Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skålp., hvaraf till stårigjernssmide åtgått 5oo,000 Skepp., samt till Finland blifvit utskeppade 1 o,335 Skepp. 11 Lisp., hvadan således uppkommit ett öfverskott, som ej fått utskeppas eller inom Riket kunnat förädlas, af 26,642 Skepp. 12 Lisp. 14 Skålp; 8:0 af Lars Larsson från Örebro Län, hvilken i enahanda syftning, som några bland förenämnde motionärer, yttrat sig om behofvet af vid sträcktare frihet i bergsnäringen, för att såmedelst befordra högst fördelaktiga resultat, och gifva förökad inkomst åt landet, samt derföre föreslagit: a) att Bruksegare vid nu varande smidesverken få begagna hvilken method till förbättring och förädling af smide, som de för sig förmonligast finna, samt tillverka så mycket de behaga och kunna medhinna, äfvensom en hvar måtte berättigas att anlägga nya Bruk och; såsom följd häraf, att berginannen finge consumera så mycket tackjern, han någonsin kunde, hvilket förmodas komma att uppgå till dubbelt belopp emot hvad nu tillverkas, samt att en fri och obehindrad export af så väl tackjern, som smide, utan eller emot en ringa tullafgift blefve medgifven; c) att all kolhandel inom Bergslag, dör malmtillgång finnes, bör förblifva inom hyttelagen eller socknen, enligt hvad Kongl. Bergs-Collegii utgifne Författningar derom stadga, så vida masugnarne och tackjernstillverkningen skola ega framtida bestånd; och d') att deremot kolhandeln, utom Bergslag, måtte helt och hållet frigifva?, på det egaren må få afyttra sin tillverkning, der han förmonligast finner; samt 9:0 af Anders Jansson från Westerås
Län, med hvilken Jan Andersson från samina
Län sig förenat, om frihet i jernbandteringen och tackjernshandeln, samt tillåtelse för jern verksegare att in- och utrikes fritt få afyttra sin tillverkning af tackjern, stångjern eller hvad annat jern som helst.
Genom den underdåniga framställning, som Rikets Ständers skrifvelse till Kongl. Maj:t den 21 Februari 1835 innehåller, halva Rikets Ständer yttrat den öfvertygelsen, att en öfvergång till en friare tackjernshandel och smidestillverkning borde beredas, och flera onyttiga band borttagas, hvilka voro hinderliga för jernhandteringens utveckling och ändamålsenliga bedrifvande i stort, så vida ej denna industrigren skulle upp - 6 Allm. Besv.- och Elon.-Utskottets Betänkande, JV:o log. höra alt åt landel gifva den vinst, sorn från längre tider tillbaka varit afsedd, och äfven för framtiden måste påräknas af den vara, som utgör
Rikets lmfvudsakliga bytesmedel med utlänningen; men Rikets Ständer hafva emedlertid ansett det vara maktpåliggande, att införandet af ett friare system för jernhandteringens bedrifvande sker med tillbörlig varsamhet, för att ej åstadkomma en våldsam rubbning af de förhållanden, som hittills egt rum, eller ett förnärmande af de rättigheter, som genom privilegier och äldre Författningar blifvit betryggade; och hafva Rikets Ständer, under denna åsigt, och efter redogörelse för de förhållanden, som härvid kommit under öfvervägande, hos Kongl. Maj-t i underdånighet anhållit: i :o att handel med tackjern inom Riket måtte förklaras fullkomligt fri och oberoende, så alt, utan hinder af den inskränkning, som då förefanns, det måtte för hvar och en vara öppet lemnadt att köpa och sälja tackjern från och till hvilken inrikes ort och till hvad belopp, som helst; 2:0 i afseende på en fri och obegränsad till verkningsrätt inom och utom Bergslagen vid smideshärdar, så i afseende på tillverkningsbelopp, sorn arbetsmethod : att utom Bergslag fri till verkningsrätt måtte medgifvas vid alla de bruk, hvarest hela det tillåtna smidet uppgår till minst 4^0 Skepp., på hvarje härd räknadt; äfvensom vid alla bruk, der genom behörig undersökning kan ådagaläggas, att skogslillgången, utan öfrige Bergverks förnärmande, för nyssnämnde smidesbelopp, på hvar och en derstädes befintlig härd, är tillräcklig; att inom Bergslag samma fria till verkningsrätt måtte tillerkännas de bruk, som antingen redan ega 4^° Skepp, smide, eller deröfver, på hvarje härd, eller ock med vederbörlig undersökning visa sig ega skogsfåugst, tillräcklig ej mindre för det äldre och tillökade smidesbeloppet, än äfven för en oförminskad tackjernsblåsning till afsalu, der sådan förut egt rum; att, inom och utom Bergslag, oinskränkt smides-rätt måtte beviljas så väl Bruksegare, som Bergsmän, hvilka antingen medgifva härd-antalets inskränkning, i den mon alt gamla smidesrätlen på härdarne motsvarar minst 4oo Skepp, på hvarje qvarvarande härd, eller ock kunna genom sammanflyttning af sådana smiden inom samma ort, för hvilka kolfångsten till större eller mindre del är gemensam, tillvägabringa sist angifne proportion emellan smidet och härd-antalet.
Rikets Ständer, som ansett, att någon fullständig reglering af smidesrätten icke med framgång kan verkställas, så vida icke, i sammanhang der - Allm.
Besv- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 109. m ed , en jemnare fördelning af smidesskatten tillika bereddes, samt att de vid vissa verk för en del af smidet, ulan tillräcklig controll, då utgående, högst betungande recognitions-afgilterne afskaffades, hafva derföre jemväl i underdånighet fästat Kongl. Majrts
Nådiga uppmärksamhet derå, att, likasom å ena sidan, någon minskning af Kronans redan varande intrader på det hela af jernhandteringen icke, genom den fria smides-rättens införande, borde uppstå, det å den andra icke eller vore Rikets Ständers afsigt att ålägga tillverkarne någon ny eller ökad beskattning i annor väg eller proportion, än som bör vara oskiljagtig från ett ökadt smides-belopp, till erhållande af frihet inom verkstaden, och hvaraf det fria åtagandet är hvarje stångjerns-tillverkare öppet lemnadl; och anhöllo Rikets Ständer derjemte, att hvad af Kongl. Maj:t, på dessa grunder, kunde blifva, rörande beskattningen, i Nåder foreskrifvet, måtte, utan binder för dess tillämpning under tiden, nästkommande Rikets Ständer till pröfning föreläggas; 3:o i af seende pä fri försäljning från Bergshamr ar och Bruk inom Bergslag af ämnesjern för Mannfactur-verken, att de Stångjems-verk inom Bergslag, hvilka genom sammanflyttning eller inskränkning af härd-antalet finge,deras smiden reglerade, på sätt, sorn blifvit i underdånighet föreslaget, med derefter lämpad skatt, jemväl mätte, såsom följd deraf, få till ni anufaetur-verken flitt och till obegränsad t belopp afyttra deras ämnesjern; 4:o att, alldenstund det nu gällande sätt att förvärfva egande-rätt till grufvor, eller, efter antagen benämning, grufvors upptäckt och inmutande, innefattar ett verkligt förnärmande af andras rätt, och vid tillämpningen medför olägenheter för hela communen, hvilka på förband ej kunna tillse och bevaka deras rätt, samt då, för erhållande af mutsedlar, hittills blott fordrats de obetydligaste prestanda, hvaremot man stundom sett jordegare blifva tvungne att dyrt lösa sig från äfventyrares tilltänkta försök i denna väg, eller ock, för vården om förut irmehafd egendom, nödig delaktighet i arbetet, ingå i oberäkneliga förlustgifvande företag, sådane förändrade stadganden, rörande mutsedlars utgifvande och jordegande-rätten i grufvor, samt vilkoren för sjö- och myrmalms-tägters begagnande, måtte i Nåder meddelas, som med vården om egande-rätt i allmänhet äro förenlisre. o Likaledes och då Rikets
Ständer ansett det vara af nöden, att undersökning verkställes om beskaffenheten af de privilegier och stadganden, med stöd af hvilka afgifter uppbäras i städerne för jerueffecter, antingen 3 Allm. Besi-\- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 10g. dessa der vägföras och uppvägas, eller ock endast passera genom eller förbi städerne, hafva Rikets Sländer anhållit, att Kongl. Maj:t, efter det en sådan undersökning egt rum, i Nåder täcktes uti Författningarne härom meddela de rättelser och förändringar, som af bergs- och jernliandteringens upphjelpande och billiga anspråk på skydd emot främmande intressen kunna påkallas, äfvensom Rikets Ständer till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnat att, vid utfärdande af Författningarne, rörande ett friare smides-systam i allmänhet och dermed gemenskap egande ämnen, uti nu gällande Jernvräkeri-förordning och Hammarsmeds-ordning, samt i öfrige befintliga stadganden, angående smides-controller, i Nåder meddela nödige förändringar och tillägg; och hafva Rikets Ständer slutligen hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att, med ändring af hvad Kongl. Förordningen den i5 Juni i8o3 innehåller, angående skillnad vid nya jernverks-anläggningar emellan södra och norra orterne, rättigheten till dylika verks anläggande öfver hela Riket måtte utom Bergslag förklaras fri och allmän, då, efter skedd vederbörlig undersökning, skogstillgången befinnes tillräcklig, äfvensom att införandet af förbättrade smi,- des-methoder måtte tillgodonjuta all möjlig frihet och uppmuntran.
I sammanhang med hvad sålunda blifvit till Kongl. Majit i underdånighet framstäldt, hafva Rikets
Ständer förehaft till pröfning framställde förslag, dels om fri utförsel af tackjern emot tull, dels om utvidgad frihet till bergsmans-hamrars anläggande; och har Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet utlåtit sig i den förra frågan: att, om jernförädlingens fortsatta bedrifvande inom landet vid dertill redan inrättade verkstäder anses vara af vigt; om värdet af vår jern-export icke allenast skall kunna upprätthållas, utan efter önskan ökas, samt det förädlade jernets afsättlighet befordras genom tillverkningens bedrifvande, enligt förbättrade methoder, och på ett förmonligare sätt, genom de nog mycket spridda små tillverkningarnes sammandragande, och mera fabriksmässiga drift; om ett nyttigt användande anses böra befrämjas äfven af de ifrån Bergslagen och de större jernmalmsfälten aflägsne skogar, hvilkas enda eller åtminstone hufvudsakliga värde och användbarhet beror af den jernförädling och öfriga bruksrörelse, som derstädes bedrifves; och om ändtligen upprätthållandet af jernbruksrörelsen i allmänhet ännu förtjena)- afses, såsom en för både folk och Stat vigtig angelägenhet; så torde en klok omtanka om eget väl böra säga oss, att utförsel af tackjern, det förnämsta råämnet till förädling
Allm. ficsi’.- och Ekon.-Utslcottets Betänkande, Nio 109. 9 för utländska handeln, med hvars bearbetande en betydlig del af landels befolkning dagligen sysslosättes, icke vore rätta medlet att nu tillgripa, om dtt än syntes ligga närmast för handen till undanrödjande af den tillfälliga förlägenhet, hvari några Tackjerns-bergslager då sig befunno.
Det förmenades icke vara svårt att inse, att, på samma gång, som utförsel af Svenskt tackjern b le f tillåten, emot en sådan tull, sorn gjorde export-rättighetens begagnande i stort möjlig, skulle ej blott de bästa tackjerns-sorterne exporteras och de sämre qvarblifva , utan ock
Riketsfstångjernshandel på utrikes ort efter hand minskas, och snart nog alldeles upphöra, ty det kunde såsom säkert antagas, att den Engelska industrien ej skulle försumma att tillegna sig fördelen af Rikets nu varande förnämsta exporthandel, den med stångjern, genom det medel, vi sjelfve erbjödo densamma, att just, medelst upplåtande af våra utmärkt goda tackjerns-sorter, gifva ett ökadt värde åt dess deraf beredde jernfabricat af alia slag- Engelska jerntillverkningen skulle då först kunna fullkomligt uttränga Svenska stångjern^, och de utländske Jernvei ksegarnes förkofran skulle af oss sjelfva beredas på de flesta Svenska Bruksidkarnes bekostnad, eller rättare sagdt, grundas på desse sistnämndes fullkomliga undergång, enär det vore uppenbart, att de ej skulle kunna beslå vid en uppkommen täflan emellan Svenska tackjernets förädling i stort med Engelska stenkol vid de i England varande förädlingsverken, och samma jerns förädling med träkol vid våra, i anseende till tillverkningsbeloppet, inskränkta verkstäder.
Skulle åter en så hög tull bestämma?, att utförsel af tackjern med fördel ej kunde företagas, skulle blotta utförsel-tillåtelsen föranleda redan under närvarande förhållanden försökta svekfulla och falska uppgifter derom, att Engelska jernet vore af Svensk tillverkning, och skada såmedelst tillskyndas
Rikets jernhandel.
Ilvad åter beträffar förslaget om utvidgad frihet lill Bergsmanshamrars anläggande, har Utskottet ansett, att enär skogstillgången inom Bergslagen nästan öfver allt vore redan disponerad, och antalet af nuvarande bergsmanshärdar, utgörande 92, för ett smidesbelopp af endast 17,358 Skepp., vore mer än dubbelt högre, än hvad för privilegierade smides-tillverkningen verkligen erfordras, vore en utsträckning af tillåtelsen till bergsmanshamrars anläggande icke behöflig; och har Utskottet, på sålunda anförde skäl, afstyrkt begge de ifrågavarande förslagen, hvilket yttrande Rikets Ständer godkänt.
Prof. 1840. 8 Sami. 27 Häftet. 2 10 Allm.
Bes v.- och Ekon,-Utskottets Betänkande, JY-o 109, Redan år i832 hafva från trycket blifvit utgifne förslag till förändrade Grufve-, Hytte- och Smides-Stadgar, hvilka, uppå Kongl. Majlis
Kådiga befallning, varit af serskilde Comra il terade utarbetade, och genom Kongl. Bergs-Collegii Kungörelse den 21 Mars r833 hafva Rruksegarne till 1335 års slut i allmänhet fått sig tillerkänd rättigheten att, efter skeende an O O 7 målan, förändra eller utvidga verkstäderna för antagande af sådane smides-methoder, hvarigenom en förbättrad tillverkning åstadkommes, äfvensom Kongl. Maj:t, såsom en förberedande åtgärd, för införande af friare Smides-författningar, den 2,4 Maj i833, anbefallt en fullständig undersökning inom Bruks- och Bergslags-dislrieten, till utredande af bil hörande ämnen.
Efter Rikets Ständers vid sista Riksdagen hos Kong!..
Majit gjorda underdåniga framställning om denna vigtiga angelägenhet, har den, genom Bergs-Collegii Kungörelse den 21 Mars i833, gifne tillåtelsen,. att till 183S års slut förändra och utvidga verkstäder för införande af förbättrade smidesmethoder, blifvit, genom Collegii ytterligare Kungörelse den 7 April 1835-, utsträckt att gälla LiLis vidare, och den 16
Maj samma år utfärdades Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse om en fri och obehindrad handel med och för brukning af tackjern inom Riket..
Genom Kongl. Majrts Nådiga Bref dea 7
Maj 1836, har för sistnämnde år blifvit beviljadt de Jernverks-egare, hvilka icke hade motsvarande reslsmide, och sorn vid sina härdar egde ett privilegieradt smide af 45o< Skepp, inom Tackjerns-bergslag, eller minst 4oo Skepp, utom Taekjerns-bergslag, på hvarje härd räknadt, att på våg införa och afyttra den stångjernstiIlverkning, som utöfver verkens privilegier åstadkommits, emot erläggande derföre till Kongl. Maj:t och Kronan af dubbel hammarskatt, 2 Skepp, för 1 oo:de; äfvensom att andra Jernverksegare, utom Taekjerns-bergslag, fingo, emot enahanda vilkor, efter ansökningar hos Bergs-Collegium, och då sådant, utan angränsande bruks-egares förnärmande i deras rätt till vanligt kolfång, för det privilegierade smidet, kunde ske, kunde af Kongl, Collegium tilläggas extra vågföringsrält för berörde smides-år; hvilken tillåtelse sedermera ytterligare blifvit leornad för åren 1837 och 18-3-8-, genom Kongl. Maj:ts serskilda Nådiga:
Skrifvelser den 5 Maj och, 11 September förstnämnde år; dock har Kongl. Majrt, i sammanhang härmed, genom Skrifvelsen den 5
Maj 1807, i Nåder förordnat, att det tillstånd till serskilda sinidesverkstäders anläggande utöfver antalet af de, enligt privilegterne, lillålne, som, för anställande af försök med nya förbättrade smidesmethodei:, varit, tills vidare, medgifvet, då Allm.
Besa— och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o iog. 11 •skulle upphöra, och att således några sådane nya smidesverkstäder icke af Kongl.
Coliegiura skulle tillåtas, äfvensom de redan tillåtne, endast under då innevarande smldesår, fingo begagnas, men vid dess utgång skulle •inställas.
Emedlertid har Bergs-Collegium, den 7 Mars i836, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, afgifvit underdånigt förslag till ny Smides-stadga, hvilket likväl, vid företagen Nådig pröfning, af Kongl. Maj:t ansetts icke kunna antagas, hvarföre Collegiutn blifvit anbefaldt, att inkomma med ett å nyo ularbetadt förslag i santina ämne, hvarvid borde iagttagas , dels att den af Coliegium förut ultalade grundsats, hvarifrån en ny Smides-stadga ‘borde utgå, nemligen ”den största möjliga frihet, i fråga om till verkningssätt och lillverknings-quantum
,” ingalunda finge förbises, dels att en friare tillverknings- och vågföringsrätt, än hittills, borde i allmänhet tillåtas jernverks-egare, i men af den skogstillgång, de kunna visa sig innehafva eller disponera, utan att sådan skogs- eller kol-tillgång vöre för andra jernbruk, ädlare verk, eller inom tackjerns-bergslag, för tackjernsblåsningen derstädes förut beräknad.
Det sålunda i Nåder anbefallda nya förslaget är af Bergs-Collegium afgifvet den i5 Februari i833, och innehåller hufvudsakligen: att anläggning af stångjerns-härdar, puddlings- och väll-ugnar med vals-verk, samt andra verkstäder för den gröfre jern- och stål-förädlingen, skulle anses såsom tillåten, då sökande dertill, jemte rättighet till byggnadsplats och vattenfall, der sådant erfordras, kunde styrka, att ett., inom orten tillgängligt, för det afsedda behofvet tillräckligt, skogs- eller kol-fång funnes att tillgå, sora för andra jernbruk, ädlare verk eller inom tackjerns-bergslag för dervarande tackjernsblåsning icke vore förut påräknadt eller beliöfligt; att kol- eller skogs-behofvet för stångjerns- och jernförädlings-verk, kemme att beräknas efter följande allmänna grunder:
Läster kol å 12 t:r. för en vanlig slångjernshärds underhållande med kol hela året om 900 — för en Yallon-härd * .
. 1,400 — för en kniphammare med eldstad till uträckning af knip-, band och bult-jera . . . i5o — $2 Allm. Besv.- oell Elon.-lltskottets Betänkande, N:o 109.. för en räckhammare, med eldstad för redskaps-smide, lie-smide eller för brännståls-uträckning , , . — för 2 eller 3 spikhamrar, med tillhörande eldstad eller ässja . 120 — för 4 till och med 6 spikhamrar, med begagnande af tvänne eldstäder , r i • • » • * • •• . «• • • • »■ ■ * 2^0 —— att för nya slångjerns-verk, äfvensom för jern- och stål-förädlingsverk i allmänhet, komme något visst ärligt tillverknirrgs-belopp icke att bestämmas, utan skulle det vara egarne af sådana verk öppet lemnadt, alt, vid sina privilegierade verkstäder, drifva jern- eller stål-till verkningen till det belopp, som medhinnas kan, och att dervid begagna det tillverkningssätt, sorn förmonligast eller bäst passande finnes, dock med iagttagande af hvad Författningarne innehålla om tillverkningens beskaffenhet, behöriga stämpling och vågförande; och skulle de stångjernshärdar, som erhållit en så beskaffad fri tillverkningsrätt sig tillerkänd, benämnas helfida, till åtskilnad från så da ne verkstäder, hvilkas tillåtna års-lillverkning vore gen1 m privilegier till visst belopp bestämd, och derföre kallades ofria; att samma fria tillverknings-rätt, som för nya jernverk vore f gifven, skulle Bergs-Collegium ega alt, vid redan privilegierade stångjeins©ffih ämnesjerns-verk, tillerkänna Bruks-egare och Bergsmän, då det fastställde förhållandet emellan kol- eller skogs-tiligång och härdar antingen är för handen, eller genom en eller flere härdars nedläggning: eller verkstäders och smidens sammanflyttning beredes; att Bruks-egare, så inom sorn utom Tackjerns-bergslag, äfvensom Bergsmän, hvilka icke kunde uppfylla de vilkor, som för fri tillverknings-rätt blifvit föreslagna, skulle, uppå derom skeende ansökning, samt på grund af förut hållen undersökning, som af Bergs-Collegium godkännes eller, i annat fall, efter ny undersökning, erhålla så stor tillökning i smides-rätten vid redan tillåtna härdar, som de i orten disponible skogs-tillgångarne, efter beräkning af 20 tunnor kol för hvarje Skepp, stång- eller ämnes-jern, bunna medgifva, utan att det kolfång, som för sådan smides-lillökning skulle gagnas, är för andra jernbruk, ädlare verk, eller, inom Tackjernsbergslag, för tackjerns-blåsningen, derstädes förut påräknad t;
att vid stångjerns-verk, hvarest, för smidets jemnare gång eller af annan orsak, tillökning i stångjerns-hamrarnes antal finnes behöflig, må Bergs-Collegium, uppå skeende anmälan, och efter vederbörandes hörande, eller, der någon pä annans rätt inverkande förändring i dammbyggnader dllm. Besv\- och Elcoru-TJtsholtets Belånande, N:o 10 g. i3 i frågakommer, efter föregången undersökning, en sådan rättighet vederbörande medgifva, så vida taga hinder icke möter; äfvensom, då fråga uppstår om behof för jernverks-egare att, utöfver de i privilegierne tillåtne härdar, begagna sig af flere eldstäder, för användande af nya eller förbättrade smides-methoder, Collegium egde att den, för ändamålet nödiga tillökningen, bevilja, med vilkor, att tillverknings-beloppet, om det förut vore oinskränkt, skulle bestämmas, i mon af kol-tillgången , samt nödig controll emot den tillåtna smides-rättens öfverskridande då tillika stadgas.
För öfrigt innehåller förslaget föreskrifter, dels 1 afseende pä tillämpningen af de här anförde stadgandena, dels om Jernhandteringens beskattning och controllerne derå.
Slutligen är Kongl.
Maj:ts Nådiga Kungörelse den 26 October i838, angående förändringar uti Författningarne om slångjerns-smidet och den gröfre fernförädlingen i Riket, utfärdad, hvarigenom Kongl. Maj:t, dels förklarat
Sig vilja uppskjuta frågan om härdfrihet, på sätt Dess Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, den 4 nasti.
April, innehåller, dels i öfrigt stadgat, i likhet med lvvad Bergs-Collegium föreslagit, så väl om-vilkoren för tillåtelse alt anlägga nj7a eller utvidga redan privilegierade
Bruk, som om tillåtelsen att öka antalet af stångjerns-hamrar och eldstäder efter sig företeende behof, samt att begagna den smides-method, som hvarje idkare för sig linner tjenligast; men kol-åtgången är fastställd alt beräknas endast till i!i tunnor för hvarje Skepp, stång- eller ämnes-jern, och om beskattningen är tills vidare förordnad! att, för de nya jernverk, som hädanefter till anläggning beviljas, den skall utgöras med i| Skepp, för 100 af privilegierade smides-beloppet; att, för tillökning uti privilegierade smidet vid redan inrättade härdar, skall, utan förändring af^den detsamma förut åliggande enkla eller dubbla hammarskatten, likaledes 1 \
Skepp, för hundrade, erlägges, samt att den, för en del af smidet vid vissa verk bestämde, sedan den i5 Juni i8o3, tillkomne recognitions-afgift, kommer hädanefter alt upphöra, och för samma smide dubbel hammarskatt, eller två Skeppund för hundrade, att i stället till Kongl. Majit och Kronanerläggas.
Enligt livad, på sätt äfven är anfördt, Kongl. Maj:t täcktes meddela, genom Dess till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse, har, efter utfärdande af Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 26 October i838, det privilegierade smidet till nästa års slut blifvit ökadt med omkring 85,000* Skeppund, och hela beloppet af delta ågiide utgör för närvarande 596,2791 *4 Allni. Best».- och Ekon.-Utslottets Betänkande, JVVo sug.
Skepp., då det år 1833 utgjorde endast 4^5,roa Skepp., äfvensom exporten i samma förhållande stigit från 442>34$ Skepp., som dm var år 1833, till 5o2,oo0 Skepp., som den sisllidne år utgjorde.
Denna betydligt ökade production och export, som hufvudsakligast tillkommit under de senaste åren, har ingalunda verkat till nedtvingande af priset, hvilket tvertom stigit betydligt, då det utgjort år i 833, 16 R:dr 24 sk. , 1834 > >6
R:dr 12 sk. och 1835, 16 R:dr, men år i836, 18 R:dr 36 sk., r83y, 18 Rdr 24 sk., 1838, 16 R:dr 16 sk. och i'S3c), 18 R:dr, oagtadt den nära nog exempellösa brytningen inom bandelsverlden, sorn under denna tid egt rum..
Denna redovisning för de Författningar, rörande jernhandleringen, sorn under senare åren blifvit vidtagne, och de verkningar, som deraf visat sig, vittnar fördelagtigt om den omsorg, som varit egnad åt denna landels hufvuduäring och om den förkofran, sorn under tiden vunnits; men deri innefattas dock endast en förberedelse till den fullkomnad, som efter - Sträfvas, och en häntydning på medlen att upphinna målet.