Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill på delta rum icke besvära R. o. Ad. med någon lång bevisning om vigten af den grundsats, som jag framställt, emedan jag, vid alla föreg:de riksdagar, då denna fråga varit före, städse funnit, att R. o. Ad. gillat den grundsats, som jag funnit riktig, nemi. decimalsystemets införande.
Jag vågar derföre föreslå, att R. o. Ad. ville i allo afslå betänk., och sedermera skulle jag be att få framställa en annan åsigt, nemi. den, alt R. o. Ad. ville vidtaga det system, som Frih. Wrede vid förra riksdagen framställt och som ytterligare vid denna riksdag har af åtskilliga reservanter, bland andra Hr Gripenstedt, blifvit biträdt, dock så, att R. o. Ad. blott skulle förklara, alt R. o. Ad. anser myntenbeten böra vara g af nuvar. specie, sådan som 1830 års mynlorduing den bestämmer, och att, som det beror på Konungen att slå mynt, den önskan skulle framföras till Konungen, att decimalräkningen dervid infördes, samt för det tredje, alt de myntstycken, som skulle preglas, voro mullipier af enheten, nemi. sjelfva enheten och dess fjerdedel, denna fjerdedel bestående af åttalödigt silfver, och sedermera ytterligare att kopparutmyntningsgrunden skulle vara jemnt två enheter, eller två kronor på 1 U victualievigt koppar.
Detta är ungefär det nuvar. kopparmyntets halt, och hlefve så att en styfver komme att innehålla ett halft hundradedels skålpund, och sä de öfriga i proportion, så att del blefve lika mycket koppar i proportion i hvarje kopparmynt, och att det största kopparmynt skulle vara jemnt en tiondedel af enheten.
Jag vågar vördsamt begära denna framställning till contra-propos. emot afslag å Ulsk:s betänk.
Uppå härefter af H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord hemställan, om R. o. Ad. ausäge nödigt, att Utsk:s utlät, upplästes, svarades nej.
Den 23 November f. m. 413 Ilr von Troil, Samuel Guslaf:
I fullkomlig öfverensstämmelse med det yttrande, som sednast af Hr Lefren blifvit framsläldt, anhåller äfven jag att la förklara, att jag, lika med så många andra medlemmar af detta Stånd, med särdeles tillfredsställelse emotlog det betänk.
BancoUtsk. första gången i ämnet afgaf.
Jag anhåller likväl att få tillägga, att dessa känslor blifvit fullkomligt utbytta emot andra, då jag hunnit taga kännedom af det utlåt., som nu inkommit.
Visserligen tillhörde icke jag dem, som lill alla delar biträdde det först afgifna betänk.
N:o 15, emedan jag för min del instämde i dea åsigt, som Ilr Gripenstedt, på grund af Frih.
Wredes vid förra riksdagen gjorda motion, bade i sin reservation pä ett så förtjenstfull! sätt utvecklat; men jag säg likväl, att detta betänk, var hufvudsakligen fotadt pä den stora vigtiga hufvudgrundsatsen af decimalsystemets införande i vårt mynt, och jag ansåg denna enda sak vara af sä omätlig vigt, att jag för dess antagande gerna skulle hafva förbisett de möjliga brister, hvarmed betänk, i öfrigt varit behäftad!.
Ulsk. liar frångått denna åsigt och, som det synes, mindre på grund af viglen af de anmärkmr, som deremot blifvit gjorda, än kanske snarare på grund af mängden af de anmärkare, som deremot uppträdt.
Besynnerligt förefaller det äfven, ali Utsk., som i sitt sednare betänk, synes så lösligt hafva förbigått alla de sakrika anmärkn:r, som gifvit stöd ät deciinalsvstemet, nästan utan undantag uppräknat alla de anmärkn:r, äfven de mindre vigtiga, som emot samma system kunnat afgifvas; och då Utsk. icke ens försökt all ingå i den ringaste vederläggning af dessa anmärkmr, utan endast uppräknat dem såsom ett slags skiil för frånträdande af sitt förra beslut, sä skulle det visserligen måhända anses nödvändigt alt genomgå dessa anmärkmr, för att undersöka deras verkliga värde, derest icke frågan under föreg:de discussioner inom Ståndet blifvit så fullständigt utredd, att en dylik undersökning icke behöfdcs, och det vore olämpligt, om jag för min del i detta hänseende upptoge R. o. A:s tid.
Jag anhåller likväl fa förklara, alt jag ganska väl inser, alt hvarje förändring , som man skall införa, isynnerhet då den är af en på folkets alla förhållanden så ingripande natur som denna, nödvändigt måste medföra svårigheter i sin verkställighet; men jag hemställer, huruvida någonsin en nyttig reform skulle kunna genomföras, om man ryggade tillhaka för dessa svårigheter; oell hvad den reform beträffar, som nu är i fråga, synas mig i sanning olägenheterna vara alltför obetydliga, i jemförelse med ämnets vigt och obestridliga nytta.
Utsk. har emedlertid ansett sig böra frånträda sitt förra beslut, just pä grund af de anmärkmr, som emot detsamma blifvit framställda, och detta Utsk:s retrograda steg kommer måhända att hafva till följd, att dess nuvar. åsigt inom de tre RiksStm blifver godkänd.
Men om detta också inträffar, så hyser jag likväl den förhoppning, alt IL o. Ad., som vid så mänga tillfällen har föregått de andra på upplysningens och bildningens väg, äfven nu måtte fatta ett beslut, 414 Den 23 November f. m. som förer oss fram elt stycke längre på det rationellas bana.
Det är derföre jag vågar hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på afslag å ifrågavar. betänk., och att R. o. Ad. ville för sin del besluta, att decimalsystemet skall antagas såsom grund för Svenska myntet och penningeförhållandena.
Decimalsystemets vigt och värde tror äfven jag mig kunna någorlunda inse. R. o. Ad:s prolocoller vid sä väl denna som liera föregående riksdagar torde derom kunna bära vittnesbörd.
Jag tror likväl, all BancoUtsk. ganska riktigt insett sin pligt såsom Utskott, då det afgifvit delta betänk.; ty det är icke Ulsk:ns pligt att styra RiksStm, utan att, efter erhållen del af gjorda anmärkn:r, söka sammanjemka de skiljaktiga åsigterne, med bufvudsakligt afseende på pluralitetens vilja.
Jag beklagar ganska mycket, alt då BancoUtsk:s förra betänk, förekom inom Stånden, var de tre öfriga Ståndens mening öfvervägande emot decimalsystemet.
Deraf har Utsk. rikligt nog dragit den slutsats, att delta system icke vid denna riksdag torde kunna införas.
Ehuru illa delta är, lärer det icke kunna hjelpas, och man måste finna sig deruti. R.~ o. Ad. vill för sin del gifva en opinionsyttring i motsatt syftning; deruti skall äfven jag för min del ganska gerna instämma; men jag tror, att densamma kail vinnas på ett, om jag så får säga, mindre våldsamt sätt, än att afslå hela betänk.
Betänk, innefattar äfven många andra saker, än ett afslag pä frågan om decimalsystemet.
Det innefattar nemi. också frågan om myntenheten.
De åtgärder att förekomma den oreda, som häruti en längre tid ägt rum, hvilka blifvit af Utsk. tillstyrkta, komma visserligen att vid denna riksdag föranleda någon verkställighet; och om IL o. Ad. skulle inskränka sin åtgärd blott lili alt afslå detta betänk., så skulle R. o. Ad. i och med detsamma afsäga sig all direct inverkan på det beslut i sak, som vid denna riksdag kommer all fattas.
Då fråga blir om myntenhetens underafdelningar, kan IL o.
Ad. för sin del besluta, att decimalsystemet deruti skall införas, utan att derföre frånsäga sig sin rätt att delaljeradt besluta om alla de öfriga punkterna.
I motsats mot de föreg:de talarne, får jag derföre vördsamt anhålla, att R. o. Ad. måtte punktvis företaga betänk.
Lika med den siste värde talaren har äfven jag funnit anledn. vara för BancoUtsk. alt frångå det föreslagna decimalsystemet, sedan BancoUtsk. erfarit den öfvervägande majoritetens inom de öfriga RiksSt:n uttalade åsigt af ämnet.
Utsk:s majoritet har nemi., utan alt underkänna sina egna tankar, eller att frångå sin öfvertygelse i frågan, sett sig nödsakadt att, med afseende på den gifna majoriteten, tillstyrka alt för närvar, decimalsystemet icke mätte vidare komma i fråga all vid denna riksdag yrkas.
Men då Utsk., efter hvad synbart är nedlagdt i betänk., vidhåller sin öfvertygelse örn decimalsystemets nytta, så anser jag, att Utsk. icke välbetänkt uppställt sitt betänk,, så att detsamma lägger hinder Den 23 November f. m. 415 i vägen för decimalsyslemets införande i framtiden, nemi. genom bestämmandet af myntenheten, då litsk. föreslagit, att densamma bör utgöras af den nuvar. riksdaler riksgäldssedeln.
Jag kan icke gilla denna åsigt, på grund af hvad jag haft äran vid föredragningen af det förra betänk, här yttra, i öfverensstämmelse med liera andra talare, som ansett, att en åttondedels specie borde antagas lill myntenhet.
Som jag anser detta system vara af stor vigt, och har den förhoppning, alt i en sednare framtid en annan majoritet skall dela denna åsigt, så finner jag det särdeles angeläget, alt denna fråga om myntenlielen nu behandlas så, alt man icke lägger något hinder i vägen för dess framtida antagande.
Likväl anser jag, att betänk, icke bör i sin helhet förkastas, emedan R. o. Ad. då i och med detsamma afslår en annan punkt i detta betänk., som icke vore välbetänkt alt så behandla, den nemi. att bibehålla i Bankens räkning och ulmynlning den gamla speeieriksdalern, emedan den utgör den enda rätta myntmätaren, på hvilken rcalisationsgrunden är fotad, och som finnes i vår myntbestämningslag omnämnd.
Denna punkt tror jag det blir nödvändigt att godkänna, på grund hvaraf jag instämmer i Hr von Troils yrkande, alt betänk, måtte blifva punktvis föredraget.
Jag kan icke tillstyrka antagandet af I3ancoUlsk:s nu föredragna utlåt, i sin helhet, men det torde likväl vara en och annan punkt deruti, som jag anser att R. o. Ad. borde bifalla.
Att afslä betänk, i sin helhet, tror jag icke vara riktigt, i synnerhet derföre att det skulle kunna anses bigga hinder i vägen för Pt. o. Ad. alt sedan fatta något beslut, som öfverensstämde med något af BancoUlsk:s särskilda förslag i detta betänk.
Jag hemställer således, äfven på de grunder, som Hr von Troil, Emil, anfört, alt betänk. måtte punktvis föredragas, och hoppas att icke delta föredragningssätt skall medföra någon tidsförlust för R. o.
Ad.; ty om vi äfven skulle genast ingå i öfverläggning om det myntsystem Hr Lefren uppgifvit, så måste vi inlåta oss i discussion om en hel hop punkter, lill hvilka vi likafullt i ordningen komma, om delta betänk, punktvis föredrages.
Detta hindrar icke R. o. Ad. att, i fråga om decimalsyslemets antagande, vid andra punktens föredragning pröfva, och, om R. o.
Ad. sä för godt finner, godkänna Hr Lefrens förslag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han visserligen ämnat hemställa, om R. o. Ad. önskade att Utsk:s utlåt, skulle punktvis föredragas, hvarföre han ock börjat alt derom framställa propos., dä Hr Lefren anmälde sig; men att H. Ex., då discussionen sedermera genast tagit den vändning, att den omfattat utlåt, i dess helhet, ansett lämpligt att ej göra vidare framställning derom.
Numera, sedan flere ledamöter sådant yrkat, finge H. Ex. likväl hemställa, om R. o. Ad. bifölle, att utlät, föredroges punktvis. 410 Den 23 November f. m.
Ropades slarka ja, blandade med några nej, Ii varefter II.
Ex. förklarade, att denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad; oell i följd deraf nu föredrogs Esta punkten, innehållande förnyad framställning om införande af ett ordnadt och bestämdt myntsystem.
Jag vet verkligen icke hvad beslut R. o. Ad. kan fatta i afseende på denna punkt af BaneoUtsk:s utlåt., annat än att lägga den till handlingarne.
Ett ordnadt och bestämdt myntsystem lära vi redan hafva ge nom Kongl, författningar, och således är införandet deraf ingenting nytt.
En annan sak är, om det på ett tillfredsställande sätt uppfyller hvad man af ett myntsystem fordrar.
Det är derom vi komma att öfverlägga, vid undersökningen af de följande punkterna; men jag hemställer, om denna kan föranleda till någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o.
Ad. ansåge, alt hvad Utskottet yttrat om införande af ett ordnadt och bestämdt myntsystem icke erfordrade någon åtgärd.
2:dra punkten, innehållande hemställan, att frågan om decimalsystemets antagande i Rikets mynt och ■penninge-Jörhållanden måtte fä förfalla.
Hr von Troil, Emil: Jag skulle tro, alt R. o< Ad. i denna punkt icke behöfde vidtaga någon annan åtgärd, än att afslå densamma; ty hvad R. o. Ad. i saken vill besluta, dertill blir tillfälle, när en annan punkt förekommer, som talar om riksdalerus indelning.
Jag instämmer fullkomligt i den åsigten, alt denna punkt bör afsläs; men jag hemställer, huruvida icke dervid bör tilläggas, att R. o. Ad. önskar decimalsyslemcts införande.
Hr Lefre'n: Jag instämmer i den siste värde talarens tanka och anhåller, all Hr Gr. o.
Landtm, täcktes göra propos. derpå, sedan afslag blifvit gifvet, såsom jag hoppas, pä denna punkt, och att R. o. Ad. således för sin del mätte besluta decimalsystemels införande.
I anledn. af hvad nu blifvit yttradt, behagade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästa uppmärksamheten derpå, att, i öfverensstämmelse med hvad Hr von Troil redan erinrat, Utsk. i en längre fram i dess utlät, förekommande punkt afgifvit följande yttrande: ”och dä Utsk. numera frånträdl förslaget om decimalsystemets antagande i Rikets mynt- och räkne-förhållanden, har Utsk. ansett sig böra, i enlighet med Rikets sednast församlade Ständers beslut i denna del, tillstyrka, alt riksdalern må indelas i 48 skillingar och hvarje skilling i 4 styfver, samt att skillingcns indelning i runstycken, i följd deraf, mätte upphöra.”
Den 23 November f. m. 417 Således vore det, om den förevar, punkten afsloges, R. o. Ad. naturligtvis öppet alt, när sedermera den af H. Ex. nu uppläste punkten förekomme till afgörande, förklara, det riksdalern, eller ilen räkneenliet som anlages, skall indelas i 100 delar, eller att decimalsystemct dervid bör antagas.
Hr von Troil, Emil, som begärt ordet, förklarade sig vara förekommen af H. Ex. Hr Gr. o.
I öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat i detta ämne, önskar jag, att R. o. Ad. malte bifalla denna punkt af Utsk:s betänk.
Om denna puukt godkännes, står det R. o.
Ad. lika öppet att sedermera öfverväga, huruvida riksdalern bör annorlunda indelas än hittills, om det skall ske i styfver eller i runstycken, med flera småsaker i de följande punkterna af Utsk:s betänk.
Men hufvudsaken är den, hvarom nu afhandlas.
Jag vill icke trötta R. o. Ad. med upprepande af alla de skäl, jag förut anfört för denna min mening, ty det skulle ulan tvifvel föranleda ett upprepande af allt, som förut blifvit sagdt från den motsatta sidan.
Det är icke länge sedan det yttrades, så att en hvar kommer i håg både det ena och det andra, och troligen är fast i sin mening att säga ja eller nej. II.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle BancoUtsk:s hemställan, att frågan om decimalsyslemets antagande i Rikets mynt- och penninge-förkållauden malte få förfalla.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde derefter propos. lill afslag å BancoUtsk:s ifrågavar. hemställan.
Denna propos. besvarades med starka ja, jemte några nej, hvarpå II.
Ex. förklarade, att ja öfverröslat nej.
Hr von Hartmansdorff hegärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter.propos.:
Den som bifaller BancoUtsk:s i dess utlåt.
N:o 23 gjorda hemställan, att frågan om decimalsyslemets antagande i Rikets mynt- oell peiininge-förhållanden mätte må förfalla, voterar ,ia i Den det ej vill, voterar "ej; Vinner nej, afslår R. o.
Ad. ofvanberörde hemställan.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 18. Nej—73. H.
Som jag kom 4 II. 53 418 Den 23 November f. m. mit några ögonblick för sent, för att deltaga i den discilssioti, som ägt rum öfver decimalsystemets införande i våra myntförbållanden, anhåller jag att såsom reservation få yttra några ord i ämnet.
Om mitt minne ej bedrar mig, var det den namnkunnige Prins Talleyrand, då Biskop af Autun, som i den Conslituerande församlingen år 1789 föreslog decimalsystemets införande, icke allenast i myntberäkningen, utan äfven i beräkningen af mått, mål och vigt, för hvilka sednare metern lades till grundmått, utgörande denna en dccimal-fraclion af jordmeridianen (den enda mätbara unitet), hvarefter metern äfven fördelades i decimaler.
Den Conslituerande församlingen, som antog detta förslag, gick således ganska systematiskt tillväga uti sin förändring; likväl hafva sedan mer än femtio år förflutit, hvilka störtat den då i födseln varande republiken, det derifrån utgående kejsaredömet och den derpå följande restaurationen, och ännu har decimalsystemet icke mäktat öfvergå i det allmänna lifvet.
Alnen, den odecimaliska, bekrigar metern ännu i hvarje salubod *), och sous-beiäkningen tager ännu företrädet framföre cenlimen.
Det Franska folket, har således hittills haft föga praktisk nytta af den gjorda förändringen; huruvida den haft någon theoretisk, står nu att undersöka.
En utmärkt vetenskapsman inom vårt eget sköte har nyligen uti en afhandling ådagalagt svårigheten att till materielt normalmått öfverföra meterns abstract theoretiska längd, och att bestämma denna längd, relativt lill Sveriges alnmått.
Detta förhållande torde så mycket mindre nekas af den värde motionären (Frih. Wrede), som han sjelf är den utmärkta vetenskapsmannen, hvilken jag här åsyftar.
Att införa decimalsystemet i Rikets mynt, ulan att införa det i Rikets mått, mål och vigt, vore, långt ifrån alt vara en vinst, tvertom en verklig förlust, enär myntets decimaler icke förutan svåra bråkberäkniugar kunna tillämpas på de efter odecimaler ställda mått, mål och vigter, samt ännu svårare skulle kunna tillämpas pä alla våra grundskatts- och hemmanlalsberäkningar, erfordrande således vårt kameralverks fullkomliga omstöpning.
När man jemför dessa betydande olägenheter med den ringa vinst, som decimalberäkningen, inskränkt til! myntets fördelning, skulle lemna landet, tror jag man gör bäst att icke antaga den; och detta så mycket mera, som det troligen skulle erfordras 50 a 100 år innan man i provinserne, der man ännu hör räknas efter mark och daler, skulle kunna införa den spritt nya grunden af kronor och decimal-styfrar.
Af dessa skäl reserverar jag mig emot R. o. Ad:s nyss fattade beslut.
Enligt Franska lagen mäste räkningarne, för att vara gilltiga, utskrifva. * i meter, men i bodarne mates efter alnen, isynnerhet i alla landsorter.
Den 23 November f. m. 419 Hr Lefren:
Jag tror mig vid delta tillfälle böra, i anledn. af den siste värde talarens yttrande, blott korteligen anmärka, att nu är icke fråga om längdmått, utan blott om penningar och dess tiodelning, samt för det andra, att hvad metern beträffar, som i Frankrike infördes, uppstodo svårigheter deraf, att på samma gång, som man ville införa tiodclningen, sä förändrade man sjelfva den längd, sorn skulle delas.
Något sådant har ieke varit fråga om i Sverige, ty här har varit ämnadt, dä mått, mål och vigt varit under öfverläggning, att bibehålla den Svenska enheten, eller en half aln, och att dela den i tio delar, hvilket redan skett för många tiotal af år sedan.
Det är alldeles en irring, då man jemför förhållandet med metern och dess tiodelning med förevar, frågor i allmänhet.
Det vore för långt ali vidare ingå i ämnet, och jag får endast förklara, att jag pä intet vis kan godkänna Hr Talleyrands åsigter, om de blifvit så yttrade, som den siste värde talaren framställt dem, men jag tviflar icke på, att något misstag är begånget uti uppfattningen af Talleyrands åsigt.
3:dje punkten, ang:de bibehållandet och benämningen af nuvarande riksdaler silfver specie.
BaneoUlsk. har här, såsom jag tror, ganska rikligt tillstyrkt bibehållandet af den gamla silfverriksdalern.
Jag hade likväl vid början af riksdagen yrkat, att den skulle erhålla en benämning, som på en gång vore kortare och mindre ledande till misstag med enheten.
Jag hade nemi. föreslagit, att den skulle benämnas species, hvarigenom öfverensstämmelse hade vunnits såväl med brödrafolket, som med värt södra grannrike, der ett mynt af samma storlek kallas 1 specie.
Utsk. bar icke gillat denna åsigt, emedan det ansett myntbestämningslagen deremot lägga hinder, dä den bestämmer, att sedlarne skola inlösas med riksdaler i silfver.
Jag får dervid blott fästa uppmärksamheten på, att myntbestämningslagen, som säger huru bancosedlar skola inlösas olika med deras ordalydelse, endast är en öfvergående lag, som upphör att äga tillämpning, så snart alla dessa sedlar upphöra att vara gällande.
Dess bestämmelser innehålla endast, att
Banken skall inlösa sina sedlar efter deras fulla ordalydelse.
Jag skulle derföre tro, att hvad BancoUtsk. nu åsyftar, nemi. att bibehålla myntbestämningslagen i den mest fullkomliga helgd, och att äfven pä andra sidan åstadkomma en mera passande benämning, åtminstone framdeles, samt mera reda i myntsystemet, skulle vinnas, derigenom, att R.
St. beslöto, att riksdaler-silfverspecie skall benämnas riksdaler i silfver eller species.
Jag tror icke att några olägenheter skulle uppkomma deraf, att tvenne alternativa benämningar sålunda antogos och lagligen fastställdes.
Riksdaler i silfver komme då endast att stå för myntbestämningslagens skuld; benämningen species vore såsom kortare den som allmänt brukades i handel och vandel.
Då silfver kom i fråga, skulle säkert blott denna benämning ensam komma att 420 Den 23 November f. m. begagnas, och när Bankens gamla sedlar en gång voro alldeles indragna, så skulle hela benämningen af riksdaler i silfver, såsom i sig sjelf oegentlig, alldeles försvinna.
Jag tager mig således friheten hemställa, att R. o. Ad. skulle antaga BaneoUtsk:s förslag, blott med den förändring, att nuvar. riksdaler silfver specie må bibehållas under benämning riksdaler i silfver eller species.
Jag kan icke instämma i den siste talarens yrkande, emedan jag, lika med BancoUlsk., icke tinner mynlbestämningslagen så öfvergående, som Hr von Troil behagar anse den.
Det är nemi. efter denna lag, som en liqvid pågår emellan Bankens utgifna mynt och dess silfver.
Skulle man nu decretera, i afseende på det mynt, som utgör måttstocken för sjelfva realisalionsgrunden, alt dess benämning skulle upphöra, så är det efter min tanka också nödvändigt, att äfven mynlbestämningslagen omredigeras.
För min del anser jag en förändring häruti alldeles obehöflig, att riksdalern species alltid kommer att i minnet qvarstå, om den äfven skulle ur räkenskapsböckerna utgå, och att dess gamla värde oförryckt kommer att gälla i alla calculer, som uppgöras på silfver.
Den torde derföre rättast jemväl få oförryckt behålla sin benämning, och icke få sig tillagd den alternativa benämningen af species, hvilken jag anser icke uttrycka den verkliga silfvervaleuren, som derunder förstås.
Man måste nemi. återgå till den evalvationsgrnnd, som man antagit, för att fatta huru man kommit till denna benämning af en species från den lättfattliga af en riksdaler.
Jag inser mycket väl hvarföre Hr von Troil yrkat borttagande af benämningen riksdaler, dä han nemi. önskar, att den nya räkneenheten måtte få denna benämning, men som jag är af en alldeles stridig tanka i detta afseende, så förfaller naturligtvis för mig äfven denna grund.
Jag yrkar afslag på Hr von Troils förslag.
Då jag visserligen inser obehörigheten af två sorters riksdaler, en specie och en eurant, eller hvad man behagar kalla den, så skulle jag vilja föreslå, såsom bästa sättet att komma från denna olägenhet i det allmänna lifvet, alt man kallar riksdalern specie för en krona och den andra endast för en riksdaler.
Jag ser visserligen, att min åsigt i denna sak har föga chance, men jag kan icke frångå den öfvertygelsen, att detta hade varit det redigaste sättet alt få blott en slags riksdaler i Sverige.
Hvad den siste värde talaren föreslagit, är sä långt skildt från det förslag, som är under behandling, att jag icke föreställer mig att det kan antagas.
Hvad åter angår den näst föreg:de ledamotens, yttrande, så tyckes han alldeles misstagit sig om hvad jag tagit mig friheten föreslå, da han talat om afskaffande af benämningen riksdaler i silfver.
Jag hade tvertom för min del medgifvit, alt densamma skulle bibehållas, mep blott med antagande af jemväl en Den 23 November f. m. 421 .innan, nemi. species.
Alt ordet species icke uttrycker huru mycket silfver, sorn finnes i riksdalern, är ganska sant, men ordet riksdaler gör det icke mera.
Mig veterligen finnes det icke någon myntbenämning i något land, sorn uttrycker huru mycket silfver inyutet innehåller.
Ursprungligen var det visserligen ordet mark, som uttryckte delta, men det har längesedan blifvit förändradt.
Man måste nu gå till lagen för myntfoten, för att veta huru mycket silfver, som finnes i ett mynt af en viss benämning.
Likaledes yttrade den värde talaren, att lagen för mynlbeslämningen icke vore öfvergående.