Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill visst icke bestrida den siste värde talarens påstående, att en förlängning af tiden för missnöjes anmälan emot Hofrätts dom skulle föranleda dertill att ett och annat mål komme att dragas under K.
M:s pröfning, som kanske eljest stannat vid Hofrättens dom, men obestridligt är likväl, att den nu stadgade korta tiden ganska ofta sätter parter utur möjligheten att söka rättelse i Hofrätts beslut.
Vådan af stadgandet var tilläfventyrs min - Den 20 Augusti. 329 dre tillförene, då målen pröfvades i 2:ne instanser innan de kommo till Hofrätten, samt de rättsökande parterne således hade en längre tid sig öppen att anskaffa erforderlig bevisning, men förhållandet har numera genom den förändrade domstols-organisationen äfven i detta hänseende betydligen förändrat sig.
En part, som vunnit i Under-rätt, får nu först genom Hoträttens dom veta hvad vigt denna domstol möjligen fästat vid vederpartens molbevisning, och då är det väl skäl att den förstnämnde parten får något längre tid på sig att besinna, huruvida han, i fall saken fullföljes hos K. M., skulle kunna anskaffa ytterligare bevisning till styrkande af sin rätt, eller alt åtminstone tiden ej blir så knappt tilltagen att han ej hinner få kännedom om innehållet af Hof-rältens dom förr, än densamma redan är laga kraft vunnen.
Jag vill derföre icke motsätta mig den förändring i tidsbestämmelsen, som af Gr.
Sparre blifvit påyrkad, ulan får förena mig med honom i anhållan, om propos. till bifall å första delen af Utsk:s förslag endast med den förändring alt orden ”100 daler” utbytas emot orden ”200 daler”, hvarigenom nuvande beloppet af revisions-skillingen fortfarande blefve bibehållet.
Dä Gr.
Mörner och jag således äro ense om sjelfva saken, frångår jag mitt förslag till propos. och förenar mig med honom.
Mörner anfört för att ådagalägga behöfligheten af en utsträckning af tiden för revisionssökande, hvilken utsträckning
Hr Printzensköld bestridt vara af behofvet påkallad, får jag lägga ännu ett ytterligare.
Hr Printzensköld har sagt, att en sak egare alltid bör kunna på förhand gifva sitt ombud ordres att hos K.
M. fullfölja ett mål, ifall Hofrätts dom ginge sakegaren emot och han funne saken af sådan vigt att sista instansen för dess vinnande borde anlitas.
Men ifall sakegaren till en del vunnit och till en del tappat i Hofrätten, fordrar väl billigheten, att han får tillräcklig tid att inhemta Hofrältens dom och de skäl hvarpå densamma sig grundar, samt öfverväga huruvida han bör, med riskerande af den icke så obetydliga revisions-skillingen, söka vinna ändring i den del honom emotgålt.
Jag vill icke i någon mån befordra trällystnaden, men jag mäste förorda ett stadgande, som tillfredställer rättsökandes billiga anspråk alt sjelfva, och icke genom ombud, få bestämma huruvida de vilja fullfölja sin talan eller icke, och den lätt insedda rättvisan af ett sådant stadgande torde vida öfverväga en befarad tillökning i Högsta Domstolens arbete, hvilken tillökning, ifall den nuvar:de revisionssummans belopp blifver oförändradt, dock icke lärer blifva af någon större betydenhet.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde serskilde propos:r, bifölls den del af Utsk:s förslag till ändring i 1 § 1 mom. af 30 kap. R.B., som afser förlängning af tiden för anmälande af missnöje emot Hofrätts dom och ullag, men afslog R. o. Ad. ej mindre den del af samma förslag, som angår revisionsskillingens nedsättande till hälften af dess nu stadgade belopp, än ock Utsk:s tillstyrkande i fråga om revisions-skillings afskaffande i mål, som röra inteckning i fast egendom. 330 Den 20
Au gusti. 3:dje punkten, ang:de förändring af lagens stadganden om rättegångskostnad.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., och Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr., m. fl. ledamöter, nedannämnde i gårdagens plenum första gången på bordet lagde mern. och utlåt-.n, nemi. från Stats-Ulskottel: N:o 323, med förslag till stadganden i reglementet för Riksgtskont.
, ang:de derstädes innestående, vid föregångne riksdagar beviljade låne- och anslagssummor; N:o 324, med förslag lill stadganden i Riksg:s-kont:s reglemente, ronde de under inncvande riksdag till utgående från delta verk anvisade Stats-ulgifter; N:o 327, i anledn. af väckt motion, ang:de bestämmande af vissa vilkor för vinnande af dispositions- och jordegande-rätt till de s. k.
Kyrkohemmanet i Halland; Lag- samt Allm.
N:o 22, i anledn. af återremiss af Ulskms betänk.
N:o 14, ronde väckte motioner om ändringar i Kongl.
Förordn. d. 19 Dec. 1827, ang:de grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord och andra lägenheter från hemman.
Föredrogos och biföllos Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:ns nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagda beläuk:n. N:o 23, i anledn. af väckt motion om ändring af stadgandena ronde tiden, då auktion å landet bör vara slutad; N:o 24, i anledn. af väckte motioner om förändring i nu gäl lande stadganden, ang:de flyttningstid för tjenstefolk; och N:o 25, i anledn. af väckt motion om laga vitsord åt Lunds Landsbok.
Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Lager bjelke, Gustaf, och Frih. Cederström, Rud., Lag samt Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum första gången på bordet lagda betänk.
N:o 26, i anledn. af väckte motioner, angtde dels bestämmande af ersättning åt Nämndemän och Fjerdingsmän för biträde vid åtskilliga extra förrättningar, dels och förhöjning i de såsom traktamente, åt den i nu gällande Expeditionstaxa och rese-reglementc bestämda belopp.
Den 20 Augusti. 321 Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern., utlåtm och betänktn, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 328, i anledu af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 294; N:o 329, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 295; N:o 330, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 296; N:o 331, ang:de köpeskillingen för den kronan förr tillhöriga s. k.
Hofbageri-egendomen vid Regeringsgatan här i hufvudstaden; N:o 332, i anledn. af väckt fråga om anvisandet af en kapitalersättning lill utsockne frälsehemmans-egarne i Halland för dem ålagd roteringsskyldighet; Banko- och Lag-Utskotten:
N:o 2, i anledn. af återremiss i viss del utaf Banko- och Lag.- Utsktns betänk.
JN:o 1, ang:de lagstiftningen för Privatbanker; Lag- samt Allm.
Besvärs och Ekon.-Ctskotten:
N:o 27, i anledn. af väckte motioner om ändring i de angtde fattigvården samt rörtde försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser; N:o 28, i anledn. af väckt motion om ändring af 32 § i 24 kap.
Kyrkolagen; N:o 29, i anledn. af väckte motioner om ändring i sättet för kungörelsers upläsande i Kyrkorne; samt N:o 30, i anledn. af väckt motion om införande af tjenstehjons-böcker.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från PresteSt. af d. 14, 15, 16, 18 och 19 samt från Borgare- och BondeSltn af de 4 sistnämnde dagarne i innevartde månad.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 10 på aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. 9 H. 21 322 Den 21 Augusti.
Thorsdagen den 21 Augusti 1851.
Justerades 8 prot.-utdr. för gårdagens plenum samt pleni-prot. för d. 9 sistl.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUlsk:s d. 19 och 20 dennes på bordet lagda mern.
N:o 323, med förslag till stadganden i. reglementet för Riksg:s-kont., ang:de derstädes innestående, vid föregångne riksdagar beviljade, lane- och anslagssummor.
Vid förnyad föredragning af StatslUsk:s d. 19 och 20 dennes på bordet lagda mern.
N:o 324, med förslag till stadganden i Riksgtskonhs reglemente, ronde de under innevande riksdag till utgående från delta verk anvisade statsutgifter, blefvo alla i detta mern. föreslagne §§ utan diskussion godkände, med undantag af § 105, hvarom yttrades af Hr Printzensköld, Carl:
StatsUtsk. har föreslagit denna § lill fullkomligt lika ordalydelse med den 90 §:n i nu gällande reglemente för Riksg:s-kont.
StatsUtsk. skulle likväl, som jag tror, hafva haft anledn. af en här föreg:de diskussion och deraf härledd framställning af frågan om sättet huru denna § skall förstås, att i densamma föreslå en sådan ändring, hvarigenom Riksg:s-kont:s Fullm. kommit ur den ställning hvarutinnan de nu sig befinna, att icke kunna tillämpa §:n på ett sådant sätt som man anser den böra tolkas och som måhända är närmast öfverensstämmande med R.
St:s mening. §:n innehåller att R.
St. bevilja för åren 1851, 1852 och 1853 ett förslags-anslag af 18,000 r:dr.
Ett förslagsanslag är visserligen primitivt bestämdt till en viss summa, men ordet förslag visar, att det kan öfverskridas, t. o. m. lill mångfaldigt belopp; och således ligger ju en otydlighet deruti, att man fördelar ett förslagsanslag till vissa delar för år, enär hända kan, alt hela förslags-anslaget, som är beräknadt för alla de nämnda 3 åren varder under ett enda år, måhända under det första, uttaget, men ändå ytterligare reqvisitioner ske för samma ändamål under de påföljande åren.
Sådan som nu §:n lyder, har, på sätt både jag och nuvande Ordhden i Riksg:s-kont. baft äran vid ett föreg:de tillfälle anmärka, Fullm. i Riksg:s-kont. icke ansett sig kunna bevilja Stats-kont. ersättning för ulbetaldle medel utöfver det förslags-anslag af 18,000 r:dr som Ständerne för On St.
Barlhelemys förvaltning hade anslagit; och det hade, som mig synes, bort af Utsk. anses vara angeläget att genom blott en förändrad ordställning, gifva §:n en sådan lydelse att man kunde af densamma draga en sådan klar slutföljd, som man åsyftat den böra innefatta.
Den 21 Augusti. 323 Jag skulle derföre nu anhålla, alt i händelse icke återremiss behöfves, §:n måtte blifva med några ord förändrad så att lydelsen blefve för hvardera af uren 1851, 1852 och 1853, 6,000 r:dr.
Genom en sådan förändring synes allt tvifvel vara undanröjd t för Fullmäktige huru §:n skall tillämpas, ty då är bestämdt att förslagsanslaget utgör för året 6,000, hvilken summa kan, om nödvändigheten så fordrar, mångfaldigt öfverskridas, emedan det är en viss summa gifven som förslag, fördelad på 3 år, hvaraf naturligtvis följer att hvarje förslagssumma för de 3 åren slår för sig utan sammanhang med det hela.
Om §:n finge en sådan lydelse, så är jag säker derom, att ett annat resultat kommer att följa pä de reqvisitioner ä ersättning för öfverskjulande kostnader utöfver dessa 18,000 r:dr, som möjligen äro från Kongl.
Statskont. att till Riksg:skont. förvänta.
— Jag anhåller vördsamligen att någon af StatsUtsk:s härvarande ledamöter täcktes uplysa huruvida man icke skulle kunna göra en sådan rättelse genast utan återremiss, då lid derigenom skulle kunna betydligen besparas.
Att den ordalydelse, som här föreslås och år lika lydande med den i nu gällande reglemente befintliga, är otydlig, det har erfarenheten bevisat, då kollission upkommit mellan Regeringen och Riksg:skonl:s Fullmäktige, hvilken icke på annat sätt kunnat lösas, än all R.
St. genom serskildt beslut måst förklara, alt den summa som varit i fråga fått utbetalas.
Emedan Sländerne vid det tillfället funno, att den då ifrågavar:de summan icke kunnat af Fullmäktige ulan serskildt tillstånd utbetalas, är det också ganska gifvet, alt, för den händelse ulgiflerne för On S:t
Barthelemy under de kommande åren intill nästa riksdag öfverstiga 6,000 r:dr om året, eller 18,000 r:dr tillsammans för alla 3 åren, så skulle Fullmäktige icke kunna ntbelala hvad sora kunde öfverskjuta sistnämnde summa, utan serskildt beslut derom af Sländerne vid nästa riksdag.
För att erhålla en tydligare redaktion af denna punkt beslöt också R. o. Ad. vid ett föreg:de tillfälle då denna fråga förevar, eller vid föredragningen af Statsregleringen för 7:de hufvudtileln, att återremiss lill StatsUtsk. borde ega rum.
Någon förändring i ordställningen följde dock ej på denna återremiss, ulan finnes samma ordalydelse som förut, uptagen i det nu föreliggande förslaget till § i Riksg:skont:s reglemente.
Jag vågar derföre hemställa detR. o. Ad. behagade återremittera denna §, på det att StatsUtsk. mätte åstadkomma ett nödigt förtydligande deri, så att man med säkerhet må kunna veta antingen meningen är att det skall vara ett till högst 6000 r:dr om äret bestämdt anslag eller om meningen är att anslaget skall vara af samma natur som ett vanligt förslagsanslag.
Att, på sätt, Hr Printzensköld önskat, nu bestämma en ny lydelse af §:n lärer icke låta sig göra, emot 69 §:ns i R.
F. bestämda föreskrift.
Enär 2:ne af Riksg:skont:s Hrr Fullmäktige upträdt med förklarande att denna § 21* Den 21 Augusti. vöre otydlig är det måhända nog mycket vågadt af mig att söka gifva en förklaring åt densamma.
Det är troligtvis af okunnighet om ärendet och om detaljerne af Riksg:skonl:s liqvidalionsförhållauden, som jag finner förevar:de § mycket tydlig och klar.
Förhållandet synes mig vara, att när auktoriteten på S:t Barthelemy reqvirera!’ förslagsanslaget för det löpande året, äga icke Riksg:skont:s Fullmäktige att af hela anslaget på förskott utbetala mer än således, att icke på förskott lemna för ett år mer än 6000 r:dr; men skulle med penningereqvisiliouen följa räkningar, som utvisade att behofvet för Öns förvaltning upgält t. ex. till 9000 r:dr, så synes mig att de överskjutande 3,000 r:dr böra utgå af Riksg:skonl:s om händer haf vande medel, hvarför kont. godtgör sig af Öns anslag för det kommande året.
Något annat tycker jag denna § icke innehålla; och då R.
St. gifvit prejudikat huru härvid skall förhållas genom förklaran det af utbetalningen med i sender, blir delta en anledn. för mig att anse all förändring öfverflödig.
Skulle likväl återreraisss beviljas anhåller jag att någon af dem sora en sådan påyrka må lemna eli förslag till omredigering af denna §.
Mörner* Carl Göran Dellof: Den §, som nu utgör föremål för öfverläggningen innefattar en afskrift af R.
Sl:s redan fattade beslut i anledn. af SiatsUisk:s utlåt.
N:o 165.
Idella utlät, lyda orden sålunda: ”till bestridande af de för Kolonien S:t Barthelemys förvaltning enl. derför nu gällande grunder erforderliga kostnader, som icke utaf Koloniens inkomster beläckas.”
Jag skulle tro detta vara ordagrannt afskrifvet uti den § i reglementet, som nu är föreslagen alt antagas.
Då frågan om StatsUtsk:s förenämnde utlåt, här förevar, till hörde jag dem, som just i följd af de omständigheter, som inträffat, yrkade en ändring i ordalagen; men utlåt, blef af delta och de öfriga RiksStm bifallet med dess närvarande lydelse: och vid sådant förhållande torde Slatsölsk. numera icke kunna anses hafva annat att göra än att ställa sig R.
St:s redan fattade beslut till efterrättelse och i öfverenstämmelse dermed inlaga §:n i reglementet.
Jag anhåller således om bifall på förslaget.
Palmstjerna, Carl Otto: Förekommen af Gr.
Mörner i hvad jag ernade uplysa, får jag äran nämna, ali ehvad beslut R. o. Ad. ån i denna fråga fattar, kan StatsUtsk. icke föreslå något annat än hvartill R.
Sl:s beslut föranleder.
Någon synnerlig olägenhet kan jag icke heller finna derigenom upsla att denna § förbi i fv er sådan den är, ty den största som kan upkomma, är den som inträffat förut, eller att de förskott, som StatsKont. möjligen komme alt utgifva utöfver Statsanslaget, icke af Riksg:sKont. godlgöras förrän Sländerne derom beslutat.
Andra kollisioner eller något missförstånd kan ej komma att ega rum; liela affairen reducerar sig dertill, att StatsKont. någon lid kan fä vänta pä ersättning för meddelade föiskolter. lien 21 Augusti. 325 Gr.
Det är ganska sannt hvad Frih.
Palmstjerna anfört, att Ständerne redan i frågan fattat sitt beslut och det kan således icke falla mig in, ej heller har jag någonsin salt i fråga alt någon ändring i sak skulle göras.
Jag har endast föreställt mig alt då reglementet skall upställas på grund af förut fattadt beslut, man hade både skyldighet och rättighet att verkställa sådant med den tydlighet, att det för Fullmäktige som skola göra tillämpningen af samma reglemente, blir möjligt att bestämdt veta hvad R.
St. vilja.
Om här inträffade alldeles samma förhållande som det, hvilket för några dagar sedan egde rum i fråga om en annan § i Riksg:skont:s reglemente, att nemi. efter den uplysning som meddelades, StatsUlsk. lemnat en lacune i reglementet, för att, med åberopande af de beslut som R.
St. rörande nämnde § fallat, införa dessa beslut, oförändrade, så skulle visserligen jag, lika med Gr.
Mörner oell Frih.
Palmstjerna anse någon förändring i redaktionen af den nu föredragna §:n sådan den här i förslaget lyder, icke böra ega ruin: — men förhållandet är icke sådant och jag ber all derå fä fästa R. o. Ad:s upmärksamhet.
St. hafva endast beslutat att 18,000 r:dr skulle under loppet af de 3:ne upgjfna åren utgå, ulan att dervid bestämma de ordalag, som skola begagnas i reglementet för att deråt gifva verkställighet, och således måtte det efter mitt förmenande, väl fortfarande vara en rättighet för StatsUlsk. lika så väl som för Ständerne alt kunna redigera §:n så att den otydlighet hvarmed densamma förut varit behäftad, må försvinna.
Sä har, om jag ej misstager mig, tillgått vid flere andra tillfällen, ty annat är att fatta ett beslut i sak och annat att upsätla beslutet i en reglements-§, så att verkställigheten af beslutet blir lätt.
Jag finner således lika med Gr.
Lagerbjelke icke den ringaste betänklighet att ju StatsUtsk. må kunna förändra §:n så att den erhåller en lydelse, hvarigenom Fullmäktige i Riksg:skont. må vela huru Sländernes mening skall tillämpas.
Den begäran som Frih. Klinkowström framställ alt någon af Fullmäktige skulle upslälla förslag lill en förändrad redaktion, tror jag mig efter förmåga hafva upfyllt, dä jag föreslagit, att i st. f. att sammanföra 18,000 r:dr för alla 3 åren, man skulle skilja summan, med förklarande, att från Riksdiskont, skulle från hvardera af de upgifna åren anvisas ett förslagsanslag af 6,000 r:dr — facit 18,000 r:dr för alla 3 åren tillsammans, med rättighet för Regeringen att förskottsvis lyfta detta anslag för hvarje år.
Derigenom kommer saken efter min tanka i det skick att all tvekan huruvida Riksdiskont, bör betala större eller mindre del än delta förslagsanslag utgör, helt och hållet förfaller, ty då är det klart att, om för året förskottsvis utbetalts 6,000 r:dr men händelsen gör att t. ex. 18,000 r:dr behöfvas, så har man icke vidrört den för alla 3 åren anslagna summan, ulan blott förslagsanslaget för det löpande året.
Jag har icke heller någonsin sett alt R.
St. i något fall der förslags-anslag blifvit fastställdt samman - ,r.'o IICII Cl AllgUS(i. slagit beloppet för Hera år på en gång, utan utfört den ungefärliga summa som erfarenheten visat att kostnaden för det afsedda ändamålet årligen utgjort: och sådant är äfven öfverensstämmande med sakens rätta natur, men att lala om ett förslagsanslag deladt i vissa delar, det är efter min förmening en orimlighet: och jag vill komma derhän att ej behöfva se på förslagsanslaget i sin helhet deladt på vissa år, troende icke R.
St;s beslut lägga hinder i vägen för §:ns upslällning efter den åsigt Gr.
Lagerbjelke och jag sålunda uttryckt.
Jag ber om ursäkt att jag vågar påstå, att det beslut, som blifvit fattadt, verkligen lägger hinder i vägen.
Om i §:n slår: — — ”ett förslagsanslag af 18,000 r:dr alt med J ärligen förskottsvis utgå” eller ”förslagsanslag af t»,000 r:dr årligen” så kan jag ej annat finna än att del blir en och samma sak, uttryckt på 2:ne olika sätt.
Hr Printzensköld har nu sin mening om saken; ingenting hindrar alt om ordställningen derefter ändras, de öfrige Stånden, hvilka äfven äga rätt alt derom besluta, finna att hvad den värde ledamoten föreslagit, förändrade R.
St:s mening i det förut fattade beslutet.
Jag är ej nog lycklig att kunna upfatta det fina i dest i n ktionen och känner ingen annan utväg än att följa R.
St:s beslut utan alla förändringar eller kommentarie!’, och tillstyrker derföre antagande af §:n sådan den är. flr Printzensköld:
Aldenslund SlatsUtsk:s
Hrr ordfide och ledamöter anse denna § vara så tydlig och klar att någon förändring deruti icke bör ske, tillåter jag mig fråga hvarföre icke detta anslag blifvit nptagel i den § af Riksg:skonl:s reglemente som omtalar förslagsanslagen i allmänhet.
Derigenom har äfven SlatsUtsk. föranledt en tvetydighet och svårighet för Fullmäktige alt tolka §:n så, som StaisUlsIcs ledamöter vilja.
Om desse ledamöter haft den godheten att taga kännedom om K.
M:s nåd. skrifvelse i ämnet lill Ständerne vid sisth riksdag, äfvensom motiverne lill begäran af anslaget och derjemte genomläst StatsUtsk:s af Ständerne gillade svar, så skulle desse
Hrr ledamöter deraf kunnat inhemta att Konungen ansåg 6,000 r:dr vara det högsta belopp som ärligen behöfdes till utgifternes bestridande för Kolonien S:t Barthelemy, och just på denna grund anvisade Ständerne på förslag 6,000 r:dr, såsom varande det belopp hvilket väl borde räcka lill och kunna antagas lemna behållning.
I ordet förslag låg en antydan alt man ej egde reqvirera mer än högst 6.000 r:dr för ()n, så att möjligen något kunde blifva öfver och sålunda fick detta förslagsanslag en motsatt betydelse, en annan karaktär, mot livad man eljest anser ordet förslagsanslag innebära.
Jag förblifver således vid min åsigt; varandes mig på sitt sätt likgiltigt huru R. o. Ad. beslutar, men jag tror att, vid ett sådant tillfälle som detta, det kunde vara både nödigt och nyttigt att inlägga tydliga ordalag i ieglements-§:n hvilken, efter hvad erfarenheten visat, blifvit annorlunda tillämpad och förstådd än man nu velat anse vara rikligt oell hvartill jag räknar orsaken vara, att de
Hrr, som påstålt §:n vara tydlig och klar, icke tagit reda på de förhandlingar som grundlagt densammas införande.
Jag tackar för complimenten att StatsUtsk:s ledamöter icke skulle hafva tagit reda pä för hållandena och förklarar mig icke kunna erkänna att jag funnit §:n så tydlig och klar, som Hr Printzensköld sagt ali Ulsk:s ledamöter skulle hafva ansett.
I öfrigt får jag nämna att orsaken hvarföre detta förslagsanslag icke blifvit upfördt ibland andra af samma beskaffenhet som de, hvilka stå på hufvudlillarne, är den att menmgen troligen varit att della anslag alldeles icke får öfverskridas ulan Ständernes serskildta beslut, ehuruväl jag icke åtager mig att ansvara för en sådan tydning af meningen.
Huru det Höglofl.
Ståndet öfver ifiågavar:de § kommer att besluta är i sig sjelf icke så vigtig!, emellertid (öranledes jag fästa upmärksamheten derå, att det måhända icke är just så obilligt att här offentligen erinra, alt föreskrifterne som skola gälla Fullmäktige i Riksg:skont. lill efterrättelse, icke äro tydliga, oaktadt de likväl röra utbetalning af allmänna medel.
SlatsUlsk:s ordf:de har angifvit, alt det troligtvis vore meningen af ordalydelsen att detta anslag af 18,000 r:dr icke linge öfverskridas.
Denna sannolikhet år allt brydsam för dem som skola på eget ansvar tillämpa §:n.
Anlagom att Konungen fordrar mer än dessa 18,000 r:dr, hvad hafva Fullmäktige då att iakttaga, — är det ett förslagsanslag i samma mening som de öfriga Statsanslagen på Riksstalen, så att om det utsatta beloppet icke är tillräckligt, Fullmäktige äga att ersätta bristen, eller är del ett anslag blott i den mening att det icke får öfverstigas?
Jag vill ej längre uppehålla diskussionen, men har ansett mig böia yttra den oförgripliga mening, att det icke är så serdeles rätt att utrusta ^Fullmäktige med en så tvetydig föreskrift.
Ex. Hr Frill. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna den af StatsUlsk. föreslagna 105 §, ropades ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade del han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Föredrogs ett från Exped.Utsk. inkommet mern.
N:o 13, i anledn. af återremisser af skrifvelseförslaget N:o 174.
Efter upläsning af det återlemnade skrifvelseförslaget, blef detsamma nied del deri nu, jemte rättelse af punkternes ordning och förteckningen å den ifrågavar:de hufvudtitel ds anslagssummor, af Etsk. föreslagna tillägg af R. o. Ad. godkändt.
Upläsles till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till R.
N:o 193, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de Nya Troll - hätte kanalbolags
Direktions underd. ansökning att få till skatte lösa gamla slussen vid Lilla Edet; N:o 194, ang:de ifrågasatte förändrade tullbeslämmelser för raffineradt socker samt sockersirop; N:o 195, angrde den tillökade ordinarie soldatroleringen i riket; samt N:o 196, angående extra anslag till föremål, tillhörande Ecklesiastik-Deparl:s handläggning.
Föredrogs ånyo och bifölls StalsUtsk:s d. 19 och 20 dennes på bordet lagda utlåt.