Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta lärer likväl för de 3 öfriga Stånden icke låta sig göra , utan, en särskilt ändring uti 79 §., hvarest det är stad gadt, att om Riksdagsman af Preste-, Borgareelier BondeStånden är Ledamot uti ett eller flere Utskott, skall han först anmäla sig derstädes till ledighets erhållande, och derefter gifva sådant i sitt Stånds Plenum tillkänna, hvarest, om ledigheten beviljas, nytt val till UtskottsLedamot genast förrättas.
Men just deraf styrkes jag i den tro, att desse Stånds Ledamöter uti ConstitutionsUtskottet så mycket hellre skola medgifva, att etadgandet om Suppleanter intages uti 79 § , som de då ock få tillfälle att borttaga nämnde föreskrift rörande ny Utskotts Ledamots utväljande efter den, som erhållit ledighet.
Således förnyar jag min hemställan, om icke uti återremissen kunde ingå, att förslaget om förändringen införes •uti 79 §, i stället för uti den 28ule, med den redaction, som Hans Excellence Herr Grefve Mörner föreslagit; och torde till förmån för MedStånden böra stadgas, att Suppleanter skola inträda ej blott, då ordinarie Ledamot är hindrad af laga förfall, utan äfven då han erhållit permision.
O n man skulle utvälja Suppleanter, utan att begagna dem, när de behöfdes eller då ordinarie Ledamöter ute - Ben 23 Oclober j, m. blifva; så inser jag ej, hvartill det skulle tjena, att antaga de förra, Det synes mig vara en motsägelse att föreslå flere Suppleanter, och likväl inskränka deras inträde i Utskott, blott till händelsen af ordinarie Ledamöters laga förfall.
Mig synes då bättre, att ? b'ott Ledamot fattas, fylla hans rum, genom Suppleant, på sätt redan lärer hafva skett bland Bonde-Ståndets Ledamöter, Hvad voteringen per capita angar, så är det visserligen stridande emot en sjelf—enIig grundsats att votera annorlunda i Utskotten än inom KiksStånden.
Men för att få slut på sakerne, har man nödgats afvika från grundsattsen; dock Ii3r Grundlagen i sådan händelse ansett nödigt, att alla Utskotts Ledamöter skulle vara tillstädes, och derföre har fråga om Suppleanter blifvit vackt.
Jag kan ej med Herr Hjerta tro, att det är likgiltigt; om flere eller färre Ledamöter af de särskilta Stånden äro närvarande, och det ej af Stånds-intresse, utan af nit lör sakernas behandling.
Jag hemställer, huruvida frågan om Skol-ordningeri skulle blifva bäst handlagd , i händelse BondeStandets
Ledamöter derå utöfvade ett öfvervägande inflytande; frågan om Näringsfriheten i händelse Borgareståndets Ledamöter vore flera i Utskottet än alla de öfriga Ståndens tillsammans; frågan om Beviliningen i händelse PresteSiåndets Ledamöter vöre likaså, eMer frågan om befordringsj-rätten ; i hvilket fall den genom de öfrige StåndsLedarnöternes fåtalighet, komma att af de Adaliga allena bestämmas.
Grundsatsen för sammansättningen a.f hvarje Nationa!- Församling »natte vara den, art alla Sambällsrciasserne skola representeras, och det ut; ett siv Ben s5 Octo ber f. m. 217 dant förhållande, som Lagstiftaren funnit mest öfverensstämmande med det allmännas bestånd och förkofran.
Herr Cederfelt] åld * Den siste värde Talaren har trott , att Suppleanter vore onyttiga , om de ej skulle inträda uti Utskotten, förr än ordinarie Ledamöter hade laga förfall.
Men jag får förklara, alt jag trott mig bevaka just Ridderskapets och Adelns enskilta intresse, då jag föreslagit Suppleanter.
IJti ds öfriga Stånden, åro Ledarnöteine genom Riksdagsmanna-arfvodet förbundne, att jemt qvarblifva vid Riksdagen ‘ detta kan man icke fordra af Ridderskapet och Adeln, sorn underhåller sig sjelf.
Följaktligen måste uti vårt Stånd ledighet oftare inträffa, än i de öfriga.
Dessutom är det nogsamt bekant, huru långsamt det hos oss eår; att få UtskottsLedamöter tillsatta, isynnerhet sedan Riksdagen något framskridit.
Electorerna skola in plena, om valet anmodas- Anslag skall göras till sammanträde följande dagen.
Sedan skall Val-listan i nästföljande Plenum öppnas.
Nar man ännu ytterligare hågkommer, att
Electorerna ofta måste åtskiljas med oföirättadt ärende, i brist på fulltalighet: så lär det vara o.tvifvelaktigt, att Ridderskapet och Adeln har mer än något annat Stånd behof af Suppleanter, om
Ståndet eljest viii behålla sin fjerdedel uti inflytandet på besluten.
Grefve Crorthjelnu Jag anser ifrågavarande ämne af stor vigt, ty af beslutet beror, örn Utskottens arbeten såsom hittills skola ske med 2l8 Den a5 Oclober /. m. noggrannhet och grundlighet.
Jag bestrider högeligen, att Suppleanter tnå få inträda oftare, än när de ordinarie Ledarnöterne hafva laga förfall.
Då sådant är stadgadt, är det öfverlemnadt åt de ordinarie Ledamöternes ambition, att ej vara frånvarande, men om uti Grundlagen infördes ett stadgande, att Suppleanter alltid skola få inträda, så sanctionerades likasom en rätt för de Ordi narie, att vara frånvarande.
I öfrigt instämmer jig med Herr Cederschjöld, alt förändringen bör införas uti 79 §.
, och förbehåller mig att , i anledning af frågan om laga förfall, få motivera en förändring uti RiddarhusOrdningen, då den till öfverläggning förekommer.
Uppå derefter af Herr Grejven och LandtMarskalken framställde särskildte Propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt, förkasta Friherre Cederströms anmärkning vid ConstitutionsUiskiittets ifrågavarande Memorial, men deremot, i anledning af de utaf Hans Excellence Herr G refve Mörner samt Herrarne Lefién och Cederschjöld dervid gjorde anmärkningar, hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar , berörde Memorial till Utskottet återförvisa.
Herr Grefven och LandtMarjhalken tillkännagai, att
Plenum kornme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Den 23 Octobcr f. m.
Föredrogs a nyo och biföll» SialsUiskoitets den t4 dennes under N:o 538 afgifne, samt d. 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet iagde, Utlåtande, öfver väckt motion om Häst vacance-afgiftens utgörande vid Östra Härads Sqvadron af Smålands HusarBegemente.
Stats- och Bar.coUtskottens den 14 dennes under N:o 540 afgifne, samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande om anslag af Allmänna medel för Södertelje CanalVerk.
Herr von Huherihciufen, MichaelDe anmärkningar hvilka jag, dä detta ämne föna gången förevar, hade äran framställa , äfvensom den särskildta (anka jag bifogat
Utskoitens svar på återremissen upplysa, att det egenteligen är formen af anslagen, som jag bestridt.
Jag tror icke att den omarbetning
Betänkandet i Utskotten erhållit , undanröjt grunden för mina anmärkningar, Men som ingen anledning är att kunna i 4 särskildta
Stånd tillvägabringa en likstämmig ändring i formen af låne-anslaget, vill jag inskränka mig blott till den begäran, alt detta anslag, som erfordras jör jullbordun af Aen redan fegeljårdige Canalen må, i likhet med anslaget lill Götha Canal, endast utgå under namn af låne anslag.
Herr Hjetta , GuJiaJ-.
Jag vågar nu, lika Sfen- 23 Oelobev /, m. som vid öfverläggningen om anslaget till Götha* Canal, bestrida, att detta anslag skal! kallas låneanslag, så mycket mer som man vä! kan säga R att aldrig SöderTelje CanalBolag för sina Actiepapper kan komma att påräkna någon behållning.
Det är således tydligt, att, om man ökar Bolagets skuld af 100,oo0 R.'dr med ytterligare 75 procent, skall hela inkomsten af Canalen åtgå till räntans betalande å denna skuld.
Det har derföre varit Utskottens mening med alla dessa anslag, att de icke borde gifvas såsom låne-an~ slag , utan såsom andra bestärnda anslag af Starten ; och jag måste så mycket mer dela denna t3nka, sorn jag icke vet, huru Canalen eljest skulle kunna underhållas.
Man kan väl i fram-- tiden vänta, att den skall bättre bära sig, men dertill fordras en total ombyggnad af Södersluss.
Jag inser också, att om
Ständerne endast unde» namn af låne-anslag bevilja detta understöd , blir det för Bolaget icke möjligt, att emottaga det.
Dfi måste då heldre låta hela Canalen rasa. ifag vill blott förklara, det Utskottens öfvertygelse varit, alt Ständerne nu genom ett direct anslag, under nästföljande fem år, skola understödja Canalens reparation, på det den sedermera må kunna underhålla sig sjelf.
Aclie-ägarne hafva ändå gjort en uppoffring af ungefär 24Q y'oeent, för hvilka de aldrig åtnjutit någon ) ärna.
För min del kan jag ej inse något skäl vara för handen, hvarföre Bidderskapet och Adeln nu skulle frångå den princip, sorn fattades vid frJgan ©m Gö - t?«rt 33 Ocloher/. ra, **i t ha Canal.
Jag vet icke, hvarföre kommande Iständer skulle visa mindre generositet, än de närvarande.
Om inkomsterna blifva så små, att de icke betacka omko3tnaderne> kan man likaväl räkna på en present af kommande Ständer, som af de närvarande, och de skola da säkert icke underlåta att lemna uppskof med afbetalningen.
Jag vill endast fästa uppmärksamheten der vid * att sådane fall möjligen kunna uppstå, att inkomsterné blifva tillräckligt dryga för att kunna göra en af. betalning,, hvarföre jagar af den tanka, att Staten icke bör onödigtvis efterskänka sin fordran.
Friherre Hjerta, Fredria:
Den enda Ledamot, som i Utskotten skiljt sig från det afgifne Betänkandet om SöderTelge Canal, är Herr von Hohenhausen, och jag nekar icke, att med den farhåga Ständerne hysa för vådeliga pra?judicater, skälig anledning därtill varit, men i det sednare Betänkandet hafva Utskotten, sorn mig tyckes, så fullständigt utvecklat så väl skälen för anslagets beviljande, sorn GanalBolasels billiga anspråk derpå.
Att ett kostnadsförslags angifvande skulle behöfvas, trodde jag icke; ej eller att det skulle fordras af ett Bolag, som bevisligen uppoffrat öfver a4o R:dr per actie i stället för åtagne 100 R:dr, som ordenteligen liqviderat räna torne å Baricolånen, redan afbetalt på Capitalet 33,333* R:dr, och afsatt ytterligare iö,666f R:dr till samma ändamål, samt för dessa betydeliga bidrag icke uppburit en skillings ränta.
Företagets
Riksgagnelighet har i långliga tU der'yrkats, och de framfarne 4 årens lättade cora - 22« Den 25 Oclöbtr /. tu, munications progressiva begagnande vitsordar nyttan däraf för det allmänna, men för CanalBolaget lära minga år framskiida, innan någon afkastning kan förväntas, hvilket bestyrkes däraf, att då detta år nu nära 600 större Fartyg förutan smärre Båtar begagnar denna cornmunication, ut. gör afgiften för dem icke fyllest 2400 R:dr.
Skulle nu Bolaget få de 15,000 R:dr årligen, som gifvas under tittel att fullborda de återstående arbeten, (hvaribland en nyss fulländad kostsam
Bro) endast i egenskap af L>dneanslag, så nödgas jag för första gången undanbedja Bolaget detta anslag, och tillstyrka delägarne, att oagtadt alla hittills gjorde uppoffringar likväl afstå från fortsättningen af arbetet, samt aflemna hela Canalen till Statens disposition.
Uti Directionens år 1819 afgifne tryckta Be. rättelse till Bolaget, hvilken till sammansätta Utskottens samteiige Ledamöter blifvit öfverlemnad, finnes sluieligen ett bedömmande om Ganalens nytta, som jag nu åter vagar åberopa, såsom ett bevekande skäl till bifall å Utskottens Betänkande, af hvilken Berättelse jag, till vidlyftighets undvikande, endast får uppläsa ett transurnt, innehållande följande: ”1 öfrigt må den reflsction här kunna tillåtas, att sådane företag, sorn SöderTelge Canalarbete, äro samhällets, och böra alltså med en viss allmänlighet betragtas.” ”De böra ej ställas i verket annorledes än i jjen 2$ Oclobtr J• m. 323 den mohn deras allmänna nytta fullkomligen ärkännes.
Har åter ett
Sidant ärkännande ägt rum, då bör den enskiltes förmögenhet, som framlockas till deltagande däruti, därföre att samhällets allmänna bidrag icke förmådde att jemte
Statskroppens behöriga vidmakthållande för den närvarande tiden, utföra ett sidant arbete åt den föll jande, anses såsom ett it Samhällets vård anförtrodt gods, som hvarken får sjunka eller brinna, men för hvars skäliga afkomst det åligger efterkommande, som däraf draga den under loppet af tiden flerfaldigt utvecklade nyttan, att ständigt ansvara.” ”Genom en så beskaffad communication som denna Canal, öppnas efter hand helt nya källor, hvilka under flerfaldig utveckling sprida verksamhet och lif, med däraf följande bidrag till Statens uppehåll och förkofran.
Skogar, som, i anseende till transportens svårigheter, ej lönade att fällas till ved, blifva genom den nya farten förvandlade till penningar, och denna opåräknade inkomst gifver kraft och förmåga, att uppbruka den afröjda marken till fruktbärande fält.
Det vundna området får nya Innebyggare, som i de<) ras tour skatta till Staten, oell lifva andras näringsföretag, genom utbytet af ömsesidiga producrer.
Nya farkoster byggas, för att transportera sådane ömsesidiga 'p+oducter på den nya vägen.
Arbetande händer sysslosätlas med dessa till re— delser, och föcverfva dacligt bröd, genom tillfället till en sådan förut okänd verksamhet.’! ”Finska handeln på Stockholm lemnar ett 024 #Wf jj Ociöber f m. talande bevis ej mindre pl fördelarrie af en direct och gen communicatiön, än pl inflytandet af en stadgad vana, Finlands clirnat är ej fördelagtigare för productionen, än Sveriges; men likväl har detta Land ett sa betydligt öfverskott af lefnadsproducter att föra till Sveriges Hufvudstad.
Seglations lätthet, vissheten om ersättning^ och vanan att frän detta ställe påräkna en contant penning, antingen till allmänna Utskylderj eller såsom behållit öfverskott^ gör, att den Finska Bohdenj dels lifva* till ett verksammare arbete, för att producera mer, dels för sin person och hushåll iagtager den yttersta sparsamhet utan att likväl hvarken sakna, eller neka sig, det nödvändigaste”i '‘Finska bonden gör ofta i resor till Stockholm, då en Östgöthe- eller CalmareBo gör enj j anseende lill omvägen, och de många vindar, som för den sednare farten ärlordras.
Deras vara blir derigenom dyrarej den Finska Bonden kan undersälja dem, nedslagne återvända de, mista hågen att vidare anstränga sina bemödanden, och Finska handeln fortfar, att utsuga våra krafterr
Om nu geravägen, som SöderTelge
Canal öppnat^ i loppet af tiden kunde i sin rnon bidraga, att jemna förhållandet och sålunda i en naturlig ordning befordra det mål, hvartill man fåfängt skulle sträfva, att med konstmedel och prohibitiva Författningar hinna, så vore det väl ganska Obilligt, att låta enskiltes tillskott till fett företag af så allmännelig! gagn, sakna sin lämpeliga afkomst, under samma tid sorn Nationen anvisar be - Drn 23 Octobe.r /, m, 325 betydeliga Summor att utgå årligen af en förut hardt anlitad Banks Fonder för att på fjärmare afstånd och i en längre aflägsen tid bereda samma slags fördelar och ändamål, som nu, genom den fullbordade Canalen, här hunnit blifva satt i verksamhet,” ”Det är på ett sådant förhållande med enskildtas bidrag lil! transportens lättnad och cornmunicationers öppnande, som man billigt grundar det omdöme, att de böra anses såsom allmänna Fonder, hvaraf ingen öfverdrifven vinst någonsin bör förväntas, *men däremot en säker fast lägre ränte-afkomsc ej heller någonsin saknas.
Penningar, använde i handeln, kunna gifva hastig vinst, men sällan utan i sammanhang med en motsvarande våda; företaget misslyckas, eller har det framgång; den ena speculanten går under, den andra blir rik: det ene af dessas enskilta förhållande qvittar det andra, Staten har härmed ingen ting att skaffa.
Men om ett företag framställe» såsom af en allmänlig gagnelighet, och medborgarne uppmanas till bidrag, tro derpå, och använda sina tillgångar att det ärna, så är det deras rätt, att icke svikas i beräkningen på .en måttlig afkastning.
De autoriteter, som äro satte i verksamhet för ett sådant företag, skada samhället, och rubba den allmänna creditens grundval, om, vare sig genom ofullständiga beräkningar eller tidens förändrade skick i sakerhes betragtande, hvad som en gång under en sådan slags garanti haft värde, såsom egendom, får falla till Ridd, o. Ad, Prot.
IX- B, And.
Afd, 15.
Den 25 October /. m. intet.
Verkningarne häraf bade i moraliskt
J politiskt och oeconomiskt afseende äro oberäknelige, och sträcka sig ej blott omedelbarligen lill dem, som gjort den felslagne speculationen, utan vida längre.” ”Staten vinner för öfrigt genom den enskiltes bidrag, att den ej, för ändamålet sorn sökes behöfver försvåra sin egen financeställning, eller der Pappersmynt är gängse, rubba dess credit ge-* nom en ökad sedelmassa; den vinner särskilt genom den circulation, som penningarne ärhålla, serdeles som kostnaden egenteligen användes för lefnadsproducter, dem arbetarne consumera, och materialier, hvilkai inom landet produceras och förädlas.
Samhället och ActieAgarne vinna gemensamt de fördelar som lago till grund för företaget, och beräknades att derigenom ernås; gemensamt böra alltså äfven bidrag lemnäs, och bristerne göras, så att ingendera af de interesserade derpå förlorar.” ”Man bör så mycket mindre tveka, att dessa allmänna grundsatser, så vida de uthålla en allvarlig granskning, och förtjena att ärkännas, äfvenledes skola blifva det, som
Bolaget redan vid så manga tillfällen fått röna kraftiga vedermälen af Konungens nådiga hägn, och Riksens Ständers ädelmodiga omvårdnad och understöd.”
Det hoppas jag ock nu, samt anhåller vördsamt om proposition till Bifall å Utskottens Betänkande.
Den 1~> October f. rn.
I’ min bifogad» reservation har jag uttryckeligen förklarat, att jag Icke kunde se; något förfördelande deruti, om Ständerne efterskänkte hela Rånebeloppet till SöderTelge Canal, äfvensom om, med afseende 5 hvad Götha Canal kostat, roan äfven lemnade SöderTelge Cana! ett ytterligare biträde.
Men hvad jag ansett nödvändigt, är, att Rikets Ständer böra tydligt uttrycka sitt Beslut, på det man icke sedan må gifva en falsk förklaring deråt.
Det är ock derföre jag har trott, att man icke borde, under namn af anslag, till en redan färdig Canal lemna ett understöd, för att ersätta Actieägarne deras ränta.
Ej eller lärer SöderTelge CanalBoJ lag böra frukta, att Ständerna skola vara mindra genereusa mot dem, än de förut varit mot ett annat CanalBolag.
Örn hela anslaget lemnäs såsom lånebiträde, behöfver man icke frukta, att kommande
Ständer icke skola afväga den motsvarande nyttan af detta Bolag emot andra.
Men det enda jag önskar, är att anslaget icke må meddelas blott såsom ersättning för räntan å Actierne.
Ridderskapet och Adeln finna, att den sednare meningen bör antagas, sora grund för anslagets beviljrnde, skall jag visserligen icke längre uppehålla disscusionen, ehuru jag synnerligast för pittsjudicatets skull, högeligen ogillar saken.
Anmaltes och emottogs Hans Excellenoe Hof ■ Cancelleren Herr Gr ejvo G. af (HetterJiedt, hvilken, å Kongl. Maijts
Höga vägnar, aflernnade D^ss den 16 dennes aflåtne Nådiga Proposition tili Rikeis Ständer, angående upphäf - Ben så Ortober /• m. vande af I03 §.
Regerings Formen, och 64 §; Riksdagsordningen m. m. 5 a v Herr Grefven och LandtMarJkalken anmodade Hans Excellence Herr HolCancelleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdånige vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Majtts Nådiga Proposition skulle med första varda till handläggning företagen.
Sedan Hans Excellence Herr Grefven och.
HofCancelleren blifvit på vanligt vis utbeiedsagad, upplästes och remitterades till ConstitutionsUtskottet Kongl. Majds Högstberörde Nådiga Proposition.
Herr vonJHeijne, Georg'.
Då jag inom Un skotten röstade för det anslag till SöderTelje Canal, sorn nu är i fiåga , hämtade jag dertill anledning från den stora skillnad , sorn företer sig mellan denna och Götha Canal.
Då Götha CanalsActier tecknades, viii jag icke bestrida, att Acrie-teekningen föranleddes af patriotism, ehuru kanskenågot utspädd med hoppet om Discont-vinst.
Något sådant låter icke tänka sig om SöderTelje Canal Bolag.
Dessa Actie-ägares point de vue kunde icke vara Discont-vinst, utan endast patriotism.
De hafva derföre gjort betydliga uppoffringar, hvarigenom Canalen blifvit så nära. färdig, att numera endast något arbete återstår, för att gifva den stadga.
De hafva äfven inbetalt 2 och en half gånger den tecknade summan, då Götha CanalActier endast till nio tiondedelar blifvit inbetalta.
Det visar sig således en fee.
Den 23 Octo ber /. rn. 829 tydlig skillnad i forhållandet mellan dessa BoJ lag, samt deras oegennytta och patriotism.
Då nu Gotha Canal erhållit så ofantliga anslag, har jag icke tvekat, att tillstyrka det för SöderTelje Canal ifrågasatta, ej som låne-anslag, utan såsom en ersättning till Actie-ägarne, att freda dem från ytterligare omkostnader.
Det har icke till ziffran kunnat bestämdt uppgifvas; men om ock något öfverskott skulle uppstå, skall jag icke bestrida denna lilla fördel för Actie-ägarne.
Skulle det sålunda anses mera lämpligt, att bevilja anslaget såsom en Ränte-ersättning åt Bolaget, skall jag gerna medgifva, att Betänkandet förändras i likhet dermed.
En annan omständighet företer sig afven, i afseende på denna fråga.
Då man endast i egenskap af låne-anslag beviljade Summor åt Götha Canal, skedde likväl detta med full öfvertygelse, och under öppet tillkännagifvande, att detta lån aldrig kunde komma att betalas.
Dessutom , då SöderTelje CanalBolag hittills upp. fyllt alla sina förbindelser , förutsätter detta både vilja och förmåga att betala sina skulder.
Jag kan således icke annat än instämma med de Herrar , hvilka tillstyrkt summan såsom ett direct anslag.
För min de! kan jag icke inse annat, än att det ju vore en fördel för CanalRolaget , att erhålla den föreslagna summan, äfven endast såsom lån, då Ständerne blott förbehålla sig betalning , när afkastningen ökas.
Jag anhåller derföre ånyo , att summan endast såsom låne-anshg måtte beviljas, under samma återbetalnings-vilkor, som fastställdes för Götha Canal.
23° Den 20 Octoher j. rn.
Utskotten hafva icke trott sig böra föreslå Rikets Ständer något, som ej varit öfverensstämmande med hvad Actie-ägarne begärt, och Kongl. Majits Nådiga Proposition innehåller.
Utskotten ha icke trott sig böra påtruga Bolaget något lån, utan endast bevilja ett anslag, för att underhålla Canalen, till dess den San bära sig sjelf.
Utskotten hafva utgått från den synpunkt, att frågan endast vore om att hjelpa fram Canalen, till dess inkomsterne ökades, väl vetande, att de skulla blifva ganska betydlige genom en ombyggnad af SöderSluss.
Utskotten trodde först, att allt skulle vara hjelpt med skuldens afskrifvande, men funno sedan , att derigenom likväl icke blef möjligt underhålla Canalen, emedan flere arbeten, broar m. m. ännu fordras.
Canaibanken’måste repareras efter åtskilliga ras, och afsatser gjöras i vallen.
Det är för att sätta Bolaget i stånd att garantera Ständerne, det Canalen hålles öppen, som Utskotten föreslagit i’dessa 15,000 R:dr på fem år.
Man har icke trott, att något öfverskott deraf skulle uppkomma, emedan man icke ens tillåtit Bolaget, att beräkna sig någon ränta på Actierne under dessa fem år.
Jag nödgas således förnya mitt yrkande, att bidraget icke må lemnäs under namn af låne-anslag , utan att inan då häldre må afskrifva Bolagets skuld, emedan jag är öfvertygad att Bolaget i förra händelsen icke är i stånd att emottaga det.
Herr von Hartmansdorff, Auguji; De värde Talare, som yttrat sig emot bidragets benämning af lane anslag^ hafva ansett ett sådant för Den 23 October j< m. ani Bolaget icke vara af någon nytta.
Jag har icke hört Herr von Hohenhausen yrka , att detta anslag skulle genast, eller framdeles , blifva räntebärande, utan endast kallas och erkännas för lån.
Med tillhjelp af ett sådant, utan ränta, måtte det väl blifva lättare för Bolaget att fortsätta Canal byggnaden, än att verkställa den utan allt biträde, såsom den siste värde Talaren yttrat.
Det har äfven blifvit satt i fråga, att Bolaget skulle afstå hela Canalen , och öfverlemna den åt Staten.
Men då jag hört en StatsUtskottets Ledamot yttra, att detta företag vore mera lofvande, än Götha Canal, hvilken icke ännu är färdig, och vi tillika af den man, som förestår Götha Canal, inhämtat, att en vinst deraf kan blifva möjlig, så måtte en sådan ännu mer kunna vara att påräkna af SöderTelje Canal, som redan är utförd och begagnelig till genomfart.
En Ledamot har anmärkt, att ökad vinst för SöderTelje Canal skulle uppkomma, genom ombyggnad af Söder Sluss här i Stockholm.
Detta är en annan sak, skiljd från den närvarande.
Jag vågar således tillstyrka, att, på det Ständerne må äga något band på Bolaget, att det återstående arbetet med möjligaste drift verkställes, det bidrag, som lämnas, må gifvas under benämning af läne-anslag utan ränta, intill dess en sådan genom förökad afkastning, kan komma i fråga.