Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers till granskning af Stats-, Banco- och Riksgälds-Verkens Räkenskaper och Förvaltning detta år förordnade Revisorers Berättelser, som äfven Riksens Ständers Justitie-Ombudsmans Berättelse för innevarande år, skyndsammeligen på Stats-Verkets bekostnad tryckas och visse Exemplar deraf till Riks-Stånden utdelas samt i öfrigt hållas Allmänheten tillhanda; så har Stats-Utskottet, i anledning deraf och såsom i dylika fall vid förra Riksdagen skedt, till tidens vinnande, som lör det åsyftade ändamålet synts böra iagttagas, genast gått i författning om ofvanberörde Berättelsers utgifvande af trycket, hvarvid Utskottet funnit läinpeligt låta uppgöra Accord med serskildta Boktryckare, att de emot den lindrigaste betalning som kunnat betingas, under förutsättande af någon försäljning för deras egen räkning af dessa Handlingar till Allmänheten, skola aflemna 1000 Exemplar af hvardera Berättelsen, derutaf erforderligt antal till 443 Den 2 3 Dcemeber. utdelning åt hvarje Ledamot inom Riks-Ståriden komma att användas, hvarefter de öfver
Majit i underdånighet göra antil äl arn y:o Stats-Utskottets Utlåtande af den dennes, innehållatlde, att sedan samtelige Riks* Stånden, i afseende å tryckningen af Riks Ståndens Protocoiler Vid denna Riksdag med der
Medel till tryckning a£ de öfrige frenne Riks Ståndens Protocoiler än* nu blifvit behörigen redovisade och Stats Cassan godtgjordey sä har i anledning deraf StatsUtskottet upplyst; att Riksens Ständer, enligt underdånig Skrifvelse af den i Maji iSUj vid sista Urtima Riksdag beslutit, att trycknings* kostnaden för Ridderskapet och Adelns, Bor* gare-Ståndets och Bonde-Ståndets Protocoiler samt Bihanget skulle godtgöras förskottsvis af den till Riksdags - kostnaden aiislagne Summa efter Räkningar, Verificerade af dem som hadd
Sig uppdragit atf tfyekningeti besörja:
I följd hvaf* lien 43 December. 44£ hvaraf Medel härtill blefvo successive utbetalte, med afdrag likväl, för hvad som genom Prenumeration eller Försäljning af dessa Handlingar inflöt, så att Riksdags kostnads anslaget endast graverades med återstoden, sorn, enligt Redogörelsen deröfver, uppgeck till en sammanlagd Summa af 10,326 R.‘dr 16 sk.
I r. hvarföre, utom hvad sålunda under tryckningens fortgång genom Försäljning och afdrag på förskotterne ersättes, någre
Medel till kostnadens godtgörande sedermera icke influtit.
Hvad åter angeck ifrågavarande trycknings-koStnad, så torde, för ändamålets ernående, ej kunna undvikas, att densamma vid denna Riksdag äfven försUjutes af den till Riksdags-utgifterne anslående Summa, men hvarvid syntes böra iagttagas, att likaledes under tryckningens fortgång till ersättning å kostnaden göres afdrag utaf hvad som för Protocollerne och Bihanget må kunna genom Försäljning eller Prenumeration inflyta, och att till afsättningens befordrande tryckningen och utgifvandet af dessa Handlingar med möjligaste skyndsamhet verk» fetälles under Riksdagens lopp; hemställande Utskottet alltså, att hos Kongl. Majit måtte göras underdånig anmälan om Nådig* befallning till Kongl. Stats-Contoiret, att efter Rakningar, bestyrkte af dem åt hvilka Riks Stånden upp. dragit ombesörjartdet af Protocolis-tryckningen äfvensåm för Bihangers utgifvande å trycket, som likmätigt 59 §.
Riksdagsordningen tillhörer Expeditions Utskottets åtgärd, låta förskjuta erforderlige
Medel af nämnde]tillg&ig mQfc Ridd. •« h Ad.
Prat. IB.
.57, 58- v 4?o
Den 33 December.
Redovisning för hvad som afyttras och jemväl för de öfverblifvande Exemplaren; och då en mindre Upplaga af Protocollerne än yoo Exemplar icke skulle blifva lämpelig eller medföra särdeles större besparing i kostnaden än af Papperets värde, har Utskottet tillstyrkt, att af alla Ståndens Protocoller måtte tryckas berörde antal Exemplar; hvaremot, beträffande Upplagan af Bihanget som hittills vanligen utgjort 3000 Exemplar, densamma, enär en ringa afsättning derå varit, ansetts böra inskränkas till 1000 Exemplar. 6:0 Lag-Utskottets Memorial af den 19 dennes, deruti af anförde skäl samt med stöd af 24 § i Riksdags-Ordningen hemställes, att det måtte tillåtas Utskottet, hvars Betjening för närvarande utgöres af en Secreterare och en Cancellist, att ä-n ytterligare ant3ga en CancelJist, med vilkor, att det arfvode, som för denne Tjensteman kunde anslås, ej beräknades honom tillgodo för längre tid än från och med den dag han uti tjenstgöring inträder. 7:0 Expeditions - Utskottets Memorial a£ den 19 dennes, deruti, i anledning af Herrar Rrummers, Carl Magnus, och Silfverstolpes, Gustaf Abraham, till Utskottet remitterade Ytttranden, rörande en förbättrad Redaction a£ Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, hvilket enligt Grundlagen , borde utgå från trycket under- Expeditions Utskottets uppsigt.
Utskottet af anförde tjuäl Riksens Ständers pröfning underställt, om icke Bihanget till Riks-Ståndens Den 8 3 December. 45* Profocoll för innevarande Riksdag lämpeiigen måtte kunna indelas i Åtta Samlingar uti föl* jande ordning: i:0 Konungens Nådiga Berättelser, Skrif* velser och Propositioner, Riksens Ständers till Stats- Banco* och Riksgälds-Verkens öfversede förordnade Revisorers Berä'ttelser, Deputerades till Öfver-Revision af Krigs-Räkenskaperne Berättelser, och Justitiae - Ombudsmannens Embets-Berättelser, med flera dylika Handlin- _ gar, alla i den ordning de blifvit aflemnade. 2:0 Constitutions Utskottets Betänkanden och Förklaringar i en nummerföljd, Riks-Ståndens deröfver fattade Beslut i en nummerföljd och de deraf föranledda'underdäniga Skrifvelser, äfven i en nummerföljd, med nummerna ä hvarje Beslut och Skrifvelse, svarande emot nummern å det Betänkande hvartill de höra. 3:0 StatsUtskottets Betänkanden-och Förklaringar, likaledes och med enahanda Bilagor. ■ _ -■ si»* . *it» n»fj v-0 4:0 BeviHnings-Utskyttets Betänkanden och Förklaringar, likaledes och med enahanda Bilagor.
,t iivvs1 f:o Banco-Utskottets” Betänkanden och Förklaringar, likaledes, och med-enahand» Bilagor* •f, ... ' -.1... 1 .... 6:0 Lag-Utskottets Betänkanden och Förklaringar , likaledes, och med enahanda Bk Den 2 3 December. 7:0 Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets Betänkanden och Förklaringar, likaledes, och med enahanda Bilagor 3 samt 8:0 ExpeditiQns Utskottets Memorial, med Riks-Ståndens deröfver fattade Beslut, och de Ståndens Protocolls-Utdrag, som ej äro föranledda af Utskottens föregångna Betänkanden.
Genom denna indelning skulle tryckningen kunna verkställas på flere Tryckerier och alia 8 Samlingarne på en och samma gång utgifvas i iKin mohn de till hvardera hörande Handlingar aflemnades.
— Till undvikande likväl af den förvillelse och oredighet, som skulle uppkomma vid Bihangets utdelning Ark-tals till till Prenumeranterne, i händelse de till Andra, Tredje, Fjerde, Femte, Sjette och Sjunde Samlingarne hörande Bihang, af Ståndens Protocolfs-Utdrag och Skrifvelser trycktes uti serskildte Ark-följder och Afdelningar, har Utskottet ansett nödvändigt att med Tryckningen af dessa Bihang fördröjdes intill Riksdagens slut, på det de må kunna intagas i samma följd af Ark som de deremot svarande Betänkanden, hvilkas Tryckning fortgår under Riksdagens lopp och hvilkas mängd och Ark-tal ej, förr än vid slutet kunna bestämmas:
Förmodande
Utskottet att ett sådant uppehåll icke skulle medföra någon betydlig olägenhet, då utan tvifvel under sjelfva Riksdagen tillgängligheten af Utskottens Betänkanden för Riksens Ständers Ledamöter vöre mäst vigtig, och öfrige
Prenumeranter torde tillfredsställas i sin väntan Den i 3 December. 4?3 om de kort derefter af de omnämnde Boängen undfingo del.
Hvarjemte, i händelse af bifall till hvad Expeditions-Utskottet sålunda föreslagit, Utskottet anhållit, att Riksens Ständer täcktes föreskrifva samtliga sina Utskott, att i samma stund och ej senare, som deras Betänkanden ingå till Riks-Stånden, jemväl meddela dem Expeditions-Utskottet till Tryckningens besörjande och i en Nummer följd för hvarje Utskott ifrån Riksdagens början, äfvensom Expeditions-Utskottet önskat, att hvarje Respetffive Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag, som innefattar beslut, mätte före afsändandet förses med den Nummer det i ämnet föregångne Betänkande ägt; utbedjande sig Utskottet för öfrigt, att så skyndsamt sig möjeligen göra låter få emottaga Riksens Ständers Beslut om Bihangets Redactien och om Medlen till Trycknings-kostnadens bestridande, på det
Tryckningen måtte ofördröjeligen kunna begynnas och fortsättas.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning , uppläst» följande:
Då Sveriges största Rikshushållare, Konung Carl XI, inrättade Indelnings-Verket, och Kneckte Contracter i Provincerne, innefattande ömsesidiga Riitt- och skyldigheter, KneckteRotar och Soldater emellan, och, utart åsyftande af något synnerligt betungande för Hemmans-brukare, beredde Riket ett påliteligt för - 4T4 Den 2 3 December. svar af Svenska Jordbrukare, kunde väl aldrig förmodas att detta, frivilligt, af Hemmanen åtagne och emot Conscriptions-skyldigheten utbytte besvär, skulle blifva Jordbrukets mäst tryckande börda, sådan att sjelfva Krono-Utskylderne nu äro såsom mindre betydeliga att anse, i jemförelse till alla de förbindelser , som nu drabba Hemmans brukaren i egenskap af Rotehållare;-och då, genom oriktig tillämpning af Författningar, Roterings-skyldigheterne :-nu blifvit mera än dubbelt tyngre, än Rotarne någonsin medgifvit, anhåller jag att fä anföra hvad j detta afseende sig tilldragit.
Redan under förra Regerings-sättet, insåg
Regenten huru förmonligt det skulle blifva för StatsCassan , om Staten kunde undvika att bekläda Soldaten, och kasta denna skyldigheten på Hemmanen eller Rotarne, men, ehuru Kongl. Förordnandet af, 1793 om Soldate beklädnaden utmärker detta åsyftande, ansåg likväl en Enväldig Konung, förmodeligen i afseende pä Kneck» te-Contracterrics helgd , betänkeligt, att, genom bestämd föreskrift, anbefalla verkställighet deraf.
Sedermera, under våra Constitutionelle Lagar, utkom likväl en Kongl. Förordning af den 4 Februarii 1812, om Indelte InfanterieRcgementernes Beklädnads-sätt, hvars innehåll, såsom föranledande till rubbning i Kneckte-Contracterne, genom föreskrift att Släp-kläderne, som Soldaterne skulle meddelas, borde blifva lika med Lif-munderingen, är för allmänt kändt, att behöfva upprepas, och i följd hvaraf, flere Besvär blifvit anförde hos Embetsmän och Konungen, och äfven genom flere Motioner
Sen 2 3 December. denna Riksdag torde komma att fästa Riksens Ständers uppmärksamhet.
Denna Kongl. Förordning, sorn tillhörde Constitutions-Utskottets granskning vid igi2 års Riksdag, passerade, jemte andre, i min öfvertygelse, anmärkningsvärde Författningar, Constitutions Utskottet, utan all anmärkning, och då jag, vid meddelande af Decharge för Stats-Rådet och StatsSecreterare på Riddare-huset yttrade den tanke, att Constitutions-L/tskottet bordt fästa uppmärksamhet vid högstberörde Förordning, och begärte att åtmindstone något annat Utskott skulle Ärendet få upptaga, bief det till OeconomieUtskottet remitteradt, som sedermera förklarade
Sig icke tillkomma att detsamma upptaga, och dermed slutades Riksdags-åtgärden vid denna, för Hemmansbrukaren vigtiga angelägenhet.
Lidandet i följd af denna Förordning, för Rotehållare i allmänhet, och i synnerhet för Södermanlands Rotehållare, som åligga att årligen förse Soldaten med Släpkläder af Valmar, visade sig genast, då Rösarne i Södermanland, blefvo ålagde att i början af 1813 lemna, såsom släpkläder, en Lifmundering, som i Mackegångs-taxSn bestämdes till ett värde af nära Tjugu Riksdaler Banco, eller mera än dubbelt emot hvad i föregående årets Markegång för Släpkläder af Valmar bestämdes; men hvilket var Rotarne så mycket mera oväntadt, som, då Kongl. Resolutionen af den 6
December 1688 stadgar ovillkorligen i 4 §. ’’att när Soldaten är utcommenderad bestar Roten inga Släp bläder; Rotarne icke bordt åläggas att förskottsvis prestera Släp-kläder för 1813, enär Solda - Den s 3 December. terne i början af samma år i krig utgingo, iklädde den Mundering Rotarne dä aftvingades, och hvarföre emotsvarande betalning i Penningar executive uttogs hos de Rotar, som Mundering in natura icke presteradt, och det nemligen på sådant sätt att hela beloppet för en mundering uttogs hos Hufvud Rotarne, hvilka, till en del, ännu icke af Hjelpe-Rotame ersättning derföre erhållit.
Öfver förenämnde beräkning af Släp-klädernes värde, har jag, i behörig ordning ånfört besvär, som omsider kommit till Kongl Majrsts Nådiga pröfning , hvarvid Kongl. Maj:t i Nådig Resolution på mine underdåniga Besvär af den ro Januarii l8*S> Uttrycker ömheten för Rotehållares rätt i detta märkeliga innnehåll ”att Markegången på de Valmars Släp kläder Rotarne vid Södermanlands Regemente äro skyldige hvarje år lemna deras Soldater, hlifvit för hög åsatt, samt att en allmän rättelse borde ske i ett så beskaffad!
Rotehåibres obilliga betungande, och i Nåder förordnat, att en med Kneckte-Contracterne noga öfveiensstämmande rättelse i framtiden i denna del ovillkorligen skall äga rum.’* i följd hvaraf KammarCollegierne, i så måtto, rättadt detoförra stadgandet att'Släp-klädernes värde nedsattes till hälften af det förut för 1813 föreskrefne och utbetalte belopp.
Detta belopp hafva likväl Rotarne icke, under flere sedan förflutne år, åter-bekommit hvad de således för år 1813 obehörigen utgifvit 3 men oansedt Högst-berörde Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnande, hafva Släp-klädernes värde icke dess mindre i 1815 och tg 16 årens Marke* Den 2 3 December. gångar blifvit beräknade på ett satt, att det uppgår till mera än duboelt utöfver hvad det vara borde, oell ungefär till samma Summor, som Kongl.
Majit förut förklaradt vara för högt beräknade, och hvilka Summor blifvit, vid Rotarnes bestridande , executive uttagne.
Öfver dessa Beräkningar bifva Justius Rådet Herr Grefve Hamilton och jag serskilt oss besväradt och hvad desse nine sednare Besvär angår, sorn sluteligen hli'vit Kongl. Maj:ts Nådiga Pröfning underställe och på Dess Nådiga pröfning beror; så hafva de i sistledne Februarii Månad blifvit til KammarCollegij Utlåtande, efter Vederbörardes hörande, remitterade; men hvarmed, som märkeligt är, på nära ett års tid Collegium ike inkommit, och som kunde kanske gifva ry styrka åt den öfvertygelse, att Rotehållares prdringar äro vanmägtige, emot möjeliga inffitdsen af mägtjgare Interessen, samt att i Fmbersmanna-vägen, allena, Rote hallarne i Sölermanland under beständigt fortsatte utmätningar, länge möjeligen skola sakna ti Iigodo-njutarde af deras tillständiga rätt.
Att Kneckte-Rrtar, vid de fleste indelte Regementet, älveisom Soldaterne, blifvit försatte i lidande, jenem förenämde 1812 års BeklädnasFörordnirg, ligger i öppen dag, äfvensom att en allman rättelse tarfvas; men, för Rotarne i Södermanland, bereder denna Förordning en oundvikelig undergång, som allena finna sig i det föthållande att årligen böra lemna Soldaten Släp kläder, då vanligen i andre Provincer, denna skyldighet erfdast hvart tredje år inträffarj och bör det derföre icke läggas dessa Ro - 458 Dzn s 3 December. tehållare til! last, ävilka icke vilja undandraga sig det allmänna feltagande i kostnader för Militaira behof, att de likväl icke medgifva ett partielt betungande i sådant afseende, utöfver hvad dem åligga bör.
Sådant är förhållandet, som jag i möjeligaste korrthet, till Högi.
Kidderskapets och Adeln: uppmärksamhet framställt, och förbehåller mg att få meddela det Utskott, som uppdrages at
Ärendet behandla, den kännedom af detailler hvarmed jag trodt mig kunna undvika att nu tpptaga Ridderskapets och Adelns tid.
Mea föresats att hvar som helst, jag trodt mig fiina administrativa Misstag dem anmärka, har indamålet dermed endast varit att söka ändring i Författningar, hvartill de föranledt, och det 'ar således blott för att vinna rättelse i Kongl. Förordningen den 4 Februai- *812, som jag vid Riksdagen i Orebro yttrade den öfvertygelse, att Constitutions - Utskottet, vid Förordningens lydelse, bordt fästa uppmärksamhet, och jag tror mig icke hafva dertill saknat anledning då Provincernes olika, men bestämda Kneckt--Contracter, hvilka såsom Lagar böra i helgd lållas, jemföras med Stadgandet i 5 §.
Förordningen , af innehåll att Släp*mundering;rne borde till färg och persedlar förfärdigas i ?ul.lkomlig likhet med Kron-munderingen, under iberopande af Kongl. Förordningen af 1793, hvilken tillkommen under en nästan Enväldig Konungamagt, icke synes bordt åberopas till jrund för Författningar under ett Constitutionelt Régerings-sätt:
Jag döljer härvid icke dea tanka, ätt då Constitutions-Utskottet redan två måna - Den s 3 December. 459 der före Riksdagens slut tillstyrkte Decharge för Stats-Rådet och Stats-Secreterare, var det åtminstone icke i saknad af rådrum, som denna Förordnings innehåll Utskottet undfallit, men hvilken Förordning sedermera i flere ProvinCer, under flere förflutne år beredt oväntade besvär och kostnader.
Det är likväl icke tänkbart att Constitutions - Utskottets tystnad skall kunna verka någon rubbning i Laglig Rätt, och öfverändakasta Kneckte-Co^tractens fordringar, medföiande, efter min öfvertygelse, ett Constitutions-Utskotts godkännande ingen annan påfölgd än frikännelse ' för ansvar för Vederbörande Embets-män , men icke Lagförändring; och yrkar jag fördenskuld att i Kongl. Förordningen af den 4 Februarii i8*2, det nemligen, må npphäfvas och utgå, som är stridande emot Kneckte-Contracterne i Rikets samtelige Provincer, samt att hvad Södermanland enskilt angår Rotehållarne måtte återbekomma hvad ifrån 1813 dem blifvit orätt affordrat; och som, vid anförde förhållande, det vore olämpeligt att remittera detta anförande till Oeconomie och Besvärs-Utskottet, emedan man icke bör begära att få hvad man icke medgifver att man bordt förlora, men detsamma deremot otvifvelaktigt innefattar en Rätts-fråga; så anser jag så mycket lämpeligare att detsamma remitteras till StatsUtskottets handläggning, sorn jag har mig bekant att frågor om Båtsmans.
Rotering blifvit af Stats-Utskottet upptagne och behandlade, och hvarom jag fördenskuld vördsammeligen anhåller. 460 Den q 3 December.
Flere hördes härtill yttra deras bifall.
Friherre Cederström, Jacob, yttrade:
Vid sistledne
Riksdag väckte jag fråga om införande af en allmän Näringsfrihet, hvilken fråga då förföll derigenom, att Riksens Ständer uti sina beslut deröfver stadnade två Stånd mot två.
Då frågan nu å nyo af en värd Ledamot blifvit väckt, så anser jag det kunna vara nyttigt att i sammanhang dermed, förnya min förledne Riksdag gjorda Motion i detta ämne och får i sådant afseende hos Herr Grefven och Ordföranden anhålla, att det af mig inlämnade
Dictamen må blifva uppläst.
Uti ett Tidehvarf, då upplysningen i så inånga afseenden skingrat okunnighetens och fördommars mörker, lära de vara i ett ringa antal, hvilka ännu kunna sätta i fråga fastheten af de grundsatser, att frihet i lofliga Näringsfång befrämjar ett Samhälles och hvar och en af dess Innebyggares välstånd , samt utvecklar och förökar dess Produeriva krafter} att det Samhälls-Contract är felaktigt, som utesluter någon af dess Medlemmar från rättigheten att utöfva det Samhället gagnande yrke, hvartill han känner eller tror sig äga fallenhet och förmåga, oeh att hvart och ett sådant undantag är ett Den 23 December. hinder i den täflan, som ensam kan åstadkomma ymnighet af varor och bestämma deras rätta värde.
Om Seclers erfarenhet än ytterligare befästar dessa sanningar, lär man få hoppas, att Styrelsemagten förbyter fordna Regeringars af misstagen välmening åtagne Förmynderskap för Näringarne och öfverlåtandet af dessas idkande till vissa Corporationer, i ett sorgfälligt bemödande att uppväcka, uppmuntra och befrämja hvars och ens individuella arbetsförmåga, hvarvid åtminstone i början, föga annat torde behöfvas , än att upplösa de band, hvilkas verkan är att inskränka idkandet af ett stort antal Näringar innom vissa Skrän och en gifven Personal, likasom denna Personal skulle kunna säkrare besiämma behofvet af varor, än behofvet antalet af de Personer, som kunna finna deras utkomst med varors tillverkande.
Dageliga erfarenheten lämnar häröfver i många fall öfvertygande bevis.
Huru ofta ser man ej på Stockholms Allmänna Platser införda och till salu utbjudna nya Åkdon af flere slag, beslagne Hjul, Hästskor och Söm, Stolar, Saar, Kar, Ämbar, beslagna Skoflar, Rissel och Säll &c. &c.
Att sådane EfFecter finna afsättning, torde härröra af 2:ne orsaker:
Antingen är Stockholms bestämda antal af Vagnmakare , Hjulmakare, Smeder, Stolmakare, Tunnbindare , &c. &c. icke tillräckligt för att fylla behofvet, eller kunna des a Handtverkare ej förfärdiga till lika billigt pris med utom Staden boende, ehuru dessa varor ej sällan äro belastade med Transportkostnad och förlust af tid, i förhållande till aflägsenhete» 462.
Den 33 December. . af Tillverkarnes bostäder.
Förbud emot denna Concurrence skulle antingen verka brist på varor eller gora det bestämda antalet af Tillverkare, — mästare öfver priset, afnämare till förfång och man torde med tämlig visshet kunna ifrån förhållandet i de uppräknade fall sluta till välgörenheten af friheten i lofliga Näringsfång i allmänhet.
De inkast som till äfventyrs göras i anseende till nödvändigheten af varors godhet, äro ej svåra att besvara.
Enär deras tillverkning är fri från allt
Förmynderskap äga de ett graderadt värde i förhållande till deras godhet.
Det är ej afgjordt, att Mästerskapen alltid förfärdiga de bästa varorna, och man bör besinna , att fuskeri och bönhaseri, dessa med Skrå - Barbarismen ifrån Tyskarne införda benämningar, likväl äro första stegen till fullkomJighet, för hvilkens förvärfvande vägen stänges genom den ännu tillåtna Jagt efter bönhasare och fuskare, likasom vore Nybegynnare i likhet med Skade-djur.
Om hvad nu anfört är, öfvertygelse vinnes huru den bör vara, föijer i ordningen att tillse, huru vida de. hinder sorn sig förete, äro af beskaffenhet att cj kunna ur vägen rödjas.
Dervid uppkommer främst undersökning, huruvida de Mästerskapen förunnade förmåner äro att anse såsom StåndsPriyilegier, eller följder af ifrån Konungen utgångna Reglemefitariska Författningar till införande af en viss Ordning innom de så kallade Skrån. 11720 års RegeripgsFprm §.- 51 .stadgas:
Att Den 2 3 Dec-ember. 4 65 Städerna förblifva vid deras gamla Rättigheter och Privilegier, dock så, att de sf Riksens Ständer efter tidernas omständigheter lämpas, RegeringsFormen af 1772 stadgar likaledes i 54 §., att Städerne i Riket förblifva vid deras välfångna Privilegier och Rättigheter , som dem af (ordna Konungar gifne och förlänte blifvit, dock så, att de efter tidernas omständigheter och det Allmännas nytta och gagn lämpas.
— Förordningen af den 26 Maji 1719 tillåter Frimästare.
Skråordniugen af den 27 Junii 1720 6:te Art. utte §. samt Förordningen af den 2 Junii 1724, likaledes ; men sådant upphäfdes genom en , uppå Ständernas underdåniga Tillstyrkande, grundad Kongl. Förordning af den 20 Julii 1731.
Genom Kongl. Resolution å Ständernas besvär 1723, 1727, 1739, 17*7 > förbjudes till och med för verkeliga Mästare i Städer att idka Handtverk på Landsbyggden och ålägges dem att sist inom år och dag inflytta till Städerna, eller afstå från Handtverket.
Resolutionen på Städernas Besvär 1734 m. fl. öfverlemna till Magistraterna och Embetena att bestämma det antal Mästare, som hvarje Stal får äga , och bönhasar eller sådane sora »rbetade utan att vara Mästare, belädes med 40 Marks böter och Varans Confiscation.
Efter tandshöfdinge - Instructionen af år 1734 464 23 December. fingo iaga andra Gerningsmän, än Skräddare» Skomakate och Smeder, nedsatta sig på landet m. m.
Af a'lt detta torde man med skäl kunna sluta, att alla Författningar, rörande Skrå Inrättningen , sjelfva Skrå-Ordningen inberäknad, äro Kongl.
Författningar, att de någon gång blifvit föranledde af Riksens Ständers underdåniga Önskningar, men merendels af Städernas Besvär, samt att, ehuru Skråmästare funnits bland de rösttagande Mediemmarne af Natia» nal - Representetion, och de i alla tider sökt omskansa sig med uteslutande tvångs-lagar emot all sort Närings-frihet, hafva de likväl aldrig kunnat vinna att få sina Skrålagar i likhet med Grundlagar, utan hafva de altid blifvit ansedda som Oeconomiska, hvilka efter tid och omständigheter borde undergå förändring.
Uti ingen RegeringsForm, hvarken af I72ös 1772 eller 1HO9, nämnas Skrå-Författringarne såsom af Grundlagen sanctionerade, ej heller finnes någonstädes i sådane Handlingar en bestämd uppgift, hvaruti Borgare Ståndets Privilegier bestå.