Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, att till Tjärubränning, utan afgift, eller föregången utsyning, få använda stubbar och vindfällen, tager jag mig friheten göra den anmärkning att ehuru Utskottet synes hafva befrämjat Motionärens önskan, den åsyftade fördelen likväl icke lärer vinnas, om, med stöd af de uti Betänkandet nyttjade ordalag, en Författning skulle utfärdas, som medgåfve de ifrågavarande nybyggare och KronoHemmansÅboer rättigheten, att endast å deras områden, fritt och obehindradt begagna stubBär, rötter och vindfällen, emedan många sådane Åboer ännu icke äga några sig tilldelade marker, hvarföre jag för min del skulle vilja tillstyrka det tillägg uti Utskottets Betänkande, att den ifrågavarande friheten utsträcktes till begagnande, å de tiil sådane åboers områden angränsande ännu ofördelta marker.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord Proposition, blef EkonomiUlskottcts berörde Betänkande, på grund af Friherre Anckarswärds dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteradt.
Friherre af Nord in ^ Carl Johan, hade inlemnat ett så lydande Anförande:
Efter inhämtad närmare kännedom af det Memorial Herr Grefve Frölich, David, 7° Den i5 Jantiarii. i Plenum elen i5 sisth Dec. e. m. uppläst, och hvaruti han yrkar: ”att all påbörjad ”eller verkställd indelning af jord, vare ”sig priviligierad eller af Krono, Skatte el”ler Frälse natur, till ständig eller ordinarie Rotering, derigenom ordinarie Kneck”tehållet skulle ökas utöfver det i Kneckte”Contractet bestämde antal, inåtte genast ”varda inställd bar jag trott mig böra vördsamt meddela några upplysningar i afseende på de förhållanden Herr Grefven i sitt Memorial uppgifvit, såsom anledningar till den af honom sålunda väckte motion, I öfverensstämmelse med Allmänna Be» svärs- och EkonomiUtskottets den 3i Marlii 1810 afgifne och af Rikets då församlade Ständer, såsom innefattande Ständernes beslut, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnade Betänkande, skulle all i Riket befintlig oroterad jord, med undantag af Boställen, som af i tjenst varande Militaire personer innehades, beläggas med extra Rotering.
En sådan Rotering verkställdes följande året af dertill förordnade Comiterade, enligt en för dem under den 5 Februarii 18x1 utfärdad nådig Instruction.
Sedan fråga uppstått om jemkning i denna Rotering, anmälte Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 17 December 1823 de grunder, Rikets Ständer ansågo dervid böra följas; och borde, enligt Ständernes ✓ Den i5 Januarii. 7i Beslut, från extra Rotering undantagas all sådan jord, sotn i följd af dess natur vore ordinarie Rotering underkastad.
Hvad Rikets
Ständer för deras del i detta afseende stadgat, täcktes Kongl. Majit i Nåder gilla och fastställa.
Men då det härvid icke undföll Kongl. Majits uppmärksamhet, att Hemman och Lägenheter, hvilka enligt deras natur borde draga ordinarie Rotering, likväl genom detta sednare beslut blefvo från allt Roteringsbesvär frikände, under det att största delen af Rikets jord måste numera vidkännas antingen ordinarie eller extra Rotering, och Kongl. Majit ansåg denna ojemna fördelning af ett allmänt onus framdeles böra rättas, desto häldre som den Rotefrihets-afgift, hvilken oroterade Hemman, enligt BevillningsFörordningen utgöra, så länge de Rotefriheten åtnjuta, icke kan anses motsvara den tunga Roteringen medför, så fann Kongl. Majit lämpligt ålägga de till förrättande af jemkning i extra Roteringen förordnade Comiterade, att icke allenast upprätta längder öfver förenämnde Hemman och Lägenheter, utan ock desamma uti ordinarie Rotar indela efter enahanda grunder, som vid det gamla Roteringsverkets uppgörande blifvit inom Länen följde, jemförde med dem, som för extra Roteringarne blifvit stadgade, och på det all noggrannhet vid indel - Den i5 Januarii. ningen måtte iakttagas, blef det såsom en controll derå Hemm ansi irnelia fvarne öppet lemnadt, att om de så åstundade, öfver Committerades åtgärder underdåniga be-» svär anföra.
Utan särskild kostnad för StatsVerket bar detta uppdrag af Commiterade blifvit verkställda och de Berättelser och Förslag Commiterade derom afgifvit, hafva till vederbörande Collegiers utlåtanden blifvit remitterade, och, så snart de från Collegierne inkommit och af Kongl. Maj:t blifvit behörigen granskade, lärer Kongl. Majit visserligen till Rikets Ständer aflåta en Nådig Proposition i ämnet, dervid de på ofvananförde sätt beredde upplysningar komma att meddelas, så att Rikets Ständer må blifva i tillfälle, att med fullkomlig sakkännedom i frågan fatta deras beslut.
Endast nödige förberedande åtgärder,, i afseende på en blifvande Rotering af för närvarande oroterade Hemman och Lägenheter, hafva således egt rum, och är det efter min öfvertygelse otvifvelaktigt att frågan, innan den slutligen kommer att afgöras, meddelas Rikets Ständer.
Ått Styrelsen utredt förhållanderne i alla delar, innan Proposition till Rikets Ständer afgifves, det torde af Ridderskapet och Adelu icke ogillas.
Den i 5 Januarii.
Jag anhåller att detta anförande får åtfölja Herr Grefve Frölichs motion till det Utskott, dit den blifvit remitterad.
Remitterades till Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten.
Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, bade inlemnat följande, som upplästes:
Ridderskapet och Adeln till BancoUtskottet redan remitteradt mitt den i5 sistlidne December ingifne Memorial, angående LifsAssurance, och fonds anslående dertill; får jag vördsammeligen anhålla, att härvid bilagde tryckta skrift, hvilken närmare utreder ämnet, måtte blifva till BancoUtskottet öfversänd, tillika med den plan Pelican-Compagniet i London utstakat, vid dess tecknande af Assurance på Lif, Hvarvid voro bifogade tvenne tryckta Afhandlingar, den ena med Titel:
Ovanlig hjelp vid den allmänna Penninge-förlägenheten och Creditbristen till behjertande vid närvarande Riksmöte; och den andra under Titel af:
PelicanCompagniet i London tecknar Assurance på Lif, och lemnar lifstids Räntor.
Remitterades till BancoUtskottet, 74 Den i5 Januari i.
Herr Hammarhjelm, Carl Fredrik, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
Jag instämmer till alla delar i Herr Grefve Barcks motion, att en Landtbruksskola måtte inrättas, hvarest ynglingar, som det åstunda, skulle kunna erhålla theoretisk och practisk kunskap i de många grenarne af Landthushållningen.
Till följd af Rikets Ständers anslag vid Riksdagen i8i5, inrättades Bergs-Skolan i Fahlun, Jordbruksyrket tyckes ostridigt påkalla lika skydd och hägnande omtanka, Om man genomgår mängden af våra nuvarande Possessionaters lefnadsöden, så finnér man, att de vanligen, efter inhämtande af första undervisningen i Föräldrarnes hus, tillbringa några år vid Universiteterne eller KrigsAcademien, der de erhålla någon, ofta ytlig kännedom i språk och sådane vettenskaper, hvaraf de sedermera hafva föga practisk nytta.
På sin höjd taga de någon publique Examen, och blifva derefter engagerade i Civile eller Militaire tjenstebefattningar, hvarest de ofta sluta i de mäst underordnade graderne.
Nu blir deras öde, att emottaga större eller mindre Egendomar tili skötsel, utan att hafva inhämtat några kunskaper i yrket, och det är, genom oändliga misstag, som de slutligen skola köpa visdom och erfarenhet.
Följden blir också, att en del ruinera sig sjelfva och andra, och det är en - Den 15 Ja n u ar i I.
75 dast lyckliga anlag och ett alfvarligt bemödande, att, genom läsning och närmaste omgifningars nndervisning, söka kännenedom af yrket, som hjelper de öfrige, att icke äfven bli onyttige och för Staten förlorade Medborgare.
Skadligheten af ett sådant förhållande, att Landtman af de förmögnare elasserne, som borde kunna föregå Landtmän af de mindre bemedlade med exempel, sjelfve sakna tillfälle, att få lära ett vigtigt yrke, är ögonskenlig.
Oro en ändamålsenlig Landtbruksskola vore inrätttad, likasom utrikes lärer finnas, är det otvifvelaktigt, att många ynglingar derstädes skulle placeras till undervisnings erhållande, och genast derifrån gå ut till Landthushållare, i stället för att trängas några år i de mindre tjenstgraderne.
Bergsskolan i Fahlun har redan gifvit frukt af mången i practiska Bergshandteringen väl kunnig yngling, och utan tvifvel skulle ett lika förhållande inträffa med den blifvande Landtbruksskolan.
För att, så vidt möjligt är, bespara Statens utgifter lill detta ändamål, föreslår jag vördsammast, det Rikets Ständer ville förena sig i den underdåniga framställning hos Kongl. Majit, att Hans Majit i Nåder täcktes anslå någon del af Kongl. LandtbruksAkademieus Fonder, som lamp - 76
Den t5 Januari i. ligt kunde synas, till Fond för en Landtbruksskola.
Den underdåniga framställningen härom torde kunna vinna Nådigt afseende, så mycket häldre, som en reorganisation af den Kongl.
Akademien lärer vara ifrågasatt.
LandtbruksAkademien erhöll, vid sin stiftelse i8i3, enFond af 170,000R:dr af uppbringningsmedlen, och har från 1823 till 1827 af g:de HufvudTiteln samt för innevarande år af atdra HufvudTitelns besparingar uppburit 1700
R:dr årligen till det Statitiska Archivet.
Om utom den Fond, Kongl.
Maj:t skulle täckas finna för godt att anslå från LandtbruksAcademien, Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att, vid inträffande arrende-ledighet, anvisa någon tjenlig Kronan tillhörig
Egendom till begagnande som experimentalfält, samt Rikets Ständer derjäinte åt Landtbruksskolan ville anslå lika summa, som åt Bergsskolan i Fahlun, så tviflar jag ingalunda, att icke medlen skulle bli tillräckliga, för att inrätta en ändamålsenlig
Undervisningsanstalt i Landthusliållningens många vigtiga grenar.
Jag anhåller vördsammast, att detta Anförande måtte få åtfölja Herr Grefve Barcks motion, samt att densamma måtte bli remitterad till Stats- och EkonomiUtskotten. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om icke enär Den i5 Janunrii. 77 GrefveBarcks, Nils, motion, angående inrättandet af en Landtbruksskola, blifvit den 19 sisth December e. m. till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet remitterad, Herr Hammarhjelms i anledning deraf nu afgifne Memorial äfven måtte till bemälte Utskott förvisas.
Herr Estenhergj Pehr, hade inlemnat följande, som upplästes:
Det anslag af 120,000 R:dr B:co, som uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposiston föreslås, till fullbordan af Kongl. Allmänna GarnizonsSjukhusbyggnaden i Stockholm, anser jag ej tåla någon förminskning, i anseende till Byggnadens storlek och vidlöftighet.
Att denna Byggnad blifvit företagen i den stora scala, Iivari den sig befinner, är, i min oförgripliga tanka, icke ett fel, så vida dermed åsyftades icke ett Lazarett, endast för den i Hufvudstaden förlagda Garnizonen, utan tillika för de Trupper, som här möjligen kunna blifva sammandragna, helst om smittosamma sjukdomar bland dem blifva gångbara.
1808 är ännu hos oss i för friskt minne, och ehuru vi hoppas för framtiden blifva förskonade för den tidens öfriga tilldragelser, kunna vi icke vara säkra för de då herrskande sjukdomar.
Provisoriska Sjukhus 78 \
Den i 5 J a n u a r i i. uppfylla vanligen illa sitt ändamål, de kunna icke ega de för en Sjukinrättning i stort nödiga beqvamligheter, de äro endast i nödfall att anlita*
Men på det denna stora och kostsamma Sjukhusinrättning, icke under de tider, då inga främmande Troupper äro härstädes förlagda, må endast för Garnizonens sjuke begagnas, så vågar jag vördsammast föreslå, att den stora mängd fross-patienter, som merendels hvarje år bär insjukna, och, af bristande tillsyn och vård, till stor del dö i elände, måtte der, så vidt utrymmet tillåter, intagas och skötas.
Bland alla sina barmhertighetslnrätlningar, saknar hitintills
Hufvudstaden en till flygt för desse slags sjuka, som ingenstädes emottagas.
Församlingarnes
Pastorer torde bäst vara i tillfälle att bestyrka huru stort deras antal årligen är, som dö af vanvårdade frossfebrar.
Att omsorgen och kostnaden för en sådan Inrättning icke bör tillkomma Stockholms Stad endast, utan hela Landet, tror jag vara med billighet och rättvisa, så mycket mer öfverensstämmande, som årligen ett större antal personer af båda könen, från alla Rikets Provincer, till Stockholm inkomma, för att söka dels tjenst, dels insigter i alla möjliga Handaslögder, och det är framför allt, efter hvad jag med säkerhet har mig bekant, dessa obemedlade och oförståndige hit sökande tjenstehjon, som antingen genast efter hitresan, eller icke långt deref - Den i5 Januari!. 79 ter, insjukna i denna på de sednare åren tilltagande Landsplåga.
Och på det att icke Staten måtte betungas med dessa frosspatienters Läkarevård och underhåll, vågar jag, särskildt för detta ändamål, vördsamt föreslå en förökad Capitationsafgift af 6 r:st. på hvarje person, en utgift, icke en gång känbar för den aldrafattigaste
Dagsverkare, men som icke dess mindre uppgår till den för detta behof erforderliga Summa, Om dessa mina vördsamma tankar, i afseende på den Nådiga Propositionen, i någon mån synes förtjena Höglofl.
Ridderskapets och Adelns upplysta uppmärksamhet, så anhåller jag Ödmjukast, att de blifva den Nådiga Propositionen till vederbörligt Utskott följaktiga, Remitterades till Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten.
Herr Estenberg, Pehr, hade inlemnat ett så lydande Memorial: Vid Herr af Grubbens väckta Motion, uti eftermiddagsplenum den 8 sisth Dec. om Correctif, till hämmande af den tilltagande skadeliga böjelsen för bränvin hos Arbetsklassen, får jag vördsamt anmärka.
Det synes hårdt, om icke fullkomligen orättvist, alt belägga arbetare, som lagligeneg - 8o Den 15 Januari i. nät sig till vissa Borgerliga yrken, med 3 å 4 gänger högre Bevillning, än deras vederlikar, af det skäl att deras valda yrken äro af den natur, att de ej kunna få mat och husrum hos sine Mästare, utan nödgas bo, arbeta och äta på olika ställen kring hela Staden» Vissa Näringar skulle genom en sådan uppdrifven beskattning blifva i brist af arbetare, och Samhället komma i mistning af det biträde behofvet oundgängligen påkallade.
Af dessa skäl vågar jag ödmjukast föreslå följande, efter min tanka, billigare och rättvisare åtgärder till ändamålets lättare vinnande: 1:0
Att hvilken som helst, som gifver försvar åt arbetare, utan att kunna dem begagna, vare sig af penningevinst, genom viss erhållen betalning för försvaret, eller andra lika föraktliga motiver, och på detta sätt drager arbetaren från åkerbruket eller näringarne, under mångfaldiga föregifvanden och benämningar, bör anses vara förfallen till 5o R:dr B:co böter för hvarje sålunda försvarad person, af hvilka böter §■ böra tillfalla Kongl.
SeraphimerOrdens Lazarettet och j- angifvaren.
Dessutom må sådane försvarstagareblifva just de, och de endast, som efter Herr af Grubbens förslag böra till Staten betala 4 gänger högre Bevillning än deras, hos viss Husbonde arbetande, vederlikar.
På detta sätt skulle ock Staten erhålla billig ersättning i sina in - Den i 5 Janna l ii 81 intrader för hvad den förlorar, genom de Borgerliga Näringar, som af denna orsak måste di ifvås med ett mindre antal arberare, och såsom en följd deraf till Bevillning lägre taxeras.
Desse åt sin egen frihet lemnade arbetare, hvilka dels såsom handtlangare, dels såsom fuskare i något handtverk, förtjena sitt uppehälle, öfverlemna sig, såsom icke stående under någon Husbondes eller Förmans tillsyn, merendels åt den mäst utsväfvande lefnad, åstadkomma förargelser i Samhället och förföra andra till lättja, sjelfsvåld, fylleri och alla de laster, som deras egen frihet lemnar dem sjelfve tillfälle att utöfva.
Nödigt synes derföre alt på sådant, eller lill äfventyrs annat, sätt, afhålla så väl försvarsgifvare, att ej lägga hyende under lasten, som försvarstagare, alt ej låta bruka sig till verktyg åt låga och vinningslyslna afsigter.
Skulle extra personer fordras vid. de Publike Verken, så torde del blifva nödigt, att Kongl.
PoliceKammaren tecknade på sådane extra personers fullmakter, sitt bifall till antagning, för MantalsCommissariernes efterrättelse, emedan PoliceAuctoi iteten säkrast är i tillfälle, att bedömma beliofvet af fleres eller färres antagande.
:>:o Att de Borgesman eller Näringsidkare, sorn sjelfve beträdas med öfverdrifvit njutande af starka drycker, må förbjudas att försvara arbetare, till drifvande af sin rörelse, io H. 6 82 Den i5 Januari i. intill dess kändt blifvit att en sådan hus-> bonde öfvervunnit en last, hvilken utöfvad af honom sjelf, ännu mer måtte verka på underhafvandes, så väl physiska som moraliska försämring. 3:o Att vid Brännerierne inga andra personer måtte blifva begagnade än de, som derstädes äro ordentligen lagstadde och mantalsskrifne.
Denna ordning skulle i betydlig mån motarbeta det öfverdrifna bränvinssupande, som med så stora steg nu tilltager i Stockholm, af den orsak, att vissa här i tjenst varande arbetare, såsom Timmermän, Murare och andre idkare af sådane yrken, som från Höst- till Vårtiden medgifva mera ledighet, emedan byggnader Vintertiden ej så allmänt fortsättas, i stället för deras på denna mellantid vanliga och för deras bergning tillräckliga sysselsättning med vedhuggning och dylikt, söka sin binäring vid de mångfalldiga Bränneriet hvarest de blifva emottagne och nyttjade, till dess byggnadsarbetet Vårtiden åter börjar och Brännerierna afstanna , då desse arbetare återkomma till sine Mästare, vanligtvis förändrade från ordentlige, omtyckte, skicklige och friske arbetare, till sjuklige och ohjelpelige drinkare, som sedermera kringsprida denna olycksaliga smak till mängden af sina likar.
Att bränvinssupare lättare inöfvas vid de nu varande privata Bränvinsbrännings-inrättningarne, än vid de fordna IironoBrännerierna, härrör efter min Deh i 5 januari!. 83 tanka deraf, att vid dessa sednare icke nyttjades andra än lagligen stadde arbetare* sorn vanligen i flera år, om ej hvad ofta hände* hela lifstiden qvaistannade, och för hvilka sådaiie försigtighetsmått voro vidlagne* att de omöjligen kunde åtkomma mera bränvin än dem, efter nödtorften, för dagen tilldeltes. 4:o
Att dä bevist blifvit, å hvilken krog en arbetare erhållit sitt rus, bör Näringsidkerskan böta 6 R:dr 32 sk, B:co, som tillfaller angifvaren, samt dessutom utan skonsamhet genast förklaras förlustig sina Krogrättigheter. 5:o
Att arbetare, som försumma de arbeten, deras mästare dem anförtrott, och befinnas samlade hemma hos hvarandra* för att med kort eller andra hasardcspel fördrifva arbetstiden* till bränvins vinnande, böra med Stockstraff beläggas, och dessutom, till deras säkrare upptäckande, böta 3 R:dr 16 sk.
B:co* Som borde tillfalla angifvaren; derigenom skola andra arbetare sky sädaiie skymfligt bestraffade personers sällskap, Och deras förledande inbjudningar, till en förderflig njutning, blifva fruktlösa, Jag anhåller vördsamt* att dessa anmärkningar må få åtfölja Herr af Grubbens motion till det Utskott, hvartill remissen blifvit beslutad.
Remitterades tili Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, 84 Den i5 Januarii.
Herr Montgommerie, Gustafhade inlemnal följande, som upplästes:
Att min vördsamma motion om en ökad Bränvins-beskattning, skulle väcka mångens ovilja och mycket motstånd, hade jag förutsett.
Ett ämne, som så nära träffar det enskifta interesset, kan man icke opåtaldt vidröra.
Att så hårdt pröfva beredvilligheten, att för det allmänna och enskildta bästa, till Moralens och Statens Ekonomiska fördel, och derjemte till hämmande af ett verkligt och känbart, mer och mer öfver handen tagande, missbruk af bränvins-production och consumtion, göra så stora uppoffringar, som jag vågade projectera, skulle naturligtvis icke blott klandras, utan äfven anses såsom orimligt och overkställbart.
Orimligt i afseende på rlet uppgifna tillverkningsbeloppet och derpå kalkulerade beskattnings-summan; overkställbart i anseende till sättet och controllen af bränvins-afgiftens möjliga utgörande.
Det första inkastet sökte jag genast, då det gjordes, vederläggande besvara; men jag kan icke nog ofta upprepa denna bevisning, för att icke försumma något tillfälle att göra den gällande och få sanningen erkänd, i trots af egennyttans starka rop deremot, eller fördomens icke lätt undanröjda förblindelser.
Att här införa ett detailleradt utdrag af 1825 års RiksHufvudbok och de derupp - Den i5 Januarii. 85 tagna pannerymcler af olika storlek, sorn vid de årliga Mantalsskrifningarna till beskattning blifvit anmälda, anser jag icke af nöden.
Ilufvudsaken är, att denna grund för beräkningen af Sveriges bran viustillverkning, är den enda ovedersägliga jag åtminstone känner, emedan den är den enda authentika vi för närvarande äga.
Den angifver pannerymden till 3,6‘ii,3o2 kannor.
Antar man nu, att åtminstone § kannas tillverkning om dygnet på kannerymden kan äga rum, och detta lärer ingen sakkunnig anse för mycket beräknadt, och medgifver man derjemte, alt till verkningstiden öfver hufvud tagit för hela året, utgör 2:ne månader eller 60 dagar, hvilket ingalunda är stridande mot verkligheten, enär man eftersinnar att många bränna året om, flere i 9 månader och de fleste i 6 eller 3 månader, om också några Bönder, egande små pannor, derifrån kunna undantagas; så uppkommer ett årligt tillverkningsbelupp af 108,339,060 kannor bränvin; ty hälften af den uppgifna pannerymden eller | kannas tillverkning är: i,8o5,65i som multipliceradt med 60 dagars tillverkningstid gör 108,339,060 k:r bränvin.
Men som detta lillverkningsbelopp naturligsvis skulle anses ändå orimligare än det jag upptagit, så antagom att tillveik— ningsliden i allmänhet för året är mindre Den i5 Januari i. ä» aine månader, att den icke är fullt ij månad, utan t. ex. blott 4° dagar; så uppstår likväl, enligt nyssnämnde beräkningssätt eller I,8q5,65i multipliceradt med 4o en årlig productiun af ej mindre än 72,226,040 k;r bränvin.
Orimligt torde det sålunda icke vara hvad jag i min motion upptagit, nemi. att 6q millioner kannor bränvin årligen tillverkas, Vanskligare är deremot, utan tvifvel, deras kåikul, sorn beräkna denna varas procluctiorij efter den såkallade möjliga consumtion deraf.
Min beräkning är grundad på factax och kan derföre controlleras, Deras är bygd på suppositioner, hvilkas mer eller mindre rigtighet ingen kan controllera, ty om också de supandes antal ytterst kan beräknas, är det deremot omöjligt att med ringaste grad af visshet eller ens sannolikhet, beräkna huru mycket som dessa supponerade supare och drinkare kunna förtära, emedan begäret att njuta, är icke mindre olika, än som förmågan dertill och vanan, hehofvet, tillfället och tusende andra omständigheter, verka, äfven i detta olyckliga fall, olika, på olika menniskor.
Det är således mina motståndares beräkningssätt, som med skäl kan anses för orimligt.
Den i5 Januari i. 87 Nu återstår för inig att vederläggande besvara deras andra inkast »m overkställbarheten i anseende lill sältet och controblen af bränvins-afgiftens utgörande.
Nu beskattas den olika pannerymden, och erfarenheten harbeyist, att författningarne i detta, likasom i mångå andra fall, nog uppenbart illuderas, i synnerhet genom de så kallade Pistoriska pannorna , och sådant har skedt och sker också med de vanliga, genom mer än ett sätt.
Att således begära af mig ett alldeles ofelbart beskattningssätt, vore högst obilligt.
Likväl hoppas jag kunna uppgifva ett förslag, som innebär sin egen controll, och, i afseende på missbruk, icke är för StatsCassan af så kännbar egenskap, sorn det nuvarande.
Ehvad nu bränvinsbrännings-afgiflen må bli, såsom jag förut projecterat, iösk,, eller såsom en annan värd Ledamot, föreslagit, blott 4 sk- hvarje kanna, sorn tillverkas; så bör beskattningen och coiit trollen på följande sätt verkställas.
Till Mantalsskrifningen åligger hvar och en jordägare att, såsom nu sker, uppgifva j:o om, och med huru stor pannerymd, han ämnar tillverka bränvin; 2:0, i sednare fallet, ifrån hvilken och till hvilken tid lian vill bränna; och 3:o hvilket ungefärligt tillverknings-belopp, lian, under denna tid, tror sig kunna åstadkomma.
Närpiaste KronoLänsman åligger att, biträdd af 88 Den i5 Januarii en Nämndeman, i följd deraf, bryta förseglingen, likasom alt, efter till verkningstidens förlopp, åter försegla bränvinspannorne inom sitt district, samt om så väl den förra sorn den sednare förrättningen, underrätta närmast varande Socken- eller Capell-Prest, som, på vanligt sätt, ifrån Predikstolen, påföljande Söndag, allmän Kungörelse derom utfärdar, oell densamma derefter på Kyrkodörren eller annat oifeiilligt ställe låter anslå.
Häi adsskrifvaren uträknar och på den vanliga