Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill icke för R. o. Ad. återupprepa de mångfaldiga bevis, jag framställt, då frågan förra gången förevar, äfvensom hvad jag då yttrade, ang:de den stora orättvisa, som insmugit sig i tillämpningen af vår på ganska billiga grunder eljest hvilande, 1812 års ännu gällande bevilln:s-förordn.
Jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att, då det är mera än sannolikt, att en förhöjd bevilln. efter 2:dra art. kommer att utgöras under nästk. 3 år, det är så mycket nödvändigare, att jemka den stora skillnad, den stora orättvisa, som insmugit sig vid sättet att bestämma taxeringsvärdena å fastigheter de olika länen emellan, och i följd deraf att jemna de skatter, som utgöras efter 2:dra art.
Det har aldrig kunnat bestridas, att, under det förhållandet emellan försäljnings- och taxeringsvärde i länen kring Stockholm sällan öfverstiger det af 2 till 1, ofta är derunder, deremot andra län finnas, särdeles i södra delen af riket, der delta förhållande ofta är såsom 6 till 1, nästan aldrig mindre än 3 till 1.
Jag förnyar hvad jag redan nämnt, att en rättelse är nödig och att om denna rättelse vid innevar. riksdag icke kan blifva fullständig i afseende på förhållandet med hvarje enskildt hemman och alla andra hemman och lägenheter, de stora oliklieterne länen emellan lätteligen kunna undanrödjas på det af 5 H. 5 66
Den 20 Maj. mig föreslagna säll, nemi. all, till grund för minimibeloppet för hvarje läns taxeringsvärde, taga dess hemmantal värderadt till hälften af hvad för 1 mantal i medeltal, enl. just.statsministerns officicla uppgifter vid försäljning erhållits.
För att vinna detta mål, instämmer jag med Frih. Raab. Frih.
Hr Aminoff har yrkat bifall lill Ulsk:s förslag i denna del, och jag kommer således alt mot honom vända mina anmärkmr.
Hr Aminoff har yttrat, alt åtskillige talare härstädes ansell den nuvar. taxeringsmetoden riklig, och att der ändring varit behöflig har sådant skodi.
Hvar och en, som har någon kännedom om förhållandet på landet, har sig säkerligen bekanl, att taxeringen ingalunda är jemn, tvet lorn kan jag vitsorda, alt inom den socken, jag bor, förefinnes en sådan ojemnhet i taxeringsvärdena, att då eli hemman icke är upplagit lill dess verkliga värde, ett annat deremot blifvit taxeradt 6 gånger högre än dess verkliga värde, Och jag vet, att l. o. m. inom samma hy finnas högst betydliga skiljaktigheter i värdena hvilket för mången synes besynnerligt, så vida man icke uppsöker orsaken dertill.
För 30 år sedan antogs nuvar.
taxeringsmelod och sedan den liden har ett hemman blifvit försämradl och ett annat blifvit förbättradt, hvarigenom hemmanens värden blifvit så olika, och detta är orsaken lill nuvar. skiljaktigheter i värdena, och icke den af Hr Aminoff uppgifna, nemi. all taxeringscomitéerna befatta sig med ändringar.
Sådana ändringar hafva hört till undantagen, och der ändring har blifvit begärd, har taxeringscomiteen afslagit den.
En förändring uti nuvar.
laxeringsmethod är emellertid behöflig, men Hr Aminoff har sagt, att den af mig med flere föreslagna förändringar icke kan äga rum derföre, att skattejemknings-comite'ens förslag blifvit ensamt remilteradt till StalsUlsk., hvarjemte Hr Aminoff tillagt, att StalsUlsk. får gå sin väg och Bevilln.Utsk. sin.
Häremot får jag likväl erinra, att ett sådant förfarande icke är lagligt; och det ligger dessutom i sakens natur, att der Ulsk:n behöfva konfrontera sig med hvarandra, mäste sådant ske; och jag tror, att StatsUtsk. icke skall draga i betänkande, att, när frågan der förekommer, begära sammanträde med Bevilln.Utsk. Men om R.
St. nu besluta öfver ifrågavar. ärende, har man lagt hinder i vägen för erhållandet af en så nyttig förändring.
St. deremot, med afsiag å betänk, i denna del, antaga reservanternas förslag, har man sig öppet, alt, i händelse af ett tillstyrkande utaf Stats-samt Bevilln.Utskm, få införd en bättre laxeringsmethod, och medhinnes ärendet icke denna riksdag, så stannar man vid det gamla.
Jag kan således icke inse, hvarföre man icke skulle vidtaga denna åtgärd, som är så ytterst behöflig.
Hr Aminoff har slutligen yttrat, att 2 eller 3 år skulle erfordras, innan en sådan förändring kunde tillämpas.
Hr Aminoff måtte icke gjort sig reda för ifrågavar. förslag; ty jag påslår, att det kan verkställas vid första taxeringen.
Det innehåller ingenting annat, än att man skall taxera hemman till Den 20 Maj. 67 deras verkliga värde.
Ad. att afslå denna punkt i betänk, och antåga reservanternas förslag.
Ilr Aminoff:
Det är mig okärt, att jag ånyo mäste komma i strid med mina kamrater inom Bevilln.Utsk., men ämnets vigt fordrar att jag icke stillatigande går förbi detsamma.
Till en början får jag förklara, att då detta ärende första gången förevar. hos R. o. Ad., yttrade jag bestämdt, alt om ock en återremiss skulle beviljas, dermed icke vunnes något, emedan Utsk. säkerligen kom att vidblifva sitt förut afgifna betänk, härutinnan; och jag har haft rätt uti detta tillkännagifvande.
Samma öde tror jag alt detta ärende äfven nu får, om ock detsamma komme all behandlas utaf 2:ne Utsk., nemi.
Stats- och Bevilln:s.
Det är beklagligt höra, att under den långa lid nuvar. bevillms-förordn. varit tillämpad, man ännu icke kommit inom socknarne lill en rättvis taxering, hemmanen emellan, då likväl derstädes linnes och bör finnas personer, som noga känna förhållandena; och jag har trott, att det orätta alltid bordt gifva vika för det rätta, utan några konsiderationer eller inflytanden.
Man kan med skäl göra den fråga, huru Bevilln.Utsk. skall förhålla sig, eller vidtaga någon åtgärd till bestämmande af bevilln:ns utgörande, sedan statsbrist-summan är känd, om nemi. denna åtgärd skall bero på det förslag, som möjligen kan inkomma från de sammansatta Stats- och Bevilln.Utsk:n.
Ett uppskof härutinnan är åtminstone det gifna.
Enligt min öfvertygelse vore säkraste medlet att komma till det rälta, att en comité' förordnades, som började sina arbeten vid Haparanda och fortgick dermed ända till Ystad, lill utrönande af de olika förhållandena, inom hvarje socken, härad och län, hvilka sedan med hvarandra jemfördes öfver hela riket, samt slutligen bestämde det värde, hvartill hvarje hemman bör taxeras.
Att härtill åtgår minst 2 å 3 år, som jag förut uppgifvit, kan lagas för säkert; och dessförinnan hafva vi lagtima riksdagar.
Hvartill tjenar då sammanträdet emellan Bevilln.- och StatsUtsk:n? blott alt onödigtvis förstöra tiden liksom vi derpå hade öfverflöd.
Nu är kändt, alt StatsUtsk. börjat handlägga ärendet, utan alt hafva inbjudit Bevilln.Utsk. till gemensamt arbete härutinnan, skall då Bevilln.Utsk. påtrugas ett deltagande, en befattning, som StatsUtsk. anser sig ensamt böra afgöra?
Jag har alldeles icke motsatt mig antagandet af skatlejemkningscomiteens förslag, tvertom tror jag, alt det kan hafva många goda fördelar; men jag har motsatt mig, att detta förslag och det som bör afgifvas från Bevilln.Utsk. i afseende på hemmanens nuvar. taxeringsvärde, böra af Utsk:n gemensamt behandlas; och uti detta yrkande fortgår jag, såsom efter min öfvertygelse varande det rättaste under nuvar. förhållanden.
Nu påstå mina värda motståndare, att om R.
St. bifalla
Be villn.Utsk:s betänk, uti ifrågavar. ämne, så lägges derigenom ett hinder i vägen för antagandet af skaltejemknings-comite'ens för 5* - 08 Den 20 Maj. slag, när det inkommer till Sländerne från Statslltsk.
Detta är ej min tanke; troende jag, att det ena såväl som det andra kan af R.
St. särskildt afgöras, blott tiden för deras trädande i verkställighet, icke förblandas med hvarandra.
Jag fortgår att tillstyrka bifall till betänk, uti ifrågavar. punkt.
Delande de åsigter, Frih.
Raab och Hr Rosenblad yttrat, får jag tillkännagifva, att jag anser det af yttersta vigt, alt R. o. Ad. icke genom det beslut, R. o. Ad. nu går att fatta, måtte definitivt bestämma minimitariffen för de olika länen, enär det är tydligt, att här uppstår fråga om anskaffande af amorteringsfond för de 2,000,000 r:dr, R.
St. nyligen till K.
M:s disposition anslagit, äfvensom dylik fond för möjligen andra utgifter.
I sådant fall torde det vara ganska lyckligt, om R. o. Ad. icke antoge Utsk:s betänk., utan i stället de af Frih.
Raab åberopade reservationer; och hvilket jag härmed tillstyrker.
Om den nu gjorda anmärknm mot Beviiln.
IS’:o 9 icke kommit i fråga, utan R.
St. antagit Utsk:s förslag härutinnan, så hade också ej något yttrande härom ingått uti betänk.
Skulle då, enl. föreg:de talares förklarande, StatsUtsk. vara förhindradt att öfver comiteens förslag till förenkling af beskattningsväsendet samt uppbörds- och redogörelseverket inom riket, afgifva något betänk.?
Jag tror det icke, emedan Beviiln.Ulsk:s förslag tager sin början från och med nästk. år, då deremot StatsUtsk:s förslag i anseende till de många förberedande åtgärderne, omöjligen kan träda i verkställighet, förrän efter slutet af nästk. lagtima riksdag.
Således äro dessa förslager alldeles oberoende af hvarandra.
Hvad åter beträffar de 2,000,000 r:dr b:co, som nu komma att utgå, så höra de icke till ämnet, samt lära för deras erhållande helt andra grunder göra sig gällande, än de som med den vanliga bevillningen har gemenskap.
Jag anser för min del ganska likgiltigt, huruvida R. o. Ad. vid detta tillfälle bifaller Beviiln.Utsk:s betänk, eller antager den af Frih.
Raab åberopade reservation, emedan jag är fullkomligen öfvertygad derom, att bifallet i båda händelserna leder till samma resultat, nemi. att bevilln:s-förordn:n, sådan den nu är, kommer att qvarstå till nästa riksdag såsom reservanterne förutsatt; ty jag kan icke, lika med Frih. Raab, hysa den sangviniska förhoppningen, att, om man äfven skulle godkänua skatlejemkningscomiteens förslag, någon verkställighet af detsamma kan äga rum förr än flera förberedande åtgärder, som fordra både tid och begrundande, blifvit vidtagna.
Frihm föreställer sig, att man genast skall kunna utreda, huru stor andel sorn af bevillmssitmman må kunna läggas på fastigheter å landet; men huru vill väl sådant blifva möjligt?
Man kan i Beviiln.Utsk. stadga, att så och så stort bevillmsbelopp inom riket skall uttaxeras, men härvid är att märka, att bevillnm utgår icke endast af fastigheter, utan ufven af handel och rörelse och efter lista art.
Således in - Den 20 Maj. 69
Dan summan bevillning af fastigheter kan med något slags anspråk på rättvisa bestämmas, torde man jemväl böra bestämma, huru stor bevilln., som af andra beskattningsföremål skäligen skall utgå.
En sådan jemkning är sannerligen icke så lätt att verkställa i dertill erfordras en mängd utdrag ur laxeringslängderne jemte tlerfalldiga andra upplysningar, hvilkas anskaffande medtar både tid och arbete.
Jag tror det derföre vara klokast, att låta förblifva vid den nu gällande bevilln:s-förordn:n, på sätt Utsk. hemställt.
Såsom Hr Aminoff anmärkt, blir det tidsnog att, om skatlejemknings-comite'ens förslag varder bifallet intill nästa riksdag vidtaga alla de preliminära åtgärder, som vr verkställigheten deraf kunna erfordras.
Om under den lid som förflutit ifrån Bevilln.
Ulsk:s beslut i förevar, ämne intill RiksStms slutliga åtgärder dervid, så vigtiga händelser inträffat, hvilka göra del än mera angeläget, att efter noggrannaste bepröfvande afgöra denna fråga, vore det, såsom Hr Aminoff anmärkt, högst besynnerligt, att R.
St. icke skulle taga dessa vigtiga omständigheter i betraktande och mig synes det åtminstone tydligt, att R.
St. böra vara i alla hänseenden obehindrade att fatta beslut.
Hvad angår Hr Printzensköids yttrande, så vill jag fästa uppmärksamheten derpå, att, beträffande 2:dra art., en viss procent af all behållen inkomst skall erläggas.
Dessa afgifter hafva hittills utgått med 5 procent af uppskattad inkomst utaf handel och rörelse, ehuru jag medgifver, att uppskattningen för de större handlande o. s. v. varit ytterst låg, hvarföre jag föreslog åtgärder lill afhjelpande, å hvilka dock Bevilln.Utsk. ej fästat något afseende; äfvenledes är den å fastigheter bestämd till 5 procent af inkomsten, beräknad till 4 procent af värdet, d. v. s. 2 r:dr per mille värde; men det är nu frågan all jemka de högst ojemna taxeringsvärdena.
Afven hoppas jag, alt rättskänslan hos vederbör, taxeriugscomiteerne i de större städcrne skall tillvägabringa en större noggrannhet vid taxeringen af de större näringsidkarne.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då åtskillige ledamöter yrkat bifall till det förslag, som i den vid Dtsk:s utlåt, fogade reservation förekommer, ansåg sig böra på förhand tillkännagifva, alt han fann sig af 49 § Riksd.Ordn. förhindrad, att framställa propos. å ett obetingadt bifall till nämnde förslag, emedan enligt detsamma lill Bevilln.Utsk. skulle återremitteras en fråga, som nu för andra gången derifrån inkommit till RiksStms pröfning, och dessutom K.
M:s nåd. propos. om beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling blifvit af samtlige RiksSt:n remitterad endast till StatsUtsk., och följaktligen på detta Utsk. jemlikt 43 § Riksd.Ordn. berodde att bedöma huruvida för detsamma vore nödigt att vid behandlingen af denna nåd. propos. sammanträda med Bevilln.Utsk. Skulle deremot den mening vilja göra sig gällande, att nu förevar, fråga må blifva hvilande tills StatsUlsk. inkommit med utlåt, samt R.
St. fattat beslut öfver nämnde K. propos., dock med förklarande, att, i händelse 70
Den 20 Maj. hinder för fattande af ett sådant beslut skulle mota, vid nuvar. stadganden må komma att förblifva; så vore Hr Landtm, oförhindrad att derpå framställa propos.
Jag är fullkomligt tillfredsställd med den propos.
Landtm, anser sig kunna framställa, enär den uppfyller det ändamål, vi alla åsyfta.
I liufvudsaken tillåter jag mig, att förklara Hr Printzensköld, det jag icke kan acceptera de skäl, han framställt.
Det är ganska lätt, att göra en fråga invecklad derigenom, att man inblandar hell och hållet främmande ämnen, som dermed icke hafva alt skaffa, och så har Hr Printzensköld gjort, då han vidrört 2:dra art. som icke hör hit.
Här är endast fråga om den bevilln., som bör utgå af jordbruket och förslaget går derpå ut, alt man skall antaga den summa, hvartill bevilln. nu uppgår med det tillskott, som behöfves, och att denna summa skall pro rala parte fördelas efter jordvärdet.
Denna fråga har således intet att göra med lista arl:u, och lika litet med städernes afgifter i bevillmsväg.
På samma sätt torde Hrraie finna, att, såsom Hr Aminoff, om jag så må uttrycka mig, envist påstått, någon tidsutdrägt icke kan ifrågakomma.
Den af Hr Aminoff omnämnda comité' är icke eller nödig och om den skulle nedsättas, kunna dess arbeten icke afslutas på kortare tid än 100 år.
Här är endast fråga derom, alt i st. f. den nu föreslagna grunden, att hemman taxeras till ett jemförligt värde, de skola uppskattas till deras verkliga, och sedan detta värde blifvit alla hemman åsatt, delas hela summan med antalet hemman.
Denna åtgärd fordrar icke längre tid än den vanliga taxeringen.
Jag är alldeles nöjd med del förslag lill propos., Hr Gr. o. Landtm, gjort, och tillåter mig blott hemställa lill de ledamöter hvilka yttrat sig i ämnet, om de ej skulle vilja åsidosätta de särskilda tvisterne sig emellan, för att låta oss komma till den propos., Hr Gr. o.
Landtm, ärnar i ämnet framställa?
Äfven jag instämmer meden föreg:de talare, att vi mätte komma lill slut i delta ämne.
Slen jag mäste dessförinnan mot Frih.
Raabs framställning anmärka, att hemmanens verkliga värden icke kunna erhållas, relativt till hvarandra öfver hela riket, utan alt en jemförelse verkställes faslighelerne emellan af samma personer; och derföre har jag ansett att en comité'bör tillsättas, för att handlägga detta högst vigtiga ärende.
Om nu R. o. Ad. skulle antaga det förslag, som blifvit framstäldt lill propos., så kunde deraf följden blifva, att detta riksvigtiga ärende icke komme att afgöras innan riksdagen upphörde.
Men Bevilln.Ulsk. är likväl skyldigt, sedan statsbristsnmman är känd, att uppgöra grunden för den allm. bevillnm.
Bevilln.Ulsk. måste således vara overksamt i detta afseende, måhända till sista ögonblicken för riksdagens afblåsande.
Och om detta är rätt handladt mot Utsk., som för ämnets slutliga beredning behöfver tid och omtanka, hemställer jag till hvar och en, som om denna affär ta - Den 20 Maj. 71 gil en närmare kännedom.
Jag fortfar derföre att yrka, det den nuvar. minimitariffen på hemmanens värde må blifva gällande till nästa riksdag, och således bifall till Utsk:s betänk, i denna del.
Med största nöje skall jag efterkomma Hr von Hartmansdorffs uppmaning alt afstå från fortsättning af den tvist, som uppstått emellan Frih.
Raab och mig; men jag anser mig pligtig, att besvara Frih:ns beskyllning, som skulle jag hafva inblandat frågor, hvilka med den förevar, icke hafva att skaffa.
Jag hemställer, om icke all bevilln., som ingår till riksg:skont.
, har lill föremål alt fylla statsbristsumman.
Denna summa skall först bestämmas, innan grunderue för bevilln. uppgöras.
När nu en sådan slatsbristsumma blifvit bestämd, och man har 30 års erfarenhet af densammas fördelning pä de särskilda litlarne, så frågar jag den värde Frih:n, om det icke är nödvändigt att, såvida man skall fördela summan, äga någon grund för denna fördelning?
Jag föreställer mig, att, om statsbristsumman utgör 2,000,000 r:dr, Frilen icke kan taga ur luften och säga, att fastigheter skola betala så och så mycket, samt handel och rörelse så och så mycket.
Man mäste vä! i det fallet (aga erfarenheten till råds, och denna erfarenhet vinner man icke med mindre än alt man tillser, huru mycket af fastigheter äfvensom af handel och rörelser efter 2:dra art. tillförene utgått.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bi folie hvad Ulsk. i af-, seende på 50 § i bevilln:s-stadgan tillstyrkt.
Hr Landtm, hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade besluta, att med slutligt afgörande af den ifrågavar. 50 § må anstå lill dess R.
St. fattat sitt beslut i anledn. af K.RLs nåd., propos. , ang:de beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelscverkels förenkling; dock att i händelse hinder för fattande af eli sådant beslut skulle möta, vid nuvar. stadgande i berörde § må komma att förblifva.
Denna propos. besvarades med starka ja, jemte åtskilliga nej; hvarefter Hr Landtm, förklarade, att han funnit ja härvid hafva varit öfvervägande.
Hr Aminoff begärde votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande förslag tilt voteringspropos.:
Den sorn bifaller hvad Bevilln.Utsk. i dess utlåt.
N:o 14 tillstyrkt i afseende på 50 § af bcvillms-stadgan, voterar ja; den det ej vill voterar nej; vinner nej, beslutar R. o. Ad., att med slutligt afgörande af nämnde § må anstå till dess R.
St. fattat sitt beslut i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de beskattningsväsendets samt upp - 72 Den 20 Maj. börds- och redogörelseverkets förenkling; dock att, i händelse hinder för fattande af ett sådant beslut skulla möta, vid nuvar. stadgande i merberörde § må komma att förblifva.
Sedan härefter Hr Gr. o. La nd tm. tillkännagifvit, att anslag blifvit utfärdadt lill fortsättande af plenum.kl. 6 e. m. företogs voteringen, och vid dess slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer:
15:de punkten, ang:de 110 och 113 §§ i bevilln:s-stadgan; och 16:de punkten, ang:de 128 § i samma stadga. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter föreslagit och tillstyrkt.
17:de punkten, ang:de formen för bevilln:s-stadgatis utfärdande till allmän efterlefnad. R. o. Ad. fann Utsk:s utlåt, i denna punkt icke erfordra någon åtgärd.
Föredrogos ånyo och biföllos BankoUtsk:s nedannämnde d. 15 och 17 dennes på bordet lagde utlåim och mern.
N:o 53, i anledn. af väckt motion om ingifvande af belöning till gravören Akerberg för aflemnadt prof på nytt sedelmynt m. m.; och N:o 54, i anledn. af ett afgifvet förslag lill förändrad organisation af bankoverket samt reglering af dess tjenslemannapersonal; - Vid förnyad föredragning af BankoUlsk:s d. 15 och 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 55, i anledn. af återremiss af Utsk:s utlåt.
N:o 17, öfver väckt motion om ökade löneförmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga Utsk:s utlåt, liil handlingarne.
Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s utlåt.
N:o 56, i anledn. af väckt motion om ett anslag å bankens stat för en elev hos stereotyperings- och tryckeri-föreståndaren i banken.
Föredrogs och bifölls Exped.Utsk:s d. 15 och 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 9, ang:de dagen då nästa lagtima riksdag skall börja.
Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 166, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 41, i fråga om ytterligare anslag till uppförande af cellfängelser; blef detta utlåt, på begäran af Hr von Hartmans - Den 20 Maj. 73 doff, Äng., och Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., ånyo lagdt på kordet.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 17 dennes bordlagde ullål:n: N:o 107, ang:de tiden för nästa revision af stats-, bankooch riksgäldsverkens förvaltning och räkenskaper; samt N:o 168, i anledn. af väckt motion om statsanslag för en navigationsskola i Westervik; Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 169, i anledn. af erhållne återremisser å betänkandet N:o 82, ang:de väckte motioner rör:de förhöjning i priset å salpeter; beslöt R. o. Ad., att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga detta utlåt, till handlingarne.
Föredrogs StalsUtsk:s d. 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 170, i anledn. af erhållne återremisser af betänk.
N:o 95, ang:de eftergift i arrendet för Mörrums kronolaxflske i Blekinge län.
Den K. propos:n har icke omfattat större eftergift, än ^ af arrendet för ifrågavar. kronolaxflske och det synes mig således obehörigt, att efterskänka hela arrende-beloppet.
Jag hemställer, om icke riktigast vore alt, i likhet med BorgareSt., bifalla Ulsk:s första betänk.
Under öfverläggningen om Utsk:s förra betänk, bicf det upplyst, att, vid utfärdandet af kontraktet för arrendatorn, man hade förespeglat honom att uppmuddring skulle ske i Mörrums å, hvilket likväl sedermera icke ägt rum; men han har icke destomindre under flera år betalt fulla arrendet.
Meningen vore nu, att arrendatorn under återstående åren skall erhålla någon ersättning för den förlust, han ulan sitt förvållande lidit.
Om arrendatorn tvingas alt fullgöra kontraktet, sä gör således Staten, i min tanke, en vinst på hans bekostnad, den jag anser icke böra tillkomma Staten.
På grund häraf, och på de skäl, som anfördes vid öfverläggningen om Utsk:s förra betänk., anhåller jag om bifall å nu ifrågavar. betänk.
Afven jag är af den tanke, att R. o. Ad. bör inskränka sitt bifall till endast hvad K. M. i Dess aflåtna propos. begärt.
Denna propos. är grundad på undersökning af vederbör, embetsmyndigheter, hvaremot den eftergift, Utsk. här föreslagit, kan anses stödd på enskilde motionärers framställningar, utan att andra bestämda uppgifter dervid blifvit lemnade, än att det vore till arrendatorns fördel.
Jag tror, att det skulle blifva ett farligt prejudikat, om kronoarrende-kontrakter finge ändras på grund af enskilda motioner, utan att de till grund derföre åberopade uppgifter blifva behörigen styrkte.
Frågans utgång skulle då bero af det inflytande, motionärerne kun - 74 Den 20 Maj. na hafva dels hos K. St. och dels i Utsk.
Jag anhåller alt R. o. Ad. måtte antaga Ulsk:s första förslag.
Det är beklagligt att R.
St. vid hvarje riksdag skola sysselsättas med frågor, huruvida personer skola göra rätt för sig eller icke. R.
St. införas på detta sätt på gebitet af domaremaklen.
Förefinnes rättighet att få nedsättning uti ingångna förbindelser, skall domaren, men icke R. St., härom besluta.
Lagstiftaren bestämmer, huru kontrakter skola afslutas och dessa föreskrifter måste ovillkoligen eflerlefvas, men han får alldeles icke ingripa i domarens rättigheter, emedan i annat fall sönderbrytes grunden för samhällets bestånd.
Jag yrkar afslag å betänk och bifall till K. M:s propos.
Jag anhåller, att få upplysa Ståndet om skillnaden mellan StalsUtsk:s i förevar, ämne afgifna utlåt:n.
Uti det första af dessa, eller N:o 93, har Utsk. tillstyrkt R.
St. bifall till hvad K. M. uti förevar, nåd. skrifvelse täckts föreslå, eller att arrende-afgiften af Mörrums kronolaxfiske för nästl. år, äfvensom för det nu löpande sista arrende-året, må blifva till ^ nedsatt, under förbindelse för arrendatorn, att fullgöra, hvad kontraktet i öfrigt stadgar.