Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den siste talaren har redan uplyst, att det icke gerna är möjligt, att della anslag kan utgå med J:del årligen, och jag skall derföre icke uppehålla R. o. Ad. med något yttrande.
Ifrågavande punkt af lllsk:s utlåt, blef uppå härefter framställd propos. af 11. o.
De nästföljande punkterne N:ris 29 till och med 31 biföllos utan deskussion. 32:dra punkten, ang:de anslag till ajlöning för Styrelsen öfver allmänna väg- och vatten-byggnader jemte en dermed införlifvad väg- och vallenbyggnads-korps.
Under erkännande deraf, att det ifrågavar. nya anslaget är af högsta vigl, får jag likväl tillkännagifva min öfvertygelse derom, ali denna nya upoffring å Statens sida bör ställas i sammanhang med möjligheten för menigheterna att fä sina ingeniör-arbeten verkställda.
Det är nemi. bekant, alt de ingeniör-arfvoden, menigheterna fä vidkännas för arbetens utförande, äro ganska höga, och man har ganska svårt alt anträffa skickKga personer 232 Den 26 Juni e. m. för detta ändamål.
Jag hade derföre önskat, att, då StatsUtsk. tillstyrkt detta belopp, del hade dervid fästat det vilkor, för dessa Ingeniörers begagnande, alt menighelerne kunnat emot bättre pris erhålla biträde från Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen dels vid vägbyggnader och dels vid odlingsföretag, så att den aflöning, som dem tillkommer från delta anslag, finge räknas menighetcrne tillgodo, hvarigenom desse
Ingeniörer blifva försäkrade att alltid anlitas, enär deras biträden, då de erhålla aflöning från Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen, erhålles för bättre pris än andras.
På grund af dessa skäl, och på det att StatsUtsk. må komma i tillfälle att kombinera denna punkt med förslag till underd. skrifvelse i den syftning, jag här nu framställt, anhåller jag om äterremiss.
Ofverlygad, att det varit serdeles väl, om StatsUtsk. ansett sig böra tillstyrka bifall lill K.
M:s propos. i denna punkt, hänvisar jag endast lill den, enl. mitt omdöme, lika tillfredsställande som utförliga deduktion, hvilken innefattas i det vid K. M:s nåd. propos. bifogade Statsråds-prot. för civila ärender, hvilket blifvit R.
St. genom deras StatsUtsk. delgifvet.
Men oaktadt jag hyser denna öfvertygelse, tror jag likväl, att R.
St. kunna godkänna StatUtskis betänk, sådant det är.
Det innefattar en hemställan om bifall i fråga om summans belopp, och då man känner hvilken fart ifrågavar. arbeten tagit, bör man väl icke heller misströsta, att behofvet af inrättandet af en sådan korps, som K. M. i Dess berörda propos. åsyftat, icke kommer att göra sig allt mer och mer gällande, och att detta behof således icke kommer att minskas, hvarföre jag äfven förutser eller åtminstone hoppas, att en sådan korps torde redan innan nästa riksdag komma att inrättas; och då R.
St. bevilja penninge-anslaget, tror jag icke, att man kan säga, att personer, som tilläfventyrs vilja egna sig åt berörda arbeten, skola derifrån afskräckas, enär de för sin möda finna sig ersatta.
På dessa skäl bifaller jag StalsUtsk:s utlåt.
Mörner, Carl Göran Detlof: Hr Bråkenhjelm har yrkat äterremiss på denna punkt, för att få ytterligare reglementariska föreskrifter meddelade i fråga om användandet af det utaf Utsk. tillstyrkta anslaget.
Jag är icke någon serdeles vän af detta R.
St:s myckna reglementerande i administrativa frågor, och hvad serskildt angår denna angelägenhet, tror jag, att något behof af ett sådant ■stadgande så mycket mindre förefinnes, som man icke kan annat än erkänna, att den ifrågavar. korpsen redan uträttat kanske mera, än man af dess fåtaliga personal kan begära.
Då inrättandet af en sådan korps högst betydligt verkar lill det allmänna bästa, skulle det vara ett slags oförtjent misstroende, som genom ett sådant reglementerande uttalat sig mot Regeringen.
Jag får derföre anhålla om bifall till Utslcs förslag.
Instämmande i det yttrande, Gr.
Mörner sednast afgifvit, anhåller jag alt fä fästa Hr Bråkenhjelms upmärksamhet derpå, att de arfvoden, hvilka i K.
M:s propos. blifvit föreslagna till dessa ledamöter utaf Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen, äro så ringa, att dessa
Hrr måste komma i åtnjutande af något serskildt
Den 26 Juni e. m. 233 arfvode vid utförandet af enskilda arbeten.
Distrikt-chef har som jag tror endast att upbära 500 r:dr i denna sin egenskap, noén hvad jag bestämdt känner är, att de ringare tjenslemännen endast åtnjuta 300 r:dr b:co.
Då StatsUlsk. beviljade denna summa, ansåg Utsk. af vigt, alt medlen anvisas icke såsom ständiga löner, utan såsom dels löner, och dels arfvoden, pä del att en person, hvilken vid korpsen blifvit anställd, men icke upfyllde allt, hvad man väntade, skulle derifrån kunna skiljas, hvilket icke lät sig göra om han vore på Stat upförd.
Min afsigt kan naturligtvis icke vara någon annan, än att det omtalade vilkoret skulle fästas vid den förut varande aflöningen.
Men om Hrr ledamöter i StatsUtsk. anser detta opraktiskt och overkställbar!, så lärer väl jag dermed få åtnöja mig.
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å förevar, punkt ropades ja, blandade med några nej, hvarpå II.
De härefter förekommande punkterne N:ris 33 till och med 37 blefvo utan diskussion bifallne. 38:de punkten, ang:de anslag till undersöknings anställande i afseende -pä en kanal emellan Hjelmaren och Wetlern.
Det förslag Frih. Rudbeck, Reinhold, Carl Gabriel, i förevar, hänseende framställt, hade, såsom jag tror, StatsUtsk. haft skäl alt mera, än som skett, omhulda.
Motionären synes mig hafva framställt ganska behjertansvärda motiver för detta, flersidigt vigliga ärende.
Han har ej allenast anlydt de i allmänhet välgörande verkningarne af kommunikationernes utvidgande och förbättring, samt speciellt af cn förening mellan Wetlern, deri Götha kanal in- och utgår, och Hjelmaren, som redan är med Mälaren förenad; utan han har jemväl fästat serskild upmärksamhet vid den ur politisk och militärisk hänsyn serdeles angelägna förbindelse, som skulle mellan Stockholm och Carlsborg i det inre af riket genom ifrågavar.
Nerikes kanal beredas.
Utsk. har icke heller underkänt dessa motiver; det är nog, att det ej behjerta! dem tillräckligt.
Emedlertid bar Utsk., såsom skäl för dess hemställan om afslag, anfört, att undersökningar för ändamålet tillförene egt rum, utan att föranleda någon verkställighet af företaget.
Denna utgång torde likväl lill en betydlig del böra lillskrifvas den omständigheten, alt afl. Gr. von Platen i lifstiden företrädesvis bestämnt sig för den lill förenande af Östersjön och Kattegat åsyftade kanalens, säkerligen välbetänkta sträckning genom Österod) Westergöthland.
Denne nitiske och insigtsfull befordrare af kanaler i Sverige insåg nogsamt svårigheten alt af R.
St. erhålla medel lill alla de företag, han såsom i och för sig gagneliga, dock naturligtvis af sinsemellan skiljaktig betydenhet, hade omfattat.
Han ville icke splittra sina bemödanden i denna del, förmodligen emedan han egde grundade farhågor, alt han då icke skulle kunna vinna ens det mål han närmast hade i sigte: — utförandet af Götha kanalbyggnad.
Men sedan detta stora företag blifvit fullbordad!, och se - 234 ll en 26 Juni e. m. dan landet i flera år haft tillfälle att deraf förspörja nyttiga verkningar, torde, — då Statsverkerkets tillgångar f. n. icke äro mindre, än de förut varit, istånd till upoffringar för så allmännyttiga ändamåls befrämjande, — tiden vara inne alt medelst denna, genom Nerike åt Hjelmaren ledande sidogren gifva en ytterligare fullkomning åt Gr. von Flåtens monumentala storverk.
Otskis andra skäl emot beviljandet af de till undersökningen begärda 4000 r:dr består deruti, att medel för befrämjande af dylika undersökningar blifvit redan ställda till K. M:s nåd. disposition.
Dessa medel finnas antecknade i 33 punkten af Utskis nu föredragna betänk., uti hvilken punkt litsk. tillstyrkt R.
M:s disposition öfverlåta 36,000 r:dr b:co för 3:ne år till rese- och undersökningskostnader samt expencer för allmänna arbeten.
Med tillerkännande af allt loford åt R.
St:s välvilja i detta fall, vill det dock synas som om någon disproportion egde rum emellan det å ena sidan rundligt tilltagna, ja, högst betydliga anslaget af 500,000 r:dr för vägars omläggning och förbättring, och den å andra sidan till undersökningar föreslagna summan af 36,000 r:dr.
Jag anser sistnämnde belopp jemförelsevis något mindre än behofvet, såvida man såsom sig bör, vill vara angelägen derom, att den till arbetenas utförande anslagna halfva millionen verkligen må lill alla delar omsorgsfullt, insigtsrikt och väl användas.
Destomindre torde af undersökningsanslaget kunna med någon säker utsigt påräknas det erforderliga beloppet för den nu ifrågakomna speciella undersökningen.
Icke heller kan jag föreställa mig alt tillgångar lära saknas för beviljandet af ifrågavar. serskilda anslag.
Men om också jag häri misstoge mig: — om verkligen hela beloppet icke kunnat beviljas, så torde åtminstone någon mer eller mindre betydlig del deraf kunnat vinna förord af Utsk., serdeles i betraktande af den vigt, förevar, företag med skäl må anses ega.
På dessa grunder anhåller jag om återremiss, med yrkande, att Utsk. måtte tillstyrka helst den begärda summan för det upgifna ändamålet; eller, om dertill skulle mot förmodan saknas tillgäng, en mindre summa, som åtminstone partiellt kunde bereda de uplysningar, som äro nödige för en närmare kännedom om denna vigtiga farleds möjligen skeende och för framtiden lill önskliga verkningar gagnerika öpnande, derest naturhindren visa sig vara af beskaffenhet att utan alltför stora upoffringar å Statens sida kunna öfvervinnas.
St. beror sedermera om Staten kan finna sig hugad att till ändamålets vinnande framdeles anvisa de medel, som befinnas erforderliga.
Det anslag af 36,000 r:dr; R. o. Ad. beviljat till undersökningar m. ra., är icke så ringa, att icke dermed ganska många undersökningar kunna verkställas.
Hvad vägarne beträffar, torde intill nästa riksdag, och under det att ifrågavar. undersökning pågår, icke serdeles mycket af det beviljade anslaget behöfva användas.
Beträffande i öfrigt den omständigheten, att orsaken, hvarföre Gr. von Platen i lifstiden icke ville hafva Götha kanal genom den trakt motionären omnämndt, torde jag få uplysa, nemi. att Gr. von Platen önskade kanalen fylld med valten, men å den Den 26 Juni e. m. 235 föreslagna linien mellan Hjelmaren och Wettern är icke en sådan tillgäng på vatten i och för en så beskaffad kanal.
Långt efter det Götha kanal var färdig anställdes undersökningar i den upgifna riktningen mellan Wettern och Hjelmaren, dervid förslag upgjor des till en kanal med vida mindre dimensioner än Götha kanals, och jag betvitlar i högsta måtto, att t. o. m. för dessa dimensioner vattentillgången är tillräcklig.
Detta torde vara orsaken hvarföre de vidare undersökningarne afstannade.
Att nu äter anslå 4,000 r:dr till ytterligare undersökningar, dä de lill större delen redan äro verkställde, ansåg Ulsk. föga lämpligt, enär K.
M. är i tillfälle af redan uprätlade kartor och handlingar m. m. bedöma, huruvida dessa undersökningar erfordras.
På grund af dessa skäl tillstyrker jag bifall på Utsk:s förslag.
Till bemötande af den invändning, att undersökningar redan blifvit verkställda och icke behöfva ytterligare med Statsmedel understödjas, anhåller jag att få fästa upmärksamheten på, det alternativa förslag, motionären framställt, derutinnan att han ansett det förtjena undersökas om ej kanalen, så väl till förkortande af segelleden, som till undvikande af den grunda Örebrofjärden, kunde medvstörre fördel ledas från sjön Tisaren längre österut till den s. k.
Stora Hjelmaren.
I denna riktning är såsom jag tror, Ofverste-löjtnanlen Edströms förslag icke upgjordt, och således visar det sig, att en undersökning derom kan, såvida man anser företaget vara af någon vigt, förtjena alt med Statsmedel understödjas.
Palmstjerna har visserligen såsom orsak, hvarföre Gr. von Platen i lifstiden icke kunde förorda en kanal-anläggning i sträckning emellan Wettern och Hjelmaren, behagat skämtsamt upgifva, att den store mannen önskade att se sin kanal fylld med vatten.
Jag förmodar visserligen att det mätte vara meningen med hvarje kanal, denna så väl som hvarje annan; men Hr Edströms förslag, som år 1840 från trycket utgafs, lemnar i delta hänseende icke ett så alldeles nedslående resultat, som Frilen förmodar.
Jag medgifver, att detta förslag icke åsyftade en kanal af de dimensioner, som Göthaoch Trollhälte-kanaler innehålla; men om äfven sä vore, att öfriga omständigheter och äfven vattutillgången icke medgifva anläggningen af en kanal i nämnde ‘sträckning till samma bredd och djup som t. ex. Götha kanal, torde likväl, en med afseende på den allmänna nyttan en förbindelse förmedelst en kanal, äfven lill mindre demensioner, emellan Hjelmaren och Wenern böra medföra, undersökningen om vilkoren för verkställighet deraf utgöra ett företag, som förtjenar att af det allmänna upmuntras.
Nerike utgör centralpunkten i vårt land.
Det är sjelft ett landskap af rika inre tillgångar.
Både för tillgodogörande af dessa, samt till beredande af en för allmänna trafiken synnerligen gynnsam genväg i flerfaldiga riktningar, bör man önska alt nämnde landskap må genomkorsas af lättade kommunikationsleder.
Landet är lågt och flackt, det bör således ej erbjuda alltför stora svårigheter härvid.
En noggrann undersökning skulle sannolikt utvisa detta förhållande.
Men hur vinna medel dertill, om de skola ernås af de 36,000 236 Den 26 Juni e. m. r:dr R.
St. anvisat för undersökningar, nödvändiga för ett ändamålsenligt användande af de till vägförbätlringar, sjösänkningar m. rn. redan anslagna, ovanligt höga belopp, hvilka för nämnde ändamål säkert ock blifva tagna i anspråk?
Då motionären af angelägna enskilda förhinder är aflägsnad från detta rum, liar jag ansett såsom en skyldighet, att yttra hvad jag trott vara till framgång åt haus, i min tanke, af all framgång välförtjenla förslag; öfverlemnande jag åt R. o. Ad. att bedöma, huruvida Ctskrs hemställan må bifallas eller om den ej heldre bör för ändrings vinnande, till Ulsk. återremitteras.
Landlrms härefter till bifall å förevar, punkt framställda propos., besvarades med ja, jemte ett eller annat uej, hvarpå H.
Ex. förklarade del han funnit ja öfvervägande.
Den nästföljande 39:de punkten bifölls utan diskussion.
40:de punkten, a/ig:de anslaget till den i Slockholm inrättade Navigations-s/eola.
Som R. o. Ad. bifallit Utsk:s utlåt.
N:o 87, torde denna punkt icke fordra annan åtgärd än att, likasom den nästföljande, läggas till handlingarne. R. o. Ad. fann ifrågavar. punkt icke fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
De slutligen förekommande 41 :sta och 42:dra punkterne blefvo, utan diskussion, den förra lagd till handlingarne och den sednare bifallen.
Sedan pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 163 sålunda blifvit fulländad, yttrade Hr R rå k en hjelm:
Sedan StatsUtsk:s härvar. ledamöter förklarat, att Utsk. i en blifvande framställning till R.
St. kommer alt upgifva de vilkor för anslagens begagnande, hvilka å deras sida böra bestämmas, anhåller jag att få fästa Utsk:s upmärksamhet pä nödvändigheten deraf, alt såsom vilkor vid 33 punkten utstakas, att Riksg:s-kont. alltid må hafva tillfälle att från Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen erhålla bestämda upgifter, huruvida arbeten blifvit afslutade och afsynade.
Derom är f. n. ingenting förordnad!, men då nu anslaget för resor och undersökningar m. m. blifvit förhöjdt, torde det vara ett billigt anspråk, att Statsverket från nämnde
Styrelse undfår erforderliga uplysningar i dessa fall.
Hitintills hafva fullmäktige i Riksg:s-kont. mången gång dragit i betänkande att i enlighet med reglementets föreskrift utbetala den sista andelen af medlen just i brist af dessa uplysningar.
Jag har velat omnämna detta, på det att StatsUtsk:s harvande ledamöter måtte taga saken i betraktande, då de skola afgifva betänk, i fråga om sättet och vilkoret» för medlens användande.
Af den siste talarens yttrande skulle R. o. Ad. möjligen kunna tro, att Fullmäktige i Riksg:s-kont. äro serdeles släpp - Den 26 Juni e. m. 237 händte i fråga om medel till arbetsföretag, men i följd af den kännedom om förhållandet, jag genom granskning af Fullmäktiges prot., kunnat förvärfva mig, anser jag mig böra försäkra, att
Fullmäktige med all möjlig noggrannhet bevakat denna angelägenhet, och förskaffat sig erforderliga uplysningar om företagen innan några medel blifvit gifne föreskrifter, icke det ringaste äfventyr för det allmänna mig veterligen upstått.
Hr Bråkenhj el m:
Under förklaring af min tacksamhet för det loford Fullmäkte i Riksg:s-kont. nu fått emottaga från dess granskande auktoritet, Riksg:s-Afde!:n i StatsUlsk. bör jag likväl tillkännagifva att Fullmäktige kommit till den visshet eller kännedom, Gr.
Mörner funnit i protrne, först efter mångfalldiga skrifvelser och kommunikationer dels med orterne och dels med Väg- och Valtenbyggnads-styrelsen, och högst sällan har inträffat, att arbetena varit i det skick, att Fullmäktige kunnat medlen utbetala dä de blifvit requirerade, hvilket alltid föranledt uppehåll.
Jag lemnar derhän, huruvida icke en eller annan gäng t. o. m. osäkerhet hos Fullmäktige har i detta afseende egt rum.
Föredrogs ånyo SlatsUlsk:s d. 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 164, i anledn. dels af K.
M:s nåd. propos., ang:de låne-underslöd för anläggning af jernväg emellan städerne Orebro och Nora, dels af väckt motion i samma ämne.
St. vid 1840 års riksdag första gången anvisade medel af Riksg:s-kont:s tillgångar till befrämjande af kommunikationer och dylika arbeten i allmänhet, föreskrefvo R.
St. ibland annat det vilkor, att medlen skulle utbetalas i mån af arbetets fortgång, hvarigenom Fullmäktige i Riksg:s-kont. blefvo nödsakade alt för bedömandet, huruvida medlen kunde utbetalas eller icke, nära nog öfverbevaka arbetenas fortgång, något, som icke var lämpligt för kont:s verksamhet och dessutom var förenadt med många svårigheter.
Detta insågo R.
St. vid sista riksdagen, till följd hvaraf detta stadgande borttogs och i stället föreskrefs, att medlen skulle utbetalas på vissa bestämda terminer.
Nu har emedlertid
Utsk. i mom. f föreslagit samma stadgande, hvilket R.
St. vid sista riksdagen uteslöt.
Detta är en återgång till ett förut försökt, men otjenligt befunnet stadgande, hvarföre jag afstyrker detsammas antagande.
Ad. i öfrigt bifaller Utsk:s förslag, torde R. o. Ad. derföre böra bifalla mom. /, med följande förändrade lydelse; hvar efter lånet får lyftas på engång eller vid dessa på förhand bestämda terminer, samt anslagssumman utbetalas på sätt, K. M. i mån af arbetets fortgång bestämmer.
Som denna förändring icke har inflytande på den föreslagna summan, föreställer jag mig, alt, i händelse R. o. Ad. finner mitt förslag lämpligt, R. o. Ad. utan återremiss kan besluta en dylik förändring i redaktionen.
Då jag är öfverlygad om nyttan af Gr.
Lagerbjelkes nu afgifna förslag, tillstyrker jag att R.
238 Den 26 Juni e. m. o. Ad. malte vidtaga i Ulsk:s betänk, denna förändring, för hvilken en återremiss icke är behöflig.
Jn nödvändigare förändringen är, desto nödvändigare synes det mig vara alt betänk, återremitteras, på del att man må kunna erhålla icke hiöll R. o. Ad:s utan äfven de öfrige Sims beslut derå, och på dessa skäl anhåller jag om återremiss.
Om de öfriga St:n bifalla betänk, oförändradt gagnar en återremiss lill intet, och R. o. Ad:s beslut blir då utan all verkan.
Fatta åter de öfriga Sl:n enahanda beslut, så är ändamålet vunnet.
Om de öfriga St:n återremittera betänk., kan, med kännedom om R. o. Ad:s beslut, Utsk., såvida, såsom jag förmodar, det är af samma mening, tillstyrka de öfriga Sl:n vid besvarandet af återremissen, att då frågan kommer under ny pröfning antaga R. o. Adis beslut.
Skulle äter två Ständ återremittera och andra Iva Stånd bifalla Utsk:s betänk., kan Utsk. i alla fall genom en inbjudning i sitt förnyade utlåt., hemställa till de öfrige Stin att förena sig med R. o. Adis beslut, hvadan jag icke kan inse att någon återremiss är behöflig.
Palmstjerna nu yttrat, tror jag att för den ifrägavar:de förändringen en återremiss icke är behöflig, men jag tror, att ett annat skäl förefinnes för en återremiss.
Motionären har nemi. begärt 150,000 r:dr, hvaraf Utsk. endast tillstyrkt 75,000 att såsom anslag utgå.
Såsom premiss för detta tillstyrkande säger Utsk.:
”Om å en sida ”det icke lärer kunna bestridas, att en jernväg emellan Nora och ”Örebro kommer alt i första hand främja» ortens intressen, torde ”väl å en annan få antagas, att med dessa lokalintressen förbinda ”sig stora fördelar af mera omfattande beskaffenhet hvilka Staten ”icke kan lemna å sido, utan att underkänna vigten af betydelsen ”för det allmänna deraf, att en af landels hufvudnäringar tillväxer ”och förkofras”.
Men Utsk, säger vidare, alt fördelarne af denna jernväg skulle bestå i lättad transport af malmer; det oaktadt har Utsk. icke velat tillstyrka högre anslag än de 75,000 r:drna.
Motionären har tydligen ådagalagt, att inom orten icke varit möjligt att kunna erhålla en aktie-teckning till J;del af den beräknade summan, och då frågar jag väl, huru StatsUtsk. kunnat tillstyrka ett så ringa belopp.
Jag hade visserligen önskat, att det af motionären begärda anslag kunnat bifallas, men såvida jag är den ende, som hyllar denna mening, vill jag icke vidhålla densamma.
Motionären Hr Wedberg, som är ledamot af StatsUtsk:s Utgifts-afdeln. och deltagit i Utsk:s beslut, har dermed förklarat sig nöjd.
Det är kändt, att Nora Bergslag är en af de förmögnaste om icke den förmögnaste af alla i riket, och min öfvertygelse är, att, om R.
St. bevilja detta anslag, det står i ortens förmåga att tillskjuta det öfriga.
Jag hyser äfven den öfverlygelsen, alt orten inser sin fördel af företaget, och Utsk. som äfven delat denna min åsigt, har derföre afgifvit ifrågavande förslag.
Detta har Den 26 Juni e. m. 239 varit ett bland Utsk:s skäl, men det finnes äfven ett annat och af Utsk:s ledamöter anfördt skäl, nemi. att det vore väl värdt en upoffring af 75,000 r:dr i och för försök, huru en jernväg om nägra mil kan bära sig i vårt land, då fråga är om transport af så tunga varor som de, hvilka skola forsslas å denne jernväg.
De öfrige 150,000 r:dr ansåg
Disk. icke såsom en upoffring, enär de skola utgå såsom lån och med ränta återgäldas.
Sverige har icke någon jernväg med locomoliv af någon längd ännu, och derföre ansåg Utsk. lämpligt, att nu göra ett försök, för att erfara rättaste sättet för anläggandet af en jernväg inom vårt land i och för transporten af så tunga varor, som här äro i fråga, en erfarenhet, som synes mig högst angelägen alt vinna.
Jag tillstyrker derföre bifall lill Utsk:s förslag, sådant det är.
Någon tillökning i anslaget anser jag obehöflig, och när så är förhållandet, böra R.
St. icke bevilja medel, som äro öfverflödiga.
Meningarne inom orten rör:de lämpligaste sträckningen af ifrågavande kommunikationsled, äfvensom i afseende å sättet för dess utförande, lära vara ganska skiljaktiga.
Man har dels önskat sträckningen åt Arboga i st. f. åt Orebro, dels äfven ansett kanal kunna ega i vissa hänseenden företrädet, framför jernväg i dessa nejder.
Sådan meningssplittring är beklaglig; men jag hade blott önskat att StatsUtsk. gjort sig fullt reda för den erforderliga kostnaden i ena eller andra hänseendet.
Nu befinnes att StatsUtsk. icke ansett sig böra tillstyrka, hvad, sora vid undersökning befunnits nödigt och i följd deraf blifvit hos R.
St. begärdt.
Det är således att befara, att, i trotts af Hr Wedbergs, den enskilde mannens, tanke i detta fall, medlen blifva, i händelse StatsUtsk:s utlåt, bifalles, antingen obegagnade eller otillräckliga.
Det förra vore enl. min åsigt en skada, enär Staten derigenom beröfvas tillfälle att använda dem till andra, måhända ej mindre gagnande företag.
Det sednare åter skulle blott föranleda större utgifter framdeles.
Palmstjerna har ansett nödigt, att anslå förevande medel för vinnande af erfarenhet om jernvägars användbarhet i vårt land.
Afven jag skulle redan ur denna synpunkt gerna se ett bifall till detta anslag, derest det icke förefölle mig, upriktigt sagdt, som om en jernvägslinea, vald så isoleradt som denna, icke medförde tillräckliga utsigter för framgång; men om företaget misslyckas, kommer det att åberopas såsom ett skäl emot jernvägars anläggande inom vårt land.
Sådant ville jag undvika.