Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Presidenten Friherre Wetteretedts bemödanden hafva flere förbåttrade Province-kartor blifvit graverade och utgifne.
Det Ökade interesse hvarmed Sveriges inbyggare sy. nas omfatta sitt lands kännedom, och den mångd bidrag dertill sorn nåstan årligen genom en filångd offentliga handlingars allmängörande erbålles har gifvit anledning till, att en större Generalkarta öfver Sverige, Norrige och Danmark dr på Hans Maj:ts vår närvarande Konungs Nådigste befallning af undertecknad- sam. mandragen och utarbetad uti 8 blad, jemte åtföljande beskrifning.
Denna karta blifver fårdig-graVerad till nästa års slut, och jag smickrar mig med det hopp, att hon skall svara mot deri möda som blifvit nedlagd på dess fullständighet.
En ganska betydlig förbättring i Sveriges och Finlands Geografi får tillskrifva» en enskildt mans brinnande ifver för sitt Fosterlands vål.
Jag behöfver icke i mina Landsmäns minne å♦erkalla att det dr den fört jenstfulle och patriotiske Friherre
Hermelins uppoffringar vi håfve att tacka lör ett af de större steg till fullkomlighet Svenska Geografien gjordt.
Från 1; 9 r tili 1809 sammandrogs och utgafs på dess bekostnad kartor öfver de flesta provincer; och når Friherre Bil, till Ridd, 0. Ad.
Pr, 2 Band. i5, Deli 5 Martil.
Hermelin hade uppoffrat hela sin fortet ne, samt var urståndsalt att vidare fullfölja sina bemödanden för fosterlandets heder och vål, hembjöd han till Rikets Stånder vid Riksdagen år 1809 hela sitt dyrbara kartverk för en summa af Femtontusende Riksdaler Banco.
Anbudet blef icke emottagit, utan två Stånd stadnade emot två, då tvånne af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, Friherrarne Bonde och Adelsvärd , hellre ån att se Friherre
Hermelins med så mycken omsorg utarbetade kartesamling förskingras genom försäljning på öppen auction, eller det som kanske varit värre falla i händerne på herrsklystne grannar, så erbjödo de sig att inlösa detsamma.
Det blef sedermera fördelt på Adier, och fick namn af Geographiska Inrättningen.
Från denna Inrättning hafva flere goda kartor utkommit och Friherre
Hermelins primitiva plan att utgifva en fullständig kart-samling öfver alla Sveriges provinser fullbordades, och har redan i flere år varit tillgänglig för Allmänheten att för lindriga priser erhålla.
Geografiska Inrättningens karte-försåljning har icke dessa senare åren inbringat mer ån omkring 3 procents re\enue så ringa att ingen utdelning ägde rum.
Flere karleplåtar åro mycket slitne och en del tarfva dels förbättringar, dels att å nyo uppläggas och omgraveras, och de nya kostnader som ett sådant arbete påkallar kunna icke på annat sätt erhållas ån genom tillskott af Actie - ägarne.
Dessutom fordrar ett vidlyftigt karteverks tillbörliga underhåll och begärlighet hos publiken Den 3 Martu.
195 att alltjemt fårses med nya arbeten, så att det fortskrider lika med hela den öfriga samhålls* culturens utveckling.
Uti de fleste Europeiska Länder hafva alla stårre karteverk alltid varit Statens egendom, och de mera utförliga arbeten, som blifvit publicerade, hafva alltid haft Styrelsens omsorg att tacka för deras tillkomst.
Detta förhållande år grundlagt uti sakens natur, derföre, att alla de vidlyftiga priliminaira arbeten som fordras till en kartas eller geographiska beskrifningars författande åro så mångfaldiga och så dyrbara, att högst sällan någon enskild man förmår bekosta dem, om han och skulle äga viljan samt erhålla Regeringens tillåtelse dertill, Friherre Hermelins arbeten grunda sig på circa x 00,000 kartor, som finnas uti LandtmåteriContoirets vård, som blifvit samlade under nära tvänne seklers tid, och som kostat Staten flere millioner Riksdaler.
Konung Carl den XI. förordnade redan år l685, att bland LandtmåteriContoirets betjening skulle en ensam befatta sig med det geografiska arbetet.
Rikets Ständer anskxgo år 17^4 3ooo daler Silfvermynt åt
LandtmåteriContoiret att derföre uppköpa instrumenter samt ko|)J par-tryckeri.
Detta anslag blef under följande Riksdagar ytterligare ökadt med 7,000 daler silfvermynt, hvarigenom Landtmåteri-Contoiriét sattes i tillfälle att utgifva flere, för dt*i tiden, goda kartor.
Desse kartor hafva sedermera blifvit utträngde genom Friherre Hermelins såsom varande fullkomligare och senare utgifn»; Den 3 Martti, och de instrumenter som finnas vid Contoiret åro icke heller nu mera, i anseende till senare tiders förbSttringar, rätt tjenlige.
Det år icke att begära det geografiska Inrättningens delägare skola genom Uppoffringar fullfölja en enskildt mans patriotisks företag, hvars hufvudändamåf, nemligen att publicera förbättrade geografiska kartor öfver alla Sveriges provinser, redan syne* vara uppnådt.
Det vore således af dessa samfåldta anledningar sorn jag vördsamt får hemställa om icke den geugrafijka Inrättningens hela, dyrbara, samling af ritade och graverade kartor, plåtar och instrumentet• (hvaruti år inbegripet en chronometer och tvånne sextanter) kunde får Statens räkning inlöfas och öfverlemnas till Landtmåteri-Contoirets vard och handhafva tide.
Härigenom skulle efter min tanke vinnas:' 1) Att denna dyrbara karte-samling
Romme att deponeras på sitt råtta ställe, som år Kongl.
LandtmåteriContoiret, emedan derstädes finnas både rum till deras förvarande och tryckeri samt betjening. 2) Erhölles vid LandtmäteriContoiret saknade goda instrumenter. 5) Som Embetsmin på Stat redan finnas vid LandtmåteriContoiret, hvars befattning det år att vaka öfver Geografiens framsteg, så kars.
Den 5 Martil, 197 de de förbättringar som erfordras lättare verkställas. 4) Bereddes genom afkastningen af ifrågavarande kartors försäljning en fond till bestridande af de omkostnader, sorn vid ett karteverk åro oundgänglige, utan att Staten behöfde vidare betungas med något ^visst årligt anslag.
Jag får härjemte åran bifoga: i) en förteckning på geografiska Inrättningens alla effecter, och 2) protocolls-utdrag af sammankomsten den i5 sistlidne Februari, som både upplyser om de billiga vilkor som äskas för karte, verkets försäljning, äfvensom att jag varit be. fogad till den vördsamma framställning jag na gjordt, Nar Friherre Hermelin hembjöd karteverket till Rikets Ständer år 1809 utgjorde dess pris i5,ooo Riksdaler Banco; det har sedermera blifvit förökt med flere graverade plåtar, så att dess värde uppgår till öfver 17.000 Riksdaler, hvilket dess närvarande ågare vilja afstå mot en nedsatt summa af 12,000 Riksdaler Banco, att betalas i fyra års tid, eller ock emot försäkran af 4 procents årlig ränta per Actie, som på d® utelöpande 170 stycken Actier, tecknade å 100 Riksdaler hvardera, skulle belöpa sig tili 68© Riksdaler årligen.
Den båsta Geografi öfver Sverige år, Sven»karne till ringa heder, utarbetad af en utländning, Den $ Martti. och tryckt i Leipzig år 1820.
Förhållandet kan bli detsamma med kartor ne, om icke dess mera uppmärksamhet användes; och Sverige år dock ett Land, som förtjenar att vara ålskadt af dess inbyggare, men för att älska det fordras att det år kändt.
Herr Haij, Albrecht:
I frågan om den allmänna penninge-förlågenheten i landet har redan af manga Talare blifvit så mycket ordadt, att mera synes ej vara att tillägga, men min lifiiga känsla att ifra för det allmänna båsta uppmanar mig att älven yttra mina tankar i samma ämne.
Orsaken till ifrågavarande förlägenhet ligger förmodligen i det förut genom omständigheterna tvungna utsträckta låne-systemet, och deraf uppjagade priser så vål på egendomar som varor och arbetslöner, hvilket förorsakat oreda i Nationens penninge-affairer och gjort den mycket gäldbunden, hvaraf resultatet blifvit att en stor del af Svenska jorden finnes nu graverad i Banken, Cassör m. m., detta gåldbundna tillstånd absorberas en stor del af den i rörelsen varande penningestocken till dryga räntors betalande, provisioner & c., hvilket allt går till hufvudstaden, och förorsakar i Provincerne brist på Rörelse-capital, till förlag af Nåringarnes underhållande, Krono-utlagors betalande med mera till den grad, att förmögne bönder, som ej hafva skuld å sina egendomar, erfara förlågenheten Den 5 Martil.
199 och med svårighet kunna göra rått för sig: huru mycket svårare skall det då vara för dea skuldsatte och den mindre bemedlade!
I allmänhet omtalas de dryga K.rono_ut!agorne, som i närvarande ställning visserligen äro ganska känbara, men som i händelse det vore i provincerne tillräckligt rörelse-capita 1, sorn befordrade liflighet i allmänna rörelsen, skulle ej så egentligen kunna öfverklaga.
HufvudFrågau torde således blifva att arrangera det denna hos Nation genom tidernas skick tvungna skuldeåttning blifver så litet tryckande som år möjligt och lärer svårligen kunna göras på annat sått, än att Cassör, der de måsta skuldsatte egendomar åro graverade, nedsätta sina räntor, till ett lika förhållande, med de lån Banken utlemnat på jordegendom eller 4 procent och tvenne pro-i cents afbetalning, då den omtänksamme och idoge jordbrukaren skulle i framtiden se ett mål att kunna lösa sin jord från en tryckande skuld; jag vågar äfven vördsamt föreslå att Cassorne, som uti sednare tider nådt en ostridig tillväxt, måtte erhålla ett maxime-belopp, hvaröfver de ej fingo stiga, utan deras tillgångar deröfver användas till Riksgagneliga föremål.
Jag förw modar denna försigtighet så mycket mera enlig med vår närvarande samhällsordning, som Riksens Ständer endast med inskränkta förbehåll tillåtit FideiCommisser, och hvad åro desse att jemföra ernof Cassorne som fortgå uti ett jämt stigande?
Man klagar öfver den tryckande ränta Staten genom Disconten fordrar, så mångfaldigt större än hvad jordbrukaren kan beräkna, Vöre det ej billigt att Disconterne neda Oen 3 Murtii, satte sin ränta, och (Jen fryckände föreskriften att räntan förskottsvis skall erläggas blefve för. ändrad, Disconten skulle derigenom blifva ett välgörande räddningsmedel i stället för en ruinerande, och Staten kunde erhålla ersättning derigenom, att det bestämda anslaget blefve begagnat.
Uti ett land som Sverige, der production af Uandtmannaalster hastigare vuxit, ån industrien i öfriga grenar kunnat medfölja, mycket i brist af tillråcklige capitaler till nåringarnes bedrifvande, skulle naturligtvis förlägenhet och stagnation uppkomma; orsaken till denna nämnda productions hastiga tillväxt var utan tvifvel den politiska ställningen i Europa, då så vål Sverige sorn andra Nationer måste öfverspänna sina krafter, och då de reela tillgångarne brusto, taga sin tillflykt till crediten och genom Ökad sedelstock förstora sitt rörelse-capita 1; dets ta har visserligen haft många skadliga följder med sig, men likvist bidrog detta system till nåringarnes hastiga lifvande, hvaraf en betydlig
Ökad production blef en följd, som nogsamt erfares derigenom, att förr behöfdes ett stort qvantum spannmål årligen införskrifvas, och nu finnes deraf öfverflöd till landets behof.
Det synes vara en gifven satts, att om man har större varuqvantum att försälja, behöfves mera penningar i rörelsen, att med fördel kunna försälja detta, ån ett mindre erfordrar och i -hvilket fall production återgår förmodligen snart till sitt aftagande, som år att befara hos osa, Den 5 Martii.
201 hvarest rrn flere år inträffat starre production, roen mindre penningar i allmänna rörelsen, följ. derne deraf erfara vi redan.
Man kan invända »tt hasiigt omlopp af det i rörelsen varande myntet kunde lika vål befordra försäljningen af ett större varukvantum sorn ett mindre, mert jag behöfdes later sig göra i vårt vidsträckta land, och detta som mycket annat utgör en vacker hypotbese, men som ej år verkställbar, och hvilken^ kraft vore det som för Landtmans afsättning af dess produkter skulle befordra denna hastiga circulation, då egentligen snart ett år efter verkställd skörd eller påföljande sommarn först efterfrågan blifver efter dess effecter, och brist på penningar gör att ingen kan speculera i andra saker ån högsta behofvet påkallar; under tiden har Landtqiannen nödgats betala sina Kxonoutlagor, räntor &c,, som naturligtvis gruf. ligt skola trycka honom.
I)et torde derföre vara nödigt att finna något medel till vidare afhjelpancle af den iråkade penningeförlågenheten, och antaga samma hjelpemedel som andra Länder, hvilka varit i ena - handa författning med vårt land, nemligen haft skuldsatt jord och ökad production, samt ej haft af silfver tillräckligt utbytningsmedel, och derföre nödgats skaffa sig annat, grvmdadt p* landets production och fastigheter, hvilket fått namn af creditsysfem och hvarom Fri herre Wrangel förut väckt motion, hvaruti jag väsendtligen insttåmmer, hvarjemte jag i anledning af föregående får vördsamt föreslå: 262 Den 3 Mars'. i)
Att uti flera delar af Riket mätte af privata få inrätta» LåneBanker, med lika rättigheter och förmåner som RiksDisconien åger, utan allt annat publikt biträde eller deltagande, 5n att samma ProvineeBanker må få hålla likasom privata, öppen räkning i Banken och derå utfärda Assignationer. a) Att hvar oell en Landtman må få emot en lindrig hyra eller procent på nederlag aflemna större eller mindre qvantum spannmål i Kronans Magaziner och på de deröfver erhållna attester företrädesvis i ProvinceBanken undfå motsvarande lån på sex högst nio månaders tid. 3J
Som jordbruket och näringarne behöfva stå med hvarandra i ett jemförfigt och afvågt förhållande till uppmuntran för slöjderne, Får- och Boskapsafvelns förökande och förbättrande vissa premier för hvarje Landsort måtte fastställas till några af dem, särdeles bland Allmogen som i dessa delar ådagalagt båsta nit och omtanka och som i längden säkert skulle hafva nog så god verkan som ManufacturDisconten för några särskilta Fabriksinrättningar, hvarjemte icke olämpligt skulle vara att vid särdeles goda års växter bestämma några Exportpremier till de af våra Handlande som kunde styrka att å Utrikes orter hafva afsatt största beloppet af Svensk spannmål* Flera vårda Ledamöter hafva projecterat ^tillgång till ersättning af skatternes förminskan - Den o Martti. de uti ott indraga en del af Indelta Arméen; ett sådant project om det vunne framgång skulle säkert icke leda till mindre ån att gifva sista stöten åt den förut allt för hårdt betungade KronoskatteHemmansågaren och öka penningeförlågenheten hos jordbrukaren, som naturligtvis har mindre känning, det
Soldaten af det stora areal jord som i allmänhet finnes till våra Hemman lemnäs ett stycke, jemte den obetydliga lön som depenceras i orten, ån om han skulle betala en stor vacance-afgift sorn ginge ur provinccrne.
Dessutom synes de vårda talarne nog lått betraktadt ett vigtigt åmne för bibehållande af vår sjelfständighet till hvars råtta bedömande jag fruktar de sakna den militaira erfarenhet och djupa beräkning som erfordras för att moget bedömma ett dylikt ämne, nemligen göra en militairisk öfversigt huru stor Armée vårt land behöfver till sitt försvar.
Man ger vål deremot alltid anvisning på vår Nationalbeväring, men det torde tillika considereras att det fordras tid att den organisera, och nödigt år, hafva den ständige Arméen så stor som kan erfordras att emotstå första anfallet af ett fientligt tillgrepp, tills ReservCorpsens organisation medhunnits, äfvensom ett tillräckligt antal exercerade och disciplinerade trupper att sätta emellan dessa recruter och nyläringar i metieen, emedan jag beklagar det befäl som har nyss skapade Batailloner att föra emot fienden, äfvensom olyckligt det land, hvars försvar icke bättre vid ett sådant tillfälle år ordnadt.
Denna min motion vågar jag vörd^ Den 3 Murtii. samt anhålla måtte blifva remitterad till StatsUtskottet.
Herr Gripenstedt, Jacob :
Då så många kunnige och våltalande vårda Ledamöter redan ytfrat sig rörande våra flnancér, så borde jag med för litet upplysning uti detta vigtiga Ämne ej vågat begära ordet, men den varma patriotiska känsla jag alltid närt, och hvilken för ingen orsak kan hos mig ändras, driiver mig att, ehuru enfaldigt, besvara Herr Grefve von Flåtens anmärkning rörande en realisation; ja, om den ock skulle gå med bekostnad af utländskt lån, tror jag var yttrandet; mitt blifver
Gud må bevara osa för bägge delarne, Når en realisation vöre besluten, år följden gifven, nemligen att hvar och en uppsäger sina fordringar och att, innan nya utlånings. anstalter, med alla dess alltid många förknippade svårigheter komme till undsättning, så blef hvarje skuldenär ruinerad, eller måste ingå på Åckrarns vilkor, att gifva nya förbindelser uti det nya, och kanske för en liten tid säkra myntet, alltså dessas undergång afgjord, och troligen inom ett års tid, vore vårt guld och silfver Jåckadt ur Banken, och mot öfverflödsvaror uti Utlänningens händer bortbytt då vi blott behålla qvar våra sköna Bankbyggnader med Den 5 Martil, eli dess betjening, att sköta våra omkring- och vilsefarande sedlar, sorn saknade all säkerhet.
Om, till exempel vi skulle upptaga ett Utländskt lån, omkring tre millioner att dermed genomsåtta vår realisation, så ginge på ungefär 40 år allt det redbara vi uti vår Bank äga ut, att betala räntor, och i så fall blef vår Bank äfven förstörd.
Så länge Bancosedlarne, hvilka kunna förenas med Riksgäldssedlarne sedan de hafva ett bestämt värde sins emellan, till besparing a£ Betjening, utan svårigheter uppfylla sina bestämda ändamål, att, uti handel och vandel skilja hvarje Medborgare åt, och antagas uti alla utskylder, hvarföre skola decasseras?
Hvad rörer oss inom landet uti hvad värde våra sedlar stå hos Utlänningen.
Att våra sedlars värde bestämmer Cursen, tror jag vara ett stort misstag lät oss bortlägga all flärd och öf verflöd hvarigenom våra importer ej behöfva öfverstiga våra exporter, då blifva våra Handlandes växlar för fullt godtegne, hvilka åro det representiva myntet dem emellan.
Det är onekligen vår Nations eget fel, att vi ej hafvå Öfverbalance uti Handeln med så många, och för Utlänningen oumbärliga exportvaror; då vi verkligen ej behöfva förskrifva utifrån någon mera nödvändighetsvara än salt.
Härvid bör observeras — de TullFÖrfattningars totala förändring, som utestängt oss från alla de förmåner, hvilka andra Nationer i följd deraf fått eo6 Den 5 Martii, begagna, till var stora förlust, och deras bevisliga vinst, på vår bekostnad.
Låt oss förbjuda nyttjandet af blott 3 öf~ verflödsvaror, hvarigenom införseln förbjuder sig sjelf, det vöre efter ruin tanka Caffe, Vin och Sidentyg Caffe kan ersättas på många sätt; Vin med Mjöd och hemmabrygdt Öhl; Sidentyger, med hemmavåfda tyger, sorn ock vore en skyldighet emot vårt nu mera gnälla kön.
Tobak kostar oss mycket penningar hos Utlänningen uppmuntra planteringen deraf, genom betydliga premier och belöningar.
Jag ansvarar sedan för öfverbalance i handeln.
Hjelp penningeförlägenheten med UtlåningsFonden till högst 4 procent, hvaraf äfven en bör organiseras uti Göteborg och en uti Malmö _ den entreprenante och idoge Medborgaren kommer sig före, oah allt kommer uti välstånd, hvarigenom åter förtroende och vänskap komma att råda man emellan.
Gör Högloft.
Ridderskapet och Adeln samt de öfrige Respective MedStånden reflexion å detta mitt vördsamma Memorial, så anhåller jag ödmjukligen om dess remitterande till vederbörliga Utskotten, N:0 l5.
Herr Lejrén, Johan Pehr: Herr|Ffihy:j:e Fjaac Sparr» har ifPlenum Den 3 Martil.
207 den 26 dennes genom en af Ridderskapet och Adeln med enhälligt bifall mottagen framställning visat angelägenheten att vända de bildade
Folkel asser nas håg till de så kallande närande yrken och uppmanat oss dertill på ett sätt, värdigt honom och d,en Nation till hvilken han talat.
Min tanke är ej att nu öppna en öfverläggning öfver detta ämne, som i sin ordning framdeles förekommer.
Jag har blott velat genom dess nämnande bereda mig Högloflige Ridderskapets och Adelns benägenhet för den motion som med den af Friherre Franc Sparre äger ett nära sammanhang.
Med känsla af stolthet återkallas i våra minnen de stora män, som i alla tider frägdat Svenska namnet, och glädas må vi att den gamla roten, ur hvilken allt stort och ädelt uppstammat, ännu frodas i den fosterländska jorden.
Men då vi utan national-egenkärlek kunna påstå, att intet land, i förhållande till sin folknummer, kan framte ett större antal stora män inom alla grenar af menskliga forskningens område, än Sverige, måste vi äfven medgifva, att få länder så litet som
Sverige förstått att begagna dessa stora vetenskaps-män till direct båtnad för landets fruktgifvande näringar, och gammal är den klagan, den sorgligt sanna klagan, att många Svenska snillen, antingen i sakaad af utrymme och föremål för practiskjrerk:; Den 5 Martil. samhet inom Fäderneslandet, eller såsom följd af tillfälliga anledningar till missnöjen, varit nödsakade att lemna fosterjorden och tillbjttda främlingen de skördar fädernebygden synts förskjuta.
Äfven i detta ögonblick saknas ej anledning att behjerta dessa fordna tiders misstag, och jag vågar derföre vacka uppmärksamheten på en man af ett omisskänneligt och stort värde i frågan om natiortal-industriens fullkomnande, jag menar ÖfverDirecteuren Schwartz, hvars förtjenster i den väg han valt äro allmänneligen kände, men som nu är i den ställning alt Fäderneslandet, efter all sannolikhet, i honom gör en förlust, som troligen ej på lång tid kail ersättas, i fall medel att fästa honom qvar i landet ej vidtagas, Denne man är ÖfverDirecteuren Schwartz, som en tidförestått TechnologiskaProfessionen vid Kgl, VetenskapsAcadeinien, men nyligen från densamma tagit afsked, missnöjd med vissa inträffade förhållanden vid nämnde befattning.
Jag tillåter mig ej ett detailleradt omdöme Öfver dessa förhållanden, hvilket, särdeles på detta rum, vöre olämpligt, men får endast nämna, att de synas leda sitt ursprung å ena sidan från auctoriteters obestridliga rättighet att strängt tillhålla Tjenstemän att noggrannt följa stadgade formaliteter vid tjenste-göromål, samt å andra - Den 5 Martil.
2og tira sidan från vetenskapsmannens förlåtliga
Öm^ tålighet och mindre benägenhet för sådane former hvilka alltid äro för vidtomfattande vetenskaps-idkaren mera besvärande än för den vanliga Tjenstemannen.
Jag vågar hoppas att ingen af Ridderskap pet och Adeln tyder min afsigt derhän, att åsyfta Herr Directeur Schwartz enskildta fördel.
Han behöfver ej i detta fall mitt oombedda biträde mera än i något annat, ty en man af hans förtjenst saknar ej inom Europa utrymme för sin verksamhet.
Nej, det Ur en större åsigt, ett varmare öfvervägande jag önskade kunna tillvägabringa: det är Svenska national- interesset, jag våll ställa framom alla enskildta afseenden; jag ville leda uppmärksamheten på vårt behof af en man som på egen och Statens bekostnad så inom som utomlands samlat stora kunskaps-förråd till näringarnes båtnad och genom sina enskildta egenskaper ger oss en borgen för deras ändamålsenliga användande.
Det torde linnas få personer som lika med honom uppletat näringarnes vetenskapliga föreningspuncter och som från dem på ett verksammare sätt förmått practiskt och välgörande ingripa i deras felaktiga arbets-methoder.
Starkare medel att fästa en sådan man vid Bil, till Ridd, o, Ad, Pr. 2 Rand. |4. 210 Den 5 Martti. fosterlandet torde ej finnas än representationens öppna erkännande att Nationen värderar och behöfver honom.
Om denna min Öfvertygelse om person och sak allmänneligen erkännes, så gör jag mig äfven säker derom, att fyllandet af denne mans inskränkta behof ej lägger något hinder i vägen för möjligheten att bibehålla honom i den verksamhet inom landet som han begynt, det vill säga, att stundeligen genom experimenter framställa resultat åt alla näringsgrenar.
I följd af denna min vördsamma framställning vågar jag föreslå, att Riksens Ständer intill nästa Lagtima Riksdag anslå ett årligt arfvode af 3ooo Riksdaler Banco för ÖfverDire. cteuren Schwartz emot åliggande att framdeles som hittills inom Fäderneslandet arbeta för Manufacturernes och öfrige Näringars bästa.
Öfvertygad att det allmänna ej mera fruktgifvande kan använda denna kostnad, och att kommande Ständer skola finna nya anledningar att dermed fortfara, anhåller jag att denna min Motion må till Stats - Utskottet blifva remitterad.
Herr Lefrén, Hohan Pehr:
Hvar och en som tagit någon, äfven blott ytlig, kännedom af orsakerne till våra inhemska