Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Drake, som, utom nyssnämnde befattning, jemväl vore Musikaliska Akademiens Inspektor, Sekreterare och Bibliothekarie, numera uppnått en ålder af 71 år och under några och tjugu år vid Akademien tjenslgjort, nu vidare, i anseende lill en svär ögonsjukdom, sorn redan förorsakat blindhet å det ena ögat och i öfrigt försvagad helsa, ej kunde med sina ifrågavarande befattningar fortfara, Rikets Ständer måtte, i betraktande af Professoren Drakes utmärkta och allmänt erkända skicklighet och nit vid utöfvandet af nämnda befattningar, tillägga honom en årlig pension, motsvarande en del af hans löneinkomster eller 2,000 R:dr: och enär Professor
Drakes nitiska och förtjenslfulia bemödanden för utbredande af en grundlig bildning i musik och harmonilära äro för Rikets Ständer nogsamt kända, hafva Rikets Ständer, med afseende .härå funnit godt förklara Professoren
Drake berättigad att, efter erhållet entledigande från ofvan omförmälda befattningar, på allmänna Indragningsstaten uppbära en årlig pension af 2,000 R:dr. 57:o. Hos E. K. Maj:t har Läkaren vid Borgholms kurhus, J.
Lidén, underdånigst anhållit, att då han, efter alt hafva inlrädl i sitt 63;dje år och (illbragt 30 år i Statens tjenst, numera af sjuklighet vore förhindrad att fortsätta sin läkareverksamhet, men saknade förmögenhet, E. K. Maj:!, täcktes till Rikets Ständer afgifva nådig Proposition om en pensions beviljande åt honom efter afskedslagandet; och är af ansökningen vidfogade handlingar upplyst, att Lidén, som vore född den 6 Mars 1797 och promoverades till Medicine Doktor i Upsala den 15 Juni 1827, den 23 December 1828 förordnats att vara ordinarie Grufveläkare och Grufvekirurg vid Stora Kopparberget, år 1835 alt vara Ilyttekirurg derstädes samt år 1842 att vara Läkare vid Kurhuset i Borgholm, hvilken tjenst ännu af honom innehades, äfvensom att han, till följd af kroniskt lidande och hjertfel, hvarmed under de tvänne sistförflutna åren varit förenad en djup sinnesnedstämning, vore oförmögen både att sin innehafvande tjenst med erforderlig kraft och uthållighet bestrida och alt med enskild praktik sig befatta.
Under Bilt. till R.
Prot. 1859 1860. 10 Sami. 1 Afd. £ Band. Supp/. 39 306 Expeditinns-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse ]S:o 205. vitsordande af Lidéns fattigdom, samt att han gjort sig känd såsom särdeles skicklig läkare, äfvensom med åberopande af Lidéns förtjenster om fäderneslandets äldre historia, i hvilket afseende han fordom tagit en verksam del i utarbetandet af ett värdefullt vetenskapligt verk, Diplomatarium Dalecarlicum, har E. K.
Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län äfven i underdånighet förordat den gjorda ansökningen; varande bifall till densamma jemväl i underdånighet tillstyrkt af Sundhets-kollegium, med vitsord, att Lidén under sin utöfver 30 år långa tjenstemannabana städse med nit och skicklighet fullgjort sina åligganden tili det allmännas och enskildas bästa.
Med stöd af dessa intyg, och då Lidén, såsom Kurhusläkare, icke egde rätt till pension, till hvilkens bestridande kurhusmedlen icke lemnade tillgäng, helst Calmar läns stora utsträckning föranledt dess delande i Irenne särskilda distrikter, hvarigenom läkare- och förvaltningskostnader betydligt ökats, har E. K.
Majit föreslagit Rikets Ständer, att bevilja bemälde Lidén vid afskedstagande! en pension på allmänna Indragningsstaten af 750 R:dr Runt, motsvarande den lön. han nu i egenskap af Kurhusläkare åtnjuter; och hafva, på grund af de anförda förhållandena samt i betraktande af angelägenheten deraf, att
Doktor Lidén ej må komma att alltför länge qvarstå vid omförmälda befattning, sedan försvagad helsa satt honom ur stånd att densamma behörigen handhafva, Rikets Ständer den begärda pensionen beviljat. 58:o. Sedan E. K. Majits Befallningshafvande i Gottlands län, uti skrifvelse den 4 Januari nästlidna år, till E. K. Majit öfverlemna! en af Provincial-läkaren i länets norra distrikt, Medicine Licentiaten och Kirurgie Magistern A. André underdånigst gjord anhållan, alt, på grund af bifogad läkareattest och af sökanden i öfrigt anförda skäl, undfå nådigt afsked från nämnda Provincialläkare-beställniug, med lönens bibehållande på allmänna Indragningsstalen såsom pension; i anledning hvaraf ej mindre Sundhets-kollegium än Statskontoret infordrade utlåtanden den 17 och 31 i nämnde månad afgifvit, dervid Statskontoret förmält, att då André vore endast omkring 56 och ett halft år gammal och såsom läkare varit i Statens tjenst anställd vid pass 34 år, hvadan han icke uppfyllt de uti nådiga Brefvet den 12 November 1823 för pensions åtnjutande å Rikets allmänna Indragningsslat, stadgade vilkor, Statskontoret ansåge sig ej kunna å förberörde ansökning tillstyrka nådigt bifall; har E. K.
Majit, i betraktande af hvad Statskontoret sålunda i underdånighet anfört, ansett ifrågavarande ansökning icke kunna bifallas; men med afseende å Andrés styrkta sjuklighet och deraf följande oförmåga att tjensten bestrida, föreslagit Rdrets Ständer, det en årlig pension af 1,500 Ridr måtte André tillerkännas, att, elier erhållet afsked från Provincial-läkaretjensten, af allmänna Indragningsstalen utgå; och hafva Rdtets Ständer, af enahanda skäl, som uti nästföregående punkt äro ani örda, ansett sig böra jemväl denna nådiga framställning bifalla. 59:0.
Vidare är af E. K.
Majit i nåder framställd den begäran, att då Doktor Erik August Hallström, som år 1842 blef extra Provincialläkare i Lyksele distrikt af Westerbottens län och år 1848 erhöll transport lill Provincial-läkaretjensten i Hernösands distrikt af Wesler-Norrlands län, under hela sin tjenstetid innehaft en af de mödosammaste Provincial-läkarebelattningar inom Riket, samt med outtröttligt nit, omsorg och skicklighet sina åligganden fullgjort, intilldess hon år 1858, sannolikt i följd af ansträngning i sin tjenstgöring insjuknade och kort derefter atled, eflerlemnande i fattigdom en mycket sjuklig enka och fyra minderåriga barn, Rikets Ständer måtte åt hvardera af dessa barn, sönerne Wilhelm Immanuel, lödd den 13 November 1844 och Carl August, född den 14 Juli 1856, samt döttrarne Helena Elisaheth, född den Evpeditions-Utskottets Föi'slag lill undercl.
Skrifvelse JS:o 205. 307 31 Juli 1816, och Maria Carolina Amalia, född den 18 Februari 1853, bevilja en årlig pension af 100 R:dr, att från allmänna Indragningsstaten utgå, till dess de, hvarefter annan, uppnått 21 Ars ålder.
Denna af särdeles behjertansvärda omständigheter föranledda nådiga framställning hafva Rikets Ständer ansett sig böra bifalla ; dock att, hvad angår pensionen till Doktor Hallströms ofvanbemälda båda döttrar, denna må upphöra, derest de före uppnådde 21 års ålder uti äktenskap inträda. 60:o. llos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom numera aflidne Medicine Doktorn och Kirurgie Magistern Gerhard Adolf Silfversparre, född den 3 Maj 1813 och år 1842 utnämnd till Provincial-läkare i Hedermora distrikt, under utöfningen af denna sin befattning ådagalagdt utmärkta prof på tjenstenit och menniskoälskande sjelfförsakelse, hvilka egenskaper slutligen, då under år 1851 inom distriktet utbröt en förfärligt härjande typhus-epidemi, för hvars hämmande Silfversparre, såsom ensam läkare, under flera månaders nästan oafbruten verksamhet ansträngde sina krafter lill det yttersta, nedlade honom å dödsbädden, der han dock ännu intill sina sisla stunder fortfor alt utöfva sitt kall.
På sådant sätt och då Silfversparre, såsom eli hos Rikets Ständer företedt transsumt af bouppteckningen efter honom jemväl utvisade, icke förvärfva! någon förmögenhet, hade hans efterlemnade enka, till helsan svag och med tre oförsörjda barn, deraf det ena jemväl vore sjukligt, blifvit bragt i en ständigt tilltagande, högst bekymmersam förlägenhet i afseende å sin framtida bergning och barnens underhåll.
Och har af dessa skäl blifvit föreslaget, att Rikets Ständer med behjertande af för handen varande bevekande omständigheter, måtte bevilja Doktor Silfversparres enka, Evelina Johanna Malmén, saint deras trenne barn en årlig pension till belopp af 400 R:dr för enkan och 100
R:dr för hvartdera barnet intilldess de uppnått myndig ålder.
I betraktande af nu anförda förhållanden och enär, genom Doktor
Silfversparres uppoffrande verksamhet för det allmänna, hans familj blifvit beröfvad all utsigt till framlida bergning, hafva Rikets Ständer för Doktor Silfversparres enka, Evelina Johanna Malmén pä allmänna Indragningsstaten uppfört en årlig pension å 400 R:dr. 61:o.
Hos Rikets Ständer har framställning skett om understöd till belopp af 300
R:dr årligen för enkan efter Distriktläkaren, Medicine Doktoren Carl Petter Ekegren, som född år 1806 och promoverad till Doktor år 1838, enligt förordnanden bestridt hvarjehanda läkarebefattningar intill år 1840, då lian utnämndes till Distriktläkare i Näs härad af Wermlands län, hvilken tjenst Ekegren, utan lön af Staten, på ett utmärkt sätt och till allmän belåtenhet utöfvat till sin den 6 Januari nästlidne år inträffade död, dervid Ekegren efterlemnat enka samt en minderårig son ulan tillgångar för beredandet af ens den tarfligaste bergning; och hafva Rikets Ständer, på grund af dessa ömmande omständigheter, funnit godt att, med bifall till berörde framställning, tilldela enkan Ekegren en pension å allmänna Indragningsstaten till belopp af 300 R:dr. 62:o.
Med anledning af en utaf framlidne Pharmacie Professoren vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet C. G. Mosanders efterlemnade enka, Hulda Philippine Forsström, gjord underdånig ansökning, att som behållningen i boet efter bemälde hennes man, hvilken i 35 år varit i Statens tjenst anställd, jemlikt ansökningen bifogadt styrkt transsumt af boupptecknings-instrumentet, endast uppgått till 8,283 R:dr 09 öre, att fördelas emellan sökanden och en gift dotter, samt de pensioner ur Civilstatens 308 Expeditions-Utskollets Förslag lill underd.
Pensionskassa samt allmänna Enke- och Pupill-kassan af tillsammans 750 Ridr R:mt, hvartill sökanden genom mannens i lifstiden gjorda inbetalningar blifvit berättigad, vore alldeles otillräckliga äfven för en knapp bergning, E. K.
Majit måtte täckas hos Rikets Ständer göra nådig framställning om beviljandet för henne af någon årlig pension, har E. K.
Majit, med afseende å Professoren Mosanders vetenskapliga förtjenster coh den oegennyttiga frikostighet, hvarmed han till Naturhistoriska Riksmuseum öfverlemnat sina mineralogiska samlingar af ej obetydligt värde, täckts föreslå, att nämnda enka måtte berättigas till årlig pension på allmänna Indragningsstaten af 600 Ridr; och hafva Rikets Ständer till högstberörda nådiga framställning lemnat bifall. 63:o.
Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, hurusom aflidne Professoren vid Veterinär-inrättningen i Stockholm, Reinhold Dahlström,, hvilken under en tid af 26 år med nit och omtanka utöfvat omförmälda befattning, vid sin nyligen inträffade död efterlemnat sin enka i ytterst knappa omständigheter.
Roets behållning utgjorde nemligen, enligt föreledt bouppteckningsinstrument, endast något mera än 1,000 Ridr; och som Dahlström, i likhet med öfrige lärare vid förenämnde inrättning, intill slutet af nästlidet år innehaft sin befattning derstädes endast enligt förordnande, derigenom han varit förhindrad att bereda sin enka rätt till pension af staten, likasom hans ringa lön icke medgifvit honom att till hennes förmån ingå uti någon annan pensionsanstalt, har, på grund af dessa förhållanden, hemställan skett, att Professoren Dahlströms enka måtte beviljas en årlig pension å 500 Ridr.
Med afseende å Professoren Dahlströms erkända förtjenster såsom lärare, och då de ringa löneinkomster, som allt intill näsllidna riksdag voro med nämnda befattning förenade, ej kunnat medgifva honom att sörja för sin familjs framlida bergning, hafva Rikets Ständer ansett billigt, att Dahlströms i torftiga omständigheter efterlemnade enka, Ma ria Wilhelmina Gravallius, må på allmänna Indragningsstaten uppföras till en årlig pension af 300 Ridr. 64:o.
Med erinran om numera aflidne Föreståndaren för Veterinär-inrättningen i Skara, Öfverdirektören Sven Adolf Norlings förtjenster om veterinärundervisningen, som till hufvudsaklig del hade Norlings rastlösa nit att tacka för de framsteg den under de sistförflutna tio åren gjort, har vidare föreslagits, att Rikets Ständer, såsom en gärd af tacksamhet och aktning för den utmärkte mannens minne, mätte tilldela hans i knappa omständigheter efterlemnade oförsörjda dotter, Louise Norling, en årlig pension af 400 Ridr; och då Öfverdirektören Norling genom sin förtjenslfulla verksamhet onekligen förvärfva! sig grundade anspråk på erkänsla från det allmännas sida, hafva Ril (ets Ständer funnit billigheten fordra, att hans behöfvande dotter icke lemnäs utan understöd från Statens sida; och på grund häraf å allmänna Indragningsstaten tillagt henne en årlig pension å 300 Ridr, att utgå sä länge hon ogift förblifver. 65:o.
Hos Rikets Ständer äro framställningar gjorda om understöd för aflidne Intendenten vid allmänna Rarnhusinrätlningen i Slockholm Theodor Sandströms efterlemnade enka, Hedvig Gharlotta Wollenius och deras oförsörjda barn, samt att bendikla enka och barn måtte tilldelas en årlig pension; och har till stöd för dessa framställningar blifvit anfördt: att Sandström, sorn den 4 December 1851, då allmänna Barnhusinrättningen ännu var under organisation, förordnades att bestrida de till Intendentsbefattningen derstädes hörande göromål, och den 21 Januari 1854 med döden afgick, under denna tid vid sina för inrättningens framgång vigtiga tjensteåligganden visat ovanligt nit och en utmärkt skicklighet, derom inrättningens nuvarande till icke Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 205. 309 ringa del genom Sandströms medverkan ordnade skick nogsamt bure vittnesbörd; att Sandström, som allidit i följd af öfveransträngning i sin tjenst, såsom tillgång i boet icke efterlemna! annat än de nödvändigaste husgerådssaker, och att hans enka, som för sitt och 2:ne minderåriga barns uppehälle och uppfostran icke hade andra medel att påräkna än den årliga pension å endast 180 R:dr, som hon från allmänna Enke- och Pupillkassan egde uppbära, sålunda befunne sig uti en högst bekymmersam ställning; varande dessa uppgifter genom handlingar, som blifvit hos Rikets Ständer företedde, behörigen styrkte; och hafva, i betraktande af Intendenten Sandströms, ehuru ej långvariga, dock onekligen särdeles förtjenstfull» verksamhet vid ordnandet af allmänna Barnhusinrättningen, samt den nödställda belägenhet, hvaruti hans efterlemnade familj genom Sandströms uppoffrande nit för sin Ijenstepligts upplyllande förorsakade bortgång blifvit försatt, Rikets Ständer beviljat enkan Sandström en årlig pension på allmänna Indragningsstaten till belopp af 300 R:dr. 66:o.
Uti en till Rikets Ständer den 18 sistlidne Maj allåten nådig Proposition, har E. K. Maj:t behagat anföra, hurusom bland de män, hvilka i sednare lider väsendtligen bidragit lill vetenskapernas framsteg och derigenom, icke blott inom fäderneslandet utan jemväl utom dess gränser, förvärfvat sig ett akladt namn, framlidne Professoren och Inspektor» vid Carolinska institutet, Kommendören af E. K. Maj:ts Nordsljerne-Orden m. tn.
Doktor Anders Adolf Retzius intagit ett utmärkt rum.
Hans förljenster såsom lärare, snillrik forskare och författare vore lika allmänt kända, som de högt uppskattades af dem, hvilka egnat sig åt läkarekonsten och särskildt åt anatomien, den vetenskapsgren, som företrädesvis utgjorde fältet för hans upplysta och gagnande verksamhet.
För Svenska folket måste det anses såsom en dyrbar pligt, att åt den frejdade mannens minne egna en gärd af aktning och tacksamhet; och har E. K. Maj:t i sådant hänseende föreslagit Rikets Ständer, att åt Professoren Retz» enka, Emilia Sofia Wahlberg, bevilja en årlig pension af 1,500
R;dr R.mt, att i hennes återstående lifstid utgå.
Erkännande den sällsynta verksamhet och de utmärkta lörtjenster om vetenskapen, hvarigenom framlidne Professor Retzius gjort sitt namn högt aktadt samt både gagnat och hedrat sitt fädernesland, hafva Rikets Ständer till ifrågavarande nådiga framställning lernnat bifall. 67:o.
Med erinran om den nyligen aflidne Biskopen Carl Adolf Agardhs sällsynta egenskaper och de utmärkta förljenster han inlagt genom sina värdefulla arbeten uti flera särskilda vetenskapsgrenar, har blifvit föreslaget, alt Rikets Ständer måtte åt Agardbs i knappa omständigheter efterlemnade enka anslå en pension lill enahanda belopp, som blifvit enkan efter Friherre Berzelius eller Professor Geijer beviljade; och dä framlidne Biskop Agardh var en bland dem, hvilka genom snillrika och lysande egenskaper väsendtligen bidragit lili det anseende, Sverige bland Europas nationer genom vetenskapliga forskningar och upptäckter sig förvärlvat, hafva Rikets Ständer funnit sig uppmanade all, såsom en gärd af erkänsla för den aflidnes lörtjenster, tillägga hans efterlemnade enka, Charlotta Lindskoug, en årlig pension af 1,500 R:dr, att frän allmänna Indragningsstaten utgå ifrån och med månaden näst efter den dä Fru Agardhs nädårsförmån upphör. 68:o. 1 ändamål att bereda pension åt framlidne Professoren i latinska språket vid Upsala Universitet, C.
E. Zedrits efterlemnade enka och oförsörjda barn, hafva hos Rikets Ständer särskilda framställningar blifvit gjorda; och är till stöd härför erin - 310 Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
Skrifvelse N:o 205. rädt om den framstående plats bland Universiteternas specialämnen, sorn latinska språket städse intagit, hvadan ock uppehållandet af lärostolen i Romerska vältaligheten varit mödosammast af alla lärareplatser vid Akademierna, samt att Zedritz, efter det han blifvit såsom lärare fästad vid Akademien, utan ordinarie inkomster, i förlitande på en ovanlig arbetsförmåga, tidigt ingått giftermål, men under 6 års lönlös tjenstgöring såsom
Docent samt 11 års med den ringa Adjunktslönen lefvat i ganska bekymmersamma omständigheter, och äfven under de första åren såsom Professor icke haft högre löneinkomster än 2,400 R:dr, samt blott under ett år fått tillgodonjuta den af Rikets sednast församlade Ständer beviljade löneförhöjning.
I följd häraf hade Zedritz vid sin bortgång efterlemna! ett skuldsatt bo, hvadan hans söner saknade all annan tillgång för sin uppfostran, än enskild välgörenhet möjligen kunde dem bereda.
Med afseende å Professor Zedritz’s allmänt erkända utmärkta egenskaper såsom vetenskapsidkare och Akademisk lärare, hafva Rikets Ständer ansett sig, i anledning af hvad sålunda är vordet anlördt, böra å allmänna Indragningsstaten anvisa en årlig pension af 600 R:dr för Professor Zedritz’s efterlemnade enka, Nanna Nyström. 69;o.
Vidare hafva Rikets Ständer förehaft ett hos dem väckt förslag, att till framlidne Linguarum Orientaliuin Professoren vid Lunds Universitet B. M.
Bolméers enka måtte för hennes återstående lifstid beviljas en årlig pension af 300 R:dr Runt; till stöd för hvilken framställning, bland annat, blifvit anfördi, hurusom bemälda enka vid sin mans frånfälle icke tvekade, att lill gäldande af mannens skulder anslå sina nådårsinkomster och sålunda genast afhända sig det, som egentligen var afsedt alt tillförsäkra henne om en torftig utkomst; hvadan hon ock nu, utan andra inkomster än en ringa pension från Akademiekassan, vid en framskriden ålder och med försvagade kroppskrafter vore nödsakad att för sitt lifsuppehälle bestrida mathållning under terminerna åt vid nämnde Universitet studerande ynglingar ; och hafva, på grund af de anförda förhållandena, Rikets Ständer tillerkänt Professor Bolméers enka, Laura Lundblad en årlig pension på allmänna Indragningsstaten till belopp af 300 R:dr. 70:o.
Med förmälan hurusom Språkläraren Carl Martin Spanier, hvilken den 3 Augusti innevarande år a fl i dit, under mer än 30 års tid med skicklighet förestått ett af honom enskildt inrätladt och utan något underhåll från statens sida underhållet Handels-institut eller skola, der undervisning meddelats i de moderna språken, räkning, bokföring och andra kunskaper, som erfordrades för Kontorister och Köpmän eller i allmänhet en hvar, som egnade sig åt affärslifvet, äfvensom att Spaniers lärareverksamhet varit så mycket mera gagnande, sorn den inträffat under en lid, dä de allmänna elementarläroverken ännu saknade all riglning åt det egentligen praktiska lifvets behof, har förslag blifvit väckt, att, enär Spanier, utom två ogifta döttrar, vid sitt frånfälle efterlemnat enka, som vid upphunnen ålder af 62 år, i anseende till sin i hög grad försvagade syn saknade förmåga att med arbete förtjena något till sitt lifsuppehälle, dertill behållningen i boel, hvilken uppgick till ett bouppteckningsvärde af endast 1,170 R:dr, icke lemnade tillräcklig tillgång, Rikets
Ständer måtte med afseende å hennes aflidne mans förtjenster om det allmänna bevilja enkan Spanier en årlig pension af 200 R:dr; och då Språkläraren Spanier genom sin ofvan omförmälda verksamhet, deråt han under en lång följd af år med ospardt nit sig egnat, på ett berömvärdt sätt uppfyllt det länge erkända behofvet af en bildningsanstalt med uteslutande rigtning ät affärslifvet, och derigenom i ej ringa mån gagnat det allmänna, hafva Rikets Ständer, såsom ett erkännande häraf förunnat hans bemälda enka en årlig pension af 200 R:dr att af allmänna Indragningsstaten utgå.
Expudilions-Ulskotlels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 205. 311 71:o.
Vidare har förslag blifvit väckt, att Rikets Ständer måtte bevilja framlidne Kongl.
Bibliothekarien A. I.
Arwidssons efterlemnade enka, Johanna Carolina Armfelt en årlig pension af 600 R:dr R:mt; lill stöd för hvilken framställning hufvudsakligen är vordet anfördt, hurusom Arwidsson, hvilken den 21 Juni 1858 atled uti en ålder at nära 67 år, alltsedan år 1824 varit anställd vid Kongl. Bibliotheket härstädes och under dessa 34 år oafbrutet varit sysselsatt med ordnandet och ökandet af nämnde Bibliothekssamlingar; att han i detta Verks tjenst och i de uppdrag, som honom i öfrigt anförtroddes, äfvensom genom författandet och utgifvandet af litterära arbeten, utvecklat en ovanlig och värderik förmåga att gagna det allmänna, samt att hans aflöning såsom Kongl. Bibliothekarie, dertill han år 1843 utnämndes, utgjort endast 2,700 R:dr R:mt intill sistlidna riksdag, då lönen förhöjdes till 4,500 R:dr, af hvilka förbättrade lönevilkor Arwidsson således blott en kort tid varit i åtnjutande, då han af döden bortrycktes; varande hos Rikets Ständer företedda åtskilliga handlingar, deraf inhetntals att, vid förrättad bouppteckning efter den aflidne, enkans andel i boets behållning upptagits till 4,691 R:dr, äfvensom att hon från Civilstatens pensionsinrättning uppbär en årlig pension af 400 R:dr.
Då Arwidsson redan i yngre åren öfvergå!' sitt hemland för att sedermera egna sin verksamhet åt Sverige, hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende å Arwidssons långvariga och förtjonstfulla tjenstemannabana, funnit skäligt alt åt hans enka, Johanna Caiolina Armfelt, ä allmänna lndragningsstaten anvisa en årlig pension till det föreslagna beloppet, 400 R:dr. 72:o.
Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Maj:t i nåder föreslagit, att f. d. Kongl.
Bibliothekarien, Kanslirådet Per Adam [Vallmarks enka, Hedda Elisabeth Wallgren, som med en 12-årig, sjuklig och för lifstiden ofärdig dotter befunne sig i nödställd belägenhet, måtte, med afseende på hennes mans långvariga och i flera hänseenden utmärkta verksamhet såsom skriftställare, å allmänna lndragningsstaten uppföras till erhållande af en årlig pension af 400 R:dr; och då Kanslirådet Wallmark genom sina arbeten förvärfvat sig ett aktadt namn såsom författare samt hans mångsidiga och trägna verksamhet obestridligen bidragit att befrämja allmän upplysning och bildning samt således varit för landet gagnande, ehuru han sjelf deraf skördat ringa fördelar, hafva Rikets Ständer bifallit högstberörda nådiga framställning. 73:o.