Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tullen för utländsk spannmål sattes högt, medan utförsel av inhemsk blev befriad från tull.
Upphandlingar till magasinen gjordes och man tillät att skulder betalades i säd.
Särskilda anstalter att torka säden, så att den lättare skulle kunna bevaras.
Trots alla åtgärder har man inte förmått hindra sädespriserna att falla, vilket bevisar hur svårt det är att motstå naturförhållanden.
Av detta har man lärt att sädesproduktionen även vid medelmåttig äring är tillräcklig för våra behov och vid ymnig skörd lämnar den ett överskott, som om man kan bevara den, blir en tillgång vid missväxt.
Utvidgad utförsel av träprodukter livar handeln och ger lantmannen större avkastning av sin skog.
Export av säd till Italien från magasinen har berett omsättning av lagren och givit fraktförtjänst till flera fartyg.
Ännu vet man inte om denna handel givit vinst men hoppas att den eventuella förlusten inte skall bli större än om spannmålen legat kvar i magasinen.
Linodlingen har fått stöd.
I Småland har anlagts ett Institut vid Grådsby.
För att öka och förbättra tillgången på grov ull, införskrevs får från Island.
Det vid Flyinge inrättade Merinos Schäfferi fortfar att underhålla och sprida den finulliga spanska fårrasen.
Särskilt kunniga arbetare har införskaffats för att bygga maskiner och inrättningar för att tillverka vävnader av linne, ull och bomull.
Medel har anslagits.
Sedan utländska bomullsvävnader blivit till införsel förbjudna har tillverkningen ökat och vunnit önskad fullkomlighet.
I avseende att uppmuntra strömmingsfiske vid de Norra länens kuster, kungörs att de fiskare som hindras av gamla fiskestadgor skall anmäla till befallningshavande, som för målet till domstol.
1818 visade sillfisket vid Bohuslän ymnig fångst.
För att genom notdragning på prov utröna när sillen anländer har medel blivit anslagna till anskaffande av försöknings not.
Medel och utvägar till befordran av finsmidet vid Eskilstuna Fristad och andra som sysselsätter sig med finsmide ges.
Biträde med lån har underlättats.
Understöd till stenkolsgruvorna vid Höganäs har getts.
Försök med ny schaktsänkning har gjorts, men oväntade hinder uppkom.
Göta kanals bygge har framskridit som planerat både vad arbetets kvantitet och kostnaden beträffar.
Sjöarna Vättern och Vänern är nu förenade.
Fartyg från Nordsjön har visat sig på Vätterns stränder.
38 slussar och 30 par slussportar av järn och inhemsk tillverkning ådagalägger att varken kunskaper eller konstfärdighet saknas för att vinna målet med de båda havens förening.
Arbetet vid Hjälmare kanal och slussbyggnad har blivit verkställt som planerat men blivit betydligt dyrare.
För fart genom Strömsholms kanal har nya regler uppställts.
Fullbordandet av den påbörjade muddringen vid Smedjebacken är anbefallt.
Sedan Södertälje kanal till ökad lättnad för varutransporter till huvudstaden, blivit fullbordad har taxan blivit fastställd.
En särskild kommitté har tillsats för att utföra strömrensningar, som underlättar transporter och befrämjar ökad produktion av varor inom landet, sådana som nu inkommer utifrån.
Flera Norrländska älvar har gjorts flottbara och lastageplatsen vid Svartviken är klar Väddö och Åkers kanal kommer att fullbordas 1823 och muddringen av Almare Stäkets kanal är gjord Sedan lämpliga premier anslagits har mellan 3- 4000 famnar ved kommit från norra länen till Stockholm.
Genom Södertälje kanal kan ny livligare handel och varuomsättning ske på Mälaren Vägarbetet i Jämtland fortskrider med 16.415 famnar fast väg och 3.609 famnar kavelbroar i norra och 12.529 famnar fast väg och 3.565 famnar kavelbroar på den södra linjen.
Kongl Maj: t som inte slutligen velat avgöra frågan om en vidsträcktare näringsfrihet, har emellertid förbjudit de s k jagningen efter personer, som anses sysselsätta sig med något hantverk.Detta skall domstolen pröva.
Kontroll att olovlig införsel av utländska varor inte sker skall bevakas i Stockholm, Södertälje, Norrköping, Jönköping, Göteborg och Örebro samt vid Byn Hova i Skaraborgs län.
Då genomfarten är fri i andra orter skall det befordra handeln och näringarna.
Ny författning angående gårdfarihandel i Sju Häradsbygden och Ulricehamn och Borås är utfärdad.
För att befrämja avsättningstillfällen för produkter från Öland har en stad blivit anlagd med namnet Borgholm.
Några andra platser har blivit köpingar.
För att säkrare bestämma fartygs dräktigheter har utfärdats nytt reglemente för mätarna.
Hamnbyggnaderna i Malmö och Hälsingborg fortsätter.
Kongl Maj: t ämnar överlämna till Ständerna den viktiga frågan om förbättring av Sveriges nu gällande mått, vikt och mål.
För att bereda tillfälle till nyttig handelsgemenskap mellan de under Kongl Maj: ts spira förenade rikena, har friheter i förseln med varor genomförts och tullfrihet för norska och svenska produkter och manufakturvaror med svenska och norska fartyg.
Till kontroll av missbruk av Svenska flaggan och för övrigt betrygga den säkerhet som den njutit i alla farvatten har örlogsfartyg sänds till Medelhavet, vilkas kryssningar haft önskad effekt.
Vänskaps och handelstraktat i fristaterna i Nordamerika har ratificerats.
Minskning av tullavgifterna har i vissa fall ägt rum vid handel på fasta landet i Sydamerika för att uppmuntra försäljning av svenska produkter.
Särskilda förmåner har beviljats för handelsföretag på Ostindien.
Tillstånd att färdas förbi Konstantinopel på väg till och från Svarta havet är utverkad.
Svenska och engelska skepp skall betala samma skeppsumgälder Nederlagsfriheten för utländska lovgivna varor till Stockholm ger ökade tillfällen till varubyten med det grannrike varifrån huvudstaden hämtar en del av sina förnödenheter.
Tiden är utsträckt till två år.
Ny sjötulltaxa för utgående varor varigenom avgifterna minskas.
I övrigt gäller sjötulltaxan från 1816 fortfarande.
För att skydda den lovliga handeln gavs 12 januari 1820 en kungörelse med erinran om sparsamhet och inskränkning av förbrukning av s k överflödsvaror samt den 12 februari ny Seglationsordning med strängare författning mot dessa förbrytelser
Exporten överstiger betydligt importen, men detta förhållande kan förändras genom lurendrejerier och tullförsnillningar.
Karantänsbyggnaderna vid Känsö är fullbordade och svarar mot sitt ändamål.
Erfarenheten har visat fördelarna med ångmaskiner till vinnande av tid vid sjötransporter.
Postfarten mellan Ystad och Stralsund går numera med ångfartyg.
Nya posttaxor för utrikes brev.
Allmogen på Väddö har blivit befriade från postfrakten till Åland, vilket varit till stor olägenhet för dem.
Hädanefter skall de i Roslagen förlagda Båtsmanskompanierna befordra denna post.
Flera städer har fått Sparbanker.
De vinner stadga och utvidgning och lovar det nyttigaste inflytande på de fattiga folkklassernas trevnad och moral.
Ut supra CARL JOHAN
Kungörelse angående vissa föreskrifter till förekommande av den skada, som i odlingsväg förorsakas genom uppdämningar för fisken och vattenverk.
Stockholm den 24 januari 1823 Enligt Nådigt Brev av den 28 sistlidne december får vattenverk inte anläggas, så att de kan orsaka översvämningar på längre eller kortare avstånd liggande ägor.
Lantmätare bör efter vetenskapliga grunder göra bedömning av faran och lämna yttrande.
Kronan skall äga marken som kan ligga i farozonen, men åborna har dispositionsrätt utan att äga rätt till ersättning annat än för uppförda byggnader Stockholm den 24 januari SALOMON LÖFVENSKIÖLD
Kungörelse angående stubbelöns taxa för ekar, som på Krono - och kronoskatte hemman, för kronans räkning fälls.
Stockholm den 27 januari 1823 För att förekomma åverkan på ekar och till uppmuntran för hemmansåboer att vårda och underhålla träden mera sorgfällighet än vad hittills skett, har ny stubbelöns taxa upprättats.
Följer tabell och anmärkningar hur man skall göra beräkningarna.
Stockholm den 27 januari 1823 VICTOR von STEDINGK
Kongl Maj: ts och Riksens Ständers fastställda Riksdags Ordning.
Daterad Stockholm den 10 februari 1810 Med de därefter och sist vid Riksdagen i Stockholm 1823, av Konungen och Riksens Ständer antagna förändringar.
Vi Carl gör veterligt, att sedan Riksens Ständer enhälligt antagit och fastställt den Riksdags ordning, som till följe av 85 § i Regerings Formen borde vid denna Riksdag av Konungen och Ständer gemensamt fastställas, och den samma nu blivit till Vårt Nådiga gillande överlämnad, har Vi, i kraft av den, enligt förenämnde § Oss tillkommande rättighet, velat denna av Riksens Ständer samtyckta Riksdags ordning, härmed antaga, gilla och bekräfta.
Vi efterskrivna Svea Rikes Ständer, Grevar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Prästerskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu, på egna och hemmavarande Medbröders vägnar, till Allmän Riksdag församlade är, gör veterligt: Att som Vi genom av Konung och Ständer under den 6 juni 1809 antagna och fastställda Regerings Form förbehållit Oss att, jämte övriga i dess § 85 nämnda Grundlagar, innan detta Riksmötes slut, en Riksdags Ordning upprätta och stadga.
Alltså har Vi, i överensstämmelse med Regerings Formens föreskrifter och grunder, härmed velat till efterlevnad och iakttagande fastställa en sådan Riksdags ordning.
§ 1 Riksens Ständer är Svenska Folkets Representanter och kan inte bindas av andra föreskrifter än Rikets Grundlagar.
§ 2 Rikets Ständer skall i kraft av Rikets antagna Regerings Form, sammanträda vart femte år.
Konungen kan dock kalla till urtima Riksdag § 3 Riksdagarna skall hållas i huvudstaden, om inte viktiga hinder, gör det omöjligt.
§ 4 Blir konungen borta ur landet mer än tolv månader, sammankallar Statsrådet Ständerna till Allmän Riksdag.
Kallelsen tillkännages i huvudstadens kyrkor och så fort som möjligt i övriga delar av landet.
§ 5 Samma gäller om Konungen är sjuk mer än tolv månader och inte kan befatta sig med Regeringsärendena.
§ 6 Om Konungen dör och Tronföljaren är omyndig sammankallas Ständerna inom femton dagar efter Konungs död.
§ 7 Skulle den olyckliga händelsen inträffa, att Kungaätten med arvsrätt till Riket, utgår, sammankallas Ständerna till Riksdag.
§ 8 Händer vad som anges i §§ 4 och 5, avvisas alla främmande sändebud minst tio mil från orten, där riksdagen är belägen.
De får inte återkomma eller något utländskt sändebud intagas i landet, förrän Rikets Ständer gjort sina val.
§ 9 Efter att Ständerna blivit kallade, börjar Riksdagen efter trettionde och inom femtionde dagen.
§ 10 Om mot förmodan Ständerna inte genast sammankallas, åligger det Riddarhus Direktionen, Domkapitlen i riket, Magistraten i huvudstaden samt Landshövdingarna i länen att genom offentliga kungöranden från predikstolarna låta meddela att Ständerna må sammankomma och att deras samt Rikets rätt iakttaga och skydda.
§ 11 Vederbörande ämbetsmän och korporationer skall utan påminnelse ombesörja kallelsen, så att valen till Riksdagen kan ske.
Domkapitlen väljer för prästerskapet, Städerna borgerskap väljer sina riksdagsmän och allmogen skall söndagen efter kungörelse om Riksdag i sockenstämma utlysa elektorsval.
Skulle man inte hålla gudstjänst i kyrkan den söndagen, är det prästerskapets skyldighet att låta kungörelsen cirkulera från by till by, så att ledamöterna följande söndag samlas vid moderkyrkan för valet.
§ 12 Ridderskapet och Adeln infinner sig till Riksdag och representeras enligt Riddarhus ordningen.
§ 13 1: o Ärkebiskopen, Biskoparna och Pastor Primarius i Stockholm samt kyrkoherdar från stiften, olika i antal beroende vilket stift de tillhör, utgör sammanlagt 43 stycken.
Även komministrarna har rätt att sända en från varje stift.
2: o Universiteten i Uppsala och Lund har rätt att välja två professorer från de världsliga fakulteterna.
Likaså har Vetenskaps Akademien rätt att välja två ofrälse civila ledamöter till fullmäktige utan rätt till riksdagsmanna underhåll.
§ 14 1: o Stockholm väljer tio riksdagsmän, tre magistratspersoner, två grosshandlare, en fabrikör, en minuthandlare och tre av ämbeten och hantverk.
De väljs av 50 elektorer.
För att bli riksdagsman för Stockholm gäller att ha varit borgare där i tre år samt att en grosshandlare betalar tjugo riksdaler i skatt och en fabrikör eller en minuthandlare tio riksdaler samt hantverkare fem riksdaler.
2: o De övriga städerna äger att sända fullmäktige av staden borgare och Falu Bergslag av fjärdeparts ägare som är brukande bergsmän.
3: o Valen förrättas inför magistraten så som varje ort hittills valt.
Nytt valsätt skall anmälas hos Konungen, som efter prövning av skälen fastställer valordningen.
Då valen förrättas av Borgerskapet samfällt, beräknas rösterna efter vad var och en av de väljande skattar till staden.
4: o Göteborg äger rätt att sända tre, städer av första och andra klassen vardera två samt övriga städer en fullmäktig.
5: o Ingen må utses som inte varit magistratsperson eller borgare i tre år.
Samma gäller Falu Bergslag, där den valde skall varit bergsman i tre år.
§ 15 Allmogen väljer i varje härad efter hemmantal en person, som inte tillhört annat riksstånd eller haft ordinarie tjänst i Riket.
Flera härader kan gå samman om en person.
§ 16 Underlåter något prosteri, stad eller härad att sända riksdagsman uppgår vitet till vad det skulle kostat att sända honom.
Vitet inflyter i Ståndets kassa.
Försummar någon, som blivit vald, att infinna sig, mister han underhållet för den tiden och bötar lika mycket till ståndets kassa.
§ 17 1: o Vid riksdagmannavalen får ämbetsman inte obehörigen verka, då mister han sysslan.
Om någon genom lockande, tubbande eller hotelser stört valfriheten straffas han med kroppsstraff motsvarande böter på 25 - 60 daler.
Ingen obehörig får bevista valförrättningen och vid riksdagsmannaval för Bondeståndet skall valförrättaren själv föra protokollet.
2: o Den som får de flesta rösterna utses till riksdagsman.
Får flera lika många röster avgör man med lottning.
Dör den valde eller kan påvisa laga förfall anställs nytt val.
Den som blir vald kan inte undandra sig uppdraget.
Han skall av dem som väljer honom ha anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad.
§ 18 Till riksdagsman kan ingen väljas, som inte fyllt 25 år, är omyndigförklarad, ställd i konkurs, dömd för ovärdigt medborgerligt förtroende eller begått nesligt brott.
Den som är belastad med något av detta kan heller inte delta i valet.
Personer som har en främmande lära får inte väljas till riksdagsmän, men får delta i valet om de har en kristen lära.
§ 19 Anser någon att valfusk förekommit, begär han protokollsutdrag av valförrättaren och anmäler saken för landshövdingen som efter prövning meddelar utslag.
Är personen fortfarande missnöjd inlämnar landshövdingen besvären till konungen för att skyndsamt upptas i Högsta Domstolen.
Klagomål från Prästeståndet inges till Konsistoriet.
§ 20 Riksdagsman som varit frånvarande vid vissa rådslag kan inte ändra beslutet, utan endast införa i protokollet att han varit frånvarande och inte deltagit i beslutet.
§ 21 Riksdagsman av alla stånd skall dagen efter Riksdagen börjat uppvisa sin styrkta fullmakt.
Han får då sin inträdespolett och ett exemplar av Grundlagarna, så att han inte kan skylla på okunnighet.
§ 22 Fullmakternas formulär.
§ 23 1: o Samma dag Riksdagen öppnas utnämner Konungen Lantmarskalk för Ridderskapet och Adeln, Ärkebiskopen som talman för Prästerskapet och Talmän för Borgarståndet och Bondeståndet.
De båda sista stånden föreslår talman själva, som Konungen förordnar.
2: o Lantmarskalken och talmännen avlägger ed inför Konungen.
§ 24 1: o Varje stånd skall ha en sekreterare, som skriver protokollen och ansvarar för handlingarna.
Sekreteraren i Bondeståndet skall dessutom biträda talmannen med påminnelser om grundlagarna om så behövs.
Sekreterarna liksom annan betjäning njuter samma säkerhet som riksdagsmännen.
2: o Bondeståndets sekreterare avlägger ed inför ståndet innan han tillträder sitt ämbete.
§ 25 Riksstånden utnämner utan dröjsmål sina deputerade som vart stånd för sig inför Konungen nedlägger Ståndets vördnad och lyckönskan, samt uppvaktar Drottningen och de kungliga personerna.
§ 26 Konungen skall genom härold ge tillkänna när Ständerna skall sammankomma i Rikssalen efter gudstjänsten.
Vid gudstjänsten skall alla deltaga.
Den förrättas av biskopen i Stadens storkyrka.
Riksdagsmännen följer Konungen till Rikssalen och får sina platser.
Konungen sitter på en tron längst fram, omgiven av kronprinsen och prinsarna.
Därefter intar framför alla andra de två Statsministrarna sina platser Därefter låter Statsministern för Utrikes Ärenden höra berättelsen, om vad som tilldragit sig i Riket sedan senaste Riksdagen Lantmarskalken och Talmännen träder fram och bedyrar Konungen sin vördnad.
Konungen avträder ledsagad av Ridderskapet och Adeln och sedan följer de övriga.
§ 27 1: o Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behov överlämnar Konungen till Stånden inom fjorton dagar.
Då Ständerna inte äga att i Konungens närvaro ta några beslut, kan ingen rådplägning härom hållas på Rikssalen.
2: o Propositioner från Konungen angående lagars och ekonomiska författningars stiftande eller förändring meddelas varje stånd för sig genom Hovkanslern.
§ 28 Inom åtta dagar skall ledamöter i utskotten väljas.
De i grundlagen stadgade utskotten är: Konstitutionsutskottet, Stats-, Bevillnings-, Banko-, Lag- samt Besvärs och Ekonomiutskottet, då Konungen sådant äskar.
§ 29 1: o Konstitutionsutskottet, som består av 25 ledamöter, skall granska Rikets Grundlagar och upptaga frågor om ändringar.
Beslut kan dock tas först nästa Riksdag.
2: o Konstitutionsutskottet skall äska de i Statsrådet förda protokoll.
Finner de att någon handlat mot lagen, underlåtit att göra föreställningar eller uppsåtligt dolt någon upplysning, skall Konstitutionsutskottet ställa till ansvar genom Justitieombudsmannen inför Riksrätt.
De kan begära hos Konungen, att han avskiljer från ämbetet den som inte sett till landets bästa.
3: o Om Riksstånden inte kan komma överens om till vilket utskott en fråga hör, skall Konstitutionsutskottet avgöra.
§ 30 1: o Statsutskottet, som består av 36 personer bör granska och utreda Statsverkets och Riksgäldens tillstånd, förvaltning och behov.
Här låter Konungen uppvisa verkets inkomster, utgifter, fordringar och skulder.
Här upptar konungen överläggning då staten behöver mer än vanliga inkomster.
2: o Detta utskott har tillgång till alla räkenskaper och handlingar från Statsverket och skall granska att inga utbetalningar överskridit det belopp som varje huvudtitel haft att handha sedan senaste Riksdagens beslut.
De granskar att alla utbetalningar är kvitterade av dem som mottagit pengar.
Är summorna överskridna skall anmälan mot ämbetsman som kontrasignerat göras hos Ständerna.
Konungen kan inte klandras.
Utskottet skall föreslå indragningar och besparingar, föreslå belopp av de summor vilka skall avsättas för särskilda händelser och uppge hur stor bevillningen bör vara.
3: o Uppstår betänkligheter och tvister om pengarnas fördelning förstärks utskottet med fler personer.
§ 31 1: o Bevillningsutskottet skall bestå av 48 personer, valda från landets alla delar.
Sedan bevillningssumman blivit fastställd skall utskottet komma med förslag om fördelningen och underställa Ständerna.
2: o Yppar sig skiljaktigheter eller undandrar sig något Stånd att delta i det föreslagna bevillningsbeloppet, skall utskottet föreslå annan fördelning eller andra grunder för bevillningssumman.
§ 32 Bankoutskottet skall bestå av 36 ledamöter och överse bankens styrelse och tillstånd samt ge föreskrifter om förvaltning enligt den särskilda instruktion som varje Riksdag kommer att utfärda.
De skall inkomma med sin förvaltningsberättelse så tidigt under Riksdagen att Ständerna hinner anställa nytt val.
§ 33 Lagutskottet består av 16 ledamöter och skall utarbeta de från Ständerna remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphävande av allmän Civil-, Kriminal-, och Kyrkolag.
Under Civil och Kriminallag bör förstås de delar av krigslagar som rör medborgare utom krigsstaten.
§ 34 Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet består av 48 medlemmar, som skall anmärka på brister i hushållningen och föreslå förändringar.
De skall ha tillsyn över alla lagar som rör inrättningar av alla slag, Uppfostring och Undervisningsverken, Allmänna Fattigvården, Lanthushållningen, Bergverken m m § 35 Hemliga utskottet som utgörs av 12 ledamöter, skall tillsammans med Konungen överlägga om ärenden som inte hör till de andra utskotten och som Konungen anser bör hållas hemliga.
De har ingen makt att fatta beslut.
Konungen utser sekreterare och betjäning.
§ 36 1: o Ständerna kan förordna ett Expeditionsutskott med 12 ledamöter, för att uppsätta de expeditioner som under riksdagen av Stånden gemensamt utfärdas och till Ständernas justering överlämnas.
Hovkansler äger rätt att övervara Riksdagsbeslutets justering i de delar, som rör konungens yttrande.
2: o Varje stånd kan tillsätta ett utskott för deras enskilda besvär och angelägenheter.
3: o Skulle Ständerna anse att flera utskott behövs får de tillsättas.
Tre stånd skall i så fall vara överens.
Vid två mot två lämnar Ständerna sin avgörande rätt till Konstitutionsutskottet.
4: o Blir göromålen i något utskott så många att de inte hinns med av de ordinarie ledamöterna får de begära förstärkning, dock efter Ständerna prövning.
§ 37 1: o Alla utskotten, utom Hemliga vars göromål och arbetstid Konungen bestämmer, skall vara i funktion inom åtta dagar efter de blivit utsedda.
De skall så fort som de kan inlämna sina yttranden till Ständerna.
2: o Inga utskott, med undantag av Konstitutions och Banko, är berättigat att väcka frågor till avgörande i Ständernas plena.
§ 38 Alla omröstningar i utskotten skall ske per kapita mellan utskottets samtliga medlemmar, utan avseende på stånd.
Då votering med slutna sedlar sker, skall alltid en sedel tas undan och förseglas och endast öppnas om röstningen utfallit lika.
Är övervikt för någon redan klar, skall sedeln genast förstöras.
§ 39 I alla utskotten för den ordet av Riddarhuset och Adeln som enligt Riddarhus Ordningen är berättigad.
§ 40 Lantmarskalken och talmännen har tillträde till utskotten, dock utan rösträtt.
I Hemliga och Bankoutskotten där tystnadsed fordras, avlägger de den.
§ 41 Statsministrarna, Statsråden, Justitieråden, Hovkanslern, Justitiekanslern, Justitieombudsmannen och Statssekreterarna kan inte nekas säte och stämma i sitt stånds plena om inte stånden har särskilda stadgar om det.
Ej må någon väljas i något utskott, som har till uppgift att redovisa sina egna göromål och ämbetsåtgärder.
Rör något ärende en ledamot, må han delta i överläggningarna men inte i besluten
§ 42 Behöver något utskott upplysningar av något verk eller Konungens ämbetsman begär det genom sin ordförande, ges tillstånd hos Hovkanslern.
§ 43 Skulle ett utskott vilja överlägga med ett annat är det tillåtet.
§ 44 1: o Konungens propositioner skall alltid upptas i utskotten till prövning och överläggning.
2: o Varje Statsråd har rätt att utan de övrigas hörande till vederbörande utskott hänvisa ett i plenum framställt förslag, dock skall Medstånden underrättas.
3: o Vill utskott återlämna något remitterat mål, skall samtliga Riksstånden yttra sig om till vilket utskott målet hör.
§ 45 Lantmarskalk och talmän är berättigade att kalla till plenum, delta i beredning av ärendet, föredraga det i Stånden, gör propositioner och vidmakthålla ordningen vid sammankomsterna.
De äger dock själv ingen röst vid voteringarna.
§ 46 Ståndens plena, då det gäller allmänna Riksdagsmål, skall så ofta som möjligt hållas på samma tid hos alla Stånden.
§ 47 I plena föredragas först de för Riksstånden gemensamma ärenden och sedan de för Stånden enskilda i den ordning de inkommit.
Lantmarskalken och talmännen biträdda av två från varje stånd skall dagen innan överenskomma om dagens föredragningsämnen.
§ 48 Föredragnings ämnen är endast dessa och inga andra: 1: o Konungens propositioner 2: o Mål, som genom protokollsutdrag eller deputationer från medstånden kommuniceras.
3: o Utskottens betänkanden.
4: o Motioner från någon enskild.
§ 49 1: o Varje fråga som uppkommer första gången, skall om den inte genast hänvisas till utskott, ligga på bordet till nästa plenum, då remiss bör ske.
Om någon genom muntligt anförande gör en framställning skall den dikteras och avskrift lämnas.
2: o Då saken återkommit från utskottet blir den efter första uppläsningen liggande på bordet.
Önskar ledamöterna så kan den bli vilande längre tid.
Frågor av allmän karaktär kan avgöras genast.