Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att hyresman i Staden äfwen mä fä idka Bränwinsbräoning, dä han dertill rrhället Husägarens bifall, har jag uti mina anmärkningar, yrkadt, och dek tror jag i alla afseende», wara bäse rätt och billigt; ly det är öfwerensstämmande med den rättighet, som Hyresmän elier 'Arrendator « Landet ar mordén dewlljad ; det synes ock wara förenligt dermed, och billigt derföre, att Hyresman i Staden werkeligcn betalar lrka Pränwins - Bewillning med mindre Hemmansbrukare u Landet- Och ändteligen tycktes härwid böra komma i betraktande , förbudet för en Hyresman af en Gärd i Staden, att, med Husägarens tillstånd, idka Bränwmsbränning, betager Husägaren den, etter min tanka , honom tillhörande rättigheten, att genom est högre tyras betingande af Hyresmannen, hämta möstigaste fördel af sin Egendom- Dock böe harwid iakttagas, att allena en Utaf Hyresmannen Uti en Stadsegendom, mä uti gärden begagna bränwtns» friheten.
Grefwe klörner wille pämmna Ridderskaper och Adela derom, att det ware BorgareStänder lom för.-siiglk att Hyresmän skulle åtnjuta denna rätt, och att detta Ständ wore närmast att ber as lida eller namna Ärskllljge hötdes ropa emot denna anmärkning.
Ridd- och Ad.
Pror. 5 B- HttS 96 1222 Den 29 Januarit.
Herr Grcfwen och Landtm a rfkalker, ftägade om Ridderstam och Adeln an>äge all Stockholm och Götheborg borde undantagas frän willkoren för de andre Städrlne.
Ropades Ia.i Grefwe körner förklarade, det hans, och som han trodde Rldderstapet 06) Adelns meninZ warit, att frägan om undantag för beha Städer skulle hwila tilt afgörande t sammanhang med ben vm Magazins Dlrect.ons - inrättningen.
Lyernlleät instämde äfwen häri.
Herr Grefwen ock) LandlMarstakken, frögade om det wore Höglofl.
Rtddklffapet och A* delns öcrffan, all detta stuve dljfwa ett särstlldt venttlatio» srämne och afgö-.s j jammonhang med den om Allmänna Magnius-inrättningen Ropades Ja. Widare proponerade Herr Grefwen och Landkmarstalken att Brännings,rättigheten stuve tillkom* ma husägare i de andra Släderne.
Deremot delmar'des 'Herr Galmen och Landtmarstalkens propostttsn, att den aswen stuve tilldelas hvresmän.
Med Nej.
Herr (^clerllolpe, (^grl hemstälde om icke Hyresman, som hyrde en he! egendom, med Den 29 Ianuartt.
122; med dertill hörande jord/ mätte äga samma rätt som husägaren.
Herr Grefwen och Landtmarffalken, tyckte att en hyresman i Staden borde njuta samma rätt som en Arrendtor pä Landet, emedan bägge till ägaren more i samma förhällanoe.
Grefwe klörner, anhöll att fä fästa Rid» derffapet och AdelnS uppmärksamhet derpä, att grunden för afgiften är olika tor Landet och i Städerne.
I Stäverne wore den lämpad etter personalen och kunde derföre icke medföra samma rättigheter.
Likwäl läge han intet hinder / att icke hyresman / i stöd af err färegäerrde contrakt med husägaren, kunde fä utöfwa dennes räck.
Friherre 8^1 von wolstein medgafwe gerna hwad Grefwe körner yktradt, att principerne för Staden och Landet wore olika, dtt ena personal det andrs jord.
Likwäl borde man konsiderera att det äswen funnes Stads egendommar ästkillde af jord, för h wilken Skatt eriades.
Om fäledes en husägare ö'werlemnade sitt hus till en annan, mot förbindelse att uppfylla de dermed följande ffvlldigheter, wore han att ante säsom Arrendator.
Annorlunda förhölle sig med en blot hyresman, hwitken endast begagnade rum, och wld fardag flyttade när han bchagade.
Friherre 8^erlikeöt , instämde i detta Friherre Ltaels yttrande.
Det ändamäl Friherre 8tsel äjystadt trodde han wunnes när husägarens tik - 1224 Den 29 Iamrarik. tivständ gjordes till willtor för hyresmäns rätt alt bränna.
Här gälde ej samma skäl, som t afseende pä Torpare, emedan husägaren kitt hyresmannen «j wore i samma kinkiga sörhällande som husbonden till Torparen.
Herr Grefwen och LandtMarffalken, frä-ade vm Ridderssavet och Adrien Medes ansäge för afgjordt, akt hyresman e) ssulle fä rättighet alt bränna» Ropades Ja och ^7ej.
Friherre 8tsel von kkoMein önskade ott Herr Grefwen och LondrMarssalken täcktes stätta propositionen sä, att d.nna rättighet mebgätwes ben hyresman, som iklädde sig husägarens skyldighet.
Friherre klggis, k^rik Oonrsö, wille ej medgifwa att hyresman singe bränna, emedan 1 säda„e fall manga swärigheler ssulle uppsta att fä sina hus uthyrda.
Herr Grefwen och L<mdtmarstalken söreflög Ridderskapet och Adeln sä mätte törena sig, att hyresman af hus med tord ssulle fä bränna, dä ägaren ej bränner och dertill lemna! sitt littständ Bifölls.
Derefter framställdes den stugan, huru stort det mrntsta qmanlum Bränwin som fär försäljas bör wara, »är mmutermgerr är Mbehäimr Krogar m m.
Ht - Den 29 Januarkt. 1227 Åtskilliga förslag blefwo nu pä en gäng uppgifna, hwarester Herr Grefwen och LandtMarffalken, pronerade alt det samma till en kanna skulle utsättas.
Herr krmk^lkäiö, kaul: Utom det jag icke kan inse eller finna nägot afseende förtjenande skäl till förändring uti den genom 1820 ärS Förordning, husbehofö-brä.mare lämnade rättigheten, att sälja Brännan haiPopsraiö, med derwid stadgade willtor, anser jag ock för min del, den ena i fraga komne förändringen häru-innan, att nemligen sörsäljMngen icke ma understiaa en kanna, j sä mälto bäve oiämpelig och obillig, akt Torpare, gifta Drängar, med de flera, lvm likmätigt hwad Högloft Ridderffapet och Adeln nu förut beslutit, äro frän Bränw nSdrännrngs - rät, troheten uteslutne, såmedelst dl-fwa töronlälne, antingen att köpa större BränwinS - q vantum, an de eljest ätnöides med, och m?d det samNa komma uti ett opäräknadt tillfälle, till önDerflödrgk bruk deraf, eller att med ett fördöj't pris, köpa deras mindre behof pä Krogen, eller ock att l brist gf tillräckellga penningar, för inropet af en hel kanna, blifwa i mistning af en, efter psnninge- tillgängen lämpad mättltg Brämvins - njutn>ng- Zag tillstyrker följakteligen för min del, bibehällanbet af 1800 ars stadgande härom, och bet sa mycket häldre, som jag är försäkrad, alt, vm ben nu ifrägawarande förändringen skulle winna bisall, densamma icke blumer efteNefivad, och det wld al!
Lagsilftnrng bör worå och bufwa en huswudsakellg prmcrpe, att icke stadga en Lag, hwr?- ken 1226 Den 29 Januarii. ken man, ivid sjelswa stlstningen kan finna icke blifwa esterleswad elier kunna till efterlefnad befordras.
Friherre 8,gk1 von : ijllät eisen att hföra Bränwin Stjerne leder II'naii till öfwerflöd af Bränwin, mea iuge., Torpare lärer <fara till Staden för att köpa Bränwin. Will äter nägon t en
Stad köpa ett mindre qwantunr finnes lätt tilifälir dertill.
Dsmikon, trodde att en generel» princip kunde antagas för bäve Stad och Land.
Merstngarne hade i Utstolttt warit delade > men de flästa rösterne hade förenat sig med BondeStändet om eli halft stop.
För sin egen du hade han warit af en stridig kanka , och wille derföre vcksä nu tillstyrka att detta qwanlum fixerades till en kanna.
Grefwe De I» 6sr6,s: om frägan är om sörsälMng of Brännvin i Städerna, wille Herr Grefwen tillstyrka att qwanlum fixrradkS lili en kanna, men är frägan om förlälj .ingen pä Landel , sä borde det utfällas till ett halft stop.
Herr Grefweu och La,idr - Marskalken, föreslog alt Ridderskap^ och Adeln ställe af, göra , att när Bränwin töres till försäljning. ej mindre än en kanna mätte fä afyttraS.
Widare b flöts att Bränwin ej stall till flere köpare sä Utdelas eller urmäras pä Tors, oppm - Den 29 Januarii. rLZ? pen gata eller wid Hamnar, samt wid marknadsplatts ä Lander, der Ständ elier Bedar för Marknadens stutt äro uppsorra, utan mäste Waren föra Bränwiner pä ett wisst ställe, vch der tjl! köparen uppmäta hwad han sig betingat.
'Vtkerligare framställde Herr Grefwe» och Landtmarstalken den lrägan, hwilket borde Wara dek mmdsta qwantum Bcänwin lvm w!b infvrandet lill Marknader finge sörlätjas.
Herr Grefwe» och LandtMarssa!kenf»rrfloA art detta qwanlum skulle ulläkkas kill ett halft stop.
Friherre LtZernlleät, önskade akt det mätte förblnwa wid ett halfstop, men Herr Grefwe» och Landtmarstalken swarade, vch älsttlltga hördes ropa att saken more afgjord.
Rörande Krogars anläggande i Städer be« flöt Högloft.
Rldderssapet och Adeln, att fäbant etter gifwtt ttllständ af Magistraterne skulle wara tlUätit.
Rörande Krogars anläggande pä Landet föreslog Herr Grefwen och LandtMarstalken att dertill skulle fordras tilläteste af Jordägaren, Landshöfdingen och Taxerings-Committeen.
Lisei von ^loMein ansäg fädam
Krogar i högsta grad stadeliga sch önstgde alt de äldres kunde asskaftaö.
Herr 1228 Den S9 Januarkt.'
Herr Grefrven och Landrmarffalken förklarade sig aase för alldis vmöjelrgl att borttaga dem.
Herr Klingsporr, wille sörbthälla att sädane Krogar som wore Gästgrfwarogärdar anstagna malte äga d:stäud.
Herr Grefrven scb LanLtMarfkalkcn gjorde proposition pä sitt förut gjorda fötsiag.
Grefwe kerner:
Om nägot sunde winnås derigenom att Krogar sördödes, st^li jag gerna för mia del sädant niiftorka: men mchbruk kunna t detta asteende aldrig tvrek>-mma6: följden bUstwe att lönnkrogar l alla falt runues, och Staten wunne af dem inan inkomst: der är derföre sä godt att de tfllätaö och fä betala statt.
Herr Grefwen och LandrMarstalken förnyade derefter sin Mm gjorda proposition » hwilken Bifölls. Widare sramstäldte Herr Grefwen och LandkMarstai'en fcägan huru rvrhaUas dorde när wii) ariioknrngar om Krogars anläggande, L ndS» höfdiogen och TopMngö - Committé» be,unnes roaiä af olika tankar.
Grefwe Den 29 Januari». 1229 Grefwe körner wille päminna sig att Landshösdinqen wid T reringar manligen ej ägde röst, och derföre icke heller nu borde kunna stadga bestulet.
Herr Gr swen ocl) LandrMarfkakkett förklarade sig alldeles wara af lamma kanka, men wille allenast hemställa om icke när Commikeen stadnade l pLris vors, Landshöfdingen dä dordi äga deciesionsrätt.
Derefter bestökS, att pä Landet Kroaar ej stall inrätlas annorstädes än wid Allmänna Landsoch farwägar, sommar och wmlemd, och ej pä närmare afstånd än en fjerdedel wög ifrän kyrkan samt ort vdalkrogar sä wäl som Gästgifwerter, stola behälla sina rätllgheker.
Herr von ^lalisvofst, L^/l Lnst s i inwande ätt dcn;ia Författning pä sina ställen kunde medföra »lägenheter Pä Gottland liee-a Kyrkorne sä tätt. ett en Kyrka och Fjcrdrngestoipe nästan äro det samma.
Wid ett jädant törhällmde skulle der hända att ingen Krog der finge anläggas.
Herr Lock, Lockig Lu-lvig, att det kunde hända att fö'ut pnwiligekade Kröger läge närmare
Kyrkor än denna lvrestrist jnnehöoe, hatt kände sadane Krogar 1 E käue , hwilka wä! läge wrd Landsvägen/ mea kncppt ett bötzessokt »stärk Korkan.
Skulle sädane förlora sin rätt? r>tdd. och Ad. l^ror. z D öf S?. 12 zv
Den 29 Januartt.
Herr Grefwen och LandrMarsta!ken söreflog i afseende pä besia Herr von »ausvollffs och Herr Look8 anmärknmgar, att det mätte fä ankomma pä Landshöfdingen och Taxerings-Commiltren all i säbane fall jämka och förordna.
Friherre »amillon, carl, instämde sä mycket häldre häri, som sädane Krogar redan förut warit inskränkte i sin rättighet.
Friherre 8rael von ,»oIKem.
Sedan nu Ridderssaptt och Adeln bifallit alt Krogar fä inrättas , hemställer jag, om icke krll Sedernas förwarande det kunde uppdragas Lardshöldingen och TaxeringsCvmmitteen, alt upprätta en Police,Författning, hwangenom dem wär lemnades öppet att försälja Bränwin, men Spel, Dans och dylika utlwäfrungar förbödeö och hindrades. ytterligare beflöts, utan ventilation pä Herr Grefwen foch LandlMarfkalkens proposition, att minut-ksörsäljmng af Bränwin ffall wara tilläten pä Gästgifwerier, Wärdshus, Marqueremerier, Näringsställen ber Spisning gtswes, Wärdshus wld
Her egärdar för egen och främmande Betjening samt Handtwerkare, Tingsställen, witz Manffapchmqwartmng foch Wmfkänkerier.
Grefwe von I,antinZ8ll3nten yttrade sin önskan ott Bränwins, minuteringen wld Aucuoner kunde sörekvmmas.
Herr Grefwen och Landtm a rskalken förklarade att derom wo;e i Urfkottets Betänkande in» Den 29 JanuarLi. i2Zi ingenting nämndt; men att han twiflade att den samma kunde hindras.
Herr Iskm, trodde alt den ej borde förbjudas, mcn icke heller nämnas.
Stjernstedt, anmärkte att frägan ej hörde hit eller nu till ventilation ku de upptagas/emedan derom genom serstildta.författningar wore stadgadt.
Derefter iräqade Herr Grefrven och Landtmarskalken, om Ridderskap;! och Adela deri instämde att nägot wisst asständ för Krogar i Bohustänffa stärgärden ej borde bestämmas, srmt ott Bränwins-minutering wid Sillfisket derstädes ej kunde sörnekaö.
Likaledes bifölls, ott den som utborgar Bränwin i minut ej stall aga exekutiv rätt till betalning.
Herr Grefrven och LandtMarstalken fromstatdr den frägan, om det wore tillätit, att etter stukad mantalsskrifning sig hos wederbörande anmäla och undfä tillstånd ott brännna Bränwin.
Herr Grefwrn och Landtmarstcllken trodde för sia Lel, att om sadant tillätes, ssulle controllen blifrva sivär.
Friherre »amilton ansäg denna sräga stä i ett nära sammanhang med den om panne rymden, och sältet att utgöra Bewlllningen, och hemstäide deriöre om icke med dest afgör-mde kunde uppstjutas intill dest alt defia ftägor förekommo Gref, 12 ; 2 Den 29 Ianuarii.
Grefwe körner trodde att Ridderstapek och M-ln utan akt ingö i granskning af den »ör-flagne p ogressnva betalningen gansta wä! kunde afstä liMielsen att bränna lör andra än den som sig wid Mankalsstttflungen dertill anmäldt.
Ltjernlieöt förenade sig med Friherre ttaunilon.
Herr Grefwen och LaNdrmarstasken, gjor, de proposiiion air ingen tilläteiie att bränna Bran» lvm mätte sä lemas d m, 'vv först est^r stukad manlalslkltjt.lag sig der.lil anmäla.
Bijöllö.
Herr Grefwe» och Landrmsri?tt?ken, ane Malde art ordningen ou komme lil! de ägor sorn egenkeligett rörde asgrften, och >ut ehuru derom ingenting nu kunde astöras, torde det ukwäi kunna lvrxg gagneiigt, om anmärkningar i ankdnmg af Ukstotttts sörst.ig nu gjordes.
Herr keutersköl ! trodde att Hdane saker alldeles icke hörds till den narwarard» mwerläggningen, hvarföre stan anl ö», att end st de nu stt« tade beslut mätte med Bewillnings - Utstoltet kommuniceras.
Grefwe körner yttrade, att till »vinnande ak »vem rcdighet och en säkrare ledning för Bervill i nS;; stolt t, d t högeligen stulle leda, VM He-r G 'kwen och LandtMirst.-skc! i förhand genom proposition wille utröna Ridde«stoptt och Adelas mening öfwer en och annan punct.
Detta kuttde exem-el brstä deri rrv att stäga om Den 29 Januari!. 12?; R-dderffaprt 06) Adrin anAgeden angift som blifwlt fsreilagen pä det uppg, na lättei fäkert ku na U'aä- Skulle Nrdderskuper och Adeln ej anse den säter kunde Bewill^ings-Utskotlet an-nodas oit närmare prvfwa sitt sv siog.
Derefter kllide ^:o ftäfiås härinvid., i ajstcnde pä T^'Uionen, Ven föcesiagne inetyodn med progressiv afgift för vannerymden borde antagas Sedan Rlddersknpet och Adelns tankar, salunda härv'wer bestämda, ssuLe Utffortek genom rem.tz n för sitt förestående arbete wrana en rättelse.
Herr förklarade, det han för sin del ansäge dm nyi förcflagne
Tap trons-merhvdm o-äker, och önffade on r Zav ärö
Författning l afseende häcä matte 'ö'jas.
För Lirigr att tiden nu wo:e inne att öfwer detza frägox salla bcflut.
Herr Grefwe» och) Landi Marfkakken inwände , akt meningen ef ware alt ; u derörw-w besluta , utan blott att rmsvnera till tjenst och ledm g sör Utskottet.
Grefwe förner utbav sig alwen att ölwer en tredje pu cr e-hälla Hkrr Grelwen och LaadrMarffokkeaS proposition, d-'l nämligen horu stor pannee rymd stige nyttja?, om den dorde wara oinskränkt eller inskränkt.
Herr 5tHverIlnIpFtäggN om Bewlllningen för Bränwrns brännrugen har redan en gäng dos N dd>' sk vet och Adely förewarit, och till Ulstottek dlrstvrt äterremitkercid.
UtikottelS swgr pä äkkttemHeu, är ännu icke inkommtt, x och I2Z4 Dsn 29 Januarik. och saken således ej eller ännu ett Zfwersäggoingsämne- Zag är alltid ogerna af olika mening med Herr Grefwe körner, men jag kan ej nu underlåta att tro att wäl nu anmärkningar kunna af enskilda Ledamöter göras, hwilka i wänlig ordning j sammanhang med detta amne kunna kill Bnvill, nings Utskottet remitteras, men äswen att Herr Grefwrn och LandtMarskaiken ef deröswer nu kan göra proposition.
Genom proposition sattes ett Beslut, och nägst fädant tzwarken bör eller kan rågås innan mäler i Laglig ordning ä nyo kommer under öswerlaggnmg.
Grefwe körner förklarade sig hafwa bliswit mistförstädd, om man trodt att han önskadt del Btsluk nu skulle fattas i lorwäg.
De propositioner han hegardt hade han önjkadt endast i afsigt att utröna Ridderskapet och AdelnS tankesätt.
Friherre llgmilton instämde med Grefwe Uyi-nLi-!, häldst ftagan ännu icke i BewtllttmgsLltskottet ä nyo fvrrwaril.
Herr Grefwen ocH LandrMarfkakkett beZynde derefter alt punctewis uppläsa tUiskotcers Fölflag.
. i Wld den första puncten, rörande en witz afgift för hwart Hemman gjordes i- gen anmärkning.
Den andra fpuncten att hwsr och en wid Mantalessrifningen skulle uppgiswa med huru stor vannerymd han wille bränna; Gillades.
Herr knutrLölö, kaul, eritidrade att i afse - Dm 29 Januarkk.
L2Z5 frende pä sörsta puncken han hade gjordt anmärkningar som lili Ulffolttt dlifwit remitterade.
Herr Grefwen och Landcmarflalken, förklarade att de framdeles i sin ordning skulle degagnas och omtalcks.
Nu önskade han att Rwderstaxet och Adeln wille yttra sig huru stok pauueryAd borde ttllälas.
Friherre »nNilton, Lsrl, yttrade att sä wäL panne,rymden, som grunden till betalningS'skylldighet efter Hemman, böra bibehällas t likhet med Ikoo ärs författning.
Med en sadan Pannerymd, kan tillräckelig myckenhet drank erhällas för Lrdugärden, och mera Bränwin erhällas, än till husbehof fordras: men derigenom sättes en fixerad gräns för den egennyttige, som blott syftande pä egen winning, glömmer del Allmännas wäl.
Med en fädan grund för beskattningen Win, nes en säkerhet, att den väräknade summan utgår'; hwilken, om den föreflagne methoden ak beskattning antages, fäkerlrgen förfelas.
Dock likwä! iär jag här, lika med hwad jag gjordt uti Utskotten , tillstyrka, ett nägvn jemkning göres med denna afgift, sä att den, för swagare och mindre Hemmans - delar, hwilka endast förmä hälla mindre pannor nedfättes och i stället ökes, uppflyttas pä de hemman som hälla större pannor.
Herr Grefwen och Landtmarskalkett ytt, rade, ett om beskattningen ej nu more sräi a. Hwad parme* rymden beträffade ansäg han ej räd« ligt ett man singe begagna fä stor man behagade, när asgiften för den samma w»r; progrchv. I2z6
Den 29 Januaril.
Llthene ^amillon wille gerna tillstyrka den prvgretziva afglsten , men ej lill högre än 90 kan« nors panna.
Grefwe lUörnoi- ^ om jag rätt fotkcdt Friherre llumikon8 mening, öo.star hon otc en witz otgift per hemman sör en witz fixerad pum e-rymb mätte destämn^s, och att sedan lör större pannor en progressig förhöjning etter ka.mtttet ffiille förbjudas.
Denna tanka jynes m-g äfwen latt kunna btsalloö.
Friherre on:
Min mening är att i enlighet med ,800 äts Förordning storsta pannerymdsn döde l Studer och pä L mdct lkulle wara 90 kannor: men att vm den (om enligt samma Författning more berätt!
.,ad till blott en mindre panna wilie nyttja en större stuve han derföre erlägga prvgreösis afzijl Grefwe f?»m,Ikon, .öxol, hemstälde om dea som hade egendom i olika La», stnlle äga rätt otk tammanflä si» branning pä ett ställe, honom hade det blifwlt sörmkadr. «^err Grefwen ott) L.a>'dtma! skulten , erinrad? o:r Ridderstapet och Adeln ännu icke l- de afajorr frägan om patinerymden, och trodde att man lätt lunde inga pä Friherre
Ittsmikvn» förstag. friherre 'tt.iel stlollleln :
Dm, som jag tror, Ritttt?
Ständer böra anse sig som Swensta Fosters Förm.yudare, under dek otwrfwelaktiat mot
Den 29 Isnuaril.
1257 mot princip att gifwa tillfälle till Bränwinsbränning uiöftvcr husbehof.
Skulle hwar och en pä ert fjerdedel Hemmon fä nyttja 90 kannors panna dlefwe det stora Bränneriet öfwer hela Riket, ert allmänt supande, och Skogen förstördes.
Herr Grefwe,? ock) Landtmarfkalken, ine wande, alt när alla brände, blefwe ej födkroken särdeles lucrakiw, och skulle ej mänga deraf förmäs att anlägga större bränning.
Han wille mr framställa deri sragan, om Ridderssapet 06) Adeln tilläte,arr en obestämd pannerymd finge nyttja-.
Grefwe von l^ntintrskaulen anhöll om pro« position pä Friherre läamilMiis sörstug.
Denna proposition blef äfwen af Herr Gref, wen och LandtMarssalken upprepad mrn med Ja och Vlcj defwarad.
Herr l^lii^soor, Qerclt, anlZg propositionen i Len föresiagnc Tariffen Illa uträknad.
Herr Greswen och LandrNkarfkalken proponerade att R.dderskaper och Adeln till UrssolletS kättsle mätte anmoda det samma «tt jörestä
M determinerad pannerymd.
Herr Klingspor, Oeröt, wille härilll samtyce Ridd. och Ad. pror. 5.
B.. ka, 97 » 1258 Den 29 Januaris. ka , med willtor att en ny Tariff för Beskattningen blefwe föreslagen.
Herr?rim2lköl<t.
Angående Bränwinsvanne, rymden, har jag för detta yttrat mm tanka, att nemligen det un lHoo ärs Kongl.
Förordning tilläkne och stadgade Hemmantalet, är tillräckligt, samt lill och med öfwerstödigt.
Jag tillstyrker säiedes i ödmjukhet, samt jemwäl önjkar, att Högst, berörde Förordnuigs stadgande ocksä härutinnan mä blifwa osö ändrad ; med sörny^dk upprepande deras, att j-'g sjelf erfarit möjlighew!, klk med en 50 kannors panna pä Z mängder, utan sä kallade Nittbränningar, tillwerka mera än 2000 Kannor Vränwin och manns icke wid sädant för, hällande med den redan rillätne vannerrymden, icke allenast vkwerflödigt hukbehofsbränwin, uran vck mera än mycket deröfwer till afsalu kan ä, stadkommas Hans EMllence Herr Grefwe kuutb, öfwer detta ämne är redan lä möckel raladt, att ett b-siut snarr mätte kunna fattas.
Jag fär derföre hemställa om wi icke lättast skulle kunna komma ifrån denna sräga , deftgenvm akt wi stadgade pannerymden efter 1800 äcs Förordning.
Wglsten kunde äfwen sä tstnwa den samma som deri söreskrftwes, endast med det tillägg, att dä nu genom förlusten af Finland, en brist uppkom, mer för ben del at Bränwiriötkatten som deras er, lades, kunde den samma sylla genom den af Urjkot, tet föreslagne progretzionen.
Grefwe körner föreslog ott denna Grefwe kuucks erindran skulle till Utskottet öfwerlemnas, hwt!- Den 29 Janunrit. 12 z 9 hwilket skulle äga att yttra sig Hwad afseende derpå kunde göras.
Herr Grefven och LandtMarfkalfen, gjorde decpä prvposiclon hwiiken beswarades med Ja och Nes.
Amilton, erindrade att frägin vm pannerymdrn wore bland de oeconom ilka, hvilka nu borde afgöros.
Herr Grefwen och LandcMarfkalken, gjorde proposltron akt pannervmoea malte bestammas enligt hwad 1802 ärs Föriattnlng föreffrifwrr.
Ja och Nej. Hans E^ellence Herr Grefwe KumK, erindrade, akt dä Allmogen redan hade sina pannor gjorda ester den förra Förordningen borde derpä göras afseende, emedan en förändring, ej utan becydelig kostnad kunde päbjudas.
Herr klingspor', 6erclt, anmärkte, akt den hittills stadgade pannerymZen wore opropottonerltg, sä akt den ej borde bibehällas.
Herr von ^susvollff, päminde, att vm en witz pannerymd ffulle stadgas för Landet, borde der äfrven göras för Staven, l Hans Exsllence Herr Grewe kumb, önskade att frägan om pannerymden för bränningen pä Landet först mätte afgöras.
Herr 1240 Den 29 Iauuarri.
Herr D-bm.
Om wi nu sörestrifwa att be, tala 4 R:dr per hemman, sä gär ej T-ondeStänder in derpå Hans Exellence ^»err Grefwe sinn'b , erindrade att Bonde - Ständer ej kunde göra lag sök Rldderstapst och Adeln.
Herr Grefwe», och Landrmarfkalken, uppläste den calcul Bewili-iogs - Utssotket uppgisivlt öfwer deffarrnlngen, hwaraf syntes, akt de Arkrclor hwilka säkert utgå utgjorde ett be'opo ak i6o, ^OO Riksdaler, dä fylinoden l z6o.ooo Riksdaler eller hela Bränwins-bewtllmng-sum-nan ry^zoo Riksdaler stuHe upptagas pä de oläkca A'tiktarne. rFoo ärs
Förordning hade ätmindstone den förtjenst , eril erfarenheten w-fat att starren urgätt.
Grefwe vs I» ceclia, ^gcob.
Jag har trodk mig under diskussionen finna arr twenne frägor bliswit l-mmanblaidade: den ena om pannerymden, de» andra om beskattningen-
Den förra srägan lärer sälön, oeconomist nu böra af, sörås.
Jag wi» för min del gerna bifalla Friherre ttsmilions Fmslag.
Första andamälet dör tvära den oecononuffa nyttan: det andra stätten.
Bäggedera fy tes wig derigenom befodrade.
Skaten fär säkrast sin inkomst, och finnas personer, som löka sin fördel i alt bränna med större pantrar, sä ökas derigenom Statens winst.
Marogen sär dä äfwen behälla sina pannor oförändrade, hwilket beiriar den lamma isian en deiydlig kostnad.
Bibehällom derföre, Mina Herrar, den pannerymd as 50 kannor för hemmanet, som i8vo ärö