Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
England omkring begge; besynnerligt dä att vi tvista om nyttan af en Canal, som genomskär vårt område ifrån
Haf till Haf och sammanbinder 6 Insjöar ; när likväl vid den tiden 20 Catialer äro utförde på det egentliga Englands område, från Haf tiil Haf; då likväl England obehindradt kan skicka både sina Handels och Krigs-Flottor, norr eller söder om sitt område !
Utom desse finnes ännu arne Canaler, som genomskära Skottland och detta antal ökas dagligen!
Väl vet jag att England har 10J Milioner Människor och Sverige endast 2|, men om äfven man vill räkna härefter, blir dock efter denna proportion beviset för Canalen.
Dessutom får jag förklara, att då jag föreslog Canalen , var det ej endast för dess nytta sedan den blef färdig, utan i den öfvertygelse, att det bästa medel att sprida Penningar i rörelsen till lifvande af Näringar, är allmänna företag.
Enligt samma öfvertygelse, äro i detta hänseende stora arbeten vida förmonli gare än alla Lånebiträden, Magazins-lnrätt ningar och flere andra föremål för allmänna Anslag.
Om vi utgå från denna grundsatts, skola biträdena, lemnade till Canalen , ej finnas vara öfverdrifna, då Pengar gifna för ett allmänt Arbete, långt ifrån att, som man kallar 6 36 Den 30 April, det, der nedgräfva, från den arbetande Classen, nästan utan undantag gå rakt till Pioductioneu af lifvets första nödvändighets-varor, sorn är Basen för all välmåga.
Just häraf har jag hämtadt ytterligare öfvertygelse om nyttan.
Oro Canalens nytta i Militairiskt hänseende hafva så många kunnige män yttrat sig, att den är väl utan fråga.
För min del skulle jag med mycket lugn emotse hvad inkräcktning sorn helisf, om med Götha Canalen utförd, Sveriges Conscription tillbörligen inrättad, Sveriges Stående
Armée lämpad elter dess ändamål, finner på de ufvista ställen tillräckliga förråder för att sätta Nationen i Vapen.
Jag bär med förundran på detta rum bordt, att min satts, om Rikets försvars grundande på Medelpuncfen, ar ny och okänd, dä likväl den sattsen, sä för anfall sorn försvar, långt för detta varit yrkad af kände Utländske Författare, hvaraf vi hafva till och med öfversättningar.
Jag tillstår mig haft detta till hufvudafsigt, och gerna underkastar jag mina idéer i denna väg, hvilken kunnig' Militairs omdöme sora hellst; mert man bör se sjelfva stället och ej innom fyra väggar fälla omdöme om Positioner, En annan värd Talare har sagt, att man bjudit till försvara
Oss förr och kan göra det nu äfven med de försvars-medel man har. —>
Ett sådant raisonement torde ej vara af mycken vigt, ty på samma sätt kan man säga Krut Den jo April. 63 7 vara öfverflödigt, efter för 400 år sedan man försvarade sig med Spjut och Båge.
Jag nödgas upplysa ett omdöme, som, ehuru fällt sf en frånvarande, likväl skulle kunna lemna ett skadligt intryck.
En Ledamot af Utskotten liar yttrat, att det öfriga af Canalen borde först fullbordas inn n det svåra Arbetet mellan Roxen och Östersjön företoges.
Detta svåra är nvig alldeles obekant.
Jag anser detta Arbete tvärtom af de lättaste.
Ifrågavarande yttrande lyder som foijer: ”Misstsgenas fortsatta verkningar för framtiden kunna likväl och böra äfven förekommas.
Och detta sker efter min åsigt af ämnet, endast derigenom att Riksens Ständer, såsom vilkor för sitt ytterligare Arbets-bidrag, fastställa den förbindelsen för Canal-Directionen, att först fullborda föreningen emellan Sjöarne Roxen och Vettern samt Vettern och Venern, inr.3n de på andra sidan Roxen åt
Söderköpings sidan bötja det minsta af det svåra Arbete, der förestår.
De försök, som der redan blifvit gjorda, tala med bedröflig erfarenhet om onyttan, ja skadan af detina för vidt spridda Arbets-Methode, då af de kostsamma gräfningar der blifvit med icke obetydliga Arbets Commenderingar verkställde, nu mera i dess sanka gäsjord knappt spår efter Spaden synes”.
De försök som mellan Roxen och Östersjön äro gjorda, och hvaraf ej spår efter Spadan skulle synas, äro 68>488 kubik famnars gräfning, hvarå väl några ras finnas* otn hvil - 6 38 Den 30 April. kas uppmätning befallning är gifven; men i förväg tror jag det man kan antaga, att de utgöra omkring gg kubik famnar; återstå således, i det skick de blifvit upplagde 68,400 N kubik famnar.
De ögon aro verkligen att beklaga, som ej bär se marke efter Spadan!
Och då Auctor till denna uppgift sagt, att man målat, så må det tillåtas mig kalla dess yttrande er.
Österländsk
Poesi af högsta grad!
Då han ej är närvarande och Medlem af detta Stånd, "Vill jag ej ingå i vidare pröfning af samm^ yttrande; hvad förtroende det förtjenar må den'na upplysta Samling dömma af det framställda; blott får jag hemställa, huruvida skämtets och åtlöjets språk är det som bör nyttjas mot ett företag som Lagstiftningen beslutit utföra, sedan det i Århundraden påkallats, främjats och gillats af våra mäst lysande Regenter och Sveriges upplystaste Män.
Vidare är sagt, att man uppställt vackra taflor och målningar af lofvande förmåner och den förträffeliga Disconten.
Hvad man sagdtär kändt; detta har skett antingen genom Trycket, som det är en hvars rättighet, eller i Lagstiftningen, der det är en hvar Representants rätt att framställa sina åsigter; och jag tror ingen hafva rättighet klandra detta.
Men äfven så litet
Lagstiftningen kan klandras för misstag i Calculen, lika litet kan Bolaget eller jag derföre anklagas, när den på sadant sätt blifvit framställd, och då jag uppgifvit de Auctoriteter på hvilka jag bygdt.
En hvar vet huru omöi* ligt det är, att uppgöra Förslager, heilst i stprt, Ben 30 April. 639 innan man hunnit förvärfva tillräcklig erfarenhet och kännedom om alla förhållanden.
En Leda-not har nämndt, att i följd af dess local-kännedom , anser han Götha Canalen blifva af ingen nytta.
— Det är mig obekant huru långt denna Local-kännedom sträcker sig; men om beräkningen grundar sig på verklig local-kännedom af de 140 mils Kuster innom Landet, som äro i fråga att förenas med Håfven, så är full anledning tro, att lika väl denna Canal blir för Sverige högst nyttig, som dylika anläggningar äro det i andra Länder.
Det torde härmed hafva samma förhållande som med Holländske Canalerne, hvilka men sagt ej blifvit anlagde för att befaras med Fartyg!
Med mera skäl kunde man säga att ingen vagn brukas i Holland, Slutligen får jag blott anhålla , att enligt Baron J.
Cederströms, Biskop v.
Rosensteins samt Friherre Wirséns serskildta yttranden, äfvensom i följd af de skäl hvilka Amiral Wirsén, Grefve Spens och Bruks-Patron Heykenskjöld här framstäldt, Betänkandet måtte varda återremitteradt, på den grund, att om Staten beslutar öfvertaga Disconten , synes ersättning böra lemnäs Actie-ägare, som den lagligen erhållit; och jag tror mig vid detta tillfälle böra påminna, att denna ersättning är en oundvikelig nödvändighet, om Arbetet i sitt sammanhang skall fullbordas, samt att för samma ändamål, <Jet temporaira Låne-biträd.t, hvars nöd* 640
Den 30 April. vänlighet Biskop Rosenstein i sitt yttrande bev visat, måtte erhållas.
* Herr Påhlman:
I den af Hörr Grefve von Platen yttrade mening, att allmänna Medel bättre användas på National-iöretag eiler till allmänna Arbeten, än såsom Län, instämmer jag fullkomligen.
Detta är ock en orsak hvarföre jag ansett Riksens Högloiiige Ständer för CanalByggnadens fortgång böra lemna det understöd Statens tillgångar kunna medgifva; men jag har aldrig sträckt detta skäl så långt, att jag kunnat bifalla att man utan granskning af Rikets tillgångar och verkeliga behof, skulle på Canal-Arbetes fortsättning uppoffra allt hvad de deruti interesserade personer behaga fordra.
Dä Herr Grefve von Platen med åtbörder och gester, som tydeligen syftat pä mig, under den Supposition att jag skulle hafva passerat Götha Canal utan att sätta foten på densamma, sökt visa huru liten pålitlighet mina uppgifter äga och huru litet förtroende bör hafvas till mina yttranden; så finner jag mig föranlåten upplysa, att de Rapporter Herr Grefve von Platen om mina resor erhållit, varit alldeles falska.
Ehuru jag icke medgifver den ringaste skyldighet att göra Grefve von Platen redo för mitt sätt att resa, hellst jag icke i något afseende står under dess befäl, och icke heller erkänner Herr Grefven äga någon slags rättighet att ålägga dem, som beträda det så kallade Can2l-gebietet, att sig der uppehålla
Den 30 April. oell t»C* kännedom om Arbetet; så v':! jag dock nämna, "att jag C -re . m^er b-reit artk-.l1 ga delar pf Goth;: C ■; na!, hvarvid j-<p fsg £ dea kännedom, jsg Karnot iäoG; min tiel Beträffande årér. hva/l from blifvit saetern Herr Santcssom fcrklaih, g , s.j emedan jag i-.i-e finner mig uti att emottaga en demande, anger jag mig beviss, att min uppgift derom ar enlig med förhållandet, hvilket kan nes' yrkas af de flere ännu lefvande Personer, sorn ar 3 8 i S deltogo i Stats- och Banco-Utskottens sammansatta Beredning.
Den vidsträckta kännedom Herr Grifve von Platen säger sig äga, bestrider jag - ingalunda} men det torde förlåtas mig, att jag c.et oagtadt ej kan antaga dess påsråenclen såsom Tros Articiar.
Att de icke varit så fullkomligen pålitliga öfver kostnaden af Götha Cana!- Änläggning, det har utgången redan mer än mycket bekräffadt.
Ännu hav jag åtminstone aldrig lått någon så oftentelig demande.
L)et har tvärtom beklagehgen visat sig, att hvad jag föres3gt, så väl om Filial
Disconterne som åtskilligt annat, gått j verkställighet.
Den proportions-iära Herr Grefve von Platen nu upps allt emellan Sveriges och Englands tillgång >r, kan jag lika så litet antaga såsom säker, utan tvärtom bestrider jan den såsom varande al deles grundfalsk.
Man behöfver hvarken hafva gjordt de vidsträckta resor, den VätMMä. och Ad.
V B. a Ajfd, Hl, §2, 642.
Den 30 April. de Talaren omnämner, ej heller hafva uppnått dess ålder, för att ändå med fullkomligaste visshet känna, att beräkningen af Englands Folkmängd icke inskränker sig till det antal af jOj Millioner Människor, som stora Britannien inneslutar innom sjelfva Moderlandet.
Hvem känner icke att detta mägtiga Rike, hvars vidsträckta Handel sträcker sig öfver alla hittills beseglade
Haf, räknar en mångdubbelt större Folknummer i sina Colonier än den ofvanuppgifna af 10^ Millioner.
Man erinre sfg tillika hvad England har för resourser genom de många till serdeles fullkomlighet uppdrifna Industrie-grenar, för att finna olämpligheten al dea framställda Proportions-läran.
Slutligen, och i anledning af hvad här blifvit yttradt om hoga Spel, så är denna fram. ställning, så vidt den rörer Herr Grefve von Platen och Götha Canal, icke ifrån början min, utan tillhör en af Herr Grefvens och Canalens upplyste försvarare5 men jag fann dess framställda tanka så sann, att jag med någon närmare utveckling deraf, till fullo deruti instämdt.
Jag får nu ytterligare endast tillägga den upprigtiga önskan, att så vidt Götha Canal skall utgöra ett Monument åt någon Svensk man, en ära, i sanning icke afundsvärd; Riksens Högloflige
Ständer måtte tillse att dess fullbordan bedrifves för så godt pris som möjligt, hellst Staten icke har rad att bortkasta stora Summor utan någon säkerhet af ansvar, i händelse de obehörigea användas.
Herr Feutertkjåld, Axeli Då jag igiy $0m Ledamot af Banco Utskottet deltog uti den Beredning, hvilken hade till föremal art granska de af Götha Canal-Bolag gjorde Fordringar, anser jag mig pligtig vitsorda det Herr Pahlman anfördt om Commerce-Rådet Santesson»’ bestäm, da vägrande, att emottaga 1.50.000 R:dr, såsom ersättning för Götha Canai-Discont.
Huruvida Herr Commerce-Rådet var dertill af Bolaget Befuiroägtigad vet jag ieke, men så väl jag som Beredningens öfrige Ledamöter voro öfvertygade att han dertill var auctoriserad.
Grefve von Plåt en t
Jag får blott med få ord nämna , att jag ej yrkat oinskränkt biträde till Canalen, utan endast nämnt min öfvertygelse, att biträde till den framför flere andra föremål har företrädet.
Äfvenså har Herr Påhlman misstagit sig» då han trodt sig vara ment med mitt yttrande om dem, hvilka varit vid Canalen utan att söka underrättelser.
Det är mig obekant att Herr Påhlman varit vid Canalen; dem jag menat» har jag tält med och skulle kunna nämna dem.
Hvad angar uppgifternes infallihitet, så har jag aldrig ansett dem sådana; och ingen, kan göra mindre anspråk än jag på att vara iofallible, hvarom jag åberopar Ridderskspets och Adelns Protocoller för 1S15, der jag trodda skyldigheten mot sanningen fordra att £Ör* 644 Den jo April.
Reservation, då möjligen kunde inträffa, 8t?
B ti de då framiagde Förslagen, oagtadt upprättade efter bästa förstånd, Calculen ej i allt Loll streck, utan kunde slå fei.
Denna Reservation finnes i Protocollerne oc!i gäller som ett ojäfagtigt bevis.
Äfvenså litet har jag framstäldt mina tankar som Tros-Articlar, men tror mig dock ha rättighet framställa dem till an-, dräs granskning.
Herr Flach:
För att emot en värd Talare rättvisa några mina yttranden i förevarande äm« ne, får jag vördsamt äran förklara:
Att då jag är 3 den orten boende, är ock , om Götha Canal, min local-kännedom icke så aldeles obetydlig.
Jag medg fver gerna att denna Canal sammanbinder manga puncterj men olyckan vill, att dem emelian icke är elier någonsin kan nppkomma några serdeles relationer. —- Angående utländska Canaler i allmänhet, har jag sagt stt af alia dessa, en hvar blifvit anlagd för något specielt, förut bestämdt och lönande föremål* hvaraf vinsten kunnat på förhand med säkerhet calculeras , men tvärtom förhåller sig det med Götha Canal, der allt står på höft.— Om Holländske Canalerne har jag icke yttrat, att på dem Seglingen är obetydlig jag har blott sagt:
Att desse Canaler ej blifvit anlagde för sådant ändamål, utan för atr genom det sumpiga Landets uttorkande, skaffa hela Provincer åt Staten , och sådant är äfven förhållandet.
— Seglationen är där blott en
Sur plus af vinst.
För öfrigt skulle jag säkerligen kunna styrka raine yttranden om Götha Canal med en högstgällaa - Den 30 AvriU 64? de Aucforitet — med Herr Grefve von Plåtens egoa omdöme, i fall det vore, äfven de aktningsvärdaste, de insigtsfullåste män, sådana som Herr Grefve von Platen, alltid möjligt, att fördomsfritt bedomina sine skötebarn.
Friherre Cederström, Ulric: Herr Grefve von Platen har, så vicia jag rätt fattat hans mening, yttrat, att det vore förmätit föreslå Götha Canal-Arbet ees färdjggörande emellan Versern pcb Vettern, innan något vidare dervid tillgjordes.
I anledning af detta Herr Grefvens yttrande, får jag för detta agtningsvärda
Stånd offentligen förklara, att jag på intet vis anser den af mig gjorda anmärkning förmäten.
Min folia öfvertygelse arden, att om Herr Grefven först hade låtit sammanbinda ofvannämnde Sjöar, hade Nationen både i anseende till kostnaderne vid företaget och dess verkeliga nytta varit vida mer belåten.
För öfrigt vågar jag tro, att det är mera förmätit tillställa sådane colossala och grufligt kostsamma arbeten, med fördelade och för vidt utspridda krafter, än för en enskilt Stånds-Ledamot att deröfver yttra sina tankar, om han än skulle hafva orätt.
Ehn yi JprH /. m. 60* len niväxling af bägge Comittéernas grundsatser och resultater, söka, så vidt local-förhållanden, allmänna rättsbegrepp och andra omständigheter, dertill äro föranledande, bringa enhet och ölverensstämmelse emellan brödrafolkens lagar, hvaraf nyttan och fördelen säkert å båda sidor, lika mycket skall erkännas och värderas.
Herr Hjerta har ansett den förbindelse, som genom tryckfriheten äger rum emellun de förenade Rikenas LagComitéer vara för det ifrågavarande ändamålet tillräckelig.
I sådant fall skulle man icke önska någon närmare gemenskap mellan vår Lagstiftning och den i Norrige, än med Lag. stiftningen i Dannemark, Preussen och andra Länder, hvaräst tryckfrihet för skrifter i ämnen af dylik beskaffenhet, jemväl äger rum.
LagComilén har ock begagnat sig deraf, såsom det synes af de vid LagBalkarne fogade Protocoll eller så kallade motiver.
Men det är icke denna tillfälliga communication, hvartill intet uppdrag behöfves, som jag åsyftat mellan de förenade Rikenas LagCoinittéer, och förmodligen har det icke eller varit Herr Gyllenheims mening, emedan intet förslag derom behöft göras.
Af de omnämnda motiven upplyses nogsamt, att Comitén gjort sig bekant nied främmande Länders Lag - verk , och att Comitéen utvecklat de grunder, hvilka Herr Hjerta önskat måtte för Allmänheten blifva utredda.
Om emellertid, såsom här föreslås, en Comité skulle på förhand nedsättas, för att granska de nya Lagbalkarne, kunde sådant ändock icke verkställas fortare 6o2 Den oo April f m. eller i annan ordning an den, i hvilken LagConiitén hunne utarbeta det återstående Skulle nu hända, att Criminal Lagen först vid slutet af tiden emellan denna och nästa Riksdag, blefve färdig, så kunde naturligtvis den nödig ansedda granskningen ej fullbordas och förslaget ej heller af Riksens Ständer vid sist nämnde Riksdag, annorlunda än styckevis antagas, hvilket synes mig vara olämpligt
Jag skulle för öfrigt tro, att detta arbete är af så mycken vigt och så vidsträckt omfattning, att det förmodligen ej vid första Riksdag, som det Ständerna underställes, kan godkännas, utan att dertill erfordras något längre betänke. tid Om, sedan en fullständig
Lag för hela Riket blifvit antagen, man nedsatte en stadigvarande Comité, för att i öfverensstämmelse med denna Lagstiftning, redigera alla vidare utkommande Författningar, så skulle jag anse det vara ganska Jämpeligt, men tiden är ännu icke inne, att vidtaga en sådan åtgärd.
Om, på sätt Herr Ehrenborg synes önska, de oeconomiska lagarne blefvo, liksom de civila och criminala, omarbetade i ett sammanhang, så skulle berörde RedactionsComité, äfven kunna för deras ytterligare utveckling begagnas, och derigenom åt denne del af Lagstiftningen gifvas den öfverensstämmelse, både inom sig och med öfriga författningar, öfver brislen hvarå man hittills klagat.
Grefve van Schverin, Fredric Bogislaus:
Den nu existerande LagComitén kan anses vara skiljd i två delar.
Den ena består af arbetan - Den oo April e. m. de Ledamöter, den andra af granskande.
De arbetande meddela motiverne för deras åsigter: de granskande pröfva dessa motiver och pluraliteten inom Comitén, bestämmer det förslag, sorn på dem grundas.
Ibland de granskande Ledamöterne, äro trenne af Högsta Domstolens medlemmar samt Riksens Ständer Justitieombudsman.
Det synes mig som ändamålet af den ifrågaställde gran skande Comitén skulle vara vunnit, om Riksens Ständer sjelfve föréslogo några personer, att, med de redan granskande qch af Kongl. Maj:t förordnade Ledamöterne inom Lag-Comitén, i deras arbete deltaga.
1 händelse LagUtskotiets förevarande Betänkande återremitteras, Önskar jag att å nämnde utväg få fästa Utskottets uppmärksamhet Herr Ehrenborg:
Jag ber om förlåtelse, att jag upptar Ridderskapets och Adelns tid.
Det är blott i anledning af hvad Herr von Hartmansdorff anfört, att mitt förslag skulle lägga hinder i vägen för ett skyndsammare antagande af den nya Lagen, dymedelst, att Comitéen ej skulle få förslaget till Criminal-lng så snart färdigt, att det kunde hinna blifva granskadt och Riksens Ständer till pröfning vid nästa Riksdag förelagdt.
Jag åter tror, att om tiden emellan Riksdagarne ej blef för kort, och Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Comitén att fortskynda sitt arbete, så vidt sakens beskaffenhet sådant medgifver, samt dessutom förstärka Cotnitén med eli större antal Ledamöter, örn be - fe'o‘5 Den 5© j4pri t f. m. hofvet så fordrade, hvilket allt Kongl. Maj;t ej lärer underlåta, skulle håde Lagförslaget och den preliminaira granskningen deraf till nästa Riksdag kunna gå för sig.
Äfven har Herr von Hartmansdorff yttrat, att Riksens Ständer ej skulle hinna vid nästa Riksdag, hufvudsakligen utlåta sig öfver den nya Lagen till antagande.
Detta vill jag ej bestämdt bestrida; och jag tror ej eller, att någon brådska i detta afseende bör äga rum.
Men det är också i sådant fall af vigt, att få arbetet fullständigt färdigt till nästa Riksdag; ty annars skulle dermed draga än längre ut, och en ny mellantid fordras för att få förslaget fullbordadt.
Jag beder om ursäkt för det jag så ofta pröfvar Ridderskapets och Adelns tålamod i förevarande ämne; men jag anhåller blott få tillägga, att ett påskyndande af LagComitcns arbete, svårligen låter sig göra, så vida ej Comittcen hittills försummat sig; ty ett Lagstiftnings-arbete är ett tankens verk, som ej på befallning, eller genom ökadt antal arbetare kan drifvas till att blifva färdigt på bestämd tid.
Det enda som synes mig återstå att önska i afseende på arbetets fortskyndande, är att personalen i Comitén, ej alltför ofta måtte förändras, emedan dess orubbade qvarblifvande, är ett af hufvud-vilkoren både för Lagförslagets ofördröjda fullföljande och för dess enhet, så att det varder fulländadt i samma anda, gom det är påbörjadt.
F)€n 30 AprU j, m. 6’o5 Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg LagUtskottets betänkande böra, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 12 dennes under N:o 54 afgifne samt den a5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande angående förrymd inakas rättighet, att ingå nytt gifte.
Jag anhåller att få reservera mig, icke emot bifall till LagUtskottets ifrågavarande Betänkande, så vida ett slikt bifall endast innefattar förklarande, att den af Motionairen föreslagne Lagförändringen, ej för närvarande skall vidtagas, utan emot de skäl, hvarpå Utskdttet grundat sitt afstyrkande.
Utskottet synes nemligen, ehuru antagande att makas förhållande, då den öfvergifver eller förlöper den andra makan, utgör ett brott, hvilket Utskottet i fråga om den sålunda brottsliga makans rättighet att ingå nytt gifte, ej ansett jemförligt med horsbrott, likväl för ingen del hafva undanröjdt den mening sorn motionairen yttrat, att nemligen, saknaden af ett Lagbud, som för slikt öfvergifvande stadgar annan pöföljd, än den, sorn det beror af makarnes ömsesidiga aftal att häfva, lerwnar ett öppet tillfälle till godtyckliga äktenskaps-skillnader, I denna mening instämmer 6o6 JPen 30 April /. m. jag fullkomligen, öfvertygad, att äfven Kgl. Brefvet elen 4 Februari 1818, sorn stadgar skyldighet för Domare, att innan den i 10 Gap. 4 GiftermålsBälken omförmälte lysning beslutas, att Presterskapet och andre vederbörande göra sig om förhållandet underrättade, icke sällan kan förfela sitt ändamål, då desse vederbörande i de fleste fall derom sakna så fullständig kännedom, som för officielle besked och meddelanden bör ligga till grund.
Om man anser ett aktenskap för något heligare än Landtbo- eller andre Contracter, som genom Ömsesidigt begifvande kunna höfvas, är det icke ur vägen, att vara omtänkt på något bättre och allvarligare correctiv emot ofvannämnde till lättsinnighet och osedlighet ledande missbruk.
Emellertid då jag i allmänhet ansett partielle Lag-förändringar vådelige och otjenlige, samt den redbarhet och stadga i lynne och tänkesätt, som ännu lyckligtvis utmärker större delen af Nationen, synes försäkra emot ett hastigt och allmänt öfverhand* tagande af merberörde illusion af Lagarne, torde deras nödiga förbättring härutinnan lämpeligast kunna ske i sammanhang med nya LagVerkets antagande och granskning, samt Utskottets Betänkande derföre kunna bifallas, så vidt det afser, att den af Herr DomProsten
Doctor Lamér föreslagne förändringen icke för närvarande bör äga runi.
Jag anhåller, att med discussionen öfver ifrågavarande ämne, må få till nästa Plenum anstå, emedan jag är sin. nåd, att skritteligen framställa några anmärk - Den 5a April /. m. 607 ningar, rörande elen fråga, Lag-Utskottet åfhandlat.
För att till vägabringa det ändamål Herr Ribbing, i afseende på förevarande Betänkande åsyftar, får jag med honom förena mig i den önskan, att Betänkandet må ytterligare hvila på bordet.
Herr Grefven *>ch LandtMarjkalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att LagUtskottets
Betänkande måtte ytterligare ligga på bordet, komine detsamma, att, enligt 4g Riksdagsordningen, förblifva hvilande till näs sta Plenum.
Herr Grefven och Landt Marjkalken till— kännagaf, att Plenum komme kl, half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Anmälte* och emottogs Hans Excellence HofCanzleren Herr Grefve af Wetterstedt, hvilken å Kongl.
Majjts höga vägnar aflemnade tvänne Kongl.
Maj;ts Nådiga Skrifvelser till Riksens Ständer:
Af den 20 dennes: \) Angående Riksdagens förlängande till 2 nästkommande Juni. 2) I anledning af Riksens Ständers under - 6,.i8