Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid genomläsningen af de 3 sist förflutna rikdsdagarnas förhandlingar i detta ämne, har jag funnit ett yttrande, som särdeles concist och kraftigt uttrycker min opinion derom.
Jag anhåller alt få uppläsa detsamma och önskar så mycket hellre att göra det, som denne talares tankar vanligen utöfva ett stort inflytande på detta rum.
Detta yttrande lyder sålunda: ”1 afseende på andra uppro”pets afskaffande, är jag af samma mening som Hr Cederschjöld, eller att det bör upphöra.
I hvarje domstol eller "collegium, eller med ett ord i alla lagskipnings och verk"ställighets-åtgärder, iakttages såsom bestämd regel, att den, ”sorn ej deltagit i öfverläggningen om ett ärende, ej hel”ler må deltaga i beslutet derom.
Hvarföre skall man härifrån afvika, då fråga är om den vigtigaste af alla åtgärder, "om sjelfva lagstiftningen?
Ofta inställa sig nu vid andra uppropet till deltagande i votering sådane personer, som ej öf"vervarit discussionen, eller ens veta hvad man voterar, utan "sorn skyndat hit i följd af erhållen underrättelse, att votering vore å färde.
I brådskan hafva de stundom icke tid att ''taga närmare kännedom om saken, utan fråga någon bekant: "hvad skall jag votera, ja eller nej?
Och så följa de blindvis "den andres tillstyrkan.
Är väl sådant lämpligt och bör det ’’ej förekommas.
Jag tillstyrker derföre att andra uppropet "må afskafFas."
Jag tillstyrker nu detsamma, och får tillägga, att den som år 1829 fällde detta yttrande, var Hr von Hartmansdorff.
Hr Den n April e. ra.
En af de fördelar, som äro afsedda med andra uppropets afskaffande, är tids besparing.
Blotta vinsten genom borttagandet af halfva tidsförlusten vid voteringar ar icke obetydlig.
Men skulle det äga sin riktighet, hvad bär under discussionen blifvit yrkadt, skulle måhända cn ojemförligt större besparing af den dyrbara tiden kunna åstadkommas.
Det bar nemi. blifvit förespegladt, alt det ginge lika bra att votera, antingen man afbört discussionen eller icke.
Det torde medgifvas, alt antingen lända discus— sionerna i rådslående församlingar till ämnenas utredning eller icke.
Om det förra är fallet, så torde det vara nödigt, att den som skall domina, äfven bör afhöra de skäl, som från stridiga sidor kunna anföras för eller emot ett förslag.
Skulle deremot ilen sednare åsigten vara riktig, att man linder dis— cussionerna kan anse sig ledig att aflägsna sig, för att sköta sina embetsförrättningar och andra förefallande göromål, samt derefter återkomma till sjelfva votertna; så hemställer jag, om det icke vore bäst att rent af borttaga all discussion och inskränka förhandlingarna härstädes till att höra propos. och votera deröfver.
Det måste befinnas tydligt, att det ena af dessa sätt att förfara måste vara det rätta.
Man bar, likasom i fråga om bänkmännen, åberopat, att andra uppropet ägde rum redan under frihetstiden; och det är ganska naturligt, att det då ansågs behöfligt.
Ili k sd.- förhandlingarna under den tiden äro icke numera någon hemlighet, och man kunde tillägga, att de, beklagligen för Ståndets anseende, icke äro det.
Det är icke någon hemlighet, att ett betydligt antal adelsmän, liknöjde för landets intresse, voro ordentligen besoldade för att deltaga i valerina, att de aflönades och afspisades på tjenliga localer, hvarifrån de upphemtades till votcnna.
Derifrån lärer andra uppropet hafva liemtat sitt upphof.
Tiderna äro visserligen nu bättre, och jag vill hoppas, att något sådant numera hvarken äger rum eller kan komma i fråga.
Likväl erinrar jag mig, att, så länge soupe'erna fortforo på Landtmts-klubben, man der såg församlade åtskillige personer, hvilka under volerrna erhöllo bud genom en vaktmästare, samt kommo springande med andan i halsen, för att afgifva sina röster vid voter:n; och såvidt jag kunde förmärka, utgjorde desse ledamöters deltagande i riksd.förhandlingarna icke något vidare, än att på LandlnUs-klubben soupéra och här votera.
Det måtte i öfrigt icke finnas synnerligen starka skäl för bibehållande af 2:ne upprop, då man nödgas taga sin tillflykt till anförande af den en gång inträffade händelsen, att under en eldsvåda det skulle varit nödvändigt, för de dervid biträdande Riddarhus-ledamöters deltagande i ett måls afgörande, alt fortsättn discussionen så länge, att elden kunde blifva släckt, innan vo term hann försiggå, — Sjelfva aflägsenheten af detta skäl, sjelfva nödvändigheten att gripa till ett sådant, torde mer än hvad direct blifvit talad t för för5 II. 33 a58 Den ii April e ra. ändringen, bevisa, huru svårt det är att framställa något gilltigt inkast deremot.
I öfrigt har man visserligen att befara, det R. o. Ad., som i dag afslagit 2:ne efter min tanke ganska väséndtliga förbättringar i Ridd.Ordn., nu äfven i 3:dje frågan skall gå tillväga på samma sätt.
Det vore onekligen ganska conservativt; men jag vågar vördsamt yttra min öfvertygelse, att så mycken conservatism på det hela icke kommer att eonservera Huset.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ridd.Utskts förslag, att andra uppropet vid val och voteringar må afskafifas.
Då i anledn. häraf Hr Frih. o. Landtm, förklarade, alt ja öfverröstat nej, begärdes af flera ledamöter votering.
Upplästes till justering och godkändes löljande votertsproposilion:
Den som bifaller Ridd.Utskts förslag, att andra uppropet vid val och voteringar må afskafifas, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
Utskts förslag om andia uppropets afskaffande.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — n 8.
JMe j — 81.
Uppå derefter framställd propos. instämde R. o. Ad. med Ridd.Utsk. iafslagåden del af Hr Reulersvärds motion, som åsyftar att, efter börjad votering, ingen ledamot må uti Riddar hus-salen insläppas.
Föredrogs den punkt af Utskts memor., hvaruti föreslås att under upprop till val och voteringar, utom ledamöterna på den bänk som uppropas, ej andra ina finnas på stora gången än de, som tillhöra den föregående eller efterföljande bänken.
Jag får på det högsta afstyika bifall till detta förslag.
Jag har nyss under votertn stått på gången, och icke funnit, att någon olägenhet uppkommit för dem, som blifvit uppropade.
Det är egentligen icke af det skäl den siste talaren framställt, som jag afstyrker förslaget, utan derföre att derigenom votertn skulle fördröjas, så framt man ville gifva alla närvar, ledamöter tillfälle att rösta; ty om de, först sedan deras bänkar blifvit uppropade, lingö, på den långa vägen omkring nedra delen af salen under läktaren, gä fram till stora gången för att komma inom skranket; så skulle voterme blifva ganska långvariga, isynnerhet som det blefve mycket svårare för ledamöterna alt gå förbi hvarandra på de smala vägarna vid sidor - Den ii April c. in. nn nf salen, än ali göra det på stora gången.
Förslagets antagande skulle således endast medföra långsamhet oell oordning, och synes dessutom obeliöfligt, då ordn.stadgan redan bestämmer vile för dem, som sta i vägen för de voterande.
Jag instämmer med den siste talaren.
Förslaget skulle hafva den följd att, såsom man plägar säga, lända till förekommande af lids vinnande.
Jag föreställer mig, att del ilrågavar. stadgandet blott är föreslaget att intagas i ordn.stadgan.
I annan händelse skulle jag göra invändning emot behörigheten af dess upptagande lill öfverläggning, då ingen motion derom blifvit gjord, och Ridd.Ulsk. ingen motionsrätt äger.
Denna punkt blef af R. o.
Ad. afslagen.
Föredrogs den punkt af Utsk;s memor., sorn innehåller, att Utsk. icke ansett sig kunna understödja Frih. von Schwerins motion, alt K.
M:s sanction icke skulle anses erforderlig för någon annan del af Ridd.Ordn., an den, som afbandlar R. b. Ad:s representation.
Frih. von Schwerin har föreslagit alt afsöndra vissa delar af Ridd.Ordn. ifrån densamma och införa dem i R. o. Ad:s ordn.stadga.
Detta torde i vissa fall vora riktigt.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att man sedermera koinme till den fråga, hvarom Hr von Hartmansdorff yttrat sig; nu vore blott fråga oirrUtskts yttrande, huruvida K.
M:s sanction skulle erfordras till ändringar, som anginge annat än R. o. Ad:s representation.
Om Utsk:s förslag går derpå ut, såsom Hr Landtm, säger, att Ridd.Ordn. skall underställas
Konungens sanction i alla dess punkter; så är jag visserligen af samma mening, som Utsk., men detta binder mig icke till samma mening som Utsk. hyser ang:de vissa punkters afsöndring.
Derom skiljer jag mig ifrån Utsk:s tanke.
Uppå derefter framställd propos., gillades Utsk:s yttrande i den del, sorn nu vur föremål för afgörande.
Ytterligare föredrogs Utsk:s förslag, att en förflyttning af vissa §§ i Ridd.Ordn. skulle ske till ordn.stadgan, hvarvid först förekom förslaget att g:de §:n i Ridd.Ordn. skulle dit öfverföras.
Dessa föreskrifter, som Utsk. vill afsöndra till en s. k. ordn.stadga, synas i allmänhet vara af mindre betydenhet, eller med ett ord likgilltiga.
Om så är, lärer det äfven vara likgillligt, om de stå qvar i Ridd.Ordn.
Man kunde i det fallet bespara sig mödan att tvista om småsaker, samt låta Ridd.Ordn., som vid 3 nästföregående riksdagar blifvit omgjord, ålmin - aGo Deu ii April e. ra. slone för eu riksdag hvila.
Min allmänna vördsamma åstundan och tillstyrkan är således, all R. o. Ad. ej matie befatta sig med dessa obetydliga föremål,- utan låta Ridd.Ordn. förblifva oförändrad derutinnan.
Skulle Ståndets mening likväl vara, att ingå i pröfning af dessa småsaker; så får jag fästa uppmärksamheten derå, att uti ilen förevar. 9 §:n finnes ett stadgande, som synes oskyldigt nog, men måhända icke är så likgiltigt.
Utsk. har föreslagit, att uti ordn.- stadgan skulle införas 9§:n, hvilken lyder sorn följer: ”Bän”karne i pleniruminet nummereras så, att första bänken blir "den främsta till höger om Landlm:s-bordet, andra den främesta till venster, tredje den andra till höger o. s. v.”
Detta niå gerna Hyttas till orda.stadgan, om man derpå lägger någon vigt.
Men den följande meningen i samma $ innehåller:
Vid början af hvarje riksdag bestämmas alla lefvande ätters ”säten å Riddarhuset, så att de främsta intaga första bänken, ”de derefter följande andra o. s. v.”
Detta tyckes vara ganska riktigt, sådant som det nu är, och så länge det får sådant förblifva.
Men 0111 det skulle falla R. o. Ad. in vid en annan riksdag, att t. ex. förklara, det vi, som sitta här på yttersta venstra sidan, skola flytta oss till höger om Landtm, på de första grefve-bänkarna, eller att de ytterste skola blifva de främste och tvertom; så skulle det måhända också hafva sina olägenheter.
Det synes vara skal, att den som först kommit härin, tager det främsta rummet, och den som kommit sist, intager det nedersta.
Men det torde ligga något annat härunder.
Det är icke mer än tvänne riksdagar sedan en värd ledamot gjorde det förslag, att man här, såsom i andra länder, skulle sitta på hvar sin sida, efter partier eller tänkesätt, så att vi här skulle få en höger och en vänster sida, oell att man skenbarligen hade hvar och en afsöndrad från sina motståndare.
Detta väckte motstånd hos R. o. Ad., och motionen förföll.
Nu kunde det hända, att, ifall detta stadgande infördes i ordn.stadgan och ej längre stod i Ridd.Ordn., det (olle dem in, som vid början af en riksdag voro rådande, att fatta ett sådant beslut, sorn den gången åsyftades.
Då sades, att de, som voro af samma mening, borde sitta bredvid hvarandra, för alt kunna hviska skäl till hvarandra, hvarigenom tid skulle vinnas då färre talare uppträdde.
Om förändringen skedde, så hade mati genast denna olägenhet af offentlig söndring införd, hvilken man. undviker, då hvar och en sitter efter sin nummer.
Jag anser således sista delen af förenämnda § vara af den beskaffenhet, att den ej bör uteslutas ur Ridd.- Ordn.
Det är möjligt, att dylika saker ligga under flera andra stadganden, som jag ej hunnit eftertänka.
Derföre vore det måhända bäst att låta Ridd.Ordn. blifva oförändrad, samt sålunda slippa den natt-öfverJäggning, som redan synes hafva varit nog lång.
Den 11 April e. m. Frih.
Jag medger visserligen, att det lian vara R. o. Ad. likgilltigt, om den af Hr von Hartmansdorff omnämnda §:n underställes Konungens sanclion eller icke; men på andra sidan föreställer jag mig också, att det intresserar Konungen föga, på hvilken sida eller vid hvilken ända af Huset den ene eller andre af R. o. Adts ledamöter sitter.
Mig synes, att detta endast tillhör en ordn.stadga, och på sådan grund tillstyrker jag bifall till Utsk:s ifrågavar. förslag.
Frih. Cederström, Jacob: Hela Ridd.Ordn., mine herrar! är en ordn.stadga.
De delar deraf, som äro upphängda på pelarena under lampetlerna, innefatta vitén för mindre förseelser emot den ordning, sorn hvarje ledamot bör iakttaga inom Ståndet; men i afseende på allt hvad som rörer hans utöfning af sitt kall såsom representant, är Ridd.Ordn. ordn.stadga, och bland sådana sladganden är icke det minst vigtiga, bestämmandet af den plats man skall hafva.
Jag afstyrker, på grund af hvad Hr von Hartmansdorff anfört, allt hvad Utsk. i denna del föreslagit.
Jag tror, att så länge det stadgande finnes qvar i Ridd.Ordn., att hvar och en ledamot skall tala från sin bänk; så måste också viss plats bestämmas för hvarje ledamot vid riksdagens början; och så länge detta bruk bibehålies, lärer icke komma i fråga annat, än att R. o. Ad:s ledamöter intaga sina platser efter deras nummer å Riddarhuset.
Således synes
Hr von Hartmansdorffs farhåga vara temmeligen öfverflödig.
Men om, tilläfventyrs, såsom det någöngång varit omtaladt, — och hvilket efter min tanke måste bero på R. o. Ad. att sjelf bestämma, — tribuner skulle inrättas här i salen, och hvarje ledamot, som anmälde sig att tala, borde uppträda deri, så vore den nuvar. ordningen för R. o. Adts ledamöter att hafva sina platser efter nummer, icke nödvändig vid andra tillfällen, än vid uppropen, på det ordning dervid skulle blifva iakttagen.
Då kunde Jedamölerne emellanåt rangera sig, huru de behagade.
De skulle naturligtvis äga några bestämda platser, men del kunde väl icke betagns någon att efter öfverenskommelse byta plats med en annan, för att komma närmare sina bekanta.
Det är, exempelvis, ett sådant arrangement, som icke torde behöfva Underställas Konungens sanction och införas i’Ridd.Ordningen.
Den siste talaren sade, att den fruktan Hr von Hartmansdorff yttrat för möjligheten af införande af s. k. höger- och venster-sidor* icke hade någon särdeles grund, blott man iakttog, att livar och en satt efter sin nummer; men jag påminner mig, att när förslaget att tillskapa sådana höger- och venster-sidor, hvilket väcktes vid i8a3års riksdag, var under discussion, förslagsmakarne, med mycken fröjd öfver sin fintlighet, nämnde, att de främsta bänkarne på hvardera sidan af Landtm:s-bordet borde 2Ö2 Don ii April c. ra. kallas N:o r, de nästföljande N:o 2, o. s. v., så att den bänk, vid hvilken jag nu slår, skulle hafva samma nummer, sora den dermed i bredd varande på andra sidan af gången, hvarigenom man, med bibehållande af sin plats efter nummer, kunde sälta sig på högra eller venstra sidan.
Detta är väl då samma arrangement, som ligger under deras plan, hvilka möjligen kunna vilja hafva en höger- och en venstersida.
Jag tror icke, att ett sådant skapande af höger- och venster-sidor vore bra för Riddarhuset.
Vi kunna vara af olika tänkesätt, och det mäste hända i många frågor; men det kan icke skada, att de, sorn äro af olika tänkesätt, sitta om hvarandra, hvilket är en liten anledn. att närma sig hvarandra , hvaremot förslaget att äfven i afseende på rummet aflägsna sig från hvarandra, bar en bestämd tendens att frambringa mera skiljda tänkesätt.
Jag är Gudnås sjelf något tvistig af mig, men jag håller mycket af att lala med dem, som äro af annan tanke än jag, och tror det ej tjena tili något att framkalla skarpare stridigheter.
Just det förslag den siste värde talaren omnämnde, gifver mig en förnyad anledn. att tillstyrka antagande af Ridd,Utsk:s förslag.
Jag påminte mig verkligen icke det project, hvarom lian nyss erinrade, att nummerera bänkarna på håda sidor om Landtmts-bordet med samma nummer, hvilket synes mig ganska godt.
Det är derföre icke sagdt, att alla ledamöter af ena meningen skulle silla på den högra, och alla af den andra meningen på venstra sidan, utan hlott att de, som äro af samma tanke eller närmare bekanta, hade något bättre tillfälle än nu, att närma sig hvarandra, utan att gå ifrån sin bänknummer, och detta arrangement, hvilket jag icke kan finna hvarken vådligt, olagligt, oförsigtigt eller opolitiskt, tror jag verkligen kunna vidtagas utan någon K. sanction och derföre öfverflyttas till ordu.- sladgan.
Denna öfverläggning är i det liela visserligen icke vigtig, men likväl är det väl icke i sin ordning, alt R. o. Ad. bereder sig vidlyftiga och tilläfventyrs vigtiga öfverläggningar i framtiden genom följderna af ett beslut, som nu synes blott angå en obetydlig fråga.
— Här har af Hr Hjerta blifvit yttradt, att man genom bifall till detta förslag skulle bereda sig möjlighet att i Ståndet inrätta tribuner, deri man skulle uppträda, i stället för alt yttra sig från sin plats.
Jag får fästa den värde ledamotens uppmärksamhet derpå, att i England, der man i långliga tider haft representation såsom i Sverige, hafva sådana tribuner aldrig existerat.
Deremot i Frankrike, hvarest man har tribun i Deputerade-kammaren, hafva icke sällan stormiga uppträden vid tribunen inträffat, för alt komma i besittning deraf, och i första revolutionstiden föreföllo dervid jemväl blodiga uppträden.
Allt sådant lärer icke vara af - Den 11 April e. m. a63 siglen, såvida man önskar en lugn lagstiftning och icke vill revolutionera det land, hvars representant man är.
Jag skulle dessutom förmoda, alt någon fråga om en sådan inrättning icke kan uppstå, innan Riksd.Ordn. kan blifva ändrad; ty skall tribun för talare på Riddarhuset inrättas, bör samma anstalt införas i de öfriga Ståndens rum.
— Hvad sjelfva saken eller Utsk:3 förslag beträffar, så enär de små saker Utsk. ansett böra förflyttas från Ridd.Ordn. möjligen kunna föranleda stora saker i framtiden, skulle jag tro, att R. o. Ad. gjorde bäst uti alt afslå förslaget, hvarföre jag förnyar min derom gjorda begäran.
Tillfälle för dem, som äro af samma mening, att med hvarandra samtala i förekommande ämnen, finnes nu alltid och begagnas beständigt, derigenom att man går ifrån sin plats till den, hvarest en annan befinner sig.
Om man också, på sätt Hr Hjerta funnit lämpligt, skulle hafva samma nummer för tvänne bänkar; så skulle endast de första grefve-bänkarne blifva, likasom nti, beqvämliga för platsers ombyte efter behag.
Men på alla de andra bänkarna bade man samma svårighet, som nu, att komma förbi hvarandra, hvadan jag icke inser, hvaruti skilnaden i beqvämlighet skulle bestå.
— Nämnde ledamot har ifrågasatt att bär inrätta en tribun för talare.
Deremot förekommer, att åt sk i 11 ige ledamöter, hvaribland jag t. ex., bruka medhafva åtskilliga böcker såsom föreg:de riksd.förhandlingar, utsk:s-betänk:n och dylikt, som man behöfver till upplysning för sina yttranden.
Skulle jag då taga hela denna bokknippa med mig hvarje gång jag ginge fram till tribunen för att yttra mig; hvilket besvär skulle jag ej hafva sjelf och göra mina grannar?
Dessutom, hvar skulle denna tribun uppställas?
Skulle talaren stå bredvid Landtm, eller framför honom?
Hr Anckarsvärd har föreslagit, att der borta på väggen, till höger om Landtm., uppföra en läktare, som skulle se ut ungefärligen såsom en predikstol.
Hade vi redan den, så kunde talarne klifva dit, men så lange den Anckarsvärdska predikstolen ännu icke är uppsatt, torde vi kunna vänta med förslaget att hålla tal från tribun.
Jag ber Ståndet om ursägt, för det jag nu för 3:dje gången uppträder alt yttra mig i detta ämne, men jag bar blifvit missförstådd, emedan min afsigt icke varit att tillstyrka ifrågavar. af Utsk. gjorda förslag, för att sedermera få några tribuner, så mycket mindre, som jag anser det nuvar. bruket att tala från sin bänk mycket bättre; men jag omnämnde tribuners inrättande, endast derföre alt jag vet, det andre satt sådant i fråga, och nuvar. nummerering af bankerna, ifall talaretribuner funnos, blefve öfverflödig, samt emedan jag ansåg detta kunna lämpligen citeras såsom exempel, att en sådan inrättning icke vore af a64 Den 11 April c. m. den art, att den erfordrade Konungens sanclion eller ändring i Ridd.Oldo., emedan den endast skulle innefatta en förändring af rummet och dess inredning.
Landtm, yttrade, att då fråga uppstått om hufvudsaken i Utskrs nu föredragna förslag, eller huruvida någon afsöndring af vissa §§:r borde ske för atti ordn.- stadgan inflyttas, lämpligast kanske vore att först afgöra, om en sådan fördelning borde ske, och, om det biföiles, alt sedan bestämma, för hvarje § i Utskts förslag, om den borde höra till ordn.stadgan eller icke.
I anledn. häraf hemställde Hr Frih. o. Landtm., om R. o. Ad. biföll, att vissa §§:r ur Ridd.Ordn. borde förflyttas till ordn.stadgan.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit, att nej öfverrösta! ja.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade åtskiljas efter slutad votering.
Upplästes till justering följande voterts-proposition:
Den som, lika med Ridd.Utsk., anser, att en öfverflyllning af vissa §§:r ur Ridd.Ordn. skall ske lill en ordn.- stadga, voterar K; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer sådan öfverflyltning icke att äga rum.
Jag befarar, att jag ej riktigt uppfattade Hr Frih. o.
Landtmrs sednaste framställning.
Voter:s-propos. angår ju frågan i sin helhet?
Således, ifall ja vinner, blir följden, att afsöndring skall äga rum, men Ståndet har dermed icke bifallit hela det förslag, som ännu icke blifvit genomgånget, utan Ståndet får då punktvis genomgå och antaga eller afslå de öfverflyttningar Utsk. föreslagit; hvaremot, i händelse nej vinner, någon föredragning punktvis ej kommer i fråga, utan vi slippa härifrån.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han vid sin framställning afsett samma behandlingssätt af frågan, som Hr von Hartmansdorff syntes åstunda.
„ Hr Hjerta:
Enligt min uppfattning af R. o. Ad:s beslut och Hr Landtnäs framställning, skall R. o. Ad. i alla fall åtskiljas efter-slutad votering, så att vi i alla händelser slippa härifrån.
Den Den n April c. m. a65 Den upplästa voter:s-propos:n blef derefter afR. o. Ad. godkänd.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 34.
Nej — 56. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på natten.
Måndagen den i3 April i84o.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga Stånden, nemi. från PresteSt. af den 26 och 28 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes; från BorgareSt. af den 26 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes; samt från BondeSt. af den 28 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes.
Fortsattes pröfningen af Ridd.Ulskls den 1 och 4 dennes på bordet lagda mern., i anledn. af åtskilliga förslag till ändring i Ridd.Ordningen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o.
Ad. i sista plenum genom votering beslutat, att den af Ridd.- Utsk. föreslagna öfverflyttningen af vissa §§:r från Ridd.- Ordn. till ordn.stadgan icke skall komma att äga rum, R. o. Ad. torde finna öfverflödigt att föredraga de särskilda i detta afseende af Ridd.Utsk. uppgifna punkter, och att ali fråga derom komme att förfalla.
Upplästes den punkt, hvaruti Utsk. föreslagit 38 §:ns j Ridd.Ordn. inflyttning i den 3y:dc, samt ett tillägg i 4o:de §:n, att ett exemplar af ordn.stadgan skall till hvarje ledamot af Ståndet utdelas.
Fråga om någon förändring i 38 §:n Ridd.Ordn., genom ditflyttning af hvad Utsk. har föreslagit, har icke blifvit väckt af någon ledamot inom detta Idus, åtminstone icke mig veterligen.
Jag uppmanar
Hr Ridd.Secret:n att yttra, huruvida annorlunda 5 H. 34 aG6 Den i3 April. sig förhåller, utbedjande mig att derefter få återtaga ordet.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att han icke kunde erinra sig, det någon motion inora Ståndet blifvit väckt, rör:de det ämne, som vore föremål för den nu föredragna punkten.
Prot o c oll, hållna hos Högloflige Kidderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1323, 1329 och 1850.
Femtiondefemte Häftet.
Tryckta hos Johan Hörberg> i833.
Måndagen d. 2 8 December 1829.
Uppl ästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottetinkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrif velser till Kongl. Maj:t: IV:o 289.
Angående begärd undersökning i afseende på Dylta Svafvelbruk.
N:o 290.
Rörande liqvidationen af åtsEi 1 lige Americanska Medborgares fordringsanspråk hos Svenska StolsVerket.