Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han skulle då afgifva ett interimsqvittens, hvilket naturligtvis icke bief det stämplade qvittenset, och äfven om han skulle på detta sednare afskrifva hvad som blifvit betaldt, samt derpå lemna ett särskildt qvitto, tror jag ej att de skattskyldige dermed skulle vara belåtne.
Jag skulle således tro, att om uppbördsmannen ville göra underslef, vore sådant lättare än förut; han kunde nu möjligen redovisa vida mindre summa, än han verkligen mottagit.
På denna grund bestrider jag förslaget.
Dessutom åligger det ju den skattskyldige att vid uppbördsstämma., betala, och om han underlåter detta, är besväret endast att, sedan han betalt debetsedeln, söka häradsskrifvaren och få dennes annotation på qvittenset.
Genom det stadgande, som nu finnes, att häradsskrifvaren skall inberätta huru mycket som betalas af uppbörden, är det möjligt för K. M:s Bef:h:de, hvad äfven är hans skyldighet, att kunna göra sig underrättad, huru stort belopp kronofogden upphurit; men efter nu föreslagna sätt, torde det blifva omöjligt.
Jag vill namna alt jag visserligen icke har sådana kronofogdar i det mig anförtrodda län, för hvilka jag behöfver frukta, men man bör vara försigtig.
Jag tillstyrker derföre afslag å denna punkt.
Or von Rosen:
Utsk. har icke fästat afseende på de anmärkntr, som mot förslaget i betänk.
N:o 170 blifvit afgifna vid återremissen, enär Utsk. vidhållit förslaget jemväl i utlåt.
N:o 326.
Det må tillåtas mig att vara lika envis och påstå att de gjorda anmärkningarna äro gällande, hvarföre jag tillstyrker afslag.
Utsk. har hemiat en ledning till sitt förslag från uppbördssättet inom Stockholms stad.
Jag skulle hafva önskat ett annat skäl, ty förhållandena här och annorstädes äro mycket olika.
Mig är åtminstone sagdt, att ingen uppbördssumma, som utgör 10 r:dr, aflemnas till uppbördsmannen utan insattes i banken.
Sådant är förhållandet icke på landet, ty der tager uppbördsmannen emot penningarna, suraman må vara huru stor som helst.
Jag befarar att den controll, sorn nu finnes, skulle i betydlig mån minskas, i händelse det sätt, som i Utskts förslag åsyftas, skulle antagas, och jag trotsar någon landshöfding eller något landscontor, att .4 dagar efter uppbördsmöte! kunna bestämdt säga hvad som influtit.
Deremot måste nu uppbördsmannens uppgifter verificeras af häradskrifvarens contraräkning, och de måste vara i samråd, om de skola kunna bedraga.
Om uppbörden ensamt beror af kronofogdeu, titan häradsskrifvarens annotation, förutser jag, att ganska betydliga summor skola kunna inflyta, utan att det kan con trol - Dea 7 November f. m. i45 trolleras.
Det torde således vara nödvändigt alt denna controll existerar.
Vi hafva en ledamot inom delta
Hus, som luin upplysa, att der upphördsmännen controlleras genom häradsskrifvare, äro restan lierna mycket mindre än der en sådan conlroll icke finnes.
Jag tior att nian bör bibehålla detina controll, och icke antaga nya förslag, som erfarenheten icke vitsordat.
På denna grund, och under åberopande af hvad jng vid återremissen anfört, yrkar jag afslag å denna punkt.
Om jag å ena sidan finner det mindre underligt, att den ledamot af R. o. Ad., som gjort denna motion, ej insett vigten af sjelfva saken, äfvensom att lian här framburit ett förslag, som vittnar om mindre sakkännedom, ehuru jag i öfrigt har all aktning för hans grundliga lärdom och djupa insigter; kan jag likväl icke annat än uttrycka min förundran deröfver, att StatsUtsk. kunnat, vid behandlingen af denna fråga, hänföras af en hop tomma ord, för att söka tillvägabringa en förändring i uppbördssätt, sorn, långt ifrån att förbättra, skulle förstöra all controll å Kronans uppbörd.
Redan för mera än ett helt sekel tillbaka insåg man nyttan deraf, att förse kronofogden, då hail for på uppbördsstämniorna, med en person, sorn kunde controllera honom, och hvilken, ointresserad i fogdens fördelar, fann sådant vara med sin tjenstpligt öfverensstämmande, samt hade sig noga bekant huru mycket han äfvenlyrade 0111 han icke lill den embetsmyndighet , under hvilken han hörde, ingaf underrättelser 0111 kronofogdens uppbörd.
Denne person var häradsskrifvaren.
Redan år 1729 stadgade Kammar-colltin, att häradsskrifvaren skulle åtfölja kronofogden på uppbördsstämmorna och controllera hans uppbörd.
Vidare stadgas uti 1739 års K. uppbördsregle - mente, att häradsskrifvaren, vid tjenslens förlust, skulle inom 8 dagar efter uppbördsstämma!) inrapportera till Konungens Bef:h:de, huru stort belopp, som vid slämman influtit, på det att Konungens Bef:h:de skulle äga en af ojäfvig person leornad uppgift, lill controll på hvad fogden uppburit, samt jemväl derföre, att, om fogden skulle uteblifva med medlen, Konungens Bef:h:de måtte kunna inkalla honom och tvinga honom att göra rätt för sig.
Denna controll har sedermera under tidens längd blifvit än vidare utvecklad.
Sålunda beter det i Kammar-collegii circulär år i8o3, att häradsskrifvaren skall åtfölja fogden på alla uppbördsstämmor och der föra ett uppbördsexlraet, deruti ali influten uppbörd antecknas, hvilket extract skall med uppbördsboken collationeras saint underskrifvet, af kronofogden och häradsskrifvaren, insändas till K. M:s Bef:h:de.
Genom denna kedja af controllör på upphördsmännen är K. M:s Bef:h:de och landscontoi et i tillfälle att följa fogden i alla 16 H. 19 Den 7 November f. m. hans företag oell genast tillvägabringa en rättelse uti allt livad fogden orätt handlat samt förekomma alt underslef äga rum.
Skulle mannu upphäfva alla dessa conti ol ler, Liefve följden naturligtvis, att kronofogden, som vet alt han har alne månader på sig alt redovisa, ej skulle vara sa nogräknad att leverera influtna medel.
Han skulle tverdom, förledd af den frestelse till egennylta, hvarför personer, leronade åt sig sjelfva, vid handhafvande af större pen ilin ge up p börder, ofta äro blottställde, förledas a!t falskeligen uppgifva summornas belopp, under förhoppning att vid redogörelse!iden kunna godtgöra hvad han förut orätt uppgifvit; men när redogörelselerminen intialfar, kan han icke fullgöra det, utan är på balance och Kronan lider förlust.
Det bör också betänkas, att när kronofogden får de nu föreslagna stämplade qviltenser i sina händer, är del lör honom icke omöjligt att tillskapa andra och således på detta salt, utan någon fara, det ena året efter del andra fördölja sitt obestånd.
Delia hade Utsk. bort betänka, och om sådant skett, är jag öfver!ygad om, att detta förslag icke inkommit.
För att öfvertyga en hvar om viglen och nyttan af deri eontroll häradsskrifvare!) utöfvar på fogden, får jag uppgifva följande förhållande, alt under loppet af io år, räknade från 1828—-1838, har sammanräknade balance-beloppet, som af K.
Kammarrätten blifvit faststäldt å sådana uppbördsmedel, som häradsskrifvaren hort controllera, endast utgjort ö'2,8.^7 r:dr 3i sk. 2 rist., eller icke stort mera än 3ooo rldr oin året.
Af denna summa äro 24,972 r:dr 38 sk. redan inbetalda, så att Kronan af dessa medel ej förlorat mera än 7,864 |-idr 4r 2 1:St* eller 786 r:dr 2 sk. 4 oin arel.
Det kan likväl hän da, att åtskilligt af dessa medel ännu kommer att inflyta, emedan flera åtal derom af adv.fisealsembelet äro anställda, utan alt ännu hafva blifvit bingta lill slut.
Går man åter till de balancer, som kronofogdarrie sig åsamkat å sådana medel, hvilka icke varit häradsskrifvarens eontroll underkastade, finner man att fogdarne, i afseende på sådan uppbörd, varit utsatta för större frestelser och åsamkat sig större balancer.
Beloppet af dessa utgör nemi. under samma period eller från 1828—38 4^,770 ftdr >2 sk., således med något mindre än 1 1,000 rldr öfversk juta tide de ofvannämnda balancerna uti ordinarie uppbörden.
Af dessa medel hafva influtit 25,177 r:dr 28 sk. 3 rist., hvadan bristen utgör 18,592 rldr 3i sk. 9 rist. eller 1,859 rldr 12 sk. 1 rist. om året; således nära 3 gånger mera än bristen å de förstnämnda balancerna.
Af dessa förhållanden visar sig på det tydligaste huru vigtig häradsskrifvarens conIroll är samt hvilken betydlig skilnad sig företer emelian balancerna på den ordinarie uppbörden samt på de medel kronofogden utan häradsskrifvarens eontroll uppbär; och jag frågar då, om det vore välbetänkt att borttaga denna controll.
Jag tror det icke och anser Utskis förslag vara orik - Den 7 November f. in. >47 tigt beli i högsta måtto skadligt, hvarföre jag tillstyrker afslag å del sa nima.
Sedan Hr Printzensköld så fullständigt utred t detta ämne och derutinnan afgifvit, åtminstone för mig, tillfredsställande upplysningar, har jag icke något vidale alt tillägga, utan anser mig endast böra tillkännagifva, alt under min 3o-åriga tjenstetid har ingen kronofogde varit på halance af en enda skilling, hvilket tvifvelsutan utvisar nuvar. controllers tjenlighet.
Uti den siste värde talarens yllrande, sorn skulle nemi. detta ämne vara så fullständigt utredt, att ett afslag å denna punkt derpå skulle kunna grundas, kan jag icke instämma. jag anser icke något här hafva blifvit anfördt, sorn vederlägger Utsk:s skäl.
Ehuru det icke numera synes vara värdt, alt, sedan detta betänk, hittills blifvit afslaget, strida för det återstående, vill jag likväl, då denna punkt, fastän de öfriga äro afslagna, skulle med fördel kunna bifallas, med några få ord uttrycka min lanke i ämnet.
Man har nemi. förespegla!, altalia controller skulle vara försvunna, om man anloge Ulsk:s betänk.; jag skulle likväl tro, att man då ej fästat uppmärksamhet vid hvad som blifvit föreslaget, nemi. att fogdens uppgifter å de restskyldiga skulle kringskickas till socknarna för att å sockenstämmorna uppläsas.
Detta innefattar efter min tanke en fullkomligare och fullständigare conlroll, än den som hittills genom häradsskrifvarnes annotationer erhållits.
Ulsk yttrar, pag., 25 "att fogdens uppgifter å de restskyldige skulle uppläsas i sockenstämmorna, och någon fogde skulle, vid sådant förhållande, säkerligen icke våga alt uppföra poster, som verkligen voro betalda."
Jag tycker, all det ligger så klart för hvar och en, att denna conti o!I ar fullkomligare och säkrare, än det sorn förut varit gällande, att det icke bort sättas i fråga.
Man har här anini t, all äfven nuvar. conlroll icke skulle vara fullt saker, derigenom alt kronofogden och häradsskrifvaren tilläfventyrs vore i complolt.
Jag har ej så noga efterforska! detta förhållande, men anser icke omöjligt alt sådant kan ske, hvaremot jag finner omöjligt, alt, om Utsk:s förslag, anlages, något underslef kan äga rum; ty det förekommes genom resllängdeus uppläsande från predikstolarna, hvilket afven undanrödjer Gr.
Posses betänklighet om behofvet af 2tne qvillenser.
Del skäl, sorn Hr von Rosen anfört, nemi. att man icke bör företaga något nytt, innan erfarenheten visat dit vara nyttigt, är sådan!, all om man alltför långt applicerar denna princip, skulle icke genom egen eftertanka någon reform kunna beslutas.
Jag anser dock bäst att länka sig före och icke blott apa efter hvad andra gjort förut.
Utan att åberopa flera skal för bifall, vill jag dock omnämna en osed, som varit öfvad inom landet, jag vill icke nu säga hvarest, men jag kan uppgifva det, der nemi. krono - Den 7 November f. m. fogden fåll befallning att icke upptaga restnnliernn till verkligt belopp, för ali derigenom förespegla eli välstånd, sotn icke linnes.
Man finner således, att äfven under olivar, förhållanden underslef kunna äga ruin, om sådant faller kronofogdarna in.
Jag önskar derföre bifall lill TJlskts betänk, i denna punkt.
Spens: Den punkt af Utskis betänk., som nu är under öfverläggning, anser jag så fullkomligt oafhängig af de öfriga, att jag tror den kunna utgöra föremål för särskild pröfning, oansedt de föreg:de besluten öfver delta betänkande.
Det är med afseende härpå, som jag ansett mig böra, ehuru vanskligt det kan vara, upplaga den stridshandske, som blifvit kastad af 3:ne landshöfding;!!'och adv.- fiscalen i K.
Hr Printzensköld har antydt, att han ansåg motionären icke kunna innehafva den praktiska kunskap, som i dessa frågor äro af nöden.
Jag medgifver del; men efter min tanke är, sådant oaktadt, det möjJigt, att man kan hafva någon erfarenhet af de resultater, som nuvar. föreskrifter medföra för andra medborgareclasser än einbetsmännen, —• jag menar de olägenheter, som tillskyndas de skattskyldiga eller Svenska folket.
Det är i sådant afseende jag fästat mina tankar vid den besynnerliga slags conlroll, den besynnerliga slags säkerhet, som den skattdragande skulle, för att ej få belala sina utskylder en gång till, hafva deruti, att han ägde rättighet att måhända i esa lill andra ändan af fögderiet, för ali hos häradsskrifvare!] få det erforderliga annolationsbeviset.
Di man nu betänker den betydliga skilnad, sorn kan uppkomma emellan kostnaden för en sådan resa och beloppet af utskvlderna, hvilka kunna vara ganska ringa, så synes det mig vara ett gyckel med den fattige, att man bjuder honom en slik säkerhet; det synes mig afven vara en stor hårdhet att säga, det den fattige får skylla sig sjelf för det han icke erlagl sin skatt på den dag då möjligen haus hustru och barn be hofde hans tillgångar till lifsuppehälle.
Det torde vara kändt af en hvar, som vistats å en ort, der en luonofogdebalance yppat sig, huru stor oro, huru stor förskräckelse uppkommer, när de skattdragande länka sig möjligheten att fi betala sina utskylder om igen, derföre alt de icke, med iakttagande af nu gällande föreskrift, anskaffat häradsskrifV irens annotation.
Det är viii sanni, att man, med stöd af erfarenheten, kan emot mig åberopa, alt en nådig Konung oftast har genom efterskänkning beredt allmogen lindring i de olyckliga följder, hvaraf de genom balancen kunde drabbas.
Jag vill också icke här åberopa några af de förluster för allmogen, såsom verkligen inträffade, men just i behofvet afen sådan efterskänkning, jag omnämnt, ligger ett bevis om nuvar. controils felaktighet, sorn synes mig ovedersägligt, så snart man icke ensamt faster afseende på, att uppbördsmed - Den 7 November f. m.
•49 len riktigt inflyta till Kronan, ulan äfven tänker pa de skattdragandes hellof.
Går nian nu lill en annan fråga, nemi. ang:de de skatldragandes säkerhet derför, all icke möjligen vid debetsedlarnas utfärdande större summor kunna dem påföras, än som vederbör, finner man att deras säkerhet härutinnan nu är beroende på alne underordnade embetsman; det beror visserligen sedermera af dem sjelfva, att, i händelse af oriktig debitering, anföra klagomål, men minsta delen af dessa skattdragande förslår att klaga, den vida större mängden förstår blott att lida.
Posse har anfört svårigheten deraf atf, förmedelst Utsk:s förslag, kunna conlrollera 0111 en kronofogde einottagit förskott.
Jag hade i detta afseende föreslagit hvad äfven Ulsk. i sitt tillstyrkande upptagit, nemi. att R.
St. skulle hos K. ål. anhålla, alt de närmare föreskrifter, som i följd af de föreslagna åtgärderna kunde erfordras, måtte af K.
M. varda i nåder meddelta.
Jag räknar naturligtvis lill dessa föreskrifter, att det skulle kungöras för allmogen, att de hädanefter borde erhålla stämplade qviltenser på sina skatter, sami alt deni ålåge iakttaga, i händelse de betalte i förskott, alt få afbetalningen afskriften på qvitlenset, äfvensom att de icke borde betala några utskylder till andra personer än lill kronofogden eller den person, som å kronofogdens vägnar medhade qvittenset.
Jag är öfvertygad, all om detta Klefve knngjordl, är det något så enkelt i denna controll, alt allmogen tydligt skulle se sin egen fördel deruti, att icke försumma den.
Controllen åter på kronofogden beslår deruti, att han efter slutad uppbördsstämma skall inresa till Konungens Bef:h:de och derstädes antingen aflemna penningar ellei- uppräkna de återstående qvillensernn.
I delta uppräknande af de återstående qvitlenserna ligger åtminstone en lika stor controll, som uti häradsskrifvnrens anteckningar.
I afseende på controller önskade jag för öfrigt alt man mätte ihågkomma, att emot vådan deraf, att en person, som har penningar om händer, rymmer, kan man egentligen sälta så mänga controller man vill, men absolut säkerhet skall icke finnas, om man icke sätter en annan person vid uppbördsmannens sida, från morgon till qväll, icke allenast under uppbördsstämma!), utan under hela årets lopp från den 1 Januari lill den sisla dagen i December månad.
Den controll, som är vigligast, är, att inventering och verificering af förhållandet till dato när som helst kan ske, och i detta afseende skulle man genom Utskjs förslag få nära nog full säkerhet, ty uppbördsmannen vore då skyldig, att, när som helst, med penningar eller qviltenser verificera.
Efter nu gällande sladganden kan kronofogden d. 1
Maj med restlängd verificera en del af uppbörden, och Ulsk. har utredt följderna häraf.
Om han deremot vore skyldig att resa in till Konungens Bef:h:de och framvisa de återstående qvittenserna, försvunne helt och hållet denna osäkerhet.
Man säger, Den 7 November f. in. atl det åtminstone i böljan af dessa föreskrifters tillvaro skulle inträffa, och kanhända det vore möjligt i början, men efter några års förlopp skulle det visst icke bända — att personer skulle betala utskylder, utan att taga qvitto.
Detta vore dock att skänka kronofogden penningarna, och man skulle snart dermed upphöra; åtminstone i de flesta orter, der kronofogden icke vore destomera folkets favorit.
Den conlroll, som Hr Ribbing omtalat, nemi. att fogdens förteckning pä qvarvarande qvittenser skulle i sockenstämmorna uppläsas, finge en helt olika karakter med den conlroll, som nu existerar genom restlängdernes uppläsande i sockenstämmorna, då nemi. restlängden nu hänför sig till ett tidigare datum än redogörelsen.
Ensamt denna omständighet förändrar helt och hållet förhållandet, hvilket det torde vara onödigt att vidare utveckla.
Jag kan således icke annat än anhålla om propos. till bifall å denna punkt, och nedlägger, i händelse af afslag derå, min reservation emot beslutet.
Jag får bedja om ursägt, för det jag vågar ytterligare besvära R. o. Ad., men saken är af den vigt, att jag anser hvarje bemödande å min sida tillständigt, för att tillvägabringa det resultat jag anser nyttigast för fäderneslandet.
Jag får, i anledn. af hvad Hr Ribbing yttrat, blott anföra några ord.
Han har trott, alt en stor säkerhet skulle lisjga deruti, att restlängderna, med åtföljande förteckning på qvittenserna, skulle på predikstolarna eller i sockenstämmorna uppläsas, samt att jemväl de skattskyldige derigenom skulle erhålla större säkerhet.
Detta utvisar, alt Hr Ribbing icke vet huru det nu går lill med de restlängder, som afgifvas.
Förhållandet är nemi. nu precist detsamma, sorn om Utsk:s förslag skulle antagas, emedan restlängderna jemväl nu uppläsas i sockenstämmorna oell undertecknas af vissa sockenombud, som intyga riktigheten.
Jag frågar således om någon större säker het skulle erhållas genom de nya restlängderna, än genom de gamla hittills öfliga. — Gr.
Spens har förespegla! det besvär', sorn vederfores den skattskyldige derigenom, att han nödgades resa lill möjligen andra ändan af fögderiet, för att få häradsskrifvarens annotation å erlagd skatt, ofta uppgående till så iinga belopp, alt del icke motsvarade r esekostnaden.
Jag svarar derpå, att denna resa är alldeles öfverflödig, om den skuttskyldige vid uppbördsstämma!) infinner sig och erlägger sina utskylder, ty han erhåller' då genast häradsskr ifvar ens annotation.
Jag kan således icke inse hvaruti del gyckel med den fattiga skulle beslå, sorn Hr Grefven omtalade.
Det är naturligt, att den som icke förser sig med behörigt <j v i 11 o, får underkasta sig hvad lagen säger, nemi. att möjligen få betala andra gången, om han icke styrka kan, att iian behörigen erlagt siri skuld.
Hr Grefven liar vidare an - Den 7 Norember f. m. i5i fört, att man af inträffade händelser vet, alt häradsskrifvarens controll icke medför någon säkerhet för de skattskyldiga.
Den inträffade händelsen, på hvilken Hr Grefven förmodligen häntyder, är mig ganska väl bekant, och jag får lill svar derå nämna, att om vederbör, skattskyldige, hvaribland äfven befunnos Rikets högste embetsman, behagat på kronouppbördsstämman betala sina utskylder, hvilka blott på en hand utgjorde 542 r:dr, hade häradsskrifvaren kunnat controllera dem och anteckna dem i sin rapport till Konungens Befthtde.
Det hade derföre varit önskvärdt, alt någon eftergift icke ägt rum, utan att de, som icke behagat iakttaga stadgade föreskrifter, fått vidkännas följderna deraf och således lärt sig alt en annan gång infinna sig vid uppbördsstämman.
Jag kan icke neka, att jag fann denna eftergift ganska oväntad och ansåg den till och med oriktig.
Hvarifrån
Hr Grefven fått den föreställningen, att under nuvar. förhållanden kronofogden skulle kunna debitera högre utskylder, än sorn vederbör, begriper jag icke ; ty del är icke kronofogden, som utfärdar debetsedlarna, utan häradsskrifvaren.
Det är nemi. denne tjensteman, som genom debetsedlarna bestämmer kronofogdens debet och sedermera genom annotationerna controllerar hans credit.
Hr Grefven har vidare sagt, att det skulle vara ganska lämpligt att införa den nya föreslagna controllen, emedan man hade tillfälle att hos K.
M. begära vidtagande af de åtgärder, som dermed stå i sammanhang och erfordras för sakens fullkomnande.
Jag mäste beklaga, att motioner framkomma, ledande till förändring uti redan bestående ordning, hvilka äro så ofullständiga, att man måste taga sin tillflykt alt bedja K.
M. fullkomna hvad man ansett sig sjelf icke kunna åstadkoinma i sin helhet.
Det har vidare af Gr.
Spens blifvit omnämndt ett sätt att åstadkomma tillförlitlig controll, hvilket jag anser icke böra äga rum, nemi. att kronofogden skulle resa in till K. M:s Bef:h:de, och der uppräkna de återstående qvitlenserna, på det ali K. M:s Befthtde, genom jemförelse emellan dessa återstående qvittenser och uppbördens belopp, skulle kunna controllera om kronofogden gjort rätt för sig eller icke.
Utom den omständighet, som härvid förekommer, att uppbördsmannen skulle kunna förleda den skattskyldige att betala, utan att få qvittens, så bör äfven anmärkas, att då skulle den summariska redovisning, alldeles fika med den som nu sker på en gång af samtliga tippbördsmännen den i Maj årligen, jemväl komma att efter hvarje uppbördsstämma äga rum, hvilket motionären icke synes åsyftat med sitt förslag.
Jag tror för öfrigt, att landsconloren hafva för mycket annat att göra och äro med för mångfalldiga göromål öfverhopade för att kunna verkställa en sådan granskning och uppräkning af flera 1000 qvittenser, för att derigenom möjligen kunna uträkna om kronofogden är på balance.
Jag delar med Gr.
Spens den mening, Den 7 November f. m. att inga controller finnas deremot, alt en person kan rymma, sedan han förrättat uppbörden; men blir väl vådan mindre om Ulskts förslag går igenom?
Tvertom är. det klart, att denna våda då blir ännu större, emedan kronofogden då skulle äga 2tne månaders tid på sig, innan lians tilläfventyrs falska uppgifter om det influtna beloppet af uppbörden bl efvo upptäckta, hvaremot han nu inom i4 dagar skall för sig göra reda.
Det är sanni, såsom Gr.
Spens yttrat, alt den skattskyldige kan genom skeende kungörelser från predikstolen erhålla varning att icke emottaga andra qviltenser, än de stämplade, äfvensom att tillse, att hvad han betalar blifver på qvittenset antecknadt; men jag hemställer tillden Värde talaren, om de försigtighetsmått äro mindre verksamma, som nu finnas till iakttagande för den skattskyldiga stadgade; det är nemi. nu kungjordt, att kronofogdens qvitto icke är gällande, utan att vara af häradsskrifvaren påtecknadt; och det måste vara lika lätt för den skattskvldige alt förskaffa sig häradsskrifvarens annotation, som att tillse det kronofogdens qvittens är riktigt.
Spens’s anmärka, att K. M:s Bef;h:de efter det nu framställda förslaget skulle kunna när som helst inkalla kronofogden lill redogörelse, får jag besvara med den upplysning, alt denna makt redan ligger hos Konungens 13ef:h:de, som följaktligen ej har behof att med sådan myndighet ytterligare beklädas.
Jag skulle således tro, alt allt hvad Gr.
Spens anfört till försvar af motionen hvarken håller profvet eller kan föranleda lill bifall af betänk., hvilket jag åter anhåller måtte afslås.
Spens framställda förslag, som af Utsk. blifvit tillstyrkt, åsyftar egentligen, såsom Hr Grefven jemväl sjelf yttrat, de skatlskyldiges fördel; det förbiser dock något mycket Statens säkerhet.
Jag vill nu tillse, huruvida icke dessa föremål äro uti gällande författningar bättre afsedda, än uti Gr.
Spens’s förslag.