Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på den nedsättning som är föreslagen för Kanslisterne från .2,000 till 1,800 Rdr, så är den lika för alla dylika befattningar så väl inom KansliExped:ne som äfven motsvarande inom Kollegierne.
Man har ansett skillnaden i aflöningen väl stor, då för Irsta graden föreslagits 1,000 lidr och för den 2:dra 2,000.
Vid behandlingen af 2:dra IiufyudTiteln föreslog StatsUtsk. i afseende på ifrågavrde grader inom Just.Eevisionen enahanda aflöning; visserligen återremitterade It. o. Ad. den frågan och jag vet icke huru den inom alla de öfriga Stånden blifvit behandlad; men med säkerhet känner jag att 2:ne
Stånd bifallit Utskrs' förslag, och jäg tillstyrker derföre R. o. Ad. att bifalla nu förevrde punkt i Utskrs Betänk.
När 2:dra Hufv.Titm hos R. o. Ad. förevar till öfverläggning och en lika beskaffad fråga med denna diskuterades, tog jag mig friheten yttra att det ingalunda vore välbetänkt af StatsUtsk. att, tvertemot hvad K.
M. föreslagit sätta dessa tjensteplatser på indragningsstat, med förklarande att de föreslagna lönerna endast skulle i form af arfvoden utgå och ställas till K.
Mrs disposition.
Jag utvecklade då följderna af att indraga dessa underordnade tjenster.
Den erfarenhet som jag personligen förvärfvat i detta hänseende, har öfvertygat mig derom, att det är en absolut nödvändighet för Statens egen säkerhet att kunna påräkna ett tillräckligt antal skickliga och dugliga embetsman öfver hvilka Staten eger att disponera.
Med afseende härpå måste det vara angeläget att bibehålla dessa lägre tjenstegrader för att från dem kunna upflytta de sujetter som visat sig vara lämpliga för bestridande af högre tjensteplatser.
Det är med ifrågavrde båda platser inom den civila tjenstemannabanan så till sågandes samma förhållande som med de båda lägsta graderna inom den militära; de utgöra en plantskola hvarur framdragas till de högsta platserna i samhället de som dertill erkännas dugliga och användbara.
Kastar man nu bort dessa lägre grader och förvandlar dem till sysslor beroende på Expedrs- eller DepnrtrsChefens godtycke, så skall derige - Deii 3 juli 11 norn (»tvifvelaktigt håglöshet upkorama hos dera som söka inträde i StatsDep:terne, hvilket slutligen leder derhän att de söka skaffa sig andra befattningar som inbringa en större och mera säker vinst än några 1000
Ibdrs arfvode i något af Dep:terne.
När deremot den unge tjenstemannen efter några års tjenstgöring erhåller fullmakt på en dylik tjenst, då är han derigenom lästad vid densamma, och kan erhålla befallning att upfylla de sysslor, som icke allenast åtfölja tjensten enl. gällande fullmakt, utan äfven andra som kunna honom åläggas, när de icke äro fremmande för hans inuehafvande befattning.
Det är således af yttersta vigt att de lägre tjenstegraderne, det må vara inom hvilket civilt eravetsverk som helst, bibehållas, och detta företrädesvis inom StatsDep:ten.
Man synes icke hafva betänkt att understundom förekomma inom StatsDep.ten sådana ärenden hvilka icke få allmängöras, och följaktligen de expeditioner, som röra dessa ärenden, icke utlemnas till lejda renskrifvare, hvilka sedermera kunde glömma dem på en krogdisk eller ock lemna dem till förkommande tidningsredaktören för att offentliggöras.
Jag hemställer om en organisation af K. M:s Kansli hvarigenom sådant kan inträffa vittnar om klokhet oell försigtighet.
Jag tror att man bör låta denna organisation blifva sådan som K. M. i sin Nåd.
Deri tillstyrkes att både kopistoch kanslist-graderna måtte qvarstå såsom ordinarie tjenster med viss lön på stat.
Hvad lönebeloppet angår, så visar sig, om man jemför hvad StatsUtsk. för protok.sekret. tillstyrkt med hvad som blifvit den nästföljande graden tilldeladt, att det är en skillnad af ieke mindre än 1,000 Rdr Bko.
Nu är kanslistgradeu en så beskaffad tjenst inom StatsDep:ten att, i händelse af förfall för protok.sekret. eller till och med exped.sekret., är kanslisten skyldig att, till följe af K.
M:s Nåd. förordnande, mottaga pro l:o protok.sekret.-befattning och pro 2:o exped.sekret.-befattning, för den händelse att de fordra förstärkning.
Således ligger äfven deruti vigt. uppå att kanslisten får en i förhållande till sin ställning inom Dep:tet passande aflöning.
Jag tillstyrker på nu anförde skäl att de belopp som K.
M. föreslagit för kanslister och kopister inom Dep:tena måtte af K. och Ad. beviljas samt således Utsk:s förslag förkastas.
Oaktadt det nära grannskapet mellan våra platser och likheten för öfrigt i många hänseenden med afseende på åsigter har Frih Tersmeden fullkomligt missförstått mitt anförande rörande pensionsrätten för tjenstemän inom K. M:s Kansli.
Det kunde ingalunda vara min mening att dervid tänka på de nu anställde tjenstemannen, deras rättigheter måtte väl vara oförkränkt a och det är icke deras fördel som jag åsyftar, utan det är Kansliets framtid.
K. M:s Kansli har beklagligtvis under så många år — att icke säga decennier — varit af statsmakterne helt och hållet förbisedt, och det är en verklig heder för Kansliet att hafva kunnat hålla sig fast vid den grad af duglighet det nu innehar med det åsidosättande af dess fördelar som hittills egt rum.
Men om StatsUtsk:s åsigt att kanslist- och kopist-graderna böra försvinna vinner bifall, skola de personer hvilka hädanefter komma in i K. M:s Kansli 11 De ii 3 Juli. icke hafva någon annan »terminus a quo» för beräknande af pensiotMrätt än den dag då de blifvit antagne till prot.sekret.
Det är detta jag velat uttala; detta har Friherre Tersmeden missförstått!
Låtom oss anställa en jemförelse med tjenstemän inom andra klasser!
Skulle väl en underlöjtnant, en löjtnant eller en kapten vara belåten med att ieke hafva fast lön, utan vara benande, qvartal efter qvartal, af Reg:tsChefens eller DistriktChefens godtfinnande?
Månne detta verksamt skulle bidraga till vidmakthållande af den sjelfständighet, den ädla sjelfkänsla, som såväl inom arméen som den civila embetsmannakorpsen i Sverige är rådande?
Må man icke låta vilseleda sig af den föreställningen att kanslist- och kopist-graderna, såsom deras titel tycks innebära, äro till för att expediera eller kopiera hvad som inom K. M:s Kansli författas; Kansli-ordningen ålägger visserligen dessa tjenstemän en sådan skyldighet, men den ålägger dem äfven att biträda i måu af behof med alla de åligganden som de högre tjenstegraderna, prot.sekret. och expedit.sekret., tillhöra.
Förhållandet är verkligen sådant att inom
Depitena har behofvet ovägerligen påkallat ett dylikt användande af de lägre tjenstegraderna, ja! långt innan vissa grader inrättades, hade man i allmänhet måst åtaga sig en ganska ansvarsfull och mödosam upsättning dels af promemorier dels af expeditioner.
Om man således icke låter vilseleda sig af en tom titel, utan tager kännedom om verkliga förhållandet, finner man alt dessa tjenstemän äro anlitade i ganska maktpåliggande värf, hvilka såväl för det allmänna som för talrika rättsökande äro af väsentlig nytta.
Jag skulle således tro att K.
M. ganska rättvisligen föreslagit ifrågavide förhöjning.
Tersmeden har visserligen ansett att mellan kanslist- och kopistgraderna borde icke vara så stort afstånd i löneförhålhde som K. M. tillstyrkt; men K.
M. har härutinnan endast följt ett hittills varande förhållande, ty då skillnaden nu är mellan 800 och 400, samt enl. K. M:s hemställan skulle blifva mellan 5,000 och 1,000, så är ju tydligen samma proportion iakttagen.
Kan man således icke med skäl bestrida behofvet af 5,000
R:dr för tjenstemän, hvilka vid 30 års ålder tillträda en befattning, hvarmed i de alldra flesta fall är förenad en oafbruten prot.föring, kan jag icke afstå från den föreställning att K.
M. haft rätt uti sin hemställan, och anhåller derföre att R. o.
Ad. i någorlunda konseqvens med hvad R. o. A. i Januari månad beträffande en liknande fråga beslöt, ville bifalla K. M:s Nåd.
Just på grund af hvad Frih.
Cederström nu anfört för konseqvensen3 skull, anser jag att då R. o. Ad. återremitterat en likartad punkt, borde R. o. Ad. äfven återremittera den nu ifrågavide.
Jag tror icke att man kan säga annat än att StatsUtsk. med stor frikostighet gått K.
M:s begäran om förhöjd aflöning för embets- och tjenstemän till mötes, och om StatsUtsk. på samma gång sökt att iakttaga en viss sparsamhet och bemödat sig att föreslå utvägar för minskandet af de utgifter som derigenom påläggas det allmänna, bör man derföre hålla StatsUtsk. räkning.
Men om det är bevisadt att Utsk:s för - Den 3 Juli slag icke låter sig med fördel verkställas, så bör man låta Utsk. taga ärendet under förnyad pröfning, men intilldess denna förnyade handläggning ägt rum, bör man icke frångå Utsk:s förslag.
Jag har således ingenting emot att frågan återremitteras, men om detta icke medgifves, yrkar jag bifall till Utsk:s tillstyrkan.
Gr. Sparre, Erik: Då R. o. Ad., på sätt här hlifvit up lyst, redan vid behandlingen af 2:dra HufvudTiteln beslöt återremiss af frågan rörande Kopist- och Kanslist-lönerne, skall jag icke motsätta mig att en återremiss, i öfverensstämmelse dermed, äfven nu äger rum.
Att deremot, såsom här blifvit förutsatt, bestämma lönerna i enlighet med K. M:s Propos., det vågar jag afstyrka.
Jag hyser den åsigt att då en omreglering af Kansliet förr eller sednare förestår, vore det icke lämpligt att med detta för ögonen bestämma högre löner för embetsmän, hvilka troligen, just emedan de innehafva en högre lön, skulle vägra att ingå på den tjenstgöring, som genom den nya regleringen skulle komma att tilldelas dem; utan vid sådana förhållanden anser jag det ändamålsenligare att ett arfvode för dem bestämmes.
Jag har deraf erfarenhet från HofR:n, der vid en företagen omreglering vissa tjenstemän förklarade att de icke ville underkasta sig densamma, hvilket hade till följd att de blefvo pensionärer.
Jag tror således att Utsk:s förslag är det lämpligaste, och jag kan icke, ehuru jag derutinnan äfven äger någon erfarenhet, lika med Hr Printzensköld påstå att behofvet af dessa platser är så trängande att de icke skulle kunna undvaras; åtminstone bör den saken vid en ifrågakommande reglering tagas i betraktande.
Jag får tillika uplysa att 3:ne
Stånd redan beslutat bifall till StatsUtsk:s förslag i fråga om Kanslist- och Kopist-lönerna, som höra till 2:dra HufvudTiteln, och det är således icke sannolikt att R. o. Ad:s sig derifrån skiljande beslut kan hafva något särdeles inflytande; men för konseqvensens skull vill jag visserligen icke motsätta mig en återremiss.
Det kan visserligen hända att Gr.
Sparre har erfarenhet om huru tjenstgöringen är beskaffad inom Kanslistoch Kopist-graderne.
Då förefaller mig likväl
Gnns omdöme desto mera besynnerligt, som det förråder en fullkomlig obekantskap med de till Kanslist- och Kopistgraderne hörande göromål.
Också lärer Hr Gr:n, efter hvad jag tror mig känna, aldrig hafva tjenstgjort inom dessa grader, innan Hr Gr:n blef ledamot i IIofR:n, och Hr Gnns erfarenhet om beskaffenheten af de till dem hörande göromål torde således få antagas vara hvad den rätteligen är, nemi. alldeles ingen.
— Min erfarenhet åter, hemtad från verklig tjenstgöring uti både Kanslist- och Kopistgraderne, har öfvertygat mig om deras absoluta nödvändighet inom så väl Kansliet som StyrelseVerken.
Jag skulle visserligen, likasom vid 2:dra HufvudTiteln, hafva yrkat återremiss af denna punkt, ifall icke det särskildta förhållande här vore för handen, att, enl. hvad det den K.
Proposm bifogade prot:t innehåller, man ämnar organisera tjenstgöringen inom de öfriga StatsDepartme så, att Kanslisterne få en annan vida vigtigare be - 14 Den 3 Juli. fattning än den att blott vara renskrifvare, hvilken befattning jag för öfrigt tror att de bestridt i ringa mån, emedan renskrifningen hufvudsakligen blifvit ombesörjd af Kopisterne med biträde af extra ordinarier, så att Kanslisterne kunnat användas till andra och nyttigare göromål.
Ar det väl då, jag frågar det, ringaste skäl för handen, att ej fortfarande ställa dessa tjenstemän på ordinarie stat ?
De försättas ju derigenom i ett alldeles olika förhållande med den motsvarande graden inom Just.Depart., der hufvudsakligen Revisionsoch Prot.Sekret. förrätta alla förekommande göromål, utan att fråga någonsin kan upstå om att göra en sådan organisation som inom de öfriga StatsDepart:n.
Man säger att meningen ingalunda är att sätta de tjenstemän, som f. n. finnas inom itrågavide graden, på indragningsstat eller att beröfva dem de fördelar som en förhöjd aflöning skulle medföra.
Det är visserligen oändligt beskedligt af StatsUtsk. att icke vilja fråntaga de ordinarie tjenstemännen den aflöning som på ordinarie
Stat är dem tillagd, samt att icke heller vilja beröfva dem all delaktighet i den nu tillstyrkte förbättring i tjenstemännens löner i allmänhet; men Utsk:s afsigt med sitt förslag är ju tydligen den, att sedan nuvar:de Kanslister och Kopister afgått, inga sådana tjenstemän skola vidare tillsättas, och derigenom gjordes just det arbetssätt omöjligt, som K. M. inom StatsDepartme vill införa; ty icke lämpar det sig att taga en extra ordinarie som åtnjuter arfvode och sätta till så beskaffade göromål som Kanslisten, efter K.
M:s förslag, borde förrätta.
Då, om någonsin, är det nödvändigt att Kanslisten är ordinarie tjensteman, så att vederbörande Depart:sChef har honom så till sågandes i sina händer, kan tilltala honom för de fel han begår och alltid påräkna hans tjenstebiträde, emedan man väl icke lärer kunna förneka att en person, som är försedd med fullmakt på sin tjenst, derigenom med Staten afslutat ett kontrakt, som han är förbunden att fullgöra, under det att den som endast upbär ett arfvode, kan säga:
Jag bryr mig icke om detsamma, jag lemnar befattningen, hvilket skulle kunna försätta Depart:sChefen uti icke ringa förlägenhet.
Jag anhåller derföre att E. o. Ad. icke måtte fästa något afseende vid livad Gr.
Sparre anfört till bifall för en återremiss, utan deremot helt enkelt bifalla den K.
Proposm i denna del.
Jag vill endast fästa Ståndets upmärk samhet på att vår discussion här icke torde tjena till någonting, enär det icke är troligt att 3 Stånd, som redan fattat beslut rör:de Just.StatsExped. och Just.Revision skulle göra en annan grundsats än den som för dessa beslut legat till grund, gällande beträffande tjenstemännen inom K. M-.s Kansli.
Jag har nemi. nu förvissat mig om att den motsvarande punkten i 2:dra HufvudTiteln är af PresteSt. bifallen, att Borgare- och BondeStm bifallit densamma, visste jag förut.
Således tjenar ingenting till att fatta ett häremot stridande beslut.
En återremiss vore visserligen det mest konseqventa, enär Ståndet återremitterat en liknande punkt i 2:dra HufvudTiteln, men då discussionen dragit så långt ut, skulle denna återremiss endast medföra besvär att utskrifva, men icke något an - Den 3 Juli. 15 nät resultat.
Jag fortfar således att yrka bifall till Utsk:s hemställan.
Sparre yttrat för en återremiss af denna punkt, vill jag göra ett tillägg.
Då jag tror att konseqvens i handlingssätt bör utgöra den förnämsta ledningen för hvarje rådslående församling, bör man frånträda StatsUtsk:s Betänk.
Om således på sätt Frih.
Tersmeden gifvit tillkänna, det är helt och hållet utan ändamål att återremittera frågan, så synes den mig icke kunna förekomma under annan form än den att B. o.
Ad:s majoritet skulle biträda den mot Utsk.-s förslag stridande åsigten eller Hr Printzensköld som talar för bifall till den K.
Proposm, oell skulle frågan taga den vändningen, får jag förklara, att jag sluter mig till deras mening som yrka återremiss.
Om äfven 3:ne Stånd bifallit Stats Utsk:s Betänk, i denna del, så bör, enl. min åsigt, detta icke blifva en norm för K. o. Ad:s beslut.
Jag tror att frågan är till sin princip af den vigt, att det kan blifva nyttigt om It. o.
Ad. utan afseende på hvad de tre andra Stånden tillgjort, fatta sitt beslut i öfverensstämmelse med sakens verkliga beskaffenhet.
Det är ofta nog ganska vigt att säga: det är icke värdt att behandla en fråga, emedan 3:ne
Stånd redan afgjort densamma, men detta visar en liknöjdhet för sjelfva saken, som jag icke kan dela.
Yore det en bagatell, kunde jag måhända underkasta mig tre Stånds beslut och lemna saken åsido, men då så icke är, yrkar jag att K. o.
Ad. fattar sitt beslut oberoende af de 3 öfriga Stånden.
Man må säga sig hafva skäl att bevilja en aterremiss, men jag får fästa upmärksamheten derpå att göromålen inom StatsDepartm och Just.Revision äro så olika, att dessa sednares icke alls äro jemförliga med de förras, och skiljaktighet i förhållanden bör väl föranleda skiljaktighet i beslut.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, framställt, att i afseende på förev:de mom. blifvit yrkadt dels bifall, dels aflöningens bestämmande i öfverensstämmelse med K. M:s Propos., för Kanslisterne till 2,000 Rdr och för Kopisterne till 1,000 Rdr Rmt, dels ock återremiss, blefvo de till bifall å dessa yrkanden framställde propos:ne besvarade med blandade Ja och Nej, hvarefter Pir Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk. i detta mom. hemställt, samt sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, förklarade det han ansåg
Hr Printzensköld begärde votering samt att dervid bifall till K. M:s Propos. måtte blifva kontrapropos.
Uplästes till justering och godkändes följande voter.s-propos.:
Den som bifaller mom. litt. a af 2:dra punkten i StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 71, röstar Ja; 16 Den 3 Jnlf. den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar It. o. Ad. att på sätt K. M. föreslagit, åfloningen bör bestämmas för Kanslisterne i Landtförsv:sDepart:s Kansli* Exped. till 2,000 ltdr och för Kopisterne i samma Exped. till 1,000 Rdr ltmt.
Ja — 3G.
Härefter förekom Utsk:s tillstyrkande rörande hela den erforderliga tillökningen af Expedil:ns anslags summa.
Med anledn. af det beslut hvartill It. o.
Ad. genom votering kommit, måste det här föreslagna anslag undergå en derefter lämpad rättelse.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att sedan lt. o. Ad. bestämt aflöningen för Exped.Sekret, till 4,500 Rdr, för Kanslisterne till 2,000 Rdr och för Kopisterne till 1,000 Rdr, så borde i följd af dessa förändringar, derest Utsk:s förslag i öfrigt bifölles, äfven slutsumman af den erforderliga anslags-tillökningen förändras till 15,442 Rdr, i st. f. 13,842 Rdr Rmt, samt hemställde derjemte om R. o.
Ad. med berörde förändringar bifölle den i Utsk:s förev:de tillstyrkande åberopade tabell N:o 1.
Ropades Ja. 3:dje punkten, ang.dc anslagen för KrigsColl:m.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s yttrande ang:de en af Gr.
Lagerbjelke och en af Riksdagsfullmäktigen Anders Pehrsson väckt motion.
Vidare förekommo följande denna punkt tillhörande mom:r: Mom. litt. a, angule lön för ColUiPresidenl.
Så länge KrigsColhm är bibehållet vid sin nuvamde organisation och således är ett af Rikets Colher, så följer deraf också att det måste hafva en President.
72 §:n Reg:sE:n antyder ett sådant förhållande.
Redan af denna orsak bör äfven en lön å Stat dertill anslås.
Det är visserligen af Depart:sChefen uplyst att en sådan lön är umbärlig, så länge embetet af dess nuvärde innehafvare bestrides, men hvem ansvarar för att detta lyckliga förhållande icke till nästa statsreglerings-period af en eller annan orsak uphört.
K. M. är då, derest R, St:r afslå denna punkt, nödsakad att till president-befattningen tillförordna en person, som innehar en ordinarie lön på stat; detta vore att vidtaga en åtgärd, som med skäl varit så mycket öfverklagad.
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. på bifall till K.
M:s hemställan i denna del.
Den 3 Juli. 17 Frih.
Det kan visserligen icke bestridas att det i visst afseende är orimligt att ieke KrigsColhm är försedt med President, men det är ett förhållande som länge varat.
Förslaget om förändring af nämnde Colhm har flera gånger framställts, men af R.
St:r blifvit afslaget.
Att under sådana förhållanden just nu anslå en särskild lön för Colhi President, äfven samtidigt när dess t. f. Chef inkommit med begäran om en organisation tror jag icke vara så fullt riktigt.
Jag anser visserligen att KrigsColhm alltid måste hafva en Chef, men i sammanhang med denna organisation blifver man i tillfälle att taga i betraktande den lön som skall åt Chefen anslås.
Det är således starkare skäl för R. o. Ad. att ieke nu tillstyrka en sådan lön, än som funnits vid någon föregide Riksdag, då äfven R.
St:r härå gifvit afslag.
Jag yrkar således bifall till punkten Gr.
Tersmeden anfört, in går jag till alla delar och tror att Utsk:s Betänk, i denna del bör bifallas.
Den härefter till bifall å förevar:de mom. framställda propos:n besvarades med starka
Mom. litt. b, ang:de Generalintendentens aflöning.
StatsUtsk. har här nedsatt det af K.
M. äskade anslaget till 5,000 Rdr, på den grund att Gen.Intendenten derigenom skulle få lika lön, med KrigsRåden.
Men utöfver de tjenstegöromål som berättiga KrigsRåden till de löneförmåner, K.
M. fördem föreslagit och hvaraf således äfven Gen.Intendenten skulle komma i åtnjutande, har denne sednare dessutom ännu mera ansvarsfulla och trägna åligganden, och då synes det billigt att han erhåller den förhöjning, utöfver den för KrigsRåden föreslagna lön, som K. M. äskat.
Jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville bifalla hvad K. M. i denna del föreslagit.
Jag instämmer med Hr Klint och det äeon på den grund att
Intendenten är en af de personer inom KrigsC lim, som i händelse af Presidentens frånvaro skall presidera i hans ställe.
Mig förefaller det, att då ett embetsverk icke undergått den reorganisation som under flere Riksdagar varit af R.
St:r såsom behöflig påyrkad, bör någon försigtighet iakttagas vid lönernas bestämmande med afseende på de förändrade lefnadsförhållanderne; men dervid synes det att Utsk:s förslag i afseende på de högre lönebeloppen talar så mycket för nödvändigheten af dessa förhöjningar att någon utväg för lättnad inom lägre tjenstegrader, der lönerne äro tilltagne i en så ringa skala, slutligen torde saknas.
Jag hemställer derför, om man icke bör understödja detta förslag till nedsättning som Utsk. afgifvit. YII H. 2 18 Den 3 Juli Hr Lefrén:
Föregående punkt, öfver hvilken jag såsom varande jäfvig icke yttrat mig, är ett slående exempel på motsatsen af hvad Gr.
Anckarsvärd anfört.
Det är från den högre klassen inom detta verk som man afdragit för att kunna underhjelpa den lägre.
Gr:n torde icke hafva förbisett de förhöjningar, hvilka för Adjutantsbeställningarne inom Colhm blifvit föreslagna, och vid jemförelse med dem torde icke kunna sägas att man haft i kikaren ätt gynna de högres löneförmåner genom att bespara på de Ingres.
Jag tillstyrker den K.
Inom krigsadministrationen torde det vara få, om någon tjensteman, som har en så ansvarsfull och vidlyftig detaljbefattning som Gen.Intendenten.
Han är Chef för de utredningsförråder som stå under KrigsColhii förvaltning, han har en detalj, för hvilken han ansvarar, der millioner äro nedlagde; det är väl då också billigt, att den aflöning, som denne tjensteman tilldelas, är i någorlunda jemförligt förhållande till det ansvar som honom i denna egenskap åligger.
När man betraktar detta förhållande synes mig det lönebelopp som K.
M. föreslagit icke för högt, tvertom är det så nätt tilltaget som omständigheterne kunna medgifva.
Anckarsvärd har anfört, såsom ett skäl för bifall till Utsk:s 'Betänk, att embetsverket icke undergått någon slutlig organisation.
Vid hvarenda Eiksdag hör man denna anmärkning och jag är säker på, att om äfven embetsverket i följd af B.
St:rs redbart aflåtne underd. skrifvelse underginge en förändring, så blefve den ingalunda definitiv, utan den visan komme beständigt att höras det verket icke undergått slutlig organisation och att man derföre icke borde förse tjenstemännen med vederbörliga löner.
Men om äfven förhållandet vore sådant att en ny organisation erfordrades inom alla embetsverk och företrädesvis inom Krigsförvaltningen, så står det fast, att, huru man än må organisera detta sednare verk, så måste en Gen.Intendent med de detaljer han har om händer ovilkorligen finnas.
När detta är förhållandet, så synes det vara billigt att han icke, blott derföre att ett beständigt rop höres på organisation af verket, skall vara i mislning af en aflöning, som står i skäligt förhållande till hans embetsbefattning.
Jag tillstyrker således bifall till hvad K.
M. härutinnan föreslagit.