Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o 8. medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning under åren 1854, 1855 och 1856, äfvensom af vederbörande förvaltande verks, i anledning deraf afgilna underdåniga utlåtanden, hafva Rikets Ständer bland det, sorn dervid förekommit, icke funnit något, som påkallar deras åtgärd, med undantag af hvad här nedan i underdånighet om förmäles. l:o.
Med tillkännagivande, att bland de år 1856 från Stats-konloret utanordnade summor tili vederbörande
Deparlements-chefers disposition, emot underdånig redovisning förekomma i 8:de Hufvudtiteln 1,000 R:dr
Banko “till arfvoden och gratifikationer åt vissa tjenstemän och vaktbetjente vid Ecklesiastik-deparlementets Expedition, för af dem under år 1855 förrättad extra tjenst, hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet dervid, alt en så beskaffad utgift blifvit anordnad under bemälde form, då deremot de för extra tjenstgöring inom de öfriga Stats-departemenlen anordnade summor blifvit på vanligt sätt redovisade och utgiften verificerad medelst räkenskaperna bilagda qvittenser af de tjenstemän, till hvilka arlvodes- eller gratifikalions-medlen blifvit anvisade.
Stats-kontoret har i sitt underdåniga utlåtande upplyst, att utbetalningen af ifrågavarande medel skett i öfverensstämmelse med ordalagen i E. K.
Maj:ts nådiga Bref den 12 Januari 1856, samt att Deparlements-chefen den 6 påföljande
Mars erhållit nådig décharge för medlens användande.
Rikets Ständer anse det likväl önskvärdt, att likstämmighet, så vidt möjligt är, må vinnas i redovisnings-sättet för allmänna medel, och få derföre i underdånighet anhålla, att de tjenslgörings-arfvoden och gratifikationer, hvilka E. K.
Majit hädanefter kan finna skäligt att af 8:de Hufvudliteins anslag till extra utgifter tillägga tjenstemän och vaktbetjente vid Ecklesiastik-departementets Expedition, måtte anordnas oeh redovisas på samma sätt, som dylika utgifter inom de öfriga Stals-departementen. 2:o.
Efter hänvisning lill en uti nästföregående
Revisions-berältelse inlagen framställning angående tillkomsten af de i länen befintliga Jagt-kassor, hvilkas räkningar ingå i Lands-böckerna och derifrån sammandragas i Riks-hufvudboken, hafva Revisorerne, då berörde Jagtkasse-medel vore af enahanda beskaffenhet med Riddarhus-, Kurhus- m. fl. medel, hvilka, såsom tillhörande vissa län, kommuner eller korporationer, ansetts icke böra erhålla egna conti i Riks-hufvudboken, men Jagtkasse-medlen det oaktadt, enligt hufvudboks-formuläret, blifvit upptagna i särskild räkning bland de i Hufvudbokens andra tom förekommande, i öfrigt af stats-medel bestående fonder, föreslagit att, till vinnande af likstämmighet i bokförings-sättet, Jagtkasse-medlen borde från berörde fonder uteslutas och hädanefter redovisas i likhet med öfriga medel af kommunal beskaffenhet.
Rikets Ständer, som på de af Revisorerne anförda skäl, dela den af dem uttalade, af Stats-konloret, uti dess underdåniga utlåtande, jemväl biträdda åsigt, få i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes i nåder föreskrifva, att
Jagtkasse-medlen hädanefter icke böra i särskildt conto i Riks-hufvudboken upptagas. 3:o. 1 anledning af vid 1855 års Stats-revision gjord anmärkning i afseende å olämpligheten af de hittills vanliga anvisningarne pä öfverskotlen af Statsverkets inkomster, anböllo Rikets sednast församlade
Ständer — jemte underdånig anmälan om sin afsigt att, vid Riks-statens uppgörande, tillse, alt de flesta sådana utgifter, som på de sednare åren blifvit på nämnde sätt bestridda, mätte kunna på Hufvudlillarne beräknas och upptagas — i underdånig skrifvelse den 22 April 1857, att, om E. K.
Majit icke desto mindre skulle framdeles finna nödigt att anvisa stats-medel till sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda, och hvartill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, derest de ej kunde bestridas med de för dylika tillfälliga behof egentligen afsedda besparingar å Riks-statens hufvudtitlar, framgent måtte under förskotts - Exj) c d i tio r s - (] t skotte ts Förslag till anderd.
Skrifvelse, iV.-o 8.
13 titel anordnas och vid följande riksmöte tillkännagifvas för Rikets Stander, sorn då, efter föregången pröfning, blefve i tillfälle alt med anledning af de gjorda anvisningarne besluta; hvilken framställning E. K. Maj:t, uti nådigt Bref till Slals-kontoret den 10 Juli s. å., förklarat sig vilja taga i betraktande vid de tillfällen, då anvisningar af nämnde beskaffenhet komrne i fråga:
Som emellertid, i afseende på detta ämne, 1858 års Revisorer inhemta!, att från föregående år funnos åtskilliga, ännu gällande nådiga Bref, hvarigenom Stals-kontoret blifvit anbefaldt att framgent, medelst anordning ä öfverskotten af stats-inkomslerna, verkställa vissa, årligen förekommande utbetalningar, hvaribland åtskilliga fal! exempelvis omlörmälas, hafva Revisorerne, då de liesta af nämnde utgifter ieke blelvo, vid sedriaste riksmöte, på vederbörande hufvudtitlar uppförda, men det med Rikets
Ständers ofvanberörde underdåniga framställning åsyftade ändamål, nemligen att förekomma anvisningar på tillgångar, hvilkas befintlighet är alldeles oviss, ej kunde helt och hållet vinnas, så länge föreskrifterna om de ifrågavarande utbetalningarne ännu äro gällande, funnit det vara angeläget, att Slats-kontoret mätte i nåder förståndigas att hädanefter, under förskotts-titel, såsom beroende på anmälan hos Rikets Ständer, anordna alla sådana utgifter, som hittills utgått af öfverskotten å Statsverkets inkomster; uti hvilken framställning Stats-kontoret, i sitt underdåniga utlåtande, lill alla delar instämt.
På dessa grunder få Rikets Ständer, på det ändamålet med deras i underdånig skrifvelse den 22 April 1857 härom gjorda framställning må fullständigt vinnas, i un derdånighet anhålla, att de genom äldre Kungliga bref, reglementen eller författningar meddelade föreskrifter om vissa utgifters anordnande å öfverskotten af Statsverkets inkomster måtte varda lill ali kraft och verkan upphäfda, samt all i de fall, der annan tillgång för bestridande af en eller annan bland dessa utgifter möjligen kunde saknas, Stats-kontoret måtte anbefallas att anordna sådana utgifter under förskolts-titel, på sätt Rikets
Ständer uti ofvanberörde underdåniga skrifvelse föreslagit och hemställt. 4:o. 1858 års Revisorer hafva, efter meddelande af redogörelse för f. d. Kan- § 7. sli-styrelsens handkassas ställning, utvisande, att vid revisions-årels slut, nämnde kassas kapital-behållning utgjorde 9,000 R:dr B:ko, anfört, hurusom denna kassa blifvit, enligt E. K. Maj:ts nådiga Bref den 14 December 1850, öfverlemnad till Stats-kontoret, i ändamål att användas tilh understöd vid vetenskapliga arbetens lifgifvande; men att det synts Revisorerne mindre nödigt, att]' kassan för detta ändamål fortfarande reserveras, helst då på 8:de Hufvudtiteln finnes anvisadt ett anslag til) vetenskapliga arbetens utgifvande; och ilå bestyret med utlåningen af denna kassa medlörer en ytterligare tillökning i Stats-kontorets vidlyftiga och magtpåliggande förvaltning; hafva Revisorerne hemställt, all under förutsättning, det E. K.
Majit täcktes i nåder medgifva kassans öfverlemnande till Riksgälds-kontoret, 8.de Hulvndtitelns anslag lill rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, må af Rikets Ständer förhöjas med ett belopp motsvarande räntan af denna kassas kapital-behållning.
Uti sitt häröfver afgiliia underdåniga utlåtande har Stats-kontoret, bland annat, anfört, alt E. K. Majit, i anledning af Rikets Ständers vid 1X28—1830 årens riksdag gjorda framställning om kassans öfverlemnande till Riksgälds-kontoret, den 11 Februari 1832 förklarat sig icke kunna dertill i nåder samtycka, utan förordnat att densamma borde, efter Kansli-styrelsens upplösning, allemnas till Hof-kanslerens och Stats-sekreterarens lör Ecklesiastik-ärendena gemensamma förvaltning och emot redovisning användas till understöd vid vetenskapliga arbetens utgifvande; att, sedan Rikets Ständer den 10 November 1840 förnyat sin ofvanberörde underdåniga hemställan och, under förutsättning af nådigt bifall dertill, å stat uppfört ett räntan å 9,000 R:dr B:ko motsvarande anslag af 450 R:dr samma mynt, E. K.
Majit, genom nådigt Bref den 14 påföl - 14 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 8. jande December, förklarat, att det tillkomme E. K.
Majit att förordna om kassans förvaltning pä ett med lagar och författningar öfverensstämmande sätt. samt att medlen borde ernoltagas af Stats-kontoret och den årliga räntan lör det af E. K. Maj:t förut i nåder bestämda ändamål användas; att
Stats-kontoret funne bestyret med kassans förvaltning vara af mindre betydenhet, så alt anledning icke ur sådan synpunkt vore för handen till densammas förflyttande till Riksgälds-kontoret; att Stats-kontoret, i anledning af Revisorernes erinran emot lämpligheten deraf, att en kassa fortfarande finnes afsatt för samma ändamål, som afses med ett särskildt beviljadt anslag, hvaruti förhöjning skulle förekomma, om kassan indroges, ansett sig icke böra häruti fälla något omdöme, sedan E. K.
Majit två gånger i nåder förklarat kassan skola förblifva under E. K.
Majlis disposition, utan endast anmält, att, derest kassans öfverlemnande till Riksgälds-kontoret i nåder medgåfves, reservations-arislaget lill rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, som i nu gällande Riks-stat är upptaget till 15,600 8:dr Runt, borde ökas med ett räntan å kassans nuvarande kapital, 13,500
R:dr, efter 5 procent motsvarande belopp, 075 R:dr, hvadan anslaget i sådant fall skulle bestämmas till 10,275 Ridr eller, för jemn räkning, 10,300 R:dr.
Och har Stats-kontoret derjemte upplyst, att, enligt aldie sladganden, en gratifikation af 48 Ridr 30 sk.
B:ko årligen från kassan utgått till en f. d. tjensteman vid Kansli-styrelsens Expedition, hvilken summa, i händelse kassan indroges, framdeles kunde anordnas af 8:de Hufvudtilelns extra utgifts-medel.
Rikets Stäader anse den af Revisorerne föreslagna åtgärd otvifvelaktig! böra förenkla förvaltningen och redovisningen af ifrågavarande medel; och dä möjligen anledningen, hvarföre Rikets
Ständers förut rörande detta ämne gjorda underdåniga framställningar icke vunnit nådigt afseende, torde höra sökas uti uteblifven garanti derför, alt räntan af den ifrågavarande, ej genom stats-bidrag bildade kassa allt framgent kornme att användas lill det dermed alsedda ändamål, få Rikets Ständer anhålla, det E. K. Maj:t, med vilkor att 8:de Hufvudtitelns anslag lill rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande af Rikets Ständer allt framgent lorhöjes med ett belopp motsvarande årliga räntan af den uti f. d.
Kansli-styrelsens handkassa samlade kapitalbehållning, täcktes i nåder medgifva, att berörde kassa må till Riksgälds-kontoret öfverlein nas. 5:o.
Fonden för Lappmarks Ecklesiaslik-verk, har, enligt hvad Revisorerne meddela!, uppkommit på det sätt, att sedan Rikets Ständer vid 1834—1835 årens riksdag, i enlighet med E, K.
Majits derom gjorda nådiga framställning, beslutat, att de till Ecklesiaslik-verket i Lappland anslagna, förr under Kansli-styrelsens disposition ställda inkomster, bestående af landt-räntor, arrenden, kollekt-inedei m. in., skulle till Statsverket indragas och den samlade fonden lill Riksgälds-kontoret, emot en viss årlig ränta, öfverlemnas, och, i följd häraf, de förut af Eckiesiastik-verkels medel bestridda aflöningar blifvit å Riks-staten uppförda med ett motsvarande kontant förslags-anslag, så bar E. K.
Majit genom nådigt Bref af den 14 April 1846 förordnat, att reservationerna å anslaget skulle för samma anslags räkning af Stats-kontoret göras fruktbärande; och Revisorerne hafva af samma skäl, som i afseende å f. d.
Kansli-stvrelsens handkassa blifvit anförda, hemställt, att, då äfven för det ändamål, hvartill fonden för Lappmarks Ecklesiaslik-verk är alsedd, ett särskildt anslag å Riks-staten finnes uppförd!, ifrågavarande fond måtte till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, samt all Rikets Ständer, så framt E. K.
Majit dertill lemnar nådigt bifall, bevilja en mot fondens ränte-afkaslning svarande förhöjning i 8:de Hufvudtitelns anslag till Lappmarks Ecklesiastik-verk; hvarjemte Revisorerne fästat uppmärksamheten på det, enligt deras tanka, oegentliga förhållandet, att nyssnämnde anslag är i Riks-staten upptaget både som reservations- och förslags-anslag.
Expeditions-Utskottets Förslag lill under<1.
Skrifvelse, N:o 8. 15 Slals-konloret har förmält sig icke kunna bestrida, att detta lill ordning och enkelhet ledande förslag vore förtjent af Rikets Ständers bifall och E. K.
Maj-.ts nådiga gillande.
Anslaget till Lappmarks Ecklesiaslik-verk utgör nu 11.000 R:dr Runt; och om det ökades med ett räntan å de från fonden utlånade 23,000 R:dr B:ko, eller 34,500 R:dr Runi, efter 5 procent svarande belopp, eller 1,725 R:dr Runi, borde det nja lörslags-anslaget, enligt Stats-kontorets åsigt, bestämmas till 12,725 Ridr eller, för summans jeinnande, till 12,800 R:dr.
Skulle delta något är icke blifva tillräckligt eller någon nv reglering af Lappmarks-preslerskapets löner erfordras, koinme bristen i anslaget att, vid de årliga liqviderna mellan Statsverket och Riksgälds-konloret, ersättas af det sednare, hvarefter det för öfrigt ankomine på Rikets Ständer att bestämma lörslags-anslagel till någon högre summa, i läll utgifterna för de med detsamma afsedda ändamål skulle i flera på hvarandra följande år visa sig vara i stigande.
På de anförda grunderna få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
Majit täcktes, med vilkor att 8:de Hufvudtitelns anslag till Lappmarks Ecklesiastik-verk af Rikets Ständer förhöjes med ett belopp motsvarande årliga räntan å den af berörde anslags besparingar samlade kapital behållning, i nåder tillåta, alt nämnde kapitalbehållning må lill Riksgälds-konloret öfverlämnäs.
G:o.
Enligt hvad 1858 års Revisorer omförmält, upptager räkenskapen för Magasins-fonden, utom en skuld till Rikets Ständers Bank, älven två andra fondens skulder, nemligen 339 11 dr 37 sk. 8 rsl. till Frösö magasin och 2,582 R.dr 42 sk. 2 rst. till Ladugårdslands f. d. bränneri, om hvilka två sistnämnda skulders tillkomst och beskaffenhet Revisorerrie ej kunnat vinna upplysning.
Fondens tillgångar åter beslå, enligt hvad räkenskapen för revisions-äret utvisar, utom ett kontant belopp, 1,788 R:dr 45 sk. 3 rst., af åtskilliga äldre fordringar för ullemnade undsättnings-län, hvaraf en del irinestående i aflidna redogörares balanser; uppgående hela beloppet häraf numera till endast 10,611 R:dr 3 runstycken Banko.
Då dessa fordringar, som för 30 till 40 år sedan uppkommo, under lång tid oförändrade balanserats i räkenskaperna och föga anledning finnes, alt de numera skulle kunna indrilvas, har upprättandet af särskild hufvudbok för Magasins-fonden synts Revisorerne vara mindre behöflig!, hvarföre de hemställt, alt denna räkenskap måtte för framtiden upphöra; i hvilket läll, enligt deras tanka, Stats-kontoret borde anbefallas att, eller den ytterligare utredning, som i afseende å fondens fordringar och skulder kunde åstadkommas, verkställa ifrågavarande liqvider och bokföra möjligen inflytande fordrings-belopp.
Stats-kontoret har i anledning häraf underdånigst anfört, att angående de nämnda, mycket gamla skuldernas tillkomst och beskaffenhet någon upplysning för det närvarande icke kunde lemnäs, och att en utredning af ämnet måhända vore lill föga gagn, då under sä många års förlopp något kraf icke försports och sannolikt vore, det londén aldrig komme alt berörde poster utgifva; med anledning hvaraf, och då fondens (ordringar, om de, emot förmodan, komme lill större eller mindre del att inflyta, kunde al Stats-kontoret mottagas och sedermera till Rikets Ständers Bank anordnas, vare sig att hufvudbok upprättades eller ej, Stats-kontoret i underdånighet hemställt, att, med bifall till Revisorernes förslag, E. K.
Majit mätte i nåder förklara, alt hufvudbok för Magasins-fonden ej vidare mä uppgöras.
Pä grund af hvad sålunda är upplyst anhålla Rikets Ständer i underdånighet om meddelande af nådig föreskrift, att särskild hufvudbok för Magasins-fonden hädanefter icke bör upprättas, dock med förbehåll att nämnde fond fortfarande, såsom hittills, redovisas i Riks-hulvudboken, och att i Stats-kontoret föras noggranna anteckningar öfver de i fondens hufvudbok balanserade fordringar och skulder, med deruti möjligen inträffande förändringar. 16 Expedilions-Utsholtets Förslag till underd.
Skrifvelse, N:o 8. § 10. § H.
Revisorerne hafva vidare förmält, att vid Riks-hufvudbokens uppgörande, allt ifrån dess inrättande (Ar 1821), i alseende på bokföringen af de deruti intagna indelningar, det förfarande iakttagits, att uti de kolumner, som på Inkomst-sidan benämnas: ”Enligt Rikets Ständers Riks-stat påräknade”, och på Utgifls-sidan: ”Anslag enligt Ri kets Ständers Riks-stats beräkning”, icke, såsom benämningarne antyda, blifvit införda de uti Riks-slaten förekommande summor, utan de belopp, hvartill hvarje inkomst-titel eller utgifts-anslag enligt räkenskaperna befunnits hafva i verkligheten uppgått, samt att, för att utvisa skiljaktigheten i berörde hänseende emellan Riks-staten och räkenskaperna, en särskild tabell mast upprättas, hvilken erhållit benämningen ”Rikets Ständers Riks-stats beräkning, lämpad efter årets förhållanden”.
Denna skiljaktighet emellan Riks-staten och räkenskaperna härleder sig, såsom Revisorerne utredt, derifrån att markegångs-priset å spanmäl och andra ränte-persedlar kan blifva högre eller lägre, än hvad i Riks-staten beräknats; men då nämnde förhållande, enär samtliga dessa inkomster äro indelta till vissa verk eller personer, som utlaga beloppet af de skattskyldige, hvarken kan föranleda lill öfverskott eller brist för Statsverket, har det väl synts Revisorerne i delta hänseende likgiltigt, hvilka summor i Riks-hufvudboken upplagas, såsom af Rikets Ständer påräknade, vare sig till inkomst eller utgifl; dock som, enligt Revisorernes tanka, det är oegentligt och äfven missledande alt i en räkenskap upplaga andra summor än dem, som uttrycka det i kolumnernas rubrik antydda förhållande, hafva Revisorerne ansett rättelse deruti böra vidtagas sålunda, alt uti ofvannämnde två kolumner hädanefter införas samma summor, som uti Riks-staten, men att skilnaden emellan dessa och de i verkligheten utfallande beloppen i särskild kolumn upptagas, hvarigenom upprättandet af förutnämnde särskilda tabell ej vidare blefve behöflig!.
Då Rikets Sländer funnit den af Revisorerne föreslagna och af Slats-kontoret tillstyrkta åtgärden vara ändamålsenlig, såsom åsyftande förenkling af räkenskaperna, så fä Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t läcktes anbefalla vederbörande alt vid Riks-hufvudbokens upprättande hädanefter vidtaga den af Revisorerne föreslagna, här ofvan i underdånighet omförmälda förändring. 8:o.
Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer hafva omförmält, ali, vid granskning i Kammar-rätten af 1852 års redogörelse för Magasins-fonden blifvit anmärkt, det någon förteckning å de tili värde af 1,937 R:dr 44 sk. upptagna inventarierna icke funnits räkenskapen bilagd, hvilken anmärkningsfråga då ännu var på Kammar-rällens pröfning beroende.
Sedan vederbörande redogörare i afgifven förklaring anfört, att dylik förteckning saknades och icke heller blifvit till honom af företrädaren aflemnad, samt derjemte upplyst, att inventarierna skulle beslå af de i hans tjensterum i Slats-kontoret befintliga möbler och bokförråd, äfvensom af åtskilliga i andra kontor af nämnde embetsverk varande skåp m. m., har, enligt hvad 1857 års Revisorer inhemta!, Kammar-rätten, uti skrifvelse lill Stats-konloret af den 26 Maj 1856, hemställt, om icke ofvannämnde inventarii-belopp kunde i räkenskaperna afskrifvas, men Statskonloret, enär frågan om denna afskrifning ännu berodde pä Rikets Ständers afgörande, genom beslut den 24 November 1856 förordnat, all summan lills vidare borde i fondens hufvudbok balanseras, hvaremot 1857 års Revisorer hemställt, det Rikets Ständer mätte medgifva, att inventariernas värde, 1,937 R:dr 44 sk., mätte i Magasins-löndens räkenskaper få afskrifvas.
Uti sitt underdåniga utlåtande har Stats-konloret förmält sig desto heldre tillstyrka bifall till Revisorernes hemställan, sorn ifrågavarande inventarier numera blifvit med Stats-kontorels öfriga tillhörigheter sammanblandade och icke kunna från dessa alskiljas; Expeditions- UIsko Hets- Förslag lill under d.
Skrifvelse, N:o 9. 17 nfski!jas: hvarjemte Stats-kontoret uppljst, alt öfver alla dess tillhörigheter en specifik förteckning är upprättad, hvilken hos vederbörande tjensteman i Stats-kontoret förvaras.
Vid dessa förhållanden hafva Rikets Ständer för sin del funnit godt medgifva, alt de ifrågavarande inventariernas värde, 1,1)37 R:dr 44 sk.
Banko, må i Magasinsfondens räkenskaper alskrifvas.
Hvilket allt Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc.
Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Jan. indo. 1'reste-Ståndel den 14 — — Borgare-Ståndet den 18 — — Bonde-Ståndet den 18 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län. (Stats—Utsk:s Utlåtande Nio 16.) S. A. K.
Sedan vid näslförflulne riksdag fråga blifvit väckt om befrielse för Ansätts kronohemman i Fölinge socken af Jemtlands län från åsatt rotering samt Rikets Ständer med anledning häraf, uti underdånig skrifvelse den 20 Februari 1858, på anförda grunder anhållit, att E. K.
Majit täcktes, efter verkställd undersökning och så vidt skäl förefunnes, meddela nådig framställning till Rikets Ständer, att nämnda hemman tills vidare måtte af en sådan befrielse komma i åtnjutande; så har E. K.
Majit den 27 Oktober sistlidet år behagat härom aflåta nådig proposition, deraf Rikets Ständer inhemtat att, efter det undersökning i ämnet blifvit af vederbörande
Afviltrings-landlmätare med biträde af gode män, i krono-ombuds och hemmans-innehafvarnes närvaro, den 9 September 1858 på stället förrättad samt instrumentet deröfver af E. K. Majlis Befallningshafvande i länet, tillika med eget utlåtande och öfriga erforderliga handlingar röBih. till R.
Fröt. i859 §• 1800. 40 Sami. 1 A/d. 3 18 Ex/) e d ilians- Uts k o liela Förslag till underd.
Skrifvelse, N.-o 9. rando krono-hemmanet Ansätt, till Kammar-kollegium insändt, bemälde Kollegium, uti skrifvelse den 15 Mars 1859, i underdånighet anfört, alt ifrågavarande hemman, angående hvars tillkomst, skattläggning, afvittring och rotering E. K. Maj:ts Befallningshafvande i dess skrifvelse meddelat fullständig utredning, enligt hvad oivanherörde undersöknings-instrumenl utvisade, saknade så väl åker som ock lägenhet, hvarå sådan skulle kunna upparbetas, emedan jordmånens beskaffenhet och belägenheten invid Stenoch Ansätts-fjellen jemte angränsande mossmyror och kallkällor, hvilka förorsakade frost, gjorde åkerodling omöjlig; att slåtterna befunnos mycket spridda och för del mesta utgjordes af så kallade fjell-, Ii- och slanslåtter, hvilka ömsom begagnades till bete och endast hvart tredje eller fjerde år kunde till slåtter nyttjas, emedan vextligheten derå skulle i annat fall alldeles upphöra; samt att, vid sä beskaffade förhållanden, otvifvelaktig! vore, alt hemmanet, derest skattläggning derå ifrågakommit först efter utfärdandet af nådiga Brefven den 14 Juni 1826 och den 9 November 1836, skulle blifvit skattlagdt efter Lappmarks-melhod och. i sådant läll, pä grund af E. K. Maj:ts nådiga Bref den 26 Januari 1847, jemväl bordt vid den provinsen Jemtland öfvergångna förnyade rotering från dylik skyldighet befrias; i betraktande hvaraf Kammar-kollegium funnit sig böra i underdånighet tillstyrka den ifrågasatta roleriugs-befrieisen, dock sä, att, enär, enligt hvad E. K. Maj-.ts Befallningshafvande uppgifvit, annat hemman, som kunde roteringen öfvertaga, för närvarande saknades, hemmanet Ansätt, intill dess lämpligt utbyte kunde ega rum, tills vidare utgjorde samma rotering, emot den ersättning, som tillkomme hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihetsår, likväl åtagit sig att under liden i rotering ingå; och har E. K Maj:t, pä grund af hvad sålunda anfördi och upplyst blifvit, behagat i nåder föreslå, att Ansätts kronohemman mätte från den åsätta roleringen varda befriad t, så snart densamma kunde på annat lämpligt hemman öfverflyttas; men ali oflanämnde kronohemman emellertid finge tillgodonjuta frihetsår på sätt och i den ordning
Kammar-kollegium i oivanherörde målto hemställt.