskapet och Adeln icke torde böra anses gifven, att enskildt och utan bidrag af Statsmedlen bekosta reparationen af ett bus, som utgör icke allenast Sessionsrum för ett bland RiksStånden jemte dess Caricellie, utan ock Archif för en mängd äldre och nyare Riksdagshandlingar; finner Utskottet, på dessa skäl, sig icke äga tillräcklig anledning att Riddarhusets Brandförsäkrande för närvarande tillstyrka; hvaremot Utskottet tror sig böra vördsamt hemställa, att, efter å nyo af tillförlitlig person å Riddarhuset verkställd besigtning, de dervid nödige befundne re para - Den g Jun i i e. ro. 36g paratioiier, för hvilka kostnaden dock torde kunna betydligen nedsättas emot hvad det af Professoren Estenberg uppgjorde förslag upptager, måtte af de till CapitationsFonden inflytande medel varda bestridda. §• 1/ •
Ridderskapet och Adelil Vid sista Riksdag, under den irste September 1823, beslutat att utsätta ett premium af 5öo R:dr B:co för den person äf Adelig börd, som vid nästa Riksdag visade sig äga fullkomlig färdighet i såkallad snällskrifning; samt anmodat RiddarhusDirectionen att om berörde beslut uti allmänna Tidningärne införa kungörelse, med anmaning till den eller de Frälsemän, som åstundade täfla om ifrågavarande belöning, att i sådant afseende bos Directionen sig anmäla; hvarefter Directionen, enär Riksdagskallelsen vore utfärdad, borde sammankalla de täflande, för att låta dern inför sig aflägga prof på deras färdighet, yttra sig öfver de täflandes skicklighet samt antaga den person, sorn visade en fullkomlig färdighet, till Extra RiddarliusCancellist för instundande Riksdag; hvarom anmälan bos Ridderskapet och Adeln borde göras; och att derest sedermera Ridderskapet och Adeln skulle finna snällskrifVarens skicklighet svara emot Ståndets väntan, det utsatta premium borde till honom 27 II. ' a4 370 Den 9 J u n i i e. m. utbetalas en månad efter Riksdagens början; så liar RiddarhusDirectionen uti 14 §• af dess berättelse tillkännagifva att, efter i allmänna tidningarne särskildte gånger uti ämnet införde Kungörelser, tvenne sökande, nemligen Ryttmästaren i Generalstaben, Lieutenanten vid Skånska Kongl.
DragonRegementet F. O. Silfverstolpe, samt Notarien i Kongl. Bergscollegium L. J.
Hjerta, till täfling om det utsatta snällskrifningspremium, bos Directionen sig anmält.
— Och ehuru, vid inför Directionen med dem anstäldt prof, de visat sig hafva, tili ernående af ifrågavarande färdighet, använt högst berömvärda bemödandea, samt jemväl ådagalagt utmärkt skicklighet att med såkalladt Stenografiskt Alphabet anteckna hvad i berörde ändamål blifvit mundtligen anfördt, har Directionen « likväl icke funnit det af Ridderskapet och Adeln med snällskrifningen åsyftade ändamål kunna vara fullkomligen vunnit genom de särskilde methoder Sökanderne vid ifrågavarande tillfälle inför
Directionen begagnat; dock har Directionen, i anseende till Ryttmästaren Silfverstolpes och Notarien Hjertås vid förande af MemorialProtocoll i öfrigt ådagalagda skicklighet, antagit dem till Extra OrdinarieCancellister vid Ridderskapets och Adelns Cancellie för denna Riksdag.
Och då Ryttmästaren Silfverstolpe samt Notarien Hjerta, hvilka under hela Riksdagens lopp tjenstgjort såsom biträdande vid Den gJunii e. m. förandet af Ridderskapets oeh Adelns Protocoll, samt dervid sannolikt ännu ytterligare uppöfvat deras färdighet uti ifrågavarande, icke utan särdeles möda inhämtade, konst, torde äga ett billigt anspråk, att äfven inför Ridderskapet och Adeln, å deras derutinnan förvärfvade skicklighet, aflägga prof, har Utskottet ansett den af Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag utsatte täflingstid af en månad från Riksdagens början böra utsträckas till en månad ifrån det detta Betänkande till Ridderskapet och Adeln inkommit, hvarförinnan Ridderskapet och Adeln torde tillåta bemälte Sökander, derest de sådant åsLunda, att inför Ståndet aflägga prof i snällskrifningsmethoden, efter fullgörande hvaraf det ankommer på Högloflige Ridderskapets och Adelns pröfning att, efter de för dess beslut vid sista Riksdag lagde grunder, bestämma, om det utsatte praemium må kunna någondera af de täflande eller den ena företrädesvis, eller ock tilläfventyrs dem begge gemensamt tillerkännas. §.
,8.
Efter sålunda meddeldt utlåtande öfver RiddarhusDirectionens vid tagne åtgärder, fullgör RiddarhusUtskottet en för sig angenäm pligt, då Utskottet vördsamt hemställer, om icke Ridderskapet och Adeln skulle 24* 4 372 Den 9 Junii e. m, finna för godt förklara RiddarliusDirectionen dess tillfredsställelse öfver det sätt, hvarpå Riddarhusärendena sedan sista Riksdag blifvit af Directionen handhafda och förvaltade.
Hvilket dock allt lill Högloflige Ridderskapels och Adelns eget ompröfvande vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 26 Maji 1829, På RiddarhusUtskottets vägnar CARL MÖRNER. fVi F.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige RiddarhusUtskottet den 26 Maji 1829. S. D.
Vid justering af RiddarhusUtskottets Betänkande, i anledning af RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse, 1x1. m. anmältes följande reservationer, nemi. vid: §.2. Af Herr Bruncrona Gustaf Adolphj som yttrade:
I anseende till de ökade göromål Kamereraren blifvit tillskyndad genom de under RiddarlmsDirectionens vård ställde fonders tillväxt, finner äfven jag, att en,tillökning i dess löneförmoner hör äga rum, och anser den föreslagne af 100 R:dr Banco ingalunda vara för högt tilltagen.
Alen då samma motif till löneförhöjning äger rum .
I Den 9 J un i i e. m. för alla de under Directionens inseende ställde fonder, hvilkas Capitaler efterhand tillväxa och en fixerad summa äfven i så måtto synes olämpelig, att enär en fortfarande tillväxt af dessa Capital måste, liksom hittills inträffat, medföra i förhållande dertill förökadt besvär, så borde ock rätteligen förhöjningen i arfvodet fortgå, hvilket ändamål bäst kunde vinnas genom bestämmande en gång för alla af en viss provision, beräknad efter procent å räntan eller per mille af hufvudstolen.
I följe häraf anser jag, att de af Directionen såsom ökadt arfvode åt Kamereraren föreslagne 100
R:dr icke måga utgå endast af räntan å Adeliga Cadettoch Wadstena Adeliga JungfritStiftsFonderlie, utan reparteras, så väl på den Capitaltillökning, desse, som andre till
Directionen öfverlemnade fonder vunnit, sedan de hittills uppburne arfvoden blifvit faststäldte i nion af hvarje tillöknings-belopp, efter hvilken grund den årliga provisionen i procent eller per mille komme att uträknas, dock till redighets vinnande endast ungefärligen och ej i allt för stora bråk, samt sålunda, att det hela ej måtte understiga ioo R:dr B:co; och skulle sedermera samma provisions-belopp beräknas på all ytterligare skeende tillväxt å Capitaler.
De summor äro betydliga, som utom ifrågasatte 2:ne fonder stå under Directionens vård.
De finnas i Directionens Berat - 374 Den 9 Junii e. m. telse upptagne tillsammans till öfver i3j,ooo R:dr Banco.
Om ej alla vunnit tillökning, utan befinnas i deras primitiva skick med bestämda arfvoden, så lära andra finnas, hvilka i berörde afseenden kunna ställas i fullkomlig cathegorie med Adeliga CadettFonden och Wadstena Adeliga JungfruStifsCassan, hvarutom en Capita 1-tillökning för de förstnämnde i en framtid ej torde vara omöjlig. §. 6. Af Herr Ribenj Carl JVilhelm, som anförde: Uti 6 §. af Utlåtandet öfver RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse bar RiddarhusUtskottet tillstyrkt, ”det en så beskaffad ”ändring uti nu gällande Instruction för Rid”darhusDirectionen må beslutas, som tillätter RiddarhusSecreterare-tjenstens förening ”med det Embete i Statens tjenst, från hvil— ”ket innehafvaren ej kan emot sin vilja utan ”föregången ransakning och dom enligt Grundlagen skiljas.” Emot detta Utskottets tillstyrkande får jag anmäla min reservation med anhållan, att densamma måtte få åtfölja Betänkandet.
Ridderskapet och Adeln beslöt vid 1823 års Riksdag, att vid nu varande RiddarhusSecreterares afgång, RiddarhusSecreteraretjensten icke vidare finge med något Statens Embete eller Tjenst förenas.
Den 9 J u n i i e. m. mig få fästa uppmärksamheten derpå, att alldeles samma omständigheter och förhållanden, som sig företedde den dag, della beslut af Ridderskapet och Adeln fattades existera ännu, och ingen anledning, okänd då heslutet togs, framställer sig nu såsom skäl till dess upphäfvande, hvadan jag också, för min del, anser Utskottet hafva saknat behörighet till den gjorda framställningen.
Jag vet väl, att 47 §. i RiddarhusOrdningen tillåter RiddarhusUtskottet, att i RiddarhusDirectionens Instruction föreslå de ändringar, som Utskottet kan finna nödige, men denna tillåtelse mätte väl icke så böra förstås, som skulle Högloflige Ridderskapet och Adeln dermed hafva öfverlåtit rättigheten åt sitt Riddarhusutskott att, utan afvaktan af ändrade tids- och andra förhållanden, utan andra motiver än Utskottets egen möjligtvis i få Ledamöters närvaro hastigt uppfattade opinion, tillstyrka ett upphäfvande af Ridderskapets och Adelns vid sist hällne Riksdag fattade beslut, ett tillstyrkande, som, i hvad för ordprål det än må inlindas, aldrig kan fråiikännas att innebära den icke ens indirecta beskyllningen, att Ridderskapets och Adelns eget vid sista Riksdag fattade beslut varit förkastadt eller byggd t på origtiga grunder; en förklaring, som ehuru blott tacite uttryckt, i min öfvertygelse, icke öfverensstämmer med den vördnad, som Utskottet är Ridderskapet och Adeln skyldigt och den aktning, som Ut - > 4j6 Den g J u n i i e. ni. skottet bör yisa Ridderskapets och Adelns beslut, I afseende på sjelfva hufvudfrågan, beböfver jag nu mera icke vara mångordig, och jag ämnar icke företaga någon utförlig granskning af de motiver, Utskottet framletat såsom förmenta skäl för sitt tillstyrkande, hälst jag från min Bänk in plena äger tillfälle att öfver dem yttra mig.
I förbigående måste jag likväl tillkännagifva min förvåning öfver den upptäckten, att det endast är genotn RiddarhusSecreterare-tjenstens förening med något Embete i Statens tjenst, som Ridderskapet och Adeln kan hoppas att hos sin Secreterare slippa att helt och håfö let sakna den erfarenhet och skicklighet, som genom tjenstgöring inom Statens Embetsverk vanligen skall erhållas, Jag erindrar härvid endast, att det allt ifrån Riddarhusets stiftelse till 1818 aldrig ens satts i fråga, att en Riddarhus Secreterare skulle, jemte sin Riddarhus-Secreterare-tjenst, få förena ett Embete i Statens tjenst, och det torde kanhända icke vara förolämpande för någon, om man helt oförtäckt yttrar den önskan, att Ridderskapet och Adeln äfven i en framtid måtte äga Secreterare, jemförlige med en Bungencrona och en Axel Silfverstolpe, hvilka likväl, likasom alla deras företrädare, voro i den cathegori, att såsom icke Statens Tjenstemän, enligt Utskottets åsigt, böra sakna erfarenhet och skicklighet, D e ii g J u u i i e. m. 377 Sanning är, att RiddarhusSecrsterarens nu innehafvande Löne-förmoner icke motsvara lians rättmätiga fordringar, derest lians tjenst icke får med ett Statens Embete förenas; men jag tror icke, att utvägar saknas att öka dessa Löne-förmoner till det belopp, som erfordras.
Såsom exempel vill jag blott nämna, att en Syssla finnes vid Riddarhuset, genom hvars indragning, vid nu varande innehafvarens afgång, säkert ingen olägenhet skulle uppkomma, nemligen RiddarhusFiscals-tjeiisten.
De denne befattning tillhörande ringa och obetydliga göromål emellan Riksdagarne kunna lämpligen bestridas af Secreteraren, och de ytterligare göromålen, sorn nu åligga RiddarhusFiscalen att bestrida under Riksdagarne, nemligen uppropen och böters upptagande af de StåndsLedamöter, som bryta mot OrdningsSladgan, kunna bestridas al en extra Canzlist.
Genom en sådan indragning uppkomme en fullt tillräcklig tillgång till RiddarhusSecreterarens efter tidens kraf lämpade aflöning.
Man byse i afseende på RiddarhusSecreterare-tjenstens förenlighet, eller icke förenlighet, med Embete i Statens tjenst hvilken öfvertygelse som hälst, så synes det mig klart, att det är tid nog, att tänka derpå när tjensten blir ledig; och då i3§. 2 morn. 378 Den g Juni e. m. af i Art. i RiddarliusDirectionens Instruction tydcligen tillåter en af Directionen tillförordnad RiddarhusSecreterare att till blifvande
Riksdag fortfara i utöfningen af förut innehafvande tjenst, så synes mig, att Ridderskapet och Adelil vid fattandet af sitt beslut vidtagit alla nödiga försigtighetsmått.
Härmed förenade sig HerrPrinzenskfäld, Axel.
Herr Grefven och Ordföranden yttrade:
Jag var af sjukdomsförfall hindrad att tillstädes vara i Utskottet vid det tillfälle, man beslöt, att tillstyrka upphäfvande af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns vid sista Riksdag fattade beslut derom, att RiddarhusSecreterare-tjensten hädanefter icke fick förenas med annan tjenst i Staten; och ehuru jag icke finnér Utskottet hafva, på sätt Herr Riben anmärkt, hvarken brustit i formerne eller i skyldig aktning mot Höglofl.
Ridderskapet och Adeln medelst föreslående af en ändring i RiddarhusOrdningen, hvartill Utskottet i min tanka ägt ostridig rättighet, kan jag likväl icke anse Utskottets förslag för närvarande vara af hehofvet påkalladt, hvarföre jag deremot reserverar mig. §. 14- Herrar af Ekenstam, Israel, Brunkrona, G. A. och Bråkenhjelm, Pehr Beinhold, ansågo maximi-beloppet å Lån på last pant icke, med tillbörligt afseende å Den 9 Ju n i i e. m. 379 garantien för Pensions-fonderne, att i rätter ordning sina utbetalningar bestrida, kunna förhöjas utöfver 20,000 R:dr B:co till en och samma person eller ä en och samma pant; äfvensom Herrar Bruncrona och Bråkenhjelm ansågo Cassorne icke höra äfventyra ett sammanlagdt högre utlåningsbelopp än nämnde Summa, endast mot säkerhet af lös pant eller borgen.
Herr Riben, C. TV., Friherrarne Stael von Holstein, I. S., Taube, Carl Evert, Oxenstjerna, Carl samt Grefve Sparre, Carl, voro åter af den tankan, att då för bestridandet af å fonderne anvista bestämda utgifter, det vore alldeles oundgängligt att penningarne icke stodo oförräntade, och beloppet af de Capital-medel, som genom uppsägning eller på annat sätt tid efter annan inflölo, utan att kunna mot säkerhet af inteckning genast å nyo placeras, omöjligen kunde fixeras, utan alltid korn me att hero af omständigheterna; borde icke eller Riddarhus-Directionens rättighet till utlåning emot annan godkänd säkerhet af lös pant eller borgen utaf dylika, eljest ofruktbara medel vara. begränsad af något bestämdt total- maximi-belopp; och förvissade sig bemälte Herrar Ledamöter, att de af Utskottet i öfrigt föreslagne vilkor: af ett till 6000 R:dr såsom det högsta fixeradt belopp för hvarje Låntagare; Directionens personliga ansvarighet, samt minst 4 Ledamöters in - 38o Don 9 Ju nii e. m. stämmande i beslutet om slika låns beviljande, skulle förekomma alla förluster för Cassorne; äfvensom, enär Låne-summorne derigenom blefvo spridda på flere händer, samt utlåningen dessutom skedde med en utsatt kort förfallotid af 6 månader, någon förlägenhet för fonderna vid de årliga pensions-utdelningarne m. m. icke deraf torde blifva att befara.
Herr af Ekenstam tillstyrkte, att, till afhjelpande af den allt mer och mer ökade svårigheten att få Riddarhusets medel emot första inteckning placerade, det i LåneReglementets 3 §. befintliga stadgande, ”att ”uti den egendom, hvari lån af Riddar”husets Cassör meddelas, ej annan gällande inteckning med förmånsrätt framför ”Cassan må ega runi, än ett proportione”radt Banco-lån, må erhålla den utsträckning, att Lån från Riddarhusets-fander ”måtte emot pant af fastighet å Landet ”beviljas, jemväl efter enskild mans der”uti förut egande inteckning, så framt ”nemligen det sammanräknade beloppet ”af det eller de förut intecknade lånen ”och det som från Riddarhuset beviljas ej ”öfverstiga Egendomens halfva värde efter ”ett medium af i o års Bevillningstaxering.
Herr Bruncrona förenade sig härmed. §. 17.
Herrar Riben och Bråkenhjelm förklarade, i fråga örn Riddarhusets brand - Den g
J u n i i e. iu. 3Sr försäkrande, att då Riddarhuset vore en Ridderskapets och Adelns enskilda Egendom af ett ganska betydligt värde, och en rigtig omtanka således fordrade, att Ridderskapet och Adeln försäkrade sig om tillräcklige tillgångar för dess återuppbyggande, i händelse detsamma genom vådeld afbrunne; bemälte Herrar
Ledamöter alltså ansågo sig böra Riddarhusets brandförsäkrande tillstyrka; hvartill de förmodade att medel skulle kunna erhållas, derest Ridderskapet och Adeln, på sätt Utskottet föreslagit, Atoge sig en fortfarande Capitationsafgift af i R:dr B:co.
Herr Bråkenhjelm fann likväl det värde af 66,666 R:dr 32 sk.
B:co, hvartill Riddarhuset till försäkring antagits, vara alltför lågt.
Och skulle ofvanherörde Reservationer åtfölja Utskottets till Ridderskapet och Adeln afgifvande Betänkande, angående RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse .Öfver Riddarhus-ärenden.
Ut Supra: Ex, Protocollo AU. F. Dulin an.
otoco hallna hos H ö gi o f 1 i g e % Ridderskap et ock Adeln, vid turtina a Riksdagen i Stockholm År 1815. i. «k**.oooo«od®-»Ä Femte Banclet, a^osooéo^oooocoooiäcoöoooociooooiooooioooa»*^*^ STOCKHOLM, 1815, hos Zochnrias Hat g.g strom, * > * \. •* KW Söndagen den 2 Juli.
Plenum klockan 3 f. m.
Uppä anmälan fran RUdarhusUtskottet, att de nödiga prestanda för- Introduction vöre fullgjord för £n af Rikets Herrar, Fält-Marskalken, ni. m. Herr Grefve Jean Christopher Toll, blef honom, Uppå* gjord proposition, Introduction , under N:o 127 bland Grefvarae, af Ridderskapet och Adelli beviljad.
Utdrag af Protocollet, hfdlet i FJuglofl.
Ri dderskapets och Adelns Plenum den 22 juni 1815.
S. D. Föredrogs till slutligt afgörande UagUtskottets d-n 11 April afgifne, och den 5 Maj af Höglofl.
Ridderskapet och Adein återförvisade
Mvinnirial o;n yrkad skärpning i straffet för tjufvar, samt om fångforslingen; äfvensom samma Utskotts Memorial af den 2 Juni, angående samma ämne; och blefvo desamma af Ridderskapet och Advin birallne med det till gg, att i stället för bibehållandet af nu varande indelning af vissa hemman till Fångföring, dessa hemman matte upphöra atti detta afseende Jiafva något särskildt å~ liggande, men deremot komma att iikä 4 Den C.
Juli. med ailä andra deltaga uti den allmänna skjulsnings-skyldigheten ; samt att till vinning i tid och vägens korthet, samt en öfcad säkerhet derigenom, att langen vid sina hviloställeu vore tinder ögonen af ett större antal personer, fångarne måtte komma att föras med kronskjuts, forslingen pä sadan grund komma att betalas, samt ombytena vid hvarje Gästgifvaregård äga rum s och skulle de öfriga Respective Stånden vänligen inbjudas, att med Ridderskapet och Adeln sig häruti förena.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning a£ LagUtskottets den 19 Juni på bördefc lagde Memorial af den 26
Maj, innefattande svar på de anmärkningar, som vid Utskottets Betänkande rörande intagande i Prestbevis af sakfällda Personers förbrytelser, blef detsamma, såsom föranledande till nya och mera positiva författningars vidtagande i detta ämne, af Ridderskapet och Adeln afslaget.
Justerades följande underdåniga Skrivelser till Kongl. Maj:ts.
1:0 om anslag af allmänna medel till tmderstöd för Carlskrona Stade Fattigvårdsflch Arbetshus-inrättning.
Den z Juli, 5 B:q ont lindring uti Bevillningen för Uddevalla Stad.
3:0 om b^vis till bestyrkande af sjukdoms förfall, 4:o om pröfning af frågor om arbetstvång för Gäldenärer, 5:0 om befrielse från erläggande af lösen i mål, som röra fattigvården.
6:0 om skyldigheten att underhålla Varggropar och Varggårdar. 7:0 pm Ädelforss Guldverk. 8:0 om Slottsbyggnaderna på Kungsöhr. 9:0 om upphäfvande af 1725 och 1754 arens Resolutioner angående börd- och lösningsrätt för Rusthållare.
10:0 om inskränkning af execuliva Privilegier. ix:o om lösen för KämnärsRätternas Expeditioner. 12:0 om SjoLagens öfverseende och granskning. 13:0 om KronoTionde-Spannmålens levererande för Allmänna Barnhusinrättningen i Stockholm. 14:0 om
Rev isions sökande.
15:0 om praescriptionstid för redovisning af krigskostnads-medlen.
16:0 om en afskrifning på Riksgälds Contoircts hos Statsverket ägande fordran för meddelte förskott till 1810 års hamn* stängningskostnader.
6 Den 2 Juli.
"i 17:0 om löne-ersättning till vissa Tjenste mn i Norrbottens, Lin., 18:0 om hva/i sorn bor iakttagas vid. besvärs anförande i brottmål. lQ:o dm lo-en vid Lagfarter och Stämningar m, m. saint om Vadepenningar. 20:0 om utvidgad handels-och seglationsfjihet för invånarne i Skåne och Blekinge.
IJerr Silverstolpe, Guslaf Abraham:
I anledning af den sist upppbista Expeditionen, utbeder jag mig få göra en erinran, sorn, efter öfverenskommelse inom Expedition»!. .1Iskottet, äfven i de andra Stånden lärer blifva vid justeringen anmäld.
Expeditionen är otvifvelaktigt uppsatt efter det Utskotts Betänkande, sorn af Stånden blifvit bifallet.
I praemisserna är anfördt, att seglätionsfrihet borde lemnäs åt invånarne i Blekingen att föra sina Trävaror till Skåne, och för Skåninga.ne att föra sin Spannmål lill Blekingen, hvarest behof kan inträffa.
Detta yrkande förklaras af Uttskottet bifallet, men i conclusionen tillstyr k es endast Segla tion s friheten för Blekingeboerna, att till Skåne fä föra sina trävaror.
ExpedilionsUtskottet var väl öfvertygadt, atL detta handt genom någon urat låtenhet; men det ansåg sig icke tillständig t, att insätta i Expeditionen annat än hvad sorn stride var beslutet.
Jag tager mig Den 2 Juli. 7 derföre den friheten att utbedja mig Eders Exellences, Herr Grefven* och LandtMarskalkens proposition, ätt Seglationsfriheten mätte, genom Ridderskapets och Adelns beslut, äfven utvidgas till Spanmnålsexporten ifrån Skåne: hvilket beslut, när det de öfriga Stånden communiceras, lätt lärer vinha deras bifall , och sedan kan af ExpeditionsUtsbottet i den underdåniga Skrifve!- sen införas.
Uppå gjord proposition blef det före-, slagna tillägget bifallet.