Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deri a4 Fcfmiarn, befrämjande varn «f nöden De r.f Grefve- Posse, i östergöthland, Friherrarne Wrangel och Sture i Halland oell Vestergöthland inrättade Vexelundervisnings- skolor, den i Alingsas
Stad, de i flere landsorter påbegyndta och de i4 dyrika Skolor, sorn inom kort tid i Stockholm uppstått, tyckas tillräckligt bevisa, att det blott fordras ensild omtanka, för att främja inrättandet af dessa Skolor, hvilka hittills, mig vetterligen, icke af Staten njutit något bidrag.
Jag anser rnig skyldig upplysa tvenne anmärkningar som uti Herr Grefve von Schwerine yttrande tyckts vara riktade emot hvad jag förut i denna fråga yttrat.
Herr Grefven synes frukta att Laneasterska Skolorna skola med mindre välbehag emottaga,?
på landet och der falla i tnisscredit.
Egen erfarenhet • o • af tillståndet vid tvenne sådana i Skaraborgs
Lån, försäkrar mig om motsatsen; vid hvardera af dessa undervisas omkring 70 barn, dessas glädje, tåfl.n och goda skick år synbar, och Allmogen börjar finna Skolorna så nyttiga, att flera barn snart ditsåndas än rum tillåter emottaga.
I Undenäs församling, der jag bor, hoppas jag snart få se en dylik Skola införd, hvartill en af Församlingens Ledamöter Herr Professor Norder frikostigt bidrager; underviäningsmethoden skall der blifva inråttad efter de grunder Herr Ehrenborg enfört, och mennisko vännen troligen om några år se denna vidsträckta För - Den 24 Februarii, ?amlings talrika ungdom erhålla en till dygd prh sedlighet ledande undervisning, den Prästerskapet med båsta vilja omöjligen medhinner att behörigen vårda.
Herr Grefve von Schverin har, om jag ej bedragit mig, så tyckts förstå mitt yttrande, att jag skulle neka den frihet för en tilltagande upplysnings vinnande hos Allmogen, jag förut pä detta rum yrkat i handel och näringar; må hända jag uttryckt mig otydligt, men sådan hvarken år eller kan min tanka vara; jag har 6agt att
Lancasterska undervisningen medför den nytta, att råkna och skrifva kan låras i de spädare år då arbete ej kommer i fråga, att ynglingaåren, då arbete bör låras och öfvas, derigenom mindre behöfva användas till inhämtande af de för Allmogen nödiga kunskaper, och att lärandet af skrifva och räkna börjat vid tilltagande år, hindrar arbetstillfället, och efter verklig erfarenhet mer ån en gång förvandlat den som kunnat bli en duglig Bonde, till en oduglig så kallad Herre; hvilket efter min tänka blir ett nytt bevis för Yexelundervisningens förträfflighet, hålst den bidrager att förena arbetshåg med upplysning.
Herr Hammarskjöld,; Jag skulle alldeles förlorat medvetandet om min egen tanke, i fall jag kunde medgifva den värde talaren, att jag sagt, att den blifvande mannen bör uppfostras till färdighet att låsa och skrifva, genom konflict med verlden.
Efter min logica må uppfostran och undervisning icke förvexlas.
Man un - 682 Den j4 Februarii, dervisas till att läsa och skrifva, men man uppfostras ej dertill, utan till caracter och lynne.
Till uppfostran år således undervisning blott ett beredelsemedel och hvad denna angår, tror jag med Grefve von Schverin, att den gör sig bäst om Staten sig ej dermed befattar.
Sverige har af alla Europas lånder haft det ringaste antal undervisningsanstalter, för det egentliga folket, och dock har det, sedan längre tid tillbaka haft den kunnigaste Allmoge, emedan undervisningen, under Prestens vård, varit ansedd som en religieus pligt.
Och dessutom då Svenska Bonden deltagit och skall deltaga i rådslagen om Fäderneslandets angelägenheter, har han derigenom en ännu starkare sporre att söka skaffa sig erforderlig skicklighet till detta höga och ädla kall.
Herr Grefven och Landt.Mar Hålken föreslog, att så vål Friherre Palmstjernas ofvannämnda Memorial, som alla de, af åtskilige Ledaroöter i anledning deraf nu afgifne yttranden, måtte till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remitteras.
Föredrogos å nyo och remitterades till Stats- Utskottet: lj Kongl. Maj;ts den 18 dennes på bordet lagde Nådiga Propositioner till Riksén* Ständer; Den 24 Februarii, 683 a) Om fertfarande af det ConvoyCommissariatet beviljade creditif; samt b) Angående Recognitionsskogarne. 2) Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 den» nes på bordet lagde 3 motioner: a) Om Allmänna MagazinsDirectionen; b) Om besparingar i afseende på Statsbi^ drag; samt c) Angående medel att åstadkomma minsk; ning af Bevillningen.
Stats- och Banco-Utskottem Kongl. Maj:ts den 21 dennes på bordet lag.: de Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer an gående de af en i Nåder tillförordnad Comittéeg utarbetade underdåniga Betånkanden om reglering af Rikets penningeverk m. m.
Banco- Utskottet: Grefve Hårds, Carl Gustaf, d. 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående förändring i afseende på Bankens utlåningar.
Stats- och Bevillningsutskotten: Kongl.
Maj:ts den 18 dennes förmiddagen på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Riksens 684 Den 24 Februarii.
Ständer, angående föreslaget upphörande af extra Grufvehjelpen.
Stats- och Lag-Utskotten t Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 dennes* på bordet lagde
Memorial om nedsättning till 5 procent af räntan för fastighetslån utur all^ publika cassör.
Be vill ni ngs-Utskottet: 1) Herr Heijkenskjöld*, Carl Vilhelm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial om nedsättning af den nuvarande Srnidesbeviliningen. aj Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 11 dennes på bordet lagde tvenne Memorial: a) Rörande direct beskattning af pennin-- geförmögenhet; samt b) Om medel till beredande af jemlikhet i beskattningen.
Lag-Utskcttet: 1) Herr Peresvetoff Moraths, Anders Vil-. helm, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om upphåfvande af stadgandet i 17 Cap. 8 §.
HandelsBalken och dermed gemenskap ägande föreskrifter, rörande förmonsrätt i fast egendom för barilaarf m. m. samt Den 24 Februarii. 685 inrättande af Förmyndare-Kammare i Rikets alla Län. 2) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, d. 2i dennes på bordet lagde Memorial om skyldighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att till Justitiae-Canzleren och till Justitise-Ombudsrnannen hvarje månad insända ett exemplar af alla Kungörelser, som röra allmänna och enekildtas rättigheter och skyldigheter. 3) Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 deni hes på bordet lagde fyra Memorial s a) Rörande Cohcursmassors skyndsamma realiserande samt UtsökningsFörfattningarnes förbättring och strängare efterlefnad; bj
Om inskränkning af förmonsrått för fänta å intecknade capitaler; c) Om vissa föreskrifter vid Utmätnings» Auctioner å så vål fast sorn lös egendom; A) Angående verkställighet af Bysåttninga* Utslag.
Lag- famt Allmänna Besvärs- och Oeconomie- Utskotten; ij Kongl.
Maj:ts den 21 dennes på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer angående frågan om Näringsfriheten. 2) Grefve Hårds, Carj Gustaf, den 21 den.
Den 24 Felruarii. nes på bordet lagde Memorial, rörande allmän näringsfrihet.
Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet: 1) Kongl.
Maj;ts den 18 dennes förmiddagen på bordet lagde Nådiga proposition tili Rik sens Ständer angående behofvet af en fond till understöd för Jordbrukare, som genom frost och hagelskurar förlora växande gröda. 2) Grefve Hårds, Carl Gustaf, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, om upphåfvan de af KronoBrånnerierne^ Å nyo föredrogs Herr von Heijnes, Georg, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om jemkning i Extra Roteringen.
Herr Quidinge Bernhard Chriftopher, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande s (Se Bilagan N:o 5.)
Herr Grefven och Landt-Marskalken föreslog, att så vål Herr von Heijnes ofvannåmnde Memorial, som Herr Quidings, i anledning deraf, afgifne yttranden, måtte till Allmänna Den 24 Februarii; 687 Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitteras $ hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Herr Gripensvärds, Fredric Adolph, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för TidningsRedacteurer, att i RiddarhusCanzliet hafva tillgång till Ridderskapet* och Adelns justerade otryckta Protocoller, jemte undertecknad Rid. darhusSecreterares i anledning deraf samma dag afgifne yttrande.
Friherre Cederström, Jacob, ansåg lämpeligt, att Ridderskapet och Adeln Öfver Herr Gripensvärd* berörde Memorial jemte undertecknad RiddarhusSecreterares yttrande inhemtade Riddarhus-Utskottets Utlåtande, hvilket, uppå af Herr Grefvens och LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Föredrogs å nyo Friherre Anckarsvårds, Carl Henric, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar vid Riksens Ständers Revisorers sistlidne år afgifne Berättelse angående Allmänna MagazinsInrättningens räkenskaper och förvaltning.
Friherre af Nordin j Cart Johani anförde skrifteligen; (Se Bilagan N;o 6.) 683 Den, 2'i Februarii. - ** Friherre Anckarsvärd, Carl Henric'.
Då Friherre af Nordins svar på mina anmärkningar vid Riksens Ständers Revisorers ifrågavarande Berättelse komoier att af StatsUtskottet bedömas, är det öfverflödigt att vid detta tillfälle upptaga Riddersknpets och Adelns tid med en vederläggning eller ett försvar utaf de åsigter, •om föranledt dessa anmärkningar.
Min öfvertygelse år att Revisorernes Berättelser böre fästa allmänna uppmärksamheten; och då jag sett dem flera Riksdagar lemnäs utan ringaste granskning, har jag ansett mig pligtig, att anföra hvad jag i detta hänseende funnit mest anmärkningsvärdt, under hopp att mitt exempel en annan gång kan framkalla mera sakkunniges framställ, ningar.
Hvad den sista af Friherren besvarade anmärkningen beträffar, harden af mig blifvit gjord derföre, att jag icke kunnat föreställa mig annat, ån det en egendom, som, efter slutadt köp, längre tid tillhördt Kronan, borde på något ställe finnas såsom dess tillhörighet antecknad; och att, då detta likväl icke skedt, sådant borde af Revisorerne anmärkas.
Utaf Friherre af Nordins förklaring finner jag nu skälet till Revisorernes tystnad i denna omständighet; men då man ej känner upprinnelsen af den så kallade Rubelfonden, och för första gången hör, att den skall vara en Hans Maj;ts Konungen» Euskiita tillhörighet, så torde det böra uppdragas åt State-Utskottet, att härutinnan till Riksend ‘ Ständer Den s4 Felruérii.
Ständer inkötiuna med upplysning om förhållandet.
Till mina förut gjorda anmärkningar, ani håller jag att ytterligare få lägga en ny, Jag har nemligen i'
Allmänna MagazinsDirectionens egen Berättelse funnit, att 65,000 tunnor spanneinål, mera än som åtgått, blifvit af Herrar Landshöfdingar från Magazins-inrättningen requirerade; Då Directionen sjelf tilikånnagifvit, att den saknar all instruction, lärer den stå tinder Regeringens omedelbara styrelse; och man horde fästa StatsUtskottets uppmärksamhet på nödvändigheten att undersöka, huruvida en så stor Stats-requisition kunnat ansvarslöst göras, ällramest då en så ögonskenlig förlust derigenom tillskyndas det allmänna.
I Sammanhang härmed torde äfven genom Stats-Utskottets åtgärd kunna erhållas en tahleau öfver de spannemåls-djitråden, som de sednare åren från Magazinslnråttningen utgåth
Man har hört sågas, att de ej alltid blifvit lemnade åt dém som varit i behof, af Undsättning, utan understundom åt större producenter och possessionaten.
Det Vore artigt att veta, om dessa låntagare i stort fått begagna samma återbetalnings vilkor, som blifvit förunnade de nödställde jordbrukarne, i hvilket fall messuren visserligen vöre högst anmärka iiingsvård* Jag bekänner uppriktigt, att jag ej så noga vet, om hvad jag nu anfört, bör framställas i form af anmärkning emot Revisorernea Berättelse* eller såsom en önskan till StaisUt - itidd. 0. Ai.
Prot, I. B. 44.
Den 24 Felruariii skottet att från detsamma erhålla ifrågavarande upplysningar.
Det år mig ock fullkomligen likgiltigt, endast det åsyftade ändamålet vinnes.
Herr af Uhr, Carl David,-.
Jemte det jag förenar mig med hvad Friherre af Nordin nu anfördt, i anledning af Friherre Anckarsvårds gjorde anmärkningar, anhåller jag äfven att få tillägga några ord.
Jag begagnar detta tillfälle, att inför HÖgloflige Ridderskapet och Adeln förklara min stora förbindelse för det förtroende jag haff* att under de trenne sistförflutne Revisionerne åren 1817, 1820 och 1822 å Ridderskapets och Adelns vägnar deltaga uti dessa vigtiga göromål.
Jag öfverensståmmer med Friherre Anckarsvärd till alla delar, i afseende å om vigten och nödvändigheten för Riksens Ständer och deras Ombud, att i vederbörlig ordning granska Statens inkomster, och tillse huru desse medel förvaltas, äfvensom att det är Revisorernes ovilkorliga pligt, att med yttersta noggrannhet uppfylla deras härmed förenade åligganden, samt att Riksens Ständer sjelfve med uppmärksamhet böra följa Revisorernes arbeten, för att tillse huruvida de motsvarat deras vigtiga förtroende.
Men då Friherre Anckarsvärd tillika anfördt det han trott sig finna en annan anda hafva varit rådan-; de, hos 1822 års Revisorer, än den, som i-’ genfinnes uti 1820 års Berättelse, måste jag i Den 24 Februarii, denna omständighet yttra en motsatt öfvertygelse.
Jag vågar försäkra, att samma princip I@J gat till grund för Revisorernes åtgärder vid bägge dessa förrättningar.
De hafva genom Protocoller och andra Handlingar sökt förskaffa sig fullständiga upplysningar om alla de Verks närvarande tillstånd och förvaltning, som varit ställde under deras granskning och de hafva äfven på grund af en sådan kännedom, uti deras sfgifne Berättelser redovisat förhållandet, så uti de mindre som vigtigare omständigheter, hvilka nu bero på Riksens Ständers eget bedömande ©ch beslut.
Hvad Allmänna MagazinsDirectionen angår^ förtjenar densamma utan all tvifvel särdeles uppmärksamhet.
Denna Inrättning, försedd med så betydliga penninge-anslag, men utan bestämda föreskrifter för dess förvaltning, och med så stridige föremål för dess verksamhet, har ändt-i ligen blifvit bragt i dess närvarande förlägenhet, hvilken af många förut varit förutsedde.
Revisorerne hafva icke eller underlåtit att öppet meddela deras åsigter om orsakerna dertill j lik$ vål och då Friherre
Anckarsvärd funnit åtskillig© härmed gemenskap ägande omständigheter mindre fullkomligt utredde, och derföre anhållit, att de af honom gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet måtte remitteras, för att genom dess behandling närmare utredes, instämmer jag äfven i denna begäran; och sker sådant i den eåkra förhoppning, att SutsUt*kottet? som är j 59» Den 24 FeLruarii. tillfälle att granska Allmänna MagazinsDirectlons egna Protocoli, äfvensom de, hvilka blifvit förda under Revisions-förråttningen, och som legat till grund för Revisorernes nu ifrågavarande Berättelse, skall uti det Utlåtande, som Ridderskapet och Adeln ifrån detta Utskott åger att förvänta, afgifva sådane upplysningar, hvilka, som jag hoppas, blifva tillfredsställande för Friherre Anckarsvärds billiga fordringar, och som tillika göra rättvisa åt Revisorernes uti deras Berättelse om denna inrättning meddeldte framställningar.
Herr Grefven och jLandthlarskalken hemställde, att så vål Friherre Anckarsvärds ofvannåmnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf nu afgifne yttranden; måtte till Stats-Utskottet remitteras, hvilket bifölls; Föredrogs å nyo Kongl. Maj.ts den 21 den^ nes på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer angående inrättningen af ett Han<* delsLåneContoir i Götheborg. Herr Hjärne] Carl Jacob, hade inlemnat ett Memorial, som upplåstes, så lydande:
(Se Bilagan N:o 7.) Herr Tham, Wolrath:
Om jag ej bedrager mig ingaf Herr Grefve von Rosen sin underdåniga ansökan om ett Handels Låne-Con - Den 24 Februarii, toir i Götheborg i en tid, då Allmänna Opinionen ej tillät att omtala, mindre begära nya Discont-inrättningar i landsorterna.
Säkerligen skulle Herr Grefven, som väl kände ej mindre Götheborgs förlägenhet, än äfven den, som genom dess tilltagande skulle drabba kringliggande Provincer eljest utsträckt sin underdåniga anhållan på ett sätt, som äfven gagnadt de sistnämnde, Då man nu tyckes inse det onda 6om är åstadkommit derigenom att all penningerörelse är sammandragen till Hufvudstaden, för hvars välmåga de södra Provincerna blefvo uppoffrade, så förmodar jag rätta tiden vara inne för den af Herr Hjerne väckta motion, af hvilkens bifallande, nödvändigheten och nyttan, eå hoppas jag åtminstone, ej mer betviflas.
Jag förenar mig derföre uti Herr Hjernes önskan, att en Banco-Discont inrättas i Götheborg på minst 2,ooq,ooo Riksdaler Banco Creditiv; men tror att frågan härom, så väl som det reglementariska dervid, icke definitift kan förekomma utan i sammanhang med den stora Financefrågan i anledning af det Finance-Comitéens project, som Hans Majit, Ständerna i Nåder tillställdt, Grefve Lövenhjelm, Carl Axel-.
Den siste värde talaren har just förekommit mig, i hvad jag ämnat anföra.
Med all rättvisa åt Grefve von Rosens omtanka för den Provins, hvars styrelse blifvit honom anförtrodd, kan man ej undgå att finna det förslaget ingriper i Finance-planen.
Jag anser således för min del detsamma böra hvila, intill dess öfverläggning, 6 94 Den si Februari^ framdeles förekommer om Financerna i allmänhet.
Grefve von Rosen, Axel-.
Ehuru till någon del förekommen af Herr Tham i framställningen af hvad jag ämnat säga, måste jag dock för några ögonblick utbedja mig Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet till den korrta deduction jag går att göra af grunderna till mitt underdåniga Memorial, som föranleda Kongl. Maj/ts
Nådiga remiss i ämnet till Riksens Ständer, på det ej någon måtte tro att jag åsyftat att förskaffa handeln en fördel på ,de öfrige Näringarnes bekostnad1»
Mitt omförmäldte underdåniga Memorial till Kongl. Maj:t skrefs år 1820, då handeln ensam med skäl kunde anses vara i aftynande tillstånd.
Åkerbruket var det ännu icke då; *y dels var spannemålen ieke i det vanvärde som nu, och dels hade Allmänna MagazinsDirectionen ännu penningar, hvarmed den kunde göra uppköp af Spannemål.
Penningar funMos den tiden ännu 1 omlopp och inhetalnin. garne till Filial-Disconterne gingo ej då så trögt som nu.
Jag kunde då ej förutse, att åkerbruket egentligen skulle påkalla någon framställning af mig hos Konungen, hvarföre jag inskränkte den blott till handeln, och Hans Majit täcktes med Dess vanliga omsorg för landets väl behjerta handelns belägenhet och till Riksens Ständer afgifva
Nådig skrifvelse om ifrågavarande låne-anstalt.
Jag ber Ridderffkapet och Adeln m härvid eriadra gig3 att ga - t)cn 24 Februarii. ken ej endast gäller Götheborg serskilt utan 4 till 5 Provinser sora i denna stad hafva en debouché för deras landtmanna-producter.
Jag har ansett mig pligtig att anföra detta på det ej någon måtte ens tro mig capable, att göra en framställning till förmon för handeln, om derigenom någon olägenhet skulle beredas åkerbruket och Öfrige näringarne.
Jag anser dem böra gå i bredd med hvarandra; och en fördel, af endera vunnen på de andras bekostnad, vöre säkert ingen vinst för det stora hela.
Hans Exellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran:
Till hvad förut i ämnet blifvit anfördt, får jag blott tillägga, att ändamålet synes bäst vinnas, om Kongl- Maj:ts ifrågavarande Nådiga skrifvelse remitteras till de Utskott, som fått sig Finance-planens uppgörande uppdragit.
Herr Grefven och Landt Marskalken hem-, ställde, att så väl Kongl.
Maj:ts ifrågavarande Nådiga skrifvelse, som de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till Stats- och Banco-Utskotten remitteras; hvilket biföll*.
Föredrogs å nyo Herr von Beckers, Carl Johan, den 21 dennes på bordet lagde Memo - Den 24 Februarii. rial om en förändrad organisation af Allmänna Magazins-rDirection.
Herr Adlercreutz, Gustaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 8.) Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, anförd® skrif teligen; (Se Bilagan N:o gj Herr Tham, Wallrath:
Jag gör fullkomligen rättvisa åt den tekning, Herr von Becker gjort öfver den svåra belägenheten hos jordbrukaren i den trakt af Skaraborgs Län, Herr von Becker bebor, och tror fullkomligt att denna del af Provincen lidit mest af conjuncturen, serdeles som Wermland, genom ovanligt stora odlingar under sednare år, betydligt minskat behofvet af den spannemål, som fordom upphandlad i Lidköping , till nämde Provins transporterades; denna omständighet, stora banquerotter i Lidköping och Allmänna Magazins-Di— rectionens misslyckade operationer» hafva jemte penninge-bristen satt jordbrukaren i största förlägenhet, då han antingen alldeles icke, eller ock endast till vanvärde, kan afyttra sina pro— ducter.
Jag rättvisar äfven likaledes det ädla ändamål Herr von Becker åsyftar med dess nu föreslagpa nya Magazins-Inrättning, som under Rik - Deri 24 Februarii. 697 ^ens Ständers Styrelse, skulle, till visst stadgadt minimi-pris, upphandla den spunnemål, hvilken ej förmånligare kunde afyttras, emot assignationer, hvilka Herr von Becker föreslår borde få em otta gas i Kronans uppbörd och såmedelst göras gällande uti allmänna rörelsen, till dess de t genom infallande större behof af spannemål, åter kunde indragas genom försäljning till stadgadt maximi-pris af den magazinerade säden; *nen då jag fruktar, att dessa till sådant ändarnål inrättade nya Spannemåls-Magaziner, skola förfela deras åsyftade nytta, och att hela inrättningen inom sig bär frö till obestånd, anhåller jag, att vid Herr von Beckers förslag fa göra följande anmärkningar.
Vi äro, som jag tror, ense derom, att den gamla, på obestånd komna , Allmänna Magazins-Inrättningen lagdt grunden till Spannemålsliandelns undergång, och jag för min del är yiss, att den nya skulle hafva samma verkan, utan att mer gagna jordbrukaren än den förra och med samma öde som den; huru kan han-^ del existera, utan att frihet deruti finnes? och denna åter, kan omöjligen stå tillsammans med minimi- och maximi-priser; ingen köpman eller speculant lärer drista upphandla Spannemål, å länge sådane stadgar, på prisen lägga band, och ingen handel, med hvilken vahra sorn helst, existerar enär prisen icke få falla och stiga ef-r ter behof och tillgång.
Lagstiftande makten bör stadga sådane författningar, som gifva frihet och säkerhet åt handelns yrken, och lagskipare» med omsorg vaka öfver dessa författa 698 Den Februarii. ningars efterlefnad, raen om någondera tillåter sig otjenligt förmynderskap öfver samma yrken, eller sjelf blandar sig uti deras bedrifvande, skola de vantrifvas eller gå under.
Jag bär sagt, att den föreslagna MagazinsInrättningen sjelf innebär frö till sin undergång; Herr von Becker har tyckts frukta något sådant då han föreslagit en Hemmans-afgift, att betacka möjeliga förluster; Jag tror att dessa aro oundvikeliga i all handel med minimi-priser; så framt prisen icke sättas så låga, att ingen upphandling deraf följer och då är ju in^ rättningen utan ändamål; jag hemställer huru ett dylikt förslag skolat lyckas, om det vid 1818 års Riksdag blifvit infördt; allmänna prisen vore då så höga, att 8 å 9 R.dr Banco skolat anses för ett ganska ringa minimi-pris på råg, och likväl hafva prisen nu snart i frenne år för denna sädessort varit 5 och en tredjedel å 6 R:d Banco och få hafva erhållit deröfver; om nu det af Herr von Becker föreslagna minimi-pris af minst 6 tvåtredjedels R;dr Banco för råg fastställdes, huru skulle utgången bli om åren 1825 och i8s4 gårvo, icke öfverflödig, men endast försvarlig eller vanlig gröda; 1819 fruktade man brist och införskref Spannemål, som måhända lagdt grunden till MagazinsInrättningens undergång; 1820 var grödan ymnig, 1821 medelmåttig och 1822, hvad vårsäden angår, i många orter, ganska svag, priset på råg i Skaraborgs
Län är dock föga öfver 6 R:dr Banco, men på flera ställen säljes han derunder och godt Korn samt Blandkorn, har